cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Desinformasjon om Covid-19
Aktivt design av viruset
I januar 2023 publiserte den høyreradikale gruppen Project Veritas en video hvor en person som ble påstått å arbeide hos Pfizer hevdet at selskapet drev forskning for å forbedre covid-virusets egenskaper slik at det stadig skulle være behov for flere vaksiner. Det har ikke latt seg verifisere hvorvidt personen i videoen faktisk arbeider for Pfizer, og selskapet har benektet at de driver med denne type forskning. Påstandene fra Project Veritas fikk flere republikanske politikere til å gå i protesttog arrangert av vaksinemotstandere.
Pandemiens omfang og alvorlighet
Fra mange hold har det blitt hevdet at Covid-19 ikke er mer alvorlig enn en vanlig sesonginfluensa, og at smittevernstiltakene har vært mer inngripende overfor befolkningen enn om man hadde latt sykdommen gå sin gang. I land hvor man har adoptert en slik tilnærming ser man imidlertid at dødstallene har vært høye, og belastningen på helsevesenet har vært stor. I noen land har personer forsettlig latt seg smitte med Covid-19 fordi de har trodd at sykdommen ikke er alvorlig, og for å få koronapass vil de heller gjennomgå sykdom enn å ta vaksinen. Slike feilvurderinger har også ført til dødsfall. Andre igjen har benektet at koronaviruset eksisterer.
Dødelighet
Norge har sammenlignet med andre vestlige land opplevd ganske få dødsfall av Covid-19. Grunnet strenge smittevernstiltak har også andre smittsomme sykdommer fått lavere utbredelse, noe som blant annet gjør at antall døde av sesonginfluensa har gått betydelig ned. Dermed har man heller ikke sett noen generell overdødelighet. Tiltakenes suksess har imidlertid blitt brukt som argument mot at Covid-19 er mer dødelig enn vanlig sesonginfluensa, men det blir ikke direkte sammenlignbart fordi man ikke gjennomfører tilsvarende tiltak for å bremse sesonginfluensa, samt at langt færre tar vaksine mot sesonginfluensa. Statistikk bekrefter også at selv med strenge smittevernstiltak verden over er dødstallene mangedoblet sammenlignet med en vanlig sesonginfluensa. Virusvarianten omikron har derimot vist seg å senke dødeligheten ned mot nivået man ser av vanlig influensa.
Dødsårsak
En utbredt myte er at alle personer som dør etter å ha testet positivt på Covid-19 blir registrert med dette som dødsårsak, og at dette betyr at dødstallene er kraftig blåst opp. For vestlige land er dette ikke riktig ettersom dødsårsak hos hver pasient stilles av lege. I utviklingsland har man dårligere rutiner for registrering av dødsårsak, men man regner tvert imot med en betydelig underrapportering.
Det er også blitt hevdet at Covid-19 blir oppført som dødsårsak kun på mistanke, men uten at det trenger å foreligge en positiv PCR-test. Dette er også feil.
Diagnostikk
Det har i hovedsak blitt benyttet PCR-test for å diagnostisere Covid-19. Denne testmetoden har vært utsatt for påstander om upålitelighet, og at de fleste av de antatt smittede egentlig ikke er bærer viruset. Ofte refereres det til en uttalelse fra PCR-testens oppfinner Kary Mullis der han presiserte at testen slår ut på bestemte mønstre i virusets DNA, ikke på selve viruset, og at testen derfor er uegnet til å si noe om virusmengde. Uttalelsene har i tillegg blitt forvrengt og formidlet som om Mullis mente at metoden er uegnet til å påvise virusinfeksjoner. Uttalelsene var imidlertid om HIV-viruset, ikke Covid-19, og selv om testen kan slå ut på virusrester hos en person som ikke lenger er bærer av aktive virus, har den høy pålitelighet.
I november 2020 ble det i en portugisisk rettssak konkludert med at en positiv PCR-test ikke var et juridisk holdbart bevis på at en pasient var smittet, og fire tyske turister ble derfor frikjent for brudd på smittevernreglene. Forskerne som har forfattet studien som det ble referert til har kritisert dommerne for å trekke en slik konklusjon.
En PCR-test vil avhengig av mengde virus i testen bruke et visst antall sykluser før det gis positivt utslag, såkalt Ct-verdi. Ved et høyt antall sykluser er det risiko for falske positiver, altså at prøven gir positivt svar uten at pasientens prøve inneholder viruset. For å minimere risikoen for falske positiver kjører alle prøver med Ct-verdi over 35 på nytt.
Innleggelser
Det har vært påpekt at antall pasienter innlagt på norske sykehus ikke er særlig høyere enn normalt belegg, og at det tidligere også har vært høyere innleggelsestall. Dette har ført til feiloppfatninger om at Covid-19 ikke har potensial til å overbelaste helsevesenet. Det gir imidlertid ikke et helhetlig bilde å sammenligne kun antall pasienter, da det er stor forskjell på alvorlighetsgrad og behovet for intensivbehandling. Epidemien har også ført til utsettelser av planlagte operasjoner der mange av disse også ville ha medført innleggelse.
Munnbind
Myndigheter, spesielt i Asia, anbefalte tidlig bruk av munnbind på offentlige steder. I andre deler av verden gav myndighetene motstridende uttalelser. Flere lands regjeringer og institutter, blant annet i Norge og USA, avviste tidlig i pandemien generell bruk av munnbind i befolkningen, ofte med villedende eller ufullstendig informasjon om deres effektivitet. Kommentatorer har pekt på at meldingene om å unngå utstrakt bruk av munnbind var et forsøk på å håndtere munnbindmangelen forårsaket av innledende passivitet, og bemerket at påstandene gikk utover vitenskapen, eller var bare løgner. Anthony Fauci (nøkkelperson i Det hvite hus' arbeidsgruppe mot Coronavirus) bekreftet i juni 2020 at den amerikanske befolkningen ble fortalt ikke å bruke munnbind på grunn av munnbindmangel. Han fortsatte med å forklare at munnbind faktisk virker.
Det er spredt falske påstander om at bruk av munnbind forårsaker uheldige helserelaterte problemer som lavt oksygennivå i blodet, høyt karbondioksidnivå i blodet og et svekket immunsystem. Noen hevder også feilaktig at munnbind forårsaker antibiotikaresistent lungebetennelse ved å forhindre at patogener pustes ut fra kroppen. Det er også feilaktig hevdet at munnbindet inneholder mikroplast og andre farlige stoffer som man puster inn.
