cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skjæbnens søn
Skjæbnens søn (med undertittelen Madame de Thebes spaadom, svensk: ) er et svensk stumfilmdrama fra 1915, i regi av Mauritz Stiller. Manuset ble skrevet av danskene Martin Jørgensen og Louis Levy. De norske skuespillerne Ragna Wettergreen og Nicolay Johannsen spiller henholdsvis sigøynerinnen Ayla og sønnen Robert.
Filmen ble spilt inn 7.-30. mai 1915 i Svenska Biografteaterns studio på Lidingö, Börssalen i Börshuset, Restaurang Grand National, Gustaf IIIs paviljong i Hagaparken, Karlbergs slott og andre steder i Stockholm.
Den hadde stockhomspremiere på kinoen Röda Kvarn 30. desember 1915. På Röda Kvarn ble den ledsaget av musikk som var arrangert av Umberto Prandini.
Handling
Sigøynerhøvdingen forbanner og bortviser sin datter, Ayla, når hun har fåẗt et barn med en mann som ikke tilhører stammen. Med den nyfødte sønnen på armen kommer hun til et stort gods. Kanskje noen der vil forbarme seg over barnet? Ayla'legger det fra seg på en benk og gjemmer seg. Grevinne Julie bor på godset og har en nyfødt sønn som er syk. Hun oppdager Ayla og hennes barn og gir dem husvære. Om natten dør Julies sønn. Hun lar det døde barnet gli ned i sjøens mørke vann. Ayla skjenker henne sitt barn. Som et minne av sønnen får hun en medaljong av Julie.
Grevinnen dør 35 år senere. Hun etterlater seg et brev, hvor det står at Roberts egentlige mor var en sigøynerinne og at hun fikk en medaljong som minne av sin sønn. Det blir alment forventet at den politisk meget aktive Robert skal bli utnevnt til ny utenriksminister. Max, Roberts troløse tjener, oppdager brevet om Roberts egentlige opphav. Han tilbyr det til Roberts farlige politiske motstander, von Volmar, som ikke tviler et øyeblikk på å bruke brevet for å komme ham til livs.
Samtidig har Robert og von Volmars datter Louise blitt interessert i hverandre. Louise hører - uten at faren ser henne - hans planer om å komme Robert til livs ved hjelp av det stjålne brevet og skynder seg for å advare ham.
Madame de Thèbes har kommet i vanskeligheter og blir truet med husransakelse. Hun går igjennom sine eiendeler og finner medaljongen, som er beviset på at hun er Roberts mor. Den må ikke komme i urette hender. Når Madame de Thèbes får vite at Louise og hennes sønn elsker hverandre, sender hun medaljongen til Louise og ber henne om å ta godt vare på den.
I parlamentet blir Roberts utnevnelse til utenriksminister offentliggjort. Motstanderen von Volmar reiser seg og kaller ham en lykkesøker og sønnen til Madame de Thèbes. Store tumulter bryter ut. Madame de Thèbes roper fra galleriet: ''«Han lyver! Jeg er ikke grev Roberts mor!»'' Deretter synker hun sammen. Alle samler seg rundt den bevisstløse kvinnen. Robert og von Volmar blir forsonet. I morens dødsøyeblikk får Robert medaljongen i hånden og forstår alt sammen.
Filmen i dag
En tintet nitratkopi - med franske mellomtitler - ble gjenfunnet i 2004. Fra denne kopien ble det tatt duplikatnegativ og visningskopier med svenske mellomtitler.
Tannenberg
Tannenberg kan referere til:
Son Sant Joan lufthavn
Son Sant Joan lufthavn (IATA: PMI, ICAO: LEPA) er en flyplass som ligger 8 km utenfor Palma de Mallorca.
Slieve League
Slieve League (irsk: Sliabh Liag, «Steinsøylefjellet») er bratte klipper på kysten av Atlanterhavet i grevskapet Donegal i Irland. Med sine 601 meter har den de nest høyeste havklippene i Irland etter Croaghaun på øya Achill, og noen av de høyeste klippene mot havet i Europa.
Klippenes skytshelgen
Beskyttet av en halvsirkelformet steinmur, er det en falleferdig steinbygning i form av en bikube og ruinene av et kapell på toppen av stupet. Dette er eneboerhytte som tilhørte helgenen Áed mac Bricc (død 589). Han regnes også som skytshelgen for klippene.
Ankomst
Slieve League blir ofte fotografert fra et synspunkt kjent som Bunglass. Det kan nås ved hjelp av en smal vei som går fra Teelin. De siste kilometerne av denne ruten er bygget langs et stup og omfatter flere steder der den svinger av fra toppen ved en stigning.
Frederick J. Bliss
Liv og virke
Bliss var sønn av den protestantiske geistlige Daniel Bliss, grunnleggeren av Syrian Protestant College i Beirut. Foreldrene hadde straks etter sitt bryllup i 1855 reist til Syria som misjonærer,
Slieve League
Litterær omtale
Naturforskeren Robert Lloyd Praeger fra Belfast skrev i 1939:
Frederick J. Bliss
Liv og virke
Han studerte ved Amherst College, der han i 1880 fikk sin Bachelor of Arts (B.A.). Deretter lå han i tre år ved Syrian Protestant College. Deretter studerte han til 1887 ved Union Theological Seminary i New York City. Mellom 1888 og 1890 forsket han i det nåværende Syria. I 1890 fikk han av Palestine Exploration Fund (PEF)  sjansen til å etterfølge Flinders Petrie som leder av utgravningene i Tell el-Hesy, som Petrie hadde  innledet. Etter en kort upplæring fra Petrie i Meidum begynte Bliss med sitt arbeid på Tell el-Hesy. De videre utgravningene pågikk i to år. Hans vellykkede innsats der førte til at han fikk flere oppdrag for PEF. Slik virket han fra 1894 til 1897 i Jerusalem. Der ble han assistert av Archibald Dickie. Som det neste sendte PEF ham inn i Sjefela. Han arbeidet da med R. A. S. Macalister. Dasmmen gjennomførte de utgravningene av Tell Zakariya, Tell es-Safi, Tell el-Judeidah og Tell Sandahanna.
I 1900 måtte Bliss avslutte sitt arbeide for Palestine Exploration Fund. Dels skyldtes det hans svekkede helse, dels at hans funn ikke var spektakulære nok for PEF. William Foxwell Albright fremholdt senere at PEF med dette hadde begått en dumhet som var til skade for den levantinske arkeologi.
