cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Persefone
Moderne tolkninger
Persefone har også mange ganger blitt benyttet mer eller mindre av populærlitteraturen. Hun har opptrådt i en rekke ungdomsromaner som eksempelvis Persephone (Daughters of Zeus #1) av Kaitlin Bevis, foruten The Goddess Test av Aimee Carter, The Goddess Letters av Carol Orlock, og Abandon av Meg Cabot. Fortelling om Persefone har også blitt behandlet av Suzanne Banay Santo Persephone Under the Earth i lys av kvinners åndelighet. Her behandlet Santo de mytiske elementene i henhold til moderlig oppofring til den begynnende seksualitet til en tenåringsdatter. I Santos tolkning er Persefone ikke et offer, men en kvinne i søken etter seksuell dybde og kraft, som overskrider rollen som datter for til sist å komme tilbake som oppvåknende dronning.
Kongensten (fort)
Kongensten var et dansk handelsfort på den danske Gullkysten, i det som i dag er Ghana, med de eldste delene oppført i 1783.
Fortet lå strategisk nær utløpet av elva Volta, ved Ada Foah.
Alle de danske handelsfortene på Gullkysten ble i 1850 solgt til Storbritannia. Kongensten fort ble overtatt av britene den 15. mars 1850.
Kysterosjon har de seneste årene vasket brorparten av ruinene etter fortet på havet og stadig mindre gjenstår.
Simen Standerholen
Simen Standerholen (født 15. oktober 1993) er en norsk fotballspiller som spiller for Fredrikstad.
Karriere
Simen Standerholen kom til Fredrikstad FK sitt juniorlag i 2009, og siden utviklet seg stort som fotballspiller. Hans eminente teknikk blir ofte sammenlignet med Ronaldo. Simen tok 19. juni 2011 over drakt nr.19 i FFK, en drakt som Andreas Tegström sist hadde i klubben. Han fikk også debutere da han kom inn med ti minutter igjen å spille mot Odd Grenland samme dag, i en kamp som FFK tapte 0-1.
Simen ble for alvor kjent da han løp fra egen banehalvdel og scoret mot Stabæk 16. mai 2013.
I 2012-sesongen var Simen utlånt til Østsiden IL, for å få spilletid.
Etter nedrykket til Adeccoligaen med Fredrikstad FK i 2012 har det blitt vesentlig mer spilletid for kantspilleren i den nest øverste divisjonen i 2013. Med kreativitet og gode dribleferdigheter har han vært et friskt pust på kanten til laget som har slitt stort denne sesongen.
Simen Standerholden har vært involvert i omtrent samtlige kamper for rødbuksene denne sesongen, og i tillegg scoret ett mål.
Nesanoplium
Nesanoplium er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Nokså små, avlange, blanke, brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum har rundede sider, dekkvingene er parallellsidige med et par gulaktige flekker.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Karibia.
Sofiemyr skole
Sofiemyr skole ligger i Nordre Follo kommune i Viken fylke.
Tuanku Abdul Rahman
Tuanku Abdul Rahman ibni Almarhum Tuanku Muhammad (født 24. august 1895 i Kuala Lumpur, død 1. april 1960 i Seri Menanti, Negeri Sembilan) var den første Yang di-Pertuan Agong (konge) av Malaysia etter uavhengigheten i 1957.
Resurrection Through Carnage
Resurrection Through Carnage, sluppet i 2002 av Century Media Records, er det første albumet fra det svenske Death metal-bandet Bloodbath.
Amman New Camp
Amman New Camp, lokalt omtalt som Wihdat (مخيم الوحدات), er den nest største palestinske flyktningleiren i Jordan, med en befolkning på 49 805 registrerte flyktninger pr 2002. Den ble tidligere drevet av UNWRA, men drives nå av Department of Palestinian Affairs.
Det humanistiske fakultet (NTNU)
Det humanistiske fakultet, kortform HF-fakultetet, ved NTNU har ansvar for forskning og undervisning innen humanistiske fag: Språk og kommunikasjon, historie, kultur, religion, filosofi, litteratur og kunst. Fakultetet tilbyr også profesjonsutdanning i utøvende musikk samt studier i samarbeid med andre fakultet.
Dette er et av de fakultetene som ble minst berørt av fusjonen mellom NTNU, Høgskolen i Gjøvik (nå: NTNU i Gjøvik), Høgskolen i Sør-Trøndelag og Høgskolen i Ålesund (nå: NTNU i Ålesund).
Fusjonen trådte i kraft 1. januar 2016, men aktiviteten ved de ulike enhetene fortsatte med små endringer i 2016, samtidig som det ble arbeidet på ulike områder med planer for studier, faglig og administrativ organisering, og kvalitetssikring på alle områder, slik at alt var klart 1. januar 2017.
Hele fakultetet er lokalisert til Trondheim. Fakultetsadministrasjonen og de fleste instituttene holder til på Dragvoll, mens profesjonsutdanningen i utøvende musikk samt musikkteknologi holder til i Olavskvartalet i sentrum, og arkeologiutdanningen i Vitenskapsmuseet på Kalvskinnet. Fra 2017 hører også tegnspråk- og tolkeutdanningen til fakultetet. De holder til på NTNUs campus på Rotvoll.
Ole Sverre
Ole Andreas Sverre (opprinnelig etternavn Olsen; født 7. juni 1865 i Fredrikstad, død 31. januar 1952 i Oslo) var en norsk arkitekt. Han tegnet en rekke signalbygg i hjembyen men fremfor alt i Oslo, og mestret mer enn de fleste arkitekter å ta del i den omfattende tekniske og stilmessige utvikling fra historismen og frem til funksjonalismen som utspilte seg i hans lange yrkesaktive periode.
Det humanistiske fakultet (NTNU)
Fakultetet het frem til 2009 Det historisk-filosofiske fakultet.
Ole Sverre
Bakgrunn
Ole Andreas Olsen var sønn av byggmester Erik Olsen (1831–1918) og Josefine Andrea Nicolaysen (1839–99). Han tok eksamen ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt i 1886 og ved den tekniske høyskole i Charlottenburg i Berlin i 1890. I mellomtiden var han assistent hos professor Hans Grisebach i Berlin 1887–88. Navneendringen av etternavnet til Sverre ble foretatt i 1896.
Det humanistiske fakultet (NTNU)
Dekan Anne Kristine Børresen har ledet fakultetet siden august 2013.
Globaliseringsprogrammet er et strategisk satsingsprogram ved NTNU underlagt HF-fakultetet. Leder er professor Kathrine Skretting. Det søker å samle en rekke fagområder i sitt fokus på forutsetningene for og konsekvensene av globalisering, og har i denne funksjon vært arrangør av en rekke konferanser i Trondheim rundt temaet.
