cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toppscorere i Eliteserien i fotball for menn
Oversikt per sesong
• 1964: Ole Stavrum, Lyn (18)
• 1965: Harald Berg, Lyn (19)
• 1966: Per Kristoffersen, Fredrikstad (20)
• 1967: Odd Iversen, Rosenborg (17)
Brong-Ahafo
Brong-Ahafo er en region i Ghana. Den ligger mellom Ashanti og grensen til Elfenbenskysten. Administrasjonsbyen er Sunyani. Regionen hadde 2 310 983 innbyggere ved folketellingen i 2010.
Toppscorere i Eliteserien i fotball for menn
Oversikt per sesong
• 1969: Odd Iversen, Rosenborg (26)
Brong-Ahafo
Regionen er ikke like kjent blant turister som andre deler av landet. De viktigste severdighetene er Kintampo med store fossefall, og apelandsbyen Fiema.
Toppscorere i Eliteserien i fotball for menn
Oversikt per sesong
• 1970: Steinar Pettersen, Strømsgodset (16)
• 1971: Jan Fuglset, Fredrikstad (17)
Anita Dunn
Hun begynte sin karriere i administrasjonen til Jimmy Carter, først som internkandidat ved kontoret til kommunikasjonsdirektør Gerald Rafshoon, deretter hos stabssjef Hamtilon Jordan. Etter dette jobbet hun ved valgkampene til John Glenn, Bill Bradley, Evan Bayh og Tom Daschle.
Toppscorere i Eliteserien i fotball for menn
Oversikt per sesong
• 1972: Egil Solberg, Mjøndalen og Johannes Vold, Viking (16)
Anita Dunn
I 2006 ble hun ansatt av Barack Obama som kommunikasjonsstrateg for hans politikk-komite «Hopefund». Under presidentvalgkampen til Obama var hun en av de viktigste rådgiverne, med ansvar for kommunikasjon, politikk og gransking. Hun tok med seg flere medarbeidere fra valgkampene til Bayh og Daschle. Hun ble karakterisert som en av de fire hovedrådgiverne til Obama under et intervju med 60 Minutes to dager etter at valget var vunnet. De andre var David Axelrod, David Plouffe og Robert Gibbs.
Toppscorere i Eliteserien i fotball for menn
Oversikt per sesong
• 1973: Stein Karlsen, Hamarkameratene (17)
Anita Dunn
Hun ble midlertidig kommunikasjonsdirektør i Obamas Hvite hus, og ledet an i kritikken mot Fox News, som hun mente representerte en fløy av Det republikanske partiet.
Toppscorere i Eliteserien i fotball for menn
Oversikt per sesong
• 1975: Arne Dokken, Strømsgodset (18)
• 1976: Jan Fuglset, Molde (17)
• 1977: Trygve Johannessen, Viking (17)
• 1978: Tom Lund, Lillestrøm (17)
• 1979: Odd Iversen, Vålerenga (16)
• 1980: Arne Dokken, Lillestrøm (14)
• 1981: Pål Jacobsen, Vålerenga (16)
• 1982: Tor Arne Granerud, Hamarkameratene og Trygve Johannessen, Viking (11)
• 1983: Olav Nysæter, Kongsvinger (14)
• 1984: Sverre Brandhaug, Rosenborg (13)
• 1985: Jørn Andersen, Vålerenga (23)
• 1986: Arve Seland, (12)
• 1987: Jan Kristian Fjærestad, Moss (18)
• 1989: Jahn Ivar Jakobsen, Rosenborg (18)
• 1990: Tore André Dahlum,  (20)
• 1991: Karl-Petter Løken, Rosenborg (12)
• 1992: Kjell Roar Kaasa, Kongsvinger (17)
• 1993: Mons Ivar Mjelde, Lillestrøm (19)
• 1994: Harald Martin Brattbakk, Rosenborg (17)
• 1995: Harald Martin Brattbakk, Rosenborg (26)
• 1996: Harald Martin Brattbakk, Rosenborg (28)
• 1997: Sigurd Rushfeldt, Rosenborg (25)
• 1998: Sigurd Rushfeldt, Rosenborg (27)
• 1999: Rune Lange,  (23)
• 2000: Thorstein Helstad,  (18)
• 2001: Thorstein Helstad,, Frode Johnsen,  og Clayton Zane,  (17)
• 2002: Harald Martin Brattbakk, Rosenborg (17)
• 2003: Harald Martin Brattbakk, Rosenborg (17)
• 2004: Frode Johnsen, Rosenborg (19)
• 2005: Ole Martin Årst,  (16)
• 2006: Daniel Nannskog, Stabæk (19)
• 2007: Thorstein Helstad,  (22)
• 2008: Daniel Nannskog, Stabæk (16)
• 2009: Rade Prica, Rosenborg (17)
• 2010: Baye Djiby Fall, Molde (16)
• 2011: Mustafa «Mos» Abdellaoue,  (17)
• 2012: Péter Kovács,  og Zdeněk Ondrášek,  (14)
• 2013: Frode Johnsen,  (16)
• 2014: Vidar Örn Kjartansson,  (25)
• 2015: Alexander Søderlund,  (22)
• 2016: Christian Gytkjær,  (19)
• 2017: Nicklas Bendtner,  (19)
• 2018: Franck Boli,  (17)
• 2019: Torgeir Børven,  (21)
• 2020: Kasper Junker,  (27)
• 2021: Ohi Omoijuanfo,  (27)
• 2022: Amahl Pellegrino,  (25)
Flest mål totalt
Spillere med minst 100 mål i Eliteserien:
Skaulen
Skaulen er et fjell i Sauda og Suldal kommune i Rogaland. Den har en høyde på 1 538 meter over havet og er det 10. høyeste fjellet i fylket av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.
Isterband
Isterband er en svensk pølse som hovedsakelig er utbredt i landskapet Småland. Ister betyr smult.
Isterband er en grovkornet pølse med en noe syrlig smak. Den består som regel av svine- eller storfekjøtt, korngryn, poteter og av og til buljong. Væskeinnholdet må ikke overstige 60 prosent. Pølsemassen presses inn i en svinetarm, saltes og lufttørres. Det finnes også lettrøkte varianter. Den serveres gjerne med potetstuing og rødbeter, og er ofte bestanddel i svenske smörgåsbord.
