cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Isaiah Wilson
New York Giants
Den 29. september 2021 ble Wilson signert til New York Giants’ treningsstall. Han ble frigitt 4. januar 2022.
Den 24. juli 2023 ble Wilson suspendert i tre kamper av NFL av ukjente årsaker.
Juridiske problemer
Den 11. september 2020 ble Wilson arrestert for kjøring i påvirket tilstand. Han ble igjen arrestertn 7. januar 2021 etter en biljakt som nådde hastigheter på rundt. Det ble funnet 3,4 gam marijuana i bilen og 0,2 gram LSD ble funnet i den kvinnelige passasjerens veske. Den 24. mars ble Wilson siktet med «felony fleeing or attempting to elude a police officer», råkjøring i et byggeområde, uforsvarlig kjøring og oppførsel, besittelse og bruk av rusrelaterte gjenstander.
Cirrus Kelvin-Helmholtz
Cirrus Kelvin-Helmholtz er en type cirrussky som oppstår i store høyder som smale, horisontale spiralformede skyer. De varer vanligvis ikke lenger enn et par minutter og er derfor kanskje den skytypen som er vanskeligst å få øye på.
Kelvin-Helmholtz-instabilitet er sannsynligvis ganske vanlig på toppen av troposfæren, men luften er som regel så tørr at det ikke eksisterer skyer som synliggjør bølgene. I slike tilfeller vil det oppstå klarluftsturbulens, som er umulig for fly å oppdage på forhånd sidan den ikke er synlig på radar.
Kelvin-Helmholtz instability
Corydoras pulcher
Corydoras pulcher er en art i gruppen pansermaller. Det er en fisk som lever i ferskvann i Sør-Amerika. Den blir opptil 5 cm lang.
Mudhoney
Mudhoney er et grungeband som ble dannet i Seattle, Washington i 1988. De har vært en inspirasjon og innflytelse for mange grunge- og alternativ rockmusikere, spesielt Kurt Cobain fra Nirvana. Mudhoney har gitt ut åtte studioalbum, fire samlealbum, fire EP-er, ett konsertalbum og ett filmalbum. Mudhoney sin karriere ble dokumentert i dokumentarfilmen Our Band Could Be Your Life av Michael Azerrad, en studie av flere amerikanske undergrunnsgrupper.
Etablering
Green River fikk aldri noen kommersiell suksess av betydning, og bandet ble oppløst i 1988 på grunn av musikalsk uenighet. Flere av gruppas medlemmer fikk større suksess i sine senere band. Vokalist Mark Arm og den opprinnelige gitaristen Steve Turner dannet Mudhoney, som var mer punk-preget enn Green River. Bassist Jeff Ament og gitaristene Stone Gossard og Bruce Fairweather dannet det mer rock-inspirerte Mother Love Bone, og da dette bandet ble oppløst som følge av Andrew Woods død, dannet Ament og Gossard det som skulle bli et av 1990-tallets største og mest innflytelsesrike band, Pearl Jam.
1988-1992
Steve Turner ønsket å starte et band som faktisk øvde før de skulle spilte foran et publikum. Han startet et nytt samarbeid med Mark Arm og trommeslageren Dan Peters fra Bundle of Hiss. Trioen besluttet at Matt Lukin, som nylig hadde forlatt Melvins, burde bli bassist i bandet. De fikk navnet sitt fra Russ Meyers film Mudhoney, som ingen av band-medlemmene faktisk hadde sett.
Stora Myrvatnet
Stora Myrvatnet er en innsjø nordøst for Maudal i Gjesdal kommune i Rogaland. Den ligger øverst i Bjerkreimsvassdraget. Innsjøen har en langstrakt form, og den strekker seg parallelt med Øvstabødalen. Maudal kraftverk bruker Stora Myrvatnet som reguleringsmagasin.
Mudhoney
1988-1992
Mudhoneys moderate suksess hjalp en rekke andre Seattle-band med å få større anerkjennelse. Blant annet gjaldt dette Soundgarden, Nirvana, og Pearl Jam. Tidlig på 1990-tallet hadde plateselskapet Sub Pop økonomiske problemer. Dette var et resultat av at flere av bandene som tidligere hadde signert med dem søkte seg til større plateselskaper. Mudhoney ble værende hos Sub Pop, og lanserte sitt andre studioalbum Every Good Boy Deserves Fudge i 1991. Etter utgivelsen av albumet fikk de et tilbud av Reprise Records, noe som medførte at de forlot Sup Pop i 1992.
Stora Myrvatnet
Vatnet er naturlig mye mindre, men etter oppdemming av Myrtjørna, som er et mindre vann nedstrøms Stora Myrvatn, fløt begge vannene sammen til et stort vannmagasin. Demningen ble bygget i 1948, og er en betongdam. Reguleringshøyden er mellom 592 og 614 meter over havet.
Mudhoney
1992-2000
Mens de andre grungebandene hadde slått an i «mainstream»-markedet, forble Mudhoney et ukjent Seattle-band. Mudhoneys første album på Reprise var Piece of Cake, et album som lente mer mot garage rock enn grunge. Til tross for det faktum at bandet nå hadde kontrakt med et stort plateselskap, hadde de beholdt sin litt rare stil og sine holdninger. De bidro med sangen «Overblown» på lydsporet til «generation X»-filmen Singles.
Stora Myrvatnet
I østenden av vannet er det funnet flere steinalderboplasser som skriver seg fra den såkalte pionerbosetningen på slutten av siste istid.
Mudhoney
1992-2000
I 1995 var grunge gått ut av mote, og Mudhoney ønsket å returnere til sine tidligere lyd. Med sitt album My Brother the Cow, blandet de sin tidligere og sin nyere lyd og endte opp med å produsere en fan-favoritt. I 1996 dukket Mudhoney opp i komediefilmen Black Sheep med stjerner som Chris Farley og David Spade.
Mudhoney sin miksing av stiler ble mer uthevet på deres neste album, Tomorrow Hit Day lansert i 1998. På dette albumet fortsatte bandet med sin garage rock og grunge lyd, men viste en sterk blues-rockinnflytelse og blir av mange sett på som albumets «varemerke».
Etter noen år på Reprise, valgte plateselskapet å frigjøre Mudhoney fra kontrakten. Senere sluttet bassisten Matt Lukin i bandet, først og fremst på grunn av at han mislikte å dra på turneer. Bandet lanserte sitt andre samlealbum March to Fuzz i mars 2000. Albumet er blant deres best solgte.
