cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Clarté (Sverige)
På 1960-tallet ble Clarté radikalisert og erklærte seg selv for å være en kommunistisk organisasjon, og til langt ut på 1970-tallet sto organisasjonen nær Kommunistiska förbundet marxist-leninisterna. Organisasjonen opplevde også en splittelse i 1968 da tilhengere av Gotfred Appels «snylterteori», en teori som innebærer at revolusjonære i vestens eneste oppgave er å drive solidaritet med revolusjonære bevegelser i den tredje verden, grunnla det som senere har blitt kalt Rebellrörelsen.
På 1960- og 70-tallet var organisasjonen den ledende studentorganisasjonen til venstre for sosialdemokratene ved en rekke universiteter og høyskoler, og ble dermed representert i en rekke studentorganer. Organisasjonen holdt ut lengst ved universitetet i Uppsala, der de under navnet Argus var representert til inn på 1980-tallet.
Siden 1980-tallet har organisasjonen hatt en kraftig nedgang i medlemsmassen, og har i dag rundt 60 medlemmer. I 1982 fjernet den også kommunisme-begrepet fra programmet sitt. Tidsskriftet, som redigeres av Olle Josephson kommer i dag med fire nummer i året. Opplaget er på rundt 800 eksemplarer.
Siv (mytologi)
Siv (fra norrønt Sif, «slektskap») er en åsynje i norrøn mytologi.
Siv bor med sin ektemann Tor i Bilskirne, som ligger i Trudvang. Trudvang (Þrúðvangr) betyr «styrkens bolig», og er Tors rike i Åsgard.
Siv har datteren Trud sammen med Tor. Siv er også mor til den tilsynelatende engang betydningsfulle guden Ull, men faren er ukjent. Det spekuleres hvorvidt Siv er mor til Tors sønn Mode, men det finnes ikke kilder som kan bekrefte dette. Siv er ikke mor til Magne, han er sønn av Tor og Jernsaksa.
Siv ble regnet for å være svært vakker, på lik linje med Frigg og Frøya, blant annet for håret sitt som ble sammenlignet med gull.
I den femte seksjonen av Skaldskaparmål nevnes en fortelling hvor Loke kutter av Sivs hår som en ondskapsfull spøk. Da Tor oppdaget dette, tvang han Loke til å love at han skal erstatte Sivs tapte lokker med et nytt hår av gull. Loke holder løftet ved å få noen dverger kalt Ivaldis sønner til å smi et magisk hår av gull. Det har den egenskapen at det fester seg til hodet med en gang, og oppfører seg som hår skal. I tillegg til gullhåret, lagde dvergene Odins spyd, Gugne. Etter hvert som historien fortsetter, fører denne hendelsen til skapelsen av skipet Skidbladne og Frøys galte Gullinbursti, Odins magiske ring Draupnir, og Mjølner, den mektige hammeren til Tor.
Siv var så godt kjent for håret sitt at «Sivs hår» er beskrevet som en kjenning for gull i delen Skaldskaparmål i Snorre-Edda.
Frankrike under Vinter-OL 1948
Frankrike under Vinter-OL 1948. Trettiseks sportsutøvere fra Frankrike, tjueni menn og sju kvinner, deltok i sju sportsgrener under Vinter-OL 1948 i St. Moritz. Frankrike kom på femteplass med to gull-, en sølv- og to bronsemedaljer. Alle medaljene ble vunnet i alpint.
Xujiahui-katedralen i Shanghai
Xujiahui-katedralen (kinesisk: 徐家汇天主教堂, eller Zikawei-kirken, egentlig St. Ignatius' kirke 聖依納爵主教座堂) er den katolske katedral for bispedømmet Shanghai i Kina. Kirken rommer 3 000 personer og er en av Østasias største. Xujiahui er oppkalt etter Xú Guāngqǐ, en berømt kinesisk høylærd stormandarin som ble døpt her i 1603 og tok dåpsnavnet Paul. Xu-familien bor fremdeles (2004) i dette området av Shanghai, bydelen Xujiahui i bydistriktet Xuhui.
Xujiahui-kirken ble tegnet av den engelske arkitekt William Doyle, og reist av franske jesuitter mellom 1905 og 1911. Den ble vandalisert av rødegardister i 1966 under kulturrevolusjonen; taket og spirene ble revet ned og 300kvm glassmalerier ble knust. Etterpå var det i det følgende tiår et statlig lager.
Kirken ble gjenåpnet den 1. november 1979. De to spirene kom på plass igjen før jul 1982.
I 1989 ble messen feiret på det kinesiske språk der for første gang, etter forordning fra biskop Aloysius Jin Luxian.
Kirkebygningens restaurasjon er ikke avsluttet. I 2002 ble det igangsatt et femårsprosjekt for å erstatte kirkens glassmalerier. Det forventes nå (2006) at de vil være på plass tidsnok til Verdensutstillingen i Shanghai i 2010.
Analogue
Personell
a-ha
Andre medvirkende
Fylkesvei 4040
Fylkesvei 4040 går mellom Geitskar bru i Åseral og Kvåle i Hægebostad.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 502 (Vest-Agder).
Aveyron
Aveyron er et fransk departement i regionen Occitanie. Hovedbyen er Rodez.
Det er tre arrondissementer, 46 kantoner og 304 kommuner i Aveyron.
Trolling (Internett)
Trolling er et fenomen som forekommer i mange ulike former i debatter og diskusjoner på internett. Utøverne omtales ofte som «troll», «internett-troll» eller «nett-troll». Trolling kan defineres som «å lokke andre inn i meningsløse og endeløse diskusjoner [som ikke handler om temaet og sløser bort tid]». Et troll på nettet skriver innlegg som skal provosere folk, fremkalle krangler og avspore den opprinnelige diskusjonen. Et troll mener ikke nødvendigvis det han eller hun skriver; det viktigste målet er ikke å argumentere for en påstand, men å få folk til å hisse seg opp og «bite på kroken».
Ordbakgrunn
Opprinnelsen til ordet er antakelig det engelske verbet to troll, som er i slekt med det norske «tråle». Imidlertid henviser ordet på engelsk til fiskemetoden der man sleper en krok med påsatt agn gjennom vannet og venter på at noe skal bite på, en variant av fisketeknikken dorging, der flere stenger benyttes samtidig.
Nett-trolling har altså ikke fått navn etter det mer kjente ordet «troll» som brukes om dumme og farlige skapninger i folkeeventyrene. Fordi den plagsomme internett-aktiviteten og utøverne minner om det man vanligvis forbinder med ondskapsfulle eventyr-troll, har likevel forestillingene om nett-troll blitt knyttet til tradisjonelle troll i folketroen. Således ser man for eksempel at de som svarer på et «troll-innlegg» i en nett-debatt, blir bedt om ikke å «fôre trollene».
