cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fylkesvei 7900
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 293 (Troms).
Kapp Verde under Sommer-OL 2004
Kapp Verde under Sommer-OL 2004. Tre sportsutøvere, to menn og en kvinne fra Kapp Verde deltok i tre sporter, boksing, friidrett og turn under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var tredje gangen Kapp Verde deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje.
Jens Werner Andersen
Jens Werner Andersen (født 17. mars 1976 i Drammen) er en norsk billedkunstner og multikunstner. Han er utdannet animatør fra Høgskulen i Volda. I etterkant av en utstilling i 2005 ble han saksøkt av NIKE fordi signaturen lignet deres logo. Forlik ble inngått og som følge av dette kan ikke Andersen lenger signere verkene sine med signaturen sin. Maleren Andersen har også dekorert Burberry-huset. Det er ett av de minste husene i Larvik sentrum og var tidligere Larviks offentlige toalett. Dette var også hans hjem frem til 2010. Han var på niendeplass på Larvikslista før kommunevalget i 2007. 12.05 2011 var Jens Werner Andersen invitert til å holde et foredrag på for Pecha Kucha Night vol. 18 på Norsk Design og Arkitektursenter i Oslo. Foredraget var om hans tid som kunstner i Larvik by.
Novella d’Andrea
Novella d'Andrea (født i 1312 i bystaten Bologna, død 1333 samme sted) var en italiensk advokat og professor i kirkerett ved universitetet i Bologna.
Hun var datter av Giovanni d'Andrea, professor i kanonisk rett ved Bolognas universitet, ble utdannet av sin far, og underviste selv ved det at hun overtok hans forelesninger som vikar i hans fravær. Ifølge Christine de Pisan underviste hun skjult bak et draperi for at ikke studentene skulle bli distrahert av hennes skjønnhet. Hun giftet seg med advokaten Giovanni Caldesimus og døde ung. Hennes far gav sitt verk om pave Gregor Xs dekretalier navnet Novellae etter henne. Også hennes søster, Bettina d'Andrea, underviste i jus og filosofi, ved universitetet i Padova, der også hennes mann arbeidet, til sin død i 1335.
Georgias forsvar
Georgias forsvar (საქართველოს შეიარაღებული ძალები, sak'art'velos sheiaraghebuli dzalebi) består av republikken Georgias væpnede styrker. De er hjemlet i landets grunnlov, forsvarslov og internasjonale avtaler. Deres oppdrag løses under ledelse av det georgiske forsvarsdepartementet. 28 666 personer tjenestegjør for tiden i den militære strukturen Den nåværende forsvarsministeren er Davit Kezerashvili og forsvarssjefen er oberst Zaza Gogava.
Historie
Det georgiske forsvaret ble etablert tidlig på 1990-tallet fra tidligere enheter av sovjethæren på georgisk territorium, irregulære styrker og georgiske innbyggere som hadde tjenestegjort andre steder i Sovjetunionen.
23. mars 1994 var Georgia en av de første tidligere sovjetrepublikkene som gikk inn i Partnerskap for fred. Av PFF-landene var Georgia det første som leverte inn dokumentasjonen som kreves for å få en Individual Partnership Action Plan (IPAP) fra Nato. Hvis denne lykkes så har Georgia mulighet til å gå videre og få en Membership Action Plan (MAP), et skritt videre på stigen for å få Nato-medlemskap.
Georgiske styrker var involvert i KFOR og deltar i operasjoner i Irak-krigen og i Afghanistan.
Det georgiske forsvaret har gjennomgått store reformer i senere år for å stå rustet til støtte opp Georgias ambisjoner om Nato-medlemskap, samt de pågående i konfliktene i Abhkazia og Sør-Ossetia, samt internasjonal terrorisme. Georgia ser også invasjon og spredning av konfliktene i russisk Nord-Kaukasus som de verste scenariene på henholdsvis kort og lang sikt.
Odd Sylvarnes Lund
Odd Sylvarnes Lund (1949–2021) var en norsk musiker som spesialiserte seg på eldre blåseinstrumenter. Han spilte instrumenter som bukkehorn og lur, og var profesjonell trompetist. Lund var førsteamanuensis (emeritus) ved Norges musikkhøgskole, der han var tilknyttet fagseksjon for improvisert musikk, jazz og folkemusikk.
Lund deltok på en rekke CD-innspillinger. Under åpningsseremonien for Vinter-OL på Lillehammer spilte han lur.
Georgias forsvar
Flagg
Dette er Georgias militære flagg.
Slaget ved Tyndaris
Slaget ved Tyndaris var et sjøslag under den første punerkrig, som ble ukjempet ved Tyndaris (dagens Tindari) i 257 f.Kr. Tyndaris var en siciliansk by grunnlagt som gresk koloni i 396 f.Kr., lokalisert høyt over havet med utsikt over Tyrrenhavet i Pattigulfen. Hiero II, tyrann av Syracus, godkjente at Tyndaris ble en base for karthagenerne. Etter dette slaget, som ble utkjempet i farvannene mellom Tyndaris og De eoliske øyer, ble byen overgitt til romerne og Hiero II ble en trofast alliert til Roma.
Kerala
Kerala (केरल) er en indisk delstat med et territorium på 38 863 km² og ca. 31,8 millioner innbyggere (2001). Hovedstaden heter på det lokale språket malayali Thiruvananthapuram, men er internasjonalt kjent under navnet Trivandrum.
Utdanning
Sammenlignet med India forøvrig har Kerala en godt utdannet befolkning. Analfabetismen er Indias laveste, ettersom delstaten i 1991 hadde over 90 % lesekyndige innbyggere – Kerala ble dermed regnet som den første delstaten i India uten analfabetisme. Forskjellen i andel lesekyndige mellom kvinner og menn og mellom urbane og ikke-urbane strøk er også den laveste i India.
Politikk
Befolkningen er politisk aktiv med høy valgdeltagelse. Det politiske landskapet domineres av to allianser: The United Democratic Front (India) (UDF) som ledes av Kongresspartiet og the Left Democratic Front (Kerala) (LDF) som ledes av Communist Party of India (Marxist) (CPI(M)). I 1957 var Kerala den første regionen i verden som fikk et kommunistisk styre gjennom et demokratisk valg.
Det norske fiskeriprosjektet i Kerala
Norges første u-hjelpsprosjekt, Fiskeriprosjektet i Kerala, ble startet i 1952 i Kerala. Det var et forsøk på å styrke den lokale fiskeriindustrien, blant annet med motorisering av båter. Prosjektet ble avsluttet i 1972. Det har siden blitt brukt som et eksempel på et særdeles feilslått bistandsprosjekt.
