cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pyramide (byggverk)
Mesoamerika
Den største pyramiden i volum er den store pyramide i Cholula i den meksikanske delstaten Puebla. Den ble bygd fra 200-tallet f.Kr. og fram til 800-tallet e.Kr. Den er betraktet som det største monument som noen gang er bygd noe sted i verden, og er fortsatt under arkeologisk undersøkelse. Den strekker seg 55 meter over bakken, og målte i sin endelig form 400 ganger 400 meter. Den arkitektoniske stilen var nært beslektet med bygningene i Teotihuacán i Mexicodalen, skjønt innflytelse fra Mexicogolfen er også merkbar, særlig fra El Tajín.
Pyramider i Mexico ble bygget som en del av en religiøs hensikt, og ble benyttet som steder for menneskeofringer. Før rekonstruksjonen av den store pyramiden i Tenochtitlan i 1487, rapporterte aztekerne at de ofret mange mennesker, skjønt informasjonen om antallet varierer, fra 20 000 i en kilde til utrolige 80 400 mennesker i løpet av fire dager.
Nord-Amerika
Flere førkolumbiske innfødte amerikanske samfunn i oldtidens Nord-Amerika bygde store pyramidelignende jordstrukturer kjent som plattformhauger. Blant de største og best kjente av disse er Monks Mound på stedet Cahokia i hva som ble Illinois, fullført i tiden rundt 1100. Den har en grunnflate større enn Kheopspyramiden, men er langt mindre i høyden. Mange av disse jordhaugene har periodevis gjennomgått tallrike episoder av utbedringer og utvidelser. De er antatt å ha spilt en sentral funksjon i folkets religiøse liv hvor det ble framstilt plattformer for høvdingen, templer, gravkammer, boliger, forsamling og for dans. De samfunn som bygde slike monumentale jordhauger er av arkeologien blitt identifisert som Troyville-kulturen, Coles Creek-kulturen, Plaquemine-kulturen og Mississippi-kulturen.
Romerriket
Den 27 meter høye Cestiuspyramiden ble bygget i tiden 18–12 f.Kr. og eksisterer den dag i dag. Den står i nærheten av Porta San Paolo og den protestantiske kirkegården sør i Roma i Italia. Den ble bygget ved skillet av to antikke veier, Via Ostiensis og en annen vei som gikk vest for elven Tiber. Den ble bygget som en grav for magistraten Gaius Cestius. Den er preget av romersk byggeskikk, bygget med murstein og sement, dekket med hvite marmorplater og står på et fundament av kalkstein. Den er kvadratisk, måler 100 ganger 100 romerske fot (29,6 meter) og strekker seg 125 romersk fot (37 meter) i høyden.
En annen pyramide, Meta Romuli, sto ved Ager Vaticanus (dagens Borgo), men ble ødelagt ved slutten av 1400-tallet.
Middelalderens Europa
Pyramider som form har tidvis blitt benyttet innenfor kristen arkitektur i føydal tid i middelalderen, eksempelvis i den spanske byen Oviedos katedral, Catedral Metropolitana Basílica de San Salvador. Tårnets åttekantede pyramide er betraktet som et av underverkene i gotisk arkitektur.
India
I det sørlige India, i løpet av Cholariket fram til 1200-tallet, ble det bygget mange store tempelpyramider av granitt som fortsatt har sin religiøse betydning den dag i dag. Cholariket fortsatte tempelbyggingstradisjonene til tidligere herskere, og bidro betydelig til utformingen av templene. Modenheten og storheten til epokens arkitektur som hadde utviklet seg, fant sitt endelige samlede uttrykk i de to templene Thanjavur og Gangaikondacholapuram. Det største pyramidetempelet i området er Sri Ranganathaswamy-tempelet i Srirangam. Det storslåtte Brihadisvara-templet i Thanjavur, dedisert Shiva og fullført rundt 1010, er det passende minnesmerket til de materielle prestasjonene for Rajarajas tidsalder. Tempelet har også havnet på UNESCOs verdensarvsliste i 1987. Vimana, eller tempeltårnet som utgjør pyramiden, er 66 meter høyt, og blant de høyeste av sitt slag i verden. Kalasha, eller selve pyramidespissen, er skåret ut av en enkelt stein som veier rundt 80 tonn. Samlet blir disse tempelbyggene referert til som de store Chola-templene.
Indonesia
Ved siden av bautasteiner, steinbord og steinstatuer, sto den austronesiske megalittkulturen i Indonesia også bak trappepyramider framstilt av jord og stein som kalles Punden Berundak. Disse er oppdaget i Pangguyangan, Cisolok og Gunung Padang i Vest-Java. Konstruksjonen av disse steinpyramidene var basert på de innfødtes tro på at fjell og høye steder var et bosted for forfedrenes ånder.
Trappepyramiden er den grunnleggende formgivningen av 700-tallets buddhistiske monument i Borobudur på sentrale Java. Det består av seks kvadratiske plattformer, som toppes av tre runde plattformer, og er dekorert av 2 672 paneler med relieffer og 504 statuer av Buddha. Det er verdens største buddhistiske tempel og en av de største buddhistiske monumenter i verden. Monumentet ble listet på UNESCOs verdensarvliste etter restaureringer i 1975 og 1982.
Senere templer bygget på Java, var påvirket av indisk hinduarkitektur, som vist ved tårnspirene på Prambanan-tempelet. På 1400-tallet fikk Java en renessanse under den sene Majapahit-riket, for den innførte austronesiske elementer som vist ved Sukuh-templet, som på mange vis minner om den mesoamerikanske pyramide.
Moderne pyramider
Et utvalg av moderne pyramider er blant annet:
Litteratur
Dumba
Acmaeops septentrionis
Nordlig bartrebukk (Acmaeops septentrionis) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). I Norge er sjelden på Østlandet og i deler av Nord-Norge. Artsdatabanken har ikke normert norsk navn, men Nordlig bartrebukk er foreslått.
Joey Cheek
William Joseph «Joey» Cheek (født 22. juni 1979 i Greensboro, Nord-Carolina) er en amerikansk tidligere skøyteløper. Han er spesialist på sprint- og mellomdistanser.
Acmaeops septentrionis
Utseende
En liten til middelsstor (7–10 mm), mørk trebukk. Den finnes i to fargevarianter: dekkvingene kan enten være svarte med gulbrun ytterkant, eller helt gulbrune. Kroppen ellers er svart. Hodet er forholdsvis stort, minst så bredt som pronotum. Antennene er svarte, forholdsvis slanke og snaut halvparten så lange som kroppen. Pronotum er omtrent så langt som bredt, sterkt hvelvet med rundede ytterkanter og avsnørt "krage" fremst. Dekkvingene har markerte, rettvinklede skuldre og er mye bredere enn pronotum. Hos hunnen er de parallellsidige i den fremre delen, hos hannen jevnt avsmalnende fra skuldrene bakover. Beina er nokså lange og mørkbrune til svarte.
