cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eldbjørg Vaage Melberg
Eldbjørg Vaage Melberg (født 1952 i Stavanger) er en norsk kommunikasjonsrådgiver og tidligere journalist og programleder. Hun var programleder i Melodi Grand Prix 1987. Hun arbeidet sist som kommunikasjonsrådgiver i Oljedirektoratet.
Eldbjørg Vaage Melberg var elev ved Kongsgård skole i Stavanger. Melberg arbeidet som journalist i NRK Rogaland fra 1976 til 1987, og på bakgrunn av sin journalistiske erfaring ble hun valgt til å lede Melodi Grand Prix 1987 direkte fra Chateau Neuf i Oslo 28. februar 1987. Kort tid etter forlot hun NRK for å begynne i den nystartede Stavanger-avisen Vestkysten. Prosjektet gikk imidlertid konkurs etter bare to måneder, og Mellberg ble deretter hentet inn som informasjonssjef i Rogalandsbanken, som senere ble kjøpt opp av Fokus Bank.
Fra 1990 var hun tilknyttet pressestaben til Hovedredningssentralen i Sør-Norge, og en av de første oppdragene hennes var i forbindelse med «Scandinavian Star»-ulykken i april samme år. Hun jobbet også ved Rogalandsforskning og Norsk Oljemuseum før hun startet som kommunikasjonsrådgiver i Oljedirektoratet i 2002.
Som barn var hun modell på etiketten til sardinboksene til en av Stavangers mange sardinfabrikker.
Lars Sundt
Sundt tok eksamen artium i 1858 og eksamen philosofikum i 1859, og ble utdannet ved Universitetet i Christiania og fikk tittelen Candidatus Mineralogiæ i 1867. Etter et par år ved Kongsberg sølvverk fikk han tilbud fra den danske generalkonsulen i Valparaiso om å overta bestyrelsen av et nytt kobberverk i Chañaral i Chile. Han godtok dette i november 1870, og inngikk en treårskontrakt.
Han reiste i desember 1870, og ankom Valparaiso i begynnelsen av 1871. Etter å ha arbeidet ved forskjellige andre kobber- og sølvgruver i Chile, ble han ansatt som disponent i 1878 ved de store Corocoro-kobbergruvene i Bolivia, som tilhørte et chilensk gruveselskap. I 1880 reiste han tilbake til Chile på grunn av salpeterkrigen (stillehavskrigen) mellom Peru, Bolivia og Chile.
Sundt var en av pionérene i kartlegging av mineralforekomster i Nord-Chile. Han reiste sammen med geologen Francisco San Roman i Nord-Chile, etter oppdrag fra den chilenske regjering, for å foreta studier innen hydrografi, topografi, geologi og mineralogi. Arbeidet ble gjennomført mellom 1883 og 1885. Han skrev flere verk, der det mest omfattende var Estudios Jeologicos i Topograficos del Desierto i Puna de Atacama Vol.I, 1909 og Vol.II, 1911.
I Chile ble han kjent som Don Lorenzo Sundt. Han medvirket gjennom flere år i det vitenskapelige tidsskriftet Boletin Minero.
Sundt publiserte i 1921 sitt største verk, Det bolivianske høylands store innsjøers historie.
Yzeure
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Yzeure
Camilla Gjersem
Camilla Gjersem (født 6. januar 1994) er en norsk kunstløper. Hun ble norgesmester i 2012, 2013, 2014, 2018 og 2019.
Hun har norsk far og filippinsk mor. Tvillingsøsteren hennes, Anne Line, er også kunstløper, og deltok under Vinter-OL 2014 i Sotsji som første norske deltaker i kunstløp siden 1964. De var begge med i det første programmet i den andre sesongen av Min idrett som gikk første gang på NRK1 den 27. mars 2012.
Strandmelde
Strandmelde (Atriplex littoralis) er en ettårig urt i amarantfamilien. Den er ganske høy og rikt forgrenet. Bladene er linjeformede, noe som sammen med den grågrønne stengelen gjør det lett å skille strandmelde fra andre meldearter. Den er særbu, med egne hann- og hunnplanter. Blomstene sitter i lange aks med blad bare i den nedre delen.
Planten vokser ved havet i strandenger og tangvoller, men finnes også på steder med saltjord i innlandet. Den er utbredt langs Europas kyster, rundt Middelhavet og i innlandet i Øst-Europa og Asia. I Norge finnes den spredt langs hele kysten til Finnmark, men den er ikke særlig vanlig.
Institutt for byfornying AS, Bergen
Institutt for Byfornying AS, Bergen, IBB, ble opprettet i 1975 for å oppfylle Stortingets nye lov om fornyelse av tettbygde strøk. Tidligere hadde loven fokusert på Sanering, det vil si riving av eldre bebyggelse for å oppføre nytt. Nå skulle de store byene fokusere på rehabilitering og utbedring av eldre bygninger, og ta vare på gamle bygningsmiljøer. Institutt for Byfornying AS, Bergen ble nedlagt i 1991, da de sammen med de kommunale boligselskapene og Boligavdelingen i Bergen kommune ble fusjonert inn i Bergen Bolig og Byfornying (BBB).
Historie
Fram til 7. november 1975 var Bergens saneringsinstitutt den virksomheten som stod for byfornyelse I Bergen. Mens saneringsinstituttets hovedoppgave hadde vært å skifte ut gammel bebyggelse med ny, var oppgavene til Institutt for Byfornying å fokusere mer på utvendig rehabilitering og innvendig oppgradering og modernisering. Navneskiftet var i tråd med Stortingets endring av loven om sanering i tettbygde strøk, til lov om fornyelse av tettbygde strøk. Byfornying skulle gjennomføres, enten ved totalfornying i form av riving og bygging av nytt, men også ved utbedring av bestående bebyggelse.
Organisering
IBB har, siden starten vært handlingsorganet til Bergen kommune i byfornyelsessaker. Instituttet var et halvkommunalt aksjeselskap hvor kommunen hadde flertall i styret. Modellen med et frittstående gjennomføringsorgan ble etter hvert adoptert av både Oslo og Trondheim. Fra 1986 ble BOBY, Boligbyggelagenes Byfornyelsesselskap stilt likt med IBB som utbygger ved kvartalfornyelse.