2000-2008
Etter at Matt Lukin hadde forlatt bandet, rekrutterte de bassisten Guy Maddison som hadde spilt med Mark Arm i et av hans mange sideprosjekter. I 2002, etter sin tilbakekomst til plateselskapet Sub Pop, startet bandet innspillingene av et nytt studioalbum.
Tidlig i 2003 dro bandet tilbake til studio for å spille inn en ny sang, «Hard-On For War», som kun ble utgitt på Travis Kellers samlealbum Buddyhead Presents: Gimme Skelter. Senere det året dro bandet tilbake til studio og spilte inn albumet Under a Billion Suns. Albumet ble utgitt i 2006 og fikk gode anmeldelser. Det ble gitt ut en singel, «It Is Us».
I løpet av 2007 spilte Mudhoney i Brasil igjen, og dro senere på en kort Europa-turné. I november samme år ga bandet ut konsertalbumet Live Mud, som inneholder sanger spilt inn på en konsert i Mexico.
I 2008 begynte Mudhoney innspillingen av sitt neste album. Albumet fikk navnet The Lucky Ones og ble utgitt i mai 2008. Kort tid etterpå lanserte Sub Pop en deluxe-utgave av Superfuzz Bigmuff. Nyutgivelsen inneholder den opprinnelige EP-en med korrekt sang-rekkefølge, sammen med nye singler, demoer og to konsertopptak fra 1988.
Diskografi
Studioalbum
Medlemmer
Medlemmer i bandet
Tidligere medlemmer
Turnémedlemmer
Måkevingedører
Måkevingedører er en betegnelse som blir brukt for å beskrive bildører som er hengslet i taket. De har fått dette navnet fordi de, når de står åpne, ser ut som vingene til en måke. Konvensjonelle bildører er typisk hengslet i den fremste enden av døren, og gjør at døren svinger utover fra bilens karosseri.
De mest kjente eksemplene på biler med måkevingedører er Mercedes-Benz 300SL fra 1950-tallet, Bricklin SV-1 fra 1970-tallet DeLorean DMC-12 fra 1980-tallet og Tesla Model X.
Designutfordringer
Måkevingedører har et noe dårlig rykte på grunn av tidlige modeller av Mercedes og Bricklin. 300SL benyttet seg av et uvanlig chassisdesign, som krevde en høy terskel og som tvang dørene til å være mindre enn optimalt. Bricklin hadde mer normal størrelse på dørene, men systemet som løftet dørene var problematisk ved daglig bruk. I tillegg var det også bekymringer om at døren ikke var tilstrekkelig trygg ved en sidekollisjon, fordi man ønsket å lage dørene så lette som mulig.
DeLorean løste disse problemene ved å benytte seg av en stålbjelke i dørene, som var i full størrelse, og benyttet seg deretter av normale gassdempere for å løfte dørene og dempe bevegelsene.
Andre ulemper ved systemet var ikke like enkle å gjøre noe med. For eksempel gjør måkevingedesignet det umulig å lage en cabriolet-versjon av bilen, fordi dørhengslene må plasseres så nær midten av bilen som mulig for optimal effektivitet. Dette var aldri noe problem for DeLorean, som ikke planla noen cabrioletversjon av bilen (selv om det gikk rykter om en firedørs familiebil med plass til fire passasjerer).
Ola Vangen
Ola Sveinsson Vangen (1699–1739)  var en norsk bonde, kullkjører og visedikter fra Vingelen i Østerdalen. Han huskes for visene «Kølkjørarvisa» og «Gruvvisa».
Han var født på Østvangen i Vingelen i Tolga i Hedmark, og kjørte som de fleste andre bønder i distriktet trekull for Røros Kobberverk.
Kølkjørarvisa er kjent og bevart både på dansk-norsk og vingelsdialekt: Ei kjørd i fjor, ei kjør i år, ei ska te åres fill kjøre. Ola nevnes som «Norges første arbeiderdikter». Det er sannsynlig at dialektversjonen var den opprinnelige, og at den dansk-norske er en bearbeiding som har endret både form og innhold. Den første som publiserte deler av visa var Nicolai Ramm Østgaard i boka En Fjeldbygd (1851) hvor han gjenga to vers på bygdemål. Olav Røst gjenga visa i sin helhet i Minder fra hjembygden (1883). Visa finnes i flere versjoner. Vanlige versjoner har 10 vers, mens en håndskrevet versjon fra 1791 har hele 23 vers.
Dialektversjonen av «Kølkjørarvisa» ble spilt inn på plata Kåmmå no .... (1983) av Tone Hulbækmo.
Ola Vangen var fetter av Tore Skogstad.
Måkevingedører
Designutfordringer
Det sørger også for at det blir vanskeligere å forsegle bilen mot vannlekkasjoner, på grunn av formen og bevegelsene i døren selv. Mange DeLorean-eiere rapporterer om lekkasjoner når de kjører gjennom automatiske bilvaskeanlegg, på grunn av høyt trykk på vannet, selv om tettingen er mer enn tilstrekkelig i normalt regnvær.
Liknende løsninger
I tillegg til de tradisjonelle måkevingedørene finnes det også andre, og like uvanlige, dørmekanismer – særlig blant eksotiske og dyre biler. Lamborghini benytter seg av en design som er en mellomting mellom konvensjonelle dører og måkevingedører, som generelt referes til som saksedører eller Lamborghini-dører. Her er dørene fortsatt hengslet i front, men svinger oppover fra bilen mens de holder seg parallelt langs kanten.
McLaren F1 og Mercedes-Benz SLR benytter seg av en variant av dette systemet, kalt sommerfugldører. Dørene blir hengslet i front, som saksedørene, men flytter seg også ved at bunnen av døren beveger seg ut fra bilen. Dette øker mulighetene for at døren forflytter seg utover, og dermed vekk fra passasjerene, for å lette inn/utsteg.
Koenigsegg benytter seg av et system som kombinerer de fleste fordelene ved alle løsningene, men også er langt mer avansert.
A Calamitous Elopement
A Calamitous Elopement er en amerikansk stum kort filmkomedie fra regissert av D. W. Griffith.
En kopi er lagret i filmarkivet i Library of Congress.
Handling
Et ungt par bestemmer seg for rømme etter at forholdet ble oppdaget av damens far. De legger planer om å rømme, men en tyv oppdager det og gjemmer seg i kisten deres for å stjele eiendelene deres.
Eurovision Song Contest 1985
Til sammen deltok 19 land, det samme antallet som året før. Jugoslavia og Nederland valgte å ikke delta, mens Hellas og Israel var tilbake etter fraværet i 1984.
