cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andresens Vaabenforretning
Andresens Vaabenforretning ⅍ i Tromsø er en tidligere våpenprodusent og nåværende sportsforretning grunnlagt i 1870. Forretningen ble grunnlagt i 1870 og har siden det hatt tilhold i Storgaten 53 i Tromsø.
Andresens Vaabenforretning er Norges eldste våpenforretning og Tromsøs eldste butikk.
Historie
Andresens Vaabenforretning ble grunnlagt i 1870 av børsemaker Anton Andresen (1842-1931) og hans ektefelle Gurine Marie født Eidem. Andresen var fra Frostad og var en glimrende skytter. Da Andresen kom til Tromsø ble det fra byen og distriktet drevet utstrakt fangst på ishavet og han så at de mange jegerne trengte tjenestene til en børsemaker.
Da Anton Andresen døde i 1931 overtok sønnen, børsemaker Sverre Andresen (1886-1955) som blant annet hadde en treårig utdannelse i faget fra Tyskland. Etter at Krag-Jørgensen-geværet kom i produksjon ved århundreskiftet falt etterhvert forretningens geværproduksjon helt bort da Krag-Jørgensen ikke var mulig å produsere på håndverksmessig basis. Forretningen satte etterhvert i gang med produksjon av enkeltløpete hagler og gikk over til salg og service av gevær. Produksjonen av ammunisjon fortsatte også en tid.
Da Sverre Andresen døde i 1955 overtok hans sønn børsemaker Odd Andresen (f. 1924) og fortsatte i farens spor. Ettersom ishavsfangsten gradvis ble nedtrappet ga fangsten etterhvert grunnlag for bare en liten del av omsetningen og forretningen gikk over til også å selge sportsfiskeutstyr og senere også turutstyr.
Storgaten 53 ble i 1983 helt ombygget til en butikk på 250 m2 fordelt på 2 plan og hadde i 1984 5 ansatte i tillegg til innehaveren.
I september 2009 overtok tidligere lærer Julie Andresen som daglig leder og ble 5. generasjon Andresen som driver butikken.
I 2015 feiret butikken 145 år i Tromsø sentrum med blant annet oppussing av lokalene på 120 kvadratmeter som hadde vært uforandret siden 1984.
Vispråmen Storken
Vispråmen Storken var under årene 1962-1969 et sentrum for den voksende svenske visesangereliten. Pråmen var en viktig scene for trubadurene Cornelis Vreeswijk, Fred Åkerström, Finn Zetterholm, Ewert Ljusberg, Git Magnusson og mange andre av de velkjente svenske viseartistene på 1960-tallet.
Pråmen og deres artister var med i flere TV-program, før klubben opphørte den 30. september 1969.
Skam
Skam kan vise til:
NM i troppsgymnastikk 2010 (nasjonale klasser)
NM i troppsgymnastikk 2010 i nasjonale klasser for senior og junior ble arrangert 12. - 13. juni 2010, i Leikvollhallen i Asker. Arrangør var Holmen Tropp og Turn.
I konkurranseformen nasjonale klasser konkurrerer lagene i frittstående, tumbling og trampett som separate konkurranser, i motsetning til TeamGym, der det konkurreres sammenlagt.
Det var ikke kjønnsinndelte klasser i dette NM, dette ble innført i nasjonale klasser først i 2011.
Tsarevitsj
Tsarevitsj er en slavisk adelstittel som gis til en tsars sønn. Det tilsvarende begrepet for en datter av en tsar er tsarevna.
I 1721 antok russiske monarker keisertittel, og fra da var tsarevitsj den offisielle tittel gitt Russlands kronprins; tilsvarende for en kronprinsesse var tsesarevna. Tsarens øvrige barn og nære direkte etterkommere inntil andre ledd fikk tittelen storfyrste eller storfyrstinne.
Tsarevitsj er også navnet gitt et Fabergéegg som Alexandra Feodorovna Romanova, Russlands siste keiserinne, fikk laget til tsesarevitsj Aleksej Nikolajevitsj, kronprins av Russland; Aleksej var den siste som ble kalt tsarevitsj, selv om han faktisk var tsesarevitsj.
Slyngtråd
En slyngtråd er en omdannet stengel, blad eller bladstilk som noen klatreplanter bruker til å feste seg med.
AryaLinux
AryaLinux er en Indisk Linuxdistribusjon. Distribusjonen er blitt satt sammen ved å benytte Linux From Scratch som en guide, og benytter et pakkesystem som er kalt alps. AryaLinux er laget for 64-biter x86 og benytter skrivebordsmiljøene Xfce og MATE.
Første versjon ble lansert 13. september 2015. Siste versjon ble lansert 9. mai 2016.
Roman Hontjuk
Roman Volodymyrovytsj Hontjuk, ukrainsk Роман Володимирович Гонтюк (født 2. februar 1984) er en ukrainsk judoka, som konkurrerer i vektklassen -90 kilo. Han ble tatt ut til å representere Ukraina under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i første runde. Han tok bronse under Sommer-OL 2008, og sølv under Sommer-OL 2004.
Vincent av Lérins
Vincent av Lérins (død før 450) var en romersk munk i Lérins. Som oldkirkelig teolog er han kjent for sin kamp mot heresiene.
I skriftet Commonitorium (Påminnelsesbrev), skrevet under pseudonymet Peregrinus, formulerte han den berømte trosregelen: «Kun det er sant katolsk som er trodd av alle, på alle steder og til alle tider» (latin: quod ubique, quod semper, quod ab omnibus creditum est).
Kirkefaderen St. Vincent har minnedag 24. mai.
Tsarevna
Tsarevna var før 1721 tittelen gitt døtre av tsaren. Tilsvarende begrep for sønner var tsarevitsj.
Etter 1721 antok den russiske monark keisertittel, og fra da ble tsarevna brukt om den russiske kronprinsesse (tsarevitsj for den russiske kronprins); andre barn og nære direkte etterkommere av tsaren førte fra da av storfyrstinne- eller storfyrstetittel.
Handelsreisendeproblemet
Handelsreisendeproblemet (engelsk The travelling salesman problem eller TSP) stiller følgende spørsmål: «Gitt en liste over byer og avstanden mellom byene, hva er den kortest mulige ruten som besøker hver by nøyaktig en gang og returnerer til opprinnelsesbyen?» Det er et NP-hardt problem i kombinatorisk optimalisering, viktig i teoretisk informatikk og operasjonsanalyse.
Problemet ble først formulert i 1930 og er et av de mest intensivt studerte problemene innen optimalisering. Den brukes som en referanse for mange optimaliseringsmetoder. Selv om problemet er beregningsmessig vanskelig, er mange heuristikker og nøyaktige algoritmer kjent, slik at noen forekomster med titusenvis av byer kan løses fullstendig, og til og med problemer med millioner av byer kan tilnærmes innen en liten brøkdel av 1 %.
