cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Barkbiller
Utseende
Gruppen barkbiller består av mange ganske like, små brunsvarte arter. Det finnes 68 arter i Norge, og de er mellom 2-8 millimeter lange. Kroppen er mer eller mindre sylindrisk. Hodet er stort og bredt, med relativt store fasettøyne som oftest er innskåret i framkanten, av og til helt delt i en øvre og en nedre del. Noen arter (for eksempel i slekten Hylastes) har en markert, kort snute, andre ikke. Antennene er knebøyde og ganske korte, og ender i en kraftig kølle. Brystkjoldet (pronotum) er oftest omtrent så langt som bredt, med rundede sider. Dekkvingene er parallellsidige, og ender tvert. Mange grupper har bakerst i midten en stor grop som er kantet med kraftige tenner. Beina er nokså korte. Larvene er bleke og C-formede med ingen bein og en markert hodekapsel.
Levevis
Barkbiller flest lever under barken på døende eller døde trær. De regnes derfor ikke som et alvorlig skadedyr. I Skandinavia er det kun stor granbarkbille (Ips typographus) som kan opptre i så store mengder at de i ekstreme tilfeller kan angripe og drepe levende trær ved selve billeangrepet. I tillegg er det noen arter som sprer sopp eller virus som kan drepe trær, som almebarkbiller (se under).
Hunnen hos barkbillene har små fordypninger bakerst på sine dekkvinger, disse brukes som en «øse» når hun graver ganger under barken på trær. Øsen brukes til å transportere boremelet vekk.
I gangene barkbillehunnen har gravd ut, legges eggene. Barkbillehunner lager et fast mønster av ganger under barken. Hver art har sitt eget mønster. Hos de fleste arter av barkbiller brukes feromoner (luktstoffer) til å tiltrekke det andre kjønnet. Hos stor granbarkbille skiller hanner ut feromoner når de er klare til å ta i mot hunner. Dette har man utnyttet i bekjemping av disse billene ved å sette ut feller agnet med feromoner, som fanger tusenvis av begge kjønn. Dessverre blir billenes naturlige fiender (blant annet maurbiller) også tiltrukket av feromonene og omkommer ofte i store mengde i fellene.
Et variert kjønnsliv
Barkbillene oppviser en rekke forskjellige strategier for formering og yngelpleie. En del arter er haplodiploide: hunnene er diploide, men hannene er haploide, som vil si at de har bare halvparten så mange kromosomer som hunnen. I slike arter utvikler hannene fra ubefruktede egg. Hos de haplodiploide barkbillene er innavl reglen, med paringer mellom søsken eventuelt mor og sønner. Noen hunner i den skarptannete barkbillen formerer seg klonalt via partenogenese. De fleste andre har mer konvensjonelle mønstre med paring mellom ubslektede individer. Noen tropiske barkbiller som lever i bladstilker har uvanlig lav fruktbarhet til insekter å være – hver hunn kan legge kanskje bare fem-seks egg i løpet av levetiden. Dette kompenseres med at overlevelsen er uvanlig høy på grunn av billenes utpregede yngelpleie.
Ambrosiabiller
De fleste barkbiller lever av det saftige sevjelaget (kambiet) mellom barken og veden, men noen borer også innover i veden. En slik gruppe er ambrosiabillene, som ikke ernærer seg av selve veden, men av sopp som de dyrker på veden. I Norge, finnes denne levemåten hos løvtrebarkbille og andre arter av Xyleborus. Tunnelene går gjerne dypt inn mot kjernen i treet. Soppene de dyrker er beslektet med gjærsopp, og de skiller ut en gjær- eller øl-lignende lukt som tiltrekker andre ambrosiabiller til treet. Ved er ganske næringsfattig, men soppene som vokser på den er derimot næringsrike, og det gjør at ambrosiabillene kan fullføre utviklingen sin ganske raskt (3 – 14 uker) i kontrast til andre vedlevende biller som gjerne bruker flere år på utviklingen. De nyklekte billene tar med seg sporer av soppene i spesielle lommer (mycangia) når de flyr ut for starte nye kolonier. Ambrosiabillenes tunneler og deres assosierte sopp kan forringe vedens verdi som tømmer, og ambrosiabiller er derfor regnet som skadedyr på tropiske tømmertrær.
Almesyke
Noen av artene i slekten splintborere (Scolytus) angriper alm, der hunnen legger egg på svekkede trær. Hun gnager en rett morgang og legger en rekke egg der. Larvene gnager først i rett vinkel ut fra morgangen og sprer seg så utover slik at larvenes ganger radierer ut fra morgangen. Det store problemet er at disse billene sprer soppen Ceratocystis ulmi, som dreper almetrærne. Sykdommen kalles almesyke, og har nesten utryddet modne almetrær i store deler av Europa; den har også spredt seg noe på Østlandet i Norge. Rotskudd kommer fortsatt opp, men alle de store trærne er drept av soppen. I Norge er det trolig for det meste almesplintborer (Scolytus laevis) som sprer sykdommen.
Systematisk inndeling
Denne oversikten er ikke skrevet i hierarkisk skrivemåte. Du kan lese mer om dette her : System (biologi) og Gruppe (biologi). Oppgitte arter er de som finnes i Norge.
Johann Ambrosius Bach
Johann Ambrosius Bach (1645–1695) i Eisenach) var en tysk musiker og Johann Sebastian Bachs far.
Thomas Jacobsen (fotballspiller)
Thomas Jacobsen (født 16. september 1983) er en norsk fotballspiller.
Johann Ambrosius Bach
Liv
Ambrosius Bach var sønn av Christoph Bach d.e. og Magdalena Grabler. Faren var bymusikant i Arnstadt, og Ambrosius fikk tidlig en musikalsk opplæring. Noen år etter sin fars død i 1661 forlot han Arnstadt for å ta de tradisjonelle vandreårene som musikantgesell.
Snøskredulykkene i Lofoten og Vesterålen 1956
Snøskredulykkene i Lofoten og Vesterålen 1956 var flere snøskred som rammet Lofoten og Vesterålen natt til 7. mars 1956. Skredene tok totalt 20 menneskeliv, i tillegg fikk en mann hjerteanfall og døde dagen etter.
Johann Ambrosius Bach
Liv
I 1667 fikk Bach en stilling i Erfurts Ratsmusikanten, ledet av onkelen Johann Bach. 1. april 1668 giftet Ambrosius seg med Maria Elisabeth Lämmerhirt, og i 1671 slo familien seg ned i Eisenach der Ambrosius hadde fått post som bymusikant. De fikk tilsammen åtte barn, hvorav fem nådde voksenalder. Fire ble musikere.
