cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Michael Faraday
Faradays karriere
Faraday hadde virkelig fått smak på vitenskapen og sendte brev til alle tenkelige for å få en jobb som hadde noe med vitenskap å gjøre. Oppgaven var nesten umulig, men en dag var han heldig. Davy hadde blitt midlertidig blindet i en ulykke i laboratoriet, og trengte noen med kjemikunnskap til å være sekretær for seg et par dager. Faraday fikk jobben på Royal Institution (RI). Da Faraday var ferdig hos Davy, sendte han boka med forelesningsnotatene til ham med en søknad om å få selv den minste jobb som måtte dukke opp. Han var heldig igjen. Laboratorieassistenten på RI og en mann som var svært glad i å drikke, fikk sparken etter å ha angrepet instrumentmakeren. Davy tilbød Faraday jobben. Faraday slo til, på tross av at den var hakket dårligere betalt enn jobben som bokbinder.
Faradays jobb dreide seg i utgangspunktet om å vaske flasker og utføre enkle lavstatusjobber. Men han vokste såpass i anseelse at Davy etter 6 måneder ba ham om å bli med på en rundreise i Europa. På turen møtte Faraday så mange forskere og lærte så mye, at da turen etter halvannet år var over, gikk han fra å være Davys assistent til å bli Davys samarbeidspartner med en betraktelig lønnsøkning. Etter hvert opparbeidet han seg et rykte som en anerkjent og pålitelig kjemiker. Men det var først da han ble satt til å jobbe med Hans Christian Ørsteds funn at han gjorde sine virkelig kjente oppdagelser.
Den første som prøvde å undersøke sammenhengen mellom magnetisme og elektrisitet, var nettopp Ørsted. I 1812 forutsa han at en elektrisk strøm ville påvirke en magnetnål, men ikke før i 1820 klarte han å påvise dette ved et eksperiment. Ørsted oppdaget at når en magnetisk kompassnål ble holdt over en ledning som ledet elektrisk strøm, pekte den til siden og ikke med ledningen. Dette var ganske overraskende, siden man tidligere hadde vært vant til å tenke på krefter som enten tiltrekkende eller frastøtende.
Faraday finner opp elektromotoren
Ørsteds oppdagelse nådde Faraday i 1821, og han fikk til oppgave å jobbe med denne. Siden den vanlige oppfatningen var at alle krefter kan brytes ned til enkle frastøtende eller tiltrekkende rettlinjede krefter, var det naturlig å lete etter slike når man forsket på Ørsteds oppdagelse. Siden Faraday manglet formell utdannelse, var han ikke bundet av denne tankegangen, noe som viste seg å bli en fordel, siden han var friere i sin tankegang. Sekten Faraday tilhørte, sandemanianerne, tenkte på sirkelen som noe hellig i menneskets natur. Dersom du hjelper et annet menneske, vil dette mennesket hjelpe en annen igjen, og så fremdeles inntil sirkelen er sluttet. Faraday satte opp en magnet og forestilte seg en tornado av sirkelformede linjer som svirret rundt den. Dersom denne tankegangen stemte, ville en strømførende ledning som hang over, bli dratt med i sirkelbevegelsen. Faraday koblet til batteriet, og ledningen oppførte seg slik han hadde forutsagt. Raskt konstruerte han det som ble den første elektromotoren basert på denne idéen.
Faraday brukte sirkelbevegelsene rundt magneten til å forklare oppdagelsen. Det var også han som innførte begrepet magnetfelt, som skulle bli et svært viktig teoretisk begrep for å beskrive elektromagnetisme.
Denne oppdagelsen var så revolusjonerende at han ble innvalgt i the Royal Society i 1824. Davy støttet av en eller annen grunn ikke dette, og mente at idéen var stjålet fra hans kollega William Wollaston, som tidligere hadde diskutert problemet med Davy. Selv om Davy var skeptisk, viste det faktum at Faraday ble valgt inn i the Royal Society av et overlegent flertall, at de mer klarsynte vitenskapsmennene verdsatte Faradays arbeid.
Davy hadde alltid vært ambivalent til Faraday, og vekslet mellom å være en støttende veileder, og brysk og avvisende oppførsel. Da han satte ut ryktet om at Faraday hadde stjålet teorien om elektromagnetisme, ble han etterhvert gjennomskuet og gav seg etter noen måneder, men han bad aldri om unnskyldning for løgnen han hadde spredd. Faraday på sin side uttalte seg aldri negativt om Davy, men han var naturlig nok forferdelig såret. I flere år hadde han samlet en utklippsbok med minner fra deres felles reiser, brev fra Davy, og utkast til flere artikler som Faraday hadde renskrevet for ham. Begge kom fra samfunnslag langt under de andre i Londons vitenskapsmiljø. Faraday skjemtes ikke over dette, mens Davy prøvde å dekke over sin enkle opprinnelse. I flere år etter Davys svik lå Faraday lavt i terrenget for å unngå flere anklager om plagiat, men etter Davys død i 1829 tok han opp igjen forskningen.
Faraday finner opp dynamoen
29. august 1831 oppdaget Faraday nærmest ved et uhell hvordan man kan overføre strøm fra en krets til en annen. I et forsøk på å finne den kontinuerlige overføring av strøm, plasserte han to ledninger A og B i nærheten av hverandre. Ledning A var koblet til et batteri, ledning B var koblet til en strømmåler. Begge ledningene var surret rundt hver sin ende av en jernring. Idet Faraday skrudde på bryteren til batteriet, gav dette utslag på måleren. Da han koblet fra batteriet, gav det utslag på måleren igjen. Da en kontinuerlig strøm gikk gjennom lederen, gav det ikke utslag, men da strømmen endret seg, gav dette utslag på strømmåleren.
I videre eksperimenter prøvde Faraday å la en magnet bevege seg gjennom en spiral med ledninger som var koblet til en strømmåler. Da magneten beveget seg, gav dette utslag på måleren; da magneten sto stille, gav det ikke utslag. Faraday hadde nå oppdaget dynamoen. Faraday begrunnet fenomenet slik: Hvis en leder står stille i forhold til en magnet, står den stille i forhold til magnetens feltlinjer, og ingen strøm vil oppstå. Men dersom lederen beveger seg, bryter den med feltlinjene, og det oppstår strøm. Dette fenomenet kalles i dag for Faradays lov. Det Faraday nå trengte, var en som kunne gi dette en matematisk formulering. Det klarte den unge skotten James Clerk Maxwell.