Institutter
HF har seks institutter som holder til på tre ulike steder i Trondheim: Campus Dragvoll, Olavskvartalet (utøvende musikk og musikkteknologi) og Kalvskinnet (arkeologi).
Ole Sverre
Virke som arkitekt
Etter krigen ble Sverre fratatt retten til medlemskap i Norske arkitekters landsforbund i to år, frem til 1. januar 1948. Tilsvarende straff ble gitt til arkitekter som var medlem i det nazifiserte arkitektforbund eller som hadde utført særlig graverende tilfelle av arbeid for okkupasjonsmakten.
Ole Sverre var sportslig interessert. I 15 år var han president i Norges Roforbund og ble etterhvert forbundets æresmedlem. Han var også æresmedlem i Christiania Roklub og Fredrikstad Turnforening.
Priser og utmerkelser
Han mottok Sundts premie to ganger, første gang i 1908 for Fred. Olsens (1857–1933) bolig Villa Fredly i Drammensveien 41, andre gang i 1912 for Drammensveien 89.
Christopher Hornsruds regjering
Christopher Hornsruds regjering eksisterte fra 28. januar til 15. februar 1928, og er norgeshistoriens kortest sittende regjering og den første fra Arbeiderpartiet.
Bakgrunn og regjeringsdannelse
Etter at Arbeiderpartiet i 1927 hadde slått seg sammen med Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti, fikk det forente arbeiderpartiet 37 prosent av stemmene ved stortingsvalget 1927. Bondepartiets Johan E. Mellbye fikk først oppdrag å danne en borgerlig flertallsregjering. Han lyktes ikke med dette. I stedet for å kalle inn alle de borgerlige parlamentariske ledene, som disse ønsket, kalte kong Haakon inn stortingspresident Hambro og visepresident Hornsrud. Hornsrud rådet kongen til å kalle inn Alfred Madsen, som var parlamentarisk leder for Arbeiderpartiet som hadde blitt stortingets største parti. Madsen bekreftet at Arbeiderpartiet ville ta på seg å danne regjering.
Det var ingen lett oppgave for Arbeiderpartiet å skulle danne regjering. Partiet hadde en lang strid bak seg om politisk plassering i forhold til den revolusjonære sosialismen. Det var derfor i utgangspunktet nærmest utenkelig å skulle danne en mindretallsregjering. Partiet valgte først Johan Nygaardsvold til å bli statsminister, men han nektet. I stedet ble det Christopher Hornsrud som påtok seg arbeidet med å danne en regjering utgått fra Arbeiderpartiet. Sentralstyret dikterte tiltredelseserklæringen ut fra forutsetningen om at «ministersosialisme» ikke kom på tale. Regjeringen ble kortvarig og falt da erklæringen ble fremlagt for Stortinget. Regjeringen Hornsrud satt i 18 dager, fra 28. januar til 15. februar 1928, og er fortsatt landets kortest sittende regjering.
Regjeringen er Norges så langt eneste regjering som har hatt et grunnlag som innebærer å erstatte det kapitalistiske systemet med et sosialistisk system. Regjeringen falt imidlertid for et mistillitsforslag på tiltredelseserklæringen, blant annet etter at sentralbanksjef Nicolai Rygg hadde uttrykt sterk skepsis til regjeringen.
Svanøy (andre betydninger)
Svanøy har flere betydninger:
Snooker-sesongen 2018/19
Snooker-sesongen 2018/19 strakk seg fra sesongstart i Wien rett etter VM i snooker 2018 frem til avsluttingen året etter med VM i snooker 2019.
Virginia Military Institute
Skolen rangeres meget høyt blant USAs militære høyskoler, og høyt blant alle landets læresteder hva angår Liberal Arts-tilbudet.
Det gis allmenne høyskoleutdanninger opp til bachelorgradsnivå, med kombinasjon av militære fagdisipliner og fysisk fostring. Skolen praktiserer meget streng disiplin på og utenfor campus.
Ved høyskolen var det 1 362 studenter og 151 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 7 609 for studenter folkeregistrert i delstaten.
Matthäus Lang von Wellenberg
Matthäus Lang von Wellenberg (født 1468 i Augsburg i Bayern i dagens Tyskland, død 30. mars 1540 i Salzburg i dagens Østerrike) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Bakgrunn, tidlig karriere
Han fikk sin borgerlige utdannelse i Ingolstadt, Tübingen og Wien, og ble deretter tilknyttet det erkebiskoppelige kanselli i Mainz under erkebiskop Berthold von Henneberg. I 1494 ble han keiser Maximilian Is sekretær, i 1501 keiserlig rådgiver, og i 1508 keiserens kansler. Keiseren satte ham høyt og gav ham mange kirkelige benefisier.
I 1498 ble han opptatt i adelsstanden og fikk tittelen «von Wellenburg». I 1500 ble han probst for katedralen i Augsburg, og kort tid etter også for katedralen i Konstanz.
I 1503 ble han koadjutorbiskop og to år etter fyrstbiskop av Gurk (nå i det sørøstlige Østerrike). Selv om han hadde mottatt dette bispeembedet holdt han seg fortsatt ved det keiserlige kanselli og var lekmann, og besøkte ikke en gang dette bispedømmet (som han «ledet» frem til mars 1522).
Penny Marshall
Hun var utdannet ved University of New Mexico.
Hun var søster av. Hun var gift med fra  til. Hun er mor til.
er begravd ved.
Matthäus Lang von Wellenberg
Bakgrunn, tidlig karriere
Som keiserlig legat ledet han keiserens forhandlinger med Frankrike, Venezia og Ungarn, og med paven (fra 1508 til 1515).
Kardinal
Han ble kreert til kardinal in pectore i mars 1519 av pave Julius II. Utnevnelsen ble publisert i november samme år, med Sant'Angelo in Pescheria som tittelkirke
Skjønt han opprinnelig hadde vært en tilhenger av det skismatiske konsilet i Pisa (1511) bevirket han senere at striden mellom pave og keiser ble bilagt, og deltok under Laterankonsilet i desember 1512. Det var hovedsakelig takket være Langs innflytelse at Karl V ble kåret til keiser i 1519.
Han var også med på å få den nye keiser til å gripe inn mot Martin Luther under Riksdagen i Worms i 1521, og til å bekjempe det tyske bondeopprøret på hans territorier 1525–1526, og gå inn for kirkelige reformer på de synoder han sammenkalte til Mühldorf i 1522 og 1537, og slutte seg til den katolske liga i Regensburg i juli 1524. I I 1529 fikk han tittelen «Tysklands primas» (Primas Germaniae).