For første gang vant Norge, representert av Bobbysocks og «La det swinge», skrevet av Rolf Løvland. Seieren skapte gledesrus og jubel i Norge, og Bobbysocks ble tatt imot som helter i Norge dagen etter finalen. I den påfølgende uken spilte NRK radio «La det swinge» hele 429 ganger – tilsvarende 20 timer. Fjernsynsdirektør Otto Nes uttalte senere humoristisk at seieren var «det største som hadde hendt Norge siden svartedauden». Tyskland ble nummer to, mens vertslandet Sverige endte på tredjeplass med Kikki Danielsson og «Bra vibrationer». Storbritannia ble nummer fire, og Israel tok femteplassen, representert av 1978-vinneren Izhar Cohen.
Bakgrunn
Etter seieren med «Diggi-loo diggi-ley» året før var Sverige vertskap for Eurovision Song Contest for andre gang. Første gang var i 1975, året etter at ABBA hadde vunnet med «Waterloo». Sveriges Television la finalen til Göteborg og ishockeystadionet Scandinavium. Programleder var artisten Lill Lindfors, som selv hadde deltatt i konkurransen i 1966.
Hellas og Israel var tilbake etter ett års fravær, mens Jugoslavia og Nederland trakk seg. Jugoslavia fordi konkurransen ble arrangert på nasjonens femårs-minnedag for landets tidligere president, Josip Broz Tito, og Nederland fordi 4. mai var landets minnedag for døde i kriger og konflikter etter andre verdenskrig. Dermed deltok 19 land, det samme antallet som året før.
Sendingen
Sendingen startet med en kortfilm med bilder fra Göteborg og omegn. Åpningsmusikken var komponert av konkurransens sjefdirigent Curt-Eric Holmquist. Finalen var lagt opp på en mer moderne måte enn årene i forveien, og med en større scene enn tidligere.
Programleder Lill Lindfors tok også opp fjorårsvert Désirée Nosbuschs ledige programlederstil og åpnet finalen med å synge «My Joy is Building Bricks of Music» – en engelskspråklig versjon av «Musik skall byggas utav glädje». Deretter ønsket Lill Lindfors velkommen til seere og lyttere. Hun gjennomførte introduksjonen kun på engelsk – og for første gang ble ikke fransk brukt. Under avstemningen ble poengene imidlertid repetert på engelsk og fransk som tidligere. Finalen var den 30. i rekken, og SVT hadde invitert konkurransens første vinner, Lys Assia, til Scandinavium. Assia var til stede i salen og ble hedret med stor applaus mens orkesteret spilte vinnersangen hennes fra 1956, «Refrain». Lindfors presenterte også låtskriverne til de 19 deltakerlåtene, og låtskriverne satt på plass i Scandinavium. Startrekkefølgen var på forhånd avgjort ved loddtrekning, og Irland startet, mens Hellas avsluttet. Norge hadde startnummer 13. Hvert land ble introdusert med en kortfilm som viste låtskriverne i omgivelser som var representative for sitt land. Norges kortfilm viste Rolf Løvland om bord på en oljeplattform.
Lindfors «mistet» kjolen
Pausenummeret var ved gitaristene Peter Almqvist og Ulf Wakenius. Duoen kalte seg Guitars Unlimited og spilte et potpurri av kjente svenske låter. Etter pausenummeret skulle programleder Lill Lindfors gå over scenen for å starte avstemningen. Da hun begynte å gå, hektet kjolen seg tilsynelatende fast i noe og ble røsket av. Igjen sto Lindfors på scenen i bare trusen. Fra salen kunne en høre et stort gisp fra publikum, men «uhellet» var godt planlagt. I stedet kunne Lindfors ta av to klyper på overdelen og deretter rulle overdelen ut, slik at hun fikk en ny kjole. «I just wanted to wake you up a little» (jeg ville bare vekke dere litt), kvitterte Lindfors etter episoden.
Hendelsen fikk imidlertid konsekvenser. EBUs oppsynsmann Frank Naef, som selv ikke visste om kjole-episoden på forhånd, fikk flere negative tilbakemeldinger etter hendelsen, og reglene ble endret: Fra 1986 av måtte generalprøven være helt identisk med direktesendingen.
Avstemningen
Hvert land hadde en jury med elleve lekfolk mellom 16 og 60 år, som bedømte de andre landenes sanger med poeng fra 1 til 5. Deretter summerte jurysekretæren sammen stemmene. Sangen som fikk flest jurystemmer, ble tildelt 12 poeng fra den nasjonale juryen. Andreplassen fikk 10, tredjeplassen 8, fjerdeplassen 7 og så videre ned til tiendeplassen som fikk 1 poeng. Altså ga hver jury 12, 10 og 8–1 poeng til sine ti favorittsanger. Det var ikke lov å stemme på bidraget fra sitt eget land. Konkurransesjef og oppsynsmann for avstemningen var Frank Naef fra EBU. Hvert land hadde en representant som leste opp juryens poeng via telefon på direkten under avstemningen.
Avstemningen ble svært jevn og spennende. Irland var første land ut og ga 12 poeng til Norge. Dette var første gang Norge fikk 12 poeng i Eurovision Song Contest. Siden fulgte noen lave poengsummer for Norge, og forhåndsfavoritten Tyskland tok en klar ledelse. Midtveis i avstemningen lå Norge på en sjetteplass, men så klatret Norge til en andreplass etter å ha fått 12 poeng av Belgia, Tyskland og Israel. Da Storbritannia kun ga 1 poeng til Tyskland, og 12 til Norge, ble det en tett kamp mellom Tyskland, Sverige og Norge. Siden fulgte Sverige og Østerrike på med 12 poeng til Norge, og da Luxembourg som nest siste land ut, ga 7 til Norge, var den norske seieren sikret med 123 poeng.
Norges første seier
Etter en rekke sistesplasser og dårlige plasseringer årene før ble Norge plutselig en av favorittene til å vinne den internasjonale sangkonkurransen. Bobbysocks besto av Hanne Krogh og Elisabeth Andreasson, og duoen vant den norske finalen i Oslo 30. mars med «La det swinge». Sangen var skrevet av Rolf Løvland. Etter den norske finalen var det stor optimisme i norsk presse. Mandagen etter finalen slo VG stort opp på forsiden «Nå skal det swinge!» med bilde av Elisabeth Andreasson og Hanne Krogh liggende på et bilpanser. Avisen mente vinnerlåten var den beste Norge hadde sendt på svært lang tid, og som «skapt for Grand Prix, med et fengende refreng». Også NRKs underholdningssjef Harald Tusberg var optimistisk og håpet på en norsk seier i Göteborg.
