cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2020/21 – Langdistanse menn
Den 36. offisielle Verdenscupen i hurtigløp på skøyter – Langdistanse menn (engelsk: ISU World Cup Speed Skating 2020/21 – World Cup Men Long Distances) ble arrangert vintersesongen 2020/21.
Kalender
Kalenderen for langdistanse menn i verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2020/21 var som følger :
Sammenlagt
Ved lik sammenlagt poengsum så ble løperne rangert etter regel nummer 7.1 i ISU Communication 2360.
Nasjonale deltagerkvoter
Liste over nasjonale deltagerkvoter per konkurranse.
Andre nasjoner kunne delta med maksimalt en deltager på distansen per konkurranse.
America’s Best Dance Crew (sesong 6)
America's Best Dance Crew, som ofte er kortet ned til ABDC, er et amerikansk tv-show der dansegrupper konkurrerer om å bli USAs beste dansegruppe. Showet er produsert av American Idol-dommer Randy Jackson. ABDC sendes på MTV. Sesong 6 ble kalt "Season of the Superstars", fordi gruppene danser til én spesifikk artist hver uke, som er forskjellig fra de tidligere sesongene.
Programleder er tidligere tenor-skuespiller Mario Lopez, og dommere er hiphop-artist og danser Lil Mama, 'N Sync-medlem JC Chasez og tidligere vinner av konkurransen med gruppen Quest Crew, «D-Trix». Vinneren av sesong 6 var IaMmE.
Auditions
Auditions ble holdt i Chicago, Houston, New York og Los Angeles.
Uke 1: Lil Wayne (7. april 2011)
Gruppene danset til sanger av Lil Wayne. Sendingen åpnet med et gruppenummer til "6 Foot 7 Foot".
Uke 2: Kesha (14. april 2011)
Gruppene danset til sanger av Kesha. Sendingen åpnet med et gruppenummer til "We R Who We R".
Uke 3: Black Eyed Peas (21. februar 2011)
Gruppene danset til sanger av The Black Eyed Peas. De fikk også utdelt utfordringer av The Black Eyed Peas selv.
Uke 4: Katy Perry (28. april 2011)
Gruppene danset til sanger av Katy Perry. De fikk også utdelt utfordringer av Katy Perry selv.
Uke 5: Rihanna (5. mai 2011)
Gruppene danset til sanger av Rihanna. De fikk også utdelt dancehall-utfordringer fra Rihannas koreograf.
Uke 6: Justin Bieber (12. mai 2011)
Gruppene danset til sanger av Justin Bieber. De fikk også utdelt utfordringer av Justin selv basert på hans siste film Never Say Never.
Kigoma lufthavn
Kigoma lufthavn er en flyplass som betjener byen Kigoma i den tanzanianske regionen Kigoma.
America’s Best Dance Crew (sesong 6)
Uke 7: Nicki Minaj (19. mai 2011)
Gruppene danset til sanger av Nicki Minaj. De fikk også utdelt utfordringer av Nicki selv, basert på hennes alter egos. Sendingen åpnet med et gruppenummer til "Massive Attack" av Nicki Minaj og Sean Garrett.
Uke 8: Kanye West (26. mai 2011)
Gruppene danset til samme sanger av Kanye West basert på dansestiler presentert av America's Best Dance Crew (sesong 5)s vinner Poreotics. Sendingen åpnet med et gruppenummer til "All of the Lights" av Kanye West, Rihanna, Alicia Keys og Elton John. Etter dansestil-utfordringen laget gruppene en valgfri opptreden med valgfri musikk, kostymer og tittel på opptreden.
Uke 9: Battle (2. juni 2011)
Først danset gruppene en forlenget versjon av dommernes favorittnumre om igjen. Etter dette danset de to gjenværende gruppene mot hverandre i en battle DJ-et av Swizz Beatz.
Uke 10: Finale (5. juni 2011)
De to gjenværende gruppene åpnet sendingen med et gruppenummer. De tidligere vinnerne returnerte for å opptre igjen. IaMmE ble avslørt som vinneren av America's Best Dance Crew, og ble den første vinneren fra sør, og ikke fra vest, som alle de andre vinnerne fra sesong 1-5.
Den blå lanterne
Den blå lanterne var en restaurant på Lyngør som drev i over 30 år.
Fuyu (Songyuan)
Fuyu (kinesisk: 扶余县; pinyin: Fúyú Xiàn) er et fylke i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Songyuan.
Den blå lanterne
Den holdt til i et skipperhus fra 1860 som i sin tid ble flyttet fra Risøya til Holmen på Lyngør og eid av Ole Peder Risøe. I matrikkelen fra 1887 oppgis det at det er landhandel i huset, som hadde 25 dører og 22 vinduer. I 1912 overtok Inga Brekke husholdningshandelen og drev denne til 1960-tallet.
Erling Brunborg startet restauranten og fikk skjenkerett i 1971. Asbjørn Andersen overtok driften i 1978 og drev stedet i 27 år. Restauranten ble nedlagt i 2005.
Fuyu (Songyuan)
Befolkningen var på 736,683 innbyggere i 1999.
Administrative enheter
Fuyu består av ni storkommuner og 17 kommuner.
Storkommuner:
Kommuner:
Aleksej Lobanov-Rostovskij
Fyrst Aleksej Borisovitsj Lobanov-Rostovskij (russisk: Алексе́й Бори́сович Лоба́нов-Росто́вский, født 20. desember 1824 i guvernementet Voronezj i Russland, død 30. august 1896) var en russisk diplomat.
Bakgrunn
Aleksej Lobanov-Rostovskij kunne føre sine aner tilbake til den legendariske fyrsten Rurik. Han fikk sin utdannelse ved lyseet i Tsarskoje Selo. Som 20-åring var han klar til å tre inn i det russiske diplomatis tjeneste.
Diplomatisk karriere
Lobanov hadde sin tidlige diplomatiske virksomhet lagt hovedsakelig til Konstantinopel, der han i 1856 ble legasjonsråd, 1859-63 var envoyé og 1878-79 ambassadør, det vil si fra avslutningen av den russisk-tyrkiske krig. Innen ett år hadde han ved sin politiske kompetanse klart å gjenopprette den ro vedrørende det orientalske spørsmål, etter den uorden som var oppstått på grunn av hans forgjenger grev Ignatievs foretaksomhet.
Innimellom var han blant annet 1868-78 innenriksministersadjoint.
I september 1879 ble Lobanov russisk ambassadør i London. Han ble forflyttet i 1882 til Wien og i januar 1895 til Berlin.
