cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Irland
Klima
Irland har et maritimt klima, og er kraftig påvirket av Atlanterhavet og Golfstrømmen i vest. Klimaet er ganske likt Storbritannias, men har mindre temperaturvariasjoner og over 50 % mer nedbør. Sommertemperaturen kommer normalt opp over 30 ℃. Om vinteren er temperaturen av og til under frysepunktet, men det er sjelden at temperaturen kommer under −6 ℃. Kulda fra nord eller øst har som regel dempet seg på vei over sjøen til Irland, og det kaldeste som noen gang er målt er −19 ℃. Om vinteren er det i snitt bare rundt én uke med snø totalt, men litt flere dager i høyereliggende strøk som i Wicklowfjella like sør for Dublin. Atlanterhavskysten har derimot så godt som ingen dager med snø. Sommeren er forholdsvis kjølig med ca. samme temperaturer som i Skottland, og i de nordligste områdene stiger temperaturen sjelden over 20 ℃ om sommeren. Derimot er nedbør normalt i Irland, ofte som yr. I noen områder er det målt opp til 275 regnværsdager i året.
Klimaet er relativt fuktig. Nedbøren fordeler seg relativt jevnt over hele øya, men de vestlige områdene får likevel de største mengdene. I tillegg er områdene på vestkysten, sammen med de nordlige områdene, utsatt for kraftig vind når vinterstormene fra vest passerer. Den tørreste perioden av året er sent på våren og tidlig om sommeren, spesielt i nordlige og østlige strøk. Dublin ligger i det tørreste området av Irland og har en årlig nedbørsnormal på 762 mm, mens vestkysten av Irland har rundt 1 400–1 500 mm. Det er sjelden tordenvær i Irland. De nordvestlige områdene har tordenvær rundt ti ganger i året, oftest om vinteren.
Demografi
Befolkningen ble i april 2018 beregnet til 4,857,000.
De fleste irer tilhører den katolske kirke og noen få prosent tilhører den protestaniske irske kirke. Paven og den katolske kirken har betydelig sosial og politiske innflytelse blant i spørsmål om abort.
Historie
Irlands historie begynner i førhistorisk tid, omkring 7000 f.Kr., da de første menneskene kom til Irland særlig fra Skottland. Det er mulig at det på dette tidspunkt var landforbindelse til Irland, da antagelig mellom dagens Skottland og Nord-Irland hvor avstanden er kortest. Det er få spor etter de tidligste innbyggerne, men deres etterkommere og andre som ankom til øya etterlot seg store neolittiske funnsteder som Newgrange.
Kelterne
Kelterne var en uensartet gruppe som kom til øya fra omkring år 700 f.Kr.. De ble kalt galli av romerne og romerrikets vekst kan ha bidratt til keltisk innvandring. Det keltiske samfunnet var basert på en løs klanstruktur av selvstendige klaner med en høvding i spissen. Irland ble ikke erobret av romerne som holdt seg på en andre siden av Irskesjøen. Keltere fra Irland medvirket i kamp mot romerne i Skottland nord for Hadrians mur.
Kristning
Etter år 300 e.Kr. begynte kristningen av Irland, blant annet gjennom St. Patrick og en rekke andre misjonærer. Innen 600 hadde det oppstått en keltisk form for kristendom, som først inneholdt en rekke elementer fra keltisk mytologi. Kristendommen har siden spilt en betydelig rolle i Irlands kulturelle og politiske utvikling.
Vikingtid og middelalder
Det første angrepet av skandinaviske vikinger skjedde i år 795. Fra 837 pågikk en regulær innvandring. Dublin antas å være grunnlagt av norske vikinger. Den norrøne bosetningen på Shetland og Orknøyene var trolig et utgangspunkt for ekspansjonen i Irland. Vikingene tok seg innover i landet langs elvene. Irske annaler fra 841 forteller at de fremmede holdt til i den befestede byen Dyflinn (Dublin). Rundt 850 var det strid mellom danske og norske styrker om herredømmet. Nordmenn under Olav Hvite seiret i 853 og etablerte Dublin-riket. Det norsk-irske borgerskapet i Dublin holdt stillingen og bevarte byens selvstendighet til 1170 da engelske normannere begynte erobringen av øya. Det norrøne riket i Irland var i liten grad knyttet til jordbruk men handel med irske bønder og øvrige Europa og var geografisk knyttet til elvemunner og byer. Fra omkring 800 fulgte mer enn et århundre med vikinginvasjoner, som forårsaket stor skade på den monastiske kulturen og på de regionale dynastiene. Etter hvert oppstod ble nordboerne assimilert eller opprettet egne kongeriker.
Manitobasjøen
Manitobasjøen er en innsjø i det sentrale Canada. Den ligger sentralt i delstaten Manitoba 75 km nordvest for storbyen Winnipeg. Innsjøen har et areal på 4 624 km², og er regulert for å kontrollere oversvømmelse og vannstand. I og etter istiden inngikk bekkenet i en langt større innsjø – Lake Agassiz. Sjøen er svært langstrakt og smal, og er den minste av en gruppe innsjøer som henges sammen via elvesystemet til elva Dauphin. Størst er Winnipegsjøen mens Winnipegosis i nord er litt større enn Manitobasjøen målt i areal.
Via elvene Waterhen og Fairford fra henholdsvis Winnipegosis og Manitobasjøen renner Dauphin ut i Winnipegsjøen.
Irland
Engelsk styre og uavhengighet
Irland fikk sitt eget parlament, og hadde et begrenset selvstyre, men makten lå i anglo-irske, protestantiske hender, mens den katolske majoriteten ikke hadde stemmerett. I 1801 ble øya innlemmet i Det forente kongerike Storbritannia og Irland, og det irske parlamentet ble avskaffet.
På begynnelsen av det 20. århundre skjøt uavhengighetskampen på ny fart. Under første verdenskrig benyttet de irske frivillige muligheten til et forsøk på løsrivelse fra britisk styre. Hovedorganisatorene tilknyttet Irish Republican Brotherhood, med støtte fra de irske frivillige ledet av læreren og advokaten Pádraig Pearse, og med støtte fra den mindre gruppen Irish Citizen Army ledet av James Connolly, tok kontroll over nøkkelposisjoner i Dublin. De proklamerte opprettelsen av en uavhengig irsk republikk.
I Dublin, annen påskedag, mandag 24. april, i 1916, på en tid da britene satte alt av ressurser inn i første verdenskrig samlet gruppene seg til opprør. Handlingene har siden fått navnet Påskeopprøret. Britiske styrker ble raskt satt inn og opprøret ble slått ned etter seks dager. Den irske republikk, som ble opprettet i 1919, tilbakedaterte sin proklamasjon til påskeopprøret.