Thomas Jacobsen (fotballspiller)
Thomas Jacobsen spilte i Bodø/Glimt hele sin juniorkarriere, og var med Glimt-juniorene som kom til finalen i junior NM i 2002. Der tapte Glimt mot Brann. I 2003 sesongen var han seniorspiller uten reelle muligheter til å komme inn på A-laget til Bodø/Glimt. Han valgte derfor å gå til naboklubben Innstranden som spilte i 3. divisjon.
Aristocats II
Aristocats II er et musikkalbum med Aristocats, utgitt i 2006.
Johann Ambrosius Bach
Liv
Maria Elisabeth ble gravlagt 3. mai 1694, og 27. november samme år giftet Ambrosius seg med Barbara Margaretha Keul. Bare tre måneder senere døde han selv, og de to yngste barna, Johann Jacob og Johann Sebastian, flyttet til sin eldste bror, Johann Christoph Bach.
Virke
Om en skal tro tidsvitnene brakte Ambrosius musikken i Eisenach opp på et helt nytt nivå:
Thomas Jacobsen (fotballspiller)
Han fortsatte i Innstranden til laget var oppe i 2. divisjon i 2005 sesongen. Det endte med nedrykk til 3. divisjon, samme år som Bodø/Glimt rykket ned fra Tippeligaen til Adeccoligaen. Jacobsen ble ansett som Innstrandens beste spiller og etter å ha prøvespilt for Glimt i desember 2005 ble han tilbudt kontrakt.
Yunfu
Yunfu (forenklet kinesisk: 云浮, pīnyīn: Yúnfú) er en by på prefekturnivå i vestlige Guangdong-provinsen i Folkerepublikken Kina. Den grenser til Zhaoqing i nord, Foshan i øst, Jiangmen og Maoming i sydvest, Yangjiang i syd og den autonome regionen Guangxi i vest.
Thomas Jacobsen (fotballspiller)
Jacobsen var mye inn og ut av laget i 2006–sesongen. Til tross for at han likte seg best på midtbanen ble han også mye brukt som høyreback. I 2007 sesongen spilte han bortimot fast på høyreback og følge spillerbørsene i lokalavisene var ikke det tilfeldig.
Fudbalska Federacija na Makedonija
Fudbalska Federacija na Makedonija (FFM) er særidrettsforbundet for fotball i Nord-Makedonia med tilholdssted i Skopje. FFM er landets øverste fotballorgan og er ansvarlig for å avholde nasjonale serie- og cupmesterskap samt landskamper for herrer og kvinner i ulike aldersklasser. Forbundet ble grunnlagt i 1949 og ble medlem av både FIFA og UEFA i 1994.
Thomas Jacobsen (fotballspiller)
Den 9. desember 2008 signerte han en treårskontrakt med Lyn. 2009-sesongen for Lyn ble delvis ødelagt av skader og var kun på banen i åtte Tippeligakamper. Jacobsen har vært fast inventar på Lyn sin høyrebeck i starten av 2010-sesongen. Den 4. mai 2010 mot Sogndal kom hans første scoring i Lyn-drakten. Etter at Lyn gikk konkurs sommeren 2010 trente Jacobsen med Bodø/Glimt, men ble ikke tilbudt kontrakt i første omgang. Den 31. august 2010 ble det klart at han returnerte til Bodø/Glimt.
Yunfu
Administrative enheter
Byprefekturet Yunfu har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū), ett byfylke (市 shì) og 3 fylker (县 xiàn).
Fudbalska Federacija na Makedonija
FMF arrangerer blant annet Prva Liga (landets øverste divisjon) og Kup na Makedonija (det nasjonale cupmesterskapet). Nåværende fotballpresident er Muamed Sejdini.
Snøskredulykkene i Lofoten og Vesterålen 1956
Det første skredet gikk på Øverland i Sigerfjorden i Sortland kort tid etter midnatt. Det feide fire bolighus på sjøen. Ni barn og fire voksne omkom, men ingen menn, ettersom mange av mennene på stedet var borte på fiske da skredet gikk. En mann som hadde overlevd skredet døde imidlertid av hjerteproblemer dagen etter, og regnes gjerne som den 14. omkomne.
Yunfu
Samferdsel
Kinas riksvei 324 fører gjennom området. Den går fra Fuzhou i provinsen Fujian og gjennom Guangdong, Guangxi, Guizhou, og ender i Kunming i Yunnan.
Snøskredulykkene i Lofoten og Vesterålen 1956
I Langvassdalen i Kvæfjord, bare noen få kilometer unna skredet i Sigerfjord, gikk et snøskred som knuste to bolighus og tok fem menneskeliv. Samme natt knuste et snøskred kraftstasjonen i Kongsmarka ved Svolvær, der to maskinister omkom.
Presidentvalget i USA 1848
Presidentvalget i USA i 1848 var det 16. presidentvalget i USAs historie. Valget var helt åpent, sittende president James Knox Polk hadde oppnådd så å si alle de mål han hadde satt seg på en termin, og med en sviktende helse som skulle ta livet hans fire måneder etter at han forlot embedet holdt han løftet sitt om ikke å stille til gjenvalg. I 1846-47 hadde Whigpartiet lagt all sin energi i å fordømme Polks krigspolitikk, men måtte foreta en rask helomvending nå. I februar 1848 overrasket Polk alle med Guadalupe Hidalgo-traktaten som gjorde slutt på krigen med Mexico og ga USA nye, store territorier (inkludert California og mesteparten av Arizona og New Mexico). Medlemmene i Whigpartiet stemte 2-1 i Senatet for godkjenning av traktaten, og sommeren 1848 nominerte de krigsveteranen Zachary Taylor som sin presidentkandidat. Selv om han lovet fred fordømte han ikke krigen eller Polks krigspolitikk, og Whigpartiet måtte følge opp dette. De skiftet fokus til spørsmålet rundt om slaveri skulle forbys i de nye territoriene. Valget av Taylor kunne virke desperat, han var helt klart ikke dedikert til Whigpartiets prinsipper, men han var populær for sin innsats i krigen.
Taylor og Cass vant begge 15 stater, men fordi Taylor vant i de folkerikeste statene fikk han 36 flere valgmannsstemmer og ble dermed USAs 12. president.
Emir Spahić
Emir Spahić (født 18. august 1980) er en bosnisk fotballspiller som for tiden er klubbløs. Han spilte sist i den tyske klubben Hamburger SV.