Kardinal Lang var en ivrig litterat, men fremfor alt en stolt og ambisiøs kirkefyrste. Hans kamp mot protestantismen var mer drevet av politiske enn av religiøse motiver.
Følling kirke
Følling kirke (Føling kirke) er en langkirke fra 1726 i Steinkjer kommune, Trøndelag fylke.
She’s Leaving Home
«She's Leaving Home» er en sang av The Beatles som hovedsakelig ble skrevet av Paul McCartney, men offisielt kreditert Lennon/McCartney. Sangen ble først utgitt 1. juni 1967 på gruppens åttende britiske album Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band. Samme album ble utgitt dagen etter i USA..
Følling kirke
Byggverket er i tre og har 120 plasser.
Livets glade plommer
Livets glade plommer er en samleplate med Vestlandsfanden, utgitt i 2009.
She’s Leaving Home
Innspilling
George Harrison og Ringo Starr fikk ikke tildelt noen oppgaver da «She's Leaving Home» ble innspilt 17. mars 1967 i Abbey Road Studios. McCartney og Lennon var muligens heller ikke tilstede, siden kun instrumentene var planlagt å bli festet til teip. Tilstede i studio var 4 personer på fiolin, 4 på bratsj, 2 på cello, 1 på kontrabass og en på harpe. Sistnevnte instrument ble spilt av Sheila Bromberg og hun var den første kvinnelige musiker som The Beatles benyttet. George Martin dirigerte musikerne etter Leanders arrangement, og gjorde kun noen få justeringer. Seks tagninger ble innspilt og alle fire spor ble benyttet. Tre dager senere ble både tagning 1 og 6 forsøkt overført til nye firesporsteiper med den forskjell at de fire sporene fra den opprinnelige teipen, nå utgjorde to spor på den nye. Dermed kunne McCartney og Lennon legge på sine vokalbidrag to ganger.
Musikere og instrumenter
10. april 1967 var McCartney i Los Angeles på besøk i studio hvor The Beach Boys gjorde opptak. Han fikk anledning til å fremføre «She's Leaving Home» på piano. Brian Wilson og hans kone skal viss nok ha brast i gråt siden de syntes sangen var så nydelig.
Melaine Coe
Det McCartney helt sikkert ikke var klar over da han leste Daily Mail i februar 1967, var at samme jenta i artikkelen hadde han faktisk møtt fire år tidligere i et Ready, Steady, Go TV-program. Da var Coe en av fire jenter som danset og mimet etter «Let's Jump the Broomstick» med Brenda Lee. Dette var en konkurranse hvor McCartney skulle velge ut vinneren, og han valgte faktisk Coe.
I intervjuer har Coe redegjort for årsaken til at hun rømte hjemmefra. Hun hadde et anstrengt forhold til sin mor som holdt en streng oppdragelse. Faren var for feig til å motsi moren til tross for at han ofte var uenig med sin kone på mange punkter. Coe likte for eksempel Marianne Faithfull og ville kle seg som henne. En dag fant hun en t-skjorte revet i stykker grunnet at moren ikke likte den. Da moren fant p-piller som Coe brukte, ble disse spylt ned i toalettet. Moren likte heller ingen av Coe sine venninner. Til tross for materielle goder i hjemmet, følte hun at hun var i fengsel der, mens når hun var ute og danset, var hun «fri som fuglen».
Coe skjønte fort at «She's Leaving Home» handlet nettopp om henne, og var overrasket over hvor mye av den fiktive teksten faktisk stemte overrens med fakta. Da hun rømte, hadde hun avtale med å møte sin daværende kjæreste, men han jobbet som kortdeler på et kasino, og var altså ikke fra motor bransjen.
Norsk versjon
Lillebjørn Nilsen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Se, der reiser hun».
Lyst ringurtefly
Lyst ringurtefly (Hoplodrina octogenaria) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae).
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 32 – 35 mm), kraftig bygd, gulbrunt nattfly. Forvingen er noe avrundet, lyst gulbrun med tydelige, mørke, nyre- og ringmerker som har en smal, lys kant. Vingen har også mer eller mindre tydelige, mørke tverrlinjer. Bakvingen er blekt brunlig grå. Arten ligner flere andre arter, den skiller seg fra brunt urtefly (Caradrina morpheus) på at nyre- og ringmerkene har lys kant, og fra mørkt ringurtefly (Hoplodrina blanda) på forvingenes varme brunlige fargetone.
Levevis
Arten finnes mest i åpne områder, der larvene kan leve på mange ulike urter. Den overvintrer som larve. De voksne sommerfuglene flyr i juni – august.
Utbredelse
Arten finnes i Europa og videre østover til Stillehavet i Øst-Sibir. I Norge er den vanlig på Sørlandet og den sørligste delen av Østlandet, mer lokalt utbredt på Vestlandet og det nordlige Østlandet. Nordligst er den funnet på Nordmøre.
Reinier de Graaf
Reinier de Graaf (født 30. juli 1641 i Schoonhoven i Nederland, død 17. august 1673) var en nederlandsk lege og anatom.
Liste over kulturminner i bydel Alna
Liste over kulturminner i bydel Alna er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i bydel Alna i Oslo. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Alfonso Petrucci
Alfonso Petrucci (født 1491 i Siena i Italia, henrettet 6. juli 1517 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var en av sønnene til tyrannen av Siena, ble utnevnt til biskop av Sovana i Toscana, man hadde ikke tiltrådt ved sin henrettelse.
Han ble kreert til kardinal i mars 1511 av pave Julius II i hans sjette konsistorium.
Alfonso Petrucci rivaliserte med sin bror Rafaello om å bli guvernør av Siena. Pave Leo X tok brorens parti og innsatte ham i embedet. Som hevn forsøkte Alfonso å snikmyrde paven ved forgiftning, men planene ble røpet. Petrucci ble derfor fratatt kardinalsverdigheten og kastet i fengsel i Castel Sant'Angelo i Roma den 22. juni 1517. Få dager etter ble han dømt til døden av paven og henrettet der ved strupning. Han var da 27 år gammel.
Bandinello Sauli
Bandinello Sauli (født ca. 1494, død 29. mars 1518) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Gerace og Oppido.
Han ble kreert til kardinal i mars 1511 av pave Julius II i hans sjette konsistorium.
