cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ironside
Handling
Serien kretser rundt den rullestolbundne detektiven Robert T. Ironside som i seriens pilotepisode blir rammet av en snikskytter slik at han blir lam og må fratre sitt embete som sjefsetterforsker ved San Franciscos politidepartement. Han starter derfor som spesialkonsulent for politiet og får privat kontor i politibygget. Han får detektiven Ed Brown (Don Galloway) og politikvinnen Eve Whitfield (Barbara Anderson) som sine medhjelpere, og ansetter eks-fangen Mark Sanger (Don Mitchell) som hjemmehjelp, men han ender etterhvert som en del av etterforskningsgruppen.
Berg (Östergötland)
Berg er et tettsted i Åtvidaberg kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 311 innbyggere.
Ironside
Priser
Serien vant to Emmy-priser (1968 & 74) for beste birolle (Barbara Anderson) og sang (Marty Paich og David Paich).
Tillegg til Daniels bok
Tillegg til Daniels bok er en av de deuterokanoniske bøker i Det gamle testamente. Tillegget består av tre separate avsnitt som finnes i den greske Septuagintautgaven av Daniels bok, men ikke i den opprinnelige hebraiske og arameiske teksten. Tilleggene er «bønner og fortellinger med om lag samme preg som de øvrige tekstene i Daniels bok. De har ett hovedtema felles: Gud bevarer dem som setter sin lit til ham og følger hans bud.»
Hazerswoude-Dorp
Landsbyen har et gammelt rådhus og tre kirker, hvorav en ble bygt i året 1646. Det fins også fire møller.
Tillegg til Daniels bok
Tekstene er i dag kjent bare i sin greske form, og det er usikkert om de opprinnelig er skrevet på noe annet språk. De er antagelig skrevet i det 2. eller 1. århundre f.Kr. Det greske teksten finnes i to ulike versjoner.
Grebo
Grebo er et tettsted i Åtvidaberg kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 970 innbyggere.
Tillegg til Daniels bok
Innhold
De to tekstavsnittene Asarjas bønn og De tre mennenes sang føyer seg naturlig inn i den kanoniske Danielsboken, etter kapittel 3, vers 23. Asarjas bønn kan karakteriseres som en folkeklagesalme med syndsbekjennelse, mens den andre delen kan minne om en hymne med et liturgisk preg.
Fortellingen om Susanna er en episk, novellistisk tekst om en from ung kvinne som blir utsatt for falske anklager om ekteskapsbrudd. På samme måte som andre bibeltekster som skildrer sensualitet i etiske grenseland (Judits bok og fortellingen om døperen Johannes og Salome) har den appellert til billedkunstnere. I den utvidede Danielsboken utgjør fortellingen et nytt, trettende kapittel.
Fortellingen om Bel og dragen i Babylon omfatter to episoder hvor Daniel avslører falske guder, og dreper en drage som babylonerne tilbad. I den utvidede Danielsboken utgjør fortellingen et nytt, fjortende kapittel.
Hønefoss Sparebank
Hønefoss Sparebank var en sparebank på Søndre torv i Hønefoss i Viken, som i dag er en del av Skue Sparebank.
Historie
Bankens opprinnelse stammer fra etableringen av en «laaneindretning» som kom i stand 30. mars 1851 etter initiativ fra hattemaker Halsten Knudsen og Hønefoss Arbeiderforening. Hensikten var et ønske om at det skulle opprettes en låneinnretning for å hjelpe fattige og arbeiderklassen med gunstige lån.
Fram til banken i 1915 flyttet inn i sine nåværende lokaler ved Søndre torv 3, holdt den til flere steder i byen. I 1914 besluttet banken seg for å bygge ved torvet, og nybygget ble tegnet av arkitekt Sverre Knudsen og sto ferdig året etter. Til å begynne med var det i tillegg til bank også postkontor i første etasje i det nye bankbygget, mens det var kontorer i andre og leiligheter i tredje.
I 1962 åpnet banken en filial på Nordre torv, hvor også bankens eiendomsselskap, Hønefoss Eiendom, holdt til etter etableringen i juni 1988. I 1996 fikk banken et nytt tilbygg på baksiden av gården.
I forbindelse med bankens 100-årsjubileum i 1976 ga banken skulpturen «Oppgangssaga» av Knut Steen i gave til Ringerike kommune.
15. april 2020 vedtok styret en avtale om å fusjonere inn i Skue Sparebank. Fusjonen ble juridisk gjennomført 3. august 2020.
Esras bok
Esras bok (hebraisk og arameisk: – ʿÆzrâ) er en av bøkene i den hebraiske Bibelen og Det gamle testamentet, og del av Det kronistiske historieverket. De første seks kapitler omhandler israelittenes tilbakevending fra det babylonske fangenskap til Jerusalem, og det er delt i to deler: Den første forteller om til landflyktiges hjemkomst i det første året til Kyros den store (538 f.Kr.) og fullførelsen og dedikasjonen av det nye tempelet i Jerusalem i det sjette året til Dareios I av Persia (515 f.Kr.). Blant annet kommer boken med en opplisting av familiene som vendte tilbake. Det ble bygget et alter slik at gudsdyrkelsen kunne komme tilbake til sine rette former. Den andre fortellingen, som utgjør de siste fire kapitlene, omtaler Esras reformvirksomhet i gjenreisningen. Ettersom det var særlig viktig for Esra å kjempe mot fremmed innflytelse, spiller forbudet mot ikke-jødiske hustruer en fremtredende rolle. Sammen med Nehemjas bok utgjør Esras bok det siste kapittelet i den historiske fortellingen i den hebraiske Bibelen. Opprinnelig var Esras bok kombinert med Nehemjas bok til en enkelt bok, og de to ble først adskilte i de første århundrene i kristen tid. Boken er skrevet både på hebraisk og arameisk.
Australian Catholic University
Australian Catholic University (ACU) er et offentlig, katolsk universitet i Australia. Det ble grunnlagt i 1991 og har campus i Brisbane, Ballarat, Canberra, Melbourne og to steder i Sydney. Det ble grunnlagt av irske immigranter som motvekt mot britenes arbeid for protestantiske verdier i utdanningen, og er det eneste offentlig eide katolske lærestedet i landet. ACU spesialiserer seg på lærer-, sykepleie- og annen helseutdanning. Det undervises også i teologi og andre fag.
Ved universitetet var det 13 775 studenter (hvorav 3 681 høyere grads studenter) og 911 vitenskapelige ansatte i 2006. Studiene gis opp til mastergradnivå. Det har vært drevet forskning siden universitetsstatusen ble tildelt i 1991.