Tom Erik Heimen
Tom Erik Baret Heimen (født 1975 i Molde) er en norsk basehopper, stuntmann og fjellklatrer. Han er regnet som en av verdens mest erfarne basehopperne og innehar verdensrekord for antall hopp fra over 1000 meter på ett døgn. Heimen har deltatt i en rekke TV- og filmproduksjoner.
Heimen ble kjent for det norske publikum med en oppsiktsvekkende flyby med vingedrakt i NRK-programmet «Oppdrag Sognefjorden» våren 2011. Samme året ble han nummer to i konkurransen World Base Race i Innfjorden.
I episoden Focused: Human Flight kommer tre amerikanske basehoppere til Norge.
I 2012 var Heimen med på et oppdrag i Sør-Afrika for Saxo Bank, i forbindelse med lansering av en ny bankapplikasjon.
I den prisbelønnede dokumentaren Sunshine Superman fra 2014 hadde Heimen ansvar for koordinering av stuntene. Han har selv utført spekakulære stunts. Blant annet ved å hoppe fra 1200 meter høye Helsetkopen, med klærne i flammer.
I 2001 var Heimen nær ved å miste livet i en ulykke der skjermen ble utløst feil men hengte seg fast i et lite tre i fjellsiden. Heimen kom fra det uten større skader. I august 2011 rundet han 1000 utsprang fra faste objekt.
Rekorder
Heimen passerte 2,000 basehopp i juni 2019. Han ble regnet som en av de mest erfarne basehopperne i verden.
Fjellklatrer
I juni 2018 gjennomførte Heimen de syv kongelige fjelltoppene på under ett døgn. For å kalle seg Fjellkonge eller Fjelldronning i Romsdalen må man bestige fjellene Kongen, Dronninga, Store Trolltind, Gjuratind, Kvanndalstind, Store Vengetind og Romsdalshorn. Dette gjennomførte Heimen på 22 timer og 50 minutter. Heimen tilbakela 6,300 høydemeter, 33 kilometer, og fløy ned med vingedrakt og fallskjerm fra fem av toppene.
Tjóðveldi
Tjóðveldi (Tj.) (, norsk oversettelse: «Republikk», ofte «Republikanerne») er et separatistisk og venstreorientert politisk parti på Færøyene. Partiet ble dannet i 1948 i protest mot at Færøyene ikke fikk sin uavhengighet etter folkeavstemningen to år tidligere, da et knapt flertall stemte for løsrivelse fra Danmark. Partiets mål er å etablere Færøyene som en selvstendig republikk. Selv om Tjóðveldi hevder nasjonal selvråderett for Færøyene og skepsis til EU, har partiet en internasjonalistisk holdning.
Partiet har arbeidet for å utvide fiskernes og arbeidernes sosiale rettigheter. Tjóðveldi er ikke et erklært sosialistisk parti, men regnes til samme partifamilie som det norske SV, og ble tatt opp som medlem av Den nordiske venstre-grønne alliansen i 2008. Tjóðveldi har også samarbeidet med andre separatistpartier, som Det skotske nasjonalpartiet, og vært observatører i EFA, som samler partier som representerer statsløse nasjoner.
Tjóðveldi står sterkest på Streymoy, fremfor alt i hovedstaden Tórshavn og omegn, på Sandoy, og i noen viktige fiskerihavner og fiskerbygder, som Klaksvík, Vágur og Eiði. Historisk sett har partiet også hatt en viss tilslutning innen den vekkelseskristne lekmannsbevegelsen Brøðrasamkoman.
På stemmesedlene benytter partiet bokstaven «E». Tjóðveldi har siden midten av 1950-årene vært ett av de fire store partiene på Lagtinget. Det har også vært representert i det danske Folketinget i flere perioder. Det har aldri vært assosiert med noe dansk parti. Partiet har deltatt i en rekke koalisjonsregjeringer på Færøyene, men aldri hatt regjeringssjefen. Høgni Hoydal er partiets formann.
Organisasjon
Partiets høyeste politiske organ er det årlige landsmøtet. Valgte delegater fra partiets syv velgerforeninger, tilsvarende de gamle valgkretsene ved lagtingsvalg, og ungdomsorganisasjonen Unga Tjóðveldið har stemmerett på landsmøtet. Alle partimedlemmer er medlemmer av en velgerforening.
Den daglige driften av partiet ledes av arbeidsutvalget, som består av syv medlemmer. Foruten partiets formann og nestformann, formannen i hovedstyret, kassereren og ett landsmøtevalgt medlem, møter én representant fra henholdsvis Unga Tjóðveldið og lagtingsgruppen. Det høyeste organet mellom landsmøtene er hovedstyret, hvor arbeidsutvalget og én representant fra hver av velgerforeningene, i alt 14 medlemmer, har sete. Óluva Klettskarð er formann i hovedstyret.
Historie
På et møte fra 22. mai til 23. mai 1948 ble partiet stiftet som Tjóðveldisflokkurin (, Det republikanske partiet) av blant andre Erlendur Patursson, Hanus við Høgadalsá, Sigurð Joensen og Jákup í Jákupsstovu. Alle kom senere til å bli lagtingsmedlemmer, med unntak av Jákup í Jákupsstovu, som imidlertid hadde representert Javnaðarflokkurin 1945–1946. Partistiftelsen skjedde i protest mot at valgresultatet fra folkavstemningen om løsrivelse fra 1946, hvor et knapt flertall ønsket løsrivelse, ikke ble anerkjent av Danmark. Møtet valgte Patursson til partiets første formann, og han skulle bli sittende helt til 1971. Året etter ble han også redaktør i partiavisen 14. september.
Etter lagtingsvalget 1962 ble partiet for første gang med i en regjeringskoalisjon, og samarbeidet med de borgerlige løsrivelsespartiene Fólkaflokkurin og Sjálvstýrisflokkurin, begge i sin tid stiftet av Tjóðveldisflokkurin-formannens far, landsfaderen Jóannes Patursson. I 1962 var den førende personen i regjeringsforhandlingene Fólkaflokkurins Hákun Djurhuus, som også ble statsminister. Tjóðveldisflokkurin fikk god uttelling med Erlendur Patursson som finans-, fiskeri- og justisminister samt Karsten Hoydal som industri- og landbruksminister. Regjeringen gikk av etter lagtingsvalget 1966.
Tjóðveldisflokkurin boikottet valgene til Folketinget frem til 1973, da Erlendur Patursson ble valgt. Patursson ble sittende frem til partiet tapte sitt mandat i 1977. Siden har partiet stilt liste ved hvert folketingsvalg.
