cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aspasia
Senere år og død
Under pesten i Athen i 429 ble Perikles vitne til at hans søster og begge sine legitime sønner, Xanthippos og Paralos som han hadde med sin første kone, døde. Han brøt ut i tårer, og selv ikke Aspasias tilstedeværelse kunne trøste ham. Rett før han døde tillot athenerne en endring i borgerskapsloven fra 451 som gjorde at hans halvt athenske sønn med Aspasia, Perikles den yngre, ble borger og hans legitime arving. Denne beslutningen var spesiell med tanke på at Perikles selv hadde foreslått loven som begrenset borgerskapet til de med athenske foreldre på begge sider. Perikles døde av sykdommen høsten 429.
Referanser i filosofiske verk
Aspasia dukker opp i de filosofiske skriftene til Platon, Xenofon, Aiskines Sokratikos og Antisthenes. Noen forskere hevder at Platon ikke var imponert over hennes intelligens og humor og baserte sin karakter Diotima i Symposium på henne, mens andre foreslår at Diotima faktisk var en historisk person. Ifølge Charles Kahn, professor i filosofi ved University of Pennsylvania, er Diotima på mange måter Platons respons på Aiskhines' Aspasia.
I Menexenos latterligjør Platon Aspasias forhold til Perikles, og han siterer Sokrates som han mener ironisk hevdet at hun var trener for mange talere. Sokrates' intensjon er å baktale Perikles' retoriske berømmelse og hevdet dermed ironisk at siden den athenske statsmannen var utdannet av Aspasia, ville han være overlegen i retorikk ovenfor en som var utdannet av Antifon. Platon antar også at Aspasia forfattet begravelsestalen og angriper sine samtidiges beundring av Perikles. Kahn fastholder at Platon har tatt fra Aiskhines motivet av Aspasia som lærer i retorikk for Perikles og Sokrates. Platons Aspasia og Aristofanes' Lysistrata er antagelig to unntak fra regelen om kvinners manglende evne som talere som rådet på den tiden, selv om disse fiktive karakterene ikke forteller oss noen ting om den faktiske statusen til kvinner i Athen. Martha L. Rose, professor i historie ved Truman State University, forklarer at «det er bare i komedien at hunder går til søksmål, fugler styrer eller kvinner taler retorisk».
Aspasia dukker opp i flere betydelig verk i moderne litteratur. Hennes romantiske forbindelse med Perikles har inspirert noen av de mest brømte romanforfatterne og poetene i de siste århundrene. Særlig romantikerne sent i det 19. århundre og de historiske romanforfatterne i det 20. århundre fant i deres fortelling en uutømmelig kilde til inspirasjon. Lydia Child, en amerikansk abolisjonist, romanforfatter og journalist, publiserte i 1835 en klassisk romanse plassert i Perikles' og Aspasias tid. Denne boken regnes som den mest vellykkede og gjennomførte blant forfatterens verk, siden de kvinnelige karakterene, særlig Aspasia, portretteres med stor skjønnhet og finesse.
Walter Savage Landor, en engelsk forfatter og poet, publiserte i 1836 Pericles and Aspasia, en av hans mest berømte bøker. Boken er en gjenskapelse av det klassiske Athen gjennom en rekke tenkte brev som inneholdt tallrike dikt. Brevene bryter jevnlig med faktisk historie, men forsøker å fange ånden i Perikles' tid. Robert Hamerling er en annen romanforfatter og poet som var inspirert av Aspasias personlighet. Han publiserte i 1876 sin roman Aspasia, en bok om manérene og moralen på Perikles' tid og er et verk av kulturell og historisk interesse. Giacomo Leopardi, en italiensk poet som var influert av romantikkens bevegelse, publiserte en gruppe på fem dikt kjent som Aspasias sirkel. Disse diktene var inspirert av hans smertelige opplevelse av desperat og ikke gjengjeldte kjærlighet til en kvinne som het Fanny Targioni Tozzetti. Leopardi kalte denne personen Aspasia, etter Perikles ledsager.
Romanforfatteren og manusforfatteren George Cram Cook produserte i 1918 sitt første skuespill i full lengde, The Athenian Woman, som portretterte Aspasia i ledelsen for en fredsstreik. Cook kombinerte et antikrigstema med en gresk bakgrunn. Den amerikanske forfatteren Gertrude Atherton behandlet i The Immortal Marriage (1927) fortellingen om Perikles og Aspasia og illustrerte perioden til den samoiske krigen, Peloponneskrigen og epidemien i Athen.