Utenriksminister
Senere i 1895, i mars, ble han utnevnt til utenriksminister, etter Nikolaj von Giers.
Med sjelden kraft og dyktighet benyttet han seg av de gunstige forhold som tsar Aleksander IIIs politikk hadde skapt, og oppnådde betydelige resultater i Østasia. Lobanov var en av opphavsmennene bak den såkalte «trippelintervensjonen», der Russland, Frankrike og Tyskland tvang Japan til å avstå fra visse landevinninger i Shimonosekitraktaten i 1895. Til gjengjeld klarte Lobanov å utvirke en rekke konsesjoner fra Kina etter den såkalte Li-Lobanov-avtalen, som Lobanov og Li Hongzhang sluttet i 1896 og gav Russland vidstrakte privilegier i Mandsjuria.
Lobanov virket også for å konsolidere den russiske innflytelse på Balkanhalvøya.
Lobanov døde plutselig av hjerteslag i en jernbanekupé på reise fra Wien til Kiev 30. august 1896.
Bente Landøy
Bente Landøy (født 16. desember 1972) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Fri IL og Haugesund IL.
Hun vant 9 NM-gull på 5 000 meter, 10 000 meter, terrengløp og halvmaraton i perioden 1998 til 2004.
Fuyu (Qiqihar)
Fuyu (kinesisk: 富裕县; pinyin: Fùyù Xiàn) er et fylke i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Qiqihar.
Befolkningen var på 299,462 innbyggere i 1999.
Mandsjuiskspråklig minoritet
Landsbyen Sanjiazi (三家子, mandsjuisk: Ilan Boo) i kommunen Youyi er en av de få landsbyer i Kina der det fortsatt (2012) skal finnes noen eldre mennesker med mandsjuisk morsmål.
Dawujia i Aihui i byprefekturet Heihe er en annen slik landsby.
Administrative enheter
Storkommuner
Kommuner:
Orconectes perfectus
Orconectes perfectus er en art av ferskvannskreps innenfor slekten Orconectes (familie Cambaridae, orden Reptantia) som inngår i den store gruppen av såkalte tifotkrepser. Dette er ferskvannskreps som på engelsk oftest kalles «crayfish».
Orconectes perfectus er en av de om lag 85 artene i slekten, og lever i elver og innsjøer i delstatene Alabama og Mississippi.
Artens taksonomiske plassering
En moderne oppdatering av systematikken til artene i slekten gis her med basis i WoRMS-databasens systematikk fra 2013, og med basis i Fetzner et al (2005):
Jane Horney
«Jane» Ebba Charlotta Horney (gift Granberg; født 8. juli 1918 i Stockholm i Sverige, død 20. januar 1945 i Øresund) var en svensk/dansk kvinne som den 20. januar 1945 ble likvidert av medlemmer av den danske motstandsbevegelsen på fiskebåten «Tärnan» i Øresund mellom Höganäs i Sverige og Rungsted i Danmark. Gestapo i Danmark trodde at hun var britisk eller sovjetisk agent, og det ble etter krigen benektet at hun var Gestapo-agent. Abwehr-offiserer benektet i forhør hos Säkerhetspolisen (Säpo) at hun noensinne var agent for Abwehr. Hun ble skutt og liket senket i Øresund vektet ned med jernkjettinger, og er aldri blitt funnet.
Bakgrunn
Jane Horney var datter av sivilingeniør Fredrik Horney og hans danske kone som var sykepleier og medlem av pinsebevegelsen. Horney var eldst av tre søsken: Jane (Ebba), Johan og Britt-Marie. Hun gikk på Anna Sandströms strenge privatskole for piker i Stockholm. Etter 7. klasse forlot hun skolen og forsøkte å ta en realeksamen i Hässleholm, men oppholdet varte kun ett års tid. Horney tok aldri eksamen. I 16-årsalderen begynte Horney å kalle seg for Jane som for henne hørtes mer romantisk.
Som 14-åring ble hun sendt på privatskole i England i ett års tid for å lære seg engelsk. Hun bodde i London hos en gammel bekjent av sin far der det var meningen at hun skulle lære husholdning. Som 16-årig fikk hun førerkort til motorsykkel og kjøpte en motorsykkel til 75 kroner. Den kjørte hun til København og oppga å ha deltatt i 3-4 motorløp i Sverige. Som 18-åring kjøpte hun en Ford 1928 som var rød, fordi hun mente den ville matche hennes eget røde hår.
Som 19-åring reiste Horney til Grønland som turist. Turen var svært dyr, så hun henvendte seg til Grønlandske Handel og fikk arbeid på Disko. Turen begynte i april 1938 og sluttet i januar 1939. Deretter vendte hun hjem til sine foreldre på Arkitektvägen 69 i Stockholm, hvor hun lærte å skrive på maskin og begynte å selge sine reiseopplevelser fra Grønland til Stockholms-Tidningens søndagsbilag. Redaktøren av bilaget, Herje Olof Sixten Granberg, ble forelsket i henne.
Agentvirksomhet
Den 27. desember 1939 giftet Jane seg med redaktør Granberg i Bromma kirke i Stockholm. Høsten 1941 fikk han tilbudt arbeid som Aftonbladets korrespondent i Berlin, og ekteparet Granberg bosatte seg i Bayrische Strasse 9, men i 1943 ble de skilt.
Horney fikk ansettelse hos Skandinavisk Telegram Bureau i København. Bosatt i Berlin møtte hun diplomater og pressefolk, noe som gjorde henne interessant for etterretningsfolk som tyskeren Horst Gilbert, som var dansk gift og bodde i Sortedam Dossering 29 ved Sortedamssøen i København. Under første verdenskrig hadde han vært stabsoffiser i den tyske hær; deretter reiste han til Sovjetunionen, hvor han hjalp med å bygge opp Den røde armé. I den forbindelse lærte han Aleksandra Kollontaj å kjenne. I 1934 var Gilbert implisert i Ernst Röhm-affæren og Kurt von Schleichers påståtte kuppforsøk mot Hitler. Han havnet derfor i fengsel, men i 1936 ble han sendt til Danmark som etterretningsoffiser. Han ble regnet som admiral Canaris' mann. I likhet med Canaris skal han have vært implisert i attentatet mot Hitler 20. juli 1944. Den 14. oktober 1944 ble Gilbert skutt ned og dødelig såret på sitt kontor på Sortedams Dossering 29 av en dansk motstandsgruppe ledet av den tidligere nonnen Ella von Cappeln. Han døde en måned senere.
