cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2020/21 – Verdenscup 2 – Lagtempo kvinner
Det canadiske laget bestående av Valérie Maltais, Ivanie Blondin og Isabelle Weidemann vant på ny banerekord 2.54,64(0) foran det nederlandske laget med Ireen Wüst, Antoinette de Jong og Irene Schouten. Det norske laget med Marit Fjellanger Bøhm, Ida Njåtun og Ragne Wiklund tok tredjeplassen på ny norsk rekord.
Resultater
Løpere i parentes og kursiv var lagets ubrukte reserve.
John Howe
John Howe er navnet til flere personer:
Orconectes virginiensis
Orconectes virginiensis er en art av ferskvannskreps innenfor slekten Orconectes (familie Cambaridae, orden Reptantia) som inngår i den store gruppen av såkalte tifotkrepser. Dette er ferskvannskreps som på engelsk oftest kalles «crayfish».
Orconectes virginiensis er en av de om lag 85 artene i slekten, og lever i elver og innsjøer i delstatene Virginia og Nord-Carolina.
Artens taksonomiske plassering
En moderne oppdatering av systematikken til artene i slekten gis her med basis i WoRMS-databasens systematikk fra 2013, og med basis i Fetzner et al (2005):
Creedence Clearwater Revival
Creedence Clearwater Revival, ofte referert til som CCR, eller Creedence, var et amerikansk rockeband som ble dannet i 1967 og hadde sine røtter i California. Gruppa bestod av brødrene Tom Fogerty og John Fogerty, begge på gitar og sang, Stu Cook på elbass og Doug Clifford på trommer. John Fogerty skrev alle sangene for gruppa, som fikk en rekke store hits, både hjemme og i utlandet.
Starten og suksessen
Bandet startet karrieren i 1959 som The Blue Velvets, men etter at de signerte platekontrakt med Fantasy Records i 1964, skiftet de navn til The Golliwogs etter forslag fra plateselskapets eier Max Weiss. Etter noen utgivelser som The Golliwogs, ønsket både plateselskapets nye eier, Saul Zaentz og medlemmene i bandet å endre stilen fra popband til et rockeband, med innslag av blues og countrymusikk. I desember 1967 tok bandet navnet Creedence Clearwater Revival, og ble nærmest oppfinnere av sjangeren swamp rock, med sine stemningsfulle og jordnære låter som ga assosiasjoner til for eksempel hverdagslivet langs Mississippi, Bayou-områdene, i New Orleans, eller utkantstrøkene og landsbygdene i USAs sørstater.
Gjennombruddet fikk gruppa med låten «Suzie Q» i 1968. Denne ble fulgt opp av albumet Creedence Clearwater Revival senere samme året, også denne med stor suksess. Det store verdensomspennende gjennombruddet kom med album nummer to, Bayou Country i 1969 og med singelen «Proud Mary». De påfølgende albumene og singlene befestet CCR som et av de mest suksessfulle bandene på slutten av 1960-tallet og begynnelsen av 1970-tallet. Lørdag 16. august 1969 var CCR på plass og spilte på Woodstock-festivalen. John Fogerty ville ikke at noen opptak av bandet skulle brukes, da det etter hans mening var en dårlig opptreden. Flere CCR-låter var med på 25-årsjubileumsutgaven av Woodstock-albumet i 1994.
Slutten og etterspillene
Etter utgivelsen av albumet Pendulum i 1970, sluttet Tom Fogerty i bandet for å forsøke seg som soloartist. Etter at han forsvant, begynte nedturen for bandet, og det neste albumet, Mardi Gras fra 1972, ble også deres siste studioalbum. Stu Cook og Doug Clifford var misfornøyde med at deres låter aldri kom med på noe album, så John Fogerty skrev kun tre sanger til Mardi Gras, mens Cook og Clifford sto for resten. Fogerty mente denne «demokratiseringsprosessen» skulle utføres etter prinsippet om at låtskriverne sang sine egne låter, og han ville kun spille rytmegitar på de andres låter. Cook og Clifford mente dette ikke kunne gjennomføres, men Fogerty sto på sitt. Dette hadde en splittende effekt, da det oppsto flere uenigheter mellom Cook/Clifford og Fogerty.
På samme tid ble forholdet mellom Fogerty og Saul Zaentz permanent ødelagt da Fogerty oppdaget at Zaentz gjennom plateselskapet Fantasy Records eide alle rettighetene til både tidligere og fremtidige låter fra bandet og Fogerty. Dette førte senere til rettssaker der Fogerty ble anklaget for å plagiere sine egne sanger, og for å skrive ærekrenkende sangtekster om Zaentz. Fogerty ble dømt for ærekrenkelser, men ble ikke dømt for å plagiere seg selv.
Cook og Clifford ble med i Don Harrison Band, mens John Fogerty ga ut soloalbumene The Blue Ridge Rangers og John Fogerty før det ble stille fra ham i ti år. I 1985 kom albumet Centerfield, og Fogerty fortsatte sin solokarriere gjennom 1980-,1990- og 2000-tallet. Tom Fogerty fikk aldri fart på sin solokarriere, og døde i 1990 av aids etter å ha blitt smittet av infisert blod fra en blodoverføring. Cook og Clifford startet i 1995 bandet Creedence Clearwater Revisited, et band som spiller gamle CCR-låter.
CCR ble i 1994 innvalgt i Rock and Roll Hall of Fame.
Diskografi
Studioalbum
++ Disse tre albumene er på Rolling Stone's liste over de 500 beste albumene i historien.
Krigsveterandepartementet (Australia)
Krigsveterandepartementet (Department of Veterans' Affairs) er et departement i den australske regjeringen med ansvar for å administrere velferdsprogrammer for krigsveteraner, tjenestemenn i Australian Defence Force og Australian Federal Police og deres familier og etterlatte.
Creedence Clearwater Revival
Diskografi
Livealbum
Krigsveterandepartementet (Australia)
Departementet ble opprettet 5. oktober 1976 under navnet Department of Repatriation (Departementet for repatriering) og gir støtte til repatriering, helse- og omsorgsbehov, krigskirkegårder og veteransykehjem. Krigsveterandepartementet har også ansvar for offentlige markeringer i forbindelse med ANZAC-dagen.
Creedence Clearwater Revival
Diskografi
Samlingsalbum
Singler (utvalg)
Nordmøre Arbeideridrettskrets
Nordmøre Arbeideridrettskrets (stiftet 15. januar 1933 som Møre Arbeideridrettskrets) var en av flere idrettskretser i Arbeidernes Idrettsforbund.
