cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Olai Sveine Johannessen
Johannessen vokste opp i Oslo med ishockeyklubben Furuset som moderklubben. Han spilte hele sju sesonger for Lørenskog fra 2010 og frem til 2019. Han jobber som naturfag og mattelærer på Wang Ung Oslo.
Fred. Olsen
'''Fred. Olsen''' kan vise til:
Sessøya
Sessøya er ei øy i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger på vestsiden av Kvaløya, nordvest for Ersfjorden. Gårdsnavnet er kommer antagelig av fuglenavnet sæding (en gråmåseart). Den lille bygda ligger på innersiden av øya, beskyttet fra vær og vind, og mitt imot Rekvik, som ligger på den andre siden av fjorden.
Historie
I 1567 hadde øya allerede 4 oppsittere. De bodde da i gammer. 1770 er det et tømret hus på Sessøya. Deretter har det bodd folk på øya stort sett hele tiden. Det var ikke fiskemottak, men en god del hus på øya. Man leverte trolig fisken til fiskebruket i Rekvik.
Narve Bjørgo
Narve Bjørgo (født 3. mai 1936 i Meland) er en norsk middelalderhistoriker.
Han fullførte studiene på Universitetet i Bergen i 1964. I 1973 ble han professor i historie ved (det da nyopprettede) Universitetet i Tromsø. Han var dekan fra 1985 til 1985, og var universitetsrektor fra 1985–89. I 1989 ble han administrerende direktør i Norges almenvitenskapelige forskningsråd (NAVF), og professor ved Universitetet i Bergen fra 1993 til 2006. Fra 2002 til 2005 var han den første styrelederen i NOKUT. Før han gikk av med pensjon i 2008 ble han tildelt et æresdoktorat ved Universitetet i Tromsø for sin innsats for oppbyggingen av universitetet.
Bjørgo som historiker
I verket Norsk utenrikspolitikks historie skrev han kapitlene om tiden før 1537.
Hvor skal vi sove i natt
Hvor skal vi sove i natt er et musikkalbum utgitt av Picazzo i 2007.
Den ytre kjernen
Den ytre kjernen til jorden er et flytende lag som er ca. 2,260 km tykt og består av jern og nikkel mellom den faste indre kjernen og mantelen. Den ytre grensen ligger ca. 2,890 km under jordoverflaten. Overgangen mellom den indre og ytre kjernen ligger ca. 5,150 km under jordoverflaten.
Neodiadelia
Neodiadelia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.
Utbredelse
Artene lever i Sør-Afrika.
Briseida Acosta
Briseida Acosta (født 30. august 1993) er en meksikansk taekwondoutøver.
Hun representerte Mexico under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i første runde.
Stattholdergården
Stattholdergården, eller Grünergården, ligger i Rådhusgata 11 i Kvadraturen i Oslo og er en fredet bygård fra 1640-årene. Den ble reist av myntmester Peter Grüner, hvis navn er skrevet med ankerjern av smijern på fasaden.
Stattholder Ulrik Fredrik Gyldenløve bodde i huset på slutten av 1600-tallet, derav navnet som restauranten i denne bygningen tok i 1957, som i nyere tid også er blitt gårdens kallenavn. Før den tid ble den kalt Calmeyergården etter trelasthandlerne Mathias Calmeyer, eier fra 1766, og hans sønn Henrik Calmeyer fra 1800 til 1820. Opprinnelig hadde huset sadeltak med høye gavler, dette ble erstattet med et slakere saltak (kjent fra eldre fotografier) og med et mansardtak i 1912. Gården er en av de få i byen som fremdeles har karnapp ute på fortauet, et utbygg som svært mange gårder fikk, før de ble forbudt i 1645.
Opp gjennom årene har flere restauranter hatt tilhold i gården. Restaurant Anglais var etablert i 1891 med L. Lind som eier, året etter med Frithjof Paulsen som eier. . Paulsen drev kafeen til 1896, og flere nye eiere etter ham, til den ble overtatt av Aksel Paulsen i 1901 (med Frithjof Paulsen boende i gården). Paulsen drev den under eget navn til 1930. Da overtok en ny eier som kalte restauranten Excellent. Restaurant Excellent skiftet navn til Statholdergaarden i 1957. Siden 1994 har kjøkkensjef Bent Stiansen drevet restauranten under samme navn her og serverer gourmetmat. Restauranten fikk én stjerne i Michelinguiden i 1998.
NK Istra 1961
NK Istra 1961 er en kroatisk fotballklubb fra byen Pula.
Anna Maria Rückerschöld
Anna Maria Rückerschöld (født 5. februar 1725, død 25. mai 1805), født Rücker, var en svensk forfatter som skrev flere populære bøker om rengjøring og matlaging i slutten av det 18. og begynnelsen av det 19. århundre. Hun var en ivrig forkjemper for kvinners rett til en god utdanning innen husholdning og forkynte dette synet i offentlig debatt gjennom et anonymt brev i 1770. Sammen med Cajsa Warg og andre kvinnelige kokebokforfattere var hun en innflytelsesrik figur i kulinariske saker i det tidlige moderne Sverige.
NK Istra 1961
Hjemmebane
Klubben spiller sine hjemmekamper på Stadion Aldo Drosina, som har en tilskuerkapasitet på 5 200.
Anna Maria Rückerschöld
Biografi
Rückerschöld ble født i 1725. Hun var datter av Emerentia Polhem og Reinhold Rücker, dommer ved hovrätten i Stockholm. Hun vokste opp i Stjärnsund og Hedemora, i en familie med ti barn, sju jenter og tre gutter. Familien var ikke en del av adelen, men tilhørte det øvre sjiktet i samfunnet og faren ble til slutt slått til ridder i 1751, samme år som han døde. Reinhold Rücker tilbrakte mye tid borte fra hjemmet mens han arbeidet i Stockholm, og overlot til sin kone å skjøtte husholdningen. Rückerschöld var barnebarn av oppfinneren og industrimannen Christopher Polhem og tilbrakte deler av barndommen hos sin bestefar på hans eiendom i Stjärnsund. Da Rückerschöld var tolv ble hennes tre brødre sendt for å bli utdannet ved det prestisjetunge Uppsala universitet. De syv søstrene ble værende i Hedemora uten å motta noen formell utdanning, noe som var vanlig oppdragelse av jenter på den tiden.
NK Istra 1961
Spillerstall
Oppdatert 14. mai 2023.