Han ble fratatt kardinalverdigheten og kastet i fengsel i Castel Sant'Angelo i Roma den 22. juni 1517 av pave Leo X, fordi han ikke hadde meldt fra til ham om kardinal Alfonso Petruccis planer om pavemord. Men måneden etter gjeninnsatte samme pave ham som kardinal (den 31. juli).
Geir Egil Dahle Øien
Øien er utdannet sivilingeniør i telekommunikasjon fra Norges tekniske høgskole (NTH) i 1989 og dr.ing. i 1993. Han var førsteamanuensis ved Høgskolen i Stavanger 1994–1996. I 2001 ble han professor ved NTNU. Han var instituttleder ved Institutt for teleteknikk 2002–2003 og medlem av SINTEFs råd 2009-2013.
Nightmares Made Flesh
Nightmares Made Flesh er det andre albumet fra det svenske Death metal-bandet Bloodbath, utgitt i 2004 av Century Media Records.
Europamesterskapet (multisportkonkurranse)
Europamesterskapet er en multisportkonkurranse som samler flere sporters europamesterskap hvert fjerde år. Denne formen for å arrangere europamesterskap ble første gang gjennomført fra 2. til 12. august 2018, i vertsbyene Berlin i Tyskland og Glasgow i Storbritannia. Flere av sportene som inngår i Europamesterskapet arrangerer EM oftere enn hvert fjerde år. Disse vil fortsette med det, og vil komme inn under Europamesterskapet hvert fjerde år.
Bakgrunn
European Championships Management ble opprettet av Paul Bristow og Marc Jörg. Bristow og Jörg utviklet konseptet og organiserer Europamesterskapet på vegne av de forskjellige idrettenes europeiske forbund. I 2018 ble EM i friidrett arrangert i Berlin, mens Glasgow sto som arrangør av svømmesport (stuping i Edinburgh), roing, sykkelsport, turn, triatlon og golf (i Gleneagles). Europamesterskapets logo, «Mark of a Champion», er en stjerne som de forskjellige sportene symbolsk samles under. . Den europeiske kringkastingsunion (EBU) er en nøkkelpartner, og konkurransene sendes fritt på TV over Eurovision-nettverket, hvor det også sendes også via radio og flere digitale plattformer.
Europamesterskapet må ikke forveksles med Europalekene som organiseres av Comités Olympiques Européens.
Europamesterskapet 2018
De europeiske forbundene for friidrett, svømmesport, sykkelsport, golf, roing, turn og triatlon koordinerte sine respektive europamesterskap i 2018 for å bli en del av Europamesterskapet 2018  mellom 2.- og 12. august 2018, med vertsbyene Berlin (som allerede var tildelt EM i friidrett 2018 ) og Glasgow (som allerede var tildelt EM i svømmesport 2018, og ble også valgt til å arrangere de øvrige mesterskapene).
EM-trofeet ble presentert i Glasgow 1. august 2018. Trofeet skulle deles ut til den nasjonen som ble beste nasjon totalt.
Europamesterskapet 2022
Den andre utgaven av Europamesterskapet blir arrangert i München 11.–21. august 2022.
Helluapterus
Helluapterus er en slekt av biller i familiegruppen løpebiller.
Utseende
En nokså stor (ca. 30 millimeter), avlang, halvblank, brunsvart løpebille. Hodet er nokså stort med sigdformede kjever og litt utstående fasettøyne. Pronotum er hjerteformet. Dekkvingene er rundede med fine punktstriper og avsatt siderand.
Utbredelse og økologi
Slekten lever i Australia (Western Australia).
Gobindh Singh
Gobind Singh dji (punjabi ਗੁਰੂ ਗੋਬਿੰਦ ਸਿੰਘ ਜੀ; født 22. desember 1666 i Patna i Bihar, India, død 7. oktober 1708) var den tiende og siste av de ti sikh-guruene og ble guru den 11. november 1675 som etterfølger etter sin far, guru Tegh Bahādur.
Før guru Gobindh Singh døde, utpekte han sikhenes hellige skrift sri Gurū Granth Sāhib dji som den neste, evige sikh-guruen. Denne granth (boka) er mer enn en hellig bok for sikhene.
Rollen som guru Gobindh Singh (også noen ganger skrevet som «Govind»), den tiende og siste av de ti sikh-gurūene og grunnleggerne av sikh-troen, var monumental. Han levde som et eksempel på sikhtroen gjennom et liv med store personlige tap: Gobindh mistet sin far, sin mor og alle de fire sønnene sine i den religiøse krigen mot mughal-keiseren Aurangzeb. Aurangzeb krevde at alle sikher skulle konvertere til islam eller bli drept. Det var i denne krigen at guru Gobindh led så store personlige tap.
Guru Gobindh Singh sies å ha knyttet sammen de løse trådene i sikh-troen. Han erklærte seg selv som den siste sikh-guruen. Men autoriteten som Gurū Granth Sāhib fikk var en åndelig autoritet; fysisk, tidsbundet autoritet ble gitt til sikhene som helhet. Guru Gobindh grunnla også sikhdåpen med mottakelse av vievann.
Nederlandsk mesterskap i friidrett innendørs 2017
Nederlandsk mesterskap i friidrett innendørs 2017 ble arrangert 11. og 12. februar 2017, i Omnisport Apeldoorn.
Naar kjærlighed dør
Naar kjærlighed dør (svensk: ) er et svensk stumfilmdrama fra 1913 i regi av Mauritz Stiller. Manuset ble skrevet av Stiller og Sigrid Calamnius, etter en idé av førstnevnte. Bergliot Husberg spiller den kvinnelige hovedrollen som modellen Irma.
Handling
Forvalteren hos grev Bjelke har en ung, vakker og kunstbegavet datter med navn Irma. Hun får i oppdrag av greven til å male hans portrett. En dag frir han til Irma, men hun avviser ham. Det forårsaker en heftig scene mellom henne og faren, hvoretter hun forlater sitt hjem og drar sin vei. Ett år senere står Irma modell for den unge og lovende maleren, Oscar Falck, som hun elsker og bor sammen med. Falck er fattig og lykkes ikke i å selge noen skisser. Han legger merke til hvordan en fremmede og velkledd herre mister sin pengepung uten å merke det. Fristelsen blir for stor for Falck. Han tar den og skynder seg derifra. Mannen oppdager at han har mistet pengepungen og ser hvem tyven er. Når Falck kommer hjemme viser han Irma den. Hun kjenner pengepungen igjen på initialene. Den tilhører grev Bjelke.
