cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
A Visit from St. Nicholas
His eyes – how they twinkled! His dimples: how merry, His cheeks were like roses, his nose like a cherry; His droll little mouth was drawn up like a bow, And the beard of his chin was as white as the snow; The stump of a pipe he held tight in his teeth, And the smoke it encircled his head like a wreath.
He had a broad face, and a little round belly That shook when he laugh'd, like a bowl full of jelly: He was chubby and plump, a right jolly old elf, And I laugh'd when I saw him in spite of myself; A wink of his eye and a twist of his head Soon gave me to know I had nothing to dread.
He spoke not a word, but went straight to his work, And fill'd all the stockings; then turn'd with a jerk, And laying his finger aside of his nose And giving a nod, up the chimney he rose. He sprung to his sleigh, to his team gave a whistle, And away they all flew, like the down of a thistle:
Bokseropprøret
Bokseropprøret (kinesisk: 義和團運動,义和团运动; pinyin: Yìhétuán Yùndòng) var en blanding av et opprør, en borgerkrig og en kinesisk anti-imperialistisk krig. Som opprør rettet det seg primært mot kristne kinesere og deres misjonærer, og etter hvert mot vestlig politisk og kommersiell innflytelse i Kina generelt. Selv om det hadde ulmet i noen tid er det vanlig å anse at det startet i 1898. Etter hvert ble det et overordnet mål for bokserne og for de krefter ved Qing-hoffet som støttet og nørte opp om dem å få fjernet alle utlendinger fra Kina. Fra fremmedmaktenes side var målsettingen til å begynne med å komme beleirede utlendinger i Beijing til unnsetning, men etter hvert ble det en straffeekspedisjon og et posisjoneringskappløp i forventningen om at Qing-dynastiet ville måtte overlate enda mer myndighet til utenlandske makter.
Europaparlamentsvalget i Belgia 2009
Europaparlamentsvalget i Belgia 2009 ble avholdt søndag 7. juni 2009. Det ble valgt 22 mandater til Europaparlamentet, noe som er to mandater mindre enn valget i 2004.
Bokseropprøret
I august 1900 hadde 230 utlendinger mistet livet, og mange tusen kinesiske kristne var blitt drept. Kampene fortsatte og skulle etter hvert koste også mange tusen boksere, kinesiske regjeringstropper og et høyt antall sivile kinesere livet.
Kina tapte krigen og måtte undertegne bokserprotokollen den 7. september 1901. Etter det enda mer truende Taipingopprøret førti år tidligere representerte betingelsene i den avsluttende fredsavtalen, den alvorligste trussel mot det sene Qing-dynastiets eksistens før dets endelige sammenbrudd i 1911/12.
Opprøret begynte blant medlemmer av «Selskapet av de rettferdige og harmoniske knyttnever», en halvreligiøs gruppe som motarbeidet utenlandsk innflytelse i Kina. Europeerne kalte dem «boksere» på grunn av kampsporten de drev, og dette økenavnet var opphavet til den vanlige betegnelsen på opprøret.
Bakgrunn
Bakgrunnen for opprøret var svært sammensatt. Det brøt ut i Shandong, og det er derfor der man må søke etter årsakene som utløste det hele.
Grasrotbevegelser i vestre Shandong
Geografisk hadde bokseropprøret sitt utspring i provinsen Shandong. Den vestligste delen av provinsen hadde historisk sett i århundrer vært et tyngdepunkt for det den kinesiske keisermakt definerte som heterodokse sekter, og dessuten var det et landskap som mange ganger hadde vært utgangspunktet for bondeopprør og andre opprør. Allerede under de stridende rikers tid var staten Qi (i dagens nordlige Shandong) kjent for sine kvinnelige sjamaner. Under Han-dynastiet spilte en av dem en viktig rolle under de røde øyenbryns opprør (18-27 e.Kr.). I disse traktene blomstret den folkelige taoisme, og det oppstod hemmelige selskaper som de gule turbaner og sekter som Taiping dao ledet av Zhang Jue. Under Song-tiden var dette et røverbefengt område, og den klassiske romanen Fortellinger fra myrlandet handler om en røverbande som holdt til nær Liang Shan i det sørvestre Shandong. Under Yuan-dynastiet ble dette et av kjerneområdene for Den hvite lotus, et hemmelig selskap som for det meste ventet fredfullt på endetidens emanasjon av Buddha Maitreya, men som også tidvis gikk i bresjen for religiøst-sosiale bondeopprør. Under Ming-dynastiet var det stadig opprør knyttet til dem, og i den sene Ming-tiden fikk man med Xu Hongrus Hvite Lotus-opprør for første gang et eksempel på en religiøs-sosial opprørsbevegelse som tok opp i seg kinesisk kampsport – kamporganisasjonen Batong og pisk-selskapet var med på opprøret.
Ming-dynastiet forbød og forsøkte å undertrykke disse sektene og hemmelige selskapene, men lyktes ikke. Også under Qing-dynastiet fortsatte det. Det vestre Shandong så slike opprørsgrupper flere ganger. I 1774 kom De åtte trigrammers opprør ledet av Wang Lun; det involverte bokserkjempere og forestillingen av en åndebesettelse som styrket slosskjempene. Det begynte i sørvestre Shandong og endte nær byen Linqing ved Keiserkanalen. I 1813 fulgte et nytt opprør som dekket et større område. I begge disse opprørsskarene hadde man blant seg en gruppe som ble identifisert som «Yihequan» – boksere. De var nok temmelig forskjellige fra de senere boksere, men det var også likhetstrekk ved opprørernes heterodokse religiøse tilbøyelser, deres maitreyiske milleniarisme og deres opptreden som et hemmelig brorskap.
Kristendomsfiendtlighet i Kina og Shandong
Antikristne kampanjer og kristenforfølgelser hadde en lang forhistorie i Kina. Etter at de fremmede makter på midten av 1850-tallet hadde tvunget opp portene til ikke bare de kinesiske kystbyer, men også til innlandskina, ble det flere slike episoder, som regel helt lokale, men noen ganger regionale. Også tidlig i 1890-årene var det en rekke slike hendelser.
Motstanden mot kristendommen rammet katolikker og protestanter med ulik styrke.
Katolikkene var allerede fra århundrer tilbake etablert i Kina, og opplevde nå en kraftig vekst. Det skjedde også i det vestre Shandong, og i de tilgrensende områder i provinsen Zhili. Antallet kinesiske katolikker kommet opp i henimot 50 000 mot århundreskiftet i hvert av disse områdene.