Berømmelse og vurdering
Aspasias navn er nært forbundet med Perikles' ære og berømmelse. Plutark aksepterer henne både som en politisk og intellektuell figur og uttrykker sin beundring for en kvinne som «klarte å glede de fremste mennene i staten og klarte å diskutere filosofi i lengre tid med korrekte begrep.» Biografiforfatteren sier at Aspasia ble så kjent at selv Kyros den yngre som dro i krig mot kong Artaxerxes II av Persia, oppkalte en av sine konkubiner etter henne som før ble kalt Milto. Etter at Kyros falt i kamp, ble denne kvinnen ført som fange til kongen og fikk innflytelse over ham. Lukian kaller Aspasia «visdommens modell», «den beundrede av de beundringsverdige olymperne» og roser «hennes politiske kunnskap og innsikt, hennes skarpsindighet og gjennomtrengning». En syrisk tekst som Aspasia skal ha skrevet en tale til og instruert en mann til å lese den for henne, bekrefter Aspasias retoriske berømmelse. Aspasia skal ifølge Suda, en bysantinsk encyklopedi fra det 10. århundre, ha vært «flinke med tanke på ord», en sofist og ha undervist i retorikk.
På grunnlag av slike vurderinger hevder forskere som Cheryl Glenn, professor ved Pennsylvania State University, at Aspasia ser ut til å ha vært den eneste kvinnen i det klassiske Hellas som utmerket seg i den offentlige sfære og må ha influert Perikles i sammensetningen av hans taler. Noen forskere tror at Aspasia åpnet et akademi for unge kvinner fra høyere familier eller oppfant den sokratiske metode. Men Robert W. Wallace, professor i klassisk historie ved Northwestern University understreker at «vi kan ikke akseptere som historisk vitsen om at Aspasia lærte Perikles hvordan han skulle snakke og dermed var mester i retorikk eller filosofi.» Ifølge Wallace kan den intellektuelle rollen som Aspasia fikk av Platon ha kommet fra komedien. Kagan beskriver Aspasia som «en skjønn, uavhengig, briljant smart ung kvinne som var i stand til å holde samtalen i gang med de beste hodene i Hellas og i diskusjon og belysning av ethvert spørsmål med sin mann». Roger Just, professor i sosialantropologi ved University of Kent, tror at Aspasia var en eksepsjonell figur, men hennes eksempel alene er nok til å understreke det faktum at enhver kvinne som ble intellektuelt og sosialt likeverdig med mennene måtte være en hetære. Ifølge Sr. Prudence Allen, filosof og undervisende professor, flyttet Aspasia potensialet at kvinner kunne bli filosofer et steg lenger frem fra de poetiske inspirasjonene til Sapfo.
Historikken i hennes liv
Hovedproblemet forblir, slik Jona Lendering poengterer, at det meste man vet om Aspasia er basert på rene hypoteser. Thukydid nevner henne ikke; våre eneste kilder er usikre representasjoner og spekulasjoner nedtegnet av menn i litteratur og filosofi som ikke brydde seg om Aspasia som historisk karakter. Derfor får vi en rekke motsigende porteretter; hun er enten en god kone som Thiano, eller en kombinasjon av kurtisane og prostituert, som Thargelia . Dette er grunnen til at moderne forskere uttrykker sin skepsis om den faktiske historikken i Aspasias liv.
Ifølge Wallace «har Aspasia, for oss, nesten ingen historisk realitet.» Madeleine M. Henry, professor i klassisk historie ved Iowa State University, fastholder at «biografiske anekdoter som dukket opp i antikken om Aspasia er svært fargerike, nesten helt uverifiserbare og fremdeles i live i det 20. århundre.» Hun konkluderer til slutt med at «det er bare mulig å kartlegge de minste mulighetene for [Aspasias] liv». Ifølge Charles W. Fornara og Loren J. Samons II, professorer i klassisk historie og historie, «kan det godt hende, så langt vi vet, at den reelle Aspasia var mer enn passende for hennes fiktive motpart.»
Litteratur
Primærkilder (greske og romerske)
American University of Afghanistan
The American University of Afghanistan (AUAF; pashto: د افغانستان امريکايي پوهنتون / persisk: دانشگاه امریکایی افغانستان, norsk: «Det amerikanske universitetet i Afghanistan») er Afghanistans første private institusjon for høyere utdanning. Universitet ble grunnlagt i 2006 og drives som en ideell organisasjon. AUAF tilbyr tre undergraduate-programmer, samt intensive, engelskspråklige forberedelseskurs og profesjonell trening for faglig utvikling. Det hadde 259 undergraduate-studenter per høst 2009.
Aspasia
Litteratur
Sekundærkilder
American University of Afghanistan
Universitet ligger i Kabul. Campusen til AUAF ligger i Kart-e-Seh-området av hovedstaden. Det er foreslått å bygge en ny campus nærmere Darul Aman-paasset i Kart-e-Seh. Campusen omfatter i dag tre hovedbygninger. Azizi-bygningen huser klasserom og fakultetskontorer. Bayat-bygningen huser administrasjon, to datarom og flere klasserom. C-bygningen (mangler fortsatt offisielt navn) huser biblioteket, kjemi- og biologilabaratorier og klasserom.