Falck har malt et portrett av Irma, som blir stilt ut i den store kunstsalongen. Greven får se det der og ber om kunstnerens navn og adresse for å kjøpe det. Greven gjenkjenner umiddelbart Falck som tyven. Irma ber ham inntrengende om ikke å gå til politiet med saken. Greven går med på dette under det vilkår at hun forlater Falck og gifter seg med ham. Irma skriver et avskjedsbrev, følger greven og blir hans ektefelle. Det blir intet lykkelig ekteskap.
Hiiumaa
Hiiumaa, eller Dagö, (estisk: Hiiumaa; svensk og eldre tysk: Dagö; eldre dansk og norsk: Dagø) er Estlands nest største øy. Øya ligger i Østersjøen, nord for øya Saaremaa. Hiiumaa har et areal på 989 km² og ca. 9 000 innbyggere. Administrasjonssentrum på øya er Kärdla.
Sammen med øya Kassari og noen mindre øyer utgjør Hiiumaa både Hiiumaa kommune og Hiiu fylke (Hiiumaa eller Hiiu maakond).
Naar kjærlighed dør
Filmen i dag
Av filmen er et kortere avsnitt gjenfunnet, etter at man lenge anså filmen i sin helhet for å være tapt. Dette avsnittet, ervervet av Svenska Filminstitutet våren 1981, er 37 meter langt, noe som tilsvarer en datidig visningstid på om lag 2 minutter.
Coco Chanel
Gabrielle «Coco» Bonheur Chanel (født 19. august 1883 i Saumur, død 10. januar 1971 i Paris) var en fransk moteskaper som grunnla motehuset Chanel. Hun er mest kjent som skaperen av kjolen «den lille sorte» og parfymen Chanel No. 5. Chanel ble av magasinet The Times kåret til én av århundrets 100 viktigste og mest innflytelsesrike personligheter. I 2008 ble det produsert tre filmer samt en Tv-serie om henne.
Biografi
Chanel selv sa hun var født i 1883 i Auvergne, men hun ble egentlig født i Saumur, i fattighuset hennes mor arbeidet i. Moren døde da Gabrielle bare var tolv år gammel. Som ung forsøkte hun seg som kabaretsangerinne i Paris. Gjennom å sy kostymer til kollegaene ved kabaretteateret utviklet Chanel seg både som syerske og designer.
Hiiumaa
Historie
Arkeologiske funn viser at det har bodd mennesker på Hiiumaa minst siden det 4. århundre f.Kr. Øya Dageida er først nevnt i skrevne dokumenter i 1228, på en tid da øya sammen med resten av Estland var besatt av tyske korsfarere. I 1254 ble øya delt mellom bispedømmet Øsel-Wiek og den liviske delen av den teutonske orden.
I 1557 kom Dagø under dansk kontroll, og mellom 1563 og 1710 tilhørte øya Sverige. Mellom 1710 og første verdenskrig var Estland en del av det russiske imperiet. Under første verdenskrig var Hiiumaa okkupert av Tyskland. Etter krigen ble øya del av det uavhengige Estland. Øya ble annektert av Sovjetunionen i 1940, og okkupert av Tyskland igjen i 1941. Fra 1944 var øya og resten av Estland en del av Sovjetunionen fram til Estland ble selvstendig igjen 20. august 1991, etter at Sovjetunionen brøt sammen.
Coco Chanel
Biografi
Coco Chanels affære med en tysk offiser under andre verdenskrig resulterte i synkende popularitet og eksil i Sveits.
Ricardo Roberto Barreto da Rocha
Ricardo Roberto Barreto da Rocha (født 11. september 1962) er en brasiliansk tidligere fotballspiller som blant annet spilte for Real Madrid.
Coco Chanel
Karriere (1912-1971)
Coco Chanel startet som hattedesigner, og åpnet den første hattebutikken i 1912. Coco Chanel byttet ut korsettet med komfort og dagligdags eleganse, og moten hennes inkluderte enkle dresser og kjoler, bukser til kvinner, smykker, parfyme og tekstiler.
Hiiumaa
Svensk befolkning
Hiiumaa var lenge et viktig sentrum for den svenske befolkningen i Estland. På slutten av 1700-tallet bodde det ca. 2000 svensker på Hiiumaa. I 1781 ble omtrent halvparten av svenskene på øya deportert til Ukraina. De få som overlevde den lange vandringen fra Moskva til Ukraina grunnla Gammalsvenskby (i dag Zmijevka). De gjenværende svenskene på Hiiumaa bodde hovedsakelig i Kärdla-området, hvor det fremdeles finnes enkelte som regner seg som svensker. De fleste svenskene på Hiiumaa ble imidlertid assimilert inn i den estisktalende majoritetsbefolkningen, eller de flyttet til øya Vormsi etter at godset Hohenholm ble oppløst på 1800-tallet. Fremdeles er imidlertid de estiske dialektene på Hiiumaa påvirket av svensk i større grad enn de estiske dialektene på fastlandet.
Lamina propria
Lamina propria (latin, lamina for "tynt lag" eller "overdekkende kappe". Propria for "passende". Tilsammen kan det oversettes som "spesielt lag".) er en bestanddel av slimhinnene. Mer korrekt kan den også kalles lamina propria mucosæ (lamina propria-slimhinner, eller "slimhinnens spesielle lag"). Lamina p. er et tynt lag av løst bindevev som ligger under et organs epitel (overflatevev) og som sammen med epitelet utgjør slimhinnen. Det dekkende begrepet for slimhinner refererer bestandig til kombinasjonen av epitel og lamina propria. Lamina propria inneholder normalt kapillærårer og er rik på lymfocytter (i tynntarmen og lymfevev). Lamina p. inneholder også kjertler med kanalåpninger til epitelet, som skiller ut slim og andre sekreter.
Hiiumaa
Geografi
Hiiumaa er den skogrikeste regionen i Estland. Ca 60 % av øya er dekket av skog. Det meste av skogen er furu og gran, men det er også en del einer-kratt på øya.
Hiiumaa er ei nokså flat øy, med høyeste punkt Tornimägi på 68 moh.
Kommunikasjoner
Det finnes ca. 1000 km vei på Hiiumaa, hvorav ca. 35 % har fast dekke.
Coco Chanel
Karriere (1912-1971)
Hun fikk sitt comeback i 1954 med sine første haute couture-kolleksjoner. Kvinnene fikk igjen sansen for den naturlige, hverdagslige stilen med den kjente Chanel-drakten.
Hiiumaa
Kommunikasjoner
Ved Kärdla finnes en flyplass med flyforbindelse til Tallinn.
Coco Chanel
Karriere (1912-1971)
Hun arbeidet stadig til sin død i 1971. Karl Lagerfeld hadde stillingen som sjefsdesigner hos Chanel fra 1983 frem til sin død i 2019.