Påtalemyndighet
Påtalemyndigheten er den offentlige instans som leder etterforskningen i straffesaker, og avgjør påtalespørsmålet. Påtalemyndigheten leder politiets etterforskning og beslutter bruk av tvangsmidler under etterforskingen, herunder ransaking, pågripelse, begjære varetektsfengsling med videre. Påtalemyndigheten avgjør straffesaker ved å henlegge saken, eller ilegge en reaksjon. Påtalemyndigheten kan for eksempel ilegge forelegg eller gi påtaleunnlatelse, eller de kan beslutte at det skal reises tiltale for domstolene. Påtalemyndigheten kan også beslutte saker oversendt til konfliktrådet med siktelse.
Påtalemyndigheten i Norge
Påtalemyndigheten i Norge består av tre nivåer: Påtalemyndigheten i politiet, som består av politifullmektiger, politiadvokater og politimestere; statsadvokatene og Riksadvokaten. Statsadvokatene og Riksadvokaten utgjør den høyere påtalemyndighet.
Riksadvokaten er øverste leder av påtalemyndigheten. Justisdepartementet har administrativt ansvar for Riksadvokaten, men ingen kan instruere påtalemyndigheten i enkeltsaker. Det er i 2020 fremsatt forslag om lovfesting av denne uavhengigheten i Grunnloven.
Påtalemyndighetens representant i retten benevnes gjerne anklager eller aktor (latin for anklager), mens den tiltalte representeres av en forsvarer. Saken avgjøres av en eller flere dommer(e). Påtalemyndigheten i likhet med domfelte har rett til å anke dom i straffesak for å få den prøvet i en høyere instans.
I Politianalysen NOU 2013:9 s. 127 sies følgende om påtaleenhetene i politiet: Påtaleenheten skal lede etterforskningen, dvs. beslutte om etterforskning skal igangsettes, og hvilke etterforskningsskritt som skal iverksettes. De skal vurdere bruk av tvangsmidler og om etterforskningen skal resultere i straffeforfølgning. Enheten må ha kompetanse innenfor de forskjellige saksområdene og en skiftordning som også understøtter straksetterforskning. Integrert påtale forutsetter fysisk tilstedeværelse der etterforskningen skjer, samtidig som aktorater i de lokale tingrettene i mange tilfeller fører til mye reisetid.
Abram Arkhipov
Abram Jefimovitsj Arkhipov (russisk: Абрам Ефимович Архипов; født i landsbyen Jegorovo i det som i dag er Rjazan oblast, død 25. september 1930 i Moskva) var en russisk kunstmaler av den realistiske skolen. Han var medlem av kunstnerfellesskapet Peredvizjniki så vel som Russlands Kunstnerforening.
Bakgrunn
Abram Arkhipov var født inn i en religiøs, russisk-ortodoks familie småbønder. Han forlot hjemstedet i 1877 for å begynne studier ved Moskvas skole for maling, arkitektur og skulptur. I Moskva kom han under innflytelse fra forskjellige russiske malere, blant annet Vasilij Perov, Vasilij Polenov og Vladimir Makovskij.
I 1883 begynte Arkhipov å studere ved Det keiserlige kunstakademiet i St. Petersburg. Han oppholdt seg der i to år, før han returnerte til Moskva, hvor han fullførte kunststudiene sine.
Kunstner
Arkhipov ble med i kunstnerfellesskapet Peredvizjniki i 1889, og sluttet seg til Russlands Kunstnerforening i 1903.
Russiske kvinners liv er et tema som går igjen i kunstverkene hans. Noen av maleriene basert på ideretningen realismen, skildrer grusomme scener fra kvinners hverdag. Arkhipov malte også flere bilder av bondekvinner i landsens Russland. Han viser dem frem i livaktige, tradisjonelle kjoler og nasjonaldrakter. Akkurat som andre i Russlands Kunstnerforening malte Arkhipov jevnlig en plein air. Han reiste også til Nord-Russland og kysten av Kvitsjøen og malte scener derfra.
Arkhipov underviste ved Moskvas skole for maling, arkitektur og skulptur, der han tidligere hadde studert. Arkhipov meldte seg inn i «Kunstnerforbundet i det revolusjonære Russland» i 1924, og i 1927 ble han tildelt tittelen Folkets kunstner av Sovjetunionen.
Debrecziner
Debrecziner, eller Debreceni på ungarsk, er en kokepølse oppkalt etter byen Debrecen i Ungarn. Den består av farsedeig av svin. Pølsen blir særlig i Østerrike, tilført fett storfekjøtt som gir den et saftig preg. Den rødlig-oransje fargen kommer av paprika og spekekjøtt. Forøvrig kan den være krydret med hvitløk, pepper og merian. Smaken varierer fra umami (Østerrike) til skarp (Ungarn). Det blir ofte brukt sauetarm.
Den ungarske varianten som kan være røkt, stammer fra byen Debrecen og blir blant annet brukt i ungarsk gulasj. Salget av pølser i Wiens gater steg betraktelig mellom 1850 og 1910, men så sent som i 1881 var debreczineren ikke nevnt blant seks pølseslag i utgivelsen Die Saison der Wurst av Friedrich Schlögl. I 1912 blir imidlertid debreczenpølsen nevnt i den østerrikske næringsmiddelboken (Österreichischen Nahrungsmittelbuch) Codex Alimentarius Austriacus.
Namdal sykepleierhøgskole
Namdal sykepleierhøgskole var en høgskole for sykepleierutdanning, etablert i Namsos i 1939 under navnet Namdal sykepleierskole. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Nord-Trøndelag.
Skolen var en videreføring av en kortere internutdanning av sykepleiere ved Namdal sykehus. Skoletiden var først 1½ år. Fra 1939 ble skolen godkjent som tre-årig offentlig sykepleierskole. Fram til 1954 var skolen organisert som en del av sykehuset; i 1954 ble det etablert et eget styre. Skolen fikk nye bygg i 1957 og 1976. Skolen ble statlig høgskole i 1986. I 1992 ble treårig vernepleierutdanning opprettet. I 2001 ble det opprettet reseptarutdanning ved HiNTs avdeling i Namsos.
Knoda
Knoda (også skrevet Knodo og Knøda) er et fjell i Ullensvang kommune i Vestland og Suldal kommune i Rogaland. Det har en høyde på 1 542 meter over havet og er det 10. høyeste fjellet i Rogaland av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.
