cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gammeløstslavisk
Kievrikets skriftspråk
Selv om det glagolittiske alfabetet, det eldste slaviske alfabet, var kortvarig introdusert, noe som er bevitnet ved kirkeinskripsjoner i Novgorod, ble det snart erstattet av kyrillisk. Eksemplene på skrift på bjørkenever utgravd i Novgorod har gitt en avgjørende informasjon om det rene morsmålet på 900-tallet i nordvestlige Russland, bortimot helt blottet for innflytelse fra kirkeslavisk. Det er også kjent at lån og oversettelseslån fra bysantinsk gresk begynte å komme inn i morsmålet på denne tiden, og at på samme tid begynte skriftspråket å bli modifisert mot østslavisk.
Det følgende utdrag illustrerer to av de mest kjente litterære verkene.
Merk: Stavemåten har blitt delvis modernisert. Oversettelsene forsøker å være så bokstavelig som mulig og er ikke litterære.
Nestorkrøniken
Nestorkrøniken, ca. 1110, fra den litauiske kodeks (manuskript), 1377:
Tidlig språk; avfall av bokstaven Ъ er i utvikling eller muligens fullstendig (flere ordavslutninger med en konsonant; кнѧжит «å styre» < moderne Uk княжити, R княжить). Sørvestlige trekk omfatter времѧньнъıх, «forgangen», moderne R временных). Korrekt bruk av perfektum og aorist: єсть пошла «er/har kommet» (moderne R пошла), нача «begynte» (moderne R начал som en utvikling av det gamle tiden perfektum.) Merk stilen med tegnsetting.
Igor-kvadet
Igor-kvadet eller Sangen om Igors hærtog, Слово о пълку Игоревѣ, ca. 1200, fra Pskov-manuskriptet, 1400-tallet:
Illustrerer sangens epos. Typisk bruk av metaforer og sammenlikninger. Den tilsynelatende (russiske) feilesningen растекаться мыслью по древу (å utbre/helle ut over/over skog) har blitt fast uttrykk i moderne russisk i betydningen «å tale vanskelig, omstendelig, overdrevent» (feillesningen er av мыслію, «som en tanke, tankelignende». Det er tilstede både i manuskriptkopien fra 1790 og den første trykte utgaven fra 1800, og synes å ha blitt ledet av en da misforstått endring i betydningen av ordet R течь, «å flyte», her «å løpe».)
Undersøkelser
De tidligste forsøk på å sette sammen et omfattende leksikon og ordliste av gammeløstslavisk ble gjort av Aleksander Vostokov og Izmail Sreznevskij på 1800-tallet. Sreznevskys Materialer for ordliste av gammelrussisk språk på grunnlag av skrevne nedtegnelser (1893–1903), skjønt ufullstendig, forble en standardreferanse inntil det kom en akademisk ordliste på 24 bind i årene 1975–1999.
Polo under sommer-OL
Polo under Sommer-OL. Polo var med på det olympiske programmet for første gang i 1900 i Paris. Der var med som olympisk øvelse ytterligere fire ganger, 1908 i London, 1920 i Antwerpen, 1924 i Paris og 1936 i Berlin.
Fylkesvei 6774
Fylkesvei 6774 i Trøndelag går mellom Steinmokorsen og Rotvoll i Meråker kommune. Veiens lengde er 4,9 km.
PostAuto
PostAuto Schweiz AG er et sveitsisk transportselskap som eies av Det sveitsiske postvesen. Den første postbussen kjørte i 1906 på ruten Bern-Detligen.
PostAuto dekker over 10 000 km fordelt på 798 linjer med 1 995 kjøretøy.
Selskabet har datterselskapene Postauto, CarPostal France og Liechtenstein Bus Anstalt i henholdsvis Frankrike og Liechtenstein. I Liechtenstein har selskapet ivaretatt den offentlige transporten siden 2001.
Ola & the Janglers
Ola & the Janglers var en svensk rockegruppe på 1960-tallet. Medlemmene var Ola Håkansson, Christer Idering, Johannes Olsson, Lennart Gudmundsson og Leif Johansson. Senere ble Idering erstattet av Claes af Geijerstam på gitar og Gudmundsson ble erstattet av Åke Eldsäter på bass.
Benmargskreft
Benmargskreft, eller myelomatose, er kreft i benmargen, som er kroppens bloddannende organ. Der produseres det røde blodlegemer (blodprosent), hvite blodlegemer (immunforsvar) og blodplater (blodlevring). I tillegg finnes det andre blodceller i benmargen.
Benmargen finnes vesentlig inne i store knokler som brystbeinet, kragebein, ribbein, ryggraden, bekkenet og de lange knoklene i armer og lår.
Benmargskreft preges av opphopning av en type celler – plasmaceller i benmargen. De syke plasmacellene (kreftcellene) kan også påvirke beinsubstansen i skjelettet.
Forekomst
Benmargskreft forekommer hyppigst etter fylte 55 år. Hvert år oppdages rundt 450 nye tilfeller av denne sykdommen i Norge.
Behandling
Mål for behandling av benmargskreft vil i de fleste tilfeller være å lindre symptomer og å drive sykdommen tilbake. Således anses benmargskreft som en kronisk sykdom man ikke blir frisk av, men som man kan leve med. Vanligvis er det hensiktsmessig å starte behandling først når sykdommen gir plager og symptomer. Ved St. Olavs hospital i Trondheim har professor Anders Waage og Øyvind Hjertner påvist at det forbudte stoffet Thalidomid kunne være effektivt hos opptil 30 % av pasienter med tilbakefall etter myelomatise, en form for benmargskreft.
Ostemodning
Ostemodning er en prosess der ulike biokjemiske forandringer finner sted i osten. Når osten er fersk er ostemassen gummiaktiv og nokså smakløs, osten må derfor modnes for at hver enkelt ostetype skal utvikle sin typiske konsistens, tekstur og lukt og smak. De biokjemiske endringene har betydning for hvordan den ferdig modnede osten blir og påvirker smak, tekstur og aroma i modningsprosessen. Hvor lang tid en ost skal modne avhenger av hvilken type ost som skal bli laget. I motsetning til en Mozzarellaost som er ferdig modnet 24 timer etter ysting og en Fetaost som er ferdig modnet etter 3-4 uker, trenger faste og halvfaste oster flere måneder for å modne.
Hovedreaksjoner involvert i ostemodning er glykolyse, proteolyse, lipolyse og sitratnedbrytning (Fox et al., 2001), der naturlige enzymer i melka som plasmin og lipoprotein lipase (viktig i råmelksoster), enzymer fra osteløpen, og bakterier fra syrekulturen og deres enzymer deltar.
Modningsprosessen fører til dannelse av svært mange forskjellige smakskomponenter som videre karakteriserer ulike typer ost som for eksempel Jarlsberg, Gouda, Emmentaler, Brie eller Cheddar.