Oppgaver
IBBs oppgaver var i hovedsak kvartalfornyelse, fornyelse av prosjekter, kjøp, salg og forvaltning av eiendommer, rådgivning, samt konsulentoppgaver for kommunen. I kvartalsfornyelsen overtok IBB fra 10-50% av eiendommene for fornyelse. De øvrige skulle bli utbedret i privat regi. IBBs tilstedeværelse skulle sikre at det helhetlige bomiljøet skulle bli ivaretatt. IBB og Bergens Arkitektforenings rådgivere skulle stå til tjeneste med praktiske råd og aktuelt informasjonsmateriale. I hovedsak stod IBB for rehabilitering av større områder som Marken, Møhlenpris, og Fjellsiden Nord, derunder Stølen, Ladegården og Rothaugen.
3-bysprosjektet
I 1977 ble det nedsatt et statlig utvalg til å vurdere nærmere de største norske byenes strukturelle problemer. Det ble påvist nødvendigheten av store fornyelsesoppgaver og departementet gikk inn i et samarbeid med de tre største byene i Norge. Forsøket ble kalt "Prøveprosjekt for byfornyelse i de tre største byene: Oslo, Bergen og Trondheim", og ble vedtatt av bystyret i mars 1980. Møhlenpris ble valgt som prøveområde i Bergen. Prosjektet innbefattet 9 eiendommer, Welhavensgate 43 og 65, Konsul Børsgate 20 og 25, Professor Hansteensgate 66, 73 og 75, Thormøhlensgate 20 og Stubsgate 7. Forbedringen og oppgraderingen var knyttet til eier og leieboers økonomiske muligheter. I forbindelse med det statlige prøveprosjektet medvirket Institutt for Byfornying AS, Bergen, i Bergensprosjektet. I april 1981 ga IBB ut rapporten Menneske, Bygning, Samfunn, et opplegg til diskusjon om byfornyingens siktemål.
I arkivene
Arkivet etter Institutt for Byfornying A/S, Bergen (A-2770), inneholder noe seminarmateriell vedrørende 3-bys prosjektet, arbeidstegninger og besiktelsesrapporter vedrørende eiendommene, samt rapporter og kostnadsanalyse for prosjektet. En vil også trolig kunne finne tilsvarende materiale i arkiver oppbevart ved arkivinstitusjoner i Trondheim kommune og Oslo kommune.
Foruten generalforsamlingsprotokoller, styremøtereferater, leieboermapper og drift av selskapet, omhandler IBBs arkiv i vesentlig grad sanering av strøk og enkeltadresser fra ca. 1960 og frem til ca. 1975, og rehabilitering/modernisering av strøk og enkeltadresser fra 1975 til 1992. Fra 1. januar 1992 ble IBB, sammen med boligavdelingen i Bergen kommune, samt de kommunale boligselskaper fusjonert inn i Bergen Bolig og Byfornyelse. Avslutningen av de nyeste prosjektene vil derfor være i arkivet etter BBB.
Sønnen
Gud Sønnen (gresk: Θεός ὁ υἱός), eller bare Sønnen, er den andre personen i Treenigheten innen kristen teologi. Treenighetsdoktrinen identifiserer Jesus som den metafysiske legemliggjøringen av Gud Sønnen, «forent i essens» (konsubstansiell) men distinkt som person med tanke på Gud Faderen og Gud Den hellige ånd (første og tredje person av treenigheten henholdsvis).
Hamarkameratene i 2018
Hamarkameratene spilte 2018-sesongen på nivå to i Norge i 1. divisjon, etter tre sesonger i 2. divisjon. HamKam feiret 100-årsjubileum fredag den 10. august denne sesongen. Jubileumskampen ble spilt hjemme mot søndag 12. august, der Ham-Kam vant 3–1 foran 4 683 tilskuere.
Tabellen
{|
Hamarkameratene 2
Hamarkameratene 2 spilte i 2018 i 4. divisjon, avdeling 7.
Serien
10 mål
8 mål
7 mål
3 mål
2 mål
1 mål
Cupen
2 mål
1 mål
Vallonia rundt 2018
Vallonia rundt 2018 var et sykkelritt i Belgia med oppstart 28. juli 2018 og målgang 1. august 2018. Rittet var en del av Europatouren i landeveissykling 2018.
Rittet ble vunnet av Tim Wellens.
Institut supérieur de l’aéronautique et de l’espace
Institut supérieur de l'aéronautique et de l'espace (ISAE-SUPAERO) er en fransk Grande École som uteksaminerer ingeniører i Toulouse sør i Frankrike og som er medlem av Groupe des écoles aéronautiques.
Flystevnet Airexpo organiseres og arrangeres av ENAC og ISAE i mai måned hvert år. Da demonstreres nye militære og sivile fly for potensielle kunder.
Utveksling og doble grader
Flere svenske tekniske høyskoler har utveksling med ISAE-SUPAERO. Spesielt interessant er kanskje nettverket, som etter en toårig utveksling gir rett til en eksamen også fra den utenlandske høyskolen.
Aubailius
Aubailius er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).
Utbredelse
Arten er kjent fra Kongo.
Den pontisk-kaspiske steppe
Den pontisk-kaspiske steppe er et vidstrakt steppelandskap i området nord for Svartehavet og så langt øst som til Kaspihavet, fra sentrale områder av Ukraina gjennom sørvestlige deler av Russland til vestlige områder av Kasakhstan. Den er en del av den større den eurasiske steppe og grenser mot Den kasakhstanske steppe i øst.
Området omfatter Skytia og Sarmatia fra antikken.
Uttrykket den ponto-kaspiske regionen benyttes i biogeografi for planter og dyr på disse steppene og om dyr fra Svartehavet, Kaspihavet og Azovhavet.
Geografi og økologi
Den pontiske steppe dekker et areal på 994 000 km² og strekker seg fra den østlige områdene av Romania over de sørlige områdene av Moldova, Ukraina, Russland og nordvestlige deler av Kasakhstan til Uralfjellene. Den pontiske steppe grenser til Den østeuropeiske skogsteppen, som er en overgangssone mellom gresslettene i sør og den tempererte løvskogen i nord. I sør strekker den pontiske steppen seg til Svartehavet, bortsett fra Krimhalvøya og de vestlige Kaukasusfjellene, der Den krimske submiddelhavsskogen definerer den sørlige grensen til sletten. Steppen strekker seg østover til Kaspihavet i Dagestan, men den tørrere kapsiske senkningen ligger mellom Den pontiske steppa og den nordvestlige og nordlige kysten av Kaspihavet. Den kasakhstanske steppe grenser til Den pontiske steppe i sørøst.
