cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Essoraffineriet på Slagentangen
Direktører
Før raffineriet ble bygd, var dette et område med flott natur og mange nydelige hyttetomter. Da det ble besluttet at det skulle lages et stort raffineri, var det store protester. Den største stormen har selvfølgelig gitt seg etter drøyt 40 år, men fortsatt er det mange naturelskere som savner å kunne bevege seg i området, uten å se de store tankene og tårnene som spytter ut røyk.
De to raffineriene kjøper råolje og selger produkter på verdensmarkedet og det er derfor ikke nødvendigvis norskprodusert olje som inngår i raffineringsprosessen.
Mesteparten av produksjonen ved raffineriene eksporteres. -->
Essoskogen
Sør for raffineriet er Essoskogen beholdt urørt som en verneskog for virksomheten på anlegget. Skogen er et populært tur- og rekreasjonsområde.
Gasskraftverk og søppelforbrenningsanlegg
Skagerak Kraft og andre har hatt planer om et gasskraftverk på Slagentangen. Kraftverket skulle bli på 400-1 000 MW og ha anlegg for CO2-håndtering. Renseanlegget kunne også ha fanget opp dagens utslipp fra Esso Slagentangen på 300 000 tonn C02 årlig. Planene om få kraftverket ferdig til 2014 ble i 2008 lagt på is.
Administrasjonen i Tønsberg kommune har hatt ønsker om å etablere et søppelforbrenningsanlegg i et område av Essoskogen, men har møtt kraftige protester.
Fylkestingsvalget 1975
Stemmerettsalderen var 20 år.
Ved fylkestingsvalget ble det avgitt 1 860 052 stemmer, 68,3% oppslutning. Ved kommunestyrevalget ble det avgitt 1 872 327 stemmer, 68,7% oppslutning.
Ved valget ble det valgt 1,014 representanter til landets 18 fylker, Oslo unntatt. For å sikre kommunene en rimelig representasjon i fylkestingene i forhold til folketallet, tilfalt 177 av representantene på forhånd bestemte kommuner, såkalte utjamningsrepresentanter. Av de valgte representantene var 240 kvinner.
Resultat
.) Punktum i tabellen angir at partiet ikke stilte liste.
Dr. Strangelove
Dr. Strangelove (full tittel Dr. Strangelove or: How I Learned to Stop Worrying and Love the Bomb) er en britisk-amerikansk svart filmkomedie fra 1964 regissert av Stanley Kubrick. Filmen er lagt til et kaotisk USA på randen av storkrig. Amerikanske fly med atomvåpen er blitt beordret mot Sovjetunionen. Det settes inn felles anstrengelser på å stoppe dem. Peter Sellers spiller tre roller, og er således en bærende kraft i filmen. Manus er basert på Peter Georges roman Red Alert (1958).
Filmens motiv er den atomvåpenbaserte maktbalansen mellom USA og Sovjetunionen under den kalde krigen.
Filmen er i sort-hvitt.
Kubrick gjorde stor suksess med Dr. Strangelove der undertittelen ..or how I learned to stop worrying and love the bomb signaliserte at det var en satire. Den paranoide generalen i filmen heter Jack D. Ripper og en av figurene fremstilt av Peter Sellers heter Captain Mandrake. Tittelfiguren er en tidligere nazistisk vitenskapsmann hovedsakelig inspirert av den virkelige Wernher von Braun (med trekk inspirert av Edward Teller). Filmen veksler mellom tilsynelatende realistisk/dokumentarisk stil og mer stilisert parodiske tablåer. Dr. Strangelove fanget opp den politiske atmosfære under den kalde krigen. Kubrick skal selv ha vært oppriktig redd for atomkrig. Dr. Strangelove er Roman Polanskis favoritt blant Kubricks filmer. Francis Ford Coppola har uttalt at filmen viser at Kubrick både var en viktig stilskaper og en original tenker. Planen var at Kubrick og Harris skulle lage Dr. Strangelove, men partnerskapet ble oppløst og Kubrick laget den alene.
Produksjonen av Dr. Strangelove forsterket Kubricks rykte som en eneveldig auteur. Dr. Strangelove ble produsert samtidig med Sydney Lumets Helgardert? (engelsk: Fail Safe). Kubrick gikk til sak mot Lumets manusforfatter og filmselskapet for å ha stjålet hans manus. Saken endte med forlik der Lumets film skulle lanseres etter Kubricks. Dr. Strangelove passet godt med den «syke humoren» som ble populært på den tiden. Den fikk innflytelse på antikrigsfilmer som M*A*S*H (1970) og antiatomvåpenfilmer som WarGames (1983), samt på senere satireprogrammer som The Daily Show.
Manus
Manus er basert på enkel roman (pulp fiction) av Peter George (under pseudonymet Peter Bryant). Boken bygger på den faktiske militære strategien og teknologien på den tiden særlig atomvåpen. Opprinnelig var våpensystemene defensive og atomvåpen kunne bli brukt bare etter direkte ordre fra den amerikanske presidenten. President Eisenhower innførte en ordning der offiserer på lavere nivå, i tilfelle sammenbrudd i kommunikasjonssystemene, kunne avfyre atomraketter på egen hånd. Denne ordningen var utgangspunktet for Georges roman (innen filmen ble lansert var ordningen reversert). Etter en tids arbeid med å omdanne romanen til filmmanus bestemte Kubrick seg for å lage en satire og komedie i stedet for en seriøs historie på grunn av det absurde i situasjonen. Kubrick gjorde i tillegg og på egen omfattende undersøkelser av atomkrig.
Handling
En høyere amerikansk offiser i Strategic Air Command blir gal og beordrer amerikanske bombefly til å angripe Sovjetunionen. Mesteparten av handlingen i filmen er lagt til russernes og amerikanernes felles anstrengelser for å hindre de amerikanske flyene i å bombe Sovjet.
De fleste flyene blir enten tilbakekalt eller skutt ned av det russiske forsvaret, men ett fly slipper gjennom og dropper sin bombelast på målet. Dette fører til at den nylig utviklede sovjetiske «dommedagsmaskinen» utløses.
John Taylor (Siste dagers hellige)
Taylor var født i Storbritannia og ble døpt i Church of England, men 16 år gammel gikk han over til Metodistene. Sammen med flere familiemedlemmer flyttet han til Amerika i 1830. Han ble medlem av en bibelstudiegruppe som stilte seg kritisk til Metodisteness lære. I løpet av tiåret ble han introdusert for læren til Siste Dagers Hellige, og Taylor sluttet seg til kirken. Han ble utnevnt til apostel i kirken i 1838. I 1839 var han i Storbritannia og Irland og forkynte kirkens lære.