I 1922, etter den irske uavhengighetskrig, ble øya delt i to. I nord oppstod Nord-Irland, en britisk provins som med unntak av perioden 1971–1998 har hatt begrenset selvstyre. Området har hele tiden hatt politiske og religiøse konflikter, og spesielt i perioden 1968–1997 var det omfattende voldsbruk som også spredte seg til Storbritannia og den sørlige delen av øya. I sør opprettet britene Sør-Irland, mens irene opprettet Den irske republikk. Med den anglo-irske traktat ble den sørirske staten så til Den irske fristat, som deretter ble dagens republikk.
Politikk og administrasjon
Irland er en republikk med parlamentarisk regjeringssystem. Presidenten (Uachtarán na hÉireann), som velges for 7 år, er republikkens statssjef. Statsministeren (taoiseach) utnevnes av presidenten etter nominasjon fra parlamentet. Statsministeren er vanligvis lederen for det politiske partiet eller koalisjonen som vinner flest seter i parlamentsvalget. Parlamentet består av to kamre; Senatet (Seanad Éireann) med 60 medlemmer, og Representantenes hus (Dáil Éireann) med 166 medlemmer.
De viktigste partiene ble etablert under kampen for uavhengighet tidlig på 1900-tallet. Fianna Fáil (Skjebnens soldater) stiftet av Eamon de Valera i 1926 har vært det dominerende partiet. Det moderate Fine Gael ble etablert i 1933. Sinn Fein ble etablert i 1908 og har vært regnet som den politiske grenen av IRA.
Administrativ inndeling
Irland har tradisjonelt hatt 32 grevskap (fylker), hvorav 6 ligger i Nord-Irland. De blir fremdeles brukt kulturelt, historisk og i organiseringen av idrett. Etter reorganiseringer er Dublin delt i 4 grevskapsdistrikter. Fire andre byer er blitt selvstyrte, og Tipperary har de facto vært todelt i årtier. Totalt har Irland dermed 34 enheter på grevskapsnivå.
Næringsliv
Økonomien i Irland har i de siste årene utviklet seg fra å være basert på landbruk til moderne service- og teknologiindustri, avhengig av handel, industri og investering. Veksten i Irland har gjennomsnittlig fra 1995–2000 vært 10 % (relativt høy), og fra 2001–2004 har den gjennomsnittlig ligget på 7 % per år. Industri, som svarer til 46 % av BNP, omkring 80 % eksport, og 29 % arbeidskraft, har overtatt plassen fra landbruket som landets ledende sektor.
I januar 1999 skiftet Irland myntenhet fra irske pund til euro da euroen ble lansert. Det gjorde de sammen med elleve andre EU-land. Den høye økonomiske veksten fra 1995 til 2000 gjorde at mange kalte landet den keltiske tiger. I 2001 fikk den globale økonomiske nedgangsperioden innflytelse på Irlands økonomi. Spesielt rammet dette den høyteknologiske eksportsektoren, hvor veksten nesten ble halvert. BNP-veksten fortsatte likevel å være relativ solid, med en gjennomsnittlig vekst på cirka 7 % fra 2001–2004.
Transport
Det er tre store internasjonale lufthavner i Irland: Dublin, Shannon og Cork. Det nasjonale flyselskapet er Aer Lingus, mens det største flyselskapet er lavkostflyselskapet Ryanair. Ruten mellom London og Dublin er den mest brukte internasjonale ruten i Europa, med 4,5 millioner passasjerer (2006). Det er spesielt gode forbindelse mellom Irland og USA, med ti byer direkte betjent fra Dublin og Shannon. Alle større amerikanske flyselskaper samt Air Canada og Aer Lingus har ruter mellom Irland og Nord-Amerika.
Det statlige jernbaneselskapet er Iarnród Éireann. Dublin er senteret for nettverket, med to hovedstasjoner (Heuston og Connolly) med linjer ut til andre større byer. Enterprise er en samarbeidslinje mellom Translink i Nord-Irland og Iarnród Éireann, og binder Dublin sammen med Belfast. I tillegg til jernbaneforbindelsene er andre byer og tettsteder bundet sammen av det nasjonale busselskapet Bus Eireann, som også driver mange lokale linjer utenfor Dublin. Dublin har nylig forbedret det offentlige transportnettverket, som i dag består av forstadsjernbanen DART, trikkenettverket Luas i sør og vest, samt et godt utbygd busstilbud og et utbredt tognettverk til omkringliggende byer i nord og vest. DART-systemet er under utvidelse og oppgradering, Luas-nettverket skal utvides med flere linjer i tillegg til byggingen av en ny Metro, som inkluderer en linje til flyplassen. Alt dette foregår i regi av prosjektet Transport 21.
Det er en rekke fergeforbindelser mellom Irland og Storbritannia, samt Isle of Man i Irskesjøen og Frankrike.
Kultur
Keltisk harpe er Irlands nasjonalemblem og inngår blant annet i Irlands riksvåpen og på logoen til St. James's Gate Brewery (som produserer Guinness). Uilleann pipes er en tradisjonell irsk sekkepipe med mye til felles med den skotske. Fiolin (fiddle, fele) er utbredt. Bodhrán er den irske varianten av rammetromme. Blikkfløyte er også typsik for tradisjonell irsk musikk. På 1900-tallet spilte musikk en viktig rolle i fornyelse av den irske nasjonalfølelsen. Musikken har til dels vært tilpasset et internasjonalt marked og turister som oppsøker landets puber.
Riverdance og Lord of the Dance er populære danseshow. Irland er også kjent for ølet Guinness.
Irlands filmindustri får statsstøtte fra Bord Scannán na hÉireann, hvilket har hjulpet regissører som Neil Jordan og Jim Sheridan, og støttet irske filmer som John Crowleys Intermission, Neil Jordans Breakfast on Pluto med flere. En politikk med skattelette og andre initiativ har også ført til at internasjonal film har kommet til Irland, blant annet Mel Gibsons Braveheart og Steven Spielbergs Saving Private Ryan. Irlands viktigste bidrag til matkulturen er Irish stew.
Irland hadde sitt eget alfabet, ogham, som ble gradvis ble avløst av det latinske som ble bragt til landet rundt år 400 av kristne misjonærer.
