cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pappos fra Alexandria
Utgaver av Samlinger
Den første latinske oversetting av Samlinger ble gitt ut av Federico Commandino (Commandinus) i Venezia i 1589. Fram til 1876 var adskilte deler av verket gitt ut på gresk, fransk og tysk, men en komplett utgivelse manglet. I 1876-8 ga Friedrich Hultch ut en fullstendig utgave, med gresk tekst, latinsk oversettelse, kommentarer og indeks. Indeksen har vært viktig, fordi utgaven med denne har kunnet fungere som en ordbok over matematiske begreper brukt både av Pappos og andre greske matematikere.
Andre verker
I tillegg til Samlinger er det kjent at Pappos skrev en rekke kommentarer til verk av tidligere matematikere, blant annet en kommentar til Euklids Elementer og Ptolemaios' Almagest. Bare fragmenter av disse verkene er bevart, noen på gresk, noen på arabisk.
Zabrus
Zabrus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore, ganske brede, litt flate løpebiller. På farge er de gule, rødlige eller svarte, noen arter med tydelig metallglans. Artene ligner mye på den beslektede slekten Amara men er gjerne noe større og mer langstrakte.
Levevis
Artene i denne slekten skiller seg fra de fleste andre løpebiller ved at de er vegetarianere. De voksne billene lever av frø, særlig fra gress. Man kan ofte finne dem krypende opp på gresstråene for å høste frøene. Zabrus tenebrioides kan gjøre betydelig skade i korndyrking.
Utbredelse
De fleste av arene lever rundt Middelhavet, men slekten er også utbredt nord til Norge og øst til Himalaya og det vestlige Kina.
Jeroen Kampschreur
Jeroen Kampschreur (født 9. april 1999 i Leiderdorp) er en nederlandsk paraidrettsutøver som konkurrerer i sitteski innen paraalpint. Han vant superkombinasjonen under de paralympiske vinterleker i 2018, og fikk 5 gullmedaljer under VM i paraalpint 2019. Han er klassifisert i klassen LW12-2.
Bakgrunn
Kampschreur er født uten leggbein, og fikk amputert begge beina da han var ett år gammel. Han bruker derfor rullestol. Han begynte med alpint da han var sju år gammel.
Sesongen 2014/15
Han debuterte i Europacupen i paraalpint 2014/15, og kom der på delt 12.-plass i slalåm (med Jesper Saltvik Pedersen). Han kom på delt 17.-plass totalt, i klassen for sittende utøvere. Også 17.-plassen totalt delte han med Saltvik Pedersen.med 45 poeng.
Sesongen 2015/16
I Europacupen i paraalpint 2015/16 kom han på 12.-plass totalt, med 312 poeng. Han deltok også i Verdenscupen i paraalpint 2015/16, og kom der på 21.-plass i sammenlagtcupen, og han kom på 16.-plass i storslalåmcupen og 17.-plass i slalåmcupen.
Sesongen 2016/17
2016/17-sesongen ble Kampschreurs internasjonale gjennombrudd. Han deltok i VM i paraalpint 2017 i Tarvisio i Italia, og vant der tre av øvelsene. Han vant slalåm, storslalåm og superkombinasjonen. I utfor kom han på ellevteplass, og i super-G kom han på 13.-plass.
Han endte på 12.-plass i europacupen denne sesongen. I verdenscupen vant han slalåmcupen, og han kom på andreplass i super-G-cupen, bak Andrew Kurka. Han kom på fjerdeplass storslalåmcupen, femteplass i superkombinasjonen og 14.-plass i utforcupen, og han kom på tredjeplass i verdenscupen totalt, i klassen for sittende utøvere.
Sesongen 2017/18
Han deltok i Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang, som var hans første Paralympics. Der vant han superkombinasjonen, og han kom på sjuendeplass i super-G. Han kjørte ut både i slalåm og utfor, og ble diskvalifisert i storslalåm. Under avslutningsseremonien var han flaggbærer for Nederland.
Kampschreur kom på åttendeplass i Europacupen i paraalpint 2017/18, og han kom på femteplass i Verdenscupen i paraalpint 2017/18, med 439 poeng. I verdenscupen kom han på sjetteplass i slalåmcupen, super-G-cupen og utforcupen, og han kom på åttendeplass i storslalåmcupen.
Sesongen 2018/19
VM i paraalpint 2019 ble arrangert i to perioder, først slalåm og storslalåm i Sella Nevea i Italia, deretter de resterende øvelsene i Kranjska Gora i Slovenia. Kampschreur vant alle fem øvelsene i dette verdensmesterskapet; slalåm, storslalåm, super-G, utfor og superkombinasjonen.
Han deltok i Europacupen i paraalpint 2018/19, og vant der slalåmcupen og storslalåmcupen, og han vant europacupen sammenlagt med 500 poeng. I Verdenscupen i paraalpint 2018/19 kom han på andreplass totalt, bak Jesper Saltvik Pedersen, og han vant der storslalåmcupen og utforcupen, og han kom på andreplass i super-G-cupen.
Sesongen 2020/21
Han endte på tredjeplass totalt i Europacupen i paraalpint 2020/21, med 300 poeng, etter at han kom på andreplass i slalåmcupen og sjetteplass i storslalåmcupen. Han vant storslalåmcupen i Verdenscupen i paraalpint 2020/21, og kom på andreplass i slalåmcupen, og endte med det på andreplass i verdenscupen totalt, kun slått av Jesper Pedersen.
Sesongen 2021/22
Para-VM i snøsport 2022 ble arrangert på Lillehammer, og Kampschreur fikk der to medaljer. Han vant super-G, og han kom på andreplass i utfor. Han kjørte ut i de tre øvrige øvelsene.
A’ali
A'ali er en bahrainsk by som ligger i Nordlige guvernement.
Den har innbyggere  og dekker et areal på.
Raymond Keppens
Raymond Keppens var en belgisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Keppens vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Storbritannia og Danmark. Fire lag deltok i turnering og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Belgia vant første kampen mot Frankrike med 3-2 men tapte siden de to siste kampene, mot Storbritannia med 1-12 og mot Danmark med 2-5. Turneringen ble spilt i perioden 1. til 5. september 1920.
Seong av Baekje
Seong av Baekje (født ?, død 554) var 26. konge i det koreanske kongedømmet Baekje. Han var sønn av kong Muryeong. Han gjorde buddhismen til statsreligion, flyttet hovedstaden, gjenerobret sentrale deler av Koreahalvøya, men ble til slutt forrådt av en alliert.
