cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Presidentens frihetsmedalje
Medaljen ble opprettet av president John F. Kennedy i 1963. Den bygger på Frihetsmedaljen, etablert av Harry S. Truman i 1945 for å hedre innsats under andre verdenskrig og for USAs sikkerhetsinteresser. President Kennedy utvidet med Presidentens frihetsmedalje utmerkelsens virkeområde til også å gjelde innsats for samfunn, vitenskap og kultur. Presidentens frihetsmedalje fikk videre en annen inndeling enn det Frihetsmedaljen hadde og fikk helt ny utforming.
Vidar Norheim
Vidar Norheim (født 13. oktober 1981 ) er en norsk trommeslager, låtskriver og multi-instrumentalist fra Molde.
Norheim begynte tidlig som trommeslager og var blant de originale medlemmene i jazzbandet DIXI fra 1996. Han er også uteksaminert ved LIPA (Liverpool Institute for Performing Arts) hvor han spesialiserte seg som låtskriver. I 2004 ble han også med i Liverpool-bandet som etter hvert ble til Wave Machines. Bandet har turnert i England, USA og Norge og slapp i juni 2009 sitt debutalbum Wave If You're Really There til svært god mottakelse i britisk presse. Norheim har bodd i Liverpool siden 2002.
Norheim har flere plateutgivelser med sin artist-kone, Lizzie Nunnery.
Norheim ga ut sin første solo-EP på Furuberget i november 2016.
Tussan
Tussan kan referere til:
IF Sundsvall Hockey
IF Sundsvall Hockey er en svensk ishockeyklubb fra Sundsvall i Sverige. Laget spiller for tiden i den nest øverste ligaen i Sverige, Hockeyallsvenskan.
Palestina under Sommer-OL 2000
Palestina i Sommer-OL 2000. To sportsutøvere, en mann og en kvinne fra Palestina deltok i friidrett og svømming i Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var andre gangen Palestina deltok i et sommer-OL, de vant ingen medaljer.
Euoplocephalus
Euoplocephalus er en av de størte dinosaurartene av typen ankylosaurier og som levde i yngre kritt i Canada. Navnet kommer fra gresk: eu-/ευ- betyr 'godt', hoplo-/ὁπλο- betyr 'pansret' og kephale/κεφαλη betyr 'hode')
Det første fossilet av Euoplocephalus ble funnet i Alberta, Canada i 1897. I 1902, ble det den navngitt Stereocephalus, men det navnet allerede hadde blitt gitt til et insekt, så det ble endret i 1910. Senere, har mange flere ankylosauridlevninger blitt funnet fra campaniumalderen i Nord-Amerika og ofte egne arter. I 1971, konkluderte Walter Coombs med at de alle tilhørte Euoplocephalus som da ville være en av de mest kjente dinosaurer. Nylig har imidlertid eksperter kommet til motsatt konklusjon, noe som begrenser de autentiske funn av Euoplocephalus til rundt et dusin eksemplarer. Disse inkluderer en rekke nesten hele skjeletter, så mye er likevel kjent om kroppsbygging til dyret.
Euoplocephalus var omtrent fem til seks meter lang og veide over to tonn. Dens kropp var lavbygd og veldig flat og bred, stående på fire ben. Hodet hadde en kort hengende snute med en spist nebb for å bite av planter som ble fordøyd i den store tarmen. Som andre ankylosaurider, var Euoplocephalus i stor grad dekket av benete pansrede plater, blant dem rader av store høy-rillet ovale skjell. Halsen var beskyttet av to beinringer. Det kan også forsvare seg aktivt mot rovdyr som Gorgosaurus ved hjelp av en tung klubbe-aktig tampen.
Kolding FC
Kolding FC er en tidligere fotballklubb fra Kolding i Danmark som eksisterte fra 2002 til 2011. Klubben ble sammenslått med Vejle Boldklub i juni 2011, og dannet deretter klubben Vejle Boldklub Kolding.
Klubben var opprinnelig slått sammen av Kolding Idræts Forening og Kolding Boldklub.
Breivikstølen
Breivikstølen ligger i Godvik som er en del av Bergen, og ligger vest i bydelen Laksevåg. Stedet var tidligere en støl, men ble i 2003 regulert til eneboliger og rekkehus.
I Breivikstølen finnes et bedehus og Kladden barnehage.
Peene
Peene (polsk: Piana) er en elv nordøst i Tyskland. Westpeene, Kleine Peene og Ostpeene munner ut i Kummerower og fra her renner selve Peene til Anklam og ut i Stettiner Haff.
Den vestlige grenen av elven Oder som skiller øya Usedom fra det tyske fastlandet blir ofte kalt Peene, men er egentlig en del av Østersjøen som heter Peenestrom. Elven er en av tre kanaler som knytter Stettiner Haff til Pommernbukten i Østersjøen, hvor de to andre er Świna og Dziwna.
NM i ishockey 1999
NM i ishockey 1999 var det 60. norgesmesterskapet i ishockey.
vant sitt 20. norgesmesterskap etter å ha vunnet finalen 3–2 i kamper mot.
Poengligaen i Eliteserien
Kyle McDonough, Frisk-Asker     33  44   77 Morten Finstad, Stjernen        28  46   74 Wayde Bucsis, Trondheim         37  34   71 Lars Håkon Andersen, Stjernen   43  24   67 Dallas Gaume, Trondheim         19  41   60 Henrik Aaby, Frisk-Asker        26  32   58 Marius Rath, Vålerenga          22  34   56 Patrik Englund, Vålerenga       25  29   54 Stig Johansen, Stjernen         13  39   52 Pål Johnsen, Storhamar          16  34   50
Odd Lingjærde
Odd Lingjærde (18. mai 1929 - 10. august 2023) var norsk overlege og professor i psykiatri ved Åsgård sykehus og Universitetet i Tromsø i årene 1972-1984 og deretter ved Gaustad Sykehus og Universitetet i Oslo i årene 1984-1999.
Han har også utgitt flere populærvitenskapelige bøker, blant annet om betydningen av lys for det psykiske velværet på vinterhalvåret. Fra 1984 og frem til 2020 bodde han på Røa i Oslo og sammen med sin ektefelle Ragnhild Lingjærde inntil hun døde 4. februar 2017. Han bodde fra 2020 og frem til sin død på Silurveien sykehjem i Oslo og senere Dronning Ingrids Hage sykehjem som også ligger i Oslo. Han og Ragnhild etterlot seg tre barn (og et fjerde barn som falt fra i 2013), fire barnebarn og to oldebarn.