I 2002 ble også Miðflokkurin tatt med i regjeringskoalisjonen, til tross for sitt avvikende syn i selvstyrespørsmålet. I gjennom regjeringens tid var, foruten Hoydal, Páll á Reynatúgvu, Karsten Hansen, Annlis Bjarkhamar og Annita á Fríðriksmørk inn som ministre for partiet. I 2004 ble en bok med detaljer om Kallsbergs fortid som regnskapsfører utgitt, og Tjóðveldisflokkurin utløste en regjeringskrise som gjorde at Kallsberg måtte skrive ut nyvalg allerede samme år. Valgresultatet bød på liten forandring, og for Tjóðveldisflokkurin en liten tilbakegang, men det samme antallet mandater. Partiet gikk i opposisjon, og Hoydal tok over som gruppeformann etter Heini O. Heinesen.
Under landsmøtet den 14. september 2007 endret partiet navn til Tjóðveldi, «Republikk». Tjóðveldi etablerte et samarbeid med Javnaðarflokkurin og Miðflokkurin for perioden etter lagtingsvalget 2008, og da seieren var et faktum – fortsatt 8 mandater for Tjóðveldi – ble regjeringen utnevnt under ledelse av Jóannes Eidesgaard. Representanter for Tjóðveldi var utenriksminister Høgni Hoydal, fiskeri- og ressursminister Tórbjørn Jacobsen, kulturminister Kristina Háfoss og næringsminister Bjørt Samuelsen. Samarbeidet sprakk allerede i september samme år.
Systemisk veiledning
Systemisk veiledning er en veiledningstilnærming som retter oppmerksomheten mot bevisstgjøring av hvordan mennesker påvirker og påvirkes av sine omgivelser.
Kjennetegn
I systemisk veiledning vil man være opptatt av å kartlegge kommunikasjon og samhandling mellom personer og organisasjoner og finne ut av hvilken påvirkning de utøver på hverandre. Denne veiledningstilnærmingen bygger blant annet på ideer hentet fra Gregory Bateson og Urie Bronfenbrenner. Her blir mennesket beskrevet som en del av et sosialt system og relasjonene mellom personer blir fremhevet som viktige (Skagen 2004:89). I norsk sammenheng har systemisk veiledning blitt preget av refleksjonstradisjonen. (Gjems 1995) De sentrale begrepene i systemteorien slik den forstås i veiledningstradisjonen, er helhet, relasjoner og sirkularitet (Skagen 2004:90).
Helhet
Begrepet helhet viser til en forståelse der man tenker seg at alle fenomener i verden henger sammen. Hvis vi ønsker å forstå oss selv og andre mennesker, må vi gå ut fra at det skjer en gjensidig påvirkning. Handlinger og reaksjoner hos noen mennesker kan forstås som respons på handlinger hos andre mennesker. Handlingene til enkeltpersonene vil påvirke alle i organisasjonen (Skagen 2004:90).
Relasjon
De som deltar i en veiledning vil også alltid inngå i en relasjon med hverandre. I en organisasjon vil det dessuten kunne være relasjoner mellom veiledere, mellom ledelsen og veiledere og mellom veiledere og veisøkere. Selv om ikke alle deltar disse deltar direkte veiledningen vil disse relasjonene kunne påvirke hvordan veiledningen foregår (jmf. Bronfenbrenner). Det vil også være relasjoner mellom institusjoner og organisasjoner. Når et problem skal løses, er det ikke nok bare å trekke inn de personene som er direkte involvert. Andre relasjoner også kunne være av stor betydning (Skagen 2004:90).
Sirkularitet
Begrepet sirkularitet blir brukt for å understreke at det alltid vil være en sammenhengen mellom de forskjellige delene i veiledningens saksforhold. I daglig kommunikasjon vil det for eksempel kunne være et problem at vi i for stor grad tenker over våre handlinger i form av årsak-virkning. Slik tenkning om årsaksforhold bidrar derfor til å belyse et saksforhold på en for enkel måte (Skagen 2004:90).
I systemisk veiledning liker man derfor ikke ”hvorfor-spørsmål” fordi det impliserer at det finnes en bestemt årsak og en virkning. (”Hvorfor gjør du det?). En alternativ sirkulær årsakssammenheng forholder seg i større grad til vårt eget bidrag inn i et samspill. Et viktig poeng hos Bateson er hvordan vi punktuerer et samspill. Når vi punktuerer, ”stopper” vi samspillsprosessen og sier noe om hvordan vi tolker samspillet, og hva som er årsakene til det som skjer mellom samspillspartnere. ”Læreren kjefter fordi elevene bråker” kan, som vi har sett, like gjerne tolkes som ”Elevene bråker fordi læreren kjefter”. Begrepet punktuering innfører ideen om at hendelser og samspill også kan forstås på andre måter. Hvis vi punktuerer samspillet annerledes, kan vi få en annen forståelse av samspillet (Carson og Birkeland 2009: 92-94).
Et innholds- og relasjonsnivå
Både tenke over innholdet i veiledning, men parallelt reflektere over veiledningsrelasjonen og samtaleforløpet. Veiledningssamtalen har to nivåer; både samtalens innhold og relasjonen mellom veileder og veisøker. Som veileder må du holde fokus på begge nivåene samtidig. Du må være engasjert i samtalens innhold, med andre ord ha en nærhet til saken. Samtidig må du ha en viss distanse til veiledningens innhold, som gjør at du kan tenke over hvordan samtalen forløper.
Spørsmålsteknikker i systemisk veiledning
Du har tenkt på en annen måte enn du gjorde før. Når vi søker veiledning finner vi ingen vei ut av en fastlåst situasjon. Vi gjør mer av det samme. Et virkemiddel kan være å bruke sirkulære spørsmål for å forsøke å generere andre ordens endring Jmf. Watzlawick (1974) I systematisk veiledning er spørsmålene delt inn i fire hovedgrupper av sirkulære spørsmål. Disse er utviklet av Milano-tradisjonen med bakgrunn i Batesons kommunikasjonsteori (Carson og Birkeland 2009: 102-103)
Spørsmål som utforsker forskjeller
Disse kan deles i fire grupper:
Alle disse spørsmålene skal bidra til å få fram informasjon som kan gi veisøker et utvidet perspektiv på egen virksomhet.
Effektspørsmål: å tenke mer over gjensidig påvirkning
Vi påvirker andre mennesker og de påvirker oss. Det er det som ligger i gjensidighetsprinsippet. Hensikten med spørsmålene er å øke veisøkerens erkjennelse av den gjensidige påvirkningen: ”Da du la fram ditt forslag til endring, hvordan reagerte de andre i personalgruppen? Hvordan reagerte du på deres innvendinger?”
