cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alter Orient und Altes Testament
Bindene 1 til 42 utkom på forlaget Butzon und Bercker (Kevelaer), bindene 200 til 244 på Neukirchener Verlag, alle videre bind på Ugarit-Verlag i Münster.
Bohdan Bondarenko
Bohdan Viktorovytsj Bondarenko (ukrainsk: Богдан Вікторович Бондаренко), født 30. august 1989, er en ukrainsk høydehopper. Hans personlige rekord er 2,42, som er europeisk rekord, og denne høyden greide han ved Diamond League-stevnet i New York i juni 2014.
Karriere
Han ble Juniorverdensmester (U20) 2008 med 2,25 m. I årene etter forbedret han sine personlige bestmerker til etterhvert 2,31 m utendørs og 2,27 m innendørs i utgangen av sesong 2012.
I utendørssesongen 2013 hadde Bondarenko betydelig fremgang og forbedret sin personlige bestmerke først til 2,36 m under Diamond League stevnet i Birmingham 30. juni 2013 og bekreftet formen en uke senere under Athletissima, Diamond League stevnet i Lausanne med et hopp over 2,41 m, det høyeste hoppet i verden siden 1994. Etter 2,41 hoppet ble lista lagt på verdensrekordhøyden 2,46 og to av hans tre forsøk på den var ikke håpløst.
Elling Carlsen
Bakgrunn
Carlsen var sønn av losen Carl Asbjørnsen og hans hustru Hanna Marie Bjørvig.
Hans første ishavstur var i 1843 som bestemann hos J.H. Ludvigsen fra Hammerfest. Carlsen tok styrmannseksamen med beste karakter i 1846, og samme året fikk han ansvaret for sin første skute, «Alexander». Senere seilte han med skonnerten «Nordpolen» mellom Tromsø og ulike havner i Sverige, England og Nord-Tyskland.
Bragder og oppdagelser
Carlsen var med ombord da øygruppa som senere fikk navnet Kong Karls Land ble oppdaget den 21. juli 1859. Med briggen «Jan Mayen» seilte han i 1863 rundt Svalbard (med unntak av Hopen og Kvitøya). Dette regnes som den første eller muligens andre omseilingen av øygruppa; det er mulig at Cornelius Gillis seilte rundt øyene allerede i 1707.
I 1872–1874 deltok Carlsen som islos for en ekspedisjon ledet av Julius von Payer og Karl Weyprecht; den østerriksk-ungarske polarekspedisjon. Mannskapet ombord på skuta med Julius von Payers ekspedisjon oppdaget Frans Josefs land den 30. august 1873 da ekspedisjonsskipet drev med isen mot øygruppa. Skuta og mannskapet lå fast i drivisen i to år. Frem til mai 1874 utforsket de øyene ved å ta seg over isen på skøyter. Den 15. mai 1874 ble ekspedisjonsskipet Admiral Tegetthoff oppgitt. Mannskapet ville forsøke å nå åpent hav over isen. Carlsen var visekommandant på den tredje båten. Dette mannskapet bestod av Brosch, Carlsen, Cattarinich, Lettis, Sussich, Marola og Fallesich. Carlsen var den eldste ombord, og viste et lederskap som en beundrende Payer beskrev slik:"«Ohne Klage trug der alte Nordlandsfahrer diese Bürde, aber es war schmerzlich, die Zeichen der Erschöpfung an ihm zu sehen“. Am 17. August 1874 erreichten die Schiffbrüchigen Nowaja Semlja. Carlsen fuhr vier Tage später auf der Suche nach Fischerschiffen in die Matotschkin Schar ein, doch ohne Erfolg. Am 24. August, als der Proviant noch für neun Tage reichte, erfolgte die Rettung der Expedition durch den russischen Schoner Nikolaj»."I Tromsø gikk Carlsen fra borde den 8. september 1874. Egentlig hadde han håpet å vende tilbake gjennom Beringstredet. Med seg hadde han blant annet sin hvite reinsdyrspels, sin parykk og sin hvalrosslanse.
Æresbevisninger
Den østerrikske keiseren tildelte ham i 1874 Frans Josef-ordenens ridderkors. I 1879 var han i Wien på invitasjon fra den østerrikske stat, som takk for hans verdifulle bidrag til en vellykket ekspedisjon. På hjemreisen fra Wien var han æresgjest på en middag holdt av sjømannsforbundet i Christiania.
Carlsenøya, ei av Rønnbeckøyane sørøst i Hinlopenstretet, er oppkalt etter Elling Carlsen.
Storebekk kraftverk
Storebekk kraftverk er et småkraftverk nord for Dåsvatn i Evje og Hornnes i Agder.
Khilani
Khilani er en samling med 98 «apokryfe» hymner i Rigveda. Hymnene er nedtegnet i Bāṣkala, men ikke i Śākala shakha. De er senere tilføyelser til Rigveda, som tilhører den andre perioden, mantra-perioden, av Vedisk sanskrit.
Storebekk kraftverk
Det ble bygd i 2004 av Eco Bygg.
Det er dam på heia og kraftstasjonsbygg ved Øvre Dåsvatn. Fallhøyden er 265 meter og rørgata er 1900 meter.
Installert effekt er 2 MW. Årsproduksjon er 7,4 GWh.
Gol D. Roger
Gol D. Roger (ゴール・D・ロジャー Gōru Dī Rojā?) er en mannlig karakter i One Piece. Han var kapteinen for Roger Piratene og er også kjent som Konger over alle pirater. Han fikk en sykdom og overga seg til marinen. Rouge er moren til Ace, som er Rogers sønn. Roger ble henrettet av marinen.
Seiling under Sommer-OL 2008 – Yngling
Kvinnenes konkurranser i Yngling i Sommer-OL 2008 fant sted fra 10. til 17. august 2008 på Qingdao International Marina i Qingdao.
Xie Zhenye
Xie Zhenye (født 17. august 1993 i fylket Shaoxing i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Han representerte Kina under Sommer-OL 2012, der han ble utslått i de innledende rundene på 200 meter.
Han deltok på 100 meter under VM i friidrett 2019 der han ble utslått i semifinalen.
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 100 meter der han ble utslått i førsøksheatet. Han deltok også på 200 meter der han ble utslått i semifinalen.
Yoff
Oversikt
Administrasjonen er overført til byen, som i hovedsak ledes av Layene Islamske Brorskap. Byen er kjent for sitt mausoleum bygget av dens grunnlegger. Ingen alkohol er tilgjengelig i byen. Fiske er en viktig lokal næring. Likeledes er de lokale healingseremonier. Det er mange bygge-bedrifter og leverandører i Yoffområdet, og den har den største muslimske kirkegården som benyttes av Dakar.