Gastrulasjon
Gastrulasjon er en den første store begivenheten i fosterutviklingens tredje uke hos menneske. Blant de mest primitive dyrene som maneter og flatorm gir gastrulasjonen opphav til det voksne dyrets grunnleggende bygning, mens det hos mer avanserte dyr bare er det første i en serie utviklingstrinn. Hos pattedyr, både dem med stor plomme og morkakedyrene som ikke har plomme, starter det med primitivfuren, en svak midtlinjestruktur, som kommer fra epiblast nær den haleenden av det tolagede kimlaget. Den samme formen for organisering finnes hos alle amnioter (pattedyr, fugler og krypdyr. Hos
Gastrulasjon hos amnioter
På grunn av den store plommemassen hos amnioter er ikke cellekløyvingen i stand til å bryte opp eggcellen, og fosteret dannes som en liten skive på toppen av plommen. Gastrulasjonen kan derfor ikke foregå på samme måte som hos dyr med mindre plommemasse, men foregår som cellebevegelser i fosterskiven. Den cephale enden av primitivfuren har en innsynkning som kalles primitivgropen, omkranset av en forhøyning av epiblast som kalles primitivknuten.
Epiblastceller frigjør seg langs primitivfuren og migrerer ned i rommet mellom epiblast og hypoblast. Cellene presser hypoblast til side og bytter ut den originale hypoblast med et lag av definitivt eller sekundært endoderm. Andre migrerer lateralt eller kranialt mellom endoderm og epiblast og samler seg til et tredje kimlag, det intraembryonale mesoderm. Etter at gastrulasjonen er ferdig kalles epiblast ektoderm.
Epiblasten gir altså opphav til alle de tre kimlagene.
Hos lavere organismer vil gastrulasjonen gi opphav til en gastrula.
Harlekinmarihøne
Harlekinmarihøne er en av marihønene. Den er opprinnelig ikke en norsk art, men har etablert seg på Østlandet. Den er innført til Europa og Nord-Amerika for biologisk kontroll av skadedyr, i første rekke bladlus. I tillegg til å spise bladlus spiser harlekinmarihøna andre insekter og deres egg, sommerfugler, blomsterfluer, biller. Den kan fortrenge innfødte arter av marihøner. Man frykter at utbredelse av harlekinmarihøna slik kan forringe artsmangfoldet. Påvirkningen kan også bli indirekte ved at noen av artene den spiser ville ha bidratt til pollinering.
Utbredelse
Harlekinmarihøne har en naturlige utbredelse øst i Asia, men har blitt innført i Nord-Amerika, hvor den ikke regnes for å forstyrre den lokale faunaen. Den sprer seg også i Europa. Arten ble påvist i Norge i 2006, men den er uønsket i Norge da den utkonkurrerer andre arter. Siden den ble observert som tilfeldig blindpassasjer på importplanter i 2006, har en nå påvist at den har slått seg ned på Sagene i Oslo. Harlekinmarihøna har et stort sprednings- samt etableringspotensiale. Den kan om relativt kort tid bli en vanlig art i norsk fauna. I Fremmedartslista 2018 er den vurdert til å ha svært høy risiko på grunn av stort invasjonspotensial og høy økologisk effekt.
Utseende
Harlekinmarihøne er svært variabel av utseende, den har vanligvis mange prikker, gjerne mellom nitten og 21. Fargen er ofte oransje, rød eller gulaktig. Den kanskje mest kjente arten i Norge er syvprikket marihøne, med sine røde dekkvinger, med syv mørke prikker. Harlekinmarihøna har vanligvis et M- eller W-formet merke på halsskjoldet.
Levevis
I likhet med mange andre marihøner, bruker harlekinmarihøna kjemikaliet isopropylmethoxypyrazin som forsvar, men denne arten har stoffet i sterkere konsentrasjoner enn de fleste andre marihøner.
Harlekinmarihøna utskiller et luktstoff som kan forårsake ødeleggelser av vinavlinger og skape allergiske reaksjoner.
Økologisk risiko
Harlekinmarihøne anses som en av verdens mest fryktete fremmede arter. Arten har siden 2006 etablert seg flere steder i Norge. Den er predator på bladlus og andre insekter og kan potensielt fortrenge flere av våre stedegne arter av marihøner og andre insekter. Arten har etablert seg flere steder i Oslo og vil trolig etablere seg permanent i Norge. Vi har imidlertid hittil ikke sett så store utbrudd av denne arten i Norge slik som i andre deler av Europa. Men vi kan ikke utelukke at harlekinmarihøna vil ha omfattende negativ effekt på norsk natur i fremtiden. Arten vurderes til svært høy risiko. Det er stort behov for å overvåke denne artens videre utvikling i Norge.
Tarmgass
Tarmgass (flatus) er hovedsakelig sammensatt av gassene N2 (nitrogengass), CO2 (karbondioksid), NH3 (ammoniakk) og H2 (hydrogengass); og 30-40 % av friske personer skiller også ut metangass (CH4). Når gassen slippes ut av endetarmen refereres det vanligvis til som en fis, promp eller fjert. Det medisinske og teknisk korrekte begrepet er flatulens.
Sammensetning
Nitrogengass stammer fra nedsvelget luft, de andre produseres av anaerobe bakterier (bakterier som bare vokser i et oksygenfritt miljø) i tykktarmen. Alle disse gassene er luktfrie og gir kun problemer i den grad det er ubehagelig eller vekker oppmerksomhet å passere store mengder gass per anuum. I tillegg finnes det meget små mengder av forskjellige gasser som gir ubehagelig lukt, disse er vanligvis svovelforbindelser, som hydrogensulfid og metylsulfidgasser (eksempelvis allyl-metylsulfid som dannes av allicin), og indol. I tillegg finnes skatol, men denne gassen lukter ikke ille. Rent indol som blir tynnet ut, lukter faktisk så godt at det kan brukes som parfyme. Dessverre er «blomsterduften» fra indol ikke særlig framtredende ved flatulens.
Tarmgass hos mennesker
En viss gassproduksjon er normalt, og friske mennesker har flatulens (gassavgang gjennom endetarmsåpningen) gjennomsnittlig 15 ganger i døgnet, med et samlet volum på mellom 400 og 1800 ml. Mengden flatus varierer imidlertid enormt og avhenger helt av hvor mye metabolsk substrat i form av uabsorberte karbohydrater som når fram til bakteriene i tykktarmen, og av mengden luft som svelges. Ved moderate psykiske belastninger er det vanlig å svelge mye luft, aerofagi. Et kosthold som inneholder mye ikke-spaltbare (og dermed ikke-absorberbare) oligosakkarider (cellulose), som for eksempel bønner, kan gi en gassutskillelse på flere liter i døgnet.
Tarmgass hos dyr
Dyr står for den langt største andelen tarmgass i verden, spesielt storfe og sau. Blant disse er produksjonen så stor at den skaper et miljømessig problem, som i hovedsak skyldes at flatulens inneholder metangass (CH4), som er en langt mer effektiv drivhusgass enn CO2. Å finne fram til en måte å redusere flatulens hos husdyr har derfor fått stor oppmerksomhet blant forskere.