Joey Cheek
Cheek fikk sitt internasjonale gjennombrudd under OL 2002 i Salt Lake City, der han tok bronse på 1,000 meter og var 0,08 sekunder for sent ute til å ta medalje på 1,500 meter.
I 2003 tok han bronse på 1,000 og 1,500 meter under VM enkeltdistanser i Berlin. Begge distansene ble vunnet av nederlenderen Erben Wennemars.
Acmaeops septentrionis
Levevis
Denne arten ser ut til å være mer eller mindre avhengig av skogbranner for å overleve. Larvene utvikler seg under barken på døde furuer og graner, fortrinnsvis trær som er drept av brann, men de kan også leve i andre trær. Larven kan krype rundt under løs bark uten å etterlate seg synlige ganger på grunn av sin flate kropp. Utviklingen tar to år, og larven forpupper seg nede i bakken etter å ha overvintret. De voksne billene finnes i juni-juli, men denne arten besøker sjelden blomster.
Joey Cheek
I 2005 kom Cheek for første gang på seierspallen i et sprint-VM, igjen bak Wennemars. 22. januar 2006 kunne Cheek endelig stå øverst på seierspallen etter et internasjonalt mesterskap – han ble sprintverdensmester i Heerenveen, foran Dmitrij Dorofejev (Russland) og Jan Bos (Nederland).
Acmaeops septentrionis
Utbredelse
Arten er utbredt i Nord- og Mellom-Europa og videre østover til Mongolia. I Norge er den funnet en del steder i indre strøk av Østlandet og i noen dalstrøk i Nord-Norge. Den er ingen steder vanlig.
Joey Cheek
Under OL 2006 i Torino vant han gull på 500 meter, igjen foran russeren Dorofejev. På 1,000 meter tok han sølv bak landsmannen Shani Davis. På pressekonferansen etter seieren på 500 m fortalte Cheek at han ville gi premiepengene til Right To Play, en humanitær organisasjon ledet av den norske OL-mesteren Johann Olav Koss. Premiepengene fra de to medaljeløpene var totalt USD 40,000, og han utfordret også sine sponsorer til å sponse Right To Play.
Europacupen i fotball for landslag 1960
Europamesterskapet i fotball 1960, eller Den europeiske nasjonscupen som mesterskapet den gangen ble kalt, var det første Europamesterskapet som ble arrangert. Turneringen ble arrangert i cupform, og det var bare 17 nasjoner som deltok. ,, og  var noen av nasjonene som valgte å ikke delta.
Kvalifiseringrunden ble spilt hjemme og borte etter mønster fra Europacupen for klubblag, og sammenlagtvinneren gikk videre til neste runde. trakk seg fra turneringen i kvartfinalen fordi de nektet å reise til Sovjetunionen. ble slått ut i første runde av Østerrike, etter å ha tapt 1–0 på Ullevaal Stadion og 5–2 i Wien.
I finalen tok Jugoslavia ledelsen rett før pause ved Milan Galic. Sovjeterne utlignet noen minutter etter pause ved Slava Metreveli, og etter 90 minutter var stillingen fortsatt 1–1. Det var Sovjetunionen som til slutt gikk til topps takket være en scoring av Viktor Ponedelnik i andre ekstraomgang.
Bronsefinale
9. juli 1960
Finale
10. juli 1960
Passarowitz-traktaten
Bakgrunn
Mellom 1714 og 1718 hadde de muslimske osmanene ført en vellykket krig mot republikken Venezia i Hellas og på Kreta i den osmansk-venetianske krig, men ble beseiret i slaget ved Petrovaradin i 1716 av østerrikske tropper ledet av Eugene av Savoia i den østerriksk-osmanske krig.
Fredsavtalen reflekterte den militære situasjonen. Det osmanske riket tapte til Østerrike følgende områder: Banat og sørøstlige Srem (Syrmia), den sentrale delen av dagens Serbia (fra Beograd til sør for Kruševac), en tynn stripe av nordlige Bosnia og Oltenia (Vesle-Valakia). Venezia måtte avgi Peloponnes (kjent som Morea på denne tiden) som var blitt oppnådd via freden i Karlowitz, foruten også dets siste gjenværende utposter på Kreta, og fikk kun De joniske øyer (med osmanskokkuperte Kythira som den del av disse øyene) og byene Preveza og Arta på fastlandet i Epirus. I Dalmatia, langs kysten av Adriaterhavet, gjorde Venezia en del framgang og fikk områdene Sinj, Imotski og Vrgorac i innlandet.
Resultatet av avtalen var gjenopprettelse av Habsburg-monarkiets administrasjon over det meste av området som i dag er Serbia som det hadde midlertidig okkupert under den store tyrkiske krig som ble utkjempet mellom 1688 og 1699, og etableringen av kongedømmet Serbia som et kronland. Som følge av Passarowitz-traktaten ble også et annet kronland av Habsburg-monarkiet etablert, kjent Banat av Temeswar.
John Andreas Andersen
John Andreas Andersen (født 23. oktober 1971 i Flekkefjord) er en norsk filmfotograf og -regissør.
Hans startet karrieren som kameraassistent og etter hvert fotograf, og var blant annet fotograf på spillefilmen Folk flest bor i Kina fra 2002. På filmen Uno fra 2003 var han medregissør i tillegg til være fotograf. Han var også regissør sammen med Lisa Marie Gamlem for filmen Kaptein Sabeltann og skatten i Lama Rama fra 2014 og i 2015 regisserte han to episoder av TV-serien Okkupert. Han debuterte som eneregissør med katastrofefilmen Skjelvet i 2018. Filmen vant to priser under Amandaprisen 2018, deriblant publikumsprisen Folkets Amanda, og ble nominert i ytterligere to klasser, blant dem beste norske kinofilm. I 2021 var han regissør for katastrofefilm for Nordsjøen. Filmen ble nominert i seks klasser foran Amandaprisen 2022, blant annet ble filmen nominert som beste norske kinofilm og mens Andersen selv ble nominert i klassen beste regi.
Rione Campitelli
Campitelli er en bydel (rione) i Roma. Campitelli omfatter Forum Romanum, Palatinhøyden og kvartalene vestover mot Teatro di Marcello. Navnet kommer fra det latinske «Capitolum».
Borgo a Mozzano
Borgo a Mozzano er en landsby og kommune i provinsen Lucca i den italienske regionen Toscana. Kommunen har et areal på 72 km² og 7 354 innbyggere (2001).
Borgo a Mozzano ligger sentralt mellom Garfagnana og Lucchesia, og har gode offentlige kommunikasjoner. Den har en jernbanestasjon, som ligger på linjen mellom Lucca og Aulla. Det går også buss til Lucca.