I sin videre utforskning av egenskapene til den elektriske strømmen, gjennomførte han i perioden 1832–1834 en serie eksperimenter hvor han førte strøm gjennom mange forskjellige oppløsninger av kjemikalier. Han oppdaget da at han kunne skille ut forskjellige elementer fra bundne, kjemiske forbindelser. Dette kalles i dag for elektrolyse. Han formulerte sin observasjoner i to elektrolytiske lover som senere har spilt en viktig rolle i forståelsen av elektrisiteten samt praktisk bruk av prosessen. De viste for første gang en nær sammenheng mellom kjemisk energi og elektrisk arbeid.
Familieliv
Sommeren 1821 giftet Faraday seg, og ble formelt medlem av sandemanianer-sekten som hans familie hadde vært med i gjennom mange år. Han ble en gammel mann og fikk oppleve den heder og ære han rettelig fortjente.
Fruängen tunnelbanestasjon
Fruängen tunnelbanestasjon trafikkeres av T-bane 2 i Stockholms tunnelbane (rød linje). Den er endestasjon på linje 24. Avstanden fra Slussen tunnelbanestasjon er 8,1 kilometer. Stasjonen består av en utendørs plattform med inngang fra Fruängens sentrum ved Fruängsgången og Fruängstorget. Stasjonen ligger 46,8 moh., den høyest beliggende stasjonen i hele banenettet.
Stasjonen ble innviet 5. april 1964. På innvielsesdagen tok kong Gustav VI Adolf den nye tunnelbanelinjen til endestasjonen. Tunnelbanelinjen Fruängen – Liljeholmen ble renovert sommeren 2006.
Harpun
Håndharpun
Håndharpunen er et stikkvåpen som er avhengig av et støtskaft for å trenge inn. Etter innstikking har skaftet ingen betydning fordi linen er festet til selve harpunspissen, som benyttes til å trekke til seg fangsten. Dette er et gammelt fangstredskap, kjent helt tilbake fra steinalderen. Våpenet brukes fortsatt av arktiske jegerfolk til fangst av sel og hval. Sportsdykkere bruker dessuten moderne utgaver av dette våpenet til harpunering av fisk.
George Cardona
George Cardona (1936–) er en amerikansk lingvist og indolog. Han er professor i lingvistikk ved University of Pennsylvania. Hans interessefelt inkluderer indoeuropeistikk og indisk grammatisk teori, spesielt fra skolene Nyaya og Mīmāṃsā. Han er en kjent autoritet innenfor gujarati, og har av den grunn blitt beæret med medlemskap i Gujarati Sahitya Parishad.
Marching Out
Marching Out er det andre soloalbumetet til den svenske gitaristen Yngwie Malmsteen. Albumet ble utgitt 30. september 1985.
Heshan (Jiangmen)
Heshan (kinesisk: 鹤山; pinyin: Hèshān) er en byfylke i området Si Yi del av byprefekturet Jiangmen sør i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. Det hadde i 2002 omkring 360 000 innbyggere – da er ikke gjestearbeidere medregnet.
Det egentlige Si Yi omfattet opprinnelig ikke Heshan, men fire sønnenfor liggende fylker. Etterhvert er Heshan blitt medtatt idet det er del av samme byprefektur som de øvrige fire, og dermed er områdenavnet Se Yi blitt misvisende – det betyr fire fylker, og Heshan er et femte. De som er seg bevisst dette, kaller gjerne hele området for Wu Yi (fem fylker).
Heshan har også ressurser som bly, sink, kobber, fosfor og mergel. Området er relativt skogrikt. Ved siden av trevirke har man der planer som er av betydning innen tradisjonell kinesisk medisin.
Innen jordbruket produseres ris, peanøtter, te, tobakk, sukkerrør, jute, frukter og grønnsaker.
Västertorp tunnelbanestasjon
Stasjonen har en plattform utendørs, med inngang fra sør (Västertorpsvägen) eller nord (Störtloppsvägen).
Heshan (Jiangmen)
Her er også næringsmiddel- maskin- og tekstilindustri. Viktige produkter er sement og andre byggestoffer, tekstiler (Heshan er blant Asias viktigste ullteppeprodusenter), papir, trykk, elektrogjenstander og kjemiske produkter.
Vietnam under Sommer-OL 1968
Vietnam under Sommer-OL 1968. Ni sportsutøvere fra Vietnam deltok i fem sporter under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Vietnam, som deltok for femte gang i et OL, vant ikke noen medaljer.
Heshan (Jiangmen)
Heshan ligger ved motorveien Guangzhou-Foshan-Kaiping og er dessuten utgangspunkt for en motorvei som går mot Jiangmen. Parallelt til den løper den viktige nasjonalvei 325. Heshan har ingen jernbanetilknytning, og byens havn ved elven Xijiang er av underordnet betydning.
Administrative enheter
Heshan består av elleve storkommuner:
Filippinene under Sommer-OL 1968
Filippinene under Sommer-OL 1968. 49 sportsutøvere fra Filippinene deltok i ti sporter under Sommer-OL 1968 i Mexico by. De vant ikke noen medaljer.
Pianokvartett
En pianokvartett er et musikalsk ensemble som består av piano og tre andre instrument, eller det betegner et verk som er skrevet for en slik gruppe. Innen klassisk musikk forstås pianokvartett som en gruppe bestående av piano, fiolin, bratsj og cello.
Blant de mest berømte pianokvartetter, eller klaverkvartetter som de også kalles, finner vi dem som ble komponert av Mozart, Schumann og Brahms.
Innen jazzen kan man med pianokvartett mene piano pluss bass, trommesett og gitar.
Fylkesvei 663
Fylkesvei 663 (Fv663) går mellom Groravika og Moen i Hustadvika.
Nasjonal turistvei
Sammen med delstrekninger av fylkesvei 64, fylkesvei 6060, fylkesvei 6064 og fylkesvei 6070 har strekningen mellom Skotten og Farstad i Hustadvika fått status som nasjonal turistvei Atlanterhavsvegen. Turistveien er 36 km lang.
Carrasco Bonito
Carrasco Bonito er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Samois
Samois var verdens første åpent lesbiske/feministiske SM-organisasjon. Organisasjonen eksisterte mellom juni 1978 og mai 1983 i San Francisco, USA.
Samois er mest kjent for boka Coming to Power – Writing and graphics on Lesbian S/M, som var en antologi med tekster om SM skrevet av medlemmene i organisasjonen. Boka kom ut i 1981. Den fikk mye oppmerksomhet, og den provoserte andre feministiske miljøer. Flere feministiske og lesbiske magasiner nektet å skrive om boka eller ta inn annonser for den, og enkelte feminist-bokhandler nektet rett og slett å ta den inn. Likevel solgte boka godt.