Såvel Senegal Airlines som Air Sénégal International hadde hovedkontor på flyplassen
Libourne
Libourne er en kommune i departementet Gironde i regionen Nouvelle-Aquitaine sørvest i Frankrike. Kommunen er underprefektur i Gironde.
Geografi
Elva Isle flyter sammen med Dordogne her.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Libourne
Nicolas Antoine Boulanger
Nicolas Antoine Boulanger (1722–1759) var en fransk ingeniør, naturvitenskapsmann, lingvist, opplysningsfilosof og encyclopédiste.
Bakgrunn
Bolanger var sønn av en papirhandler. Han studerte først matematikk, ble bro- og veiingeniør, og lærte seg senere en rekke antikke og/eller orientalske språk.
Forfatterskap
Til Boulangers mest kjente verk hører Recherches sur l’origine du despotisme oriental (1761, «Undersøkelser om opprinnelsen til de orientalske despotier») og L’Antiquité dévoilée par ses usages (1766, «Antikken avslørt av sin bruk»). I disse verkene utviklet han en teori om at religioner og despotier er et resultat av tidlige samfunns reaksjoner på naturkatastrofer, og som et av argumentene for dette synet framførte han at verdensomspennende flomkatastrofer finnes i flere kulturers mytologier.
På grunn av Boulangers tese om at organisert religion og autoritære regimer har opphav i traumatiske hendelser, var han en av de mest omdiskuterte av de franske filosofene.
To år etter Nicolas Antoine Boulangers død gav den franske filosofen Paul Henri Thiry d'Holbach ut det religionskritiske verket Christianisme dévoilé (1761 «Kristendommen avslørt») under pseudonymet «Boulanger», men sørget også for at enkelte av Boulangers skrifter ble publisert.
Nicolas Boulanger bidro med artikler til Diderot og d'Alemberts Encyclopédie, bindene III og V.
I 1993 oppdaget E.W. Elst ved -observatoriet i Caussols en asteroide som ble oppkalt etter filosofen, .
Jenni Asserholt
Jenni Asserholt (født 8. april 1988 i Örebro), svensk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 2006 i Torino, 2010 i Vancouver og 2014 i Sotsji.
Asserholt vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 2006 i Torino. Hun var med på det svenske laget som kom på andreplass i ishockeyturneringen for damer bak Canada. De vant semifinalen med 3-2 over USA men tapte finalen mot Canada med 1-4.
Valgstreikene i Haugesund
Valgstreikene i Haugesund gikk ut på at haugesundere i 1888 og 1902 ikke avga stemmer ved valgmannsvalget. Den norske valgordningen var i 1880-årene slik at enkelte steder, som Haugesund, ikke hadde rett til en egen representant på Stortinget. Dette førte til to valgstreiker, den første i 1888 og den andre i 1900. I 1902 fikk haugesunderne en egen stortingsrepresentant.
Om valgordningen i Norge og dens effekt på Haugesund og Stavanger
Grunnloven gjorde det klart at tallet på stortingsrepresentanter fra en kjøpstad skulle styres av tallet på valgmenn. For Haugesunds del ville dette i 1888 betydd at byen ville hatt to stortingsrepresentanter.
Denne bestemmelsen var derimot ikke gjeldende for Haugesund fordi den såkalte «bondeparagrafen» i Grunnloven, forlangte at tallet på representanter fra landets kjøpsteder skulle forholde seg til tallet på representanter fra landdistriktene i forholdet 1 til 2. For å få til dette hadde Stortinget ved en grunnlovsendring den 26. november 1859 bestemt hvor mange stortingsrepresentanter hver enkelt kjøpstad og hvert enkelt landdistrikts skulle ha.
Stavanger hadde alt fått tildelt to representanter, og for at det grunnlovsbestemte forholdet mellom representantene for kjøpstedene og landdistriktene i landet ikke skulle bli feil, var det samtidig blitt vedtatt at nye kjøpsteder som ble opprettet skulle slås sammen med nærmeste kjøpstad hva angår representasjon på Stortinget. Dette medførte at når Haugesund fikk status som kjøpstad i 1866, måtte byen gå inn i valgfellesskap med Stavanger.
Haugesundernes reaksjon på valgordningen
Haugesunderne ga flere ganger i tiden fra 1859 til 1885 uttrykk for sin misnøye med ordningen, men den alminnelige politiske interesse gjorde likevel at alle partigruppene i Haugesund i 1885 gikk inn for å få valgt stavangermenn til stortingsrepresentanter. I 1885 skrev gruppe haugesundere, med tollbetjent H.B Eriksen i spissen, til regjeringen og ba dem om å sette frem kongelig proposisjon til en grunnlovsendring som ville gi Haugesund en egen stortingsrepresentant. Søknaden var blitt anbefalt av kommunestyret, men den ble ikke imøtekommet av regjeringen.
Eksakte kilder på hva som førte til valgstreiken finnes ikke, men det antas at det handler om en misnøye med at haugesunderne i 1885 kun fikk andre varaplass (supplementsplass) til stortinget, men de ved tidligere valg hadde fått første varaplass. Den viktigste grunnen til valgstreiken i 1888 var likevel at haugesundernes maktesløshet ble tydelig demonstrert i forkant av valget i 1888.
Før valgene i Haugesund og Stavanger inngikk det moderate Høyre og Venstre i Stavanger en avtale om at stortingsrepresentantplassene og plassen som førstesupplement (førstevara) skulle besettes med bestemte stavangermenn. Avtalen ble gjort kjent i avisene omtrent samtidig som valgmannsvalgene i de to byene ble berammet. Dermed var det tydelig at valgmannsvalget i Haugesund ikke ville ha noe å si for valget av verken representanter eller førstesupplement.
Valget i 1891
I 1891 var debatten om Haugesund og Stavanger fremdeles svært aktuell i Haugesund, og begge avisene i byen, Haugesunderen og Haugesunds budstikke, skrev at det burde gjennomføres valgstreik som ved forrige valg. Samtidig var det stor politisk interesse om forholdet mellom Norge og Sverige på dette tidspunktet, og dette var et tema som gjorde at mange ønsket å delte i valget. Ved valgmannsvalget endte det opp med at over 42 prosent av de stemmeberettigede deltok i valget.
Valget i 1891 førte nok en gang til at stortingsplassene gikk til to fra Stavanger. I tillegg ble begge de to supplementsplassene gitt til stavangermenn. Byens valgmenn demonstrerte ved å stemme på haugesundere til alle verv.