Lønnesirup
Lønnesirup er en sirup som blir lagd av innkokt sevje fra det nordamerikanske treet sukkerlønn. I nordamerikansk mat blir lønnesirup ofte brukt på pannekaker og vafler, men også som ingrediens i desserter og sukkertøy. Lønnesirupproduksjon er særlig utbredt i Quebec, Ontario og New Brunswick i Canada og i New England og nordlige deler av staten New York i USA.
Philipp Veit
Philipp Veit (født 13. februar 1793 i Berlin i Tyskland, død 18. desember 1877 i Mainz) var en tysk maler som gjorde seg kjent i den tyske romantikken. Veit gjorde seg også bemerket for å bruke freskoteknikk i sine verk.
Biografi
Veit ble født i Berlin i Preussen i 1793. Han var sønn av en bankmann, Simon Veit, og hans kone, Dorothea. Veit fikk sin første kunst utdannelse i Dresden og Wien. Han ble sterkt påvirket av den nasarenske bevegelsen, som han senere ble medlem av. Han jobbet i Roma noen år før han dro til Frankfurt am Main. Her var han direktør over kunstsamlinger fra 1830 til 1843, han underviste også som professor. Fra 1853 til hans død i 1877 holdt han stillingen som direktør over det kommunale galleriet i Mainz. Veit var, sammen med nazarenes bevegelsen, mer aktiv i tegninger enn klassiske malerier, og selv om han til tider brukte mange sterke farger, er hans verk ofte blitt sett på som fargede tegneserier enn malerier med dagens øyne.
Slettebø leir
Slettebø leir ble bygget opp av tyskerne under den andre verdenskrig i Egersund i Eigersund kommune. Området der leiren lå heter Slettebø, derav navnet Slettebø leir. Etter krigen har området blitt benyttet til institusjonen Bakkebø.
En dramatisk hendelse under krigen var Operasjon Freshman: To trekk- og to glidefly tok av fra en base i Skottland. De skulle ødelegge tungtvannsanlegget på Vemork. Det ene glideflyet styrtet i Ryfylkeheiene. Den andre enheten med glidefly og trekkfly styrtet på Helleland. Mannskapet på sju i trekkflyet ble drept umiddelbart. 14 av soldatene i glideflyet overlevde og ble tatt til fange. De ble ført til leiren på Slettebø og skutt.
Fortinning
Fortinning av kobberkar brukes for å hindre forgiftning ved matlaging, for å hindre rust på gjenstander av blikk og for å gi metallgjenstander en blankere overflate.
Kobber holder seg godt i ren, tørr luft, men i fuktig klima dannes et belegg av kobbersalter. Metallet får da først en sort og senere en grønn overflate. Det er dette vi kaller irr. Men omdannelsen til irr skjer bare i et tynt lag på overflaten som så legger som et beskyttende lag over gjenstanden. Dette er årsaken til at kobber har funnet så stor anvendelse til taktekking, takrenner og skipshud. Men irret er giftig, og de aller fleste kobbergjenstander som ble brukt i husholdningen er derfor fortinnet innvendig for å hindre danning av irr.
Før fortinning gjøres kjelen ren med en beis av oppkokt vann tilsatt litt salt og saltsyre. Så smøres den inn med loddevann. Her brukes saltsyre utbrent i sink. (Saltsyre som det er lagt så mye sink i at den slutter å koke.) Loddevannet gnis godt ut med en fille av ren ull, og så helles smeltet tinn i kjelen. Kjelen snus rundt slik at tinnet legger seg rundt det hele, og er det en kaffekjel helles så det tinnet som er til overs ut gjennom tuten. Ikke alle var kobberslagere var kjent for å lage like god fortinning. årsaken var nok at noen blandet inn litt bly, mens rent tinn ga det beste resultatet.
Ved bruk av gjenstandene kunne fortinningen bli slitt, og fortinningen måtte derfor fornyes med jevne mellomrom. Var det langt til nærmeste kobberslager kunne de overlate dette arbeidet til en bygdesmed eller til omreisende romanifolk som ofte drev med slikt arbeid, og mange fortinnet også kobbertøyet selv.
Ytterøy kommune
Ytterøy er en tidligere kommune i Trøndelag; den ble opprettet som formannskapsdistrikt i 1837. Kommunen omfattet fra starten øya Ytterøy, Mosvik og Framverran og de sørlige delene av nåværende Verran kommune, dvs Verran uten Malm kommune.
Nikolaj Kasatkin
Liv og virke
Kasatkin studerte i tiden 1873–1883 under Vasilij Perov ved Moskvas skole i maling, skulptur og arkitektur. Selv underviste han ved samme lærested fra 1894 til 1917. Fra 1891 var han medlem av Peredvizjniki-gruppen. I 1922 meldte han seg inn Kunstnerforbundet i det revolusjonære Russland (AkhRR – Assoziazija chudoshnikow Rewoljuzionnoi Rossii).
I den første tiden malte Kasatkin sjangerbilder. Han viet seg så til å skildre livet til arbeiderne og gruvefolket i Donetsk-bekkenet, for eksempel gruvearbeideren. Blant de fremste verkene hans fra denne tiden er «Trekkdyret» (1885), «Gruvearbeiderske» (1894) og «Skiftombytte» (1895). Disse maleriene bygger på inntrykk fra noen av reisene han hadde foretatt i Donetsk-bekkenet og Ural i årene fra 1892 til 1897.
Inntrykk fra den revolusjonære tiden 1905-1907 kommer til syne i bilder som «Arbeiderkamper» (1905) og «Arbeidersker stormer en fabrikk» (1906). Med disse og andre verk ble Kasatkin en veiviser for den sosialrealistiske stilretningen.
Juan Rulfo
Juan Rulfo (født 16. mai 1917, død 7. januar 1986) var en meksikansk forfatter og fotograf.
Rulfo er en av de mest anerkjente forfattere i Latin-Amerika samtidig som han ikke var en veldig produktiv forfatter og mye av hans rykte hviler på to tynne bøker, romanen Pedro Páramo (1955), og El Llano en llamas (1953)som inneholder flere kortere historier. 15 av disse 17 korte historiene har blitt oversatt til engelsk og blitt publisert i The Burning Plain and Other Stories. Rulfo og Jorge Luis Borges ble kalt de viktigste spanskspråklige forfattere gjennom det 20. århundre i en meningsmåling utført av Editorial Alfaguara.