Buddhisme
Seong var en stor tilhenger av buddhismen og fikk bygd flere templer og ønsket velkommen prester som kom med buddhisttekster direkte fra India. I 528 tok Baekje buddhisme som statsreligion. Han opprettholdt landets diplomatiske forbindelser med Liang-dynastiet og med Japan.
Han gis æren for å ha sendt en delegasjon, inkludert Norisachigye (노리사치계, 怒利斯致契, ?-?) i 538 til Japan som brakte med seg et bilde av Shakyamuni og flere sutras til det japanske hoffet. Tradisjonelt anses dette som den offisielle introduksjonen av buddhisme til Japan. Den japanske buddhistteksten Gangōji Garan Engi nevner også dette.
Hovedstad
I 538 flyttet kongen hovedstaden fra Ungjin (dagens Gongju) lengre sør til Sabi (dagens Buyeo) ved Geumelva. Denne gangen var det ikke militære hensyn som veide tyngst, snarere ble dette gjort for å styrke kongemakta ved hjelp av Sa-klanen i Sabi.
Han reorganiserte statsadministrasjonen for å gi den mer sentralisert ledelse og kontroll og for å motstå adelsskapets innflytelse. Han endret også navnet på landet til Nambuyeo (Sør-Buyeo), for å understreke forbindelsen til kongedømmet Buyeo.
Strid mellom koreanske kongedømmer
Baekje hadde opprettholdt en langvarig allianse med kongedømmet Silla i øst for å balansere trusselen fra det nordlige kongedømmet Goguryeo. Med hjelp fra Silla og Gayaføderasjonen ledet Seong et langvarig felttog for å gjenerobre elvedalen rundt Hanelva, som var Baekjes gamle kjerneområde tapt til Goguryeo i 475. Baekje gjenerobret sin gamle hovedstad i 551. Felttoget ble avsluttet i 553 etter en rekke dyrekjøpte seiere mot Goguryeofestninger.
Etter å ha inngått en hemmelig avtale med Goguryeo, angrep nyankomne Sillasoldater under dekke av å komme Baekje til unnsetning, den utmattede Baekjehæren og erobret hele elvedalen. Rasende over Sillas forræderi samlet Seong hæren til en straffeinvasjon mot Sillas vestlige grense. Angrepet ble ledet av kronprins og fremtidig kong Wideok) og han fikk støtte av soldater fra Gaya. Både Seong og 30 000 soldater mistet livet i de katastrofale kampene som fulgte. Det førte også til at Baekjes kongemakt ble betydelig svekket.
Arv
Kong Seong tredje sønn, Imseongtaeja (琳聖太子), dro til Japan via Taiwan, etter sin fars død. Imseongtaeja krediteres for å ha spilt en nøkkelrolle i den tidlige utviklingen av den japanske staten.
Arthmius
Arthmius er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.
Utseende
Små, avlange, blanke, brunrøde til brunsvarte køllebiller. Hode, pronotum og dekkvinger er rundede, bakkroppen oval.
Levevis
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Amerika, Asia og Afrika.
Risikostyring i prosjekter
Innen prosjektledelse er risikostyring aktiviteter for å minimere prosjektrisiko, og på den måten sikre at et prosjekt fullføres i tide og innenfor budsjett, samtidig som det oppfyller målene.
Definisjon av risiko og risikostyring
Amerikanske Project Management Institute (PMI) definerer prosjektrisiko som "en usikker hendelse eller tilstand som dersom den oppstår vil ha en positiv eller negativ effekt på målene til et prosjekt".
Generelle konsepter om risiko, risikostyring og individuell risko har en rekke fellesnevnere på tvers av disipliner som driftsmessig-, økonomisk- og forsikringsmessig risikostyring, hvor det henholdsvis har innvirkning på personell eller økonomi. Virkningene i prosjektrisikostyring er imidlertid mer mangfoldige og varierte, og overlapper mellom økonomiske, tidsplanmessige, kapasitet, kvalitet og ingeniørfaglige disipliner. Av denne grunnen er det i prosjektstyring nødvendig å spresifisere forskjeller. Følgende er gjengitt fra det amerikanske forsvarsdepartementet sin veiledning for risiko-, problem- og mulighetsstyring ved militære anskaffelsesprogrammer:
PMI sin PMBOK utvider definisjonen av risikostyring ved å legge til en fremtidig dato for definisjonen av en risiko. Matematisk kan dette uttrykkes som en sannsynlighet multiplisert med en innvirkning, med inkluderingen av en fremtidig effektdato og kritiske datoer. Å legget til slike fremtidige datoer muliggjør prediktive tilnærminger.
Fremgangsmåte
God styring av prosjektrisiko avhenger av støtte fra organisatoriske faktorer, at det foreligger tydelige roller og ansvar, og tekniske analyser.
Kronologisk sett kan styring av prosjektrisiko begynne med å gjenkjenne en trussel eller å utforske en mulighet. Eksempelvis kan dette være utvikling gjort av konkurrenter eller innovative produkter. Grunnet mangel på en tydelig definisjon gjøres dette ofte kvalitativt eller semi-kvalitativt ved å bruke produktmodeller eller gjennomsnittsmodeller. Denne tilnærmingen brukes for å prioritere mulige løsninger der det er nødvendig.
I noen tilfeller er det mulig å starte en analyse av alternativer (Analysis of Alternatives), som er en anskaffelsesregel i amerikanske forsvaret som krever at minst tre mulige alternativer analyseres før det besluttes å ta en kostbar investering. Denne prosessen genererer estimater for kostnad og utvikling av potensielle løsninger.
Til slutt må risikoer integreres for å få et fullstendig bilde slik at prosjektene kan integreres i den bredere risikostyringen til virksomheten slik at man har muligheten til å gripe muligheter som tjener til oppnåelsen av målene.
Verktøy for risikostyring i prosjekter
Prosjektledere kan ta i bruk risikostyringsverktøy, og disse kan være til hjelp for å lede mer effektivt. Et system for risikostyring i prosjekter (project risk management system) kan imidlertid kreve ekstra kompetanse hos de ansatte som skal bruke det.
Feil Film AS
Feil Film AS var et norsk filmproduksjonsselskap basert i Oslo. Selskapet produserte fiksjonsfilm, TV-serier og reklamefilm. Feil Film ble drevet av Ravn Wikhaug (daglig leder) og Johan Kaos. Selskapet gikk konkurs i 2015.