Metoder
Et troll kan bruke en rekke forskjellige metoder til å narre folk. Én metode er å fremsette en rekke meget skarpt formulerte avvisninger av det felles verdigrunnlaget som eksisterer i en nyhetsgruppe, for eksempel ved å avvise Guds eksistens i en religiøs diskusjonsgruppe. Noe annet et troll kan velge å gjøre, er å trolle en enkelt person. En annen metode er å kryssposte et innlegg til flere grupper, slik at svar fra én gruppe kan ses i begge grupper. Her vil et troll velge to grupper hvor deltakerne har meninger og debattformer som adskiller seg sterkt fra hverandre, for eksempel en selvhjelpsgruppe for alkoholikere og en gruppe for ølbryggere. Her kan et troll typisk nøye seg med et enkelt innlegg som utfordrer deltakerne i den ene gruppen, hvoretter diskusjonen ofte vil utvikle seg eksplosivt.
Bilskirne
Bilskirne (norrønt: Bílskírnir) er i norrøn mytologi guden Tors bolig.
Bilskirne ligger (ifølge Gylfaginning og Ynglinga saga) i Trudvang (norrønt: Þrúðheimr eller Þrúðvangar), som er Tors rike i Åsgard. Ifølge Grimnismål er det den største boligen som finnes, og har 540 rom. Boligen er den største i Åsgard – større enn Valhall, men den har ikke en gildesal i midten som Valhall har.
Tor bor her sammen med sin kone Siv, sin datter Trud og sin sønn Modi. Når de ikke er hos sine foreldre bor også Tjalve og Roskva her. Ifølge enkelte versjoner sies det også at guden Høne bor i de innerste gemakker og aldri viser seg.
Stargate
Bilskirne var inspirasjonen til navnet Beliskner, et romskip i TV-serien Stargate SG-1.
Vike kirke (Lindås)
Vike kirke er en langkirke fra 1891 på Vikanes i Alver kommune. Kirken er i tre og har 200 plasser.
Kirken er enskipet med koret i sørøst. Tårnet er i nordvest, og der er og hovedinngangen til kirken. Utvendig er den kledd med hvitmalt panel, og taket er kledd med heller bortsett fra tårnet som er kledd med kobber. Det er et markant korskille som består av to stolper og lukkede brystninger i de sidefeltene som blir skapt på hver side av stolpene.
Tårnet er firkantet, og i forbindelse med dette er det et våpenhus med hovedinngang. Dette ble bygd i 1991. I kirkens andre ende, bak koret, ligger et prestesakristi.
Historie
Fram til 1967, da det ble overført til det nye Osterfjorden prestegjeld, lå Vikanes under Hosanger prestegjeld. Dette var upraktisk for folket som bodde innerst i Osterfjorden, da de hadde lang og vanskelig kirkevei. I 1880 ble det derfor sendt en søknad til Hosanger herredsstyre om å få bygge et kapell på Vikanes. Herredsstyret stilte seg etterhvert positiv til dette, uten at noe mer skjedde før i 1885, da det ble gjort et vedtak om at det skulle bli lagt gudstjenester til et eventuelt kapell i indre Osterfjord. I 1886 gjorde herredsstyret et vedtak om å anbefale byggingen av et kapell, samtidig som man sa at dette skulle bygges av innsamlede midler. Ett år senere hadde det blitt samlet inn så lite penger at saken ble lagt vekk av herredsstyret. Saken tok så en uventet vending, da stiftsdireksjonen i 1888 pekte på at Hosanger kirke var for liten etter loven om kirkerom av 1851. Herredsstyret mente kirken var stor nok, og pekte på at folk fra de indre delene av fjorden ikke kom til gudstjeneste på grunn av den vanskelige veien, og at det derfor var nok plass i kirken. Dette svaret var ikke stiftsdirkesjonen fornøyd med, og ga pålegg om at enten måtte Hosanger kirke utvides eller det måtte bygges en kirke til. I mai 1890 gjorde så herredsstyret, på et møte som ble avholdt på Vikanes, vedtak om at det skulle bygges kapell i «indre Hosanger», og løyvet 6000 kroner til byggingen. 10. juni samme år ble det opplest en kongelig resolusjon om byggingen av kapellet på møte i herredsstyret.
Kirken ble bygd på en tomt der det allerede lå en gravplass. Byggenemden ble ledet av Haldor Urdal, som hadde vært den sentrale personen i arbeidet med å få bygge kirken og var medlem i herredsstyret og av de mest velstående i bygden. Herredsstyret hadde bevilget 6000 kroner til byggingen, men kirken kom til slutt på 10 000 kroner, noe som gjorde at bygdefolket måtte dekke de resterende 4000. Dette var vanskelig for mange, men Urdal gikk god for dem, og klarte å holde progresjonen i byggingen.
Det ble ikke forsøkt å få kirken inn i noen klassisk stil som «romansk, «gotisk» eller noen moderne former for disse, men man bygde den ut fra lokale skikker og det man hadde til rådighet. På Vikanes gikk man for enkle og rette linjer og et enkelt langskip. Kirken hadde 200 sitteplasser og ble vigslet 2. desember 1891 av biskop Fredrik Waldemar Hvosled.
I 1967 og 1991 ble det utført restaureringsarbeid og endringer på kirken. Til hundreårsjubileet i 1991 ble det bygd våpenhus med toaletter, samtidig ble det også kjøpt inn messehagler og kleder i liturgiske farger til alter og prekestol.
Inventar
Kirken har et kassealter av tre. Altertavlen er fra 1893, og man vet ikke om det var et provisorisk alterbilde før denne kom. Alterbildet viser Jesus på korset og ble malt av en Nicolaysen som jobbet på et kontor i Bergen. Han fikk 200 kroner for jobben. Kanskje er dette den samme personen som malte altertavlen i Hordabø kirke i nabokommunen Radøy. Altertavlen er gotiserende med spissbuer og tre partier. Under maleriet er det skrevet «Se det Guds Lam, som bærer Værdens Synd. Joh. 1.29».
I tillegg til denne døpefonten står kirkens gamle døpefont i «Borgstova» like ved kirken. Denne døpefonten er fra da kirken var ny, og er dreiet av tre.
Prekestolen er åttekantet og står på en pilar. Den er malt i grått, gult, gull, brunt og brunrødt.
Til hundreårsjubileet i 1991 kom det inn flere pnegegaver som ble brukt til å kjøpe 4 messehagler i de liturgiske fargene, to vendbare prekestolkeder og to vendbare alterkleder i de samme fargene.