Problemformulering
Som et graf-problem kan handelsreisendeproblemet modelleres som en urettet vektet graf, der byene representeres av nodene, veiene imellom dem av kanter og avstandene imellom byene assosiert med en vei vekten til hver kant. Ofte settes grafen opp som komplett, dvs. det finnes en kant mellom alle nodepar; eventuelt kan man gjøre grafen komplett ved å legge på kanter med høye verdier der de mangler. Problemet settes så opp som et optimaliseringsproblem, der man starter og slutter på en gitt node etter å ha besøkt alle andre noder nøyaktig én gang, og man ønsker å minimere den totale kostnaden ved å reise denne ruten.
Ulike versjoner
Man kan klassifisere ulike versjoner av problemet basert på ulike betingelser.
Kompleksitetsanalyse
I kompleksitetsteori tilhører avgjørelsesversjonen av TSP (hvor lengden L er gitt, oppgaven å bestemme om grafen har en runde på høyst L) til klassen av NP-komplette problemer. Dermed er det mulig at beste tilfelle kjøretid for en hvilken som helst algoritme for TSP øker superpolynomielt (men ikke mer enn eksponentielt) med antall byer.
Avgjørelsesproblemet kan reduseres til spørsmålet om det finnes en Hamiltonsyklus i grafen ved å la hver kant ha vekten én. I og med at Hamiltonsyklusproblemet er NP-hardt, vil TSP være minst like vanskelig og er dermed også NP-hardt. På en annen side vil man, gitt en bestemt sti, verifisere at denne har en viss vekt og besøker alle noder nøyaktig én gang, hvilket gjør at det (i likhet med Hamiltonsyklusproblemet) er NP-komplett.
Generaliseringer
Det reisende kjøperproblemet (TPP) og rutingen av kjøretøyet (VRP) er begge generaliseringer av TSP. Spesielt kan VRP sees på som multihandelsreisendeproblemet, men med begrensninger på tiden hver handelsreisende kan bruke samt på hvor mange byer (i form av kapasitet) hver kan besøke.
Heltallsformulering
Både det symmetriske handelsreisendeproblemet, det asymmetriske handelsreisendeproblemet og multihandelsreisendeproblemet kan settes opp som et problem som kan løses ved hjelp av heltallsprogrammering. Her knyttes det binære variabler x_{ij} til hver kant i grafen, gitt tilsvarende kostnad c_{ij}, der x_{ij} settes til 1 hvis kanten brukes og 0 ellers. Det symmetriske problemet kan settes opp som følger: Minimer
under forutsetning av at
altså slik at det benyttes én vei inn til hver by, og én vei ut av hver by,
der S er en subgraf av den underliggende grafen V; altså slik at det ikke dannes egne disjunkte sykler som tilsammen dekker hele grafen, og
Det asymmetriske handelsreisendeproblemet og multihandelsreisendeproblemet kan settes opp på en lignende måte.
Anvendelser
TSP har flere applikasjoner til og med i sin reneste formulering, for eksempel planlegging, logistikk og produksjon av integrert kretser. Litt modifisert ser det ut som et underproblem i mange områder, for eksempel DNA-sekvensering. I disse applikasjonene representerer konseptbyen for eksempel kunder, loddepunkter eller DNA-fragmenter, og konseptavstanden representerer reisetid eller kostnad, eller et likhetsmål mellom DNA-fragmenter. TSP vises også i astronomi, ettersom astronomer som observerer mange kilder vil ønske å minimere tiden brukt på å flytte teleskopet mellom kildene; i slike problemer kan TSP være innebygd i et optimalt kontrollproblem. I mange applikasjoner kan det pålegges ytterligere begrensninger som begrensede ressurser eller tidsvinduer.
Rose Island (Bahamas)
Rose Island er en bahamansk øy som ligger øst for Paradise Island og New Providence. Øya har ingen infrastruktur eller veier, men har havner som brukes til delfinturer for turister. Deler av James Bond-filmen Operasjon Tordensky (1965) ble spilt inn langs kysten av Rose Island.
Milton Reeves
Milton Othello Reeves (født 25. august 1864, død 4. juni 1925) var en tidlig pioner i den amerikanske bilindustrien. Han hadde mer enn 100 patenter.
Biografi
Han ble født på en gård i Rush County, Indiana 25. august 1864 til William Franklin Reeves og Hannah M. Gilson og ble utdannet i Knightstown. Han giftet seg med Amanda Melvina Kirkpatrick i 1882. Reeves døde den 4. juni 1925 i Columbus, Indiana, 60 år gammel. Han ble gravlagt i Columbus City Cemetery i Columbus, Indiana.
I 1879 arbeidet Reeves i et sagbruk i Columbus. Han la merke til at arbeiderne ikke kunne regulere hastigheten på remmene som ble brukt til å drive sagene. Dette førte til store mengder svinn. Etter noen måneder med studier og eksperimentering fant Reeves variabel hastighets overføring som kunne kontrollere hastigheten på sagbladene.
Motorsykler og lyddempere
Reeves er kreditert for å ha bygget, enten den fjerde eller femte amerikanske bil, på den tiden kalt en motorsykkel. Den hadde et belte og hjul basert på variabel hastighetsoverføring som han mente gjorde den overlegen til Henry Ford's Quadricycle med bare én hastighet. Denne motorsykkel hadde fire hjul og ble drevet av en to-sylindret, to-takts, seks Hk Sintz Gass Engine Company motor. Vognen var laget av Fehring Carriage Company. Sintz–motoren viste seg upålitelig og Reeves bygde sin egen luftkjølte modell, sannsynligvis i 1897/1898.
Hans første registrerte test av sin motorsykkeloverføring fant sted 26. september 1896. For å overvinne støy og røyk fra motoren hadde Reeves laget en dobbelt lyddemper først. Reeves og hans bror patenterte den i 1897. Samme år som han introduserte en ny og forbedret versjon av sin motorsykkel. Den ble kjørt til Indianapolis og oppnådde en fart på 15 Km/t. Den ble rapportert som den første bil i byen. I en senere test oppnådde den 20 Km/t. I 1898 hadde Reeves mistet pågangsmotet og ble motløs, sannsynligvis av det nesten totale mangel på salg. Bare fem av disse antas å ha blitt solgt. I 1899 støttet ikke Reeves' Brothers lenger utvikling av motorsykler, hovedsakelig på grunn av mangel på pålitelige motorer.