Byer og innbyggertall
De større byene i Kerala, med overslag av antall innbyggere pr 2005 og eldre navneformer som byene er mer kjent under i parentes, er de følgende:
Tsunamien i desember 2004
Den 26. desember 2004 ble de sørligste distriktene i Kerala, særlig distriktene Kollam og Alappuzha, rammet av en tsunami utløst av en rekke undersjøiske jordskjelv langs en linje fra vest for Sumatra til Andamanøyene. Det øvrige Kerala gikk stort sett fri. (Se Jordskjelvet i Indiahavet 2004).
Puducherry
Puducherry (tamilsk, telugu , malayalam , fransk ), tidligere Pondicherry, er et forbundsterritorium i India, oppkalt etter territoriets største by. Puducherry består av det som inntil 1954 var Frankrikes kolonier i India (Fransk India).
Geografi
Forbundsterritoriet Puducherry består av fire små territorier med relativt stor geografisk avstand fra hverandre.
Kultur
Innbyggerne i Puducherry er stort sett tamiler, som snakker tamil hjemme og i sosiale sammenhenger. Tradisjonelt har imidlertid utdannings- og administrasjonsspråket vært fransk. Etter gjenforeningen med India i 1954 har imidlertid engelsk vært dominerende. Den franske innflytelsen er imidlertid synlig i «Ville blanche» (Den hvite byen), hvor hus i fransk stil, gateskilter, et fransk gymnas, et fransk institutt, flere katolske kirker og statuer av Jeanne d’Arc og Joseph François Dupleix vitner om nær tre hundre års fransk dominans. Franskkunnskaper holdes også vedlike i noen kretser, selv om engelskkunnskapene er langt bedre i den allmenne befolkningen. Fransk gastronomi gjør seg også gjeldende i byens rikholdige restauranttilbud, hvor man også får servert alkohol. I den omkringliggende delstaten Tamil Nadu er dette vanskeligere og dyrere. Man anslår at rundt 7000 franske borgere, de fleste etniske tamiler, bor i byen, og rundt 20 000 med opprinnelse fra det tidligere franske India bor i Frankrike.
I sentrale Puducherry finnes også «Ville noire», den svarte byen, hvor den tamilske befolkningen tradisjonelt har bodd. Husene i dette historiske kvarteret er bygd i lokal, tamilsk tradisjon.
Utenfor Puducherry, i Tamil Nadu, ligger eksperimentbyen Auroville, grunnlagt av tilhengere av frihetskjemperen og yogien Sri Aurobindo. Byen har også flotte strender ut mot Bengalbukta.
Historie
Puducherry-enklaven ble grunnlagt i 1674 av Compagnie française des Indes Orientales, Det franske ostindiske kompani, på territorium kjøpt året før av sultanen av Bijapur. I perioden 1693-97 var byen besatt av nederlenderne som følge av krigene mellom Nederland og Frankrike, men ved freden i Rijswijk i 1697 fikk Frankrike byen tilbake. Britene, som på 1700-tallet kjempet med franskmennene om kontrollen over India, okkuperte byen ikke mindre enn tre ganger i løpet av 1700-tallet, og holdt da byen i flere måneder hver gang.
Preston (Dorset)
Preston er en landsby ved kysten i sørlige Dorset i England. Den ligger omkring 3 km nordøst for sentrum av Weymouth og 2 km vest for landsbyen Osmington.
Puducherry
Historie
Etter freden i Paris i 1763 ble imidlertid Frankrikes innflytelse i India begrenset til de få enklavene som i dag utgjør Unionsterritoriet Puducherry. Som følge av Napoleonskrigene ble byen igjen holdt av britene mellom 1803 og 1814. Deretter var byen på franske hender helt fram til 1954. Avviklingen av de franske comptoirs, handelsstedene, skjedde som følge av forhandlinger mellom India og Frankrike. I 1954 overtok India den reelle kontrollen av territoriet, mens overtakelseserklæringen først ble underskrevet 8. mai 1956. Puducherry ble så en del av State of Madras, det som senere skulle bli delstaten Tamil Nadu. 1. juli 1963 ble imidlertid Forbundsterritoriet Pondicherry med enhetene Pondicherry (nå Puducherry), Karaikal, Yanam og Mahé skilt ut.
Preston (Dorset)
Det er god utsikt over bukten Weymouth Bay fra et utkikkspunkt i Presten. John Constable malte «Weymouth Bay» der, et landskapsmaleri med utsyn over feirestedet fra Bowleaze. Det henger i dag i National Gallery.
Puducherry
Offisielle språk
Offisielle språk i Forbundsterritoriet Puducherry er fransk, tamil, telugu og malayalam. Bruken av disse ulike språkene varierer imidlertid svært, fordi territoriet har en så spesiell geografi. I virkeligheten brukes gjerne engelsk som kommunikasjonsspråk mellom de ulike delene av territoriet.
1. Tamil brukes av Puducherrys regjering, og da spesielt i intern kommunikasjon i enklavene Puducherry og Karikal.
Preston (Dorset)
Sognekirken, viet sankt Andreas, er fra 1400-tallet, men bygd på samme sted som en tidligere normannisk kirke. Tårn fra 1500-tallet. Den er i gotisk stil. Inventaret er for det meste fra en restaurering i 1855, og det er to glassmalerier fra 1949.
Puducherry
Offisielle språk
2. Fransk er et offisielt språk i hele territoriet. Franskens offisielle status ble sikret ved Traité de Cession (Avståelsestraktaten) av 28. mai 1956 som erklærer: Le français restera langue officielle des Établissements aussi longtemps que les répresentants élus de la population n'auront pas pris une décision différente eller Fransk forblir myndighetenes offisielle språk så lenge de folkevalgte ikke har truffet annen beslutning. 3.Telugu er offisielt språk i Yanam, en enklave i delstaten Andhra Pradesh.
Preston (Dorset)
Preston har et forsamlingshus som benyttes av mange lokale grupper, inkludert en lokal pantomimegruppe. Det er tre vertshus: The Bridge Inn (tidligere kalt for The Swan), The Spice Ship og The Springhead.
Puducherry
Antall talere
Antall talere for hvert språk var i 2001 følgende:
Styresett
Puducherry er et forbundsterritorium, ikke en egen stat. Dermed styres territoriet direkte av Forbundsregjeringen i New Delhi. India har imidlertid tilstått Puducherry flere særretter, slik som retten til å ha en egen, lovgivende forsamling og sin egen regjering. Dermed fremstår Puducherry på mange måter som en egen stat. Delstaten kan altså vedta sine egne lover på begrensede saksfelt, men disse må ofte ratifiseres av den indiske forbundsregjeringen eller godkjennes av Indias president.