Rulfos mor døde av et hjerteinfarkt i november 1927 da han var ti år gammel, og hans to onkler døde bare et år senere. Rulfo hadde nettopp blitt sendt for å studere ved Luis Silva School, der han bodde fra 1928 til 1932. Han utdannet seg blant annet til regnskapsfører, selv om han aldri praktiserte dette yrket aktivt. Rulfo deltok på et seminar (analogt til en videregående skole) mellom 1932 og 1934. Rulfo møtte ikke opp på noe universitet etter videregående. Det var både fordi universitetet i Guadalajara var stengt på grunn av streik, og fordi han hadde ikke tatt forberedende kurs til universitet. I stedet flyttet Rulfo til Mexico by, der han først ble medlem av det nasjonale militærakademi, som han forlot etter tre måneder, og da han håpet å studere juss ved Universidad Nacional Autónoma de México.
I 1946 begynte Rulfo å jobbe som grossist og salgsagent. Dette forpliktet ham til å reise gjennom store deler av det sørlige Mexico, før han ble sparket i 1952 fordi han ba om en radio til sin firmabil.
Han giftet seg med Clara Angelina Aparicio Reyes i Guadalajara i Jalisco, den 24. april 1948, de hadde fire barn sammen, Claudia Berenice (1949), Juan Francisco (1950), Juan Pablo (1955) og Juan Carlos Rulfo (1964).
Historiene han skrev er hovedsakelig sentrert rundt livet på landsbygda i Mexico i tiden rundt den meksikanske revolusjonen og det påfølgende opprøret.
I 1983 ble Rulfo tildelt utmerkelsen Fyrsten av Asturias' pris for litteratur.
Fitjanuten
Fitjanuten er et fjell i Suldal kommune i Rogaland og Vinje kommune i Telemark. Den har en høyde på 1 504 meter over havet og er det 13. høyeste fjellet i Rogaland av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.
Ye Qiaobo
Ye Qiaobo (kinesisk: 葉喬波, pinyin: Yè Qiáobō, født 3. august 1964 i Changchun i Jilin), er en kinesisk tidligere skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Sapporo og 1994 i Lillehammer, og ble verdensmester i sprint for damer to ganger, 1992 i Oslo og 1993 i Ikaho i Japan.
Ye Qiaobo vant to olympiske sølvmedaljer under Vinter-OL 1992 i Albertville. Hun kom på andreplass på både 500- og 1 000 meter skøyter, bak Bonnie Blair fra USA. To år senere, under Vinter-OL 1994 i Lillehammer ble hun nummer tre på 1,000 meter, bak Bonnie Blair og Anke Baier fra Tyskland.
I OL-året 1988 kvalifiserte hun seg for sprint-VM på skøyter i West Allis, USA. Men den kinesiske landslagslegen mente det ville bedre legens karriere om landslagets løpere oppnådde gode resultater. Og legen ga derfor skøyteløperne Wang Xiuli og Qiaobo en medikamentblanding av blomster og sopp som han mente var god for skøyteløpernes helse, men dessverre slo dopingprøven ut på steroider. Nyheten om den positive dopingprøven fikk de i Calgary åtte dager før Vinter-OL 1988 startet. Dermed ble det ikke noe deltagelse i OL i 1988 og de ble begge sendt hjem til Kina. International Skating Union suspenderte dem for 18 måneder. Etter at suspensjonen var gjennomført fikk hun papirer på at hun hadde blitt lurt av den ambisiøse legen.
Jonathan Santana
Jonathan Santana (født 19. oktober 1981 i Buenos Aires i Argentina) er en paraguayansk fotballspiller som spiller for Sportivo Luqueño. Han spiller midtbane, og er også en del av. Santana har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet River Plate og San Lorenzo fra Argentina.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Latvijas Pirmā Partija
Latvijas Pirmā Partija («Latvias første parti», LPP) er et høyreorientert, sosialkonservativt og kristeligdemokratisk parti i Latvia. LPP blei danna i forkant av valget i 2002. Blant de sentrale personene bak partiet var flere prester fra alle de større kristne trossamfunnene i landet (lutheranere, katolikker, ortodokse og baptister).Partiet fikk 9,5 prosent av stemmene og 10 av de 100 representantene ved 2002-valget. Ved valget i 2006 stilte partiet på en fellesliste med samme med partiet Latvias vei. Alliansen fikk 8,58 prosent av stemmene og 10 mandater i Saeima.
Eksterne lenker
Latvijas Pirmā partija
Estavana Polman
Estavana Polman (født 5. august 1992 i Arnhem) er en nederlandsk håndballspiller, som spiller for den danske klubben Team Esbjerg som venstreback. Hun er også del av det nederlandske landslaget.
Polman var med i den nederlandske bruttotroppen til EM 2010, men ble utelatt fra den endelige 16-mannstroppen. I 2011 var hun en av nøkkelspillerne for det nederlandske laget som kom til finalen i U19-EM på hjemmebane, hvor de tapte en jevn kamp mot Danmark 27–29. Polman kom på all-star-laget som beste midtback. I desember samme år deltok hun for første gang i senior-VM, som ble arrangert i Brasil. Hun var med på Nederlands lag som tok sølv under VM i 2015.
Jørpeland
Jørpeland er en by og administrasjonssenter i Strand kommune i Rogaland. Byen er et viktig handels- og servicesentrum for det sørlige Ryfylke. Det bor innbyggere på Jørpeland per 1. januar. Jørpeland har hatt bystatus siden 1. april 1998.
Byen har lange tradisjoner som industristed. Det startet med møbelproduksjon på 1880-tallet. Virkelig stor vekst fikk stedet først da stålverket Stavanger Electro Staalverk A/S ble etablert i 1910.
Kultur og fritid
Jørpeland har turistkontor, vinmonopol, kulturbygg med kino, småbåthavn med strandpromenade, ulike spisesteder samt golfbane og campingplass.
Kulturhuset Jørpelands Brug
Innerst i Vågen i Jørpeland ligger Jørpelands Brug, et bygg fra 1891 som er Jørpelands eldste industribygg. Opprinnelig huset bygningen en møbel- og trevarefabrikk. I dag fungerer stedet som «de frivillige organisasjoners hus». Strand og Jørpeland Speidergruppe, Strand og Forsand turlag og Strand Veteranforening har tilholdssted her i dag. Bygget ble renovert i perioden 2018–2020 gjennom en omfattende dugnad.