Ca. en kilometer utenfor bysenteret ligger det kjente landemerket Ponte della Maddalena.
Hands All Over
«Hands All Over» er den andre og siste singelen fra Soundgardens studioalbum Louder than Love. Singlen ble gitt ut i 1990 og var også med på EP-en Loudest Love. Soundgarden spilte inn en coverlåt, «Come Together» av The Beatles, og er kun tilgjengelig på Loudest Love-EP-en og denne singelen.
Musikkvideoen
Musikkvideoen ble filmet i en fabrikk i USA. Kim Thayil sier at denne videoen er den teiteste musikkvideoen de har laget.
Salyan (distrikt i Nepal)
Salyan-distriktet ligger i Rapti sone i Midtvestregionen, og regnes til Nepals åsdistrikter.
Det er anslått at i Salyan hører 40 % av befolkninga til den nasjonale minoriteten magar. Opprørerne i NKP(Maobadi) starta maoistopprøret, også kjent som Nepals borgerkrig 1996 - 2006, den 13. februar 1996 i nabodistriktene Rukum, Rolpa og Jajarkot. Alle har stor magar-befolkning, og et flertall av opprørssoldatene var fra starten av magarer. Salyan ble også blant de tidligste distriktene der opprøret spredte seg.
Da opprørerne begynte å sette ut i livet sitt program for å gjøre om det sterkt sentraliserte Nepal i en føderal republikk med sjølstyre for nasjonale minoriteter og regioner, var den første regionen de proklamerte den 9. januar 2004 et nasjonalhjem for magarene, Den Autonome Magarant-regionen. Regionens folkeregjering blei utropt på et massemøte i Tawang i Salyans nabodistrikt Rolpa.
Salyan var en del av opprørernes Magarant-region fram til den ble oppløst etter 15, januar 2007. (Et kart som viser hvor regionen lå er her: NKP(M)s forslag til sjølstyrte etniske og regionale stater.)
Studentsamskipnaden i Agder
Studentsamskipnaden i Agder (SiA) er en av Norges 14 studentsamskipnader. SiAs øverste organ er et kollegialt styre bestående av fem studenter (inkludert styreleder og nestleder), tre fra medlemsinstitusjonene og to ansatte. Styret består av Kjetil Nyjordet (leder), Hilde Hagen (nestleder), Preben Jakobsen Bjørnestad, Rolf Bjarne Larsen, Simen E. Solberg, Kjetil Hellang, Greta Hilding, Veslemøy Rabe, Mirna Krpo og Mona Holta Holen. Daglig leder er Pål Harv.
SiA hadde en årsomsetning på 243,5 millioner kroner i 2016, og et resultat på 10,5 millioner.
Skogvikke
Skogvikke (Vicia sylvatica) er en flerårig urt i vikkeslekten, som tilhører erteblomstfamilien (Fabaceae). Planten blir 40-200 cm høy/lang, og er bestanddannende med vekst i krypende tuer. Til å være en vikke har skogvikke relativt spredte blader, som ikke alltid er helt symmetrisk parvise. Blomstene er hvite med mørk-lilla strekmønster i seglet.
Studentsamskipnaden i Agder
Aktivitet
SiA driver sin virksomhet i byene Kristiansand og Grimstad. Virksomheten består i boligutleie, barnehage, kafeer, bokhandel, kulturhus, idrettssenter og andre ulike velferdsordninger.
Skogvikke
Bladene er sammensatt i par med 5-12 par småblad med en slyngtråd lengst ute. De har tydelig midtnerve. Ørebladet (der stilken deler seg eller ved roten av bladstilkene) er lite og tannete, dette er et karakteristisk trekk.
Studentsamskipnaden i Agder
SiA kultur
SiA kultur driver studenthusene Bluebox i Grimstad, Østsia i Kristiansand og er ansvarlig for studentfestivalene UGA og Studiestartfestivalen. Studenthuset Bluebox er Agders største konserthus, og har i perioden 2018-2019 arrangert konserter med blant andre Unge Ferrari, Sondre Justad og russekongen Tix.
Skogvikke
Arten blomstrer fra juli til august. Den har 5-20 blomster som er mellom 12 og 18 mm lange og hvite med mørk-lilla årer i seglet. Begeret er lyst grønt og med bare et svakt mørkere skjær nærmest stilken.
Skogvikke kan være vanskelig å skille fra gjerdevikke. Artene skiller seg fra hverandre ved at skogvikke har mindre, smalere og tanete øreblad, samt blekere og hvitere blomster med bare en nervetegning i seglet som er mørk og tydelig. Gjerdevikke har også små øreblad, men de er enkle og ikke tannete.
Utbredelse
Skogvikke vokser i Norge i innlandet og langs kysten fra Svenskegrensen til litt nord for Bodø. Her er den ganske vanlig på næringsrik, steinete moldjord, i skogsbryn, skrenter, veikanter, og i utkanten av hogstfelt. I Norden vokser den i Sverige nord til medelpad, med usikre og spredte observasjoner i Bottenviken. I Finland er den vanlig i sør og går nord til omkring Rovaniemi, men spredt i disse midtre landsdelene. I Danmark finner vi den på øyene og østlige Jylland.
Francesco Sfondrati
Francesco Sfondrati (født 26. oktober 1493 i Cremona i Italia, død 31. juli 1550 samme sted) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Keiser Karl V gjorde ham til greve av Riviera di Lecco. Da han ble enkemann, trådte han inn i den geistlige stand, og kalt til Roma. I 1542 ble han biskop av Sarno.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 19. desember 1544.
Han ble en entusiastisk pådriver for den kirkelige reform, og ble medlem av inkvisisjonen. Han var involvert i arbeidet med å oppnå forsoning med protestantene i Tyskland. Han ble biskop også av Capaccio og senere av Cremona.
Ripa
Ripa er et latinsk ord som betyr «elvebredd». Ripa kan referere til:
1320 Impala
1320 Impala er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 13. mai 1934 av Cyril V. Jackson ved Union Observatory i Johannesburg.
Sainyabuli (provins)
Sainyabuli, (lao: ໄຊຍະບູລີ) er en provins nordvest i Laos. Den grenser mot Thailand i vest og er den eneste av provinsene i Laos som ligger vest for Mekongelva. Denne plasseringen isolerte provinsen fra resten av landet slik at den nesten ikke ble rammet av borgerkrigen som herjet fra 1953 til 1975.
Landskapet i Sainyabuli er bedre egnet til risproduksjon enn resten av Nord-Laos som er for kupert til den type landbruk. Rund 75% av landets 560 tamme elefanter holder til her og er viktige i provinsens skogbruk.
