cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liste over Den Norske Nobelkomites medlemmer
Den Norske Nobelkomite 1991
Sekretær (ansatt 1990): Geir Lundestad (46 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 1992
Varamedlemmer 1991–1993
Sekretær (ansatt 1990): Geir Lundestad (47 år), Nobelinstituttets direktør.
Den norske Nobelkomite 1993
Varamedlemmer 1991–1993
Sekretær (ansatt 1990): Geir Lundestad (48 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 1994
Varamedlemmer 1994–1996
Sekretær (ansatt 1990): Geir Lundestad (49 år), Nobelinstituttets direktør.
Noter
Den Norske Nobelkomite 1995
Varamedlemmer 1994–1996
Sekretær (ansatt 1990): Geir Lundestad (50 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 1996
Varamedlemmer 1994–1996
Sekretær (ansatt 1990): Geir Lundestad (51 år), Nobelinstituttets direktør.
Noter
Den Norske Nobelkomite 1997
(Esther Kostøl, fungerende medlem januar-oktober.
Varamedlemmer 1997–1999
Sekretær (ansatt 1990): Geir Lundestad (52 år), Nobelinstituttets direktør.
Noter
Den norske Nobelkomite 1998
Varamedlemmer 1997–1999
Sekretær (ansatt 1990): Geir Lundestad (53 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 1999
Varamedlemmer 1997–1999
Sekretær (ansatt 1990): Geir Lundestad (54 år), Nobelinstituttets direktør.
Den norske Nobelkomite 2000
Varamedlemmer 2000–2002
Sekretær (ansatt): Geir Lundestad (55 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 2001
Varamedlemmer 2000–2002
Sekretær (ansatt): Geir Lundestad (56 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 2002
Varamedlemmer 2000–2002
Sekretær (ansatt): Geir Lundestad (57 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 2003
Varamedlemmer 2003–2005
Sekretær (ansatt): Geir Lundestad (58 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 2004
Varamedlemmer 2003–2005
Sekretær (ansatt): Geir Lundestad (59 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 2005
Varamedlemmer 2003–2005
Sekretær (ansatt): Geir Lundestad (60 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 2006
Varamedlemmer 2006–2008
Den Norske Nobelkomite 2007
Varamedlemmer 2006–2008
Sekretær (ansatt): Geir Lundestad (62 år), Nobelinstituttets direktør.
Den norske Nobelkomite 2008
Varamedlemmer 2006–2008
Sekretær (ansatt): Geir Lundestad (63 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 2009
Varamedlemmer 2009–2011
Den Norske Nobelkomite 2010
Varamedlemmer 2009–2011
Sekretær (ansatt): Geir Lundestad (65 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 2011
Varamedlemmer 2009–2011
'''Sekretær (ansatt): Geir Lundestad (66 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 2012
Varamedlemmer 2012–2014
Sekretær (ansatt 1990): Geir Lundestad (67 år), Nobelinstituttets direktør.
Noter Gunnar Stålsett var møtende vararepresentant dette året i Ågot Valles sykefravær.
Den Norske Nobelkomite 2013
Varamedlemmer 2012–2014
Sekretær (ansatt 1990) Geir Lundestad (68 år), Nobelinstituttets direktør. Gunnar Stålsett var møtende vararepresentant dette året i Ågot Valles sykefravær.
Den Norske Nobelkomite 2014
Varamedlemmer 2012–2014
Sekretær (ansatt 1990): Geir Lundestad (69 år), Nobelinstituttets direktør.
Noter Gunnar Stålsett var møtende vararepresentant dette året i Ågot Valles sykefravær.
Den Norske Nobelkomite 2015
Varamedlemmer 2015–2017
Sekretær (ansatt 2015): Olav Njølstad (58 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 2016
Varamedlemmer 2015–2017
Sekretær (ansatt 2015): Olav Njølstad (59 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 2017
Varamedlemmer 2015–2017
Sekretær (ansatt 2015): Olav Njølstad (60 år), Nobelinstituttets direktør.