Glykolyse
Lactose –> glukose –> pyruvat –> acetaldehyd, etanol, eddiksyre Laktose, som finnes naturlig i melk blir under ostemodning omdannet til glukose og deretter videre til pyruvat via glykolysen. Pyruvat blir så brutt ned til smakskomponenter som acetaldehyd, etanol og acetat.
Sitratnedbrytning
Citrat –> oxaloacetat –> pyruvat –> diacetyl, acetoin, acetat, CO2, 2,3 butandiol
Lipolyse
Triglyserider –> frie fettsyrer –> beta-ketosyrer –> metylketoner –> sekundære alkoholer
Farman MF.7
Maurice Farman MF.7 Longhorn var et fransk rekognoseringsfly som ble utviklet før første verdenskrig og som ble brukt både hos det franske og engelske flyvåpen i den første fase av krigen som treningsfly.
Konstruksjon og utvikling
Det hadde en enkel Renault «pusher» motor. Navnet kommer fra dets lett kjennelige frontmonterte høyderor og karakteristiske «meier»
Asker skytterlag
Asker skytterlag, organisert i Det frivillige skyttervesen. Asker skytterlag ble dannet i 1860 og i 2010 var laget 150 år gammelt. Skytterlaget holder til i Olledalen i Asker, og har rundt 500 medlemmer i 2020. I Olledalen har laget en 200 meter bane og 100 meter bane sammen med klubbhuset med en innendørsbane på 15 meter, alt med elektriske skiver.
Skytterlaget er organisert i Drammen skyttersamlag og Viken 1 krets. Finalen for østlandscupen foregår i Asker hvert år.
Parshva
Parshva, Pārśva (sanskrit पार्श्वनाथ); eller Paras (gujarati: પારસ; ca 870-777 f.Kr.) var en religiøs lærer innenfor jainismen. Han er den 23. og nest siste av jainismens vadestedsmakerne.
Parshva skal ha vært en prins som i en alder av 30 ga avkall på verden, og viet seg til askese og religionen.
Selv om Mahavira framstår som jainismens hovedperson, er det Parshva som har flest templer oppkalt etter seg. Han oppfattes som særlig medfølende, og avbildes alltid med en krone eller hette kalt nāga, som har enten 3, 7 eller 11 stråler.
Otto Valstad
Otto Valstad ble født på Hvalstad, i området som kalles kunstnerdalen. Han utdannet seg til møbelsnekker og lærer, men begynte etter hvert å male. Som billedkunstner lagde han blant annet landskapsmalerier og flere portretter. Han dekorerte også Asker kirke og illustrerte bøker, deriblant naboen Arne Garborgs Kolbotn-Brev, utgitt i 1911, og konas gjendiktning av Æsops fabler, utgitt i 1919. Han ga dessuten ut fem barnebøker med egne illustrasjoner.
I 1902 flyttet Otto Valstad tilbake til barndomshjemmet på Hvalstad. Der bygde han opp et hjem sammen med kona si, forfatteren og læreren Tilla Valstad (1871–1957). I 1949 testamenterte de eiendommen og en omfattende samling av kunst og kulturhistoriske gjenstander til Asker kommune. Bygningene og samlingene er en seksjon av Asker museum, kalt Valstads samlinger.
Tilla og Otto Valstad tilhørte den såkalte Askerkretsen, et tildels radikalt kunstner- og norskdomsmiljø med forfattere som Arne og Hulda Garborg, Rasmus Løland, Kristoffer Uppdal, Oskar Braaten og Johan Bojer. De hadde også kontakt med Lysakerkretsen.
Per Roth
Per Roth (født 31. desember 1914 i Stavanger, død 7. juni 2008) var en norsk politimann. Han har mottatt Kongens fortjenstmedalje i sølv for samfunnsinnsats og er også dekorert for å ha reddet livet til flere jødiske gutter under krigsfangenskap i Tyskland.
Førkrigstid
Roth tok først befalsskolen for feltartilleriet og deretter Politiskolen. Han ble i 1936 ansatt som politikonstabel ved Stavanger politikammer.
I 1939 ble Roth beordret av daværende politimester Ola Kvalsund til å delta i oppbyggingen av saniteten til det sivile luftvernet i Stavanger. Her var han daglig leder fram til arrestasjonen i 1942.
Krigsfangenskap
Da krigen kom i 1940 deltok Roth i kampene i Gjesdal og Dirdal. Da kampene var over ble han vervet inn i motstandsorganisasjonen i Stavanger, med oppgaver knyttet til å forberede engelsk landgang i Norge. Organisasjonen ble rullet opp, og Roth ble arrestert høsten 1942. Arrestdatoen er ikke kjent, men Roth ble arrestert for radiovirksomhet.
Da Roth ble arrestert hadde han kone og en tre måneder gammel sønn.
Etter kort tid på Grini fangeleir ble Roth sendt til Sachsenhausen i februar 1943 som fange nummer 61463. Han ble etter en tid sykepleier i leirens sykebrakkene, Revier, under ledelse av doktor Sven Oftedal og doktor Per Græsli.
Dekorasjoner
Etter krigen fortsatte Per Roth ved Stavanger politikammer inntil han gikk av med krigsinvalidepensjon i 1972. Han var en meget samfunnsengasjert person, og i 2003 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv for samfunnsinnsats.
I 1994 ble Roth tildelt æresbevisningen Righteous Among the Nations under en seremoni i Jerusalem. Ærestittelen blir gitt av Yad Vashem, Israels senter for å minnes holocaust. Tildelingen hadde bakgrunn i to uavhengige forhold under Roths opphold i Sachsenhausen:
1) Roth organiserte all mulig hjelp og mat til elleve jødiske gutter i alderen 6-18 år som kom fra Auschwitz for å gjennomgå medisinske eksperimenter relatert til hepatitt under dr. Arnold Doehmen.
Sammen med Sven Oftedal sørget Roth blant annet for at leirledelsen levde i den tro at legeteamet som foresto eksperimentene ikke var blitt ferdig og skulle komme tilbake til leiren. Guttene ble derfor ikke likvidert slik som det ellers ville skjedd. Videre sørget Per Roth og andre for at guttene fikk mat av Røde Kors-pakker sendt til norske fanger. Guttene ble også tildelt dødes rasjoner, ved at man somlet med å rapportere dødsfall på Revier. Takket være hjelpen fra Per Roth og andre var alle guttene i så god form at de overlevde krigen.
Saul Oren-Hornfeld, bosatt i Tel Aviv, var en av de elleve guttene, og han har nedfelt sine opplevelser i en bok: «''Wie brennend Feuer. Ein Opfer medizinischer Experimente im Konzentrationslager Sachsenhausen erzählt''».