De ponto-kaspiske sjøene er restene etter Turgajhavet, som var en del av Paratethys som strakk seg sør og øst for Uralfjellene og dekket mye av det som i dag er Den vestsibirske slette i mesozoikum og kenozoikum.
Harang
En harang (uttalelse: har'ang.) er en lang, høytidelig og kjedelig tale. Kan også brukes om en straffepreken.
Emytologi
Ordet kommer fra «fransk», «høytidelig tale», men betydningenn er egentlig fra det gammeltyske ordet «hring», «krets», «kampplass», «forsamling».
Ippitoides
Ippitoides er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.
Utbredelse
Arten er kjent fra Tanzania.
80’s Symphonic
80’s Symphonic er et symfonisk album med noen av de største hits-ene fra 80-tallet.
Drapene i Barkvik
Drapene i Barkvik er en kriminalroman for ungdom fra 2005, skrevet av Ingvar Ambjørnsen.
80’s Symphonic
LP
Side 1:
Drapene i Barkvik
Boka er det første i en serie om Filip Moberg (16); han bor hos onkelen, som er kriminalreporter.
Al Smith
Alfred «Al» Emanuel Smith jr. (født 30. desember 1873 i New York, død 4. oktober 1944 i New York) var en amerikansk demokratisk politiker.
Maestro (TV-program)
Maestro var et norsk musikalsk talentprogram med norske kjendiser som første gang ble sendt på NRK1 i 2010.
Al Smith
Han ble valgt til guvernør i New York fire ganger mellom 1918 og 1926.
80’s Symphonic
LP
Side 2:
Al Smith
Smith var Det demokratiske partis presidentkandidat ved valget i 1928. Han var den fremste urbane representanten for den progressive bevegelsen i sin samtid. Han var en sterk motstander av alkoholforbudet, og tiltrakk seg velgere som nøt alkohol, eller som var kritiske til korrupsjon og lovløshet som kom som følge av forbudet. Smith var den første irsk-amerikaneren og katolikken til å stille som presidentkandidat for et stort parti. Han mobiliserte katolske velgere, særlig kvinner som ikke hadde stemt tidligere. På en annen side med antikatolske følelser vekket til liv, spesielt i Sørstatene. Lutheranere og sørstatsbaptister mente at den katolske kirken og paven ville diktere Smiths politikk. Smith led et stort valgnederlag mot Herbert Hoover, hvoretter han ble direktør i Empire State Inc., som oppførte Empire State Building under den store depresjonen.
80’s Symphonic
LP
Side 3:
Al Smith
Smiths besteforeldre var av henholdsvis irsk, tysk, italiensk og engelsk herkomst, men Smith identifiserte seg som en irsk-amerikaner. Al Smith var sønn av Alfred Emanuel Smith sr. og Catherine Mulvihill, og vokste opp på det multietniske Manhattan i New York. Faren var borgerkrigsveteran og eier av et lite lastebilfirma. Smith måtte droppe ut av skolen som 14-åring for å kunne forsørge familien. Han fikk aldri noen videre utdannelse. Han jobbet som fiskeselger, og ble en dyktig taler gjennom sin hobby som amatørskuespiller. I 1900 giftet han seg med Catherine A. Dunn, som han fikk fem barn med.
Bueskyting under Sommer-OL 2016 – Individuelt kvinner
Individuell bueskyting for kvinner under Sommer-OL 2016 vil finne sted på Sambódromo i Rio de Janeiro fra 5. til 12. august.
80’s Symphonic
LP
Side 4:
Al Smith
Referanser
<References/>
Cusset
Cusset er en kommune i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i Frankrike. Den er en forstad til Vichy.
Bueskyting under Sommer-OL 2016 – Individuelt kvinner
Program
Alle tider er UTC-3:
Maestro (TV-program)
Konsept
Programserien går ut at norske kjendiser konkurrerer mot hverandre som dirigent med Kringkastingsorkestret. Hver episode avsluttes med at musikerne i Kringkastingsorkesteret stemmer ut én av deltakerne.
Programledere og deltagere
I 2010 var Espen Beranek Holm programleder. De som deltok var Hilde Louise Asbjørnsen, Christian Borch, Aslak Borgersrud, Jenny Jenssen, Johannes Joner, Phung Hang og Petter Schjerven. Seieren gikk til Asbjørnsen.
I 2020 var Mikkel Niva programleder. De som deltok var Faten Mahdi Al-Hussaini, Herman Dahl, Vidar Magnussen, Silya Nymoen, Anne Marie Ottesen, Admiral P (Philip Boardman), Adam Schjølberg og Helén Vikstvedt. Seieren gikk til Herman Dahl.
Gullruten-nominasjoner
Serien ble nominert til Gullruten 2011 i klassen beste konkurransedrevet reality og Gullruten 2020 i klassen beste underholdningsprogram.
Oniticellini
Oniticellini er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.
Utseende
Små til middelsstore, blanke gjødselbiller. Mange arter har metalliske farger, andre har livlige fargetegninger, ofte i rødt eller gult og svart. Mange arter har en eller annen form for horn på hodet og/eller pronotum. Pronotum kan være uthulet foran. Dekkvingene har gjerne dype lengdefurer.
Utbredelse
Gruppen er vidt utbredt i varme områder av verden, blant annet finnes det mange arter på Madagaskar.
Carangoliopsis
Gruppens taksonomi
Gruppen ble beskrevet i 1970. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Carangoliopsis spinulosa
Carangoliopsis spinulosa er eneste art i den (2013) monotypiske familien Carangoliopsidae innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Den er et bentisk bunndyr som lever i Middelhavet, og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet.
Arten inngår i tangloppe-systematikken som vists nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Lågabakkane naturreservat
Lågabakkane naturreservat ble opprettet i 2018, og er et lite område beliggende om lag 40-90 moh, øst for Numedalslågen nordvest i Larvik kommune. Berggrunnen består av syenitt, mens løsmassene består for det meste av noe baserike hav- og fjordavsetninger, samt litt elveavsetninger. På området finnes også gammel ravinegranskog på marine løsmasser, samt fragmenter av sandfuruskog. Slike skogtyper er sjeldne og verdifulle for det biologiske mangfoldet. Det er gjort funn av flere rødlistearter.