Australske forskere har utviklet en vaksine mot enkelte av tarmbakteriene som skaper tarmgassen. Vaksinen har vært under utvikling i ti år, og forsøk på en million sauer og storfe var planlagt å starte innen 2005. Håpet er at vaksinen vil redusere metanutslippene fra dyr med 20 prosent, noe som får stor betydning for Australia og New Zealand, der henholdsvis 14 % og 50 % av utslippene av drivhusgass stammer fra husdyr.
Bogotá Beer Company
Bogotá Beer Company, forkorta BBC, er et colombiansk mikrobryggeri. Det har over ti serveringssteder i Bogotá og Medellín. Ølet deres kan også kjøpes på flaske. BBCs ølmerker og matretter har navn etter steder i og rundt Bogotá.
Skoklefall kirke
Skoklefall kirke, også omtalt som Skoklefall kapell, er en langkirke fra 1936 i Nesodden kommune, Søndre Follo prosti i Viken fylke.
Byggverket er tømret i tre og har sitteplass til ca. 130 personer. Både altertavle, prekestol og døpefont er laget og dekorert av Terje Grøstad på 1960-tallet. Skoklefall kirke har ikke kirkegård.
Grunnsten for kirken ble lagt ned 16. januar 1935 av daværende biskop i Oslo, Johan P. Lunde. Arkitekt var Carl Michalsen. Bygget ble oppført av byggmestre og tømrere hentet fra Hallingdal, Arnfinn og Knut Hodnungseth, og Knut Blakkestad. Til og med tømmeret de brukte var fra Hallingdal.
Dora Baltea
Dora Baltea (italiensk: Dora Baltea; fransk: Doire Baltée; frankoprovençalsk: Duère eller Jouère) er en italiensk elv. Den er en sideelv til Po og er rundt 168 km lang. Elvens utspring er i Aostadalen (Valle d'Aosta) ved Mont Blanc, og den renner gjennom dalen og lenger sør gjennom Piemonte. Her renner den gjennom byen Ivrea og Canavese før den når fram til Po i nærheten av Chivasso.
Dora Baltea er en populær elv for rafting med gummibåt og kajakk. Tidlig om sommeren, i mai og juni, har elvene høy vannføring på grunn av snøsmelting fra fjellene. I juli, august og september er elvene roligere og temperaturen høyere.
Arnold Ruge
Arnold Ruge (født 13. september 1802 i Bergen auf Rügen, død 31. desember 1880 i Brighton i England) var en tysk filosof og politisk forfatter.
Liv og virke
Ruge studerte filosofi ved Martin-Luther-Universität Halle-Wittenberg, senere ved Friedrich-Schiller-Universität Jena og tilslutt ved Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg. Han var medlem av flere radikale studentforeninger, og i 1826 dømte Oberlandesgericht Breslau ham til en 15 år lang festningsarrest i Festung Kolberg. Der satt Ruge til den prøyssiske kongen benådet ham våren 1830. I årene som fange studerte Ruge klassikerne, oversatte Theokrit, Aiskhylos og Sofokles i originalens versemål og skrev forskjellige tekster i stilen til Jean Paul og etter forbilder av engelske humorister.
Etter løslatelsen slo Ruge seg ned i Halle og publiserte en rekke skuespill og oversettelser av greske tekster, og ble midtpunktet blant unghegelianerne. I 1843 reiste han til Paris der han samarbeidet med Karl Marx om utgivelsen av Deutsch-französische Jahrbücher. Ruge tok avstand fra kommunismen og gikk inn for en borgerlig-demokratisk republikk, og de to brøt samarbeidet allerede året etter på grunn av den grunnleggende politiske uenigheten. Under marsrevolusjonen i 1848 ble Ruge innvalgt i Frankfurtparlamentet som representant for den ytterste venstrefløyen, den såkalte Donnersberg-fraksjonen.
Ruge ble snart skuffet over den politiske utviklingen og flyttet til Berlin, der han ble medlem av Demokratische Verein. I oktober 1848 var han delaktig i utarbeidelsen av partiprogrammet til et radikal-demokratisk parti for et samlet Tyskland og arbeidet med Die Reform, en avis for den radikale bevegelsen. Avisa ble forbudt etter at det ble innført unntakstilstand («Belagerungszustand»), og Ruge ble utvist fra Preussen. 21. januar 1849 forlot han byen.
Ruge slo seg først ned i Leipzig, men ble ettersøkt da marsoppstanden var slått ned, og flyktet med familien via Brussel og Oostende til Brighton. I England livnærte han seg som lærer og forfatter. Fra 1866 reduserte han sitt politiske engasjement, men som andre «Paulskirchenlinke» holdt han fram Otto von Bismarcks politikk som veien å gå. Ruge uttrykte at slaget ved Königgrätz 3. juli 1866 markerte «begynnelsen på Europas prøyssiske framtid» Etter et personlig ønske fra Bismarck ble Ruge fra 1877 tildelt en årlig æreslønn for sitt fortjenstfulle virke til fordel for prøyssisk politikk.
Arnold Ruge døde 78 år gammel i Brighton, og er gravlagt i byen.
Verk
Ved siden av sitt eget forfatterskap (se lista nedenfor) oversatte Ruge litteratur til tysk, verd å nevne er Henry Thomas Buckles History of Civilization in England («Geschichte der Zivilisation»), Fernando Garridos La España contemporánea («Das heutige Spanien») og Henry Bulwer-Lyttons Lord Palmerston. Ruge brukte svært ofte pseudonymer, f.eks. «Dr. Adolph», «M. Karlstein», «Agnes W. Stein» og anagramet «R. Durangelo».
Jåblomfamilien
Se teksten
Jåblomfamilien (Parnassiaceae) er en plantefamilie av Rosidae (Eurosidae I) som består av flerårige urter med enkle blad. Familien har, som ordenen, en noe usikker ordensplassering.
Den omfatter ca. 50 arter i jåblomslekten (Parnassia), og muligens slekten Lepuropetalon i familien Lepuropetalaceae som mange forskere nå inkluderer her. APG III-systemet foreslår, imidlertid at jåblomfamilien og Lepuropetalaceae bør inkluderes i en utvida spolebuskfamilie (Celastraceae).
En av artene vokser i Norge, nemlig jåblom (Parnassia palustris), som er utbredt i så å si hele Norden inklusive Island.
Lepidobotryaceae
Se teksten
Lepidobotryaceae er en plantefamilie i Rosidae (Eurosidae I) som består av én slekt, Lepidobotrys, med bare én art av trær i tropisk Vest-Afrika og antakelig Peru – Lepidobotrys staudtii. Bladene er enkle og alternerende, blomstene er enten hann- eller hunnblomster.