Båshus
Båshus er en matrikkelgard (gnr. 117) i Nordlia i Østre Toten. Garden består nå av to bruk, hovedbølet Båshus (bnr. 1 og 3) og Båshusbekken (bnr. 2). Hovedbølet var på 1800-tallet delt i to bruk, trulig kalt Nigarden og Oppigarden. Bnr. 1 og 3 består av 190 mål dyrka jord, 150 mål skau og 10 mål annet areal. Båshusbekken har 85 mål dyrka, 15 mål beite og 30 mål skau.
På hovedbølet er det eldre og interessant bebyggelse. Sjøl om de to bruka lenge har utgjort én gard, er det fortsatt to tun. Husa er bygd mellom ca. 1840 og 1920 og er alle pietetsfullt restaurerte av Ole Reistad og Leila Reinola. Spesielt de solsvidde uthusa er særegne for Båshus. Ekteparet kjøpte garden i 1964, og Reistad starta da planteskole på Båshus. Garden har fått fyldig omtale i boka.
Ifølge Rygh er tolkinga av gardsnavnet usikker, men det kan vise til ei norrøn form *Botnshús. I tilfelle refererer forleddet botn til en senkning i terrenget bak husa på garden. Bruket Båshusbekken har navn etter en bekk med samme navn.
Elverum Håndball
Elverum Håndball er en norsk håndballklubb fra Elverum i Innlandet. Klubbens herrelag spiller i Eliteserien.
Laget ble stiftet i 1946 og er knyttet til Elverum Idrettslag. Laget trenes av Børge Lund og hjemmebane har siden januar 2013 vært Terningen Arena.
Elverum håndball herrer har vunnet Eliteserien flere ganger.
Elverums erkerival er Kolstad Håndball.
Historie
Elverum Håndball ble stiftet på Gråberg i Elverum i 1946 av en gruppe på 26 interesserte, med Alf Arnesen som første formann. De første årene spilte laget utendørs, på «Asfalten». Deretter flyttet laget inn i Elverumshallen.
Elverum håndball har spilt i eliteserien siden 2005/2006-sesongen. I 2012/2013-sesongen vant klubben sitt første seriegull.
Charles Grodin
Charles Sidney Grodin (1935–2021) var en amerikansk skuespiller, komiker og talkshow-leder.
Daydream Believer
«Daydream Believer» er en sang skrevet av John Stewart like før han forlot The Kingston Trio. Sangen ble først innspilt av The Monkees med Davy Jones som vokalist. Deres singel kom på toppen av Billboard Hot 100-lista i USA i desember 1967 og ble liggende der i fire uker. Det var siste gangen The Monkees hadde denne plasseringen.
Sangen ble egentlig innspilt til albumet Pisces, Aquarius, Capricorn & Jones Ltd. fra 1967, men ble isteden tatt med på albumet The Birds, The Bees & the Monkees fra 1968. Alle fire medlemmene av The Monkees er med på innspillingen, med Michael Nesmith på lead guitar, Peter Tork på piano (også arrangør), og Micky Dolenz som kor.
Charles Grodin
Bakgrunn og karriere
Grodin ble født i Pittsburgh i Pennsylvania av ortodokse jødiske foreldre, Lena (pikenavn Moretsky) og Theodore Grodin. Hans bestefar, Emanuel Moretsky, var en russisk-jødisk immigrant som kom fra en lang linje av rabbier og som flyttet til Pittsburgh rundt år 1900. Grodin har en eldre bror, Jack.
Daydream Believer
Norsk versjon
Knut Bjørnsen har skrevet en norsk tekst. Hans versjon heter «Kjære dagdrøm».
Charles Grodin
Bakgrunn og karriere
Grodin scenedebuterte i 1962 i Broadway-oppsetningen Tchin-Tchin. Han TV-debuterte samme år i serien The Defenders og hadde sin filmdebut to år etter i filmen Sex and the College Girl. Han var de første årene av sin karriere mest engasjert i TV-produksjoner og hadde i løpet av 1960-tallet en rekke gjesteopptredener i diverse krim- og dramaserier. Den første filmrollen han ble lagt merke til var som den unge dr. Hill i grøsseren Rosemary's Baby fra 1968. Han hadde deretter en birolle i den satiriske Catch 22, fra 1970, før han i 1972 fikk hovedrollen i den romantiske komedien The Heartbreak Kid. Utover 1970-tallet hadde han sentrale roller i filmer som King Kong (1976) og Himmelen kan vente (1978) og krimkomedien Sunburn (1979). I denne perioden hadde han også flere sceneopptredener på Broadway. I 1980-årene medvirket han i filmkomedier som Neil Simons Seems Like Old Times (sammen med Chevy Chase og Goldie Hawn), og videre i The Woman in Red (1984) og den kritikerroste actionkomedien Midnight Run, fra 1988 (med Robert de Niro). Etter 1980-tallet var hans filmkarriere beskjeden, men hans rolle i familiefilmen Beethoven fra 1992 kan nevnes, samt dens oppfølger, Beethoven 2 (1993). I 1994 hadde han hovedrollen i familiekomedien It Runs in the Family, som skulle bli hans siste filmrolle på over 10 år – inntil han i 2006 medvirket i den romantiske komedien The Ex fra 2006. Hans siste filmrolle var i An Imperfect Murder (2017).
I perioden 1995–1998 hadde han sitt eget talkshow på CNBC, The Charles Grodin Show. I 2000 var han kommentator for talkshowet 60 Minutes II.
Privatliv
Grodin hadde en datter fra et tidligere ekteskap og to fra sitt siste ekteskap.
Filmografi
{| cellpadding="2" cellspacing="2" border="0" style="width: 100%;"
Palazzo dei Normanni
Palazzo dei Normanni («Normannerpalasset»), også Palazzo Reale («Det kongelige slott») er et palass i Palermo, Sicilia, og var den kongelige residensen i kongene av Sicilia. Det ble påbegynt på 800-tallet av emiren av Palermo, men senere videre utbygget av de normanniske kongene, særlig av Roger II, noe som er bakgrunnen for navnet.
Historie
I det 8. århundre f.Kr. var dagens slottsområde en øy hvor fønikerne la grunnlaget for byetableringen. På 800-tallet bygget den muslimske emiren av Palermo en sommerresidens på denne tomten, hvor det hadde tidligere hadde ligget en gammel romersk befestning. Etter at Sicilia under ledelse av Roger I ble erobret av normannerne, bygget hans sønn Roger II ut slottet til en kongelig residens. I årene 1132-1140 sørget han videre også for at Cappella Palatina ble bygget som en del av anlegget.