Talat Tunçalp
Talat Tunçalp (født 1. oktober 1915, død 1. januar 2017) var en tyrkisk syklist.
Desinformasjon om Covid-19
Håndsprit
Med bakgrunn i en australsk enkeltstudie har det blitt hevdet at bruk av håndsprit som smitteverntiltak har ført til at bakterier har blitt resistente mot sprit. Påstanden er blitt tilbakevist av Folkehelseinstituttet som har påpekt at resultatene fra studien ikke har latt seg replikere, og at den har mottatt kritikk for metodisk svakhet.
Talat Tunçalp
Hans beste resultat i et OL var en åttendeplass i 1936.
Desinformasjon om Covid-19
Sosial nedstengning
Da det i Norge ble innført tiltak for å begrense sosialt samvær, ble det hevdet at dette ville føre til en økning i psykiske problemer blant barn og unge. Det er imidlertid ikke registrert flere selvmord blant ungdom under pandemien enn ellers. I Japan har man derimot sett en økning, men kun blant kvinner.
Flere har hevdet at tiltakene knyttet til sosial nedstenging er brudd på Nürnbergprosessen, og det har vært spredt uriktige påstander om at en ny Nürnbergprosess har blitt planlagt mot de ansvarlige for tiltakene. I denne sammenheng har det på amerikanske nettsteder blitt fremmet konspirasjonsteorier om at den norske regjering har blitt tiltalt for forbrytelser mot menneskeheten.
Flokkimmunitet ved gjennomgått sykdom
Allerede fra 2020 ble det diskutert i Sverige og England å forsøke å oppnå flokkimmunitet i befolkningen som alternativ til nedstenging av samfunnet; flokkimmuniteten skulle da oppnås som følge av at mange nok personer gjennomgikk sykdommen. Gitt at 60–70 % av en befolkning må gjennomgå sykdom for å oppnå en slik flokkimmunitet, ville det ha krevd svært mange menneskeliv før man kom dit.
Vaksiner
Allerede før de første vaksinene ble klare dukket det opp advarsler om at den kommende vaksinasjonskampanjen i virkeligheten var en planlagt operasjon fra den samme hemmelige makteliten som ble hevdet å så bak selve viruset. De fleste av konspirasjonsteoriene som oppstod var ikke nye, men hentet fra de generelle vaksinekritiske miljøene, og det er i stor grad de samme personene som står bak spredningen av desinformasjonen.
Godkjennelsesprosess
Utviklingen av en vaksine tar normalt mellom 5 og 15 år. Da pandemien brøt ut ble det satt i gang et intensivt arbeide med å utvikle en vaksine mot viruset. Dette ble igangsatt parallelt fra flere store legemiddelselskaper, og noen av vaksinene tok i bruk mRNA-teknologi. Det at prosessen med å utvikle og teste vaksinene ble effektivisert har av vaksinemotstandere blitt fremstilt som om de er rullet ut før man vet om de er sikre og effektive, og at de som da velger å ta vaksinen deltar i et eksperiment. Noen har også hengt seg opp i at vaksinene kun har betinget godkjenning, og at de derfor ikke er ferdig testet. Med betinget godkjenning menes imidlertid at man gjennom vitenskapelige tester har avdekket at vaksinen gir langt større nytte enn risiko for bivirkninger, men at man vil fortsette å overvåke vaksinen for å fange opp meget sjeldne bivirkninger eller langtidsvirkninger.
Da de aller første vaksinedosene skulle testes på mennesker i Storbritannia, ble det spredt falske nyheter om at den første testpasienten døde.
Effekt
I likhet med alle andre vaksiner gir ikke vaksinene mot Covid-19 full immunitet til alle som tar dem. Vaksinene har også dårligere effekt mot muterte varianter av viruset, og immunitetet svekkes også gradvis over tid. Det er derfor forventet at en del vaksinerte vil bli smittet, og i en befolkning med høy vaksinasjonsgrad kan det også skje at det er et høyere antall vaksinerte enn uvaksinerte blant de smittede. Dette har blitt feiltolket som at uvaksinerte ikke er mer utsatt enn vaksinerte. Gjør man derimot en relativ sammenligning, finner man at uvaksinerte har langt høyere risiko for sykehusinnleggelse enn vaksinerte, og blant de vaksinerte som innlegges ser man mildere forløp og raskere rehabilitering.
Selv om vaksinene beskytter meget godt mot alvorlig sykdom, har de begrenset evne til å hindre spredning av viruset. Derfor vil man også i en vaksinert befolkning kunne se smittespredning. Ved å håndplukke små utvalg vil det derfor være enkelt å finne data som tilsynelatende støtter påstander om at vaksinene ikke har den påståtte effekt. Et eksempel på dette er hvordan det har blitt påpekt at Gibraltar til tross for svært høy vaksinedekning har opplevd en smittebølge. Mens det er riktig at landet har opplevd en smittebølge, har det kun vært fire dødsfall av Covid-19, og halvparten av de døde var uvaksinerte. Landet har drøyt 33,000 innbyggere, og ville være et for lite utvalg å dra konklusjoner fra. Dersom man ser på større datautvalg, ser man en helt klar korrelasjon mellom vaksinedekning og antall dødsfall relatert til Covid-19.
Vaksinestatus
I likhet med vaksiner mot sesonginfluensa medfører ikke vaksiner mot Covid-19 permanent immunitet, og effekten vil gradvis avta. Av denne årsak er det feilaktig blitt hevdet at dersom man har tatt to vaksinedoser og det har gått noen måneder, regnes man som uvaksinert, og at dette er den egentlige årsaken til at uvaksinerte er kraftig overrepresenterte blant sykehusinnlagte.
Databrikker
Det har blitt spekulert i at bittesmå databrikker ville injiseres sammen med vaksinen, angivelig for å kontrollere befolkningen via 5G, og at Bill Gates står bak. Rent teknologisk ville det være umulig å lage en databrikke med fungerende antenne som ville ha fått plass i en brikke så liten at den ville kunne passere gjennom sprøytespissen. Ettersom vaksinene leveres i flerdoseglass ville det også være umulig for helsepersonellet som setter vaksinene å vite at hver pasient får en databrikke hver.