Territoriets øverste representant er Lieutenant Governor of Puducherry, som holder hus i Raj Nivas, tidligere Palais du Gouverneur, det tidligere guvernørpalasset. Den føderale regjeringen har imidlertid hånd om budsjettene i territoriet, og som følge av det har Puducherry i lange perioder hatt lavere beskatning enn omkringliggende stater. Dette gjelder spesielt på avgiftssiden.
Mecklenburg kullkraftverk
Mecklenburg kullkraftverk er et kullkraftverk ved Clarksville i Mecklenburg County, delstaten Virginia i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 140 MW, fordelt på 2 blokker/turbiner. Operatør er energiselskapet Dominion Power Co.
Anlegget ble bygget ut i årene omkring 1990–1992. Brenselkilden er sub-bitumenøst kull. Utslippene av CO2 i 2006 var totalt 914.092 tonn.
Anders Føyen
Anders Føyen (født 11. desember 1957) fra Asker i Akershus ble verdensmester i brettseiling i 1977 og 1978. Han er utdannet MBA fra Pacific Lutheran University i Seattle, USA, og har jobbet i Microsoft siden 1991.
Star Wars: Battlefront
Star Wars: Battlefront er et første- og tredjepersons videospill som er fokusert på kampene i Star Wars-filmene. Det ble utviklet av Pandemic Studios og LucasArts, og ble gitt ut den 20. september 2004 på PlayStation 2, Xbox, Macintosh og Microsoft Windows, samme dagen som Star Wars Trilogy ble gitt ut på et samlesett på DVD. Aspyr gav ut en port til Macintosh i juli 2005.
En oppfølger, Star Wars: Battlefront II, ble gitt ut den 1. november 2005 på Microsoft Windows, Xbox, PlayStation 2 og PlayStation Portable. I motsetning til Star Wars: Battlefront ble den ikke gitt ut til Macintosh.
Gameplay
Star Wars: Battlefront omhandler kampene mellom fire hovedparter fra både den originale og den nyere trilogien: Den galaktiske republikken og Confederacy of Independent Systems (CIS) fra den nye trilogien, og Opprøreralliansen og Det galaktiske imperiet fra den klassiske trilogien. Disse partene kan kun kjempe mot sine historiske motstandere, det vil si at man ikke vil se Opprørerne kjempe mot Separatistene, eller Klonene mot Imperiet. I hver part finnes det fem forskjellige klasser, hvorav fire er like for alle parter: En simpel soldat (en super battle droid for CIS), en soldat med tyngre våpen, en pilot og en sniper. Begge parter i en kamp har et satt antall med forsterkninger. Når dette nummeret når null vil den parten tape. Rundt omkring på slagmarken finnes det kommandoposter. Om den ene parten kontrollerer alle disse punktene, vinner de kampen. Hver part har også en spesiell klasse, som Droideka for Separatistene, og en stormtropp med en jetpak for Imperiet.
I Star Wars: Battlefront finnes det også Jedier: Mace Windu kjemper for den Galaktiske Republikken, Count Dooku for Separatistene, Luke Skywalker for Opprøreralliansen og Darth Vader for det Galaktiske Imperiet. I motsetning til oppfølgeren kan man ikke spille som disse jediene.
Flerspiller
Star Wars: Battlefront kan spilles online med opp til femti spillere på PC ved å bruke LAN eller GameSpy, mens Macintosh-versjonen har en grense på 32 spillere (eller 50 spillere på LAN). På PlayStation 2 ligger grensen på 16 spillere, eller offline med to spillere. På Xbox-versjonen kan man spille med 32 personer på Xbox Live.
Utvikling
Sent i 2004 slapp LucasArts og Pandemic Studios ut verktøy for å lage modifikasjoner.
Eksterne lenker
sv:Star Wars: Battlefront (spelserie)
Gyeongin National University of Education undergrunnsstasjon
Gyeongin National University of Education undergrunnsstasjon er en stasjon på linje 1 på Incheons undergrunnsbane.
Skogerøya
Navn etter samisk Skuvgi, navnet på den tidligere beste lakseplassen utenfor øya. I de eldste kilder er også Skogerøya omtalt som Salem eller på russisk Ostrov Salim. Øya ligger nordvest for Kirkenes kilt mellom Kjøfjorden i vest, Korsfjorden i sør, Bøkfjorden i øst og åpen mot Varangerfjorden i nord.
Skogerøya er ubebodd. Tidligere bebodde steder var blant annet Revøysund, Steinskjærnes, Nord-Leirvåg og Sør-Leirvåg. Det siste posthuset på Skogerøya, 9936 Steinskjernes, ble nedlagt 1.desember 1984. Det går vei på øya fra Steinskjærnes via Sør-Leirvåg til Nord-Leirvåg. Ved Skogerøya ligger Kjøøya og Kjelmøya der det er gjort jernalderfunn. I Gullsmedvika på Oksebåsneset er det rester av et kystbatteri, Heeresküsten-Batterien (HKB) 6/478 fra den andre verdenskrig. Batteriet hadde 4x10,5cm K331(f) kanoner med rekkevidde på 12 000 meter. Anlegget ble evakuert og sprengt oktober 1944.
Området tjener som sommer- og høstbeite for rein og har noen lakseplasser.
Økri skole
Økri skole på Økri i Bærum var tidligere en skole ved Økrigata. Skolen besto av en kombinert skolebygning og lærerbolig, bryggerhus og driftsbygning. Skolen ble innviet den 23. januar 1866 og lagt ned da Skui skole sto ferdig i 1901. Økri skole ble brukt til lærerbolig frem til 1957.
Adresse Økrigata 24
Lærere ved skolen:
PlayStation 2
PlayStation 2 (PS2; japansk: プレイステーション2 Pureisutēshon Tsū) er et registrert varemerke for Sonys andre spillkonsoll, og oppfølgeren til PlayStation. Utviklingen av den ble kunngjort i april 1999, og den ble først lansert i Japan 4. mars 2000.
Cytoarkitektur
Cytoarkitektur er den cellemessige struktur i et vev/organ.
PlayStation 2
Spillutviklere klaget også over at det var vanskelig å utvikle spill for konsollen. PlayStation 2 ble imidlertid populær etter en tid, da utviklerne fikk bedre verktøy. PlayStation 2 er tidenes mest populære spillkonsoll, med over 155 millioner solgte enheter.
