cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kyssegurami
Det finnes også en avlsvariant som er lys rosa eller oransje på kroppen, har sølvaktige skjell og gjennomsiktige rosaaktige finner. Avlsvarianter med dvergvekst eller «ballongform» eksisterer.
I naturen holder de seg i grunt, sakteflytende og tett begrodde områder. De lever stort sett av alger og akvatiske planter, med insekter og plakton som supplement. Fisken bruker leppene til å raspe alger av steiner og andre overflater. Denne raspingen, som (for mennesker) ser ut som kyssing, brukes også mellom hanner for å avgjøre hvem som er sterkest.
Leh
Leh ligger 3650 moh.
Liste over kulturminner i Bamble
Liste over kulturminner i Bamble er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Bamble. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Graeme Rinholm
Graeme Rinholm (født 18. oktober 1985) er en canadisk bobkjører. Han representerte landet sitt i Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 30 i firer-bob.
Guge
Guge var et kongedømme i det vestlige Tibet med sete i det som i dag er fylket Zanda i kinesisk Tibet. Det omfattet de områder som i dag er kjent som Zanskar, øvre Kinnaur og Lahul og Spiti (nå kontrollert av India). Ruinene etter Guge er 1900 km vest for Lhasa, ikke så langt fra fjellet Kailasha.
Festvåg (Strauman)
Festvåg er en fraflyttet bygd i Strauman-området på yttersiden av Austvågøya i Lofoten i Vågan kommune. Festvåg omtales ofte som Lille Festvåg for å skille plassen fra Festvåg ved Henningsvær i samme kommune. Lille Festvåg er imidlertid et lite område nært havet rett ved Festvåg. Den siste familinen som bodde der la ned gården og flyttet i 1955. I dag er det lagt vei til området og reist flere hytter og fritidsboliger. Det eneste huset som sto igjen fra 1950-tallet, som også var det siste som var bebodd, er også pusset opp og brukes som fritidsbolig.
Festvåg har tidligere vært et reltaivt stort sted og et vanlig sted for båter å vente på bedre vær. Før det ble vanlig med motor i fiskebåtene lå vanligvis hele fiskeflåten fra Lofoten som skulle til Finnmark på fiske og ventet på bør (gunstige vind- og straumforhold) i Festvåg. Beboerne i nabobygden Brenna brukte også å ha båtene sine liggende her, siden Brenna var relativt utilgjengelig å komme til med båt. Også den andre bygden, Sundlandsfjord, brukte Festvåg for å sette av folk som skulle til de andre bygdene, eller videre til Svolvær, fordi værforholdene ofte ikke tillot videre ferd med båt. De gangene det var bra nok vær, var det også vanlig å ligge i Festvåg å vente på gunstig straum.
Guge
Den første vesterlending som kom til Guge var jesuittpresten og misjonæren António de Andrade i 1626. De Andrade skal ha sett irrigasjonskanaler og rike avlinger i området som nå er tørt og heller øde. De Andrades ekspedisjon fikk lov til å bygge et kapell i Tsaparang og undervise folk om kristendommen. Deretter, og kanskje som mottrekk, kom en muslimsk hær bestående av ladakhier fra det nåværende Kashmir og erobret Gugeborgen i 1632, og dermed var det 700 år gamle kongedømmet ødelagt.
Vestlige arkeologer fikk kunnskap om Guge igjen i 1930-årene gjennom den italienske arkeologen Giuseppe Tucci, som skrev et verk som særlig omhandlet Guges fresker.
Under kulturrevolusjonen ødela maoistene de bemerkelsesverdige statuene på funnstedet. Senere er en slags rekonstruksjon foretatt, med øye for å ha noe å tiltrekke og tilfredsstille turister. Men det er bare gjennom Tuccis forskning at man kan danne seg et presisere bilde av hvordan det hele var.
Zapotlán (Atenco)
Zapotlán er en landsby i Atenco kommune i Mexico. Den befinner seg øst i kommunen, like øst for administrasjonssenteret San Salvador Atenco. Zapotlán hadde 2849 innbyggere i 2010.
Kunståret 1382
Kunståret 1382 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1382.
Dødsfall
…
1382 in art
Evangelietoner
Evangelietoner er sangboken som brukes i Pinsebevegelsen i Norge. Den utkom for første gang i 1979. Evangelietoner er en revidert utgave av sangboken Maran ata (sangbok)‎, som tidligere ble brukt. En melodibok med noter til alle sangene finnes, den har samme navn.
Sangboken er utgitt av Filadelfiaforlaget.
I 2006 spilte Stephan Christiansen inn 12 av de klassiske sangene i rockeversjon på CD-utgivelsen Evangelietoner.
Kunståret 1383
Kunståret 1383 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1383.
Dødsfall
…
1383 in art
Strindvatnet
Strindvatnet (lulesamisk: Tjoalmejávrre) er en innsjø i Hamarøy kommune i Nordland, omtrent ti kilometer sør for Innhavet.
Vatnet ligger i Sagvassdalen mellom Strindfjellet i nordøst og Strindnes- og Rokkvikfjellet i sørvest, og er det andre av en rekke innsjøer som går under fellesnavnet Sagvatnan. Strindvatnet ligger på samme høyde som Sandnesvatnet og Rotvatnet. I sørøst har vatnet forbindelse til Sandnesvatnet gjennom Strindstraumen, mens det gjennom Nerstraumen i nordvest er knyttet til Rotvatnet og videre via Sagelva til Sagfjorden. De tre innsjøene er regulert som magasin for Sagfossen kraftverk.
E6 går langs nordøstsiden av vatnet mellom grenden Strinda og Strindberg.
Netley Abbey
Netley Abbey er et engelsk kloster, i dag i ruiner, fra sen middelalder som ligger i landsbyen Netley i nærheten av Southampton i Hampshire. Det ble grunnlagt i 1239 som et hus for katolske munker fra den asketiske cistercienserordenen. Til tross for at det var et kongelig kloster var det aldri en rikt institusjon, og det frambrakte heller ingen kjent og innflytelsesrik lærd eller geistlig, og i dets rundt 300 år lange historie var stille og begivenhetsløst. Munkene var mest kjent i nabolaget for deres sjenerøse gjestefrihet som de tilbød reisende til lands og til vanns.