Dr. Strangelove
Popularitet og økonomi
Dr. Strangelove ble populær i USA hvor den innbrakte $9,1 millioner. Den havnet på 12-plass over de mest innbringende filmene i USA i 1964.
John Taylor (Siste dagers hellige)
I 1844 var han og noen andre sammen med Joseph Smith og Hyrum Smith da de ble satt i forvaring i fengselet. Under skuddvekslingen som kostet brødrene Smith livet, ble han truffet av flere skudd, men overlevde. Han drog siden til Storbritannia for å drøfte spørsmål om lederskap der. Siden slo han seg ned i Utah, der Brigham Young og flertallet av kirkens medlemmer hadde bosatt seg.
Dr. Strangelove
Popularitet og økonomi
Produksjonskostnadene var på $1,8 millioner.
John Taylor (Siste dagers hellige)
Fra 1875 var han seniorapostel i apostlenes råd. Ved Youngs død i 1877 ledet apostlene kirken en tid frem til 1880, da han ble kirkens president.
Taylor hadde syv koner og oppgis å ha blitt far til 34 barn.
Dr. Strangelove
Anmelderne
Den ble meget godt mottatt av de norske anmelderne. Blant annet så gav Aftenposten og Arbeiderbladet den terningkast seks, mens Dagbladet og VG gav den fem. Pål Bang-Hansen skrev i Arbeiderbladet 14. april 1964 at «Dette er en glimrende film som på alle måter utnytter alle mediets muligheter, et verk som vi kommer til å minnes med glede.»
Priser
Filmen ble belønnet med flere filmpriser. Dette inkluderer fire BAFTA (blant annet for beste britiske film).
Den ble nominert til fire Oscar (blant annet beste film), men oppnådde ingen av dem. Til gjengjeld vant den flere europeiske filmpriser. Filmen ble tildelt Bodilprisen i 1964 for beste europeiske film.
Medvirkende
Blant de medvirkende:
Berlin Marathon
Verdensrekorder
Menn
Soyaolje
Produksjon
Ved behandling av soyabønner for oljeekstraksjon og påfølgende soyamelproduksjon, er valg av bønner med høy kvalitet viktig. Det må være rene, skallfrie, gule soyabønner. Soyabønner med mørkt skall, eller endog bønner med en mørk flate der de var festet, vil etterlate mørke flekker i melet og er uønsket til bruk i kommersiell matproduksjon. Alle kommersielle soyabønner i USA er gule eller gulbrune.
For å produsere soyaolje, knuses soyabønnene. De justeres for fuktighetsinnhold, rulles til flak og blir løsningsmiddel-ekstrahert med kommersiell heksan. Oljen blir så raffinert for ulike bruksområder og enkelte ganger hydrogenert. Soyaolje, både flytende og delvis hydrogenert, blir eksportert, solgt som «vegetabilsk olje», eller benyttes i ulike typer ferdigmat. Resterende soyabønneskall brukes vesentlig som dyrefôr.
Innhold
Soyaolje inneholder 16 % mettet fett, 23 % enumettet fett og 58 % flerumettet fett. De enkelte fettsyrer er fordelt med 7–10 % alfalinolensyre (C18:3), 51 % linolsyre (C-18:2) og 23 % oljesyre (C-18:1). Soyaolje inneholder også 4 % stearinsyre og 10 % palmitinsyre.
Soyaolje har en relativt høy andel, 7–10 %, linoljesyre, som gir uønsket egenskap der oljen skal stå fremme over tid som i restauranter. På begynnelsen av 1990-tallet utviklet Iowa State University soyaolje med 1 % linoljesyre i oljen. I 2004 lanserte tre firmaer: Monsanto, DuPont/Bunge, og Asoyia genmodifiserte soyabønner med lavt innhold av linoljesyre med motstandsdyktighet mot plantevernmiddelet Roundup.
Det er forsøkt å herde soyaoljen med hydrogenering. Da brytes dobbeltbindinger som gjør oljen umettet og dermed skapes mettede fettsyrer som betegnes transfettsyrer, i motsetning til den naturlige cis. Transfett antas å ha uheldige helseeffekter. Umettede fettsyrer har høyere frysepunkt enn tilsvarende mettede fettsyrer. For å gjøre den flytende, umettede oljen fast og smørbar, kan hydrogenering gi fast, mettet transfett.
Bruk
Soyaolje er den klassiske matoljen i det asiatiske kjøkken. Den brukes til steking, baking og som ingrediens i sauser. Soyaolje har ikke insektfrastøtende effekt i seg selv, men brukes som fiksativ til eteriske oljer i insektmidler.
DBD
DBD kan referere til:
All Awash
All Awash er ei ubebodd øy i Grenadinene i Windwardøyene i De små Antiller i Karibia. Øya er en del av Saint Vincent og Grenadinene.
All Awash ligger på Grenadabanken nordøst for Mustique og sør for Baliceaux. I 1987 fikk øya status som All Awash Island Wildlife Reserve.
André Clot
André Clot (født 9. november 1909, død 2002) var en fransk historiker og forfatter.
Clot arbeidet fra 1936 til 1942 for nyhetsbyrået Agence Havas, fra 1943 til 1945 for Radio-Brazzaville og til sist fra 1945 og fram til han ble pensjonert for Agence France-Presse. I mange år bodde og arbeidet han i Tyrkia og i andre land i Midtøsten. Som ekspert på islam skrev og utga han flere bøker om historie og kultur fra islamske land.
De Havilland Canada
Selskapet ble senere solgt til Boeing og i 1992 videresolgt til det canadiske selskapet Bombardier hvor det inngikk i luftfartsdivisjonen Bombardier Aerospace. Selskapet ble gjenopprettet i 2019, da Bombardier bestemte seg for å selge varemerket, produksjonen og utviklingen av Dash 8-flåten.
Impuls
Impuls kan sikte til:
Impulse Impulso Impulse Ympuls Impulso Impulse דחף インパルス Impulse 冲动
Amilly
Amilly er navnet på to kommuner i Frankrike:
Torbjørn Afdal
Torbjørn Afdal (født 25. oktober 1917 på Voss, død 15. januar 1999 i Bærum) var en norsk møbeldesigner. Han ble uteksaminert ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i 1946 og fikk med en gang jobb hos designkontoret Tegnekontoret Bruksbo AS. Sammen med Norwald Rydjord og Rolf Hesland ble han en av de ledende designerne hos Tegnekontoret Bruksbo og også i Skandinavia. Hans møbler ble innkjøpt av Jacqueline Kennedy da hun var førstedame i Det hvite hus. Hans møbler ble også innkjøpt av den japanske keiseren. På sine eldre dager designet han Stortingets stoler og stoler og bord til tinghuset i Oslo. Videre designet han kontoret til daværende statsminister Gro Harlem Brundtland. På utstillingen Norwegian Icons Oslo 2013 er han representert med en rekke av sine møbler. I katalogen for utstillingen står det blant annet at Afdal var blant etterkrigstidens mest produktive møbeldesignere. Videre står det at Afdals arbeider kjennetegnes fremst av en forfinet materiale- og formforståelse. Rundt 1960 fikk Afdals møbeldesign et mer arkitektonisk preg og armlenestolen Broadway var, sammen med jaktstolen Hunter, et av hans kunstneriske høydepunkter fra perioden.