Turområder
Fjellsholmen og Jørpelandsholmen ligger sør utenfor byen, og badeplassen Barkavika ligger rett vest for byen. På Jørpelandsholmen er det opparbeidet tursti, og det er bygget bro over fra fastlandet for enklere adgang. Vest for Jørpelandsholmen ligger Klungholmen.
Skulpturen «Solspeilet»
På Klungholmen finner man Solspeilet, et kunstverk i rustfritt stål som skal gjengi solens gang over himmelhvelvingen. Kunstverket er laget av Stian Heimlund Skjæveland; det er 8 meter høgt og rager 14 meter over havet. Solspeilet er dekorert med historiske symboler, runer og ornamenter fra blant annet Osebergskipet.
Strandadagene
Festivalen Strandadagene blir arrangert hvert år første helg i juni. Festivalen er familievennlig; blant annet etableres det temporære is- og leketøyskiosker i sentrum og arrangeres aktiviteter for de minste barna.
Idrett
Jørpeland stadion er ett av kommunens to idrettsanlegg. Anlegget består av fire fotballbaner, hvorav tre er kunstgress og én naturgress. I tillegg er det friidrettsfasiliteter på anlegget, som ble oppgradert med kunststoffdekke i 2022. Byens lokale fotballag Staal Jørpeland spilte i 3. divisjon sammenhengende i 23 år, frem til 2021-sesongen da klubben rykket opp i 2. divisjon og norsk toppfotball.
Jørpeland har også en nihulls golfbane, frisbeegolf bane på Jørpelandsholmen, idrettshallen Strandahallen, svømmebasseng samt flere fotball- og basketballbaner. I 2021 ble også Jørpeland Flerbrukshall ferdigstilt. Bygget er tilknyttet Strandahallen med ei gangbro, og rommer to håndballbaner, kampsport senter, buldre rom, rom for e-sport og kafeteria.
Transport
Jørpeland har godt samband til Solbakk med buss videre gjennom Ryfylketunnellen (Ryfast) til Stavanger. Det er og bussavganger til Preikestolen fjellstue.
Laling
Laling, også kalt hjaling, hauking, huving, kauking og, gukko, er en form for signalsang, et rop for å gi seg til kjenne over lang avstand, særlig brukt på fjellet. Vanligvis blir det regnet til setertradisjonen.
Ropet kunne være individuelt utformet slik at det ikke bare var et rop om kontakt, men også kunne fortelle hvem man var. Ropet kan ha en form for tekst, men er like gjerne uten ord. Karakteristisk er stort melodiomfang og veksling mellom bryst- og falsettstemme. Laling er i slekt med jodling i Sveits og Østerrike. Ouverturen Hjalarljod av Eivind Groven har bakgrunn i fenomenet hjaling.
Sapa
Sapa kan vise til:
Ørstedsparken
Ørstedsparken er et parkanlegg mellom Nørre Voldgade og Nørre Farimagsgade i Indre By i København. Parken tilhører Københavns Kommune, ble anlagt av landskapsgartner H.A. Flindt i årene 1876–1879 og åpnet for publikum 27. oktober 1879.
Ørstedsparken har syv innganger og et areal på 6,5 hektar, hvorav innsjøen midt i parken dekker 1,8 hektar. Anlegget har vært fredet siden 1963 og har stort sett bevart sitt utseende uendret siden den ble anlagt.
I likhet med Tivoli, Botanisk Have og Østre Anlæg er parken anlagt på en del av Københavns gamle vollterreng, idet den omfatter arealet fra Ahlefeldts Bastion til Helmers Bastion. Mellom disse lå Hahns Bastion, hvor det i 1876 ble stilt opp et monument med en statue av H.C. Ørsted utført av Jens Adolf Jerichau. Det ga anledning til en del polemikk ettersom mange mente at den planlagte parken dermed ville få hans navn – noe som jo også skjedde.
Vollgraven og vollskråningene er delvis bevart, men da forbindelsen til den øvrige delen av vollen er brutt, er vollgraven nå en langstrakt sjø med en dybde på ca. 4 m. For å forbedre vannkvaliteten ble det i 1994 laget en underjordisk forbindelse til Peblinge Sø, slik at vannet kan sirkulere mellom de to innsjøene. Denne muligheten utnyttes spesielt i vinterhalvåret.
Det går en jernbro over innsjøen. Broen førte tidligere over det «gapet» eller hullet i Københavns voll som nedrivningen av Nørreport i 1857 medførte. Broen ble blant annet benyttet av kong Frederik VII når han var på ridetur rundt om i byen. I 1873 ble broen revet og gjenoppført på sin nåværende plassering. Den er utført som et smijernsgitter og er muligens Danmarks eldste bro av denne typen.
Parken er tegnet av landskapsgartner H.A. Flint som en promenadepark. Den sentrale innsjøen og de slyngede stiforløpene er et særdeles velbevart eksempel på den havestilen som var herskende da parken ble anlagt og som er kjennetegnet ved borgerskapets blomstringstid. Parkene fra denne tiden fungerer som «klunkehjemmenes» utvidelse i det fri og de slyngede og kryssende stiene gir mange muligheter til møteplasser mellom de promenerende.
Blant parkens trær kan nevnes: urtre fra Kina, korstorn (fra USA), tempeltre (fra Kina), pagodetre (fra Kina og Korea), agnbøk og hestekastanje.
I mars-april blomstrer rød legepestrot på skrentene langs vannet og på den store plenen bak H.C. Ørsted-monumentet ble det etter andre verdenskrig satt ned 26,000 hollandske krokusknoller, som kan sees i full blomst på vårparten i blått, gult og hvitt. I tillegg til monumentet for H.C. Ørsted finnes det monument over broren, juristen og politikeren Anders Sandøe Ørsted 1778–1860 utført av H.W. Bissen og Vilhelm Bissen og oppstilt i 1902 nasjonalbankdirektøren Lauritz Nicolai Hvidt 1777–1856 og Natalie Zahle 1828–1913, stifteren av den nærliggende Zahles skole og en fremtredende kvinneskikkelse og pedagog.