John Whitaker
John T. Whitaker (født 9. april 1886, død 21. mai 1977) var en britisk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm.
Whitaker vant en olympisk bronsemedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Italia og Ungarn. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble arrangert på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag. Fire år tidligere, under OL 1908 i London, kom han på åttendeplass med det britiske laget i mangekamp.
Lågabakkane naturreservat
Formålet med naturreservatet er å bevare et område som representerer en bestemt type natur i form av gammel ravinegranskog og sandfuruskog i lavlandet, med de naturlig forekommende arter, naturtyper og økologiske prosesser. Området har forekomster av sjeldne og truede arter.
Kåre Bjørgen
Kåre Emanuel Bjørgen (født 1896, død 1974) var en norsk forfatter og i krigsårene det NS-styrte Norges offisielle poet. Han debuterte i 1940 med diktsamlingen I Noregs namn. I okkupasjonstiden ga han ut samlingene Eld og blod (1941), Storm og stille (1942), Lengselens land (1945) og dramaet Angvare (1943). Kulturdepartementet ga ham diktergasje fra 1. januar 1942; han fikk også en rekke særoppdrag med leilighetsdikt og prologer.
Flyglobespan
Flyglobespan var et britisk lavkostsflyselskap med base i Edinburgh i Skottland. Selskapet opererte på ruter fra fem baser over hele England og Irland til destinasjoner i Europa, Nord-Amerika, Nord-Afrika og Syd-Afrika. Hovedbaser var lufthavnene i Edinburg og Aberdeen.
Kåre Bjørgen
Bjørgen var født i Ringebu, og følte seg sterkt knyttet til den nasjonale diktertradisjonen fra Olav Aukrust. Allerede etter debuten ble han hyllet som Aukrusts etterfølger langt utover NS' rekker. Hans diktning er gjennomsyret av en dypt følt nasjonal livsholdning. Han skrev på en egen variant av nynorsk/høgnorsk, og var kritisk til Halvdan Kohts samnorsk. Samtidig var han fascinert av de pangermanske visjonene i nasjonalsosialismen, noe man ikke minst ser i et av hans mest kjente dikt, Germania. Han omfavnet uten videre nasjonalsosialismens raseteorier, og han ga uttrykk for markante antisemittiske synsmåter. Fra sitt bosted i Østfold hadde han nær kontakt med den ideologiske pangermanismens anfører Hans S. Jacobsen. Under krigen var han NS sin kretsleder i Halden og propagandasjef i Østfold. Han ble medlem av Nasjonal Samling allerede i 1933.
Flyglobespan
Selskapet ble satt under administrasjon på grunn av finansielle problemer og det ble erklært konkurs 16. desember 2009. Som følge av konkursen måtte Flyglobespan kansellere alle sine planlagte flyvninger fra 14. desember 2010 og virksomheten ble erklært opphørt. Selskapets slagord var «Awards-vinning Airline».
Kåre Bjørgen
Hans siste publiserte dikt i okkupasjonstiden var et minnedikt over Hitler, trykt i Fritt Folk 7. mai 1945. I etterkrigstiden publiserte han sporadisk dikt i Folk og Land.
Under landssvikoppgjøret ble Bjørgen dømt til tre års tvangsarbeid i 1948. Han ble også fradømt yrket sitt og fikk publikasjonsforbud.
Flyglobespan
Historie
Flyglobespan, som er et merkenavn for Globespan Airways Limited, ble etablert i november 2002 som en avlegger av Globespan Group. Virksomheten startet i april 2003 med to Boeing 737-300-fly som ble leverert av Channel Express. flyene var tidligere benyttet fra Prestwick lufthavn i Glasgow til Stansted i London og mellom lufthavnen i Edinburgh til fem destinasjoner i Spania, Frankrike og Italia.
Globespan, en Edinburgh-basert turoperatør med over tretti års erfaring hadde allerede solgt rute- og charterfly-billetter, cruisereiser og jernbane- og bussreiser. De hadde campingvogn- og bilutleie og overnatting for ferierende som skulle besøke reisemål i Canada, USA og Spania. Flyvninger, hovedsakelig i Canada, ble gjennomført med Air Transat fra flyplasser over hele Storbritannia med Globespan som bookingagent og salg av flybilletter under eget varemerke. Sommeren 2002 ble en lignende ordning prøvd mellom Edinburgh og Nice i Sør-Frankrike. Dette skulle vise seg vellykket for Globespan, og førte til opprettelsen av en egen no-frills-merkevare, «Flyglobespan»
Virksomheten begynte i 2003 med fly innleid fra Channel  Express som under Flyglobespans logo tilbød uregelmessige flyvninger til europeiske feriemål. Avleggeren viste seg å være vellykket og antall flyfrekvenser ble økt. På dette tidspunktet flyttet operatøren fra Prestwick til den større internasjonale lufthavnen i Glasgow, som lå nærmere befolkningssentra i de  sentrale delene av Skottland. Innen få måneder etter oppstarten av driften i 2004 kunne de bruke egne fly. Globespan Group kjøpte flyselskapet Cougar Leasing sammen dets driftstillatelse fra luftfartstilsynet i Storbritannia. Med egen driftstillatelse kunne de utvide sin virksomhet med nye destinasjoner som for eksempel Praha, hvor selskapet fikk konkurranse fra Czech Airlines. De fikk også ytterligere destinasjoner i Spania, som for eksempel Kanariøyene. CSA trakk sin rute mellom Glasgow og Praha 1. august 2005.
Innen mars 2005 hadde flyselskapet vokst, og det kunne tilby femten destinasjoner over hele Europa med en flåte på ni fly, hvorav tre var innleid. Selskapet hadde tredoblet sitt passasjerantall til 1,5 millioner årlig. Overskuddet for året som ble avsluttet i oktober 2004 hadde gått opp fra 2 millioner pund i det første året til 3,7 millioner pund av en omsetning på 98 millioner.