Anna Maria Rückerschöld
Biografi
I 1750 giftet Rückerschöld seg med Jonas Jakobsson Dahl, en revisor ansatt av hovrätten i Stockholm. Dahl var utdannet ved Uppsala universitet og var sønn av en fabrikkeier. Rückerschöld beholdt sitt pikenavn hele sitt liv, og endret det først etter at hennes far ble slått til ridder i 1751 og -schöld («skjold») ble lagt til hans etternavn. Rückerschöld var 25 år gammel da hun giftet seg og Dahl 33, åtte år eldre enn henne. Paret fikk sitt første barn, Emerentia, i 1751, og flyttet til Sätra gård i nåtidens Upplands Väsby, nord for Stockholm i 1760. Rückerschöld fødte tre barn mellom 1759 og 1765, Maria, Fredrica og Christopher. Et fjerde barn, Chierstin, døde bare sju timer etter fødselen. De tre andre barna fikk alle vokse opp. Emerentia giftet seg med en lagmann i Småland, mens hennes søster Maria Fredrica forble ugift. Christopher dro til sjøs, men ble aldri hørt fra etter det. Familien flyttet fra Sätra gård til Stockholm. De tidligste opptegnelser av deres bosted i Stockholm er fra 1775, og paret forble der resten av sine liv. Begge foreldre overlevde sine barn; Dahl døde i 1796 og Rückerschöld ni år senere, i 1805, 80 år gammel.
Offentlig debatt
Rückerschöld er best kjent for sine bøker om matlaging og husholdsarbeid, men det har også blitt bekreftet at hun skrev en artikkel som argumenterer for en utdanning i husholdning for kvinner. I februar 1770 dukket et brev med tittelen «Det Olyckliga Swenska Fruentimrets Böneskrift til Allmänheten» opp i tidsskriftet Almänna Magazinet skrevet av Fru D**, (sannsynligvis «Fru Dahl»). Brevet har blitt tilskrevet Rückerschiöld siden det er kjent at hun skrev et brev til Carl Christopher Gjörwell, utgiver av Almänna Magazinet og andre aviser, bare et par uker senere. I brevet takker hun Gjörwell for å ha utgitt en av hennes skrifter, og uttrykker et ønske om å få «och skulle jag i min lilla wrå blifwa fullkomligen tillfredställd, om jag finge öfwerlefwa det minsta åtgärd af det jag till min kiöns förmåner i min simpla skrift dristat pårycka».
Artikkelen ble publisert i en periode med intens offentlig debatt. Pressefriheten hadde blitt etablert i 1766 og oppfordret folk til en åpen diskusjon om hvordan man kunne forbedre det svenske samfunnet. Økonomi, utvandring, landbruk og utdanning var blant de mest omdiskuterte emnene, og i det inngikk også den problematiske situasjonen for ugifte middelklassekvinner. Uten en ektefelle kunne en kvinne i sent 1700-talls Sverige ha store problemer med å forsørge seg selv, spesielt fordi tjenere fra lavere samfunnslag ofte ble forfremmet til husholdersker og dermed ble antall jobbmuligheter for ugifte kvinner redusert.
Rückerschöld forsvarte det «naturlige» skillet mellom mannlige og kvinnelige sysselsettinger, men argumenterte også for skoler for kvinner hvor de kunne bli undervist i husholdsarbeid, som matlaging, sying og grunnleggende kunnskper om husholdningsøkonomi. Hun mente behovet for praktiske kunnskaper om husholdning burde prioriteres foran sosiale ferdigheter bare ment for å behage omgivelsene, som kunnskap om musikk, broderi og kunst. Gjennom allegorier uttrykte hun sitt syn på hvordan menn og kvinner skulle forholde seg til hverandre, og hennes lidenskapelige interesse for andre kvinners velferd. Hun forsøkte å illustrere alvoret i situasjonen ved å sammenligne situasjonen for kvinner med situasjonen til Filomela, en figur i gresk mytologi som ble voldtatt av sin søsters mann, og fikk tungen skåret ut for å hindre henne fra å snakke om ugjerningen. Til slutt klarte hun å avsløre mannen ved å fortelle sin historie gjennom broderi.
Hennes lidenskapelige forsvar for den moderne middelklassekvinnens rett til en solid utdanning i husarbeid førte til at journalist og forfatter Ingrid Ärlemalm har beskrevet Rückerschöld som en «forsiktig feminist». I brevet i Allmänna Magazinet, viser hun tegn på at hun var belest. Hun kjente også til moderne litteratur om pedagogikk, da hun siterte François Fénelon's Traité de l'education des filles («Avhandling om Utdanning av Jenter»), som ble publisert i svensk oversettelse i 1762. I likhet med Rückerschöld tar Fénelon sterkt til orde for utdannelse i husholdning for unge kvinner.
Rengjøring og matlaging
I 1785, femten år etter at hun skrev sin appell for kvinnelig husholdningsutdanning, publiserte Rückerschöld En Liten Hushålls-Bok. Den ble publisert under hennes eget navn, og inneholder ulike praktiske råd om effektiv forvaltning av husholdet; matlaging, rengjøring, vask, brygging, slakting, etc. Rückerschöld var påvirket av de merkantilistiske økonomiske ideene i sin tid, og oppfordrer leserne om å bedre dra nytte av lokale råvarer, slik som bær og sopp. Hun oppfordrer dem også til å bruke lokalt tilgjengelige produkter i favør av import, slik som substitusjon av vin med juice, eller eddik laget fra hjemmelaget frukt. Det er få faktiske oppskrifter for matlaging, og alle av dem beskriver mer hverdagslige retter som enklere grøt og suppe. For mer raffinert matlaging, anbefaler Rückerschöld andre moderne kokebøker, der Cajsa Warg's er beskrevet som den fremste.
Før sin død skrev Rückerschöld to bøker til om emnene rengjøring og matlaging: Fattig Manns Wisthus och Kök, (Fattigmanns Spiskammer og Kjøkken) og En Liten Hushålls-Cateches (En Liten Husholdnings-Katekisme"). Den første boken ble utgitt i 1796, og var beregnet for en bredere leserkrets enn de tidligere bøkene. Dette inkluderte ikke bare beskjedne urbane husholdninger, men også bondehustruer som utgjorde flertallet av befolkningen i Sverige på den tiden. Igjen understreket Rückerschöld viktigheten av at kvinner hadde riktige kunnskaper om rengjøring, og oppfordret dem til å ta godt vare på husstandens økonomi for å hindre inkompetente ektemenn fra å ramponere familiens budsjett. I tillegg til oppskrifter på enkle retter skrev hun om strategier for sparing, som å bake sitt eget brød eller samarbeide med naboer for å kjøpe større mengder mat til lavere priser. I boken skildrer Rückerschöld seg selv som om hun kommer på inspeksjon i en bondehusholdning, blir vist i fjøset, spiskammer, grønnsakshage, etc., og har forslag til forbedringer overalt. Fattig Manns Wisthus och Kök ble tildelt Patriotiska Sällskapets sølvmedalje for å være den første kokeboken skrevet for fattige husholdninger. Tjue år tidligere hadde de utfordret noen til å gjøre dette, men før Rückerschöld hadde ingen klart å skrive en slik bok. I 1797, ett år etter at boken første gang ble publisert, ble den utgitt i nytt opplag.