2) Høsten 1944 ble en alvorlig syk tsjekkisk jødisk gutt, Thomas Gross, i all hemmelighet tatt hånd om på Revier, selv om det her var strengt forbudt å legge inn jøder. Per Roth sørget for, via diverse forfalskninger, at Thomas Gross ble gitt «vanlig» tsjekkisk identitet etter en tsjekkisk gutt som døde.
Thomas Gross ble frisk og overlevde krigen. Han lever i dag (2008) i beste velgående i Sveits, og er pensjonert psykiater.
Per Roth hadde helt frem til sin bortgang nær kontakt med flere av guttene, blant annet Saul Oren-Hornfeld og Thomas Gross.
Per Roth var også tildelt Deltakermedaljen for sin krigstjeneste.
Fylkesvei 6956
Fylkesvei 6956 (Fv6956) går mellom Sørlia og Tuv i Steinkjer kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 260 (Nord-Trøndelag).
Eswatini
Eswatini (svati: eSwatini; tidligere Swaziland ) er et enevelde sørøst i Afrika. Eswatini grenser til Sør-Afrika i alle retninger, unntatt i nordøst, hvor de har grense til Mosambik. Landet er bundet til Sør-Afrika gjennom en toll- og valutaunion. Eswatini er et av de få landene i Afrika hvor den etniske befolkningen er mer eller mindre ensartet. Eswatini er også ett av tre monarkier i Afrika.
Naturgeografi
Eswatinis laveste punkt er elven Great Usutu, 21 meter over havet.
Klimaet varierer mellom et tropisk klima og et temperert klima. Lange tørkeperioder forekommer, og i 2002 måtte mer enn en 25 % av befolkningen basere seg på nødhjelp i form av mat.
Velbastaður
Velbastaður (, dansk: Velbestad) er en bygd på sørvestkysten av Streymoy på Færøyene. Fra Velbastaður har man god utsikt til øyene Hestur og Koltur. Den 1. januar 2017 hadde Velbastaður 226 innbyggere, mot 92 i 1985. En del av veksten skyldes skole- og barnehagetilbud og nærheten til hovedstaden Tórshavn, hvis bykjerne er 8 km unna.
I Fossdalur ved Velbastaður er det avdekket hustufter fra vikingtiden. Bygden skal ha vært avfolket en tid etter svartedauden på 1300-tallet. Velbastaður er første gang nevnt skriftlig i jordeboken fra 1584. Velbastaður er det eneste bygdenavnet på Færøyene som ender på -staður, «stad». Navnet kan skrive seg fra landnåmet, og vise til et mannsnavn, som Vilbjǫrn eller Valbjǫrn. Eller så kan navnet ha samme, antatte opphav som gårdsnavnene Vebostad i Kvæfjord og Veibust på Sula, som i Aslak Bolts jordebok kalles Vebolstad(um). Navnene skal vise til «et helligt Bosted eller en Gaard som paa en eller anden Maade er knyttet til en Helligdom», ifølge stedsnavnsgranskeren Karl Rygh.
Tormod Storvoll
Han var sønn av gårdbruker Sivert Jenssen Storvoll og Tella Karoline Kristiansdatter Sitter. Tormod Storvoll giftet seg i 1946 med Borghild Osen, som han fikk fire barn med. Han drev slektsgården på Storvoll i Osen. Mellom 1940 og 1972 opererte gårdsfolket også en telefonsentral.
Eswatini
Demografi
Religiøs tilhørighet:
Masdar
Masdar er et byprosjekt i Abu Dhabi i De forente arabiske emirater. Masdar er en planlagt by med et sterkt fokus på bærekraftig utvikling/økoby med fornybar energi slik som solcellepaneler og nullenergi-bygninger. Masdar blir bygget 17 kilometer sørøst for Abu Dhabi, ikke langt fra Abu Dhabi internasjonale lufthavn
Eswatini
Historie
Ifølge tradisjonen migrerte folket i dagens swazinasjon sørover før det 16. århundre til det som nå er Mosambik. Etter en rekke konflikter med befolkningen i dagens Maputo, slo swaziene seg ned i det nordlige Zululand rundt 1750. De klarte ikke å holde følge med zuluenes voksende styrke og flyttet gradvis nordover på 1800-tallet og etablerte seg i området til dagens Eswatini.
Velbastaður
Siden 1986 har rehabiliteringsinstitusjonen Heilbrigdið vært drevet på Velbastaður.
Tormod Storvoll
Tormod Storvoll var som ung aktiv i avholdsbevegelsen, senere i Norges Bondelag. Han bidro til det lokale musikklivet som sanger og kordirigent. Storvoll ble første gang innvalgt i Osen kommunestyre i 1951, og satt seks perioder i kommunestyret, i perioden 1980–1983 som ordfører.
Masdar
Byggingen av prosjektet begynte i 2006 og var planlagt å stå ferdig i 2016, men som følge av finanskrisen har prosjektets ferdigstillingen blitt skjøvet frem til 2020–2025.
Eswatini
Historie
De konsoliderte sin makt under flere dyktige ledere. Den viktigste var Mswati II, som swaziene har hentet sitt navn fra. Under hans lederskap i 1840-årene ekspanderte swaziene sitt territorium mot nordvest og stabiliserte den sørlige grensen mot zuluene.
Kontakten med britene kom tidlig i Mswatis styre da han ba britiske styresmakter i Sør-Afrika om assistanse mot zuluenes plyndringstokt i Swaziland. Det var i løpet av Mswatis styre at de første hvite slo seg ned i landet. Etter Mswatis død, inngikk swaziene avtaler med britiske og sørafrikanske styresmakter i en rekke saker, inkludert uavhengighet, europeernes rett på ressurser, administrativ autoritet og sikkerhet. Sørafrikanerne administrerte swazienes interesser fra 1894 til 1902, da britene tok kontroll.
Swaziland etablerte sitt første lovgivende organ, et rådgivende råd av valgte europeiske representanter med mandat til å gi råd til den britiske høykommissæren for ikke-swaziske saker. Høykommissæren innrømmet i 1944 at rådet ikke hadde noen offisiell status og anerkjente den øverste høvdingen, eller kongen, som de innfødtes autoritet over territoriet som kunne utstede ordrer til swaziene.
Etter mer enn 20 års styre under dronningregenten Lobarsibei, ble Sobhuza II i 1921 ngwenyama (løve) eller leder for swazinasjonen. I de tidligere årene i kolonistyret, forventet britene at Swaziland til slutt skulle innlemmes i Sør-Afrika. Etter andre verdenskrig førte sørafrikanernes intensivering av rasediskrimineringen til at Storbritannia begynte å forberede Swazilands uavhengighet. Den politiske aktiviteten ble intensivert tidlig i 60-årene. Flere politiske partier ble dannet og hevet røsten for uavhengighet og økonomisk utvikling. De stort sett urbane partiene hadde få bånd til landsbygda hvor majoriteten av swaziene bodde. De tradisjonelle swazilederne, inkludert kong Sobhuza II og hans indre råd, dannet Imbokodvo National Movement (INM), en politisk gruppe som tjente på sin nære identitet med swazienes livsstil. Styresmakten i kolonien tidfestet et valg i midten av 1964 til en lovgivende forsamling hvor swaziene skulle delta som svar på presset for politisk endring. I valget konkurrerte INM og fire andre partier, de fleste hadde mer radikalt ståsted. INM vant alle de 24 representantene.