Innenriksruter
I mai 2005 ble den første innenlandske rute lansert, med to daglige avganger fra Glasgow internasjonale lufthavn og Edinburgh lufthavn til London Stansted, ruter som allerede ble drevet av det mye større lavprisselskapet easyJet med mye høyere frekvenser. Imidlertid ble disse flyvninger trukket tilbake i februar 2006, sammen med planer om å fly til Bournemouth fra Edinburgh.
Drivstoffkostnader
Til tross for høye drivstoffkostnader og intens konkurranse i dette markedet fortsatte ekspansjonen. Flyvninger  fra London Stansted startet i oktober 2005 med en ny daglig rute mellom Glasgow og Amsterdam som skulle erstatte easyJet mellom de to byene, men den ble trukket tinake juni 2006 på grunn av lavt passasjer-antall.
Den 1. november 2005 annonserte Flyglobespan sin første langrute fra Glasgow til Orlando Sanford internasjonale lufthavn i Florida, USA. Flyvningene startet i juni 2006 og ble operert med en Boeing 767-fly i en 3 klasse konfigurasjon. De tre klassene var Økonomi, Premium Economy og Business-Class, bedre benplass, 125 cm mellom setene, gourmet måltider og vin. Alicante og Málaga,ble oppgradert til to ganger daglig hele sommeren 2006, og Murcia ble fløyet daglig. Fuerteventura ble lagt til ruteplanen for vinteren 2006. Ukentlig flyvninger mellom Glasgow og Athen og Heraklion ble lansert i mai 2006 for sommersesongen. I januar 2006 annonserte Flyglobespan en 70% økning i resultat før skatt i forhold til tidligere år.
I juni 2006 annonsere flyselskapet planer om å operere fra Aberdeen lufthavn etter at flyplassen hadde bekreftet døgnåpen drift Den første ruten til å operere fra Aberdeen var Tenerife, som startet i vinteren 2006. Det ble også annonsert ruter til Alicante, Barcelona,Faro, Murcia, Palma og Paphos som startet sommeren 2007.
Langrutene utvides
Liverpool ble lagt til Flyglobespans nettverk fra november 2006, med fly til Tenerife. Også Liverpool fikk forbindelse med Hamilton/John C. Munro internasjonale lufthavn fra mai 2007. Flyselskapet begynte også Liverpools første langrute til New York (John F. Kennedy internasjonale lufthavn) med Boeing 757-200 fly, daglig fra mai 2007. Men, etter en lang serie driftsproblemer med eget fly, noe som resulterte i gjentatte massive forsinkelser   annonserte Flyglobespan i begynnelsen av juli at de ville avvikle ruten i oktober samme år, bare seks måneder etter at den startet.
Flyvninger til Hamilton, Ontario, Canada fra Manchester startet i november med to til tre ukentlige flyvninger. De startet en rute tre ganger i uken fra Manchester til Cape Town, Sør-Afrika 4. november 2006, men denne ruten ble avviklet etter 2007-sesongen.
Flyglobespan opprettet nye rute i mai 2007 fra Hamilton/John C. Munro internasjonale flyplass, Canada til destinasjoner i Storbritannia og Irland, inkludert Doncaster-Sheffield lufthavn, og dette var den transatlantisk ruteflyvning som opererte fra Hamilton Airport ligger nær Toronto og Niagarafossen. om lag 75 km mot sørvest, eller en times kjøretur fra Torontos Pearson internasjonale flyplass. Hamilton flyplass er ca en time unna fra Toronto sentrum mens Pearson internasjonale lufthavn om lag tretti minutter unna.
Flyglobespan startet flyvninger i mai 2007 fra Irland West Airport Knock til John F. Kennedy internasjonale lufthavn tre avganger  i uken og Logan internasjonale lufthavn to ganger i uken. Noen flyvninger fra Knock til New York måtte fylle drivstoff underveis på en rekke steder, inkludert Keflavik, Island Bangor i Maine; Stephenville og St. Johns på Newfoundland. Disse mellomlandingene var planlagt når de måtte bruke en 737-800 i stedet for den vanlige 757-200.
I 2007 fikk Flyglobespan sin Skytrax rating trukket tilbake og suspendert på grunn av «produkt og service inkonsekvens». Flyselskapet fikk ikke tilbake sin vurdering.
Destinasjoner
Det ble annonsert i juli 2007 at Liverpool til New York og Irland West AirPort Knock ville bli suspendert for vintersesongen fra oktober til 30. Selskapet ga grunn som dårlige passasjer tall på Liverpool flyreiser, spesielt innkommende passasjerer fra Usa. Passasjeren tall for Irland West AirPort Knock var høyere enn forventet. Selskapet innrømmet også å ha tilbudt en dårlig service etter ruten ble lansert 25. mai 2007, noe som påvirket passasjertallet. Ruten ble gjenopptatt for sommer-sesongen 2008. De fattige drift service ble forsterket av en PR-svikt og sub-standard kundeservice.
Det ble annonsert 18. oktober 2007 at Luftfartstilsynet hadde suspendert Flyglobespans ETOPS-sertifikat, for første gang på 15 år at en britisk operatør hadde mistet ETOPS-godkjenning. Dette innebar at Flyglobespans transatlantiske flyginger ble tvunget til å følge en rute som aldri var mer enn en time unna nærmeste flyplass i tilfelle motorproblemer. Imidlertid, dette gjaldt bare Flyglobespan egne fly og innleide fly kunne fortsette å følge sin ETOPS-godkjenning. Flyglobespan fikk sin ETOPS-rating tilbake etter Luftfartstilsynets høring 26. oktober 2007.
Flyglobespan fløy til Falklandsøyene og Ascension Island på vegne av den britiske regjeringen. Dette var for å støtte fra det militære og det sivile samfunn på disse øyene, og involvert langdistanseflyvninger mellom RAF Brize Norton i Oxfordshire og RAF Ascension Island, og RAF Mount Pleasant på Øst-Falkland. Disse flygingene ble tatt over av Air Italy på midlertidig basis, før et annet flyselskap ble satt inn på permanent basis.
Selskapet har også opererte flyvninger for det britiske forsvarsdepartementet mellom RAF Brize Norton med mellomlandinger i Midtøsten for å støtte operasjoner i Afghanistan og Irak.
Flyglobespan hadde planer om å introdusere en rute i 2010 fra Cardiff Airport og Edinburgh lufthavn til Orlando Sanford internasjonale lufthavn. Ukentlige flygninger ville starte onsdag fra Cardiff og på søndag fra Edinburgh, for å gi en direkte forbindelser med Wales og USA, og en ny rute fra Edinburgh.