Det var en rekke områder der det lå katolske landsbyer på rekke og rad, særlig i Zhili. Mange av dem var i områder som ble særlig hardt rammet av bokseropprøret.
Protestantene var også i vekst, men de var langt færre. Ser man på Shandong i særdeleshet, var de ikke meget færre enn katolikkene – de hadde også sitt tyngdepunkt øst i provinsen, som på Shandonghalvøya, altså i områder som ikke fikk merke noe særlig av bokseropprøret. Det var dermed ikke så langt nær så mange protestantiske konvertitter som bokseropprøret gikk ut over. Derimot gikk det desto hardere ut over protestantiske misjonærer og deres familier, men skulle bli især i provinsen Shanxi.
Fremmedmaktenes fremferd
Blant faktorene som gjorde seg gjeldende var sinne over fremmedmaktenes landnåm knyttet til en rekke såkalte ulikeverdige traktater inngått i de forutgående seks årier.
Liste over romerske gentes
Gens (pluralis gentes) var en romersk, italisk eller etrustisk familie, hvor alle medlemmene har felles nomen, og anses å komme fra samme familie. Dette var en viktig sosial og juridisk struktur i tidlig romersk historie.
Bokseropprøret
Fremmedmaktenes fremferd
Det var også en del forargelse over rettstvister med misjonærer som på grunn av rettsprivilegier noen ganger kunne føres etter utenlandsk rett. Det var også irritasjon over misjonenes erverv av eiendom i landets indre, en del misjonærers forbud mot mange gamle kinesiske ordninger og skikker, og mot de kristne som sluttet seg til det som mange kinesere oppfattet som en samfunnsnedbrytende lære. Utlendingers, deriblant taktløse misjonærers, reelle eller innbilte krenkelser av kinesiske fornemmelser var også en faktor. Mange tok anstøt av kristne skikker som de som regel ikke forstod, eller misforstod etter å ha sett antikristen propaganda.
Det var misnøye blant slike som hadde mistet sine stillinger ved jernbanevesen, dampbåttrafikk og postvesen, tjenester som for det meste var på fremmedmaktenes hender. Det var dem som mente at jernbanelinjer kom i konflikt med feng shui, mens andre trodde på en skrøne om at det ved hver sving på jernbanen lå begravet en kinesisk gutt og en kinesisk pike. Denne form for vanforestillinger er bakgrunnen for at bokserne under opprøret ødela både jernbanespor og telegraflinjer. Konservatismen, særlig i embetsverket og i de dannede klasser, bidro også. Det var også forbryterske elementer i samfunnet som så sitt snitt til å slakte ned og plyndre i forlengelsen av fremmedhatet som utbredte seg.
Qing-dynastiets stagnasjon og forfall
Til sist spilte også den reaksjonære holdning hos enkekeiserinnen og mange høye mandariner en viktig rolle. Det antas at det ikke er tilfeldig at urolighetene begynte etter at det i 1898 var blitt lagt lokk på en begynnende reformpolitikk, den såkalte hundredagersreformen.
Liste over romerske gentes
Ordet gens er et hunkjønnsord, og navnet på hvert enkelt gens er følgelig også hunkjønnsord. Marcus Valerius Corvus var medlem av gens Valeria. Valerius var da hans nomen''. Hans sønns nomen ville også ha vært Valerius, mens hans datters ville ha Valeria. Mannlige medlemmer av hans gens ble kalt Valerii, og kvinner i hans gens for Valeriae. Dersom et medlem var adoptert inn i familien, ville denne anta nomenet fra familiens gens, etterfulgt av cognomenet Valerianus.
Glottaler
En glottal konsonant uttales ved at stemmebåndene føres sammen. Vokaler er av naturen produsert glottalt, men glottale konsonanter behøver ikke å være stemte.
På norsk er det én glottal konsonant, en ustemt frikativ [h].
Liste over romerske gentes
I listen over romerske gentes er I og J behandlet som forskjellige nokstaver, og likeså U ov V. Ingen romerske gentes begynte på X, og bokstavene Y og Z forekom bare i gentes basert på greske navn.
Bokseropprøret
Antall utlendinger i Kina i 1900
Antallet utlendinger i Kina var i 1900 kommet over 10 000. I Whitaker¨s Almanack for det året ble det oppgitt et tall på 10 855 «foreign residents». Av dem var 4 362 briter, 933 franskmenn, 852 japanere, 1 439 amerikanere og 870 tyskere. Andre nasjonaliteter var svakere representert. Selv om tallene ser besnærende nøyaktige ut, må man anta at overblikket nok ikke var fullt så presist. En god pekepinn gir de likevel.
Antall kristne i Kina i 1900
Det er vanlig å regne med at det i 1900 var ca. 700 000 katolikker og 85 000 protestanter i Kina. I tillegg var det et vesentlig lavere antall russisk-ortodokse.
Det vestlige Shandong
«Selskapet av de rettferdige og harmoniske knyttnever» var en halvreligiøs gruppe som førte an i opprøret, med støtte fra krefter ved det keiserlige hoff – særlig fra gruppen Jernhattene. De ville fjerne alle utlendinger fra kinesisk jord, og trodde, som følge av en del ritualer de gjennomgikk, at de var usårlige for kuler. De hadde en rekke sterke forestillinger om overnaturlige sammenhenger, som at uårene var uttrykk guders og ånders misnøye med de fremmede og en rekke av de innovasjoner som de bragte med seg, som jernbane og telegraf.
Etter hvert som kamperfaring viste at de likevel ikke var immune for kuler og krutt, ble dette vanligvis forklart ved at den angjeldende bokser hadde slurvet med sin åndelige forberedelse, eller at fienden hadde tatt i bruk magiske mottiltak. Et slikt angivelig tiltak som bokserne gav meget av forklaringen, var menstruasjonskleder og annet som hadde med kvinner å gjøre.
Zhili
Utover 1900 skylte bølgen av overfall og plyndringer nordover mot Beijing og Tianjin. Særlig meget av volden ble utøvet innen trekanten Beijing-Tianjin-Baoding.
Beijing
I Beijing var til å begynne med flere områder i boksernes søkelys. Det gjaldt primært områder der det oppholdt seg mange kristne; slik ble tre av de fire katolske kirker i byen brent ned, og de kristne man kom over der massakrert. Den fjerde og største av kirkene, Beitang-kirken, ble beleiret og beskutt i to måneder inntil japanske styrker kom til unnsetning.