Creedence Clearwater Revival
Diskografi
Singler som The Blue Velvets
Singler som The Golliwogs
Nordmøre Arbeideridrettskrets
15. januar 1933 ble kretsen utskilt fra Trøndelag Arbeideridrettskrets og delt i to 21. november 1937 til Nordmøre Arbeideridrettskrets og Sunnmøre og Romsdal Arbeideridrettskrets.
Kretsens formenn:
Nasal vokal
En nasal vokal er en vokal som produseres ved at velum åpnes, slik at lufta passerer både gjennom nesa og munnen. Den andre typen vokal er den orale, det vil si den «vanlige» vokalen uten nasalisering. I begge tilfellene går luftstrømmen gjennom munnen, men når man produserer en nasal vokal, går den i tillegg gjennom nesa.
Nordmøre Arbeideridrettskrets
Idrettslag
Medlemmene i Nordmøre Arbeideridrettskrets i 1939 var:
Nasal vokal
I de fleste språk farges en vokal som forekommer umiddelbart før eller etter en nasal konsonant slik at også vokalen i en viss grad blir nasal, selv om taleren selv vanligvis ikke er oppmerksom på dette. Dette gjelder blant annet i norsk, når en vokal før n, m eller ng får en nasal kvalitet som er tydelig i en fonetisk analyse. Det er imidlertid ikke noe fonemisk skille i norsk mellom orale og nasale vokaler.
Ortografi
I språk som skrives med det latinske alfabetet, kan en nasal vokal indikeres av en påfølgende nasal konsonant (n eller m), som ikke selv uttales, slik som tilfellet er i portugisisk og fransk. Andre måter er å bruke diakritiske tegn. I portugisisk bruker man tilde, tegnet ~, på ã, õ. I polsk og navajo brukes det en «krok» under bokstaven, kalt ogonek, som i ą, ę. I katalansk vises ikke alltid nasaliseringen i skrift; den grave aksenten eksempelvis i ordet català [katalã] (dvs. «katalansk») er bara et betoningstegn. I det internasjonale fonetiske alfabetet (IPA) markeres nasale vokaler med en tilde over symbolet til den underliggende vokalen (som i det portugisiske skriftspråket).
Eksempelspråk
Språk som har fonemiske nasale vokaler, er blant annet:
Jan Mikke Bjerk
Jan Mikke Bjerk (født 1984) er en norsk tidligere speedwaykjører som har representert Riska MSK og Elgane MK.
Han vant 14 NM-gull i perioden 2002–2016.
VM i friidrett 2005 – Maraton kvinner
De offisielle resultatene ved øvelsen Maraton damer ved VM i friidrett 2005 i Helsingfors, Finland, avholdt på søndag 14. august.
Kirsten Melkevik Otterbu representerte Norge og kom på 28.-plass.
Amelio Poggi
Amelio Poggi (født 9. oktober 1914 i Bibbiena i provinsen Arezzo i Italia, død 23. desember 1974) var en italiensk katolsk prelat som var erkebiskop og diplomat for Den hellige stol.
Prest
Amelio Poggi ble presteviet den 8. august 1937.
Nuntius, titulærerkebiskop
Den 27. mai 1967 utnevnte pave Paul VI ham til titulærerkebiskop av Cercina og utnevnte ham til apostolisk nuntius til Rwanda og apostolisk pro-nuntius til Uganda. Pave Paul VI bispeviet ham til selv den 16. juli samme år; medkonsekratorer var kuriebiskop Jacques-Paul Martin og biskopen av Cesena, Augusto Gianfranceschi.
Reprimande
En reprimande er en irettesettelse, oftest fra overordnede. I daglig språk betyr det å få kjeft eller overhaling. Ordet benyttes ikke som juridisk ord i norsk, så ordet benyttes ofte når noen får kritikk uten at det følger en formell sanksjon.
Ordet kommer opprinnelig fra latin reprimere «undertrykke, stanse» og har kommet til norsk via fra fransk réprimande og er avledet av réprimer «hemme, undertrykke».
Mari Myrberget
Mari Myrberget (født Jåstad 24. mai 1902 i Leirfjord på Helgeland, død 14. januar 1992 i Sandnessjøen ) var en norsk forfatter, dramatiker og lærer.
Liv og virke
Mari Myrberget ble i 1923 uteksaminert fra Nesna lærarskule. Samme år ble hun ansatt som lærer på Kleiva i Sandnessjøen. Hun og ektemannen Simon Myrberget var lokale ildsjeler, som førte av i aktiviteter som teater, opplesninger, musikk og litteratur. Hun virket som lærer i Sandnessjø-området helt til pensjonsalderen. Hun betjente det lokale biblioteket, og engasjerte seg sterkt i Sandnessjøen sanitetsforenings virksomhet, i tillegg til at hun var studieleder for Hålogaland krets av Norges Husmorforbund og styremedlem i Helgeland historielag.
Mari Myrberget skrev flere komedier for amatørteater, alle toaktere. Det første av dem, Radiodill fra 1930, skrev hun sammen med ektemannen. Hennes mest populære stykke var Vegg i vegg fra 1935. Stykket utspilles fra to fysisk adskilte halvdeler av scenen.
Familie
Mari Myrberget var datter av lærer og forfatter Lars Jåstad (1871-1926) og Emma Valberg. Hun var søster av forfatteren Birger Jåstad (1904-1984) og mor til forfatteren Lasse Myrberget. Hun ble i 1929 gift med læreren Simon Myrberget.
Matthew Man-Oso Ndagoso
Bakgrunn
Matthew Man-Oso Ndagoso kom først i en alder av åtte år, ett år etter at hans mor døde, i berøring med den kristne tro. Han lot seg døpe etter to år, og studerte senere katolsk teologi. Etter å ha gått inn på seminaret, fullførte han sine filosofiske og teologiske studier i Roma ved Det pavelige universitet San Tommaso d'Aquino hvor han oppnådde sin doktorgrad i teologi.
Prest
Han ble presteviet 4. oktober 1986. Etter sin presteordinasjon var han administrator for katedralen i Yola og sekretær for bispedømmekommisjonen for utdanning. Han ble deretter utnevnt til rektor for presteseminaret i Kaduna.
JPL Horizons On-Line Ephemeris System
JPL Horizons On-Line Ephemeris System er et nettsted som gir rask tilgang til nøkkeldata om solsystemet og fleksible produksjoner av nøyaktige efemerider for objekter i solsystemet.