En Liten Hushålls-Cateches ble utgitt 1800 og var bare på 43 sider. I sin siste bok repeterer Rückerschöld igjen sine tidligere meninger om viktigheten av å ha kunnskap om husholdningssaker, og at jenter skulle få delta i husholdningsarbeid fra en tildlig alder, istedet for å bli bortskjemt og lært upraktiske ferdigheter. Hun la vekt på at kvinners posisjon var i hjemmet og at hun skulle være ydmyk og lydig, men hun oppfordret også kvinner til å ta ting i sine egne hender; mangel på utdannelse i drifting av husholdningen kunne bare bedres ved at man delte informasjon og overlot kunnskap fra en generasjon til den neste.
Volta Grande-demningen
Volta Grande-demningen er en demning med vannkraftstasjon i elva Rio Grande i Brasil.
Trollkast og Go’fot
Trollkast og Go'fot er et musikkalbum med Aage Sogn Orkester, utgitt i 1995.
Volta Grande-demningen
Anlegget har turbiner med installert produksjonskapasitet (ytelse) på 416 MW. Det ble ferdigstilt i 1974, etter fire års bygging.
Marmara (Balıkesir)
Marmara er en by og øy distrikt med 8 828 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Balıkesir.
Denuvo
Denuvo er et digital rettighetsadministrasjon- og kopibeskyttelse-programsett. Det tas i bruk i videospill for å beskytte spill fra å bli piratkopiert ved å forhindre at endrebrukeren kan debugge, dekonstruere eller ellers endre spillfiler eller annen manipulering for å kunne viderekopiere spillet eller spille det uten å ha betalt for det.
Denuvo marketsfører seg selv til videospillutgivere på premisset at de fleste salg forekommer iløpet av et kort tidsvindu like etter lanseringen, så til tross for at spill som Dragon Age: Inquisition lot seg piratkopiere bare en måned etter at det kom ut, til tross for Denuvo-beskyttelsen, så har det beskyttet kjerneandelen av salget, i tillegg til at det er en forbedring ovenfor ingen beskyttelse, ettersom mindre beskyttede spill kan la seg piratkopiere så kort som mindre enn en dag etter at de kommer ut.
Rebro Adama
Rebro Adama (originaltittel: Ребро Адама) er en sovjetisk film fra 1990, regissert av Vjatsjeslav Krisjtofovitsj.
Handling
Historien forteller om livet til en vanlig sovjetisk familie. Bestemoren er syk, og trenger oppmerksomhet.
Moren i familien klarer fremdeles ikke å etablere et personlig liv, samtidig som de to døtrene også har en rekke problemer.
Vjatsjeslav Krisjtofovitsj
Vjatsjeslav Sigizmundovitsj Krisjtofovitsj er en sovjetisk regissør og manusforfatter.
Clefairy
Clefairy (ピッピ Pippi i japanske originalversjoner) er en av de fiktive artene fra mediafranchisen Pokémon.
The Green Eyed Monster
The Green Eyed Monster er en amerikansk stumfilm fra 1919.
Handling
To gode kamerater er forelsket i den samme kvinnen. Mennene arbeider også for to rivaliserende jernbane­selskaper som er engasjert i en bitter konflikt om en veldig verdifull kontrakt. For å avgjøre denne situasjonen en gang for alle skal det arrangeres en konkurranse mellom de to selskapene, og vinneren skal også få den attraktive kvinnen som de to mennene er interessert i.
Anne Eline Christie
Anne Eline Christie (født 15. september 1921, død 28. mars 1962) debuterte som filmskuespiller i den kvinnelige hovedrollen «Liv» i Walter Fyrsts og NS’ nazistiske propagandafilm Unge viljer fra 1943. Hun tok sikte på en musikkarriere og studerte med Maria Rajdl, tidligere førstesporan ved Wiener Staatsoper.
Anne Eline Christie var gift med frontkjemperen Bjørn Østring (1917–2012) som tilhørte den nasjonalistiske delen av Nasjonal Samling (NS), Quislings nasjonalsosialistiske parti før og under andre verdenskrig i Norge.
Annet
Anne Eline Christie var datteren til NS-mannen og advokaten Wilhelm Frimann Koren Christie (1885–1956), og tilhørte dermed den opprinnelig skotske slekten Christie som innvandret til Bergen i 1654.
Keyla Ávila
Keyla Ávila (født 16. juni 1990) er en honduransk taekwondoutøver.
Hun representerte Honduras under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i første runde.
Shincheonji
Shincheonji (koreansk: 신천지 - Ny himmel og ny jord) er en eskatologisk bevegelse grunnlagt 14. mars 1984 av den sørkoreanske pastoren Man-Hee Lee. I engelskspråklig sammenheng presenterer den seg som Shincheonji, Church of Jesus, the Temple of the Tabernacle of the Testimony.
Bevegelsen har sitt høykvarter i byen Gwacheon der man hevder at det nye Jerusalem kommer til å bli etablert ved tidens slutt. Selv om den på noen pukter har noen protestantiske trekk, er den først og fremst en bevegelse som skiller seg skarpt fra alminnelig kristendom. Hen er kjent for å være hemmelighetsfull og tekk sammenbundet.
Ny himmel og ny jord har 317,320 medlemmer i Sør-Korea. Man ser seg selv som den eneste sanne kirke, og Lee anses å være den person som skal føre Guds menighet i de ytterste tider. Kirken er oppdelt i tolv stammer, som er navngitt etter Israels tolv stammer.
Stifteren Man-Hee Lee mener at han representerer Jesu annet komme. Kirkens medlemmer mener at Bibelen er skrevet i hemmelige mataforer som bare Lee kan fortolke riktig. Før han grunnla sin egen religiøse bevegelse var Lee medlem av en gruppering kalt Oliventreet, som utløste som motreakskon etterkrigstidens Koreas første bevegelse som ville motvirke kultiske bevegelser.