Registrering av bivirkninger og dødsfall
Når en vaksine rulles ut, vil helsemyndighetene ta imot meldinger om mistenkte bivirkninger. Disse behandles og registreres, men uavhengig av om man mistenker en sammenheng med vaksinen. Det har fra noen hold blitt tolket som om ferdig behandlede bivirkningsmeldinger er ensbetydende med at bivirkningene er satt i sammenheng med vaksinen, noe som ikke stemmer. Det er statistisk forventet at helsekomplikasjoner vil oppstå hos noen i tiden etter vaksinasjon, uten at det nødvendigvis har noen sammenheng med vaksinen.
Risiko for sterilitet
På bloggen Health & Money News ble det i desember 2020 fremsatt påstander om at Covid-19-vaksinen fra Pfizer kunne gjøre kvinner sterile, og at påstanden kom fra selskapets forskningssjef. Begge deler viste seg å være oppspinn.
Det har også versert konspirasjonsteorier om at vaksinasjonskampanjen mot Covid-19 er en fordekt aksjon for å redusere klodens befolkning ved å gjøre dem infertile.
Blødningsforstyrrelser
Av innmeldte mulige bivirkninger etter covid-vaksinasjon har det i Norge vært sett et betydelig antall meldinger om blødningsforstyrrelser hos kvinner. Lignende meldinger er også sett i andre land. Dette er svært vanlig blant kvinner i fruktbar alder, og vil derfor statistisk sett inntreffe hos en del i ukene etter vaksinasjon uten at det nødvendigvis har noen sammenheng med vaksinen. Det er derfor ikke vitenskapelig grunnlag for å hevde en slik sammenheng så langt, men Folkehelseinstituttet satt i gang en studie for å finne ut dette.
mRNA og DNA
I en underskriftskampanje mot forslag til endringer i genteknologiloven ble det hevdet at mRNA-vaksinen kan endre kroppens eget DNA. Det foreligger ingen vitenskapelige observasjoner som tilsier at dette er noen risiko.
Robert Malone
Selv om Covid-19 er den første sykdommen det er laget mRNA-vaksiner mot, er dette ikke en ny teknologi. Blant de første til å forutse dette potensialet var Robert Malone da han sammen med to kolleger i 1989 publiserte en studie hvor de hadde gjennomført injisering av DNA og RNA inn i celler hos mus. Året etter publiserte han og en forskerkollega en studie hvor de konkluderte at disse injeksjonene kunne transkribere nye proteiner. Det var andre forskere som fortsatte arbeidet frem til at mRNA kunne benyttes til utvikling av vaksiner, likefullt er det mange vaksinenektere som omtaler Malone som oppfinner av mRNA-teknologien.
Prinsessen i Thailand
Det ble i starten av 2023 spredt påstander om at Thailand hadde bannlyst Pfizer sin vaksine fordi den angivelig skulle ha vært årsaken til at landets prinsesse Bajrakitiyabha hadde havnet i koma, dette basert på en video hvor Sucharit Bhakdi intervjuet det som angivelig skulle være med thailandske styresmakter. I realiteten var intervjuet gjort med thailandske aktivister, og det var ikke hold i påstandene om at vaksinene var stanset.
Alternative behandlingsformer
En lang rekke forslag til hvordan man skal kunne forebygge eller behandle Covid-19 har blitt delt på nettsteder og i sosiale medier. I stor grad er det de samme aktørene som tjener penger på kurene som også sprer desinformasjon om epidemien og vaksinene.
Ivermektin
I forbindelse med koronaviruspandemien var Ivermektin et av legemidlene som var med i studier for såkalt «off-label» bruk. Det vil altså si at man undersøker om eksisterende medisiner kan ha en effekt på en sykdom de opprinnelig ikke var tiltenkt for. Mens man i tidlig fase var optimistiske med tanke på effekt mot Covid-19, har senere oppsummering av forskningen konkludert med at det ikke foreligger tilstrekkelig dokumentasjon på noen effekt. Det har ikke forhindret at legemiddelet har blitt benyttet utstrakt mot Covid-19, særlig i utviklingsland som India. I USA har man sett et antall pasienter bli innlagt på sykehus med alvorlige bivirkninger etter å selvmedisinering med Ivermektin i doser ment på større dyr. I Norge i 2021 beslagla tollvesenet 30000 ulovlig importerte tabletter av denne medisinen, som normalt krever resept og brukes mot skabb.
Favipiravir
Den norske legen Peter Dvergsdal har tatt til orde for å bruke medisinen favipiravir mot covid-19, og i enkelte land er medisinen også godkjent for bruk. Det er imidlertid ikke solid vitenskapelig dokumentasjon for effekt av denne medisinen, og det påvist alvorlige bivirkninger i dyreforsøk, noe som gjør at man ikke kan anbefale den mot Covid-19.
Solhatt
Det er blitt lagt ut en studie på internett hvor det hevdes at solhatt skal kunne stanse koronaviruset. Studien er imidlertid ikke publisert i noe vitenskapelig tidsskrift og var heller ikke gjennomført på mennesker. Han er også formann for Selskab for Orthomolekylær Medicin som promoterer en rekke alternative behandlingsformer som homøopati, kinesiologi og kvantemedisin.
MMS
Miracle Mineral Solution (MMS) er et industrielt blekemiddel som i flere tiår har blitt solgt som universalkur. Pandemien ble utnyttet til fornyet salg av MMS selv om det ikke finnes noen dokumentasjon på at det har noen effekt. Oralt inntak av MMS kan gi alvorlig forgiftning, og dødsfall har forekommet. I 2020 ble en far og sønn arrestert og tiltalt for å ha solgt MMS som kur mot Covid-19. Disse påsto da at de hadde forsynt president Donald Trump med en flaske MMS som han hadde brukt selv, og at det var dette presidenten siktet til da han i en tale i april 2020 tok opp muligheten for å injisere desinfeksjonsmiddel for å stanse koronaviruset.
C-vitamin
Det norske alternative magasinet Caluna er blant dem som har hevdet at C-vitaminer i store doser kan ha effekt mot covid-19. Forskning viser imidlertid at supplementer ikke hjelper på verken alvorlighet eller varighet av en infeksjon.
Eksorsisme
Vatikanet har lagt ned forbud mot forsøk på å drive ut Covid-19 med eksorsisme etter at dette hadde blitt praktisert i enkelte land.