Den Norske Nobelkomite 2018
Varamedlemmer 2018–2020
Sekretær (ansatt 2015): Olav Njølstad (61 år), Nobelinstituttets direktør'''
Den Norske Nobelkomite 2019
Varamedlemmer 2018–2020
Sekretær (ansatt 2015): Olav Njølstad (62 år), Nobelinstituttets direktør
Den Norske Nobelkomite 2020
Varamedlemmer 2018–2020
Sekretær (ansatt 2015): Olav Njølstad (63 år), Nobelinstituttets direktør
Den Norske Nobelkomite 2021
Varamedlemmer 2021–2023
Katholieke Universiteit Leuven
Katholieke Universiteit Leuven (kort KU Leuven) er et pavelig universitet og ved siden av Université catholique de Louvain en av to etterfølgerinstitusjoner etter Det katolske universitetet i Leuven, Belgias eldste universitet.
I 2015 hadde universitetet 57 181 studenter og 11 544 ansatte, noe som også gjør universitet til det største i Benelux. Grunnet de lave avgiftene ved studier i Flanderen, er nederlendere den største gruppen utenlandske studenter ved KU Leuven.
Katholieke Universiteit Leuven er et sterkt forskningsorientert universitet, som regnes som et ledende universitet på mange fagområder. Universitet er ansett til å være blant de 50 høyeste rangerte universitetene i verden. I Europa er universitetet ansett å være blant de beste og mest prestisjefulle universitetene.
Sammen med sin franskspråklige søsterinstitusjon er det verdens eldste katolske universitet og blant de ti eldste i verden.
Lerkefalk
Lerkefalken kan bli 34 cm lang og få et vingespenn på 70-84 cm. Hunnene er størst; hannene veien 130-230 g, mens hunnene veier 140-340 g.
Lerkefalken er fylkesfugl i Hedmark.
Utbredelse
Arten hekker over store deler av den palearktiske sone, men overvintrer i Afrika sør for Sahara og i deler av Sørøst-Asia
Arten er rødlistet i Norsk rødliste for arter, til Nær truet (NT). Kategorien skulle egentlig vært Sårbar (VU) hvis man bare så på Norge, men så ble den satt ned et trinn til NT fordi det går bra med arten i nabolandene - og man anser at arten vil kunne innvandre derfra hvis den blir borte hos oss.
Hekking
Lerkefalken finner et forlatt fuglerede, for eksempel etter andre falkefugler eller kråker, hvor den legger 2-3 egg midt i juni. Lerkefalken hekker en gang i året. Rugetiden er 28-31 dager, og ungene mates i 28-34 dager.
Jô
João Alves de Assis Silva (født 20. mars 1987 i São Paulo) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for Sport Club Corinthians Paulista.
Karriere
Han spilte på Brasils lag som tok bronse under OL i Beijing 2008. Han var også i den brasilianske troppem til VM i fotball 2014 på hjemmebane i Brasil.
Allround-NM på skøyter 1949 for herrer
Allround-NM på skøyter 1949 for menn ble avholdt lørdag den 22. og søndag den 23. januar 1949 på Tønsberg stadion, Tønsberg. Teknisk arrangør var Tønsbergs Turnforening.
Norgesmester ble Reidar Liaklev, Brandbu Idretsforening.
Hurtigløpskomiteen i Norges Skøyteforbund hadde først tatt ut 30 løpere, men hadde oversett et tidligere vedtak som var fattet, og justerte deltakerantallet ned til 24 dagen før stevnet. I forkant av mesterskapet gikk det rykter om at Sverre Farstad kanskje måtte trekke seg fra mesterskapet på grunn av bihulebetennelse, men det var bare en hudinflammasjon over venstre øye. Så etter å ha oppsøkt lege i Tønsberg så fikk han både penicillin og starttillatelse.
Jaktfalk
Jaktfalk (Falco rusticolus) er en mellomstor raptor i falkefamilien (Falconidae) og den største av falkeartene. Arten hekker i arktiske kyststrøk og på øyer i Nord-Amerika og Eurasia. Den er for det meste stedbunden, men streifer en del etter at hekkesesongen er over og på vinterstid.