Mediedekning
Jahn Teigen, ektemannen til sølvvinner Anita Skorgan i den norske finalen, var ikke positiv til «La det swinge». Teigen mente «La det swinge» toppen ville få en 17. plass. Det utviklet seg etter hvert til et munnhuggeri mellom Bobbysocks og Teigen, og til slutt gikk Teigen ut i VG og avviste at han håpet Bobbysocks ville gjøre det dårlig. VG prøvde å forsone de to partene i et eget intervju, men «isen ble ikke helt brutt», skrev avisen.
De neste dagene kom også plagiat-anklagene mot vinnermelodien, blant annet melodien «Lille stjerne» av den avdøde komponisten Herman Hermani. Ingen av anklagene førte frem, og «La det swinge» ble Norges bidrag i Eurovision Song Contest 4. mai. Frem mot den internasjonale finalen skrev pressen, med VG i spissen, ivrig om Bobbysocks. Hanne Krogh hadde en dagbok i avisen, og kunne to dager før finalen berolige alle med at den ikoniske jakken var kommet til rette etter å ha vært borte i flere dager. Frem mot finalen seilte Norge opp som en utfordrer til seieren, men de største favorittene var Tyskland, Israel, Sverige, Spania og Danmark. Aftenposten kunne melde om trampeklapp for Norge under generalprøven 3. mai.
Finalen 4. mai
Under finalen var det stor optimisme og spenning blant norske tv-seere og presse. Da Norge kom på scenen som land nummer 13, ble Bobbysocks møtt med enorm jubel og applaus før og etter fremføringen – det var mange nordmenn i salen. I tillegg til Bobbysocks var Kari Gjærum, Håkon Iversen og Per Øystein Sørensen med som korister. Låtskriver Rolf Løvland var også på scenen som pianist. Terje Fjærn dirigerte orkesteret under Norges fremføring.
Veslemøy Kjendsli kommenterte finalen for NRK Fjernsynet, mens Eirik Heyerdahl og Jahn Teigen kommenterte på NRK P1 og P2. Erik Diesen leste de norske poengene fra studio på NRK Marienlyst i Oslo.
«Bobbysjokket»
I avstemningen vant Norge med åtte 12-poengere og til sammen 123 poeng. Dette var Norges første seier i konkurransen, og da Hanne Krogh og Elisabeth Andreasson kom stormende på scenen etter seieren, ble de møtt av et jublende publikum som sang «Seier'n er vår». Programleder Lill Lindfors var også glad på Norges vegne og sa: «Jeg må helt ærlig si at jeg er veldig glad for at dette skjedde, for Norge har kommet sist så mange ganger, så dere fortjener det virkelig!» – hvorpå Krogh svarte: «Du er lykkelig? Hva tror du vi er!?»
Gleden var like stor hjemme i Norge. I Karl Johans gate i Oslo danset hundrevis av jublende mennesker etter sendingen, og politiet kunne melde om stor feiring landet over. VG ga ut et eget Grand Prix-ekstra og kalte seieren for «større enn OL-gull». Fjernsynsdirektør Otto Nes proklamerte også med glimt i øyet at «seieren var det største som hadde hendt Norge siden svartedauden!»
«Med Bobbysjokket opplevde det norske publikum, og forsåvidt landets artister med, det ingen hadde trodd på: Det 'umulige' ble mulig. I et kort øyeblikk opplevde vi hvordan Europas oppmerksomhet vendte seg mot periferien, og det rystet oss ikke så lite å være i sentrum i 3 minutter.» skriver Geir Johnson i sin bok Norge i Melodi Grand Prix.
Hanne Krogh og Elisabeth Andreasson kjørte en seiersparade fra Svinesund til Oslo dagen etter finalen, i en egen rosa Bobbysocks-cabriolet. 2000 mennesker ventet på sangerne ved grensen, og politikamrene i Østfold sloss om å få eskortere vinnerne inn mot Oslo. I hovedstaden hyllet 3000 fremmøtte de to vinnerne da de ankom Grand Hotel. Mandag kveld ble Bobbysocks invitert med på diplomatmiddag med statsminister Kåre Willoch på Akershus slott.
I uken etter seieren spilte NRK radio «La det swinge» hele 429 ganger – tilsvarende 20 timer. Den internasjonale finalen ble sett av 95 prosent av alle nordmenn over 15 år, ifølge en spørreundersøkelse ScanFact gjorde for VG. Finalen ble også det best likte tv-programmet i Norge i hele 1985. Seieren har flere ganger også blitt trukket frem som et av Norges største tv-øyeblikk, og ble i 2022 viet en egen episode av NRK-dokumentarserien Hele historien.
Priser og suksess
Dagen etter seieren begynte spekulasjonene om hvilken norsk by som skulle arrangere Eurovision Song Contest 1986, til slutt trakk Bergen det lengste strået i tøff konkurranse med Stavanger og Oslo. Debatten gikk også høyt om hvem som skulle lede showet, og VG arrangerte en avstemning der Wenche Myhre ble folkets førstevalg som programleder. NRK valgte imidlertid Åse Kleveland, sangeren som hadde representert Norge i konkurransen 20 år tidligere.
Bobbysocks fikk stor suksess i Norge og gjorde det bra på hitlister i flere land i Europa. I Norge samlet turneen Swinging Tour '85 hele 250 000 tilskuere, og Stortinget hedret Bobbysocks med Peer Gynt-statuetten for å ha bidratt til å gjøre Norge kjent i utlandet. Bobbysocks fikk også juryens hederspris under Spellemannprisen 1985.
Deltakere
Liste over deltakerne og det offisielle resultatet. Tabellen er rangert etter startrekkefølge, plasseringen og poengsummen finnes i kolonnene til høyre.
Poengtavle
Tavlen er ordnet etter stemmerekkefølgen i finalen.
Dirigenter
Mens Curt-Eric Holmquist var sjefdirigent, hadde de fleste landene med sin egen dirigent. Under er en liste over deltakerlandenes dirigenter, listet etter startrekkefølgen.
Poengopplesere
Hvert land hadde en talsperson som annonserte sitt lands poeng på engelsk eller fransk over telefon. Under er talspersonene i samme rekkefølge som under avstemningen:
Kommentatorer og sendinger
Sendingen ble overført til deltakerlandene samt til øvrige land som Australia, Island, Nederland og Sovjetunionen. De fleste hadde kommentatorer som formidlet informasjon og hendelser direkte til seerne. Oversikt over kommentatorer og poengopplesere under Eurovision Song Contest 1985:
Concho County
Concho County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i de sentrale delene av delstaten. Det grenser mot Runnels County i nord, Coleman County i nordøst, McCulloch County i vest, Menard County i sør og mot Tom Green County i vest.