Lille Tøyen
Lille Tøyen er et boligstrøk i Bydel Grünerløkka i Oslo.
Beliggenhet
Strøket ligger sør for Økernveien, vest for f.o.m Haralds vei, nord for Hovinveien, og øst for Gjøvikbanen. Nordøst for Tøyen senter. Nordsiden av Hovinveien på den aktuelle strekningen og Økernveien 63-69 er inkludert i strøket, som er formet som en klart avgrenset avlang firkant.
Dermed grenser strøket til Keyserløkka i nord, Hasle i øst, Hovin i sør, og Tøyenparken i vest.
Bebyggelse
Den tidligere jernbanestasjonen, og nå holdeplass, Tøyen stasjon ligger like ved området, her stopper lokaltoget.
U.D.O.
U.D.O. er et tysk heavy- speed metal-band, som ble startet av vokalist Udo Dirkschneider etter at han forlot Accept i 1987. Platedebuten Animal House (1988) og oppfølgeren Mean Machine (1989) inneholdt tyngre heavy metal enn forsøket på en radiovennlig stil som Accept skulle komme med på sin Eat the Heat (1989).
Bandet har gjennom årene flere ganger byttet ut alle medlemmer med unntak av Dirkschneider. Gitaristen Mathias Dieth var med til og med Timebomb (1991), men forsvant etter perioden 1993-1996 da Dirkschneider hadde U.D.O. på is under en gjenforening med Accept.
Stefan Kaufmann, tidligere trommeslager i Accept, var gitarist i U.D.O. i perioden 1996-2012. Kaufmann har også vært produsent for platene U.D.O. utga i perioden 1990-2011 (av og til i samarbeid med Dirkschneider). Produksjonene har fått kritikk for utstrakt bruk av trommemaskin.
Bandet opptrådte som Dirkschneider med kun låter av Accept på repertoaret fra 2016, noe som resulterte i konsertalbumet Live - Back To The Roots. Utgivelsen er tatt med blant U.D.O.s album i diskografien på bandets nettside.
Jacob Anker-Paulsen
Jacob Anker-Paulsen (født 24. juni 1890 i Larvik, død 6. september 1959) var en norsk-dansk forfatter. Han flytta til Danmark i 1913, og ga ut alle sine bøker på danske forlag. Anker-Paulsen vakte oppsikt i samtida med sine erotiske dikt, og diktsamlinga I badedrakt oppnådde å bli konfiskert av myndighetene.
I romanen Jan Storm fra Solvik bruker han sitt eget oppvekstmiljø i Larvik som utgangspunkt.
Pegnitz
Pegnitz er en elv i Franken i Bayern i Tyskland med en lengde på 115 kilometer. Elven har sitt utspring ved byen Pegnitz i en høyde på 425 meter over havet, og møter elven Rednitz like nordvest for Fürth. Fra dette punktet blir elven kalt Regnitz. Langs elven lever det and, sothøne, svane og måse.
Innenfor bygrensen ved Nürnberg etter om lag 14 km danner elven flere grener. Flere bruer og gangbruer krysser elven, slik som hengebruen Kettensteg fra 1824. Vest for Maxbrücke er det en demning, og vest i byen har elven blitt ført tilbake til sitt naturlige elveleie. Etter en stor flom i februar 1909 førte opprettingen av elveleiet til at elven ble fire kilometer kortere i Nürnberg. Siden 1996 har en derimot arbeidet med å få elven tilbake til sitt naturlige elveleie.
Panama under Sommer-OL 2000
Panama under Sommer-OL 2000. Seks sportsutøvere fra Panama deltok i fem sporter, judo, friidrett, svømming, skyting og vektløfting under Sommer-OL 2000 i Sydney. De vant ikke noen medalje.
Ingen vei tilbake (Grannes-album)
Ingen vei tilbake er et musikkalbum utgitt av Grannes i 2006. Dette er bandets debutplate.
Francisco Pizarro
Francisco Pizarro (født 16. mars 1478 i Trujillo i Spania, død 26. juni 1541 i Lima) var en spansk conquistador som erobret Inkariket og ble det nye Perus grunnlegger.
Bakgrunn
Han ble født i Trujillo i den spanske provinsen Extremadura som uekte sønn av infanterikapteinen Gonzalo Pizarro og Francisca González, en fattig kvinne fra enkle kår.
Pizarro fikk ingen utdannelse og lærte aldri å lese eller skrive, og han ble i ung alder sendt ut for å arbeide.
Pizarros første tid i Amerika
Pizarro deltok i en koloniseringsekspedisjon under ledelse av Alonso de Ojeda til den karibiske kysten av Sør-Amerika på en ekspedisjon som la ut fra Spania i 10. november 1509. Ekspedisjonens leder, Alonso de Ojeda, reiste tilbake til Santo Domingo med et skip for å skaffe nødvendige forsyninger for at kolonien skulle overleve. Pizarro ble utnevnt til koloniens leder i Ojedas fravær. Da kolonistene forgjeves hadde ventet på Ojeda og nye forsyninger i flere måneder,og kolonistenes antall var blitt betydelig redusert av sykdom og sult, bestemte Pizarro seg for å forlate kolonien med de gjenværende kolonistene. Målet var å seile tilbake til Santo Domingo. Men underveis langs kysten østover møtte de på en suppleringsflåte med forsyninger under ledelse av Enciso, Ojedas medspiller. Ojeda selv visste ingen noe om. Pizarro og hans menn fikk ordre om å følge med tilbake til Santa Marta, som ble rekolonisert under ledelse av Enciso. Santa Marta var imidlertid et like ubeboelig sted som før, og kolonien ble etter kort tid flyttet vestover til Darien i dagens Panama, og fikk navnet Santa Maria Antigua. Enciso var en upopulær leder, og kolonistene gjorde opprør i 1510 og avsatte ham under ledelse av Vasco Núñez de Balboa, som ble den nye lederen i kolonien. Balboa sørget for å få kontroll over indianerne i nabolaget og forsyne seg av de verdier av gull og sølv som han fikk tak i. Deres gulltørst var så stor at indianerne i håp om å bli kvitt dem fortalte dem om at det på andre siden av fjellene fantes et hav, og sørover ved dette havet var det et rike som var dekket av gull (El Dorado). Denne beretningen førte strakt til planlegging av en ekspedisjon for å finne dette havet, og i 1513 ble «Sydhavet» (Stillehavet) oppdaget av en ekspedisjon ledet av Balboa over Panamaeidet, og som Pizarro deltok på.