Den engelske anglikanske kirke utferdiget i november 2016 advarsler til ca. 500 menigheter for bevegelsen, som man betrakter som en «potensielt farlig sekt».
Den katolske bispekonferanse betegner Shincheonji som en «psevdoreligiøs organisasjon» eller en «kult». De katolske biskoper opprettet i 2017 en «koreansk task force for nyoppståtte religioner» med særlig mandat å motvirke den voksende popularitet som blant annet Shincheonji har.
Nansenfondet
Nansenfondet er en norsk stiftelse. Det ble etablert i 1897, under ledelse av Waldemar Christopher Brøgger og forskervenner som ønsket å forsterke nasjonens evne til å bidra til vitenskapen. Fondet var initielt fylt med diverse frivillige gaver og premieobligasjonslån fra Stortinget på en halv million kroner (1898).
.is
.is er Island nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for internett. Domenet administreres av ISNIC.
Porto Colombia-demningen
Porto Colombia-demningen er en demning med vannkraftstasjon i elva Rio Grande i Brasil.
Nansenfondet
Inntil etableringen av Norges forskningsråd etter andre verdenskrig, var Nansenfondet den viktigste pengepremiering innenfor norsk vitenskap. Hovedprisen er Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning, med to underklasser: Historisk-filosofisk (siden 1903) og matematisk-naturvitenskapelig (siden 1907). I 1961 ble Fridtjof Nansens belønning for yngre forskere etablert etter initiativ fra Norsk Varekrigsforsikringsfond, og i 1974 overtatt av Nansenfondet.
Nansenfondet er tilknyttet Det Norske Videnskaps-Akademi som også gir en årlig Nansen minneforelesning.
.is
Utenlandske selskaper må oppnevne en lokal representant på Island, og kan bare registrere domenenavn som korresponderer med varemerket.
Eksterne lenker
Toppdomän
Kjellmyra Idrettslag
Kjellmyra Idrettslag er et norsk idrettslag som ligger på stedet Kjellmyra i Åsnes kommune i Innlandet. Idrettslaget består av tre avdelinger: Ski,orientering og fotball.
Fotball
Foran 2009 sesongen ble Tommy Gjerde hentet inn som ny hovedtrener, etter to middelmådige sesonger. Det ga utslag, og en dårlig sesongstart til tross, ble Kjellmyra nr. 4 i sin avdeling i 2009. Tommy Gjerde fortsatte også som trener i 2010 og 2011, med et mål fra styret om opprykk innen to år. Sesongen 2010 startet meget bra, men dabbet av med varierende resultater utover. Allikevel klarte Myra en 5.-plass. I 2011 endte Kjellmyra på en 6.-plass etter å ha avsluttet sesongen med 1-1 mot Hamar IL på Briskeby. Dette var Tommy Gjerdes siste kamp som Kjellmyratrener, før han tar over som trener for Årnes.
Rett etter sesongen 2011 var avsluttet ble det annonsert at Gjerdes etterfølger som hovedtrener skulle bli nordlendingen Allan Larsen. Han var spiller for "Myra" i 2011, har en god trenerutdannelse og spillererfaring fra 2. divisjon. Det antas han vil fungere som spillende trener, sammen med assistenttrener Gjert Uno Evensen.
Historie
Kjellmyra idrettslag så dagens lys på et møte i avholdsforeningen (Losjeansvar) 28. februar 1918. De 10 første årene var idrettslaget under en avdeling av avholdsforeningen og administrert av denne. Idrettslaget fikk sin egen status i 1928 og ble da kalt Kjellmyra og Gjesåsens idrettsforening. Kjellmyra idrettslag og Gjesåsen Ballklubb ble slått sammen i 1945. Gjesåsen Ballklubb ble førøvrig stiftet i 1931. På den tiden eksisterte også idrettslaget SVINT i Gjesåsen, men de og Skansen IL ønsket ikke å samarbeide med de andre. Kjellmyra var faktisk kretsens desidert beste lag i første halvdel av 60-årene og lå i toppen av det som var 4. divisjon på den tiden. De spilte også mot blant annet Strømsgodset for kvalik til daværende 3. divisjon, men de tapte for drammensklubben. Den store spilleren da var Arne "Bror" Bergersen som debuterte på Juniorlandslaget i 1963.
Kristin Haslestad
Kristin Haslestad (tidligere Kristin Hasle; født 19. november 1969) er en norsk tidligere skiorienterer som representerte Lillehammer OK.
Hun vant 9 NM-gull og 19 NM-medaljer i perioden 1992–2005. Alle gullene kom på stafett for Lillehammer OK.
Mai-Ndombe-sjøen
Mai-Ndombe-sjøen er en stor ferskvannsinnsjø, og den største innsjøen som ligger helt innenfor grensene til Den demokratiske republikken Kongo.
Mai-Ndobme-sjøen og området rundt er verdens største Ramsar-våtmark, Tumba-Ngiri Maï Ndombe.
Tmesorrhina laeta
Tmesorrhina laeta er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (ca. 21 millimeter), avlang, blankt gulgrønn gullbasse. Oversiden er ganske spredt punktert med mørke punkter, på dekkvingene danner punktene delvis rader.
Levevis
Arten lever i regnskog.
Utbredelse
Arten er utbredt i Kongo-Brazzaville.
Jahn-Teller-effekt
Jahn-Teller-effekten, noen ganger også kjent som Jahn-Teller-forvrengning, eller Jahn-Teller-teoremet, beskriver den geometrisk forvrengingen av ulineære molekyler i visse situasjoner. Denne elektroniske effekten er oppkalt etter Hermann Arthur Jahn og Edward Teller, som ved å bruke gruppeteori, beviste at ulineære degenerert molekyler ikke kunne være stabile. Teoremet sier i hovedsak at enhvert ulineært molekyl med en degenerert elektronisk grunntilstand vil gjennomgå en geometrisk forvrengning som fjerner dets degenerasjon, fordi forvrengning senker den totale energien i komplekset.
Jamaica under Panamerikanske leker 1955
Jamaica under Panamerikanske leker 1955. Jamaica deltok i de andre Panamerikanske leker som ble arrangert i Mexico by mellom 12. og 26. mars 1955. De kom på femtendeplass med to sølv- og en bronsemedalje.
Osvald Nordback
Osvald Nordback (født 5. august 1897 i Nordli i Nord-Trøndelag, død 24. mai 1968 i Lånke) var en norsk skogtekniker og politiker (NS) som var oppnevnt som ordfører i Lånke i 1945.