Afdal var også kunstnerisk leder for Bruksbo møbelverksted på Plus i Fredrikstad.
Afdal tilhørte den Skandinaviske-/danske designtradisjonen og brukte i sine design tradisjonelt formspråk med rene linjer og solide konsturksjoner. Hans mest brukte materialer var teak og palisander i kombinasjon med skinn og stål. Han var sterkt påvirket av danske møbeldesign og blir feilaktig ofte oppgitt å være en dansk designer.
Utmerkelser
Han fikk gullmedalje for spisestuen «FORM» (11. Deutsche Handverksmesse i München i 1959)
Kjente møbler
Produsenter av hans møbler er blant andre Mellemstrands Trevareindustri As, Vigrestad (barskap «Baccus» i palisander), Haug Snekkeri (settbord «Lasse») og Nesjestranda Møbelfabrikk (Darby stolen, Darby skjenk og spisebord).
Copa Libertadores 2021
Copa Libertadores 2021 var den 62. sesongen av Copa Libertadores. Konkurransen bestod av 32 lag i gruppespillet. I gruppespillet gikk de 2 beste fra hver gruppe til 8-delsfinalener. Nummer 3 i hver gruppe gikk til spill i Copa Sudamericana.
Sluttspillet
<section begin=Bracket /><section end=Bracket />
Hippogriff
Hippogriff er et legendarisk vesen, sannsynligvis en mellomting mellom en griff og en hoppe (hunkjønn hest). Hippogriffen har hodet, vingene og klørene til en ørn, bakkroppen til en hest. Ordtaket «å bedekke hopper med griffer» ble tidligere brukt for å forklare hvor umulig noe var. Ifølge gammel tradisjon er hippogriffen et symbol på kjærlighet fordi dens foreldre, hoppa og griffen, er fiender fra naturens side.
Trudi Canavan
Trudi Canavan (født 23. oktober 1969) er en australsk fantasyforfatter. Hun driver også med grafisk design, skjønt dette er blitt begrenset etter at skrive-karrieren hennes tok av.
The Black Magician trilogy
Det er planlagt en fortsettelsesserie og en enkel bok med forhistorien.
The Magician's Apprentice (2009) En forhistorie til The Black Magicians trilogy
The Black Magician
Trilogi
The Traitor Spy
Trilogi, det som skjer etter The Black magician trilogien
HTC Touch Viva
HTC Touch Viva (tidligere kjent som HTC Opal) er en Windows Mobile-basert mobiltelefon (smartphone) som blir produsert av HTC. Den ble lansert i november 2008.
Mobilen har en 2,8 tommer stor touchskjerm, og har bl.a. wi-fi og kamera med 2 megapiksler.
Andreas Neocleous
Andreas Neocleous Evripidi (gresk: Ανδρέας Νεοκλέους Ευριπίδη; født 3. juli 1939 i Episkopi ved Pafos i Britisk Kypros, død 1. oktober 2021 i Nicosia på Kypros) var en kypriotisk advokat pg politker som satt i Representantenes hus på Kypros.
Bakgrunn
Neocleous ble uteksaminert fra det juridiske fakultet ved Det nasjonale og kapodistriske universitet i Athen i 1964. Han begynte å praktisere jus i 1965 og spesialiserte seg på internasjonale investeringer og internasjonal selskapsrett. Han var grunnlegger og administrerende partner for Andreas Neocleous & Co LLC.
Politisk karriere
I 1970 ble han valgt som medlem av parlamentet til Unionspartiet (Eniaion) på Kypros.
I 1974 deltok han i det kypriotiske statskupp og ble derpå utnevnt til landbruksminister.
I 2017 ble blant annet Neocleous advokatfirma Andreas Neocleous & Co funnet skyldig i å ha bestukket en viseadvokat for Kypros. Kort tid etter skiftet advokatfirmaet navn til Elias Neocleous & Co LLC.
I 2019 kjøpte Neocleous avisen Cyprus Mail. Det kom kritikk da artikler som refererte til domfellelsen av hans tidligere advokatfirmas ble fjernet fra nettstedet til avisen dagen etter at eierskapet til avisen ble endret.
Neocleous døde 1. oktober 2021 av covid-19 på General Hospital of Nicosia.
Commit
commit er innen informatikk og dataforvaltning noe som gjør et sett med foreløpige forandringer permanent. En populær bruk av dette er ved slutten av en databasetransaksjon, hvor foreløpige forandringer blir gjort permanent.
I det distribuerte operativsystemet LOCUS 845 var  et systemkall.
Johannes Ulltveit-Moe
Johannes Ulltveit-Moe (født i Oslo 8. oktober 1941, død 27. januar 2012) var en norsk teolog og embetsmann.
Han var spesialrådgiver i Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet (fram til 1.1.2010 Fornyings- og administrasjonsdepartementet, (FAD)). Han arbeidet i Avdeling for IKT og fornying (AIF), Forvaltningspolitisk enhet (FPE). Hans særlige arbeidsfelt var statlig forvaltningsutvikling, forvaltningsetikk og ledelsespolitikk, jfr. Plattform for ledelse i staten 2008 og St.meld. nr 19 (2008-2009) Ei forvaltning for demokrati og fellesskap.
Han var seniorrådgiver i Kultur- og kirkedepartementet 2003-2008, seniorrådgiver, faggruppeleder og avdelingsdirektør i Statskonsult 1991-2003, direktør i Kirkerådet 1979-1990, konsulent i Kirkerådet 1977-1979, sokneprest i Ballangen 1972-1977, bibeloversetter i Det norske bibelselskap 1968-1972, prest i Sjøforsvaret 1967-1968, og geodetoperatør i Norges geografiske oppmåling (nå Statens kartverk) 1964-1966.
Ulltveit-Moe hadde doktorgrad fra Chicago 1992 på feltet organisasjonsutvikling og lederskap (executive management).