Etter å ha sikret sin politiske støtte, tok INM til seg mange av kravene til de mer radikale partiene, særlig det om umiddelbar uavhengighet. Den britiske regjeringen gikk i 1966 med på å diskutere en ny grunnlov. En grunnlovskomité ble enige om konstitusjonelt monarki med selvstyre etter parlamentsvalget i 1967. Swaziland ble uavhengig 6. september 1968. Swazilands første valg etter uavhengigheten ble holdt i mai 1972. INM fikk nærmere 75 % av stemmene. Ngwane National Liberatory Congress (NNLC) fikk litt over 20 %, noe som gav dem tre seter i parlamentet.
I respons til NNLCs fremvekst, forkastet kong Sobhuza grunnloven fra 1968 den 12. april 1973 og oppløste parlamentet. Han overtok styret av landet og forbød all politisk aktivitet og satte handelsavtaler ut av drift. Han rettferdiggjorde sine handlinger med at han fjernet fremmede og avvikende politisk praksis som ikke var forenelig med swazienes livsstil. I januar 1979 ble et nytt parlament sammenkalt, delvis valgt gjennom indirekte valg og delvis gjennom direkte utnevnelser av kongen.
Kong Sobhuza II døde i august 1982 og dronningregenten Dzeliwe overtok pliktene som statsoverhode. En indre uenighet førte i 1984 til at statsministeren ble skiftet ut, og til slutt ble også Dzeliwe erstattet av dronningregenten Ntombi. Notombis eneste barn, prins Makhosetive, ble utropt til arving av swazienes trone. Den virkelige makten lå på denne tiden hos Liqoqo, et tradisjonelt øverste råd som la krav på å gi bindende råd til dronningregenten. Ntombi demonstrerte sin makt i oktober 1985 ved å avsette de ledende personene i Liqoqo. Prins Makhosetive kom tilbake fra skolegang i England for å overta tronen og hjalp til med på å slutt på de stadige indre kranglene. Han ble kronet som Mswati III 25. april 1986. Kort tid etterpå oppløste han Liqoqo. Et nytt parlament ble valgt og et nytt kabinett utpekt i november 1987.
Et undergrunnsparti, People's United Democratic Movement (PUDEMO), kritiserte i 1988 og 1989 kongen og hans regjering og krevde demokratiske reformer. Som svar på denne politiske trusselen og økende krav om større oversiktlighet innen styresmakten, satte kongen og statsministeren i gang en nasjonal debatt om grunnloven og Swazilands politiske fremtid. Denne debatten produserte en håndfull politiske reformer, godkjent av kongen, inkludert direkte og indirekte valg i nasjonalvalget i 1993.
En periode het landet Ngwana, inntil man gikk tilbake til navnet fra kolonitiden.
Den 19. april 2018, i forbindelse med markeringen av 50 års uavhengighet fra Storbritannia, ble landets engelskspråklige navn endret fra Swaziland til Eswatini,  som betyr «swazienes land». Kongen har over lengre tid brukt navnet Eswatini i offentlige sammenhenger, blant annet i FNs generalforsamling i 2017 og ved åpningen av landets nasjonalforsamling i 2014. Bakgrunnen skal ha vært for å unngå at landet blir forvekslet med Sveits (engelsk: Switzerland). Fra desember 2018 heter landet Eswatini også på norsk.
Politikk og administrasjon
Statsoverhodet er kongen som siden 1986 har vært kong Mswati III. Etter tradisjonen styrer kongen sammen med sin mor (Indlovukazi, direkte oversatt «store hunnelefant»), der kongen blir sett på som det administrative statsoverhode og hans mor som det nasjonale statsoverhode. Som monark utnevner kongen ikke bare statsministeren som er regjeringssjef, men han utnevner også et lite antall representanter til begge kamrene i Libandla (parlament). Senatet består av 30 medlemmer mens Representantenes hus har 65 seter, hvorav 55 er valgte representanter for en femårsperiode. Med så mye makt i hendene på kongen, er Swaziland teknisk sett et absolutt monarki, til tross for tilstedeværelsen av et parlament.
Grunnloven fra 1968 ble suspendert i 1973 i dekret om statlig unntakstilstand. Kong Mswati III utnevnte i 2001 (1996?) en komité for å skrive et utkast til ny grunnlov. Utkastet ble sendt på høring i mai 2003 og november 2004 (1999-2000?). Men de ble sterkt kritisert av sivile organisasjoner i Swaziland og menneskerettsorganisasjoner andre steder. Grunnloven ble satt i kraft i 2005, men der er fortsatt mye debatt i landet om den saken.
Kong Mswati III blir ofte sterkt kritisert for å leve et liv i luksus i en nasjon som har en av verdens høyeste infeksjonsrate av hiv. Hans flåte av luksusbiler og millionene som blir brukt til å underholde hans tallrike koners luksusboliger, er merkelig når rundt 34 % av befolkningen står uten arbeid og nesten 70 % av befolkningen lever på mindre enn en dollar per dag. Rundt 39 % av de voksne er smittet av hiv. Eswatini er et av de fattigste landene i verden og har svært lav HDI. Eswatini har kriminalisert homofili, men strafferamme ikke fastsatt i lov.
Bergstølsaga
Bergstølsaga er en gammel, men fremdeles operativ sag på gården Bergstøl i Vigmostad i Lindesnes kommune i Agder.
Saga ble bygd rundt 1870 og hadde den gangen fem eiere. Saga har skåret til materialer til mange hus og uthus, men den har først og fremst blitt brukt til produksjon av tønnestav. Enkelte år ble det skåret opp til 1 500 lester – dette tilsvarer materialer til 18 000 sildetønner.
Eswatini
Næringsliv
Jordbruket sysselsetter mer enn 80% av befolkningen. Viktigste jordbruksvarer er sukker, bomull, mais og tobakk. På grunn av sin geografiske beliggenhet, nesten helt omgitt av Sør-Afrika, er Eswatini svært avhengig av sin store nabo. Nesten 90 % av Eswatinis import kommer fra Sør-Afrika, og mer enn 65 % av eksporten. Store deler av Eswatinis arbeidsføre befolkning arbeider også i Sør-Afrika.
Bergstølsaga
Referanser
Glimt fra Lindesnes, Lindesnes historielag – årgang 3 1984, s. 19
Eswatini
Næringsliv
Inntektsforskjellene mellom fattige og rike er betydelige.