Han var sønn av Johannes Nordback fra Nordli og Mina Olafsdatter fra Bohuslän. Han vokste opp på Heggvollen i Nordli, der faren var både husmann, poståpner, jeger, fangstmann og grenselos. Osvald Nordback giftet seg i 1925 med telegrafistinne Ingeborg Prestvik, datter av sagbruksformann Kristian Prestvik og Karen Eliasdatter i Namsos. Nordback var utdannet fra Mære landbruksskole og Steinkjer skogskole. Han var skogtekniker og bosatte seg på Hell.
Nordback meldte seg inn i NS i 1936, fornyet medlemskapet høsten 1940, og var personalleder i Stjørdal NS fra mai 1943 og ut året. Okkupasjonsstyret utnevnte Nordback til ny ordfører i Lånke herred etter Ole O. Elverum den 9. februar 1945. Nordback satt frem til frigjøringen den 8. mai samme år. Broren Agnar Nordback var oppnevnt som ordfører for NS i Stjørdal herred 1941–1942 og som skoledirektør i Trøndelagsfylkene, mens broren Birger Nordback var ordfører for NS i Nordli. Under landssvikoppgjøret ble Osvald Nordback dømt til tvangsarbeid i 2 år og 4 måneder og rettighetstap i 10 år av Stjør- og Verdal herredsrett.
Han døde på Hell i Lånke i 1968.
The Green Terror
The Green Terror er en britisk stumfilm fra 1919, regissert av W. P. Kellino.
Handling
Historien følger en amerikansk detektiv som redder en velstående arving fra en doktor som planlegger å ødelegge hele verdens hvete-produksjon.
Geoffrey Pyke
Geoffrey Nathaniel Pyke (født 1893, død 1948) var en britisk forsker og oppfinner med uortodokse ideer som ofte viste seg å være vanskelig å anvende i praksis. Hans livsstil og utseende passet til stereotypien «gal forsker».
Han studerte ved Cambridge University.
Under den første verdenskrig, var Pyke internert i Ruhleben P.O.W. Camp i Tyskland. Han skrev erindringer om sine opplevelser der som han ga tittelen To Ruhleben – And Back.
Hans mest berømte forslag var under andre verdenskrig å bygge et gigantisk hangarskip av pykrete, et materiale som ble fremstilt ved fryse en blanding av trefibermasse og saltvann. Dette forsøket, kjent som prosjekt Habakkuk ble utredet av Combined Operations og ble støttet personlig av lord Louis Mountbatten og sir Winston Churchill, men rakk aldri å bli fullført. Ideen var ikke så absurd som den kunne synes. Trefibre og is dannet et sterkt komposittmateriale som hadde stor motstandsevne mot støt og slag. Så lenge det befant seg i frossen tilstand ville skip bygget av dette materiale være noe nær usenkbare.
Pyke tok sitt eget liv vinteren 1948.
Øvre Bersåvatn kraftverk
Øvre Bersåvatn kraftverk er et vannkraftverk i Ullensvang kommune, i fjellet ovenfor Tyssedal i Vestland. Kraftstasjonen utnytter et fall på 159 meter mellom Vendevatnet og Øvre Bersåvatn.
Installert effekt på 5,5 MW fra en francisturbin. Midlere årsproduksjon er omtrent 23 GWh.
Kraftverket benytter eksisterende regulering og tunnel som ble bygget for Mågeli kraftverk.
Etter at vannet har vært i bruk i kraftstasjonen renner det ut i Øvre Bersåvatn som er magasin for Nedre Bersåvatn kraftverk og Mågeli kraftverk.
Eier er Statkraft. Produksjonen startet i 2005.
Ditt hjerte er i fare Andresen
«Ditt hjerte er i fare Andresen» er en dansk vise fra 1936 med melodi av Aage Stentoft og tekst av Poul Sørensen. Den ble opprinnelig fremført av Osvald Helmuth i Cirkusrevyen.
Norsk versjon
Einar Sissener fremførte en norsk versjon av visa i revyen Har du lyst har du lov, som ble spilt på Scala i 1936. Han sang den også i TV-programmet, Artistportrett - Einar Sissener, sendt på NRK 29. august 1961.
REDD
REDD er et engelsk akronym som betyr reduserte utslipp fra avskoging og skogforringelse i utviklingsland - på engelsk, reducing emissions from deforestation and forest degradation in developing countries.
Hensikten med REDD er å bidra til reduserte klimaendringer ved å bygge opp et insentivsystem der utviklede land kompenserer utviklingsland økonomisk for å redusere utslipp fra skogsektoren. REDD er et sentralt begrep i de internasjonale klimaforhandlingene. Forhandlinger pågår for å inkludere REDD i den nye klimaavtalen som skal overta etter Kyotoprotokollen i 2013 under FNs klimakonvensjon.
I den norske statsministeren Jens Stoltenbergs presentasjon av REDD på COP13 på Bali, forklarte han at ''“teknologien er velkjent og har vært tilgjengelig i tusener av år. Alle vet hvordan man ikke hogger ned et tre.”'' Dette bidro til konseptets popularitet, og at REDD+ ble ansett for å være en enkel, økonomisk og rask måte å begynne å kutte karbonutslipp. Norge har gått inn i flere bilaterale avtaler om finansiering av REDD, blant annet med Indonesia og Guyana.
REDD+
I de internasjonale klimaforhandlingene har uttrykket utviklet seg til REDD+ som også inkluderer bærekraftig skogforvaltning, skogbevaring og økning av karbonholdet i eksisterende skoger (sustainable management of forests, conservation and enhancement of forest carbon stocks).
Selv om fokuset for REDD+ er å redusere utslippene fra skogsektoren, kan REDD+ i beste fall bidra positivt til å bevare skogenes økosystemtjenester slik som mat, brensel og råmaterialer, bevaring av naturmangfold og vannressurser, samt beskyttelse mot jorderosjon. På den andre siden er mange, spesielt urfolksorganisasjoner, redde for at REDD vil true lokalbefolkningens tilgang til skogen.
Flere utviklingsland har startet arbeidet med å redusere utslippene fra skogsektoren og flere utviklede land støtter dette arbeidet økonomisk. Det er opprettet flere program administrert av etablerte multilaterale organisasjoner, som kanaliserer økonomisk og teknisk støtte til utviklingslandene som arbeider med REDD. Verdensbanken administrerer to slike initiativ, og FN har opprettet FNs REDD-program (UN-REDD Programme). UN REDD (FNs REDD-program) er ikke det samme som, og må ikke forveksles med, REDD+ eller det internasjonale arbeidet med REDD+ under FNs klimakonvensjon.