Han skrev 15 bøker og over 100 artikler, og var dessuten medforfatter av en rekke andre publikasjoner, i første rekke om kirkelige og ledelsesmessige spørsmål. Han ledet eller deltok i en rekke styrer, råd og utvalg.
Komplementærfarge
Komplementære farger er farger som motsetter og komplementerer hverandre. Ved en additiv fargeblanding vil to komplementære farger gi hvitt eller grått. Dette kan illustreres hvis man farger sektorer på en pappskive med like mye av to komplementærfarger og snurrer den raskt rundt. Da vil skiven oppfattes som grå eller hvit fordi det absorberes like mye ved alle bølgelengder av synlig lys. Ved en subtraktiv fargeblanding av to komplementære farger (som når man blander maling eller andre pigmenter) vil man få en nøytral grå, dersom man har blandet i riktig mengdeforhold. Fargene man får ved en blanding, hvis forholdet ikke er riktig for å få en grå, vil være variasjoner av brunfarger.
Alex Beck
Alexander Beck (født 7. februar 1992) er en australsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 400 meter der han ble utslått i førsøksheatet.
Ernest Chausson
Ernest Amédée Chausson (født 21. januar 1855, død 10. juni 1899) var en fransk komponist. Han arbeidet veldig langsomt, men huskes i dag særlig for sine sanger. Han har også skrevet en opera, Le Roi Arthus, til hvilken han også skrev librettoen, og da han var en stor beundrer av Wagner, er denne operaen ment som et fransk motstykke til Tristan og Isolde. Selv om hans liv i det ytre var preget av lys og velstand, er det en grunnleggende tristesse i alle hans verker.
Jedward
Jedward er en irsk popduo som består av tvillingene John og Edward Grimes (født 16. oktober 1991 i Dublin, Irland). Deres første kjente opptreden var som John & Edward under den 6. sesongen av The X Factor i 2009, hvor de skapte et fenomen kalt «the Jedward paradox». De gikk ut av serien som nummer seks og har nå Louis Walsh som manager, som også var deres mentor under The X Factor.
Savan
Savan er ei ubebodd øy i Grenadinene i Windwardøyene i De små Antiller i Karibia. Øya er en del av Saint Vincent og Grenadinene.
Savan ligger på Grenadabanken sør for Mustique og Petit Mustique. Arealet er 0,11 km². Øya fikk i 1987 status som Savan Island Wildlife Reserve.
Andre slesvigske krig
Andre slesvigske krig ble utkjempet av Danmark mot Østerrike og Preussen i tidsrommet 1. februar til 20. juli 1864. De danske styrkene ble slått, og på en fredskonferanse i Wien måtte Danmark finne seg i å bli diktert betingelsene. Landet måtte avstå Holstein, Lauenburg og hele Slesvig, slik at den dansk-tyske grensen ble liggende ved Kongeå. Cirka 200 000 dansker i Slesvig kom under tysk herredømme.
Bakgrunnen for krigen
Denne såkalte «helstatspolitikken» vakte sterk motstand i den tyske minoriteten i Slesvig, og i hele det tyske område. Under forbundsdagen for Det tyske forbund i Frankfurt falt det ord om å befri hertugdømmene fra avhengigheten av Danmark og skape en ny tysk stat. Ministerpresident Bismarck i Preussen var imidlertid lite interessert i at Det tyske forbund skulle styrkes med enda en stat; derfor allierte han seg med Østerrike for å presse Danmark til å etterkomme London-protokollens bestemmelse om hertugdømmenes frie stilling.
Bismarcks første trekk var å la forbundsdagen vedta at Holstein skulle besettes av forbundsstyrker, og vedtaket ble satt i verk julen 1863. Deretter fikk Danmark 16. januar 1864 et ultimatum som krevde at novemberforfatningen skulle oppheves innen 48 timer. Da Danmark avviste kravet, gikk prøyssiske og østerrikske tropper inn i Slesvig. I mange land var det en opinion til støtte for Danmarks sak, men ingen regjeringer ga støtte annet enn i ord, og Danmark måtte utkjempe krigen alene.
Landkrigen
Planen for angrepet på Danmark var utarbeidet av sjefen for den tyske generalstaben, general Helmuth von Moltke, men kommandoen i felt ble gitt til den 80 år gamle generalfeltmarskalken Friedrich von Wrangel da man ønsket å utnytte den gamle offiserens gode navn og rykte internasjonalt. Det fungerte, men viste seg snart å ikke være så vellykket i felt.
1. februar gikk imidlertid Østerrike og Preussen over Eider med 57 000 mann. De danske forpostene trakk seg tilbake til Dannevirke-stillingen, som i dansk bevissthet var ansett som nærmest uinntakelig. Vinteren 1863/64 hadde imidlertid vært så kald at prøysserne lett kunne rykke fram over de tilfrosne sumpstrekningene vest for stillingen, men til Moltkes frustrasjon ble ikke hans planer fulgt opp i felt og de mulighetene som ga seg ble ikke utnyttet. Den danske hæren under ledelse av Christian de Meza valgte derfor under kaotiske omstendigheter å trekke seg tilbake til den sterkt befestede stilling ved Dybbøl skanse. Etter harde kamper ved Dybbøl måtte imidlertid danskene gi opp Dybbøl Banke den 18. april.
Det ble etter et britisk initiativ gjort et forsøk på en fredsslutning på den såkalte London-konferansen i perioden 20. april, men den ble avbrutt uten resultat den 25. juni.
30. april tok Moltke selv over som stabssjef for de tyske styrkene og som den reelle øverstkommanderende. Det var under forhandlingene i London en midlertidig våpenhvile, men da fredsbestrebelsene brøt sammen, ledet Moltke en offensiv mot øya Als 29. juni, slik at danskene måtte evakuerte denne umiddelbart. Dette førte til at hele Jylland kom under tysk kontroll.
Sjøkrigen
Som i den første slesvigske krigen var det den danske flåtens oppgave å hindre fiendtlig landstigning på Sjælland og Fyn, og blokkere de tyske østersjø- og nordsjøhavnene. Den prøyssiske flåten var ennå i 1864 lite utbygget, og danske orlogsskip kunne uhindret stoppe handelen på de tyske havnene og oppbringe tyske handelsskip. Et prøyssisk forsøk på å jage den danske flåten vekk fra farvannet omkring Rügen ble avverget.
Den østerrikske flåten med base i Trieste sendte to fregatter til Nordsjøen under kommando av Wilhelm von Tegetthoff for å heve blokaden av Hamburg, men i et sjøslag utenfor Helgoland den 9. mai seiret den danske flåten over en kombinert østerriksk-prøyssisk flåtestyrke – uten at det endret utfallet av krigen.