Palasset forfalt i den første tiden etter at Kongedømmet Sicilia ble underlagt Kongeriket Aragón i 1412, da visekongen den første tiden tok sin residens i Palazzo Chiaramonte. I 1555 påbegynte imidlertid visekongen en omfattende ombygging og modernisering av slottet etter den tidens krav og slottet ble igjen kongelig residens. Slottet sto da fram med dagens utseende, denne ombyggingen fjernet tre av fire tidligere runde tårn og østfløyen fikk en ny fasade i renessansestil.
Etter Italias samling gikk slottet over i privat eie, og ble benyttet som lager fram til det ble kjøpt av regjeringen i 1921. Det huser nå det regionale, sicilianske parlamentet og er åpent for publikum.
Eksteriør
Mot sør mot Via del Bastione, og mot vest mot Piazza Indipendenza, hever slottet seg høyt over gatenivå med mektige murer. På nordsiden slutter slottet seg til Porta Nuova, som Karl V av Det tysk-romerske rike lot bygge i 1535 som ny byport etter sin erobring av Tunis fra osmanerne. På østsiden ligger slottet mot Piazza del Parlamento, som hever seg over den underliggende Piazza Vittoria med parken Villa Bonanno.
På et sted er den gamle normanniske fasaden fortsatt intakt, med sine karakteristiske blindarkader. Mot Piazza del Parlamento ligger Torre Pisana, som er det eneste bevarte av normannernes opprinnelige fire runde tårn.
Interiør
Både hovedinngangen og publikumsinngangen leder direkte til den indre gårdsplassen som er preget av arkaden i renessansestil. Langs gårdsplassens nordvegg i første etasje ligger Cappella Palatina, Roger IIs slottskapell i bysantinsk-arabisk-normannisk stil.
Fra den normanniske tiden er blant andre rommene Sala dei Venti («vindsalen») og Stanza di Ruggero («Rogers rom») bevart. Sala dei Venti er et kvadratisk rom hvor taket bæres av søyler og spissbuer, og var opprinnelig et atrium. Alle fire veggene har dører, og en av disse går til Stanza di Ruggero, hvor veggene er kledd med marmor som er dekket med gullmosaikk som framstiller trær og dyr i et symmetrisk mønster, samt jaktscener og kjempende kentaurer. Rommets tak er et krysshvelv som også er dekket med mosaikk.
Utgravninger
Det er gjennomført arkeologiske utgravninger under Palazzo dei Normanni, hvor den gamle bymuren fra antikken er avdekket. En del av disse utgravningene er tilgjengelige for publikum.
Herodes av Chalkis
Herodes av Chalkis, også kjent som Herodes V, oppført i Jewish Encyclopedia som Herodes II, var sønn av Aristobulus og hans hustru Berenice, og bror til Herodes Agrippa I og Herodias.
Han var først gift med en kusine ved navn Mariamne. Hun var datter av Josef, sønn av Josef, en bror av Herodes den store, og Olympias, datter av Herodes den store og Maltake. Olympias var helsøster til Herodes Arkhelaos og Herodes Antipas. Med Mariamne fikk Herodes av Chalkis sønnen Aristobulus av Chalkis. Etter hennes død ble han gift med sin niese Berenike, som overlevde ham. Med henne hadde han to sønner, Berenicianus og Hyrcanus.
Løno (Voss)
Fra Kindems «Vossaboka»:
Odd het mannen på Løno i 1521. Per Monsson bodde der i 1563. Oluf var bruker i 1591. I 1603 var det Oluf og Seersguill, i 1611 Oluf og Svein, i 1614 Oluf, Knut og Lasse, og i 1621 Bård og Lasse.
'''Austre Løno gnr. 67 består av følgende bruksnummer:'''
Det var flere husmenn både på Vestre og Austre Løno; - blant annet Lønahaugen, Hjedl'n og Nyeteigen. Det var to kverner på Løno i 1723 og tre i 1777, som sto i elva Breimo som kommer ned fra Lønahorgi. Brynjulv og Odd Løno hadde i første halvparten av 1800-tallet vadmelsstamp i elva Breimo. På den indre siden av elva Breimo var det ei sag. Haldor Løno solgte saga til en på Fletre. Lønasaga (gnr. 1, bnr. 16) ligger nede ved Lønavatnet, men er ikke lenger i bruk. Vestre Løno (bnr. 1) har støl på Bergsstølen, mens Austre Løno (bnr. 1 og 2) har støl på Moldbakken. Løno har også hatt støl i Aordalen (mellom Lønahorgi og Svartahorgi), men den har ikke vært i bruk siden ca. 1880). Staup har hatt støl på Breiming.
Dommen
Dommen (originaltittel: The Verdict) er en amerikansk dramafilm fra 1982 i regi av Sidney Lumet.
Handling
Paul Newman spiller hovedrollen som advokaten Frank Galvin, en gang en lovende ung jurist som nå halter seg fram på ubetydelige småsaker i retten. En gammel venn og kollega, spilt av Hollywood-veteranen Jack Warden, gir Frank Galvin et enkelt oppdrag – en tvist om medisinsk feilbehandling som virker avgjort på forhånd. Frank begynner dog å se nærmere på bakgrunnen hos de pasienter han skal forsvare og finner ut at saken kanskje ikke er så enkel som han først trodde.
Om filmen
Den prisbelønte David Mamet har skrevet manus ut ifra Barry Reeds roman og Lumets regi løfter fram skuespillerprestasjoner av Newman, Warden, James Mason, Charlotte Rampling og mange flere.
Priser og nominasjoner
Dommen ble nominert til fem Oscar i 1983: Beste film, beste regi, beste manus, beste mannlige hovedrolle (Paul Newman) og beste mannlige birolle (James Mason). Den ble også nominert i de samme kategoriene ved Golden Globe samme år.
Villesel
Villesel, esel og asen kan vise til ulike arter eller underarter:
Kristine Jacobsen
Krstine Jacobsen (født 5. juni 1973 i Larvik) er en norsk bildekunstner, sanger og låtskriver.
Utdannelse
Hun har hatt flere kunstutstillinger og maler mye abstrakte bilder.