Valget i 1894
I 1894 snakket man ikke lenger om valgstreik. Det politiske diskusjonen i Haugesund ble ført med stor iver, men spørsmålet om egen stortingsrepresentant for Haugesund hadde måttet vike plassen for andre aktuelle politiske spørsmål. Likevel var man bevisst at situasjonen var som den var. I januar skrev venstreblandet Karmsundposten: «Haugesund er likevel som null i fattigkommisjonen, Stavanger har bukten og begge endene.».
Også ved valget i 1894 ble alle plassene besatt av stavangermenn, og nok en gang protesterte valgmennene ved å stemme på haugesundere til alle verv. I både 1891 og 1894 stod valgmennene steilt mot hverandre, på tross av at det var lite som skilte dem fra hverandre politisk.
1896 – deputasjon til Stortinget
I 1896 gjorde man nok et forsøk på å få egen Stortingsrepresentant for Haugesund. Det ble sendt en deputasjon til Stortinget for å forsøke å få endret den gjeldende ordningen, men også da uten hell.
Valget 1900 – ny valgstreik
I valgåret 1900 var det ingen store politiske saker å samles om. Da blusset det gamle kravet om egne stortingsrepresentanter for Haugesund opp igjen. I mai 1900 forkastet Stortinget for tredje gang et forslag om egen stortingsrepresentant for Haugesund, og på et massemøte i juni vedtok haugesunderne å gå til valgstreik for andre gang.
Valgresultatet skilte seg ikke fra de tidligere år. To stavangermenn ble utpekt som stortingsmenn, og også begge varamennene var fra Stavanger.
1902 – deputasjon til Stortinget
I oktober 1902 sendte haugesunderne en ny deputasjon til Stortinget. Deputasjonen påpekte overfor nasjonalforsamlingen at Haugesund var landets største silde-eksporterende by og landets femte største sjøfartsby. De skrev også i sin henvendelse at tolv byer med færre innbyggere enn Haugesund hadde sine egne stortingsrepresentanter.
Meldingen om stortingsvedtaket ble møtt med stor begeistring i Haugesund. Det ble skutt salutt fra Gravnes og i avisen ble det etterpå rapportert at ”alle mann storma ut for å høyre ka som var tess. Musikken kom springande og folketoget laga seg av seg sjøl”.
Hakon Magne Wrangell fra Moderate Venstre ble i 1904 valgt som første stortingsrepresentant for Haugesund. Han var skipsreder og tidligere haugesundsordfører. Han satt på Stortinget i to omganger og over flere perioder 1903-1909 og 1921-1927.
Verdenscupen i langrenn 2016/17 — 15 km klassisk kvinner — Davos
Det første distanserennet i fri teknikk for kvinner i Verdenscupen i langrenn 2016/17 som ikke var en del av en minitour var 15 km i Davos og gikk lørdag 10 desember.
Poengfordeling World Cup
1 pl. 100 - 2 pl. 80 - 3 pl. 60 - 4 pl. 50 - 5 pl. 45 - 6 pl. 40 - 7 pl. 36 - 8 pl. 32 - 9 pl. 29 - 10 pl. 26 - 11 pl. 24 - 12 pl. 22 - 13 pl. 20 - 14 pl. 18 - 15 pl. 16 - 16. pl 15 - 17 pl. 14 - 18 pl. 13 - 19 pl. 12 - 20 pl. 11 - 21 pl. 10 - 22 pl. 9 - 23 pl. 8 - 24 pl. 7 - 25 pl. 6 - 26 pl. 5 - 27 pl. 4 - 28 pl. 3 - 29 pl. 2 - 30 pl. 1
Premiepenger
1 pl = 15.000 chf - 2 pl. = 10.000 chf - 3 pl. = 5.000 chf - 4 pl. = 3.500 chf - 5 pl. = 2.500 chf - 6 pl. = 1.500 chf - 7 pl. = 1.000 chf - 8 pl. = 750 chf - 9 pl. = 500 chf - 10 pl. = 250 chf.
Slagene ved Barfleur og La Hogue
Slagene ved Barfleur og La Hogue fant sted mellom 29. mai og 4. juni 1692. Det første slaget fant sted nær Barfleur og det andre ved Cherbourg og Saint-Vaast-la-Hougue ved Cotentinhalvøya i Normandie i Frankrike. Det var et avgjørende sjøslag i niårskrigen.
I mai 1692 forberedte den franske flåten på 44 linjeskip, kommandert av comte Anne Hilarion de Tourville på å transportere en invasjonsarmé av fransk-irske soldater for å gjeninnsette Jakob II på den engelske tronen. Tross i at han hadde kommando over flåten, skulle de strategiske avgjørelsene taes av Jakob II, François d'Usson de Bonrepaus og Bernardin Gigault de Bellefonds. Den franske seieren i slaget ved Beachy Head to år tidligere, i juni 1690, hadde åpnet opp muligheten for å ødelegge den allierte flåten og sette i land en invasjonsarmé som Tourville satte ut mot den 82 skip sterke engelsk-nederlandske flåten ved Barfleur. Etter en hard, men uavgjort kamp, var mange av skipene på begge sider ødelagte. Tourville klarte å komme seg unna i tåken og i flere dager prøvde han å komme seg unna den større flåten til de allierte. Den franske flåten ble spredt, og 15 gikk tapt, 3 ved Cherbourg og 12 ved Leene Hougue. Trusselen om en invasjon av England var derfor over for denne gangen.
Opptakten
Kong Ludvig XIV og marineministeren hans, grev Pontchartrain, planla å sette i land en armé i England for å ta tilbake tronen for Jakob II. De plante først invasjonen i april 1692 før den engelske og nederlandske flåten hadde lagt ut til sjøs og slått seg sammen. Det ble samlet soldater ved Saint-Vaast-la-Hougue, og kavaleriet og kanonene ble lastet ombord ved Le Havre. Tourville skulle føre den franske flåten opp fra Brest og ta med seg transportskipene og soldatene, slå den engelske flåten til sjøs og så sette arméen i land i England.
Den franske flåten maktet derimot ikke å samles i tide. D’Estrees og Toulon-flåten ble slått tilbake i Gibraltarstredet, og mistet to skip i en storm, og Villette Mursay med Rochefort-skvadronen ble forseinket, Brestflåten til Tourville var underbemannet og da han seilte ut den 29. april. ble han tvunget til å forlate 20 skip under Chateau-Renault tilbake. Flåten hans ble ytterligere forsinket av dårlige vindforhold og den kom seg ikke klar av Berteaume-veiene før 2. mai.
