cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Spionen som kom inn fra kulden
Handlingen
Maktkampen innenfor Abteilung ble offentlig når Mundts menn arresterte og torturerte både Fiedler og Leamas. Imidlertid gikk det østtyske regimet imellom. Fiedler hadde søkt om en fullmakt for å arrestere Mundt den samme dagen som han og Leamas ble grepet av Mundts menn. De blir sluppet fri og begge blir innkalt for å framvise deres respektive saker ved en domstol sammenkalt in camera (i hemmelighet) i den østtyske provinsbyen Görlitz. Ved rettssaken dokumenterte Leamas en rekke hemmelige utbetalinger har blitt gjort til bankkontoer som Fiedler påviste i henhold til Mundts bevegelser. Fiedler viste også at Riemeck hadde gitt informasjon til Leamas som han ikke skulle ha vært i stand til å ha, men som Mundt kunne. Fiedler presenterte også for domstolen et antall andre bevis som pekte mot at Mundt var en dobbeltagent. Han hevdet at Mundt faktisk var tatt til fange i løpet av sin tid i England og deretter tillatt å «unnslippe» kun etter at han gikk med på å arbeide for britene.
Til Mundts forsvar tilkalte hans advokater et overraskende vitne: en intetanende Liz Gold. Selv om ikke ønsket å vitne mot Leamas innrømte hun at hennes bygsel var betalt av George Smiley etter at han hadde besøkt henne. Hun innrømte også at Leamas fikk henne til å love om at hun ikke skulle lete etter ham da han dro og at Leamas sa adjø natten før han slo ned handelsmannen. Leamas innser at spillet er avslørt og at operasjonen er kompromittert. Han tilbyr å fortelle alt om Liz blir satt fri. Han innrømte at han ble rekruttert for å ramme Mundt. Han la til at Fiedler ikke har noe med det å gjøre, skjønt retten avviste denne påstanden. I kryssforhøret ba Fiedler ganske enkelt Mundt om han viste at noen hadde betalt for Liz’ leie, ettersom han insisterte at Liz selv ville aldri ha snakket om det. Mundt nølte før han svarte («et sekund for lenge, tenkte Leamas»); og deretter, og kun deretter, da rettssaken er stanset og Fiedler ble arrestert forstår Leamas den sanne natur bak Control og Smileys operasjon.
Liz ble sendt til en varetektscelle, men Mundt plasserte ham rett etter, i all hemmelighet, i en bil hvor Leamas var. I løpet av kjøreturen til Berlin, hvor fluktruten til Vest-Berlin var klar, forklarte Leamas hele operasjonen, innbefattet de delene hvor han var uforstående til, unntatt mot slutten av rettssaken. De falske betalingene var faktisk riktige og Mundt var en dobbeltagent som rapporterte til Smiley og Guillam. Operasjonen var rettet mot Fiedler, ikke Mundt som Leamas var forledet til å tro, ettersom Fiedler var kommet meget nært til å avsløre Mundt som en britisk dobbeltagent. Fiedler var altfor mektig for at Mundt kunne fjerne ham selv, og derfor hadde Control og Smiley besluttet å gjøre det for ham. Control og Smiley hadde plassert Leamas og Liz som kollegaer for å gi Mundt muligheter i å diskreditere Leamas og således også Fiedler. Ved å bli forelsket hadde Leamas og Liz «gjort det enkelt» for dem. Liz var forskrekket over at britisk etterretningsvesen kunne ha planlagt døden til en intelligent, omsorgsfull og tankefull person som Fiedler for å beskytte den foraktelige Mundt. Fiedlers skjebne var ikke blitt avslørt, men Leamas, på svar på Liz’ spørsmål, sa at han sannsynligvis ville bli skutt.
Til tross for hennes avsky fulgte Liz Leamas mot Berlinmuren hvor de to skulle klatre over og «unnslippe» til Vest-Berlin. I det siste kapittelet kalt «Inn fra kulden» når Leamas har kommet på toppen av muren strekker han armen ned og griper Liz hånd for å trekke henne opp etter ham. I det samme skinner plutselig de østtyske lyskasterne på dem og tre eller fire skudd braker løs. Liz’ fingre slipper Leamas’ grep og hun faller. Leamas hørte Smileys stemme spørre: «Piken, hvor er piken?» Han så hennes døde kroppe ligge på bakken og klatrer ned igjen på østtysk side for å være hennes side. Leamas blir deretter drept av ytterligere to eller tre skudd fra vaktene.
Romanens nedslagsfelt
Boken ble sendt på som revolusjonær da den ble utgitt. Vestlig etterretning ble i det store og hele sett på som å fremme vestlige verdier. Dette synet var hovedsakelig fremmet av romanene til Ian Fleming om James Bond og representerte romantiske fantasier om hvordan en hemmelig tjeneste skulle være. I kontrast sjokkerte Le Carré sine lesere ved å vise hvor etterretningsbyråer på begge sider praktiserte de samme skitne metodene og taktikker i navnet av nasjonal sikkerhet. Verdenen til Alec Leamas minnet meget lite om James Bonds verden. I Bonds verden er lettvint sex og fare romantisert mens i Leamas’ verden er kjærlighet ekte, menneskelige følelser som kan ha ødeleggende konsekvenser for alle involverte. I tillegg leder det gode ikke til triumf, noe som var problematisk for enkelte kritikere.
På 1960-tallet var det en del anmeldere som åpent kritiserte Alec Leamas’ resulterende nederlagsstemning. Eksempelvis skrev avisen The Times at «helten må triumfere over sine fiender like sikkert som Jack må drepe kjempen i eventyret. Om kjempen dreper Jack, har vi mistet hele poenget med fortellingen». Denne kommentaren er skrevet ut fra synsvinkelen til den kalde krigen hvor de to sidene var det «gode» Vesten og «slemme» Østen, således antydet at fortellingens slutt hvor den britiske agenten blir drept av kommunistenes grensevakter betyr at fortellingen ender med en seier for «de slemme». Imidlertid gir boken hentydninger når Leamas får betenkeligheter for hans rolle i sammensvergelsen, og betenkelighetene til Smiley og Fiedler om deres roller, peker til Le Carré ser et helt annen skille.
Leamas’ beskrivelse av spioner og av verdens etterretningsvesen i alminnelighet til Liz i løpet av kjøreturen til Berlinmuren gir et bilde som skiller seg fra bøkene om James Bond. Det maler et mørkt og makabert bilde av spioner og etterretningsvesen; risikoen og den absolutte mangel på respekt for menneskeliv: «De er en skitten prosesjon av skrytende tåper, forrædere også, ja; homser, sadister og drukkenbolter, folk som leker cowboyer og indianere for å friske opp sine råtne liv.»