Bergstølsaga
Referanser
Sagbruksregistreringa i Lindesnes 1983-1990
Eswatini
Næringsliv
Viktige naturressurser er asbest, kull, vannkraft, skog, og små mengder med gull og diamanter.
Utdanning
Analfabetisme: om lag 20 % av befolkningen eldre enn 15 år (2003).
Helse
Gjennomsnittlig levealder er 39,5 år (2003). Spedbarnsdødeligheten er 6,7 % (2003).
Trelleborg kommune
Trelleborg kommune er en kommune i Skåne län i landskapet Skåne i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Trelleborg.
Tettsteder
Trelleborg kommune har ni tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Hardingfeleverket
Hardingfeleverket er et sjubinds verk med samlet norsk folkemusikk, utgitt i perioden 1958 til 1981 på Universitetsforlaget. Initiativtaker var O.M. Sandvik, og som redaktør sto Olav Gurvin. Den offisielle tittelen er "Norsk folkemusikk, serie I: Hardingfeleslåtter". Redaksjonen besto fra begynnelsen av Arne Bjørndal fra Bergen, Truls Ørpen fra Krødsherad og Eivind Groven fra Lårdal i Telemark, alle tre gode spelemenn. De hadde fått dette oppdraget fordi de hver for seg hadde samlet og skrevet ned slåtter fra sine distrikter. Verket danner basis for nedtegnelsen av slåttemusikken på hardingfele i Norge. Verket er i dag tilgjengelig på nettet.
Inndeling
Verket er delt inn som følger:
I tillegg til selve nedskriftene, tok redaksjonen også med notater om overlevering av slåttene, forklaring av slåttenavnene, og såvidt det var mulig, inndeling i variantgrupper. Hver gruppe ble katalogisert etter nummer, og varianter av samme slått fikk tillagt bokstav etter nummeret. Slik vil alle varianter av slåtten "Den Blårandute" finnes under nr. 520 i bind sju, og nedskriftene står i rekkefølge fra A til K.
Eksterne lenker
Feleverkene
Gullguttene
Gullguttene (orig: The Persuaders!) er en britisk krim-, eventyr- og komiserie som gikk på ITV fra 1971 til 1972. Serien handlet om de to millionærene Lord Brett Sinclair og Danny Wilde som ble engasjert av dommer Fullton for å etterforske saker som politiet ikke kunne løse. De to var meget forskjellige, for mens Sinclair kom fra den britiske overklassen, hadde den nyrike amerikaneren Wilde en arbeiderklassebakgrunn. Til tross for forskjellene var de gode venner og reddet livet til hverandre mange ganger. Rollen som Lord Sinclair ble spilt av Roger Moore, mens Wilde ble spilt av Tony Curtis.
Serien ble vist på NRK Detektimen fra 1971 til 1972. Den ble sendt i reprise i 1985 og gikk på TV3 i 1992.
Hertha BSC
Hertha BSC (Hertha, Berliner Sport-Club e. V.) er en fotballklubb i Berlin. Klubben går under kallenavnet «Die alte Dame» (den gamle dame). Laget har geografisk tilknytning til Charlottenburg, vest i Berlin, og spiller hjemmekampene sine på Olympiastadion. Laget har aldri vunnet Bundesligaen i fotball for menn.
Historie
miniatyr|venstre|Hanne Sobek (til høyre) var en av Herthas største spillere i mellomkrigstiden.Hertha BSC ble stiftet den 25. juli 1892. Det var brødrepare Fritz og Mac Lindner og Otto og Willi Lorenz, alle mellom 16 og 17 år gamle, som startet klubben. Grunnleggelsen skjedde enten i Prenzlauer Berg eller Wedding. Navnet var da Berliner Fußball Club Hertha 1892. I 1901 ble Hertha 92 med i Verband Deutscher Ballspielvereine (en ren fotballinteresseforening som skilte seg fra det tyske fotball- og cricketforbundet i 1897). Hertha Berlin gjorde det brukbart, og fikk en andreplass. I 1905-06 vant de sitt første berlinmesterskap. Den 4. mai 1910 lyktes de å slå det engelske klubben FC Southend 3-1, og ble dermed det første laget fra kontinental-Europa som slo et semiprofesjonelt engelsk lag. Med tanke på hvor dominerende England var på denne tiden, var dette en overraskelse.
Offentlig forvaltning
Offentlig forvaltning omfatter virksomheter som utfører og ivaretar forvaltningsmessige oppgaver og er del av den såkalte offentlige sektor. Statsforvaltningen og kommuneforvaltningen er en del av offentlig forvaltning.
Definisjon av offentlig forvaltning i norsk statistikk for offentlig forvaltning
Offentlig forvaltning består av institusjoner som har lovgivende, rettslige og utøvede myndighet over andre aktører og enheter på gitte områder. Enheter med ansvar for produksjon og distribusjon av varer og tjenester til priser som ikke er økonomisk signifikante (lav grad av brukerbetaling) klassifiseres også som forvaltningsinstitusjoner. Enheter innenfor offentlig forvaltning har også rett til å pålegge andre institusjonelle enheter (bedrifter og husholdninger) å betale skatt.
Hertha BSC
Historie
Fra 1904 spilte de på Stadion am Gesundbrunnen, på folkemunne kalt «Plumpe». Hertha Berlin ble, som mange andre lag, preget av første verdenskrig, og måtte inn under den beskyttende vingen til langt rikere Berliner Sport-Club i 1923. Samarbeidet holdt til 1930, men i den tiden var Hertha Berlin et av Tysklands topplag, særlig med Hanne Sobek foran. I 1930 og 1931 vant de den daværende serien (Bundesliga slik vi kjenner den dukket først opp i 1963). Etter at nazistene tok over, ble Hans Pfeifer utnevnt til president over klubben, og det er nå de fikk det rene flagget i logoen (flagget var sammen med en ørn, hentet fra Sport-Club, fra 1931-33). Hertha Berlins tilknytning til nazistene var ikke uvanlig blant tyske fotballag, og det er lite som peker på at de fikk forskjellsbehandling. Da krigen var over, var «Plumpe» istykkerbombet, og det tok lang tid før man kunne spille fotball der. Ettersom tysk fotball ble halvveis gjennomført gjennom såkalte besittelsessoner (fransk, britisk, amerikansk og i kort tid sovjetisk), ble Hertha klar til det nye seriesystemet mellom 1948 og 1963.
Fylkesvei 4160
Fylkesvei 4160 går mellom Svindland – Hangelandsvika i Kvinesdal kommune. Veien er 4,8 km lang.