Tourville gikk inn i Kanalen med 37 linjeskip, 7 brannskip, fregatter, speidere og transportskip. Den 15. mai nådde Villette og Rochefort-skvadronen frem med 7 linjeskip, noe som ga Tourville en samlet flåte på 44 skip, samt 70 til 80 andre seilskip.
Samtidig hadde den allierte flåten samlet seg utenfor St. Helenes på Isle of Wight. Delaval nådde frem til St. Helens den 8. mai og dagen etter ble han møtt av Carter. Nederlenderne hadde sendt en flåte under kommando av Almonde fra Texel i april. Ashby seilte fra Nore den 27. april. Russell ble forseinket frem til 29. april. Han møtte Almonde ved the Downs og ennå en nederlandsk skvadron ved Dungeness, og nådde St. Helens den andre uken i mai. Den 14. mai hadde Russel en styrke på over 80 linjeskip samt hjelpeskip.
Jenny Lindqvist
Jenny Lindqvist (født 21. juli 1978 i Stockholm), svensk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 2006 i Torino.
Slagene ved Barfleur og La Hogue
Slaget ved Barfleur
Flåtene fikk øye på hverandre ved daggry den 29. mai, utenfor Cap Barfleur. Tourville holdt et krigsråd med offiserene sine, og de mente at de ikke skulle gå til angrep. Tourville var derimot bundet av de strenge ordrene fra kongen. Han kan også ha kanskje ha håpet på at noen av de engelske kapteinene hadde sympati med jakobittene og skiftet side, men det gjorde ingen av dem. I den lette sørvestlege brisen nærmet de to flåtene seg langsomt. Begge flåtene var i tre skvadroner, hvert delt inn i tre divisjoner og kommandert av en flaggoffiser.
Jenny Lindqvist
Lindqvist vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 2006 i Torino. Hun var med på det svenske laget som kom på andreplass i ishockeyturneringen for damer bak Canada. De vant semifinalen med 3-2 over USA men tapte finalen mot Canada med 1-4.
Slagene ved Barfleur og La Hogue
Slaget ved Barfleur
På grunn av den svake vinden var det først kl 11:00, fem timer etter de fikk øye på hverandre, at de to flåtene møttes. De neste fem timene bombarderte de to flåtene hverandre og påførte hverandre store skader.
Fransk mesterskap i friidrett 1896
Fransk mesterskap i friidrett 1896 ble arrangert 28. juni og 5. juli 1896, i Croix-Catelan i Paris. Dette var det niende franske mesterskapet i friidrett som ble arrangert.
Slagene ved Barfleur og La Hogue
Slaget ved Barfleur
Slaget varte ut dagen og inn i natten. Kl. 13:00 endret vinden seg slik at Shovell kunne bryte den franske linjen og nederlenderne startet å komme rundt på siden av den franske fronten. Kl. 16:00 ble det derimot helt stille og tåken seg inn. Kl. 18:00 klarte Tourville å benytte tidevannet til å komme seg litt bort, men kl. 20:00 sendte Shovell et brannskip avsted med det samme tidevannet.
Kl. 22:00 var slaget nesten over. Selv om de fleste skipene på begge sider var skadde, noen alvorlige, gikk ingen skip tapt på noen av sidene. Da tidevannet snudde, tok Tourville igjen fordelen av dette og ble drevet bort fra slaget. Russel skjønte hva som skjedde og fulgte ette ham inn i natten.
Ettervirkning
Den 30. mai ble den franske tilbaketrekkingen hindret av vind og tidevann. Fordi den franske marinen ønsket å holde kostnadene nede, manglet mange av de franske skipene ankre som var sterke nok til å stå imot de kraftige tidevannstrømmene i området. Det var heller ikke en trygg havn i Cherbourg. Tourville prøvde trolig for lenge å redde det flotte flaggskipet sitt, «Soleil Royal», men forsto til slutt at det var håpløst og flyttet kommandoen sin over til «Ambitieux», flaggskipet til Villette Mursay.
Forfølgelse
Ved daggry den 30. mai var den franske flåten spredt i flere grupper over et stort område. Nord for slagstedet og videre nordover var Gabaret og Langeron, med fire skip mellom seg. Senere på dagen var de innom den engelske kysten og la i vei mot Atlanteren. Senere kom de trygt frem til Brest. I sør var Nesmond med seks skip og var på vei sørøstover mot Normandiekysten. To av disse strandet i St Vaast la Hougue, mens to andre senere havnet i Le Havre, hvor «L’Entendu» forliste ved inngangen til havnen. Nesmond dro med de to gjenværende skipene sine gjennom Doversundet og reiste nord og rundt Storbritannia før han nådde trygt frem til Brest. På vei vestover var hoveddelen av flåten i tre grupper. Villette var først med 15, etterfulgt av d’Amfreville med tolv og Tourville sist med syv skip.
Philips van Almonde og den nederlandske flåten forfulgte franskmennene, med forskjellige engelske divisjoner spredt bak seg. Mange av disse hadde store skader og havnet bakom. Almonde og Ashby nærmet seg franskmennene mot slutten av dagen. Russell måtte forlate tre skip. Shovell måtte bytte flaggskip på grunn av store skader på sitt eget.
Kamphandlingen ved Cherbourg
«Soleil Royal», «Admirable» og «Triomphant» var i så dårlig tilstand at de måtte settes på stranden ved Cherbourg. Der ble de ødelagt den 3. juni av Delaval, som gikk til angrep fra langbåter og med brannskip.
Kamphandlingen ved Leene Hogue
Samtidig hadde Russel vendt seg mot de gjenværende skipene. Disse hadde søkt tilflukt ved Leene hvor de kunne vernes av landstyrker og et batteri. Den 3. og 4. juni gikk nederlenderne og engelskmennene til angrep med langbåter. De franske mannskapene var nå utslitte og motløse. De allierte klarte å gå i land og det ble sendt brannskip som brente alle de tolv franske linjeskipene som hadde søkt ly der. Denne siste handlingen blir i England kalt for slaget ved Leene Hogue.
Avslutning
Da den franske flåten ble spredt, endte invasjonasplanene. Etter dette slaget ga Frankrike opp idéen om å være en stormakt til sjøs og konsentrerte seg heller om krigen på kontinentet.
De franske tapene ble raskt reparert og selv om invasjonsplanene gikk i vasken klarte Tourville å slå de allierte ved Lagos året etter.