En tredel av denne boka ble gitt ut på dansk i 1988 under navnet SMerte rimer på hjerte – Om lesbiske og sadomasochisme.
I 1981 holdt Samois også den første Ms. Leather-konkurransen.
Samois hentet navnet sitt fra boka Historien om O. Der er Samois navnet på stedet der den eneste kvinnelige Dominaen i boka bor, og hvor det foregår SM-aktivitet kun mellom kvinner.
Pha Lai kullkraftverk
Pha Lai kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Hai Duong, 65 km nordøst for Hanoi i det nordlige Vietnam. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 040 MW, fordelt på 4 blokker, hvorav 2 superkritiske. Operatør er den vietnamesiske staten. Teknologien er koreansk og japansk. Årsproduksjonen er ca. 1,5 tWh.
Anlegget Pha Lai 2 er på 2 x 300 MW og ble bygget ut i årene omkring 1998–2001. Brenselkilden er steinkull. Pha Lai 1 er på 2 x 220 MW, og bruker også antrasitt som brenselsmateriale, og de superkritiske enhetene er levert av Doosan-Babcock. Årsproduksjonen er ca. 3,68 TWh.
Brita Pollan
Brita Pollan (født 22. desember 1939) er en norsk forfatter og religionshistoriker som har jobbet som universitetslektor ved Universitetet i Oslo.
Hun er cand.philol. fra 1989 med avhandlingen Sjamanistiske trekk i samiske eventyr : en religionshistorisk eventyrforståelse, og hennes spesialområde er religionspsykologi og samisk religion. Hun har skrevet flere fagbøker, og redigert Samiske beretninger (1997) – som er et utvalg fra Just Qvigstads Lappiske eventyr og sagn (1927–29), og Noaidier (2002) i serien Verdens Hellige Skrifter.
Som skjønnlitterær forfatter har hun skrevet diktsamlingene I bildet (1971) og Nordover : avskjed med en bror (2008) og prosaverket Klara, utviklingshistorier (1980).
Versus the World
Versus the World er Amon Amarths fjerde studioalbum. Albumet kom også som «Viking Edition» som inneholdt alle sangene fra deres første demo, Thor Arise. Bonus CD-en er på 74 minutter og 38 sekunder.
Fylkesvei 3282
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 44 (Telemark).
Gjøvik Glassverk
Gjøvik Glassverk var en håndverksbedrift i Gjøvik by med historie tilbake til 1807.
Gjøvigs Glasværk ble etablert i 1807 av Caspar Kauffeldt på gården Hunn i daværende Vardal kommune.
Verket var et av de første privat anlagte glassverkene i Norge etter av privilegiene ble opphevet i 1803. Kauffeldt ønsket i utgangspunktet bygge verket for produksjon av buteljer, men fikk ikke tillatelse til dette. Verket ble derfor bygget for vindusglassproduksjon.
I 1808 ble Kauffeldt en av forpakterne av de priveligerte offentlig eide norske glassverkene. I den forbindelse flyttet han hele produksjonen av hvittglass, krystall og farget glass fra Hurdal Glassverk til sitt eget private glassverk på Gjøvik. Gjøvik ble deretter drevet i tett samarbeid med de offentlig verkene.
I 1818 utløp forpaktningen og den norske stat hadde overtatt eierskapet til glassverkene etter skilsmissen med Danmark ønsket å selge disse. Carsten Anker krevde da arbeidere og utstyr tilbakeført til Hurdal. Dette medførte at driften på Gjøvik ble stanset.
Høsten 1823 begynte Kauffeldt forberedelsene til å gjenoppta driften, og desember 1823 ble det igjen blåst glass på Gjøvik. I 1824 ble de offentlige glassverkene endelig solgt, og Caspar Kauffeldt kom med på eiersiden i interesseselskapet Hurdal-Biri. Produksjonen av hvitglass, krystall og farget glass ble nok en gang flyttet fra Hurdal til Gjøvik.
Tingvoll Idrettslag
Tingvoll Idrettslag (stiftet 20. mai 1915) er et idrettslag fra Tingvoll i Møre og Romsdal, som driver fotball, friidrett, håndball, skiidrett og volleyball.
Fotball
A-laget i fotball for herrer spiller sin andre sesong i 4. divisjon, etter å ha rykket opp fra 5. divisjon i 2011.
Gjøvik Glassverk
Konkurransen med importert utenlandsk glass var stadig økende og produksjonen synkende. Verket klarte ikke fornye seg hverken i stil eller produksjonsteknikk. I 1838 ble verket overført fra Caspar Kauffeldt til hans sønn Wexels Hansen Kauffeldt. Verket ble forsøkt solgt eller bortforpaktet i 1842, men til ingen nytte. I 1843 ble verket endelig nedlagt.
Gjøvikglasset representerte empirestilen. Blant et svært bredt produktspekter, er potpurrikrukker blant det flotteste som er laget på Gjøvigs Glasværk. Med sin stramme form og enkle profil kan de stå som eksponent for empirens smaksideal i Norge.
Gjøvik Glassverk hadde et eget glassliperi for gravering av glass. Det ble bygget i 1811 av gravør Joseph Bittner. Fra 1814 ble det bemannet av gravør Johannes Albrecht Becher, barnebarnet til gravøren Johan Albrecht Becher. Johannes forlot verket i 1819, men returnerte i 1826. I oktober 1838 ble den svenske mestergravøren Adolf Fredrik Levin og den svenske fasettsliperen Carl Wilhelm Lundgreen ansatt.
Glassverket som ble by
Rundt verket utviklet det seg et lite lokalsamfunn som la grunnlaget for at Gjøvik ble etablert som by i 1861. Fargen gjøvikblå blir ofte knyttet til produktene fra Gjøvik og er representert i Gjøviks byvåpen, der motivet er en hvit svane på blå bunn.
Gjøvik Glassverk 1994-2015
I 1994 ble etablert en ny glasshytte på Gjøvik med utstyr fra Severin Brørby s glasshytte i Vik i Hole. Den nye hytten produserte reproduksjoner av gammelt Gjøvik-glass i tillegg til noe kunstglass. Bedriften har lokaler i Brennerigata 1-3, ved bredden av Hunnselva i Gjøvik sentrum. Ola Moe overtok som eier i 2014. I dag er det imidlertid ingen aktivitet i lokalene.