Hypotetiske spørsmål: overveie alternative muligheter
Dette er framtidsspørsmål som skal stimulere veisøker til å overveie alternative muligheter: Hvordan vil det være for deg at vedkommende sa opp jobben sin? Hva må til for at du og assistenten skal komme til enighet? Hvilke alternative muligheter ser du nå? Dersom dere skulle få til en endring, hvordan ville situasjonen se ut? Hva hindrer deg/dere i å gjøre dette? (ibid: 105)
Se også
Skandinaviske tenkere som baserer seg på systemteori:
Relevante begreper:
Mårfamilien
Mårfamilien (Mustelidae) er den mest tallrike og mangfoldige familien blant rovpattedyrene (Carnivora). Familien, som inngår i gruppen mårlignende rovpattedyr (Musteloidea), består av nærmere seksti arter. Tidligere regnet man også stinkdyrene (Mephitidae) til denne familien, men disse er nå skilt ut i sin egen familie. Mårdyrenes nærmeste nålevende slektninger er halvbjørnene (Procyonidae), som trolig utgjør søstergruppen.
Biologi
Mårdyr er langstrakte og slanke med korte, men kraftfulle lemmer. Labbene er relativt store og utstyrt med kraftige klør, og noen arter har også svømmehud mellom tærne. Grevlinger og jerv har en litt mer kompakt kroppsbygning enn de andre artene. Alle har glansfulle dekkhår, som varierer i utfarging med arten. Hårstrukturen er relativt lik mellom artene, men de akvatiske og semi-akvatiske artene har tettest pels, spesielt på høye breddegrader. På høye breddegrader utvikler imidlertid også de terrestriske artene tett, isolerende underull i vinterhalvåret, og noen får også hvit vinterpels.
Flesteparten av artene er terrestriske, men otere har limnisk eller marin tilpasning og tilbringer gjerne mye av tiden i nær tilknytning til vann. Marine arter trenger imidlertid tilgang på ferskvann for å rense pelsen for salt. Noen arter har lett vintersøvn, som for eksempel noen grevlinger.
Mårdyr har såkalt embryonisk diapause. Hunnen kan altså pare seg, men utsette at embryoet utvikles til et foster, for eksempel til forholdene (tilgang på føde, klimaforhold og lignende) er ideelle for gjennomføre graviditeten. Den embryoniske diapausen kan således variere.
Utbredelsen er tilnærmet kosmopolitisk, unntatt i Antarktis og Australia. Den finnes heller ikke på Madagaskar og oseaniske øyer, men har blitt introdusert til New Zealand.
Aner
En studie fra 2011 antyder at halvbjørnfamilien (Procyonidae) og mårfamilien (Mustelidae) skilte lag for cirka 27,6 millioner år siden, og at de tidligste mustelidene (kronegruppen) oppsto for omkring 24 millioner år siden.
Fylogenien under viser gruppens nærmeste slektninger og er i henhold til Wesley-Hunt og Flynn (2005)
Underfamilier
Nyere genetisk forskning antyder at mårfamilien bør deles inn i åtte underfamilier, men forholdet mellom gruppene har ikke avklart. Det var tidlig enighet om at Taxidiinae var den første linjen som splittet fra hovedlinjen. Likeledes synes det å være enighet om at Lutrinae og Mustelinae er søstergrupper. I tillegg er delgruppen Galictinae nylig byttet ut med Ictonychinae, og Martinae med Guloninae.
Inndeling
Inndelingen følger i hovedsak Sato et al. (2004), Fulton & Strobeck (2006) og Law, Slater & Mehta (2018). Norske navn på artene er nødvendigvis ikke offisielle, siden ikke alle arter er navngitt på norsk.
Hora
Hora (洞, født 10. mai) er en japansk musiker, tidligere kjent fra visual kei-gruppa Schwarz Stein. Hora arbeider i dag med sitt eget soloprosjekt.
Lars Gullin
Lars Gullin (født 4. mai 1928 på Gotland, død 17. mai 1976) var en svensk jazzmusiker (piano, klarinett, bariton-saksofon), komponist og bandleder, kjent fra et titalls utgivelser, og far til jazzmusikeren Peter Gullin.
Hans karriere startet som ung trekkspiller med vaudeville-preget musikk i eget band med Nisse Lind, før han ble med i militærband (1941) og jazzband i Visby, som Benny Goodman-inspirert klarinettist. Utdannelsen ved Kungliga Musikhögskolan i Stockholm (1947–1951) avstedkom pianorolle i Charles Redlands orkester (47-48), overgang til bariton-saksofonist i Seymour Österwall-bandet (49-51) med bl.a. Rolf Blomqvist saksofon og Jack Norén trommer. Flere utgivelser resulterte, og han var også med i Thore Erlings storband.
Første soloutgivelse var Yellow Duck (1950) med Gunnar Almstedt bass og Zoot Sims. Med Rolf Ericson etablerte han kvintett (1950) med Mats Olsson piano, Bengt Wittström bass, Nils-Bertil Dahlander trommer. Gullin var også med i Nalenbandet, og gjorde flere innspillinger med Chet Baker. Hans mest kjente melodi er Danny’s dream (1954), og viser hans skandinaviske cool jazz-tilnærming som ga ham internasjonalt ry. For denne fikk han Gyllene Skivan 1954, som han også fikk i 1964 for a Portrait of my Pals.
Gullin samarbeidet en del med Lee Konitz, og foretok utover 1960-tallet flere utgivelser blant andre med Harry Bäcklund altsaksofon og Rolf Billberg. I tiltakende grad komponerte han selv. Etter hans tidlige død er der utgitt The Music of Lars Gullin, 75 compositions. (forlaget Stim), samt etablert «Lars Gullin-sällskapet». Selskapet gir, i samarbeid med Gotlands kulturavdeling og Orkesterjournalen, ut den årlige «Lars Gullin Prize» deles ut til jazzmusikere som har virket i Gullins ånd.
«The Lars Gullin Tribute» var et verk initiert av Nordnorsk jazzsenter, med musikerne Lars Sjösten piano (i sin tid med-musikant av Gullin), John Pål Inderberg baritonsaksofon, Hallgeir Pedersen gitar, Ole Morten Vågan bass, Knut Starheim trombone, Roger Johansen trommer, Tore Johansen trompet, Atle Nymo og Jukka Perko saksofon. De turnerte fra 2003 og noen år.
Maskat
Maskat er et fjell i Midt-Telemark kommune i Vestfold og Telemark. Det har en høyde på 686 meter over havet. Området er mye brukt som turterreng, og fra toppen har man utsikt over Bø, Lifjell, Norsjø og Sauherad.