Feil Film produserte i 2011 spillefilmen Bambieffekten, regissert av Øystein Stene, som hadde premiere på kino 29. juli 2011. Feil Film stod også bak nett-TV-serien "@home" (2010) med Hasse Hope på VGTV og "Jomfru i nød" med Kim Michael Hafskjær på DBTV.
Imanol Rojo
Imanol Rojo (født 30. november 1990) er en spansk langrennsløper. Han representerte Spania under Vinter-OL 2014.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 39 på 15 kilometer klassisk intervallstart.
OL-resultater
Sotsji 2014
Sangye Yeshi
Sangye Yeshi (tibetansk: ང་ཕོད་ངག་དབང་འཇིགས་མེད་, Wylie: sangs rgyas ye shes), også kjent som Tian Bao (kinesisk: 桑吉悦希, pinyin: Tiān Bǎo, født i februar 1917 i Barkam i det som nå er provinsen Sichuan i Kina, død 21. februar 2008 i Chengdu) var en tibetansk kommunistisk politiker.
Etter at Folkerepublikken Kina ble grunnlagt i 1949 og det sentrale Tibet ble inkorporert i den nye kommuniststaten, fikk Sangye en rekke viktige embeder innen staten og kommunistpartiet. Han var blant annet partisekreterær i den autonome region Tibet og representant i sentrale nasjonale partiorganer.
Calomicrus
Calomicrus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 85 arter. Én art er funnet i Sverige, men ingen i Norge.
Pierre Valcke
Pierre Valcke var en belgisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Calomicrus
Utseende
Små (de europeiske artene 2,5 - 5,5 millimeter), avlange, blanke, gule til svarte bladbiller med lange, tynne, trådformede antenner, hos denne slekten er de ofte så lange som kroppen. Noen arter har litt metallisk glans, men ikke veldig påfallende. Oversiden er ikke påfallende punktert. Pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene og adskilt fra disse (danner ikke en kontinuerlig kurve).
Pierre Valcke
Valcke vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Storbritannia og Danmark. Fire lag deltok i turnering og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Belgia vant første kampen mot Frankrike med 3-2 men tapte siden de to siste kampene, mot Storbritannia med 1-12 og mot Danmark med 2-5. Turneringen ble spilt i perioden 1. til 5. september 1920.
Calomicrus
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år. De voksne billene flyr godt og kan forflytte seg over betydelige avstander.
Bjørndalen kraftverk
Bjørndalen kraftverk er et vannkraftverk i Teigdalen i Voss kommune i Vestland.
Michael James Sis
Michael James Sis (født 9. januar 1960 i Mount Holly i New Jersey) er en amerikansk katolsk prelat og biskop av San Angelo i Texas.
László Bíró
László József Bíró (født 29. september 1899 i Budapest, død 24. oktober 1985 i Buenos Aires) var en ungarsk oppfinner og journalist.
Michael James Sis
Bakgrunn
Michael Sis vokste opp i Bryan i Texas dit familien flyttet da han var ganske ung. Han mottok bachelorgrad i filosofi fra University of Notre Dame i Indiana i 1982. Deretter ble han seminarist ved Pontifical North American College i Roma. I 1985 fullførte han studiene i teologi ved Det pavelige gregorianske universitet i Roma med en ytterligere bachelorgrad og i 1990 studerte han moralteologi ved Accademia Alfonsiana, også i Roma, med lisensgrad.
Bjørndalen kraftverk
Installert effekt er 2,3 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 6,6 GWh.
Michael James Sis
Prest
Michael Sis ble ordinert til prest for bispedømmet Austin 19. juli 1986 av biskop John Edward McCarthy.
László Bíró
Bíró patenterte kulepennen 10. juni 1943 i Argentina. Han hadde patentert en tidligere utgave i Europa allerede i 1938. Bírós kulepenn var basert på at kapillarkrefter hjalp til med å trekke blekket ut til spissen.
Bjørndalen kraftverk
Teigdalskraft AS eies av Ngk Utbygging AS.
Michael James Sis
Biskop
Den 12. desember 2013 utnevnte pave Frans ham til biskop av San Angelo. Erkebiskopen av San Antonio, Gustavo García-Siller M.Sp.S., bispeviet ham den 27. januar året etter. Medkonsekratorer var tidligere biskop av San Angelo Michael David Pfeifer O.M.I. og biskop av Austin Joe Steve Vásquez.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Bygg og bevar
Nettportalen Bygg og Bevar er et samarbeidsprogram mellom Klima- og miljødepartementet og Byggenæringens Landsforening. Nettsiden skal spre kunnskap om hvordan gamle hus skal vedlikeholdes og settes i stand i tråd med bygningens alder, konstruksjon, materialbruk, stil og lokale egenart.
Vicus Tuscus
Vicus Tuscus gikk fram mellom Basilica Iulia og Castor- og Polluxtempelet og endte i Velabrum.
Bygg og bevar
Formål
Bygg og Bevar skal bidra til at eldre bygninger blir brukt, forvaltet, satt i stand og utviklet, samt å redusere byggskader og tap av kulturhistoriske verdier. Verdiene bak programmet er bevaring, fagkompetanse og bærekraftig bygningsforvaltning. Gjennom dette arbeidet skal Bygg og Bevar bidra til å redusere tap av kulturminner og å bedre rammevilkårene for private eiere.
Bygg og Bevar sørger for samordning og informasjonsflyt mellom fagmiljøene og holder oversikt over hva som skjer rundt i landet. Dette gjelder kulturminneforvaltningen, de kulturhistoriske fagmiljøene/ bygningsvernsentrene og byggenæringen.
Bygningsvernsentre
Bygningsvernsentrene i Norge er ulikt organisert og finansiert. Felles for de fleste av dem er at de engasjerer seg innen tradisjonshåndverk og formidling av lokal byggeskikk. Finansieringen kommer for de fleste fra Fylkeskommunen, som har det regionale ansvaret innen kulturminneforvaltningen.
En oppdatert oversikt over byggeskikksentre og fagmiljø kan finnes på nettportalen Bygg og Bevar.
Redaksjon
Redaksjonen i Bygg og Bevar består pr. 2022 av fagsjef bygningsvern Olle Christer Stenby, fagsjef marked og kommunikasjon Anette Ramstad og daglig leder/ ansvarlig redaktør Christel E. Wigen Grøndahl.