Leamas peker ut at operasjonen mot Fiedler kan ikke bli forsvart moralsk, men den måtte bli utført. Til tross for hans skifte hadde han ikke valget å lene seg tilbake og bare se på: ''«Folk som deltar i dette spillet tar risiko. Fiedler tapte og Mundt vant. London vant – det er poenget. Det var en skitten, skitten operasjon. Men den betalte seg, og det er den eneste regelen.»''
I Hans-Dieter Mundt har John le Carré skapt en sann skurk: en ondskapsfull leiesoldat av en morder som nyter drap og som hater jøder. Han kunne ha forrådt sine vestlige oppdragsgivere og fått Liz Gold drept før hun kunne dra tilbake til Vesten. Uansett, som Alec Leamas kynisk forteller Liz på kjøreturen til Berlin, Mundts overlevelse var viktigere for britisk etterretningsvesen enn hans eget liv, eller noen andres.
Mundt var dirigenten bak Liz Golds død (ved å gi detaljerte instruksjoner til Leamas om hvordan han skulle klatre over muren), men hvorfor Mundt fikk grensevaktene til å drepe de to rømlingene er uklart: Mundt er en antisemitt som kan uavhengig ha besluttet å forråde sine vestlige oppdragsgivere. En annen grunn er at han er en britisk dobbeltagent med et operasjonelt behov for å få Liz drept, da hun viste for mye og kunne ha informert sine engelske kommunistkamerater, eller, muligens, media, og således avsløre ham.
Smileys siste spørsmål til Leamas (om hvor Liz er) indikerer at Mundt handlet uten Smileys kjennskap, men det gjør ikke britisk etterretning mindre ansvarlig. Det ville ha vært overensstemmelse med Controls nådeløse og hemmelighetsfulle vesen, slik den avbildet i boken, å beslutte at Liz Gold måtte bli drept på en måte som ikke impliserte britiske myndigheter, og hemmeliggjøre denne delen av operasjonen fra den samvittighetsfull Smiley. I kontrast, Leamas’ død var ikke planlagt og nødvendig kun da han klatret ned på den østlige siden av Berlinmuren; enhver annen handling fra grensevaktene ville ha gjort Mundt mistenkelig.
Romanen forleder også sine lesere ved å endre nøkkelhandlingen av romanens forgjenger, Call for the Dead. I den første historiens handling unnslipper Hans-Dieter Mundt å bli tatt til fange av Smiley og Guillam og kommer seg tilbake til Øst-Tyskland. Control styrker at denne versjonen i hans åpningssamtale med Leamas og denne gjenforteller til andre historien om hvordan Mundt slapp unna, i samsvar med måten den ble fortalt i den første romanen. Således, leserne, slik Leamas, mistenker ikke at Mundt var tatt til fange samtidig med Fennan-affæren og er nå en britisk dobbeltagent før den endelige dreining av plottet i rettssaken. Endringens effekt er leserens empati med Alec Leamas, også å erfare hans sjokk over falskhet av denne versjonen av handlingen.
For hennes del kontrasterer Margaret Compton slutten på denne boken med slutten i Call for the Dead: «Le Carrés debutbok avsluttes med at Smiley føler seg skyldig over å ha drept Dieter Frey, den idealistiske østtyske spionen som hadde vært Smileys agent og venn (og i den forstand, en adoptert sønn) i løpet av den andre verdenskrig. Leamas i slutten av (kapittelet) «Tilbake fra kulden» gjør det diametralt motsatte moralsk valget, forsaker sin lojalitet til Storbritannia og til Circus og er trofast til Liz til den bitre slutt, selv i å bli drept ved hennes side – etter at hun hadde forblitt trofast til ham i rettssalen og lat seg selv bli vanæret som en kommunist ved åpent kunngjøre sin kjærlighet til ham. En sindig og nøye leser av Le Carrés oeuvre kan ikke tvile på at – selv om forfatteren opplagt liker Smiley og fører ham tilbake gjentatte ganger, helt fram til slutten av den kalde krigen – for skaperen av dem begge, Leamas’ oppførsel er preget av et høyere moralsk nivå.»
Ved å plassere denne romanen på sin topp-100-liste har magasinet Time fokusert på kostnadene til den kalde krigen for agenter som Leamas. Magasinet kalte romanen «en trist, sympatisk portrett av en mann som levde på løgner og påskudd så lenge at han har glemt hvordan det er å fortelle sannheten».
RS:X
RS:X er et seilbrett designet og utviklet av Neil Pryde i 2004, og produsert siden 2005. Det ble olympisk klasse i brett for begge kjønn i 2008. Masten og bommen er oftest i karbon. Brettet har en kjøl som kan sørge for at det holder seg flatt i høye hastigheter.
OL
Brettet har vært olympisk klasse siden Beijing i 2008.
VM
Verdensmesterskapet har blitt avholdt hvert år siden 2006 for begge kjønn. I 2012 ble medaljeseilasene avlyst på grunn av for mye vind.
Jan Tore Amundsen
Jan Tore Thorsø Amundsen (født 12. april 1983) er en norsk tidligere fotballspiller.
Karriere
Han har spilt for Odd Grenland, Notodden, FK Tønsberg, Strømmen og Ull/Kisa.
Han ble hentet til Odd fra Urædd før sesongen 2002, men fikk ikke sitt endelige gjennombrudd før sesongen 2005. Dette året debuterte han også på U21-landslaget.
Trolig satt han klubbrekord da han kom inn som innbytter for Odd Grenland i kampen mot FC Lyn og fikk deretter to gule kort og ble sendt av banen fire minutter senere. Odd vant kampen 2-0 etter scoringer av Zbynek Pospech og Stefan Bärlin. I en kåring av flere norske nettaviser, ble Amundsen rangert som Tippeligaens tredje dårligste spiller i 2007-sesongen, bare slått av sine to lagkamerater Fernando de Ornelas og Zbyněk Pospěch.
The Toilers (1919)
The Toilers er en britisk stumfilm fra 1919, regissert av Tom Watts.
Handling
En mor oppdrar de to sønnene sine i et kyst-samfunn. Sønnen Jack blir boende i landsbyen, gifter seg med en lokal ung kvinne, og gir moren sin ett barnebarn.
Men sønnen Bob forlater moren og broren sin, for å satse på en forretningskarriere i London.
Preus museum
Preus museum er det nasjonale museet for fotografi i Norge. Museet ligger i Horten i Vestfold. Det ble åpnet av Leif Preus som Preus Fotomuseum i 1976. Den norske staten kjøpte samlingene i 1995 og flyttet museet til Karljohansvern i 2001. Styret oppnevnes av kulturdepartementet.