Parfymen Chanel No. 5
I 1922 introduserte Chanel en parfyme, Chanel No. 5, som fort ble populær- noe den er den dag i dag. Pierre Wertheimer ble hennes partner i parfymebusinessen i 1924, og det blir også sagt at han var hennes elsker. Wertheimer eide 70 % av firmaet; Coco Chanel fikk 10 % og hennes venn Bader 20 %. Wertheimer-slekten kontrollerer parfymefirmaet også i dag. Parfymens popularitet økte i USA etter at Marilyn Monroe sa at Chanel No. 5 var det eneste hun hadde på seg i sengen.
Kjennetegn
Coco Chanel introduserte sin signaturcardigan i 1925 og «den lille sorte» året etter. Mesteparten av hennes design forandret seg lite fra år til år - og fra generasjon til generasjon. Typisk for Coco Chanel og hennes design er fargene svart, hvitt og beige. Hun var veldig glad i klassiske perler.
Ricardo Roberto Barreto da Rocha
Han ble tatt ut til VM i fotball 1994, der laget hans vant gull.
Haugsortering
Innenfor informatikken er haugsortering en sammenligningsbasert sorteringsalgoritme. Haugsortering er en forbedret versjon av utvelgelsesortering, og på samme måte som denne algoritmen deler den innmatningen i en sortert og en usortert region, og reduserer størrelsen på den usorterte regionen iterativt ved å dra ut de største elementene og flytte dem inn i den sorterte region. Forbedringen består av bruken av datastrukturen haug i stedet for en søken etter å finne det maksimale over lineær tid.
Haugsortering ble oppfunnet av J. W. J. Williams. Dette var også fødselen av haugen som datastruktur. Samme år publiserte R. W. Floyd en forbedret versjon som kunne sortere en tabell på-stedet, som en fortsetteøse av hans tidligere arbeide på tresorteringsalgoritmen.
Malaysia under VM i svømmesport 2013
Malaysia deltok under VM i svømmesport 2013 i Barcelona i Spania mellom 19. juli og 4. august 2013.
Stuping
Malaysia var kvalifisert med åtte stupere i følgende øvelser:
Maratonsvømming
Malaysia kvalifiserte til en kvoteplass for følgende øvelse under maratonsvømmingen:
40px Svømming
Malaysiske svømmere kvalifiserte seg for de etterfølgende øvelsene (med maksimum to svømmere i hver øvelse som har klart A-kravet, og en som har klart B-kravet):
Mariam Aslamazian
Mariam Arshaki Aslamazian (russisk: Асламаз́ян Мариа́м Арша́ковна; født 20. oktober 1907 i landsbyen Bash-Shirak nær Alexandropol, død 16. juli 2006 i Moskva) var en sovjetisk maler som fikk ærestittelen Folkets kunstner i det Armenske SSR i 1965, og Folkets kunstner i Sovjetunionen i 1990.
Hennes søster var også maler, Yeranuhi Aslamazian. En stor samling av deres arbeider finnes i Aslamazian Sisters' Museum i Gyumri.
Aslamazian hadde gått i lære hos Stepan Aghajanian og Petrov-Vodkin. Maleriene hennes viser dramatiske og fargerike emner fra livet hennes.
Mariam Aslamazian døde i Moskva og ble begravet i Komitas Pantheon i Jerevan.
Sesong 6 av Simpsons
Simpsons sesong seks.
Acuticeresium
Acuticeresium er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, avlang, lyst farget trebukk. Antennene er omtrent så lange som kroppen, leddene kølleformede. Pronotum er rundet, litt bredere enn langt. Dekkvingene er avsmalnende bakover. Beina er slanke.
Utbredelse
Arten er endemisk for Réunion.
Hauk Aabel
Hauk Erlendssøn Aabel (født 21. april 1869 i Førde, død 12. desember 1961 i Oslo) var en norsk skuespiller.
Biografi
Han var sønn av legen og leilighetsdikteren Andreas Aabel (1830—1901) og oppvokst i Valdres og på Toten. Etter examen artium i Hamar 1889 studerte han ved Universitetet i Oslo og virket som huslærer på Gjøvik. Han var også innom Krigsskolen. Etter å ha lest under Johanne Dybwad debuterte Aabel på Christiania Theater i 1897, men slo først igjennom 1899 på Sekondtheatret med sin storkomiske, lettbente og dumlystige antikvitetshandler Snild i Gustav Wieds Erotik. 1900—1904 var han knyttet til Nationaltheatret, fra 1904 til Centralteatret, hvor han som den naive bondegutten Ola Lia formet en populær skikkelse. Han medvirket i 162 oppsetninger på Nationaltheatret.
I 1917 spilte han i en stumfilm i Sverige. Han vendte så tilbake til Norge i 1927, hvor han deltok i en rekke filmer frem til den svenske Valfångare i 1939.
Hauk Aabel var gift med Svanhild Johannessen, som var datter av den populære skuespilleren Bernt Johannessen. Sammen fikk de to sønner; skuespillerne Per Aabel (1902–1999) og Andreas Aabel (1911–1948).
Fylkesvei 139 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 139 i de følgende fylkene:
Ivar Lind
Ivar Lykke Falch Lind (født 27. februar 1870 i Førde, død 2. juli 1951 i Bergen) var en norsk politimester og politiker (H) fra Kinn. Han var stortingsmann for Nordre Bergenhus amt (Sogn og Fjordane) fra 1904 til 1906.
Han ble født i lensmannsboligen Kirkevollen i Førde som sønn av lensmann Edvard Falch og Julie Neerland, som hadde ti barn. Ett år gammel ble han adoptert av Olaus Mathias Lind, som var lensmann i Kinn. Han gikk Bergen katedralskole og tok så juridisk embedseksamen i 1893. Han assisterte først adoptivfaren som lensmann, og overtok siden lensmannsombudet i Kinn og Vevring. Fra 1921 til 1940 var han politimester i Fjordane.
Ivar Lind var innvalgt på Stortinget fra Nordre Bergenhus amt 1904–1906, og satt i Stortingets jernbanekomité 1904–1905 og Stortingets konstitusjonskomité 1905–1906. Lind fortsatte i mange år som en sentral organisasjonsmann for Høyre i Sogn og Fjordane. Han var også en tid konstituert som redaktør for høyreorganet Nordre Bergenhus Amtstidende.
Han var ordfører i Kinn herred fra 1923 til 1928, men var fritatt fra vervet mellom 1926 og 1928. I disse årene var han konstituert som fylkesmann i Sogn og Fjordane, mens Ingolf Elster Christensen var statsråd.