Beskrivelse
Denne arten er en veldig stor falk, på størrelse med de største våkene. Hannene er 48 til 61 cm lang, veier fra 800g til 1350g og har vingespenn på 110-130 cm. Hunnene er kraftigere og større, fra 51 til 65 cm, veier fra 1180g til 2100g og har vingespenn på 124-160 cm. Jaktfalker er bortimot en mellomting mellom en stor vandrefalk og hauk i generell oppbygning. De er umiskjennelige falker med spisse vingetipper samtidig som de er mer tettbygd, mer bredvingede og langhalede enn vandrefalken.
Fjærdrakten er høyst variabel i denne polyformistiske arten; de arketypiske variasjonene er hvit, sølvfarge, brun og svart, skiftende gjennom et kontinuerlig spekter fra nesten helhvite fugler til veldig mørke varianter. Den brune varianten skiller seg ut fra vandrefalken ved at den kremfargede bunnfargen i halspartiet videre opp mot nakken vises som striper på pannen og hodet, kjennetegnes ved at hodet har mindre kontraster enn vandrefalkens karakteristiske mørkebrune hode og kinnskjegg. Den svarte varianten kjennetegnes ved å ha svarte flekker på buken til forskjell fra vandrefalkens smalere tverrstriper. Hvite varianter er umiskjennelige, ettersom de er de eneste falkene med dominerende hvit farge. Sølvfargede varianter ligner på lysegrå, stor slagfalk.
Altair 8800
Altair 8800 er en datamaskin og regnes som forløperen til dagens PC-er. Datamaskinen ble konstruert av selskapet Micro Instrumentation and Telemetry Systems (MITS) og ble først lansert i januar 1975.
Maskinen var bygget opp rundt Intels to megahertz 8080 mikroprosessor og hadde 256 bytes RAM og den hadde fullstendig fraværende programmeringsmuligheter annet enn ved brytere på forsiden av maskinen.
I 1975 ble datamaskinen lagt ut for salg til en sum av 439 amerikanske dollar.
Kaoru Niikura
Kaoru Niikura, også kjent som Kaoru (født 17. februar, 1974 i Hyogo), er en av gitaristene i den japanske gruppa Dir en grey.
1152 Pawona
1152 Pawona er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 8. januar 1930 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Skappels vei (Oslo)
Skappels vei (1–11; ingen partallsadresser) er en vei på Skøyenåsen i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Haakon Tveters vei til litt forbi Grønlibakken, der kjøreveien slutter, men det er gangveiforbindelse videre til Skrabben.
Veien fikk navn i 1958 etter familien Skappel, som har eid Søndre Skøyen gård siden 1913.
Fylkesvei 7664
Fylkesvei 7664 går mellom Hysjorda og Skoglund i Bø.
Veien har asfaltdekke mellom Skoglund og Hysjorda. Veien mellom Hysjorda og Utskor har grusdekke, og var tidligere del av fylkesveien, som da var 6,1 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 919.
Mahmood Amiry-Moghaddam
Mahmood Amiry-Moghaddam, også skrevet Moghadam Mahmood R Amiri, (født 21. april 1971) er en norsk menneskerettighetsforkjemper og hjerneforsker som er professor medisin ved Universitetet i Oslo.
Mahmood Amiry-Moghaddam vokste opp i byen Kerman 800 km sørøst for Teheran i Iran. Han kom til Norge som politisk flyktning via Pakistan i 1985. Amiry-Moghaddam fikk legeutdannelse ved Universitetet i Oslo og tok senere doktorgrad ved Senter for molekylærbiologi og nevrovitenskap. I 2004 fikk han Hans Majestet Kongens gullmedalje for beste medisinsk doktorgrad ved Universitetet i Oslo. Peter Agre, som mottok nobelprisen i kjemi i 2003, har vært en nær samarbeidspartner for Amiry-Moghaddam. Amiry-Moghaddam tilbrakte ett år som postdoktor ved Harvard medical school i 2006.