Gilbert var også mistenkt for å være sovjetagent. Det skyldtes at det i januar 1944 lyktes ham med Horney som kurér å arrangere et møte med sin gamle venninne Kollontaj i Stockholm. Hos Gilbert hadde Horney samme vinter møtt Regierungsrat Ernst Züchner. De to menn drøftet muligheten for en separatfred mellom Tyskland og Sovjetunionen. Ifølge Züchner handlet Gilbert på vegne av admiral Canaris.
Major Otto Mayr-Arnold, som hadde arbeidet i København, påstod i bladet Heim und Welt i 1953 at Horney som hans agent hadde levert fjorten rapporter. Denne påstanden har flere trukket i tvil. Men hun hadde forbindelser i Sverige med allierte etterretningsfolk, som SOEs sjef for danske anliggender, Ronald Turnbull. Hun rapporterte også til det svenske sikkerhetspolitiet, Säpo, ved Martin Lundqvist og Otto Danielsson. Danielsson brukte henne fordi hun «ikke hadde moralske betenkeligheter» ved å oppsøke agenter og late som om hun var forelsket i dem. I avhør bekreftet Horney overfor Säpo at hun hadde hjulpet Gilbert til å møte Kollontaj ved å ta kontakt med TASS-korrespondenten Aleksander Pavlov i Stockholm; Pavlov var tilknyttet NKVD. Hun skal også ha gitt den svenske kommunisten Per Meurling opplysninger om tyske troppetransporter langs den svenske østkyst. Meurling, som endte opp som redaktør av Cocktail, hadde også Lulu Ziegler i sin tjeneste.
Ifølge Jan Bergmans bok Sekreterarklubben hørte Horney til blant de unge kvinnene som den svenske militære etterretningstjenesten, C-byrån, benyttet seg av. Jan Bergmans mor var en av disse agentene, som selv kalte seg Sekreterarklubben. I boken fremkommer at Säpo lekket opplysninger til sine tyske kolleger i Gestapo, mens C-byrån samarbeidet med Finland og de allierte. Skåne-politiet for sin del sympatiserte med den danske motstandsbevegelsen. Da denne fikk for seg at Horney var tysk agent, fikk de frie hender til å henrette henne uten lov og dom.
Drapet
Den danske motstandsmannen «Flammen» fortalte sommeren 1944 en annen motstandsmann, Frode Jakobsen, at han hadde fått ordre om å drepe en svensk dame som het Jane Horney Granberg. Han spurte hva Jakobsen mente om det. Ifølge Jakobsen svarte han at han aldri hadde hørt om henne, og derfor ikke hadde noen formening om «drapets berettigelse eller nødvendighet». Flammen forsøkte forgjeves å likvidere Horney da hun i juli besøkte København, og i august reiste han til Stockholm i håp om å komme på skuddhold. Ifølge Jakobsen var det englenderne som via SOE hadde gitt ordre til drapet, men i Sverige fortalte Flammen at ordren kom fra Danmark. SOEs ledelse i Stockholm satte da også en stopper for at «Flammen» fikk gjennomført drapet, og en uke senere vendte han tilbake til Danmark.
Nevado Sajama
Nevado Sajama (6 542 moh.) er en utdødd stratovulkan som ligger i Sajama nasjonalpark i Bolivia, på altiplano i Andesfjellene og nær sørvestgrensen mot Chile. Vulkanen utgjør det høyeste fjellet i Bolivia, og den er nest høyeste vulkan i verden, etter Ojos del Salado. Nevado Sajama hadde sitt siste utbrudd for omkring 679 000 år siden. Krateret er ikke synlig, siden toppen er dekket av en permanent iskappe.
Jane Horney
Drapet
Den 14. august 1944 inneholdt det illegale bladet Information en advarsel om at Jane Horney var spion og angiver, og beskrev hennes omgangskrets. Hun ble arrestert av svensk politi den 29. september 1944, men ble etter lange forhør løslatt den 14. oktober.
Nevado Sajama
Nevado Sajama ble første gang besteget den 4. oktober i 1939, av Joseph Prem og Piero Ghiglione. De klatret ei rute langs nordvestryggen. Prem prøvde seg første gang (langs nordvestryggen) alene i 1927, men måtte gi opp da han nådde til cirka 6 200 moh. I 1931 nådde Prem og W. Stricker til omtrent samme høyden langs nordsiden av fjellet.
Jane Horney
Drapet
På en fest like etter julen 1944 møtte motstandsmennene Sven Aage Geisler («Store-Bjørn») og Asbjørn Lyhne («Lille-Bjørn») Horney, som ble tiltrukket av Geislers sjarm. I hennes selskap brukte Geisler og Lyhne i de neste uker en hel formue fra etterretningsvesenet i det hektiske stockholmske nattelivet. Danskene kunne ikke skyte en svensk statsborger på svensk jord. I stedet avtalte de at de skulle vinne Horneys tillit og deretter lokke henne med til Danmark slik at hun kunne renvaske seg for beskyldningene om spionasje.
Den 17. januar 1945 tok hun nattoget til Malmö ledsaget av Geisler, Lyhne og venninnen Bodil Fredriksen (en dansk motstandskvinne som også skulle hjem, og som trodde at det samme gjaldt Horney). I Malmö overnattet de fire på Grand Hotel, i dag Savoy, hvor Horneys drapsmann var innlosjert. Her ventet de på å bli sendt illegalt over Øresund. En portier på hotellet fortalte senere politiet at han ut fra deres oppførsel oppfattet Horney og Geisler som forlovede. Da Horney fikk å vite at Geisler og Lyhne ikke skulle med over Øresund likevel, insisterte hun på å feire avskjeden med en middag på Hotel Savoy om aftenen 19. januar. Etter middagen reiste Horney og venninnen sammen med drapsmannen ved ti-tiden med forskjellige drosjer til Höganäs ved Helsingborg. Like etter midnatt forlot de havnen i en fiskebåt.
Sannsynligvis ga den danske etterretningsoffiseren Nils Bjarke Schou ordre om drapet på vegne av SOE. Historikeren Hans Christiansen Bjerg hevder i sin bok Ligaen at SOE stod bak drapet, men uten å dokumentere det, mens journalisten Erik Nørgaard i sin bok synes å mene at initiativet kom fra danskene selv, men at britene senere påtok seg ansvaret.