Matthew Man-Oso Ndagoso
Erkebiskop av Kaduna
Den 16. november 2007 utnevnte pave Benedikt XVI ham til erkebiskop av Kaduna.
JPL Horizons On-Line Ephemeris System
Oskulerende elementer ved en gitt epoke er alltid en tilnærming til et objekts bane, dvs. en ikke-perturbert konisk bane eller en tolegeme-bane. Den virkelige banen (eller den beste tilpasningen til denne) hensyntar perturbasjon fra alle planeter, noen få større asteroider og få andre dysiske uvanlige småkrefter, og krever numerisk integrasjon.
Efemerider fra Jet Propulsion Laboratory (JPL) bruker ikke slike ting som perioder, eksentrisitet, etc. I stedet integrerer JPL bevegelsesligninger inn i kartesiske koordinater (x,y,z), og justerer de opprinnelige forholdene for å tilpasse seg moderne, svært nøyaktige målinger av planetariske posisjoner.
Matthew Man-Oso Ndagoso
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
JPL Horizons On-Line Ephemeris System
Per august 2013 benytter Horizons efemeride DE431.
Bruk
Det finnes tre måter å bruke systemet på:
Seth Gordon
Seth Gordon (født 15. juli 1974 i Evanston, Illinois i USA) er en amerikansk produsent, regissør og manusforfatter som er best kjent for filmene Horrible Bosses, The King of Kong: A Fistful of Quarters, Identity Thief og Anywhere But Home.
The One (Kylie Minogue-sang)
«The One» er en electropop-sang av den australske sangeren Kylie Minogue fra hennes tiende studioalbum X (2007). Den ble skrevet av Minogue, Richard Stannard, James Wiltshire, Russell Small, John Andersson, Johan Emmoth og Emma Holmgren. Sangen ble utgitt som albumets fjerde og siste offisielle singel. Sangen kom på 36.-plass i Storbritannia på grunn av moderat spilletid og det digitale salget. Selv om singelen ikke ble utgitt i USA, ble den valgt til en av de ti beste poplåtene fra 2008.
Musikkvideo
Etter uker med spekulasjoner, ble det bekreftet på Minogues offisielle hjemmeside at en musikkvideo for «The One» hadde blitt filmet. Videoen hadde premiere på nettsiden i august 2008. Det starter med en mannlig danser og en kvinnelig danser som virvler rundt mens en kaleidoskopisk effekt av lys er i bakgrunnen. Hennes første utseende er en lang og rett blondt hår. Minogue vises deretter kledd i et glamorøst antrekk der håret er krøllet, med spiral-visuelle motiv.
OE Strande
Det er en del av Designforevig-kjeden.
Historie
Forretningen O. E. Strande er en videreføring av forretningen J. B. Ræstad, etablert i 1862. J. B. Ræstad drev sin forretning i en tregård fra 1762, og førte et bredt utvalgt kolonialvarer, isenkram, kortevarer, steintøy, kull, jern, sild og annen fisk.
Ole Eriksen Strande, som hadde arbeidet i forretningen fra 1896, tok i 1914 over eierskapet og endret navnet til forretningen til O. E. Strande. I 1936 døde Ole Eriksen Strande, og hans sønn Erik Strande tok over firmaets prokura.
Tregården forretningen holdt til i, ble rammet av den tyske okkupasjonsmaktens bombing 9. april 1940, og brant ned. O. E. Strande startet i midten av mai opp igjen driften i midlertidig leide lokaler hos Anders Mordal i Strandgata 4, men med et svært begrenset vareutvalg. Foruten et lite lass som var reddet ut av det gamle huset og kjørt til gården Bjørsito i Molde, kunne forretningen tilby sukker, havregryn og enkelte andre matvarer. Det tok en tid før nye varer var å finne i butikken.
I mai 1940 lå et utkast til ny reguleringsplan for Molde klar. Her var det tegnet opp et gatenett som nesten er identisk med den utformingen byen har i dag. Omfattende ekspropriasjonsforretninger og tilrettelegging av tomter tok imidlertid tid. O.E. Strandes gamle eiendom ble ekspropriert, og det ble holdt prisskjønn. «Molde skjønnskommisjon» fastsatte erstatningen for tomten til kr 21,000. I tillegg til dette mottok Erik Strande i 1941 krigsskadetrygd fra staten på kr 52,694. Da de nye tomtene var klargjort, kunne tidligere grunneiere søke på dem. O.E. Strande ble tildelt ny tomt litt lenger vest enn den gamle, der Sparebanken tidligere lå. Ny adresse ble Storgata 52, noe den er også i dag.
Erik Strande engasjerte arkitekten Ole Lind Schistad til å tegne den nye forretningsgården. Bygget er tegnet i stilarten funksjonalisme, lett gjenkjennelig ved det store halvsirkelformede tilbygget mot rutebilstasjonen. Bygget stod ferdig i 1951. O. E. Strande drives i dag av Erik Strandes etterkommere.
Clara Laura Boiflin
Clara Laura Boiflin (født 11. april 1829 i Christiania, død 26. mars 1925 i Laksevåg) var en norsk skuespillerinne.
Clara Laura Boiflin var datter av skuespillerne Poul Olsen (Boiflin) og Erike Kirstine Kolstad. Ved dåpen var blant andre den store danske skuespilleren og dramatikeren Johanne Luise Heiberg fadder.
Clara Laura Boiflin var i 1852-1853 elev ved Den norske dramatiske Skoles Theater (senere Kristiania norske Theater).
Harry Hansen (bokser fra Bergen)
Harry Hansen (født 14. desember 1919, død 8. september 1989) var en norsk bokser som representerte Bergens AK.
Han vant fire NM-gull i perioden 1946–1951.
Diphaulacosoma
Diphaulacosoma er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Middelsstore (ca. 5 millimeter), ovale, blanke jordlopper.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter i flere ulike plantefamilier.
Systematisk inndeling
Slektsnavnet bør kanskje regnes som et synonym for Neodera.
Sidsel Kjellås Wold
Sidsel Kjellås Wold (tidligere Sidsel Kjellås; født 2. februar 1949) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Strømmen Idrettsforening og BUL.
Hun vant 7 NM-gull og i alt 22 NM-medaljer på 100 meter, 200 meter, 80 meter hekk, 100 meter hekk, lengde, lengde uten tilløp, trekamp og femkamp i perioden 1964–1973.