Flygesand
Flygesand er svært små og lette sandkorn, ned mot grensen av hva som er mulig for naturen å lage. Sanden blir flyttet av vinden, og når det faller ned legger det seg ofte som sanddyner, eller sandbanker.
Sand oppstår ved at steiner gnisser mot hverandre på grunn av temperatur- eller vannbevegelser. Sandkorn kan gnage hverandre til stadig mindre størrelse til prosessen stopper opp fordi kornene er for lette til å kunne påvirke hverandre lengre. Hvis de blir liggende der vinden kan berøre dem, kan de fyke langt. Kornene er lette nok til at de følger med oppgående luftstrømmer. Sand fra Saharaørkenen har nådd ut til midten av Atlanterhavet i synlige mengder. Skyen av flygesand på bildet fra 26. februar 2000 nådde nordøstkysten av Sør-Amerika i mars samme år.
Bare ved å gå gjennom et område med flygesand, vil der dannes en støvsky. På vindstille dager står dette «sporet» i opptil en halvtime etterpå.
Flygesand kan gjøre skade på hus og dyrket mark, og ofte kan man binde sanden sammen ved å plante gress eller trær. I Norge finnes flygesand blant annet i Røros og Finnmark, samt på kysten av Lista, Jæren og i Møre og Romsdal.
Calcio Catania
Catania er en italiensk fotballklubb fra Catania, Sicilia som spiller i Serie A (2007–2008). De rykket opp etter andreplass i Serie B 2006.
Lagets supportere var involvert i flere episoder med bråk sesongen 2006–2007, før det endte i skandale 2. februar 2007 under og etter en kamp mot Palermo. En politimann, Filippo Raciti, ble drept og hundre ble skadd i voldsomme kamper mellom supportere og politi.
Serie A ble midlertidig stoppet etter hendelsen og Catania måtte spille resten av sesongens «hjemmekamper» på fremmed gress og uten tilskuere.
Nye lover ble satt i kraft som øket sikkerheten, og i løpet av resten av sesongen falt fotball-relatert vold i Italia med 70 %.
Bečva
Bečva er en elv i Tsjekkia, og en av Moravas sideelver fra venstre. Bečva har sitt opphav fra to småelver, den nordlige Rožnovská Bečva (som deler De moravisk-schlesiske Beskidene i nord fra Vsetínské vrchy i sør) og den sørlige Vsetínská Bečva (som skiller Vsetínské vrchy i nord fra Javorníky i sør). Elven har en lengde på 61 km, og nær munningen har den en middelvannføring på 17,5 m³/s.
Pertinax
Pertinax (latin: Publius Helvius Pertinax Augustus; født 1. august 126, død 28. mars 193) var en romersk keiser i tre måneder i 193. Han er kjent som den første keiser i det urolige året med de fem keisere. Som militær av høy rang og som senator, forsøkte han å gjenopprette disiplinen i pretorianergarden (keiserens livvaktstyrke), noe som førte at den gjorde opprør og drepte ham. Ved hans død ble han etterfulgt av Didius Julianus som fikk et tilsvarende kort keisertid.
Tidlige år
Pertinaxs karriere før han ble keiser er dokumentert i det ikke alltid pålitelige historieverket Historia Augusta, men er i dette tilfellet bekreftet på flere steder av eksisterende inskripsjoner. Han var født i Alba i dagens region Piemonte i nordlige Italia som sønn av frimannen (tidligere slave) Helvius Successus. I begynnelsen begynte han sin karriere som en grammaticus (lærer av grammatikk, det vil si i lese- og skrivekunsten), men til sist fant han mer givende arbeid og ved hjelp av forbindelser ble han offiser i en kohort (romersk militærenhet).
I den partiske krigen (161–166) som fulgte, greide han å utmerke seg, noe om førte til en rekke forfremmelser, og etter å ha vært utstasjonert i romersk Britannia som militær tibune av Legio VI Victrix, og deretter ved Donau, tjenestegjorde han som prokurator i Dacia. Han fikk et tilbakeslag som offer for hoffintriger under styret til Marcus Aurelius, men kort tid etter ble han tilkalt for støtte Claudius Pompeianus i de markomanniske kriger (som involverte flere germanske stammer enn markomannere). I 175 mottok han æren som consul suffectus (imotsetningen til consul ordinarius) og fram til 185 var Pertinax guvernør for provinsene i Øvre og Nedre Moesia, Dacia, Syria og til sist guvernør av Britannia.
I tiåret på 180-tallet tok Pertinax en sentral rolle i det romerske senatet fram til den pretorianske prefekt Sextus Tigidius Perennis tvang ham ut av offentlig liv. Han ble tilbakekalt etter tre år i Britannia hvor den romerske hæren var i en tilstand av mytteri. han forsøkte å undertrykke de uregjerlig soldatene, men legion gjorde opprør og angrep hans livvakter og etterlot Pertinax skadet i den tro at han var død. Da han kom seg igjen fra skadene fikk hans straffet de skyldige hardt, noe som førte til at han fikk et omdømme som en som holdt nådeløs disiplin. Da han ble tvunget til å trekke seg i 187, ble det oppgitt som årsaken at legionene hadde blitt fiendtlig innstilt grunnet hans harde styre.
Som keiser
Da Commodus' oppførsel i økende grad ble eksentrisk tidlig på 190-tallet er det antatt at Pertinax var involvert i den konspirasjon som førte til at keiseren ble myrdet den 31. desember 192. Sammensvergelsen ble utført av den pretoriske prefekt Quintus Aemilius Laetus, Commodus' egen elskerinne Marcia, og hans kammerherre Eclectus. Etter at mordet var blitt gjort, ble Pertinax, som tjenestegjorde som urban prefekt på denne tiden, fraktet i all hast til pretorianergardens leir og utropt som keiser den neste morgenen. Hans korte tid som keiser, kun 86 dager, var ingen lett tid. Han forsøkte å etterligne den beherskede praksisen til filosofikeiseren Marcus Aurelius, og gjorde en anstrengelse for å reformere alimenta (korntilførselen til Roma), men møtte motstand fra mange hold.
Antikkens forfatter har detaljert redegjort for hvordan pretorianergarden forventet sjenerøse donativum (pengegaver til militæret) da han ble keiser, og da de ble skuffet, agiterte de opphisset inntil han skaffet penger til dem ved å selge unna Commodus' eiendommer, inkludert prostituerte og ungdommer som den tidligere keiseren hadde for egen seksuell omgang. Samtidig reformerte han romersk valuta dramatisk ved å øke sølvrenheten i denarius fra 74 % til 87 % — den faktiske sølvvekten økte fra 2,22 gram til 2,75 gram. Denne valutareformen overlevde derimot ikke hans død.