Museets samlinger består av norsk og internasjonalt fotografi, fotoalbum og diverse andre former for bilder, kameraer og andre tekniske gjenstander som belyser fotografiets utvikling. Preus museum huser også et fagbibliotek og har en fotokonservator som arbeider med behandling og bevaring av fotografisk materiale.
Historie
Museet ble opprettet i 1995, da Staten kjøpte samlingene til det private Preus Fotomuseum, som ble grunnlagt av Leif Preus. Preus museum flyttet i mai 2001 inn i Magasin A på Karljohansvern i Horten, en times kjøring fra Oslo. Marinemuseet ligger i etasjene under Preus museum. Bygget, som tidligere var proviantlager for Den norske marinen, er fra 1860-tallet og ble tilpasset museumsformål i 2001 av arkitekt Sverre Fehn. Det er i dag Nasjonale Festningsverk som eier selve bygningen.
En av forløperne for museet var Norsk Fotohistorisk Forening som ble stiftet i 1974 for å spre kunnskap om og interesse for fotohistorie. Ved etableringen var foreningens fremste mål å være pådriver for etablering av et nasjonalt fotomuseum. I april 2009 ble Preus museums venner og Norsk Fotohistorisk Forening samlet i én organisasjon.
Ersfjordelva
Ersfjordelva er ei elv på Kvaløya i Tromsø kommune. De øverste kildene er noen små fjellvatn sør for Storsteinnestindan (1017 moh). Herfra renner den som Vasselva ned til Kattfjordvatnet (150 moh), hvor selve Ersfjordelva har utløp fra østenden av vatnet. Den renner mot nordøst gjennom et relativt flatt og myrlendt landskap, før den faller i fosser og stryk ned mot munningen ved tettstedet Ersfjordbotn innerst i Ersfjorden. Elva er 5,5 km lang (9,8 km regnet fra øverste kilde), og har et nedbørfelt på 19,39 km². Middelvannføringen ved munningen er 1,07 m³/s.
Maura skole
Maura skole er en barneskole i tettstedet Maura i Nannestad kommune i Viken. Skolen åpnet i 1958, og er senere blitt renovert flere ganger. Den består i dag av en ny og en gammel del, og har nærmere 500 elever, fordelt på 16 klasser.
Sjakk-OL 1994
Sjakk-OL 1994 (sjakkolympiaden) ble arrangert i Moskva i Russland i 1994.
Resultater
! # !! Lag !! Rating !! Poeng !! Buchholz !! MP
Argulus fluviatilis
Argulus fluviatilis er en art av fiskelus. Dette er en type krepsdyr som lever som parasitter på større dyr, i regelen fisk. Arten ble beskrevet i 1975.
Anatomien er særegen, kroppen er sammenklemt og et stort skjold dekker det meste av den, men på undersiden er kroppens ledd og anatomi godt synlig. Inndelingen i hode, kropp (thorax) og bakkropp (abdomen) er tydelig. Arten er mellomstor, den er noen mm lange. Øynene er store tydelige, og de har også et naupilus-øye. Begge antenne-parene er omdannet til haker som holder fiskelusen fast i vertsdyret.
Diu
Diu er en by i Diu distrikt i unionsterritoriet Dadra og Nagar Haveli og Daman og Diu i India.
Byen er berømt for det viktige slaget som stod her i 1509, mellom Portugal og en alliert styrke bestående av Tyrkia, Egypt, styrker fra Venezia, Ragusa (nå kjent som Dubrovnik), samt sultanen av Gujarat.
Liste over flyplasser etter IATA-kode/B
B
Forklaring:
Diu
Diu er en øy som ligger på sørkysten av Kathiawar-halvøyen. Øyen har 21 576 innbyggere (2001), og øyens areal er 40 km². Selve landsbyen Diu ligger på østsiden av øyen, og den er kjent for et fort og en gammel portugisiske katedral. Landsbyen Ghogla som ligger på fastlandsiden av øyens østside er også en del av Diu.
Diu var under portugisisk styre frem til den ble okkupert av den indiske hæren 19. desember 1961. Fram til 2020 utgjorde Daman og Diu et eget unionsterritorium.
Demografi
Diu hadde 21 576 innbyggere i 2001. Av disse er 46 % menn, og 54 % kvinner. Andel av befolkningen som kan lese og skrive er på hele 75 %, dette er mye høyere enn det nasjonale gjennomsnittet på 59,5 %. 13 % av befolkningen er under 6 år.
NM i ishockey 2023
NM i ishockey 2023 er den 82. sesongen av norgesmesterskapet i ishockey for herrer. De åtte beste lagene fra grunnserien gikk til kvartfinale. Kampene ble spilt best av sju-serier.
vant norgesmesterskapet for niende gang etter å ha slått 4–3 i kamper.
Toppscorere
Kilde: Hockey.no
Beste målvakter
Kilde: Hockey.no
Publikumstall
Kilde: Hockey.no
How She Triumphed
How She Triumphed er en amerikansk stumfilm fra 1911, regissert av D. W. Griffith.
Differensiering (biologi)
Innenfor evolusjonsbiologi brukes begrepet ofte om endring av slike kroppsdeler gjennom evolusjon. Ofte vil slike deler være en del av segmentering, slik beina hos leddyr eller gjellebuer hos tidlige virveldyr. En tilsvarende situasjon er der mange like strukturer forekommer sammen, slik som tenner.
Begrepet brukes innenfor embryologien for å beskrive hvordan kroppens celler spesialiserer seg gjennom fosterutviklingen. Det kan også brukes mer generelt om fysiske endringer i større organsystemer, slik som fordøyelsessystemet som ender seg fra en enkel tarm til et komplekst system med forskjellige funksjoner i forskjellige deler.
Flekke
Flekke er et tettsted langs Flekkefjorden, en sidearm til Dalsfjorden, i Fjaler kommune. Noen kilometer nord for Flekke, ligger bygda Haugland, mens fjorden fortsetter sørover til Trollevika og et smalt sund inn til Flosjøen. Sundet mellom Trollevika og Flosjøen er bare 25 meter bredt og har sterk tidevannsstrømm. Fylkesvei 607 går langs fjordens vestside, helt til Flekke. Tettstedet hadde innbyggere per.
Republikken Maris flagg
Mari Els flagg er delt i blått over hvitt over rødt i forholdet 3:4:3 og har i midten et mørkerødt solsymbol. Fargene er som i Russlands flagg, men i en annen rekkefølge. Flagget er i forholdet 2:3. Det ble innført 30. november 2006.