Eli Skogerbø
Eli Skogerbø (født 1962) er en norsk medieviter. Hun er professor og tidligere instituttleder ved Institutt for medier og kommunikasjon ved Universitetet i Oslo. Skogerbøs forskningsområdet er politisk kommunikasjon og mediepolitikk, medieinnovasjon, sosiale medier og internettutvikling, lokale medier, samiske medier, telekommunikasjon og metode for medievitenskap.
Engelsk 2. divisjon 1954–55
'''Engelsk 2. divisjon 1954–1955''' var den 52. sesongen i Football Leagues 2. divisjon. vant og rykket opp til 1. divisjon sammen med som kom på 2.-plass.
==Tabell ==
Nedrykk fra 1. divisjon og opprykk fra 3. divisjon
De to beste klubbene i 2. divisjon rykket automatisk opp til 1. divisjon og de to dårligste klubbene i 1. divisjon rykket automatisk ned til 2. divisjon.
Engelsk 1. divisjon 1954–55:
Vinnerne av de respektive 3. divisjonene rykket automatisk opp til 2. divisjon.
Engelsk 3. divisjon nord 1954–55:
Engelsk 3. divisjon sør 1954–55:
Rosbalt
Rosbalt (russisk Росбалт) er et russisk nyhets- og analysebyrå med hovedkontor i Moskva og St. Petersburg og representanter i andre russiske byer og i det nære utland. Det ble grunnlagt i 2001. Byrået skal ha hatt spesiell innsikt i hva som hender i offisielle russiske sikkerhetstjenester i Moskva, noe som viste seg da det i januar 2018 rapporterte i Frode Berg-saken.
Historie
I oktober 2013 avgjorde byretten i Moskva at sertifiseringen for å drive et massemedium var ugyldig fordi Rosbalt hadde lagt ut en video på Youtube med bannskap. Denne avgjørelsen ble opphevet 19. mars 2014. Rosbalt har et visst bånd til russiske overvåkningsorganer i Moskva, og lederen, Natalia Tsjerkessova, er giftet med en tidligere KGB-agent, Viktor Tsjerkessov.
M1 (tv-kanal)
M1 er en offentlig tv-kanal i Ungarn, og landets eldste tv-kanal med regulære sendinger fra 1. mai 1957. M1 var Ungarns eneste tv-kanal frem til søsterkanalen M2 startet faste sendinger i november 1973. M1 var tidligere eid av Magyar Televízió og sendte programmer for et bredt publikum. I 2015 ble Magyar Televízió oppløst og underlagt det nye kringkasterselskapet Duna Media. Samtidig ble M1 omgjort til en ren nyhets- og aktualitetskanal.
Vinzenz Geiger
Karriere
Geiger fikk 5. desember 2015 sin verdenscupdebut på Lillehammer, hvor han endte på en 51.-plass.
M1 (tv-kanal)
Bakgrunn
Fjernsynshistorien til Ungarn strekker seg tilbake til 1936, men M1 startet prøvesendinger 16. desember 1953, en sending som gikk til radiofabrikken Orion i Budapest. I januar 1954 ble prøvesendingene formidlet til hele byen takket være en tv-mast på Széchenyi-åsen i Budapest, men bare en håndfull husholdninger hadde tv-apparat på denne tiden.
Vinzenz Geiger
Karriere
Under Junior-VM 2016 i Râșnov startet Geiger mesterskapet med sølv på 10 kilometeren, bak østerrikske Bernhard Flaschberger og foran landsmannen Terence Weber. Han avsluttet mesterskapet med en ny sølvmedalje i lagkonkurransen, på lag med Weber, Martin Hahn og Tim Kopp.
M1 (tv-kanal)
Bakgrunn
Regulære sendinger startet offisielt 1. mai 1957, med en overføring av markeringene i forbindelse med arbeidernes dag. Daglige nyhetssendinger startet opp like etter. I starten ble tv-sendingene produsert av en egen fjernsynsseksjon underlagt ungarsk radio, men 18. august 1957 skiftet selskapet navn til Ungarsk radio og fjernsyn, og senere ble fjernsynsseksjonen skilt ut i et eget selskap: Magyar Televízió (MTV). I 1959 hadde ungarsk fjernsyn 50,000 abonnenter, men utover i 1960-årene økte tallet til 2,7 millioner i 1964 og videre til nærmere 5 millioner i 1969. Samme året begynte MTV å prøve ut fargesendinger, men faste fargesendinger startet først i 1970-årene.
Vinzenz Geiger
Karriere
I 2016/17-sesongen tok Geiger sin første individuelle pallplass 18. desember 2016, etter å ha tatt tredjeplassen bak landsmennene Eric Frenzel og Fabian Rießle i Ramsau.
M1 (tv-kanal)
Bakgrunn
Frem til 1971 var M1 landets eneste kanal, men i 1971 startet testene med en andrekanal, kjent som MTV2 og senere m2. Førstekanalen endret samtidig navn til MTV1, og den nye kanalen startet offisielle sendinger 7. november 1973.
Vinzenz Geiger
Karriere
Geiger avsluttet Junior-VM 2017 i Park City med sitt første VM-gull på 5 kilometeren, foran finske Arttu Mäkiaho og Laurent Muhlethaler fra Frankrike.
Under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang tok han gull i lagkonkurransen.
M1 (tv-kanal)
Endringer etter år 2000
M1 som i sin tid hadde vært enerådende i Ungarn, hadde i 2016 en markedsandel på bare 1,8 prosent og var landets tolvte største tv-kanal.
Vinzenz Geiger
Karriere
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok han gull individuelt og sølv i lagkonkurransen.
Cenon
Cenon er en kommune i departementet Gironde i regionen Nouvelle-Aquitaine sørvest i Frankrike. Kommunen er en forstad til Bordeaux og ligger øst for byen.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Cenon
Anne Grethe Erlandsen
Anne Grethe Erlandsen (født 8. oktober 1956) er en norsk oversykepleier, helseadministrator, direktør og politiker for Høyre. Erlandsen var fra 16. oktober 2013 til 14. oktober 2021 statssekretær for helse- og omsorgsminister Bent Høie. Våren 2022 ble hun ansatt som prosjektleder i Norsk Sykepleierforbund.
Utdannelse
Anne Grethe Erlandsen tok sykepleierutdannelse ved Østfold sykepleierskole hvorfra hun ble uteksaminert 1979. Hun tok senere videreutdannelse innen helseadministrasjon ved Høgskolen i Østfold 1984 og prosjektlederutdannelse samme sted 2005.