Død
Den 28. mars 193 var Pertinax i det keiserlige palass, i henhold til Historia Augusta, da en kontingent på rundt 300 soldater (200 i henhold til Dio Cassius) fra pretorianergarden sprengte portene. Antikke kilder antyder at de hadde mottatt kun halvparten av den betalingen de var lovet. Verken vaktene eller palasset myndighetspersoner gjorde motstand mot dem. Pertinax sendte Quintus Aemilius Laetus for å møte dem, men han deserterte keiseren og stilte seg på deres side.
Selv om Pertinax ble rådet til å flykte, forsøkte han snakke fornuft til de opprørske soldatene, og klarte det nesten da han brått ble stukket ned av en av dem og ble drept.
Pertinax måtte ha innsett den risiko han påtok seg ved å la seg bli keiser ettersom han nektet å benytte keiserlige titler for sin hustru og sønn, og således beskyttet han dem fra ettervirkningene av mordet på seg. Han hadde derimot utpekt sin svigerfar Titus Flavius Claudius Sulpicianus som Praefectus urbi av Roma.
Pretorianergarden aksjonerte deretter bort posisjonen som keiser til den høystbydende. Senator Didius Julianus vant og ble den nye keiseren, en handling som ble oppfattet så skammelig og opprørende at det utløste innbyrdeskrig, vunnet senere det samme året av general Septimius Severus. Etter at han ankom Roma lot Septimius den døde keiser Pertinax bli anerkjent som en legitim keiser, henrettet de soldatene som hadde myrdet ham, og fikk deretter senatet ikke bare til å guddommeliggjøre ham og gi ham en statsbegravelse, men tok også hans cognomen Pertinax som en del av sitt eget navn, og for en del tid arrangerte leker ved årsdagen for Pertinax' opphøyelse til keiser og hans fødselsdag. Den historiske tradisjonen forble vennlig innstilt til Pertinax. Han ble husket som en respektfull og beskjeden keiser som ble drept grunnet sine soldaters griskhet.
Kulturelle henvisninger
Den engelske filosofen David Hume beskrev i Political Discourses (1777) Pertinax som en utmerket fyrste som indirekte hadde en anstendighet da han trodde at Commodus hadde beordret hans død.
Den franske journalisten André Géraud (1882–1974) benyttet «Pertinax» som sitt pseudonym.
National League South
National League South, tidligere Conference South (ofte referert til som Vanarama National League South av sponsorgrunner) er en divisjon i National League i England, og har plass under i systemet National League System. Sammen med National League North er det på nivå 2 av National League System og sjette høyeste divisjonen i det engelske fotballigasystemet.
National League South ble introdusert i 2004 som en del av en stor restrukturering av de engelske amatørligaene i fotball. Vinnerne rykker automatisk opp til National League. I 2005/06-sesongen rykket playoff-vinnerne fra både National League North og South opp, ettersom National League økte antall lag fra 22 til 24. De 3 nederste lagene på tabellen rykket ned til nivå 3-ligaer, men i denne sesongen rykket kun to lag ned på grunn av restruktureringen.
Friidrett under Sommer-OL 2008 – 20 kilometer kappgang kvinner
Øvelsen 20 kilometer kappgang damer ved Sommer-OL 2008 fant sted på 21. august i løype som begynte og sluttet inne på Beijing National Stadium.
Kvalifikasjonskravene var 1 time 33 minutter og 20 sekunder (A-krav) og 1 time og 38 minutter (B-krav). ).
Sølvmedalje-vinner på samme distanse fra Sommer-OL 2004 Kjersti Plätzer representerte Norge og gikk på nytt inn til en sølvmedalje.
Resultater
21. august 2008 – 9.00
OR - Olympisk rekord, NR - Nasjonal rekord, PB – Personlig rekord (= - tangering), SB - Årsbeste
Landrase
En landrase er lite foredlet og spesialisert rase. Innen zoologien kan det sies å være en rase som i større grad lever naturlig i et begrenset område, hvor den gjennom tid har tilpasset seg miljøet og habitatet genetisk. Landraser har typisk større genetisk spredning enn motsatsen, som kalles en kulturrase. Med det mener man at utseende og atferd i større grad kan variere mellom individene.
Landrasetype
Landrasetype er et begrep som benyttes ofte i beskrivelsen av tamsauraser. Uttrykket betegner raser som har kort hale (derfor blir typen også kalt korthalesau) og ull med dobbel karakter, altså forholdsvis kort, finfibret bunnull og lang, glatt og grovere dekkull. Landrasetyper må derfor ikke forveksles med en landrase, som nevnt ovenfor. Motsatsen til landrasetypen kalles en crossbredtype.
Gunvald Thorkildsen
Gunvald Christian Berhard Thorkildsen (født 19. juli 1845, død 1908) var en norsk teolog og biskop i Kristiansand stift 1904–08.
Thorkildsen Han var personellkapellan i Sund fra 1872 til 1877, sokneprest i Øvrebø fra 1877 til 1890 og siden sokneprest i Oddernes. Han var gift med Hanna Dick, datter av sogneprest Sigismund Christian DIck.
Han etterfulgte Johan Christian Heuch som biskop i Kristiansand Stift (tilsvarende dagens Stavanger bispedømme og Agder og Telemark bispedømme) i 1904, og var biskop der til sin død i 1908.
Camblanes-et-Meynac
Camblanes-et-Meynac er en kommune i departementet Gironde i regionen Nouvelle-Aquitaine sørvest i Frankrike.
Hanna Paulsberg Concept
Hanna Paulsberg Concept er en jazzkvartett dannet i 2010, med utspring fra jazzlinja i Trondheim. Kvartetten ledes av saxofonist Hanna Paulsberg, og spiller originalkomposisjoner som henter inspirasjon fra mange forskjellige musikksjangre, men med jazz som utgangspunkt. I 2011 vant kvartetten konkurransen Young Nordic Jazz Comets i Stockholm. I oktober 2011 vant kvartetten talentprisen som deles ut ved festivalen Jazzfest Ung i Trondheim. I 2012 ga kvartetten ut sitt debutalbum Waltz for Lilli på Øra Fonogram. For albumet Daughter of the Sun ble de sammen med den svenske trompetisten Magnus Broo nominert til Spellemannprisen 2018 i klassen jazz.
Trud
Trud (Þrúðr) er i den Norrøne mytologien datter til Tor og Siv, og søster til Mode.
Trud er halvsøster til bueskytteren Ull, som Siv fikk med en annen enn Tor, og til Magne, som Tor fikk med Jernsaksa. I diktet Grimnesmål i Den eldre Edda er Trud nevnt blant de 13 valkyrjene som bærer øl til einherjene i Valhall:
Verset siteres også i Snorre Sturlasons yngre Edda i den første delen, Gylvaginning.