REDD i COP (Conference of the Parties)
RED (Reducing Emissions from Deforestation) ble først foreslått I 2005 på COP11 I Montreal. På COP13 I Bali I 2007 ble det foreslått at REDD (Reducing Emissions from Deforestation and Forest Degradation) blir inkorporert I en fremtidig internasjonal klimaavtale. På COP16 I Cancun ble det avtalt en plan for nasjonalt drevet tilnærming til REDD+ I tre faser, I tillegg til at navnet fikk et plusstegn som symboliserer inkluderingen av biologisk mangfold og hensynet til lokalbefolkningen. På COP18 I Doha I 2012 var det lite fremskritt I forhold til REDD+. Dette kan sees på som en del av den generelle mangelen på fremskritt i klimaforhandlingene, i tillegg til at landene ikke klarte å bli enige om blant annet metodologi og finansiering av REDD+.
Nedre Bersåvatn kraftverk
Nedre Bersåvatn kraftverk er et vannkraftverk i fjellet ovenfor Tyssedal i Odda kommune i Vestland.
Kraftstasjonen utnytter et fall på 65 - 77 meter mellom Øvre Bersåvatn og Nedre Bersåvatn.
Kraftverket benytter eksisterende regulering og tunnel som ble bygget for Mågeli kraftverk.
Etter at vannet har vært i bruk i kraftstasjonen renner det ut i Nedre Bersåvatn, som er magasin for Mågeli kraftverk.
Produksjonen startet i 2005. Eier er Statkraft.
Old Carthusians
Old Carthusians kan blant annet vise til:
William Shatner
William «Bill» Shatner (født 22. mars 1931 i Montréal i provinsen Québec i Canada) er en Emmy og Golden Globe-vinnende kanadisk skuespiller, forfatter og musiker, mest kjent for rollen sin som kaptein James T. Kirk på romskipet USS Enterprise i TV-serien Star Trek fra 1966 til 1969 og i de sju påfølgende filmene. Han spilte også tittelrollen som politimannen T.J. Hooker fra 1982 til 1986, som gikk på ABC og CBS. Han har også spilt rollen som Denny Crane i TV-serien Boston Legal.
Shatner har gitt ut to musikkalbum, The Transformed Man fra 1968 og Has Been fra 2004. Han har også skrevet flere bøker, både selvbiografiske og fiksjonsromaner.
I oktober 2021 ble han romturist med Blue Origin, som den eldste personen i verdensrommet noensinne.
Tidlig liv
Shatner ble født i Montréal i Quebec i Canada, av Hoseph Shatner og Anna Garmaise. Alle fire av Shatners besteforeldre var jødiske immigranter fra Øst-Eruropa; hans farfar, Wolf Schattner, forkortet familienavnet til "Shatner". Han gikk på Willingdon Elementary School, på Notre-Dame-de-Grâce i Montreal, Quebec, og fikk i 1952 en Bachelor's degree i økonomi fra Montreals McGill University, der en bygning fikk navnet The Shatner Building i 1993 etter en avstemning blant studentene. Selv om det er brukt av studentene, er ikke navnet offisielt anerkjent av universitetet som bruker navnet «University Centre».
Personlig liv
Shatner har vært gift fire ganger: til Gloria Rand fra 1956 til 1969, med Marcy Lafferty fra 1973 til 1994, Nerine Kidd fra 1997 til 1999, og sin nåværende kone Elizabeth Martin som han giftet seg med i 2001. Shatner har tre døtre: Leslie Carol (født 1958), Lisabeth Mary (født 1960), og Melanie (født 1964), fra sitt ekteskap med Rand. Han er svigerfar til Joel Gretsch, som er gift med Melanie, og som har barnebarna Kaya og Willow.
Shatner er også i slekt med Mordechai Shatner, som var en av de som signerte på den israelske uavhengighetserklæringen i 1948.
Tidlig karriere
Shatner var opprinnelig en klassisk skuespiller som spilte Shakespeare-stykker. Han opptrådte på the Shakespearean Stratford Festival of Canada i Stratford. Han spilte en rekke av roller fra Shakespeare-stykkene, inklusive Henry V og Tamburlaine the Great. Shatner fikk også sin debut Broadway i det stykket. I 1954 fikk han rollen som "Ranger Bill" i den canadiske versjonen av Howdy Doody Show.
Star Trek
Shatners karriere startet for alvor da han fikk rollen som "Captain James T. Kirk " i science fiction-serien Star Trek. Han hadde rollen fra 1966 til 1969.
I 1973, returnerte Shatner til rollen som Captain Kirk, men bare med stemmen sin, i den animerte Star Trek serien. Han skulle også være i oppfølgingsserien Star Trek: Phase II, men Star Trek: Phase II ble kansellert og utvidet til filmen Star Trek: The Motion Picture. Shatner er bemerket for å ha deltatt i det første kysset i en amerikansk fjernsynsserie mellom to personer fra forskjellige raser, med Nichelle Nichols i rollen som "Uhura". Scenen medførte kontrovers og var sett på som et fjennombrudd i fjernsyns-historien, selv om det skjedde etter kysset mellom Sammy Davis, Jr. og Nancy Sinatra på showet '[Movin' With Nancy'' i desember 1967. En prøvde å ta to ulike opptak av scenen, slik at en "kysse-fri" episode kunne sendes i de sørlige statene av USA, men tilslutt ble kysset uansett brukt da Shatner skal ha ødelagt det andre opptaket med vilje.
Shatner ble i mange år anklaget for å være vanskelig å arbeide med av sine medspillere i Star Trek, bl.a av James Doohan og George Takei, som sa at han mislikte Shatner for å være en arrogant og egosentrisk person som prøve å trykke sin medspillere i bakgrunnen. I 2004 Star Trek DVD settet, så det ut til at Shatner hadde begravd stridsøksen med Takei, men sprekken mellom Shatner og Doohan var verre. På 1990-tallet gjorde Shatner flere forsøk på å gjøre opp med Doohan, men uten suksess i lang tid; men en artikkel i Associated Press publisert da Doohan gjorde sin siste opptreden på en Star Trek-konvensjon sent i august 2004, sa at Doohan hadde tilgitt Shatner og de hadde fikset forholdet sitt. Det er mulig at deres fornyet vennskap var resultatet av at Shatner bekymring over Doohan, som hadde blitt syk og døde av Alzheimers 20. juli 2005. Shatner fortsatte med å spille "Kirk" i seks påfølgende filmer, Star Trek: The Motion Picture, Star Trek II: The Wrath of Khan, Star Trek III: The Search for Spock,Star Trek IV: The Voyage Home, Star Trek V: The Final Frontier, Star Trek VI: The Undiscovered Country, Star Trek: Generations.