Sølvtaggen
Sølvtaggen er en norsk reklamekonkurranse for gode og kreative løsninger på Internett. Sølvtaggen arrangeres av INMA (Interesseorganisasjonen for interaktiv markedsføring. Målet for Sølvtaggen er å fremme den gode ideen og kreative løsninger for interaktive kampanjer for å synliggjøre interaktiv reklame for bransjen og vise hvilke muligheter nettreklame kan gi.
Hver måned deler en jury ut Sølvtaggen til det beste interaktive arbeidet. Hele kampanjer eller enkeltarbeider kan sendes inn, og de tolv månedsvinnerne nomineres automatisk til "Årets Gulltagg" på Gulltaggen. Jurymedlemmene gis også muligheten til å nominere ett arbeid hver ved siste jurymøte før Gulltaggen, slik at opptil 20 arbeid kan nomineres til Gulltaggutdelingen i 2007.
Det er gratis å sende inn jobber til Sølvtaggen og bidragene kan sendes inn frem til den siste i hver måned. Sølvtaggen er med på å inspirere både annonsører og designere, og bidragene er blant de beste i Norge på kreative løsninger.
Pastaza (provins)
Provinsen Pastaza er en provins i Ecuador. Hovedstaden er Puyo.
Scrambling (golf)
Scrambling er et begrep innen golf som betegner evnen til å sikre par eller birdie på et hull til tross for at spilleren ikke treffer greenen på normert antall slag (greens in regulation). I store turneringer føres det gjerne statistikk over spillernes scrambling i prosent.
Avarua
Avarua er hovedstaden på Cookøyene. Byen ligger på øya Rarotonga, som er en av de sørlige øyene i øygruppen.
Navn
Avarua betyr «to havner».
Historie
Byen ble vokste fram mellom de to havnene Avatiu og Tskuvaine i det tradisjonelle distriktet Te Au O Tonga nord på Rarotonga. Den ble betydningsfull etter at kristne misjonærer fra London Missionary Society etablerte seg her i 1823. Fra midten av 1800-tallet var den det religiøse og kommersielle sentrum for Cookøyene. I 1890 ble Avarua også det politiske sentrum, da den britiske residenten etablerte seg her og fikk følge av øygruppens føderale parlament.
I 1987 ble byen ødelagt av syklonen Sally.
Samfunn og økonomi
De to havnene byen ligger ved er begge små og utsatte, slik at større skip må ankre opp utenfor revet. Avatiu benyttes til ferdsel til og fra de andre øyene, og også av fiskebåter, mindre turistskip og lystfartøter. En oppgradert og modernisert havn med kapasitet til ta imot større skip åpnet i 2013.
Avarua har regjeringskontorer og huser banker, handel og annen forretningsvirksomhet, men har lite turistnæring. Mange av de som arbeider i Avarua bor andre steder på Rarotonga.
Utenfor Avarua ligger den internasjonale lufthavnen Rarotonga internasjonale lufthavn. Lufthavnen ble bygget i 1974.
Uong Bi kullkraftverk
Uong Bi kullkraftverk er et kullkraftverk i Uong Bi-distriktet 150 km øst for Hanoi, i provinsen Quang Ninh i Vietnam. Det har en installert produksjonskapasitet på 300 MW, fordelt på 1 blokk / turbin. Operatør er den vietnamesiske staten. Teknologien er koreansk og japansk.
Portugal under Sommer-OL 1968
Portugal under Sommer-OL 1968. Tjueen sportsutøvere fra Portugal deltok i sju sporter under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Portugal vant ikke noen medaljer. José Quina var Portugals flaggbærer under åpningsseremonien.
L’Ampolla
L'Ampolla (eller La Ampolla på kastiljansk) er en kommune i Catalonia i Spania. Tilhører provinsen Tarragona, og folketallet lå i 2009 på om lag 3.118.
Historie
L'Ampolla ble offisielt dannet i 1989 etter å ha blitt oppløst fra Perelló etter flere år med rettssaker. L'Ampolla ble erklært som en egen kommune i 1937, men ble kansellert mot slutten av den spanske borgerkrigen.
Populært turistmål
I kommunen L'Ampolla er det lokalisert en rekke nydelige strender, noe som har gjort stedet til et populært turistmål. I tillegg er stedet i nærheten av den kjente nasjonalparken Delta del Ebro. Den har fremmet økt turisme, noe økonomien har tjent på.
L'Ampolla er også kjent for sitt fiske. Det er noe av kommunens kjennetegn, hvor store deler av befolkningen er svært engasjert. Når det gjelder landbruk, så er ris den desidert viktigste avlingen.
.ac
.ac er Ascensions nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett. Det administreres av NIC.AC, et datterselskap av Internet Computer Bureau basert i Storbritannia. Registrering for dette domenet er åpen for alle.
.ac er også et andrenivå-domene for akademiske institusjoner som universiteter i en rekke land, som blant annet Storbritannia (.ac.uk) og Japan (.ac.jp). Andre land bruker .edu til samme formål, for eksempel .edu.au i Australia og .edu.my i Malaysia. Andre land igjen bruker ikke noe bestemt andrenivå-domene for dette formålet, men hver institusjon har i stedet et eget andrenivå-domene (for eksempel .tum.de for det Tekniske Universitetet i München).
Ospedale degli Innocenti
Ospedale degli Innocenti («Hittebarnshospitalet», «Hittebarnshuset» eller «Hittebarnsherberge» også kjent på italiensk som Lo Spedale degli Innocenti ), var et hittebarnehjem i Firenze, tegnet av Filippo Brunelleschi, som fikk oppdraget i 1419. Det blir regnet som et fint eksempel på tidlig italiensk renessansearkitektur. Hospitalet som har ni travé loggia og vender ut mot Piazza Santissima Annunziata, ble bygget og administrert av "Arte della Seta" eller Firenzes (silke)laug. Dette lauget var et av de mest velstående i byen og, som de fleste laug, engasjerte det seg innen velgjørenhet.
Atomkrig
Atomkrig er en krig der kjernefysiske våpen (atomvåpen) brukes. Hittil er USA er det eneste landet i verden som faktisk har brukt atomvåpen i krig. Det skjedde i 1945, mot slutten av andre verdenskrig, da de to japanske byene Hiroshima og Nagasaki ble bombet.
Historie
Atomvåpen ble først utviklet av USA under andre verdenskrig, det såkalte Manhattanprosjektet. Amerikanske forskere, bl.a. Albert Einstein, hadde varslet at andre nasjoner, og spesielt Sovjetunionen, garantert ville utvikle sine egne atomvåpen, men allikevel kom det overraskende på flere regjeringer da Sovjetunion detonerte sin første atombombe 29. august 1949 ved Semipalatinsk i Kasakhstan.