Cytoarkitektur
Innenfor biologi henspiller dette på hvordan cellene i et vev (biologi) er organisert, og innenfor neurovitenskap henspiller det konkret på hvordan soma til nevronene er organisert i hjernebarken. Innen neurovitenskap vil farvning av den grå materie vise cytoarkitekturen til de tett plasserte cellekroppene, i motsetning den hvite materie hvor man finner høy konsentrasjon av myelin og axoner.
PlayStation 2
I september 2002 startet markedsføringen av en oppdatert utgave av konsollen som var langt mindre enn den gamle utgaven. Denne versjonen har også innebygd nettverksadapter.
Maskinvare
PlayStation 2 er basert på Sonys Emotion-Engine-prosessor, som er en egenprodusert 128-bits prosessor med intern klokkefrekvens på 294 MHz. Dette er et noe spesielt system, og er i motsetning til produsentens største konkurrent, Xbox, ikke-kompatibel med andre plattformer som PC. Det er derfor mye arbeid for en spillprodusent å portere et spill fra PlayStation 2 til PC/Xbox og motsatt. Mange produsenter velger derfor å utvikle et spill kun for PlayStation 2, på grunn av dens store popularitet.
Konsollen har en grafikkprosessor kalt Graphics Synthesizer, som også er egenprodusert spesielt for PlayStation 2.
Internminnet er på 32 MB.
Kopibeskyttelse
Fra produsentens side er det lagt inn kopisperrer i maskinen som hindrer brukeren i å bruke kopierte spill, som i alle andre spillekonsoller. Det er ingenting som hindrer det å ta kopi av et spill til PlayStation 2, men maskinen vil ikke starte kopien. Dette er, i motsetning til kopisperren i Xbox, en avansert sperre som er vanskelig å bryte.
Nirvanas diskografi
Nirvanas diskografi består av 3 studioalbum, 2 ep-er, 4 film album, 2 livealbum, 4 samlealbum, 1 box set og 18 singler.
PlayStation 2
Kopibeskyttelse
I likhet med den originale PlayStation kom det, til tross for den avanserte kopisperren, fort såkalte modchips til PlayStation 2. De første modifiseringspakkene kom på markedet allerede i mai/juni 2000, som var før konsollen ble lansert i Europa. Disse chippene var imidlertid vanskelige å bruke, og hadde mange mangler og problemer. For å starte et kopiert spill måtte man her først sette inn en original, starte og vente noen sekunder, så skifte til den kopierte platen.
Nirvanas diskografi
Nirvana sammen med Alice in Chains, Pearl Jam og Soundgarden var et av de store fire grunge bandene fra 90-tallet. I 1991 gav de ut deres mest kjente singel «Smells Like Teen Spirit».
PlayStation 2
Kopibeskyttelse
I dag finnes det et hav av modchips på markedet, og de fleste er så enkle i bruk at fremgangsmåten for å starte et kopiert eller importert spill er den samme som for å starte en original. Det kommer stadig nye, ettersom det kommer nye versjoner av konsollen hele tiden, hvor de tidligere modifiseringene ikke alltid fungerer lenger.
Spesialutgaver
I 2001 nådde Sony den magiske grensen på 20 millioner solgte konsoller, og i den forbindelse produserte selskapet 10 000 konsoller i fem forskjellige farger. Maskinene ble raskt et samleobjekt for det ble kun sendt 666 eksemplarer av hver farge til de tre markedene som maskinen ble solgt i (Japan, Europa og USA).
Konkurrenter
Sonys viktigste konkurrenter var Nintendo, Sega og Microsoft.
Hektordelfin
Hektordelfin (Cephalorhynchus hectori) er den minste av havdelfinene og tilhører slekten av flekkdelfiner, som sammen med resten av delfinene tilhører tannhvalene. Hektordelfinen er den minste av alle hvalartene.
Beskrivelse
Hektordelfinen ble først oppdaget i 1869. Den blir vanligvis omkring 1,2-1,5 meter lang, og vekten ligger normalt på ca. 35-60 kg (i snitt ca. 48 kg). Den er meget sjelden og endemisk for kysten av New Zealand, der den eksisterer i tre genetisk distinkte populasjoner. En langs vestkysten av Nordøya, en langs veskysten og en langs østkysten av Sørøya. På New Zealand regnes den som et nasjonalsymbol, sammen med kiwifuglen.
Newzealenderne kaller den «Mikke Mus delfin». Den er en liten småtykk svømmer som gjerne ligger rett under havoverflaten, og er derfor også kjent under navnene «Puffing Pig» («den tøffende grisen») og «Dumpling dolphin» («truntedelfinen»). Årsaken til tilnavnet Mikke Mus-delfin er den runde og helt sort ryggfinnen, som ligner på Mikke Mus' ører. Finnen er også stort sett det eneste man får et glimt av når denne delfinen kommer farende like under havoverflaten.
Også halefinnen, kinnene og sveivene er sorte. Over nakken, like ved blåsehullet, har den også en smal sort stripe. I buken er den hvit, og den hvite fargen fortsetter i en stripe opp langs delfinens sider. Resten av kroppen er blågrå, nesten i samme farge som havet når det er overskyet.
Hektordelfinen skiller seg også fra de fleste adre delfiner gjennom å ha en relativt liten snute, kort kropp, og en kort tykk hale, nesten som nisene. Det er vanskelig å se forskjell på hunner og hanner.
Atferd
Hektordelfinen er et flokkdyr som gjerne danner små grupper bestående av 2-12 individer. Gruppene er ikke egentlige familiegrupper som hos spekkhoggerne, men heller løst sammensatte grupper der dyra ofte skifter til en ny gruppe.
Hunnen føder som regel sent på vårparten eller tidlig på sommeren (når det er høst og vinter i Norge). Ungen blir født med halen først, så den ikke skal drukne under fødselen. Moren hjelper ungen opp til overflaten, der den raskt må lære seg pusteteknikken for å overleve. Kalven er ca. 76 cm lang når den blir født.
Skule Kongsfostre
Skule Kongsfostre (født 1052 i Wessex, England, død 1090 i Norge) hevdes å være sønn av Toste Godwinson, jarl av Northumbria, som var bror av kong Harald II Godwinsson. Dette tilbakevises av flere engelske forskere som mener å ha full oversikt over Tostes barn, og ikke finner plass for Skule der, men blant annet Frank Barlow og Emma Mason mener det ikke er usannsynlig. Lars Løberg gjør oppmerksom på at den siste omtalen han har sett, refererer til de norrøne påstandene om dette slektskapet som helt utenkelige. Det hevdes også at Toste møtte Skule første gang i 1066. Toste var gift med grevinne Judith av Flandern, datter av Balduin IV av Flandern og Eleanora av Normandie.