Flåten
Flyglobespans flåte omfattet følgende fly, 16. desember 2009 før virksomheten ble avviklet: Flyglobespan annonsert i august 2006 at det ville leie to Boeing 787-8 Dreamliners fra International Lease Finance Corporation i ti år, til å bli levert i mars og Anovember 2011. på grunn av konkursen kansellert.
Simsfossen kraftverk
Simsfossen kraftverk er et vannkraftverk ved Eggkleiva i Skaun kommune i Trøndelag.
Det utnytter et fall på 17 meter fra innsjøen Laugen.
Installert effekt er 350 kW fra to francisturbiner. Årsproduksjon er 1,5 GWh.
Vallonia rundt 2019
Vallonia rundt 2019 var et sykkelritt i Belgia med oppstart 27. juli 2019 og målgang 31. juli 2019. Rittet var en del av Europatouren i landeveissykling 2019.
Rittet ble vunnet av Loïc Vliegen.
Kvalifisering til EM i volleyball for kvinner 2021
Denne artikkelen handler om kvalifiseringen til europamesterskapet i volleyball for kvinner i 2021.
Angelus emittitur
Angelus emittitur er en middelaldersk kirkelig hymne som knytter an til erkeengelen Gabriels budskap til jomfru Maria om at hun skulle bli fruktbar og føde en sønn, og hyller Jesu fødsel.
Kvalifisering til EM i volleyball for kvinner 2021
Kvalifiserte lag
Vertsnasjonene Bulgaria, Kroatia, Romania og Serbia var direktekvalifiserte til mesterskapet i 2021. I tillegg var de åtte beste lagene fra EM i volleyball 2019 også direktekvalifisert:
Angelus emittitur
Teksten er av ukjent dato og opphav. Såvidt vites er den først samlet i Piæ Cantiones fra 1582. Den vanlige melodi er i doriske og hypo-doriske modi. I gammel svensk oversettelse heter den Gudh vthsende Engel sin, Rhezelius' 'Någre Psalme' (1619), s. 35.
Tekst
1.
Kvalifisering til EM i volleyball for kvinner 2021
Format
Under er oversikten av gruppene, med landslagenes ranking i parentes:
Angelus emittitur
Tekst
5.
6.
7.
9.
Friidrett under Sommer-OL 1900 – Sleggekast menn
Sleggekast for menn var en av tre kastøvelser i friidrett under Sommer-OL 1900 i Paris. Det var første gangen sleggekast var med på det olympiske programmet. Det var fem deltakere fra to nasjoner som deltok i sleggekonkurransen som ble avviklet 16. juli 1900.
Rekorder
Gjeldende rekorder før lekene i 1900:
(*) uoffisielt
(**) Flanagan representerte Storbritannia før han ble amerikansk statsborger.
John Flanagan satte det første olympiske rekordet da han ble olympisk mester med et kast på 51,01 meter.
Knekt (andre betydninger)
Knekt kan vise til:
Charles Vigurs
Charles Alfred Vigurs (født 11. juli 1888, død 22. februar 1917) var en britisk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm. Vigurs vant en olympisk bronsemedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Italia og Ungarn. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble arrangert på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag. Fire år tidligere, under OL 1908 i London, kom han på åttendeplass med det britiske laget i mangekamp.
Vigurs ble drept i strid under første verdenskrig.
EM i basketball for kvinner 1993
EM i basketball for kvinner 1993 (europamesterskapet i basketball for kvinner) ble arrangert i Perugia i Italia i 1993.
Licitar
I 2010 ble produksjonsprosessen av licitarhjerter i nordlige Kroatia oppført på Unescos liste over menneskehetens immaterielle kulturarv.
Historie
Tradisjonen å lage licitarer har røtter tilbake i middelalderen. Licitarprodusentene ble kalt medičari og var høyt aktede i samfunnet. Produksjonsprosessen gikk videre fra generasjon til generasjon og var opprinnelig mannsarbeid. Tradisjonen ble kjent og spredt over hele Kroatia etter at mange katolske pilegrimer førte med seg licitarer hjem etter å ha valfartet til Marija Bistrica der lokale produsenter solgte dem til gjestene.
Madell Point
Madell Point er et nes 3,7 km nordøst for Cape Rey på nordvestkysten av Pernik Peninsula, Loubet Coast i Graham Land. Det ble kartlagt fra flyfoto tatt av Falkland Islands and Dependenchies Aerial Survey Expedition (FIDASE) (1956–57). Det er oppkalt etter James S. Madell, en landmåler i Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) ved Detaille Island i 1957, som var ansvarlig for trianguleringen av området.
Vallonia rundt 2020
Vallonia rundt 2020 var et sykkelritt i Belgia med oppstart 16. august 2020 og målgang 19. august 2020. Rittet var en del av UCI ProSeries 2020.
Rittet ble vunnet av Arnaud Démare.
Sjøhusene på Krossøy
Sjøhusene på Krossøy er et fredet sjøhusmiljø i Austrheim kommune helt nordvest i Hordaland. Bygningsmassen består av naust, sjøboder og torvhus, alle samlet omkring øyas lille havn på østsiden av øya Krossøy. Livet på Krossøy var basert på en næringskombinasjon av jordbruk og fiske, og litt annet arbeid; de var fiskerbønder. Øya og gården var veiløs om en så bort fra den lille veien mellom naboene. Når folk fra Krossøy skulle noe sted måtte de i båt, slik var det enten de skulle på butikken, eller barna skulle på skolen. Alle varer som kom til gårds måtte sjøveien, og alt som skulle selges eller leveres ble sendt av gårde i båt. Krossøy var før 1980-tallet en av flere veiløse gårder i Øyane skolekrets.
Rødmalte, grindabygde sjøhus
Sjøhusene på Krossøy ble fredet etter Lov om kulturminner i 1994, et år før Krossøy fikk vei til kommunesenteret. Kulturminnet er et lite havneområde med ti bygninger; fire naust, fire sjøboder og to torvhus.