Brunehaut
Brunehaut er en kommune i provinsen Hainaut i Belgia. Kommunen består av ni delkommuner: Bléharies, Guignies, Hollain, Jollain-Merlin, Wez-Velvain, Lesdain, Laplaigne, Rongy og Howardries. Kommunen grenser til Rumes i Frankrike i sør og det er her elva Escaut (Schelde) krysser grensa og renner inn i Belgia.
Celles (Hainaut)
Celles eller Celles-en-Hainaut (også Celles-lez-Tournai) er en kommune i provinsen Hainaut i Belgia. Kommunen består av seks delkommuner: Celles, Escanaffles (Schalafie), Molenbaix, Popuelles, Pottes og Velaines. Elva Escaut (Schelde) former kommunens nordvestlige grense med Avelgem i Vest-Flandern.
Ofotens Dampskibsselskab
Ofotens Dampskibsselskab (ODS) var et rederi som ble grunnlagt 24. juli 1912 i Narvik. Formålet var å drive lokaltrafikk på Ofotfjorden, og i 1914 fikk rederiet overlevert sitt første skip, DS «Barøy». I 1936 kom ODS inn i hurtigruten med skipet DS «Nordnorge». Administrerende direktør i flere tiår var Waldemar Høy. I 1985 kjøpte ODS 68 % av aksjene i Vesteraalens Dampskibsselskab (VDS), og tok dermed over kontrollen av rederiet.
I 1987 ble ODS og VDS formelt slått sammen, og det nye selskapet fikk navnet Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab (OVDS). Rederilogoen og skorsteinsmerket til ODS ble videreført i det nye rederiet. OVDS ble i 2006 slått sammen med Troms Fylkes Dampskibsselskap (TFDS) og dannet Hurtigruten Group, senere omdøpt Hurtigruten ASA.
Rederiets skip
Ukomplett
Æðey
Æðey (Ærøy på norsk) er den største øyen i Ísafjarðardjúp på Island, like nedenfor fjellet Snæfjallaströnd. Øyen har fått navn etter ærfuglene (æðarvarp på islandsk) som er å finne her. I tillegg er det store lundefuglkolonier på øyen og også mange andre fuglearter.
Æðey er 2,2 km lang og 0,8 km bred. Med et flateinnhold på 1,26 km² er den største øyen i fjorden. Øyen er forholdsvis lav og er bare 34 meter over havet på det høyeste. Den er frodig og dekket av gras. Øyen har vært bebodd siden middelalderen, og selv i dag er det en gård på den. Dun fra ærfugl er en viktig inntektskilde.
Siden 1946 har det vært en værstasjon her.
Om sommeren er det en regelmessig skipsforbindelse med Ísafjörður.
Steinar Ulrichsen
Steinar Ulrichsen (født 1970 i Oslo) er ansvarlig redaktør og direktør i Sandefjords Blad fra 2014. Han har vært ansatt i avisen som journalist fra 2001.
Bibliografi
Vestfoldmat - en kulinarisk reise i Vestfold med Edgar Ludl (Skagerrak Forlag, 2005)
Kaitesi Ertzgaard
Kaitesi Auma Ertzgaard (født 2000) er en norsk friidrettsutøver som representerer Idrettsklubben Tjalve.
Hun vant fire NM-gull i stafett i perioden 2019–2022. Hun er søster av Lakeri Ertzgaard og datter av tidligere storsprinter John Ertzgaard.
Liste over byer i Pennsylvania
Liste over byer i Pennsylvania er en oversikt over byene i den amerikanske delstaten Pennsylvania.
Liste over øyer på Island
Dette er i liste over øyer på Island.
Orconectes virilis
Artens taksonomiske plassering
En moderne oppdatering av systematikken til artene i slekten gis her med basis i WoRMS-databasens systematikk fra 2013, og med basis i Fetzner et al (2005):
Liste over ordførere i Hedrum
Liste over ordførere i Hedrum viser navn, parti og funksjonsperiode for ordførere i Hedrum kommune fra innføringen av formannskapslovene i 1837 til opprettelsen av storkommunen Larvik 1988.
x Søkte om og ble innvilget fritak
Mandarella
Mandarella er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små, avlange, blanke, svarte bladbiller med antenner som er minst så lange som kroppen. Beina er gjerne gulaktige.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter. Denne slekten holder til i fjellområder, gjerne over 2500 meters høyde.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den palearktiske sone.
Røldal prestegjeld
Røldal prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Hardanger og Voss prosti. Det omfattet sogn i tidligere Røldal kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Røldal stavkirke.
Historikk
Rœrgudalr sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Røldal antas å være lagt under Suldal i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.
Ettersom det var annekssogn til prestegjeld i et annet tinglag, dannet Røldal sogn grunnlaget for Røldal formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.
Ved kgl. res. av 18. desember 1848 fikk Røldal sogn egen prest. Ved kgl. res. av 22. mai 1885 ble Røldal sogn utskilt fra Suldal prestegjeld, opprettet som eget sognekall og overført til Hardanger og Voss prosti, med virkning fra 1. september 1885.
Ved sognekallets siste prest, Lars Moldstads avgang 11. september 1994, ble Røldal lagt ned og kirkesognet underlagt Odda prestegjeld.
(87269) 2000 OO67
(også skrevet (87269) 2000 OO67) er et lite transneptunsk objekt (TNO) oppdaget av Deep Ecliptic Survey i 2000. Objektet er bemerkelseverdig for sin høye eksentrisiske bane. Veed aphelium er objektet over 1,000 AE fra solen, og ved perihelium 21 AE. Det vil si atden nesten krysser banen til Uranus når den er på det nærmeste solen. Noen astronomer kategoriserer den som en kentaur.
kom til perihelium i april 2005.
Både og  bruker lengre tid på et omløp rundt solen enn Sedna, både om man regner med heliosentriske koordinater eller barysentriske koordinater.
Anne-Marie Auestad
Anne-Marie Auestad (født 12. januar 1931, død 22. mai 2002) var en norsk barnepsykiater og psykoanalytiker. Hun bidro til etableringen og utviklingen av psykoanalytisk barneterapi i Norge.
Biografi
I 1954 giftet hun seg med Ingvald Thorbjørn Auestad (1922–2005), som hun fikk de to døtrene Mariann Sabina og Lene Auestad med.