Enciso, den avsatte ekspedisjonslederen fra 1510, hadde vendt tilbake til Spania og rapportert om kolonistenes opprør. Kongen organiserte en ny ekspedisjon under ledelse av admiral Pedro Davila, som ble utnevnt som guvernør av Castilla de Oro, landområdet Santa Maria lå i, og ankom kolonien i 1514, kort tid etter Balboas berømte oppdagelsesferd. Kolonistene underkastet seg det nye styret uten protester, og Pizarro gikk raskt i tjeneste som offiser for den nye guvernøren. Da Davila til slutt arresterte og henrettet Balboa for oppvigleri i 1519, var det Pizarro som ledet troppen som sto for arrestasjonen. Samme år ble Panama by grunnlagt, og dit flyttet også Pizarro sammen med resten av kolonistene i Santa Maria, som ble nedlagt.
Jakten på Gullriket
Drømmen om det rike landet i sør levde videre. Beretningen om dette landet ble bekreftet av en gruppe spanjoler som i 1522 hadde seilt sørover langs kysten og med egne øyne hadde sett noen av de rike byene. Da Pizarro samme år fikk nyheten om at hans slektning Hernán Cortés hadde erobret Aztekerriket i nord, fikk han blod på tann, og satte i gang ekspedisjoner med skip sørover langs kysten for å finne sjøveien til det forjettede rike.
I 1526 lyktes det Pizarro å nå byen Tumbes, der han med selvsyn kunne se rikdommene Inkariket kunne by på. Han skjønte han trengte større ressurser enn han rådde over for å erobre Inkariket, og vendte tilbake til Panama for å forberede neste trekk. I 1529 reiste han til Spania for egenhendig å be om de ressurser han trengte; og han fikk til slutt det han ba om og stattholderskap over Inkariket av kong Karl V.
Erobringen av Inkariket
I 1531 seilte Pizarro avsted med en velutrustet flåte tilbake til Tumbez. Her var situasjonen totalt forandret siden forrige besøk. Byen var brent ned, og han fikk vite at Inkariket var i borgerkrig. Han fikk også vite at den store Inka Atahualpa befant seg i Cajamarca, en by et godt stykke lenger sør. Pizarro la i 1532 i vei med sine 168 menn og 27 hester for å nå Cajamarca. De kunne følge velholdte veier anlagt av inkaene, og fjelljuvene kunne de krysse ved å bruke inkaenes solide hengebroer. Inka Atahualpa fikk høre om disse vågale fremmede menn, og gav beskjed om at de skulle ha fritt leide, da han selv ønsket å møte dem og få vite hva de ville.
Det lyktes Manco Inka å flykte fra sine «beskyttere», han organiserte en hær, og beleiret Cuzco i lengre tid. Etter harde kamper ble beleiringen brutt, men Manco Inka trakk seg opp i fjellene med sin hær og fortsatte motstandskampen. Pizarro forlot Cuzco og flyttet ned mot kysten, der han grunnla byen Ciudad de los Reyes (Kongenes by), som senere fikk navnet Lima.
Motstandshæren til Manco Inka syntes å skulle lykkes med å gjenerobre kontrollen over Inkariket, og en periode var det bare byene Lima og Cuzco som var på spanjolenes hender. Også byene var under sterkt press. Men ryktet om Inkarikets rikdommer hadde kommet mange flere conquistadorer for øret, og de kom strømmende i hundretall nordfra. De kom til Pizarro i Lima og tilbød sine tjenester, og i 1537 lyktes det dem å knuse Manco Capac og hans hær i et voldsomt slag utenfor Lima og drive dem opp i fjellene for godt. Inkariket var i Pizarros og hans venners hender.
Erobringen av inkariket var et prosjekt igangsatt som et samarbeid mellom Pizarro og Diego de Almagro, som under erobringen i alle sammenhenger hadde kommet til kort i forhold til Pizarro. Almagro krevde til slutt sin del av byttet i 1535, og Inkariket ble i realiteten delt i to, der Almagro hersket i Cuzco. Men dette kunne ikke vedvare, og i et slag utenfor Cuzco i 1538 gjorde Pizarro det av med sin rival. Men i 1541 slo dette tilbake. Mens han sov i sitt hus i Lima, trengte Almagros sønn og hans venner inn til ham, og et sverdhugg i halsen, og deretter en rekke hugg drepte ham. Pizarro ble stedt til hvile i Lima, hvor hans legeme fremdeles kan sees i en glasskiste.
Bograngen
Bograngen er et tettsted i nordre Värmland i Sverige. Det ligger i Søndre Finnskogen, i Torsby kommune, cirka 70 km nord for Torsby. Innbyggertallet er 144 og tettstedet dekker et område på 39 hektar. I tettstedet finnes en kirke og en landhandel.
Södra Finnskoga kirke som ligger i Bograngen ble ferdigbygget i 1834, men det ble først innviet i 1895. Ved kirken finnes det en minnestein over Finnskogens apostel, Carl Axel Gottlund.
Vidar Martinsen
Vidar Martinsen (født 11. mars 1982) er en norsk tidligere fotballspiller.
Martinsen startet sin karriere i Råde, før han deretter tok turen til Moss Fotballklubb i 2002. Etter fire år i MFK gikk han videre til Fredrikstad, der han spilte til og med 2014-sesongen. Fra 2015-sesongen var Martinsen og Jon André Fredriksen spillende trenere for Råde IL.
Marius Neset
Marius Neset (født 2. januar 1985 i Os, Hordaland) er en norsk jazzsaksofonist. Han er medlem av bandene People Are Machines, Kaktusch og JazzKamikaze.
I 2010 turnerte Neset med Klüvers Big Band i deres Rolling Stones-prosjekt, der de blant annet hadde en konsert på Kongsberg Jazzfestival. Han mottok i 2011 Statoils Sildajazzpris og JazZtipendiatet på Moldejazz. Sistnevnte førte frem til bestillingsverket Lion til Trondheim Jazzorkester som ble fremført 2012. Dagsavisens Roald Helgheim fremhevet konserten som et høydepunkt i festivalens historie. Han ble i 2014 nominert til Nordisk råds musikkpris 2014 for det samme verket og vant Spellemannprisen 2014 i klassen jazz for utgivelsen av verket.
Han var også nominert til Spellemannprisen 2012 i åpen klasse for Neck Of the Woods sammen med Daniel Herskedal og til Spellemannprisen 2017 i klassen jazz for Circle of Chimes.
Tanaro
Tanaro (kjent i oldtiden som Tanarus), er en 276 km lang elv nordvest i Italia og en sideelv til Po. Elvens kilde er i De liguriske Alpene i nærheten av grensen til Frankrike. Tanaro renner gjennom byene Ceva, Alba og Asti, før den renner ut i Po i nærheten av byen Alessandria.
Sesia
Sesia er en elv nordvest i Italia og en sideelv til Po. Elvens utspring er i nærheten av Monte Rosa og grensen til Sveits. Sesia renner gjennom byene Borgosesia og Vercelli, før den renner ut i Po i nærheten av Casale Monferrato.