Nettsiden hadde fra lansering i oktober 2010 til 1. mars 2022 2 635 681 brukere, 3 654 707 økter og 6 129 673 leste artikler.
Styringsgruppe
Bygg og Bevars styringsgruppe består av representanter fra byggenæring og kulturminnevern.
Styreledere i Bygg og Bevar
Solidaritet Norge-Polen
Solidaritet Norge-Polen (SNP) var en støtteorganisasjon for den polske fagbevegelsen Solidaritet (polsk NSZZ Solidarność). Organisasjonen var aktiv fra 1981 til 1990, og ble den største støtteorganisasjonen for Solidaritet utenfor Polen, nesten uansett hvordan man måler det.
Den frie fagbevegelsen Solidaritet i Polen ble dannet i september 1980, men ble forbudt da de polske makthaverne innførte en militær unntakstilstand i desember 1981. Rundt 10 000 av bevegelsens medlemmer ble da fengslet eller internert.
Solidaritet var en bevegelse som kjempet for frihet og menneskerettigheter og den første uavhengige massebevegelsen i Øst-Europa etter annen verdenskrig.
Solidaritet Norge-Polen ble dannet i april 1981 og eksisterte frem til oktober 1990, til Polen ble et demokratisk land.
Ulikt mange andre land i Europa fantes det ikke noe eget informasjonskontor for Solidaritet i Norge. SNP fylte også denne rollen.
Selv om SNP de første årene hadde betydelig flere norske enn polske medlemmer, endret dette seg senere. Fra midten på 1980-tallet var det like mange polakker som nordmenn i SNPs ledelse. De aller fleste av disse polakkene hadde sin bakgrunn i Solidaritet i Polen. Mange av dem hadde vært internert eller fengslet for sin virksomhet i Solidaritet.
Forhistorien
Da de kom tilbake til Norge tok de initiativet til en aksjon de kalte «Gi en timelønn til Polen». De tok kontakt med fagforeninger og klubber over hele landet, og aksjonen fikk god oppslutning.
Til å begynne med holdt den nye organisasjonen til på kontorene til Holmekolbanens Betjeningsforening på Majorstuen i Oslo, der Ketil Heyerdahl var formann. Senere flyttet organisasjonen til Storgata 39 og deretter til en rekke andre lokaler i Oslo sentrum.
Trykkerimaskinene
Den nye frie fagbevegelsen Solidaritet i Polen kunne arbeide legalt frem til unntakstilstanden ble innført i desember 1981. SNP ble i denne perioden kjent både i Norge og i Polen fordi organisasjonen sendte store mengder med trykkeriutstyr til Solidaritet i Polen. Ansvarlig for dette arbeidet var Solidaritet Norge-Polens nestleder Andrzej Jachowicz. Han reparerte selv mange av disse trykkemaskinene i en kjeller i Oslo sentrum før de ble sendt til Polen, for det meste med polske skip.
Den teknologiske utviklingen på trykkerifronten kom SNP til unnsetning. Akkurat da skjedde det et stort skifte fra offsetmaskiner til kopimaskiner. Resultatet var at SNP kunne få kjøpt brukte offsetmaskiner for en billig penge, eller fikk dem gratis.
I Polen ble utstyret fordelt på forskjellige avdelinger av fagbevegelsen Solidaritet over hele landet. Dette arbeidet ble gjort av en kommisjon, som ble ledet av Andrzej Słowik, som var lederen for Solidaritets avdeling i den store industribyen Łódź.
Penger til Solidaritet
Det er uvisst hvor mye penger som samlet sett ble sendt fra Norge til undergrunnsbevegelsen til Solidaritet i Polen. Allerede i desember 1982, ett år etter innføringen av unntakstilstanden i Polen, hadde Solidaritet Norge-Polen samlet inn 2 millioner kroner.
Det største enkeltbidraget fikk bevegelsen noen år senere, da stiftelsen Fritt Ord, blant annet takket være et personlig engasjement fra hjemmefrontmannen og tidligere forsvarsminister Jens Christian Hauge, bevilget en million kroner. Dette beløpet var øremerket «den uavhengige litteraturen og vitenskapen» innenfor Undergrunns-Solidaritet. Fritt Ord bevilget samtidig penger til Solidaritet Norge-Polens egne publikasjoner.
Informasjonsarbeidet
Helt siden organisasjonen ble grunnlagt i 1981, bedrev Solidaritet Norge-Polen en omfattende informasjonsvirksomhet. SNPs Informasjonsbulletin, som ble redigert av Bjørn Cato Funnemark, kom ut fra januar 1982. Fra og med 1983/84 ble det meste av stoffet i denne hentet fra Solidaritets egen undergrunnspresse, som ble smuglet ut av Polen til Norge og andre vestlige land.
Informasjonsbulletinen ble blant annet sendt til utenriksjournalistene i de viktigste norske mediene og sørget for at det var god kontakt mellom disse og organisasjonen. Det var på den tiden vanlig at journalister som reiste på reportasjeturer til Polen kontaktet SNP før de reiste, for å få muligheter til å treffe aktivister i Solidaritets undergrunnsbevegelse. SNPs kontakter i Solidaritets undergrunnsbevegelse hadde også kontakt med den norske ambassaden i Warszawa.
Det første nummeret av tidsskriftet Solidaritet kom ut den 14 desember 1981, dagen etter at unntakstilstanden hadde blitt innført i Polen. Tidsskriftets første redaktør var Dag Mjaaland. De neste redaktørene var Natasza P. Sandbu og fra og med høsten 1982 Bjørn Cato Funnemark. Dette tidsskriftet utga også artikler om forholdene i andre land i Øst-Europa og da særlig Tsjekkoslovakia. Flere representanter for den tsjekkoslovakiske borgerrettighetsbevegelsen Charta 77 var representert i redaksjonen. En av disse var forfatteren Michael Konůpek. Redaksjonssekretær fra og med 1982 var Ewa Sowińska. Et annet tidsskrift, som ble redigert av Einar Braathen, kom ut med flere numre i 1981.
Solidaritet Norge-Polen ga også ut brosjyrer og temahefter, og organisasjonens medlemmer over hele landet skrev jevnlig innlegg i pressen. SNP produserte dessuten plakater, postkort, kulepenner, lightere, buttons og armbåndsur med Solidaritets symboler.