Karriere
Anne Grethe Erlandsen arbeidet først som sykepleier ved Sentralsykehuset for Østfold og Innherred sykehus i perioden 1979 til 1980. Fra 1980 til 1982 underviste hun i sykepleie ved Østfold sykepleierskole. Deretter var hun sykepleier og avdelingssykepleier ved Sarpsborg sykehus frem til 1984. Fra 1984 til 1989 var hun Østfolds fylkesleder av Norsk Sykepleierforbund. Deretter var hun Oversykepleier og klinikkoversykepleier ved Sarpsborg sykehus/Østfold sentralsykehus frem til 1997.
Sentrumsløpet 2014
Sentrumsløpet er et 10km langt mosjonsløp som hver vår arrangeres i Oslo.
Anne Grethe Erlandsen
Karriere
Erlandsen ble i 1997 Helse og sosialsjef i Trøgstad kommune, en stilling hun hadde inntil 1999 da hun tok over som Personal– og organisasjonssjef i Sarpsborg kommune. Fra 2000 var hun Kommunesjef helse og sosial i samme kommune en stilling hun hadde frem til 2004. I 2004 ble hun prosjektleder for samhandling mellom Sykehuset Østfold og Østfolds kommuner.
Arne Pettersen
Arne Pettersen (født 15. september 1912 i Melbu i Vesterålen, død 19. mars 1997) var en sentral tillitsmann i Norges Kommunistiske Parti, under krigen motstandsmann og Grini-fange. Av yrke var han maler.
Pettersen engasjerte seg tidlig i AUF på hjemstedet Melbu, men var stadig i opposisjon i diskusjonene om Arbeiderpartiets program. Da han flyttet til Oslo ble han i 1934 medlem av Norges Kommunistiske Ungdomsforbund. I 1937 studerte han ved Björknäs Folkhögskola utenfor Stockholm, der de nordiske kommunistpartienes drev et felles skoleringstilbud. Året etter ble han valgt inn i NKUs sentralstyre.
Under okkupasjonen deltok han i illegalt arbeid, og var blant annet med på utgivelsen av de illegale avisene Norsk Ungdom og Friheten. Han ledet ungkommunistene i Oslo og Akershus, før han ble arrestert 18. mai 1942 og innbrakt på Møllergata 19.
28. mai ble han overført til Grini fangeleir utenfor Oslo, der han ble sittende resten av krigen. På Grini representerte han NKP i den gruppa fanger som mot slutten av krigen la planer om samling av DNA og NKP.
Etter krigen var han politisk sekretær i NKU, og blant annet engasjert i arbeidet med NKUs tidsskrift Unge Viljer. Senere ble han sjef for partiets bokforlag. Pettersen var medlem av NKPs sentralstyre fra 1947 til 1975.
Ottogarden
Ottogarden på Unneland ved foten av Gullfjellet i Bergen, også kjent som Unneland gård, er et 45 meter langt sammenbygd tun, og består av vestlandshus, låve og fjøs. Norsk kulturminnefond har ved flere anledninger gitt støtte til restaureringen av gården. Det er usikkert hvor gammel gården og de eldste av de bevarte bygningene er, men det er funnet spor av virksomhet tilbake til 1300-tallet på stedet. Gården har sitt navn etter Otto Ocken.
I dag drives det antikk- og bruktbutikk i det gamle fjøset på Ottogarden som er fra 1907.
Marika Lüders
Marika Lüders (født 1975) er en norsk medieviter. Hun er professor og tidligere instituttleder ved Institutt for medier og kommunikasjon ved Universitetet i Oslo. Hennes forskning er knyttet til teknologiutvikling, nett-tjenester og medieinnovasjon med særlig vekt på brukeropplevelser samt sosiale og samfunnsmessige konsekvenser av nettverkssamfunnet.
Kristina Lundberg
Kristina Lundberg (født 10. juni 1985 i Husum), svensk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 2006 i Torino.
Brynjulf Risnes
Brynjulf Risnes (født 1961) er en norsk jurist/advokat og tidligere forsker ved NUPI med Sovjetunionen og russiske forhold som fagfelt.
Risnes er født og vokste opp på stedet Hunn i Namdalen. Han er utdannet jurist fra UiO. Han jobbet i Finansdepartementet og i regelreformgruppen i Forvaltningspolitisk avdeling i Administrasjonsdepartementet. Der var han bl.a. sekretær for det regjeringsoppnevnte Lovstrukturutvalget - NOU 1992: 32 Bedre struktur i lovverket. Han studerte også russisk språk (mellomfag) ved UiO og russisk rett ved universitetet i St. Petersburg. Han arbeidet som forsker ved Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI). Han har vært advokat i Oslo siden 2006. Han snakker russisk, og har hatt mange saker om nordområdene. Etter NUPI spesialiserte han seg særlig innen strafferett og spørsmål tilsluttet immigrasjon. Han har ført saker for norske domstoler på alle nivå og for den europeiske menneskerettsdomstolen i Strasbourg. Risnes ble i 2017 engasjert i forbindelse med Frode Berg-saken. Han har møterett for Høgsterett.
Martin Damm (politiker)
Martin Damm (født 17. februar 1963 i Skælskør ) er en dansk lokalpolitiker for Venstre og borgermester i Kalundborg kommune siden 2010. I perioden 2014 til 2018 var han formann i Kommunernes Landsforening.
Damm var medlem av kommunestyret i tidligere Gørlev kommune fra 1998 til 2006 og av kommunestyret i Kalundborg frem til han ble valgt til kommunens borgermester i 2010.
I 2017 ble han ridder av Dannebrogordenen.
Landsturneringen i sjakk 2015
Landstuerneringen i sjakk 2015 var en sjakkturnering arrangert av Nordstrand Sjakklubb på Oppsal Arena i Oslo. Hovedturneringen ble arrangert i tidsrommet 4-11 juli 2015.
Resultater
Elite: Junior:
Kadett A:
Lilleputt:
Senior A:
Senior B:
Klasse Mester:
Øvrige klassevinnere:
Eksterne lenker
Turneringens hjemmeside
Resultater
M2 (tv-kanal)
M2 er en offentlig TV-kanal i Ungarn, og landets nest eldste TV-kanal med regulære sendinger fra 7. november 1973. Sammen med søsterkanalen M1 var de Ungarns eneste TV-kanaler frem til 1990-årene. M2 var tidligere eid av Magyar Televízió og sendte i hovedsak kultur- og undervisningsprogrammer. I 2012 ble kanalen relansert som barnekanal. Kanalen var tidligere eid av Magyar Televízió, men driftes i dag av Duna Media.