Musikkarriere
Jacobsen har drevet med musikk store deler av livet. Hun dannet sitt første rockeband, Amaze, som sekstenåring. Siden dengang har hun spilt i både popband, danseband og jenteband. I de senere årene har hun fokusert mer på jazz. I 2003 startet hun duoen Bim & Bianca sammen med svenske Bengt Öberg. Duoens musikk er en sammenblanding av elektronika, jazz og pop. Sommeren 2008 spiller de inn debutplaten på en øde øy utenfor Åland. Den blir utgitt til høsten på Honeymilk Records.
Hun er oppvokst i Stavern, men er i dag bosatt på Nesodden sammen med sin datter.
RS 90 «Odd Fellow II»
RS 90 «Odd Fellow II» var en redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1974 ved Fjellstrand Aluminium Yachts AS. Fartøyet er oppkalt etter Odd Fellow-ordenen, som i mange år har hatt et tett forhold til Redningsselskapet og som også finansierte byggingen.
Rocknes-forliset
RS «Odd Fellow II» og RS «Hvaler» deltok i det påfølgende utfordrende søkearbeidet. Det var 30 personer ombord i skipet. Av dem omkom 18 personer, derav én nordmann, én tysker og 16 filippinere. Som mulige årsaker til ulykken ble nevnt feilnavigering, mangelfull sjømerking, dårlig stabilitet og feil lasting.
University of Notre Dame Australia
University of Notre Dame Australia  er et privat, katolsk universitet i Fremantle i delstaten Vest-Australia, Australia. Det har også campuser i Broome i Vest-Australia, og i Sydney (Chippendale). Universitetet ble grunnlagt i 1989.
Det undervises blant annet i jus, medisin, lærerfag, business, økonomi, og teologi. Universitetet har sterke bånd til det amerikanske universitetet University of Notre Dame i Indiana, USA.
Pareto-optimalitet
Paretooptimalitet eller paretoeffisiens (noen ganger kalt pareto-effektivitet) er en sosialøkonomisk teori av Vilfredo Pareto.
Pareto-optimalitet er det mest brukte effektivitetsbegrepet i økonomisk teori. Pareto-optimalitet utelukker de realiserbare allokeringer av ressurser som inneholder et visst element av sløsing. I den forstand sier teorien at vi har oppnådd Pareto-optimalitet når man har kommet til et punkt der ressursene er allokert slik at ingen kan få det bedre uten at noen får det dårligere. Hvis altså noen kan få det bedre «kostnadsfritt», det vil si uten at det går ut over noen, kan en allokering ikke være Pareto-optimal. Allokeringer som ikke er Pareto-optimale, utnytter ikke ressursene fullt ut; vi har et element av sløsing som krever en god begrunnelse for at man ikke skal ønske å få sløsingen eliminert. Paretooptimalitet forutsetter at nyttenivået er gitt på forhånd, og at en positiv/negativ endring av faktor x skal samsvare med nyttereduksjon/nytteøkning av faktor y.
Polykrates
Polykrates, sønn av Aiakes, var tyrann av Samos fra 535 til 515 f.Kr.
Han tok makten under en festival til Hera med sine brødre Pantagnotos og Syloson, men fikk snart drept Pantagnotos og sendte Syloson i eksil og tok full kontroll. Han allierte seg så med Amasis II, farao i Egypt, i tillegg til tyrannen Lygdamis av Naxos. Med en marine på 100 pentekontere og en hær på 1000 bueskyttere, plyndret han øyene i Egeerhavet og byene på den joniske kysten av Lilleasia der han beseiret marinene til Lesbos og Milet. Han erobret også den lille øya Rhenea som han knyttet til nærliggende Delos som et offer til Apollon.
Han hadde et rykte som både intens kriger og opplyst tyrann. På Samos bygget han en akvedukt, et stort tempel til Hera (som Amasis dedikerte mange gaver til) og et palass som senere ble gjenoppbygget av den romerske keiseren Caligula. I 522 f.Kr. feiret han en uvanlig dobbel festival til ære for guden Apollon av Delos og av Delfi. Det ble antydet at den homeriske hymnen til Apollon, noen ganger tillagt Kynaithos av Khíos, ble satt sammen for denne anledningen. Polykrates var beskytter av poeten Anakreon og den krotonske legen Demokedes.
Ombella-Mpoko
Ombella-Mpoko er et prefektur i Den sentralafrikanske republikk. Det ligger vest i landet og grenser til prefekturene Ouham, Lobaye, Ouham-Pendé, Nana-Mambéré, Mambéré-Kadéï og Kémo. Dessuten omslutter det helt hovedstadsdistriktet Bangui. Det grenser også til landet Den demokratiske republikken Kongo. Grensen til Kongo er elven Ubangi.
Administrativ inndeling
Ombella-Mpoko er delt inn i fire underprefekturer.
Boris Gryzlov
Boris Vjatsjeslavovitsj Gryzlov (russisk: Борис Вячеславович Грызлов; født 15. desember 1950 i Vladivostok) er en russisk politiker og nåværende leder for den russiske nasjonalforsamlingen (Statsdumaen). Han er en av lederne for Russlands største politiske parti, Forent Russland. Gryzlov er en nær alliert av den russiske statsministeren Vladimir Putin.
Odd Børre Sørensen
Odd Børre Sørensen (født 9. august 1939 i Harstad, død 28. januar 2023) var en norsk popsanger.
Boris Gryzlov
Tidlig karriere
Gryzlov ble født i Vladivostok og vokste opp i Vladimir Putins hjemby St. Petersburg. Han ble uteksaminert fra Leningrads elektriske institutt for kommunikasjoner i 1973 og arbeidet som radio-ingeniør. Han ble ikke en offentlig person før i 1999, da han i desember ble valgt inn i den russiske Dumaen som medlem av Sergej Sjojgus Enhetsparti. I januar 2000 ble han leder for Enhetspartiets fraksjon i Dumaen.
Odd Børre Sørensen
Han er best kjent som Odd Børre, spesielt for sin deltakelse i Eurovision Song Contest i 1968 med sangen «Stress», skrevet av Tor Hultin og Ola B. Johannessen. Han var sanger i Kjell Karlsens orkester (1962–70) og ga ut singelplater som «Hvorfor skal man elske den man kanskje aldri får» (1965) og «Min lille lapplandsflicka» (1968). Langspillplaten Om du visste (1968) samlet disse og var produsert av Arne Bendiksen.