Lasse Gjertsen
Lasse Gjertsen, også kjent som Lassegg, (født i Larvik) er en norsk animatør som er blitt kjent for videoen Hyperactive. Videoen ble lagt ut på YouTube i mai 2006 der Gjertsen opptrer som en hyperaktiv «human beatbox». Videoene hans er sett over 49 millioner ganger per februar 2021. Gjertsen har utdannelse fra animasjonslinjen på Møre Folkehøgskule i Ørsta og animasjonslinjen på Kent Institute of Art & Design i England.
Lasse Gjertsens video Hyperactive var nominert til i kategorien Most Creative-video i YouTubes 2006 Video Awards, hvor den endte på en tredjeplass.
I tillegg til videoarbeidet har Gjertsen produsert et album med electronica-musikk.
Gjertsen har de siste årene jobbet for NRK med produksjon av seersuksessen Minibarna, der han lager animasjon og legger stemmer på de animerte innslagene.
Sammen med Rune Røsting og Karl Arthur Pedersen vant han Gullruten 2021 i klassen beste vfx for NRKs serie Minibarna og ble nominert i samme klasse for serien under Gullruten 2022.
Vestaper
Vestaper eller bredneseaper (Platyrrhini) er aper som er endemiske for Den nye verden. Dette er typisk apekatter som lever i de frodige regnskogene i Mellom- og Sør-Amerika.
Inndeling
De høyere apene består av tre distinkte grupper:
William Nygaard d.y.
William Nygaard d.y. (født 16. mars 1943 i Oslo) er tidligere forlagssjef og administrerende direktør i forlaget H. Aschehoug & Co. A/S. Han er sønnesønn av forlegger og politiker William Nygaard d.e.
William Nygaard ble 1. april 1974 ansatt som forlagssjef i Aschehoug etter Arthur Holmesland, som var forlagets sjef i perioden 1956–1973. Holmesland overtok i sin tid jobben etter Sigurd Some som ledet forlaget i perioden 1954–1956.
Nygaard har vært styremedlem i Aschehoug-konsernets hel- og delvis eide datterselskaper, og har også vært styremedlem i Visjoner Teater og det samiske forlaget Davvi Girji.
Fra 10. juni 2010 til juni 2014 var han styreleder i NRK.
Styreleder i Norske PEN i perioden 2013 til 2019.
Aschehoug
Etter at Aschehoug tidligere mest hadde utgitt skole- og undervisningslitteratur, endret William Nygaard som ny forlagssjef forlagets profil og forlagspolitikk ved å satse på skjønnlitteratur og store bokverk. Nygaard satset dessuten på sakprosaen med et bredt utgivelseprogram innen dokumentar- og faktalitteratur. Dette omfattet både norske og oversatte bøker, og også barne- og ungdomsbøker. Aschehoug innførte etterhvert et nytt og variert billigbokprogram både med aktuelle samtidsforfatteres, og med klassikere som Sigrid Undset og Johan Falkberget. William Nygaard var en pådriver i utgivelsene av de store nye bokverkene forlaget etterhvert lanserte med bl.a. Norges kulturhistorie, Aschehougs verdenshistorie, Norge i krig, Vestens tenkere, Husadvokaten, Norges musikkhistorie, Norsk idehistorie og Aschehougs Norgeshistorie. I tillegg til de store verkene satset forlagssjefen på store enkeltbøker, bl.a. de egenutviklede kunstbøkene om Munch, Vigeland, Grieg og Ibsen, og store internasjonale samproduksjoner som Aschehougs Barneleksikon.
William Nygaard var aktiv i å utvikle nye konsepter omkring bokutgivelsene med vekt på serietilknytning og identitet, tydeliggjort gjennom bøkenes formgivning og design og riktig pris. Nygaards utdannelse som siviløkonom og tidligere erfaring fra konsulentvirksomhet gav nye impulser i forlaget og medvirket til at moderne markedsføringsmetoder ble tatt i bruk med bl.a testing av bøkenes pris, design og utstyrskomponenter. Nye direktesalgskanaler ble også utviklet som et supplement til bokhandlersalget. Kunnskapene og erfaringene på disse områdene kunne William Nygaard også ta med seg som styremedlem i datterselskapene, både i bokklubbene, Forlagssentralen og Kunnskapsforlaget.
Forlagspolitikk
Som styremedlem i Den norske Forleggerforening markerte William Nygaard seg med stor tydelighet ved sitt engasjement for fastprissystemet og den norske Bokavtalen. Engasjementet dreiet seg om å bevare avtaleverket. Mer grunnleggende dreiet dette seg om å få aksept for at hensynet litteraturpolitikken måtte avveies i forhold til den nye konkurransepolitikken. Dette førte til en rekke til dels skarpe offentlige debatter. Den nye konkurranseloven og Konkurransetilsynet ble en hovedmotstander i denne sammenheng. En samlet bokbransje, med både forfattere og oversettere, forlag og bokhandlere argumenterte sterkt for den norske Bokavtalen, blant annet gjennom høringsuttalelser til kulturmeldingene. Mens konkurransetilsynet mente at Bokavtalen i realiteten var en kartellavtale og førte til høye bokpriser, og følgelig burde avvikles, mente forfatterne og bokbransjens aktører at Bokavtalen dreier seg om norsk litteraturpolitikk og om litteraturens vilkår. Og om betydningen av lesere og lesing, og om tilgjengelighet litteratur, og på bredden av bøker som utgis. Og helt vesentlig ; om forfatterne og deres arbeids- og inntektsvilkår. William Nygaard har i debatten pekt på at det europeiske fastprissystemet for bøker er utviklet med tanke på å skape stabile og forutsigbare arbeidsbetingelser, og i Norge spesielt; ikke minst av hensyn til de norske forfatternes standardkontrakter. Fastprissystemet er selve bærebjelken i dette mangefasetterte avtaleverket. Om denne ordningen skulle falle bort ville ville også grunnlaget for de norske forfatterkontraktene opphøre. De nye reglene i konkurranseloven var utviklet for et allment varemarked, men anvendt som en regulering av bokmarkedet er det et lite hensiktsmessig virkemiddel sett i lys av intensjonene i norsk kultur- og litteraturpolitikk. Dette er grunnen til at de fleste land i Europa har en lovfestet fastprisordning på bøker. Fastprissystemet har også ivaretatt hensynet til bokhandlernes situasjon, og Bokavtalen ivaretar intensjonen om at bokhandelen kan kunne presentere bredden av alt som produseres av nye bøker.