Bakgrunn
Søsterkanalen M1 startet prøvesendinger 16. desember 1953 og regulære sendinger fra 1. mai 1957. Utover i 1960-årene økte fjernsynets popularitet kraftig i Ungarn, og i 1971 startet Magyar Televízió prøvesendinger med en andre kanal – MTV2. Faste sendinger startet 7. november 1973, og MTV2 sendte i hovedsak programmer innen kultur, musikk og undervisning.
Etter murens fall åpnet Ungarn opp mot Vest-Europa, og MTV ble aktivt medlem av Den europeiske kringkastingsunion (EBU) 1. januar 1993. Samtidig liberaliserte ungarske myndigheter TV-markedet i Ungarn, og flere kommersielle kanaler startet. Den økte konkurransen gjorde at M1 og M2 mistet markedsandeler, og i 2012 ble M2 fullstendig omstrukturert og omgjort til en barnekanal. M2 ble videre endret i 2015 og sender nå barneprogrammer på dagtid og skifter til ungdomskanalen M2 Petőfi klokken 20 hver kveld.
De mange endringene har redusert kanalens popularitet etter årtusenskiftet. I 2016 hadde M2 en markedsandel på bare 0,9 prosent og var landets 22. største TV-kanal.
Motorferdselloven
Lov om motorferdsel i utmark og vassdrag ble innført 1/1 1978 og administreres av Miljøverndepartementet.
Lovens forarbeider ble utført mens Gro Harlem Brundtland var miljøvernminister.
Formålet med loven er å regulere motorferdselen i utmark og vassdrag med sikte på å verne om naturmiljøet og fremme trivselen.
Med motorferdsel menes bruk av kjøretøy (bil, traktor, motorsykkel, beltebil, snøscooter o.l.) og båt eller annet flytende eller svevende fartøy drevet med motor, samt landing og start med motordrevet luftfartøy.
Kommunene har mulighet til å tillate bruk av motordrevne fartøyer på bestemte steder og landingsplasser, langs bestemte løyper og områder. I Finnmark er det opprettet mange løyper for snøscooter.
Redningstjenesten har generelt fritak fra forbudene i loven. Det er likevel tilbakeholdenhet ved bruk av kjøretøy som kan sette varige spor i terrenget. Redningstjenesten bruker snøscooter relativt liberalt og det er blitt tillatt å drive øvelseskjøring med snøscooter for hjelpekorpsene.
I tømmerhogst er det blitt vanlig med skogsmaskiner som mange steder lager dype spor og ødelegger torvlaget i skogbunnen. Ved observasjon av hugstfelter fra fly kan skogbunnen se ut som cordfløyel. På bakken kan det være vanskelig for småbarn å passere dype spor etter skogsmaskiner. Det er forekommer at disse dype sporene jevnes ut med gravemaskin.
Det har vært praktisert forbud mot vannscooter med henvisning til denne loven, men dette forbudet er blitt lempet på etter sak i EFTAs overvåkningsorgan.
Sjøfly har strengere forbud enn små motordrevne båter på en del vassdrag, men den enkelte kommune har hjemmel til å vedta lokale forskrifter som tillater start og landing med luftfartøy. Dette står i motsetning til Sverige og Finland, der ferdsel med sjøfly på vassdrag som hovedregel er tillatt med mindre det aktuelle vassdraget er en del av et verneområde eller en nasjonalpark.
Emma Eliasson
Emma Eliasson (født 8. april 1989 i Kiruna), svensk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 2006 i Torino, 2010 i Vancouver og 2014 i Sotsji.
Eliasson vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 2006 i Torino. Hun var med på det svenske laget som kom på andreplass i ishockeyturneringen for damer bak Canada. De vant semifinalen med 3-2 over USA men tapte finalen mot Canada med 1-4.
Slaget ved Minden
I slaget ved Minden slo en alliert engelsk-tysk armé under fyrst Ferdinand en fransk armé under Marquis de Contades den 1. august 1759 under sjuårskrigen.
Slaget
Uvanlig for sin tid, plasserte Contades artilleriet sitt sentralt, bare vernet av kavaleriet, med infanteriet sitt på hver flanke.
Slaget begynte på den franske høyreflanken, der Marshal de Broglie, som kommanderte reservene, startet en artilleriduell mot den allierte venstreflanken. Sentralt, på grunn av misforståelser, rykket en brigade av britiske infanterister, støttet av hannoverske styrker frem mot det franske kavaleriet. De ble sterkt redusert av den franske kanonilden, men drev stadig bort de franske kavaleriangrepene med muskettene sine og påførte de store tap.
Med støtte av artilleriet til britene og hannovanerne, klarte hele den allierte linjen til slutt å rykke fram mot den franske arméen og jagde de på flukt fra slagmarken. De eneste franske troppene som klarte å yte en viss motstand var de som kjempet under de Broglie, som dannet baktroppen.
Ettervirkning
Arméen til fyrst Ferdinand tapte 2 800 mann, mens franskmennene mistet rundt 7 000 mann.
Kavalerikommandanten til Ferdinand, sir George Sackville, ble anklaget for å ha ignorert flere ordre om å føre frem troppene sine og gå til angrep på fienden før det ble for sent til at han kunne bidra til utfallet av slaget. For å renvaske seg, krevde han å bli stilt for krigsrett, men bevisene mot ham var mange og krigsretten erklærte han «uskikket til å tjene for Hans Majestet.» Sackville dukket senere opp som Lord George Germain og fikk en stor del av skylden for Den amerikanske uavhengighetskrigen.
General Lafayettes far mistet livet i dette slaget.
Marshal de Contades ble etter slaget sagt opp som kommandant og ble erstattet av Duc de Broglie.
Sin egen lykkes smed
Sin egen lykkes smed (svensk tittel: ) er en svensk stumfilm fra 1917 regissert av Egil Eide. Produksjonsleder var Eilif Skaar.
Innspillingsfakta
Filmen ble spilt inn i Svenska Biografteaterns studio på Lidingö.
Handling
Den lykkelige familiefaren Thomas Abel har fra en enkel begynnelse arbeidet seg opp til sjef for ett av Sveriges ledende foretak. Tomtearbeideren Keller lokker ham raskt inn i spekulasjonsvirksomhet.
Zainetdin
Zagir Zufarovitsj Zajnetdinov (russisk: Загир Зуфарович Зайнетдинов), bedre kjent som Zainetdin, er en basjkirsk multi-instrumentalist og vokalist fra Sulejmanovo i Metsjetlinsky-rajonen i den russiske republikken Basjkortostan. I 2016 etablerte han solo-etno-prosjektet Zainetdin. Zajnetdinov spiller rundt 15 ulike instrumenter - blant andre kuraj, munnharpe, dambura, zjalejka, blikkfløyte og duduk - og fremfører strupesang.