Litteratur
Irland er også kjent for sine mange diktere og landet har gitt et stort bidrag til engelsk litteratur relativt til landets folketall. Fire av landets forfattere har blitt tildels nobelprisen i litteratur W.B Yeats, George Bernhard Shaw, Samuel Beckett og Seamus Heaney. Fra den engelsk perioden er Jonathan Swift kjent. Den konservative filosofen Edmund Burke var av irsk opphav. Forfatteren Oscar Wilde var født og oppvokst i Dublin i en anglo-irsk familie. Bram Stoker, kjent for Dracula, ble født i utkanten av Dublin. A nation of poets er landet også blitt kalt.
Musikk
Irland er kjent for sin tradisjonelle musikk, The Chieftains (etablert 1963) var de første som på 1900-tallet nådde ut til et yngre og et internasjonalt publikum. The Clancy Brothers og The Dubliners ble etablert på omtrent samme tid. The Clancy Brothers virket blant annet i folk-miljøet i New York da den unge Bob Dylan dukket opp. Dylan var en ivrig fan og elev av de litt eldre irene.
Mange innflytelsesrike band og artister kommer fra landet, blant andre Flogging Molly med sin blanding av Irsk folkemusikk og Punk rock, U2, Niall Horan, Thin Lizzy, The Pogues, Andrew Strong, My Bloody Valentine, Rory Gallagher, Sinéad O'Connor, Boomtown Rats, The Corrs, Horslips, Boyzone, Ronan Keating, The Cranberries, Clannad, Waterboys, Gilbert O'Sullivan, Westlife, Enya og The Script. Mary Black er kjent for fremføring av både tradisjonell irsk musikk og nyere popmusikk, og var en av Irlands ledende sangere på slutten av 1900-tallet. I begynnelsen av det 21. århundre ble Damien Rice og The Thrills berømte internasjonalt. The Frames er et populært band i Irland, som også er blitt kjent internasjonalt, men konkurrerer med nyere band som Bell X1 om plassen som det best likte rockebandet i Irland. Irland har vunnet Eurovision Song Contest 7 ganger.
Irland er også stort innen klassisk musikk; komponister som Turlough O'Carolan, John Field Gerald Barry, Michael William Balfe, Charles Villiers Stanford og Charles Wood kommer herfra.
Sport
Konkurransesporten hurling har trolig førkristen opprinnelse. Gælisk fotball er populært og ligner dels på rugby, dels på fotball.
Oppføring på UNESCOs lister
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
To steder i Irland er med på UNESCOs verdensarvliste: Brú na Bóinne er det største megalittisk monumentet i Europa, mens øya Skellig Michael blant annet har restene etter et kloster fra mellom det sjette og åttende århundre.Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv
Oppføringer på UNESCOs liste knyttet til aktivt vern av immateriell kultur (Intangible Cultural Heritage). Årstallet angir når det ble listeført hos UNESCO.
Oppstryn
Jostedalsbreen nasjonalparksenter ligger ved Fosnes.
Riksveg 15, som går over Strynefjellet fra Otta til Måløy, går gjennom Oppstryn. Nasjonal turistvei Gamle Strynefjellsveien starter ved Hjelle.
Lejrekrøniken
Lejrekrøniken eller Chronicon Lethrense er en kort latinsk krønike fra Danmark skrevet på 1100-tallet. Den omhandler oldtidskongerne i Danmarks historie, sagnene om Danmarks tilblivelse og Roskildes grunnleggelse.
Bakgrunn
I motsetning til Roskilde-krøniken som hovedsakelig inneholder virkelige historiske hendelser fra tiden etter at kristendommen ble innført i Danmark er Lejrekrøniken en opptegnelse av legendariske hendelser om de gamle førkristne danske kongene og de eventyr som etter hvert ble tillagt dem. I den forstand er det ikke stor forskjell fra den første delen av Sven Aggesens Brevis Historia Regum Dacie eller Saxo Grammaticus’ Gesta Danorum, skjønt den er betydelig mindre og av dårligere litterær kvalitet. Verket blir noen ganger omtalt som Krøniken om kongene av Lejre, men det korte navnet Lejrekrøniken er mest vanlig i nordisk litteratur og det latinske navnet utenfor Norden. Dens moderne undertittel er vanligvis Om Danmarks tilblivelse.
Roskilde-krønikens tema er at Danmarks historie starter med Harald Klakks dåp i år 826 ettersom alt hedensk og ikke-kristent er den uvedkommende. Den henter sine synsvinkler og materiale fra Adam av Bremen som selv uttrykkelig gjorde oppmerksom på at han ikke fant det nyttig å utforske hedningenes bedrifter mens det var ugudelig å forbigå de kristnes. Lejrekrøniken er spesiell på den måten at den ikke inneholder denne selvpålagte forbigåelse av betydelige hendelser.
Den opprinnelige versjonen av Lejrekrøniken er et originalt verk. Dens fortellinger er interessante og den er senere kopiert over i andre skrifter, blant annet en kopi i de latinske annalene til katedralen i Lund (Lundårboken eller Annales Lundenses). På grunn av dette har Lejrekrøniken ofte blitt forbundet med annalene i Lund, og som den nå er en del av, men det er usannsynlig at krøniken var opprinnelig inkludert i dette skriftet. Stoff fra både Lejrekrøniken og Lundårboken gjenfinnes i den såkalte Rydårbok, en beretning om det danske folks historie fra kong Dan til 1288.
Foregrep Saxos verk
Det er antatt at krøniken ble skrevet eller satt sammen i løpet av den andre halvparten av 1100-tallet, sannsynligvis rundt 1170, og foregrep den langt mer berømte og vidløftige Gesta Danorum, som deler mange av dens fortellinger, og som ikke er funnet i andre kilder. Lejrekrøniken eller et tilsvarende verk synes å ha vært en av Saxos mange kilder. Lejrekrøniken har langt færre konger å vise til enn Saxos imponerende kongerekke, men kan likevel levere supplerende opplysninger.
Selv om forfatteren er ukjent er det mange indikasjoner på at han kan ha vært en skriver med tett forbindelse til Roskilde kirke. Antagelsen bygger på forfatterens store interesse for Roskilde by som han beskriver i fargerike detaljer, opptegner hvordan byen fikk sitt navn og lover udødelighet for byen på grunn av sin egen skriving.
John Cusack
John Paul Cusack (født 28. juni 1966 i Evanston i Illinois) er en amerikansk skuespiller. Han begynte som skuespiller i 1980-årene med filmer som Better Off Dead, The Sure Thing, One Crazy Summer og Sixteen Candles.