SNP og politikken
Solidaritet Norge-Polen hadde regelmessig kontakt med representanter på det norske Stortinget. Ved flere anledninger ble det samlet inn underskrifter på Stortinget i forbindelse med konkrete aksjoner med krav om løslatelse av politiske fanger. Organisasjonen hadde hyppig kontakt med utenrikskomiteen på Stortinget. I 1987 ble SNP og komiteens leder og nestleder fra de to største partiene på Stortinget (Arbeiderpartiet og Høyre), enige om at det norske Stortinget skulle kreve en legalisering av Solidaritet av de polske myndighetene, og ikke nøye seg med bare å be dem respektere menneskerettighetene.
Selv om SNP var en selvstendig norsk organisasjon, som ikke hadde noe annet formål enn å støtte den frie polske fagbevegelsen Solidaritet, var organisasjonen likevel medlem av den internasjonale organisasjonen CSSO, som var en uforpliktende sammenslutning av solidaritetsorganisasjoner og komiteer over hele verden. SNPs representanter i CSSO var sentralstyremedlemmene Arne Borg og Jerzy Jankowski. Jankowski var tidligere aktiv i organisasjonen Solidarność Walcząca, som var en del av Solidaritets undergrunnsbevegelse.
Fagforeningene
SNP hadde ca. 100 000 medlemmer. De fleste av disse var kollektive medlemmer gjennom de ca. 200 store og små foreningene som var med i SNP. Blant disse fagforeningene finner vi: Norsk Sykepleierforbund, Norsk Sosionomforbund, Oslo Transportarbeiderforbund, Trondheim Kjemiske Arbeiderforening, Førde Jern og Metall, Raufoss Jern og Metall, NTL ved universitetet i Oslo, Moss Bygningsarbeiderforening og mange, mange andre.
Lokalavdelingene
Solidaritet Norge-Polen var en landsomfattende organisasjon, som de første årene etter at unntakstilstanden ble innført i Polen hadde egne lokalavdelinger over hele Norge. I mars 1982 hadde SNP 59 slike lokalavdelinger fra Kirkenes i nord til Stavanger i sør. 12 av disse lokalavdelingene var aktive helt til 1990. Det var tilfelle for lokalavdelingene i Oslo, Bergen, Trondheim, Stavanger, Tromsø, Odda, Levanger, Askim, Nesodden, Bø i Telemark, Kvinnherad og Askvoll.
Lokalavdelingene i Solidaritet Norge- Polen befattet seg med de samme arbeidsoppgavene som organisasjonen sentralt. Dessuten sendte flere av dem flere transporter med humanitærhjelp til Polen. Mottagerne av denne hjelpen var i all hovedsak den katolske kirken på forskjellige steder i Polen.
Det som fikk mest oppmerksomhet var likevel demonstrasjonstogene, som i hvert fall i de første årene i flere norske byer ble arrangert ved årsdagen for innføringen av unntakstilstanden i Polen og ved andre anledninger. Den aller største demonstrasjonen var fakkeltoget til SNP i Oslo i desember 1981, som var en bred folkelig reaksjon mot innføringen av unntakstilstanden og undertrykkelsen av Solidaritet i Polen. Ifølge norsk presse samlet dette fakkeltoget 5000 personer. Blant disse finner vi den polske sangerinnen Aleksandra Sandøy (Alex) som gikk først i toget og deretter med innlevelse sang den polske nasjonalsangen.
Slike fakkeltog og andre demonstrasjoner fant den gang sted i en rekke norske byer over hele landet. I Kirkenes, nær grensen til Sovjetunionen, gikk 200 i tog i 20 minusgrader og fordømte militærkuppet til general Jaruzelski i Polen. Stor oppmerksomhet i så vel norske som utenlandske medier fikk fakkeltoget i Oslo, som SNP arrangerte i forbindelse med fredsprisen til Lech Wałęsa i 1983. SNPs lokalavdelinger organiserte liknende demonstrasjoner, blant annet i Bergen, Trondheim, Tromsø, Moss, Horten, Risør, Ålesund, Levanger og Askvoll.
Flere av lokalavdelingene utga fra tid til annen egne publikasjoner og deltok aktivt i debatten i lokalpressen. Størst oppmerksomhet av disse lokale initiativene fikk Radio Solidaritet til Solidaritet Norge-Polens svært aktive lokalavdeling i Trondheim. Denne Radio Solidaritet ble dannet i 1984 og eksisterte fram til 1987 med sendinger både på norsk og polsk. Initiativtager var SNPs nestleder i Trondheim Andrzej Tomaszewicz.
Samarbeidsavtaler mellom fagforeninger
I siste halvdel av 1980-tallet, etter at unntakstilstanden formelt var blitt opphevet, men Solidaritet ennå ikke var blitt legalisert, tok Solidaritet Norge-Polen initiativet til å etablere samarbeidsavtaler mellom norske fagforeninger og den fremdeles illegale polske fagbevegelsen Solidaritet (Solidarność). Den første av disse avtalene mellom Oslo Transportarbeiderforening og Solidaritets fagforening ved havnen i Gdańsk, som SNP samarbeidet ekstra nært med, ble underskrevet i 1987. Den daværende lederen i Oslo Transportarbeiderforening, Per Østvold, var samtidig sentralstyremedlem i SNP. Flere av sentralstyremedlemmene i organisasjonen kom fra Solidaritets avdeling ved havnen i Gdańsk. Senere ble det inngått liknende avtaler mellom andre norske fagforeninger og Solidaritets avdelinger andre steder i Polen.
Kunstnerne og Solidaritet
Et viktig bidrag til solidaritetsarbeidet for Undergrunns-Solidaritet i Polen sto kunstnerne for. Noen av dem var selv aktive i Solidaritet Norge-Polen. Billedhuggeren Marek Sobociński, var i annen halvdel av 1980-tallet medlem av SNPs sentralstyre. Blant Sobocińskis flere kjente verk med motiver fra Polens frihetskamp, finner vi minnesmerket over den myrdete Solidaritets-presten Jerzy Popiełuszko ved det katolske konferansesenteret i Mariaholm ved Enebakk og minnemedaljen i anledning besøket til den polske paven Johannes Paul II i Norge i 1989.
Blant de bildende kunstnerne som bidro i solidaritetsarbeidet finner vi også tsjekkeren Radek Doupovec, som sto for utformingen av mange av tittelsidene i tidsskriftet Solidaritet. Den omtalte polske sangerinnen Aleksandra Sandøy bidro med musikalsk underholdning ved flere av markeringene til Solidaritet Norge-Polen.