Flagget avløste et lignende flagg som ble innført 3. september 1992. Dette hadde de samme fargene, men var i forholdet 1:2 og hadde tynnere striper i blått og rødt. Dette flagget hadde også påskrift med republikken Mari Els navn under solsymbolet. Begge disse elementene var satt inn i den hvite stripen, ved stangsiden av duken.
Endringen av Mari Els flagg ble gjort for å imøtekomme kravene som settes i det offisielle russiske flaggvesen og heraldikk. Etter disse skal tekst ikke forekomme i flagg (og heller ikke på våpenskjold, hvilket forklarer den samtidige endring i Mari Els våpen). Endringen av størrelsesforholdet fra 1:2 til 2:3 representerer en trend i russisk vexillografi. Forholdet 1:2 var vanlig under Sovjetunionen og mange russiske flagg beholdt disse målene i tiden umiddelbart etter Sovjetunionens sammenbrudd, noen en nå altså gradvis går bort fra flere steder.
Nelson Évora
Nelson Évora (født 20. april 1984 i Costa de Marfil i Elfenbenskysten) er en portugisisk friidrettsutøver (lengdehopp og tresteg). Han konkurrerte opprinnelig for Kapp Verde, men ble portugisisk statsborger i juni 2002, og har representert Portugal etter dette.
Évora ble slått ut i kvalifiseringen under både OL 2004 og VM 2005. 2006 ble et bedre år for ham, dette året ble han nummer fire i tresteg og nummer seks i lengde under europamesterskapet i Göteborg, og han hoppet over 17 meter i tresteg og 8 meter i lengde.
2007 innebar ytterligere fremskritt. Under VM i Osaka 2007 vant han gull på ny personlig rekord, 17,74. Under OL 2008 i Beijing slo Evora den britiske favoritten Phillips Idowu med 5 cm og tok gull med resultatet 17,67.
Han var blant de største favorittene foran VM 2009 i Berlin, men denne gangen måtte han gi tapt for briten Idowu, som vant med 17,73, foran Évora på sølvplass med 17,55.
Jordreform
Jordreform er en omfordeling av landbruksareal, normalt ved at store eiendommer stykkes opp frivillig eller tvangsmessig, og deles ut til eiendomsløse landarbeidere eller småbønder. Dette har vært vanligst i jordbruket, og mindre vanlig i skogbruket.
Eksempler på jordreformer
Nedenfor nevnes noen eksempler på jordreformer, med angivelse av reformens hovedhensikt:
Alonso de Zuazo
Alonso de Zuazo (født 1466, død mars 1539) var en spansk jurist og guvernør i Ny-Spania og Santo Domingo. I Ny-Spania tjenestegjorde han under Hernán Cortés sitt styre før bestemmelsene om visekonge.
The Tong Man
The Tong Man er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av William Worthington.
Valkendorfsgade (København)
Valkendorfsgade er en gate som ligger i indre by i København. Gaten går fra krysset Købmagergade krysser Niels Hemmingsens Gade og går i en sving rundt Helligåndskirken og ender i Strøget ved Amagertorv. Gaten er oppkalt etter Christoffer Valkendorf (1525–1601).
Navnet på gaten var tidligere Store Hellig Geist Stræde.
Liste over bergmestere for Svalbard
Liste over bergmestere for Svalbard.
Nedenfor følger en liste over bergmestere for Svalbard:
GalleriNeuf
GalleriNeuf ble stiftet fredag 13. januar 2011 og er en studentforening ved Det Norske Studentersamfund (DNS) i Oslo. GalleriNeuf er en «null profitt»-studentforening drevet på frivillig basis av medlemmer av Det Norske Studentersamfund og disponerer utstillingslokale på Chateau Neuf.
GalleriNeuf arbeider med å etablere seg som en arbeids- og utstillingsarena for uetablerte kunstnere og studenter, samt gi kunstinteresserte mulighet til å få erfaring fra kunstfeltet innen kuratering, utover hva man får gjennom universitet og høyskole.
GalleriNeuf åpnet sin første utstilling, Vrengt, 2. juni 2011.
Erik Fosse
Erik Torgeir Fosse (født 2. desember 1950) er en norsk musiker, lege og professor i medisin ved Universitetet i Oslo. Han er spesialist i generell kirurgi og thoraxkirurgi, og er avdelingsoverlege ved intervensjons­senteret på Rikshospitalet. Han ble ansatt som professor i annenstilling ved UiO i 1999.
Fosse tok doktorgraden i 1987 ved Universitetet i Oslo med avhandlingen Complement activation and alterations in white blood cell populations following major surgery and trauma.
Fosse ble i 2013 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden for medisinsk og samfunnsnyttig innsats.
Annet
Han er også gitarist og vokalist i bandet Sagene Ring, som stort sett synger sanger om området rundt Sagene og Grünerløkka. Noen av CD-utgivelsene: Nattas fløyel blir til stål, Sporskift, Rett opp fra elva.
Erik Fosse er president i hjelpeorganisasjonen NORWAC.
Oxycoleini
Oxycoleini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Liv Tyler
Liv Tyler (født Liv Rundgren 1. juli 1977 i New York City i New York) er en amerikansk skuespiller. Hun er datter av Steven Tyler, vokalist i Aerosmith. Moren oppkalte henne etter Liv Ullmann.
Oxycoleini
Utseende
Middelsstore, gul- eller brunaktige trebukker. Dekkvingene er ofte forkortede.
Liv Tyler
Tyler arbeidet først som modell, men skiftet snart til skuespill. Hun er blant annet kjent for rollen som «Arwen» i Ringenes herre-filmene.
Stung Treng (provins)
Stung Treng (khmer: ស្ទឹងត្រែង ) er en provins nord i Kambodsja. Hovedstaden deler navn med provinsen. I nord grenser provinsen mot Laos, og Mekongelva renner inn over grensen og krysser provinsen omtrent midt på.
Historie
Området var først en del av Khmerriket, så Lao ble det underlagt det laotiske Lan Xang-riket og senere det laotiske kongedømmet Champasak. Provinsen ble avstått tilbake til Kambodsja i perioden Fransk Indokina, i 1904. Navnet på laotisk er Xieng Teng.
På grunn av byens grensebeliggenhet og skogkledde fjellområder nordøst i provinsen har det vært mye kommunistisk geriljaaktivitet i Stung Treng i Kambodsjas nære fortid. Konfliktene varte fra Vietnams infiltrasjon i 1950-årene til slutten av Røde Khmers regime.