Attentatet i 1993
11. oktober 1993 ble Nygaard skutt og livstruende skadet utenfor sin bolig. Først 25 år senere siktet Kripos flere gjerningspersoner. Det blir antatt at bakgrunnen for attentatet var Aschehougs utgivelse av Salman Rushdies kontroversielle roman Sataniske vers, som utløste en islamistisk fatwa mot forfatteren og bokens oversettere og forleggere. Etterforskningen av attentatet ble i 2010 gjenopptatt da man konkluderte med at den opprinnelige etterforskningen var mangelfull. Nygaard overlevde drapsforsøket og fortsatte som sjef i Aschehoug fram til 31. mars 2010.
University of Northern Iowa
University of Northern Iowa er et delstatseid universitet i Cedar Falls i delstaten Iowa, USA. Det ble opprettet i 1876, og fikk universitetsstatus i 1967. Lærertettheten og skolepengene er relativt høye, og de faglige rangeringene som laveregrads lærested er meget høye.
De seks fakultetene ved UNI er:
Ved universitetet var det 12 327 studenter og 810 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 6 112 for studenter folkeregistrert i Iowa. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.
Skalpering
Skalpering er å skjære skalpen, et stykke hud med hår fra hodebunnen, av en fiende som bevis på seier eller som et krigstrofé.
Skalpering er mest kjent fra indianerkrigene i USA og ble foretatt av både indianere og hvite kolonister gjennom flere århundrer. Indianerne fremførte rituelle skalpedanser, og krigerne brukte skalper som dekorasjon. Både døde og levende kunne skalperes.
Oldtidens skytere
Herodot forteller om skyternes skikker rundt skalpering: De skar et snitt over ørene, grep tak i skalpen og nærmest ristet kraniet ut, Etterpå ble skalpen skrapt ren, og krammet mellom hendene til den var bløt og bøyelig som en serviett. «''Skyteren er stolt av disse skalpene, og fester dem til tømmene på hesten sin. Jo flere slike skalp-«servietter» en mann kan fremvise, jo mer respekteres han.''» Angivelig gikk mange med kapper av sammensydde skalper. Andre flådde fiendens høyre arm med neglene på, og brukte dette hylsteret som pilekogger. Ifølge Herodot var menneskehud tykk og blank, og overgikk nesten alle andre huder i å være hvit. Angivelig flådde noen skytere hele kroppen på fienden, spilte huden ut over en ramme og tok dette troféet med på hesten når de var ute og ri.
Utbredelse
Skikken forekom blant prærieindianerne og nordamerikanske indianerstammer i østlige skogområder, men opprinnelsen er uviss. Da europeerne kom til Nord-Amerika på 1600-tallet, spredte skikken seg ved at kolonialistene oppfordret, og delvis betalte, allierte indianere for å skalpere fiendene. Skalpering ble praktisert på begge sider i krigen mellom indianere og europeiske nybyggere. Det samme skal ha skjedd under den amerikanske uavhengighetskrigen med Storbritannia.
14. mai 1756 kom «skalpe-kunngjøringen» der den britiske guvernøren i Nova Scotia, Charles Lawrence (1709-60), utlovet en dusør på £ 30 for hver voksne mannlige fange av micmac-stammen som ble innbrakt levende; alternativt £ 25 for hver micmac-kvinne eller -barn innbrakt levende, eller £ 25 for skalpen av en voksen mannlig micmac. Beløpet skulle utbetales omgående av øverstbefalende på hvert av hans majestets fort i Nova Scotia ved mottakelse av fanger eller skalper.
Overlevende etter skalpering
En kaptein Greg, stasjonert på Fort Stanwix i New York, overlevde en skalpering. De overlevende var imidlertid svært sårbare for infeksjoner som også kunne angripe selve kraniet, slik at hjernen ble liggende ubeskyttet. Noen var også plaget av at øyenbrynene falt ned i øynene, siden det ikke var noe som holdt dem oppe. Gjennomsnittlig brukte pasienten to år på å komme seg etter en skalpering.
16. november 1755 ble den tyske Kobel-familien angrepet av 7-8 indianere i sitt hjem i Pennsylvania. Familien var fredelige mennonitter som kom til den nye verden i 1710 og ble sendt i øst og vest av skruppelløse britiske politikere. Familien kom til enighet med mohawk-indianere om å leie land hos dem, og levde godt blant dem inntil britene forlangte at Kobels skulle betale rike briter for jorden i stedet. Kobels flyttet igjen og forhandlet seg til jord av delawareindianere. Dette fungerte også godt, frem til de franske indianerkrigene. Kobels var verken franske eller britiske, og ga uttrykk for at de derfor kjente seg trygge. Men ved overfallet i 1755 ble foreldrene drept, og av deres åtte barn ble tre skalpert og døde samme dag. Dessuten overlevde to døtre som også var skalpert. 28. juni 1827 var høvding Zitkaduta (= Røde Fugl) og to andre winnebago-krigere gjester i et fransk nybyggerhjem, der de henrettet to hvite, den ene var far til den 8 måneder gamle Mary Louisa Gagnier. Babyen fikk skalpert hud fra bakhodet, mens moren hennes unnslapp med Marys bror Francis på 2½ år. Under forberedelsene til babyens begravelse ble det oppdaget at hun pustet. Gagnier vokste opp, giftet seg to ganger og fikk ikke færre enn 13 barn. For å skjule skaden dekket hun alltid bakhodet med en liten hette. Røde Fugl (1788–1828), kledd i hvitt elgskinn overga seg og stammen sin til de hvite 2. september 1827. En statue er reist av ham.
I 1864 dro 13 år gamle Robert McGee mot Santa Fe sammen med sine foreldre som imidlertid omkom på reisen. Den foreldreløse gutten fortsatt vestover med et vogntog underveis til New Mexico med forsyninger, men i det vestlige Kansas ble soldatene som ledsaget vogntoget, forsinket, og følget ble da angrepet av en gruppe siouxindianere anført av høvding Lille Skilpadde (Little Turtle). McGee var hjelpeløs tilskuer til den påfølgende massakren, før han selv ble ført frem for høvdingen. Lille Skilpadde ville selv drepe gutten og skjøt ham bakfra. Deretter skjøt høvdingen to piler i McGee, som fremdeles var ved bevissthet da Lille Skilpadde snittet ham bak ørene og skar hodehuden løs. Gutten ble liggende mens flere krigere stakk ham med spyd og kniver. Da soldatene ankom, fant de samtlige skalpert, men McGee og en annen gutt var fremdeles i live. De ble fraktet til et fort der den andre gutten døde. McGee overlevde og ble tatt bilde av i 1890 da han fortalte sin historie til en lokalavis.