Legasjonsområdet i Beijing
Etter drapet på den tyske sendemann baron Klemens von Ketteler 20. juni 1900 i Beijing ble det nærmest erklært krig mot utlendingene i byen. Drapet av von Ketteler var etter alt å dømme et anslag direkte mot ham personlig, ettersom han noen uker tidligere hadde skutt en kineser kledd som bokser og tatt hans sønn til fange – og så skutt ham.
Til tross for at beleiringen av dette området var av en helt annen og mildere karakter enn nesten alt annet som foregikk under bokseropprøret – en stor del av de kinesiske styrker som omringet diplomatene hadde ordre om å skyte for å bomme, og de laget masse bråk med kinaputter og annet fyrverkeri for å føre mer blodtørstige militante bak lyset – er det denne delen av bokseropprøret som ble mest kjent i utenverdenen, både da og i ettertid. Den var på ingen måte ublodig, for særlig etter en flere dagers våpenhvile noen uker etter at beleiringen begynte (en pause da det også kom til kinesiske selgere med ferske grønnsaker og andre forsyninger) ble skytingen mer velrettet. Det er blitt hevdet at skytingen ble bedre etter at en sinnsforvirret norsk misjonær, Ole Næstegaard, hadde brutt ut fra beleiringen, og var blitt avhørt av kineserne. Han skal ha fortalt at soldatene siktet for høyt, og så etter sin løslatelse vendt tilbake til de beleirede. Skyteferdighetene ble deretter etter sigende bedre.
Selv om forsyningssituasjonen for de vestlige var meget tilfredsstillende, var de ikke særlig innstilt på å dele med de kristne kinesere som hadde søkt tilflukt i prins Sus palass og haver. Prinsen selv og hans husholdning hadde kommet seg i sikkerhet. Mange av dem var katolikker som med nød og neppe hadde unnsluppet nedslaktning da bokserne angrep og brente Nantangkirken noen kvartaler lenger vest. Flere av deres trosfeller var blitt brent inne i kirken, andre ble massakrert utenfor. De og kristne flyktninger fra andre bydeler fikk utlevert så lite at de etter hvert begynte å livnære seg av barken på trærne i prins Sus park.
Den katolske domkirken i Beijing
Beitangkirken i Beijing, som var den katolske katedralen i byen, og det kvartalet den lå inne i, ble også beleiret, beskutt med kanoner og gjentatte ganger forsøkt inntatt. Beleiringen varte fra 3. juni til 16. august.
Her var nøden vesentlig større enn i Legasjonskvarteret, idet det ikke på noe tidspunkt var noen våpenhviler eller noen tilførsler av matvarer. Om lag 3.200 kinesiske katolikker hadde søkt tilflukt bak murene, i tillegg til 33 prester og nonner under ledelse av biskop Pierre-Marie-Alphonse Favier og hans påtenkte etterfølger biskop Stanislas-François Jarlin, og en liten forsvarsstyrke på 43 fransker og italienske soldater. De beleirede led store tap. Rundt 400 døde enten av angrepene eller av sykdom og sult. Matrasjonene – som var skåret ned til et absolutt minimum – ville ha tatt slutt bare få dager etter at japanske unnsetningsstyrker klarte å trenge frem til området og løfte beleiringen.
De alliertes fremmarsj mot og ankomst i Beijing
I august kom en internasjonal styrke på cirka 45 000 mann utlendingene i legasjonene i Beijing til unnsetning. Åttenasjonsalliansen besto av Frankrike, Italia, Japan, Russland, Storbritannia, Tyskland, USA og Østerrike-Ungarn. Den 14. august nådde de legasjonsområdet. To dager etter unnsatte japanske styrker Beitang-kirken. De kineserne som ville forsvare byen hadde ingen sjanse.
Hendelsene utenfor Beijing og Tianjin
Massakrene hadde ikke bare utlendinger i sin alminnelighet som mål. Det var også drevet frem av et særlig hat mot kristendommen, noe som ikke bare gikk ut over misjonærer, men også kinesiske troende. Under opprøret døde seks katolske biskoper, 39 mannlige europeiske misjonærer (prester, lekbrødre), 7 kinesiske misjonærer, 5 kinesiske seminarister, 7 europeiske ordenssøstre, over 30 000 kinesiske katolikker. 222 kinesiske ortodokse kristne ble myrdet, og likeså 182 protestantiske misjonærer og 500 kinesiske protestanter.
Shanxi
Særlig mange av protestantene – og en del av katolikkene – ble drept i Taiyuan i provinsen Shanxi, av de keiserlige makthavere – ikke av bokserne.
Utenfor det nordkinesiske kjerneområde
Russiske styrker gjennomførte en stor massakre ved elven Amur i juli 1900. Vanligvis nevnes ikke den i forbindelse med Bokseropprøret, men en viss sammenheng er det likevel. Under og i ly av opprøret og kampene rundt Beijing så russerne sitt snitt til å fordrive alle de kunne av det store antall kinesere som befant seg nord for Amur, som drøyt 40 år tidligere var blitt grense mellom Russland og Kina ved en av de ulikeverdige traktater som fremmede makter tvang kineserne til å undertegne. Det kan ha vært titusener av kinesere som ble drept ved elvebredden rundt Aigun. Det fortelles om store flokker som ble trengt ned mot elven. Russerne begynte å stikke dem ned med bajonetter. Mange flyktet ut i vannet, og druknet i forsøket på å komme seg over. Mange kunne ikke svømme, og russerne skjøt etter dem som så ut til å kunne klare seg gjennom den strie strømmen over til den sørligere bredden.
Selv om det meste av de mer bokserrelaterte voldshandlingene fant sted i de nordkinesiske områder nær Beijing, og i selve Beijing, var det også angrep og myrderier mot kristne så langt nord som i Mandsjuria og så langt sør som i Guangxi.
Blant de rammede protestantiske misjonærer var det også en rekke skandinaver. Men ingen av dem var nordmenn. En norsk misjonær som var midt i begivenhetenes sentrum, var den før nevnte Ole Næstegaard i Beijing. Han hadde antagelig utviklet en sinnslidelse og opptrådte deretter. De øvrige norske misjonærer var i andre landsdeler og lot seg for det meste evakuere fra sine misjonsfelter etter sterk oppfordring fra det norske konsulat i Shanghai.
Etterspill
Den 7. september 1901 måtte kineserne underskrive bokserprotokollen, som bestemte at de blant annet måtte betale 333 millioner dollar i krigsskadeserstatning og som straff. Dessuten fikk utenlandske misjonærer og forretningsfolk fritt leide i landet.