I 1536 ble klosteret i Netley stengt av kong Henrik VIII av England i forbindelse med Oppløsningen av Englands klostre, og bygningen ble omdannet til en herskapshus av William Paulet, 1. marki av Winchester, en rik politiker i Tudortiden. Klosteret ble brukt som et landsted fram til begynnelsen av 1700-tallet, og etter denne tiden ble det forlatt og ble delvis revet for å skaffe byggematerialer for andre hus. Med tiden ble de gjenværende ruinene en turistattraksjon, og ble en inspirasjon for poeter og kunstnere under romantikken. Tidlig på 1900-tallet ble stedet gitt til staten og er i dag et vernet arkeologisk område, ivaretatt av English Heritage, en britisk etat med ansvar for å bevare og administrere historiske monumenter i England. De omfattende levningene består av kirken, klosterbygningene, abbedens hus, og fragmenter fra herskapsboligen fra etter klosteroppløsningen. Netley Abbey er et av det best bevarte middelalderske cistercienserklostre i sørlige England.
Grunnleggelse
Klosteret ble opprettet i 1239 av franske Peter des Roches, en mektig politiker under styret til kong Johan av England, biskop av Winchester i tiden 1205–1238. Klosteret var det ene av to som biskopen opprettet som et monument over seg selv. Det andre var La Clarté-Dieu i Saint-Paterne-Racan, Frankrike. Des Roches begynte med å kjøpe landområder for klosteret i Netley en gang rundt 1236, men han døde før prosjektet var ferdig og opprettingen ble fullført av hans testamenteksekutorer. Da grunnleggeren hadde dødd før opprettelsen og stiftelsen var sluttført begynte klosteret sitt liv i en vanskelig økonomisk situasjon. Det er antatt at det skjedde lite arbeid med de endelige klosterbygningene i stein før klosterstiftelsen kom inn under beskyttelsen til kong Henrik III av England. Han ble interessert i klosteret en gang på midten 1240-tallet og tok til sist rollen som beskytter i 1251.
Kirken
Betydningen av kongelig beskyttelse ble demonstrert ved reisningen av stor kirke som var 72 meter lang, bygget i tidens franskinspirerte gotisk stil som også var fremmet ved kongen murbygninger ved Westminster Abbey. Dekorasjonenes omfattende og høye kvalitet, særlig dens modellering og masverk, indikerer en bevisst bevegelse bort fra den sindige nøysomhet i de tidlige cistercienserkirker og mot et mer storslått kirkebygg egnet for en sekulær katedral.
Klosterbygningene
Sør for kirken står klostergang omgitt av en rekke klosterbygninger på tre sider og hvor kirken utgjør den fjerde siden. Klostergangen var klosterets hjerte og hvor munkene tilbrakte den meste av tiden hvor de ikke var i kirken, opptatt av studier, kopiering av bøker og opprettelse av illuminerte manuskripter. Munkenes pulter var plassert mot nordgangen, og bokskapene for bøker som var i bruk var hogd inn i den ytre muren i den sørlige transeptet.
Den østlige rekken, som ble påbegynt på samme tid som kirken og antagelig tok rundt ti år å bygge, inneholdt mange av klosterets viktigste rom. Det hvelvete biblioteket og sakristiet var i første etasje, tilstøtende til kirken. Til sør lå kapittelhuset hvor styringen og administrasjonen av klosteret ble gjort og hvor munkene møttes for utføre forretninger og høre på den daglige opplesningen av et kapittel fra sankt Benedikts regler. Det var en storslått leilighet delt inn i tre sideskip med hvelv som gikk fra fire søyler; en steinbenk som gikk rundt veggene som munkene kunne sitte på, og abbedens trone sto midt mot den østlige veggen. Inngangen gikk fra en klostergang via en omfattende formstøpt buegang, flankert på hver side av et vindu i tilsvarende størrelse.
Toalett- og sykehus
En annen stor bygning lå på tvers ved sørenden av den østlige rekke. Den nedre etasjen besto av en hvelvet sal. Den var utstyrt med en stor ildsted, storstilt formet etter 1200-tallets smak, og hadde sin egen garderobe. Dette var antagelig sykestuen, formet i en noe uvanlig innordning.
Overetasje av denne bygningen var toaletthus eller latrine. Det besto av et stort rom med en dør som hendig ledet til munkenes soverom. Stallene lå ved den sørlige veggen, og avløpet ble sluppet ned i en bekk under bakken som gikk i en passasje under bygningen.
Vest for toaletthuset lå øl- og vinkjelleren. Utgravninger i dette området har avslørt levninger som tyder på et ekstra kjøkken som skaffet rikere kjøttmiddager for de pleietrengende i sykehuset.
Sørsiden
Etter oppløsningen i Tudortiden da klosteret ble omgjort til et herskapshus ble sørsiden ombygget i stor grad og kun den nordlige muren med dens middelalderstruktur gjenstår, noe som gjør det vanskelig å spore den opprinnelige klosterstrukturen. Fra øst til vest kommer først dagtrappen, deretter varmehuset, et viktig hus i middelalderens klosterstruktur. Her brant en felles ild hele tiden og her gikk munkene for å varme seg etter lange dager med studier i det ikke oppvarmede klostergangen.
Vestsiden
Vestsiden av Netley-klosteret er liten og går ikke i full lengde av klosteret. Det er delt i to av den opprinnelige hovedinngangen med en ytre stue hvor munkene kunne ta imot besøkende. Nord for denne i første etasje var det kjellere for lagring av mat, og i sør lå spisesalen for de verdslige arbeiderne, lekbrødrene. Etasjen over, som ble nådd ved en trapp fra klostergangen, var lekbrødrenes dormitorium (sovesal).
Abbedens hus
Klosteret fikk tilgang på ferskvann via to akvedukter som fraktet vann flere km fra øst og vest til området, helt opp til områdene som i dag utgjør Southampton og Eastleigh. Levninger av den østlige akvedukten, i dag kjent som Tickleford Gully, kan bli sett i Wentworth Gardens i Southampton.
Økonomiske problemer
Henrik III ble klosterets beskytter da opprettelsen ble etterlatt ufullført av Peter des Roches. Kongen donerte jordbruksområder, urbane områder i Southampton og andre steder, og inntekter fra flere kirker til klosteret i Nevley. Ved 1291 viser skatteopplysninger at klosteret hadde en årlig inntekt på 81 pund, noe som var tilfredsstillende, men kort tid etter førte dårlig forvaltning og ledelse til at klosteret samlet opp betydelig gjeld, og det lå snart på konkursens rand. I 1328 oppnevnte regjeringen en ekstern administrator, John av Mere, for å løse klosterets krise. Til tross for at han tvang abbeden til å selge mange eiendommer for å nedbetale gjelden var hans håndtering bare delvis vellykket.