Resultatet av krigen
I en avtale mellom seiersmaktene i Bad Gastein i august ble krigsbyttet fordelt mellom seiersmaktene. Østerrike skulle ha forvaltningen av Holstein, mens Preussen tok kontroll over Slesvig.
Den danske stat anla i 1868 havnen Esbjerg til erstatning for Altona. Danmarks landbruksprodukter ble tidligere eksportert via Altona. Esbjerg vokste raskt til en verdens største fiskerihavner.
Krigen i norsk opinion
Helt siden før den første krigen mellom Danmark og Tyskland hadde skandinavismen vært en faktor i norsk åndsliv. Da forholdet mellom Danmark og Preussen igjen begynte å bli spent utover høsten 1863, fikk skandinavistiske stemninger et oppsving.
Særlig Bjørnstjerne Bjørnson mante til felles sak mellom de skandinaviske land, og skrev flere dikt om samhold i Norden – «Kong Fredrik den syvende» og «Til Sverige». Da krigen brøt ut og de norske og svenske regjeringer ikke sendte tropper, ga han ut dikt som hånte det norske sviket og hyllet danskenes kamp mot overmakten – «Da Norge ikke vilde hjælpe» og «Til Danebroge». Et dikt hyller Daniel Schiøtz, en av de få nordmennene som meldte seg frivillig til fronten, og som var falt i kampene.
Henrik Ibsen hadde alt i 1861 i diktet «I Havsnød» lovet norsk hjelp. I 1863 advarte han den norske befolkningen mot løftebrudd i diktet «En Broder i Nød!» Ibsen var i København da Dybbøl falt, og i Berlin opplevde han de prøyssiske troppenes seiersinntog. Fra Roma skrev han om sviket i diktet «Troens Grund». Skuffelsen over Norges unnfallenhet danner noe av bakgrunnen for at Ibsen forlot den nasjonalromantiske posisjonen, og i stedet ga norsk nasjonalisme og selvgodhet velrettede spark i scenene fra Dovregubbens hall i Peer Gynt.
Hermann Joseph Muller
Hermann Joseph Muller (født 21. desember 1890 i New York City i New York, død 5. april 1967 i Indianapolis i Marion County, Indiana) var en amerikansk genetiker og biolog som jobbet for Thomas Hunt Morgan. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1946 for oppdagelsen om produksjonen av mutasjoner ved hjelp av røntgenstråling.
Muller ble også innvalgt som representant av Kungliga Vetenskapsakademien i 1946.
Big Cay
Big Cay er ei ubebodd øy i Grenadinene i De små Antiller i Karibia. Den tilhører Saint Vincent og Grenadinene. Big Cay ligger rett utenfor sørvestspissen av Bequia. I 1987 fikk øya status som Big Cay Wildlife Reserve.
Forfatterstudiet i Bø
Forfatterstudiet i Bø, tidligere også omtalt som Forfatterstudiet ved Høgskolen i Telemark, er et ettårig høyskolekurs innen skjønnlitterær skriving. Undervisninga foregår i Bø i Telemark, og er et samarbeidsprosjekt mellom Den norske Forfatterforening og Universitetet i Sørøst-Norge som Høgskolen i Telemark ble en del av i 2018.
Forfatterstudiet i Bø ble etablert i 1982 etter en idé av lyrikeren Eldrid Lunden. Det var den første skolen i kreativ skriving i Norge, og den er i dag også den mest kjente. I ti år var studiet et halvårsskurs inntil det i 1992 ble utvidet til to semestre. Studiet inneholder både teoretisk undervisning og praktisk skriveverksted. Inntak skjer på grunnlag av innsendte tekster, og gjestelærere er anerkjente forfattere. Eldrid Lunden var daglig leder fra 1982 inntil 2011, da forfatteren Rune Christiansen overtok.
For skoleåret 2015/2016 var det 182 søkere til 16 plasser.
Kjente studenter
Inntil 2000 hadde 60 tidligere studenter ved Forfatterstudiet i Bø blitt forfattere. Tre av dem har siden 1995 mottatt Tarjei Vesaas' debutantpris. Blant studenter som har blitt forfattere, er:
Også Skrivekunst-akademiet i Hordaland tilbyr forfatterutdanning som fulltidsstudium.
Slaget ved Granikos
Slaget ved Granikos i mai 334 f.Kr. var den første betydelige seieren til Aleksander den store mot Perserriket. Det ble utkjempet i nordvestlige Anatolia, nær Troja og Aleksander beseiret styrkene til de persiske satrapene (guvernørene) i Anatolia som også hadde en stor styrke med greske leiesoldater, ledet av Memnon fra Rhodos. Slaget skjedde på veien fra Abydos og Daskyliom (nær dagens by Ergili i Tyrkia) ved kryssingen av elven Granikos (dagens Biga Çayı).
Bakgrunn
Som følge av at Aleksanders far Filip II av Makedonia ble myrdet, og den påfølgende konsolideringen av Aleksanders makedonske besittelser, kunne han gjenoppta sin fars planer om invadere Perserriket. Han satte ut med en hær tidlig i 334 f.Kr. Før han forlot Makedonia utnevnte Aleksander sin fars erfarne general Antipatros som regent i sitt fravær. Det er ulike kilder til størrelsen på den makedonske hæren. Arrianos, som benyttet Ptolemaios som kilde, skrev at Aleksander krysset Hellespont med mer enn 5 000 hester og 30 000 menn til fots; Diodorus Siculus benytter omtrent samme antall, men noe ulik, 5 100 hester og 32 000 menn til fots. Diodorus refererer også til en framskutt hær allerede i Anatolia, som Polyainos i hans verk Om strategier hevder var på 10 000 menn. En moderne beregning antar at Aleksander til sammen hadde en hær på rundt 47 000.
Samling av persiske styrker
Før Aleksander og hans hær kunne krysse Hellespont, hadde de persiske satrapene samlet sine styrker, rundt regnet 10 000 kavalerister og 5 000 infanterister ved byen Zelda. Memnon var en framstående gresk leiesoldat på persisk side. Han behersket en hær som var underlegen i antall. Antallet soldater er vanskelig å beregne grunnet motstridende kilder for begge sider, men det er overensstemmelse at den makedonske hæren var overlegent størst. Det laveste antall på persiske soldater er på rundt 6 000 og det høyeste er 15 000, og i tillegg kom den tyngden delen av hæren med greske leiesoldatene, rundt regnet fra 10 000 greske kavalerister og fra 5 000 til opptil 10 000 greske hoplitter.