Adopsjonsarbeidet
Et viktig arbeid for SNP var også det såkalte adopsjonsarbeidet. Dette besto i at organisasjonen henvendte seg til fagforeninger og privatpersoner og spurte om de var villige til støtte familien til en fengslet politisk aktivist fra Solidaritet med hjelpepakker og hyppig brevkontakt. Dette kontaktnettet førte i mange tilfeller til varige kontakter.
Organisasjonen
Solidaritet Norge-Polen ble mellom landsmøtene ledet av et sentralstyre som møttes svært hyppig og et landsstyre som møttes sjeldnere. SNPs ledere var Ketil Heyerdahl i perioden 1981 - 1984 og deretter Geir Lundby (1984 - 1985), Małgorzata Matusiak (1985 - 1986) og Bjørn Cato Funnemark fra 1986 til 1990. Matusiak var før hun kom til Norge i 1981 ansatt ved Solidaritets kontor i havnebyen Szczecin i Polen
Nestleder de første årene var Andrzej Jachowicz. Han var en polakk fra Litauen, og betød mye for organisasjonens fremvekst de første årene. Jachowicz kom til Norge på 1970-tallet, og var inntil den frie fagbevegelsen Solidaritet ble dannet, en utenlandsrepresentant for den polske borgerrettighetsbevegelsen ROPCiO. SNPs nestleder på slutten av 1980-tallet var Aleksander Gleichgewicht. Før han kom til Norge i 1984 arbeidet han for Solidaritet i hjembyen Wrocław og var blant annet var redaktør for Radio Solidarność i denne byen. Gleichgewicht ble internert da general Jaruzelski innførte unntakstilstand i Polen i 1981.
Blant de mest aktive styremedlemmene i Solidaritet Norge-Polen finner vi Andrzej Michałowski, som midt på 1980-tallet var medlem av Solidaritets undergrunnsledelse i Gdańsk. Michałowski, som kom til Norge i 1987, var i samme periode også fengslet for sin politiske virksomhet i den daværende illegale bevegelsen Solidaritet. Han skrev senere en bok om sin aktivitet i den legale og forbudte fagbevegelsen og om tiden i Solidaritet Norge-Polen. Boken ble senere filmatisert av det statlige polske fjernsynet TVP.
Aktiv i Undergrunns-Solidaritet og senere internert, var også den omtalte billedhuggeren Sobociński før han kom til Norge i 1984.
Jarosław Pawlak var en av aktivistene i undergrunnsbevegelsen Solidarność Walcząca i Wrocław da han i januar 1986 takket være hjelp fra SNP og norsk utenrikstjeneste, ble evakuert fra Wroclaw og via Vest-Berlin kom til Norge. Han samarbeidet med Solidaritet Norge-Polen allerede som undergrunnsaktivist i Wrocław. I Solidaritet Norge-Polens ledelse var han i årene 1986 til 1990 operativt hovedansvarlig for kontaktene med den fremdeles illegale undergrunnsbevegelsen til Solidaritet.
Mange aktivister i den norske fagbevegelsen engasjerte seg i Solidaritet Norge-Polen. Per Østvold, som den gang var leder for Oslo Transportarbeiderforening. var i annen halvdel av 1980-tallet den mest kjente av dem som kombinerte et overordnet lederverv i fagbevegelsen med et aktivt engasjement for Solidaritet Norge-Polen. Henk Olsen var det beste eksemplet på fagforeningsaktivisten på grunnplanet, som dessuten kombinerte styreverv i SNP med et daglig praktisk arbeid for organisasjonen på hele 80-tallet. Norsk-nederlenderen Olsen, som hadde en bakgrunn i Fremmedlegionen, var aktivisten som år etter år sto på stand for SNP i så vel solskinnsvær som i øsende regnvær. Trygve Heide som var aktiv i så vel lokallaget på Nesodden, som i sentralstyret i SNP i siste halvdel av 80-tallet, etablerte på denne tiden et bredt kontaktnett til Solidaritet i Gdańsk.
I tillegg til alle de ovennevnte Solidaritets-aktivistene, finner vi blant de mangeårige aktive medlemmene av SNPs sentral- og landsstyre: Dariusz Brzozowski (Stavanger), Ole Drolsum (Hønefoss), Paweł Gajowniczek (Oslo), Aksel Inge Hånes (Bø i  Telemark),  Marek  Jasiński (Tromsø), Per Hermann Krøger (Nesodden), Rolf Petter Larsen (Oslo), Stein Larsen (Kirkenes), Józef Lewkowicz (Kvinnherad), Elżbieta Maliszewska (Lillestrøm), Solvor Mollan (Oslo), Stanisław Procajło (Askim), Marek Tumidajewicz (Rælingen), Eli Vestjordet (Levanger), Stein Viksveen (Stavanger), Arild Voreland (Kristiansand S), Janusz Wandas (Nesodden) og Wiesław Wika-Czarnowski (Oslo).
Med unntak for sentralstyrets sekretær de aller første årene, mottok ingen av styremedlemmene eller de øvrige aktivistene i Solidaritet Norge-Polen lønn for arbeidet. Alt var frivillig. Organisasjonen hadde derimot stor nytte av sivilarbeiderne, som avtjente en alternativ militærtjeneste på SNPs kontorer.
Ettertiden
Solidaritet Norge-Polens historie har blitt beskrevet av Jan Strękowski i boka «Bohaterowie Europy» (Europas helter)», som kom ut i Polen i 2005 på forlaget Wydawnictwo Test i Lublin.
Den norske oversettelsen av Gunnar Arneson under tittelen «Norge og Polen, en historie om solidaritet» kom ut på Forlaget Press i 2010. Strękowski var under unntakstilstanden i Polen i 1980-årene redaktør av to av Solidaritets undergrunnsaviser i Warszawa-Tygodnik Wojenny og PWA. Initiativtager til boka til Strękowski var den polske ambassadør i Norge Andrzej Jaroszyński. Utgivelsen ble støttet av ambassaden. Den norske utgaven ble til takket være velvillige assistanse fra Polens ambassadør Wojciech Kolańczyk.
I 2012 ble det meste av arkivet til Solidaritet Norge-Polen sendt til Gdańsk for oppbevaring på det nye Solidaritets-sentret i byen, Europejskie Centrum Solidarności. En mindre del ble sendt til Opplandsarkivet på Maihaugen i Lillehammer.