Disinformation Dozen
Våren 2021 publiserte Center for Countering Digital Hate en rapport som konkluderte med at tolv personer sto bak 65 % av desinformasjon om epidemien og vaksinasjon på internett og i sosiale medier. Disse ble omtalt som Disinformation Dozen og var:
I Sverige har det vakt reaksjoner at leger har promotert organisasjonen Bota Sverige som har frontet påstander om at vaksinene er farlige og at man i stedet bør beskytte seg mot smitte ved å ta vitamintilskudd. Høsten 2021 ble det varslet at Inspektionen för vård och omsorg startet gransking av legene som promoterte Bota Sverige.
I Storbritannia ble organisasjonen Health Advisory and Recovery Team (HART) dannet våren 2021. Den består av leger, forskere og andre fagpersoner, og har tilkjennegitt kritikk mot landets pandemitiltak. Organisasjonen har også hevdet at en barnebok om Peppa Gris hjernevasker barn fordi den omhandler vaksinering av barn. Det har blitt avslørt at organisasjonen har frontet konspirasjonsteorier under dekknavn i forsøket på å bevare sitt omdømme.
Desinformasjon i Norge
I Norge har desinformasjon om pandemien i blitt formidlet gjennom miljøer som også før pandemiens utbrudd opererte med alternative verdensbilder. Aktive stemmer i dette miljøet var Kjetil Dreyer og Hans Kristian Gaarder som også var blant initiativtakerne til aksjonen mot svineinfluensavaksinen i 2009. Sistnevnte ble selv smittet av Covid-19 under et arrangement på låven hans som var i strid med de daværende smittevernreglene. Han nektet å oppsøke legehjelp, og døde av sykdommen. Sissel Halmøy etablerte «Bindersinitiativet» som en reaksjon på myndighetenes pandemihåndtering. Halmøy har i mange år vært en frontfigur for å få anerkjent el-overfølsomhet som en reell medisinsk diagnose. På sitt nettsted har organisasjonen publisert påstander om at covid-viruset ikke eksisterer.
Den vaksinekritiske organisasjonen Foreningen for fritt vaksinevalg har gjennomført informasjonskampanjer i forsøket på å få folk til å avstå fra vaksinasjon.
Predikant Rune Edvardsen som selv slet med ettervirkninger etter å ha vært syk med Covid-19, gikk ut med en henstilling til andre kristne ledere om å demme opp for spredning av konspirasjonsteorier om vaksinene i kristne miljøer.
I slutten av 2020 utga Trond Skaftnesmo boken Vaksinetvang i skyggen av koronakrisen hvor det hevdes at risikoen ved å vaksinere seg er større enn ved å la være. I boken fremkommer desinformasjon om vaksiner generelt, blant annet bortforklaring av vaksinenes historiske rolle i eliminering av smittsomme sykdommer basert på materiale fra kjente vaksinemotstandere.
I 2021 ble boken Corona - en kritisk motstemme utgitt av Christian Paaske, kjent for å promotere idéen om at jorden er flat. I boken hevder han at covid-pandemien egentlig er tredje verdenskrig, og at befolkningen befinner seg i en massepsykose utløst av propaganda gjennom massemedia.
Det norske magasinet Helse, Mat & Livsstil (Hemali) har siden 2020 publisert stoff om helse sett fra et alternativt ståsted, og har formidlet en rekke myter og faktafeil om pandemien og vaksinene.
Tiltak mot desinformasjon
I flere vesteuropeiske land har man sett at det er lavere vaksinedekning blant innvandrere enn hos landets etniske innbyggere. I Danmark har man spilt inn informasjonsvideoer på en rekke fremmedspråk med informasjon om pandemien og vaksinene for å kunne nå frem til disse gruppene.
NATO og EU har advart mot desinformasjonskampanjer fra Kina og Russland med mål om å sabotere de vestlige lands håndtering av pandemien. Den russiske TV-kanalen Russia Today ble i september 2021 utestengt fra YouTube grunnet spredning av falske nyheter om pandemien.
Flere av de store plattformene for brukerinnhold har definert forbud mot eller merking av desinformasjon om pandemien og vaksinene.
Mount Everest
Mount Everest (nepali: '; tibetansk: ') er verdens høyeste fjell, 8,849 moh. (målt på snødekket). Høyden på snø og is varierer mye, og fjellet ble i 1999 målt av National Geographic til 8,850 moh. (29,035 fot), hvilket er en høyde som ofte blir oppgitt i USA.
Mount Everest ligger i fjellkjeden Mahalangur Himal i Himalaya, på grensen mellom Folkerepublikken Kina og Nepal, og grensen går midt over fjellets toppunkt.
Administrativt ligger Nepals del av Mount Everest i Sagaramatha nasjonalpark i den østlige delen av Solukhumbu-distriktet, Sagaramatha sone, Østregionen. Den kinesiske delen tilhører den autonome regionen Tibet.
Navnenes opprinnelse
Mount Everest er på engelsk oppkalt etter George Everest, som var leder av kartleggingen av India og Himalaya i første halvdel av 1800-tallet. Da landmålinger først ble utført, var det ønskelig at lokale navn ble beholdt hvis mulig. Det ble gjort med andre fjell, blant annet Kanchenjunga og Dhaulagiri. Lederen av det indiske kartverket, Andrew Waugh mente at han ikke kunne finne lokale navn i vanlig bruk for fjellet. I virkeligheten fantes det mange lokale navn på Mount Everest, blant annet Deodungha («hellige fjell») på Darjeeling og tibetansk Chomolungma som fantes på et kart fra 1733 utgitt i Paris av den franske geografen D'Anville. Waughs søk etter et lokalt navn ble hindret av Nepal og Tibets eksklusjon av utlendinger. Seint på 1800-tallet trodde mange europeiske kartografer feilaktig at Gaurishankar var et navn som de innfødte brukte om fjellet; Gaurishankar er et fjell mellom Katmandu og Everest.
Det klassisk tibetanske navnet for Everest-fjellet er ཇོ་མོ་གླང་མ («Hellige Mor»), og på offisielt tibetansk pinyin, Qomolangma, og romanisert som Chomolungma og (i Wylie-transliterasjon) som Jo-mo-glang-ma eller Jomo Langma.