Karriere innen film og TV
Cusack gjorde en cameo i musikkvideoen til Trip At The Brain fra 1988 som ble produsert av Suicidal Tendencies. Året etter hadde Cusack hovedrollen som Lloyd Dobler i Cameron Crowe have Said Something. 1990-tallet begynte med True Colors og thrilleren The Grifters. Han ble senere tilbudt hovedrollen som Fred i filmen Drop Dead Fred, men han trakk seg fra prosjektet på grunn av et dødsfall i familien.
Cusack hadde en stor suksess med sine roller i komedien Grosse Pointe Blank og regissør Jerry Bruckheimers blockbuster Con Air. Andre filmer er Being John Malkovich, High Fidelity, skrekkfilmen 1408, basert på en novelle av Stephen King med samme navn, Grace Is Gone og som leiemorder Brand Hauser i War, Inc., sammen med Hilary Duff og Marisa Tomei.
Blogging og politisk engasjement
Mellom 2005 og 2009 var John Cusack en av bloggerne på bloggen til The Huffington Post, og gjorde blant annet et intervju med Naomi Klein. Han blogget blant annet om sin motstand mot krigen i Irak og sin forakt for George W. Bush og hans regjering. I juni 2008 var Cusack med i et reklameinnslag hvor han hevdet at George W. Bush og John McCain hadde de samme holdningene og prioriteringene.
Familie
John Cusacks eldre søstre Ann Cusack (født i 1961) og Joan Cusack (født i 1962) er begge skuespillere. Også søsknene Bill Cusack (født i 1964) og Susie Cusack (født i 1971) har arbeidet som skuespillere.
Annet
I mars 2008 arresterte politiet en kvinne som befant seg utenfor Cusacks hjem i Malibu. Hun ble anklaget for ha fulgt etter skuespilleren over en lengre periode. Kvinnen fikk en dom på fem års prøvetid, og måtte møte til psykiatrisk rådgivning, samt at hun ble beordret til å holde seg unna Cusack, hans hjem, familie og virksomhet i de neste ti årene.
Cusack er fan av Chicago Cubs og Chicago White Sox. Han har nivå 6 i kickboksing.
Kongsberg Cup (skihopping)
Kongsberg Cup (norsk: Kongsberg-pokalen) var et hopprenn som ble arrangert årlig fra 1953 til 1976 (unntatt 1974). Det gikk på rundgang mellom alpelandene Frankrike, Italia, Sveits, Vest-Tyskland, Østerrike og Jugoslavia (Slovenia). Det besto av senior-, junior- og lagkonkurranse. Kun hoppere fra de seks arrangørlandene kunne vinne Kongsberg-pokalen, men hoppere fra andre land deltok også i rennet.
Plombering
Plombering er det samme som forsegling. Slike forseglinger ble ofte utført med smeltet bly (fransk og latin: plomb) men brukes nå i mere vid betydning.
5. serierunde i Adeccoligaen 2007
5. serierunde i Adeccoligaen 2007 startet 5. mai klokken 16:00 med den TV-sendte kampen mellom Notodden og Sogndal. Runden ble avsluttet med syv kamper den 6. mai 2007 som alle startet klokken 18:00.
Beaufortia
se teksten
Beaufortia er en gruppe karpefisker i familien Gastromyzontidae. De lever i hurtigstrømmende vann og har modifiserte bukfinner som de bruker til å klamre seg fast i steiner.
Fylkesvei 3676
Fylkesvei 3676 går mellom Ålebekk og Breiviga i Lillesand kommune. Veien er 3,2 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 238 (Aust-Agder).
Profilklær
Profilklær er klær som benyttes for profilering av en bedrifts navn, eller varemerke, kort sagt: salgsfremmende klær. På engelsk benyttes gjerne begrepene promotional apparel, eller promotional wear. Disse benyttes også til å kommunisere budskap, for eksempel av politiske partier, organisasjoner med mer.
Etymologi
Sammensatt av ordet profil i betydningen image, identitet, hovedinntrykk eller særpreg, gjerne konstruert eller tydeliggjort gjennom profilering, og ordet klær.
Markedet for profilklær
Profilklær utgjør en stor andel av hva som totalt blir solgt av profilprodukter. Ifølge bransjeorganisasjonene ASI, PPAI , PSI og EPPA utgjør profilbransjen ca. 5% av all markedsføring globalt, og ca. 10% av all markedsføring utenom media. Ifølge samme kilder er markedet i USA ca. 17 milliarder US$ (2010) og i Europa ca. 7 milliarder euro (2010), og veksten fra 2009 til 2010 ca 7 %.*
Bransjen preges fortsatt av mange aktører, med ca 3500 leverandører / 21 000 distributører i USA, og ca 2000 leverandører / 10000 distributører i Europa.
Profilklær er en milliardindustri, og benyttes daglig av de fleste forbrukere, ofte uten at de er klar over at plagget de har på seg, har blitt produsert for å styrke identiteten til en bedrift eller et varemerke. Dette favner i dag alt fra enkle plagg som t-skjorter, til sportsklær og konfeksjon.
Produksjon
Det kan enten være ferdigproduserte klær som etterarbeides lokalt med for eksempel silketrykk, broderi (maskinbroderi)med mer, eller de kan være designet og produsert spesielt på fabrikk for bedriften eller varemerket.
Det finnes en rekke lagerførende grossister som fører sine egne kolleksjoner av klær ment til bruk som profilklær, som f.eks. svenske New Wave Group AB som totalt omsatte for over SEK 4,2 milliarder i 2010 ifølge Allabolag.se. En rekke kjente varemerker i detalj, tilbyr nå også sine klær til bruk for profilering, heriblant også noen i Norge.
Profesjonelle bedrifter og varemerker legger ofte ned betydelige ressurser i design og materialvalg, og får produsert egne kolleksjoner av profilklær som er sammenliknbare med klær fra kjente merkevarer i detalj. Disse klærne blir designet og produsert på samme måte som andre varemerker i mote og sport. Ofte benytter oppdragsgiver (bedrift eller varemerke) da seg av en leverandør som besørger design og produksjon, dette omtales i bransjen ofte som OEM; Original Equipment Manufacturer.
Profilklær i detaljhandelen
Profilklær selges også til konsumenter via butikker, blant disse er for eksempel varemerker som Porsche, John Deere, CAT, Ferrari og Red Bull.
Leverandører i Norge
Det finnes en rekke selskaper i Norge som tilbyr profilklær, så det skulle ikke være noe problem for disse selskapene om vi i Wikipedia avstår fra å drive reklame for noen av de. Følgelig vil vi her altså bare henvise leserne til andre informasjonstjenester som tillater reklame eller bevisst lenker til kommersielle firmaer.