Han er professor i medisin og leder for Laboratoriet for molekylær nevrovitenskap ved Universitetet i Oslo. Han er også grunnlegger og leder for organisasjonen Iran Human Rights som kjemper for avskaffelse av dødsstraff og etablering av menneskerettigheter for alle borgere i Iran.
Amiry-Moghaddam er medlem av Universitetet i Oslos komite for Scholars at Risk.
Priser og utmerkelser
Mahmood Amiry-Moghaddam ble tildelt Anders Jahres medisinske pris for yngre forskere i 2008. Prisen ble overrakt av kong Harald. Amiry-Moghaddam er også medlem av Det Norske Vitenskaps-Akademi. Han ble også listet som en av 10 smarteste hodene i Norge av en panel i VG.
Mahmood Amiry-Moghaddam er en engasjert samfunnsdebattant og menneskerettighetsforkjemper. Han mottok menneskerettighetsprisen Amnestyprisen for 2007 for sitt engasjement i menneskerettighetsbrudd i Iran.
Eksterne lenker
Utvalg av debatt-artikler skrevet av Amiry-Moghaddam i internasjonal media
Dvergfalk
Dvergfalken (Falco columbarius) er en rovfugl som hører til falkefamilien. Den kan gjenkjennes i flukt med meget spisse vinger og forholdsvis lang stjert og generelt liten størrelse. Ser man en falk fra svært nært hold, ser man et svært kraftig nebb. Like bak overnebbets nedadbøyde spiss har falken et kraftig framspring, en såkalt «falketann», som passer til et tilsvarende innsnitt i undernebbet.
Anna Nicole Smith
Anna Nicole Smith (født Vickie Lynn Hogan 28. november 1967 i Houston i Texas, død 8. februar 2007) var en amerikansk modell og skuespillerinne som fikk sitt gjennombrudd som Playboys Playmate of the Year i 1993. I Norge ble hun kjent som undertøysmodell for Hennes & Mauritz samme år.
Pungulv
Pungulv eller tasmansk tiger (Thylacinus cynocephalus) er et rovlevende pungdyr (Dasyuromorphia) som var eneste art i pungulvfamilien (Thylacinidae), men den ble utryddet i 1930-åra. Den var et nærmest hundelignende pungdyr med karakteristiske tiger-lignende tverrstriper over ryggen. Pungulvens nærmeste nålevende slektning er tasmansk djevel (Sarcophilus harrisii).
Anna Nicole Smith
Hennes ekteskap med oljemagnaten og milliardær J. Howard Marshall, som var 63 år eldre enn henne, skapte spekulasjoner rundt hennes hensikt med ekteskapet. Etter hans død ble det innledet en lang rettslig prosess, som varte fram til hennes død. Hun fikk 532 millioner norske kroner i arv.
Dvergfalk
Utseende
Dvergfalken er den minste av Europas falkearter. Den er 25 til 30 cm lang og har et vingespenn på 50 til 60 cm. Det er stor forskjell mellom kjønnene. Hannen har gråblå overside og rustbrun underside med kraftige lengdestriper. Hunnens overside er mørkebrun, og undersiden er helt lysegulbrun med kraftige mørkebrune lengdestriper.
Pungulv
Beskrivelse
Pungulv lignet en hund eller ei hyene, men den hadde et lendeparti som klart skilte den fra canidene. I størrelse var den cirka 100–130 cm lang (snute–halerot) og omkring 60 cm i skulderhøyde. I tillegg kom den stive halen, med typisk 50–65 cm. Vekten lå trolig omkring 20–30 kg for voksne individer. Pelsen var gulbrun og hadde typisk 13–21 sorte tverrgående striper over ryggen, lendet og den tykke haleroten. Stripen rakk til midt på flankene eller lårene.
Anna Nicole Smith
Hun etterlot seg ektemann og datter Dannielynn Birkhead, født 2006.
Dvergfalk
Utseende
Ungfuglene ligner moren inntil neste vår, da fellingen av de den gamle fjærdrakten tar til og den voksne fjærdrakt begynner, og de gråblå fjærene bryter frem på oversiden hos de unge hannene.