Reeves fortsatte arbeidet med å utvikle en bil og i 1904 hadde han overbevist sine brødre om å gjøre et nytt forsøk. Han bygde fire Modell D og seks Modell E biler i 1905. Modell D hadde en 12 Hk motor og E med en 18-20 Hk motor. I 1905 produserte han en luftkjølt motor med individuelt støpte sylindere, plaskesmøring, og inntaks- og eksosmanifolder på motsatte sider. Det året fikk Reeves en kontrakt på 500 av disse motorene fra Aerocar Company og i 1906 bygde de 15 motorer i uken. I 1906 kom den vannkjølte modellen, Modellen J og Reeves Go-Buggy. En ny motor ble brukt i Sears Motor Buggy. Motorene fortsatte å utvikle seg fram til 1910 da familien igjen forlot idéen på grunn av sammenbruddet av Aerocar Selskapet. Gjennom denne perioden hadde Reeves  fortsatt å bygge biler med Model S og N som var to av typene. Den variable hastighetsregulator fortsatte å bli bygget frem til 1955 da den ble kjøpt av Reliance Electric Company, nå en del av Baldor Electric Company.
Andre Bilprodusenter som bygde biler med Reeves-motorer var på ulike tidspunkt i løpet av perioden Auburn, Autobug, Chatham, Mapleby, og Moon.
Octo-Auto og Sexto-Auto
I 1911 grunnla Reeves  Reeves Sexto-Octo Comlanyp. Han endret en 1910 modell Overland ved å legge til fire ekstra hjul og kalte den Reeves Octo-Auto. Time Magazine har kåret denne bilen som en av de styggeste som noensinne er blitt bygget. Men på den tiden ble Octo-Auto hyllet av forfatter og redaktør Elbert Hubbard for sin komfort og pålitelighet. Den hadde en 40 Hk motor, var over 3 meter lang, tok 4 passasjerer, og ble markedsført for 3 200 dollar. Octo-Auto var bemerkelsesverdig eller beryktet nok for Hemmings Motor News som  i 2011 som en Aprilsnarr-artikkel på sine nettsider skrev «Verden feirer hundreårsjubileet av Octo-Auto».
Salget av Octo-Auto var mislykket og i 1912 bygde Reeves Sexto-Auto, en seks-hjulet-versjon. Den første versjonen var en modifikasjon av Octo-Auto. Neste ble bygget på en modifisert Stutz Motor Company chassis, og den ble ikke mer vellykket enn den første. Det var en luksuriøs bil, hadde variabel hastighetsoverføring og gjennomførte angivelig flere cross-country ekspedisjoner. Med en pris på 4nbsp:500 dollar. (over 100 000 etter 2014 kurs) fanget den ingen interesse i den amerikanske offentlighet.
I 1914 bestemte Reeves Pulley Comoany å selge sin motorvirksomhet. Kjøperen ble Cummings Machine Company I Minster, Ohio som kjøpte den i 1918.
Busser
Reeves bygde en buss i 1896/97 med sin andre motorsykkel, kalt The Big Seven for syv passasjerer. Han fulgte opp i 1898 med en buss for 20. Den ble solgt til en forretningsmann i Sør-Dakota. Dessverre viste det seg at hjulene stod for langt fra hverandre til å passe i hjulsporene og den ble returnert. Den ble deretter brukt på Big Four Railroad fra Columbus til Hope, Indiana.
Sundsvallsbron
Broen er 2109 m lang, og Sveriges fjerde lengste bro. Den ble innviet i 2014. Det er bompenger for passasje av brua, som blir fakturert av Transportstyrelsen.
Milton Reeves
Busser
Hans kjøretøyer ble ikke særlig  vellykket, i motsetning til hans variable hastighetsregulatorene og hans lyddempere
Gustaf Oskar Örn
Gustaf Oskar Örn (født 1. desember 1863 i Lindesberg i Västmanland, død 15. november 1944) var en svensk brukseier. I 1916 opprettet han et legat i Norge for at studenter ved Norges tekniske høiskole (i dag NTNU) kunne dra på studieopphold i Sverige.
Familie
Han var sønn av brukseier P.V. Örn og Maria Ericsson. Han giftet seg med Josefine Breien, og ekteparet fikk sønnen Bertil Örn.
Utdannelse
Gustaf Oskar Örn hadde sin ingeniørutdannelse i bergvitenskap fra Örebro tekniska skola, Bergsskolan i Falun og Bergsskolan i Stockholm.
Norge
I 1903 flyttet Örn til gården Vestre Ranheim (gnr. 23) utenfor Trondhjem, og kjøpte Ranheim Papirfabrikk samme år. Han bygde nytt kokeri, vaskeri og sodahus ved fabrikken, og oppgraderte kraftverket. I 1907 ble fabrikken solgt til Meraker Brug, og Örn flyttet til Nidareid i Trondhjem, og kjøpte Lundemo Bruk og Follafoss Tresliperi dette året. En tid var han også medeier i Ila Smelteverk i Trondhjem.
Konsul G.O. Ørns legat
I et gavebrev datert 5. desember 1916 opprettet Örn et legat til fremme av norske studenters studiereiser i Sverige for å studere «svensk industri, kultur og odling». Han donerte 10 000 kroner til dette formålet, som var legatets kapital. Rentene av denne kapitalen skulle gå til stipender for 3. års- og 4..årsstudenter ved linjene for arkitektur, bergfag eller kjemi ved Norges tekniske høiskole. Det var høyskolens rektor som bestyrte legatet.
Ordener og utmerkelser
Han var kommandør av Vasaordenen, ridder av Nordstjerneordenen, ridder av St. Olavs Orden, innehaver av Kungliga Vetenskapsakademiens Linnémedalje og medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab.
Visfestivalen i Västervik
VisFestivalen (som den bruker å skrives) har gått av stabelen i Stegeholms slottsruin på Slottsholmen i Västervik hvert år siden 1966.
De to første årene ble festivalen arrangert av Mageliso Club, en gruppe gymnasiaster i Västervik, før det i 1968 arrangert av Hansi Schwarz, da medlem i Hootenanny Singers, og Lars «Frosse» Frosterud.
Mange kjente artister har opptrådd på VisFestivalen i årenes løp, blant annet Fred Åkerström (i 1967, 1970-75, 1977 og 1979-85) og Cornelis Vreeswijk (medverkade 1968-69, 1971, 1974, 1981, 1985 och 1987), mens Lasse Tennander er den artisten som har vært flest ganger på festivalen.
Siden 1987 er Fred Åkerström-stipendiet delt ut under festivalen.
Herbjørnsruddagene
Herbjørnsruddagene er en årlig litteraturfestival på Notodden i Øst-Telemark. Herbjørnsruddagene startet opp i september 2013, da et arrangement på Herbjørnsrud gård i Heddal også inngikk. På denne gården utspiller handlingen seg i en rekke av novellene til forfatteren Hans Herbjørnsrud (f. 1938).