Administrativ inndeling
Provinsen er delt inn i følgende distrikter:
A Monster Calls
A Monster Calls er en spansk-britisk fantasyfilm, regissert av Juan Antonio Bayona. Filmen er basert på boken Monsteret kommer av Patrick Ness, som også skrev manuset. Han baserte den på en idé av den avdøde forfatteren Siobhan Dowd, og boka tildelt Carnegie Medal in Literature. Lewis MacDougall, Liam Neeson, Felicity Jones og Sigourney Weaver medvirker i hovedrollene.
Filmen handler om gutten Conor O'Malley (MacDougall) som må lære seg å takle «monsteret» (Neeson), som er frykten for morens dødelige sykdom.
Sammendrag
13 år gamle Conor O'Malley har et nært bånd med hans alvorlig syke mor, og tar var på henne under morens cellegift-behandlinger ved sykehuset. Conors bestemor besøker dem ofte, og hun foreslår at Conor bor hos henne i tilfelle moren hans dør. Conor kvier seg for å ta imot dette tilbudet, på grunn av bestemorens kalde personlighet. Ved skolen blir Conor latterliggjort fordi han er en dagdrømmer, og han plages jevnlig av med-elev Harry. Conor blir også plaget av mareritt hvor den gamle kirken i nærheten av huset hans kollapser og faller ned i et stort hull. Conor legger alle følelsene sine i tegninger, et talent han arvet fra moren sin. En natt, nøyaktig syv minutter over midnatt, våkner Conor fra ett mareritt og oppdager det store Barlind-treet ved siden av kirken forvandles til et monster som nærmer seg Conors hjem og snakker med ham. Monsteret forteller at det ønsker å fortelle Conor tre historier i løpet av deres neste møter, hvoretter Conor skal fortelle monsteret en fjerde historie til gjengjeld.
I monsteret sin første historie rømmer en prins fra hans ste-mor, den antatt onde dronningen, sammen med hans brud. Men han dreper deretter sin sovende brud under et barlind-tre. Prinsen gjør den gamle dronningen til syndebukk, slik at folket hans driver dronningen bort, og utnevner prinsen til deres konge. Når tilstanden til Conors mor forverres, flytter Conor inn hos bestemoren sin. Conors far bor i Los Angeles sammen med hans nye familie. Han besøker Conor og inviterer ham til å besøke sin ste-familie i julen, noe som gir Conor håp om at han kan bo hos faren sin permanent. Etter at Conor skader bestemorens verdifulle klokke, dukker monsteret plutselig opp og forteller sin andre historie: En hardhjertet pastor forbyr en apoteker å trekke ut medisin fra et gammelt barlind-tre. Men pastoren opphever denne regelen når hans egne barn blir syke. Apotekaren kan imidlertid ikke hjelpe pastoren, og monsteret begynner å ødelegge prestens hus som straff. Conor blir entusiastisk med på denne ødeleggelsen, men oppdager at han i denne prosessen har ødelagt sin bestemors stue. Bestemoren hans blir sint, men hun straffer ikke Conor for alle ødeleggelsene.
Conors mors helse blir ytterligere forverret, og legene hennes begynner en behandling som involverer barlind. Conor får vite om dette, og han ber monsteret om å helbrede moren hans. Men monsteret sier at dette ikke er hans ansvar. Monsteret dukker deretter opp ved skolen hans, og forteller Conor en historie om en usynlig mann som ikke ønsket å være usynlig. Conor angriper Harry med støtte fra monsteret, og Harry blir lagt inn på sykehus. Til Conors forbløffelse velger rektor å ikke straffe Conor, når hun får høre om Conors hjemme-situasjon. Når det blir klart at moren hans kommer til å dø, løper Conor til det gamle barlind-treet. Monsteret tvinger ham til å gjenoppleve marerittene hans om at moren hans kommer til å dø. Conor innrømmer til slutt at han lenge hadde trodd at moren hans ikke kom til å overleve sykdommen hennes. I all hemmelighet håper Conor at moren hans snart skulle dø, noe som fyller Conor med skyldfølelse.
Monsteret forteller at Conor egentlig ikke ønsket at moren hans skulle dø. Han ønsket bare å avslutte hans egen lidelse. Conors bestemor finner ham deretter sovende under barlind-treet og hun kjører ham til sykehuset, der Conor forsoner seg med henne. Ved sykehuset omfavner Conor sin mor for aller siste gang. Moren hans kaster ett blikk på monsteret, som egentlig var henne selv, og hun erkjenner at monsteret eksisterer. Hun dør syv minutter etter midnatt. Conor vender tilbake til bestemorens hus, der morens gamle barnerom blir pusset opp for ham. I rommet oppdager han morens gamle kunst-bok, som forteller historiene som tidligere ble fortalt til Conor av monsteret, og en tegning av moren hans som barn sammen med monsteret.
Utgivelse
A Monster Calls hadde verdenspremiere under Toronto internasjonale filmfestival 10. september 2016. Filmen skulle egentlig ha kinopremiere i USA i 21. oktober 2016, men filmselskapet Focus Features flyttet premieredatoen til 6. januar 2017. Den skal imidlertid ha premiere på utvalgte kinoer i USA 23. desember 2016. Ifølge kulturnettstedet IndieWire kan det være for å få maks utnytte av filmprissesongen. Kinopremieren i Norge er 2. desember 2016.
Den første traileren til A Monster Calls ble sluppet på internett 12. april 2016. Filmnettstedet Montages roste førsteinntrykket videoen vekket, og skrev at stemningen i filmklippet minnet om Guillermo del Toros Pans labyrint. Filmen ble markedsført med taglinen «Fortellinger er ville skapninger.» (Stories are wild creatures.).
El Gouna
El Gouna (الجونة, El Gūna; «Lagunen») er en egyptisk turistby bygget og drevet av firmaet Orascom Hotels and Development som ble etablert i 1989. Byen ligger ved kysten av Rødehavet, 20 km nord for Hurghada internasjonale lufthavn. Byen var et sted for de øverste samfunnsklasser i Kairo før den omgjort til ferieby for turister. Mange av de som jobber i byen bor i Hurghada.
El Gouna har et innbyggertall på rundt 15 000. Byen er en del av turistområdet langs Egypts østkyst, betegnet som «Rødehavsrivieraen».
El Gouna har spesialisert seg i vannsport, inkludert dykking, snorkling, brettseiling, kiteboarding, vannski, paraseiling og lignende aktiviteter. Det er flere strender, deriblant Zeytuna Beach som ligger på en egen øy, og strender knyttet til hoteller. Takket være et nettverk av kanaler har mange hus sin egen strandstripe. De fleste av disse kanalene krysses av små steinbruer.
Byen er inndelt i tre hovedområder: El Gouna, Sentrum, Tamr Henna-plassen og Abu Tig-lysbåthavn. Det er rundt 18 hoteller på stedet. En del av hotellene er tegnet av den amerikanske arkitekten Michael Graves.