Concho Countys totale areal er 2 574 km² hvorav 6 km² er vann. I 2000 hadde fylket 3 966 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Paint Rock. Fylket har fått sitt navn etter elven Concho River.
William Izarra
William Ernesto Izarra Caldera (født 7. mai 1947 i Maracay i Venezuela, død 1. oktober 2021 i Caracas) var en venezuelanak diplomat, militær og politiker. Han virket også som professor ved Universidad Central de Venezuela.
Biografi
Etter militærtjenesten tok Izarra mastergrad i public policy planning ved Harvard University og fikk æresdoktorgrad fra Universidad Nacional Experimental Simón Rodríguez i 2010. Han var medlem av Movimiento Bolivariano Revolucionario - 200, Movimiento V República og Partido Socialista Unido de Venezuela og grunnla Centro de Formación Ideológica. Han organiserte også Alianza Revolucionaria de Oficiales Activos. I 1989 ble han med i Frente Patriótico Revolucionario. Han fortsatte sitt revolusjonare arbeide for sosialismen hele livet.
Izarra satt i Venezuelas senat fra 1998 til 1999 og ble utnevnt av Hugo Chávez til å bekle det nye stillingen som viseutenriksminister for Asia, Midt-Østen og Oseania i 2005. I 2021 var han Venezuelas ambassadør til Nord-Korea.
Izarra døde av covid-19 i Caracas den 1. oktober 2021, i en alder av 74 år.
Philip Zandén
Zandén har vært gift med regissøren Susanne Bier. Han er bror til skuespilleren Jessica Zandén og dattersønn av komponisten Gösta Nystroem.
Han spilte i sin ungdom hovedrollen i en forestilling av Fjodor Dostojevskijs Forbrytelse og straff på Stockholms stadsteater. I 1999 hadde han en mindre, men viktig rolle i Hilde Heiers film Suffløsen, som var en norsk-svensk samproduksjon der Hege Schøyen spilte hovedrollen.
Det er kanskje først i de senere årene at Zandén har blitt mer kjent for allmennheten, etter at han medvirket i Van Veeteren-filmene som figuren Reinhardt samt i Beck - Den japanske shunga som kunstprofessoren Malte Beverin og i teater- og TV-produksjonen Gåtan Albert Speer der han spilte tittelrollen. Han hadde også en av hovedrollene i den norske filmkomedien Amatørene (2001) av Pål Sletaune.
Peadar Kearney
Peadar Kearney (født 12. desember 1883 i Dublin i Irland, død 24. november 1942 i Dublin) var en irsk republikaner og sangforfatter. Han er særlig kjent for sine opprørssanger, og i 1907 skrev han teksten «A Soldier's Song», som i irsk oversettelse under navnet «Amhrán na bhFiann» ble Fristatens og senere Irlands nasjonalsang.
Bakgrunn
Peadar Kearney ble født på Lower Dorset Street i Dublin. Hans far var fra Louth og moren opprinnelig fra County Meath. Han gitt på The Model School i Schoolhouse Lane og St Joseph's Christian Brothers School i Fairview i Dublin. Han sluttet på skolen da han var 14 år, og begynte i lære som husmaler.
Han sluttet seg til Conradh na Gaeilge i 1901, og Irish Republican Brotherhood (IRB) i 1903. I 1913 var han med på å grunnlegge Irish Volunteers.
Påskeopprøret og etterpå
Under påskeopprøret i 1916 kjempet han ved Jacob's Biscuit Factory under Thomas MacDonagh. Han klarte å rømme etter overgivelsen. Under den irske uavhengighetskrig var han aktiv soldat, og i 1920 ble han internert i Ballykinler i Down. Kearney var en god venn av Michael Collins, og under borgerkrigen stod han på traktattilhengernes side. Etter opprettelsen av Fristaten sluttet han å engasjere seg i politikk.
Hans sanger var svært populære blant Irish Volunteers, som senere ble til IRA i perioden 1913–1922, og den mest populære var «A Soldier's Song». Bulmer Hobsons oversettelse til irsk ble i 1926 landets nasjonalsang. Kearney fikk aldri betalt for bruk av sangen, men i 1934 kjøpte regjeringen rettighetene for 1200 pund. Andre kjente sanger av Kearny er «Down by the Glenside» («The Bold Fenian Men»), «The Three-coloured Ribbon», «Down by the Liffey Side» og «Erin Go Bragh».
Kearny døde temmelig ubemidlet i 1942 i Dublins utkanst i forstaden Inchicore, og ble gravlagt på Glasnevin gravlund i Dublin. Det er satt opp en plakett til minne om ham i Dorset Street.
Han søster Kathleen var moren til forfatterne Brendan og Dominic Behan.
Harpefoss
Harpefoss er en bygd og et tettsted i Sør-Fron kommune i Innlandet. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger i Gudbrandsdalen.
Harpefoss oppsto som navn etter jernbaneutbyggingen i 1896, da jernbanestasjonen fikk navnet Harpefoss. Tidligere gikk området under navnene Skurdal og Ryssland, henholdsvis på vestre og østre side av Lågen. Harpefoss var navnet på fossen som skilte de to grendene.
Ved jernbaneutbyggingen ble Harpefoss hotell oppført. Det er det eneste av de opprinnelige hotellene fra jernbaneutbyggingstiden som fortsatt står i Gudbrandsdalen. Det er oppført i sveitserstil med nygotiske trekk. Det er for lengst nedlagt som hotell, og etter en periode som landhandeldrift (A Wadahl) er huset nå bolig. Fra 2010 ble Harpefoss hotell igjen åpnet som kulturarena for kunst, litteratur og musikk.
Fossen Harpefoss er en foss i Gudbrandsdalslågen. I en kilometerlang strekning renner Lågen i en trang canyon. Fossen ble i 1960-årene utbygget. Fallhøyden er 35 meter, og Harpefossen kraftverk ved Solbrå har en installert effekt på 92 MW.
Turisme har betydd mye for stedet. Siden jernbanen kom og lett kunne frakte gjester til dalen har seterområdene vært utnyttet til turisme. De høyfjellshotellene som fortsatt er i drift er Wadahl og Gålå. Ved Gålåvannet spilles hvert år Peer Gynt på en friluftscene. Pensjonatene Skogly og Grøntuva er for lengst nedlagt. I nyere tid er gardsturismen en aktuell form for turisme. Sygard Grytting drives som overnattingssted, og Rudi Gard drives som et opplevelsessted med forskjellige arrangementer. Fron badeland ligger på Harpefoss.