Konveks linse
En konveks linse er en linse som er tykkest på midten av mediet og tynnere jo lenger man kommer bort fra sentrum. En konveks linse er det motsatte av en konkav linse. Konveks linse er også kalt samlelinse og positiv linse og brukes i forstørrelsesglass og briller for langsynte. I en konveks linse brytes lyset fra et punkt slik at det konsentreres i et brennpunkt. Linsen er, som vist på bildet, tjukk på midten og tynnere oppe og nede.
Pål Dahlstrøm
Pål Henry Dahlstrøm (født 8. april 1965 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller som har spilt forward for moderklubben Furuset Ishockey. Dahlstrøm la opp som aktiv spiller i 1998.
Konveks linse
Se også
Convex lens Lens (optisch)
Pål Dahlstrøm
Han er storebror til tidligere ishockeyspiller Ole Eskild Dahlstrøm og Marianne Dahlstrøm.
American University of Afghanistan
Universitetets styreleder er dr. Akram Fazel, mens dr. C. Michael Smith og dr. Sharif Fayez er presidentene (sistnevnte er grunnleggende president). Dr. Athanasios Moulakis er visepresident.
Studentmediene i Trondheim
Studentmediene er en frivillig organisasjon, drevet av og for studentene i Trondheim. Selskapet har rundt 250 aktive medlemmer, og er fordelt i seksjoner utfra hva man jobber med; redaksjonelt, salg, økonomi, marked, IT-utvikling, drift og gjengadministrasjon. Studentmediene har arbeidslokaler på Lucasbygget ved Studentersamfundet.
iBok
iBok ble etablert av studenter tilknyttet NTNU i 2005, og har per 2021 omkring 15 frivillige studenter som drifter og markedsfører tjenesten. I januar 2022 hadde iBok rundt 155,000 registrerte brukeree fordelt på de største studiebyene i Norge. I 2013 overtok Studentmediene i Trondheim eierskapet til tjenesten. Det er en markedsplass for kjøp og salg av brukte pensumbøker.
Selskapets historie
Selskapet ble først opprettet under navnet Mediastud den 27. januar 1988, og omfattet da bare Under Dusken og Studentradio'n. I 1991 etablerte Mediastud Student-TV som sin tredje medievirksomhet. Avtalen mellom eierne ble reforhandlet i 1995 og finansiering av Student-TV ble tatt opp i avtalen. Samtidig ble driftsutgiftene fordelt med 60 % på Samskipnaden og 40 % på Samfundet, mot 50-50 tidligere.
I 1997 vedtok Velferdstinget i Trondheim å be Studentsamskipnaden å si opp Mediastud-avtalen. Avtalen ble allikevel videreført, og ved reforhandling av avtalen i perioden 2006-2007 stilte Velferdtinget seg bak Mediastud-avtalen så lenge redaksjonen var uavhengig og upolitisk valgt.
I 2008 ble det meste av de tre studentmedienes arbeidsarealer samlet i Lucasbygget på Singsakerbakken 2E på grunn av en prekær mangel på arbeidsarealer i Studentersamfundet og Radio Revolt sin satsing på 24/7-radio. I forkant av flyttingen varslet Samfundets leder, Marie Stølen, at studentmediene ville miste sine lokaler på Studentersamfundet dersom de flyttet, men dette har ennå ikke slått til. Ett av målene med flytting var økte muligheter for samarbeid, men selskapet har blitt kritisert for ikke å realisere disse mulighetene.
Etter flyttingen til Lucas-bygget har selskapet gått med underskudd på grunn av leieutgifter og investeringer. Selskapet vedtok i 2010 at det ønsker lokaler i tilknytning til Samfundets bygningsmasse, men dette blir neppe mulig før Studentersamfundets nybygg reises.
Den 1. juli 2013 realiserte Mediastud AS sitt langsiktige mål om tettere samarbeid og slo sammen de tre gjengene Under Dusken, Radio Revolt og Student-TV. Sammenslåingen ble gjennomført for å gjøre det enklere å samarbeide på én felles plattform, dusken.no, og rundt de nye produktene ibok.no og Barteguiden. Selskapet endret samtidig også navn fra Mediastud AS til Studentmediene i Trondheim AS.
I 2017 ble Barteguiden lagt ned. Samme år var det vanskelige økonomiske tider, så fra og med 2018 kuttet Under Dusken antall utgaver fra 16 til 12 i løpet av året. Det er i dag (2020) rundt 250 aktive medlemmer i Studentmediene.