Han ble tildelt 7. juni-medaljen og Haakon VIIs jubileumsmedalje. Ivar Linds gate i Florø er oppkalt etter ham.
Hannu Kangas
Hannu Antero Kangas (født 26. mai 1968) er en finsk friidrettstrener. Han er trener for spydkasteren Tero Pitkämäki.
Kangas var også trener for Teemu Wirkkala frem til august 2010. Det finske idrettsforbundet kåret Kangas til årets trener i 2004, 2007 og 2010. Kangas var selv spydkaster med personbeste på 72,48 meter med seniorspydet. Han er utdannet lærer.
Take on Me
«Take on Me» er en sang av det norske synthpopbandet a-ha, skrevet av bandmedlemmene selv. Den originale versjonen ble produsert av Tony Mansfield og remikset av John Ratcliff. Den andre versjonen av låta ble produsert av Alan Tarney til bandets debutalbum Hunting High and Low, utgitt i 1985. Sangen kombinerer synthpop med en variert instrumentering som inkluderer akustiske gitarer, keyboard, trommer og synthesizere.
Den originale «Take on Me» ble spilt inn i 1984 og det måtte to versjoner og tre utgivelser til før den endelig slo gjennom i Storbritannia. Den nådde andreplassen på UK Singles Chart i november 1985. I oktober 1985 ble den a-has eneste låt som har nådd topplasseringen på Billboard Hot 100 i USA. Dette skyldes i stor grad at deres innovative musikkvideo, regissert av Steve Barron, fikk mye sendetid på MTV. Videoen tar i bruk blyantskisseanimasjon, en metode som kalles rotoskopering, kombinert med ekte filmopptak. Videoen vant seks priser og ble nominert til to andre på MTV Video Music Awards i 1986.
Bakgrunn
Pål Waaktaar og Magne Furuholmen startet sine musikalske karrierer da de spilte i bandet Bridges sammen med Viggo Bondi og Øystein Jevanord. I 1981 ga bandet ut LP-en Fakkeltog, der all musikken var skrevet av gruppen selv, hovedsakelig av Waaktaar. En av låtene som bandet øvde inn på denne tiden, og som ikke ble inkludert på LP-en, ble kalt «The Juicy Fruit Song». Den inneholdt elementer av den fremtidige «Take on Me», blant annet en tidlig versjon av det sentrale hovedriffet. Ikke lenge etter ble Bridges oppløst, og Waaktaar og Furuholmen flyttet til London for å prøve å slå gjennom i musikkbransjen der. Etter seks måneder flyttet de skuffet tilbake til Norge.
Duoen bestemte seg da for å forsøke å få Morten Harket til å bli vokalisten deres. På den tiden sang Harket i et band som het Soldier Blue, men han følte at dette bandet stagnerte og bestemte seg for å takke ja til Waaktaar og Furuholmen. De bodde sammen i seks måneder, skrev noen låter og jobbet med demoer. En av disse var «Lesson One», en ny sang basert på «The Juicy Fruit Song», som etterhvert kom til å bli «Take on Me». I januar 1983 reiste trioen tilbake til London for å prøve å få en platekontrakt.
Innspilling og produksjon
Bandet flyttet inn i en leilighet i London og begynte å ta kontakt med plateselskaper og musikkpubliseringsselskaper. Etter noen få møter med ulike personer i bransjen signerte bandet kontrakt med musikkpubliseringsselskapet Lionheart. Etter en tur hjem til Norge vendte de tilbake til London, og brøt avtalen med Lionheart.
De bestemte seg for å spille inn nye demoer, og valgte studioet til musikeren og produsenten John Ratcliff, med intensjoner om å spille inn fem låter på nytt. De signerte kontrakt med Ratcliff, som til gjengjeld introduserte dem for sin manager Terry Slater. Med denne oppmuntringen klarte bandet å fullføre noen låter, blant annet «Take on Me». Etter noen få møter fikk Slater Warner Bros. Records til å inngå kontrakt med dem. Bandet møtte produsenten Tony Mansfield, en ekspert i bruk av Fairlight CMI-synthesizer, som mikset demoene med elektronisk instrumentering. Lydbildet ble imidlertid ikke slik A-ha hadde håpet på, og låtene ble derfor remikset. Bandet ga først ut «Take on Me» som single i Storbritannia, men de havnet bare på 137.-plass, A-has laveste listeplassering. Etter dette bestemte Warner Brothers' hovedkontor i USA seg for å investere i bandet og ga dem en mulighet til å spille inn låta på nytt. Terry Slater overtalte Alan Tarney til å produsere den nye versjonen. Den nye versjonen ble utgitt i Storbritannia, men plateselskapets kontor i London ga bandet lite støtte, og singelen floppet for andre gang.
I USA hadde Warner Bros. gitt gruppen høy prioritet, og selskapet bestemte seg for å investere en betydelig sum for å få laget en video med lydbildet til Tarney som utgangspunkt. Musikkvideoen skulle vise seg å bli revolusjonerende. Singelen ble utgitt i USA en måned etter videoen, og gikk umiddelbart inn på Billboard Hot 100.
Furuholmen spilte hovedmelodien på en Roland Juno-60, innstilt til å lyde som en Yamaha DX7. Trommemaskinen brukt på den andre og tredje utgivelsen (versjonen brukt i videoen med rotoskoperingsanimasjon) var en LinnDrum. Waaktaar-Savoy overdubbet ekte cymbaler og hi-hat ved å bruke denne trommemaskinen. Harket sang «Take on Me» gjennom en Neumann U47-mikrofon, samt en Neve mikrofon-forforsterker og Neve equalizer.
Allmusic-journalist Tim DiGravina beskrev «Take on Me» som «a new wave classic laced with rushing keyboards, made emotionally resonant thanks to Morten Harket's touching vocal delicacy» (norsk: «en new wave-klassiker ornamentert med heseblesende keyboards, som takket være Morten Harkets gripende, vare vokal appellerer til lytterens følelser»).
Komposisjon
«Take on Me» er en synthpopsang som benytter akustiske gitarer, keyboards, og synthesizere. Låta går i et raskt tempo med 169 taktslag per minutt. Teksten er en bønn om kjærlighet, og er bygd opp i en vers/refreng-form med et mellomspill før tredje og siste refreng. Sangen er hovedsakelig komponert i tonearten A-dur, men har tonale utsving i bridge. Harket bruker et stemmeregister som strekker seg over to og en halv oktav. Den laveste tonehøyden, A2, synger han på starten av refrenget, nærmere bestemt med den første stavelsen i frasen «Take on me». Utover i refrenget treffer Harket stadig høyere toner, til han på slutten når en falsett  og låtas høyeste tone E5. Det er et midlertidig skifte i markeringen i trommemønsteret i refrenget, hvor det i to takter spilles i halv-tid, før det går tilbake til den opprinnelige rytmen som før klimakset i vokalen. Sangen er kjent for både synth-hooken som går igjen i starten og i mellomspillet, og det lyse stemmeregisteret i refreng.