Eksterne lenker
Stoeng Treng
Andøy Trafikklag
Andøy Trafikklag A/S er et transportselskap som driver gods- og persontrafikk. Selskapet er basert på Andenes i Nordland. Andøy Trafikklag er i dag eid av Saltens Bilruter.
David Edwards
David Alexander Edwards (født 3. februar 1986) er en engelsk-født walisisk fotballspiller som spiller for Bala Town FC.
Andøy Trafikklag
Historie
Aksel Andreassen på Andøya startet opp med biltransport i 1924, og kjøpte sin første buss i 1930. I 1947 stiftet han selskapet Aksel Andreassens Bilruter. Selskapets dominerende rute var strekningen Andenes-Risøyhamn. Aksel Andreassens Bilruter ble det største transportselskapet på Andøya.
David Edwards
Landslaget
Han ble tatt ut i EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Andøy Trafikklag
Historie
Landpostbud Johan Ernestussen startet på 1930-tallet opp med persontrafikk, og etablerte etter hvert selskapet Joh. Ernestussens Bilruter. Dette selskapet drev blant annet transport mellom Nøss og Risøyhamn.
I 1971 ble Andøy Trafikklag stiftet, til dels som en videreføring av Aksel Andreassens Bilruter. Andøy Trafikklag overtok alt materiell fra det gamle selskapet, og Andreassen fikk ca. 30 % av aksjene. Andøy kommune ble nest største aksjonær med ca. 25 %. Også Johan Ernestussen gikk inn i det nye selskapet med sitt materiell.
Selskapets aktivitet kan illustreres med statistikk fra 1978. Da hadde selskapet 49 ansatte, 21 personbusser, 10 lastebiler, 7 tilhengere og en annen vogn.
Avvikling
Det skulle innføres anbud på busstrafikken i Andøy-regionen fra 1. januar 2011. Det var anbudskonkurranse i 2010. Andøy Trafikklag tapte anbudskonkurransen og Cominor AS overtok rutetrafikken på Andøya fra 1. januar 2011. Andøy Trafikklag ble deretter avviklet.
Social Psychology Quarterly
Social Psychology Quarterly (ISO-forkortelse: Soc. Psychol. Q.) er et fagfellevurdert vitenskapelig tidsskrift innen den sosiologiske disiplinen sosialpsykologi. Det utgis av SAGE Publications, og er et offisielt tidsskrift for American Sociological Association.
Tidsskriftet ble etablert av Jacob L. Moreno i 1937 under navnet Sociometry. Det skiftet navn til Social Psychology i 1978 og til Social Psychology Quarterly i 1979.
I Journal Citation Reports' 2010-utgave hadde tidsskriftet en impact factor på 1.108, noe som betyr at hver artikkel publisert de siste to årene i gjennomsnitt blir referert litt mer enn én gang årlig av andre ISI-indekserte fagfellevurderte publikasjoner.
Calociasma
Calociasma er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.
Utseende
Små til middelsstore, brune sommerfugler. Bakvingen er for det meste lys, hvit til gulaktig. Hos Calociasma nycteus er også forvingen mer eller mindre hvit.
Forvingen er lett tilspisset.
Levevis
Disse sommerfuglene lever i skog, gjerne tropisk regnskog.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.
Systematisk inndeling
Artene ble opprinnelig plassert i slekten Nymphidium.
William Houlder
Oppvekst og tiden før krigen
Han var sønn av James Houlder. William Houlder ble født i Sauherad i Telemark, men vokste opp i Hausmannsgate i Oslo. Etter middelskole og handelskurs ble Houlder jernvareekspeditør hos Ingwald Nielsen, Oslos ledende forretning i bransjen.
Krigsinnsats
William Houlder var med i kampene i Norge i 1940 og ble tidlig med i motstandbevegelsen. Houlder ble en viktig kurer mellom Sverige og Norge, til han til slutt ble arrestert i Sverige i slutten av 1941 og utvist til Storbritannia tre måneder senere. Her ble han innrullert i Kompani Linge 23. mars 1942.
17. april 1943 kom Houlder sammen med Svein Blindheim til Norge under kodenavnet Puffin. De skulle drive instruksjonsvirksomhet i Oslo- og Drammensområdet for Milorg. Fra august 1944 var Houlder nestkommanderende aksjonsoffiser i D13, og fra begynnelsen av januar 1945 tok han over kommandoen som aksjonsoffiser i D13. Houlder var en av de mest aktive sabotører i Milorg og Oslogjengen. Houlder ble tildelt Krigsmedaljen for sin innsats i første del av Operasjon Puffin.
William Houlder var med på sabotasjeaksjonen mot Luftwaffes hovedverksted for Messerschmitt jagerfly i Moldegata 1, Bjølsenhallen på Bjølsen i Oslo. Aksjonen måtte gjennomføres på en søndag for å ikke ramme nordmenn på jobb i bygget, og aksjonen måtte gjentas hele tre ganger. Første forsøk den 29. juli 1944 måtte avbrytes fordi vaktmannen i bygget ikke reagerte da sabotørene banket på døren. Andre gangen, den 7. august 1944, møtte ikke Houlder opp. Houlder, som hadde ansvaret for hovedlunten til sprengladningene, hadde ikke hørt vekkerklokken og hadde forsovet seg. Ved tredje forsøk den 14. august 1944 lyktes det Max Manus (som ledet aksjonen), Gunnar Sønsteby, Roy Nielsen, Andreas Aubert, Henrik Hop og William Houlder å ødelegge 25 Messerschmitt Bf 109-jagerfly, 150 byttemotorer og tyskernes største lager av reservedeler for jagerfly i Norge. Bjølsenhallen brant langt ut i det tredje døgnet etter angrepet.
William Houlder deltok i 74 vellykkede og 28 resultatløse aksjoner. Samtlige aksjoner ble gjennomført uten tap av en eneste jeger fra Milorg.
Tiden etter krigen
William Houlder giftet seg etter krigens slutt med Tordis Lindskog. Sammen overtok de en jernvareforretning i Oslo sentrum.
Houlder døde i 1984 – 66 år gammel. Han ble bisatt 9. mars samme år på Vestre gravlund.
Utmerkelser
I statsråd 7. mars 1947 ble løytnant William Houlder tildelt Krigskorset med sverd for sin innsats i krigsårene. Houlder ble tildelt Distinguished Conduct Medal høsten 1945 for sin innsats i Operasjonen Puffin. Houlder var tidligere (3. mars 1944) blitt dekorert med Krigsmedaljen.
Notre-Dame de Paris (1911)
Notre-Dame de Paris er en fransk stumfilm fra 1911, regissert av Albert Capellani.