Memnon hadde en plan for å angripe Aleksander. Han beordret den persiske hæren om å ødelegge mat og midler for å produsere mat i landsbyene som Aleksander måtte passere. De persiske satrapene stolte ikke på Memnon og utførte ikke hans ordrer. Perserne hadde to hovedmål: de ville tvinge Aleksander mot en posisjon som de valgte, en defensiv posisjon som kunne minimalisere Aleksanders fordel med infanteriet. De valgte krysningspunktet for elven Granikos i håp om den makedonske hæren ikke ville holde informasjonen her. De ventet med hele kavaleriet i første frontlinje. Aleksander, etter å ha krysset Hellespont, marsjerte 100 km mot perserne.
Slaget
I henhold til Aleksanders biograf Arrianos, møtte Aleksanders hær perserne den tredje dagen i mai. Hans nestkommanderende Parmenion foreslo å krysse elven lengre opp og angripe ved daggry neste dag, men Aleksander ville angripe øyeblikkelig. Aleksanders angrepslinje hadde tung makedonsk falanks i midten og kavalerister på begge flanker. Aleksander var sammen med kompanjong-kavaleriet på høyre flanke. Perserne forventet at hovedangrepet ville komme fra Aleksanders posisjon og flyttet enheter fra deres senter, som voktet elven, til denne flanken. Dette var i en tid med «heroisk krigføring». Persernes mål var å angripe Aleksanders person med all kraft og få ham drept, noe som ville avgjøre slaget.
Slaget begynte med en skinnmanøvre fra kavaleriet på den makedonske venstre flanke, ledet av Parmenion. Perserne omgrupperte og slo angrepet tilbake. Aleksander ledet deretter sitt kavaleri i en vinkelformet angrep og slo inn i midten av den persiske linjen. Perserne gikk til motangrep med en skvadron adelsmenn til hest, og et antall persere av høy rang ble drept, skjønt Aleksander selv ble nær drept av de persiske brødrene Rhoesakes og Spithridates, sistnevnte den persiske satrapen, men ble reddet av en av sine offiserer, Kleitos Svarte. Så mange som åtte persiske kommandanter skal ha falt i slaget og to begikk selvmord etterpå. En vesentlig årsak til at perserne tapte var antallet persiske kommandanter som falt.
Det greske kavaleriet snudde deretter mot venstre og valset opp med det persiske kavaleriet. Det åpnet seg opp et hull der de hadde vært, og det makedonske infanteriet slo gjennom og angrep det svake persiske infanteriet bak. Den makedonske falanksen angrep samtidig de greske leiesoldatene. Med mange av deres ledere døde, og det persiske infanteriet på flukt, og mens begge flankene med persiske kavaleri trakk seg tilbake, ble det sammenbrudd i midten. Infanteriet rømte og mange av dem ble drept mens de løp. Makedonerne omringet de gjenværende greske leiesoldatene som hadde kjempet for perserne.
Grekerne skal ha tapt mellom 300 og 400 menn. Persernes tap var på rundt 1 000 kavalerister og 3 000 infanterister. De overlevende blant greske leiesoldatene som var blitt etterlatt etter at det persiske kavaleriet hadde rømt slagmarken, forsøkte å forhandle en fredsavtale med Aleksander, men han aksepterte ingen. De ble alle sendt tilbake til Makedonia som slaver.
Aleksander sendte 300 persiske rustninger til Parthenon i Athen som offergave til Athene og med følgende epigram:
Annen handlingsforløp
Nevnte framstilling av slaget er basert på Arrianos' fortelling, men den blir imøtegått av Diodorus Siculus som uttalte:
Nedtegnelse til henholdsvis Arrianos og Diodorus Siculus er for motstridende til at de kan forsones; historikere fortrekker generelt Arrianos som generelt er vurdert som en mer pålitelig historiker.
Revisjonistisk syn
Historikeren Peter Green, i hans biografi fra 1974 av Aleksander, her foreslått en måte å forsone de motstridende redegjørelsene til Arrianos og Diodorus. I Greens tolkning var elvebredden voktet av infanteriet, ikke kavaleriet, og Aleksanders styrker fikk store tap i forsøket på å krysse elven, og ble tvunget til å trekke seg tilbake. Aleksander skal da motstrebende ha akseptert Parmenions råd og krysset elven om natten på et ubevoktet sted, og utkjempet slaget om morgenen den neste dagen. Den persiske hæren raste av sted mot stedet hvor Aleksander hadde krysset elven. Kavaleriet nådde først fram foran de langsommere infanteriet. Slaget utkjempet seg deretter i stor grad som beskrevet av Arrianos og Plutark.
Greens begrunnelse for forskjellene mellom hans framstilling og de antikke kildene ved å foreslå at Aleksander senere tildekket hans innledende feilskjær i å krysse elven. Green har gitt en hel appendiks til støtte for sin tolkning. Hovedårsaken var politisk, Aleksander kunne ikke innrømme selv et midlertidig nederlag. Hans innledende nederlag ble tildekket av hans propagandister med et meget heroisk (og homerisk) angrep mot en sterk hær. I forordet til en ny utgivelsen av sin biografi (2012) skrev Green at teorien har forblitt uangripelig.
St Asaph
St Asaph (walisisk Llanelwy) er en by i Denbighshire, Wales. Den ligger ved elven Elwy.
Byen vokste fram omkring en keltisk kristen helligdom som ble grunnlagt av St. Kentigern i det 6. århundre. Den har Storbritannias minste katedral, St. Asaphs katedral, som ble reist i det 14. århundre. Den er viet til Asaph, bispedømmets andre biskop.
Bavay
Bavay er en kommune i departementet Nord i regionen Hauts-de-France nordøst i Frankrike mellom Valenciennes og Maubeuge. Byens grunnleggelse går tilbake til før romerske tid, noe som vises i et rikt arkeologisk område og gallo-romerske museum.
Historie
Under navnet Bagacum eller Bavacum var byen en hovedstad for den gallisk-belgisk stammen nerviene. Etter den romerske erobringen en gang mellom år 16 og 13 f.Kr. ble området reorganisert. Julius Cæsar delte Gallia inn i tre provinser. Området mellom Seinen og Rhinen ble Gallia Belgia og Reims hovedstaden. Byene, civitates, ble administrative distrikter ledet av en høvding.