Hidekazu Nagaoka
Hidekazu Nagaoka (født 1876, død 22. november 1952) var en japansk judoka. Han var en av verdens høyest graderte judoutøvere, og en av kun tre som ble tildelt sin grad av judoens grunnlegger Jigoro Kano.
Som 16-åring kom han fra sin hjemby Okayama til Tokyo. Han ble medlem av Kodokan i 1893.
Han var en fryktet utøver, men brukte mye tid på å utvikle gode trenere, og var av god assistanse for presidenten i Kodokan.
Han ble tildelt 10. dan 27. desember 1937 av Jigoro Kano, bare noen måneder før Jigoro Kano døde. Han er en av kun tre judoka som er tildelt 10. dan av grunnleggeren selv. Nagaoka var dessuten den yngste til noensinne å motta 10. dan.
Byer i Irland
Byer i Irland er en oversikt over de 100 største byer i Irland. Den er basert på Folketellingen i Irland 2006. Byer med city-status er anført med betegnelsen (city) etter bynavn.
Befolkningstallet er inklusive forsteder. Dette forklarer hvorfor noen av byene strekker seg over to counties (grevskaper).
Innvandrerbutikk
En innvandrerbutikk er en butikk drevet av en innvandrer. Butikkene er mest kjent for å ha et bredt utvalg av frukt og grønt, men selger ofte andre varer i tillegg. Populariteten blant etniske nordmenn stiger og det er blitt uttalt at «innvandrerbutikkene har lavere priser, bedre utvalg og høyere kvalitet på frukt og grønnsaker».
Utvalg og sortiment
Varene er ofte importert og har et mer eksotisk preg enn butikker med norsk standardsortiment. Mange butikker har produkter fra hele verden, men mange spesialiserer seg også ved å tilby flere produkter fra en region. Du finner ofte innvandrerbutikker med mat fra Midtøsten, Asia, Øst-Europa og andre regioner med innvandring til Norge. Mange foretrekker disse butikkene da de tilbyr langt flere autentiske alternativer og ingredienser i jamforelse med norske matvarekjeder.
Utenfor Norge
Innvandrerbutikker er ikke bare unike for Norge, men finnes også globalt og representerer kulturelt mangfold og entreprenørskap. Disse butikkene tilbyr importerte matvarer, krydder og produkter som er tilpasset innvandrersamfunnenes behov. De fungerer som kulturelle møteplasser og viser frem mangfoldet av tradisjoner og smaker. Innvandrerbutikker tilbyr også klær, musikk og kunsthåndverk som er viktige for kulturell identitet. De bidrar til å skape fellesskap, utveksle erfaringer og styrke den lokale økonomien gjennom entreprenørskap. Disse butikkene er ikke bare butikker, men broer som fremmer krysskulturell forståelse og inkludering i samfunnet.
Deathcore
Deathcore er en ekstremmetal-sjanger, innenfor heavy metal, og er en slags blanding av death metal og metalcore eller hardcore punk, eller begge. Den blir definert av en «overdreven» bruk av death metal-riff, blast beat og bruk av breakdowns. Deathcore ser ut til i nyere tid å være mer fremtredende i det sørvestlige USA, spesielt Arizona og California. Dette er fødestedet til mange bemerkelsesverdige band og festivaler, mens i oppstarten var det vanligere i midt-Øst-Europa spesielt Tyskland.
Karakteristikk
Tradisjonelle growl og skrik er vanlig, mens rene vokaler brukes sjeldent. Deathcore blir også definert ved breakdowns, blast beats og death metal riffs. Noen band, spesielt innenfor teknisk deathcore og melodisk deathcore, bruker også soloer og melodiske riff som også brukes i metalcore.
Tough Guy-konkurransen
Tough Guy-konkurransen er en årlig éndagers hinderløypekonkurranse som finner sted i Perton, Staffordshire, like ved Wolverhampton i England. Konkurransen har vart siden 1986, og avholdes den femte søndagen i januar. Hinderløypa, som er 12 kilometer lang og over et område på 150 mål, sies å være et av verdens mest krevende løp, og opptil én av tre startende fullfører ikke løpet. Løpet organiseres av Billy Wilson (som går under pseudonymet «Mr. Mouse»), som etter 24 runder med vinterkonkurransen fortsatt hevdet at ingen hadde greid å fullføre hele løypa etter hans ekstremt krevende regler. Konkurransen, og sommervarianten av den, har hatt to dødsfall på den tiden det har vært arrangert (2000 og 2007)
Ettersom konkurransen avholdes i slutten av januar, er det ofte veldig kalde vinterforhold. Arrangørene hevder at man ved å delta risikerer å bli utsatt for piggtråd, kutt, oppskraping, forbrenning, dehydrering, hypotermi, akrofobi, klaustrofobi, elektriske støt, forstuelser, brukne ben og lemmer som går ut av ledd.
Jokerit
Jokerit er en finsk ishockeyklubb i Helsingfors, Finland, grunnlagt 27. oktober 1967 som spilte i den finske SM-liiga ut sesongen 2013/14. Fra sesongen 2014/15 spiller Jokerit i Kontinental Hockey League (KHL). Hjemmearenaen er Hartwall Arena i Böle, Helsingfors.
Kjente spillere som har spilt i klubben: Sami Helenius, Glen Metropolit, Teemu Selanne, Tuomo Ruutu, Otakar Janecky, Ville Peltonen, Jorma Piisinen, Ari Sulander, Esa Tikkanen og Jari Kurri.
Jokerit har vunnet det finske mesterskapet seks ganger: 1973,1992,1994,1996,1997 og 2002, seks ganger har de tatt sølv og en gang bronse.
Melody A.M.
Albumet lå 61 uker på VGs albumliste i 2001, 2002 og 2003 med førsteplass som beste plassering
Bonus CD (Dobbelt-disk)
CD-en inneholdt også følgende musikkvideoer.:
«I8» (1936)
«I8» var en japansk undervannsbåt av J3-klassen.
Sammen med søsterskipet «I7» var «I8» de største undervannsbåtene bygget i Japan før utbruddet av stillehavskrigen. De var såkalte junsen, «krysserubåter», med høy overflatehastighet, god rekkevidde og utstyrt med hangar og katapult for ett sjøfly.
«I8» hadde seks torpedorør i baugen og 20 21" torpedoer. På dekket hadde hun en 5,5" kanon, i 1943 ble denne erstattet med to 5,5" kanoner i en tvillingaffutasje. For luftvern hadde hun opprinnelig fem 13,2 mm mitraljøser, to i tvillingaffutasjer og en i en enkel affutasje. De fire i tvillingaffutasjene ble i 1943 også erstattet med fire 25 mm maskinkanoner montert parvis i to tvillingaffutasjer. «I8» hadde også en vanntett hangar for ett sjøfly, og en katapult på akterdekket, men dette ble fjernet i 1944 da hun ble konvertert til moderskip for Kaiten dvergubåter. Hun ble utstyrt med festeanordninger for fire Kaiten.