Fra 1964 til 1992 var hun direktør ved Mentalhygienisk Rådgivningskontor, en barne- og ungdomspsykiatrisk poliklinikk i Oslo (i dag i Diakonhjemmet Sykehus), hvis psykoterapeutiske arbeid under hennes ledelse var basert på den psykoanalytiske objektrelasjonstilnærmingen. Et sentralt begrep for henne var emosjonell læring, der faglig kunnskap og personlig erfaring er like viktig. Ifølge Esther Bick introduserte hun psykoanalytisk spedbarnsobservasjon i Norge, en fremgangsmåte hvor observatørens følelser danner grunnlaget for å forholde seg til barnets ubevisste.
Med sin bok Når barn må på sykehus, som hun ga ut i 1971, bidro Auestad betydelig til en forbedring i situasjonen til behandlede barn og deres familier.
J1 League 2021
J1 League 2021 var den 29. sesongen av J1 League. Ligaen startet 26. februar 2021 og ble avsluttet 4. desember 2021. Regjerende mestere fra 2020 og vant ligaen.
Anne-Marie Auestad
Biografi
I 1979 ble hun tatt opp som psykoanalytiker og var læreanalytiker og veileder i Norsk Psykoanalytisk Forening (NPF).
I 1980 opprettet Anne-Marie Auestad sammen med kolleger ved NPF et kurs for barneanalytikere. Hun var også pådriver for stiftelsen av Norsk forening for psykoanalytisk psykoterapi med barn og ungdom i 1991. De siste ti årene av livet arbeidet Anne-Marie Auestad som psykoanalytiker i egen praksis.
Sunnmøre og Romsdal Arbeideridrettskrets
Kretsens formann var Nic. Nilsen.
Idrettslag
Medlemmene i Sunnmøre og Romsdal Arbeideridrettskrets i 1939 var:
Eretes
Eretes er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.
Utseende
Middelsstore (11-17 millimeter), ovale og litt flate vannkalver, gulaktige med svarte tegninger. Antennene er forholdsvis lange og tynne.
Levevis
Artene lever i temporære, varme, soloppvarmede pytter.
Utbredelse
Slekten er nesten kosmopolittisk og forekommer i alle verdensdeler. I Europa er Eretes sticticus utbredt i Mellom- og Sør-Europa.
Diane Abbott
Diane Julie Abbott (født 27. september 1953 i Paddington i London) er en britisk politiker for Labour. Hun er medlem av underhuset for valgkretsen Hackney North and Stoke Newington siden 1987. Abbott var den første sorte kvinnen til å velges inn i parlamentet.
Hånosi
Hånosi er et fjell sør i Lærdal kommune i Sogn og Fjordane. Det ligger mellom Tynjadalen i vest og Senndalen i øst. Fjellet har to topper: Store Hånosi som har en høyde på 1 836 meter over havet, og Vetle Hånosi 1 700 moh.
Diane Abbott
Innen hun ble parlamentmedlem jobbet hun blant annet som journalist. I oktober 2003 fikk hun mye kritikk for at hun, samtidig som hun kritiserte statsminister Tony Blair og justiskansler Harriet Haremann for å sende sine barn til fornemme statlige skoler, selv sendte sin sønn til en av landets fineste privatskoler.
Hauktjern
Hauktjern kan vise til:
Polisförbundet
Polisförbundet er en svensk fagforening for ansatte i politiet. De fleste yrkesaktive polititjenestemenn i Sverige er medlem av foreningen.
Totalt har foreningen ca. 20 500 aktive medlemmer, herunder politikadetter. Dessuten har pensjonerte polititjenestemenn mulighet til å være medlem.
Foreningen inngår i Tjänstemännens Centralorganisation.
Ingrisma nasuta
Ingrisma nasuta er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (ca. 25 millimeter), nokså bred gullbasse, vanligvis svart med grønne dekkvinger, kan også være helt svart. "Snuten" er rundet spadeformet forlenget. Oversiden er ganske tett punktert, dekkvingene med grove punktrader.
Eksterne lenker
'
Tyrsenere
Tyrsenere var en betegnelse som antikkens greske forfattere benyttet om et eller flere folkeslag som ikke var grekere.
Betegnelsen er dokumentert brukt fra omkring 800 f.Kr. På 500-tallet f.Kr. ble benevnelsen brukt spesifikt om etruskerne. Ifølge Strabon ble Tyrrenhavet oppkalt etter etruskerne.
De tidligste referanser
Opprinnelsen til navnet er usikker. Det er kun kjent fra greske forfattere, men begrepet er i seg selv øyensynlig ikke av gresk opprinnelse. Det har blitt koblet til tursis, også et «middelhavslån» som kom inn gresk, i betydning «tårn». Direkte koblinger med Tusci, den latinske betegnelsen for etruskere, fra Turs-ci har også vært forsøkt. Se også den etruskiske guddom Turan, og ordet tyrann.
Den tidligste eksempel i litteraturen er funnet hos Hesiod og den homeriske hymnen til Dionysos. Hos Hesiod står det: :«Og de (sønnene til Kirke) hersket over de berømte tyrsenere, svært langt unna i bortgjemt sted av de hellige øyer».
Den homeriske hymne til Dionysos har tyrsenske pirater grepet Dionysos: «Straks kom de raskt over den musserende sjøen tyrsenianske pirater på et godt dekket skip — en elendig skjebne ført dem».
Mulig identifikasjon med etruskerne
Senere, på 500-tallet til 400-tallet f.Kr., ble navnet spesielt referert til etruskerne, og fra disse er Tyrrenhavet oppkalt etter, i henhold til Strabo. Hos Pindar opptrer tyrsanoi gruppert sammen med karthagerne som en trussel mot Magna Graecia : «Jeg trygler deg innstendig, sønn av Kronos, gi den gunst at krigsropene til karthagerne og etruskerne blir holdt i taushet hjemme, nå når de har sett at deres arroganse har ført til jamring for deres skip utenfor Kumae».
Navnet er også attestert i et fragment av Sofokles.
Limnos forble relativt frittstående for gresk innflytelse opp til hellenistisk tid, og interessant nok ble språket på øya – lemnisk – på 500-tallet f.Kr. beskrevet som et språk meget likt etruskisk. Det har ført til en forutsetning om en «tyrsensk språkgruppe» som besto av etruskisk, lemnisk og raetisk.
Det er derfor bevis at det faktisk var en minst en lingvistisk tilknytning mellom lemnoriene og etruskerne. Omstendighetene rundt dette er omdiskutert; en flertall av forskerne, i det minste i Italia, vil tilskrive de egeriske tyrsenere til den etruskiske ekspansjonen i årene mellom 700-tallet og 500-tallet f.Kr., og således plassere etruskernes hjemland i Italia og Alpene spesielt på grunn av deres tilknytning til den raetiske befolkningen der.