Storbritannia kom etter med sin bombe i 1952 og Frankrike i 1960.
Typer atomkrig
Bruk av atomvåpen deles inn i kategoriene total krig, begrenset utveksling og atomterrorisme.
Total krig er et scenario hvor en stor atommakt forsøker å utslette en annen, som igjen svarer under doktrinen massiv gjengjeldelse. Dette var det mest fryktede utfallet av den kalde krigen og frykten for dette har blusset opp igjen etter at Russlands invasjon av Ukraina 2022.
I en begrenset utveksling er atomvåpnene bare en del av hele krigsapparatet, enten på grunn av at partene har begrenset antall våpen eller fordi de frivillig holder tilbake av frykt for å eskalere konflikten.
Ospedale degli Innocenti
Fasaden består av ni halvsirkelformede buer som vokser ut fra søylene. De halvsirkelformede vinduene synes å senke bygningen mot jorden og er en gjenoppvekkelse av den klassiske stilen, uten de spisse hvelvingene. I spandrillene (hjørneflate mellom bue og innfatning) er blå glaserte terrakotta medaljonger med relieffer av småbarn som antyder funksjonen til bygningen. Det horisontale er understreket ved at bygningen er lenger enn den er høy. Over hver halvsirkelform hvelving er et tabernakelvindu (et rektangulært vindu med et trekantet pediment på toppen).
Atomkrig
Typer atomkrig
Atomterrorisme kom i søkelyset etter Sovjetunionens fall. Man frykter at en terrorgruppe vil få tak i et atomstridshode f.eks. høyreekstreme eller Den islamske staten, bygge den selv eller bygge en såkalt skitten bombe og bruke det i en terroraksjon.
Ospedale degli Innocenti
Den reine og klare følelsen for proporsjoner reflekteres i bygning. Høyden av søylene er den samme som avstandene mellom søylene og bredden på en arkade er lik høyden på en søyle, noe som gjør at hver nisje er en kube. De enkle proporsjonene på bygningen avspeiler en ny tid, av sekulær utdannelse og en følelse av opphøyet orden og klarhet. Halve lengden til søylene er også høyden til entablementet, som er passende for et klarttenkende samfunn.
Barna ble noen ganger forlatt i vannfatet som var befant seg ved frontportalen. Men, dette fatet ble fjernet i 1660 og erstattet med et hjul for å sikre en hemmelig tilflukt (babyboks). En dør fikk et spesielt horisontalt roterende hjul som brakte babyen inni bygningen uten at forelderen ble sett. Dette tillot folk å etterlate babyene sine anonymt, slik at du kunne bli tatt hand om av barnehjemmet. Dette systemet var i drift inntil institusjonen ble lukket i. I dag huser bygningen et lite museum med kunst fra renessansen.
Bygningshistorie
Hittebarnhospitalet ble bygget i flere faser og bare første fase (-) var under Brunelleschis direkte overoppsyn. Seinere faser la til en loftetasje, men utelot søylene som det ser ut til at Brunelleschi så for seg, og utvidet bygningen med en hvelving mot sør. Den hvelvede passasjen til venstre for loggiaen ble bygget seinere. Siden loggiaen var startet opp før hospitalet var påbegynt, ble ikke hospitalet formelt åpnet før i.
Design
Brunelleschis design var basert på klassisk romersk, italiensk romansk og seingotisk arkitektur. Loggiaen var en velkjent bygningstype, slik som Loggia dei Lanzi. Men bruken av runde søyler med klassisk riktige kapitéler, i dette tilfellet med kompositt søyleorden, sammen med dossereter (eller verderlagssteinblokker) var en nyhet. Det var også, de runde buene og de segmenterte sfæriske kuplenes bak dem. De arkitektoniske elementene ble alle også uttrykt i gråfarget stein som skilte seg ut fra hvitfargen på veggene. Dette motivet kom til å bli kjent som pietra serena (italiensk: mørk stein). En nyhet var også den proporsjonale logikken. Høyden på søylene var for eksempel heller ikke tilfeldig. Dersom det trekkes en horisontal linje langs toppen på søylene, blir det dannet et kvadrat av lengden på søylen og avstanden fra en søyle til den neste. Dette ønske om regularitet og geometrisk orden kom til å bli et viktig element i renessansearkitekturen.
Tondiene
Over hver søyle er en keramisk tondo. Disse var opprinnelig ment av Brunelleschi å være slette konkaviteter (hulhet), men ca. 1490, fikk Andrea della Robbia i oppdrag å fylle dem. Designet viser en baby i svøpt i klær på et blått hjul, som henspiller på det horisontale hjulet i veggen hvor småbarna kunne bli snurret inni bygningen. Noen få av tondiene er fortsatt av de originale, mens noen andre er kopier fra det nittende århundre.
.ac
Eksterne lenker
Toppdomän
Ospedale degli Innocenti
Tondiene
Emblemet til American Academy of Pediatrics er basert på en av tondiene.
Innherred Mikroflyklubb
Innherred Flyklubb er en flyklubb i Nord-Trøndelag som ble stiftet 16. juni 1986. Klubben har i overkant av 20 medlemmer, hvorav to er instruktører.
Ospedale degli Innocenti
Piazza Santissima Annunziata
Hittebarnhospitalet definerer den østre siden av Piazza Santissima Annunziata, de to andre hovedfasadene ble bygget seinere og imiterer Brunelleschis loggia. Plassen (piazza) ble ikke tegnet av Brunelleschi, som det noen steder står i guidebøkene. Den vestre fasaden, Loggia dei Servi di Maria, ble utformet av Antonio da Sangallo den eldre på 1520-tallet. Den ble bygget for tiggermunk-ordenen, Servi di Maria, men er i dag et hotell. Nordsiden av piazzaen består av Basilica della Santissima Annunziata, Kirken til den hellige bebudelsen. Selv om bygningen er mye eldre, ble fasaden oppført i av arkitekten Giovanni Battista Caccini. Rytterstatuen av Ferdinand I av Toskana ble laget av den kjente billedhuggeren, Giambologna (pseudonym for Jean de Boulogne) og plassert der i. Fontenen ble bygget i.
Innherred Mikroflyklubb
Klubben opererer fra Henning flyplass som ligger ved gården Langlid i Steinkjer, omtrent midt i Nord-Trøndelag. Klubben disponerer egen flystripe, bensinlager, toalettanlegg, klubbhus og hangaranlegg med plass til 10-12 fly.