Catherine Zeta-Jones
Catherine Zeta-Jones (født 25. september 1969) er en britisk skuespiller.
Netley Abbey
Økonomiske problemer
Ti år senere måtte klosteret igjen bønnfallende kongen om hjelp mot en katastrofal økonomisk situasjon. Munkene hevdet at deres problemer hadde sin årsak i kostnadene med å yte gjestmildhet til mange reisende til sjøs og til kongens sjøfolk som gikk land ved klosteret. Kongen klarte å samle sammen en del tilskudd som gjorde at klosteret igjen overkom sine vanskeligheter, men salg av eiendommer hadde ført til at klosterets inntekter aldri ble de samme. Uansett beholdt Netley sitt omdømme som en respektable institusjon av naboene fram til det ble oppløst. Det var dog ikke kjent for sin forskning, rikdom, eller særskilt inderlighet, men var velsett for det husvære som reisende ble møtt med. Abbeden ble ved flere tilfeller innkalt til å sitte i parlamentet sammen med andre prelater i overhuset. De dokumenter som er bevart fra perioder indikerer at klosteret førte et fredfylt liv uten noen ufred eller skandaler.
Oppløsningen
I 1535 ble klosterets inntekter skjønnsmessig vurdert i Valor Ecclesiasticus, det vil si Henrik VIIIs store undersøkelse av kirkefinansene. De var da på 160 pund totalt, og 100 pund netto, og kom inn under den nye loven, First Suppression Act, som var kongens innledning til å oppløse og nedlegge klostervesenet i England. Ved begynnelsen av det påfølgende året avleverte kongens kommisjonærer en rapport om klostrene i Hampshire som ga en et oversiktsbilde av Netley rett før det ble nedlagt. Kommisjonærene ved sir James Worsley, John Paulet, George Paulet og William Berners merket seg at Netley var befolket av syv munker hvor samtlige var prester, og at klosteret hadde hus for munkene fra cistercienserordenen som besto av store bygninger som lå ved havet og at kongens undersåtter og fremmede som reiste til sjøs hadde overnatting og pleie her: ''«A hedde house of Monkes of thordre of Cisteaux, beinge of large buyldinge and situate upon the Ryvage of the Sees. To the Kinge's Subjects and Strangers travelinge the same Sees great Relief and Comforte»''.
Catherine Zeta-Jones
Karriere
Zeta-Jones begynte sin skuespillerkarriere i barndommen. Hun deltok i en katolsk teatertrupp før hun hadde fylt 10 år, og i 1987 spilte hun i 42nd Street som Peggy Saywer på West End i London. Deretter reiste hun til Frankrike, hvor hun fikk sin spillefilmdebut med hovedrollen i filmen Sheherazade – les 1001 nuits, regissert av Philippe de Broca.
Netley Abbey
Oppløsningen
I tillegg til munkene var Netley også hjem til 29 tjenere og tjenestegjørende ved klosteret, foruten to fransiskanermunker som var utplassert av kongen som observatører, antagelig for å iverksette hans religiøse politikk. Kommisjonærene fant også tallerkener og juveler blant klosterets rikdommer til en verdi av 43 pund, «ornamenter» til 39 pund, og et landbruk, inkludert husdyr, til en verdi av 103 pund. Klosterets gjeld var på moderate 42 pund.
Catherine Zeta-Jones
Karriere
Zeta-Jones prøvde seg som musikkartist i 1992, men den ene singelen hun var med på å gi ut kom aldri inn på hitlistene. Gjennombruddet som skuespiller kom da hun spilte rollen som Mariette i den britiske TV-serien Livet med Larkins. Med de amerikanske filmene Zorro – Den maskerte hevner (1998) med Antonio Banderas og Entrapment (1999) med Sean Connery ble hun også kjent utenfor Storbritannia. Zeta-Jones vant en Oscar for beste kvinnelige birolle for sin rolle som Velma Kelly i filmmusikalen Chicago (2002). I 2009 debuterte hun på Broadway i musikalen Sommernattsmusikk, som hun vant Tony-prisen og Drama Desk-prisen for beste kvinnelige hovedrolle for.
Netley Abbey
Oppløsningen
Abbed Thomas Stevens og hans syv munker ble tvunget til å overgi klosteret til kongen sommeren 1536. Abbeden og seks av hans brødre, den syvende valgt å bli en sekulær prest, krysset Southampton Water mellom Solent og øya Wight for å slutte seg til munkene i deres hovedhus Beaulieu Abbey. Abbed Thomas ble utpekt til abbed av Beaulieu i 1536 og han administrerte det i to år før han igjen ble tvunget til å overgi det til kongen i april 1538. Munkene fikk pensjon etter at Beaulieu ble nedlagt, og abbed Thomas endte sine dager som kasserer for Salisburykatedralen og døde i 1550.
Catherine Zeta-Jones
Karriere
I tillegg til skuespillerkarrieren har Zeta-Jones jobbet som talskvinne for mobiltelefonoperatøren T-Mobile, og hun er i dag global talskvinne for kosmetikkgiganten Elizabeth Arden.
Giuseppe Fietta
Giuseppe Fietta (født 6. november 1883 i Ivrea i Italia, død 1. oktober 1960 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han virket i det pavelige diplomati og var nuntius i Sentral-Amerika, Haiti og Den dominikanske republikk, i Argentina og i Italia.
Netley Abbey
Landsted
Paulets etterfølgere, både fra hans egen familie, og andre som William Seymour, 2. hertug Somerset, levde her i tiden i løpet av det engelske samveldet på 1600-tallet, og jarlen av Huntingdon arvet det tidligere klosteret ved slutten av århundret.
Giuseppe Fietta
Han ble kreert til kardinal i 1958 av pave Johannes XXIII, med San Paolo alla Regola som tittelkirke.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Netley Abbey
Romantisk ruin
Rundt 1700 havnet Netley Abbey i eie hos sir Berkeley Lucy som i 1704 besluttet å rive huset, som han betraktet som ikke lenger var på moten og gammeldags, og kun egnet som byggmaterialer for nye hus. Han inngikk en avtale med Walter Taylor, en byggherre i Southampton, som rev ned den tidligere kirken. Imidlertid ble Taylor drept mens rivingen var i gang da han falt ned fra vestvinduet i kirken og rivingen stoppet opp.