Professor Ludvig Daae hadde samme oppfatning. Hans avhandling «Om Reins-ættens sidste, fyrstelige medlemmer» fra 1896 inneholder en kort diskusjon av det som da var kjent, det vil si at et flertall av ættesagaene førte Skule som sønn av Toste Godwinsson. Han peker imidlertid på at nettopp Snorre Sturlason – som kjente Hertug Skule og derved skulle ha gode kilder – ikke oppgir noe slikt slektskap. Snorre sier kun at han var av god engelsk ætt. Skules bror, Ketil Krok, kom ifølge Snorre også til Norge, se slekten Krog.
Han fikk også godset Rein i Fosen i Trøndelag, som senere ble bygd om til Reins kloster.
Av kong Olav Kyrre fikk han også Gudrun Nevsteinsdatter til hustru. Hennes mor var Ingrid Sigurdsdatter, som var datter av Sigurd Syr Halvdansson; den siste småkongen i Norge. Skule og hans hustru Gudrun fikk to barn:
Etter Skules død var det sønnen Åsulv som satt med Rein. Han ble gift med Tora, som hadde mektige menn som Einar Tambarskjelve og Erling Skjalgsson som sine nære forfedre. Etter han fulgte sønnen Guttorm, som igjen ble fulgt av sin sønn Bård.
Skule Kongsfostre er blant annet stamfar til ætten Rein i Trøndelag. Fra ham nedstammer den senere kong Inge Bårdsson, og dennes halvbror, Skule Bårdsson, ble Norges første hertug.
Waterford-Kamhlaba United World College of Southern Africa
Waterford Kamhlaba UWCSA, er en av skolene til United World Colleges stiftelsen. Skolen ble grunnlagt av den britiske læreren Micheal Stern i 1963, under navnet Waterford School. Skolen ble offisielt en UWC skole i 1981 og omdøpt til '''Waterford Kamhlaba United World College of Southern Africa.
Historie
Det var Kurt Hahn som så for seg en skole hvor unge mennesker fra hele verden kunne studere og bo sammen. Tanken bak dette var å skape økt forståelse og toleranse på kryss av etniske, religiøse og politiske grenser. Denne idéen kom til live med åpningen av Atlantic College i 1962. Micheal Stern var i sterk opposisjon til apartheid systemet som regjerte i Sør-Afrika. Han mente utdanning skulle være tilgjengelig for alle, uansett hudfarge. Hans sterke misnøye med apartheid førte til at han ble måtte si opp sin stilling som rektor ved en skole i Johannesburg, og flykte til Swaziland. Der åpnet han i 1963 Waterford School, en skole som tok opp elever uavhengig av deres bakgrunn eller hudfarge. Skolen ble fort meget kjent og Nelson Mandela, Desmond Tutu og Seretse Khama sendte barna sine til denne skolen.
Opptak
Opptak til skolen er basert på personlig motivasjon og akademiske resultater, uavhengig av etnisk, nasjonal, religiøs eller økonomisk bakgrunn. Elever søker opptak til UWC sine skoler gjennom hvert lands respektive nasjonalkomitéer, som igjen avgjør hvem som får plass. Elevene er mellom 16 – 18 år ved opptak. Praktisk talt alle elever har blitt tildelt stipender og legater for å dekke skolepengene. Disse stipendene og legatene er finansiert av tidligere elver, andre givere, forskjellige nasjonalkomitéer og utdanningstipender fra diverse statlige institusjoner. Den norske nasjonalkomitéen sender hvert år tre elever til Waterford Kamhlaba UWCSA.
Aktiviteter ved skolen
Alle elevene studerer for å få det anerkjente International Baccalaureate Diploma. Dette er et krevende undervisningsprogram på videregående skole nivå, hvor elevene velger seks eller sju fag fra bestemte faggrupper. Skolen legger stor vekt på at elevene skal aktivt delta i diskusjoner og prosjekt grupper som tar for seg internasjonale spørsmål.
Utenom det faglige programmet må elevene også delta i andre samfunnsnyttige aktiviteter. Ved Waterford legges det stor vekt på aktiviteter som underbygger idéen om at kunnskap må deles. Elevene underviser derfor lokalbefolkningen i grunnleggende fag og kunnskap som matte, engelsk, historie og sykdomsprevensjon.
UWC's motto
''UWC makes education a force to unite people, nations and cultures for peace and a sustainable future. We educate individuals to take responsibility for shaping a better world.''
Margarita av Baden
Prinsesse Margarita av Baden (født: 14. juli 1932 i Salem kloster i Tyskland, død 15. januar 2013 i Farnham i Storbritannia) er datter av prins Berthold av Baden og prinsesse Theodora av Hellas og Danmark. Hun var gift med prins Tomislav av Jugoslavia 7. juni 1957 til 1981.
Dorota Stalińska
Dorota Stalińska (født 1. juni 1953 i Gdańsk i Polen) er en polsk skuespillerinne. Hun har mottatt flere priser, blant annet Brązowe Lwy Gdańskie under Den polske filmfestivalen i Gdynia i 1980 og 1984. Hun vant også CIDALC og CAALA prisen under Den internasjonale filmfestivalen i San Sebastián i 1983.
Systema
Systema (russisk, på norsk: Systemet) er en kampsport/selvforsvarsmetode som kommer fra Russland og det forhenværende Sovjetunionen. Instruktører kan praktisere metoden forskjellig.
Norske instruktører baserer det på syv sentrale elementer:
Afghanistans provinser
Afghanistan er delt inn i 34 provinser (velayat) som igjen er delt inn i 398 distrikter (wolaswalei).
Felttoget i Nord-Afrika
Felttoget i Nord-Afrika eller Ørkenkrigen foregikk under den andre verdenskrig i ørkenene i Nord-Afrika fra 10. mai 1940 og varte i tre år fram til 16. juni 1943. Hva som sto på spill for Storbritannia og de allierte var kontrollen over Suezkanalen, en vital livslinje for det britiske koloniriket, og av de verdifulle oljereservene i Midtøsten. Oljen i særdeleshet hadde blitt en kritisk strategisk råvare grunnet den økende mekaniseringen av moderne hærstyrker. Storbritannia i særdeleshet var avhengig av olje fra Midtøsten.
Arne Sandnes (1924–2016)
Han var medlem av Snåsa kommunestyre i en årrekke fra 1952 og ordfører i Snåsa 1968–1975. Han var formann i Nord-Trøndelag Senterparti 1970–1974 og fylkesordfører i Nord-Trøndelag 1976–1991.