Etterforskning
Horneys far anmeldte saken til politiet, og på hans oppfordring foretok det svenske utenriksministeriet en granskning av dødsfallet i juli 1945. I juli 1946 fant det sted et møte mellom blant andre den senere statsminister Tage Erlander, sjefen for det danske justisministerium Eivind Larsen, og Frode Jakobsen. Danskene anså det som bevist at Horney hadde vært spion for tyskerne og blitt likvidert som ledd i en krigshandling, og at det var skjedd i dansk farvann. Säpo betvilte imidlertid fortsatt at Horney var tysk agent. Som statsminister uttalte Erlander i 1956 at det ut fra svenske politimyndigheters undersøkelser ikke var bevist at Horney var spion: «Därmed är givetvis icke sagt att hon skulle vara oskuldig.» Året etter konkluderte Malmø-politiet at det ikke var etterretningsvirksomhet, men «eventyrlyst og seksuelt begjær» som hadde motivert Horney til å oppsøke tyskere.
På møtet i juli 1946 leverte Frode Jakobsen både en skriftlig og en muntlig redegjørelse for Horney-saken. Den var usann på sentrale punkter, og svensk politi fortsatte å etterforske saken langt inn i 1950-årene. I oktober 1947 påstod Lyhne (som i mai samme år var idømt tre måneders fengsel for dokumentfalsk) overfor politiet i Helsingborg å være delaktig i drapet. Han påstod at det var ham som hadde spilt kjæreste med henne de siste to uker før likvidasjonen. Deretter forsøkte han imidlertid å trekke tilståelsen sin tilbake. Han ble reddet ut av knipen av en telefonsamtale fra Frode Jakobsen.
I september 1983 uttalte Jakobsen seg til avisen B.T. om sin oppringning. Ifølge Jakobsen løslot svensk politi Lyhne først etter at Jakobsen hadde forsikret at tilståelsen kun var skryt. Etterpå hadde han imidlertid innskjerpet overfor Lyhne at han ikke ville kunne hjelpe ham en annen gang. Om Geisler og Lyhne sa han videre at de to ikke var «noen man ønsket å ha med». Lyhne forklarte Jakobsens hjelpsomhet med at han «hadde noe» på Jakobsen.
I september 1948 ble Sven Aage Geisler arrestert i Malmö, mistenkt for likvideringen, noe han benektet. Geisler ble selv funnet drept i november 1968.
Konspirasjonsteorier
Et rykte ville ha det til at Jane Horney ikke ble drept i 1945, men at det var Bodil Frederiksen som ble drept om bord på fiskebåten ute i Øresund. Frederiksen døde imidlertid først i 1963. Én versjon gikk ut på at Horneys død i 1945 skulle være en dekkhistorie fabrikert for å få smuglet prinsesse Margrethe og et annet medlem av den danske kongefamilien til Sverige. Ifølge ryktet levde Horney helt frem til 3. april 2003, og skulle være død av naturlige årsaker i England etter å ha vært engelsk agent i etterkrigstiden. All påstått «dokumentasjon» for dette er avslørt som forfalsket.
Caribitroides (Caribitroides) tuxtlensis
Caribitroides (Caribitroides) tuxtlensis er en art i underslekten Caribitroides (Caribitroides) i slekten Caribitroides innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Benedikt XV
Benedikt XV, født Giacomo della Chiesa (født 21. november 1854 i Genova i kongedømmet Sardinia, død 22. januar 1922 i Roma) var pave fra 3. september 1914 til sin død i 1922. Hans pontifikat ble i det vesentligste preget av første verdenskrig og dens politiske, sosiale og humanitære konsekvenser i Europa.
Bakgrunn
Della Chiesa kom fra en adelig familie. Hans far var markien Giuseppe della Chiesa og moren var Giovanna Migliorati.
Han tok den juridiske doktorgrad i 1875. Deretter bad han sin far om tillatelse til å studere til prest. Det fikk han lov til. Faren insisterte imidlertid på at hans sønns teologiske studier skulle foregå i Roma, for å sikre at han ikke endte som landsbyprest. I Roma var han seminarist ved Almo Collegio Capranica og studerte teologi og kanonisk rett.
Prest
Han ble presteviet i Roma den 21. desember 1878 av kardinal Raffaele Monaco La Valletta, få dager etter at Kardinalkollegiet hadde valgt Leo XIIIs til pave. Han studerte ved Pontificia Accademia dei Nobili Ecclesiastici (det pavelige diplomatakademi), før han tok fatt på virket som pavelig diplomat. I perioden 1883–1887 var han i Madrid som sekretær for nuntius Mariano Rampolla. Da Rampolla senere ble kardinalstatssekretær, fulgte della Chiesa med som sekretær.
Erkebiskop
I 1907 var det slutt på hans diplomatiske tjeneste, ettersom pave Pius X utnevnte ham til erkebiskop av Bologna dette året.
Kardinal
Den 13. desember 1913 døde kardinal Rampolla. Den 25. mai 1914 ble della Chiesa kreert til kardinal, med Santi Quattro Coronati al Laterano som tittelkirke.
I takt med at verdenskrigen nærmet seg, reiste spørsmålet seg om hvilken allianse Italia skulle inngå i. Pave Pius X døde den 20. august 1914, bare noen uker etter krigsutbruddet.
Pave
Konklavet åpnet i slutten av august 1914. Giacomo della Chiesa ble valgt til pave (fremfor Domenico Serafini) den 3. september. Han tok navnet Benedikt XV, til minne om pave Benedikt XIV, som også hadde vært erkebiskop av Bologna. På grunn av det uavklarte spørsmål om Romas status, fulgte han sine to forgjengeres eksempel og trådte ikke ut på balkongen på Peterskirken for å gi urbi et orbi-velsignelsen til folkemengden.
Benedikt XV kalte krigen «Europas selvmord». Benedikts første encyklika var en oppfordring til våpenhvile og fred. Oppfordringen til våpenhvile kom i forbindelse med julen 1914, men ble ignorert av krigens parter. Paven protesterte mot den inhumane krigføringen, men forholdt seg nøytral i forhold til de krigførende parter.
Den 1. august 1917 fremla Benedikt en syvpunkters fredsplan som gikk ut på at
Storbritannias myndigheter reagerte positivt, men folkeopinionen der var mer delt. USAs president Woodrow Wilson avviste planen. Bulgaria og Østerrike-Ungarn var også positivt stemt, mens Tyskland gav et tvetydig svar. Benedikt oppfordret også til forbud mot tvangsutskrivelse til krigstjeneste, noe han skulle gjenta i 1921.
Pave Benedikt hadde i 1917 promulgert den første Kirkerettskodeks; tidligere hadde kirkens lover bestått av autoriserte kompilasjoner av dekreter og andre bestemmelser. Arbeidet med denne Codex hadde pågått i lang tid, under ledelse av Pietro Gasparri og Eugenio Pacelli (den senere Pius XII) siden Pius Xs tid.