Alle husene er grindabygde, enkle stavbygninger som står på fundamenter av naturstein. Stavene var satt sammen to og to til et stavpar forbundet med en bete. Stavparene var igjen forbundet langs etter med bjelker i overkant, stavlegjene. På disse var taksperrene festet. Denne konstruktive rammen, eller grinda, i lokal terminologi, kunne så klees med bord. Mens liggende panel brukes på stuehusene, er stavbygningene vanligvis kledd med stående panel. Løer og sjøhus på Krossøy var kledd med stående panel med over- og underligger. Ofte er det brukt stående panel av honbord med en del av treets naturlige runding i behold, ofte omtalt som "Masfjordbord". Underliggeren ble satt med den breieste sida ut, og overliggeren med tilsvarende side inn. Det ble en billig, enkel og malerisk kledning, som gir sjøhusene på Krossøy karakter.
Sjøhusene på Krossøy har rødmalte fasader mot sjøen, mens landsiden av husene oftest har treets naturlige gråfarge. Husene er alle tekket med teglpanner.
Det ble omkring 1990 utført omfattende vedlikeholdsarbeider på husene. Ny bordkledning ble da festet med trenagler, slik det var spor etter i grindene.
Krossøybøndene og båthavna
Båthavna og sjøhusene var en viktig arbeidsplass for bøndene på Krossøy.
Innmarka på Krossøy ligger samlet midt på øya, som utgjør en matrikkelgård, med fire bruksenheter. De fire brukene var alle omtrent like store, og ble drevet av fire familier, eller husstander. De hadde alle 3-4 kuer, noen sauer, de dyrket et par mål poteter og tilsvarende areal korn. Et av brukene hadde også hest. Båter hadde de og, to-tre båter av forskjellig størrelse. Båtene var nødvendige til fiske såvel som til transport av varer og folk.
Krossøy ligger i et lyngheilandskap. Det var ikke skog på øya, sauene kunne til dels gå ute hele vinteren. Brensel skaffet en seg ved å skjære torv på ei øy litt lenger unna, og brenselet måtte transporteres til gårds i båt. Trematerialer måtte også skaffes, ikke bare til husbygging, men til all slags vedlikehold. Det var nær kontakt mellom fiskerbøndene på Krossøy og fjordbønder i Masfjorden. Fra Masfjorden skaffet de trematerialer av alle slag, sauene ble transportert dit for å beite på fjellet om sommeren. Også familierelasjoner ble etablert.
Ved sjøen, nedenfor innmarka, lå havna. En veldig god havn var det ikke, men et lite skjær ga litt ly mot draget fra Fensfjorden rett utenfor.
Naust og sjøboder
Brukene har hvert sitt store naust, og de har hver si sjøbu. To bruk har dessuten egne torvhus, mens de to andre har rom til brensel under samme tak som sjøbua. I alt utgjør sjøhusene på Krossøy ti bygninger som ligger samlet i en malerisk husklynge ved sjøen. De har ikke alltid ligget akkurat slik de er plassert i dag. Store arbeider ble utført på begynnelsen av 1900-tallet, for å gi alle husene en mer hensiktsmessig plassering.
Naustene er størst i grunnflate, men ligger tilbaketrukket, i svak helling mot sjøen. Foran hvert naust er det en svak skråning med lunner til å dra opp båtene på. På flo sjø kan en båt settes rett på lunnene og dras inn i naustet. Det var plass til to færinger og en seksring i hvert naust. Det er vinsj i naustene for å lette opptrekk av båtene. Rommet oppe på betene - som ble kalt skukkjen - ble brukt til lagringsplass, først og fremst til fiskeredskaper til de mange hjemmefiskeriene som foregikk til ulike tider på året i farvannene rundt Krossøy. Hvert naust ble det lagret 30 - 40 hummerteiner, og omtrent like mange torskeruser. Til laksefisket, et av de viktige fiskeriene på Krossøy, hadde hvert bruk ei kilenot å oppbevare. Ved siden av selve nota var det flere lange stenger som kunne bindes opp under betene. Slik ble også trovene (fiskestenger til bruk for dorging) oppbevart. I selve naustet var det dessuten plass til store kasser som de oppbevarte levende hummer i, glipen som ble brukt til å fiske palemort som ble brukt til hummeragn, og fiskekista som de brukte til å transportere levende torsk når rusene ble ettersett. Slike ting ble stilt langs veggen eller hengt på veggen ettersom det var plass. Mast og seil til småbåtene kunne oppbevares bak skråbanda mellom betene og stavene.
Sjøbodene er mest iøynefallende, for de ligger mest fremskutt mot sjøen, slik at båter kan legges inntil, og varer kan løftes eller heises direkte fra hus til båt, eller omvendt. De største sjøbodene er også utstyrt med vinde, en liten kran, i gavlen. Sjøbodene var først og fremst til å oppbevare fisk i. Hjemmefiskeriene var som nevnt av stor betydning på Krossøy. Noe av fangsten ble solgt levende. Levende fisk og skalldyr ble enten oppbevart i store trekasser eller merder i sjøen utenfor sjøbuene. Saltfisk var viktig salgsvare inntil begynnelsen av 1900-tallet, ikke minst var det et marked for saltfisk i fjordbygdene.
To av sjøbodene har egne rom til lager av torv, mens de to naboene har egne torvhus. Torv ble skåret på øya Lynguksen, det var nærmest en torvonn i mai. Torva skulle tørkes i de varmeste forsommerukene, og fraktes hjem i båt, for så å lagres i torvhuset og bæres hjem etter behov.
Trematerialer
Masfjordbord var et begrep på Krossøy og i Austrheim. Det var uhøvlede furubord uten rette kanter. Slike ble brukt både til kledning og til trotak på hus, enten det var nye hus eller hus som ble reparert.
Handel mellom bønder
Gjennom generasjoner hadde bøndene på Krossøy (og andre bønder i Austrheim) nær kontakt med folk i Masfjorden, som ligger innerst i fjorden. Fjordbøndene var interessert i å kjøpe saltet fisk, og sjøbøndene trengte trematerialer og trevarer. På 1900-tallet var sauene fra Austrheim årlig på fjellbeite i Masfjorden.
EM i basketball for kvinner 1995
EM i basketball for kvinner 1995 (europamesterskapet i basketball for kvinner) ble arrangert i Brno i Tsjekkia i 1995.