Pungulv
Taksonomi
Flere studier bekrefter at pungulven var en basal art blant rovlevende pungdyr (Dasyuromorphia), og at tasmansk djevel (S. harrisii) er artens nærmeste nålevende slektning. En studie fra 2009 publisert i Genome Research antyder imidlertid at numbat (Myrmecobius fasciatus) kan være mer basal enn tasmansk djevel, noe som gir seg utslag i følgende fylogeni.
Anna Nicole Smith
10. september 2006 mistet Anna Nicole Smith sønnen Daniel Wayne Smith som ble 20 år gammel.
Dvergfalk
Utseende
Hunnene veier i gjennomsnitt 210 gram og er dermed noe større og kraftigere enn hannene, som i gjennomsnitt veier 50 gram mindre.
Pungulv
Utbredelse
På Tasmania utnyttet arten de fleste typer habitat, men den var fraværende i den tette tempererte regnskogen i sør-vest. Arten jaktet solitært eller parvis og hovedsakelig om natten, og dyra brukte trolig luktesansen til å lokalisere byttedyrene. Geometrien i albueleddene antyder at pungulven angrep byttet oftere fra bakhold enn gjennom forfølgelse. Tidligere analyser av tannsettets morfologi har antydet at typiske byttedyr veide omkring 1–5 kg, selv om man vet at den også tok tildels mye større byttedyr. Analyser av skallens mekaniske funksjoner antyder at pungulven jaktet på byttedyr som var mindre enn den selv, mens en annen antyder det motsatte.
Dvergfalk
Utbredelse
Arten har en nordlig utbredelse som nesten er sirkumpolar. Dvergfalken hekker fra Island og De britiske øyer i vest, østover gjennom Skandinavia og Baltikum og gjennom Asia til Nord-Amerika. På Grønland og tilstøtende deler av Canada mangler den. Størstedelen av dvergfalkene i verda er trekkfugler. Den norske hekkebestanden kan være på om lag 2000 – 6000 par. Dvergfalken er utbredt over det meste av Norge, fra kyst til snaufjell. I de store sammenhengende barskogene og i jordbruksbygdene i lavland på Østlandet og Sørlandet hekker arten stort sett ikke. På Vestlandet hekker arten fåtallig. Beste hekkeområda finner fuglen i frodige område i bjørkebeltet nær vann og vassdrag. Snauhogst har gitt arten bedre kår i lavlandet. Fuglene vil helst ha åpne steder som heier, myr, sætervoller, strandenger og elveløp.
Føde
Dvergfalken jakter mest på åpne områder, hvor taktikken er overraskelsesangrep med stor fart. De fleste byttedyr blir tatt på eller like ved bakken. Det er spesielt dvergfalkens syn som gjør den til en god jeger. Antall synsceller i øyets netthinne er ca. 1,000,000 per mm². Til sammenligning har mennesket kun ca. 100,000 per mm². Jakten går hardest utover stær, spurv, piplerke og steinskvett, men også vadefugler som heilo og bekkasin står på menyen. Det er utrolig at dvergfalken kan ta en så stor fugl som heiloen, som veier omtrent det samme som dvergfalken selv. Den tar også av og til gnagere og insekter.
Pungulv
Utbredelse
Pungulven overlevde på Tasmania fram til den britiske koloniseringen. Den kom imidlertid i konflikt med bøndene fordi den jaktet på sau, men det kan ha vært en kombinasjon av jakt og sykdom som til slutt utryddet den. Ny forskning med fullstendig genom viser at arten opplevde en kritisk flaskehalshendelse for omkring 70 000–120 000 år siden, og at det biologiske mangfoldet etter dette var svært begrenset.
Dvergfalk
Hekking
Dvergfalken velger seg et territorium av en viss størrelse avhengig av fødetilgangen i området. På Island kan dvergfalken ha et territorium på ca. 35 km². Dvergfalken vil helst hekke oppe i utilgjengelige bratte fjellsider, men den bygger ikke redet sitt selv. Hvis den finner et gammelt kråke- eller ravnerede på et passende sted, tar dvergfalken gjerne over dette. Den kan også legge eggene sine direkte på en bar klippehylle, uten noe form for rede. Eggleggingen begynner som regel i mai måned, og de legger ofte 4 egg, selv om 3 til 6 egg også er observert. Eggene er ca. 40 mm lange og rødbrune med tettsittende mørkere prikker. Rugetiden er ca. 4 uker, og ungene er flygeklare etter knappe 4 uker.