Rundt omkring i parken er det dessuten stilt opp et stort antall skulpturer gitt av Albertinalegatet, som ble stiftet av brygger Carl Jacobsen, blant annet: «Den døende galler», «Silen med bacchusbarnet», «Satyr med bacchusbarn», «Satyr med klangbekkener», «Sliperen», «Den belvederiske Apollon», «Hvilende Hermes», «Firbendreperen», «Hvilende satyr», «Chapu: Jeanne D’Arc i Domrémy», «Fløytespillende satyrbarn», «Bryterne», «Vin-sugende satyrbarn».
Donetsk
Donetsk (ukrainsk: Донецьк, russisk: Донецк) er en by øst i Ukraina og hovedstad i provinsen Donetsk oblast. Byen har om lag 985,000 innbyggere (2003). Byen er sentrum i Donbasområdet som er et viktig kull- og jernmalmområde. I Donetsk finnes tungindustri som jern-, stål- og kjemisk industri.
Trass i navnet ligger Donetsk verken ved elven Donets eller i dens nedslagsområde. Den ligger litt sør for dette.
Historie
Byen ble grunnlagt i 1869 av waliseren John Hughes som bygget et stålverk og flere kullgruver i området. Byen ble opprinnelig kalt Jusovka (Юзовка) etter «Jus» som er en russisk eller ukrainsk uttale av Hughes). I løpet sovjettiden ble byens stålverkindustri utvidet. I 1924 ble den omdøpt til Stalino (Сталино) etter Josef Stalin, og i 1932 ble byen sentrum for regionen Donetsk. Den ble omdøpt til Donetsk i 1961. Byen har forblitt et senter for Ukrainas kull- og stålindustri.
Den 7. april 2014 tok maskerte pro-russiske demonstranter over viktige bygninger tilhørende myndighetene og erklærte at Donetsk var en uavhengig republikk (Folkerepublikken Donetsk), noe som ble fordømt av Ukrainas regjering i Kyiv.
Befolkningen i Donetsk, og i gruve- og industriområdene i det østlige Ukraina generelt, er for det meste russisktalende, etter mange generasjoners tilflytting av industriarbeidere fra Russland.
Religion
Donetsks borgere tilhører et mangfold av kristne trossamfunn: den ortodokse kirke orientalske katolske kirker, protestantiske trossamfunn og den latinske katolske kirke. Men her er også islamske moskeer og jødiske synagoger. De fleste er ortodokse, tilhørende enten Moskva-patriarkatet eller Kyiv-patriarkatet.
Sport
Donetsk er hjemsted for fotballklubben Sjakhtar Donetsk. Stavhopperen Renaud Lavillenie satte 15. februar 2014 i Donetsk innendørs verdensrekord i stavsprang med 6,16 meter. Han slo dermed Sergei Bubkas tidligere rekord på 6,15 meter satt 21. februar 1993, også den i Donetsk.
Peter von Cornelius
Bakgrunn
Cornelius var sønn av maleren Aloys Cornelius og hans hustru Anna Cosse. Fødehuset var i Kurze Straße 15 i gamlebyen i Düsseldorf. Sin første kunsteriske utdannelse fikk han ved kunstakademiet i sin fødeby, blant annet under faren som var dosent der.
Kunstnerisk karriere
Hans første større oppdrag og arbeid var dekorasjonen av koret i kirken St. Quirinus i Neuss, på oppdrag av Domherr Wallraff i Köln i 1803. Cornelius fikk sitt gjennombrudd med tolv tegninger til Johann Wolfgang von Goethes Faust I, inspirert av gamle tyske tresnitt.
Han kom til Roma i 1811 og ble medlem av Lukasbrorskapet (Lukasbund), og utførte sammen med dem en rekke fresker i Casa Bartholdy. Dette konstnerfellesskapet omfattet også de tyske kunstnere Johann Friedrich Overbeck, Friedrich Wilhelm Schadow, Philipp Veit, Julius Schnorr von Karolsfeld og Ludwig Vogel. Dette kunstnerfellesskapet dannet utgangspunktet for den kunstneriske bevegelsen som kjennes under navnet nasarenerne. I 1819 vendte von Cornelius tilbake til Tyskland. Bayerns kronprins, Ludvig II av Bayern, hadde fått ham interessert for sine kunstplaner i München, som for von Cornelius' del fremst gjaldt utsmykkelsen av glyptoteket med fremstillinger fra greske heltesagn. Disse freskene ble imidlertid utført av von Cornelius' studenter etter kunstnerens tegninger.
Fra 1825 var han leder for kunstakademiet i München. Von Cornelius' fremste arbeide i byen ble freskene i Ludvigskirken. Av disse malte kunstneren selv korveggens store komposisjon, Den ytterste dom. Kunstverket ble ikke slik Ludvig II hadde ønsket seg, og i protest forlot von Cornelius München. I 1841 ble han kalt til Berlin av Fredrik Vilhelm IV av Preussen. Her arbeidet han fra 1843 med utkast til fresker til Campo Santo-byggverket.
Peter von Cornelius måtte gi opp sin plan om å skape en freskesyklus av de bibelske lignelsene. Men De kloke og de uforstandige jormfruer ble nesten ferdig, en fri tolkning av lignelsen om brudepikene i Matteusevangeliet. Ifølge Matteus er det Jesus som forteller lignelsen, men von Cornelius viste ham som brudgommen selv, omgitt av engler og profeter. Fremstillingen av Kristus her regnes som inspirasjonskilden til Bertel Thorvaldsens Kristus-statue i Vår Frues kirke i København (Københavns domkirke), og maleriet hang en periode i Thorvaldsens leilighet i Roma.
Barney Kessel
Barney Kessel (født 17. oktober 1923 i Muskogee, Oklahoma, død 5. juni 2004 i San Diego) var en amerikansk jazzmusiker (gitar), kjent som en av pionerene innen elektrisk gitar, og fra drøyt seksti innspillinger.
Den Charlie Christian-inspirerte Kessel spilte med Jay McShann og andre i hjembyen, før han flyttet til Los Angeles (1942) og ble kjent i jazzfilmen Jammin' the blues (1944). Han ble med i orkestre ledet av Artie Shaw, Charlie Barnet og Benny Goodman, samt i Jazz at the Philharmonic med Norman Granz (1944–). Videre var han en mye brukt studiomusiker (1948–) og la gitarmusikk til filmer med Elvis Presley og The Beach Boys. Utover 70-tallet var han basert i London og utga pedagogisk materiell for gitar og jazz.