Hvert år velges et sentralt forfatterskap som hovedtema - som Tor Ulven, Jon Fosse og Laila Stien. Flere av de fremste forfatterne i landet har gitt sine bidrag til Herbjørnsruddagene, som Kjell Askildsen, Kjartan Fløgstad, Laila Stien, Frode Grytten, Jan Erik Vold og Ingvild H. Rishøi.
I forbindelse med Herbjørnsruddagene arrangeres det jevnlig en novellekonkurranse for ungdom 13-18 år i Telemark. Vinneren får 5000 kr i premie, og prisen deles ut av Notoddens ordfører eller kultursjef under arrangementet. I 2017 var vinneren av skrivekonkurransen Janne Heimdal (18).
17. mars 2018 skulle blant andre Karl Ove Knausgård delta. 1. mars sendte styret ut en pressemelding der de sa de kansellerte arrangementet grunnet "strid om rettighetene til navnet". Etter kort tid ble det klart at ny festivalleder for Herbjørnsruddagene: Bokfest på Notodden er Corinne Lyche Campos. I slutten av juli ble det kjent at Herbjørnsruddagen 2018 arrangeres på Teledølen kulturpub lørdag 25. august 2018, med blant andre poet Sumaya Jirde Ali, musiker Anne Hytta, kritiker Eivind Myklebust og universitetslektor Heidi Christoffersen.
Historikk
2018 Hovedtema Sumaya Jirde Ali. Med: Sumaya Jirde Ali, Anne Hytta, Heidi Christoffersen, Eivind Myklebust mfl. Herbjørnsrudforedraget 2018: Heidi Christoffersen.
2017 Hovedtema Laila Stien. Med: Laila Stien, Jan Erik Vold (åpningstale) og Vegard Tveitan (Ihsahn). Herbjørnsrudforedraget 2017: Inger Bråtveit.
2016 Hovedtema Jon Fosse. Med: Tom Egil Hverven, Anne Marit Jakobsen, Benedicte Maurseth mfl. Herbjørnsrudforedraget 2016: Dag Herbjørnsrud.
2015 Hovedtema Tor Ulven. Med: Alf van der Hagen, Henning Hagerup, Pål Norheim og Vegard Tveitan. Lørdag: Ingvild H. Rishøi, Mikkel Bugge og Frode Grytten.
2014 Hovedtema Alice Munro. Med: Ingvild H. Rishøi, Bjarte Breiteig, Trude Rønnestad, Levi Henriksen mfl.
2013 Hovedtema: Kjell Askildsen og Hans Herbjørnsrud. Besøk på Herbjørnsrud gård, med musikk av Anne Hytta. Med: Kjell Askildsen, Kjartan Fløgstad, Lars-Ove Seljestad mfl.
Vinnere av novellekonkurransen
2017 Janne Heimdal (18), for novellen "Ikkje gå".
2013 Halvor Kristoffersen (16), for novellen "Den første og siste kjærlighet".
William Smith (bryter)
William Thomas «Bill» Smith (født 17. september 1928 i Portland i Oregon, død 20. mars 2018 i Humboldt i Iowa) var en amerikansk bryter som deltok i De olympiske leker i 1952 i Helsingfors.
Smith ble olympisk mester i bryting under OL i 1952 i Helsingfors. Han vant vektklassen, weltervekt opp til 73,0 kg i fristil, foran Per Berlin fra Sverige og Abdollah Mojtabavi fra Iran.
Luridiumstyven
Luridiumstyven er en norsk ungdomsroman av Bobbie Peers. Boka kom ut på Aschehoug forlag i 2015.
Innhold
William Wenton er en 12 år gammel gutt som ikke vet hvorfor familien hans har dekknavn og hvorfor de må flytte hvert år. Bestefaren hans forsvant etter et ran i London. Det er mye William ikke vet, som hvilke krefter han selv besitter, hvem han egentlig er, hvorfor bestefaren var involvert i et ran og hvem Goffman og Abraham er. Men William er nysgjerrig på kreftene sine, og det kan skape problemer.
Tørst (bok)
Tørst er Jo Nesbøs ellevte bok i serien med kriminalromaner om etterforskeren Harry Hole, utgitt 21. mars 2017.
Luridiumstyven
Priser og utmerkelser
Romanen vant bokhandlerkjeden Arks Barnebokpris i 2015.
Oppfølgere
Luridiumstyven er siden blitt fulgt opp av Kryptalportalen (2016), Orbulatoragenten (2017), Apokalypsegeneratoren (2018), Kaosparalysatoren (2019) og Sentrifugalkatastrofen (2020)
Tørst (bok)
Boka var 2017s mestselgende skjønnlitterære bok i Norge med et opplag på 300 000
Ta mitt liv (1947)
Ta mitt liv (britisk tittel: ) er en britisk thriller fra 1947 regissert av Ronald Neame. Manuset bygger på Winston Grahams roman Take My Life, som ble utgitt i 1947. I rollene ses blant annet Hugh Williams, Greta Gynt og Marius Goring.
Marcantonio Gozzadini
Biografi
Hsn kom fra en patrisierfamilie og var søskenbarn til pave Gregor XV.
Tom Cross
Tom Cross er en amerikansk filmklipper. I 1997 begynte han karrièren som assistentfilmklipper, og han har deltatt i filmer som We Own The Night (2007), Crazy Heart (2009), The Switch (2010) og dramaserien Deadwood.
Marcantonio Gozzadini
Biografi
Hqn studerte sivil og kirkelig rett ved Universitetet i Bologna og innledet både sin juridiske og kirkelige karriere der, men i 1616 kom han til Roma som advokat for den romerske kurie.
Tom Cross
I 2015 vant han flere bransjepriser for arbeidet i Damien Chazelles Whiplash (2014), blant annet en Independent Spirit Award, en BAFTA-pris og Oscar for beste filmklipp. Cross har sagt at Den ville gjengen (1969) og Brennpunkt New York (1971) påvirket klippestilen hans i filmen. Han fortsatte samarbeidet med Chazelle på filmmusikalen La La Land (2016). Cross vant en Critics' Choice Movie Award og ble nominert til en ny Oscar for klippearbeidet i filmen.
Marcantonio Gozzadini
Biografi
Gozzadini ble kreert kardinalprest den 21. juli 1621 og opterte for tittelkirken Sant'Eusebio. Han ble også gjort til kommandant for Malteserordenen av pave Gregor XV.
I 1621 ble hamn valgt til biskop av Tivoli og opterte for tittelkirken S. Agata in Suburra den 23. mai 1623. Den 13. mars 1622 ble han konsekrert biskop av Ludovico Ludovisi, erkebiskopen av Bologna, med Galeazzo Sanvitale, pensjonert erkebiskop av Bari-Canos, og Ulpiano Volpi, biskop av Novara, som medkonsekrerende. Den 7. juni 1623 ble han flyttet til bispedømmet Faenza. Gozzadini deltok i konklavet 1623.