Georg Wilhelm Steller
Flere dyr og fugler er oppdaget av, og oppkalt etter, den tyske naturforskeren Georg Steller (1709-1746), deriblant (fra øverst til venstre) stellerhavørn (Haliaeetus pelagicus), furuskrike (Cyanocitta stelleri), stellerand (Polysticta stelleri), stellersjøløve (Eumetopias jubatus) og stellersjøku (Hydrodamalis gigas, utdødd). Georg Wilhelm Steller (født 10. mars 1709 i Bad Windsheim, død ) var en tysk lege og naturforsker. Han deltok på Vitus Berings andre ekspedisjon, og overlevde i motsetning til Bering selve ekspedisjonen. Deretter brukte han to år på å utforske Kamtsjatka. Under reisen tilbake til St. Petersburg døde han i Tjumen. Peter Simon Pallas utgav Stellers journaler.
Flere dyrearter som ble kjent for vitenskapen på grunn av Steller, bærer hans navn, som stellerhavørn (Haliaeetus pelagicus), stellerand (Polysticta stelleri), stellersjøløve (Eumetopias jubatus) og stellersjøku (Hydrodamalis gigas, utdødd).
Piaggio P.180 Avanti
Piaggio P.180 Avanti er et italiensk passasjerfly.
Kolbe
Kolbe har flere betydninger:
Piaggio P.180 Avanti
P.180 Avanti utmerker seg ved sin uortodokse konfigurasjon med canardvinger og en vinge plassert langt bak utstyrt med motorer med skyvende propeller. De første flyene ble levert fra 1990 og flytypen var i produksjon frem til 1995 da økonomiske problemer satte en midlertidig stopper for produksjonen. Fra 1998 har imidlertid flyet vært i produksjon igjen.
Aeronautica Militare Italiana har vært den største operatøren av P.108 avanti, og blant flytypens private eiere finner man Formel 1-føreren Ralf Schumacher.
Bekledningsarbeiderforbundet
Bekledningsarbeiderforbundet ble stiftet i 1969, etter en fusjon mellom Norsk Bekledningsarbeiderforbund, Norsk Tekstilarbeiderforbund og Norsk Skotøyarbeiderforbund. Norsk Skinn- og Lærarbeiderforbund gikk inn i 1973. Bekledningsarbeiderforbundet organiserte arbeidere fra tekstilindustrien, konfeksjonsindustrien, skotøyindustrien og skinn- og lærindustrien.
I 1988 gikk Bekledningsarbeiderforbundet sammen med Norsk Bygningsindustriarbeiderforbund, Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund, Norsk Papirindustriarbeiderforbund og Norsk Skog- og Landarbeiderforbund, og dannet det nye Fellesforbundet.
Kilder
Bekledningsarbeiderforbundet i Store norske leksikon
John L. Kamsvåg: Med nål og tråd gjennom 100 år. Oslo 1990. ISBN 82-10-03307-7
Aude
Aude er et fransk departement i regionen Occitanie. Hovedbyen er Carcassonne.
Det er tre arrondissementer, 35 kantoner og 438 kommuner i Aude.
Viva kulturskolekor
Viva kulturskolekor er et kor i Sandnes, etablert i 1968, og som har hatt over 1100 medlemmer. Kormedlemmene er fra Sandnes, Stavanger, Klepp, Time, Hå og Randaberg
Smithsonian Institution
Smithsonian Institution er USAs nasjonalmuseum, oppkalt etter James Smithson. Institusjonen består av 20 museer og gallerier samt National Zoo. Dermed er Smithsonian verdens største museumskompleks (2015). To museer ligger i New York og de øvrige i Washington, DC. Museenes totale samlinger omfatter mer enn 142 millioner gjenstander.
Smeltevarme
Smeltevarme, spesifikk smeltevarme eller smelteentalpi angir den mengden energi som kreves per vektenhet for å omdanne et stoff fra fast fase til væskefase (smelting). Ved frysing avgis en motsvarende mengde med energi. SI-enheter for smeltevarme er kJ/kg eller kJ/mol.
Smithsonian Institution
Historie
Smithsonians hovedbygning ved National Mall ble tegnet av arkitekten James Renwick, Jr. og stod ferdig i 1855. Det kalles uformelt for The Castle.
Smeltevarme
Referanseverdier for noen vanlige stoffer
I tabellen nedenfor er det oppgitt smeltevarme for noen vanlige stoffer.
Smithsonian Institution
Historie
Tidlige donasjoner till museet var Charles Lang Freers private samling til Freer Gallery of Art og kapitalen for dens bygging.
Wilkes-ekspedisjonen (1838–1842) til Stillehavet samlet inn tusentalls dyr, et stort herbarium og annet som ble donert til Smithsonian.
Avdelinger
The National Gallery of Art er tilknyttet Smithsonian, men drives av en separat stifelse.
Kosterbåt
Kosterbåt ble en båt for allmuen på Kosterøyene i Bohuslän utenfor Strömstad i Sverige. Båten er en spissgatter (er spiss i begge ender).
Föroya Bjór
Föroya Bjór er et bryggeri i Klaksvík på Færøyene. Bryggeriet produserer øl og brus. Det har også et brennevinsdestilleri. Föroya Bjór er organisert som et familieeid aksjeselskap.
Kosterbåt
Kosterbåten ble bygget for farvannene rundt Kosterøyene og det grunne lange sundet mellom Kosterøyene med liten sjødybde og mye vind. Den er klinkbygget med liten dypgående og er relativt bred. Fribordet er relativt skrått slik at undervannsskoget blir smalt i godt vær, mens den store bredden av dekket ga stabilitet i hardere vind.
Föroya Bjór
Historie
Bryggeriet ble etablert i 1888 av Símun F. Hansen, på folkemunne kalt Símun í Vági. Han hadde gått i lære som baker i Danmark, hvor han også lærte å brygge øl. Föroya Bjór ble Færøyenes andre bryggeri, etter Restorffs Bryggjarí i Tórshavn. Bryggeriet har siden vært i Waag-familiens eie.
Kosterbåt
Konstruktøren, Tomas i Kile fra Sydkoster, var antagelig en av de mest berømte båtbyggerne i Bohuslän på midten av 1800-tallet. Båtbyggeryrket gikk ofte i arv. Tomas ble etterfulgt som kosterbåtbygger av sin nevø Hans Henriksson, som igjen ble etterfulgt av sin sønn Karl Hansson.
Bygdøy kongsgård
Bygdøy kongsgård ligger på Bygdøy i Oslo og er på om lag 2 000 dekar, med 740 dekar dyrket mark. Bygdøy kongsgård er Oslos største melkeprodusent og produserer økologisk melk.