Død
Benedikt ble syk av influensa som gikk over til en en alvorlig lungebetennelse. Han døde i januar 1922. Hans gravmonument, utført av Pietro Canonica, er i annet kapell på venstre side i Peterskirken. Hans levninger hviler i krypten under selve kirken.
Den neste som ble valgt til pave som tok navnet Benedikt var Benedikt XVI - kardinal Joseph Ratzinger -, som ble pave i 2005.
Dongliao
Dongliao (kinesisk: 东辽县; pinyin: Dōngliáo Xiàn) er et fylke i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Liaoyuan.
Befolkningen var 390,519 i 1999.
Fylket har sitt navn etter elven Songliao, som har sitt utspring her.
Administrative enheter
Storkommner:
Caribitroides (Mexitroides) chiapensis
Caribitroides (Mexitroides) chiapensis er en art i underslekten Caribitroides (Mexitroides) i slekten Caribitroides innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Juha Sipiläs regjering
Juha Sipiläs regjering var Finlands statsråd fra 29. mai 2015 til 6. juni 2019. I starten utgikk regjeringen fra Centern, Samlingspartiet og Sannfinnene.
Etter at Jussi Halla-aho ble valgt til leder for Sannfinnene 12. juni 2017 erklærte statsminister Sipilä og lederen for Samlingspartiet, Petteri Orpo, at de ikke lenger ønsket å fortsette samarbeidet med Sannfinnene. Dagen etter trakk 20 parlamentarikere seg ut av Sannfinnene og startet partiet Blå framtid. Dette partiet tok over Sannfinnenes plass i regjeringen, og satt i den til regjeringen gikk av.
João José Pereira
João José Pereira (født 28. desember 1987) er en portugisisk triatlet.
Han representerte Portugal under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 5.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo ble han nummer 27.
Aker og Follo fogderi
Aker og Follo fogderi (Aggers og Follougs Fogderie) var en administrativ enhet (fogderi) i Akershus stiftamt opprettet 1693 ved sammenslåing av Aggers og Follougs fogderi. Disse embetene var opprettet på 1500-tallet under Akershus len.
Landets fogderier ble avviklet i perioden 1898-1919.
Teiebær
Teiebær eller tågebær (Rubus saxatilis på latin) er en urt i rosefamilien. Blomstene er hvite, og har spiselige steinfrukter, som minner om bær. Det holder for det meste til på mørke steder med mye stein, og kalk i jordsmonnet. Teiebær er i slekt med bringebær og molte, men har en løsere sammensetning og har et lysere, nesten gjennomskinnelig fruktkjøtt. På svensk heter den «stenbär».
Taepodong-1
Taepodong-1 er et nordkoreansk tretrinns ballistisk missil og forgjengeren til missilet Taepodong-2.
Taepodong-serien er basert på det internasjonalt kjente Scud-missilet som blant annet ble benyttet av Irak under Gulfkrigen og har plass til en nyttelast på mellom 700-1000 kg.
Taepodong-1 kan både benyttes til våpenlast, samt for å sende satellitter ut i jordbane.
31. august 1998 offentliggjorde Nord-Korea at en hadde sendt opp satellitten Kwangmyŏngsŏng ved hjelp av en Taepodong-1, fra rakettoppskytningsbasen Musudan-ri i Kilchu på østkysten. Vestlige kilder fortalte aldri at satellitten var sendt til jordbane, trolig fordi tredje trinn ikke fungerte og satellitten falt i sjøen. Andre kilder mener oppskytningen var en suksess, deriblant nordkoreanske.
Sednoide
En sednoide er et transneptunsk objekt med perihelium større enn 50 AE og en store halvakse større enn 150 AE. Bare to objekter er kjent fra denne populasjonen, 90377 Sedna og, som begge har periheler større enn 75 AE, men det antas at der finnes mange flere.
Marten Van Riel
Marten van Riel (født 15. desember 1992) er en belgisk triatlet.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 6.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo ble han nummer 4 individuelt og 5 i blandet stafett.
Caribitroides (Mexitroides) pecki
Caribitroides (Mexitroides) pecki er en art i underslekten Caribitroides (Mexitroides) i slekten Caribitroides innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Dunkleosteus terrelli
Dunkleosteus terrelli er en prehistorisk fiskeart som levde for 377 millioner år siden (i perioden Devon. Den kunne bli opp til 11 meter lang, og veide cirka 1 tonn.
De fleste arkeologiske funn har bestått av hoder med lite indikasjoner på hvordan bakkroppen har sett ut. Man har derfor sluttet at bakkroppen har vært vesentlig bløtere med hensyn til skjelett, skjell eller panser. Funnene er stort sett gjort rundt de områder som utgjorde kysten av Nord-atlanteren på den tid.
Den hadde, ifølge dataanimerte rekonstruksjoner ett sterkere bitt enn noen annen fisk som noensinne har levd, og kunne bite en hai i to med ett enkelt bitt. Dunkleosteus terrelli kunne bite fra seg fire ganger kraftigere enn Tyrannosaurus rex og åpne og lukke kjeven på brøkdeler av et sekund. Dunkleosteus hadde ikke tenner, men sakseformede kjever som var en del av skallet den hadde på hodet. Dette førte til at den kunne bite alt den jagde på i to.
Hauk
Hauk kan sikte til:
Augusta Bogsrud
Serine Augusta «Gussi» Bogsrud (født Serine Gustava Syvertsen 28. april 1867 i Grimstad, senere Augusta Gade, død 15. desember 1948) var en norsk skuespillerinne.
Familie
Etter Thorvald Bogsruds død giftet hun seg med redaktør Herman Gade, og flyttet til Son.
Liv og virke
Før og etter et Amerika-opphold i slutten av 1890-årene opptrådte «Gussi» ved flere teatre i Kristiania, for eksempel Victoria, Alhambra og Olympen (Grønlands folketeater), og reiste på turné med fru Widgren-Norrbys selskap. Hun opptrådte dessuten som sanger av romanser og folkeviser.
Kuriosa
Augusta Bogsrud skal ha stått modell for Christian Krohgs maleri Albertine i politilegens venteværelse (men ikke for romanen].
Jørn Riel
Riel er radiotelegrafist og navigatør og etter endt utdannelse deltok han i Lauge Koch-ekspedisjonen fra 1951 til 1953. De følgende 10 årene var han utstasjonert på Grønland. Han var senere engasjert som FN-observatør.
Han debuterte i bokform med ''Mine fædres hus 1. En fortælling hvoraf man får et smukt ansigt'' i 1970.