Den offisielle kinesiske transkripsjonen er ( t ), og pinyin-formen er Zhūmùlǎngmǎ Fēng («Chomolungma-toppen»). I blant oversettes det til kinesisk som Shèngmǔ Fēng ( t, f , lit. «Hellige Mor-fjelltoppen».
Geologi
Fra fjellets topp til toppen av det geologiske laget – det gule båndet – omtrent 8,600 moh., finnes «Qomolangma-formasjonen» (også kjent som Everest Formation eller Jolmo Lungama Formation). Dette er lag med kalkstein, dolomitt og siltstein fra jordas Ordovicium-periode. I steinen fra Qomolangma Formation er det funnet rester av marine dyr som trilobitter, muslingkreps og sjøliljer.
Klima, planteliv og dyreliv
Plantelivet består blant annet av mose som er funnet så høyt som 6,480 meter.
Høydebestemmelse
Fjellområdet hvor Mount Everest ligger har mange topper over 8,000 moh, og det var ikke før den store britiske oppmålingen av India i 1856 at høydene ble fastslått, og det ble konstatert at Everest var den høyeste. Høydeberegningen tilsa at toppen var eksakt 29,000 fot over havet. Oppmålingslederen, Andrew Waugh, antok at dette kunne bli oppfattet som at høyden var blitt avrundet til nærmeste hundre fot. Det ble derfor bestemt at den offisielle høyden skulle være 29,002 fot. Senere målinger har fastslått høyden til 29,029 fot, altså drøye 8 meter høyere enn den første høydeberegningen.
I 2005 målte kinesiske kartmålere høyden til 8,848 moh. på isen og 8,844 moh. på bart fjell, og Kina og Nepal ble etter det enige om at den offisielle høyden skal forbli 8,848 moh.
68 (tall)
68 (sekstiåtte, også skrevet åtteogseksti på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 67 og kommer før 69.
68 er et partall.
Overrettssakfører
Overrettssakfører (forkortet o.r.sakfører, i eldre skrivemåte overretssagfører) var i Norge tittel for en sakfører (advokat) som hadde rett til å føre saker både for Underretten og Overretten. Da Overretten ble lagt ned 1. juli 1936, ble tittelen brukt om sakførere som hadde rett til å føre saker for herreds- og byrettene og lagmannsretten. Fra 1964 ble tittelen avløst av tittelen advokat. En advokat som bare kunne føre saker for Underretten ble kalt underrettssakfører, mens en advokat med anledning til å føre saker for Høyesterett ble kalt høyesterettsadvokat. Overrettssakfører var den mest vanlige tittelen for en aktivt praksiserende advokat i Norge frem til 1964.
Mount Everest
Kartlegging av adkomstmuligheter
I 1913 ble det forsøkt å kartlegge adkomstmuligheter til fjellet fra Tibet: «Siden utlendinger ikke hadde lov til å reise inn i Tibet, måtte kaptein John Noel reise under forkledning, da han i […] forsøkte å finne den enkleste veien til Mount Everest. Han kom seg rundt 100 kilometer fra målet, men der ble han stoppet av en fjellkjede som ikke var avtegnet på hans mangelfulle kart. Noel klarte imidlertid å observere de øverste 300 meterne på fjellet, som da viste seg i tåkebankene».
Overrettssakfører
I Danmark ble tittelen overretssagfører brukt om advokater som hadde fått beskikkelse av Justisministeriet til å møte for over- og underretten, i tiden mellom Sagførerloven av 1868 og Retsplejeloven av 1916. Tittelen var likestilt med tittelen landretssagfører. I 1959 ble tittelen sagfører erstattet av advokat.
68 (tall)
68 er atomnummeret til erbium.
68 er LXVIII i romertall.
Mount Everest
Kartlegging av adkomstmuligheter
I 1921 ble adkomstmuligheter kartlagt av en ekspedisjon ledet av briten Charles Howard-Bury; George Mallory var medlem av ekspedisjonen.
Klatre-ekspedisjoner før den første som nådde toppen
Allerede i 1922 var det en ekspedisjon som ikke nådde fjelltoppen. Flere fulgte før toppen ble besteget.
En kontroversiell teori er at Mount Everest ble besteget allerede i 1924 av George Mallory og Andrew Irvine. De to ble observert svært høyt på Nordryggen, på vei mot toppen, og ble aldri sett i live igjen. Klatrere som kjenner denne delen av fjellet mener at de to ikke var i stand til å komme over «the second step» på 8 600 meter – den siste vanskelige passasjen før toppen – med datidens utstyr og klatreferdigheter. Muligheten for at de to kom helt opp, men døde på returen, kan likevel ikke utelukkes helt.
I 1933 ledet briten Hugh Ruttledge en ekspedisjon.
Motiullah Khan
Motiullah Khan (født 31. januar 1931 i Bahawalpur, død 12. august 2022) var en pakistansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker, 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo. Khan ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1960 i Roma. Han var med på det pakistanske laget som vant landhockeyturneringen. Pakistan vant kvartfinalen 2-0 over Tyskland, i semifinalen slo de Storbritannia 1-0 og i finalen beseiret de India 1-0.
Mount Everest
Klatre-ekspedisjoner før den første som nådde toppen
I 1934 var det en ekspedisjon.
Ken Schrader
Kenneth Schrader (født 29. mai 1955 i Fenton, Missouri, USA) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR. Han kjører bil #21 Little Debbie Ford Fusion for teamet Wood Brothers i NASCARs Sprint Cup. I tillegg arbeider han som ekspertkommentator for Nascar-løp på TV-kanalen Speed Channel.
Motiullah Khan
Fire år tidligere, under Sommer-OL 1956 i Melbourne vant han en sølvmedalje i landhockey. Pakistan vant semifinalen over Storbritannia 3-2, men tapte finalen mot India 0-1.
Mount Everest
Klatre-ekspedisjoner før den første som nådde toppen
I 1935 ledet briten Eric Shipton en ekspedisjon.
Ken Schrader
Ken Schrader eier også teamet Ken Schrader Racing, som eier biler i NASCARs Craftsman Truck Series og Dodge Weekly Series.
Mount Everest
Klatre-ekspedisjoner før den første som nådde toppen
I 1936 ledet Hugh Ruttledge nok en ekspedisjon.
I 1938 ledet briten Bill Tilman en ekspedisjon.