«I8» var sammen med søsterskipet utplassert utenfor Hawaii under angrepet på Pearl Harbor 7. desember 1941. I juni 1943 reiste hun til Europa og ankom Brest 31. august. 5. oktober forlot hun Brest igjen, lastet med tysk teknologi, og ankom Kure 21. desember, en reise på til sammen 42 280 km og den eneste suksessfulle rundreisen foretatt av en japansk undervannsbåt under den andre verdenskrig.
I 1944 senket hun et nederlandsk fraktskip, hvorpå 98 av de overlevende av mannskapet og passasjerene fra fraktskipet ble henrettet på dekket til «I8». Hun senket ytterligere to britiske handelsskip i 1944, og da hun senket et amerikansk transportskip i juli ble igjen de overlevende massakrert.
«I8» ble selv senket 31. mars 1945 utenfor Okinawa av den amerikanske jageren USS «Morrison».
Panama under Sommer-OL 2004
Panama under Sommer-OL 2004. Fire sportsutøvere, tre menn og en kvinne fra Panama deltok i to sporter, friidrett og svømming under Sommer-OL 2004 i Athen. De vant ikke noen medalje.
Mette Bergmann
Bergmann deltok under sommer-OL for Norge i 1992 i Barcelona der hun ikke kvalifiserte seg for finalen i diskos, og i 1996 i Atlanta med 9.-plass i diskos.
Sleggekast for kvinner ble NM-øvelse i 1996. Mette Bergmann deltok i sleggekast de fem første årene, og tok medalje hver gang: en gullmedalje, to sølv og to bronse.
Det demokratiske enhetspartiet (2011)
Det demokratiske partiet (hangul:, hanja: , revidert romanisering: Minju-dang, romanisering: Minju-tang) var et liberalt og sentrumsnært politisk parti i Sør-Korea. Partiet ble etablert i sin daværende form under navnet Det demokratiske enhetspartiet (민주통합당) «Minjutonghab-dang», den 16. desember 2011, da Det demokratiske partiet og Borgerintegrasjonspartiet ble slått sammen med tanke på parlamentsvalget og presidentvalget i 2012. Det offisielle navnet ble vedtatt på landsmøtet den 15. januar 2012, samtidig som tidligere statsminister Han Myeong-sook ble valgt til partileder.
Etter parlamentsvalget i 2012 trakk Han Myeong-sook seg som partileder etter 89 dager i posisjonen. Hun gjorde det for å ta ansvaret for at partiet ikke nådde sine ambisjoner, om å sammen med Det forente framskrittspartiet å bli den største blokken i nasjonalforsamlingen. Tidligere statsminister Lee Hae-chan ble deretter valgt til partileder.
Partiet var en fortsettelse av flere sentrumspartier i Sør-Korea, deriblant Uri-partiet, som igjen brøt ut fra Millenniets demokratiske parti. Uri-partiet var tidligere president Roh Moo-hyuns parti. I 2007 slo Uri-partiet seg sammen med Det forente nye demokratiske partiet og tok dette navnet som nytt partinavn. I forkant av parlamentsvalget i 2008 slo dette og andre sentrumspartier seg sammen til Det demokratiske partiet. De liberale sentrumspartiene har tradisjonelt hatt rollen som opposisjonspartier, og har sterke bånd til Føderasjonen av koreanske fagforeninger.
Sigurd Brekke
Brekke spilte også bandy, og var der målvakt for Kristiania Hockeyklub. Hans eldre bror Wilhelm deltok i 1908 i Norges første fotballandskamp og ble norgesmester for Mercantile i 1907.
Paradise (band)
Paradise var et norsk band fra Drammens-distriktet som eksisterte i tidsrommet 1981–1984 og som ble oppløst før de rakk å utgi sitt første album. Bandet ble grunnlagt av Terje Fossheim og Stein Fossheim fra Hokksund, som en etterfølger av Skinny & Lean Band. Bandet hadde platekontrakt i Polygram.
Paradise spilte såkalt «west coast rock», og hadde blant annet supergruppen Toto som ett av sine forbilder. Bandet gav ut singlen Sheila i 1983, høstet en del gode kritikker og ble spådd en lysende karriere. Bandet skulle etter planen gi ut sitt første album i 1984, men bandet ble i stedet oppløst våren 1984.
Dyntjern
Dyntjern (eller Dyntjenn) er en innsjø mellom Bjørkelangen og Setskog i Aurskog-Høland kommune i Viken.
Pylonstasjon
En pylonstasjon er en type undergrunnsstasjon på stort dyp, som består av tre separate haller, som skilles fra hverandre av en rad kraftige pyloner med passasjer mellom seg. Sentralhallen er knyttet til stasjonens utgang gjennom (rulle)trapper eller heiser, mens stasjonens plattformer ligger i sidehallene.
Siden de tre hallene er adskilte, kan de arkitektonisk utformes uavhengig av hverandre. I sovjetiske 1960-tallsstasjoner merkes dette tydelig, der sidehallene ofte ble laget langt enklere enn sentralhallen.
Pylonstasjoner kan være å foretrekke når de geologiske forholdene er vanskelige, fordi en pylonstasjon er meget god til å motstå press fra den overliggende jorda. En ulempe ved pylonstationer er at de relativt smale passasjene mellom hallene kan begrense passasjerflyten.
Londontypen
Pylonstasjonen er den tidligste typen av dype undergrunnsstasjoner. En variant er den såkalte «Londontypen», der sentralhallen har blitt redusert til å bare være et lite forrom, som fører til rulletrapper eller heis. I landene i det tidligere Sovjetunionen er det bare en slik stasjon igjen, Arsenalna i Kyivs metro. I Moskva-metroen var det tre slike stasjoner, men de ble bygget om senere: Lubjanka og Chistije Prudi er nå vanlige pylonstasjoner og Paveletskaja på ringlinjen er nå en pilarstasjon.
Eksempler
I Moskvas metro er Oktiabrskaja og Kijevskaja på ringlinjen samt Smolenskaja på Arbatsko-Pokrovskajalinjen noen typiske eksempler på pylonstasjoner.
I St. Petersburgs metro er Plosjtjad Lenina, Pusjkinskaja, Narvskaja, Gorkovskaja og Moskovskije Vorota særpregede pylonstasjoner.
Kunsten er død
Kunsten er død er et lett omskrevet sitatutdrag fra et skrift fra 1919 av dadaisten Raoul Hausmann (1886–1971). Påstanden ble fremsatt i 1919, og vekket oppmerksomhet over store deler av den kunstinteresserte verden.