Pungulv
Utbredelse
Den siste kjente pungulven døde i fangenskap i Hobart Zoo på Tasmania den 7. september i 1936 og den ble endelig erklært utdødd i 1982, selv om det har angivelig vært flere observasjoner etter dette tidspunktet. Det finnes imidlertid ingen håndfaste bevis for at pungulver har eksistert etter denne datoen.
Australske forskere har forsøkt å klone pungulv fra et foster som har vært lagret i sprit. Dette har vist seg vanskelig på grunn av større DNA-skader enn forventet. Det er likevel håp om at arten en gang i fremtiden kan gjenopplives.
Dvergfalk
Hekking
Når ungene er klekket, er det hannen som jakter og avleverer byttet til hunnen på et bestemt sted nær redet. Hunnen deler byttet i passende stykker, før hun gir det til ungene.
Helldalsåsen
Helldalsåsen er et boligområde i Fana bydel i Bergen, mellom Midtun i sør og Sædalen i nord, 2-3 km øst for bydelssenteret Nesttun. Her ligger Kringlebotn skole og tettbebygde boligområder. Området dekker Kjenndalen grunnkrets, som hadde 2 639 innbyggere 1. januar 2014, og et areal på 1,41 km² og 0,02 km² ferskvann.
Helldalsåsen omfatter i hovedsak adressene:
Buss
Etter at første byggetrinn av Bybanen i Bergen mellom Bergen sentrum og Nesttun åpnet sommeren 2010, ble gamle busslinje 22 (Sentrum-Nesttun-Helldalsåsen-Birkelundstoppen) erstattet av nye linje 80 fra Nesttun terminal over Helldalsåsen til Birkelundstoppen. Senere ble denne forlenget fra Birkelundstoppen til Strandkaiterminalen i sentrum. Ved Skyss sin ruteomlegging 25. mai 2021 ble linje 80 omgjort til linje 16E. Den nye linjen hoppet over en del av stoppene mellom Birkelundstoppen og sentrum. I tillegg ble traseen forlenget til Øyjorden (Ytre Sandviken).
Annet
NM i sykling ble arrangert i Helldalsåsen i juni 2008.
Chanson de geste
Chansons de geste, gammelfransk for «sanger om heltedåder», er episke dikt som eksisterte i gryningen av fransk litteratur. Det tidligste kjente eksempelet dateres fra sent på 1000-tallet og tidlig på 1100-tallet, nær hundre år før framkomsten av lyrisk poesi fra trouvères (trubadurene) og de tidligste verseromansene.
Én gruppe dikt sentreres rundt ridderen Guillaume, også hans forfedre og etterkommere.
Det meste kjente diktet er Rolandskvadet, det eldste av alle bevarte chansons de geste, La chanson de Roland, som har blitt et fransk nasjonalklenodium.
Emne og innhold
Skrevet på gammelfransk, og øyensynlig ment for muntlig framføring av jongleurs (sjonglører), var chansons de geste fortellinger om legendariske hendelser, stundom også om ekte hendelser, og i samtiden fløt sannsynligvis ekte og legendariske hendelser sammen i gjenfortellingene. Hendelsene hadde opphav i fransk historie i løpet av 700-tallet og 800-tallet, tidsaldrene til Karl Martell, Pipin den lille, Karl den store, og Ludvig den fromme. Vekten var lagt på kampene mot maurere og sarasenere. Til disse historiske legendene ble fantastiske elementer gradvis lagt til, som kjemper, magi og monstre som i økende grad dukker opp blant fienden sammen med muslimene. Det er også en økende grad av østlig eventyr, inspirert og tatt fra samtidige erfaringer fra korstogene. I tillegg er det en serie med chansons de geste som gjenforteller hendelsene fra det første korstoget og de første årene av kongeriket Jerusalem. Chansons de geste på 1200-tallet og 1300-tallet er de historiske og militære aspektene forsvinnende og de fantastiske elementene dominerende i fortellingene.