Boris Gryzlov
Innenriksminister
I mars 2001 ble han utnevnt til Russlands innenriksminister. I denne stillingen erklærte Gryzlov at hans prioriteter var kamp mot terrorisme og korrupsjon. Han er ansvarlig for den beryktede «varulver i epåletter» (russisk: oborotni v pogonah)-etterforskningen av korrupte polititjenestemenn. Uttrykket «varulver i epåletter» ble funnet på av Gryzlov selv, og ble raskt et ordtak og et ironisk mem. Kritikere beskyldte Gryzlov for å bruke denne etterforskningen til å øke sin egen popularitet i forkant av det russiske parlamentsvalget i 2003.
Odd Børre Sørensen
Fra 1970 til 2003 arbeidet han som forsikringsagent i Vesta.
Boris Gryzlov
Innenriksminister
Han støttet Kremls politikk i Tsjetsjenia og ble kjent som en lojal støttespiller for den russiske presidenten.
Odd Børre Sørensen
Melodi Grand Prix
Kolonnen MGP viser plassering i Melodi Grand Prix, mens ESC viser eventuell plassering i Eurovision Song Contest.
Boris Gryzlov
Innenriksminister
I august 2001 hevdet Boris Gryzlov at opp til 100 industrivirksomheter i St. Petersburg, inkludert Petersburg drivstoffselskap, byens største bensinstasjonselskap, samt fire større havner i Nordvest-Russland, St. Petersburg, Kaliningrad, Arkhangelsk og Murmansk, var kontrollert av Tambovgjengen. I mai 2002 sendte han en kommisjon til St. Petersburg for å etterforske korrupsjonsbeskyldninger innen byens bensinmarked. Etterforskningen ble igangsatt etter at Faeton bensinselskap, byens nest største bensinstasjonselskap, i april hadde klaget til både Gryzlov og statsadvokaten over at St. Petersburgs byadministrasjon hadde gitt fortrinnsrett til Petersburg drivstoffselskap. Etterforskningen fikk imidlertid ingen åpenbare konsekvenser.
Odd Børre Sørensen
Melodi Grand Prix
* som Odd Børre og The Cannons ** Vinnersangen, skrevet av Kari Neegaard, ble beskyldt for å være lik Cliff Richards hit «Summer Holiday». Hun trakk den tilbake før NRK fikk sjekket saken. I stedet fikk andreplassen «Stress» representere Norge i Eurovision Song Contest. *** Sammen med Jan Erik Berntsen
Boris Gryzlov
Nasjonalforsamlingens leder
Han vendte tilbake til partipolitikk før et år var gått, og i november 2002 ble han leder for Forent Russland, en sentrumsorientert pro-Putingruppe som oppsto fra Enhetspartiet og flere andre bevegelser, som var pro-regjeringssinnet, slo seg sammen med dem. I desember 2003 ble Boris Gryzlov valgt til leder av den russiske Dumaen.
Som leder av Forent Russland ble han ofte beskyldt av opposisjonspolitikere for regjeringsbyråkrati og ineffektivitet og for implisitt å støtte alle handlinger som Putin og regjeringen foretok. I 2007 gjorde partiet visse immrømmelser overfor folkelige krav (f.eks. å angripe Mikhail Zurabov, som er en av de mest upopulære ministrene i Russland).
I 2007 karakteriserte Boris Gryzlov partiet sitt som et konservativt parti.
Minneverdige sitater
En gang i 2005 sa Gryzlov: «Parlamentet er ikke et sted for politiske diskusjoner.»  Han ble omfattende kritisert og latterliggjort av russiske liberalere for denne uttalelsen.
The Tremeloes
Navnet ble snart endret på grunn av en stavefeil i en lokal avis. Decca valgte dem fremfor The Beatles, som hadde hatt prøvespilling samme dag. I 1963 fikk bandet sin første hit med en versjon av Twist and Shout, som lente seg sterkt mot Beatles' versjon, fulgt av en coverversjon av The Contours' amerikanske million-selger Do You Love Me samme år. I 1964 hadde deres coverversjon av Roy Orbisons B-side Candy Man og av The Crickets' ballade Someone Someone (begge 1964) besøkt hitlistene i England, sistnevnte klatret helt til andreplass.
I 1966 avsluttet de øvrige bandmedlemmene samarbeidet med Brian Poole. Straks Poole var borte, tok rytmegitarist og pianist Alan Blakely over lederrollen i gruppen, og Len «Chip» Hawkes erstattet bassist Alan Howard. Fra og med 1967 startet de en enda mer suksessrik periode, med Here Comes My Baby av Cat Stevens, Suddenly You Love Me, Hello World, og My Little Lady, samt en topp-hit med Four Seasons' gamle B-side Silence Is Golden. Både Silence Is Golden og Here Comes My Baby kom inn på Top Twenty i den amerikanske Billboard Hot 100. Alle medlemmene deltok med vokal, selv om enten Hawkes eller trommeslager Dave Munden var hovedvokalist på de fleste hitlåtene. Gitaristen Rick West sang på Silence Is Golden.
Me and My Life ble en hit i 1970, men omtrent samtidig fornærmet gruppen sine fans ved å kalle platekjøperne «silly suckers» i et intervju med Melody Maker. Albumet Master, som ble utgitt noen uker etter at intervjuet stod på trykk, solgte dårlig, og de fikk ingen hitlåter etter Hello Buddy i 1971.
I 1983 fikk F.R. David en hit med sin egen låt Words i flere europeiske land. The Tremeloes laget da en coverversjon som i en kort periode var nummer 91 på hitlistene i Storbritannia, men det var F.R David som fikk den store hiten og klatret opp til nummer 2.
Etter hit-perioden
Musikken deres er å få på CD, og per 2020 spiller de konserter ganske regelmessig, særlig på pop-festivaler. Besetningen har endret seg ofte etter 1972; de første nykommerne var Bob Benham og Aaron Woolley. Dette var en slags sammenslåing med bandet Jumbo, som hadde samme manager som The Tremeloes.
Av bandets opprinnelige medlemmer fortsatte David Munden frem til 2018, som den siste av grunnleggerne. Chip Hawkes ble soloartist på 1970-tallet og lagde to album for RCA Records i Nashville, Tennessee. I 1979 kom han tilbake til England og var på nytt med i Tremeloes fram til 1988. Hawkes forlot da the Tremeloes for å konsentrere seg om karrieren til sønnen Chesney. Blakely døde av kreft i juli 1996, men Munden og West fortsatte med bassisten Dave Fryar og keyboardisten Joe Gillingham som nye medlemmer. I 2005 ble Fryar erstattet av Jeff Brown, som tidligere hadde vært bassist i Sweet.