Han døde i Roma i 1623.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Joe Walker
Joe Walker (født 2. oktober 1963) er en britisk filmklipper.
Walker ble nominert til BAFTA-priser og Oscar for beste filmklipp for klippearbeidet på 12 Years a Slave (2013) og Arrival (2016). Han har også vunnet en Satellite Award for arbeidet med Sicario (2015).
Rancho Palos Verdes
Rancho Palos Verdes er en amerikansk by i Los Angeles County i California. Byen ble grunnlagt 7. september 1973, og hadde ved folkeopptellingen i 2010 41 643 innbyggere. Ranchos Palos Verdes betyr «Gården med de grønne trestammene» på spansk og refererer til den nordamerikanske tresorten Parkinsonia florida som vokser i området. Byen er kjent for sin flotte utsikt ut over Stillehavet og til Santa Catalina Island. Det kjente kapellet Wayfarers Chapel ligger også i byen.
Friidrett under Sommer-OL 2016 – Stavsprang kvinner
Stavsprang kvinner under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, Brasil ble arrangert den 16.–20. august 2016 på Olympiastadion.
Per Antonsen
Per Alfred Antonsen (født 15. april 1923, død 3. juli 2013) var fra 1. april 1969 til og med 1986 administrerende direktør for Vinmonopolet. Han overtok etter Gunnar Lindeman, som fratrådte etter å ha nådd aldersgrensen. Før han ble administrerende direktør, var han økonomidirektør i selskapet.
Per Antonsen er diplomøkonom fra Norges Handelshøyskole i 1947. Han tok 1. avdeling juridisk embetseksamen i 1953. Etter utdannelsen var han fra mars 1948 ansatt som bedriftsrevisor hos skattedirektørene i Sør-Trøndelag og i Hordaland. Etter et år i en utdannelsesstilling på Norges Handelshøyskole (1955) ble han knyttet til Vinmonopolet. Her var han først konsulent i personal- og økonomiavdelingen. Fra 1968 var han kontorsjef, og fra 1960 økonomidirektør inntil han i 1969 ble øverste sjef. Ved utgangen av 1986 overlot han ledervervet til Einar Joys.
Music for People in Trouble
Music for People in Trouble er det femte studioalbumet til Susanne Sundfør og ble utgitt i av Warner Music Norway. Albumet var nominert i klassen «Årets album» under Spellemannprisen 2017. Albumet debuterte på VG-lista på førsteplass.
Sporliste
Alle sporene er skrevet av Susanne Sundfør. Låten «Music for People in Trouble» er skrevet sammen med Jørgen Træen.
Baker Karl P. Nordby
Baker Karl P. Nordby er et bakeri opprettet 16. oktober 1908 i Hagegaten 25 på Tøyen i Kristiania. Forretningen ble startet av bakermester Karl Paul Nordby (født i Rælingen 8. september 1871, død 8. desember 1940 i Oslo ).
Karl P. Nordby vokste opp på Hesteløkken gård, som tredje eldste barn av skolelærer og kirkesanger Haldor Eriksen Nordby og hustru Kaja. Han hadde siden før århundreskiftet bodd på Tøyen som brødkjører, på samme adresse som han senere etablerte seg som bakermester. Bakeriet er fremdeles et enkelmannsselskap, og holdt til i samme bygning som foretaket ble etablert i 1908 fram til 2012. Firmaet hadde i 2010 cirka 80 ansatte og 10 butikkutsalg i Oslo, Akershus og Buskerud. Spesialiteten er brød, krem- og dessertkaker. I 2010 har fjerde generasjon, Karl Petter Nordby jr., ansvaret for bakeriet. Sommeren 2012 flyttet bakeriet til nye lokaler på Hauketo.
What Just Happened
What Just Happened er en amerikansk dramafilm fra 2008, regissert av Barry Levinson. Hovedrollene spilles av Robert De Niro, Catherine Keener og Stanley Tucci.
Sammendrag
Ben (Robert De Niro), er en erfaren Hollywood-produsent som sliter med flere problemer, både i arbeidslivet og privatlivet. Den siste filmen hans får veldig negative kritiker, hovedsakelig på grunn av den siste scenen hvor hovedpersonen dør sammen med hunden sin. Ben og hans uortodokse britiske regissør, Jeremy Brunell (Michael Wincott), diskuterer filmen med filmstudioets direktør Lou Tarnow (Catherine Keener). Hun beskylder Ben for å filme hundens død bare for å kunne bruke dette som "forhandlingskort" - og gjøre det lettere å forhandle om andre problematiske scener. Lou truer med å trekke filmen fra Cannes Film Festival, og personlig ta over produksjonen med mindre hundens død blir fjernet fra filmen. Jeremy nekter standhaftig, og får et raserianfall.
I tillegg til Bens problemer med filmen, har han ekteskapsproblemer med kona Kelly. Han oppdager at Kelly har en affære med Scott Solomon, en gift manusforfatter som Ben tidligere hadde jobbet sammen med. Scott har skrevet et manus som han vil ha filmatisert, og som Brad Pitt senere blir knyttet til. Filmstudioet som har filmen til Ben, truer med å stryke Bruce Willis sin rolle i filmen på grunn av skuespillerns uvilje mot å barbere skjegget sitt. Bens karriere henger i en tynn tråd sammen med skjebnen til filmen, men ethvert forsøk på å snakke fornuft med Willis når ikke frem. Regissøren, Jeremy Brunell, går med på å endre avslutningen av filmen slik at hunden overlever. Ben prøver å få agenten til Bruce Willis å snakke med Willis om å fjerne skjegget, men dette fører bare til at agenten får sparken. Men Willis ombestemmer seg snart, og han barberer skjegget slik at filmen kan fortsette.
En uke senere er Ben, Lou og Jeremy tilstede under film-festivalen i Cannes, hvor de håper på å vinne en pris for filmen. Men Jeremy har endret på filmen igjen uten å fortelle dette til Ben eller Lou. Han tok ikke bare med scenen hvor hunden døde, men han la til nesten ett minutt hvor enda flere kuler blir skutt inn i kroppen på den. Denne nye slutten på filmen smadrer filmens muligheter for å vinne noe som helst. Lou blir overhodet ikke imponert, og flyr umiddelbart hjem fra Cannes i studioets private jetfly, og han forlater Ben strandet i Frankrike. Ben kommer seg endelig hjem, akkurat tidsnok til en fotografering sammen med Hollywoods fremste tretti produsenter for Vanity Fair. Men bladets utgivere har fått høre om fiaskoen i Cannes, og Ben blir henvist til å stå lengst bak og i utkanten av fotografiet, noe som betyr at han knapt vil bli lagt merke til.