Föroya Bjór
Historie
Bryggeriet klarte seg gjennom forbudstiden på Færøyene ved å produsere lettøl og brus. Grunnleggerens sønn, Einar Waag, var utdannet bryggerimester og utvidet virksomheten.
Bygdøy kongsgård
Gården er åpen for publikum, og drives av landbruksavdelingen på Norsk Folkemuseum. Bygdøy kongsgård omfatter Bygdø kongsgårds gårdsbruk, Rohdeløkken, Thulstrupløkken, Strømsborg, Kongeskogen, Bygdøy Sjøbad, Hengsengen og Sæterhytten på Dronningberget. Området er fredet. Bygdøy kongsgårds hovedbygning (Bygdøyveien 41 og 43) og Oscarshall (Oscarshallveien 15, 11, 13 samt Wedels vei 6) disponeres av Norges konge. Stedet kalles ofte Kongsgården. Tidligere ble stedet kalt Øya eller Lagårdsøyen (ofte skrevet Ladegaardsøens Hovedgaard).
Föroya Bjór
Historie
Da Restorffs Bryggjarí gikk konkurs i 2007, kjøpte Föroya Bjór rettighetene til en del av deres produkter.
Bygdøy kongsgård
I 1305 ga kong Håkon V Magnusson gården i morgengave til sin kone, dronning Eufemia av Rügen. Gården har siden den gang vært eid av eller stått til disposisjon for det norske, dansk-norske eller svensk-norske kongehus. Hovedbygningen på gården ble oppført av stattholder grev Christian Rantzau i 1733 i forbindelse med kong Christian VIs Norgesreise. Den var gjennom resten av 1700-årene sommerbolig for stattholdere og andre høye embetsmenn, og ble fra omkring 1800 også sommerresidens for kongelige. Kong Christian Frederik (1786-1848), senere Christian VIII, bodde på Kongsgården sommeren og høsten 1814 etter at han måtte frasi seg tronen ved Mossekonvensjonen, og det var her han tok imot Stortingets deputasjon før avreisen til Danmark 10. oktober. Ved avreisen ble han rodd fra Paradisbukten til et ventende skip ved Jeløen. På grunn av dårlig vær måtte skipet ta inn ved Fredriksvern (Stavern), og den endelige avreise fra Norge skjedde 28. oktober. Christian Frederik kom aldri tilbake til Norge.
629 Bernardina
629 Bernardina er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 7. mars 1907 av August Kopff fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Bakgrunnen for navnet er ikke kjent.
Föroya Bjór
Historie
I 2009 begynte bryggeriet å eksportere til Island. Det driver også en viss eksport til Danmark og Norge.
Bygdøy kongsgård
Etter 1905 ble hovedbygningen utbedret og modernisert, og kong Haakon VII og hans familie, og senere kong Olav V, brukte den som fast sommerbolig. Da bygningen ble oppført i 1733 var denne byggingen svært hastverkspreget og det ble blant annet brukt tømmer som ikke var tilstrekkelig tørket. Bygningen fikk derfor tidlig omfattende råteskader. Senere ombygginger, restaureringer og oppussinger har ikke tatt hensyn til dette. Dette førte til at det ble nødvendig med en omfattende restaurering som ble påbegynt i 2004 og avsluttet høsten 2007. I denne prosessen ble også bærekonstruksjoner skiftet ut.
Eiendommen ble i 2004 overført til Norsk Folkemuseum. Kong Harald V sa fra seg bruksretten til gården og driftsbygningene, men beholdt hovedbygningen med tilhørende bygninger for tjenestepersonalet og park. Etter overdragelsen benevnes hovedbygningen «Bygdøy kongsgård», mens gårdsanlegget med tilhørende parkområder benevnes «Bygdø Kongsgård».
Til sine 70-årsdager i 2007 fikk kong Harald og dronning Sonja i presang fra regjeringen restaurering og oppgradering av parkskogen Dronningberget som ligger nord på Bygdøy og hører til kongsgården. Bysten av grev Herman Wedel Jarlsberg og den sørgende løven er fullstendig renovert. Sæterhytten åpnet nyrenovert og tilbakeført til tiden rundt 1880 i mai 2011. Dronningberget er oppgradert med gruslagte «spadserganger» og informasjonsskilt i terrenget. Parkmessig er området også ryddet og oppgradert i tråd med gamle kart og tegninger.
Litteratur
Monica Mørk og Ulf Holmene: Kong Christian Frederik og Paleet i Christiania og sommerresidensen på Ladegaardsøen, i Jørn Holme (red.): De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Capplen Damm 2014
Barcarole
Barcarole (fra fransk, også skrevet barcarolle; opprinnelig fra italiensk barcarola, barca «båt») er en sang sunget av gondolierer i Venezia, eller et musikkstykke skrevet i samme stil. Innen den klassiske musikken er to av de mest kjente barcarolene skrevet av Jacques Offenbach, fra operaen Hoffmanns eventyr (Belle nuit, ô nuit d'amour), og Frédéric Chopins Barcarole i Fiss-dur for piano.
Beskrivelse
Mens de mest kjente barcarolene ble til i romantikken, var sjangeren så kjent på 1800-tallet at Burney skrev at den var en type musikk som ble meget godt likt av «collectors of good taste» (de som samler god smak) i The Present State of Music in France and Italy (1771).
Eksempler
Den tilsynelatende ukunstlede sentimentale folkesangen som barcarolen utgjorde, ble gjerne brukt i operaer; i tillegg til i Hoffmanns eventyr ble den også brukt i arier skrevet av Paisiello, Weber og Rossini, mens Gaetano Donizetti brukte en barcarole for å angi stemningen i scenen fra Venezia i åpningen av operaen Marino Faliero (1835). Donizettis barcarole ble skrevet for en gondolier med kor, og et annet eksempel finnes i Verdis Un ballo in maschera (Richards arie «Di’ tu se fidele il flutto m’aspetta» i første akt).
I H.M.S. Pinafore lot Arthur Sullivan en barcarole spille når sluppen til Sir Joseph Porter (med hans søstre, kusiner og tanter) ankom, og Schubert brukte en lignende stil i noen av sine mest kjente sanger (selv om han ikke anga dette eksakt). Blant disse var «Auf dem Wasser zu singen» («Skal synges på vannet»), D.774.
Det er flere eksempler innen den klassiske musikken; blant Mendelssohns Lieder ohne Worte, Op. 19, 30 og 62, er det tre «Venetian Gondola Songs»; «Juni» i Tchaikovskys Årstidene; Charles-Valentin Alkans barcarole i Op. 65 Troisième recueil de chants; Béla Bartóks «Barcarolla» i Out of Doors; og Anton Rubinstein, Mily Balakirev, Alexander Glazunov, Edward MacDowell, Ethelbert Nevin og Gabriel Fauré har skrevet flere hver.