Nåværende medlemmer
The Trems
NM i fotball for kvinner 1979
Norgesmesterskapet i fotball for kvinner 1979 er en norsk fotballturnering. Det var det andre offisielle offisielle norgesmesterskapet i fotball for kvinner. BUL ble norgesmestre etter å ha slått Sprint-Jeløy i finalen.
1. til 3. runde i turneringen ble avviklet i form av 8 miniturneringer helga 25.-26. august, der de 8 gruppevinnerne gikk videre til kvartfinalen. Resten av sluttspillet, kvartfinaler, semifinaler og finale, ble spilt i Oslo mellom den 7. og 9. september. Finalen ble spilt på Bislett stadion i Oslo.
Gruppe 1
--- --- Sprint-Jeløy til kvartfinalen.
Gruppe 2
--- --- Nannestad til kvartfinalen.
Gruppe 3
-- -- Asker til kvartfinalen.
Gruppe 4
--- --- BUL til kvartfinalen.
Gruppe 5
Fossum (Skien) til kvartfinalen.
Gruppe 6
Sandviken til kvartfinalen.
Gruppe 8
Sørreisa til kvartfinalen.
Tzutujil
Tzutujil (tz'utujil) er et mayisk språk som snakkes av tzutujilfolket sør for Atitlánsjøen i Guatemala. I dag har rundt 84 000 mennesker tzutujil som morsmål. Det er to hoveddialekter av språket: østlig og vestlig.
Bernhard Joachim Hagen
Bernhard Joachim Hagen (1720–1787) var en tysk komponist, fiolinist og luttenist.
Biografi
Lite er kjent om Hagens yngre år, men han kom åpenbart fra en musikalsk familie. Broren, Peter Albrecht (van) Hagen (1714–1777), studerte fiolin hos Francesco Geminiani, lærte lutt- og orgelspill, og var organist i Rotterdam.
Bernhard Joachim Hagen må ha lært lutt- og fiolinspill allerede i ung alder, for allerede i 1737 var han assistent for fiolinvirtuosen og kapellmesteren i Bayreuth, Johann Pfeiffer. Senere ble han offisielt ansatt som fiolinist ved hoffet. Posten ved hoffet i Bayreuth, og fra 1769 også ved hoffet i Ansbach, beholdt han livet ut. Adam Falckenhagen og Charles Durant, som Wilhelmine von Bayreuth også ansatte ved hoffet i Bayreuth, kan ha undervist Hagen i videregående luttspill.
Hagen giftet seg i 1745 med Anna Fikentscher, født 22. mai 1789 i Ansbach. I årene 1760 og 1761 var han hos sin bror i Rotterdam og gav der fem konserter mellom november og mars.
Virke
Selv om Hagen var ansatt som fiolinist ved hoffet i Bayreuth, var hans luttspill og komposisjoner for lutt viden kjent og beundret. Han ble regnet som den mest betydelige lutt-komponist i tiden etter Weiss, i enhver henseende like viktig som sine lærere Falckenhagen og Durant. Per Kjetil Farstad beskriver hans førklassisistiske galante stil som preget av den kommende «følsomme stilen» og den begynnede Sturm-und-Drang-perioden.
Takket være markgrevinne Wilhelmines innsats fikk luttmusikken en aller siste blomstringstid før gjenoppdagelsen på 1900-tallet. Våre dagers instrumentalister, som Farstad og Barto, ser Hagens musikk som en stor berikelse for lutt-litteraturen: hans luttstykker holder en høy kvalitet og stilen hans er «ekstrovert og virtuos, søt og elegant». Utøvere som ønsker å spille hans verk må ha et godt instrument til rådighet og besitte en stor grad av teknisk dyktighet
Komposisjoner
Joachim Domning har publisert faksimile-utgaver av Solowerke und Duo c-moll (1983) og Kammermusik (1984) som foreligger i to bind utgitt av Joachim Trekel Musikverlag, Hamburg.
Barokkluttenisten Robert Barto har spilt inn noen CD-er, blant annet:
Noen verk som er oppført i Breitkopf-katalogen for 1769, regnes som tapt.
Vassmyra ungdomsskole
Vassmyra ungdomsskole er en ungdomsskole i Lindesnes kommune i Vest-Agder.
Vassmyra ungdomsskole ble bygget i 1975. Skolen har 260 elever og 30 lærere. Den ligger på sørøstsiden av Ime. Skolen startet en utbygging og renovering på våren 2004 som varte til høsten 2005.
Østfronten (første verdenskrig)
Østfronten var en krigsskueplass i første verdenskrig i Sentral- og hovedsakelig Øst-Europa. Betegnelsen står i kontrast til Vestfronten. Krigsskueplassene i vest og øst påvirket likevel hverandre.
I motsetning til krigen totalt sett vant Sentralmaktene en knusende seier på østfronten, noe som kom klart frem ved freden i Brest-Litovsk.
Den tyske strategien
På begynnelsen av det tjuende århundre var den tyske strategien rettet mot å unngå en tofrontskrig. Dette var en respons på nyheten om den fransk-russiske militæralliansen inngått i 1893. I en tofrontskrig kunne ikke Tyskland ha militære ressurser til å gjennomføre vellykkede felttog med styrkene på separate fronter. Dette ville ha uheldige konsekvenser for de tyske styrkene mot to sterke motstandere i en krig.
For å unngå en slik situasjon var den såkalte Schlieffenplanen utviklet av stabssjef Alfred Graf von Schlieffen i 1905. Den forutsatte en rask seier mot vest ved å ta Paris i en gigantisk knipetangsmanøver, dette ville være mulig takket være stor jernbanekapasitet som tillot en hurtig konsentrasjon av styrker. Dette skulle gjennomføres på under to måneder. De tyske militære strategene regnet med at Russland trengte tre måneder på å mobilisere. Denne strategiske tenkningen medførte at Tyskland hadde utplassert noe svakere militære krefter i øst enn hva som viste seg å være nødvendig. Den tyske generalstaben godkjente Schlieffens plan om å slå ut Frankrike innenfor en tidsramme på seks til åtte uker før russerne hadde fullførte mobiliseringen.
Tyskerne regnet med at russerne ville trenge minst tre måneder på å mobilisere og utruste så store styrker som det ville bli behov for. Videre regnet tyskerne med at nettopp de store og lite utbygde områdene i øst med lite jernbanekapasitet ville medføre at dette felttoget ville kreve mye mer tid enn felttoget i vest. Med de store områdene som skulle forseres i øst, måtte tyskerne ha ryggen fri vestover. Deretter var det meste av den tyske styrken rede til å angripe Frankrike, mens en liten styrke skulle bevokte grensen mot en hvilken som helst russisk offensiv.