Hertha BSC
Historie
Hertha begynte i den nest øverste divisjonen i regionalliga Berlin, men rykket rett opp. Etter at Hertha tok imot en rekke fotballspillere fra Dresden som flyktet fra sosialismen, ble østberlinske lag nektet å spille mot dem. Kort tid etterpå ble DDR-ligaen gjennomført. På 1950-tallet ble Hertha Berlin rival med Tennis Borussia Berlin. Et forsøk på å slå sammen klubbene ble nedstemt med 263 mot 3 stemmer.
Henri Namphy
Henri Namphy (født 11. februar 1932 i Cap-Haïtien i Haiti, død 26. juni 2018 i den dominikanske republikk) var Haitis president fra 6. februar 1986 til 7. februar 1988 og fra 20. juni til 17. september 1988.
İznik
İznik er en tyrkisk by og et administrativt distrikt i provinsen Bursa. Den var historisk kjent som Nikea (gresk: Νίκαια, Níkaia), og det moderne tyrkiske navnet er avledet fra dette. Byen ligger på et fruktbart basseng i den østlige enden av Izniksjøen, innrammet av en rekke fjellhøyder i nord og sør. Byen er lokalisert kun 90 km fra Istanbul i luftlinje, men rundt 200 km i veistrekning som går rundt Izmitgolfen (Marmarahavet). Det er 80 km med vei til Bursa.
Historisk er byen kjent for kirkemøtet i år 325. Byen ble erobret av seljukene i 1077–1078 og gjenerobret av korsfarere på vegne av Østromerriket i 1097. I 1204 ble keiserriket Nikea opprettet. Osmanerne inntok byen i 1331. For byens eldre historie, se egen artikkel: Nikea.
Bymuren
Byen var omgitt av på alle kanter av 10 meter høy og 5 km lang forsvarsmur. Disse murene var omgitt av doble forsvarsvoller, foruten også over hundre festningstårn ved ulike lokaliseringer. Store porter ved tre steder var de eneste ankomster til byen. Byens forsvarsmur i vest stiger opp fra innsjøen, noe som ga beskyttelse fra fiendtlig beleiring fra den retningen, og ga også tilgang på forsyninger som var vanskelig å avskjære. Innsjøen er stor nok til at den ikke kan bli enkelt blokkert fra landsiden, og byen er stor nok til å vanskeliggjøre angrep fra beleiringsvåpen mot havnen.
Henri Namphy
Namphy var general og ble president da regimet til Jean-Claude Duvalier falt i 1986.
İznik
Bymuren
I dag er bymuren gjennomhullet flere steder for å gjøre vei for biler, men mye av de eldste forsvarsanleggene eksisterer fortsatt og er av interesse for turister. Byen har en befolkning på rundt 22 000 innbyggere, i henhold til folketellingen av 2012. Byen har vært distriktsenter for provinsen Bursa siden 1930. Det var mellom 1923 og 1927 i distriktet Kocaeli, og var kommuneby for distriktet Yenişehir (bundet til Bilecik før 1926) mellom 1927 og 1930.
Porselen
Byen var på 1500- og 1600-tallet en betydningsfull produsent av rikt dekorerte porselen og fliser av en type kjent som fajanse, på tyrkisk kjent som İznik Çini. Fliser herfra var populære for å dekorere moskeer i Istanbul tegnet av arkitekten Mimar Sinan. Denne industrien forfalt på 1600-tallet, selv om den er forsøkt gjenopplevet i moderne tid. İznik ble en mindre landbruksby i området da jernbanen passerte på 1800-tallet.
Matimba kullkraftverk
Matimba kullkraftverk er et av verdens største kullkraftverk. Det har en installert produksjonskapasitet på 3690 MW fordelt på 6 like store blokker, og er lokalisert i Sør-Afrika utenfor Ellisras i nord. Utbyggingen skjedde i årene 1981–1988.
Årsproduksjonen er 24,0 TWh elektrisk kraft. Det er om lag 750 ansatte ved anlegget.
Fylkesvei 4160
Historikk
Strekningene mellom Hangelandsvika og Feda, og mellom Nygård og Svindland, var tidligere del av europavei 39. Veien ble nedgradert da den nye traséen på E39 ble tatt i bruk i 2006.
Hertha BSC
Nyere tid
Etter en tung sesong 2009/2010, med kun én seier etter de 19 første kampene måtte de ta turen ned til 2. Bundesliga. Hertha mistet da spillere som Gojko Kacar, Cicero, Theofanis Gekas (tilbake til Eintracht Frankfurt fra lån) og Arne Friedrich (fast på det tyske VM-laget i 2010). Laget rykket opp og ned de neste tre sesongene, men har etablert seg i øvre sjikt på tabellen og deltatt i europacuper på 2010-tallet.
Fylkesvei 4160
Historikk
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 804 (Vest-Agder).
Hertha BSC
Nyere tid
Hertha BSC har slitt mye med økonomien, og har flere ganger vært på randen av konkurs, senest på 2000-tallet.
Navn, drakt og hjemmebane
miniatyr|Dette skipet skal ha vært bakgrunnen til navnetvalget til klubben. Den tradisjonelle forklaringen på navnet «Hertha» går tilbake til grunnleggelsen. En av grunnleggerne av klubben, Fritz Lindner, mintes en elvetur han og faren hadde på en båt som het «Hertha» med et blått og hvitt flagg. Det er mulig at skipet selv ble feilaktig oppkalt etter båten. Det antas at navnet Hertha igjen er en feilskriving av Nertha. En germansk tvekjønnet fruktbarhetsguddom ble beskrevet av den romerske historiker Tacitus som «Nerthus». Feminin av Nerthus ble Nertha, og gjennom misforståelser ble Nertha til Hertha.
Kallenavnet «Den gamle dame» skal også spille på skipet. I tillegg brukes kallenavnet «de blåhvite» (konkurrentene Union Berlin er røde og hvite). Det er uklart når kallenavnet «Den gamle dame» dukket opp. Det er lite sannsynlig at det har å gjøre med fotballaget Juventus FC, da de begynte med kallenavnet først på 1930-tallet.
Det var først på 1900-tallet at Hertha Berlin fikk gjennomførte drakter. Før det spilte de alle med blå lue, men ikke koordinert påkledning ellers. Fra tidlig av spilte de med hvite overdeler og blå bukser. Stripene kom i mellomkrigstiden, og har holdt seg siden.
Hjemmebanen til Hertha Berlin var uklar de første årene. Man vet at den var ved en mur enten i Wedding eller Prenzlauer Berg, men man er ikke helt sikker. Fra 1904 til 1963 spilte de på Stadion am Gesundbrunnen. I 1963, da Hertha spilte i den første sesongen i Bundesliga, tok de over Olympiastadion. Stadiet har vært med på VM i fotball 1974 og 2006.