Sommeren 2004, dukket det opp rykter om at produsentene av serien Star Trek: Enterprise ville bringe William Shatner tilbake til Trek. Meldinger i media sa at ideen ble seriøst vurdert av seriens produsent Manny Coto, men like etterpå ble serien kansellert og avsluttet dermed ethvert håp om å se Shatner i en Star Trek-serie.
Mens Shatner har indikert at han ikke vil spille i den nye Star Trek-filmen  som skal ha premiere i 2009, sa filmens regissør Abrams i juli 2007 at produksjonen «desperat prøvde å finne en måte å få han med på» men å «trykke han med...ville være en katastrofe».
I 2008 ble han med på Star Trek: The Tour i Long Beach, California – som var en utstilling planlagt til å turnere 40 byer i USA og Canada. I et intervju snakket han om å akseptere dominansen av Star Trek i den offentlige hukommelsen av hans karriere, og å takles med beundringen fra fansen.
Etter Star Trek
Shatner hadde en lang periode uten arbeide i tiåret mellom den opprinnelige Star Trek og den første Trek filmen, noe som han selv tror var på grunn av at han ble sterkt koblet til rollen som "Captain Kirk", noe som gjorde det vanskelig å finne annet arbeide. I samme periode forlot hans kone Gloria Rand han. Med veldig lite penger og få skuespiller-oppdrag, levde han i en campingbil i San Fernando Valley frem til flere gjesteroller førte til bedre betalte roller. Shatner viser til denne delen av sitt liv som «den perioden», en periode der han tok på seg hva som helst, inklusive opptredener på små fester, for å sørge for sin familie. Kanskje ble punktet der det snudde for Shatner, hans rolle i filmen Big Bad Mama, der han fikk mye ros for sin naken-scene med Angie Dickinson.
Shatner har hatt suksess med en serie av science fiction-bøker publisert i hans navn. Den første, publisert i 1990, var TekWar. Denne populære bok-serien førte til en Marvel-tegneserie, flere fjernsyns-filmer, der Shatner spilte en av rollene, og til en kortlevd fjernsynsserie der Shatner hadde flere opptredener; han regisserte også noen episoder. I 1995, ble et videospill med navnet William Shatner's TekWar sluppet.
Utmerkelser, priser og nominasjoner
Ved nyttår 2018 ble Shatner utnevnt til offiser av Order of Canada.
Listene under er ikke komplett, se Internet Movie Database – William Shatner: Awards
Hollywood Walk of Fame
Shatner har en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved 6901 Hollywood Blvd. Han har også en stjerne på den canadiske Walk of Fame.
Utvalgt filmografi
Listene under er ikke komplett, se Internet Movie Database – William Shatner
Humanitært arbeide
I 2006 solgte Shatner sin nyrestein for US$75,000 til GoldenPalace.com. I en opptreden på The View 16. mai 2006, sa Shatner at $75 000, sammen med ytterligere $20 000 som han fikk fra medspillere og crew i serien Boston Legal, betalte for byggingen av et hus av organisasjonen Habitat for Humanity.
Trivia
I 2004 ble Shatner en "Celebrity Photographer" for Playboys Cyber Club.
Mohawkene
Mohawkene (Kanienkeh eller Kanienkehaka som betyr «flintfolket») er et innfødt folkeslag i Nord-Amerika som lever rundt Ontariosjøen og St. Lawrence-elva i det som nå er Canada og USA. Deres opprinnelige hjemland strekker seg fra sør for Mohawk-elva, øst til Green Mountains ved Vermont, vest til grensa til Oneida-nasjonen og nord til St. Lawrence-elva.
Språk
Mohawkenes språk tilhører den irokesiske språkfamilien.
Historie
Mohawkene var blant de fem (senere seks) irokesiske indianerstammer som sammen dannet irokeserføderasjonen, eller haudenosaunee, i 1642. Etter etableringen av irokeserføderasjonen ble mohawkene kjent som «vokterne av den østlige dør», en betegnelse som henspilte på at det var deres ansvar å verne føderasjonen mot invasjoner fra øst.
Mohawkene var den østligste av stammene i føderasjonen. Geografisk var deres hjemland hovedsakelig i den delen av USA som i dag utgjør delstaten New York, men med utbredelse dels inn i Canada og dels inn i den amerikanske delstaten Vermont.
Fra 1710 og frem til avslutningen av den amerikanske uavhengighetskrig var de allierte med England – først mot franskmennene, senere mot amerikanerne. I 1783 flyktet de fra staten New York og inn i Canada.
I dag
Mohawkene teller i dag (2008) om lag 35 000 personer. Mange bor på det amerikanske indianerreservatet St. Regis Mohawk (på grensen mellom New York og Canada) eller de kanadiske reservatene Akwesasne, Kahnawake, Kanesatake, Tyendinega og Six Nations. I 1969/1970 og 1990 kom det under Oka-krisen til væpnede sammenstøt mellom mohawker og kanadiske styresmakter.
Karesi (Balıkesir)
Karesi er en by med 178 105 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Balıkesir. Den ligger nord for Altıeylül, sør for Manyas, øst for Balya og vest for Kepsut.
VM i taekwondo 1982
VM i taekwondo 1982 (verdensmesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Guayaquil i Ecuador i 1982.
Liste over kulturminner i Storfjord
Liste over kulturminner i Storfjord er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Storfjord. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Revens dvergbendelorm
Revens dvergbendelorm (Echinococcus multilocularis) er en bendelorm (parasitt) som først og fremst lever i rødrev, ulv, mårhund og andre hundedyr. Som mellomvert bruker parasitten mus og andre gnagere, men kan også bruke mennesker.
I Europa finnes Echinococcus multilocularis først og fremst i Mellom-Europa og nordøst i europeisk Russland. I 1999 ble parasitten oppdaget på Svalbard, dit den sannsynligvis hadde kommet med fjellrev på vandring fra Russland, men man har fremdeles ikke funnet parasitten på fastlandet i Norge. Den ble i februar 2011 påvist for første gang i Sverige, og er kjent fra spredte tilfeller sør i Danmark og altså på Svalbard.