I etterhånd kom så nazistenes forsøk på å sortere kunst i samfunnsnyttig og entartet, hvor mange av de kunstnere som i dag regnes for viktige, fikk inndradd verker, brent bøker og fikk forbud mot å produsere.
Tolkningene av utsagnet har sprikt i flere retninger. Sitatet bringes her i sin helhet, og kan da leses som at den (klassiske) sexy pirrekunsten er død, og spissborgeren som fortsatt kjøper slikt antydes å drive med nekrofili.
Tom Reidar Haraldsen
Tom Reidar Haraldsen (født 29. august 1980) er en norsk tidligere fotballspiller fra Hånes i Kristiansand.
Karriere
I 2003 skrev Haraldsen under for hvor han spilte 96 kamper, før han i 2006 flyttet til Danmark for å spille for den danske klubben. Haraldsen fikk kun tre kamper for klubben, og signerte i februar 2008 én toårskontrakt med.
I 2009 ble han klar for, men etter at kontrakten gikk ut etter sesongen reiste Haraldsen tilbake til Danmark. Året etter kom Haraldsen allikevel gratis tilbake til gamleklubben, men spilte kun én kamp som innbytter.
Privatliv
Han er bror av tidligere -stopper Knut Henry Haraldsen og giftet seg sommeren 2007 med landslagskeeper i håndball Katrine Lunde. Etter fem års ekteskap tok paret i 2012 ut separasjon.
12. mars 2015 fikk Haraldsen påvist testikkelkreft.
Torfinn Karlsevne
Karlsevne er hovedsakelig kjent for å ha ledet ett av de norrøne forsøkene på kolonisering av Vinland, stedet som i dag antas å ligge i enten Newfoundland eller Labrador.
Asylmarsjen
Som en ettårsmarkering for Sultestreiken da rundt 100 afghanske asylsøkere sultestreiket utenfor Oslo domkirke. Aksjonen varte i 26 dager, uten mat og annen drikke enn vann. Bakgrunnen for sultestreiken var at Norge ville returnere avviste flyktninger til Afghanistan.
Marsjen
Asylmarsjen startet fra Nidarosdomen i Trondheim 19. mai 2007 og de rundt 45 deltagerne gikk til fots sammen med støttespillere den gamle pilegrimsruten til Oslo, og ankom Løvebakken utenfor Stortinget 16. juni 2007.
Torfinn Karlsevne
Vinteropphold i Grønland
I både Eirik Raudes saga og Grønlendingenes saga beskrives Karlsevne som en rik og dyktig sjøfarer som drar til Grønland i handelsforretninger. Her overvintrer han hos høvdingen Eirik Raude i Brattalid. De to blir gode venner, og Karlsevne ber Eirik om å få gifte seg med Gudrid Torbjørnsdatter, enke etter Eiriks sønn Torstein Eiriksson, noe Eirik godtar.
Vinlandsekspedisjonen
Under vinteroppholdet på Grønland hører Karlsevne om Vinland og kommer i snakk med Leiv Eiriksson, den første nordbo som satte sin fot på Vinland. Karlsevne bestemmer seg for å lede en ekspedisjon dit med full buskap og enten 160 mann (Eirik Raudes saga) eller 60 menn og 5 kvinner (Grønlendingenes saga) mann, med hensikt i å bosette seg permanent. I Grønlendingenes saga gjøres det et poeng ut av at det er Karlsevnes kone, Gudrid, som oppildner Karlsevne til å dra, mens det i Eirik Raudes saga heller er Vinlands rykte som frodig som motiverer ham.
En annen vesensforskjell mellom sagaene består i at det i Eirik Raudes saga fremgår at Karlsevnes ekspedisjon er det andre norrøne forsøket på bosetning på Vinland, mens det i Grønlendingesagaen fremstilles som det fjerde.
Robert Garrett
Robert S. Garrett (født 24. juni 1875 i Baltimore County i Maryland, død 25. april 1961) var en amerikansk friidrettsutøver. Garret var den første olympiske mester i diskos og kulestøt.
Garrett var først og fremst kulestøter, men konkurrerte også i hoppøvelser. Da han bestemte seg for å delta i de første olympiske lekene i moderne tid 1896 i Athen, foreslo professor William Milligan Sloane at han også skulle prøve diskos. Garrett bad en smed å lage en diskos, den veide cirka 14 kg og var alt for tung til å kastes, så Garrett oppgav ideen.
Torfinn Karlsevne
Vinlandsekspedisjonen
På Vinland finner Karlsevne gode forhold for både jordbruk, jakt og fiske, i god tråd med landets tilnavn «det gode». Her føder også Gudrid en sønn, Snorre Torfinnsson, som skal være den første kjente europeer født i Amerika.
Robert Garrett
Garret betalte reisen til Athen for seg selv og tre andre klassekamerater, Francis Lane nummer tre på 100 meter, Herbert Jamison på andreplass på 400 meter og Albert Tyler nummer to i stav. Da han oppdaget at diskosen kun veide to kg besluttet han å delta i diskoskonkurransen likevel. De greske diskoskasterne var stilkastere, mens Garret gikk mer på ren kraft. Hans første to kast var pinlig klønete og både det amerikanske og utenlandske publikumet lo av hans stil. Men i sitt siste kast nådde diskosen hans 29,15 meter, 19 centimeter lengre enn den beste greske kasteren.
Garrett vant også kulestøt på 11,22 og i høydehopp ble han nummer to på 1,65 samme plass fikk han i lengde med et hopp på 6,00 meter. Under OL 1900 i Paris kom han på tredjeplass både i kule og i tresteg uten tilløp. Han var også med på tautrekkinglaget men da tre av lagete seks medlemmer var sleggekastere og tautrekkingkonkurransen kolliderte med sleggekastøvelsen, fikk han aldri sjansen til å konkurrere i den øvelsen.
Torfinn Karlsevne
Flukten fra Vinland
Det påfølgende året traff nordboene på Vinlands innfødte som de kalte det samme som de kalte inuitene på Grønland, «skrælinger». Arkeologiske funn tilsier at de innfødte beskrevet i Vinland-sagaene kan ha vært både beothuk- og thule-indianere.
Innledningsvis var forholdet mellom nordboene og skrælingene godt, og artet seg som fredelig byttehandel, men etterhvert brøt det ut strid. Selv om nordboene sies å ha drept langt flere enn de selv mistet, ble de drevet på flukt. Snart besluttet Karlsevnes flokk å dra hjemover, og bosetningen ble forlatt. Flere forsøk på bosetning i Vinland er ikke kjent. En biskop som kom til Grønland i 1112, sies å ha seilt videre til Vinland, men hans ærend er ikke kjent, og han kom ikke tilbake.