El Gouna har et eget sykehus og en internasjonal skole.
Sport
Den lokale fotballklubben er El Gouna FC ble etablert i 2003. Per 2018 spiller klubben i Egypts Premier League.
Nikola Gruevski
Nikola Gruevski (makedonsk: Никола Груевски) (født 31. august 1970 i Skopje) er en tidligere statsminister i Republikken Makedonia. Han var statsminister fra 27. august 2006 til 18. januar 2016. Gruevski representerte partiet Den indre makedonske revolusjonære organisasjon-Det demokratiske parti for makedonsk nasjonal enhet (VMRO-DPMNE), og var partiets leder fra mai 2003.
I mai 2017 ble han dømt til to år i fengsel for hvitvasking av penger og korrupsjon. I november 2018 unndro han seg soning og flyktet til Ungarn, hvor han ble innvilget politisk asyl av regjeringen Òrban.
Gruevski er utdannet økonom. Han har sin utdannelse fra St. Klement av Ohrid Universitetet i Bitola og London Securities Institute.
Fra 1998 til 1999 var Gruevski minister uten portefølje og handelsminister etterfulgt av en lengre periode som finansminister fra desember 1999-september 2002. Fra september 2002 til august 2006 Gruevski medlem av nasjonalforsamlingen. Han har også representert Republikken Makedonia i Verdensbanken og i Den europeiske bank for gjenoppbygning og utvikling.
Grønne Linje
Grønne Linje er en betegnelse som brukes for å vise til våpenstillstandslinjene fra 1949 som ble etablert mellom Israel og naboene (Egypt, Jordan, Libanon og Syria) i etterkant av den arabisk-israelske krig i 1948. Grønne Linje skiller ikke bare Israel fra disse landene, men også fra territorier som Israel senere skulle ta kontroll over i seksdagerskrigen i 1967, inkludert Vestbredden, Gazastripen, Golanhøyden og Sinaihalvøya (sistnevnte har siden blitt returnert til Egypt). Navnet kommer av at man tidligere pleide å bruke en grønn blyant for å tegne linjer på kartet under samtaler.
Kongens medaljeråd
Kongen tildeler en rekke medaljer. Den mest kjente av disse er Kongens fortjenstmedalje, der saksbehandling går via Fylkesmannen. Kongen tildeler også St. Olavsmedaljen, Medaljen for edel dåd og Medaljen for redningsdåd til sjøs, samt medaljer knyttet til kongehuset og hoffet, slik som H.M. Kongens erindringsmedalje og minnemedaljer for viktige begivenheter.
Benedikte Indrebø
Benedikte Indrebø (født 24. mai 1965 på Reed i Gloppen kommune) er en tidligere norsk friidrettsutøver som i 1982, bare 17 år gammel, løp 100 meter på 11,76 sekunder, satte norsk juniorrekord og knep sølv i senior-NM.
Bakgrunn
Indrebø er oppvokst på Reed i bygda Breim i idrettskommunen Gloppen. Hun er eldre søster av den tidligere spydkasteren Arne Indrebø. Hun studerte allmennfag ved Firda videregående skole på Sandane fra 1981 til 1984, hvorpå hun flyttet til Oslo.
Idrettskarriere
Indrebø ble tidlig god og vant bronse på 100 meter 16 år gammel. Hun fulgte opp med sølv året etter med ny norsk juniorrekord på 11,76 sekunder. Hun konkurrerte da for Breim idrettslag og resultatet ble hennes karrierebeste. Hun flyttet til Oslo, men fikk karrieren ødelagt av skader. Hun gjorde comeback i NM 1985, da for Fossum idrettslag, og ble nummer tre og vant sin tredje NM-medalje. Hennes beste 200 meter løp hun året etter, 1. juni 1986, under et stevne i Amsterdam, med tiden 24,43 sekunder. Hun løp da for IL i BUL, Oslo.
Personlige rekorder
Dette er en liste over Indrebøs personbeste med plassering blant Norges beste gjennom alle tider per oktober 2008 (under ranking).
FA-cupen 1960/61
FA-cupen 1960/61 var den 80. sesongen av den engelske FA-cupen. Tottenham Hotspur slo Leicester City 2–0 i finalen.
1322 Coppernicus
1322 Coppernicus er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 15. juni 1934 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Brutal Kuk
Brutal Kuk er et Hardcore/punkband som startet opp i Trondheim høsten 2000. Originalbesetningen besto av Jørgen Nøvik (vokal, født 1979), Vegard Mølnvik (gitar, født 1977) og Ivan Sunde (trommer, født 1978) fra Inderøy, samt Henning Bakken (gitar, født 1979) og Øyvind Vollan (bass, født 1980) fra Trondheim. Henning Bakken forlot bandet sommeren 2007, og ble erstattet av Thomas «Sull» Johansen (født 1976) fra Rognan. Høsten 2013 sluttet Vegard Mølnvik, og Henning Bakken begynte igjen.
Bakgrunn
Navnet Brutal Kuk er et ordspill på det amerikanske hardcorebandet Brutal Truth. Bandet stammer fra miljøet rundt ungdomshuset UFFA i Trondheim, hvor det alltid har øvd. Bakken og Vollan møtte Nøvik på UFFA i 1998, og sammen dannet de punkbandet «Dårlig Hjort» i 1998. Nøvik var innflyttet fra Inderøy, og hadde erfaring fra band som «Småpunkarlaget» og «HIV». Dårlig Hjort spilte oi-punk etter britisk tradisjon, og materialet besto blant annet av låta «Trondheim Curling» og The Last Resort-låta «Violence In Our Minds». De gjorde tre konserter: på bandromkveld og pøbelrock på UFFA i 1998 og 1999, og en hyllestkonsert til Johnny Cash på Veita scene 18. desember 1998. Her spilte bandet «Cash», «Country Boy» og «Ring of Fire», og mottok rosende omtale i Adresseavisen.
I løpet av 1999 ble «So much hair – but how to cut it?» dannet i bandrommet på UFFA våren 1999. Bandet hadde samme besetning som Dårlig Hjort, og musikken var i samme sjanger. Navnet er en parodi på bandene So Much Hate og Life... But How To Live It?. Gruppa gjorde en opptreden på Scum of the Slum-festivalen i 2001, men ble aldri et seriøst, satsende band.
Konsertvirksomhet
Behovet for å spille punk for alvor ble snart presserende. Nøvik, som i oppveksten på Inderøya hadde spilt med Ivan Sunde i HIV – Håvard i Vaskerommet og Vegard Mølvik i Larvjudas, rekrutterte disse som henholdsvis trommeslager og gitarist. Øyvind Vollan som til da hadde spilt trommer, ble dermed forflyttet til bassen. Brutal Kuk ble etter eget sigende «starta for å lage et bra punkband», og det ble raskt satset på egenkomponerte låter. Den første låta bandet laget var «Getting Sick», som ble skrevet av Øyvind Vollan. Av de tidlige låtene finner man også «Judgement Night», «Strange», «Feel the Hate» og «Nothing To Loose». Bandets første opptreden var på Scum of the Slum-festivalen på Svartlamon i august 2001. Et annet tidlig høydepunkt var konserten på UFFA-husets 20-årsjubileum 9. november 2001, hvor bandet varmet opp for Backstreet Girls foran en fullstappet konsertsal.