Riel mottok De Gyldne Laurbær i 1994 og Det Danske Akademis Store Pris i 2010. Han har mottatt Statens Kunstfonds hædersydelse siden 2004.
Ella von Cappeln
Ella Margrethe von Cappeln (født 22. mai 1907 i Aalborg i Danmark, død 11. mars 1969 i Gentofte) var en dansk katolsk nonne i St. Josefsøstrenes orden som etter å ha forlatt ordenslivet ble en av de få kvinner som i den danske motstandsbevegelse under annen verdenskrig deltok i likvideringer.
Jazz (album)
Jazz er ei plate fra 1978 av det britiske rockebandet Queen. Dette er bandets syvende studioplate, og bestod av en miks av musikkstiler, fra disko-funk («Fun It») til vaudeville («Dreamer's Ball») til god gammel rock & roll («Dead on Time»). Den inneholder – merkelig nok – ikke noe jazz, unntatt musikkhall-swingen i «Dreamer's Ball». Plata kom på 6.-plass på Billboard 200-lista i USA.
Bandet hadde planer om å selge plata sammen med en plakat av et sykkelkappløp med nakne damer for å promotere «Fat Bottomed Girls», men dette var i USA bare tilgjengelig via postordre for ikke å oppildne kjøpere.
I notene til sangen «Dead on Time» står det ved tordenen i slutten av sangen, «Thunderbolt courtesy of God».
Anaplastisk oligodendrogliom
Anaplastisk oligodendrogliom er en svulst neuroepitelial som antas å stamme fra oligodendrocytter, en type gliacelle. I klassifiseringen av hjernesvulster i Verdens Helseorganisasjon (WHO), er anaplastisk oligodendrogliom klassifisert i karakter III. I løpet av sykdommen kan de degenerere til Glioblastom av klasse IV fra WHO. De aller fleste oligodendrogliomer forekommer sporadisk, uten påvist årsak og uten overføring innenfor en familie.
Jazz (album)
Singler
Fire singler ble utgitt fra denne plata.
Anaplastisk oligodendrogliom
Patogenesen
Anaplastisk oligodendrogliom (Malignitet) tilhører gruppen av gliomer diffus og stammer fra sentralnervesystem (hjerne og ryggmargen) fra av stamceller forløper av oligodendrocytter. Denne svulsten forekommer hovedsakelig midt i voksen alder med en topp i frekvens i 4e personvern og informasjonskapsler 5e tiår av livet.
Diagnose
Den viktigste diagnostiske prosedyren er magnetisk resonanstomografi (MRI). Noen ganger, utenom rutinediagnostikk, vises metabolismen i vevet ved bruk av positronemisjonstomografi (PET). Diagnosen bekreftes ved finvevsundersøkelse etter en operasjon. Anaplastiske oligodendrogliomer viser ofte tap av genetisk materiale. Omtrent 50 til 70% av WHO grad III anaplastiske oligodendrogliomer har kombinert alleltap på den korte armen til kromosom 1 (1p) og den lange armen til kromosom 19 (19q). Denne endringen blir for det meste referert til som "1p / 19q Co Deletion". Det kan sees på som gunstig for pasienten og gjør en respons på stråling eller kjemoterapi mer sannsynlig. Betegnelsen grad III oligodendrogliom (høy grad) subsumerer generelt de tidligere diagnosene anaplastisk eller malignt oligodendrogliom.
Behandling
Kirurgi kan bidra til å redusere symptomene forårsaket av svulsten. En fjerning så fullstendig som mulig av svulsten som er synlig på MR, foretrekkes, forutsatt at plasseringen av svulsten tillater det. Siden cellene i et anaplastisk oligodendrogliom vanligvis allerede har migrert inn i hjernevev på diagnosetidspunktet er en fullstendig kirurgisk fjerning av alle tumorceller ikke mulig. Markøren" 1p / 19q Codeletion " spiller en stadig viktigere rolle i valg av terapier og terapeutiske kombinasjoner. Siden denne svulsten er en " indolent hengivenhet "(en langsomt utviklende medisinsk tilstand forbundet med liten eller ingen smerte) og tilleggslidelser potensial forbundet med nevrokirurgi, på kjemoterapi og til strålebehandling, det meste av nevro- onkolog vil i utgangspunktet fortsette en årvåken ventetid og behandle pasienter symptomatisk. Symptomatisk behandling inkluderer ofte bruk av antiepileptika for kramper og steroider for hevelsen i hjernen. For videre behandling, strålebehandling eller kjemoterapi med temozolomid eller kjemoterapi med prokarbazin, lomustine og vincristine (PCV) har vist seg å være effektiv og var det mest brukte cellegiftregimet for behandling av anaplastiske oligodendrogliomer.
Prognose
5-års relativ overlevelsesrate Aldersgrense: 20 til 44 år, 76 år%. 45-54 år gammel, 67%. 55-64 år gammel, 45%. Prokarbazin, lomustin og vincristin har blitt brukt siden Mai 1975. I 48 år, nye terapeutiske alternativer testes regelmessig som en del av terapeutiske studier for å forbedre håndteringen av anaplastisk oligodendrogliom. Prokarbazin, lomustin og vinkristin har blitt brukt siden mai 1975. Nye behandlingsalternativer har blitt testet regelmessig i 48 år i terapeutiske studier for anaplastisk oligodendrogliom for å forbedre behandlingen.
Ella von Cappeln
Bakgrunn
Elle von Cappeln var datter av grosserer Johan Laurits Conrad von Cappeln og hustruen Margrethe.
Anaplastisk oligodendrogliom
Søk
Siden 2022 er en endelig kur ikke mulig med anaplastisk oligodendrogliom III fra WHO. En retrospektiv studie av 1 054 patients anaplastisk oligodendrogliom, presentert på ascos årsmøte i 2009, antyder AT PCV-terapi kan være effektiv. Median tid til progresjon for pasienter med 1p19q co-delesjon var lengre etter PCV alene (7,6 år) enn med temozolomid alene (3,3 år); median total overlevelse var også lengre med PCV-behandling sammenlignet med temozolomidbehandling (ikke oppnådd, sammenlignet med 7,1 år). En nylig langtidsstudie hevder at strålebehandling kombinert med adjuverende cellegift er betydelig mer effektiv for pasienter med anaplastisk oligodendrogliom med medskadelige svulster 1p 19q og har blitt den nye pleiestandarden. Det er mulig at strålebehandling forlenger den totale tiden for progresjon av uoppdagede svulster. Hvis tumormassen komprimerer tilstøtende hjernestrukturer, vil en nevrokirurg vanligvis fjerne så mye av svulsten som mulig uten å skade andre kritiske og sunne hjernestrukturer. Nyere studier antyder at strålebehandling ikke forbedrer total overlevelse (selv når alder, kliniske data, histologisk klassifisering og type kirurgi er tatt i betraktning).