Ospedale degli Innocenti
Vincenzio Borghini som administrator av Ospedale degli Innocenti
Ospedale degli Innocenti var en veldedig institusjon som var ansvarlig for velferden til forlatte barn. Det representerte det sosiale og humanistiske i Firenze under den tidlige renessansen. Men, det kan også forklares med hvordan investorer benyttet Firenzes velgjørenhetsinstitusjoner som sparebanker. Forholdet mellom velgjørenhet og de italienske bystatene kan belyses ved å benytte Innocenti som studieobjekt. Men hospitalet er fremdeles en viktig sted som et uttrykk for medfølelse og omsorg til tross for dets ubehagelige undergang.
I 1552 ble Don Vincenzio Borghini utnevnt til spedalingo, eller formann, for Innocenti. Han ble ansatt av Cosimo de' Medici, storhertugen av Toskana. Borghinis utdannelse som en benediktinermunk formet livene til barna på herberget.
Innocenti var ansvarlig for å ta vare på forlatte barn og gjorde det mulig for dem å slutte seg til samfunnet igjen. 5. februar 1445 ble det første forlatte barnet tatt imot, noe som var ti dager etter åpningen. Babyene ble tatt imot av ammer og avvenne. Lærere ble leiet inn for å undervise lesing og skriving for guttene. Guttene ble lært forskjellige ferdigheter i forhold til deres evner. Jentene ble regent som det svakere kjønn, skrøpelig og mest sårbare. De ble sendt til lærerinnene som lærte dem å sy, lage mat og andre sysler som ble forventet av kvinner. Hospitalet ga medgift til jentene og de hadde mulighet til å bli gift eller bli nonner. I det seine 1520-tallet ble det bygget en utvidelse mot sør langs Via de’Fibbiai. Dette var for ment for kvinnene som ikke ble gift eller ble nonner.
Etter fem måneder som leder ønsket Borghini å fjerne ammene som svindlet hospitalet. En av hovedgrunnene var at ammene øket antallet graviditeter. Noen ville ty til ku- eller geitemelk for å fø barna. Mødrene forlot enkelte ganger sine egne barn for å amme et barn på hospitalet. Enkelte ville til og med etterlate sine hos Innocenti, leies inn som ammer og ende opp med å amme sitt eget barn for betaling. Betalingen fra hospitalet fortsatte også etter at et barn hadde død.
Det var tre alvorlige år med sult, 1556-57, 1567 og 1569-70. Dette kom av ubalansen mellom befolkningstallet og jordbruksproduksjonen. Det ble vanskelig å redusere kostnader samtidig som det var stor pågang av barn. Under det 16. århundre hadde en økende befolkning og økte kornpriser innvirkning på Innocenti. I 1557 var det også problemer med å opprettholde forsyninger av korn siden Innocentis lagerhus ble oversvømmet.
Herberget led under stor gjeld. Det største problemet var å finne en balanse mellom utgifter og inntekter. Cosimo og Francesco hadde en ustabil organisasjon mellom privat veldighet og bank som hele tiden tok ut penger. De hadde brukt Innocenti som deres personlige velgjørenhetssparebank. Herbergets gjeld økte fra tre hundre tusen til syv hundre tusen lire men, dets årlige driftsutgifter var små (ett hundre tusen lire). 75 prosent av hospitalets gjeld var beløp som var lånt fra investorer.
Konsekvensen av herbergets gjeld førte til at jentene og guttene ikke fikk bli. Borghini ba om at barna skulle bli tatt hand om av folk med høy status og godt omdømme. Guttene måtte forlate institusjonen når de var atten år gammel. Jentenes ble forsøkt å plassert i adelsfamilier med økt medgift for de som ønsket å gifte seg. Kvinner som ikke ble nonner eller gifte fikk undervisning under handel og manuelt arbeid. Men på grunn av overbefolkning ble noen tvunget ut av herberget og ble prostituerte. Andre problemer slik som vold i hjemmet og at de ble misbrukt forekom også.
Kulturskolen Mjølkefabrikken
Kulturskolen Mjølkefabrikken het opprinnelig Toten Musikkskole og eies og drives av Østre Toten kommune.
Kulturskolen vant i 2004 prisen som Årets Kulturskolekommune.
Nina Bang
Nina Bang (født 6. oktober 1866, død 25. mars 1928) var en dansk politiker. Hun var Danmarks første kvinnelige minister, og representerte Socialdemokratiet.
Hun vokste opp i en borgerlig og konservativ familie, men ble selv marxist og sosialdemokrat. Hun tok studentereksamen ved Københavns Universitet i 1889, noe som var uvanlig for kvinner den gangen, og hun fortsatte videre med studier innen historie. Her møtte hun også Jens Gustav Bang, som skulle bli hennes mann. De arbeidet også tett sammen, og utga blant annet en lærebok om Danmarks historie. De meldte seg begge inn i partiet Socialdemokratiet.
Nina Bangs politiske karriere startet i 1903, da hun ble medlem av styret i Socialdemokratiet. Kun tre kvinner hadde sittet i styret før henne. I 1915 endret Danmark grunnloven slik at også kvinner kunne få plass på Folketinget, og i 1918 ble hun valgt inn på Landstinget. Landstinget var det ene av de to tingene som utgjorde Rigsdagen. Hun ble gjenvalgt i både 1920 og 1924, og kjempet særlig for de svakest stilte i samfunnet. Hun var blant annet medlem av Finansutvalget, og representerte partiet i utlandet ved flere anledninger.
Da statsminister Thorvald Stauning etablerte sin første (av to) regjering i 1924 ble Nina Bang utnevnt til undervisningsminister. Hun ble med dette verdens første kvinnelige minister i en parlamentarisk regjering. Hun ble en omstridt minister. Dels fordi hun ansatte en av sine partikolleger, Vilhelm Rasmussen, som rektor på Danmarks Lærerhøjskole, og senere fordi hun forbød avspilling av nasjonalsangen «Kong Christian» under 50-årsjubileet til Det Kongelige Teater. Selv om en gruppe studenter sang nasjonalsangen på eget initiativ nektet hun å reise seg i respekt.
På grunn av sin kompromissløshet fikk hun tilnavnet «Regjeringens eneste mannfolk».
Det skulle også ta mange år før Danmark fikk sin neste kvinnelige minister, da Fanny Jensen i 1947 ble minister under statsminister Hans Hedtoft.
Thomas Cooper
Thomas Cooper (født 9. april 1904 i Fenton, Staffordshire, England, død 25. juni 1940 i Aldeburgh, Suffolk, England) er en tidligere engelsk landslagsspiller i fotball som spilte for fem engelske klubber.