Den 26. januar 2002 var Brutal Kuk klare for sin første konsert utenbys. Bandet var booket til Blitz, men ble i siste liten nektet å spille. Bandnavnet, samt en konsertplakat som viste den muskuløse actionfilmstjerna Dolph Lundgreen med et digert, blottet lem og en rykende pipe mellom hendene, ble ikke akseptert på Blitz. Episoden fikk svært mye oppmerksomhet i musikkmiljøet, og førte til intern oppvask på Blitzhuset. Representanter for bookinggruppa på Blitz fikk likevel avviklet konserten, på utestedet Nyx i Oslo.
23. desember
Navnedag
Sigurd, Sjur fra primstavens sjursmesse.
Fødsler
Se flere som er født 23. desember i Kategori:Fødsler 23. desember.
Dødsfall
Se flere som døde 23. desember i Kategori:Dødsfall 23. desember.
Brutal Kuk
Konsertvirksomhet
Etter en konsert på Studentersamfundet i Trondhjem i 2003 ble bandet kastet ut av arrangøren og politiet. Episoden er senere forklart med at konserten ble en frustrerende affære for bandet ettersom en i publikummet utløste et brannslukkingsapparat etter tre låter. Dette medførte at konserten måtte stoppes, noe som igjen resulterte i en ekstra lang fest backstage. Konsekvensen ble utagerende fyll og festing med påfølgende politieskorte ut.
Platene
Brutal Kuk ga ut sitt første album If you want cock den 1. februar 2003. Platetittelen er et åpenbart ordspill på AC/DCs If you want blood. Innspillingskostnadene var minimale. Trommesporene ble innspilt på UFFA, resten på et lite loft på Svartlamon kalt Studiff. Bandet gjorde alt sjøl, men fikk produsenthjelp av Rune Nygård. Albumet ble utgitt under platemerket Lademoen Punkforening, men trykkinga ble i realiteten finansiert av et lån fra mora til vokalist Nøvik, som senere fikk pengene tilbake. If you want cock består av ti låter, hvorav én, «Samme gamle», er med norsk tekst. Plata ble godt mottatt både av presse og publikum, og fikk terningkast 5 i Adresseavisen. Brutal Kuk fikk stor publikumsrespons på «Samme gamle». Teksten er trøndersk, og bandet bestemte seg for å fortsette å skrive på dialekt. Dette ble forklart med et ønske om et ærligere uttrykk, samt tvil innad i bandet om kvaliteten på de engelske tekstene. Nesten ingen band i Norge spilte punkrock med norske tekster på den tiden, og bandet ville ta opp arven etter forbilder som for eksempel Wannskrækk, Jokke og Valentinerne, Z off og Per Bergersen.
Ellisiv Lindkvist
I 2013 fikk hun Havmannprisen for Ditt røde hår, Unn. Lindkvist fikk Nordnorsk Forfatterlags fondsstipend i 2003.
Hun har vært baksidekribent i Klassekampen, kulturjournalist i Ny Tid og morgenkåsør i NRK P2. Fra 2006-2008 var hun kulturredaktør i det feministiske tidsskriftet Fett.
Brutal Kuk
Platene
1. november 2005 kom Brutal Kuks tredje album Berusalem, innspilt i Nautilus Studio og produsert av Øyvin Engan. Plata ble innspilt med støtte fra Frifond, og er bandets mest forseggjorte innspilling. Den er av mange betraktet som bandets beste utgivelse og består av ti låter, samtlige med norsk tekst. På denne utgivelsen har bandet også fått drahjelp av eksterne tekstforfattere. Tittelkuttet «Berusalem» er skrevet av Morten Haugdal, og «Blø» er skrevet av Svein Sørslett.
Ellisiv Lindkvist
Lindkvist er utdannet ved Universitetet i Tromsø der hun har gått to år på forfatterstudiet. Hun har også gått på forfatterstudiet i Bø ved Høgskolen i Telemark.
Brutal Kuk
Platene
8. mars 2008 ga Brutal Kuk ut 7" vinyl-EP-en Våkn opp ut. Plata er kun utgitt som en 7" vinyl-EP, og er innspilt i Laid Back Studios i Oslo med Simen «Mormone» Jeystad som produsent. Dette var bandets første utgivelse på et skikkelig plateselskap, M.W.L Music - We Like records og inneholder fire låter. Låta «Trendnissa» er skrevet av Tor Ove Mikkelborg.
Camaiore
Capezzano, Casoli, Fibbialla, Fibbiano Montanino, Gombitelli, Greppolungo, La Culla, Lido di Camaiore, Lombrici, Marignana, Metato, Migliano, Montebello, Monteggiori, Montemagno, Nocchi, Orbicciano, Pedona, Pieve di Camaiore, Pontemazzori, Santa Lucia, Santa Maria Albiano, Torcigliano, Vado, Valpromaro
Brutal Kuk
Platene
17. mars 2017 kom Brutal Kuks foreløpig siste utgivelse 2016 ut, med omslag designet av Per Spjøtvold. Platen er gitt ut på vinyl av det uavhengige plateselskapet Crispin Glover Records, inklusivt en versjon i begrenset opplag på 230 eksemplarer med grønn vinyl. I forbindelse med nytt album ble det avholdt slippfest den 18. mars 2017 på Teaterhuset Avant Garden og Moskus i Trondheim.
Alle de tidlige utgivelsene som Brutal Kuk har sendt til platebutikkene Tiger, Neseblod Records og Big Dipper i Oslo er utsolgt. Ragnar Fahsing har stått bak utformingen av omslagene til alle Brutal Kuks utgivelser foruten 2016. Også plakaten som i sin tid førte til at bandet ble nekta spillejobb på Blitz.
Besetningsendringer
Gitarist Henning Bakken forlot bandet sommeren 2007. Thomas «Sull» Johansen, tidligere gitarist i metallbandet Distrust, overlappet for Bakken i løpet av sommeren 2007 og er nåværende gitarist i bandet. Høsten 2013 sluttet Vegard Mølnvik og ble erstattet av gammelgitarist Bakken. Trommeslager Ivan Sunde sluttet,og spilte sin siste konsert med bandet i desember 2019. Ivan ble vinteren 2020 erstattet av Emil Hokstad.