I det 20. århundre ble flere barcaroler skrevet, blant annet av Agustín Barrios (Julia Florida); andre sats i Villa-Lobos' Trio No. 2 (1915) (en berceuse-barcarole); første sats i Francis Poulencs Napoli Suite for piano (1925); George Gershwins «Dance of the Waves» (1937); Ned Rorems tre Barcaroles for piano, komponert i Marokko (1949); «The Kings' Barcarole» i Leonard Bernsteins operette Candide (1956); og «Agony» i Stephen Sondheims musical Into the Woods.
Fabelsvans
Fabelsvans var en norsk tegneserie som ble tegnet av forfatter, illustratør og tegneserietegner Thore Hansen på midten og slutten av 1980-tallet.
Tegneserien Fabelsvans ble utgitt i flere ulike aviser og magasin, bl.a Kirkens Nødhjelp magasinet. Serien besto hovedsakelig av enkeltstående, humoristiske en-sides historier. Likheten mellom trollene i Fabelsvans og sjøormen Ruffen er ikke tilfeldig. Hansen hadde en ide om at Fabelsvans og Ruffen skulle være i slekt. Imidlertid ble tegneserien om Fabelsvans avsluttet før slektskapet ble gjort kjent.
Peter Karlovitsj von Uslar
Baron Peter Karlovitsj von Uslar (russisk Петр Карлович Услар) (født, død var en russisk, ingeniør, lingvist og offiser av tysk opphav, som er best kjent for sin forskning på språkene og etnografien til folkeslagene i Kaukasus.
Peter von Uslar ble født i Kurovo i Tver oblast. Han studerte ved den russiske krigsskolen, og tok aldri noen grad i lingvistikk.
IS/LM-modellen
IS/LM-modellen er en svært mye brukt makroøkonomisk modell, som viser en sammenheng mellom renter og nasjonalprodukt, som gir likevekt i både kapitalmarkedet og i pengemarkedet. Modellen ble første gang formulert av John R. Hicks, i en artikkel i tidsskriftet Econometrica.
IS og LM er forkortelser for henholdsvis investering = sparing og likviditetspreferanse og pengemengde.
Modellen er senere utvidet til å omfatte valutamarkedet. Den utvidete versjonen av modellen kalles gjerne Mundell-Fleming-modellen. Modellen er blant de mest sentrale på de fleste grunnleggende kurs i makroøkonomi på universitetsnivå.
Mode
Mode (norrønt: Moði) er i den norrøne mytologien sønn av Tor og Siv og bror til Trud.
Mode skal ved Ragnarok arve Mjølner sammen med halvbroren Magne. De overlever begge Ragnarok. Magne skal så bringe Mjølner til den smaragdgrønne Idasletten (Idavang), der de overlevende skal samles etter Ragnarok.
Oremarihøne
Oremarihøne, Sospita vigintiguttata, er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.
Utseende
Oremarihøne er mellom 4,5 og 5 millimeter lang. Dekkvingene er mørke med blekt gule flekker, som flyter noe sammen langs sidene. Sømmen (midtlinjen) er mørk. Også brystskjoldet og hodet har lyst gule flekker. Beina er rødbrune.
Tarn
Tarn er et fransk departement i regionen Occitanie. Hovedbyen er Albi.
Rory Thost
Rory Thost (født 18. november 1991) er en amerikansk skuespiller som spilte rollen som Bradley Benjamin Farmer i The Disney Channels TV-show Phil of the Future. Han spilte også Peppermint Patty i He's A Bully, Charlie Brown. I Robot Chicken-episoden «Vegetable Funfest» spilte han Charlie Brown og Linus Van Pelt. Han spilte senere «Young Carter» i A Cinderella Story.
Ariège
Det er tre arrondissementer, 22 kantoner og 327 kommuner i Ariège.
Tom Leezer
Tom Leezer (født 26. desember 1985) er en tidligere profesjonell landeveissyklist fra Haag i Zuid-Holland, Nederland. Han syklet fra 2008 til 2020 for Rabobank/Team Jumbo-Visma.
I 2003 ble han nederlandsk mester i landeveisritt for juniorer og året etter ble han en del av Van Vliet-EBH-Advocaten-laget. Mens han syklet for dem tok han annen plass under Ronde van Zuid-Holland og vant han dessuten en etappe under Cinturón Ciclista Interancional a Mallorca i 2004. I 2005 gikk han over til Rabobank Continental Team, farmerlaget til ProTour-laget. Leezer vant samme år en etappe under Thüringen-Rundfahrt og tok en andreplass i Triptyque des Barrages. Han tok sølv i landeveissykling under det nederlandske mesterskapet i 2006 (U23) og en fjerdeplass totalt under Olympia's Tour. Siden 2008 er han en del av Rabobanks lag.
Resultatenen hans det første året han var profesjonell syklist, anga ikke at han var et stort talent. Hans beste resultat var 26.-plass sammenlagt under Eneco Tour, takket være at han under de flate sprintetappene endte i en av de to fremste gruppene av syklister som krysset målstreken.
2009 ble et bedre år for ham, etter Tour Down Under og Mallorca challenge deltok han i noen flamske ritt. Her tok han en 5.-plass under Kuurne–Brussel–Kuurne og en 3.-plass sammenlagt under Driedaagse van De Panne. Videre hjalp han to ganger lagkameraten Graeme Brown til en etappeseier under Vuelta ciclista a Murcia. I febrbuar tok han en annenplass under Trofeo Pollença. I 2009 deltok han i sin første store klassiker, Milano–Sanremo, og endte i den første gruppen som passerte målstreken.
Rezj (elv)
Rezj (russisk: Реж) er ei elv i Sverdlovsk oblast i Russland. Den er ei sideelv til Nitsa (i Obs nedslagsfelt). Den er 219 km lang med et nedslagsfelt på 4350 km².
Sunbong oljekraftverk
Sunbong oljekraftverk, er et varmekraftverk i Sunbong i provinsen Nord-Hamkyung i Nord-Korea. Det har en installert produksjonskapasitet på 200 MW. Anlegget ble utbygd 1968–1970. Årsproduksjonen er 1,7 TWh, om lag halvparten av den termoelektriske produksjonen i landet, og om lag 10-20% av landets totale kraftproduksjon (det meste er vannkraft).
Brenselkilden er 500.000 tonn dieselolje årlig, og utstyret ble levert av Sovjetunionen.
Unggi oljekraftverk
Unggi oljekraftverk, er et varmekraftverk i Unggi i Nord-Korea, nær grensen til Russland. Det har en installert produksjonskapasitet på 200 MW. Anleggets brenselkilde er tungolje importert fra Russland.