Cooper spilte 15 landskamper for.
Biografi
Thomas Cooper startet sin fotballkarriere i Longton før han gikk til Trentham. I august 1924 skrev han under for Port Vale, og han spilte for denne klubben fram til mars 1926 da han ble kjøpt av Derby County for £2 500. I oktober 1927 debuterte han på det engelske landslaget da England tapte 2-0 for i Belfast. Han spilte for Derby fram til desember 1934 da Liverpool kjøpte han for £8 000.
Cooper døde i en motorsykkelulykke i Suffolk i 1940.
Kilder
Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4 Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7472-1954-0
Maskinvare
Maskinvare (engelsk: hardware) er de fysiske delene en datamaskin eller annen teknologisk innretning består av. Begrepet brukes også om hele enheten som sådan. Eksempler på maskinvare er minnebrikker (RAM), kretskort, prosessorer (CPU), kabler, strømforsyninger (PSU), skrivere, vifter, harddisker (HDD), CD-ROM/DVD-brennere, skjermer, kabinetter, m.m.
Typer maskinvare
Eksempler:
Maskinvareutvikling
Maskinvareutvikling er en kompleks innsats som inkluderer opprettelse og optimalisering av elektronikk og mekaniske systemelementer som utfører ulike beregningsprosesser. Forbindelsen mellom disse elementene og objektene er vanligvis realisert gjennom et maskinvaregrensesnitt.
Maskinvareutvikling utføres vanligvis gjennom følgende stadier:
Forresten, det første trinnet i hardwareutviklingsprosessen er det viktigste. Tross alt reduserer riktig maskinvaredesign ikke bare prosjektbudsjettet, men forhindrer også en rekke potensielle sammenbrudd og nedetider.
Likhetene med programvareutvikling er åpenbare:
Brukere samhandler med produktene på ulike måter, produkter samhandler med andre produkter, og produkter gir utganger gitt input.
Enhver representasjon av produktspesifikasjoner fører alltid til en trestruktur, ettersom hovedtrekk dekomponeres til finere detaljer.
Mozilla
Mozillas nåværende produkter er blant annet nettleseren Firefox, e-post klienten Thunderbird, feilsporingssystemet Bugzilla og nettlesermotoren Gecko.
Arendal og omegn kunstisbane
Arendal og omegn kunstisbane også kalt Myra kunstisbane, er en bane for hurtigløp på skøyter og bandy utenfor Arendal. Banen ligger 71 meter over havet.
Fra Arendal Skøiteklub ble startet i 1877, foregikk konkurransene på islagte vann (Langsævannet i perioden 1920–1953, Longumvannet i 1906–1992 og Themsevannet i 1935) helt til 1950-tallet. Da ble det anlagt isbane på Bjønnes stadion vinterstid. Det største arrangementet som ble avholdt på denne banen var NM i 1965, med 20 000 tilskuere over to dager og TV-overføring. Utover 1970-årene gikk det nedover med skøytesporten på Sørlandet og med stadig mildere vintre ble Bjønnes stadion avviklet som skøytearena i 1980.
Utover 1990-årene ble det nytt liv i skøytesporten i byen, til tross for at de nærmeste skøytebanene lå på Dølemo og i Skien, henholdsvis 50 km og 135 km unna. Søstrene Hedvig og Annette Bjelkevik, samt Øystein Grødum var blant arendalittene som hevdet seg på nasjonalt nivå. Skøytemiljøet i byen ble dermed mye tydeligere og behovet for en egen bane ble synliggjort. I 2002 ble grunnarbeidene til den nye banen startet, og den 5. november 2004 ble den åpnet.
I desember 2005 ble allround-NM på skøyter arrangert på banen, med totalt 8 000 tilskuere over to dager. I januar 2011 ble sprint-NM på skøyter 2011 avholdt over to dager.
Sfinks
Sfinks var et fabeldyr i Midtøsten og middelhavsområdet. Det ble fremstilt noe ulikt i egyptisk, gresk og mesopotamisk mytologi, men ble ofte beskrevet som en løve med menneskehode. Den mest berømte og største avbildningen er Sfinksen i Giza, et monument som står på Giza-platået foran de tre store pyramidene utenfor Kairo i Egypt.
Historikk
I Egypt ble sfinksen fremstilt med løvekropp og mannshode. Sfinksen representerte farao, og ble stilt opp som vokter over templer og pyramider, som for eksempel Sfinksen i Giza. Den bærer hodeplagget nemes, et skjerf foldet på en måte som var forbeholdt farao. De skrånende sider på nemes erstattet løvemanen for å bringe menneskehodet i proporsjon med løvebrystet. En sprekk løper gjennom klippen der løvekroppen er smalest. Egypterne har oppdaget sprekken under arbeid med steinen og av tekniske årsaker valgt å strekke løvekroppen, slik at den er unaturlig lang.
Det lå et friluftsalter mellom forpotene til sfinksen. Her ofret man til statuen helt frem til romersk tid. Da Giovanni Battista Caviglia foretok sine utgravninger i Giza 1816-19, fant han at det fremdeles lå aske etter den siste offerilden, som trolig hadde brent i sen romertid.
En lærd araber, Abd al-Latif, besøkte stedet på 1100-tallet. Allerede dengang var sfinksen kjent under sitt nåværende arabiske navn, Abu Hol, det vil si « Far (til) redselen» eller «Redselens far». Han beskrev det vakre ansiktet, «dekket med rødlig farge, og en rød fernis så lys som om den var nymalt». Spesielt nevner han nesen, som fremdeles må ha vært på plass. Men da en annen arabisk historiker, al-Maqrizi, skrev om statuen først på 1400-tallet, var nesen gått tapt. Iallfall var sfinksens nese for lengst borte da Napoleon besøkte Giza i 1798, selv om han har fått skylden for dens forsvinning. Vi vet ikke hvem som stod bak eller hva som skjedde, men ved undersøkelser fremgikk det klart hvordan det var skjedd. Noen hamret lange spett inn i nesen, en ned fra neseroten og den andre under neseborene. Deretter ble redskapene brukt til å dytte nesen av mot høyre (sørlig retning).
I et verk utgitt i 1556, hevder André Thevet at sfinksen hadde en kjempes hode, «lagd av Isis som var elsket av Jupiter». Han avbildet statuen som et hode med krøllet hår og et hundehalsbånd av gress. Johannes Helferich publiserte en historie om en hemmelig gang som prestene entret, for å rope ut til folket mens de lot som de var sfinksens stemme. Helferich avbildet sfinksen som en kvinne med glatt hår. Nærmest kommer den danske tegneren Frederik Norden, som rakk helt til Nubia på sin ekspedisjon, utsendt av kong Christian VI. Norden utgav en illustrert beretning om reisen i 1755.