Logo
miniatyr|venstre|Logoen til Hertha BSC 1892-1923. Logoen til Hertha Berlin begynte som en hvit H på blå bakgrunn. I 1923, da Hertha slo seg sammen med Berlin Sports Club, ble ørnen til sistnevnte klubben med. Etter at klubbene brøt, byttet også Hertha Berlin over til et flagg delt horisontalt med blå øverst og hvitt nederst. Flagget hadde en hvit H på det blå feltet. Siden logoen ble forbundet med nazismen, ble den justert noe i 1948 (1946-47 var det ikke fotball i Tyskland). Den nye varianten var noe mer stilisert og hadde en sirkel rundt flagget. Sirkelen hadde et blått filter, noe som ga det hvite i flagget og rundt flagget et blålig skjær. Det sto Hertha BSC med blå skrift på det hvite feltet. Flagget var også noe mer diagonalt ned mot høyre. I 1960 forsvant H-en fra det blå feltet, som siden har vært urørt av symboler eller bokstaver av noen form. Det blå feltet forsvant også, men sirkelen forble rundt flagget. Mellom 1979 og 1987 eksperimenterte de med et blått kvadrat med Hertha BSC i hvit skrift formet som en ball. Denne logoen var siste gang Hertha ikke hadde et flagg. 1987-99 gikk de tilbake til en logo som minnet om sekstitallslogoen, og 199-2012 hadde de en tykk blå ramme rundt den sorte rammen rundt flagget. Det sto Hertha BSC på hvit skrift over og Berlin under flagget. Fra og med 2012 har logoen bestått av flagget uten sirkel rundt.
Rivaler
Hertha Berlins hovedrival er Union Berlin. De to lagene har som oftest spilt i forskjellige ligaer, og møttes for første gang i ligasammenheng i 2010/11-sesongen i 2. Bundesliga, der Hertha spilte uavgjort borte og tapte hjemme. Hertha Berlin er det rikeste og mest suksessrike av de to klubbene. De holder til i Vest-Berlin, mens Union er tradisjonelt Øst-Berlin. På grunn av divisjonsforskjellen er det sjelden de to lagene møtes. Union Berlin har også Dynamo Berlin som rivaler, men også disse er skilt mellom divisjonene. I tillegg er rivaliseringen langt fra like hard som man finner andre steder.
Kvinnesatsning
Hertha Berlin har aldri hatt et eget seniorlag for kvinner. I 2009 samarbeidet de med laget 1. FC Lübars, men dette samarbeidet, der Lübars spilte i draktene til Hertha Berlin, ble avsluttet i 2016.
Nordmenn i klubben
Det har vært flere nordmenn innom klubben. Jan Halvor Halvorsen spilte der fra 1988 til 1992, Kjetil Rekdal var kaptein for Hertha BSC, og spilte i klubben fra 1997 til 2000. Han noterte seg for 6 scoringer på 64 kamper. Rekdal ble fort en helt blant de trofaste Hertha-supporterne. Trond Fredrik Ludvigsen var den tredje, men kun i én sesong (2001). Per Ciljan Skjelbred var utlånt i sesongen 2013/2014 fra Hamburg SV, og senere kjøpt. Rune Almenning Jarstein ble hentet i 2014.
Ved klubbens 111-årsjubileum i 2003 valgte supporterne Herthas beste lag gjennom tidende og Rekdal ble valgt inn på midtbanen
Spillerstall
Oppdatert 24. juli 2023.
Langøygruvene
Langøygruvene på Langøy i Kragerø var jerngruver som ble startet opp på 1600-tallet.
Gruvene leverte malm blant annet til Fritzøe Jernverk og Bærums Verk. Det er antatt at også Mørlands Jernværk, som var i drift fra 1609 til 1665, benyttet malm fra Langøygruvene i fremstillingen av jern.
Det var de to hollandske brødrene Selius Marselis og Gabriel Marselis som startet opp gruvedrifta på Langøy. De kjøpte også Mørlands Jernværk i 1641.
Sredinnyjfjellene
Sredinnyjfjellene (russisk: Срединный хребет; Sredinnyj khrebet) er en fjellkjede i Kamtsjatka i Russland. Den strekker seg fra nord til sør langs midten av halvøya og består av vulkaner, hovedsakelig skjoldvulkaner og stratovulkaner. Den høyeste toppen i fjellkjeden er Itsjinskij, en stratovulkan på 3621 moh. Sredinnyjfjellene er skilt fra kystfjellene i øst av Den sentrale kamtsjatkasenkingen.
Langøygruvene
Gyldenløve kjøpte opp Vestre Langøy like etter år 1700. I 1882 ble gruvene kjøpt av H. Biørn jr. fra Kragerø.
I 1906 begynte AS Norske Mineraler prøvedrift i Grevinne Wedels gruve igjen. I 1907 ble det satt igang lensing av Fru Anker gruve, og det ble bygd en 950 meter lang taubane til lasteplassen ved fjorden. Taubanen førte 10 tonn malm i timen og ca. 75 000 tonn malm ble utvunnet fra gruvene mellom 1906 og 1921. Det meste av malmen gikk til Tinfoss Jernverk ved Notodden, som på dette tidspunktet hadde overtatt driften av Grevinne Wedels gruve.
De største gruvene på Langøy er Kåsefjellgruva, Bjørnåsgruvene, Jonshull gruve, Høymyrås, Grev Christians gruve, Trødalen, Tangemyrås gruve, Tangelede, Fru Anker, Grevinne Wedel, Myrskjærpet, Kampenhaug, Snippen, Bukkefjell og Smediedalsgruvene.
Fru Anker og Grevinne Wedels gruve var de største i Kragerødistriktet, og var i århundrer landets nest største.
Detroit (elv)
Detroitelven er omtrent 51 km lang og mellom 1 til 4 km bred og ligger i De store sjøer-systemet i Nord-Amerika. Navnet kommer fra fransk Rivière du Détroit (i.e. «sund- eller stredelven»). Navnet viser i så måte til det faktum at elven forbinder St. Clairsjøen med Eriesjøen, skjønt det er ikke et sund per definisjon. Grensen mellom Canada og USA går igjennom elven i lengderetningen. Elven har et svakt - nesten umerkelig - fall; den renner fra 175 moh. i nord og ned til 173 moh. der den munner ut i sør.
Geografi
Sideelver
Skjønt elven først og fremst er innsjømunning har elven noen få sideelver som har et nedslagsfelt på 2 000 km². Disse er Rouge River, Ecorse River, Conner Creek og Marsh Creek i USA, og Turkey Creek, Little River og River Canard i Canada.
Øyer
Historie
Historiske begivenheter omkring Detroitelven begynte med ankomsten til de franske voyageurene, de første ikke-indianske til å navigere elven og land rundt Detroits bredder. Kanoer lagd av bjørk- eller almebark var en vanlig måte for å reise over elven, selv om piroger og bateauxer også ble brukt.
Den britisk-amerikanske krig ble delvis kjempet langs Detroitelvens bredder, og innen 1850 bodde det 21,019 mennesker i Detroit, og ferger, skonnerter og dampbåter trafikkerte elven.