Chen Zhili
Chen Zhili (forenklet kinesisk: 陈至立, tradisjonell kinesisk: 陳至立, pinyin: Chén Zhìlì; født 21. november 1942 i fylket Xianyou i provinsen Fujian i Kina ) er en kinesisk kommunistisk politiker. Hun har innehatt ledende partiverv i Shanghai og vært undervisningsminister i Folkerepublikken Kina (1998–2003).
Carl Sundt-Hansen
Carl Fredrik Sundt-Hansen (født 30. januar 1841 i Stavanger, død 27. august 1907 samme sted) var en norsk-dansk maler.
Sundt-Hansens malerier representerer en sen, naturalistisk utført nasjonalromantikk. De fleste maleriene hans er folkelivsskildringer og portretter. Forfatteren Hild Sørby karakteriserer ham som «en overgangsfigur mellom det litterære, romantiske düsseldorfske figurmaleri og den realistiske, hverdagslige realismen». De mest kjente maleriene representerer alvorlige, mørke og dramatiske scener. Dette gjelder for eksempel maleriene «Såret» (1888) og « En begravelse ombord» (1890), som begge finnes i Nasjonalgalleriet. Malerier av Sundt-Hansen eies også av Nasjonalmuséet i Stockholm, Stockholms slott, Bergen billedgalleri og Stavanger kunstmuseum,
Navn og statsborgerskap
Som ung brukte maleren navnet Carl Hansen, og først i 1878 tok han morens navn Sundt som mellomnavn. Malerier er signert Carlhansen, Carl Hansen, Carl Sundthansen og Carl Sundt-Hansen. Han studerte i København (1859–60), Düsseldorf (fra 1861) og Paris (1866–69). Som arbeidende maler bodde han fra 1871 i Stockholm, fra 1882 i København, og til sist bosatte han seg i Valle i Setesdal. Fra 1. mars 1889 var Sundt-Hansen dansk statsborger.
Barndom og oppvekst
Carl var sønn av Elisa Margretha Sundt og Lauritz Wilhelm Hansen, stadshauptmand i Stavanger. Faren var opprinnelig dansk, moren var fra en gammel velstående kjøpmannsfamilie, og planen var at Carl skulle overta familiefirmaet Ploug & Sundt. Imidlertid ville Carl heller bli kunstner, så han overlot familiefirmaet til den yngre broren Wilhelm Severin Hansen.
Gressvik BMX-klubb
Gressvik BMX-klubb (stiftet 10. juni 1986) er en norsk BMX-klubb fra Gressvik. Kjell Stuerød har vært leder i Gressvik BMX-klubb siden 2002.
Carl Sundt-Hansen
Barndom og oppvekst
Faren Lauritz var interessert i både kunst og teater, og han arbeidet hardt for å få opprettet et fast teater i byen. Han lot selv oppføre en bygning der andre etasje ble brukt til teaterframføringer.
Gressvik BMX-klubb
Historikk
Det begynte med at far og sønn Møklegård fikk låne et stykke jord av kommunen rett ved siden av Sportssenteret (nå er det bygget eldreboliger på den tomta). Det ble laget en enkel liten BMX-bane som ungene kunne trene på. Første stevnet hvor klubbens medlemmer deltok var i Göteborg 6-7. september 1986. Det har rent mye vann i Glomma siden den gang, og skikkelig sving på sakene ble det først da klubben fikk tildelt ny tomt av kommunen.
Carl Sundt-Hansen
Barndom og oppvekst
Blant Carls barndomsvenner var både Kitty Kielland og Alexander Kielland.
Mulighetene for å få opplæring i tegning og maling var sterkt begrenset i Stavanger, men Carl fikk noe undervisning i tegning av tegnelærer og botaniker Bernhard Fredrik Hanson.
Studieår i København
I januar 1859 reiste Carl til København, 16 år gammel. Her fikk han undervisning ved Det Kongelige Danske Kunstakademi, og også ved Frederik Helsteds tegneskole. Bolig fikk han hos en av Akademiets professorer, men Carl mistrivdes med det strenge overoppsynet.
I Danmark fikk Carl impulser fra folkelivsskildringene til Frank Vermehren, Jørgen Valentin Sonne, Christen Dalsgaard og Julius Exner.
Studieår i Düsseldorf
I 1861 flyttet Sundt-Hansen til Düsseldorf for å studere ved Kunstakademie Düsseldorf. Byen var på denne tiden et sentrum for malerkunst i Europa. Nordmennene Adolph Tidemand og Hans Gude var begge professorer ved akademiet, men Carl var ikke elev av disse. Hovedlærer for Carl i Düsseldorf var sveitseren Benjamin Vautier.
I 1864 sendte Sundt-Hansen hjem sitt første bilde fra Düsseldorf. Bildet bar tittelen Een Hardangersk Bygdeskomager. Det ble vist i Kristiania Kunstforening og ble svært positivt mottatt. Året etter stilte han ut maleriet «Den Forskudte» samme sted, og han var nå vel etablert som kunstner.
Maleriene til Sundt-Hansen var ofte hverdagslige scener, med bare en eller to personer til stede i bildet. Personskildringene er preget av realisme. Trass i regelmessige besøk til familien i Stavanger, har få av Sundt-Hansens bilder motiv fra hjembyen. Sommeren 1864 besøkte han Hardanger og Sogn.
Det tre bildene «En laxefisker», «Et sæterbesøk» og «Husandagt» ble i 1866 utstilt på den skandinaviske utstillingen i Stockholm. «Et sæterbesøk» ble innkjøpt av den norsk-svenske kongen Karl IV, som var svært kunstinteressert og selv malte bilder. Etter kong Karls død i 1872 ble bildet testamentert til Nasjonalmuséet i Stockholm.
Studieår i Paris
Fra Düsseldorf reiste Sundt-Hansen i 1866 videre til Paris. Her ble han inspirert av malere som Jean-Louis-Ernest Meissonier og Paul Delaroche. Sundt-Hansens bilde «En Savoyard der stryger en Svovlestikke for at tænde sin Papircigaret» er fra oppholdet i Paris. Dette bildet ble utstilt i Kristiania Kunstforening i 1867.
Kong Karl IV besøkte Verdensutstillingen i Paris i 1867 og utnevnte da Sundt-Hansen til ridder av Kungliga Vasaorden, etter igjen å ha latt seg begeistre av arbeidene til maleren.
Få arbeid er kjent fra Sundt-Hansens Paris-opphold. I 1871 dro maleren igjen til Düsseldorf, og deretter videre til Kristiania. Planen var å slå seg ned i hovedstaden, men Sundt-Hansen fant arbeidsforholdene i Kristiania vanskelige. Han foretok flere reiser på landsbygda, til Hardanger, Numedal og Eggedal. I denne perioden laget han en rekke små interiørstudier.