Klosteret ble deretter forlatt og overlatt til forfall. På 1760-tallet flyttet Thomas Dummer, som eide eiendommer i området, det nordlige tverrskip til sin eiendom ved Cranbury Park i nærheten av Winchester hvor det fortsatt kan bli sett. Ved andre halvdel av det samme århundret var klosteret, nå delvis uten tak og overgrodd av trær og eføy, blitt en berømt ruin som tiltrakk seg oppmerksomheten til billedkunstnere, dramatikere og poeter. På 1800-tallet var det blitt en populær turistattraksjon hvor forfatteren Jane Austen var blant de som besøkte stedet. Det ble tatt grep for å gjøre arkeologiske undersøkelser av stedet, ledet av Charles Pink og pastor Edmund Kell og kom i gang i 1860. I løpet av den samme perioden besluttet eierne av området å fjerne mange av tilleggene fra Tudortiden for at stedet skulle gjenvinne sin middelalderfølelse, noe som betydde et stort tap av de levninger som kom til etter klosteroppløsningen.
I 1922 ble området overgitt til staten av den daværende eieren, Tankerville Chamberlayne, parlamentsmedlem for Southampton. Siden da har stedet både bevart og med fortsatte arkeologiske undersøkelser.
I litteraturen og kunsten
Kort tid etter at klosteret hadde forfalt til ruiner fikk det oppmerksomhet hos billedkunstnere og forfattere, og var et populært sted gjennom hele 1700- og 1800-tallet. I 1755 priste den oldtidsinteressert Horace Walpole ruinene i sine brev til poeten Thomas Gray, hvor han hevdet at de var «I korthet, ikke ruinene av Netley, men av paradiset.» I 1764 skrev George Keate diktet «The Ruins of Netley Abbey, A poem», som viste en romantisk forståelse av ruinene og fremmet en sympati for livet som tidligere ble levd av munkene der. Hans innledning til diktet hadde en dyptfølt bønn om at stedet måtte bli bevart som det var.
Sebastian Stigar
Sebastian Sandve Stigar (født 1990) er immaterialrettsjurist, og tidligere norsk skuespiller, fra Vollen i Asker. Han har gått på Nesbru videregående skole, Befalskolen i sjøforsvaret og Universitetet i Bergen. Han har spilt hovedrollen (Mikkel Nordskog) i actionfilmen Switch (2007).
Netley Abbey
I litteraturen og kunsten
Keate ble fulgt av andre romantiske poeter, blant annet William Sotheby («Ode, Netley Abbey, Midnight», 1790). Sothebys syn på klosteret var gotisk-litterært; han befolket ruinene med åndeaktig besettelse og spøkelseaktige munker. Han var heller ikke den eneste; i 1795 skrev Richard Warner en moteriktig bok kalt Netley Abbey, a Gothic Story i to bind som inneholdt graving etter skjeletter ved klosteret i middelalderen. Mørke hendelser fra før klosteroppløsningen opptrådte også i en seksjon av Richard Harris Barhams Ingoldsby Legends (1847) som blant annet dekket Netley. Denne komplekse satiren gjorde narr av middelalderkirken og munkene (som han anklaget for å ha samlet opp nonner i et av hvelvene og således sikret seg Guds vrede) og turistene som oversvømmet dagens Netley Abbey, men han viste på samme tid en verdsetting av ruinenes skjønnhet.
Netley Abbey, an Operatic Farce, en opera skrevet av William Pearce, ble første gang framført i 1794 i Covent Garden. Det var den første produksjonen som hadde en omfattende modell av klosterruiner i måneskinn på scenen.
Den eldste bevarte avbildning av klosteret er av gravørene Samuel og Nathaniel Buck, som hadde spesialisert seg på landemerker og storslåtte ruiner. Deres gravering (1733) viste klosterkirken slik den stort sett er i dag med unntaket av at det høye hvelvet i det sørlige transept fortsatt var stående. Bildet har kjente feil og var åpenbart gjort fra hukommelsen og løse skisser. Den mest kjente kunstneren som malte ruinene var John Constable, som i 1833 malte vestenden av kirken slik den sto blant trærne.
Dagens ruiner
Besøkende i dag vil finne skallet av klosterkirken og bygningene rundt klostergangen foruten også abbedens hus. Lite gjenstår av herskapshuset fra tiden etter klostoppløsningen bortsett fra den sørlige rekken, fontene, og endringene på middelalderstrukturen i form av Tudortidens rød murstein og spor av hageanlegget. I de fleste steder står klosteret nær sin opprinnelige høyde. Sakristiet eller biblioteket, de sørlige kapeller, skattkammeret, og nedre etasje av abbedens hus har fortsatt sine hvelvtak i behold. Middelalderens heraldiske polykrome fliser kan fortsatt bli sett i sakristiet, og Henrik IIIs grunnstein er fortsatt i kirken. Klosterruinene står i et parkanlegg med skog vest for landsbyen Netley og utgjør den mest komplette cistercienserkloster i sørlige England. Stedet blir administrert og bevart av English Heritage og er åpen for besøkende. Netley Abbey er et oldtidsmonument beskyttet av britisk lov.
Catherine Zeta-Jones
Karriere
Zeta-Jones ble i dronningens fødselsdagsliste for 2010 utnevnt til kommandør av Order of the British Empire for fortjenester av filmindustrien og veldedighet.
Privatliv
Zeta-Jones er gift med skuespilleren Michael Douglas. De giftet seg i New York 18. november 2000, og sammen har de to barn. Zeta-Jones er født på samme dag som Douglas, men han er 25 år eldre enn henne. Den eldste av de to barna, sønnen Dylan Michael Douglas, ble født 8. august 2000. Mens hun gikk gravid med ham spilte Zeta-Jones inn filmen Traffic sammen med Douglas. Datteren Carys Zeta Douglas ble født 20. april 2003. Zeta-Jones har uttalt at hun ønsker at barna skal være seg bevisst sin walisiske bakgrunn, og hun har bygget et hjem for familien i sin hjemby i Swansea.
Bergen (andre betydninger)
Bergen er den nest største byen i Norge.
Bergen kan også vise til:
Japurá
Japurá, eller Caquetá, er ei elv i Colombia og Brasil. Den er ei venstre (nordlig) sideelv til Amazonas, og er 2 820 km lang.