Musikkvideo
Den første utgivelsen av «Take on Me» i 1984 er en helt annen innspilling av låta og ble brukt i den første videoen. I denne videoen fremfører bandet foran en blå bakgrunn.
Chung Hua-universitetet
Chung Hua-universitetet (中華大學; Tongyong Pinyin: Jhōnghuá Dàsyué; Hanyu Pinyin: Zhōnghuá Dàxúe; Wade-Giles: Chung-hua ta-hsüeh; Zhuyin: ㄓㄨㄥ ㄏㄨㄚˊ ㄉㄚˋ ㄒㄩㄝˊ; forkortet CHU) er et delstatseid forskningsuniversitet med hovedcampus i Hsinchu i Taiwan i Republikken Kina.
Standarden på studenter ved dette universitetet er svært lav, og det er et av de verste og mest sannsynlige å legge ned universiteter i Taiwan.
Take on Me
Musikkvideo
Videoen forteller om en romantisk fantasi. Den starter med en montasje av blyanttegninger i en tegneseriestil, hvor vi først ser et motorsykkelløp, hvor helten, spilt av Morten Harket, som blir jaget av to konkurrenter, en av dem er spilt av den engelske skuespilleren Philip Jackson. Deretter kuttes det til en scene i kaféen, hvor en ung kvinne, spilt av Bunty Bailey (Harkets daværende kjæreste), drikker kaffe og leser tegneserieheftet det akkurat har vært vist bilder fra. Ettersom jenta leser kommer servitrisen med regningen. Helten fra tegneserien blunker tilsynelatende til den unge jenta nede fra tegneserien. Rett etter han har vunnet løpet. Hans blyanttegnede hånd rekker ut av tegneserieheftet og inviterer jenta til å komme inn. På innsiden er hun også blyanttegnet, og helten synger til henne og introduserer hans svarthvitt-verden hvor det finnes en slags speil hvor mennesker og objekter ser ekte ut på den ene siden, og blyanttegnet på den andre. I mellomtiden, tilbake på kaféen, har servitrisen kommet tilbake og oppdager at jenta ikke er der. Forarget over at jenta har reist uten å betale regningen, krøller hun sammen og kaster tegneserieheftet ned i en papirkurv. Dette får Harkets to motstandere til å komme tilbake, med en stor skiftenøkkel og tilsynelatende aggressive. De ødelegger speilet med skiftenøkkelen, noe som fører til at jenta er fanget i tegneserieheftet. Harket slår til en av skurkene og løper avgårde med jenta i en labyrint av papir. I en blindgate river han hull i papiret så jenta kan unnslippe i det motstanderne nærmer seg. Tilbake i den virkelige verden blir jenta funnet ved siden av papirkurven, til gjestene og de anstattes store overraskelse. Hun plukker opp tegneserieheftet fra papirkurven og løper hjem, hvor hun prøver å jevne ut brettene for å finne ut hva som skjer videre.
Den neste ruten viser Harket liggende tilsynelatende livløs og jenta begynner å gråte, men han våkner til liv og prøver å bryte seg ut av tegneserieheftet. Samtidig dukker han opp i gangen til jenta, delvis ekte form og delvis blyantform. Han kaster seg gjentatte ganger til høyre og venstre mellom veggene i et forsøk på å ryste den todimensjonelle barrieren. (Denne scenen er i stor grad formet etter en klimatisk scene fra filmen Altered States fra 1980 ). Han klarer å komme seg ut av tegneserieheftet og er nå et menneske og han reiser seg opp. Jenta løper smilende bort til ham og han omfavner henne. Historien i videoen blir konkludert i introsekvensen til etterfølgeren, «The Sun Always Shines on T.V.».
Under MTV Video Music Awards i 1986, vant videoen seks priser —Best New Artist in a Video, Best Concept Video, Most Experimental Video, Best Direction, Best Special Effects, og Viewer's Choice—og ble nominert til ytterligere to, Best Group Video og Video of the Year. Den ble også nominert til Favorite Pop/Rock Video under American Music Awards i 1986.
Listeklatring
I USA hadde Warner Bros. investert i den revolusjonerende andre videoen til «Take on Me», som benyttet seg av Tarneys versjon av låta. Den nye videoen ble utgitt i danseklubber og TV en måned før låta ble tilgjengelig i butikkene eller spilt på radio. Bred eksponering på MTV hjalp låta å klatre til topps på Billboard Hot 100 den 19. oktober 1985. Den forble på lista i 23 uker og endte opp på tiendeplass på årslisten for 1985. Frem til juni 2014 har det blitt solgt 1,463,000 digitale kopier av låta i USA etter den ble tilgjengelig for nedlastning.
«Take on Me» ble utgitt for tredje gang i Storbritannia i september 1985. Den debuterte på UK Singles Chart som nummer 55, og nummer to som høyeste listeplassering tre uker i strekk. Den lå rett bak Jennifer Rushs «The Power of Love», og mottok en gullsertifisering av British Phonographic Industry (BPI).
I hjemlandet Norge havnet bandet igjen på VG-lista, hvor låta nå tok førsteplass, et år etter den først ble utgitt. Singelen ble meget populært ellers også, blant annet toppen av Eurochart Hot 100 i ni uker. Videre lå den på toppen av singellistene i 36 land, blant annet Østerrike, Belgia, Tyskland, Italia, Nederland, Sverige og Sveits,    samt topp tre i Frankrike og andreplass i Irland. Suksessen til «Take on Me» vises også på salget, ettersom singelen solgte sju millioner kopier på verdensbasis, noe som gjør den til en av de bestselgende singlene noensinne.
Formater og sporlister
7": Warner Bros. / W 9146 Storbritannia (1984)
12": Warner Bros. / W 9146T Storbritannia(1984)
7": Warner Bros. / W 9006 Storbritannia (1985)
12": Warner Bros. / W 9006T Storbritannia (1985)
7": Warner Bros. / 7-29011 USA (1985)
12": Warner Bros. / PRO-A-2291 (Promo) USA (1985)
2015-remiks
Remiksen er også å finne på disk to av samlealbumet Time and Again: The Ultimate a-ha, utgitt 18. mars 2016.