«I oktober 1950 invaderte Kina Tibet – og dermed ble det forbudt å […] [klatre] Mount Everest fra nordsiden. Men på sørsiden skjedde det en palassrevolusjon som gjorde at Rana-familien ble kastet fra den nepalske tronen. Det medførte igjen at Nepal åpnet for klatring fra sørsiden av Everest». «Dermed ble det arrangert en engelsk-amerikansk[-nepalsk] rekognoseringsekspedisjon fra Nepal-siden, der Charles Houston var leder. Gruppa tok seg opp Khumbudalen og opp til isfallet», uten å fortsette klatreruten videre - som går gjennom Stillhetens dal.
Ekspedisjonen i 1951 til dansken Klavs Becker-Larsen med flere avbrøt forsøket (fra Nepal) via Lho La-passet, og omgikk deretter passet ved å krysse hindringer ved Nampa La (og kom til Rongbuk-klostret).
En sveitsisk-nepalsk ekspedisjon i 1952 gikk opp Geneve-kammen, og «leir 6» ble satt i Sørskaret, påfulgt av «leir 7» - satt i ca. 8 382 meters høyde; Tenzing Norgay og Raymond Lambert «gjorde de et toppstøt med» [medbrakte gassflasker med] oksygen; De kom ikke høyere en 8 595 meter; Sørtoppen ligger høyere opp. Dette var ny høyderekord (25 meter høyere enn Edward F. Nortons rekord). Etter monsunen ble det gjort et nytt forsøk, nå med en annen sveitsisk leder (og med blant annet Tenzing Norgay). Nå droppet de Geneve-kammen og «gikk direkte på Lhotse-veggen». Blant påfølgende ulykker ble en klatrer drept av fallende isblokker der.
Fjellklatring til topps
Den 1. mai 1953 dro ekspedisjonsmedlemmer oppover Stillhetens dal for å bygge «leir 4» (der forsyninger hadde blitt plassert [under én av ekspedisjonens tidligere utflukter]). På 2. mai hadde ekspedisjonen kommet seg opp Lhotse-veggen og forbi den; ekspedisjonen fant «leir 5» fra «sveitser-ekspedisjonen» (i 1952)
I løpet av en tur tilbake i Base Camp, ble det den 7. mai tatt hovedavgjørelser om toppstøtet.
Ekspedisjonen hadde 14 medlemmer og var ledet av Lord Hunt. I tillegg jobbet 35 sherpaer og hundrevis av bærere fraktet ekspedisjonens pikkpakk fra Katmandu til fjellfot-leiren på den nepalske siden av Everest – ifølge Alasdair McLeod fra Royal Geographical Society.
Etter førstebestigningen
I 1953 ble Hillary utnevnt til kommandørridder av Order of the British Empire. Han ble dermed opphøyd i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn.
Om lag 3 000 personer har siden 1953 nådd toppen (per 2012), mens om lag 230 har omkommet siden 1922 og 100 av disse ligger fortsatt igjen i fjellsiden. Allerede i 2007 var det gjennomført mer enn 4 100 bestigninger, med 633 bestigninger bare i 2007 som høydepunkt. Deretter ble det gjort 426, 462, 543 og 537 bestigninger de neste årene i henholdsvis 2008, 2009, 2010 og 2011.
Klatreruter
Klatreruter (dertil også den første klatringen til toppen) har blitt valgt tildels av politiske grunner. Kinas grense var stengt mot Vesten på grunn av Folkerepublikken Kinas invasjon av Tibet, som startet i 1950.
Nordryggen bestiges vanligvis via Rongbukbreen, og derfra opp enten en av fjellsidene eller langs Nordøst- eller Vestryggen.
Ruten som ble brukt ved den første bestigningen, har siden blitt den mest brukte ruten (opp fjellet).
3,20% av klatreforsøkene mellom 1921 og 2018 endte med at klatreren døde.
Større dødsulykker
I 1970 døde seks nepalere (fra sherpa-folket) fra samme ekspedisjon i et snøskred, og en bærer ble drept av et serac icefall, og én [utenlandsk] klatrer døde.
I 1996 døde åtte klatrere og fjellførere i en ulykke.
Snøskredet i 2014
Snøskredet i 2014 gikk 18. april 2014 ved Everest Base Camp. Dette drepte 16 nepalske fjellførere. Per 20. april var bare 13 av de omkomne funnet, og søket etter de resterende tre ble avsluttet på grunn av vanskelighetene og faren som letemannskapene ble utsatt for. Noen sherpa-fjellførere ble svært oppbrakte over den lave kompensasjonen som familiene til de omkomne ble tilbudt fra myndighetene og innstilte videre virksomhet for resten av sesongen.
Mer enn 200 personer har omkommet i klatreulykker på Mount Everest, men snøskredet i april 2014 er den største enkeltulykken på fjellet.
Miljøpåvirkning, forurensning og miljøvern
Klatreren Apa Sherpa erindrer at klatreruten til toppen pleide å være dekket av is og snø i 1990 da han først besteg fjellet, og at 21 år seinere har slitasjen (degradation) bidratt til at berggrunnen er blitt synlig på deler av selve klatreruten.
Forsøpling av fjellet førte til at Apa Sherpa organiserte en ekspedisjon som fjernet 5,000 kg søppel fra fjellet. Dette var hovedsakelig avfall og utstyr som hadde blitt etterlatt etter diverse klatreekspedisjoner som er gjennomført på fjellet gjennom årene.
En kvote på åtte kilo søppel må tas med ned fra fjellet av hver klatrer, ellers kan klatreren bli bøtelagt 4,000 dollar av nepalske myndigheter.
Motstand mot bestigninger utført av eldre og barn
Da en 13-åring besteg fjellet i 2010, skrev britisk media at det grenset til barnemishandling. I etterkant av bestigningen har Kina innført 18-års aldersgrense for bestigning av fjellet. Yngre klatrere kan tillates av regelverket i tilfeller der særskilt legeattest blir tatt til følge av Kina, noe som ikke har skjedd per 2013. Nepal hadde allerede forbud mot bestigning av fjellet for klatrere under 16 år. En nepalsk 16-åring måtte amputere flere tær da han deltok i en ekspedisjon.