Den begynner som elva Caquetá i Andesfjellene i den sørvestlige delen av Colombia, og renner i sørøstlig retning og inn i Brasil, hvor den kalles Japurá. Den renner ut i Amazonas gjennom et forgreinet nettverk av kanaler. På den brasilianske delen er elva seilbar for mindre båter.
Nederlandsk i Indonesia
Dagens situasjon
Selv om nederlandsk ikke lenger er et offisielt språk, er det fremdeles et viktig språk for kildedokumenter. En del nederlandskspråklige dokumenter har fremdeles status som statlige dokumenter. Videre spiller nederlandsk fremdeles en rolle som handelsspråk, selv om engelsk her spiller en mye viktigere rolle.
I senere år er det egentlig kun deler av den eldre befolkningen, fortrinnsvis på Java og Bali, som behersker språket. De lærte nederlandsk på skolen, og bruker det fremdeles når de snakker med hverandre eller turister.
Ved Universitas Indonesia (UI) i Jakarta ble en egen Seksi Belanda (seksjon nederlandsk) opprettet for flere titalls år siden, og flere andre universiteter underviser også i språket. Ofte knyttes dette opp mot andre studier: Indonesisk jus er delvis basert på den nederlandske, og flere dokumenter fra kolonitiden er fremdeles relevante. Videre er eldre dokumenter innen historie, språkvitenskap, filologi og medisin på nederlandsk.
Ved siden av disse fagene undervises nederlandsk også innen en del yrkesrettede fag, blant annet i Semarang, Bandueng, Surabaya og Yogyakarta. Disse skolene retter seg ofte mot et bredere publikum, yngre lærer nederlandsk slik at de kan forstå besteforeldrenes språk, studere Indonesias historie eller arbeide innen turistindustrien. Ved siden av engelsk, japansk og mandarin-kinesisk er nederlandsk et populært studievalg.
Sett i lyset av det som nevnes her er nederlandsk fremdeles viktig for Indonesia, blant annet innen historie, språkvitenskap, landbruk, skogbruk, antropologi og jus. Ofte kreves det at jurister kan lese nederlandsk. Mange lovsamlinger og andre statsdokumenter har ikke blitt oversatt til indonesisk eller blitt oppdatert. I enkelte landsbyer, som Depok, er nederlandsk fremdeles et dominant språk, mens det i byene bare brukes av og til i Bandoeng.
VOC-tiden
Nederlandsk ble tatt i bruk forholdsvis sent, under VOC ble det nesten ikke brukt. En av grunnene var at Compagniets kunnskap om Indonesias områder var forholdsvis liten. De menneskene som behersket nederlandsk hadde mer rettigheter enn de andre. Eksempler på dette var at kun slaver som snakket nederlandsk som fikk bære hatt, og for at en indonesisk kvinne skulle få gifte seg med en europeer måtte hun snakke nederlandsk.
På Molukkene og i Batavia ble nederlandske skoler opprettet, men de var kun for et begrenset antall elever. Generelt sett var skoleplassene for få, og dessuten ofte kun tilgjengelig for medlemmer av eliten. På skolen snakket man da nederlandsk, mens det i hjemmene ble brukt malayisk eller javansk.
Det 20. århundre
Etter hvert ble malayisk stadig viktigere, akkurat som nederlandsk. I motsetning til det europeiske språket, var malayisk et regionalspråk (et lingua franca) som også ble brukt i andre britiske og nederlandske kolonier i området, Malakka, Singapore og Brunei. Først i det 20. århundre fikk nederlandsk en offisiell status i Indonesia, og mange indonesiere brukte språket også hjemme, blant familie og venner. Da Japan invaderte Nederlands-India i 1942, la de ned forbud mot nederlandsk og tillot kun at asiatiske språk som indonesisk og japansk ble brukt.
Etter 1949
Etter at Indonesia ble uavhengig av Nederland 17. august 1949 fortsatte mange å bruke nederlandsk. At man behersker nederlandsk er faktisk fremdeles et tegn på en god oppdragelse i visse områder. Selv om indonesierne hadde mistet respekten for nederlenderne etter deres krigføring, forble respekten for det nederlandske språk. Sukarno som var landets første president og den som forklarte landet for uavhengig, snakket nederlandsk, og leste mange nederlandske bøker. Nederland hadde fremdeles en koloni i regionen, Nederlandsk Ny-Guinea, så språket var fremdeles offisielt i bruk. Etter Sukarnos mening var også den kolonien en del av Indonesia, så han fortsatte å forhandle med nederlenderne. 1. mai 1963 ble området overført til Indonesia, men før dette skjedde hadde mange papuanere lært nederlandsk på skolen.
Nederlandsk innflytelse på indonesisk språk
De lokale språkene i øyriket har tatt opp flere nederlandske ord, en del brukes fremdeles mens andre brukes stadig mindre. Ord som ofte brukes er for eksempel:
Et av ordene som ikke brukes lengre er sigaret som har veket for rokok. Dette har ironisk nok også nederlandsk opprinnelse, det er avledet av det nederlandske ordet for å røke – roken.
I indonesisk finnes også en del ord som staves annerledes, men som ofte uttales som på nederlandsk. Eksempler på disse er:
Etter at Indonesia ble en uavhengig stat har en del av disse lånordene bevisst blitt endret. Slik ble ordenes nederlandske karakter forminsket ved at for eksempel universiteit (universitet) og kwaliteit (kvalitet) ble til universitas og kualitas.
Andre ord er tydelig avledet av nederlandske, de følgende eksemplene har nederlandsk (og eventuelt norsk) oversettelse i parentes:
Indonesisk/malayisk innflytelse på nederlandsk og afrikaans
Det nederlandske språket har også tatt opp ord fra indonesisk / malayisk. En del av disse har med matretter å gjøre:
Ord har også blitt tatt opp på andre områder: Afrikaans har en del ord som er avledet fra malayisk:
Nederlandske kreolspråk på Java
Noen få kreolspråk fantes, men i dag er javindo utdødd, mens petjo langsomt dør. Petjo brukes først og fremst blant første-generasjons indonesisk-nederlendere i Nederland og indos i Indonesia.
Gosplan
Gosplan, «Statens planleggingskomité», var en statlig institusjon ansvarlig for økonomisk planlegging i Sovjetunionen. Gosplan ble etablert 22. februar 1921 og en av hovedoppgavene ble etterhvert utarbeidelse av femårsplaner for økonomien. Gosplan ble nedlagt ved oppløsningen av Sovjetunionen i 1991.