Liste over kulturminner på Svalbard
Liste over kulturminner på Svalbard er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer på Svalbard. Listen er oppdelt i egne lister for Barentsburg, Bjørnøya, Longyearbyen og Ny-Ålesund, samt en fellesliste for kulturminner utenfor disse områdene.
Suksesjon
Suksesjon er betegnelsen på endringene i artssammensetningen som skjer over tid i et område (en annen betegnelse er økologisk suksesjon). Suksesjon skjer som en følge av at forholdene endres. Dersom det er artene selv som endrer forholdene, kalles det autogen suksesjon. Et eksempel er gjengroing av et tjern til myr. Allogen suksesjon er når endringene skyldes ytre faktorer. Det kan være brå, store endringer som skogbrann, ras og vulkanutbrudd, eller menneskeskapte endringer som hogst. I de fleste tilfeller er suksesjon et resultat av både autogen og allogen suksesjon.
Primær- og sekundærsuksesjon
En suksesjon kan ha to utgangspunkt. Primærsuksesjon er når plantesamfunn etablerer seg på bar bakke, der det ikke er planter fra før. Det skjer der nytt land blir blottlagt, for eksempel når en isbre trekker seg tilbake eller det dannes ei ny øy ved vulkanutbrudd. Over tid vil disse områdene invaderes av planter og dyr. Sekundærsuksesjon er suksesjon i et område der det allerede er planter, eller i det minste et jordsmonn med frø og røtter. Forandringene vil føre til en gjenopprettelse av plantesamfunnet som eksisterte før katastrofen eller inngrepet inntraff. En slik suksesjon vil man få i for eksempel en skog som har blitt hogd ned eller rammet av brann.
Forskjellige faser
Suksesjon innebærer en forandring der artene avløser hverandre i en bestemt rekkefølge. Artene er selv med på å forandre det abiotiske miljøet, og legger dermed forholdene til rette for at andre arter kan ta over. Arter er tilpasset spesielle forhold slik at de kan dominere på et stadium i suksesjonen og være helt utkonkurrert i neste. Suksesjonen deles derfor inn i ulike faser. Den første fasen kalles pionerfasen, og arter som er spesielt tilpasset her, kalles pionerarter. Ulike lavarter har evnen til å vokse direkte på stein og berg, og er derfor typiske pionerarter i en primærsuksesjon. I en sekundærsuksesjon vil pionerartene være lyskrevende arter som har en stor evne til å spre seg. Etter hvert vil pionerartene erstattes av andre, mer konkurransedyktige arter. Denne fasen kalles konsolideringsfasen, og vil som regel være den mest artsrike. Videre utvikling vil til slutt føre til en stabilisering, der artssammensetningen forblir uforandret i flere generasjoner. Dette er det siste stadiet i suksesjonen, og kalles klimaksfasen. Hva slags vegetasjonstype man får i klimaksfasen kommer an på klimaet og andre vekstbetingelser som næringsinnholdet i jorda. Under tregrensa er granskog det vanligste klimakssamfunnet i Norge.
Valget i Sør-Afrika i 1924
Valget i Sør–Afrika i 1924 var et valg i Unionen Sør-Afrika til nasjonalforsamlingen som ble holdt den 19. juni 1924 for å velge 135 representanter.
Økende misnøye med regjeringen til Jan Smuts førte til hans koalisjonsregjerings nederlag for det proafrikandiske Nasjonalistpartiet og South African Labour Party, et sosialistisk parti som representerte interessene til det hvite proletariatet.
Sørafrikanske nasjonalister var misfornøyd med Smuts' moderate standpunkt i sørafrikansk uavhengighet fra det britiske imperiet. Den verdensomspennende depresjonen etter første verdenskrig hadde ført til streik i Sør–Afrika som ble avsluttet gjennom en kombinasjon av militær makt og forhandlinger med de kuede fagforeningene, noe som gjorde Smuts til fiende av arbeidervelgerne. Konsekvensen var at Smuts' SAP ble beseiret av en nasjonalist–arbeider pakt. Barry Hertzog dannet regjering og ble statsminister, en stilling han holdt til 1939.
Alfred Gruenther
Alfred Maximilian Gruenther (født 3. mars 1899, død 30. mai 1983) var den yngste generalmajoren under og etter andre verdenskrig (da som fire stjerners general). Han tjenestegjorde som SACEUR i Europa fra 1953 til 1956.
Han samarbeidet med blant annet Mark Clark under slaget om Monte Cassino.
Christina Carlwind
Carlwind studerte drama ved Dramatens elevskola. Hun filmdebuterte i 1961 i Arne Mattssons Bruden som forsvant (Ljuvlig är sommarnatten).
Siccar Point
Siccar Point er en odde på Skottlands østkyst i Berwickshire i regionen Borders.