Under den amerikanske borgerkrigen ble elven patruljert i tilfelle det kom et konføderasjonsangrep fra det canadiske nord.
I takt med den økende handelen var Detroit i ferd med å bli den traveleste havnen i verden. 6 7292 504 tonn passerte igjennom Detroitelven i 1907 sammenlignet med 18 727 230 tonn igjennom London og 20 390 953 tonn igjennom New York City.
Fra 1919 til 1933 mens forbudstiden gjorde det ulovlig å produsere, distribuere samt å kjøpe alkoholholdige drikker i USA, gikk 75 % av all spritsmugling til USA igjennom Detroitelven, St. Clairsjøen og elva St. Clair. Det ble kjent som «Detroit-Windsor-trakten». Hver vinter i forbudstiden blomstret det lokale bruktbilmarkedet (et av de eneste av sitt slag i USA på den tiden) da aspirerende spritsmuglere kjøpte hva som helst som kunne komme seg over elven. Deler og rustede chassiser av Model T Forder og andre biler fra forbudstiden ligger fortsatt på elvebunnen. Disse bilene transporterte, ofte om natten, ulovlig sprit over den frosne elven og gikk noen ganger p.g.a tung last gjennom isen.
I mars 2003 ble Detroit Riverfront Conservancy dannet. Vernet har i oppdrag å rense og forbedre Detroits elvefront fra broen Ambassador Bridge til broen MacArthur Bridge. Hovedfokuset er rettet mot RiverWalk, som er en gangsti langs elven og vil gå hele distansen på 7,6 km mellom de to bruene.
Moderne tid
Detroitelven forsyner over 5 millioner mennesker med drikkevann. Den ble også utpekt som en American Heritage River i 1998 og som en Canadian Heritage River i 2003 som eneste elven i Nord-Amerika med to slike utpekelser. En shippingkanal i Great Lakes Waterway-systemet blir vedlikeholdt i elven. Elven går forbi de amerikanske byene Detroit, River Rouge, Ecorse, Wyandotte, Grosse Ile, Riverview. Trenton og Gibraltar samt de kanadiske byene Windsor, LaSalle og Amherstburg.
Farkoster
Detroitelven er en hovedfartsåre for shipping (båtene blir kalt «Lakers»), samt et populært sted for lystbåter.
Southern Accents
Southern Accents er et studioalbum av Tom Petty and the Heartbreakers fra 1985. «Don't Come Around Here No More», samskrevet med Dave Stewart fra Eurythmics, nådde nummer 13 på Billboard Hot 100. Musikkvideoen er i stil med Alice i eventyrland. Sangen «Southern Accents» ble senere covret av Johnny Cash på hans album Unchained fra 1996, hvor medlemmer av the Heartbreakers spiller.
Under innspilligen var det litt spenning mellom medlemmene i bandet, etterhvert som hver av dem hadde forskjellige visjoner for albumet. Originalt var dette ment som et konseptalbum, men temaet til Southern Accents ble for dystert med inkluderingen av tre sanger samskrevet med Stewart og tre andre sanger som var ment for albumet, men som ikke ble med. Sanger som ble kuttet vekk fra sporlisten inkluderte «Trailer», «The Image of Me» og «The Apartment Song». Disse sangene finnes på Playback.
Under miksingen av åpningssporet, «Rebels», ble Petty frustrert og slo inn i en vegg, noe som førte til at han brakk sin venstre hånd. Den påfølgende operasjonen på hånden gjorde at han fikk flere sting, tråder og skruer for å holde hånda sammen.
Sporliste
Alle sanger er skrevet av Tom Petty, unntatt hvor annet står
Personell
med:
Listeplasseringer
Billboard Albums Billboard Singler
Hyttebutikken
Hyttebutikken er en landsdekkende kjede som spesialiserer seg på salg av hyttetutstyr og gassapparater.
Hyttebutikken har 40 butikker spredt over hele Norge. Av disse eies fem av Selectron, mens resten drives av frittstående forhandlere.
Lille Grensen (Oslo)
Lille Grensen (3-7, 2) er en liten gågate i Oslo som er en avstikker fra Grensen ved Akersgata til Stortings plass.
520 (sigarettmerke)
520 er et taiwansk sigarettmerke fremstilt av Taiwan Tobacco and Liquor Corporation (烟酒公卖局). Navnet 520 ble valgt ut til sigaretten, fordi det lyder Jeg elsker deg (我爱你) når det uttales i mandarin-kinesisk. Den har en rødt hjerte-formet hull i filteret, som utgir den distinkte smaken. Det finnes også en mentolvariant.
Sigaretten var opprinnelig planlagt å bli lansert i Taiwan den 20. mai 1999, for å feire jubileet med tidligere president Lee Teng-hui sin innsettelse som Taiwans første demokratiske valgte president. Men etter hard kritikk fra flere sosiale og lovgivende grupper, annonserte Taiwan Tobacco and Liquor Corporation 13. mai 1999, at de hadde suspendert produksjon av 520. Dette fordi kritikerne mente at sigaretten var rettet mot unge med sitt navn, design og smak. Nå selges 520 bare utenfor Taiwan.
Joe Johnson
Joe Johnson (født 29. juni 1952) er en engelsk tidligere profesjonell snookerspiller og verdensmester i snooker fra 1986.
Johnson startet som profesjonell i 1979 og gjorde seg i liten grad bemerket som spiller før verdensmesterskapet i 1986. Før mesterskapet hadde Johnson aldri vunnet en kamp i VM, og oddsen for at han skulle vinne var 150 til 1. Han spilte seg likevel frem til finalen etter at han blant annet slo tidligere verdensmester Terry Griffiths i kvartfinalen. I finalen møtte han Steve Davis, som på denne tiden var rangert som nummer en i verden. Finalen vant Johnson meget overraskende 18–12.
Den påfølgende sesongen klarte Johnson i liten grad å leve opp til forventningene som regjerende verdensmester, før verdensmesterskapet 1987 hadde han en tapt semifinale som beste resultat. I VM spilte han seg likevel frem til finalen og møtte igjen Steve Davis. Johnson klarte ikke å gjenta suksessen fra det foregående året og tapte 14–18. Han er likevel den førstegangs verdensmesteren som har kommet nærmest til å forsvare tittelen det påfølgende året.
Johnsons beste plassering på verdensrangeringen er femteplass fra sesongen 1987/1988, noe som i stor grad skyldes suksessen i VM.
Tottijärvi
Tottijärvi er en tidligere kommune i landskapet Birkaland i Finland. Kommunen hadde innbyggere i 1973. Tottijärvi var en finskspråklig kommune.
Tottijärvi kommune ble slått sammen med byen Nokia i 1976.
Laika (andre betydninger)
Laika har flere betydninger:
Hunder