Ben Coakwell
Ben Coakwell (født 25. juni 1987) er en canadisk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 30 i firer-bob.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok han bronse i firer-bob.
Liste over færøyske lagtingsmedlemmer 1998–2002
Det var 32 medlemmer av Lagtinget på Færøyene mellom lagtingsvalgene 1998 og 2002.
Faste medlemmer
Her regnes med alle valgte medlemmer, samt fast møtende varamedlemmer.
Frankfurt am Main
Frankfurt am Main (hessisk: Frangford am Maa), ofte omtalt bare som Frankfurt, er den største byen i den tyske delstaten Hessen og den femte største byen i Tyskland, og ligger ved elven Main vest i Tyskland. Frankfurt lå innenfor Frankerriket og har i likhet med dette og det moderne Frankrike navn etter folkegruppen frankere; leddet ford eller furt betyr vadested. Fra tidlig middelalder var Frankfurt en av de viktigste byene innen det hellige romerske rike; byen var fra 1372 til 1866 en egen bystat, Fristaden Frankfurt, og et fullt suverent land da det mistet sin uavhengighet.
Frankfurt har et innbyggertall på i overkant av 730 000 (2015) innenfor kommunegrensene. Tettstedet går langt ut over kommunegrensene og har over 2,3 millioner innbyggere; Frankfurt er også sentrum i den større metropolregionen Rhein-Main med nærmere 6 millioner innbyggere og som er Tysklands største metropolregion etter Rhein-Ruhr. Frankfurt er kjennetegnet av kulturelt og etnisk mangfold; halvparten av befolkningen og majoriteten av yngre mennesker har innvandringsbakgrunn, og en fjerdedel av befolkningen er utenlandske statsborgere. Frankfurt var tradisjonelt en luthersk by og hadde en luthersk statskirke, Frankfurts kirke, fra 1533 til 1866, men ligger nær områder med katolsk majoritet, og som følge av tilflytting fra 1800-tallet utgjør protestanter og katolikker jevnstore grupper idag, med islam som den største minoriteten.
Frankfurt er den viktigste finansbyen på det europeiske kontinentet. Den europeiske sentralbank, Frankfurt-børsen, den tyske sentralbanken Deutsche Bundesbank og storbankene Deutsche Bank og Commerzbank har hovedsete i Frankfurt. Byen er også verdens største forlagsby og er sete for den årlige Bokmessen i Frankfurt. Frankfurt er kjent for sin skyline som er dominert av høye skyskrapere; den blir også kalt Mainhattan og Bankfurt.
Frankfurt er kjennetegnet av god infrastruktur og høy levestandard, og er Europas rikeste storby etter BNP pr. innbygger. Ifølge The Economists levekårsundersøkelse har Frankfurt det høyeste kostnadsnivået i Tyskland og det 10. høyeste i verden. Byen ble rangert som nummer syv av verdens byer etter livskvalitet i Mercers rangering i 2011. Byen regnes i Loughborough Universitys rangering som en «alfa-verdensby», den høyeste rangeringen for noen tysk by og foran Berlin.
Frankfurt bruker store summer på kunst og kultur og er en av de tyske byene med flest museer. Det best kjente museet er Städelsches Kunstinstitut und Städtische Galerie, kort Städel, og Naturmuseum Senckenberg. Museum für moderne Kunst og Schirn Kunsthalle utmerker seg også. Frankfurt har dessuten en stor og berømt botanisk have, Palmengarten. Byen har fostret forfatteren Johann Wolfgang von Goethe og bankierfamilien Rothschild. Byens ledende sportsklubb heter Eintracht Frankfurt. Fotballaget spiller sine hjemmekamper på ny-restaurerte Commerzbank-Arena.
Frankerriket
I området omkring rådhuset Römer ble det etablert romerske bosetninger, antagelig i det første århundre etter Kristi fødsel. Enkelte ruiner fra disse er bevart. Bydelen Bonames har et navn som antagelig daterer seg tilbake til romersk tid. Frankfurt var fra antikken befolket av frankere og alamannere og ble en del av Frankerriket i senantikken. Byen har navnet, opprinnelig Franconofurt, fra frankerne, som også gav navn til det moderne Frankrike. I 794 ledet Karl den store en riksforsamling der, hvor navnet tidligst nevnes.
Frankfurt i det hellige romerske rike
I det det hellige romerske rike var Frankfurt en av de viktigste byene. I 1372 ble Frankfurt en riksby, det vil si en selvstyrt by som bare var underlagt keiseren og i praksis en selvstendig byrepublikk.
Siden 855 ble de tyske kongene og tysk-romerske keiserne valgt i Frankfurt. Lothar II var den første, og han ble deretter kronet i Aachen. Fra 1562 ble kongene og keiserne også kronet i Frankfurt, med Maximilian II som den første. Tradisjonen opphørte etter 1792, da Franz II ble valgt som den siste tysk-romerske keiser. Han valgte, med vilje, å bli kronet den 14. juli, årsdagen for stormen på Bastillen i Frankrike, som en mektig markering mot den franske revolusjon. Valget og kroningen fant sted i katedralen Kaiserdom St. Bartholomäus i Frankfurt. I denne verdensberømte katedralen er 10 tysk-romerske keisere blitt kronet.
Frankfurt ble allerede i middelalderen etablert som sentrum for finans, utstillinger og forleggeri i det tysk-romerske rike. Frankfurter Messe nevnes første gang i 1150. I 1240 ga keiser Friedrich II dens besøkende keiserlig beskyttelse. Fra 1478 ble bokmessen, Frankfurter Buchmesse, holdt i Frankfurt. Den er idag fremdeles den viktigste bokmessen i verden.
Liste over kriger SSSR og RSFSR har deltatt i
Dette er en liste over kriger Den russiske sovjetiske føderative sosialistrepublikk (RSFSR; egen stat 1917-22, deretter del av SSSR) og Samveldet av sosialistiske sovjetrepublikker (SSSR, også USSR, Sovjetunionen; 1922-91) har deltatt i.