Felttoget i Nord-Afrika
I denne tiden mellom 1940 og 1943 presset aksemaktene og de allierte hverandre fram tilbake over ørkenen. I begynnelsen av krigen hadde Libya vært en italiensk koloni i flere tiår og britiske styrker hadde vært i Egypt siden 1882. De to hærene i Libya og Egypt havnet i stridigheter straks fascistiske Italia erklærte krig mot de allierte i 1940 og italienerne invaderte Egypt i september 1940. I desember 1940 satte britene, sammen med indiske styrker, et motangrep, og tok til fange rundt 130 000 italienere. Adolf Hitlers svar var sende det nyopprettede Afrikakorpset til unnsetning., ledet av general Erwin Rommel, som i under dette felttoget fikk tilnavnet «Ørkenreven». De tyske styrkene rykket framover gjennom Libya til Egypt.
Arne Sandnes (1924–2016)
Han ble ofte omtalt som «Mr. Nord-Trøndelag» på grunn av sin sentrale rolle i oppbyggingen av den nye fylkeskommunen med folkevalgt fylkesting.
Felttoget i Nord-Afrika
I 1942 var de kommet til El Alamein, ca. 240 km nordøst fra Kairo, hvor de ble slått tilbake av en overlegen britisk styrke ledet av feltmarskalk Bernard Montgomery. Etter at kampene hadde rast fram og tilbake i Libya og deler av Egypt hadde til slutt styrkene fra Det britiske samveldet drevet aksemaktene tilbake til Tunisia. Landganger nordvest i Afrika av britiske og amerikanske styrker, ledet av general George Patton, fanget aksen mellom to fronter og drev de ut av området.
Arne Sandnes (1924–2016)
Arne Sandnes var bror av historieprofessor Jørn Sandnes.
Pollfjelltunnelen
Pollfjelltunnelen er en veitunnel som ligger på fylkesvei 868 i Lyngen kommune i Troms. Den 3,230 meter lange tunnelen går under Pollfjellet mellom Furuflaten og Lyngspollen. Tunnelen ble åpnet i 1983, og erstattet ei rasfarlig veistrekninger. Lokalt kalles tunnelen for "det svarte hullet i fjellet" fordi det aller meste av den fortsatt er like mørk som da den var ny i 1983. Bare noen få hundre meter i sørenden er oppgradert til dagens standard! I tillegg ble tunnelen bygget ca 600 meter for kort på Furuflaten-sida og ras stenger den relativt ofte på vinteren.
Felttoget i Nord-Afrika
I perioden 1940–1943 var dette det eneste området hvor de vestallierte var i kamp med tyske og italienske bakkestyrker.
Pollfjelltunnelen
Det er ikke tillatt for fotgjengere og syklister å ferdes i Pollfjelltunnelen.
Felttoget i Nord-Afrika
Operasjon Torch
Etter tre dagers samtaler klarte general Mark Clark, en av Eisenhowers assistenter, å overtale admiral François Darlan, øverstkommanderende for vichystyrkene, til å slutte å gjøre motstand. Betingelsen var at Darlan skulle forbli øverstkommanderende, men nå for en fri fransk administrasjon.
Elvenes flyplass
Elvenes flyplass er en flyplass ved gården Elvenes i Salangen kommune i Troms og Finnmark fylke. Nord-Norsk Luftsportssenter er under etablering ved flyplassen.
Flyplassen kalles også Tryggve Gran-jordet ettersom den norske flyverlegenden Tryggve Gran tok av fra et jorde på gården Elvenes, 8. september 1915 kl. 09.30, bare tolv år etter at brødrene Wright foretok verdens første flytur.
Under andre verdenskrig ble flyplassen brukt av det tyske Luftwaffe.
Štěpán Trochta
Štěpán Trochta (født 26. mars 1905 i Francova Lhota nær Olmütz (nå Olomouc) i Mähren, da i Østerrike-Ungarn, nå i Tsjekkia, død 6. april 1974 i Litomĕřice) var en av den katolske kirkes kardinaler, opprinnelig utnevnt til det in pectore, og biskop av bispedømmet Litomĕřice. Han tilbrakte flere år i nazistiske konsentrasjonsleirer og ti år i kommunistiske fengsler.
Bakgrunn
Štěpán Trochta var eldste barn av Frantisek (1880-1912) og Anna; han ble døpt «Štěpán Maria». Han hadde minst én bror (Josef; født 1913) og én søster (Anna; født 1911) som fortsatt var i live da han selv døde.
Familiens kår forverret seg etter at faren døde i 1912. Štěpán var junák speider i barndommen, og begynte ved den erkebiskoppelige høyskole i Kromeriz i Olomouc etter å ha avsluttet barneskolen i 1918. Han ble nødt til å avbryte skolegangen for å ta vare på familiens lille gårdsbruk etter at moren ble rammet av tuberkulose i 1920. Etter en tid kom hun seg.
Trochta kunne så fortsette sin presteutdannelse i Olomouc. Han sluttet seg til salesianerordenen i 1923, og fortsatte studier og formasjon i Torino i Italia.
Prest
Han ble presteviet den 29. juni 1932 i Torino, av kardinal Maurilio Fossati. Han arbeidet deretter først i det sentrale Moravia i Tsjekkoslovakia og grunnla salesianske institutter i Praha og i Ostrava.
I nazistiske konsentrasjonsleirer
Under annen verdenskrig ble han den 6. juni 1942, etter de tsjekkiske partisaners drap av sen stedfortredende riksprotektor Reinhard Heydrich, arrestert av Gestapo sammen med den senere kardinal Josef Beran, fengslet i Pankracfengselet i Praha, og deretter internert i konsentrasjonsleirene Theresienstadt (Terezín i Böhmen), Mauthausen i Østerrike og Dachau nær München. Det ble tysk politikk å konsentrere alle katolske geistlige fortrinnsvis på ett sted, Dachau, blant annet for å motvirke deres virkning på medfanger og de mindre hardbarkede av leirvaktene. Da Gestapo sendte ham til nye konsentrasjonsleirer, markerte de på oversendelsespapirene at det ikke forelå noe ønske om at han skulle få skånsom behandling: Bokstavene «R.U.» stod for Rückkehr ungewünscht – retur uønsket.
Han ble befridd av amerikanske styrker den 29. april 1945, og kunne samme år vendt tilbake til hjemlandet.