Bakgrunn
Stedet er en av verdens mest berømte geologiske lokaliteter etter at James Hutton gjorde bruk av den som bevis for sin revolusjonerende teori om den geologiske syklus. Her ligger lag av rød sandstein over eldre, nesten vertikalt stilte lag av gråvakke. Hutton forsto at her måtte de eldre lagene, etter å ha blitt avsatt i et hav og siden omdannet til fast fjell, siden blitt hevet over havnivå og skråstilt. Deretter ble de blitt utsatt for erosjon og igjen dekket av hav der rød sand så var blitt avsatt og omdannet til sandstein.
Ukonformiteten mellom de to bergartene har fått navnet «the Hutton Unconformity».
Ernst Hilding Andersson
Ernst Hilding Andersson (født 9. desember 1909, død 24. oktober 2007) var flaggmaskinist i den svenske marinen og spion for Sovjetunionen.
NMKL
NMKL (Nordisk metodikkomité for næringsmidler; eg.: Nordisk metodikkomite for levnedsmidler) er en nordisk organisasjon stiftet på et møte i Stockholm 22. – 24. september 1947.
Ernst Hilding Andersson
Høsten 1949 begynte den svenske sikkerhetstjenesten å overvåke en sovjetisk GRU-offiser. Sommeren 1951 oppdaget sikkerhetstjenesten at Ernst Hilding Andersson hadde kontakt med denne offiseren. Andersson ble arrestert i september samme år, og dømt til fengsel på livstid for grov spionasje.
NMKL
Beskrivelse
Organisasjonen består av mikrobiologer, kjemikere og sensorikere fra Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige. NMKL har som sin fremste oppgave å velge ut, validere, godkjenne og publisere metoder for analyse av næringsmidler. Metodenes pålitelighet blir først prøvd ved kollaborative prøvinger enten i egen regi eller hos andre internasjonale organisasjoner. I de senere år er også utarbeidelse av prosedyrer og veiledninger til bruk innenfor kvalitetssikring av laboratorier og analysearbeid blitt et viktig arbeidsområde for NMKL. Arbeidet gjøres innen subkomiteer for mikrobiologi, kjemi og sensorikk.
Ernst Hilding Andersson
Ernst Hilding Andersson hadde spionert for Sovjetunionen av ideologiske grunner; han hadde overlevert en stor mengde informasjon om den svenske flåtens sammensetning, beredskap og befestninger.
Sølvpoppel
Sølvpoppel (Populus alba) er en art løvtre av poppelslekten i vierfamilien. Den er sommergrønn og 15-30 meter høy, med stor omkrets i brysthøyde (50-60 cm, tidvis 150-200 cm). Den kan bli 3-400 år gammel.
NMKL
Beskrivelse
I henhold til avtale med Nordisk ministerråd, koordinerer NMKL det nordiske samarbeidet innenfor analysemetodikk av næringsmidler i den europeiske standardiserings-organisasjonen (CEN). Foruten disse konkrete oppgaver, spiller NMKL en særdeles viktig rolle som et diskusjons- og møteforum for nordiske næringsmiddelanalytikere.
Sølvpoppel
Det viktigste kjennetegnet på sølvpoppel er bladene – de har form som blader av osp men er mellom- eller mørkegrønne på oversiden og lyst sølvfargede eller hvit-grønn-grå på undersiden. Undersiden er hårete. Kontrasten mellom over- og undersiden av bladene er sterkere enn hos andre popler.
Brandts gate (Oslo)
Brandts gate (2) er en gate på Ila i bydel St. Hanshaugen i Oslo. Gaten starter i Geitmyrsveien og går til Bjerregaards gate.
NMKL
Beskrivelse
NMKL har en offentlig stilling gjennom økonomisk støtte og organisatorisk forbindelse til Nordisk ministerråd og Embetsmannskomiteen for Næringsmiddelsspørsmål (EK-FJLS).
Brandts gate (Oslo)
Gaten ble oppkalt i 1901 etter rettshistoriker og professor Fredrik Peter Brandt (1825–1891), som eide løkken.
I krysset mellom denne gaten og Herman Foss' gate lå hoppbakken Premiebakken før 1860.
NMKL
Beskrivelse
Siden november 1997 har Veterinærinstituttet i Oslo vært vertsinstitusjon for NMKL. Tidligere har generalsekretariatet vært i henholdsvis Finland, Sverige og Danmark. Generalsekretariatet står for den daglige driften av organisasjonen og ledes av en valgt generalsekretær.
Nasjonalkomiteer
Arbeidet i de enkelte land organiseres av en nasjonalkomite. Den norske nasjonalkomiteen avholder vanligvis 4 heldagsmøter i året. I tillegg foregår arbeidet via telefon og e-post. Leder (fra 2009) er Urd Bente Andersen, Vinmonopolet.