I mai 2013 besteg en japansk 80-åring toppen, mens en nepalsk 81-åring måtte snu halvveis på grunn av uvær. Derfor varslet også nepalske myndigheter at de ville stille strengere krav til helse, alder og andre forhold for potensielle klatrere før tillatelse gis.
Koronavirus-pandemien
Minst 17 personer med tilknytning til Everest-ekspedisjoner, har fått påvist smitte per mai 2021, ifølge BBC. Disse var blant de 394 personene som fram til da hadde fått klatretillatelse [på nepalsk side].
På den kinesiske siden har ingen utlendinger fått klatretillatelse siden 2020. Klatring på den kinesiske siden ble stanset i 2021 på grunn av pandemien.
Norges klatreforbund meldte i april 2021 at det vil «være i tråd med den [norske] nasjonale dugnaden å avstå fra slike ekspedisjoner – særlig når det ikke er mulig å holde avstand på en tur som denne».
Helikopterlanding på toppen
I 2005 landet et Eurocopter AS 350 B3 på toppen av fjellet, uten vitner. Oppholdet varte omtrent i fire minutter. Landingen var en såkalt «hover landing», der piloten lot rotorene snurre kontinuerlig.
Næringsliv
Om kommersialiseringen av fjellet sa Jamling Tenzing Norgay i 2003 at rike spenningssøkere uten erfaring med fjellklatring var blitt et vanligere syn på toppen: «En må fortsatt klatre fjellet med egne føtter. Men ånden av eventyrreise er ikke der lenger. Den er tapt. Det finnes klatrere som ikke har anelse om hvordan man skal sette på seg stegjern. De klatrer fordi de har betalt $65,000, og det setter livet til andre i fare.»
Reinhold Messner la til i 2004: «Du kunne dø under en hvilken som helst bestigning, og det betød at du var ansvarlig for deg sjøl. Vi var virkelige fjellklatrere: forsiktige, årvåkne og til og med redde. Fjellklatring var ikke en måte å lære hvor store vi var. Vi lærte hvor lett vi kunne knuses, hvor svake og hvor redde vi er. Dette kan en bare finne ut av hvis en utsetter seg for en høy grad av fare. Jeg har alltid sagt at et fjell uten fare, er ikke et fjell. (…) fjellklatring har blitt forvandlet til turisme og show. Disse kommersielle turene til Everest, de er fortsatt farlige. Men fjellførerne og organisatorene sier til sine kunder: «ikke bekymre deg, alt er organisert». Klatreruten blir preparert av hundrevis av [nepalere som er etniske] sherpaer. Ekstra oksygen er tilgjengelig i alle leirene, helt opp til toppen. Matlaging og klargjøring av seng ordnes av andre. Kundene føler seg trygge og bryr seg ikke om risikoene.»
Infrastruktur
En ny meteorologisk stasjon har vært online siden 2008, rundt 8,000 moh.
Fjellfoten på den nepalske siden har en såkalt Everest Base Camp; på den kinesiske siden ligger den andre leiren (som kalles Everest Base Camp). Leiren på nepalsk side ligger (2013) 5,364 meter over havet.
Kriminalitet
Tyveri av næringsmidler og oksygenflasker fra depoter langs klatrerutene har blitt meldt flere ganger. Boka High Crimes av Michael Kodas beskriver uetisk adferd blant fjellførere og […], prostitusjon og hasardspill i leiren på Tibet-sidens fot, bedrageri i forbindelse med salg av oksygenflasker, og klatrere som samler inn penger hvor formålet om søppelfjerning fra fjellet synes å være et ledd i et bedrageri.
I 2016 ga et utenlandsk ektepar falsk dokumentasjon til Nepals myndigheter, vedrørende toppbestigning av Everest; Nepal nekter ekteparet å bestige fjell i landet i ti år - som straff.
Palestinakomiteen
Palestinakomiteen i Norge er en selvstendig og partipolitisk uavhengig organisasjon. Komiteen driver solidaritetsarbeid for det palestinaarabiske folkets frigjøringskamp, først og fremst gjennom informasjons- og opinionsarbeid i Norge, og ved praktisk solidaritetsarbeid i Midtøsten. Organisasjonen er medeier i Al Quds Palestinabutikken i Oslo. Palestinakomiteen har i dag i underkant av 4,000 medlemmer og lokallag 27 steder i landet. Organisasjonen er ledet av Line Khateeb. Organisasjonen er en del av paraplyen Fellesutvalget for Palestina med hovedkontor i Oslo.
Politisk plattform
Palestinakomiteen i Norge:
Organisasjonen støtter ikke særskilte palestinske partier eller grupperinger, men mener at palestinerne bør få velge sine egne ledere. Den støtter tiltak som styrker nasjonal enhet og uavhengighet, og ønsker at PLO blir en samlende part for alle palestinere. Palestinakomiteen mener Israels okkupasjon av Palestina gir det palestinerne en folkerettslig rett til væpnet kamp mot Israel, og støtter denne kampen. Palestinakomiteen tar i prinsipprogrammet avstand fra alle former for undertrykking og diskriminering, inkludert antisemittisme, og vil jobbe for å bekjempe dette.
Historie
Palestinakomiteen ble dannet i 1970 av personer med bakgrunn i den antiimperialistiske bevegelsen som vokste fram på midten av 1960-tallet. Etter hvert ble politiske motsetninger og uenigheter tydelige, og rundt 1975 kom det til en splittelse. Et mindretall brøt ut og dannet Palestinafronten. Palestinakomiteen ble assosiert med AKP, Palestinafronten med SV. Palestinafronten skiftet senere navn til Palestinagruppene i Norge og ble seinere oppløst i 2010. Venke Aarethun, leder av Palestinakomiteen perioden 1994-2004 sørget blant annet for at hjembygden Lærdal inngikk en vennskapsavtale med byen Jeriko på Vestbredden. Seinere har flere norske kommuner inngått vennskapsprosjekt med palestinske byer: Tromsø/Gaza (by), Stavanger/Nablus, Hamar/Khan Younis og Trondheim/Ramallah.
Palestinakomiteen var motstander av den USA-ledede invasjonen av Irak i 2003 og åpnet for å sende helsearbeidere til den irakiske motstandsbevegelsen, uten at dette ble satt ut i livet. Personer i Palestinakomiteen i Oslo gikk også ut med støtte til irakiske opprøreres angrep mot «amerikanske mål og irakisk quislingpoliti».