Kessel var også en av de første gitarister som konverterte fra swing til bebop. Han medvirket på innspillinger med Charlie Parker i 1947, der man hører at han enda spiller i en avansert swing stil. Kessel spilte i Oscar Petersons trio med Ray Brown på tidlig 1950-tall. Han ble flere ganger kåret til beste jazzgitarist, blant annet av Down Beat, og medvirket utover 50-tallet i tiltagende grad på TV og film.
Kessel besøkte Penguin Club i Oslo som medlem av ensemblet Jazz at the Philharmonic i 1953. Senere var han i Bergen i 1969, blant annet som medlem i Newport All Stars og i Osloklubben Down Town Key Club i 1973 med sin All American Trio der Alonzo Garibaldi trommer og John Duke bass spilte.
Med Charlie Byrd og Herb Ellis utgjorde han på 1970-tallet «Great Guitars», som spilte på Musikkflekken i Sandvika i 1988.
Med Laila Dalseth og Totti Bergh Quintet, samt som medspiller til varierte besetninger ellers, var han en frontfigur ved Oslo Jazzfestival (1988).
Et hjerneslag i 1992 avkortet karrieren.
Upper West (Ghana)
Upper West Region er en region i Ghana. Den ligger i den nordvestlige delen av landet, og grenser mot Burkina Faso i nord og vest. Administrasjonsbyen er Wa. Regionen hadde 702 110 innbyggere ved folketellingen i 2010.
De største stammene i regionen er Dagaare i vest, Sisaala i øst og Wala i Wa og omegn. Et stort flertall blant walaene er muslimer, og Wa er derfor den største byen i Ghana hvor et flertall av befolkningen bekjenner seg til islam. Sisaalaene og dagaarene er for det meste kristne eller animister. Språkene waali og dagaare er såpass nær hverandre at walaene og dagaarene kan forstå mye av hverandres språk.
Viktigste næringsvei er jordbruk, spesielt mais, hirse, jordnøtter, okra og ris. Det er også mye husdyrhold, særlig av sau, geit, høns, gris og perlehøns. Regionen er fattig og har en lang tørketid, fra oktober til mai, noe som fører til at mange av innbyggerne tar arbeid i andre deler av landet i denne perioden.
I denne regionen og i Upper East Region brygger man den tradisjonelle drikken pito, som er et søtlig, alkoholsvakt hirseøl. Det selges normalt egne barer, hvor man øser opp til seg selv fra en tønne med en kalebass. Fordi prisen er svært lav, gjerne en liten sum for å drikke så mye man ønsker, er pito svært populært.
Jan Dalchow
Jan Dalchow (født i 1968 i Oslo) er en norsk filmskaper som siden 1995 har arbeidet som produsent, regissør og klipper.
Han produserte også dokumentarfilmen USA mot Al-Arian, og deretter Living Without Money, begge med Line Halvorsen som regissør.
I 2020 lanserte han dokumentarprosjektet NAK-ED som høydeformatserie via sosiale medier, og som tradisjonell dokumentarfilm for festivaler og TV. Sendes på NRK i 2021. I NAK-ED møter vi de som skammer seg over sine egne nakne kropper, de som utfordrer skammen, og aktivister som kjemper mot nakenforbud. I en tid hvor naturlig nakenhet har blitt unaturlig utfordrer Jan sitt eget kroppsbilde på reise i Norge, Storbritannia og USA.
Dalchows verden ble etablert i 2002 med utspring i GWD Production (Gasparini, Winterkjær, Dalchow). Selskapet jobber primært med produksjon av dokumentarfilm og sekundært med dramaproduksjoner. Dalchows verden var frem til januar 2011 en del av film- og TV-produksjonsfellesskapet Filmcentralen.
Familie
Jan Dalchow er bror av plateselskap- og musikkforlagsdirektør Jørn Dalchow.
Hiromi Yamamoto
Hiromi Yamamoto (gift Yamanaka; født 21. april 1970 i Shiraoi) er en japansk kvinnelig tidligere skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 1994 i Lillehammer.
Yamamoto vant en olympisk bronsemedalje under Vinter-OL 1994 i Lillehammer. Hun kom på tredjeplass på 5,000 meter, bak Claudia Pechstein og Gunda Niemann, begge fra Tyskland.
Mælen
Mælen (også kalt Melsnuten, Melen og Høgste Mælen) er et fjell i Suldal kommune i Rogaland. Den har en høyde på 1 574 meter over havet og er det åttende høyeste fjellet i fylket av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.
Kronprinsesse Märthas Institutt
Kronprinsesse Märthas Institutt i Oslo ble grunnlagt som en spesialklinikk for etterbehandling av poliomyelittpasienter i 1957. Den ble overtatt av staten 1965 for å drive vanlig ortopedisk kirurgi. Virksomheten flyttet til Rikshospitalet i 2003.
Grace
Grace er et kvinnenavn dannet av det engelske ordet grace, «eleganse, anstendighet, nåde».
Utbredelse
Grace har i varierende grad vært et populært navn i England fra 1300-tallet.
Grace var et populært navn i USA fra 1880-årene til 1920-årene og igjen fra rundt år 2000.
Navnet Grace er i dag nokså vanlig i USA, og sannsynligvis også i andre engelsktalende land.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Adobe PageMaker
Formgivning på skrivebordet
Med PageMaker oppfant Aldus virksomhetsområdet desktop publishing (DTP), altså «formgivning på skrivebordet». Desktop var et begrep bygd på Macintosh brukergrensesnitt med skrivebord (desktop) som et sentralt begrep for brukergrensesnittet.
PageMaker var det første sideombrekkingsprogrammet med såkalt WYSIWYG-funksjonalitet, det vil si at «det du ser er det du får». Programmets arbeidsmetafor er lysbordet, og hver side har sitt «lysbord» med plass utenfor siden som grafiske elementer som bilder og tekst kan legges og flyttes rundt på. I tillegg til PageMaker, var Adobes PostScripts sidebeskrivningsspråk og at Apples operativsystem hadde mulighet for håndtering av profesjonelle skriftsnitt, to grunnleggende forutsetning for funksjonaliteten sammen med Apple LaserWriter, som var PostScript kompatibel.
PageMaker for PC ble lansert i 1986, men da var allerede Apples maskiner etablert som bransjestandard i reklamebyråer og relaterte virksomhetsområder. Med programvarepakkene Illustrator og Photoshop utfylte Adobe de udekkede behovene for akseptabel, profesjonell programvare i reklamebyråer og grafisk design.