Handling
Esmeralda, en vakker sigøyner og gate-danser, vekker begjær hos Claude Frollo - erkediakonen i Notre-Dame. Sistnevnte ber Quasimodo, den døve og deformerte klokkeren i katedralen, om å kidnappe den unge kvinnen. Quasimodo, som har blitt adoptert av Frollo og adlyder alle hans ordre, fanger sigøyneren. Men hun blir snart reddet takket være Phoebus, en kjekk kaptein, og bueskytterne hans.
Arrestert av Phoebus, blir pukkelryggen dømt til å bli pisket som straff. Når Esmeralada, som viser medlidenhet over ham, gir ham vann å drikke. Men Quasimodo forelsker seg i henne. Senere blir Phoebus knivstukket til døde, og Esmeralda blir feilaktig anklaget for drapet. Dømt til å bli henrettet ved Hengning blir hun reddet av Quasimodo, som tilbyr henne et sted å bo og hans kjærlighet.
Grenseområdene
Grenseområdene (engelsk: frontier) var et begrep i USA og Canada på slutten av det 19. århundre som dekket sonen av land som ikke var bosatt utenfor regionen av eksisterende bosetninger av europeiske immigranter og deres etterkommere. I en bredere betegnelse var grenseområdene grensen for det bosatte landet hvor ubegrenset billig land var ledig for hvem som helst som ønsket å leve det harde, men uavhengige livet som pionérbonde.
Gjennom historien til begge landene, var ekspansjonen av bosetning hovedsakelig fra øst til vest, og dermed identifiseres grenseområdene ofte med de vestlige områdene i begge land. Mange områder langs Stillehavskysten var derimot bosatt lenge før områdene i det indre av Nord-Amerika, og dermed var grenseområdene i siste halvdel av det 19. århundre hovedsakelig inne i landene.
Argulus exiguus
Argulus exiguus er en art av fiskelus. Dette er en type krepsdyr som lever som parasitter på større dyr, i regelen fisk. Arten ble beskrevet i 1913.
Anatomien er særegen, kroppen er sammenklemt og et stort skjold dekker det meste av den, men på undersiden er kroppens ledd og anatomi godt synlig. Inndelingen i hode, kropp (thorax) og bakkropp (abdomen) er tydelig. Arten er mellomstor, den er noen mm lange. Øynene er store tydelige, og de har også et naupilus-øye. Begge antenne-parene er omdannet til haker som holder fiskelusen fast i vertsdyret.
Argulus incisus
Argulus incisus er en art av fiskelus. Dette er en type krepsdyr som lever som parasitter på større dyr, i regelen fisk. Arten ble beskrevet i 1913.
Anatomien er særegen, kroppen er sammenklemt og et stort skjold dekker det meste av den, men på undersiden er kroppens ledd og anatomi godt synlig. Inndelingen i hode, kropp (thorax) og bakkropp (abdomen) er tydelig. Arten er mellomstor, den er noen mm lange. Øynene er store tydelige, og de har også et naupilus-øye. Begge antenne-parene er omdannet til haker som holder fiskelusen fast i vertsdyret.
Bjormyr naturreservat
Bjormyr naturreservat er et 40 dekar stort naturreservat i Arendal kommune. Det ble opprettet 10. oktober 1986, samme dag som også Lusemyr naturreservat ble opprettet. Naturreservatet er en del av Verneplan for myr i Aust-Agder. «''Føremålet med vern er å ta vare på ei flat nedbørsmyr med bjønnskjeggdominans. Ein spesiell myrtype som på Sørlandet berre er registrert sikkert i høgdenivået 100 - 300 m.o.h.''.» Forvaltningsmyndighet er fylkesmannen i Aust- og Vest-Agder.
Dette reservatet er et myrreservat. ''«Hyppige innslag av lyng- og furuholmer samt lavtliggende myknattehøljer. »'' Området ligger om lag 55 moh.
Preem
Preem er et svensk petroleums- og biodrivstofffirma (tidligere omtalt som et petroleumsselskap eller oljeselskap) med omtrent 570 bensinstasjoner og to raffinerier i Sverige, Preemraff Lysekil (tidigere Scanraff) og Preemraff Göteborg. Raffineriene destillerer sammenlagt drøyt 18 millioner tonn råolje per år og regnes til de mest moderne og miljø- og energieffektive i Europa. Virksomheten utgjør en stor del av verdikjeden - fra prosessering av råvarer til salg. Preem kjøper råolje og fornybare råvarer fra hele verden.
Råvarene, som destilleres og raffineres, selges deretter som drivstoff, smøreolje og andre produkter til selskaper så vel som privatpersoner i Sverige og Norge. En stor del av produksjonen, nesten 80 prosent, eksporteres til det internasjonale markedet, hovedsakelig til Nordvest-Europa, noe som betyr at Preem er blant de største svenske eksportørene. Omtrent halvparten av alle petroleumsprodukter som brukes i Sverige kommer fra Preems raffinerier. Salg i det svenske markedet skjer for eksempel gjennom Preems stasjonsnettverk i Sverige for privat og profesjonell trafikk samt gjennom sertifiserte forhandlere. I Norge er salget hovedsakelig via detaljister og i bulk via eget direkte salg.
Preem arbeidet frem til 1996 under navnet OK Petroleum. Frem til 1994 ble firmaet eid av den svenske staten, Neste OY og KF. Siden 1994 eies Preem av den saudiske forretningsmannen Mohammed Al-Amoudi.
I år 2019 lå omsettningen på 96 milliarder svenske kroner og driftsresultatet 1,7 milliarder svenske kroner. Antallet ansatte var 1500 personer. Inkludert partnere og distributører så arbeider om lag 3000 personer under Preems varemerke.
Fekting under Sommer-OL 1980
Fekting i Sommer-OL 1980. Fekting var med på OL-programmet for 19. gang i 1980 i Moskva. Det ble konkurrert om åtte olympiske titler, tre individuelle og tre i lag for menn og en individuell og en lagkonkurranse for kvinner. Det ble fektet med kårde, sabel og florett.
Preem
Planlegging og planlegging for utvidelse av Lysekil-raffineriet pågår.