Stockholm
Det har ikke vært mulig å slå fast om Sundt-Hansen i 1871 reiste til Stockholm på kongens invitasjon. Det er mulig at Sundt-Hansen ble hoffmaler hos kongen, men kong Karl døde i september 1872, og ingen dokumentasjon på Sundt-Hansens eventuelle stilling er etterlatt. Sundt-Hansen bodde i Stockholm fram til 1882.
I Stockholm malte Sundt-Hansen en rekke bilder i større format enn han hadde gjort tidligere, blant annet «Marsk Stigs døtre» (1872), «Hjemsøgelsen» (1873), «I lendsmandsarresten» (1875) og «Konfrontasjon» (1878). Motivene er ofte dystre og alvorstunge. Bildet «Marsk Stigs dødtre» inneholder trass i tittelen kun én kvinne, og dette skal være fordi Sundt-Hansen etter å ha hørt en nedsettende bemerkning om motivet skal ha revet i stykker det opprinnelige bildet. Det bildet som finnes i dag er en restaurert del av det opprinnelige maleriet. Nationalmuséet i Stockholm kjøpte maleriet «Konfrontasjon».
I Stockholm deltok Sundt-Hansen aktivt i byens sosiale liv. En nær venn i Stockholm var Lorentz Dietrichson, som i 1876 ble den første professor i kunsthistorie ved Universitetet i Kristiania.
Konkurs i Stavanger
Sundt-Hansens maleteknikk var svært tidkrevende, og inntekten fra maleriene var antagelig ikke tilstrekkelig levegrunnlag. Firmaet til familien i Stavanger har sannsynligvis også sikret Sundt-Hansen er visst utbytte. I 1882 var Stavanger utsatt for et økonomisk tilbakeslag, og i likhet med en rekke andre handelsbedrifter i byen gikk familiefirmaet Plough & Sundt konkurs. Fra da av var Sundt-Hansen nødt til å livnære seg på egen hånd. For lettere å kunne gjøre dette, flyttet Sundt-Hansen til København.
Broren Wilhelm i Stavanger var ruinert. Han var gift med Frida Hansen, og for å hjelpe på økonomien i familien begynte hun å arbeide med billedvev. Svogeren Carl var blant dem som oppmuntret henne til dette. Også Frida Hansen ble en betydelig billedkunstner.
I København malte Sundt-Hansen over 30 malerier, et betydelig større antall enn tidligere. Motivene er også lettere og mer publikumsvennlige enn tidligere. Mange motiv er hentet fra Setesdal. Bildene er ofte fotografisk korrekte i alle detaljer.
Den 1. mars 1889 ble Sundt-Hansen dansk statsborger. Han ble samtidig fullverdig medlem av det danske Akademi, etter å ha blitt tatt opp som utenlandsmedlem i 1884. Utenlandsmedlemmer hadde ikke stemmerett i Akademiet.
Koreanske familienavn
Dette er en liste over koreanske familienavn, alfabetisk etter alfabetet Hangul. «S» betyr Sør-Korea, mens «N» betyr Nord-Korea.
Det mest vanlige navn er Kim.
Carl Sundt-Hansen
Konkurs i Stavanger
Sundt-Hansen ble boende i København til 1896.
Valle i Setesdal
I 1896 dro Sundt-Hansen tilbake til Norge og bosatte seg i to små tømmerhytter på eiendommen «Tussehaugen» i Valle i Setesdal. Her ble han boende til like før sin død i 1907.
Modellen til bildene «Setesdalsgutt» og «Setesdalsgutt titter opp» het Ånund Ånundson Rike. «Setesdalsgutt» er fra 1904.
Vinteren 1907 fikk Sundt-Hansen nikotinforgiftning, og etter dette kom han ikke til krefter igjen. Sommeren 1907 reiste han til Stavanger, og på sykehuset der ble det påvist at han led av kreft. De siste levemånedene bodde han hos broren Hans Sundt-Hansen i Stavanger. Han døde 27. august 1907.
Gatenavn
Carl Sundt-Hansen er hedret med Carl Sundt Hansens gate ved Byhaugen i Stavanger.
Kinesiologi
Kinesiologi egentlig anvendt kinesiologi, er en metode for alternativ behandling grunnlagt av kiropraktoren George Goodheart på 1960-tallet. Kinesologer hevder å kunne diagnostisere enkelte sykdommer finne behandling ved å teste muskelstyrke og muskelsvakheter.
Behandlingformens forklaringsteori er en blanding av projeksjonsmedisin, østlig meridianlære «(qì)». Utøverne kombinerer massasje, kostholdsråd og homeopatisk behandling. Kinesiologer anser at et svekket organ følges av svekkelse i en muskel. Ved å teste muskelstyrker i forskjellige situasjoner, undersøker en kinesiolog om det foreligger psykiske eller fysiske «ubalanser» eller «blokkeringer» i «energisystemet». Det er så terapeutens oppgave i bidra til å skape «balanse». Kinesiologen behandler ikke sykdommer eller symptomer som sådan, men ifølge utøverne, testes og balanseres livsenergien slik at man styrker personens selvhelbredelsesprosesser. Utøvere av behandlingsformen hevder at kinesiologi kombinerer moderne, vestlig fysiologi, anatomi og bevegelse med østlig teori om «menneskers energisystem» (såkalte meridianer) som leder «livsenergi», qì.
Det finnes ikke vitenskapelig dokumentasjon på at kinesiologi er i stand til å diagnostisere bedre enn gjetning.
Navnet kinesiologi er hentet fra gresk κίνησις kinese for bevegelse og λόγος logos lære det vil si bevegelseslære.
Det finnes flere forskjellige retninger innen kinesiologi, blant annet berøringskinesiologi, biokinesiologi, forebyggende kinesiologi, transformasjonskinesiologi og pedagogisk kinesiologi. Felles for alle retningene er muskeltestingen.
Historikk
Kinesiologi er utviklet av den amerikanske kiropraktoren George J. Goodheart og ble presentert som behandlingsmetode i 1965. Goodehearts teori var at energiflyten i kroppen kunne balanseres ved å manipulere (massere) akupunkturpunkter. I tillegg kan også mentale teknikker, fysisiske øvelser, homøopatiske midler, naturmidler og kostholdsveiledning brukes i kinesiologien.
Den Norske Kinesiologiforening ble etablert i 1989. I Danmark ble pedagogisk kinesiologi anerkjent som undervisningsmetode av Undervisningsministeriet i 1989.