Solidaritet Norge-Polen ble vist stor oppmerksomhet under et arrangement i Wrocław i Polen i 2016 i forbindelse med at denne byen dette året var Europas kulturhovedstad. Selv om organisasjonen egentlig ble oppløst i 1990 da jobben var gjort, reiste en delegasjon på elleve personer bestående av tidligere norske og polske SNP-aktivister ned til Wrocław i den anledning. I lokalene til kulturstiftelsen Pamięć i Przyszłość ble det vist en stor utstilling om Solidaritet Norge-Polens arbeid. I samarbeid med stiftelsen og byrådet i Wrocław ble det organisert en konferanse med deltagelse fra representanter for SNP foruten den norske ambassadør Karsten Klepsvik og borgermesteren i Wrocław Rafał Dutkiewicz. Hovedansvarlig for dette initiativet var SNPs tidligere nestleder Aleksander Gleichgewicht. Den firedagers musikkfestivalen, som fant sted samtidig, ble arrangert i Solidaritet Norge-Polens navn.
Norske og polske representanter for det tidligere Solidaritet Norge-Polen har fortalt om organisasjonen og virksomheten i flere polske filmer i årene 2016 til 2022.
Isa by
Isa er en bahrainsk by som ligger ligger i Sentralguvernementet.
Den har innbyggere.
Martin Nicolai Brodtkorb
Martin Nicolai Brodtkorb (født 29. februar 1828 i Trondhjem, død 4. september 1898 på Hitra) var en norsk proprietær, lensmann og politiker. Han var ordfører i Hitra herred (Hitra og Frøya) 1862–1869 og stortingsmann for Søndre Trondhjems amt (Sør-Trøndelag) 1865–1867. Han satt i Stortingets tollkomité.
Han var sønn av kjøpmann Tobias Sophus Brodtkorb og hustru Benedicte Margrethe Schmidt. Han hadde en eldre bror, Carl Adolph Brodtkorb, som ble proprietær på Stokkan, sparebankkasserer og ordfører i Strinda. Faren drev handel på Bakklandet, men druknet utenfor Dolmøya under et besøk hos sin fetter, sogneprest Christian Johannes Brodtkorb, i 1844.
Martin Nicolai Brodtkorb gikk Trondhjems borgerlige realskole og Søndre Trondhjems amts landbruksskole på Munkvoll. Deretter var han huslærer og senere bruksforvalter i Stadsbygd og Åfjord. I 1856/1857 kjøpte han gården Kaldklov (Kalkløv) i Fillan på Hitra.
I 1874 ble han ansatt som lensmann på Hitra og Frøya. Han tok bolig på lensmannsgården Kvernhusvika. I 1885 ble lensmannsdistriktet delt, men Brodtkorb fortsatte som lensmann på Hitra.
Han giftet seg i 1854 med Marie Louise Selmer Østbye. De fikk to sønner.
Judaskyss
Judaskyss er et svikefullt kyss som gis som en dødsdom og et definitivt og endelig farvel. I overført mening og mer generelt brukes ordet om «en forrædersk handling som virker vennskapelig». Betegnelsen er hentet fra den bibelske fortellingen i Evangeliet etter Matteus om Jesu lidelse og død; i Matteus 26,49 berettes det hvordan Judas Iskariot, som var en av Jesu tolv disipler, forrådte sin herre med et ømt kyss i Getsemane hage da Jesus skulle utpekes for de romerske soldatene som skulle pågripe ham.
Judaskyss kan også kalles dødskyss, et begrep med en videre symbolsk betydning, både om svikefulle handlinger, et signal om for eksempel en hemmelig dødsdom og hvordan Døden ømt kysser den døende i dødsøyeblikket. Varianter av judas- eller dødskyss forekommer i flere fortellinger, og en rekke bøker, filmer og annet har tittelen «Dødskysset» og liknende.
På samme måte som judaskyss i kristen og antisemittisk tradisjon kan bety «svik», er selvet navnet Judas blitt ensbetydende med «forræder». Navnet har også gitt opphav til begreper som «judaspenger», det vil si blodpenger eller belønning for forræderi, og «judasfarge» om rød hårfarge.
Eksterne lenker
Judas Kiss Judas Kiss
Allround-VM på skøyter 1996
Allround-VM på skøyter 1996 ble arrangert på Ludwig-Schwabl-Stadion i Inzell, Tyskland den 2., 3. og 4. februar 1996.
Rintje Ritsma fra Nederland ble verdensmester for menn, mens Gunda Niemann fra Tyskland ble mester for kvinner.
Martin Shaw
Martin Shaw (født 1945) er en engelsk skuespiller, kjent fra TV-serier som The Professionals, The Chief, Judge John Deed og Mysterier med George Gently. Han har også spilt på teaterscener og i spillefilmer og vært vert for flere TV-serier, inkludert en serie om fly, Martin Shaw: Aviators (2006).
Han har medvirket i over 70 film- og tv-produksjoner, de fleste innen TV.
Biografi
Shaw vokste opp i Birmingham-området. Da han var 18 flyttet han til London for å gå på London Academy of Music and Dramatic Art. Han scenedebuterte 1968 i John Osbornes stykke Se deg om i vrede og debuterte på TV året i forveien. Etter kort tid fikk han en fast rolle i den britiske såpeserien Coronation Street. Han har også spilt rollen som detektiven Adam Dalgliesh i to TV-produksjoner. Mest bemerket har han gjort seg i seriene The Professionals, The Chief, Judge John Deed og Mysterier med George Gently.
Shaw har i hovedsak befattet seg med teater og TV, og i mindre grad film. Av filmer kan en nevne Roman Polańskis versjon av Macbeth (1971), The Golden Voyage of Sinbad (1973) og Attentat ved daggry (1975).
Shaw har vært gift og skilt tre ganger og har tre barn fra første ekteskap.
Budaiya
Budaiya er en bahrainsk by som ligger i Nordlige guvernement.
Cheng Chao-Tsun
Cheng Chao-tsun (kinesisk: 鄭兆村; Hanyu Pinyin: Zhèng Zhàocūn; Tongyong Pinyin: Jhèng Jhào-cun; født 17. oktober 1993 i Taoyuan) er en taiwansk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.
I 2021 representerte han Kinesisk Taipei i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der han ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 71,20 m.
Han ble utdannet ved Fu Jen katolske universitet.