Josiah Pugh Wilbarger (1801-45) var født i Kentucky. Som veteran fra krigen i 1821 dro han til Missouri, giftet seg i september 1827 og flyttet til Texas i desember. Her ble han og fire andre menn som var ute for å ta nytt land i august 1833, overrasket av en gruppe på 60 comanche-indianere nær det nåværende Austin. To i følget ble drept, mens to andre klarte å stikke av og overlot den sårede Wilbarger til sin skjebne – han var skutt i begge beina. Han ble så omringet, skutt i halsen og skalpert. Wilbarger skal ha forklart at skalpering var overraskende smertefritt, men «mens ingen smerter kunne merkes, hørtes fjerningen av issehuden som den fryktinngytende rumlingen fra fjern torden». Samme natten vekket Sarah Hornsby mannen sin og sa at Wilbarger ikke var ikke død: «Jeg så ham i en drøm.» Hun forklarte hvor hun ut fra drømmen mente at han befant seg. Wilbarger skal ha overlevd natten ved å slepe seg bort til et vannhull som han drakk av og skyllet sårene sine i. Mens han lå der, la fluer egg i sårene hans, og han fortalte siden hvordan det kjentes da larvene klekket seg ut i huden hans. Han sank sammen under en eik, der han mente å se sin søster Margaret Clifton i et syn. Hun ba ham om å vente under eiken der han ville bli funnet. Og neste dag ble han funnet. Redningsmennene bar ham til nærmeste hus og sørget for pleie. Angivelig fikk Wilbarger siden vite at han søster, bosatt i det fjerne Missouri, døde dagen før overfallet.
Wilbarger overlevde, og hans kone sydde en hatt til ham beregnet på å skjule skadene. Han døde i møllen sin en gang han reiste seg for raskt og slo hodet i en takbjelke. Han døde på stedet. Wilbarger er gravlagt sammen med sin sønn John Leman Wilbarger på Texas State Cemetery. Gravsteinen opplyser at sønnen var en Texas ranger, og ble drept av indianere på Rio Grande-elven 20. august 1850.
Eksterne lenker
Escalpelamento
Folkefronten (Estland)
I løpet av glasnost kom flere demokratiske protester i Estland til overflaten. Folkefronten ble dannet på initiativ fra «reformkommunisten» Edgar Savisaar i en direktesending på ETV i april 1988. Savisaar og Marju Lauristin stilte seg i spissen for organisasjonsdannelsen i oktober samme år. De sluttet krefter med liberalere i kultureliten, som Heinz Valk, Rein Veidemann, Mati Hint og Peet Kask, og fikk tilslutning av blant andre miljø- og kulturvernere, som Endel Lippmaa og Lennart Meri.
Folkefronten har som politisk organisasjon blitt kalt et «protoparti». Det fanget opp mange politiske strømninger som hadde til felles at de ønsket å avskaffe kommunistpartiets maktmonopol og sørge for en myk overgang til demokratisk styre. Forholdet til mer radikale uavhengighetsbevegelser, som Det estiske nasjonale uavhengighetspartiet (ERSP) og grasrotparlamentet Den estiske kongressen, var komplisert.
Fra 1990 til 1992 var Savisaar sjef for en overgangsregjering til nasjonalt, demokratisk styre med basis i Folkefronten. Regjeringens krisepolitikk medvirket til at Folkefronten ble fliset opp.
Savisaar dannet Det estiske senterpartiet på restene av Folkefronten i 1991, men brukte Folkefrontens navn på valgforbundet ved det første frie parlamentsvalget i 1992 og fikk 12,2 prosent av stemmene. Folkefrontens organisasjon ble formelt oppløst i november 1993.
Filmåret 1897
Filmåret 1897 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1897.
Avdøde
...
Øyskjeggene
I 1194 gikk øyskjeggene på nederlag mot kong Sverre og birkebeinerne i slaget ved Florvåg. Her falt både Sigurd og Olav Jarlsmåg, og øyskjeggene gikk i oppløsning på grunn av store tap. Kong Sverre ville sende en hær til Orknøyene for å hevne seg på Harald Maddadsson og orknøyingene fordi de hadde gått i mot ham, men Harald reiste i 1195 til Norge for å forlike seg med Sverre. Sverre krevde å få herredømmet over Hjaltland fra Harald, og lot også Harald fortsette å være jarl på Orknøyene kun med det vilkår at Sverre skulle ha halvparten av Haralds skatteinntekter. Kampen mot kong Sverre fortsatte imidlertid med en ny motstandsflokk, baglerne, som ble opprettet to år etter.
Senegal under Sommer-OL 1964
Senegal under Sommer-OL 1964. Senegal deltok for første gang i et OL under Sommer-OL 1964 i Tokyo. De vant ikke noen medaljer.
Novo Xingu
Novo Xingu er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Bubba Smith
Charles Aaron «Bubba» Smith (født 28. februar 1945, død 3. august 2011) var en amerikansk skuespiller og profesjonell fotballspiller på 1960- og 1970-tallet. Hans skuespillerkarriere startet på slutten av 1970-tallet. Han var kjent for sin høyde på 2 meter.
Târgu Mureș
Târgu Mureș er hovedstad i fylket Mureș, Transilvania, Romania. Byen hadde i 2011 en befolkning på 134 290 innbyggere.
Bubba Smith
Profesjonell fotballkarriere
Smith ble draftet først i NFL Draft i 1967 av Baltimore colts med et pick som tidligere hadde tilhørt det nye laget New Orleans Saints før det ble byttet til Colts mot quarterback Gary Cuozzo. Smiths lagkamerat fra Michigan State, running back Clinton Jones, fulgte ham som andre pick. 🇵🇪 er Smith den eneste spilleren fra Michigan State som har blitt plukket opp først i et draft.
Smith spilte som defensive end i NFL og nådde Super Bowl to ganger i sine fem første sesonger. Storfavorittene Colts tapte mot New York Jets i Super Bowl III og vant Super Bowl V to år senere, etter -sesongen. Det var den eneste gangen Smith vant en Super Bowl-ring. I intervjuer sa Smith at han aldri brukte ringen, da han var skuffet over at han og lagkameratene ikke klarte å vinne Super Bowl III. Han ble skadet under sesongoppkjøringen i 1972 da han sprang inn i en stålstang som NFL på den tiden brukte for å måle yards, og måtte stå over sesongen.
Profesjonell skuespiller
Etter fotballen begynte Smith en skuespillerkarriere med mindre roller innen film og på TV på slutten av 1970-tallet og tidlig 1980. Han var best kjent for sin rolle som Moses Hightower i filmserien om Politiskolen, en rolle han hadde i alle unntatt én av filmene i serien. Han var også stjernen i den kortlivede TV-serien Blue Thunder.