Edmund Backhouses forfalskninger
Briten Sir Edmund Backhouse klarte ved overdrivelser og bløff å få noe innpass hos evnukkene ved det keiserlige hoff i 1898. Det han fikk tak i av informasjon derfra gjorde han til gjenstand for omfattende og fantasifull bearbeidelse etter bokseroppstanden, og dette munnet ut i to propagandaskrifter som rettferdiggjorde den utenlandske militærintervensjon og som i stor grad ble trodd i Vesten. Dermed la han grunnlaget for, eller forsterket, en mengde legender og myter som det senere har vist seg lå milevidt fra sannheten.
Det var først i 1976 at den britiske historiker Hugh Trevor-Roper kunne bevise at en viktig tekst som Backhouse bygget på i virkeligheten var hans egen forfalskning, og dermed raknet troverdigheten ved det meste av det Backhouse hadde kommet med i årtiene etter bokseropprøret.
Colin Dann
Colin Dann (født 1943) er en engelsk forfatter av bøker for barn. Han er best kjent for sin bokserie om Flukten fra Dyreskogen, engelsk Farthing Wood, som begynte med The Animals of Farthing Wood (1979). Den har siden blitt gjort til animert TV-serie.
Dann arbeidet for forlaget William Collins, Sons & Co. i tretten år, og hans første roman, den nevnte The Animals of Farthing Wood, ble skrevet i løpet av denne perioden. Det opprinnelige bokomslaget for denne og et dusin andre av hans bøker er blitt malt portalkunstneren Frances Broomfield.
Sjona
Sjona er en 30 kilometer lang fjord på Helgeland i Nordland fylke. Fjorden begynner ved Sjonøya i Lurøy kommune og møter Lillesjona innafor Handnesøya (Nesna kommune) før den løper videre innover til Sjonbotn og Nordsjona (Rana kommune).
Fjordens største dyp er på 634 meter.
Noen av de største elvene som renner ut i Sjona er Flostrandelva, Helgåga og Botnelva. Det fiskes anadrome laksefisk i alle disse, og Flostrandvassdraget er spesielt kjent for sin sjørøye.
Botnelva er utløp fra Sjona kraftverk som er et av Helgelandskraft sine største kraftverk. I forbindelse med den økte tilførselen av ferskvann dette har gitt til fjorden (dette vannet skulle egentlig rent ut i fjordarmen Utskarpen i Rana) er det opprettet et isfond som bevilger midler til isforebyggende tiltak for fiskere og andre fastboende ved fjorden.
Fjorden har to terskler. Den innerste ligger der Sørfjorden munner ut i hovedfjorden. Denne hever seg bare ca. 40 meter over det indre bassenget. Den andre terskelen ligger ytterst i Storsjona på ca. 150 meters dyp. Siden begge tersklene ligger dypt, har fjorden stor utskifting av vann.
Etymologi
Fjordnavnet Sjona uttales [şo:´næ] i Lurøy kommune og [şo:´na] i deler av Rana kommune. Det er trolig avledet av norrønt femininum sjón, «syn», kanskje fordi fjorden er bred og rett, slik at man fra den ytre delen kan se langt innover. Navnet er nedtegnet første gangen i Aslak Bolts jordebok fra 1432 under «i Sionen».
Blåsteinbit
Blåsteinbit (Anarhichas denticulatus) er en fiskeart av gruppen steinbiter. Denne arten oppholder seg på større dyp, fra 60 til 900 meter under havet.
Åled
Åled er et tettsted i Halmstad kommune i Hallands län i Halland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 634 innbyggere.
Åled ligger cirka 10 kilometer nordøst for Halmstad.
Europaparlamentsvalget i Bulgaria 2009
Europaparlamentsvalget i Bulgaria 2009 ble avholdt søndag 7. juni 2009. Det ble valgt 17 mandater til Europaparlamentet.
Vorma
Vorma er en elv i Akershus i Viken fylke. Elven er 32 km lang og har en middelvannføring på 330 m³/s ved utløpet i Glomma. Nedbørfeltet er på 17 412 km² (medregnet Gudbrandsdalslågen og Mjøsa), og dermed det tredje største i Norge. Vorma drenerer Mjøsa, Norges største innsjø.
Navn
Navnet kommer av norrønt Varma, av adjektivet varm, da elven ofte er isfri. Ifølge Vågslid er eller var det vanlig at isen la seg først på Vorma, når isen så la seg på Mjøsa strømmet litt varmere (og tyngre) bunnvann (i stedet for det kalde overflatevannet) ut i Vorma slik at isen gikk opp igjen. Derav gammelnorsk «Vǫrmo», den varme.
Geografi
Elven er en sideelv til Glommavassdraget og har sammen med Gudbrandsdalslågen en lengde på 351 km, Norges fjerde lengste. Den har sitt utspring i sørenden av Mjøsa ved Minnesund og renner nesten uten fall i 22 kilometer forbi Eidsvoll og ned til Svanfossen. Det er bygget sluse forbi fossen. Svanfoss regulerer vannstanden i Mjøsa. Etter Svanfossen renner elva igjen nesten uten fall ned til den flyter sammen med Glomma, ved Vormsund. På vestsiden mottar den sideelvene Julsrudåa og Andelva, på østsiden Jøndalsåa og Holtåa. Vorma renner gjennom Eidsvoll og Nes kommuner.
Historie
Vorma har i lang tid spilt en viktig rolle som transportåre. Godt kjent er trafikken med DS «Skibladner» fra jernbanestasjonen i Eidsvoll oppover til Mjøsa. For å lette båttrafikken, ble elva regulert i 1859 med en demning ved Sundfossen like sør for Eidsvoll sentrum. Svanfossen lenger ned i elva ble demmet opp i 1910. Denne demningen hevet vannspeilet nok til å eliminere fallet ved Sundfossen ovenfor. I 1912 ble det åpnet sluse forbi Svanfoss, som da var den eneste fossen i Vorma. Dette muliggjorde også båttrafikk mellom Mjøsa og Glomma mellom Rånåsfoss og Funnefoss. Slusa ble stengt på 1970-tallet, men gjenåpnet i 1993.
Knud Leem
Knud Nielsen Leem (døpt på Lepsøy i Haram prestegjeld 13. februar 1697, død 27. februar 1774) var en norsk prest, misjonær og språkforsker.
Vorma
Historie
Vel så viktig var tømmerfløtingen, som har foregått fra 1600-tallet. Fløtingen opphørte i 1980, blant annet fordi tømmeret nå skulle til Tofte i stedet for Borregaard, og derfor likevel måtte lastes på bil.