Det tradisjonelle innholdet i chansons de geste har blitt kjent som «det fransk materiale» («Matter of France») for å skille dem fra romanser som er opptatt av «det britiske materiale» («Matter of Britain»), det er kong Arthur og hans riddere, og fra «det såkalte romerske materiale» («Matter of Rome»), som dekket den trojanske krigen, erobringene til Aleksander den store, livet til Julius Cæsar, og noen av hans keiserlige etterkommere som ble gitt middelaldersk behandling som eksempler på høviskhet.
Endring og framgang
Det er bevart rundt 80 til 100 anonyme dikt, avhengig av hvordan man bedømmer fragmenter og avvikende versjoner. Diktenes lengde er betydelig og blir lengre med tiden, gjennomsnittlig 9 000 linjer. De fleste fra tiden før 1100-tallet, som Rolandskvadet, er skrevet på tistavede vers med ufullstendige rim som krever overensstemmelse med de siste betonte vokalene slik at det ble oppnådd en strofelignende enhet, antagelig framført muntlig til akkompagnement av et instrument med tre strenger, slik det er sett avbildet.
Framføring
Sangene ble framført eller deklamert (stundom for et tilfeldig publikum, noen ganger for en mer formell oppsetning) av sjonglører som også akkompagnerte seg selv eller av andre på en vielle, en middelaldersk fele spilt med en bue. Noen manuskripttekster har linjer hvor sjongløren forlanger oppmerksomhet, truer med å stoppe å synge, lover å fortsette neste dag, og ber om penger eller gaver. Ettersom papir var meget kostbart og ikke alle poeter kunne lese, synes det som om at selv etter at chansoner begynte å bli skrevet ned ble mange framføringer fortsatt framført muntlig etter hukommelsen, selv etter 1100-tallet. Som en indikasjon av den muntlige tradisjonen er linjer og stundom hele vers, spesielt i de tidligste utgavene, merkbart formalistisk, noe som gjorde det mulig å konstruere et dikt i framførelse og for publikum å fange inn nye tema med letthet.
Teorier om opprinnelsen
Opprinnelsen til chanson de geste som form er et debattert emne innenfor litteraturforskningen. Gaston Paris, en middelalderforsker på 1800-tallet anerkjente at de hadde oppstått i en muntlig episk tradisjon, identifiserte dette med fortellende sanger, noen ganger kalt for cantilenæ, som stundom blir nevnt av samtidige forfattere i andre sjangre.
Slike sanger om betydningsfulle hendelser er stundom blitt sunget i kort tid etter at et stort slag har skjedd. Som et første eksempel, en samtidig historiker nedtegnet at navnene av de som falt ved et mindre overfall ved Roncesvalles var på alles lepper seksti år senere, noe som indikerer at veksten av en legende vokste ut av proporsjon i henhold til den opprinnelige hendelsen. En legende ville da resultere, lenger etter, i ulike variasjoner av Rolandskvadet som er nå kjent.
1153 Wallenbergia
1153 Wallenbergia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 5. september 1924 av Sergej Beljavskij ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.
Chanson de geste
Teorier om opprinnelsen
Et annet eksempel er at det er referanser til samtidige sanger om det første korstoget i to prinsipielle kilder om dette korstoget som støtter utsagn fra Graindor av Brie, forfatter av det bevarte Chanson d'Antioche, at han hadde hentet materiale fra et opprinnelig verk av sjonglører og en som deltok, Richard le Pèlerin. Det spanske El Cantar del Mio Cid (eller bare El Cid) viser at en sammenlignbar fortellertradisjon eksisterte i Spania på samme tid.
Gaston Paris mente også at de tidligste sangerne fulgte hoffene til kongene og militære ledere, tilsvarende hva norrøne skalder gjorde, og noen keltiske skalder, men bevisene for dette er ikke utvetydig.