Frankfurt am Main
Napoleonskrigene og Frankfurt som selvstendig stat
Under Napoleonskrigene ble Frankfurt okkupert eller bombardert av franske tropper flere ganger. Storhertugdømmet Frankfurt, en vasallstat av Frankrike, eksisterte kortvarig fra 1810 til 1813. Wienerkongressen oppløste denne staten, og Frankfurt ble en fullt suveren stat med republikansk styresett. Frankfurt ble i 1815 medlem av Det tyske forbund og var sete for denne organisasjonens øverste organ, Forbundsdagen. Etter den mislykkede 1848-revolusjonen var Frankfurt sete for den første tyske nasjonalforsamlingen, som møttes i Paulskirche og åpnet 18. mai 1848. Institusjonen mislyktes i 1849 da kongen av Preussen erklærte at han ikke ville akseptere en krone fra et parlament. Parlamentet hadde utarbeidet en konstitusjon for et forent Tyskland med den prøyssiske kongen som monark.
Tapet av uavhengigheten i 1866
Frankfurt mistet sin uavhengighet i 1866. Den østerriksk-prøyssiske krig var over, og Preussen annekterte en rekke mindre stater, bl.a. byen Frankfurt. Frankfurt hadde vært nøytral i krigen, men byrepublikkens frie presse hadde irritert prøysserne og de brukte muligheten til å okkupere byen med makt og annektere den. Bismarck hadde tidligere vært ambassadør til Det tyske forbund og hadde hatt et anspent forhold til pressen i Frankfurt. Okkupasjonen og anneksjonen av Frankfurt ble sett på som et stort overgrep av frankfurterne og som primært basert på Bismarck og andre østlige prøyssiske politikeres personlige motvilje mot bystaten, og byen beholdt en distinkt urban, kosmopolitisk, liberal, republikansk og vesteuropeisk identitet som stod i kontrast til den østlige, agrare og mer autoritære staten Preussen. Den tidligere bystaten Frankfurt ble i 1868 innlemmet i den prøyssiske provinsen Hessen-Nassau sammen med det tidligere Kurfyrstedømmet Hessen og det tidligere Hertugdømmet Nassau.
Nyere historie
I 1914 grunnla Frankfurts borgere et universitet, senere kalt Johann Wolfgang Goethe-Universität. Dette er den eneste borgerlige grunnleggelsen av et universitet i Tyskland; universitetet i Frankfurt er idag et av Tysklands største.
Slutten på andre verdenskrig førte til at Frankfurt gjenvant betydning og ble en av de viktigste byene i Vest-Tyskland, kanskje den viktigste. Dette skyldtes dels at Preussen ble oppløst og at Frankfurt ble den klart største byen i den nye delstaten Hessen, dels at Frankfurt var den mest sentralt beliggende og en av de største byene i Vest-Tyskland, dels at Frankfurt gjenoppstod som Tysklands økonomiske sentrum og som kontinental-Europas viktigste finansby, hovedsakelig fordi Berlin mistet betydning som sentrum for finans og næringsliv, og dels at den politiske makten forflyttet seg vestover. Frankfurtdokumentene som dannet grunnlaget for etableringen av Vest-Tyskland har navnet etter byen, og Frankfurt var opprinnelig påtenkt som hovedstad i Vest-Tyskland. Imidlertid ble småbyen Bonn valgt i stedet, dels for å understreke at den var et provisorisk regjeringssete og ikke noen permanent hovedstad og dels fordi Konrad Adenauer ville legge regjeringssetet til sin egen landsdel Rhinland. Frankfurt var det viktigste senteret for det vesttyske økonomiske mirakelet, Wirtschaftswunder.
Frankfurt har etterhvert fått en stadig mer internasjonal befolkning; halvparten av befolkningen og majoriteten av yngre mennesker har innvandringsbakgrunn, og en fjerdedel av befolkningen er utenlandske statsborgere. De største innvandrergruppene er tyrkere, italienere og sentral- og østeuropeere. Frankfurt var allerede fra 1600-tallet et sentrum for italiensk innvandring til Europa nord for alpene, og hadde en for sin tid internasjonal befolkning.
Arkitektur
Arkitektonisk var Frankfurts gamleby tradisjonelt en gotisk preget by dominert av bindingsverkshus og trange gater. Fra midten av 1800-tallet gjennomgikk Frankfurts bybilde store forandringer, og hele kvartaler ble revet for å gi plass til bredere gater og nyere arkitektur i klassisistisk og historistisk stil. Frankfurts middelalderske gamleby ble ødelagt av bombing under andre verdenskrig, men en mindre del har blitt gjenoppbygget i området rundt rådhuset Römer. Mange bygninger fra 1800-tallet og tidlig 1900-tall eksistererer fremdeles, særlig utenfor den innerste delen av sentrum; den fornemme sentrumsnære bydelen Westend er for eksempel preget av store klassisistiske villaer. På 1800-tallet flyttet de velstående i Frankfurt i stor grad til Westend, og gamlebyen var etter dette i stor grad et arbeiderstrøk.
I etterkrigsårene skjedde det en massiv utbygging i Frankfurt, som da hadde blitt det økonomiske senteret i Vest-Tyskland. Etterkrigstidens byplanleggere og arkitekter bygget i stor grad ut byen etter idealet om en Autogerechte Stadt, «bilvennlig by». Fra 1970-årene har mange gater i indre by blitt gjort om til fotgjengersoner og byutviklingen blitt preget av et mer miljøvennlig ideal. De to innerste sentrumsbydelene Altstadt og Innenstadt har gjennomgått en omfattende gentrifisering og i stor grad blitt forretningsstrøk.
Siden 1970-årene har det blitt bygget en rekke skyskrapere i Frankfurt som har satt et markant preg på byen og dens skyline, med et betydelig antall skyskrapere. Skyskraperne er konsentrert rundt det såkalte Bankkvartalet i den mest sentrale delen av byen, men det er også bygget noen skyskrapere utenfor dette området, bl.a. det nye hovedkvarteret for Den europeiske sentralbanken. En rekke skyskrapere har blitt bygget etter årtusenskiftet, og flere er planlagt eller under bygging. De tidlige skyskraperne huset stort sett bare kontorer for banker og lignende virksomhet. Nyere skyskrapere har blitt planlagt som skyskrapere med blandet bruk for å skape et mer variert og levende byliv, etter forbilde av New York. De skyskraperne som er bygget etter årtusenskiftet eller under bygging omfatter gjerne en blanding av kontorer, boliger, hotell og i de laveste etasjene butikker, restauranter/kafeer og andre utadvendte tilbud.
Frankfurt er omgitt av naturområder og koselige småbyer, med mange gamle slott, borger, kirker og vingårder. Frankfurt med sin storbyarkitektur og skyskrapere utgjør en lett synlig kontrast i landskapet.