Modgunn
Modgunn eller Modgud (norrønt Móðguðr) er nevnt som Gjallarbruas vokter i den norrøne mytologien. Hun omtales kun en gang, nærmere bestemt i Snorre-Edda i samband med Hermods ritt til Hel for å fri Balder fra dødsriket.
I Gylvaginning berettes at Modgunn som broens vokterske spurte Hermod om hans navn og ætt, og fortalte at dagen før hadde «fem fylker døde menn» ridd over broen, «men broen dundrer ikke mindre under deg alene, og ikke har du døde menns hudfarge. Hvorfor rir du her på Hel-veien?» Han forklarte at han var underveis til Hel for å finne Balder, og hun svarte at Balder alt hadde krysset Gjallerbroen, og at Hel-veien lå nord og ned.
Uttrykket «nord og ned» som synonymt med «gå til helvete», dvs. «gå fullstendig galt», har holdt seg i norsk til denne dag.
''En þat er at segja frá Hermóði at hann reið níu nætr døkkva dala ok djúpa svá at hann sá ekki fyrr en hann kom til árinnar Gjallar ok reið á Gjallarbrúna. Hon er þökt lýsigulli. Móðguðr er nefnd mær sú er gætir brúarinnar. Hon spurði hann at nafni eða ætt ok sagði at hinn fyrra dag riðu um brúna fimm fylki dauðra manna, "en eigi dynr brúin jafnmjök undir einum þér, ok eigi hefir þú lit dauðra manna. Hví ríðr þú hér á Helveg?" Hann svarar at "ek skal ríða til Heljar at leita Baldrs. Eða hvárt hefir þú nakkvat sét Baldr á Helvegi?" En hon sagði at Baldr hafði þar riðit um Gjallarbrú, "en niðr ok norðr liggr Helvegr."''
Maine-et-Loire
Maine-et-Loire er et fransk departement i regionen Pays de la Loire. Hovedbyen er Angers.
Det er fire arrondissementer, 41 kantoner og 357 kommuner i Maine-et-Loire.
White (elv)
White har utspring i Boston Mountains sørøst for Fayetteville i det nordvestre Arkansas. Elva renner deretter nordover, og går i en bue gjennom den sørvestlige delen av Missouri, nær Branson, og renner tilbake inn i Arkansas, og fortsetter deretter i en hovedsakelig sørøstlig retning til utløpet i Mississippi like ovenfor stedet hvor elva Arkansas også munner ut. Selv om White er betydelig kortere enn elva Arkansas så har den nesten like stor middelvannføring.
Lozère
Lozère er et fransk departement i regionen Occitanie. Hovedbyen er Mende.
Det er to arrondissementer, 25 kantoner og 185 kommuner i Lozère.
Henry Bardal
Henry Bardal (født 28. desember 1919 i Sandnessjøen, død 17. juli 2000) var en norsk grafiker og maler. Han var utdannet ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole og Statens kunstakademi (1952–1956). Han ble antatt til Høstutstillingen hvert år mellom 1958 og 1985. I 1958 fikk han også grafikerprisen.
Bardals verk er innkjøpt av bl.a. The Library of Congress i New York, Oslo Kunstforening, Riksgalleriet, UD, Kunst på Arbeidsplassen, Kunst i skolen, Oslo kommunes kunstsamlinger, Nasjonalgalleriet og Museet for moderne kunst, Oslo.
Roger Wicker
Roger Frederick Wicker (født 5. juli 1951 i Pontotoc) er en amerikansk politiker. Han er en senator og representerer Mississippi og Det republikanske parti. Han kom inn i Senatet 31. desember 2007. Han tok i 2007 over senatssetet til Trent Lott, som måtte trekke seg på grunn av uheldige uttalelser. Wicker startet sin politiske karriere som en av rådgiverne til Lott. Wicker hadde fra 1995 vært medlem av Representantenes hus, hvor han representerte Mississippis første distrikt.
Under en avstemning i 2015 for et lovtillegg om at klimaendringer er reelle, var han den eneste senatoren som stemte mot.
Solheim kirke (Masfjorden)
Solheim kirke er en langkirke fra 1882 i Masfjorden kommune. Byggverket er i tre og har 200 plasser.
Arkeologiåret 1963
Arkeologiåret 1963 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1963.
630 Euphemia
630 Euphemia er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Eunomia. Den ble oppdaga den 7. mars 1907 av August Kopff fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter den hellige Eufemia.
Bibelens kanon
Bibelens kanon er den samling av bøker i Bibelen som regnes av troende som hellige. Noen mener de er inspirert av Gud, og noen mener de er Guds ord. Den protestantiske bibelen har 66 bøker som utgjør Det gamle testamente (De hebraiske og arameiske skrifter) og Det nye testamente (De kristne skrifter). De romersk katolske biblene har også med De deuterokanoniske bøkene.
Apokryfene
De andre bøkene som i visse sammenhenger knyttes til Bibelen kalles apokryfer. Disse bøkene anses vanligvis for å være av mindre verdi eller uten verdi. Flere av apokryfene skriver seg fra tiden mellom hjemvendelsen fra Babylonia og Jesu tid, og er altså eldre enn bøkene i NT. Syv bøker som regnes som et tillegg til GT, har likevel oppnådd en viss utbredelse og tas med i den katolske og ortodokse kanon, de kalles De deuterokanoniske bøker. Apokryfiske bøker utenom disse omfatter de såkalte pseudepigrafer. Til disse hører blant annet Enoks bøker og Boken om Jubelårene. Også flere nytestamentlige apokryfer eksisterer, deriblant apokryfiske evangelier.
Det gamle testamentets kanon
Det gamle testamente er den samlingen av bøker som ble regnet for hellige av judeerne i fortiden. Judeerne hadde sin samling av bøker som de regnet for hellige. Ifølge én tradisjon har disse skriftene blitt samlet av Esra. Disse bøkene er identiske med jødenes Tanakh. De var inndelt på en litt annen måte enn Det gamle testamentet i kristne bibler; man skilte mellom tre hoveddeler, loven, skriftene og profetene. Josefus omtalte de bøkene som ble ansett for hellige og nevnte også skrifter som ble ansett for mindre verdifulle, det vil si de deuterokanoniske bøker, som ble tatt med i noen samlinger allerede på hans tid.
Jesus henviste ofte til profetene og skriftene, og han anerkjente gjerningene til Moses. Dette tas vanligvis som et vitnesbyrd om at kristne skal anse dette som hellige bøker. Disse skriftene ble derfor tatt opp i Bibelen av de kristne, sammen med det som ble kjent som Det nye testamentet (NT).