Ella von Cappeln
Bakgrunn
Hun ble nonne da hun var 21 år gammel og var i mer enn ti år i klostre i Frankrike og Belgia. Familien flyttet til Hellerup, og da hun kom tilbake til det okkuperte Danmark i 1940, fikk hun en leilighet i foreldrenes store villa.
Annen verdenskrig
Noe tyder på at hun før hjemkomsten til Danmark hadde avtalt oppgaver i samarbeide med det britiske SOE: Special Operations Executive, som oppbygde kontaktnett i besatte land. I okkupasjonstiden arbeidet hun som massør (fysioterapeut) hos to leger på Christianshavn i København. Der var det mange som gikk inn og ut, og klinikken ble dermed et egnet kontaktpunkt for motstandsfolk.
Motstandsgruppen Holger Danske hadde ettersøkt den norskfødte angiverske syersken Hedvig Delbo. Den 9. mars 1944 ble hun likvidert. Ella von Cappeln hadde hjulpet to HD-kamerater med å få adgang til fru Delbos leilighet.
Motstandbevegelsens fremste hit-mann «Flammen» fikk så ordre om å likvidere redaktør, Abwehr-major og SS-Standartenführer Ernst Hubert Eberhard Horst Gilbert fra Skandinavisk Telegrambureau på Sortedamsdosseringen 29. «Flammen» måtte imidlertid til Jylland, og overlot oppgaven til Ella von Cappeln og hennes gruppe. Gilbert, som var klar over at han var i risikogruppen, var forsiktig, men takket være at Ella von Cappeln insisterte på personlig å overrekke redaktøren en stor bukett roser, lyktes det hende at få ham til å komme til entredøren. Hun skjøt ham to ganger med den pistol hun hadde skjult i buketten, og hennes gruppeleder Svend Jensen traff også Gilbert med to skudd. Drapet fant sted 14. oktober 1944. Han døde en måned senere.
Hun måtte komme seg i sikkerhet, og flyktet over Øresund. Gun ankom Skanör 11. januar 1945. Hun fikk først bosette seg i Lund og så i Stockholm.
Etterkrigstiden
Etter befrielsen fortsatte Ella von Cappeln som fysioterapeut på klinikken på Christianshavn. Flere av hennes folk ble etter krigen anklaget for tyveri og mord. Hun ble selv kortvarig anholdt, men løslatt uten at det ble reist siktelse.
Typhlonesiotes
Typhlonesiotes er en slekt av små løpebiller.
Utseende
En liten, blind løpebille.
Levevis
Arten er funnet i jorda på sukkerrørplantasjer. Dette kan kanskje tyde på at den er innført art som egentlig hører hjemme et eller annet annet sted.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mikronesia (Guam) og Polynesia (Hawaii).
Stella Polaris (teater)
Stella Polaris er en norsk friteatergruppe som ble dannet i 1985 av Per Spildra Borg og Merete Klingen. Stella Polaris arbeider med opplevelsesteater bygd på gjøgling, historiefortelling og omreisende forestillinger med elementer fra middelalderens karnevalistiske opptog. Stella Polaris har opptrådt på en rekke festivaler og arrangementer, blant annet OL på Lillehammer, 1000 års feiringen i Oslo og Spellemannprisen 2002.
Stella Polaris har siden 2013 hatt base i Sandefjord, der de etter avtale med kommunen disponerer og drifter Varden grendehus som et kunstnerisk aktivitetshus for barn og unge.
I 2003 ble Per Spildra Borg tildelt Hans Christian Ostrøs minnepris for teaterets arbeid som brobygger mellom kulturer.
Crime Inc.
Crime Inc. er en britisk dokumentarserie fra 1984 som omhandler den amerikanske mafiaen. Crimes Inc. regnes som den første serien som satte mafiaens forbryterske liv inn i en sammenheng og som viste dens utvikling på 1900-tallet. Den ble produsert og skrevet av Martin Short og regissert av Ian Stuttard. I tre år reiste Short på kryss og tvers i USA for å drive forskning omkring mafiaens forgreninger, og analysere organisasjonens innvirkning på det amerikanske samfunn. Med seg hadde han en detektiv fra Scotland Yard, to erfarne filmregissører og et filmmannskap.
News of the World (album)
News of the World er ei plate av det britiske rockebandet Queen, og ble sluppet 28. oktober 1977. Plata solgte til firedobbel platina i USA alene, takket være store hits som «We Will Rock You», «We Are the Champions» og «Spread Your Wings». Den ble spilt inn på Sarm West og Wessex Studios, Storbritannia, med tekniker Mike Stone, og regnes som ei av Queens sterkeste plater.
Crime Inc.
Serien ble sendt på NRK vinteren 1985 under tittelen «Mafiaen A/S». De norske kommentarene var ved Ole Christian Lagesen.
News of the World (album)
Platas berømte cover var en tegning av den amerikanske sci-fi-artisten Frank Kelly Freas. Taylor hadde en utgave av bladet «Analog» (fra oktober 1953), hvis omslagskunst viste en gigantisk intelligent robot som holdt kroppen til et dødt menneske, og teksten til bildet lød: «Vær så snill...fiks den, far?» for å illustrere Tom Godwins historie «The Gulf Between». Bildet inspirerte bandet til å kontakte Freas, som sa seg villig til å forandre bildet til bruk på platas cover, ved å erstatte den døde mannen med de fire «døde» bandmedlemmene (Roger Taylor og John Deacon faller ned mot bakken). Det originale bildet (også kalt «The Gulf Between») er også med på Freas' kunstkolleksjon «As He Sees It» (Paper Tiger, 2000).
Crime Inc.
Om serien
Crime Inc. ble godt mottatt av den britiske pressen. The Observer kåret den til den beste dokumentarserien for 1984.
News of the World (album)
«We Will Rock You» ble ikke sluppet seg en egen singel, men som B-siden til «We Are the Champions». Til tross for dette ble sangen likevel en av Queens største sanger, og spilles på sportsarrangementer over hele verden. Det var med vilje at Brian May gjorde sangen så lett og «antemsk» som den er (tramp, tramp, klapp!), for å få konsertpublikummet til å bli mer direkte involverte i showet deres. Queen elsket et interaktivt publikum.