Offisiell status i Norge
I NOU 1998:21 «Alternativ medisin», som også er kjent som «Aarbakkeutvalgets innstilling», vurderes kinesiologi. Følgende konklusjoner trekkes:
Referanser
Artikkelen er i hovedsak basert på stoff fra NOU 1998:21 Alternativ medisin
Fylkesvei 3680
Fylkesvei 3680 går mellom Langdalstjenn og Dypvig i Lillesand kommune. Veien er 887 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 241 (Aust-Agder).
Ruth Osborn
Ruth Osborn (født 24. april 1912 i Shelbyville i Missouri i USA, død 8. januar 1994) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Osborn vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Hun kom på andreplass i diskos for damer med et kast på 40,12 bak sin landsmann Lillian Copeland som vant på ny olympisk rekord med tiden 40,58.
Minnehåndterer
Minnehåndterere er vanligvis implementert som en del av mikroprosessoren, men kan også realiseres som en separat integrert krets.
Navigasjon
Navigasjon er læren om hvordan man finner veien over havet eller gjennom luften og praktisering av denne læren. Verbet er å navigere.
Mara-do
Mara-do (hangul: 마라도, koreansk: Marado) er ei øy vel 8 km sør for Jeju som også er en øy sør for Koreahalvøya, som er 0,3 km² stor. Øya befolkes av vel 90 mennesker, og er en populær turistdestinasjon. Øya knyttes til Jeju med en fergeforbindelse.
Navigasjon
Historikk
Verbet å navigere er avledet fra latin av ordene navi som betyr skip og gere som betyr å lede. Å navigere betyr altså å lede eller føre et skip/fartøy; tross ordets egentlige betydning, brukes det i dag som et synonym på å «finne frem».
Mara-do
Mara er en del av den administrative enheten Daejeong-eup i Seogwipo, som utgjør den sørlige delen av Jeju. Daejeong-eup består dessuten av øya Gapa-do.
Navigasjon
Historikk
Den tidligste form for navigasjon var landnavigasjon. Maritim navigasjon oppsto da den førhistoriske sjøfarer prøvde å styre sin flåte eller uthulte tømmerstokk ved å bruke kjente landemerker som styringshjelpemidler. Etter hvert prøvde han å styre uten å ha landemerker i sikte. Om natten kunne han ha himmellegemer å styre etter, men navigasjon etter stjernene slik vi kjenner det, var ikke mulig før man forsto månens og solens bevegelse.
Mara-do
Øyas subtropiske marine habitat er unikt og vernet som naturreservat, og ble klassifisert som sørkoreansk nasjonalmonument nr. 423 (천연기념물 제423호) den 18. juli 2000.
Navigasjon
Historikk
Sjøreisen til Pytheas fra Massalia omkring 350 til 300 før Kristus er en av de første kjente fortellingene om navigasjon i historisk tid.
Mara-do
Øya var opprinnelig ubebodd. De første opptegnelser om fast befolkning er fra 1883. På øya finnes det en grunnskole, politistasjon, kirke og et fyrtårn. De 90 innbyggerne fordeler seg på vel 40 husstander. Vel 700 turister er innom øya hver dag.
Atchafalaya Basin Bridge
Atchafalaya Basin Bridge er to parallelle broer i staten Louisiana i USA. Broene fører motorveien Interstate 10 over Atchafalaya-bassenget. Total lengde er 29,3 km. Broene ble åpnet i 1973.
Fylkesvei 4998
Fylkesvei 4998 går mellom Svortland og Kvernahaugen i Bømlo kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 14 (Hordaland).
Asurnasirpal I
Asurnasirpal I (akkadisk: Aššur-nāṣir-apli I, innskrevet som maš-šur-PAB-A, «guden Aššur er beskytter av arvingen») var konge av Assyria i tiden 1049–1031 f.Kr. og den 92. som var listet på den assyriske kongeliste. Han var sønn og etterfølger av Sjamsi-Adad IV, og styrte i 19 år i en vanskelig periode av assyrisk historie, merket av hunger og krig med nomadestammer fra ørkenen i vest. Han er best kjent for sin bønn om soning og anger til Ištar av Nineve.
Liv og virke
I henhold til en kongelig hymne som komponert til hans ære, ble han født «i fjellene som ingen kjenner», noe som kan antyde at han ble født i landflyktighet, eller kanskje et litterært grep, da det fortsetter: «Jeg var uten forståelse og ba ikke for deres majestet.» Det forteller at da Ištar utpekte ham til konge, han hadde gjenopprettet hennes religiøse kult. Kjent fra en enkelt kopi i Asurbanipals bibliotek, inkluderer det en bønn til gudinnen om gi ham helsen tilbake fra den sykdom som har rammet ham, siterer hans gjenopprettelse av tempelet og bønn for å overtale henne. Den adresserer Ištar av Nineve og Ištar av Arbil som om de var to adskilte guddommer. En annen, fragmentert litterær bønn takket henne for hennes gunst.
En enkelt, kort mursteininskripsjon kommer fra hans palass i Assur, som var lokalisert mellom sørvest fronten av zigguraten og Anu-Adad-tempelet. Den hvite obelisk er tidvis tilskrevet ham av historikere, men oftere til hans senere etterfølger med samme navn, Aššur-nāṣir-apli II, på grunn av dets interne innhold (jakt, militære kampanjer, og videre) passer bedre til hva som er kjent om hans styre. Den synkroniserte kongeliste oppgir hans babylonske motpart som Kaššu-nādin-aḫi (ca. 1006–1004 f.Kr.), men sannsynligvis kun for stilistiske hensikter da det synes som at det ikke var noen nedtegnet kontakt mellom de to kongedømmene i denne perioden.
Han ble etterfulgt av sin sønn, Salmanassar II, som nevner ham på en av sine inskripsjoner og senere av en annen sønn, Assur-rabi II, som fikk et langvarig styre.
Vitenskapsåret 1352
Vitenskapsåret 1352 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1352.
Tralle
En tralle er en liten vogn eller kjerre med ett, to, tre eller fire små hjul som kan brukes som lastbærer. Betegnelsen brukes på norsk om mange slags små og store trillevogner, med og uten motor, laget for å frakte eller flytte varer eller personer.
Typer
Ordet tralle brukes om ulike typer lette eller små transportredskap og framkomstmidler:
Også ulike typer lastevogner som går på skinner, enten det er små skyvbare anleggsvogner, tippbare slipp- og gruvevogner, dressiner, sparketraller og motortraller til materialtransport og tjenestekjøring på jernbanelinjer, kan kalles traller. Det samme gjelder brettstativer på hjul, landbrukstraller, kantinetraller og pasientbord, handlevogner og bårer på hjul. En vogn skilles noen ganger fra tralle ved at en vogn har karmer.