En hypotese som forbinder tyrsenerne med etruskerne fastslår at etruskerne stammet i det minste delvis fra innvandring på 1100-tallet f.Kr. fra Egeerhavet og Anatolia og hevdet seg over den italiske villanovakulturen hvor noen forskere hevder en tilknytning eller i det minste bevis for nær kontakt mellom de anatoliske språkene og etruskisk.
Middelaldercentret
Middelaldercentret er et dansk friluftsmuseum, opplevelses- og forsøkssenter med fokus på dansk middelalder rundt år 1400. Museet ligger i den nordlige utkanten av Sundby på Lollandssiden av Guldborgsund rett ved Nykøbing Falster og er områdets mest populære attraksjon.
Sentret har bygget en del av en tidsriktig dansk kjøpstad, som inkluderte håndverkerhus, staller og en havn med små og store fartøyer. Museets medarbeidere er iført periodens klesdrakter, bebor husene og utfører dagliglivets aktiviteter fra middelalderen som matlaging, håndverk og våpentrening. Senteret har også et arsenal av våpen fra perioden, inkludert blide, ballista og kruttvåpen arkebuser og kanon som demonstreres daglig i sesongen. Rundt 100 ganger hver sesong er dysting.
Museet har både fast ansatte og kommunalt ansatte. I tillegg har museet en venneforening, med en stor gruppe frivillige som også har på seg middelalderklær. Alle aktører «lever i middelalderen», som betyr at de ikke kjenner til moderne ting som TV og mobiltelefoner. Kurator for Middelaldercentret har vært historiker, forfatter og foreleser Kåre Johannessen. I 2021 fikk museet Roeland Paardekooper som ny direktør.
I tillegg til vanlig museumbedrift gjør Middelaldercentret omfattende forskning i middelalderen og ulike middelalderske teknologier, og det har blitt rekonstruert våpen, skipe, kostymer, mekanismer til å løfte og dykkerutstyr. Museet har fått rykte som det mest autentisk sted i Europa i perioden middelalder.
Museet ble startet i 1989 da man bygde en blide i anledning av Nykøbing Falsters 700-årsjubileum. Det var første gang man hadde rekonstruert en slik maskin. I 1992 ble Middelaldercentret etablert som selveiende institusjon.
Mina Wylie
Wilhelmina «Mina» Wylie (født 1891 i Sydney død 6. juli 1984) var en australsk svømmer som deltok under OL 1912 i Stockholm for Australasia.
Wylie ble olympisk sølvvinner i svømming under OL 1912 i Stockholm. Hun kom på andreplass på 100 meter meter fri for damer med tiden 1.25,4 bak sin landsmann Fanny Durack. Det var første gangen damer fikk lov å delta i en olympisk svømmekonkurranse. Totalt deltok tjuesju damer fra åtte nasjoner på 100 meter fri.
Fanny Durack
Sarah Frances «Fanny» Durack (født 27. oktober 1889 i Sydney død 21. mars 1956 i Sydney) var en australsk svømmer som deltok under OL 1912 i Stockholm. Durack ble olympisk mester i svømming under OL 1912 i Stockholm. Hun vant 100 meter meter fri for damer med tiden 1.22,2 foran sin landsmann Mina Wylie. Det var første gangen damer fikk lov å delta i en olympisk svømmekonkurranse. Totalt deltok tjuesju damer fra åtte nasjoner på 100 meter fri.
Ingrisma whiteheadi
Ingrisma whiteheadi er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (ca. 25 millimeter), nokså bred gullbasse, vanligvis svart med grønne dekkvinger, kan også være helt grønn. "Snuten" er rundet spadeformet forlenget. Oversiden er ganske tett punktert, dekkvingene med grove punktrader.
Utbredelse
Arten lever i det sørlige Kina (Hainan).
Hamar sykehus
Hamar sykehus er en del av Sykehuset Innlandet HF og er hovedsykehus for 95 747 (2022) mennesker i helseregionen Hamar (Hamar, Stange, Løten og Ringsaker).
Behovet for modernisering
Sykehuset ligger sentralt til i Hamar sentrum og det har i de senere årene vært behov for modernisering, noe som har ført til debatt om bygging av et nytt sykehus. I 2005 forsikret Jens Stoltenberg at AP ville bidra til å sikre et sykehus i Hamar-området, og Helseminister Sylvia Brustad hevdet den 3. januar 2007 at et nytt sykehus skulle komme til Hamar.
Orconectes wrighti
Orconectes wrighti eller «Hardin crayfish» er en art av ferskvannskreps innenfor slekten Orconectes (familie Cambaridae, orden Reptantia) som inngår i den store gruppen av såkalte tifotkrepser. Dette er ferskvannskreps som på engelsk oftest kalles «crayfish».
Agaporomorphus
Agaporomorphus er en slekt av biller i familien vannkalver (Dytiscidae).
Orconectes wrighti
Orconectes wrighti er en av de om lag 85 artene i slekten, og lever i elver og innsjøer i Tennessee.
Agaporomorphus
Både imago og larvene lever i vann. De er avhengig av atmosfærisk luft for å leve, og den henter de i vannoverflaten.
Orconectes wrighti
Artens taksonomiske plassering
En moderne oppdatering av systematikken til artene i slekten gis her med basis i WoRMS-databasens systematikk fra 2013, og med basis i Fetzner et al (2005):
Agaporomorphus
Vannkalver er rovdyr både som larve og imago.
Utseende
Artene er ganske små (gjerne 3-4 millimeter), smalt ovale og strømlinjeformede, gjerne blankt brunlige vannkalver. Antennene er nokså tynne, leddene er ulikt formede, det fjerde og femte leddet gjerne fortykkede.
Levevis
Lite er kjent med sikkerhet om biologien til disse artene, men de antas å leve i dammer og sakteflytende elver med mye dødt plantemateriale på bunnen. De fleste kjente eksemplarene er fanget i lysfeller, så disse artene er aktive flygere om natten.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika fra Venezuela og Surinam i nord til det nordlige Argentina i sør.