Sør-Fron ungdomsskole ligger på Harpefoss. Det var den tredje ungdomsskolen som ble etablert i Norge, så tidlig som i 1959. Ved ungdomsskolen er Sør-Fron kulturhus bygget, og brukes til idretts- og kulturarrangementer.
Harpefoss stasjon er for lengst nedlagt, og poststedet 2645 Harpefoss er også borte.
Galapagospingvin
Galapagospingvin (Spheniscus mendiculus) er en flygeudyktig sjøfugl i slekten båndpingviner (Spheniscus). Slekten, som er en av seks slekter i pingvinfamilien, inkluderer også kappingvin, humboldtpingvin og magellanpingvin.
Galapagospingvinen er endemisk for Galápagosøyene i Stillehavet, som den også er oppkalt etter. Det er verdens nordligst levende pingvinart, og den eneste som også finnes nord for ekvator.
Beskrivelse
Galapagospingvinen blir omkring 53 cm høy og veier typisk 1,6–2,5 kg. Som pingviner flest er den sort på oversiden og hvit på undersiden. Den ligner mye på magellanpingvinen, men er mindre og har smalere sorte markeringer i buken. Den kjennetegnes dessuten av et hvitt bånd som danner et hesteskolignende mønster på kinnene. Nebbet er sort på oversiden og på ytterdelen av undernebbet, mens resten av undernebbet er elfenbenshvitt. Nebbet er dessuten lenger og slankere enn hos andre pingviner. Kinnene er hvite. Vingene er omdannet til luffelignende svømmeredskaper, som fuglen bruker til å skape framdrift med når den dykker.
Utbredelse og habitat
Galapagospingvinen er endemisk for Galápagosøyene, dit man tror den kom med Perustrømmen (tidligere kalt Humboldtstrømmen). Dette er en om lag 1 000 km lang østlig grensestrøm (en type havstrøm) som renner nordvestover langs kysten av Sør-Amerika, fra Chile til Peru, og bringer med seg kalde vannmasser og næring fra Antarktis opp langs kysten og vestover i havet langs ekvator.
Et hovedproblem for arten er varmen ved ekvator, derfor tilbringer fuglene mye tid om dagen i det kjølige vannet som bringes inn mot vestkysten av øyene med Cromwellstrømmen.
Når fuglene går på land om dagen søker den skygge og holder de vingene ut fra kroppen for å kjøle seg ned i varmen. De kjølige nettene tilbringes på land.
Atferd
Galapagospingvinen spiser mest småfisk, som de kalde havstrømmene bringer med seg til øygruppen. Endringer i havstrømmene kan derfor gi katastrofale følger for arten. Når temperaturen i vannet stiger som følge av El Niño forsvinner føden, som ellers finnes i de kalde vannmassene. Også galapagospingvinen fanger føden under dykking.
Arten er monogam og parforholdet varer livet ut. Fugler i god kondisjon kan i gode år produsere tre kull med kyllinger. Redet bygges i naturlige huler og ganger i lavaen. Hunnen legger normalt 1–2 egg, som begge foreldrene ruger på i 38–40 dager. Etter ytterligere 60–65 har ungene fått voksen fjærdrakt og er klare til å gå i sjøen.
Søndre Bergs vei
Søndre Bergs vei (9, 35, 42 ) er en vei i Haugsbygd i Ringerike.
Veien er en sidevei til Hadelandsveien, ca 500 meter sør for Klækken Hotell. Den går østover, og er cirka 400 meter lang. Veien ligger cirka 260 meter over havet øverst.
Åse Wentzel
Etter oppveksten på Frol og Svartlamoen, flyttet hun med Odd Wentzel-Larsen til Oslo og ble engasjert av Einar Rose i hans Rosekjelleren (1946–53). Nær hundre plater ble så utgitt (1949–62), den første med Reidar Andresen på Minner fra Hawaii, fra 1950 var hun tilknyttet Odeon.
Wentzel spilte også inn 30 duetter med Thor Raymond.
Hun sang jazz med Spotlights på Hotel Viking (1952–56), i Robert Normanns besetninger, i orkestre ledet av Øivind Bergh / Leiv Flisnes / Carsten Klouman / Rolf Syversen, turnerte med Leif Juster og Kringkastingsorkestret og forekom ofte i riksdekkende radio, for eksempel Ønskebrønnen og Husker du?.
I 1973 hadde hun en serie radioprogrammer sammen med Freddy Kristoffersen, Kjente låter fra hytter og båter. Programmene ble meget populære og en oppfølger serie kom i 1974, Sommerlåter i hytter og båter, og i 1975 Sommerdansen, totalt 28 radioprogrammer.
Samleplaten Syng & le – de beste fra 1952–62 (EMI, 2004) ble hennes siste utgivelse. Siden opptrådte hun med Terje Dyrud kvartett, og hadde turné med Håvard Stensrud på trekkspill.
Heder
Hun mottok Gammleng-prisen 1985 i klassen «veteran» og fikk Kongens fortjenstmedalje i gull i 2001.
Portimão
Portimão er en bykommune i Distrito de Faro i den portugisiske regionen Algarve. Kommunens areal er 182,1 km² og i 2011 hadde den 55 614 innbyggere. Kommunen grenser til Monchique i nord, Silves og Lagoa i øst, Lagos i vest og Atlanterhavet i sør.
Abraxas (andre betydninger)
Abraxas har flere betydninger.
Zoe Lee
Zoe Lee (født 15. desember 1985) er en britisk roer.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok sølv i åtter.
Eremitt
Eremitt (norrønt: heremita, fra gresk via latin, eremos, «ensom») er en person som flytter ut i en ødemark for å leve et liv i ensomhet. På gresk betyr ordet eremitt det samme som asket ved begrepet anakoret (gresk: anakhorein, «trekke seg tilbake»), som har betydningen eneboer, eremitt. Ordet brukes også i overført betydning om mennesker som for det meste er alene.
Bakgrunn
I kristendommen ble begrepet opprinnelig benyttet på en kristen som grunnet sin religiøse hengivenhet, selvoppofrelse og ikke minst religiøse overbevisning vandret ut i ørkenen alene for være med seg selv. Det var ment søke Gud og at prosessen ville før til en endring i ens indre. I henhold til Det gamle testamente ble denne prosessen karakterisert som «ørkenteologi». I Det nye testamentet er det likeledes en årsak til å bevise sin lydighet for Gud ved å gjennomgå prøvelser i ørkenen.