Knud Leem
Liv
Leem tok examen artium i Norge som privatist og ble student i København i 1713, hvor han tok sin cand. teol. grad i 1715. Etter oppfordring fra «samenes apostel» Thomas von Westen ble han i 1725 kalt til arbeid som misjonsprest i Porsanger og Laksefjord sogn i Finnmark. I 1728 ble han sogneprest i Alta og i 1734 i Avaldsnes i Rogaland.
Vorma
Vannområde
Ved utløpet til Vorma har Mjøsa et nedbørfelt på 16 568 km2, fra Minnesund til Vormsund øker dette til 17 545 km2.
Knud Leem
Liv
Fra 1752 fungerte han som titulær professor og leder ved det gjenopprettede Seminarium lapponicum Fridericianum ved Trondheim katedralskole. Seminaret hadde tidligere eksistert med von Westen som lektor 1717-1727, men ble nå gjenopprettet samme år for å utdanne prester, misjonærer og lærere til arbeid blant den samiske befolkningen i Nord-Norge. Det ble igjen nedlagt etter Leems død. I likhet med Thomas von Westen var Leem av den formening at misjonærer og prester burde benytte samisk språk i møte med samene. Misjonskollegiet og andre myndigheters holdning til dette spørsmålet vekslet flere ganger gjennom 1700-tallet.
Vorma
Vannområde
Vannområdet Hurdalsvassdraget/Vorma omfatter et areal på 980 km² og omfatter i alt 304 innsjøer og tjern (NVEs Lavvannsapplikasjon). Området ligger i Vannregion Glomma, hovedsakelig i Akershus fylke, men deler av vassdragene ligger i Oppland og Hedmark. Det omfatter fem innsjøer med overflate mellom 1 og 5 km² og syv mellom 0,5 og 1 km². Vorma er den største elva, dernest Andelva men området omfatter flere elver og en lang rekke store og små bekker. Gjennomsnittlig årlig avrenning varierer fra 350 - 750 mm. I flomtider er Vorma landets mest vannrike elv. Nedstrøms Mjøsas utløp ved Minnesund får Vorma ett større tilløp; Andelva, som kommer fra Hurdalssjøen. Hurdalssjøen har et nedbørfelt på 579 km², mens nedbørfeltet ved Andelvas utløp i Vorma er 714 km². De øvrige tilløpene til Vorma er små. Normal vannføring i Vorma er ca. 330 m³/s.
Knud Leem
Liv
Knud Leem introduserer sitt vitenskapelige studium av samisk, med en grammatikk fra 1748, og en ordbok fra 1756, som i 1768 ble utvidet til en stor samisk – dansk – latinsk ordbok. Leem var også i en periode leder for Seminarium Lapponicum, og samarbeidet med Anders Porsanger. Knud Leems grammatikk (1748) vitner om god innsikt i samisk, og boka står i sin retning og ordning ikke tilbake for andre lingvisters grammatiske verker i samtida. Leem har ei stammeklasseinndeling som er ganske lik den vi opererer med i dag. Han kommenterer også stadievekslingen, men mer som en tendens enn som en språkelig regel. Leem bygde på språket i Porsanger, det vil si en østlig dialekt av nordsamisk. Ordbøkene hans inneholder ordmateriale som fortsatt er interessant for språkvitenskapen. Hvor Konrad Nielsens ordbok legger hovedvekten på dialektene i Polmak, Karasjok og Kautokeino, utfyller Leems ordlister det totale bildet av de nordsamiske dialektene.
Vorma
Flommer
Årets største flom er vanligvis i forbindelse med snøsmeltingen i mai-juli samtidig med årets høyeste vannstand i Mjøsa. Enkelte år er årets største vannføring og høyeste vannstand om høsten i forbindelse med kraftig regn (NVE: Flomberegning for Mjøsa og Vorma, publisert 2000). Er det flom i Glomma omtrent samtidig med flom i Lågen, så blir ofte vannet fra Lågen holdt tilbake i Mjøsa med reguleringene ved Svanfoss, som ligger nær Eidsvoll. Er det mye snø i fjellet, blir vannstanden i Mjøsa tappet ned før flommen starter. Reguleringen blir gjort for å redusere flomskadene i Glomma etter samløpet med Vorma i nærheten av Årnes. I flomtider er Vorma landets mest vannrike elv. I tilfeller med unormalt stor vannføring i Glomma, har det skjedd at vann fra Glomma har rent inn i Vorma slik at vannet i Vorma har snudd nordover i de nedre deler av elven. I 1995 var det storflom i nesten alle vassdragene som drenerer til Lågen, Mjøsa og Vorma. Samtidig var det storflom i hele resten av Glommavassdraget. Dette førte til enorme skader helt ned til utløpet til Oslofjorden i Fredrikstad.
Statens skole for kostholdsøkonomer
Statens skole for kostholdsøkonomer var en skole etablert i Oslo i 1966 under navnet Statens kjøkkensjefskole, Oslo. Skolen fusjonerte i 1985 med Statens husstellærerhøgskole og Statens skole for husøkonomer til Stabekk høgskole, som igjen i 1994 ble innlemmet i den nye Høgskolen i Akershus, og nå er flyttet til Lillestrøm.
Knud Leem
Liv
Knud Leems samling av norske dialektord ble utgitt av Kjeldeskriftfondet i 1923 under tittelen Professor Knud Leems norske maalsamlingar fraa 1740-aari.
Statens skole for kostholdsøkonomer
Skolen var toårig. Skolen skiftet i 1980 navn til Statens skole for kostholdsøkonomer. Skolen ble i forbindelse med fusjonen i 1985 oppgradert til høgskolestatus.
Vorma
Fauna
Fra utløpet av Mjøsa ned til Svanfossen, er fuglelivet ved elva fredet. Elva er ofte isfri om vinteren, og er dermed et viktig vinteroppholdssted for sangsvaner og andre svømmefugler.
Knud Leem
Liv
Med en oppvåknende interesse for raritetskabinetter kom Leem stadig borti antikvariske gjenstander. I 1746 skrev biskop Kærup til Leem og anmodet ham om ”en ved Augvaldsnes Kirkes Restauration fundet Antiqvitet af Vox, 6 Pd. vægtig, med gamle Karakterer paa, for at han selv kunde undersøge, om den var verd at nedsende, hvis ikke vilde han indsætte den i sit lidet Musæum blandt de andre Augvaldsneses Rariteter.”