Tata Steel Chess 2021
Tata Steel Chess 2021 var den 83. utgaven av sjakkturneringen Tata Steel Chess, og foregikk i Wijk aan Zee i Nederland fra 15. til 31. januar 2021. Jorden van Foreest fra Nederland vant turneringen.
Herman Løchen
Herman Løchen (født 24. august 1822 i Drøbak, død 2. mai 1876 i Inderøy) var brukseier på Sundnes bruk i Inderøy, stortingsrepresentant for Nord-Trøndelag 1857-58 og ordfører i Inderøy 1854–1861.
Herman Løchen hadde også en rekke andre roller og verv som lokalpolitiker og samfunnsengasjert: forkjemper for dampskipsrute og jernbane til Innherred, fiskekultur-pinoer, industriutvikler og foregangsmann i landbruket. Sammen med blant andre Ole Richter, Lorents D. Muus, Sivert Bragstad og Peter Hægstad var han initiativtaker til Inderøy Sparebank i 1863. Sammen med blant andre Richter og Muus satt han fra 1868 til 1871 i byggekomiteen for Sakshaug kirke; han skrev også en salme til grunnsteinsnedleggelsen i 1869. Sammen med svogeren Benedict Jenssen, Ole Richter og Hans Jelstrup fra Levanger sto han også bak etableringen av Indherreds Dampskibs-Selskab i 1856.
Han var utdannet i brennerivirksomhet i Tyskland og arbeidet ved flere av faren Ole E. Løchens fabrikker før han i 1847 kjøpte Sundnes på Inderøy. Han giftet seg i 1848 med Anne Margrethe Jenssen, datter av Anthon P. Jenssen på storeiendommen Vinje bruk i nabosognet Mosvik, hvor han tidligere selv hadde arbeidet ved brenneriet. Han gikk konkurs i 1875, som følge av en konjunkturnedgang i Trøndelag. Samtidig ble han syk, og døde etter et halvt års sykeleie.
Løchen hadde omgang med noen av samtidens fremste menn. Peter Christen Asbjørnsen var gjest her, og hentet flere eventyr fra familien  og Aasmund Olavsson Vinje skildret gården Sundnes i sine Ferdaminne. Sønnen Håkon Løken har i tre selvbiografiske romaner og en ufullført memoarbok skildret barndomshjemmet; også døtrene Antonie Løchen og Gudrun Løchen Drewsen har skrevet om barndommen og familien.
Acanthaphodius
Utseende
En liten (3-4 millimeter), avlang, litt matt, brunsvart gjødselbille, dekkvingene delvis brungule. Hodet er stort og bredt, skovlformet, med en svak innbuktning i midten foran. Pronotum er rektangulært, mye bredere enn langt, grovt og kraftig punktert. Dekkvingene er litt rundede med rader av grove punkter.
Levevis
Disse billene lever trolig i møkk, men nesten ingenting er kjent med sikkerhet om biologien til denne arten, som er regnet som sjelden. De voksne billene er aktive i november og desember.
Utbredelse
Arten er utbredt i midtre deler av Chile og Argentina.
Sjølingstad Uldvarefabrikk kraftverk
Sjølingstad Uldvarefabrikk kraftverk er et vannkraftverk i Lindesnes kommune i Agder.
Installert effekt er 65 kW fra noe som trolig er en tverrstrømsturbin. Årsproduksjon er 0,1 GWh.
Kraftverket ligger inne i Sjølingstad Uldvarefabrik. Fabrikken ble etablert i 1893. Kraftverket kom i 1913.
Akisj
Akisj er navn i Den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente) som er benyttet for to filistiske konger i bystaten Gat (den ene av fem slike), som er identifisert av de fleste forskere som dagens Tell es-Safi på Vestbredden. Navnet Akisj kan bety «sint» eller «fryktelig», eller var kanskje like gjerne en generell tittel for filistiske konger.
Akisj-kongene av Gat
De to kongene av Gat er henholdsvis:
Arkeologi
På en kongelig inskripsjon i Tel Miqne-Ekron fra 600-tallet f.Kr. opptrer navnet Akisj sammen med fire andre navn på lokale småkonger i Ekron. Et tilsvarende navn (IKAUSU) opptrer som en konge av Ekron i assyriske inskripsjoner fra 600-tallet. Dette er antagelig en referanse til den samme kongen av Ekron.
Dette synes å indikere at enten er navnet Akisj et vanlig navn blant filistiske kogner, brukt både i Gat som Ekron, eller at redaktøren for den bibelske teksten benyttet et kjent navn for en filistisk konge fra slutten av jernalderen, det vil si Akisj av Ekron, som navn på konger av Gat i fortellinger som refererte til tidligere perioder.
Andreas Juell
Andreas Juell (født 22. juni 1876 i Christiania, død 28. februar 1960 i Oslo) var en norsk fagforeningsmann, etter hvert sentral i samvirkebevegelsen. Fra 1919 var han leder for Norges Kooperative Landsforening.
Juell var opprinnelig høvleriarbeider, og var medlem av Kristiania Høvleriarbeideres forening fra 1899. Fra 1902 til 1903 var han formann i foreningen.
Fra 1905 til 1908 oppholdt han seg i USA. Før han dro til Amerika hadde han jobbet en periode som revisor i Norsk Arbeidsmandsforbund, og da han kom tilbake til hjemlandet i 1908 begynte han igjen å arbeide for forbundet, nå som bestyrer av sykekassen. I 1911 ble Juell første formann i det nystiftede Norsk Sag-, Tomt- og Høvleriarbeiderforbund. Han satt i LO-sekretariat fra 1913 til 1916. I årene 1916 til 1922 var han også medlem av Arbeidsretten.
I 1914 begynte han som sekretær i Norges Kooperative Landsforening, og i 1919 ble han formann og direktør. Han satt som leder i NKL helt fram til 1948. Da var han 72 år gammel.
I hans nærmere 30 år lange lederperiode vokste NKL fra 71 000 til 265 000 medlemmer, fra 295 til 1098 lag. Juell var også sentral da forsikringsselskapet Samvirke ble opprettet i 1930 og Samvirkebanken i 1935.
Great Falls (Montana)
Great Falls er en by ved Missourielven i Montana, USA. Byen er det administrative sentret for det amerikanske fylket Cascade County i det sentrale Montana på østsiden av Rocky Mountains. Interstate 15 samt U.S. Route 89 og U.S. Route 87 går gjennom byen.