Bavay ble et viktig sentrum og et vegkryss ved romernes vegkonstruksjoner. Bavey ble således passasjen mellom Tyskland og inngangen til Boulogne-sur-Mer og brohodet til Bretagne. Andre veger, syv i alt, knyttet Bavay til Gallia i sør og vest, til Belgia og til Köln i Tyskland, via andre byene som Amiens via Arras, Tongeren, Kassel, Trier mot øst og Reims i sør. Etter erobringen ble vegene også betydningsfulle for kommersiell bruk, og i Bavay ble møtestedet markert av milepæl, dessverre ødelagt på 1600-tallet og ble på 1800-tallet erstattet av en søyle. Fra det flaviske dynastiets tid på det første århundret e.Kr. vokste byen. Store monumenter ble bygd; bytorv og markedsplass, bad med akvedukt, og det største forum utenfor Italia midt i byen. Det var en enorm bygning, 200 meter lang og 120 meter vid. Det er også funnet en fundamentet til en basilika, det romerske «rådhus», et undergrunnsgalleri og portikoer, bygninger bestående av tak støttet opp av søyler. Samlet gjør dette byen til en av de beste romerske levninger i Frankrike.
I folkevandringstiden ble Bavay ødelagt av barbarer som strømmet inn over Frankrike fra øst, og byen klarte aldri å komme tilbake til gamle tiders storhet.
Utgravningene av Forum Romanum har vist av keramikk av 800- og 900-tallet, men historien er uklar på denne tiden. Det er sannsynlig at Forum Romanum ble omdannet til en defensiv festning. Noen dokumenter henviser til «det gamle slottet». På 1200- og 1300-tallet var byen befestet, formgitt av middelalderens murer, og var setet for en domprost. Byen ble også herjet under krigene på 1400-, 1500- og 1600-tallet.
Etter freden i Nijmegen i 1678 ble Bavay knyttet til Frankrike.
I løpet av invasjonen fra Tyskland i 1940 ble grensebyen Bavay sterkt bombet og ødelagt, men det ga også muligheten for senere arkeologer til å gjenoppdage byens rike romerske fortid. I dag er byen et lite velstandssamfunn med rundt 3740 mennesker. Rett utenfor byen ligger den industrielle sonen med fabrikker for henholdsvis Renault og Toyota.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Bavay
Severdigheter
Byens museum har gjenstander fra den romerske fortiden, blant annet deler av den viktigste samlingen av romerske bronsestatuer i Frankrike. En årlig romersk festival i september gjenskaper livet i romerske Bavay.
Ivangorod festning
Ivangorod festning ligger i byen Ivangorod i Leningrad oblast i Russland. Den ligger på østre bredd av elva Narva, ved grensen mellom Russland og Estland, og rett overfor festningen Hermannsfeste i Narva.
Historie
Festningen ble opprettet i 1492 under styret til Ivan III av Moskva og ble oppkalt etter ham. Festningen hadde til hensikt å forsvaret området mot Sverdbroderordenen som kontrollerte området på andre siden av elven, herunder festningen Hermannsfeste. Festningen er firkantet, og dekker et område på 150 m² og har 14 meter høye murer.
Festningen kom under svensk kontroll i 1581, men freden i Teusina i 1595 ga den tilbake til russisk kontroll. I 1612 ble den igjen erobret av svenskene, og freden i Stolbovo i 1617 gjorde slutt på den ingermanlandske krigen og gjorde hele Ingermanland til svensk område under Gustav II Adolf. I 1704 ble festningen igjen russisk etter erobring av Peter den store under den store nordiske krig.
Festningen er i dag et museum.
«Graf Zeppelin» (1938)
«Graf Zeppelin» var et hangarskip fra Kriegsmarine, oppkalt etter grev (Graf) Ferdinand von Zeppelin. Det var Tysklands eneste hangarskip under den andre verdenskrig. Skipet ble beordret bygget 16. november 1935 og kjølen ble lagt ned 28. desember 1936 hos Deutsche Werke i Kiel. Det ble sjøsatt 8. desember 1938, men ble aldri ferdigstilt eller tatt i bruk.
Ved krigens slutt ble skipet senket av tyske kommandosoldater, for at det ikke skulle falle i fiendens hender. Men russerne klarte å heve skipet, og tauet det til Sovjetunionen hvor det etter en stund ble senket og ødelagt, som treningsmål for ubåter.
I juli 2006 ble antageligvis vraket funnet av arbeidere fra det polske oljeselskapet Petrobaltic.
Litteratur
https://web.archive.org/web/20130521134250/http://withoutwingsonline.co.uk/
Fotangel
Fotangler er små hindre som strøs på bakken for å stanse eller forsinke ferdsel til mennesker, hester, andre pakkdyr eller kjøretøy. De er som oftest utstyrt med fire 5-6 cm lange pigger, plassert slik at én vender opp uansett hvordan fotangelen blir liggende. Fotangler kan for eksempel brukes for å bremse eller stoppe fiender som rykker fram i krig eller beskytte mot tyver og innbrudd. En lignende konstruksjon, men større, er panserhinderet og stridsvognsperringen tsjekkisk pinnsvin.
Doodle Bugs beste
Doodle Bugs beste er et samlealbum med dansebandet Doodle Bugs, utgitt i 1979, ti år etter debutalbumet Lille Laila. Albumet inneholder nyinnspillinger av gamle låter
Ġāzī av Irak
Ġāzī I ibn Fayṣal (arabisk: ; Ġāzī ibn Fayṣal al-Awwal ibn aš-Šarīf Ḥusayn al-Hāšimī; født 1912 i Mekka, Emiratet Ǧabāl Šammar, død 4. april 1939 i Bagdad, Kongeriket Irak) var konge av det hasjimittiske Kongeriket Irak fra 1933 til 1939. Før det hadde han en kort periode vært Det arabiske kongedømmet Syrias kronprins i 1920.
Ġāzī var en panarabisk nasjonalist som motsatte seg den britiske innflytelsen i landet. Han døde under mystiske omstendigheter i sin sportsbil, og han ble etterfulgt av sønnen Fayṣal. Enkelte har ment statsminister Nūrī as-Saʿīd fikk ham drept.
Wright County
Wright County er navn på tre fylker i USA:
Fergesambandet Flakk–Rørvik
Historie
Fergesambandet ble åpnet i Rørvika øst for Stadsbygd i 1978 med Fosen Trafikklag som operatør. Selskapet hadde også ansvar for all bussdrift på Fosenhalvøya. Sammen med hurtigbåtforbindelsen Skansen – Vanvikan erstattet det fergesambandet Skansen–Vanvikan. Trønderbilene ble kjøpt opp av tidligere Fosen ASA (Nå Torghatten ASA) og bussdriften ble overlatt til dem, og fergeselskapet gjennoppsto som FNS (Fosen Namsos Sjø AS). I Fosen Namsos Sjøs periode til 2010 trafikkerte MF «Trondheim», MF «Fosen» og MF «Masfjord» sambandet. Ferga Masfjord ble satt inn ved økt trafikk i fergesambandet. Da MF «Trondheim» gikk til Hufthamar-Krokeide Sammen med MF Marstein (før MF Masfjord) og MF «Fosen» gikk til Hatvik-Venjaneset.