Det har den senere tid vært debattert hvorvidt sfinksen i Egypt virkelig var en «sfinks». Nærmere undersøkelser viser at hodet har vært utsatt for langt mindre erosjon enn resten av statuen. I tillegg er hodet uforholdsmessig lite i forhold til resten av kroppen. Dette tyder på at det nåværende hodet er hugget ut av statuens opprinnelige hode.
Nordisk variant
Sophus Bugge har i en artikkel om «Nordisk Mythologi og Sagnhistorie», beskrevet fabelvesenet «Finngalkan» som forekommer flere steder i den islandske sagalitteraturen. Det er en forestilling om et vesen der bakre del ser ut som et dyr, mens forparten ser ut som et menneske. Hans konklusjon er at fabelvesenet både av utseende og etymologi, må ha en sammenheng med sfinksen (onocentaurus) som ikke skyldes rene tilfeldigheter.
Caseara
Caseara er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Helgø Matsenter
Helgø Matsenter var en norsk matvarehuskjede med totalt syv butikker, alle i Rogaland. Kjeden var en del av NorgesGruppen og fokuserte blant annet på å ha et stort utvalg av lokal mat. Den første butikken var åpnet i Hillevåg i 1959 av Halvard Helgø, da under navnet Helgø Snarkjøp.
Skjervøy skole
Skjervøy skole er en tidligere skole i Osen kommune i Sør-Trøndelag.
Skolen ble lagt ned fra og med skoleåret 2003/04. Den lå på Skjervøya, og hadde seks elever i 2002. Det bor i dag (2010) ca. 20 fastboende personer på Skjærvøya, og skolen er gjort om til gjestehus.
Skrimmel Skrammel
Skrimmel Skrammel er en norsk musikalsk eventyrserie for barn på åtte episoder som gikk på NRK1 i 2007.
Den er laget og funnet på av musikkgruppen Cheezy Keys i samarbeid med regissør Johan Osuldsen. Det handler om fem gutter (Kim Arne Hagen, Morten Bergheim, Hans Petter Moen, Anders Kjepperud og Kjærand Moe) som kommer til det hemmelige og fantastiske stedet som kalles for Skrimmel-Skrammel. Skrimmel-Skrammel er en magisk lekeverden, og her finnes blant annet det mystiske orakelet Mr. Mysterioso. Orakelet kan ofte hjelpe gutta, men da må de synge og det kan ikke være en hvilken som helst låt framført på hvilket som helst vis. I hvert program ser de nærmere på forskjellige musikktyper; rap, country, rock, folkemusikk, opera, reggae og korpsmusikk. Det ble produsert av Monster Media.
Serien gikk på NRK fra 2007.
Indonesia under Sommer-OL 1968
Indonesia under Sommer-OL 1968. Seks sportsutøvere fra Indonesia deltok i to sporter under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Indonesia, som deltok for fjerde gang i et OL, vant ikke noen medaljer.
Colin Carruthers
Carruthers vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1924 i Chamonix. Han spilte på det britiske laget som kom på tredjeplass i OL-turneringen bak Canada og USA. Storbritannias resultat i finalerunden, som besto av fire lag, var 0-11 mot USA, 2-19 mot Canada og seier over Sverige med 4-3. OL-turneringen i ishockey 1924 var også det andre verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på Storbritannias OL- og VM-lag 1924 var; William Anderson, Lorne Carr-Harris, Colin Carruthers, Eric Carruthers, Guy Clarkson, Ross Cuthbert, Geoffrey Holmes, Hamilton Jukes, Edward Pitblado og Blaine Sexton.
Fire år senere, under vinter-OL 1928 i St. Moritz var Carruthers med på det britiske ishockeylaget som kom på kom på fjerdeplass, bak Canada, Sverige og Sveits. OL-turneringen var også både verdens- og europamesterskap og Storbritannia kom på tredjeplass bak Sverige og Sveits og vant bronsemedaljene i det trettende europamesterskapet i ishockey.
Scramble
Scramble er en spilleform i golf som brukes i enkelte turneringer. Scramble spilles vanligvis av fire spillere, men det kan også spilles med kun to spillere, tre spillere, eller to og to spillere mot hverandre. Reglene er slik at hver spiller slår ut på hvert hull. Deretter velger man det beste av utslagene og alle spillerne spiller videre fra det punktet hvor dette utslaget ligger. Man velger igjen det beste av disse andreslagene, og alle spillerne spiller videre derfra. Slik fortsetter man helt til ballen er i hullet. På denne måten er det vanlig å oppnå svært lav score, og dersom man spiller med handicap er det vanlig å avkorte dette med en brøk, for eksempel ½, ⅓ eller ¼.
Edinburgh Castle
Beskrivelse
Edinburgh Castle ligger på toppen av Royal Mile («Den Kongelige Mil», egentlig 1,61 km), hovedgaten i den gamle byen som leder ned til Holyrood Palace. Festningen er åpen for turister og blir bestyrt av foreningen Det historiske Skottland. Stedet er den største turistattraksjonen i Skottland målt etter billettinntekter.
Festningen ligger på toppen av en vulkansk plugg. Tre av sidene er beskyttet av rette, bratte bergvegger og den eneste adkomsten er på den fjerde og østlige siden. Historisk lå en innsjø (skotsk: loch) på nordsiden av festningen, kalt for Nor’Loch. Innsjøen ble tømt i den georgianske tiden da den nye byen ble bygget og festningen hadde mistet mye av sin forsvarsfunksjon. Nor’Loch ble da brukt som en åpen kloakk. I maleriet til høyre fra 1780 kan innsjøen sees til høyre.
Man kommer vanligvis inn i festningen via paradeplassen, The Esplanade, som er en lang, brosteinsbelagt bakkehelling mellom festningen og Royal Mile. Esplanaden er stedet hvor det årlige Edinburgh Military Tattoo blir holdt, en oppvisning av militærdrill og militærmusikk, hvor også HM Kongens Garde har utmerket seg gjennom flere år. Stedet ble i tidligere år benyttet til parader og drilling for festningsgarnisonen. På maleriet ville Esplanaden ha ligget til venstre, men var den gang ikke anlagt ennå. Ved inngangsplassen ligger en sylindrisk kanonstilling kalt «Half Moon Battery», synlig til venstre på maleriet. Kanonstillingen ble anlagt i 1574.