Byens navn
Great Falls har fått sitt navn fra fem fosser på en strekning av 29 km langs øvre delen av Missourielvens nedbørsområde. Lewis og Clarks ekspedisjon måtte streve hardt i 31 dager for å forsere området å komme under sin utforskning av Louisiana-kjøpet i 1895-1806 og leting etter en vannvei til Stillehavet. Opprinnelig fantes det fem fosser, Black Eagle Falls, Rainbow Falls, Crooked Falls, Great Falls og Colter Falls, men nå finnes det bare fire da Colter Falls forsvant ved byggingen av Rainbow Dam. Great Falls er med sine 26 meter den høyeste fossen.
To av strekningene hvor ekspedisjonen dro sine båter og utstyr er nå markert og kan finnes i det som kalles Great Falls Portage, et Nasjonalt historisk landområde.
Historie
Byen ble grunnlagt i 1883 av Paris Gibson, en entreprenør og politiker, og «jernbanebaronen», James J. Hill. Byen var allerede fra begynnelsen tenkt som en industriby hvor man ville utnytte vannkraften fra fossene på Missourielven. I 1889 startet man byggingen av Black Eagle-dammen og året etter kunne dammen forsyne byen med elektrisitet
Den nye energiforsyningen gjorde at byen kom å utvikle seg til et industrisentrum og i begynnelsen av 1900-tallet var byen en av Montanas største byer. Byen var blant annet kjent for sine fosser, (som har gitt byen dens navn,) men selv artisten Charles Marion Russell hjalp til med å gjøre byen kjent. I 1908 bygde Anaconda Copper Mining Company, det som da var verdens høyeste skorstein. Skorsteinen på smelteverket, var 155 meter høy og på grunn av sin høyde var den en attraksjon.
1940 åpnet USAs flyvåpen en base nær byen som gjorde at den blomstret ytterligere. På slutten av 1900-tallet begynte en nedgangsperiodede for byen og hele området rundt. Folk flyttet, gruveeselskapet la ned smeltverket og det militære begynte å legge ned sin aktivitet. Det gjorde at byen kom til å stagnere både utviklingsmessig og befolkningsmessig.
Befolkning
Byen hadde 58 505 innbyggere ved folketellingen i 2010. 90 % av innbyggerne er hvite, 5 % er urinnbyggere (indianere) og resten er av blandet herkomst. Befolkningen i byen er forholdsvis ung. Knapt 17 % av befolkningen er 65 år eller eldre, mens 35 % er under 25 år. Gjennomsnittsalderen ligger på 39 år.
Klima
Den gjennomsnittlige nedbøren ligger på ca 375 mm. Minst nedbør i februar med om lag 12 mm og mest i juni med om lag 64 mm.
Severdigheter
Verdenens største ferskvannkilde Giant Springs ligger ikke langt ifra byen. Mer enn 600 000 m³ vann kommer daglig fra den. Ikke langt ifra kilden ligger Roe River, tidligere kjent som verdenens korteste elv (61 meter) ifølge Guinness rekordbok. Elvene Sun River og Missourielven møtes i Great Falls.
UFO
1950 ble det rapportert at to skinnende sølvfargede objekter var sett over byens tomme baseballstadium. En mann tok sitt filmkamera og fanget de flygende gjenstandene på film. Filmen var en av de første som har blitt tatt av en UFO. Hendelsen fikk stor publisitet over hele landet og betraktes som en av de første store UFO-hendelsene i USA. I 2007 valgte Great Falls White Sox å bytte navn til Great Falls Voyagers for å feire dette. Lagets logo består av et grønt romvesen i en flygende tallerken
Militære
På 1940-tallet ble det anlagt en militærbase utenfor byen. Fra begynnelsen ble den kalt Great Falls Army Air Base, senere fikk den navnet Great Falls Air Force Base. Den 1. oktober 1955 ble den døpt om til Malmstrom Air Force Base for å hedre oberst Einar Axel Malmstrom (1907–1954). Basen har muligheten til å avfyre, overvåke og er den største på den vestlige halvkule. Den dekker et område 60 000 km². Great Falls internasjonale lufthavn er basen til Montana Air National Guards. Den disponerer over C-130 Hercules (C-130H) lastefly med tilhørende støttepersonell.
Herman Nordby
Herman Hansen Nordby (født 7. november 1859 på Nordby gård i Ullensaker, død 26. mai 1926) var bakermester og kjøpmann på Nordstrand i Østre Aker.
Herman var nest eldst av barna til gårdbruker Hans Thorensen Nordby (f. 1825) og hustru Mathea Haakensdatter (f. 1828). Etter at han i oppveksten hadde hjulpet faren med gårdsarbeidet gikk han i lære hos baker Gotaas på Jessheim. Dernest fikk han fortsette sine læreår hos baker Simensen i Oslo, hvorfra han ble utlært bakersvenn den 1. juni 1882.
Han ble i 1887 gift med Laura (f. 08.08.1867), og overtok samme år Sæterstrand Landhandleri og Bageri, som han drev i fem år, inntil han i 1890 fikk kjøpt Nordstrand Landhandleri og Bageri i Nordstrandveien 32 (gnr 182, bnr 110). Han gjorde landhandelen om til kolonialvarehandel, som han drev ved siden av bakeriet. Virksomheten holdt til i en stor trebygning, men denne ble den 6. juni 1896 truffet av lyn og brant ned til grunnen. Den nye bygningen ble oppført i mur, og var betydelig utvidet i forhold til den forrige. I den nye bygningen bodde ikke bare familien Nordby med sine fire barn, Jenny (f. 30.08.1888), Borghild (16.01.1890), Alfhild (21.03.1898) og Trygve Walter (f. 07.07.1900 d. 1940), her var også leiligheter og hybler for de ansatte. I 1923 ble bakeriet modernisert med elektrisk drift.
Herman Nordby overtok også i juli 1899 foreldregården i Ullensaker, og gjennomførte i de følgende år mange forbedringer i gårdsdriften. Våren 1925 kjøpte han dessuten en del av Hauketo gård, nær jernbanestasjonen på Hauketo, hvor han fikk oppført et godt bakeri. Ved Herman Nordbys død var det sønnen Trygve som overtok forretningene. Han beholdt bygningen på Nordstrand som hovedsete for virksomheten, men drev det under firmanavnet Nordstrand Bakeri & Conditori.
Grunewald stasjon
Stasjonen ble åpnet i 1879 under navnet Hundekehle, og omdøpt i 1884 til sitt nåværende navn.
Av de opprinnelig fire perrongene eksisterer ennå to. Fra utgangen går det en undergang under AVUS til Eichkampstraße. Perrongene og stasjonsbygningene er fredet. Under nazi-regimet ble stasjonen i perioden oktober 1941 til februar 1945 brukt som transittstasjon for tvangstransporten av 50 000 jøder fra Berlin til ulike konsentrasjonsleirer. På initiativ av Deutsche Bahn ble minnesmerket Gleis 17 (= spor 17) åpnet 17. januar 1998.