Camille Saint-Saëns
Charles Camille Saint-Saëns (født 9. oktober 1835, død 16. desember 1921) var en fransk komponist og pianist.
News of the World (album)
«Sheer Heart Attack (sang)» ble påbegynt i 1974 for plata ved samme navn, men ble ikke fullført, og til slutt skrapet. Taylor fullførte den imidlertid for denne plata, og den ble gjort ferdig i de korte innspillingsperiodene mellom turneer.
Camille Saint-Saëns
Liv
Saint-Saëns ble født i Paris. Han var et vidunderbarn, da han var to år, ble det slått fast at han hadde absolutt gehør, og han kunne lese og skrive fra han var tre år gammel. På denne tiden begynte han også å ta pianotimer og komponere. Fem år gammel gjorde han sin første konsertopptreden, og hans første komposisjon er et lite pianostykke datert 22. mars 1839 (da han var fire år) og dette befinner seg i Bibliothèque nationale de France. I en alder av 10 spilte han verker av Bach, Beethoven og Mozart i offentlige opptredener. Da han var 16, skrev han sin første symfoni. Han kunne latin i en alder av syv.
News of the World (album)
«All Dead, All Dead» var skrevet av May, og handler om tristheten hans da hans katt døde når han var liten, men teksten var mer generell.
Camille Saint-Saëns
Liv
Han fikk utdannelse i komposisjon ved musikkonservatoriet i Paris, og hadde som levebrød å være organist, først i ulike kirker i Paris-området, men fra 1857 var han fast organist i Madeleine-kirken.
News of the World (album)
«Sleeping on the Sidewalk» ble skrevet og innspilt på dagen, live, og bandet bare framførte den sammen uten øvelse. Etter tre-fire takninger innså bandet at jo mer de prøvde, jo dårligere ble det, og at de hadde klart det best på det første forsøket, så det var den versjonen som ble brukt på plata.
Camille Saint-Saëns
Liv
Saint-Saëns giftet seg med Marie Truffot i 1875, og ble far til to barn som døde med seks ukers mellomrom i 1881. Han forlot sin kone samme år. De to ble aldri skilt, men levde resten av sitt liv atskilt. Det er blitt antydet at Saint-Saëns skal ha hatt homoseksuelle forhold, men dette har aldri vært påvist.
Saint-Saëns skrev om musikkteoretiske, vitenskapelige og historiske emner, og reiste ofte rundt i Europa, Sør-Afrika og ellers i Afrika før han tilbrakte sine siste år i Alger i Algerie. Han ble blant annet tildelt den franske Æreslegionen og den sivile utgaven av den tyske Pour le Mérite for sitt musikalske virke.
Camille Saint-Saëns døde i Alger, og fikk statsbegravelse i Paris, hvor han ble gravlagt på den berømte gravplassen Cimetière du Montparnasse.
Musikalsk virke
I 1871 var han med på å stifte Société Nationale de Musique, en forening for å fremme en fransk nasjonal musikkstil, som besto av tidens ledende franske komponister. Samtidig skrev han dramatiske verker, blant annet fire symfoniske dikt og 13 operaer, hvor Samson et Dalila og tonediktet Danse Macabre er blant hans mest berømte. Totalt komponerte han over 300 verker, og han var den første store komponisten som skrev musikk spesielt for kino.
I 1886 skrev han sin tredje symfoni, «avec orgue», dvs. «med orgel», antakelig hans mest berømte verk. Med monumentale symfoniske orgler bygget i Frankrike av Aristide Cavaillé-Coll, den tids største orgelbygger, passer symfonien perfekt inn i det 19. århundres «gigantisme», og står fint ved Eiffeltårnet, verdensutstillingen i Paris i 1889 og begynnelsen på «La Belle Époque». Maestoso-delen i andre sats er et tydelig uttrykk for europeerens tro på seg selv, sin teknologi og sin vitenskap. Saint-Saëns ble ofte kalt «den tyskeste av alle franske komponister», kanskje grunnet sine fantastiske evner til å konstruere melodiske passasjer.
Samme år fullførte han «Dyrenes karneval» som fikk sin uroppføring 9. mars 1886. Dette verket er svært populært i dag, men Saint-Saëns forbød fulle framføringer av det like etter premieren, og tillot kun én av satsene, Svanen, et stykke for cello og piano, å bli utgitt i hans levetid. Han skrev også seks preludier og fuger for orgel, tre i op. 99 og tre i op. 109, hvor det mest framførte er preludium og fuge i Ess-dur, op. 99, nr. 3.
Brockton (Massachusetts)
Brockton er en amerikansk by som ligger i Plymouth County i Massachusetts.
Den har og dekker et areal på 55,73 km².
Dicheros bicornis
Dicheros bicornis er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (22-26 millimeter), blank, gul- eller brunaktig gullbasse uten metallisk glans. Hannen har to rette, flate, litt vridde horn på hodet. Pronotum er gjerne rødlig med svarte kanter, dekkvingene gulaktige med svart sømstripe og svarte for- og bakkanter, fordelingen av gult og svart varierer en del.
Utbredelse
Arten er vidt utbredt i Sørøst-Asia (Thailand, Malaysia, Filippinene og Indonesia i alle fall øst til Timor).
Systematisk plassering
Arten bør ikke forveksles med Diceros bicornis, svart neshorn eller spissneshorn.
Hedvig Delbo
Hedvig Delbo (født 13. september 1908 i Norge, likvidert 9. mars 1944 på Vesterbro i København) var en angiverske i København som ble likvidert av den danske motstandsbevegelse av Gunnar Dyrberg.
Under okkupasjonen lot hun som om hun samarbeidet med motstandsbevegelsen. Hun var kjæreste med angiveren Max Andreas Pelving.
Etter å ha overnattet hos Hedvig Delbo i eiendommen Faksegade 3 på Østerbro ble Jens Lillelund (Finn) og Svend Otto Nielsen (John) angrepet av Gestapo. De ble først angrepet da på gaten i et forsøk på å tilsløre at Delbo var involvert. Men det viste seg senere for motstandsbevegelsen at hun var stikker (angiver) for Gestapo.
Hedvig Delbo flyttet for en tid til Norge, men kom senere tilbake til Danmark og flyttet inn i Sankelmarksgade 30 på Vesterbro under navnet fru Dam som syerske. Hun ble imidlertid gjenkjent.
Ella von Cappeln, en tidligere nonne som arbeidet for motstandsbevegelsen, hadde vunnet hennes tillit og fått tilgang til leiligheten,, og så hjulpet to kamerater med å få adgang. En av dem, Gunnar Dyrberg, likviderte henne.