Topografisk hovedverk
Leems viktigste utgivelse er imidlertid hans topografiske verk Beskrivelse over Finmarkens Lapper deres Tungemaal, Levemaade og forrige Afgudsdyrkelse, (1767), som var forsynt med hovedsakelig naturvitenskapelige anmerkninger av biskop Gunnerus og en større religionshistorisk studie ved Erich Johan Jessen-Schardeböll, basert på et manuskript av Hans Skanke. Her beskriver Leem både liv og levesett blant samtidens samer, deres klesdrakt og draktskikker, mat og tilberedningsmetoder, jakt, fiske og jaktredskaper, sjamanisme og folketro, m.m.. Et rikt, men i mange tilfeller fortegnet illustrasjonsmateriale, er med på å gjøre skriftet til den beste dokumentasjon vi har omkring eldre, samisk kultur, samtidig som boka regnes med blant de fremste topografiske verkene som ble publisert i Norden på 1700-tallet.
Just One Kiss (CSI: Miami episode)
Handling
En død mann med en ødelagt hals og et delvis brent ansikt, som blir funnet på Miami Beach sammen med en ung kvinne som ble slått og kastet ut i havet. Etterforskningen leder Horatio til en fin og rik familie fra Florida og de tror denne familien også er involvert i en uløst mordsak som har plaget Horatio i årevis.
Slaget ved Sparrsätra
Slaget ved Sparrsätra i 1247 fant antagelig sted mellom Heby og Enköping i Uppland under det andre folkungaopprøret mot kong Erik Eriksson. Folkungerne ledes av tronpretendenten Holmger Knutsson, sønn til Knut Långe.
Folkungerne stod i spissen for en stor upplandsk hær av stormenn og bønder og ble slått i slaget av den kongelige hæren ledet av kongen og hans nærmeste menn, deriblant Birger Magnusson. Med dette var motstanden mot kongelige sentralstyre og skatter knust. I Skänningeannalene fra omkring 1290 het det om året 1247: «Detta året förlorade Upplands allmoge vid Sparrsätra segeren og sin frihet, och man pålade dem spannskatt, skeppsvist och flere bördor».
Etter slaget ved Sparrsätra flyktet sveakongen Holmger Knutsson nordover til Gästrikland. Holmger ble tatt til fange av utsendingene fra kong Erik den Läspe och halte Eriksson i landsdelen Gästrikland som var nesten lovløse på det tidspunktet. Kongens rådmann, Birger Magnusson, hadde ikke annet valg enn å henrette opprøreren som dessuten besatt et krav på kongetittelen som etterkommer etter Erik den hellige i den erikske ætten.
Jarlen Ulf Fase forsvant fra historien omkring det første folkungaopprøret uten at hans skjebne er kjent for ettertiden. Det eneste man vet er at han var død i 1248 og Birger Magnusson overtok tittelen som jarl ettersomn han var Ulf Fases fetter. Med det ble Birger Magnusson Sveriges mektigste mann som Birger Jarl.
Frikativer
Frikativer (fra latin fricare, «gni») eller spiranter er konsonanter som uttales med så sterk grad av innsnevring et sted i talekanalen at det oppstår hørbar friksjon når lyden uttales. Frikativer på norsk er labiodentalen /f/, laminal-alveolaren /s/, retrofleksen /ʂ/, dorsal-palatalen /ç/ og glottalen /h/.
Stemte frikativer er ikke vanlige på norsk. Engelsk har labiodentalen /v/, laminal-dentalen /ð/, laminal-alveolaren /z/ og laminal-postalveolaren /ʒ/, mens den norske «v-lyden» som regel blir uttalt som approksimanten /ʋ/.
Gerhard Stoltenberg
Gerhard Stoltenberg (født 29. september 1928 i Kiel, død 23. november 2001 i Bonn) var en tysk politiker (CDU). Han var forskningsminister i de føderale regjeringene under Ludwig Erhard og Kurt Georg Kiesinger fra 1965 til 1969, og ble deretter ministerpresident i Schleswig-Holstein fra 1971, frem til at han i 1982 ble medlem av Helmut Kohls føderale regjering, først som finansminister (1982–1989) og deretter som forsvarsminister (1989–1992). Han gikk av som forsvarsminister som følge av en kontrovers rundt salget av panservogner til Tyrkia.
Han hadde vært medlem av CDU siden 1947, og var formann for Junge Union mellom 1955 og 1961. Fra 1996 til sin død var han formann for Otto-von-Bismarck-Stiftung i Friedrichsruh. Stoltenberg døde i 2001 i Bad Godesberg like utenfor Bonn.
Fra 1971 til 1982 var han ministerpresident i Schleswig-Holstein, der Karl Otto Meyer tok opp kampen mot Stoltenberg som stilte seg helt avvisende til de politiske krav fra det danske mindretallet.
I egenskap av ministerpresident var han fra 1977 til 1978 president for Bundesrat (og derved stedfortreder for statsoverhodet). Fra 1982 til 1989 var Stoltenberg Tysklands finansminister og fra 1989 til 1992 forsvarsminister.
Helmut Kohl presset igjennom hans avgang som forsvarsminister etter en kontrovers rundt Tysklands salg av tanks til Tyrkia.
Alytus
Alytus er den største bykommunen i Alytus fylke i Litauen.
Byen er spesielt kjent for en betydelig produksjon av kjøleskap, som eksporteres til hele verden, også til Norge, Sverige og Danmark. Byen har også hatt en stor bomullsproduksjon.
Paul Stanley
Stanley Harvey Eisen (født 20. januar 1952 i New York, Manhattan), kjent som Paul Stanley, er en amerikansk gitarist og vokalist i rockbandet KISS. Sammen med Gene Simmons dannet han Kiss i 1973 og har skrevet eller vært med å skrive mange av bandets største hits.
Verksted
Et verksted er et lokale hvor det håndverksmessig utføres konstruksjons- eller reparasjonsarbeid. Snekkerverksteder, bilverksteder og mekaniske verksteder er typiske eksempler. Det faglige arbeidet i et verksted ledes av en verksmester som etter læretid og tildelt svennebrev tar fagbrev.
Paul Stanley
Solokarierre
Paul Stanley har gitt ut to soloalbum. Det første kom i 1978, som et av Kiss-soloalbumene, og det andre i 2006. «Live To Win» ble fulgt opp med en turne i USA i oktober og november 2006. I april 2007 fortsatte han turneen i Australia. Flere av konsertene på denne turneen ble filmet og i 2008 ga Stanley ut en DVD fra turneen, «One Live Kiss». Han har også tidligere vært på en klubbturné på slutten av 1980-tallet hvor han kun spilte Kiss-sanger.