Josef Karel Matocha
Josef Karel Matocha (født 14. mai 1888 i Pitín i Mähren i Østerrike-Ungarn; død 2. november 1961 i Olomouc) var en tsjekkisk katolsk teolog, professor. erkebiskop av Olomouc og dermed metropolitt av Mähren.
Prest
Josef Karel Matocha ble presteviet i 1914. Han studerte filosofi og teologi i universitetet i Olomouc og deretter ved Det pavelige universitet Gregoriana i Roma. Etter å ha tatt doktorgrad i teologi habiliterte han seg, og underviste fra 1931 til 1939, og fra 1945 til 1948 kristen filosofi og dogmatikk ved Det teologiske fakultet i Olomouc, hvis høyskoledekan han var to ganger.
Brenda Villa
Brenda Villa (født 18. april 1980 i Los Angeles i California) er en amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 2000 i Sydney, 2004 i Athen, 2008 i Beijing og 2012 i London.
Josef Karel Matocha
Erkebiskop
Dette var i en tid da relasjonene mellom er om stat og kirke ble graverende forverret. Det ble lagt begrensninger på og og sådd splid i innen katolske foreninger og ornanisasjoner, g og pressefriheten forsvant. Undertrykkelsen av kirkens folk og av religion i sin alminnelighet ble intensivert.
Brenda Villa
Villa ble olympisk mester i vannpolo under OL-2012 i London. Hun var med på det amerikanske laget som vant vannpoloturneringen for damer. USA vant kvartfinalen over Italia med 9-6, og i semifinalen vant de over Australia med 11-9. Finalen mot Spania endte 8-5 til USA.
Hun var også med på det amerikanske vannpololaget som vant gull i Panamerikanske leker 2011 i Guadalajara i Mexico.
Josef Karel Matocha
Erkebiskop
Den 14. august 1949 foretok erkebiskop Matocha i katedralen i Trnava en av staten ikke autorisert bispevielse av to nye biskoper, msgr Ambróz Lazik og msgr Robert Pobožný.
Sitt embede som erkebiskop kunne ikke Josef Karel Matocha utøve særlig lenge. I september 1949 ble han arrestert. Fra 1950 ble han internert av det kommunistiske regime, og etterpå holdt fanget og isolert i sin residens. Han fikk for eksempel verken lese aviser eller lytte til radio.
Etter Matochas død forhindret de kommunistiske myndigheter utnevnelse av en etterfølger. Først fra og med 1973 ble bispedømmet administrativt forvaltet av biskop Josef Vrana, som hadde regimets gunst.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Tågerup kirke
Tågerup kirke ligger i Rødby, Lolland kommune i Danmark og er en senromansk teglstenskirke som består av kor og skip. Kirken ble bygget ca. 1220.
På et langt senere tidspunkt fikk den bygget inn hvelv. Korbuen ble omdannet i 1862.
Altertavlen er et maleri av Anton Dorph fra 1876. Prekestolen i ungrenessanse er fra 1586. Over prekestolen henger et krusifiks fra 1500-tallet. Over korbuen henger et korbuekrusifiks fra slutten av 1200-tallet. Det er tillagt Næstved Madonna-Mesteren og hans verksted.
Det er imidlertid kirkens kalkmalerier som særpreger kirken.
I kor og skip er det kalkmalerier i hvelvene. Disse ble avdekket i 1883 og restaurert av Jacob Kornerup i 1889. De ble gjenrestaurert av Egmont Otto Lind i 1943. Den dekorative utsmykkingen i skipets vesthvelv ble utført i 1889 og under denne malingen finnes en utsmykking fra middelalderen som ble forsøkt avdekket ved en restaurering i 2001.
Kalkmaleriene i koret er datert til ca. 1450. I østkappen sitter Kristus på tre regnbuer. Maria kneler med blottet bryst og anroper Kristus, Johannes er fremstilt i kamelullsskinn. Rundt Kristus svever evangelistsymbolene, øverst ses tornekrone og kors, rundt Kristus marterpæl og lanse. Nederst er det en skyhimmel og basunengler. I tekstbåndene står VENITE BENEDICTI PATRIS (Kom min faders velsignede) ITE MALEDICTI IN (Gå bort, forbandede, til ).
I sydkappen sees mot øst Fremstillingen for Pilatus og i nordkappen mot vest Gravleggelsen og mot øst Oppstandelsen.
På østveggen bak altertavlen er en urestaureret Pieta hvor Maria sitter med sin døde sønn i fanget. Jesus har hatt tornekrone på hodet, men den er forsvunnet. Utsmykkingen i skipets hvelv er datert til 1500-20 og tillegges Brarupverkstedet. De lange manierte figurene er tidens mote og ornamentikken er sparsom. I skipets første fag i østkappen fremstilles Skapelsen. Gud har skapt solen og en komet og han står med den nydannede månen i hånden. I forgrunnen er det forskjellige fisker, en reke, en havfrue og en havmann. Mot syd skaper Gud dyrene, man ser en gås, en due, en trane samt hjorter.
I nordkappen mot vest ses Utdrivelsen av paradiset og teksten sier: HIC EXPELLANTUR DE PARADISO AB ANGLO CUM FLIENTE GLADIO (Her utdrives de av Paradiset av en engel med flammesverd).
Mot øst fremstilles Arbeidet. Adam har fått på seg hverdagstøy og har en øks i beltet. Han har ryddet skogen og er i ferd med å hakke i jorden. Eva sitter med en ten; barna henger i skjørtene hennes, den minste har en topp og en pisk.
Brarupverkstedets ikonografi er forskjellig fra Elmelundeverkstedets, personene er energiske og utført i aktivitet. Dette står i motsetning til Elmelundeverkstedet hvor de er mer passive og statiske.
Under Syndefallet og Utdrivelsen er motiver fra Den omvendte verden. En mann skjærer halen av en hest, en annen mann skor en katt, en mann med et ris i hånden foran fem slaktede griser og en mann med en sekk. Ved Mann skor en katt kan man lese SKONA.
Ordspråksamlingen Proverbes en rimes fra ca.1480 inneholder 182 ordspråk eller talemåter illustrert med tegninger og forklart med et åtte-linjet vers. Ordspråkene hadde et moralsk innhold og skulle fortelle at det var dumt å vende seg fra Gud. I Sebastian Brants bok Narrenes skip fra 1494 skildres mennesket som tåpelig, hele verden lever i en mørk natt og holder fast ved ugudeligheten. I Proverbes en rimes nevnes en mann som skor en gås og betydningen av verset er å gjøre noe tåpelig.