Fekting under Sommer-OL 2008 – Florett menn
Herrenes florett under Sommer-OL 2008 fant sted den 13. august 2008 på Olympic Green Convention Centre.
Bogoroditsk
Bogoroditsk ble grunnlagt på 1660-tallet som et trefort. På 1770-tallet ble fortet revet for å gi plass til palasset til Bobrinskij-familien. Bogoroditsk fikk bystatus i 1777.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Personlighetsforstyrrelse
Personlighetsforstyrrelse er en type psykisk lidelse som kjennetegnes ved rigide og vedvarende mønstre av personlighetstrekk som på forskjellige måter fører til ubehag eller vansker for personen det gjelder eller omgivelsene.
Beskrivelse
Personlighetsforstyrrelser defineres av American Psychiatric Association (APA) som «et varig mønster av indre erfaring og oppførsel som på en utpreget måte avviker fra forventningene til vedkommendes kultur». Disse mønstrene er ubøyelige og gjennomtrengende i mange situasjoner. Begynnelsen av disse mønstrene kan vanligvis bli sporet tilbake til sent i ungdomstiden og begynnelsen av voksen alder, og i noen tilfeller til barndommen.
Personlighetsforstyrrelser er klassifisert som en psykisk lidelse av The International Statistical Classification of Diseases and Related Health Problems (ICD-10) som er publisert av Verdens helseorganisasjon, og er det offisielle diagnosesystemet i Norge.
Symptomer på personlighetsforstyrrelse
Personlighetsforstyrrelsen er kjennetegnet ved at personen det gjelder ut fra kulturelle normer skiller seg fra hva som er forventet på følgende områder:
Det er flere grader av personlighetsforstyrrelser. Mange kan leve med en personlighetsforstyrrelse, mens noen av personlighetsforstyrrelsene er så plagsomme for personen selv eller omgivelsene at det blir vanskelig for personen å leve et vanlig liv.
Utredning av personlighetsforstyrrelser
Utredning av personlighetsforstyrrelser kan være komplisert og man bør alltid benytte seg av flere informasjonskilder før man trekker endelige konklusjoner. Diagnostikk av personlighetsforstyrrelser gjøres av psykologer eller psykiatere. Kompliserende faktorer for å vurdere patologiske personlighetstrekk kan være akutte tilfeldige livspåkjennelser, andre og eventuelt komorbide psykiske lidelser og rusmisbruk. Aktuelle informasjonskilder for å utrede personlighetsforstyrrelser vil være:
Forekomst
Det er ikke gjennomført mange gode store epidemiologiske studier i forhold til forekomst av personlighetsforstyrrelser i befolkningen. I sin bok "Personlighet og personlighetsforstyrrelse" går Svenn Torgersen gjennom fem internasjonale forekomststudier som gjennomsnittlig viser at 14,8 % av befolkningen til en hver tid fyller diagnosekriterier til en eller flere personlighetsforstyrrelser.
Årsaker til personlighetsforstyrrelser
Som for mange andre psykiske lidelser vil utviklingen av personlighetsforstyrrelser skyldes en kombinasjon av arv og miljø. Når det gjelder arv tenker man seg at noen personer er født med en sårbarhet for å utvikle bestemte personlighetstrekk. Det er mye usikkerhet omkring nøyaktig hvordan og i hvilken grad arv påvirker utvikling av patologiske personlighetstrekk. Det er også sannsynlig at graden av arvelighet varierer betydelig mellom de forskjellige typene personlighetsforstyrrelser. Når det gjelder miljøfaktorer har man særlig festet seg ved familiemiljøets og det sosiale nettverkets betydning. Det er vanlig å tenke at personlighetsforstyrrelser kan utvikles som resultat av ulike negative forhold i en persons barndom, som f.eks. mangel på stabile omsorgspersoner som barnet kunne knytte seg til, brudd på følelsesmessige bånd, at foreldrene ikke avpasser seg barnets ønsker og utviklingsnivå, dårlige rollemodeller, overgrep, hjem preget av disharmoni, fysisk eller psykisk vold. Dette er faktorer som kan være med å påvirke personlighetsutviklingen på en negativ måte. Det er imidlertid viktig å være oppmerksom på at mange barn som opplever ulike grader av negative faktorer i barndommen, likevel ikke fyller diagnosekriterier til en personlighetsforstyrrelse i voksen alder.
Behandling av personlighetsforstyrrelser
Hvilken type behandling som velges for en person med personlighetsforstyrrelse vil avhenge av personens livssituasjon, hvilke(n) personlighetsforstyrrelse(r) det er snakk om, eventuelle komorbide tilstander, tilgjengelig behandlingstilbud og personens egne preferanser for hva som kan være til hjelp. I henhold til en litteraturgjennomgang i American Journal of Psychiatry er generelt både psykodynamisk terapi (samtalebehandling om mellom-menneskelige forhold) og Kognitiv atferdsterapi (Kognitiv terapi) (samtalebehandling om irrasjonelle tankemønstre) i kombinasjon med eksponeringsterapi, effektive behandlingsmåter for personlighetsforstyrrelser. I Norge har Svartberg, Stiles og Seltzer (2004) kommet frem til liknende resultat. Begge disse formene for psykoterapi er ved personlighetsforstyrrelser vanlig å administrere både som individualterapi og gruppeterapi. De fleste terapiforløp ved personlighetspatologi bør være forutsigbare og over en viss periode, minimum seks måneder.
Eventuell medikamentell behandling ved personlighetsforstyrrelser bør avtales i samarbeid med behandler og fastlege og kan vil ofte være rettet mot komorbide tilstander som angst og depresjon. I kriser og ved andre alvorlige tilstander som er knyttet til personlighetsforstyrrelser kan mindre doser neuroleptika (antipsykotika ) eller beroligende medikamenter (som for eksempel benzodiazepiner være nyttig. Det finnes lite dokumentasjon for at medikamentell behandling gir varig positiv personlighetsendring ved personlighetsforstyrrelser.
Prognose for personlighetsforstyrrelse
En personlighetsforstyrrelse er i seg selv en vedvarende tilstand som viser seg i mange situasjoner og som har vedvart siden ungdomsårene. Et av diagnosekriteriene er at de problematiske personlighetstrekkene er stabile over tid. Av den grunn er det vanlig å tenke at det er vanskelig å få til en betydelig varig endring av trekkene som utgjør en personlighetsforstyrrelse. Noen personlighetsforstyrrelser blir imidlertid mindre fremtredende etter hvert som personen blir eldre, og mange tilpasser livet sitt slik at de kan leve relativt vanlig med en personlighetsforstyrrelse hele livet. Andre kan lære hvordan de kan håndtere situasjoner som har vist seg problematiske. Noen kan også fungere bedre dersom de gjennom behandling får innsikt i sin egen personlighetsstruktur. Siden man tenker at personlighetstrekk er noe alle har i forskjellige grader er det vanlig å ha målsetninger om å dempe/redusere problematiske personlighetstrekk heller enn å fjerne dem. For personer med personlighetsforstyrrelser, som for alle andre, vil kriser eller andre belastende livshendelser ofte styrke og intensivere problematiske personlighetstrekk.