I 2010 vant Fjord1 A.S anbudet som ble lagt ut av Statens vegvesen. I dette anbudet var forutsetningene at det gikk tre ferjer fast på sambandet. Fjord1 vant anbudskonkurransen. Fjord1 brukte MF «Glutra», gassferga MF «Korsfjord» og MF «Tresfjord».
Fra 2019 brukes de to hybridferjene MF «Munken» og MF «Lagatun», i tillegg brukes MF «Trondheim» som C-ferje.
Flammen (1923)
Flammen (originaltittel: Die Flamme) er en tysk stumfilm fra 1923 regissert av Ernst Lubitsch, med Pola Negri i hovedrollen. Dette var Negris siste film i Tyskland.
Handling
Yvettes utleier krever at hun skal betale alle pengene hun skylder, og den unge kvinnen forsøker å skaffe penger. Underveis stifter Yvette bekjentskap med en ungdommelig komponist, ved navn Andre Leduc.
De forelsker seg straks i hverandre, og gifter seg kort tid senere. Men Raoul Fournier, en tidligere avvist frier, forsøker å ødelegge Yvettes lykke med den nye ektemannen hennes.
Lise Kristiansen
Lise (Kristiansen) Halgunset (født 26. september 1975) er en tidligere, norsk håndballspiller. Hun spilte 1 landskamp i 1997. Hun deltok i Håndball-VM 1997 for kvinner, hvor Norge vant sølv.
Hun spilte for Larvik, Nordstrand og Byåsen.
Ptolemaios av Kypros
Ptolemaios av Kypros (gresk: Πτολεμαῖος; født 116 f.Kr., eller muligens ca. 96 f.Kr. – død 58 f.Kr.) var konge av Kypros fra ca 80 f.Kr. og fram til sin død i 58 f.Kr. Ptolemaios var sønn av Ptolemaios IX Lathyros av det ptolemeiske kongedømme i Oldtidens Egypt, og en ukjent elskerinne (muligens Kleopatra IV). Han var den yngre broren til Ptolemaios XII Auletes som hadde samme far og kanskje også samme mor.
Det er antatt at Ptolemaios ble sammen med sin bror i 103 f.Kr. sendt til øya Kos i Egeerhavet for å være trygg for stridighetene i Egypt. Han ble våren 88 f.Kr. tatt til fange av Mitridates VI av det greske riket Pontos. Det var et gyllent fangenskap ved hoffet til Mitridates’ hoff. Han ble etter hvert forlovet med Mitridates’ datter, enten Mithridatis eller Nyssa I år 80 f.Kr. dro han tilbake til Egypt sammen med sin bror uten at det ble inngått noe ekteskap i Pontos.
Det synes som om Ptolemaios ble anerkjent som konge av Kypros på omtrent samme tid som hans bror Ptolemaios XII Auletes ble konge av Egypt i 80 f.Kr. Kypros hadde vært en del av det ptolemeiske kongedømme siden dets tidligste dager. Han forsømte forsiktighetsregelen om å skaffe seg bekreftelse for sitt styre av Kypros i Roma, og tillegg gjorde han den doble feilen i å gjøre Publius Clodius Pulcher, romersk adelsmann og politiker, til sin fiende. Han betalte ikke løsepenger for Clodius da han ble tatt av pirater fra Kilikia. Da Clodius ble tribun i 58 f.Kr. fikk han vedtatt en vedtak med den hensikt å frata Ptolemaios hans øyrike og underlegge Kypros som en romersk provins.
Det ble Cato den yngre (Marcus Porcius Cato Uticencis) som fikk oppgaven å gjennomføre vedtaket. Han rådet Ptolemaios til å underkaste seg og tilbød ham trygghet, inkludert posisjonen som yppersteprest ved Apollontempelet i Páfos på Kypros, sammen med en sjenerøs pensjon. Ptolemaios nektet, og var generelt ikke forberedt for krig mot det mektige Romerriket. Da Cato invaderte besluttet han å dø som en konge og begikk selvmord ved gift i 58 f.Kr. Det er ikke kjent om han var gift eller hadde barn.
Ricardo dos Santos
Vítor Ricardo dos Santos Soares (født 18. desember 1994) er en portugisisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 400 meter der han ble utslått i førsøksheatet.
Anders Peter Nielsen
Anders Peter Nielsen (født 25. mai 1867, død 16. april 1950) var en dansk skytter som deltok under OL 1900 i Paris og OL 1920 i Antwerpen.
Fangstanlegg
Fangstanlegg er en samlebetegnelse på spor etter en utbredt og svært gammel jaktmetode. I lavlandet består disse anleggene hovedsakelig av gravde groper og ledegjerder. Gropene kalles fangstgroper og finnes i hovedsak i skogsområder hvor de ble brukt til fangst av villrein og elg. Konstruksjoner for fangst av ulv og brunbjørn kalles fangstinnretninger. I snaufjellet består anleggene av tørrmurte steinkonstruksjoner som for eksempel bogastelle og ledegjerder. Det finnes også kasseformede, tørrmurte anlegg til fangst av villrein. Disse kalles fangstgraver. Kasseformede steinkonstruksjoner ble også brukt til jakt på jerv.
Indexi
Indexi kan vise til:
Ferjesambandet Brekstad–Valset
Fra 1. januar 2019 drives sambandet av Fjord1 med elferjene MF «Austrått» og MF «Vestrått». Fra 1. januar 2019 benyttes den nasjonale AutoPASS for ferje-ordningen som driftes av Skyttel AS til betaling.
Sambandet ble åpnet 1977 med Fosen Trafikklag som operatør. Det ble betjent av MF «Kong Øystein», MF «Lagatun» og MF «Austråt», fra 1989 MF «Hertug Skule II». 1. januar 2007 skiftet sambandet operatør etter anbud til Nor-ferjer AS som eides av Tide og Stavangerske, sambandet ble betjent av MF Ørland med en overfartstid på 20 minutter. Etter anbud skiftet operatør på nytt 1. januar 2015 til Norled som betjente sambandet med MF «Ytterøyningen» og «MF «Frafjord» 24 ganger daglig om hverdagene, sjeldnere i helgene. Overfartstiden var 25 minutter.
Robert J. Flaherty
Robert Joseph Flaherty (født 16. februar 1884 i Iron Mountain i Michigan i USA, død 23. juli 1951 i Dummerston i Vermont i USA) var en amerikansk filmregissør som skapte den første helaftens dokumentarfilmen, Nanook of the North. Han blir kalt «dokumentarfilmens far».