I kjølvannet av PageMaker-lanseringen og rask og bred aksept av programvaren i profesjonelle miljøer, forsvant en hel bransje, nemlig virksomhetene som leverte fotosats til reklamebyråer og relaterte virksomheter, på kort tid.
InDesign som avløser
Selskapet Aldus ble i 1994 fusjonert med Adobe og PageMaker ble videreført. Den siste versjonen av PageMaker, versjon 7.0, ble utgitt den 9. juli 2001, men oppgradering for begge plattformene har kommet siden.
I 2004 kunngjorde Adobe at utviklingen av Adobe PageMaker ville opphøre, skjønt de ville fortsett å selge og støtte programvaren. Istedenfor å utvikle den gamle koden videre ønsket Adobe å skrive et helt nytt program som PageMakers etterfølger, Adobe InDesign.
Macintosh-utgaven av PageMaker kjører kun på Mac OS 9 eller tidligere. Det er ingen støtte for Mac OS X, og kjører heller ikke på Macintosh med Intels CPU. Windows-utgaven støtter Windows XP, men i henhold til Adobe vil programmet «ikke installeres eller kjøres på Widows Vista». Brukere som forsøker vil oppdage at begge deler er mulig, men de kan oppleve problemer med å eksportere trykksaker til pdf.
Sa Pa
Sa Pa eller Sapa er en by med ca. 7 000 innbyggere i Lào Cai-provinsen i nordvestre Vietnam. Byen ligger i en dal på 1 600 meter over havet og har kalde vintre. Rundt Sapa ligger Hoang Ling-fjellene. Her finnes blant annet Vietnams høyeste fjell, Fansipan, ni kilometer fra Sapa. Vandringer opp til fjellet utgår fra Sapa,
Allerede franskmennene innså potensialet i Sapa som turiststed og oppførte flere hoteller der på grunn av det svale klimaet om sommeren når Hanoi er på sitt varmeste. Under Vietnamkrigen og den økonomiske stagnasjonen i 1980-årene forsvant turismen, men har senere kommet sterkt tilbake. Byen er et populært reisemål på grunn av naturen og de mange minoritetsfolkene, og er lettere tilgjengelig for turister enn andre fjellområder i det nordlige Vietnam takket være jernbanen fra Hanoi til Lào Cai.
Store deler av Sapa ligger på en fjellside og veiene er smale og buktende, og byen har mange trapper. Sentralt ligger en park med en kirke ved siden av.
Brad Walker
Brad Walker (født 21. juni 1981 i Aberdeen, Sør-Dakota) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang.
Karriere
Walker ble verdensmester i stavsprang innendørs ved VM 2006 i Moskva, med 5,80 meter. Ved VM 2007 i Osaka vant han også finalen med et hopp på 5,86 foran Romain Mesnil fra Frankrike med samme høyde. Under VM 2005 tok han sølv bak gullvinner Rens Blom fra Nederland.
Ved VM i friidrett innendørs 2008 fikk han sølv, bak Jevgenij Lukjanenko, og ved VM i friidrett innendørs 2012 fikk han bronse.
Walker har et personbeste på 6,04 meter fra 8. juni 2008 i Eugene i USA.
Hellersnuten
Hellersnuten (også skrevet Hillersnuten og Hidlersnuten) er et fjell i Ullensvang kommune i Vestland og Suldal kommune i Rogaland. Den har en høyde på 1 492 meter over havet og er det 15. høyeste fjellet i Rogaland av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.
Romblon
Provinsen Romblon består av en rekke øyer i Sibuyanhavet. De største er Romblon, Tablas og Sibuyan.
Romblon er Filippinenes ledende marmorprodusent, med marmor av kvalitet på høyde med Italia.
Politisk inndeling
Biliran består av 17 landkommuner (municipalities).
Roland Emmerich
Roland Emmerich (født 10. november 1955 i Stuttgart i Baden-Württemberg i Vest-Tyskland) er en tysk filmregissør. Han har selv skrevet manuset og historien i mange av filmene han regissert.
Til Schweiger
Til Schweiger (egentlig Tilman Valentin Schweiger; født 19. desember 1963 i Freiburg im Breisgau) er en tysk skuespiller, filmregissør og produsent.
Donovan
Donovan Philips Leitch (født 10. mai 1946 i Maryhill i Glasgow, Skottland), kjent som Donovan, er en skotsk visesanger, komponist, musikkprodusent og gitarist. Hans far var Donal Leitch og moren Winifred (født Phillips). Domovans bestemor var irsk. Familien flyttet til Hatfield i Hertfordshire. Hans familie likte folkemusikk, noe som inspirerte Donovan. Han begynte å spille gitar da han var 14 år. Han viste seg tidlig som en musikalsk eklektiker som har laget både rene rockealbum og jazzalbum. Han utviklet også sin egen stil som hadde innslag av folkemusikk, jazz, popmusikk, psykedelisk rock og "world music" (særlig calypso). Han ble også en av frontfigurene innen hippiebevegelsen. Han ble til og begynne med omtalt som det britiske svar på Bob Dylan, men de er som artister så ulike at denne sammenligningen ikke lenger er vanlig. Donovan har bodd i Skottland, Hertfordshire (i England), London, Kalifornia og siden 2008 i County Cork i Irland sammen med familien.
Karriere
Donovan ble først kjent i England i 1964 etter sin opptreden i fjernsynshowet Ready Steady Go!. Gjennom sanger som «Universal Soldier» (skrevet av Buffy Sainte-Marie), «Colours» og «Donna, Donna» vant han både europeisk og amerikansk berømmelse. Han fikk platekontrakt med Pye Records, som koblet ham med plateprodusenten Mickie Most. Sammen sto de for en rekke millionselgere.
Donovan var på ingen måte en tradisjonell visesanger, men beveget seg langt over i pop, rock og jazz. På platene fikk han med seg Jeff Beck Group, Jimmy Page og John Paul Jones som seinere dannet Led Zeppelin, Danny Thompson fra Pentangle, Klaus Voormann fra Manfred Mann, Ronnie Wood fra The Small Faces og senere The Rolling Stones, Graham Nash fra Hollies og senere Crosby, Stills, Nash & Young, Chris Spedding, Jess Ed Davis, Peter Frampton fra The Herd og The Humble Pie, Henry McCullough fra The Wings, Jim Gordon, Jim Keltner, Nicky Hopkins m.fl.