Metal Gear Solid 3: Snake Eater
Snake Eater er satt til Sovjet under den kalde krigen, og historien dreier seg rundt FOX-agenten Naked Snake og hans forsøk på å redde en våpendesigner, sabotere et eksperimentelt supervåpen og myrde hans gamle sjef, som var en avhopper. Mens tidligere spill i serien primært har vært satt til urbane omgivelser, befinner man seg i Sovjetisk jungel i Snake Eater. Til tross for at spillets setting har endret seg, ligger fokuset fortsatt på sniking og infiltrering, og spillet har behold spillseriens type humor.
Metal Gear Solid 3: Snake Eater er et kritikerrost spill, og allerede i august 2005, bare måneder etter at spillet ble utgitt i Europa, hadde spillet solgt 3,6 millioner eksemplarer verden over.
Spillbarhet
Til tross for fundamentale likheter med de tidligere spillene i serien, introduserer Snake Eater mange nye spillbarhetsaspekter, som kamuflasje, et nytt kampsystem kalt «close-quarters combat», forkortet «CQC», en utholdenhetsmåler, og et skade-og-behandling-system.
Omtrent to-tredjedeler av spillet foregår ute i en sovjetisk regnskog, og å bruke omgivelsene til sitt fulle potensial er ofte nøkkelen til suksess. Av de nye implementeringene, er det lagt mye vekt på å benytte seg av kamuflasje, og å bruke omgivelsene for å skjule seg (som å klatre i trær eller gjemme seg i høyt grass). Den avanserte radaren fra de tidligere spillene er byttet ut mot primitive bevegelsessensorer og sonarsystem som passer bedre i tiden spillet er satt til.
Mens tidligere spill i serien kun hadde en enkel helsemåler, holder Snake Eater styr på skader over hele kroppen. For eksempel kan et langt fall brekke Snakes bein, som vil gjøre ham tregere helt til skaden leges skikkelig ved hjelp av bandasje. Hvis skadene ikke behandles, vil ikke Snake kunne fylle helsemåleren helt på en stund.
Enda et nytt aspekt ved spillet er at man er nødt til å stole på naturlig flora og fauna for å overleve. Dette kommer til uttrykk gjennom utholdenhetsmåleren som konstant synker gjennom spillet. Greier man ikke å fylle måleren ved å spise vil det ha en skadelig effekt på spillbarheten, som redusert evne til å sikte våpenet, eller å bli oppdaget fordi det rumler høylytt i Snakes mage. Mat kan oppbevares i Snakes sekk til det trengs, men noen typer mat råtner over tid, og å konsumere råtten mat kan resultere i at Snake får mageknipe som igjen fører til at utholdenhetsmåleren synker raskere.
Rollefigurer
Protagonisten i Snake Eater, Naked Snake (kjent som Big Boss i etterfølgende spill), er en tidligere U.S. Army Special Forces- og CIA-operativ. Under oppdraget får Snake hjelp av Major Zero, tidligere medlem av det britiske SAS. Major Zero hjelper ham med råd og taktikk. Para-Medic og Sigint hjelper Snake med råd og informasjon om flora og fauna, og våpen og utstyr.
De to primære antagonistene i spillet er Oberst Volgin, en elektrisitetskontrollerende GRU-oberst og medlem av den ekstreme Bresjnev-fraksjonen som forsøker å styrte Nikita Khrusjtsjov for å gripe makten for Leonid Bresjnev og Aleksej Kosygin,, og The Boss, Naked Snakes tidligere mentor.
Blant de andre karakterene møter man Sokolov, en rakettforsker som Snake må redde; EVA, en amerikansk avhopper som nå er KGB-agent sendt for å assistere Snake; og en ung Revolver Ocelot, kommandør i Ocelot Unit, en eliteenhet i Volgins GRU
Historie
Metal Gear Solid 3: Snake Eater er satt til den kalde krigen i 1964, hvor en CIA-agent under kodenavnet «Naked Snake» blir sendt til Tselinoyarsk-jungelen i Sovjetunionen. Med hjelp av Major Zero, Para-Medic, og hans tidligere mentor The Boss over radio, går hans oppdrag ut på å redde en sovjetisk avhopper ved navn Sokolov som i hemmelighet utvikler en avansert stridsvogn utstyrt med kjernefysiske våpen kalt Shagohod. Oppdraget går strålende, frem til The Boss hopper av og gir hans nye arbeidsgiver, Oberst Volgin, to kjernefysiske David Crockett-missiler. Sokolov blir fanget av Cobra Unit (en enhet ledet av The Boss), mens Snake blir alvorlig skadet og kastet av en bro av The Boss, og Volgin og hans menn greier å flykte med Shagohod. Volgin detonerer en av missilene for å mørklegge aksjonen, og The Boss får senere skylden for å ha stjålet våpenet.
Siden det amerikanske flyet som fløy Snake over den sovjetiske grensen ble oppdaget, gir Sovjetunionen USA skylden for atomangrepet, og begge landene er på grensen til å starte en atomkrig. USAs president Lyndon B. Johnson og Sovjetunionens statsminister Nikita Khrusjtsjov blir under en hemmelig konferanse enige om å bevise USAs uskyld og gjenopprette freden, og USA blir med på å stoppe Volgins lovløse fraksjon, ødelegge det stjålne supervåpenet Shagohod og drepe den amerikanske avhopperen The Boss.
En uke etter å ha blitt reddet ut av området, må Snake reise tilbake for å delta i «Operasjon: Snake Eater», for å oppfylle USAs løfter. Under oppdraget får han hjelp av en annen amerikansk avhopper, eks-NSA-agent EVA, som hoppet av noen få år før. Etter flere møter med Ocelot Unit (ledet av en ung Revolver Ocelot), og å ha drept nesten alle medlemmene i Cobra Unit, lykkes Snake i å finne Sokolov og Shagohod, men blir også fanget i Volgins militære festning, Groznyj Grad. Etter å ha hørt Volgin brutalt slå Sokolov til døde, blir Snake torturert, og hans øye blir alvorlig skadet av Ocelot mens han beskytter EVA fra Ocelot, som forsøker å drepe henne. Snake rømmer til slutt, med hjelp fra EVA.
Når han returnerer til fasilitetene for å ødelegge Shagohod, hører Snake om «the Philosophers». Grunnlagt av de mektigste mennene i USA, Sovjetunionen og Kina, var de en illuminati-lignende organisasjon som kontrollerte verden bak kulissene. Mot slutten av den andre verdenskrig begynte de å kjempe mot hverandre, og organisasjonen ble brutt ned. «The Philosophers Legacy», et fond organisasjonen hadde samlet sammen i fellesskap for å finansiere krigene deres ($100 milliarder), ble splittet opp og gjemt i banker over hele verden. Volgin hadde på ulovlig vis arvet disse pengene, og Snake får vite at USA forsøker å få tak i det.