Hutu
هوتو হুটু Хуту Hutu Hutuové Hutu Hutu Hutu Hutud Χούτου Hutu Hutu Hutuoj Hutu fa:هوتو Hutus Hutu 후투족 Hutu Hutu Hutu הוטו Hutu Kaum Hutu フツ Hutu Hútus Хуту Hutu Хуту Hutu Hutut Hutuer ஹூட்டு இனக்குழு Hutu Hutu 胡图族
Sølvpoppel
Bladene er 2-5 cm lange, tidvis 4-10 cm, og er eggeformede til runde med uregelmessig sagbladrand. Også knoppene er hårete. Raklene er ca. 4 cm lange. Barken er hvitgrå, men blir mørkere med alderen.
Tore Reppe
Tore Reppe (født 26. april 1963 i Haltdalen) er en norsk musiker med munnspill som hovedinstrument. Han har studert med Sigmund Groven, og tok sin hovedfagseksamen på NTNU i 1988 som den første på dette instrumentet, med høyeste karakter.
Sølvpoppel
Utbredelse
Den vokser naturlig i Vest-Asia, Nord-Afrika og Sør- og Sentral-Europa, men er innført til Vest- og Nord-Europa. Særlig vokser den langs de store elvene i Eurasia. Den tåler en del sandbunn og er ganske nøysom, og plantes av og til som allétre. Tross raske og gode vekstegeneksaper blir den likevel sjeldnere og fortrenges gradvis av hybridarter.
Tore Reppe
Reppe er bosatt i Alvdal, og arbeider som lærer på Nord-Østerdal videregående skole på Tynset, og som organist i Alvdal kirke.
I 1987 ble Reppe historiens første verdensmester på kromatisk munnspill for amatører, ved World Harmonica Festival, arrangert på Jersey i Den engelske kanal. Pliktstykket var komponert av James Moody, som var munnspillvirtuosen Tommy Reillys akkompagnatør gjennom en mannsalder, og renommert programskaper i BBC. I 1989 vant han, som medlem i Norsk Munnspillforums Harmonika Ensemble, første premie ved World Harmonica Festival, som dette året ble avholdt i Trossingen. Han er nå årlig lærer på munnspillseminar i regi av Norsk Munnspillforum (NMf). Som elev ved disse, i yngre år, fikk han instruksjon av Tommy Reilly, i tillegg til Sigmund Groven.
Komponist
Reppe har komponert flere verk for ulike instrumenter:
Maritim VHF
Maritim VHF er et internasjonalt system for kortdistanseradioforbindelse for skipsfarten på VHF-båndet.
Systemet gir mulighet for forbindelse med kystradiostasjonene og mulighet for å få satt opp telefonsamtaler til hele verden. Det er mulig å kalle opp skip og båter i nærheten og det er egne kanaler for oppkall til havnemyndigheter. I Norge er det avsatt egne lystbåtkanaler og fiskerikanaler. Det benyttes frekvensmodulasjon og vertikal polarisering. Med moderne utstyr kan samtalene settes opp automatisk.
Det er en felles kanalplan med spesielle funksjoner på flere kanaler. Kanalene, prosedyrene og regelverket ellers er satt opp av International Telecommunication Union, ITU, som er en organisasjon i FN-systemet med kontorer i Genève i Sveits.
I Norge styres dette systemet av Telenor Kystradio.
VHF kanal 16
Maritim VHF kanal 16 (156,800 MHz) er den internasjonale nød- og kallekanalen. Det er en simplex-kanal der trafikken går på en frekvens. Det er basestasjon for kanal 16 på de fleste basene for kystradiostasjonene.
Ved en nødsituasjon blir trafikken ofte styrt av radiooperatørene ved kystradiostasjonene, som i Norge er samlokalisert med Hovedredningssentralene. Kanalen gir også mulighet for forbindelse mellom båter i nærheten av en nødsituasjon og koordinering av redningsressurser.
I andre land er det enten egen kystradiostasjon eller redningssentral (enten som dedikert redningssentral eller som en del av oppgaven til kystvakten) som har kystradiotjenesten.
Trafikkanaler
Trafikkanaler er duplekskanaler som brukes for vanlig oppkall til kystradiostasjonen og oppsetting av radiotelefonsamtaler. Disse duplexkanalene benytter to radiofrekvenser med kanalavstand på 4,6 MHz. Dersom båtens/skipets radio er utstyrt for det, kan man snakke begge veier samtidig uten å tenke på å trykke på mikrofonknapp. Det utgis kart som angir hvor basestasjonene ligger, med påføring av hvilke(n) trafikkanal(er) som benyttes hvor. Oppdaterte utgaver av slike kart (Kanalplaner) finnes på nettsidene til Telenor Kystradio.