Dødsfall
Smith ble funnet død i sitt hjem i Los Angeles av hans oppsynsmann den 3. august 2011. Han døde fra akutt medikamentforgiftning og hjertesykdom. Vektreduksjonsstoffet Fentermin ble funnet i hans kropp. Hans hjerte veide mer enn det dobbelte av et gjennomsnittlig menneskelig hjerte. Han ble 66 år gammel.
AristoCats
AristoCats er et norsk country-/gammeldans-band som ble startet i inngangen av 1970-tallet. Musikerne er fra Sotra, vest for Bergen. Navnet fikk de i 1973, noe som markerer den egentlige starten.
Stordalsvatnet (Åfjord)
Stordalsvatnet er en innsjø i Åfjord kommune i Trøndelag. Det er ca. 7 km langt, og er med et areal på 4,20 km² Åfjords største innsjø. Stordalselva, som er en god lakseelv, renner inn og ut av vannet, og det er holdt for å være et godt fiskevann for både røye, ørret (både sjøørret og ferskvannsørret) og laks.
AristoCats
Kjell Kallestad som hadde vært vokalist siden 1980 trakk seg fra gruppen i 2016. Han ble da erstattet av Siv Berge. I 2017 ble også Roy Vorland en del av AristoCats.
Não-Me-Toque
Não-Me-Toque er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Donna Bacalao
Operaen ble satt opp for tredje gang i 2010. Den ble de første årene regissert av Ronald Rørvik. Etter å ha vært utendørsproduksjoner de første årene, ble operaen fra 2016 flyttet innendørs til Festiviteten i Kristiansund. Den hadde da ikke blitt oppført siden 2012.
«Klippfiskopera»
Opphavsmennene fant på uttrykket «klippfiskopera» for å fremheve at operaen utspiller seg i det historiske Kristiansund, som på 1800-tallet hadde et økonomisk oppsving takket være produksjonen og eksporten av klippfisk. Fremstillingen av og handelen med klippfisk er bakteppet for handlingen i operaen.
Handling
Fortellingen om Donna Bacalao utspiller seg en gang i perioden 1850-1900, da Kristiansund var Norges viktigste senter for produksjon og eksport av klippfisk. Operaen utgir seg likevel ikke for å være et historisk spill eller historisk korrekt. Folkeoperaen låner noen trekk av Kristiansunds historie som ramme. Resten er fiksjon. Forestillingen åpner med klippfiskarbeidernes frykt for fremtiden. Det er svart hav og for lite fisk. Overtro florerer, og «Trollkjerringa», som egentlig ikke kan spå, mener undergangen er nær.
Den gamle klippfiskbaronen dør. Arvinger slåss om sitt, konkurrenter av avdøde ser sitt snitt til å komme høyere på strå. Den enes død er den andres brød.
Den avdødes unge sønn kommer hjem fra utlandet for å overta forretningene på vegne av sin mor. Han er visjonær, men ses på som en jypling av de andre klippfiskbaronene i byen. På tross av dette er det den fremtidige Kristiansundskongen vi her ser konturene av, som skal bli større enn dem alle, inklusive den argeste konkurrenten i byen: skipsrederen og eksportøren Klæppfesk-Olsen.
Nedgangstider, straffetoll på fisk og andre vanskeligheter driver flere av byens største aktører i konkurs, mens Kristiansundskongen og hans medhjelpere kjøper opp fiskevær og leverer råvarer til oppkjøpsskuter som kommer nordover, gir fiskerne de beste kredittene og finner opp en revolusjonerende ny og lufttett blikkemballasje, som loddes sammen og bevarer kvaliteten på råvaren over lang tid. Dermed gjør Kristiansundskongen det mulig også å nå fjerntliggende markeder som Brasil, Argentina og Cuba. Kristiansund blir som følge av nyvinningen Norges største klippfiskeksportør.
Sunnmøringen Orre Heite kommer fra Ålesund for å spionere på kristiansundernes suksess. Figuren med kallenavnet «Ryktebørsen» vingler fra den ene klippfiskbaronens side til den andre, alt etter hvem som betaler best. Det samme gjør Trollkjerringa: hun spår hva som helst – mot god betaling. Den store klippfiskbaronens fremtidige kone liker dessverre ikke fisk. Klakører og tjenerskap forsøker å gå sine velstående oppdragsgivere til hånde. Både humor og alvor flettes sammen.
Parallelt med at statister sørger for å gi tidsbilder av livet i Kristiansund, pågår et kammerspill mellom Donna Bacalao, Kongen og Ryktebørsen, som utspiller seg midt i det store spillet. Ryktebørsen er en storsjarmør, og både Trollkjerringa og «Åttemannsenka» advarer Donna Bacalao mot å ha noe å gjøre med denne sjarlatanen. De forteller henne at han er en troløs ryktespreder, og trolig er far til både den ene og den andre. Ryktebørsen har imidlertid et godt øye til Donna Bacalao. Men også Kristiansundskongen er tiltrukket av henne, tross hennes lave rang. Hun appellerer også til Kongen fordi hun er lojal mot ham, og bringer ham etterretninger om Klæppfesk-Olsens forsøk på å kjøpe opp arbeidsfolk og ødelegge for Kongens forretninger.
Grunnkretser i Nesna kommune
Grunnkretser i Nesna kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Nesna kommune, Nordland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Donna Bacalao
Handling
Donna Bacalao gir seg hen til begge to, og blir gravid. Kongen sørger over sin rikdom, som ikke gjør ham lykkelig. Han elsker én som ikke elsker ham tilbake. Kongen kan uansett ikke vedkjenne seg et eventuelt farskap. Fornuften tilsier at han må velge en kone av riktig rang og stand. Ryktebørsen derimot vil gjøre hva som helst for å påta seg farskapet; det blir klart at han elsker Donna av hele sitt hjerte. Men Donna vegrer seg, og hun avviser ham i første omgang. Hun er sikker på at Kongen er far til barnet. Spørsmålet vil bli avgjort av barnets øyenfarge. Er det Kongen som er faren, vil barnet forårsake en sosial skandale og skape en umulig situasjon for Donna. Dersom Ryktebørsen er barnefaren, vil han kanskje likevel få den han elsker, og Donna Bacalao kan si ja til den hun innerst inne skulle ønske er det ufødte barnets far. Mens Kongen har blå øyne, har Donna Bacalao og Ryktebørsen brune øyne begge to. Operaens spenningsmoment blir hvilken øyenfarge barnet vil vise seg å ha.