Den kristne eremittiske vei har samme hensikt, slik selve betegnelsen «eremitt» indikerer. Blant de som er mest kjente for å leve i en ørkenåndelighet i de første kristne århundrene er Antonius av Egypt (251-356). Han levde som en eremitt i ti år, praktiserte askese hele livet, og sådde og høstet sin egen mat for livsopphold. Han ble således grunnleggeren av klosterbevegelsen som bygger på de samme prinsippene av avsondrethet fra samfunnet, men ikke nødvendigvis ensomhet da man søkte fellesskapet av likesinnede.
Interiørarkitekt
Interiørarkitekt er en yrkestittel for utøvere som former interiører, og elementer som et interiør består av, så som planløsninger med rombehandlinger, fastinnredning og møbler. Interiørarkitekt er ingen beskyttet tittel. Interiørarkitekt med appendikset MNIL, er en tittel etablert av bransjeforeningen og som kan tildeles utøvere som er medlem av Norske interiørarkitekters og møbeldesigneres landsforening (NIL) og som tilfredsstiller foreningens minstekrav til utdannelse og erfaring. Møbeldesignere/møbeltegnere former løse elementer – møbler.
Velikaja
Velikaja (russisk: Великая) er ei elv i Pskov oblast i Russland. Den begynner i høylandet sør i Pskov oblast, og renner nordover gjennom byene Opotsjka, Ostrov og Pskov. Elva munner ut i innsjøen Peipus.
Tangyuan
Tangyuan (kinesisk: 汤原县; pinyin:  Tāngyuán Xiàn) er et fylke i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jiamusi.
Kulturminner
Taowenwanhufu-funnstedet (Taowenwanhu fu gucheng, 桃温万户府故城) fra Yuan-dynastiets tid ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Danmarks monark
Danmarks monark er statsoverhode i Kongeriket Danmark og Riksfellesskapet. Den nåværende monarken er Dronning Margrethe II.
Ifølge Danmarks grunnlov er styreformen konstitusjonelt monarki, hvilket betyr at monarken er statsoverhode i et land med en demokratisk valgt regjering og monarkens beføyelser er regulert gjennom en forfatning.
I Danmark er monarken avskåret fra alene å utføre politiske handlinger, da dette er regjeringen og Folketingets oppgave. Lover må underskrives av monarken og av den aktuelle fagministeren før de er gyldige. Videre har monarken er viktig rolle når det gjelder utnevnelse av og avskjed av regjeringer. Monarken har i forbindelse med en såkalt dronningerunde (eventuelt kongerunde) en viktig oppgave i å utpeke den person som kan mønstre størst støtte og dermed også skape grunnlag for å danne regjering. Når en folketingsvalgt person har skapt grunnlag for en regjering, som ikke har et flertall i mot seg i Folketinget, vil personen meddele monarken dette og anbefale en regjeringsutnevnelse på dette grunnlag.
Monarken er Forsvarets øverstkommanderende. Utenlandske ambassadører avleverer deres akkreditiver til monarken når de begynner deres verv i Danmark.
Monarken deltar også i en lang rekke begivenheter i Danmark, for eksempel innvielser, jubileer og premierer liksom sommertokt med kongeskipet «Dannebrog» til danske byer (herunder Grønland og Færøyene) gir mulighet til å besøke lokale initiativer og lokalt næringsliv.
Perlemorskyer
Danning
Stratosfæren er svært tørr, og skyer, som er svært vanlig i troposfæren, oppstår sjelden. I den ekstremt kalde polarvinteren kan det dannes forskjellige stratosfæriske skyer som blir klassifisert ut fra den fysiske tilstanden eller kjemiske sammensetningen.
Perlemorskyer blir dannet i svært lave temperaturer, under -78°C. Temperaturen kan bli så lav i den lavere stratosfæren om vinteren. I Antarktis kan temperaturer under -88°C ofte danne perlemorskyer type II. Slike lave temperaturer er ikke så vanlig i Arktis. På den nordlige halvkule kan kraftig vind over fjell skape fjellbølger som forplanter seg oppover i atmosfæren. Der luften stiger mot bølgetoppene blir luften ekstra avkjølt, og den svært tørre luften kan kondensere til skyer som linseskyer, Altocumulus lenticularis.
Den russiske 102. militærbase i Armenia
'''Den russiske 102. militærbase''' (armensk: Ռուսական 102-րդ ռազմակայան; 102-я российская военная база) er en russisk militærbase i Gyumri i Armenia under kommando av Søndre militærdistrikt som del av Russlands væpnede styrker.
I sovjettiden var stridskreftene i Armenia en del av den Transkaukasiske styrkegruppen. Den var satt opp fra den tidligere 127. motoriserte infanteridivisjon. Basen er nord for den armenske hovedstaden, Jerevan.
Spellemannprisen 1989
Spellemannprisen 1989 var den attende utgaven av Spellemannprisen og ble delt ut lørdag 20. januar 1990 i Olavshallen i Trondheim. Øystein Sunde ble Årets spellemann og vant også prisen i den nye klassen underholdningsmusikk som ble delt ut totalt fem ganger. I tillegg ble det også for første gang delt ut priser i klassene årets nykommer og platecover til henholdsvis Matchstick Sun og Andrej Nebb & Aud Vikør for plateomslaget til Holy Toys album Dummy Cruise Missile Wanted. Prisen for platecover ble ikke delt ut igjen før 1994-utdelingen, da under navnet plateomslag. Med de nye prisene ble delt ut totalt 14 priser, tre flere enn året før og det høyeste antall frem til 1995-utdelingen. Utdelingen var den første hvor det ikke ble offentliggjort nominerte til klassen Årets spellemann.
Prisutdelingen ble overført direkte på NRK TV og NRK P2 og ble ledet av Anne Krigsvoll. Utdelingen var siste den siste med Egil Monn-Iversen som orkesterleder. Han hadde ledet orkesteret på samtlige utdelinger frem til denne, det vil si 18 utdelinger totalt. Det var påmeldt 167 plateutgivelser til prisen.
Øvrige nominerte
Pop:
Rock:
Folkemusikk/gammaldans:
Jazz:
Country:
Underholdningsmusikk:
Klassisk musikk/samtidsmusikk:
Skillebekk
Skillebekk er et strøk i indre by i Oslo, bydel Frogner. Det består av boliger, for en stor del leiegårder fra slutten av 1800-tallet (murbyen) og noe næringsvirksomhet.