Havnekanaler
Det finnes flere kanaler beregnet for kontakt med havnemyndighetene. Kanal 12 er den vanligste kanalen for dette. Det er en simplex-kanal. Det finnes flere duplexkanaler beregnet for havnemyndigheter som gjør det mulig å sende og ta imot samtidig, men dette krever spesielt kanaloppsett i radioene til havnemyndigheten.
Betjeningsstedene for sluser og vippebroer i vannveiene i innlandet i flere andre land er ofte utstyrt med VHF-radio slik at båtene kan få direkte kontakt med slusebetjeningen med VHF-radioen. Aktuell VHF-kanal kan være angitt på skilt ved slusene.
Skip til skip-kanaler
Det finnes flere skip til skip-kanaler. Disse er beregnet for kortere avstander. Disse kanalene er simplexkanaler. Det vil si at radioen sender og tar imot på samme radiofrekvens, slik at senderen ikke kan sende når tale skal taes imot på den samme frekvensen. En typisk skip til skip-kanal er kanal 6.
Konsesjon, kallesignal og MMSI-nummer
Det kreves egen konsesjon for skipet/båten for å ha skipsradiostasjon. Skipet blir tildelt eget kallesignal. Fartøyet tildeles også et Maritime Mobile Service Identity/MMSI-nummer. Med spesielt utstyr kan dette nummeret brukes til automatisk oppringning til og fra fartøyet. Konsesjon kalles ofte "Lisens" og utstedes ved henvendelse til lisensavdelingen i Telenor Kystradio.
I en nødsituasjon er det avgjørende at man har fått tildelt MMSI-nummer og programmert dette i VHFen for at nødsystemet skal fungere etter hensikten.
MMSI-nummeret består av 9 siffer. Skipets nummer (i Norge) er oppbygd slik: MID (3 siffer) + 6 siffer. MID-nummer i Norge er 257, 258 eller 259. Siste sifferet hos lystbåter er vanligvis 0, mens siste to siffer hos yrkesfartøy er 00. Stasjoner på land har MMSI-nummer bestående av 00 + MID + 4 siffer. Kyststasjonene har følgende nummer: Kystradio Sør: 002570300 Kystradio Nord: 002570700 Felles for kystradioene: 002570000 Det er også enkelte andre landstasjoner som har slike nummer.
Håndradioer får tildelt MMSI i en egen serie bestående av 8 + skipets MMSI-nummer (- siste siffer). Hvis f.eks. MMSI-nummeret til konsesjonen er 257123450, så blir den håndholdtes MMSI-nummer 825712345. Dette er fordi en stasjonær radio er knyttet til en bestemt båt, mens en håndradio ikke trenger en egen konsesjon.
Sertifikat
Den som skal bruke radiostasjonen må ha et eget sertifikat. Sertifikatet er kjent som VHF/SRC-sertifikat, (Short Range Certificate). Tidligere, før 2006, benevnte man sertifikatet med "Begrenset Radiotelefonisertifikat."
Det arrangeres kurs over store deler av landet. Man behøver ikke gå på kurs, og har mulighet for selvstudium ved lærebok eller nettkurs og eksamen for å ta sertifikatet. Eksamen avlegges hos Telenor Kystradio. . Det kreves kun helt grunnleggende kunnskap til radioteknikk og elektronikk. Det viktigste for prøvene er kunnskapen om prosedyrer for nødtrafikk og for vanlige oppkall.
Det er et stort antall radiomodeller på markedet for maritim VHF og det er mulig å få en brukbar radio til en meget akseptabel pris.
I 2015 lanserte Telenor Kystradio sitt eget SRC/VHF webkurs med integrert eksamen. Pr. november 2017 er det over 3000 personer som har tatt dette kurset.
Norske kystradiostasjoner
I Norge har vi idag to kystradiostasjoner; Kystradio Nord og Kystradio Sør, som begge ekspederer på mellombølge-telefoni og VHF. De norske kystradiostasjonene driftes av Telenor Kystradio.
Prosedyrer for bruk av maritim VHF
Det er internasjonale krav til prosedyre for bruk av maritim VHF. Disse er grunnleggende ved eksamen for radiotelefonistsertifikat.
Acknowledge, All after, All before, All stations, Confirm, Correct, Correction, In figures, In letters, Over, Out, Radio check, Read back, Received, Repeat, Say again, Spell, Standby, Station calling, This is, Wait, Word after, Word before, Wrong
Alpha, Bravo, Charlie, Delta, Echo, Foxtrot, Golf, Hotel, India, Juliet, Kilo, Lima, Mike, November, Oscar, Papa, Quebec, Romeo, Sierra, Tango, Uniform, Victor, Whiskey, X-ray, Yankee, Zulu. I Norge kan også bokstaveringen Ægir, Ørnulf og Ågot benyttes.