Biskop av Litomĕřice, kommunistisk forfølgelse
Han ble etter krigen utnevnt til biskop av Litomĕřice, den 27. september 1947, og bispeviet i Praha den 16. november av den apostoliske nuntius, erkebiskop Xavier Ritter, i november. De tsjekkoslovakiske kommunister begynte en innbitt forfølgelse av Den katolske kirke, og biskop Trochta var blant de mange som fikk føle det.
Til å begynne med var han de tsjekkoslovakiske biskopers talsmann under deres forhandlinger med det kommunistiske regime fra 1948 til 1949, da samtalene ble avbrutt. Fra 1949 til 6. august 1968 ble han forhindret fra å utføre sine sjelesørgeriske plikter. Den 16. januar 1953 arresterte de kommunistiske myndigheter ham og anklaget ham med konstruerte spionasjebeskyldninger og virksomhet rettet mot staten. Den 23. juni 1954 dømte høyesterett ham for to tiår i fengsel (det innebar løslatelse i 1979) for å ha arbeidet som en av kirkens spioner.
Hans tilfelle var ikke enestående, heller ikke i sin egen presteorden: Alle salesianernes ordenshus i Tsjekkoslovakia ble konfiskert av staten, og natt til 14. april 1950 ble 300 salesianere, 30 noviser og postulanter sendt til arbeidsleirer.
I juni 1960 fikk han amnesti, men ble forbudt å gjenoppta prestelig virke. Dermed ble han rørlegger og bygningsarbeider. I februar 1962 fikk han hjerteslag og ble behandlet på sykehus til 1963. Han fikk beholde sitt arbeide men ble løst fra arbeidsforpliktelser i november 1962. Pave Johannes XXIII hadde i 1962 invitert Trochta til å delta i Annet vatikankonsil, men de tsjekkoslovakiske myndigheter hadde ikke gitt ham tillatelse til å reise til Roma. Han ble i 1963 gitt adgang til å bosette seg i et hjem for prester i Tábor, og deretter i Radvanov i 1964.
Ikke før den 1. september 1968 ble det igjen mulig for Trochta å fungere som biskop. Høsten 1968 møtte han for første gang pave Paul VI, som satte pris på han arbeide og vitnemål.
Den 20. juli 1969 underkjente Høyesterett hans gamle domfellelse som en krenkelse av hans rettigheter. Men snart ble det innskjerpelser på nytt.
Trochtas arbeid for den katolske undergrunnskirke i Tsjekkoslovakia, var i 2005 fremdeles ikke fullstendig historisk utforsket.
Kardinal (først hemmelig)
Den 28. april 1969 kreerte pave Paul VI kardinaler, og blant dem var det to hvis navn ble holdt tilbake (reservert in pectore). Det var ikke før den 5. mars 1973 at paven publiserte at det dreide seg om biskop Štěpán Trochta – og om den i mellomtiden avdøde rumenske biskop Iuliu Hossu.
Død
Kardinal Trochta døde av hjertesvikt den 6. april 1974 i Litomĕřice, som følge av de slag han ble påført under et seks timer langt brutalt møte med politiet dagen før.
Blant de som kom tilreisende for å være med på den halvveis hemmelige begravelsen på en liten kirkegård nær Praha, var den polske kardinal Karol Wojtyła, erkebiskopen av Kraków – som fire år etter skulle bli valgt til pave Johannes Paul II. Sovjeterne hadde advart ham mot å reise for å delta på begravelsen, men ikke bare reiste han – han holdt også en tale der. Dette forhold alene ville ha gitt kommunistene et påskudd til å arrestere ham, men de lot det være.
Også tilstedeværende var Berlins kardinal Alfred Bengsch, og Wiens kardinal, erkebiskop Franz König.
Gyesan undergrunnsstasjon
Gyesan undergrunnsstasjon er en stasjon på linje 1 på Incheons undergrunnsbane.
United World College of the Adriatic
United World College of the Adriatic (UWCAD), er en av skolene til United World Colleges-stiftelsen. Skolen som ligger ved landsbyen Duino i det nordøstlige Italia, ble grunnlagt i 1982 av lokale og statlige myndigheter. Skolen er organisert som en to-årig internatskole og har rundt 200 elever fra over 80 land.
Štěpán Trochta
Mulig saligkåring?
Under et møte 1.–3. april 2005 besluttet den tsjekkiske bispekonferanse seg for å ta nye skritt for å fremme hans saligkåringsprosess. Planenene ble senere lagt til side, skjønt det er også lokale krefter i hans gamle bispedømme som ønsker at den gjenopptas.
United World College of the Adriatic
Historie
Det var Kurt Hahn som så for seg en skole hvor unge mennesker fra hele verden kunne studere og bo sammen. Tanken bak dette var å skape økt forståelse og toleranse på kryss av etniske, regiløse og politiske grenser. Denne idéen ble realisert med åpningen av Atlantic College i 1962. I begynnelsen av 1980-tallet var UWC-stiftelsen i sterk vekst. Inspirert av Michael Stern og hans Waterford School, som ble innviet som en UWC skole i 1981, valgte italienske myndigheter å følge etter. Dermed ble Adriatic College åpnet!
Opptak
Opptak til skolen er basert på personlig motivasjon og akademiske resultater, uavhengig av etnisk, nasjonal, religiøs eller økonomisk bakgrunn. Elever søker opptak til UWC sine skoler gjennom hvert lands respektive nasjonalkomitéer, som igjen avgjør hvem som får plass. Elevene er mellom 16 og 18 år ved opptak. Praktisk talt alle elever har blitt tildelt stipender og legater for å dekke skolepengene. Disse stipendene og legatene er finansiert av tidligere elver, andre givere, forskjellige nasjonalkomitéer og utdanningstipender fra diverse statlige institusjoner. Den norske nasjonalkomitéen sender hvert år en eller to norske elever til skolen.
Aktiviteter ved skolen
Alle elevene studerer for å få det anerkjente International Baccalaureate Diploma. Dette er et krevende undervisningsprogram på videregående skole-nivå, hvor elevene velger seks eller sju fag fra bestemte faggrupper. Skolen legger stor vekt på at elevene skal aktivt delta i diskusjoner og prosjektgrupper som tar for seg internasjonale spørsmål.
Štěpán Trochta
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
United World College of the Adriatic
Aktiviteter ved skolen
Utenom det faglige programmet må elevene også delta i andre samfunnsnyttige aktiviteter. Ved Adriatic College fokuserer disse aktivitetene på leksehjelp til lokale barn og på naturbevarende arbeid langs kysten.
UWCs motto
''UWC makes education a force to unite people, nations and cultures for peace and a sustainable future. We educate individuals to take responsibility for shaping a better world.''