Preem har tre typer bensinstasjoner:
Preem har også flere internasjonale partnerskap for profesjonell trafikk gjennom forskjellige kortallianser og samarbeid
Sosialpsykologi (sosiologi)
Sosialpsykologi oppfattes til dels som en disiplin innen sosiologifaget og til dels som et selvstendig fag som står nær sosiologi, som fokuserer på sosial handling og forholdet mellom personlighet, verdier og sinnet på den ene siden og sosial struktur og kultur på den andre. Noen av de sentrale temaene er sosio–kulturell endring, sosial ulikhet og fordommer, lederskap og gruppeopptreden, sosial utveksling, gruppekonflikt, inntrykksdannelse, samtalestrukturer, sosialisering, sosiale normer, avvik, identitet, roller, emosjonelt arbeid og livsfasestudier. Disiplinen blir tildels omtalt som sosiologisk sosialpsykologi, til forskjell fra psykologisk sosialpsykologi, og er en av to faglige tilnærminger til sosialpsykologi. Sosiologisk sosialpsykologi har gitt opphav til retningen kritisk sosialpsykologi (selv om ikke alle sosiologiske sosialpsykologer er kritiske), og er i hovedsak mer teoretisk, kvalitativt orientert og åpent enn feltet psykologisk sosialpsykologi, med fokus på «realistiske innsikter fremfor empirisk reliabilitet». Mens psykologisk sosialpsykologi har fokus på individet og dets mentale prosesser, har sosiologisk sosialpsykologi fokus både på individer og grupper, spesielt i konteksten av større sosiale strukturer og prosesser.
Sosialpsykologi som gren av sosiologien går tilbake til 1902, da sosiologen Charles Cooley utgav det banebrytende verket Human Nature and the Social Order. Den første læreboken i (sosiologisk) sosialpsykologi utkom i 1908: Social Psychology av Edward Alsworth Ross. Fagområdets ledende tidsskrift er Social Psychology Quarterly, som ble grunnlagt av Jacob L. Moreno i 1937 og som er et offisielt tidsskrift for American Sociological Association. Det tyskspråklige sosiologitidsskriftet Kölner Zeitschrift für Soziologie und Sozialpsychologie dekker både sosiologi og sosialpsykologi. Sosiologisk sosialpsykologi har tradisjonelt hatt sitt tyngdepunkt innen europeisk samfunnsvitenskap, mens psykologisk sosialpsykologi oppstod i og dominerer i USA.
Innen denne forskningstradisjonen finner man i Norge bl.a. Harriet Holter.
Adam Johan Frederik Poulsen Trampe
Adam Johan Frederik Poulsen Trampe, greve av Trampe (født 10. september 1798 i København, død 8. august 1876 i Trondheim) var dansk-norsk greve og norsk jurist og embetsmann.
Han tilhørte en pommersk adelsslekt som i 1743 ble opptatt i den danske adel. Greven ble naturalisert nordmann i 1814, og hadde i sin levetid offentlig anerkjennelse av sin grevetittel. Anerkjennelse hadde imidlertid ikke hans barn, som alle var født etter adelsloven av 1821.
Han hadde også æresstillinger ved det svensk-norske hoffet, som kammerjunker fra 1829, som kammerherre fra 1833 og ved kroningen i 1860 som øverste kammerjunker. Han var morfar til Adam Fredrik Trampe Bødtker.
Reidar J. Kvinge
Reidar Johansen Kvinge (født 24. oktober 1959 i Oslo) er norsk kirkeleder. Kvinge ble valgt til unionsleder for Syvendedags Adventistkirken i 2010. Han var kirkesamfunnets øverste leder i Norge fram til 2017, da han etter eget ønske gikk over i en oppgave som pastor for Syvendedags Adventistkirken i Mjøndalen.
Biografi
Reidar Johansen Kvinge er født og oppvokst i Oslo. Han har teologisk utdannelse fra Newbold College i Bracknell i England, der han tok en BA i teologi i 1982, og fra Andrews University i Michigan i USA der han fullførte Master of Divinity i 1987. Kvinge tok klinisk pastoral utdannelse (Clinical Pastoral Education) ved Memorial Hospital i South Bend i Indiana, USA i 1987. Han ble ordinert til pastoral tjeneste i Syvendedags Adventistkirken i 1990. Kvinge tjenestegjorde som pastor for Adventistkirkens menigheter i Stavanger og Sandnes i perioden 1997-2010. Før tjenestetiden i Rogaland var han pastor i Skien og Mosjøen. Kvinge ble valgt til unionsleder (øverste nasjonale leder) for Syvendedags Adventistkirken i Norge i mai 2010 for perioden 2010-2015. Han ble gjenvalgt til stillingen for perioden 2015-2020 ved generalforsamlingen i 2015, men trakk seg fra stillingen våren 2017.
Lusemyr naturreservat
Bjormyr naturreservat er et 146 dekar stort naturreservat i Arendal kommune. Det ble opprettet 10. oktober 1986, samme dag som også Bjormyr naturreservat ble opprettet. Naturreservatet er en del av Verneplan for myr i Aust-Agder. «''Føremålet med vern er å ta vare på ei av dei største gjenværande ugrøfta myrene i dei kystnære delane av fylket. Myra viser sammenhengen mellom jordvassmyr og nedbørsmyr og har spesielle sørlege vegetasjonstypar.''.» Forvaltningsmyndighet er fylkesmannen i Aust- og Vest-Agder.
Dette reservatet er et myrreservat. ''«Flatmyrer med små element av plan, tuedominert nedborsmyr. Suboseanisk flora. »'' Området ligger om lag 151 moh.
2. serierunde i Eliteserien 2018
2. runde i Eliteserien i fotball for menn 2018 startet lørdag 17. mars kl. 15:30 med oppgjøret mellom og  på Åråsen stadion, og endte onsdag 25. april kl. 18:30 med oppgjøret mellom og  på Nadderud stadion. Det lange tidsrommet fra første og siste kamp forklares ved at to av kampene ble utsatt pga. dårlige forhold.
The Tower of Jewels
The Tower of Jewels er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Tom Terriss.
Handling
Emily Cottrell, et av de mest respekterte medlemmene av en stor gjeng med kjeltringer ledet av Fraser Grimstead, blir oppdaget mens hun forsøker å stjele fra hjemmet til den velstående David Parrish. Emily aksepterer Davids tilbud om et hjem og en mulighet til å gå lovlydig, men Grimstead er uvillig til å miste henne.
Grimstead insisterer på at hun skal hjelpe ham med å stjele den berømte diamanten The Tower of Jewels, som er i Davids eie. Når Emily nekter, truer Grimstead med å avsløre fortiden hennes for Wayne Parrish - hennes velgjørers sønn som hun er forelsket i.