Spellemannprisen 1989
Øvrige nominerte
Barneplater: Åpen klasse:
Skillebekk
Beliggenhet
Kartet viser strøkets gater og uoffisielle «grenser». Skillebekk grenser mot Ruseløkka i øst, Frogner med Gimle i nord, Skarpsno i vest, og Filipstad og Frognerstranda i sør.
Spellemannprisen 1989
Øvrige nominerte
Visesang:
Irisering
Irisering er refleks eller lysbrytning i en overflate, der det oppstår et spill av farger. Fargene endres etter lysbrytningens vinkel og fargene kan ha alle regnbuens farger. Irisering stammer fra gresk iris, som betyr regnbue.
Skillebekk
Beliggenhet
Drammensveien går gjennom strøket, som ligger mellom Solli plass og Skarpsno.
Irisering
Irisering kan fremstilles kunstig. Slik kunstig irisering kan ses i glasur på keramikk og kalles da for perlemorglans.
Skillebekk
Historie
Skillebekk er omhandlet i romanen Beatles av Lars Saabye Christensen.
Parker og plasser
Kjernen i strøket er plassen med Olaf Bulls plass, som til 2018 het Skillebekkparken, der Drammensveien og Munkedamsveien møtes. Strøkets andre park er Framneshaven (Tinker'n), som ligger på høyden mot Filipstad og Frognerkilen.
Irisering
I naturen forekommer irisering, innvendig i perlemor i muslinger, herav kommer navnet perlemorglans. Flere insekter har farger som irisederer. Vanligvis forekommer det i den membrane delen av insektenes vinger. Men også vingeskjell hos noen sommerfugler kan ha denne effekten. Irisering er også vanlig i skjellene på fisk. Et kjent eksempel er regnbueørret.
Eksterne lenker
構造色
Heresznye
Heresznye er et sted i Somogy i Ungarn. Heresznye ligger i Barcsi kommune og dekker et område på 9,90 km². År 2001 hadde Heresznye totalt 293 innbyggere.
Boli
Boli (kinesisk: 勃利县; pinyin:  Bólì Xiàn) er et fylke i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Qitaihe.
Befolkningen var på 371,933 innbyggere i 1999.
Jan Szczepański
Jan Antoni Szczepański (født 20. november 1939, død 15. januar 2017) var en polsk bokser.
Hans beste resultat i et OL var en gullmedalje i 1972.
Karsinogenese
Karsinogenese er prosessen hvorved normale celler omdannes til kreftceller, det vil si hvordan kreftsvulster dannes og utvikles. Prosessen er karakterisert ved faktiske forandringer på det genetiske og epigenetiske nivået i celler som fører til ukontrollert cellevekst. Ordet karsinogenese betyr bokstavelig talt «dannelse av kreft».
Celledeling er en fysiologisk prosess som foregår i nesten alt vev og under mange forutsetninger. Under vanlige tilstander foregår celledeling i en nøye kontrollert balanse mellom vekst og programmert celledød, vanligvis apoptose. Mutasjoner og epimutasjoner i DNA forrykker denne balansen ved å forstyrre programmeringen i som regulerer cellevekst og celledød. Disse mutasjonene er den direkte årsaken til karsinogenese, og resultatet er ukontrollert cellevekst av disse cellene og deres overlevelse i kroppen. Denne ukontrollerte og ofte hurtige veksten av disse muterte cellene kan føre til godartede svulster, hvor noen av disse kan utvikle seg til ondartede svulster (kreft). Godartede svulster sprer seg ikke til andre deler av kroppen og invaderer ikke andre typer vev. Disse utgjør sjelden en trussel mot liv med mindre de presser mot vitale strukturer eller er fysiologisk aktive ved for eksempel å produsere et hormon eller lignende. Ondartede svulster kan invadere andre organer og vev, samt spre seg til andre deler av kroppen (metastase) og dermed bli livstruende.
Mer enn en mutasjon er nødvendig for å forårsake karsinogenese. En rekke spesifikke gener må rammes av mutasjoner for at en normal celle skal transformeres til en kreftcelle. Eksempelvis er det gjennomsnittlig 15 større mutasjoner, samt 60 mindre mutasjoner, som forårsaker tarmkreft. De muterte genene spiller gjerne viktige roller i celledeling, DNA-reperasjon og apoptose (celledød).
Kreft er fundamentalt en svikt i regulering av cellevekst. For at normale celler skal transformeres til kreftceller så må gener som regulerer vekst og differensering endres. Genetiske og epigenetiske forandringer kan foregå på flere vis, som ved anskaffelse eller tap av hele kromosomer, eller til mutasjoner som påvirker ett enkelt nukleotid i DNA, eller ved deaktivering (silencing) eller aktivering av microRNA som kan regulere uttrykket av alt fra 100-500 gener. Det er 2 brede kategorier for gener som blir påvirket av slike forandringer. Onkogener kan være normale gener som blir uttrykt i et unormalt høyt nivå, eller det kan være direkte endrede gener som har roller direkte knyttet opp til regulering av cellevekst. I begge tilfeller vil disse forandringene promotere fremvekst av kreftceller. Kreft-inhiberende gener er gener som har som oppgave å hindre celledeling, cellens evne til å overleve, eller andre egenskaper som fører fremvekst av kreftceller. Kreft-inhiberende gener blir ofte deaktivert av kreft-promoterende genetiske forandringer. Typisk så kreves det en stor menge av de ovennevnte forandringene for å forårsake en normal celle sin transformasjon til en kreftcelle.
Større mutasjoner defineres gjerne som sletting eller anskaffelse av større deler i et kromosom. Genomisk amplifisering skjer gjerne når en celle erverver seg mange kopier (ofte 20 eller mer) av en liten seksjon av et kromosom, som da vanligvis inneholder ett eller flere onkogener eller relatert genetisk materiell. Translokering foregår når to separate kromosomregioner blir abnormt sammensveiset, ofte ved en karakteristisk region på kromosomet. Et velkjent eksempel på dette er Philadelphia-kromsomet som er forårsaket av translokering av kromosom 9 og 22, noe som videre fører til kronisk myelogen leukemi.
Mindre mutasjoner inkluderer punkt mutasjoner, delesjon og innsetting. Disse mutasjonene kan for eksempel forekomme i en promotor til et gen og dermed påvirke genets uttrykk, eller så kan disse mutasjonene forekomme i den kodende delen av genet og forandre funksjon eller stabilitet til proteinproduktet. Forstyrring av et enkelt gen kan også forårsakes av integrering av viralt genomisk materiell.