Laudal kraftverk
Laudal kraftverk er et vannkraftverk i midtre Mandalsåni ved tettstedet Laudal i Marnardal kommune i Agder. Dette er det nederste av alle kraftverkene i Mandalsvassdraget.
Beliggenhet og produksjon
Kraftstasjonen ligger innebygd i fjell og utnytter en 36 meter fallhøyde, og inntaksmagasinet er Mannflåvann, som har sitt utløp fra Bjelland kraftverk. Det går en nesten 6 km lang vanntunnel til Laudal kraftverk, og vannføringen gjennom denne kan nå opp i 110 m³/sek.
Samlet effekt er 32 MW og midlere årsproduksjon er på 146 GWh.
Det er installert to francisturbiner.
Historikk
Anlegget stod ferdig i 1981.
Eierskap
Kraftverket eies av Å Energi.
Laksetrapp
Det gamle elveløpet fra Mannflåvann til Laudal er tilrettelagt som laksetrapp med i alt ti terskler.
Bui Ba Hanh
Bui Ba Hanh (født 14. oktober 1995) er en vietnamesisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
2017
Han representerte Vietnam under VM i friidrett 2017, der han deltok på 100 meter. I innledningsrunden løp han på 10,76, og gikk dermed ikke videre til forsøksheatene.
Howard Wright 1909 Biplan
Utvikling og design
Howard Wright var ingeniør og hadde tidligere hadde arbeidet sammen med Hiram Maxim og bygget en rekke eksperimentelle helikopter-konstruksjoner sammen med Federico Capone. I desember 1908 ble han bedt om å bygge et fly tilsvarende det moderne Voisin flyet, som var en pusher dobbeltdekker med et frontmontert høyderor og en langstrakt «kasselignende» bakpart med sideror bak på den kasselignede boksen. Wrights fly skiller seg i noen detaljer fra Voisin's design, mest øyensynlig var det frontmonterte høyderor og et understell som bestod av et enkelt hjul montert på, og med en av en pyramide av stag foran, med ekstra hjul på hver vinge og et halehjul. Denne ordningen som lignet på Esnault-Pelterie endekker som hadde blitt vist sammen med eksempler på Voisin fly i Paris Aero Salon i desember, og var ment å gi en grad av erfaring i lateral kontroll av flyet uten å faktisk ta av.
Skroget var en konisk konstruksjon fabrikkert fra sveisede stålrør, pilotsete under vingens forkant med motoren bak ham. Dette var en 50 kw Metallurgique som drev flyet med et par av kontra-roterende to bladede propeller drevet gjennom et patentert 3:1 reduksjonsgir. Vingene hadde spanter i Charles Nungesser-stil "side-gardiner" mellom endene av vingene. Lateral kontroll var ved hjelp av fire små vinger montert på de etterfølgende kantene på begge vingene, en funksjon som en ikke finner på Voisin's fly.. Stålrør ble også brukt til stagene mellom vingene, disse var strømlinjeformet.
Philipp Hälg
Philipp Hälg (født 3. november 1991) er en langrennsløper fra Liechtenstein. Han representerte Liechtenstein under Vinter-OL 2014.
OL-resultater
Sotsji 2014
Rhysodes
Rhysodes er en slekt av løpebiller. Ingen arter er registret fra Norge.
Utseende
Små, svært avlange biller. Antennene er perlekjede-formede, hodet forholdsvis lite og noe trekantet. Pronotum er omtrent så langt som bredt, ovalt med fire dype lengdefurer. Dekkvingene er lange og parallellsidige med kraftige, dype punktrader. Beina er ganske korte til løpebiller å være.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Palearktis (Europa og Japan).
Birgitte M. Siem
Birgitte Marie Siem (født 1969 i Oslo) er en norsk forlegger, eier og driver av Orfeus Publishing.
Hun har hatt redaktøransvar for flere store utgivelser av kunstbøker. Siem har tidligere arbeidet som kommunikasjonsrådgiver i Oslo kommunes kunstsamlinger og medie- og eventansvarlig i den ideelle organisasjonen Partnership for Change.
Jan Berg (politiker)
Jan Berg (født 26. mars 1941 i Oslo, død 19. juli 2020) var en norsk typograf, fagforeningsmann og politiker (Ap).
Berg tok svennebrev som typograf i 1960, og arbeidet deretter som typograf/repromontør. Han tok pedagogisk høyskole i 1988–1989 og videreutdanning ved Høgskolen i Oslo, avdeling for estetiske fag i 1994–1995, og arbeidet som lærer ved Sogn videregående skole fra 1987 til 2003.
Berg var varamedlem i Oslo formannskap 1975–1979 og medlem i Oslo bystyre 1979–1983. Han var vararepresentant på Stortinget for Oslo i perioden 1973–1985, og møtte fast for Einar Førde fra oktober 1979 til september 1981. Der satt Berg i Sjøfarts- og fiskerikomiteen.
Kevin Avila Soto
Kevin Avila Soto (født 22. desember 1992) er en guatemalansk svømmer som spesialiserer seg i fristil. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i de innledende rundene på 100 meter fri.
Estland under VM i friidrett 2017
Estland deltok under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 4. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.
Offertripod
Offertripod er et religiøst møbelobjekt på tre føtter som ble benyttet for ofringer eller andre rituelle handlinger. Som et sete eller bord er tripoden det mest stabile møbelkonstruksjonen for ujevnt underlag, og er således av gammel opprinnelse. Ordet tripod er gresk og betyr trefot. Det er særlig assosiert med orakelet og Apollondyrkelsen ved tempelet i Delfi i antikkens Hellas.
Mindaugas Sadauskas
Mindaugas Sadauskas (født 14. juni 1990) er en litauisk svømmer som spesialiserer seg i fristil. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i de innledende rundene på 100 meter fri.
Offertripod
Antikkens Hellas
Den mest kjente tripod i antikkens Hellas er delfitripoden som den pytiske prestinne satte seg på da hun avleverte profetier fra guddommen. Setet var formet som en sirkulær plate på toppen av tripoden, ganske like en krakk, og setet var dekket av en gren med laurbær når gudinnen ikke satt på den. I denne forstand var tripoden i klassisk tid hellig for Apollon. Mytemet for Herakles tevler med Apollon for tripoden slik som det ble framstilt på vasemalerier eldre enn den eldste skrevne litteraturen. Orakelet ved Delfi kan opprinnelig ha vært knyttet til Gaia, primærguddommen for Jorden.