Utendørsoppsetningene
Det spektakulære utesceneområdet på Vikaneset i Kristiansund ble spesialbygd for denne forestillingen. Scenen ga muligheten til å vise både små og storslåtte opptrinn fra klippfiskadelens selskapsliv og allmuens lørdagsdans. Borgerskap og allmue ble satt opp mot hverandre i stor kontrast.
Saint Kitts
Innbyggertallet på Saint Kitts er 35 000, og arealet er 168 km². Øya ligger ca. 2.100 km sørøst for Florida.
Den største byen på Saint Kitts er Basseterre, som også er hovedstad i landet.
Historien som sukkerprodusent basert på slaveri under britisk herredømme gjør at flertallet på øya har afrikansk opprinnelse.
Lincang
Lincang (Forenklet kinesisk: 临沧; tradisjonell kinesisk: 臨滄; pinyin: Líncāng; Wade-Giles: Lín-ts'āng) er et byprefektur sørvest i Folkerepublikken Kinas sørvestligste provins, Yunnan. I fjellene her bor Wafolket. Det ble ansett som for «vilt» til å interessere tilgrensende makter, som både det britiskstyrte Burma og Kina. Muligens hadde wa-folkets ry som hodejegere noe med dette inntrykket å gjøre.
Administrative enheter
Byprefekturet Lincang har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū), 4 fylker (县 xiàn) og 3 autonome fylker (自治县 zìzhìxiàn).
Samferdsel
Kinas riksvei 214 løper gjennom området. Den fører fra Xining i provinsen Qinghai til Jinghong i Yunnan.
Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang.
Liten spissgjelledøgnflue
Liten spissgjelledøgnflue (Leptophlebia vespertina) er en døgnflue som tilhører familiegruppen spissgjelledøgnfluer.
Voksne (imago)
Kroppen er 6-9 millimeter lang. Brun på farge. Framvingene er trekantet, ganske lange. Bakvingene er mye mindre, omtrent en tredjedel av framvingene, de er ganske runde i formen. Vingene holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Lengst bak på bakkroppen er det tre lange haletråder (cerci).
Nymfer/larver
Nymfene er mellom 6-9 millimeter lange og har en langstrakt og rund kroppsform. De har tre haletråder som er omtrent like lang som kroppen. De har utvendige trakégjeller på bakkroppen som er bladformet og utdratt i en enkelt smal trådformet spiss, et filament.
Den er svært lik stor spissgjelledøgnflue, men kan skilles fra denne på at overgangen mellom selve bladet i gjellen og filamentet danner en jevn overgang. Undersiden av første (lengst fram) lår (femur) har små oppflikede tapper og ikke enkle tapper med fint hår. Kloen på tredje beinpar er nær like lang som kloen, mer enn en trefjerdedel.
Levevis
Liten spissgjelledøgnflue finnes mange typer ferskvann, i stille vann og stilleflytende elver. Den tåler ganske lav pH-verdi. Den klekker forholdsvis tidlig på året, vanligvis allerede 14 dager etter at vannet har blitt isfritt om våren.
Eggene slippes av hunnen ned på vann overflaten. De synker straks til bunnen. Stor spissgjelledøgnflue lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester eller råtnende planter.
Liten spissgjelledøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).
De voksne flyr tidlig på sommeren og mange steder er liten spissgjelledøgnflue blant de aller første døgnfluene som klekker. De voksne kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn.
Lykkeby
Lykkeby (Lyckeby, Lyckå) var en dansk middelalderby i Øster Herred i Blekinge.
Historie
Byen nevnes første gang i 1449. I 1507 ble Blekinge herjet av svenskene, og Lykkeby med slottet ble plyndret og brent. I 1564 under Den nordiske syvårskrig brant byen igjen ned.
I år 1600 mistet Lykkeby sine køpstadsprivilegier, fordi Christian IV ville styrke den nyanlagte festningsbyen Christianopel. I 1601 befalte kongen at Lykkeby slott skulle rives ned, og stenene brukes til å forsterke befestningen av Christianopel. Den årlige markedsdag ble også flyttet til den nye by. I 1636 beskrives byen som et magert fiskeleie.
Etter freden i Roskilde i 1658 gikk Lykkeby over til Sverige. I 1690 var fattigdommen så stor, at man ikke hadde råd til holde seg med en prest. I 1736 styrtet kirken sammen.
Der hvor middelalderens by lå ligger i dag den svenske Lyckby, som nå mere eller mindre er vokst sammen med Karlskrona.
Brensholmen skole
Brensholmen skole er en del av Hillesøyskolen, sammen med Kattfjord skole, Skarven Barnehage og Kattfjord barnehage. Skolen ligger på Brensholmen, med adresse Austeinveien 1, 9118 Brensholmen. Hillesøyskolen har en felles administrativ ledelse, men er lokalisert på flere ulike steder geografisk.
Brensholmen skole har et fådelt barnetrinn og et fulldelt ungdomstrinn. Elevene kommer fra Kattfjord skole for å gå ungdomstrinnet på Brensholmen skole.
Brensholmen skole har pr. 2011 ca 105 elever som kommer bra bygdene Sommarøy, Buvik, Kattfjord og Sandneshamn.
Pantitlán metrostasjon
Pantitlán er en metrostasjon på Mexico bys metronettverk. Den er endestasjon for linje Linje 1, 5, 9 og A. Den er den mest trafikkerte stasjonen på hele metronettverket, ettersom den er den eneste som brukes av fire forskjellige linjer. Stasjonen ligger i det administrative distriktet Iztacalco.
Stasjonspiktogramet er omrisset av to flagg, siden Pantitlán betyr «mellom flagg» på nahuatl. Stasjonen ble tegnet av Aurelio Nuño Morales og Isaac Broid.
Deler av filmen Total Recall ble filmet på stasjonen.
John Rutter
John Milford Rutter (født 24. september 1945 i London) er en britisk komponist og dirigent, kommandør av den britiske imperieordenen.
Arne Strand
Arne Strand (født 17. mars 1944 i Oslo, død 10. mai 2023) var en norsk redaktør og statssekretær (Ap). Han var sjefredaktør i Dagsavisen, redaksjonssjef i NRK og statssekretær i Gro Harlem Brundtlands andre regjering 1987–1989.
Liv og virke
Strand tok magistergrad i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo (1968). Strands magistergradavhandling hadde tittelen Det folkevalgte politiske lederskap i Oslo: en intervjuundersøkelse blant bystyrerepresentantene.