Den russiske strategien
Siden 1890-årene hadde det russiske imperiet innsett faren for en krig med Tyskland som allierte av Frankrike som var revansjesultent etter nederlaget i Den fransk-prøyssiske krig i 1870-71, deretter utarbeidet den russiske staben en rekke strategiske krigsplaner. I utgangspunktet hadde man en defensiv strategi med elvene Wisla og Nemen som forsvarslinje med de sterke festningene i Warszawa, Novogeorgievsk, Kovno, Grodno, Osowiec og Brest-Litovsk i Polen. Den russiske stabssjefen i 1890-årene, Obruchev, følte at man burde holde seg til den defensive strategien: «frem til vi har utvidet vår jernbane, det vil ikke være en plan som kan garantere suksess». Plan XVIII i 1906 var egentlige en plan for et forsvar i dybde med festningene som det sentrale elementet i deres strategi mot tysk aggresjon. Hele Vest-Polen og grensetraktene mot Øst-Preussen skulle evakueres for deretter å bli et ingenmannsland mellom tyskerne og russerne.
I den endrede form hadde Østerrike-Ungarn blitt trukket inn som en potensiell motstander, og det var antatt at de østerriksk-ungarske armeene representerte en større trussel enn de tyske mot Russland. De fire armeene som skulle angripe Øst-Preussen, kunne nemlig ikke sikre sin flanke i sør mot Galicia om det kom et østerriksk-ungarsk angrep. To av de øremerkede armeer for angrepet på Øst-Preussen ble omgruppert til sør for å styrke stridskreftene i sørvest fra den østerriksk-ungarske landsdelen Galicia. Dette medførte færre mannskaper mot Øst-Preussen og dermed kortere front mot den tyske forsvarstyrken, som ville være sterkere i møte med en russisk invasjon. Etter den reviderte Plan XIX skulle 46 og en halv divisjoner konsentreres i sør mot Galicia mens 29 og en halv divisjoner tildeles planen om et angrep på Øst-Preussen.
Ved krigsutbruddet bestemte man seg for å sende to russiske armeer til Schlesien for å forberede en invasjon av Tyskland fra sørøst. Men den russiske staben, Stavka, hadde ikke gjennomførte krigsforberedelser for Vest-Polen vest for floden Wisla med et lite utbygd landskap med lite jernbanenett som var planlagt utvidet for akkurat et slikt scenario.
Den østerriksk-ungarske strategien
Den østerriksk-ungarske overkommandoen, som var klar over sin militære underlegenhet overfor den sterkere Russland, var kommet i et dilemma ved krigsutbruddet med Serbia den 28. juli. For å hemme den russiske mobiliseringen og dermed komme et russisk angrep i forkjøpet, ville Franz Graf Conrad von Hötzendorf gå til angrep i retning Warszawa fra Galicia. I likhet med tyskerne hadde overkommandoen regnet med at den russiske mobiliseringen vil bli fullført på minst seks uker, og med dette i bakhodet bestemte man seg for å sende større styrker først mot Serbia etter krigsutbruddet ifølge en mobiliseringsplan som tok sikte på en mulig tofrontskrig.
Conrad von Hötzendorf, som utarbeidet mobiliseringsplanen, valgt å dele omtrent 49 divisjoner i den østerriksk-ungarske hæren i tre strategiske enheter, «A-Staffel», mesteparten for den planlagte russiske fronten i Galicia, «B-Staffel», en reservestyrke øremerket for det serbiske scenarioet med tolv divisjoner og «Minimalgruppe Balkan» som sikringsgruppe mot grensen til Serbia. Ved krigsutbruddet ble B-Staffel på tilsammen syv korps mobilisert sammen med Balkan-gruppen, og jernbanenettet, som ikke var så godt utbygd som vestover, begynte å frakte hundretusener av soldater med materiell mot sør. Da det var blitt åpenbart at en krig med Russland ville begynne, var det for sent å vende om styrkene fra sør til nord. Det ville ha ført til et sammenbrudd i rikets transportsystem.
Mobiliseringen av styrkene i A-Staffel startet etter 31. juli, først som respons på den russiske mobiliseringen, deretter som krigsforberedelse etter krig var formelt erklært den 6. august fra Wien til Petrograd. Conrad von Hötzendorf, som hadde feilberegnet den russiske reaksjonen og kommet under politisk press deriblant av den ungarske statsminister grev Tisza, beordret ett korps i 2. armé til å stoppe ved ankomsten i sør og deretter vente i ti dager, slik at mobiliseringen av A-Staffel kunne fullføres uten forstyrrelser. Med tilgjengelige tog skulle korpset og deretter resten av 2. armé komme seg til Galicia etter 18. august.
Russisk angrep på Øst-Preussen
Russland tok derfor initiativet og krysset grensen til Tyskland i Øst-Preussen 17. august og den første militære konfrontasjonen kom, uten at dette var planlagt av noen av partene ved byen Stallupönen i Øst-Preussen, i det såkalte slaget ved Stallupönen samme dag. Dette endte imidlertid med tysk seier og de russiske styrkene trakk seg tilbake. Også de tyske styrkene trakk seg tilbake i henhold til de opprinnelige ordrene, 24 km vestover til nye posisjoner ved Gumbinnen hvor det kom til en ny konfrontasjon i det såkalte slaget ved Gumbinnen 19. og 20. august. Svak tysk koordinering og russisk overtallighet førte til russisk seier og tyskerne trakk seg panikkartet tilbake vest- og sørover da de fryktet å bli avskåret av en russisk knipetangsmanøver. Tyskland skiftet ut feltledelsen og satte inn den pensjonerte generalen Paul von Hindenburg øverstkommanderende for de tyske styrkene i Øst-Preussen, med Erich Ludendorff som stabssjef.
De tyske styrkene ble forsterket med styrker fra vestfronten og i slaget ved Tannenberg 23. august – 2. september fikk tyskerne en viktig seier. Fire dager etter dette møttes de tyske og russiske styrkene igjen, i det første slaget om de masuriske sjøer i perioden 6. – 14. september. Dette området inneholder flere tusen innsjøer, og ligger 130-240 km nordøst for Warszawa. Etter den tyske seieren her, hadde de kontroll over Øst-Preussen og initiativet i forhold til kampene i Galicia, hvor Østerrike-Ungarn hadde satt i gang en offensiv inn i Russisk Polen 24. august, samme dag som slaget ved Tannenberg begynte for alvor.