Fra 2005 til 2012 studerte Zajnetdinov trombone og kuraj ved Gaziz Almykhametova-gymnaset før han begynte studier på teaterfakultetet ved statsakademiet i Ufa samtidig som han arbeidet som ballettdanser ved Sterlitamak-teateret. I 2015 begynte han å arbeide ved teaterstudioet Ajdar i Ufa, hvor han også startet utviklingen av etno-prosjektet Zainetdin. I 2017 hadde Zainetdin-prosjektet sitt musikalske gjennombrudd, og i 2018 hadde han sin første store solokonsert i konserthallen Basjkortostan i Ufa.
I 2016 deltok Zajnetdinov i Verdens nomadeleker i Kirgisistan, i 2017 vant han en internasjonal konkurranse for spillere av munnharpe og strupesangere og i 2018 deltok han i Ural mono-festivalen. I 2020 ga Zajnetdinov ut albumene Neo Vision og Zainetdin - The Best. Zajnetdinov skrev musikken og medvirket på sangen «Halqyma» som ble fremført av Zilia Bakhtijeva som Basjkortostans bidrag i Tyrkvisjonens sangkonkurranse i 2020.
I 2021 ble Zajnetdinov tildelt tittelen som hedret artist i republikken Basjkortostan.
Tom Behnke
Liv og virke
Han vokste opp i Aarhus som sønn av Heinrich Hans Behnke og Birgit Behnke, som begge var næringsdrivende. Han er lillebror til Kim Behnke, som også har vært folketingsmann. Tom Behnke gikk i lære som skogsarbeider før han avtjente verneplikten og tok sersjantkurset ved Trænregimentet på Aalborg Kaserner. Fra 1987 til 1991 gikk han Politiskolen i København. Han ble deretter ansatt som politiassistent.
Tom og Kim Behnke hadde tillitsverv i Fremskridtspartiets Ungdom fra 1970-årene. Mens han gikk Politiskolen, var Tom Behnke innvalgt i Hvidovre kommunestyre og kandidat til Europaparlamentet.
Fra 1990 var han valgt til Folketinget fra Københavns amtskrets for Fremskridtspartiet. Ved partisplittelsen høsten 1999 dannet Tom og Kim Behnke, Kirsten Jacobsen og Thorkild B. Fransgaard gruppen Frihed 2000. I februar 2001 ble Tom Behnke opptatt i Det Konservative Folkeparti, men ble ikke gjenvalgt til Folketinget samme år. Behnke var på nytt innvalgt fra 2005 til 2015. Han var nestformann i den konservative folketingsgruppen under Henriette Kjær og Brian Mikkelsen 2008–2014, og fungerte også som gruppeformann i ni måneder i 2011. Behnke var de konservatives justispolitiske talsmann.
Han hadde allerede frabedt seg gjenvalg til Folketinget da han i januar 2015 ble rammet av blodpropp i hjernen, og ble sykemeldt i fire måneder.
Han bor i Virum, og har drevet egen næringsvirksomhet etter at han forlot Folketinget.
Maruv
Hanna Korsun (ukrainsk: Ганна Корсун – Hanna Korsun, russisk: А́нна Бори́совна Ко́рсун – Anna Borisovna Korsun; født 15. februar 1991 i Pavlohrad i Ukraina) er en ukrainsk sanger, låtskriver og musikkprodusent. Hun er best kjent under artistnavnet Maruv – stilisert som MARUV. Hun bor og jobber i hovedstaden Kyiv. I februar 2019 vant hun den ukrainske sangkonkurransen Vidbir med låten «Siren Song», og vant dermed retten til å representere Ukraina i Eurovision Song Contest 2019. Etter seieren kunngjorde imidlertid den ukrainske kringkasteren UA:PBC at de ikke ville la Maruv representere landet i Eurovision Song Contest, og fire dager etter trakk Ukraina seg fra konkurransen.
Bakgrunn
Korsun ble født i Pavlohrad i Dnipropetrovsk oblast i Ukraina. Allerede fra skolealder studerte hun musikk og dans, men senere studerte hun teknologi ved Kharkivs polytekniske institutt. Hun ble uteksaminert fra skolen i 2014 og deltok senere i den ukrainske sangkonkurransen Landets stemme. Hun ble også med i bandet Pringlez.
I 2017 skiftet bandet navn til MARUV. Som en del av endringen, besluttet bandmedlemmene å endre hele musikkonseptet sitt. De la bort pop-rocken og satset i stedet på elektronika og moderne musikksjangre. I mai 2017 ga bandet ut debutplaten Stories med syv sanger på ukrainsk, russisk og engelsk.
Samme år møtte Korsun gitaristen og DJ-en Mikhail Busin, kjent under artistnavnet BOOSIN. De to etablerte platemerket Zori Sound og startet å jobbe sammen musikalsk under navnet MARUV & BOOSIN. Blant annet skrev de sanger for flere ukrainske artister og ga ut sangene «Spini» og «Drunk Groove» sent i 2017. Blant annet opptrådte duoen under åpningsseremonien til VM i fotball i Moskva i juni 2018. Samme sommer slapp de singelen «Focus on Me», den andre singelen fra albumet Black Water, utgitt 28. september 2018.
I februar 2019 deltok Maruv i Vidbir, Ukrainas uttak til Eurovision Song Contest på den offentlige tv-kanalen Persjyj og den kommersielle tv-kanalen STB. Hun vant med sangen «Siren Song» og vant dermed retten til å representere Ukraina i Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel. Etter seieren sådde imidlertid kringkasteren UA:PBC tvil om Maruv skulle få representere landet i Israel. Dette skyldes at Maruv har hatt en rekke konserter og opptredener i Russland, et land Ukraina har vært i langvarig konflikt med. Kringkasteren krevde at artisten skrev under en kontrakt som blant annet forbød henne å opptre i Russland, overdra sangrettighetene til et annet plateselskap og dekke alle deltakerkostnadene selv. Maruv nektet å underskrive avtalen, og to dager etter finalen kunngjorde UA:PBC at Maruv ikke skulle få representere Ukraina i Eurovision Song Contest. Da de andre finalistene heller ikke ønsket å skrive under, valgte kringkasteren til slutt å trekke seg fra Eurovision Song Contest 2019.
Exequiel Zeballos
Oscar Exequiel Zeballos (født 24. april 2002) er en argentinsk fotballspiller som spiller for Boca Juniors.