Typer personlighetsforstyrrelser
Personlighetsforstyrrelser blir delt inn i undergrupper, men undergruppene vil variere noe avhengig av hvilket diagnose-system som benyttes. I Amerika benyttes DSM-IV (Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders 4th edition) mens i Europa bruker vi ICD-10 (International Classification of Diseases and Related Health Problems)
ICD-10 deler inn de ulike personlighetsforstyrrelsene i åtte forskjellige diagnoser. I tillegg kommer kategoriene «andre spesifikke personlighetsforstyrrelser» (inneholder diagnoser fra andre eller tidligere diagnosesystemer) og «uspesifisert personlighetsforstyrrelse».
Paranoid personlighetsforstyrrelse
Personer med paranoid personlighetsforstyrrelse er følsomme, sårbare og nærtakende. De oppfatter verden som uvennlig og farlig, er mistenksomme, alltid på vakt – og de forventer å bli utnyttet av andre. Derfor har de brede marginer for det de oppfatter som krenkelser, blir lett fornærmet og går ofte til motangrep. Fordi de hele tiden er på vakt overfor alt og alle, er de også svært anspente – noe som ofte gjenspeiles i kroppsholdningen deres. Disse personene har en tendens til å overfortolke og konstruere opp negative tolkninger av nøytrale hendelser.
Schizoid personlighetsforstyrrelse
Schizoid personlighetsforstyrrelse kjennetegnes ved at personer er svært innadvendte, er lite interesserte i andre og synes å ha nok med seg selv. Disse personene har en varig tendens til å isolere seg fra sosiale sammenhenger og viser lite følelser i mellommenneskelige relasjoner. Innad kan enkelte ha et rikt tankeliv, utad virker de fjerne, kalde og uinteresserte – samtidig som de er sky, hemmelighetsfulle og isolerte. Verken ros eller kritikk synes å påvirke dem.
Histrionisk personlighetsforstyrrelse
Personer med histrionisk personlighetsforstyrrelse preges av overdreven emosjonalitet, teatralsk væremåte, dramatisering, overdreven oppmerksomhetssøking, selvopptatthet og overdrivelser. De kommer ofte lett i kontakt med andre og kan gjøre et sterkt og godt førsteinntrykk, men har vanskeligheter med å opprettholde varige stabile relasjoner til andre. Noen er kroppslig ekshibisjonistiske, utfordrende og kan være upassende forførende for omgivelsene. Ofte er disse personene lett påvirkbare fra omgivelsene i forhold til meninger og handlinger.
Dyssosial personlighetsforstyrrelse
Dyssosial personlighetsforstyrrelse har svært mye til felles med diagnosen antisosial personlighetsforstyrrelse i DSM-IV. Denne personlighetsforstyrrelsen kjennetegnes av et varig mønster med manglende eller betydelig nedsatt samvittighet/skyldfølelse/anger, manglende ansvarlighet, impulsivitet og aggresjonsproblematikk og at samfunnets regler, normer og lover ikke følges. Svært mange av de som i voksen alder fyller kriteriene til dyssosial personlighetsforstyrrelse har hatt betydelige atferdsvansker i barndom og oppvekst.
Tvangspreget personlighetsforstyrrelse
Mennesker som fyller kriteriene til tvangspreget personlighetsforstyrrelse preges av overdreven ordenssans, fokus på detaljer på bekostning av helheten, perfeksjonisme og overdreven samvittighetsfullhet. Den som har tvangspreget personlighetsforstyrrelse er egenrådig og har slik ordenssans at det blir pedanteri. Vedkommende er så opptatt av regler, prinsipper og detaljer at hun/han mister de store linjene i det de holder på med. En med tvangspreget personlighet er et pliktmenneske som vanskelig kan slappe av og nyte tilværelsen, vedkommende er kanskje arbeidsnarkoman og jobber ofte ut fra en indre tvang, gjerne med rutinearbeid. Andre kan oppfatte disse personene som rigide, sta og vanskelige å samarbeide med.
Unnvikende/engstelig personlighetsforstyrrelse
Unnvikende/engstelig personlighetsforstyrrelse preges av vedvarende lav selvfølelse, usikkerhet og sosial nærtagenhet. Man ser et mønster med sosial tilbakeholdenhet, følelse av ikke å strekke til samt en overfølsomhet for negative vurderinger fra andre. Frykten for kritikk og avvisning eller frykt for å tape ansikt eller dumme seg ut fører til unnvikelse av mange situasjoner.
Avhengig personlighetsforstyrrelse
Avhengig personlighetsforstyrrelse opplever et varig og overdrevent behov for å bli tatt vare på av andre, noe som fører til frykt for å bli forlatt og noe klengete atferd i forhold til omgivelsene. Avhengig personlighetsforstyrrelse karakteriseres av usikkerhet, uselvstendighet og hjelpeløshet. Egne behov underlegges andres og avgjørelser overlates til dem. Behovet for å bli elsket og redselen for å bli sviktet og forlatt er så stor at man gjør alt for å tekkes andre.
Det finnes flere måter å gruppere personlighetsforstyrrelsene på. Den amerikanske DSM-V klassifiseringen for mentale lidelser, deler inn personlighetsforstyrrelser i 3 grupperinger:
Porkeris kommuna
Porkeris kommuna er en kommune på Færøyene. Den omfatter bygda Porkeri på Suðuroy. Den 1. januar 2020 hadde kommunen 318 innbyggere. Kommunen har et flateinnhold på 14 km².
Porkeri
Porkeri (, dansk: Porkere) er en bygd på Færøyene. Den ligger mellom Vágur og Hov på nordøstsiden av Vágsfjørður på Suðuroy. Porkeri er administrasjonssenter i kommunen med samme navn, som er blant de minste på Færøyene med 14 km². Den 1. januar 2014 hadde Porkeri 311 innbyggere, mot 461 i 1950.
Porkeri var opprinnelig en jordbruksbygd som i all hovedsak levde av melkeproduksjon og korndyrking. I 1960 fikk Færøyene et felles meieri i Tórshavn, og gårdsbrukene i Porkeri omstilte seg til sauehold. Fiskeriet har siden 1950-årene fått stadig større innpass, og har blitt bygdens fremste næringsvei.