Det finnes to ulike dvergbendelormer, hundens dvergbendelorm Echinococcus granulosus og revens dvergbendelorm Echinococcus multilocularis. Parasittene lever i vertsdyrenes tarm, og produserer egg som skilles ut i avføringen.
Livsløp
De voksne parasittene bor i tynntarmen til hovedverten (rev, ulv, mårhund eller hund). Eggene spres ut i naturen via vertens pels eller sammen med vertens avføringen, der de f.eks. blir spist av mus. I musen klekkes eggene og bendelormen går via blodet til leveren, der den danner cyster, som utvikler parasittlarver. Når så hovedverten (rev, ulv, mårhund eller hund) eter smågnagerne, kommer larvene inn tynntarmen, og utvikler seg til voksne parasitter (bendelormer).
Parasittene kan også overføres mellom hovedvertene ved f.eks ulv spiser rev og/eller mårhund.
Konsekvenser for mennesker
Mennesker kan muligvis få i seg eggene ved å spise bær eller sopp, det er tilrådelig å vaske bærene og å varmebehandle soppen. Larvene søker seg til menneskets lever, og fører til leversvikt (alveolar hydatid disease, AHD). Tidligere regnet man med en levetid på høyst 10 år for AHD-pasienter, men med nyere medisin kan man regne med lengre levetid.
Cambil
Cambil er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Jaén. Kommunen har 2,662 innbyggere (2021).
Revens dvergbendelorm
Høy dødelighet
Grunnen til at man har fryktet at parasitten skulle spre seg hit, er at den kan gi alvorlig sykdom – Ekinokokkose – som er grunnen til at den er fryktet i Mellom-Europa, hvor parasitten er vanlig hos rødrev. Ekinokokkose forårsaker svulstlignende prosesser ulike steder i kroppen der larvene utvikler seg. I alvorlige tilfeller kan hjerne eller lever påvirkes. Dette er en prosess som tar lang tid og det kan gå år før symptomer opptrer. Dødeligheten kan være høy for E. multilocularis.
Kulturelle konsekvenser
I Mellom-Europa er bortimot 60 % av revene smittet av Echinococcus multilocularis. Tallet på faktiske sykdomstilfeller i Europa er likevel lavt. og innsankede bær er en lite sannsynlig smittekilde. I land med høy forekomst av parasitten gis befolkningen råd om god håndhygiene etter kontakt med dyr og jord, og varmebehandling eller nøye skylling av bær og sopp.
Spredningsrisiko
Parasitten kan komme til Norden på tre måter:
I Fremmedartslista 2018 er Echinococcus multilocularis vurdert til svært høy risiko på grunn av stort invasjonspotensial og middels økologisk effekt.
Svetlana Osipova
Svetlana Osipova (født 3. mai 2000) er en usbekisk taekwondoutøver.
Hun representerte Usbekistan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i første runde.
Mieh Mieh
Mieh Mieh eller Mieh-ou-Mieh er en flyktningleir for palestinere ca. fire km øst for Sidon i Libanon. Den ble opprettet i 1954 i bygningene til et protestantisk amerikansk misjonsinstitutt, The Gerard Institute.
En del av leiren ble ødelagt under den israelske innmarsjen under Libanon-krigen i 1982 og ble utsatt for større ødeleggelser under den libanesiske borgerkrigen, samt i juli 1991 da 15 % av boligene ble ødelagt, sammen med skolen og fordelingssentralen dravet av UNRWA.
Musikkåret 1511
Musikkåret 1511 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1511.
Igarapava-demningen
Anlegget har turbiner med installert produksjonskapasitet (ytelse) på 220 MW. Det ble ferdigstilt i 1999, etter fem års bygging.
The Grim Game
The Grim Game er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Irvin Willat.
Handling
En ung mann blir urettmessig fengslet for et drap han ikke har begått. Men han stikker av fra fengsel kort tid senere, og tar snart opp jakten på de virkelige gjerningspersonene - men de holder nå hans forlovede kidnappet.
Qikiqtaq
Qikiqtaq (engelsk: King William Island) er ei øy i kanadisk Arktis, i Kitikmeot-regionen i Nunavut. Den dekker et område på mellom 12 516 km² og 13 111 km², og er dermed Canadas 15. største øy. Folketallet er 1064, ifølge 2006-folketellingen. Alle innbyggere holder til i Gjoa Haven.
Geografi
Mot øst er Qikiqtaq skilt fra halvøya Boothia av James Ross-sundet og Rae-sundet. I vest går Viktoriasundet og bortenfor det ligger Kitlineq. I Simpsonsundet ligger Toddøya, videre mot sør ligger Adelaidehalvøya, mens Maudgolfen ligger i sørvest.
På nordkysten av øya ligger Victory Point. Gore Point, Point Le Vesconte, Erebus Bay og Terror Bay er alle på vestkysten. Douglas Bay, Booth Point og Gjoa Haven ligger alle på sørkysten.
Landskapet er småkupert, høyeste punkt på øya er 137 moh. Mange små vann finnes på øya, disse er knapt synlige om vinteren.
Historie
Inuiter har hatt tilhold på øya siden uminnelige tider.
Flere polarforskere har, under søk etter Nordvestpassasjen, ligget i vinteropplag på Qikiqtaq. John Franklins ekspedisjon lå innefrosset i drivisen nordvest for øya. Etter at de hadde forlatt skipene, døde størsteparten av mannskapet gradvis av utmatting og sult da de prøvde å gå sørover til vestkysten. To av Franklins menn er gravlagt ved Hall Point på øyas sørkyst.
I 1903 seilte oppdageren Roald Amundsen, på leting etter Nordvestpassasjen, gjennom James Ross-sundet og stoppet i et naturlig havn på øyas sørkyst. Der, ute av stand til å holde frem grunnet isforholdene, lå han i vintrene 1903/4 og 1904/5. Under dette oppholdet lærte han polart levevis av netsilikinuitene, noe som han senere hadde avgjørende nytte av på sin ekspedisjon til Sørpolen. Han brukte skipet sitt, «Gjøa», som base for oppdagelsesturer sommeren 1904. En sledetur gikk til halvøya Boothia og en reise til den magnetiske nordpol. Amundsen dro videre vestover i august 1905, etter 22 måneder på Qikiqtaq. Havnen der de bodde, huser i dag øyas eneste settlement, Gjoa Haven.
Øya er kjent for de store flokkene med karibu som har sommerbeite der, før de om høsten drar mot sør over sjøisen.