Longview kullkraftverk
Longview kullkraftverk er et kullkraftverk under bygging ved Maidsville i delstaten Vest-Virginia i det østlige USA. Det får en installert produksjonskapasitet på 695 MW. Utbygger er det Massachusetts-registrerte energiselskapet GenPower Co.
Anlegget skal stå ferdig i 2011. Brenselkilden blir kull fra Vest-Virginia.
François Duvalier
François Duvalier, kjent som «Papa Doc», (født (sannsynligvis) 14. april 1907 i Port-au-Prince i Haiti, død 21. april 1971 samme sted) var president på Haiti fra 1957, senere diktator fra 1964 til sin død. Tilnavnet «Papa Doc» fikk han fordi han var utdannet lege.
Liv og virke
Etter studier til lege tok Duvalier eksamen i 1934 og var som lege engasjert i forskjellige bistandsprosjekter, noe som blant annet gav ham mulighet til å studere ved University of Michigan i USA. Han engasjerte seg senere i politikken, og ble i 1949 helse- og arbeidsminister. Men han måtte snart forlate regjeringen på grunn av et statskupp og leve i skjul til 1954.
Et amnesti banet veien for hans tilbakekomst, og han ble i 1957 valgt til president med omkring 70 % av stemmene, støttet på landets afrikanskættede majoritetsbefolkning med løftet om reformer og et brudd med den mulatte makteliten. Kritikere utpekte imidlertid hærens støtte som fremste grunn til Duvaliers seier.
Etter Duvaliers tiltreden utartet regimet til en politistat. I 1959 lot Duvalier grunnlegge det militære sikkerhetspolitiet MVSN, idet han som lege ikke kunne sette sin lit til den innflytelserike hærens lojalitet. Militsen, populært kalt Tonton Macoutes, som til å bli rekruttert blant den afrikanske underklassen, utøvet et veritabelt terrorvelde, der utpressing, forsvinninger og politiske mord på Duvaliers motstandere snart kom til å høre til dagsorden.
Majoriteten av landets mulattættede maktelite ble drevet i eksil etter Duvaliers maktovertakelse, og han fikk snart oppløst parlamentet og erstattet det med en nasjonalforsamling som de facto tillot ham å styre alene ved dekret. Etter at han ble rammet av hjerteinfarkt i 1959 fikk MVSN øket sin innflytelse over landets politikk. Etter at Duvalier ble friskere, ble han overbevist om at militsens ledere, Clement Barbot, hadde planlagt et statskupp under hans sykdom, og fengslet ham og en rekke andre militsledere. Etter at de fleste igjen var blitt løslatt, angret han, og hevdet at Barbot hadde antatt en svart hunds skikkelse for å unnslippe ham. Duvalier skal da ha gitt ordre om at alle republikkens svarte hunder skulle drepes, men så ble Barbot til slutt funnet og arrestert av MVSN, og henrettet.
En senere episode fant sted i 1967 da Duvalier lot fengsle fjorten palassvakter som hadde vært i tjeneste på dagen for et påstått attentat, for senere å beordre dem henrettet i det beryktede Fort Dimanche. Med henvisning til medvirkning lot Duvalier sende en patrulje for å henrette sin sikkerhetsrådgiver Johnny Abbes med familie for å deretter sprenge deres hus i luften - Abbes hadde tidligere vært sjef for nabolandet Den dominikanske republikks sikkerhetstjeneste SIM under Rafael Trujillo men hadde mistet den stillingen etter diktatorens død i 1961.
USA innstilte all sin bistand til Haiti i 1961, men vek tilbake for tyngre sanksjoner av frykt for at Duvalier skulle slå inn på en marxistisk linje av kubansk snitt. Til tross for sin motstand mot USA - et anstrengt forhold som ble forbedret under hans sønn og etterfølger Jean-Claude Duvaliers regjering - og sin støtte til svart nasjonalisme og «panafrikanisme» var Duvalier en strikt antikommunist. Påståtte kommunistiske aktiviteter ble behandlet som forbrytelser mot den haitianske stat og var belagt med dødsstraff. Forholdet til Washington ble imidlertid bedre under Lyndon Johnsons og Richard Nixons administrasjoner.
Duvaliers seksårige mandat skulle ha gått ut i 1963. Ved en folkeavstemning i 1961 lot han seg som eneste kandidat gjenvelges for enda en mandatperiode - offisielt med 100 % av de avlagte stemmene - og 1964 lot han etter en folkeavstemning - med 99,9 % av stemmene - utrope til president på livstid med rett til å utnevne sin etterfølger. Hans helse var imidlertid blitt sterkt svekket av livslang diabetes.
Etter å ha lyktes, med stor hensynsløshet, å ha holde fast ved makten i fjorten år, døde han i 1971 i Port-au-Prince. Han hadde i sin tid som president bygget opp en omfattende personkult og levde et liv i luksuriøse omstendigheter. Han ble etterfulgt av sin nittenårige sønn, Jean-Claude Duvalier, som president på livstid.
Jan Wanggaard
Jan Folke Wanggaard (født 16. februar 1958) fra Asker i Akershus ble verdensmester i brettseiling i 1981. I 1983 skrev han boken Brettseiling – en ny dimensjon. Han har siden blant annet jobbet som kunstner.
Lars Nilssen laget i 2006 filmen Alt flyter om kunstneren Jan Wanggaard, filmen   vant  Award for Creativity  på kunstfilmfestivalen Festival International du Film sur l’art i Montréal, Canada. Jan Wanggaard er prosjektleder i «Maud Returns Home», som går ut på å bringe Roald Amundsens gamle polarskute «Maud» tilbake til Vollen i Asker. Den ble slept fra Canada til Norge av skuta «Tandberg Polar», og ankom Vollen 18. august 2018.
La Ribera
La Ribera er en bydel i distriktet Ciutat Vella i Barcelona. Mange av bygningene i bydelen stammer fra middelalderen. Kjente bygninger er basilikaen Santa Maria del Mar og palassene langs Carrer de Montcada.
La Ribera hadde 22 558 innbyggere i 2005.
Asteropeiaceae
Se teksten
Asteropeiaceae er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales), som er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Den omfatter 7 arter av små busker fordelt på 1 planteslekt. Plantene vokser i tropene i Madagaskar.
Eksterne lenker
Asteropeia Asteropeia
Jon Flatabø
Flatabø ble født i Kvam i Hardanger, og utdannet seg til lærer. Senere virket han bl.a. som klokker, avisredaktør, forfatter og litterat.