Historie
Et sagn forteller at den første bosatte seg i området, fant små knokler av griseføtter, purkur, i jorden, som han reiste et steingjerde rundt. Knoklene skal ha stammet fra griseholdet til vikinghøvdingen Hovgrímur i Hov på stedet. Navnet Purkurgerði, «purkegjerde», skal ha blitt forvansket til Porkeri. Porkeri er første gang nevnt skriftlig i Hundabrævið fra 1300-tallet. Arkeologiske funn antyder at stedet har vært bebodd av keltiske eller norrøne folk siden 1000-tallet.
De fleste familier var tidligere avhengige av havet, med fiske, fuglefangst, hvalfangst og torvproduksjon. Torvbåtene ble ofte overlastet; den siste alvorlige ulykken skjedde i 1952, da en båt forulykket i stille vær, og en besetning på fire omkom. Mange fiskere og sjøfolk fra Porkeri har gjennom tidene fått sin grav på havet, og disse har fått sitt eget felles minnesmerke (med navnet på alle sammen) i bygda.
Porkeri er kjent for at bygdas menn fra ca. 1880 dro på fiske til Island, Grønland (se Kangerluarsoruseq, også kjent som Føroyingahavnin) og Newfoundland med skonnerter og slupper, enten i egne båter, eller som mannskap og styrmenn. Det gav en så godt avkastning at mange fikk råd til at bygge sitt eget hus.
Nåtidens Porkeri er fortsatt delvis en sjøfartsby. Mange etterkommere av sjøfolk har fortsatt de samme funksjonene i nåtidens moderne fiske- og handelsflåte. En del personer er sysselsatt i fiskeindustrien og med fiske generelt.
Bygda var kjent som en av de beste kornplassene i øyriket. Helt opp til 1950-årene hadde hver familie en ku. Da det i 1960 ble opprettet et meieri for hele Færøyene i Tórshavn, gikk man i Porkeri over til utelukkende å avle sau, mest til egen forsyning.
Christian Wallumrød
Christian Wallumrød (født 26. april 1971 på Kongsberg) er en norsk jazzmusiker og komponist (piano), utdannet ved Jazzlinja (NTNU) der han blant annet spilte i Airamero sammen med Eldbjørg Raknes og Arve Henriksen i Nutrio, samt i trio med Espen Rud trommer og Johannes Eick bass. Etter flytting til Oslo har han spilt i kvartett med Petter Wettre, skrevet bestillingsverket Eight Thirty til Kongsberg Jazzfestival (1994, med Ståle Storløkken), og drevet trioen Close Erase med Ingebrigt Håker Flaten bass og Per Oddvar Johansen (fire utgivelser).
Samarbeidet med Henriksen har fortsatt, først i trio med Hans-Kristian Kjos Sørensen (No birch, 1997), senere på albumet Birth wish (2001), og i sitt eget Christian Wallumrød Ensemble som ga ut Sofienberg variations (2003) og A year from Easter (2005), alle på selskapet ECM. Christian Wallumrød Ensemble vant Spellemannprisen 2013 i klassen samtidsmusikk for albumet Outstairs. De har i tillegg blitt nominert til Spellemannprisen 2003 i klassen jazz for Sofienberg Variations og til Spellemannprisen 2020 i klassen samtid for Mary.
Høsten 2006 turnerte han med egen C. W. Sekstett, bestående av ensemblet, pluss
Av andre samarbeidspartnere kan nevnes Ketil Gutvik, samt Sidsel Endresen og Jan Bang, som medvirket på flere utgivelser.
Den øvre xiajiadiankulturen
Den øvre xiajiadiankulturen (tradisjonell kinesisk: 夏家店上層文化, forenklet kinesisk: 夏家店上层文化, pinyin: Xià jiā diàn shàngcéng wénhuà) (omkring 1000-600 f.Kr. ) var en arkeologisk kultur i bronsealderens nordøstlige Kina som utgikk fra bronsetradisjonen på de eurasiske steppene.
Red River County
Red River County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det grenser mot Bowie County i øst, Morris County i sørøst, Titus County i sør, Franklin County i sørvest og mot Lamar County i vest. Det har også grense mot delstaten Oklahoma i nord.
Red River Countys totale areal er 2 739 km² hvorav 19 km² er vann. I 2000 hadde fylket 14 314 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Clarksville.
Anne Elisenberg
Anne Elisabeth Elisenberg (født 16. desember 1951, død 28. oktober 2017 ) var en norsk felespiller, banjospiller og sanger.
Hun var mest kjent som banjo- og felespiller i Øystein Sundes gamle band Christiania Fusel & Blaagress, som hennes bror Wiggo Elisenberg også spilte i etterhvert. De ga ut singler og ett album fra 1968 til 1972. I tillegg spilte og bidro hun på plate med norske folk/visesangere som Knutsen & Ludvigsen, Folque, Kari Svendsen og Lillebjørn Nilsen. I Øystein Sunde/Christiania Fusel & Blaagress huskes hun mest for å lage hundelydene i singelen Ola Olsen.
Hun var gift med tidligere Folque-bassist Jan Eilif Amundsen.
Katnosfjellet
Katnosfjellet  er et fjell helt nord i Oslo kommune, mellom Katnoselva og Kjerkeberget. Det har en høyde på 580 meter over havet og er det tredje høyeste fjellet i Oslo av fjell med primærfaktor på minst 50 meter.
Héctor Calegaris
Héctor Calegaris (født 27. juni i 1915, død 3. mars 2008) var en argentinsk seiler som deltok i Sommer-OL 1960 i Roma.
Han vant en olympisk sølvmedalje i seiling i OL 1960. Han kom på andreplass i drageklassen sammen med Jorge del Río Sálas og Jorge Salas Chávez.
15. serierunde i Eliteserien 2019
15. runde i Eliteserien i fotball for menn 2019 startet med –  onsdag 10. april, hoveddelen av kampene ble spilt søndag 14. juli 2019, mens runden ble avsluttet med –  mandag 15. juli
Kampfakta
'''Onsdag 10. april''' <div id="Molde v Vålerenga"> '''Lørdag 13. juli''' <div id="Bodø/Glimt v Ranheim"> '''Søndag 14. juli''' <div id="Haugesund v Tromsø"> <div id="Mjøndalen v Odd "> <div id="Lillestrøm v Strømsgodset"> '''Mandag 15. juli''' <div id="Stabæk v Sarpsborg 08">
Louis de Broglie
Louis de Broglie (født 15. august 1892 i Dieppe i Frankrike, død 19. mars 1987) var en fransk fysiker som ga fundamentale bidrag til moderne kvanteteori. I 1929 ble han tildelt Nobelprisen i fysikk for oppdagelsen av elektronets bølgenatur. Senere i livet spilte han en viktig rolle innen naturvitenskap og forskning i Frankrike. Ved et UNESCO-møte i 1949 var han den første, ledende fysiker som tok til orde for å gå sammen om et felles, europeisk forskningslaboratorium. Dette initiativet resulterte i 1952 at det ble vedtatt å etablere CERN for å drive forskning innen kjernefysikk og elementærpartikkelfysikk.