Strand fikk sitt første møte med journalistikken da han i 1964 fikk fortrede for kristenavisenVårt Land s nyhetsredaktør, teologen Einar Kvale. Strand fikk jobben, og arbeidet siden som journalist i både Vårt Land og i Arbeiderbladet. Deretter arbeidet han elleve år i NRK, først som økonomisk medarbeider, deretter som leder av radioens politiske avdeling og tilslutt fem år som redaksjonssjef.
Strand var fra 1987 til 1989 statssekretær på Statsministerens kontor under Gro Harlem Brundtland. Der hadde han hovedansvar for kontakt med pressen. Etter at Brundtland gikk av til fordel for Jan P. Syse, gikk Strand tilbake til en NRK-stilling som rådgiver i kringkastingssjefens stab. Strand ble i mars 1990 politisk redaktør i Arbeiderbladet (nåværende Dagsavisen). Han var senere konstituert som ansvarlig redaktør i Dagsavisen flere ganger grunnet redaktørbytter.
Strand var aktiv i Arbeiderpartiets studentbevegelse, blant annet som redaktør av studentavisen Tross Alt. Han satt senere i en rekke forskjellige utvalg i partiet.
Strand var programleder for programmet Kristiansen & Strand på TV 2 Nyhetskanalen sammen med Stein Kåre Kristiansen fra 2010 til 2014.
Han var far til programlederen Christian Strand (født 1980) som Arne Strand og kona adopterte fra Indonesia.
John Rutter
Komposisjonene og arrangementene til Rutter blir fremført over hele verden. Rutter er mest kjent for kirkemusikk, det meste forankret i den britiske korkulturen. Han har komponert og arrangert mange koraler, særlig julesanger, og han har komponert større korverk som Gloria og Requiem.
Grunnkretser i Kviteseid kommune
Grunnkretser i Kviteseid kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Kviteseid kommune, Telemark, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Lhasa Gonggar lufthavn
Lhasa Gonggar lufthavn er flyplassen for byen Lhasa i Tibet. Den ligger i fylket Gonggar og 62 kilometer utenfor byen Lhasa som er hovedstaden i Tibet. Flyplassen ble bygd i 1965 og er en av verdens mest høystliggende flyplasser.
Kupvatnet
Kupvatnet er en innsjø i Luster kommune i Vestland fylke. Den er regulert som magasin for Jostedal kraftverk.
Tom Hilde
Tom André Hilde (født 22. september 1987 i Bærum, oppvokst i Asker) er en norsk tidligere skihopper som representerer Asker Skiklubb / Kollenhopp. Han har tatt utdannelsen på toppidrettslinjen på Wang i Oslo. Etter å ha bodd mange år på Lillehammer, flyttet han sommeren 2015 til Oslo, samtidig som han gikk inn i B-landslagsgruppa til Roy Erland Myrdal.
Karriere
Han debuterte i verdenscupen i mars 2006 på Lillehammer, med 19.-plass som resultat.
Tom Hildes beste plassering i sin første sesong i verdenscupen oppnådde han med 4.-plass i Zakopane januar 2007.
Johan Arneng
Biografi
Johan Arneng er gift med Emmelie. I 2005 gikk Johan og hans samboer Emmelie sin ene nyfødte tvillingsønn bort. , noe som forårsaket et lengre sykefravær fra Djurgårdens IF sine kamper. Selv refererte Arneng til denne perioden som den vanskeligste i hans liv. Når Arneng så igjen ble aktiv i Djurgårdens IF, gikk ryktene om at en mulig overgang til andre klubber, for å komme seg vekk fra vanskelighetene, men han bestemte seg for å blir i klubben. I 2007 fikk Emmelie og Johan sitt andre barn, Melker.
Tom Hilde
Karriere
Han tok sølv i laghopp under VM i Sapporo 2007 sammen med Roar Ljøkelsøy, Anders Bardal og Anders Jacobsen.
Sesongen 2007/08 ble innledet i Kuusamo, hvor Tom Hilde og det norske laget vant lagkonkurransen, og Tom Hilde fikk sin første pallplassering (nr.3). Hilde vant sitt første verdenscuprenn 12. januar 2008 i Val di Fiemme og ble da tidenes yngste nordmann med en verdenscupseier (20 år). Tom Hilde ble nummer fire sammenlagt i verdenscupen i 2007-08 sesongen. I den avsluttende Nordic Tournament ble han nummer to, etter å ha sikret seg andreplass i Holmenkollen, i sesongens verdenscuprenn.
Johan Arneng
Tidlige år
Arneng begynte å spille fotball i IK Oddevold. Deretter flyttet hele familien Arneng til Värmland og det ble spill i bl.a IFK Sunne. Han gikk deretter på fotball-gymnaset i Degerfors, før han som 18-åring flyttet til italienske Empoli og ble ungdomsproff der.
Tom Hilde
Karriere
I 2008 spilte Hilde en liten rolle som Interflora-blomsterbud i Hotel Cæsar. Episoden ble vist på TV 2 18. september 2008.
Johan Arneng
Raufoss IL
Etter en sesong i Italia, flyttet han høsten 1999 til Norge og spilte så i Raufoss IL. Der spilte han under Børje Andersson, så senere Dag Opjordsmoen og assistenttrener Bjørn Haugen. Sesongen 1999 var Raufoss på trygg grunn i 1. divisjon med en 9.-plass, to poeng fra direkte nedrykk. Sesongen etter ble dette sterkt forbedret og Raufoss endte på en sterk 4.-plass, men hele 12 poeng fra kvalifiseringsplassen. Året etter endte Raufoss igjen høyt oppe i 1. divisjon med en 5.-plass.
Tom Hilde
Karriere
I sesongen 2010/11 kom Tom Hilde på en 3.-plass sammenlagt i hoppuka etter en tredjeplass i Innsbruck og seier i det avsluttende rennet i Bischofshofen.
Johan Arneng
Vålerenga
Arneng gikk så til Vålerenga, der han ble frem til februar 2003. Han fikk med seg et cupmesterskap for Oslo-klubben (2002), og han spilte i finalen mot Odd Grenland. Sesongen 2002 endte «'enga» midt på tabellen på en 8.-plass. Arneng spilte 21 eliteseriekamper, derav fire som innbytter og scoret tre mål.
Djurgården
I februar 2003 signerte han for de regjerende svenske mestrene Djurgårdens IF som behøvde en erstatter for Stefan Rehn. Johan Arneng dannet deretter en midtbane sammen med Kim Källström og Andreas "Adde" Johansson i sitt første år, og ble seriemester med 58 poeng, 7 poeng foran Hammarby. I august 2004 skåret Arneng mål mot Juventus FC på Råsunda i Champions League-kvalifiseringens siste runde, der Juventus gikk videre med 6-3 sammenlagt.