Snake fortsetter på hans oppdrag, og ødelegger fasilitetene og Shagohod, og kjemper mot Volgin, som blir drept av et lynnedslag midt i kampen. Snake og EVA reiser til en innsjø hvor en WIG-ekranoplan er gjemt. Før de bruker den til å forlate regionen, konfronterer Snake hans gamle mentor, The Boss, som han må drepe for å kunne fullføre oppdraget. Etter en emosjonell kamp, overvinner Snake sine følelser og dreper henne. Snake og EVA rømmer til Alaska, og de tilbringer natten sammen. I løpet av natten forsvinner EVA, og legger igjen et båndopptak hvor hun avslører at hun faktisk er en kinesisk spion sendt for å stjele «the Philosopher's Legacy» for Kina. Båndopptaket fortsetter, og EVA avslører at The Boss faktisk ikke var en avhopper, men hun var under ordre om å late som at hun hoppet av til Sovjetunionen så hun kunne infiltrere Volgins indre rekker og finne ut hvor Legacy-fondet var, så det kunne bli gitt til USA. Den siste delen av oppdraget hennes gikk ut på å ofre seg selv ved å la seg bli drept av Snake under dekke av å være en forræder for å bevise USAs uskyld i saken om Volgins atomangrep i begynnelsen av spillet.
Snake blir tildelt tittelen «Big Boss» og mottar Distinguished Service Cross for hans innsats av president Johnson foran hans FOX Unit og andre tjenestemenn; men Snake har blitt så forvirret og demoralisert etter EVAs avsløringer at han reiser omtrent like etter at han mottar medaljen, og erkjenner knapt Major Zeros, Para-Medics og Sigints rolle under oppdraget. Senere ankommer han en anonym grav, graven til The Boss, bare én av tusen graver ved Æresgravlunden i Arlington. Etter å ha lagt ned The Boss' våpen og en bukett med liljer på den navnløse graven hennes, ser han utover de endeløse rekkene med graver, gjør en salutt og feller en enslig tåre.
Etter spillets rulletekst, hører man Ocelot snakke til en ukjent mann i telefon. Ocelot informerer mannen om at en mikrofilm stjålet fra EVA var falsk og at halve «Philosopher's Legacy»-fondet nå var i USAs hender, og den andre halvdelen i hendene på KGB. Det viser seg at Ocelot har lurt alle fra begynnelsen av det hele. Han avslører at han faktisk er ADAM og at han snakker med CIA-direktøren, og at han har jobbet for CIA hele tiden.
Hawker Hurricane
Hawker Hurricane var en britiskprodusert en-seters jagerfly og jagerbomber brukt av Royal Air Force under den andre verdenskrig. Flyet hadde en tradisjonell konstruksjon med et rammeverk av metallrør, kledd med trespiler og trukket med seilduk og var ikke like rask og elegant som den mer moderne Spitfire. Det var likevel Hurricane som bar hovedbøren under slaget om Storbritannia der de skjøt ned flere fly enn Spitfire. Etter slaget var Hurricane foreldet som førstelinjes jagerfly i Europa, men flyet var robust og lett å fly og ble brukt i Afrika, Middelhavet og i Sørøst-Asia. Forbedrede utgaver med maskinkanoner var i bruk helt fram til slutten av krigen som bakkeangrepsfly.
Mer enn 14 000 fly ble produsert (alle varianter) frem til produksjonen opphørte i 1944. Hurricane fløy på alle fronter under krigen, og mange maskiner havnet også på Aksemaktenes hender.
Merlin-motor og en «uhørt bevæpning»
I 1934 utlyste the Air Ministry i Storbritannia spesifikasjon F.5/34. Denne utlysningen ba om en jagerflykonstruksjon som kunne bruke den nye Rolls-Royce PV-12 motoren, senere kjent som Rolls-Royce Merlin. Jagerflyet var tenkt som et monoplan, selv om det ikke sto eksplisitt i F.5/34. En annen viktig faktor var bevæpningen.
Med den nye motoren antok the Air Ministry at en pilot ikke ville ha tid til å skyte på et fiendefly lenge nok til at to maskingevær ville kunne gjøre tilstrekkelig skade. Spesifikasjonen bad derfor om at de nye flyene kunne ta hele åtte Browning M1919 maskingevær, dobbelt så mange som på de tyngst bevæpnede jagerflyene på den tiden.
Sydney Camm og Hawkerfabrikken
Camms utforming av det nye jagerflyet var basert på mange av de samme prinsippene som lå bak Hawker Hart-serien, med skroget konstruert rundt et rammeverk av stål- og aluminiumsrør, og trukket med trelister som holdt oppe ytterhuden av seilduk. Med tanke på økonomi ble flyet konstruert slik at fabrikken kunne gjenbruke en del av de allerede eksisterende jiggene for selve skroget og halen. På mange måter var flyet en Hawker Fury med bare ett vingepar og innfellbart understell. I begynnelsen ble det ofte omtalt som the Fury monoplane. Selv for et utrenet øye skal det være mulig å se slektskapet, særlig likner halepartiet på de to flyene hverandre.
Protoptype og konstruksjon
Bygging av en prøvemodell i tre begynte høsten 1934 og var klart på tampen av året. Etter en del justeringer for å kunne bruke den nye PV-12 motoren fra Rolls-Royce ble en flygende prototype påbegynt i august 1935. Takket være den tradisjonelle konstruksjonen og Camms lange erfaring som konstruktør, var prototypen K5083 klar til prøveflygning allerede i oktober samme år.
Hurricane var på mange måter en hybrid mellom mellomkrigstidens dobbeltdekkere av spanter og seilduk og de senere monocoque-konstruksjonene som Spitfire og Hawker Tempest. Bærerammen i skrog og vinger var av duraluminium- og stålrør. Framkanten på vingene, cockpiten og nesepartiet var dekket med metallplater, mens resten var trukket med seilduk. Vingene var relativt tykke og ga godt løft og gjorde flyet lett å manøvrere i lave hastigheter. Det innfellbare understellet løftet seg med vinkel innover slik at hjulleggene var festet i vingene langt fra hverandre. Den lange avstanden mellom hjulene gjorde flyet stødig på bakken. Sammen med den lave landingshastigheten gjorde det Hurricanen lett å ta av og lande med, særlig på gressbaner.