Professor
Denne anerkjennelse medførte at de Broglie i 1929 ble ansatt ved Institut Henri-Poincaré i Paris. Samme år ble han tildelt Nobelprisen i fysikk for sine fundamentale bidrag til forståelsen av bølgeegenskaper til materielle partikler. Fra 1932 ble han professor i teoretisk fysikk ved Sorbonne hvor han arbeidet hele sitt akademiske liv. Han valgt inn i Académie des Sciences, det franske vitenskapsakademiet, året etterpå. I de følgende årene var en sentral person innen fransk undervisning forskning. Han bidro spesielt med popularisering av resultater fra moderne videnskap. Etterhvert spilte han også en viktig rolle i europeisk forskningspolitikk og var den første, ledende fysiker som foreslo å etablere et europeisk forskningslaboratorium ved et UNESCO-møte i Lausanne i 1949. På nye møter i 1952 ble det bestemt at laboratoriet skulle drive med forskning innen kjernefysikk og skulle ligge i Genève. Dette var begynnelsen til CERN som formelt ble startet opp i 1954. For sin store innsats for Frankrike og europeisk fysikk, mottok Louis de Broglie en rekke høye utmerkelser og hedersbevisninger.
Vitenskapelige bidrag
Men Einstein hadde på samme tid også vist at masse og energi er ekvivalente, utformet som masseenergiloven. Denne inspirerte de Broglie til å postulere at relasjonen skulle gjelde for alle partikler. På den tiden var det hovedsakelig snakk om elektronet. Da en partikkel med masse m har energien i sitt eget hvilesystem, konkluderte de Broglie derfor med at det måtte foregå oscillasjoner cos ω0t  med frekvens ω0 = mc2/ħ. Partikkelen skulle derfor virke som en klokke som tikket med denne frekvensen. Ut fra denne tankegangen skulle til og med fotonet ha en masse som de Broglie anslo måtte være mindre enn 10-50 g for ikke å være i konflikt med den kjente verdien for lyshastigheten.
Når partikkelen settes i bevegelse med konstant hastighet v, følger det nå fra den spesielle relativitetsteorien at energien øker til hvor γ = 1/√(1 - v2/c2) er Lorentz-faktoren. Når sammenhengen fortsatt skal være gyldig, betyr det at vinkelfrekvensen små øke til ω = γω0. Men samtidig sier Einsteins relativitetsteori at frekvensen til denne oscillatoren eller klokken skal avta til ω' = ω0/γ på grunn av tidsdilatasjonen. Dette var et tilsynelatende paradoks som de Broglie lenge strevde med å finne ut av.
Fasebølger
Høsten 1923 hadde han funnet en løsning og skrev en kort artikkel på mindre enn tre sider. Den ble presentert i vitenskapsakademiet i Paris den 10. september av Jean Perrin som var medlem. I tillegg til partikkelen som beveger seg med hastighet v og svinger som cosω' t, tenkte de Broglie seg en bølge med frekvens ω som beveger seg med fasehastigheten i samme retning som partikkelen. Den har derfor formen cos ω(t - x/u) når bevegelsen skjer langs x-aksen. Etter en tid t er partikkelen kommet til hvor bølgen i dette punktet har verdien cos ωt(1 - v /u) = cos ωt(1 - v2/c2). Men nå er ω' = ω(1 - v2/c2)  slik at fasen til bølgen og partikkeloscillatoren er i fase.
Dermed hadde han funnet en «dualitet» i beskrivelsen av en partikkel enten som et puktformig legeme eller en ekvivalent bølge med uendelig utstrekning. Mens partikkelen beveger seg med hastighet v, beveger den duale bølgen seg med overlyshastighet. Den har en bølgelengde λ = u /ν = som kan skrives som
Dette er de Broglies bølgelengde for en partikkel med impuls p. Hva denne bølgen var, kunne ikke de Broglie si noe om, men han spekulerte rundt muligheten for at den kunne spille en tilsvarende rolle for en massiv partikkel som en elektromagnetisk bølge gjør for fotonet. Dette var de første skritt mot en ny kvantemekanikk.
Bohr-kvantisering
I samme arbeid betrakter også de Broglie en partikkel som går i en lukket bane. Da vil partikkelen periodisk komme tilbake tll samme punkt. For at bølgen og partikkelen skal ha samme fase i dette punktet, må lengden av banen være et helt antall bølgelengder. Er banen en sirkel med radius r, må derfor
hvor n = 1,2,3,.... Dette var akkurat kvantiseringsbetingelsen Niels Bohr hadde postulert for sin atommodell og som ga radius for de tillatte elektronbanene i hydrogenatomet. Betingelsen kan også skrives som at dreieimpulsen L = r p til elektronet kun kan ta verdiene nħ hvor ħ igjen er den reduserte Planck-konstanten.
To uker senere blir et nytt arbeid av de Broglie presentert i vitenskapsakademiet. Her diskuterer han diffraksjon og interferens av lys med tanke på at hans nye fasebølger for partikler kan fremvise lignende effekter i laboratoriet. Disse forutsigelsene ble eksperimentelt verifisert noen få år senere.
Doktorgradsavhandlingen
I løpet av neste år formulerte de Broglie sin nye teori i en lang avhandling han i november 1924 ville forsvare for sin doktorgrad. Den ble publisert året etterpå. Her ga han en ny utledning av sin bølgebeskrivelse som i større grad var basert på Einsteins relativitetsteori. Igjen betrakter han en partikkel i ro som inneholder en oscillasjon cos ω0t0  med frekvensen ω0 = mc2/ħ . Her er t 0  tiden målt i partikkelens hvilesystem. Denne oscillasjonen skjer i takt med amplituden cos ω0t0  til en stasjonær bølge som har samme verdi overalt i dette systemet.
Hvis partikkelen nå observeres fra et annet inertialsystem som beveger seg med hastigheten v, må tiden t 0  erstattes med en ny tid gitt ved Lorentz-transformasjonen som t 0 = γ(t - vx/c2). Oscillasjonen tar da formen