Annet
I 1999 (25. mai - 1. august, 30. september - oktober) sang Stanley hovedrollen i Phantom of the Opera i Toronto, og stykket ble meget populært. Paul Stanley maler også bilder når han ikke spiller i Kiss. Den mest kjente gitaren hans er en egendesignet Ibanez Iceman (PS10). Han brukte denne i perioden 1978-1998. Den flotteste er kanskje den med knuste speil fra 1979. Senere har han gått over til Silvertone. Før Kiss studerte Stanley på kunstskolen High School of Music and Art i New York City. Han er en habil maler, og flere av bildene hans er til salgs.
Allativ
Allativ er i lingvistikken en kasus i nominalsystemet. Det regnes som et lokalkasus.
Allativ betegner det som noen ting kommer til eller som noe legges på. På norsk uttrykkes allativrelasjonen vanligvis ved at preposisjonene på eller til settes foran det aktuelle ordet. For eksempel: Jeg legger nøklene på bordet (finsk: Laitan avaimet pöydälle) eller Jeg skal gå til bilen (menen autolle).
RIM-116 Rolling Airframe Missile
RIM-116 Rolling Airframe Missile er et overflate-til-luft missil som blir brukt til forsvar mot kryssermissiler. Hovedbrukere av missilet er den tyske marinen og US Navy.
Fredrik Dahlström
Fredrik Dahlström (født 1. november 1971 er en svensk tidligere fotballspiller. Dahlström, som var spiss, har spilt for Malmö FF og Djurgårdens IF i Allsvenskan, samt for Assyriska FF.
Nettvingemygg
Utseende
Små til middelsstore, slanke mygg med et karakteristisk utseende. Hodet er stort med meget store fasettøyne som ofte dekker hele oversiden av hodet. Hos mange arter er fasettøynene delt i to deler, en øvre, rødaktig med store fasetter og en undre, svart med små fasetter. I dette trekket ligner de hårmygg, og en av slektene heter da også Bibiocephala = hårmygg-hode. Hos noen arter er fasettøynene tett dekket av lange hår. De har tre punktøyne (ocelli) i pannen. Antennene er lange og tynne, sylindriske, med 8-15 ledd. Munndelene er svært redusert hos noen slekter, mens andre har forlengede munndeler og drikker trolig nektar fra blomster. Munndelene er gjerne ulike hos de to kjønnene. Vingene er store, men spinkle og skjøre, og har karakteristiske tverr-rynker som gir dem en nettmønstret utseende. Beina er lange og tynne. Larvene er ulike alle andre tovingelarver. De er flate, og kroppen er delt opp i seks avsnitt. Midt under hvert avsnitt sitter en sugeskål, og på sidene et par vorteføtter som ender i noen kraftige børster.
Levevis
Larvene er sterkt spesialiserte for å leve i fossefall, stryk og rasktstrømmende fjellbekker. De bruker sugeskålene på undersiden til å holde seg fast til steiner eller annet bunnmateriale. De trenger glatte flater for å feste seg, og lever av å skrape alger, bakterier og annet organisk materiale fra steinene. Puppen er festet til steiner eller lignende. Når de voksne insektene klekkes, er vingene alt fullt utviklet, og de kan fly så snart de kommer til overflaten. De voksne er nokså kortlivet, lever gjerne 1-2 uker. Hunnene av mange arter er rovdyr, og fanger ulike slags små insekter som finnes ved vannet. Hunnene parer seg kort tid etter at de er klekket, og legger snart etterpå egg i små klynger limt fast til våte steiner, av og til under vann. Selv om disse myggene stort sett er sjeldne, kan de være en viktig del av økosystemet rundt fjellbekker, og det kan finnes opptil 1000 larver per kavdratmeter. Siden nettvingemyggene bare lever i rene, kjølige, oksygenrike bekker kan de være gode indikatorer på vannkvaliteten.
De eleusinske mysterier
De eleusinske mysterier (gresk Ἐλευσίνια Μυστήρια) var en antikk gresk religiøs kult basert på gudinnene Demeter og Persefone, henholdsvis mor og datter. Kulten hadde sin base i Eleusis, en by som i antikken lå rundt 20 km nordvest for Athen, og var en mysteriereligion basert på hemmelige innvielsesritualer som ble feiret hvert år i antikken. Disse festivalene ble betraktet som en av de viktigste. Selve kulthandlingere i Eleusis var hemmelige, og man vet derfor i dag ikke med sikkerhet hva de innebar. Ordet «mysterium» finnes også på norsk og kommer av det greske ordet mystes, «innvidd», av myein, «lukke øyne og munn», Mysterion er således forbundet med det lukkede og det hemmelige.
Beth Allen
Beth Allen (født 28. mai 1984 i Auckland) er en newzealandsk-australsk skuespiller som spiller i den newzealandske TV-serien The Tribe som ble sendt på NRK1, der hun spiller senterrotten Amber.
De eleusinske mysterier
Mytologien om Demeter og Persefone
Mysteriene er knyttet til en myte som angår Demeter, gudinne for jordbruk og fruktbarhet, som det fortelles om i en av de homeriske hymner (ca. 650 f.Kr.). Ifølge hymnen drev Demeters datter Persefone (også omtalt som Kore, «jomfruen» eller «ungpiken») og samlet sammen blomster sammen med venner da hun ble grepet av Hades, guden for underverden, og bortført til hans dødsrike. Forrykt av sorg søkte Demeter høyt og lavt etter sin datter. På grunn av sine kvaler og i et forsøk på å tvinge Zevs til å tillate at hennes datter kom tilbake fra dødsriket, lot hun en forferdelig tørke komme som gjorde at menneskene ble lidende og sult bredte seg. Det førte til at gudene ble fratatt dyrkelse og ofringer. Som et resultat ble Zevs forsonlig og lot Persefone komme tilbake til sin mor.
Ifølge myten skulle Dementer i sin søken etter sin datter ha reist over lange strekninger og ha hatt mange mindre opplevelser underveis. I en av dem lærte hun hemmelighetene ved jordbruket hos Triptolemos, etter gresk mytologi en fyrste i Eleusis. Til sist, etter å ha rådført seg med Zevs, ble Demeter gjenforent med sin datter, og jorden gikk tilbake til sin tidligere friskhet og framgang: den første høst.