Leonard Hanson
Leonard Hanson (født 1887, død 27. oktober 1949) var en britisk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm. Hanson vant en olympisk bronsemedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Italia og Ungarn. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble arrangert på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag. Han kom på tolvteplass i den individuelle konkurransen i mangekamp.
Ledóchowski
Ledóchowski er en polsk og østerriksk adelsslekt som kan spores tilbake til vojvodskapet Volhynia. Flere medlemmer av slekten har gjennom århundrene utmerket seg ved sin tjeneste innen den katolske kirke, den østerrikske krone eller den polske krone.
Tom Styve
Tom Aleksander Styve (født 7. mars 1985 i Lillehammer) er en norsk skuespiller. Han er utdannet fra skuespillerlinjen ved Nordisk Institutt for Scene og Studio (NISS) i Oslo, Romerike Folkehøgskole og Lillehammer videregående skole. Han er ansatt i en åremålsstilling ved Teater Innlandet. Styve er andre halvdel av komikerduoen «Stig og Styve» og er fast medlem av improvisasjonsgruppen Kvikksølvguttene og Veslemøy.
Ledóchowski
Historie
Går man tilbake til 1457 og vojvodskapet Volhynia innen den polske krones samvelde, var det der en bojar knekt, Nestor Halka, som tok navnet på sitt gods, Ledochow. Familiens egen historiografi mener at Halkas slekt igjen kan spores tilbake til 971 og Kievriket. Som direkte nedstammende fra disse bojarene fører Ledóchowski-slekten det samme våpenskjold, med navnet «Szalawa» (Herb Szalawa). Røttene tilbake til Halka-slekten reflekteres videre i den offisielle østerrikske tittel Halka von Ledóchow Graf Ledóchowski. Slekten var ortodoks frem til 1600-tallet.
Etter Polens endelige deling sent på 1700-tallet var landet helt delt mellom Østerrike, Tyskland og Russland. Antoni Halka von Ledóchow grev Ledóchowski (1755–1835), også kjent som grev Antoni Halka-Ledóchowski, fikk arvetittelen Greve av Østerrike av keiser Franz II den 8. mai 1800. Tittelen ble bekreftet i Kongedømmet Polen i 1824, og i Russland 18. mai 1845.
Billedgalleri
Blant slektens mer fremtredende medlemmer kan nevnes, etter sin tjeneste i den katolske kirke, den østerrikske krone og den polske krone:
Samuel Hodgetts
Samuel Ernest Hodgetts (født 28. oktober 1877, død 1944) var en britisk sportsutøver som deltok i flere olympiske leker, 1908 i London og 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen. Hanson vant en olympisk bronsemedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Italia og Ungarn. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble arrangert på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag. Fire år tidligere, under OL 1908 i London, kom han på åttendeplass i mangekamp med det britiske laget og i Antwerpen 1920 fikk han en femteplass i lagkonkurransen.
Young Girl (sang)
«Young Girl» er en amerikansk sang, skrevet av Jerry Fuller, fremført av Gary Puckett & The Union Gap og utgitt på single i 1968. Sangen nådde en andreplass på Billboard Hot 100-listen samt en førsteplass på den britiske singelisten og den amerikanske Cash Box-listen.
Sangen blir sunget fra ståstedet til en mann som har blitt sorgtynget etter å ha funnet ut at hans kjæreste er under den seksuelle lavalder.
I Storbritannia oppnådde innspillingen en runde til på listene i 1974, med en sjetteplass som høyeste plassering.
En innspilling med Gary Lewis and the Playboys ble utgitt på albumet Gary Lewis Now! i 1968.
Norsk versjon
Øivind Blunck og Herodes Falsk har skrevet en norsk tekst. Tittelen er «Femten».
Elisa Gasparin
Elisa Gasparin (født 2. desember 1991) er en sveitsisk skiskytter. Hun representerte Sveits under Vinter-OL 2014 der hennes beste plassering ble 8.-plass på sprinten.
Hennes to søstre Selina and Aita driver også med skiskyting.
USS «Glacier»
USS «Glacier» (AGB-4) (senere USCGC «Glacier» (WAG/WAGB-4)) er en historisk isbryter som deltok i de første 15 ekspedisjonene under Operasjon Deep Freeze. «Glacier» var den første isbryteren som kom seg gjennom det isdekte Bellingshausenhavet, og det meste av topografien i området er oppkalt etter mannskapet.
Ingunn Ikdahl
Ingunn Ikdahl (født 7. oktober 1976) er en norsk jurist. Hun er professor ved Institutt for offentlig rett ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Hun ble førsteamanuensis ved Institutt for offentlig rett i 2014 og fikk opprykk til professor i 2016. Hennes forskningsområde er rettens betydning for menneskers livsopphold, herunder velferdsstat, omsorgsarbeid og retten til naturressurser, både i Norge og på det afrikanske kontinent. Ikdahl underviser fast ved Southern and Eastern Africa Regional Centre for Women's Law ved Universitetet i Zimbabwe.
Bombardementet av Yeonpyeong
Bombardementet av Yeonpyeong var et artillerislag mellom det nordkoreanske militæret og sørkoreanske styrker stasjonert på øya Yeonpyeong 23. november 2010. Etter en sørkoreansk artilleriøvelse på øya skjøt nordkoreanske styrker rundt 170 artillerigranater mot Yeonpyeong. Bombardementet forårsaket omfattende ødeleggelser på øya og drepte fire sørkoreanere, i tillegg til at det såret 19 andre. Sør-Korea svarte med beskytning av nordkoreanske artilleristillinger. Nordkoreanerne hevdet senere at de hadde svart på sørkoreanske granater som hensynløst ble skutt inn i nordkoreansk territorialfarvann. Hendelsen førte til økt spenning på Koreahalvøya og ble møtt med bred internasjonal fordømmelse av Nord-Koreas handlinger. FN hevdet at det var en av de alvorligste hendelsene mellom Nord- og Sør-Korea siden slutten av Koreakrigen.
Yeonpyeong
Yeonpyeong ligger i Gulehavet, 120 km nordvest for Seoul, og rundt 3 kilometer sør for sjøgrensen mellom Nord- og Sør-Korea. Øya ligger rundt 100 km fra det sørkoreanske fastlandet og 12 km til Hwanghaeprovinsen på det nordkoreanske fastlandet.
Yeonpyeong har et flateareal på 7,01 km² og det bor 1,794 (2009) mennesker der.