Bandyforbundet
Bandyforbundet kan sikte til:
In Stahlgewittern
Boken er skrevet med et nøktern stil og beskriver krigens brutalitet uten å felle noen dom over den, uten å diskutere krigens årsaker eller rettmessighet. Bokas kjølige beskrivende stil har ført til at budskapet er sterkt debattert: Den har både lest med så motstridende tolkninger som å være en antikrigsbok, som en dokumentarisk beskrivelse, eller som en hyllest til krig. Boka blir ofte konstrastert med den eneste tyske første verdenskrigs-roman som er mer kjent enn «I en storm av stål», nemlig Remarques «Intet nytt fra vestfronten».
Den franske forfatteren, og vinner av Nobelprisen i litteratur, André Gide beskrev den som «den utvilsomt vakreste krigsbok jeg kjenner, fullstendig godtroende, sannhetssøkende og ærlig».
Utgaver
Jünger reviderte teksten seks ganger etter førsteutgaven fra 1920. Nye utgaver kom i 1922, 1924, 1934, 1935, 1961 og til slutt i 1978. Utgaven fra 1934 tonet ned de mest nærgående voldsbeskrivelsene. Dagboknedtegnelsene som ble bearbeidet til romanen ble i 2013 utgitt i en kildeutgave redigert av Helmuth Kiesel.
Alfred Madsen
Alfred Martin Madsen (født 10. april 1888 i Bergen, død 8. mai 1962) var en norsk arbeiderpartipolitiker som var statsråd i Sosialdepartementet i Christopher Hornsruds regjering i 1928 og handelsminister i Johan Nygaardsvolds regjering fra 20. mars 1935 til han søkte avskjed og gikk av 1. juli 1939.
Han var stortingsrepresentant for Akershus fra 1922 til 1927 og for Oslo fra 1928 til 1945. Madsen var redaktør av Tidens Krav i Kristiansund i perioden 1914-1917 og redaktør i Ny Tid i Trondheim i 1920. Han hadde utdanning som litograf fra Tyskland og USA.
In Stahlgewittern
Utgaver
Boken kom ut på norsk først i 1997, oversatt av Pål Norheim og Jon Alfred Smith. (Tiden Norsk Forlag. 245 s.). Den har også vært gjenutgitt i 2010 med med annen tittel, I en storm av stål - dagbok fra Vestfronten 1915-1918.
François Bonivard
François Bonivard eller Bonnivard (født 1496, død 1570) var en sveitsisk patriot og historiker. Livshistorien hans var inspirasjon for Lord Byrons dikt «The Prisoner of Chillon». For sin opposisjon mot Karl den tredje av Savoy ble han holdt i fangenskap i Chillon slott fra 1530 til 1536.
Teurgi
Teurgi (fra gresk θεουργία, «guds-arbeid») var en religiøse praksis som oppsto innenfor nyplatonismen (200-tallet til 500-tallet), der ideen var at sjelen kunne renses gjennom hellige riter som frigjorde sjelen fra sitt materielle skall, og løftet den opp til en guddommelig forening.
I De kaldeiske orakler og hos Jamblikos presenteres teurgiske ritualer som en serie av faser:
Grimstafløyen
Grimstafløyen eller Grimstaflöjeln er en delvis bevart norrøn skipsfløy som gjerne dateres til cirka år 1050–1100, men det er uklart om fløyen opprinnelig var en såkalt veðrviti eller flaug. Grimstafløyen ble oppdaget da arkeologer fra det svenske Stadsmuseet i 1951 foretok utgravninger i et gravfelt fra vikingtiden ved Grimsta i Stockholm kommune, Svereige.
Den delvis bevarte Grimstafløyen består av en cirka 15 x 15 cm stor plate med festeanordning. Man antar at den er benyttet som vindfløy (flaug). På begge sider av platen er det geometriske mønstre og figurer innrisset, blant annet en hest, en menneskeskikkelse og fugl. På den ene siden synes menneskeskikkelsen å sitte på hesten med et sverd i den ene handen og en fugl i den andre. På den andre siden er de tre adskilt. I de sentrale motivene i dekoren forekommer det også andre figurer. Det kan synes som om menneskeskikkelsen er en falkoner som jakter med en rovfugl, kanskje en falk eller en hauk.
Juan Gerardi
Juan José Gerardi Conedera (født 27. desember 1922 i hovedstaden Guatemala i Guatemala; død 26. april 1998 samme sted) var en guatemalansk katolsk biskop i sitt land aksjonerte for etterforskning av forbrytelser begått under landets borgerkrig og ble myrdet av medlemmer av de guatemalanske militære styrker.
Bakgrunn
Juan Gerardi, hvis forfedre kom fra Italia, gikk på presteseminaret i hjembyen Guatemala. Ved hjelp av et stipend kunne han studere teologi i New Orleans i USA.
Prest
Han ble ordinert til prest den 21. desember 1946 og arbeidet deretter som sogneprest i forskjellige landsens menigheter i Guatemala som Mataquescuintla, San Pedro Sacatepéquez og Palencia, men også i hovedstaden.
Biskop av Verapaz
Den 9. mai 1967 ble han utnevnt av pave Paul VI til biskop av Verapaz; han ble bispeviet 30. juli 1977 av erkebiskop Bruno Torpigliani, apostolisk nuntius til Guatemala og medkonsekrantrene erkebiskop Mario Casariego y Acevedo C.R.S. av Guatemala og biskop Humberto Lara Mejía, C.M. av Santa Cruz del Quiché. Han ble innført i embedet 11. august samme år.
Han var sterkt involvert i pastoralt arbeid blant den opprinnelige indianerbefolkning (pastoral indígena). I løpet av 1970-årene, da den guatemalanske borgerkrig raste, engasjerte han seg for en offisiell anerkjennelse av urfolksspråkene i Guatemala og var i stand til å få godkjenning for to radiostasjoner som sendte på mayaspråk.
Biskop av Santa Cruz del Quiché
I 1974 ble han utnevnt til biskop av Santa Cruz del Quiché, mens han forble apostolisk administrator av bispedømmet Verapaz.
I sine bispedømmene engasjerte han seg for gjennomføringen av vedtakene fra Det andre Vatikankonsil og Den andre generalforsamling for bispekonferansene i Latin-Amerika og Karibien (CELAM) i Medellín i Colombia i 1968. Likesom innen han ble utnevnt til biskop, var han ofte involvert i menneskerettighetsspørsmål og ble en ledende aktør i å avdekke menneskerettighetsbrudd i landet sitt.
Mellom 1980 og 1983 eskalerte volden raskt mellom hæren og forskjellige geriljagrupper i El Quiché. Hundrevis av katolske kateketer og ledere av de kristne samfunnene, hvorav de fleste kom fra Maya-folket, ble myrdet. Gerardi appellerte gjentatte ganger til militære befal om å stanse overtramp og overgrep og å disiplinere sine soldater.