Maksimal lastekapasitet oppgis som regel i kilogram av produsenten.
Hjul
Traller lages med ulike typer hjul i forskjellige størrelser og materialer som har ulike egenskaper.
Størrelser på trallehjul oppgis som regel i millimeter, både når det gjelder dekkdiameter, dekkbredde, akselbredde og akslingdiameter. Noen ganger benyttes tommer istedet, men disse tallverdiene er gjerne avrundet.
Et hjul kan enten være fast eller svingbart (snurrefunksjon/leddhjul), og med eller uten brems. Tvillinghjul er en variant hvor to hjul settes inntil hverandre istedenfor ett, og dermed tåler økt vektbelastning. Noen trallehjul har kulelager for at de skal trille bedre.
Autostadt
Autostadt (tysk for «Bilbyen») er en turistattraksjon i området rundt Volkswagen-fabrikken i Wolfsburg i Tyskland, med biler i hovedfokus. Det inneholder et museum, en paviljong for hver bilprodusent i Volkswagen-gruppen, et kundesenter hvor man om ønskelig kan hente sin nye bil og ta en rundtur gjennom den store fabrikken, en guide til evolusjonen av veier og en kino i en stor kule. Det er også stedet med de største glassdørene i verden og den lengste linjen malt på bakken. Linjen starter utenfor Wolfsburg og går gjennom Autostadt til et område på en gård. Den er rundt 6,5 km lang.
Paviljonger på Autostadt
Det er syv paviljonger, to for Volkswagen, og et for hvert av de andre merkene i Volkswagen-gruppen.
Volkswagen
Det er to paviljonger for Volkswagen som viser produksjonen og utviklingen av biler.
VWs utviklingspaviljong er den paviljongen som har størst flateinnhold i hele Autostadt. Paviljongen er formet som en sylinder og har to etasjer som stiller ut en av hver VW-modell, pluss en liten souvenirbutikk i overetasjen hvor man kan kjøpe diverse VW-artikler, som t-skjorter, Die Cast-modellbiler og diverse tilbehør til bilen.
Produksjonspaviljongen er den minste og en av de sist produserte paviljongene i Autostadt, og den var ikke inkludert i den opprinnelige Autostadt.
Bentley
Bentley-paviljongen er bygget inni en liten bakke, og er delvis under bakken. Den er bygget på to nivåer, men man går en spesiell vei og det er derfor ikke trapper, men kun slakke nedoverbakker. Bygningen har et marmortak, og inngangen er kuttet inn i siden av glasset foran. Utgangen er et stykke unna, og den ligger ca. en halv etasje nedenfor.
Paviljongen begynner med en rulletrapp i et mørkt rom, hvor det vises en film på begge sidene som viser alle modellene Bentley har produsert siden selskapet ble opprettet. Deretter er den en spiralvei som går nedover rundt en roterende modell av en veivaksel som blir lyst opp med farger som skifter. TV-skjermer i forskjellige størrelser er plassert rundt om i denne spiralen, som viser filmer om hver av Bentley-modellenes egenskaper.
Škoda
Paviljongen inneholder en masse metallskupturer, og er den eneste bygningen som ikke viser frem noen av modellene.
Lamborghini
Bygningen er helt sort, og en snurrende vegg som bytter mellom utsiden og innsiden med en gul Lamborghini Murciélago festet på, hilser besøkende. På innsiden er det et bur, og bak den, står Lamborghinien når den er på innsiden. Når den er på innsiden starter et show, hvor lysene blir svakere, og tørriståke kommer inn og fyller rommet fullstendig. Mens tåken fyller rommet, blir bilen – som er festet på snurreveggen – vertikalt snurret 180° utover, og når tåken forsvinner, er bilen da borte. Bilen er da på utsiden av bygningen.
Audi
Bygningen er stor og har en omvisningsrunde hvor det vises forskjellige modeller, inkludert den siste nye bilen med quattro-motor, og bilen som ble brukt i 24-timersløpet Le Mans. Det er også to modeller av Audi TT, en skåret ut i en blokk av tre, og en i børstet metall. Ved siden av dem er det stilt ut dukker med beskyttede ansikt som snakker tysk ved siden av dem. En spiralvei omringer en sirkelformet projeksjonsskjerm som viser forskjellige filmer med prosjektene plassert inni skjermene. Under skjermen nede i hovedetasjen er det en andregenerasjons Audi TT utstilt, som besøkende kan prøvesitte.
SEAT
SEAT-paviljongen er omringet av vann og planter og er en av de største paviljongene. En metallvei er plassert ved starten av broen som leder til inngangen til bygningen. Taket over inngangen er av glass, og på høyre side er det en vegg full av røde sidespeil. Det er utstilt en tredjegenerasjons SEAT Toledo inni et glasshus. Plattformen den står på roterer, og sidedørene på høyre side er åpne. Det neste rommet deretter viser alle nåværende SEAT-modeller. En trapp leder opp til en mellometasje med mange dataskjermer. Dette leder til slutt til en utgang som viser en trebasert bro på metallrør. Denne broen er intearktiv; rørene består av høyttalere som spiller SEAT-kastanjetter-SFX for hvert skritt over broen.
Besøkende
Autostadt får over 1,2 millioner besøkende i året. Autostadt er veldig populært på grunn av den moderne arkitekturen som er i hver bygning. Det er ekstremt høy bruk av vann og vegetasjon mellom paviljongene, og en masse gress er også rundt på området. Det moderne designet er ikke bare i bygningene, men også i møblementet, som f.eks. stolene og benkene.
Attraksjoner
Ute i «hagen» er det en liten bane for SUVen Volkswagen Touareg under broen som leder fra hovedbyen til Autostadt som er plassert over hovedkanalen som går gjennom byen, Mitterland Kanalen. Besøkende må vise førerkort før de får lov til å prøve bilene. Først kjører guiden bilen rundt banen mens han viser bilens egenskaper og gir informasjon om bilens utrustning. Etter at man har kjørt rundt banen, kan besøkende kjøre bilen mens guiden sitter i passasjersetet og passer på. Andre passasjerer må sitte i baksetet. Noen av hindrene i banen er en 21 graders bakke, en annen bakke som heller sideveis, en vanndam, en sandbunker som er plassert under en bro, en lang vei og mange små kuler som får et av hjulene til å bli reist opp fra bakken. Prisen på dette er 25€, ca. 205 norske kroner.