Religion
Frankfurt lå svært nær katolske områder og var sentrum for valg og kroninger av katolske tysk-romerske keisere, og hadde hele tiden en katolsk minoritet. Fra 1800-tallet økte andelen katolikker sterkt dels gjennom at tilgrensende områder med høyere andel katolikker ble innlemmet i byen og dels gjennom tilflytting fra katolske områder. På 1900-tallet utgjorde protestanter og katolikker omtrent jevnstore grupper, men den katolske kirken har i dag flere medlemmer enn den protestantiske kirken. Per 2013 tilhørte 22,7% av befolkningen offisielt den katolske kirken og 19,4% tilhørte den protestantiske kirken. Mange sekulære innbyggere tilhører ikke noe kirkesamfunn. Frankfurts nest største religion etter kristendommen er islam; rundt 12% ble estimert å være muslimer per 2006. Frankfurt har det nest største jødiske samfunnet i Tyskland etter Berlin; rundt 1% av befolkningen er jøder. Byens historiske jødekvarter, Frankfurter Judengasse, hadde i flere hundre år Tysklands største jødiske samfunn, og har bl.a. fostret den berømte Rothschild-familien.
Opera
Det gamle operahuset, Alte Oper, ble bygget i 1880 av arkitekten Richard Lucae. Det var et av de største operahusene i Tyskland før det ble ødelagt under krigen. Det ble restaurert i 1981 og er nå et konserthus. Frankfurt har dessuten en aktiv opera, bygget i 1951; denne operaen er planlagt revet og erstattet av en ny bygning.
Fernando Cento
Fernando Cento (født 10. august 1883 i Pollenza ved Macerata i Italia, død 13. januar 1973 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han virket i det pavelige diplomati, og var nuntius i Venezuela, Peru, Ecuador, Belgia og Luxembourg, og Portugal. Han var den katolske kirkes storpønitentiar 1962–1967.
Han deltok ved konklavet 1963 som valgte pave Paul VI, og var med på Annet Vatikankonsil 1962–1965.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Kunståret 1384
Dødsfall
1384 in art
Dean Capobianco
Dean Capobianco (født 11. mai 1970) er en tidligere 200 meter-løper fra Australia. I 1993 løp han 200 meter på 20,18, karrierens raskeste, og årets bestenotering av en hvit utøver.
I 1996 ble han utestengt av IAAF i fire år etter en positiv dopingprøve på stanozolol. Capobianco hevdet på sin side at årsaken var at han hadde spist forurenset kjøtt.
Kim Jong-chul
Kim Jong-chul (født 25. september 1981) er den mellomste sønnen til Kim Jong-il. Hans eldre bror er Kim Jong-nam. Hans yngre bror er Kim Jong-un, nåværende statsleder i Nord-Korea.
Det finnes svært få bilder av Kim Jong-chul, og det er lite man vet om ham bortsett fra at han ble sendt til Sveits for å gå på kostskole. Kim Jong-chul arbeider i forskjellige departementer, sammen med Kim Jong-ils eneste datter, Kim Sul-song, som man vet enda mindre om. Jong-chul er den andre sønnen i arverekken og skal ha falt i unåde hos faren fordi han ble ansett som for lite mandig.
Terrorangrepet i Islamabad 15. mars 2008
'''Terrorangrepet i Islamabad 15. mars 2008''' skjedde da en bombe eksploderte i en italiensk restaurant i Islamabad i Pakistan. Det var det første angrepet rettet direkte mot utlendinger i Pakistan siden 2002.
Bakgrunn
Den lange rekke med selvmordsaksjoner i Pakistan startet etter at politi og soldater stormet Den røde moské i Islamabad i juli 2007, noe som førte til at over hundre islamittiske studenter ble drept i kampene.
Mere enn 500 mennesker har blitt drept i Pakistan før dette tvilling-angrepet i ulik miltant-relatert voldshendelser, inklusive en rekke selvmordsbomber. Siden 18. februar 2008 har det vært i alt syv bombeattentater i Pakistan, inklusive dette og Terrorangrepene i Lahore 11. mars 2008. Militante grupper har de siste årene vært ansvarlig for flere voldelige aksjoner mot både politivesenet og hæren, som har slått hardt ned på militante i de nordvestlige provinsene i Pakistan.
Angrepet
Angrepet var rettet mot den restauranten Luna Caprese i Islamabad. Dette er en restaurant som jevnlig brukes av utenlandske diplomater, hjelpearbeidere og journalister. Restauranten var full av amerikanske og kinesiske gjester da bomben gikk av, iflg en som arbeider på stedet. Angrepet skal ha vært en bombe som var plassert der, og ikke en selvmordsbomber.
Skader
Tre personer ble drept og minst 20 ble såret. En av de drepte var en tyrkisk kvinne. De sårede inkluderer folk fra Japan, Canada, Storbritannia, Tyskland, Italia og Tyrkia, ifølge offisielle kilder. Fem sårede var amerikanere, ifølge pakistansk politi. Sky News meldte at en britisk diplomat ble lettere såret i angrepet. Fire av de sårede var amerikanske FBI-agenter.
Ansvar
Ingen tok på seg ansvaret for angrepet med en gang, men tidligere angreper i området har pakistanske myndigheter beskyldt pro-Taliban militante grupper, i væpnet konflikt med den pakistanske hæren om å stå bak.
Vestlige nyhetsmedier meldte 16. mars at militante grupper lojale til pro-Taliban kammondøren Baitullah Mehsud hadde tatt på seg ansvaret for terrorangrepet i Islamabad. Mehsud har tidligere fått skylden av pakistanske myndigheter for å stå bak flere andre angrep, inklusive mordet på Benazir Bhutto i desember 2007. Reuters siterte Maulana Omar, en talsmann for Mehsud, som også tok ansvaret for det doble terrorangrepet i Lahore 11. mars.
Etterforskning
Pakistansk politi arresterte 232 muslimske studenter etter angrepet, i jakten på gjerningsmennene.
Linköping FC
Linköping Fotboll Club er en ren kvinnefotballklubb fra Linköping i Sverige som spiller i Damallsvenskan. Klubben ble dannet som et samarbeidsprosjekt mellom BK Kenty, et heislag som rykket opp og ned mellom 1998 og 2003, og Linköpings HC, den store hockeyklubben i nærheten. Samarbeidet ble inngått den 4. november 2003, etter at Kenty nok en gang hadde rykket opp.