Thereseordenen
Inndeling
Ordenen hadde én klasse, med to kategorier medlemskap: Ordinært medlemskap og æresmedlemskap. Med ordinært medlemskap fulgte en årlig pensjon.
Insignier
Ordenstegnet for Thereseordenen består av et hvitkantet blåemaljert malteserkors med kongekrone. I korsvinklene finnes to hvite og to blå spissruter. Disse er hentet fra Bayerns riksvåpen. Midtmedaljongen er hvit med en gyllen «T» omgitt av en grønn krans.
Ordensbåndet er hvitt med en bred og en smalere lys blå stripe ved hver kant.
Tildeling
Ordenen opptok ubemidlede og ugifte adelskvinner som medlemmer. Ved ekteskap eller bedret økonomisk stilling gikk ordensmedlemmet over fra ordinært medlemskap til æresmedlemskap. Ordenen hadde opprinnelig et begrenset medlemskap på tolv damer. Seks av disse fikk en årlig støtte på 300 gylden, mens de seks andre ble støttet med 100 gylden per år. Utenlandske adelskvinner kunne opptas som æresmedlemmer i ubegrenset antall.
Bolikhamsai (provins)
Bolikhamsai , (laotisk: ບໍລິຄໍາໄຊ) er en provins sentralt i Laos. Provinshovedstaden er Pakxan. Provinsen grenser mot Thailand i vest og Vietnam i øst, og er spesielt kjent for det pittoreske karstlandskapet i Khamkheuthdistriktet. Den omstridte Theun Hinboun-demningen ligger også her.
Administrativ inndeling
Provinsen er delt inn i følgende distrikter:
DS «Asgerd»
DS «Asgerd» var et lasteskip bygget ved Stavanger Støberi & Dok i 1924 med byggenummer 87. Hun ble levert til Jens Marcussen, Askerøya oktober samme år. Skipet ble ved samme reder til det krigsforliste i 1940.
Zona Rosa
Zona Rosa er et område i Mexico by, i Colonia Juárez, rett sør for Paseo de la Reforma. Området er fullt av hoteller, butikker, restauranter, gallerier og utesteder, og er et av byens mest populære steder å gå ut om kvelden. Denne profilen oppsto på 50- og 60-tallet, og stedet fikk raskt tilnavnet «Mexicos Montmartre». I forhold til i resten av byen er det svært lite biltrafikk i Zona Rosa, og mange gågater omgitt av trær og busker. De siste åra har området også blitt kjent for å frekventeres av mange homofile.
1323 Tugela
1323 Tugela er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 19. mai 1934 av Cyril V. Jackson ved Union Observatory i Johannesburg.
Zona Rosa
I Zona Rosa ligger også hovedkvarterene til flere banker og finansinstitusjoner, i tillegg til Bolsa Mexicana de Valores (Mexicos børs).
I området Pequeño Seúl i Zona Rosa bor det mange av koreansk opphav.
Københavns stift
Københavns stift er et bispedømme som omfatter Københavns kommune, Frederiksberg kommune og Bornholm kommune. Dessuten er Amager kommunene Tårnby og  Dragør tatt med i stiftet. Hovedkirken er Vor Frue kirke i København. Stiftet ble opprettet i 1922 da Sjællands stift ble delt i Roskilde stift og Københavns stift.
Fra 1. september 2009 er Peter Skov-Jakobsen biskop. Stiftet består av 11 prostier, 107 pastorater og 119 kirker.
Gustav Adolf Dahl
Gustav Adolf Dahl (født 17. januar 1855 i Vestby, død 19. august 1887), også kjent som Doffen Dahl, var en norsk forfatter.
Lønneveien (Oslo)
Lønneveien (1–11D, 2–12) er en vei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den går sørøstover fra Micheletveien, krysser Ulsholtveien og ender som blindvei. Navnet ble vedtatt i 1937.
Gustav Adolf Dahl
Gustav Adolf Dahl ble student i 1873 og debuterte i Nyt norsk Tidsskrift i 1878 med noen «Farveskizzer». Året etter utkom skuespillet Eva (som Henrik Ibsen omtalte i et personlig brev til Dahl våren 1880). Det ble i 1881 oppført på Christiania Theater, som senere også oppførte enakteren Ungt Blod. I 1880 oppholdt han seg i København og München for å studere litteratur og teater. Hans senere forfatterskap innskrenket seg til en del noveller i Nyt Tidsskrift.
Tre av Dahls noveller ble utgitt i bokform i 1991.
Grand Teton nasjonalpark
Fjellene fikk navnet sitt av en fransk pelsjeger som så dem fra Idaho-siden av fjellkjeden og kalte dem tétons, fransk slang for bryster, som antagelig refererte til formen på fjelltoppene. Parken ble etablert 26. februar 1929, og dekker et område på 1255 km².
Parken har et stort mangfold innen biologi, og det lever omtrent tusen forskjellige karplanter i parken. Det er også flere granarter, blant annet fjelledelgran og engelmannsgran. Det lever også mange forskjellige dyr i parken, ganske likt livet i den norske skogen. Ekorn, mår, svartbjørn, elg, wapiti og ulv er bare noen av artene du finner i parken.
Hedmark
Hedmark (sørsamisk: Hedmarhke) er et område, valgkrets til stortingsvalg og et tidligere fylke på Østlandet i Norge. Fylket grenset ved avviklingen mot Trøndelag i nord, Oppland i vest og Akershus i sør. I øst grenset Hedmark til Värmland, Dalarna og Jämtlands län i Sverige. Administrasjonsenteret var Hamar.
Området Hedmark tilhørte Oplandenes Amt inntil 1781 da det ble skilt ut som eget amt under navnet Hedemarkens Amt, ofte også kalt Øst-Oplandenes Amt ettersom det var den østlige delen av Oplandenes Amt. Samme år ble Solør (med Vinger) og Odalen inkludert i amtet. I 1919 skiftet det navn til Hedmark fylke. Fylket bestod derfor av distriktene Hedmarken, Solør, Vinger, Østerdalen samt Odalen. Fra 1. januar 2020 ble fylket igjen slått sammen med Oppland under det nye navnet Innlandet.
Etymologi og historie
Navnet Hedmark kommer av norrønt Heiðmǫrk (heidenes skog) og var området mellom Hamar og Elverum.