Sommeren 2006, etter at Hamas vant det palestinske nasjonalvalget, inviterte Palestinakomiteen i Oslo Hamas-parlamentarikeren Yahya al-Abadsa, som representant for de nye selvstyremyndighetene, til Norge.
Boikott, de-investeringer og sanksjoner (BDS)
Palestinakomiteen har siden starten gått inn for forskjellige former for sanksjoner mot Israel. Tidlig på 1980-tallet oppfordret Palestinakomiteen til boikott av Israel og sammenlignet Israel med apartheidregimet i Sør-Afrika. Det ble også tatt initiativ til sanksjoner fra faglig, politisk og kulturelt hold.
Høsten 1991 lanserte Palestinakomiteen med Palestinagruppene et opprop mot fornyelse av kulturavtalen mellom Norge og Israel. 80 kulturpersoner og akademikere stilte seg bak oppropet, som til sammen fikk 600 underskrifter.
I 2001 ble aksjonen Boikott Israel etablert som et samarbeid mellom Palestinakomiteen, Palestinagruppene og Fellesutvalget for Palestina. Etter hvert fikk aksjonen tilslutning fra flere politiske partier og en rekke organisasjoner.
I 2004 fikk Palestinakomiteen noe mediaoppmerksomhet i forbindelse med at den ba fotballklubben Rosenborg om å trekke seg fra europacupkampen mot den israelske klubben Maccabi Haifa.
I 2006 tok Palestinakomiteen initiativ til et opprop for akademisk boikott av israelske institusjoner. I 2008 utgav kampanjen en pamflett som imøtegår innvendingene mot og redegjør for de praktiske sidene ved akademisk og kulturell boikott. Etter hvert som kampanjen fikk bredere støtte, ble kampanjen formalisert som en uavhengig samordningskomité under navnet AKULBI (akademisk og kulturell boikott av staten Israel).
Palestinakomiteen samarbeider i dag med den globale BDS-kampanjen (Boycott, Divestment and Sanctions) som ble opprettet i 2005 etter initiativ fra 171 palestinske sivilsamfunnsorganisasjoner.
Solidaritetsarbeid
Palestinakomiteen har siden 1976 sendt solidaritetsarbeidere til Midtøsten. I dag sender organisasjonen jevnlig frivillige solidaritetsarbeidere til den palestinske flyktningleiren Rashediyeh i Libanon i samarbeid med den Palestinske Kvinneunionen, og til Vestbredden i samarbeid med organisasjonen Stop the Wall. Mens det i starten var mer fokus på helsearbeid, er det nå fokus på arbeid rettet mot barn og unge, rettighetsarbeid samt observasjon og dokumentasjon.
Organisasjonen støtter også fadderbarnprosjektet Beit Atfal Al-Soumoud i palestinske flyktningleire i Libanon, for barn hvis forsørgere er døde eller arbeidsløse.
I akutte krisesituasjoner som Libanon-krigen i 1982, Den andre intifadaen i 2000 og Israels kriger mot Libanon og Gaza i 2006 har organisasjonen i samarbeid med Den palestinske Røde Halvmåne sendt kriseteam med helsearbeidere til Palestina og Libanon.
Kjente solidaritets- og helsearbeiderne som har reist for Palestinakomiteen er Mads Gilbert, Ebba Wergeland, Trond Ali Linstad, Erik Fosse og Hans Husum.
Kritikk
Organisasjonen har flere ganger blitt beskyldt for å være antisemitter, blant annet da de oppfordret til boikott av Eurovision Song Contest i Tel-Aviv i 2019. Komiteens medlemmer har avvist beskyldningene, og fremhevet at det er politikk og ikke minst behandlingen av palestinere som Palestinakomiteen protesterer mot. De har også fått kritikk fra den israelske ambassaden i Norge, fordi de har en logo der Israel av en eller annen grunn ikke eksisterer. Ambassaden har hevdet at komiteens ideologi ikke støtter fred, men er en oppfordring til tillintetgjøring av den jødiske staten.
Ledere
Journalisten Finn Sjue var den første lederen av Palestinakomiteen.
Roberto Hernández
Roberto Hernández (født 6. mars 1967) er en cubansk friidrettsutøver.
Han representerte Cuba under Sommer-OL 1992, hvor han tok sølv på 4 × 400 meter stafett.
Slaget ved Jumonville Glen
Slaget ved Jumonville Glen, også kjent som Jumonville-saken, var det første slaget i den franske og indianske krig, utkjempet 28. mai 1754 nær dagens Uniontown i Pennsylvania. George Washington hadde blitt sendt til Ohio Country, et område som både britiske og franske kolonister kjempet om, som en britisk utsending i desember 1753, for å beordre franskmennene, som bygget et fort i området, til å forlate området. De franske offiserene sa høflig i fra til Washington at de ikke var nødt til gjøre som han sa og at de mente å bli værende, siden brevet ikke hadde blitt adressert til generalen eller guvernøren deres som var ansvarlig.
Washington reiste tilbake til Virginia og informerte guvernør Robert Dinwiddie om at franskmennene nektet å forlate området. Guvernøren samlet førti mann under kaptein William Trent i mars 1754 og sendte de til området der elvene Allegheny og Monongahela renner sammen, for å bygge et fort. Franskmennene sendte tusen mann for å drive bort britene og bygge ferdig fortet de hadde startet på. Fortet fikk navnet Fort Duquesne. Mot slutten av april 1754, reiste Washington med 120 militssoldater tilbake til Ohiodalen. Claude-Pierre Pécaudy de Contrecoeur sendte Joseph Coulon de Jumonville med 30 mann for å stadfeste at Washington hadde invadert fransk territorium. Jumonville og mennene hans forlot Fort Duquesne den 23. mai. Morgenen den 28. mai gikk Washington til angrep på de sovende soldatene med bajonetter, for å ikke vekke dem. Britene tok livet av 10 soldater og fanget 21. Jumonville, som var skadd, ble drept mens han leste opp et krav til Washington. Denne treffingen ble starten på striden som etter hvert utviklet seg til sjuårskrigen i 1756.
David Stremme
David Andrew Stremme (født 19. juni 1977 i South Bend, Indiana, USA) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR. Han kjører bil #40 Coors Light/Lone Star Steakhose Dodge Charger for teamet Chip Ganassi Racing i NASCARs Nextel Cup.