Selv om Königsberg var truet etter nederlaget ved Gumbinnen medførte den tyske seieren ved Tannenberg og senere i det første slaget om de masuriske sjøer at tyskerne hadde tatt tilbake initiativet og avverget at Øst-Preussen falt i russiske hender. Men dette kostet en del, da tyskerne for å sikre sine posisjoner måtte i strid med Schlieffenplanen sette inn styrker som skulle ha vært på vestfronten, og dette svekket de tyske posisjonene og framrykkingen der.
Kraftige kamper i Galicia
I slaget om Galicia mot Østerrike-Ungarn i Galicia gikk det bedre for russerne. Av politiske grunner hadde Østerrike-Ungarn prioritert frontavsnittet mot Serbia (se Serbiafelttoget (første verdenskrig)), og samtidig med at deres første offensiv mot Serbia falt sammen, påførte russerne dem et så kraftig nederlag i Galicia at hæren holdt på å falle sammen. Russerne rykket over grensen til de østerrikske områdene av Galicia og okkuperte blant annet Lemberg 3. september. De østerrikske styrkene hadde i disse innledende slagene mistet rundt 350 000 mann og trakk seg i en noe kaotisk retrett 160 km tilbake mens de appellerte om tysk hjelp. Tyskerne svarte ved å trappe opp sine aktiviteter i Øst-Preussen og økte presset på russerne der, samt fraktet styrker inn mot Katowice og Kraków-området for å lette det direkte presset mot Østerrike-Ungarn.
Det ble utkjempet en rekke kraftige slag i Galicia utover høsten og vinteren 1914/1915, blant annet om festningen i Przemyśl og frontlinjene bølget fram og tilbake. Sentralmaktenes første store offensiv var i perioden 28. september til 17. oktober, hvor formålet var å presse russerne ut av Galicia. Dette gikk over i en russisk motoffensiv i perioden 17. oktober til 1. november, hvor russerne greide å gjenopprette en linje langs elven Warta. Etter hvert stabiliserte frontlinjene seg i en linje mellom Łódź og Warszawa, mens russerne under ledelse av Aleksej Brusilov hadde tatt store områder fra Østerrike-Ungarn i det sørlige Galicia helt fram til Karpatene.
Utover i 1915 var tyskerne stort sett på offensiven, store deler av året i den såkalte Gorlice-Tarnow-offensiven. I et nytt slag øst for De masuriske sjøer 4.-22. februar vant tyskerne under ledelse av August von Mackensen over de russiske styrkene, og kunne til slutt rykke inn i Lvov, Warszawa, Vilnius og i nord nesten helt fram til Riga. Mot høsten ble russerne presset helt ut av Galicia, Polen og Litauen i Den store retretten.
Romania inn i krigen
14. august 1916 gikk Romania inn i krigen på Ententemaktenes side, og 27. august invaderte rumenske styrker Transilvania. Rumenerne hadde en vellykket offensiv fram til september hvor de ble stoppet av de tyske styrkene etter at de hadde rykket 80 km inn i landet. Men de dårlig utstyrte rumenske styrkene kunne ikke få noen støtte fra sine russiske allierte og fikk en rekke nederlag i kamp mot tyske og østerrikske styrker og 6. desember rykket disse inn i București.
Russlands siste forsøk
Matmangel skapte politisk uro i Russland og dette første til tsarens abdikasjon og februarrevolusjonen i 1917. Det var også tilløp til mytteri i de russiske styrkene. Det nye styret under Aleksandr Kerenskij åpnet under ledelse av Brusilov en mislykket offensiv mot Galicia i perioden 1. – 19. juli, den såkalte Kerenskijoffensiven. Etter en innledende framgang mot Lviv, stanset denne 16. juli og Sentralmaktene gikk til motoffensiv og russerne måtte trekke seg tilbake. I stedet for å virke styrkende på den russiske moralen, virket det motsatt. De siste kampene på østfronten kom da tyskerne angrep og erobret Riga 1. september. De forsvarende russiske styrkene nektet i hovedsak å kjempe og flyktet fra de framrykkende tyske styrkene.
Da bolsjevikene tok makten i november 1917, prøvde de å slutte fred med Tyskland, men de tyske kravene var for harde.
Freden i Brest-Litovsk
26. november ba den nye bolsjevikiske regjeringen i Russland om våpenhvile, og forhandlinger om våpenhvile ble umiddelbart innledet i Brest-Litovsk. Våpenhvilen var klar 15. desember og med dette opphørte kamphandlingene på østfronten.
Fredsforhandlinger ble innledet 22. desember, under ledelse av Erich Ludendorff og Leo Trotskij. Forhandlingene ble preget av den pågående russiske borgerkrigen og uenighet mellom Lenin og Trotskij om hvordan den skulle svare på de harde tyske kravene. Lenin ønsket en øyeblikkelig fredsavtale, mens Trotskij var mer avvisende til de tyske kravene. Forhandlingene ble derfor ganske aggressive, og 10. februar ble det brudd. Tyskerne gjenopptok 18. februar krigshandlingene, og Lenin, som tidligere hadde vært isolert med sitt standpunkt, fikk da gjennomslag i den sovjetiske sentralkomitéen om at avslutningen av krigen var nødvendig for å «sikre revolusjonen». 24. februar godtok de russiske sovjetene de tyske kravene.
En fredsavtale ble derfor undertegnet 3. mars 1918. For å unngå videre krig måtte Russland gi etter for de harde tyske kravene og avstå Ukraina, Hviterussland og Baltikum. Dette utgjorde omtrent halvparten av de russiske besittelsene i Europa og rundt 3/4 av tungindustrien. De måtte også si fra seg krav på Finland. I tillegg mistet Russland sine besittelser i Kaukasus og måtte betale krigserstatning til Tyskland. Etter det tyske nederlaget i første verdenskrig tok Sovjet-Russland tilbake Ukraina, Hviterussland og områdene i Kaukasus gjennom erobring av de nå selvstendige statene.
Fredstraktaten i București
Etter Russlands sammenbrudd, hadde Romania undertegnet et våpenhvileavtale med Tyskland 9. desember. Fredsforhandlingene var her kompliserte da det var mange land som hadde territorielle krav på hverandre. 7. mai 1918 måtte Romania inngå den såkalte fredstraktaten i București, hvor Romania måtte avgi territorier til Bulgaria, Karpatene til Østerrike-Ungarn og sikre oljeforsyninger og jordbruksoverskudd til Tyskland i 90 år. Traktaten ble annullert etter fredsslutningen etter første verdenskrig.