Det er funnet rester av steinalderbosettinger over nesten hele fylket. Helleristninger av elg er funnet ved Mjøsa i Ringsaker. Det eldste bronsealderfunnet i Norge er også gjort i Ringsaker. Jernalderfunn er gjort over hele fylket, spesielt mange fra vikingtida. Gravhauger finnes fra bronsealder frem til kristen tid. Det er gjort arkeologiske funn fra førhistorisk tid på at germansk kultur nærmest mangler i merovingertida og at samene må ha dominert Østerdalen i hvert fall frem mot år 700 etter Kristus (Narmo 2000). Solør skal ha vært et mektig kongerike mellom 300 og 800 etter Ynglingesagaen å dømme. Ved Åker gård, tre kilometer øst for Hamar sentrum, utviklet det seg en bylignende struktur med marked, ting og hov allerede på 500-tallet. I vikingtida flyttet dette senteret seg til Storhamar, som senere fikk oppført en domkirke på grunnen. På dette stedet kan det rundt 1050 være slått mynt. På samme sted ble det bispesete fra 1152. Fylket var involvert i samtlige av Norges og Danmark-Norges kriger. Svartedauden tok sin tributt i rikt monn, og var her som ellers en nedgangstid. Rett før reformasjonen forsvant Hamar som marked, og ved reformasjonen 1536 forsvant bispesetet. Viktige kamper mellom tyskere og nordmenn fant sted ved Midtskogen og Kongsvinger i april 1940. Tyske bombefly utslettet Elverum april 1940. Både kongen, kronprinsen og regjeringen flyktet først til Elverum og seinere til Nybergsund i Trysil da krigen brøt ut. Allerede i vikingtiden og nesten 1000 år fremover hørte Solør (med Vinger) inn under Raumafylke og senere Akershus len. Odalen hørte da til Øvre Romerike og gikk derfor også inn under Raumafylke og senere Akershus len. Ikke før langt inn på 1700-tallet kom Solør (med Vinger) og Odalen inn under det vi i dag kjenner som Hedmark fylke.
Geografi og topografi
Hedmarks geografi preges i stor grad av Glomma, som renner gjennom hele fylket fra nord til sør, og tilhørende vassdrag. Dalføret Glomma danner kalles Østerdalen fra Os til Elverum, og Glåmdalen fra Våler til den renner ut av fylket i Sør-Odal. Dalføret preges i mye mindre grad av fjell og fjellandskap enn de andre store dalførene på Østlandet, bare lengst i nord kan det kalles en fjelldal. Vest i Hedmark, ved Mjøsa, ligger de mest fruktbare jordbruksområdene i fylket. Her finner vi også den største befolkningskonsentrasjonen. I øst, i Trysil og Engerdal, drenerer mye av vassdragene til Sverige og Klarälven.
Over hele fylket finner man jordbruk og i enda større grad skogbruk. Barskog dominerer nesten fullstendig. Den eurasiatiske taigaen begynner i fylket mellom Hamar og Elverum, går videre til Sysslebäck og Malung i Sverige og fortsetter til Østersjøen og gjennom Finland og Russland til Stillehavet. Taigaen kjennetegnes av barskog med treslag som gran og furu på skogbunn av lyng og mose, med innslag av bjørk og rogn og av og til gressbevokst engbunn.
Fylkets høyeste fjell er Rondeslottet på 2178 moh. Grensen til Oppland fylke går over denne toppen, akkurat som samme grense deler Norges største innsjø Mjøsa mellom fylkene. Ellers er mye av fylket lavland, med unntak av de nordlige delene. Spesielt kommunene i Nord-Østerdal og Engerdal regnes som fjellbygder, og Folldal har landets høyest beliggende kommunesenter. Fjellområder som Rondane og Femundsmarka ligger innenfor Hedmark sine grenser. Fra Sylene er det høyland store deler av strekningen sørover langs svenskegrensen helt til Finnskogen i Grue og Kongsvinger. Fylkets areal utgjør 7,1 % av arealet av Kongeriket Norge.
Kommuner
Hedmark var ved avvikling inndelt i 22 kommuner:
Prostier
Under Hamar bispedømme i Den norske kirke:
Tingretter
Under Eidsivating lagdømme:
Helsedistrikt
Under Helseregion Sør-Øst:
Veidistrikter
Under Veiregion Øst:
Kjente hedmarkinger
Den mest kjente hedmarking er kanskje Edvard Munch, som ble født i Løten 12. desember 1863. Andre kjente hedmarkinger er Bjørnstjerne Bjørnson, Halldis Moren Vesaas, Sigurd Hoel, Erik Werenskiold, Gerhard Munthe, Åsta Holth, Jacob Breda Bull, Kjell Aukrust, Rolf Jacobsen, Ingeborg Refling Hagen, Hans Børli, Anne-Cath. Vestly, Halvor Floden, Sven Moren, Vidar Sandbeck, Alf Prøysen, Einar Skjæraasen, Egil Storbekken, Dagny Juel, Henriette Schønberg Erken, Hanna Winsnes, Hulda Garborg, Nicolai Ramm Østgaard, Ivar Mortensson-Egnund, Marie Hamsun, Kristian Schjelderup, Ingrid Bjerkås, Alexander Johnson, Kåre Tveter og ikke minst Kirsten Flagstad.
Nålevende kjente kulturpersonligheter er Ole Edvard Antonsen, trompetist, dirigent og komponist; Håvard Gimse, pianist; Knut Faldbakken, forfatter; Einar Øverenget, filosof; Roy Lønhøiden, artist; Levi Henriksen, forfatter; Øystein Sunde, artist; Tone Hulbækmo, sanger, artist og komponist, Svein Gundersen, dramatiker, regissør, skuespiller, Tore Reppe sanger, komponist,artist, musiker, Anders Kippersund, regissør og skuespiller, William Kristoffersen, artist og komponist; Gaute Ormåsen, artist og Rosemarie Köhn, tidligere biskop.
Store sportsikoner fra Hedmark er Bjørn Dæhlie gullgrossist, Egil Danielsen med OL-gull i spydkast i 1956, Hallgeir Brenden dobbel olympisk mester, Hilde Gjermundshaug Pedersen verdensmester i langrenn, Olav Jordet, Verdensmester i skiskyting i 1965, Sverre Strandli verdensrekord i sleggekast, Gjermund Eggen, Verdensmester på 3 langrennsøvelser i 1966, Ole Ellefsæter med OL-gull i langrenn i 1968, Dag Fornæss, Europa- og Verdensmester på skøyter (1969/ 71), Amund Sjøbrend, Europa- og Verdensmester på skøyter (1981), Oddbjørn Hagen verdensmester i kombinert, Annar Ryen verdensmester i langrenn og Ståle Solbakken fotball, utøver og trener på høyt nivå. Mest kjente politiker fra Hedmark er Odvar Nordli fra Tangen.
Største tettsteder
Største tettsteder i Hedmark, rangert etter innbyggertall 1. januar 2016 (kommune i parentes):
Hamar, Elverum, Kongsvinger, Brumunddal og Moelv har bystatus. For en oversikt over alle teststedene i fylket, se artikkelen Tettsteder i Hedmark.
Fylkesvåpen
Våpenet ble vedtatt ved kongelig resolusjon 6. februar 1987. Motivet er tre barkespader på grønn bakgrunn, dette fordi fylket er landets mest betydelige skogfylke.