Zevs, som ble presset av skrikene fra sultne mennesker, og av andre guder som også hørte deres fortvilte skrik, tvang Hades til å levere Persefone tilbake. Imidlertid var det en skjebneregel at den som spiste eller drakk i underverdenen, var dømt til å tilbringe evigheten der. Før Persefone ble løslatt til Hermes, som var blitt sendt for å hente henne, hadde Hades lurt henne til å spise noen frø (seks eller fire) fra et granateple, og dette tvang henne til å oppholde seg noen måneder i underverdenen hvert år. Hun var således tvunget til å bli hos Hades for seks eller fire måneder (en måned for hvert frø), mens hennes opphold på jordens overflate hos hennes mor var av en tilsvarende tid. Dette etterlot en lengre periode hvor Demeter var ulykkelig på grunn av Persefones fravær, og forsømte i denne tiden å ta seg av og kultivere jorden. Når Persefone kom tilbake til overflaten, ble Demeter igjen glad og lykkelig, og jorden fikk atter gode tider.
Om vi forutsetter at Persefone ble hos Hades i fire måneder i året og hos Demeter i åtte, tilsvarer det åtte måneder med vekst og grøderikdom fulgt av fire måneder med ingen produktivitet, ser vi parallellen med middelhavsklimaet i antikkens Hellas. De fire månedene hvor Persefone var fraværende i dødsriket med Hades, tilsvarer den tørre greske sommeren, en periode hvor plantene er truet av tørke. Ved høstens begynnelse, når frøene er plantet, vender Persefone tilbake til landet med de levende og blir forent med sin mor, og vekstens livssyklus begynner på nytt.
Persefones gjenfødelse er symbolsk for hele plantelivets gjenfødelse og for livets evighet som strømmer fra den ene generasjonen til den andre. Tilsvarende forestillinger opptrer også i mange jordbrukssamfunn i oldtiden: i Adonis-kulten i Fønikia, Osiris-kulten i Egypt og Ariadne-kulten på det minoiske Kreta. Også i Kina ble det fortalt at «Det er i den gravlagt frø, slutten på livet er knyttet til en ny begynnelse.»
Mysteriene
De eleusinske mysterier er antatt å være svært gamle, oppstått fra de religiøse virksomhetene som allerede var utbredt i den mykenske perioden, og går således forut for de mørke århundrer i Hellas. En hensikt som er antatt av dagens forskere med mysteriene, var «å opphøye mennesket over den menneskelige sfære til det guddommelige og sikre hans forløsning ved å gjøre ham guddommelig, og således overdra udødeligheten til ham». Komparative studier viser paralleller mellom de greske ritualene og tilsvarende systemer — noen av dem eldre — i Midtøsten. Disse religiøse kultene er blant annet Isis- og Osiris-mysteriene i Egypt, lignende kulter i Syria, de persiske mysterier og frygiske mysterier, og det har også vært argumentert for at de eleusinske mysterier var en fortsettelse av en minoisk kult, men sannsynligvis påvirket av lignende mysterier fra Midtøsten.
De mindre mysterier ble antagelig feiret hvert år, og de større mysterier kun hvert femte år. Denne syklusen fortsatte i rundt to tusen år. I den homerske hymne til Demeter er det sagt at kong Keleos, konge i Eleusis, var den første som lærte de hemmelige ritualene og mysteriene til Demeters kult. Han var også en av hennes opprinnelige prester, sammen med Diokles, Eumolpos, Polyxenos og Triptolemos, Keleos' sønn skal etter sigende ha vært den som lærte seg jordbruket gjennom Demeter.
Under Peisistratos fra Athen ble de eleusinske mysterier panhellenistiske (felles for alle grekere), og pilegrimer fra hele Hellas og bortenfor strømmet til for å delta. Rundt 300 f.Kr. tok staten kontroll over mysteriene. De ble kontrollert av to familier, Eumolpidai og Kerykes. Dette førte til stor økning i de innviedes antall. Det eneste kravet til medlemskap var frihet fra «blodskyld», det vil si at de aldri hadde begått mord, og at de ikke var «barbariske», det vil si ikke kunne snakke gresk. Derimot hadde både kvinner og slaver tillatelse til å delta i mysteriene og bli innviet.
Deltakere og hemmeligheter
For å delta i mysteriene måtte man sverge en ed om hemmelighold. Fire kategorier deltok i mysteriene:
De eleusinske mysterier ble aldri skrevet ned, og det følgende er således kun et riss av hva de innebar. Kun de innviede kjente til innholdet av en kiste, et hellig skap eller kiste, og kalathos, en kurve med deksel. Innholdet, som det meste av mysteriene, er ukjent. Imidlertid har en forsker skrevet at denne kisten inneholdt en gyllen, mystisk slange, et egg, en fallos og muligens også frø som var hellige for Demeter.
Kirkefaderen Hippolytus, som skrev tidlig på 200-tallet, avslørte i hans gjendrivelse av alt kjetteri at «athenerne, mens de innvier folk til de eleusinske ritualer, viser likeledes til de som blir anerkjent til de høyeste gradene av disse mysteriene, den mektige og storslåtte og mest perfekte hemmelighet egnet for en som er innviet i det høyeste mystiske sannheter: et øre korn i stillhet tresket.»
Agricolândia
Agricolândia er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
De eleusinske mysterier
De mindre mysterier
Det besto to slags eleusinske mysterier, de større og de mindre. Ifølge Thomas Taylor uttrykte «de dramatiske forestillinger av de mindre mysterier okkult sjelens elendighet ved kroppens underkastelse, slik at de som ble fortrolig med de større, av mystiske og storslåtte visjoner, ble sjelens lykke både her og deretter, når den var renset fra besudlingen av en materiell natur og jevnlig hevet til realitetene av den intellektuelle [åndelige] visjon.» Og etter Platon var «den endelige utformingen av mysteriene å lede oss tilbake til prinsippene, som hvor vi nedstammet fra, ... en perfekt nytelse av det intellektuelle [åndelige] gode.»
Øyfjellet (Sømna)
Øyfjellet er et fjell rett øst for tettstedet Berg i Sømna kommune i Nordland. Det har en høyde på 137 meter over havet.
Fjelltrimmen
Fjellet er enkelte år med i den lokale Fjelltrimmen. Traseen er 1,5 km lang og har en stigning på 125 m. Endepunktet, som er et antenne-anlegg, ligger lavere enn høyeste punkt.
De eleusinske mysterier
De mindre mysterier
De mindre mysterier skjedde i måneden til Anthesteria under ledelse av Athens archon basileus. For å bli kvalifisert for innvielse måtte deltagerne ofre en grisunge til Demeter og Persefone, og deretter rituelt rense seg i elven Ilissos. Ved fullførelsen av de mindre mysterier var deltagerne anerkjent som mystai'', innviede, verdige til å bevitne de større mysterier.
De større mysterier
Den første handling (fjortende boedromion) i de større mysterier var å føre de hellige gjenstander fra Eleusis til Eleusinion, tempelet ved foten av Akropolis.