Wun, Too, Tree, Fow-er, Fife, Six, Sev-en, Ait, Nin-er, Zero, Decimal
Viktor Olsen
Viktor Olaf Olsen (født 5. februar 1924, død 21. april 2023) var en norsk langdistanseløper som spesialiserte seg i maratonløp. Han representerte Charlottenlund SK i Trondheim hvor han i 1970 ble utnevnt som æresmedlem for sin store innsats for klubben.
Hvitkinnsvartterne
Hvitkinnsvartterne (vitenskapelig navn Chlidonias hybrida) er en fugl.
Viktor Olsen
Viktor Olsen havnet på 16.-plass under Sommer-OL 1952, 9.-plass under EM i friidrett 1954 og 8.-plass under EM i friidrett 1958.
Hans personlige bestetid var 2:28:50, som var hans bestetid i august 1958 i Trondheim.
Olsen ble rangert som nummer 420 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.
Geir Andersen
Geir Andersen (født 21. februar 1964 i Oslo) er en norsk tidligere kombinertløper. Han tok VM-sølv i Seefeld 1985, lagsølv i samme mesterskap, samt gull i lagkonkurransen i Ski-VM 1984. Hans første pallplassering i verdenscupen var en annenplass fra Schonach i 1984. Hans første verdenscupseier kom i Planica 1984 og hans siste kom i Tarvisio 1985. Hans siste pallplassering var en tredjeplass fra Saalfelden 1988. Geir Andersen la opp i 1989. Han er lillebror til kombinertløperen Espen Andersen.
Basketball under Asialekene 1978
Basketball under Asialekene 1978. Basketball var en av flere grener under de åttende Asialekene som ble arrangert i Bangkok i Thailand mellom 9. og 20. september 1978. Det var en turnering for menn og en for damer. Fjorten herrelag og fem damelag deltok.
WSM
WSM kan referere til:
Kunståret 1332
Kunståret 1332 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1332.
Dødsfall
…
1332 in art
Sør-Afrikas ambassade i Oslo
Sør-Afrikas ambassade i Oslo er Republikken Sør-Afrikas diplomatiske representasjon til Norge.
Ambassadebygningen ligger i Drammensveien 88C på Skarpsno. Den herskapelige nybarokke murvillaen ble oppført for vingrosserer Alfred W. Larsen i 1902 etter tegninger av arkitekt Herman Backer. Sammen med nabovillaen i Drammensveien 88B (oppført for bryggerieier Hugo Vetlesen) gikk ambassadebygningen på folkemunne under navnet «Øl og Dram».
Sør-Afrikas ambassadør til 1. juli 2012 var Beryl Rose Sisulu, datter av antiapartheidaktivistene Walter og Albertina Sisulu. Fra 9. juni 2022 er Delores Camilla Kotzė ambassadør.
Regin Dahl
Regin Dahl (født 5. november 1918 i Tórshavn, død 29. mars 2007 i København) var en færøysk lyriker og komponist. Han var bosatt i Danmark det meste av livet, men diktet på morsmålet færøysk. Dahl koblet kvadtradisjonen til mer moderne og personlig særegne uttrykksmåter, og frigjorde seg tidlig fra den nasjonalromantikken som dominerte færøysk lyrikk. Hans lyrikk er dessuten utpreget musikalsk, ofte sangbar, med sterk vekt på rytmiske elementer og språklig velklang. Dahl har blitt omtalt som den «største lyrikeren Færøyene har fostret» av Carl Jóhan Jensen, og regnes som en av Færøyenes betydeligste lyrikere på 1900-tallet.
Bakgrunn og karrière
Han ble født i Sandagerði i Tórshavn i 1918, som den yngste av Maria (født Hansen) og prost Jákup Dahls fire barn. Maria Dahl fra Tórshavn var datter av den kjente musikklæreren Georg Casper Hansen, også kalt Bakar Hansen, som opprinnelig var fra Bornholm. Jákup Dahl fra Vágur var sønn av kjøpmannen Petur Hans Dahl. Regin Dahl vokste opp i et hjem hvor faren forfektet kristendom og klassisk dannelse, men også selvstyre- og nasjonalbevegelsens krav om anerkjennelse av det færøyske språket, og fikk også opplæring i latin fra faren. Gudstroen kan også spores i noe av hans senere diktning. Mye brukte karakteristikker om Regin Dahls væremåte skulle bli usnobbete, bluferdig, selskapsmenneske og levemann.
Regin Dahl dro etter folkeskolen til Danmark i 1934, og tok examen artium ved Sorø Akademi i 1937. Vinteren 1937/1938 var han hjemme på Færøyene, og han dro senere tilbake til Danmark og studerte litteratur og norrønt ved Københavns Universitet. I 1947 ble han ansatt som konsulent i sin venn Ole Wivels forlag, og ble med videre som konsulent da dette inngikk i Gyldendal i 1953. Ved siden av rådgiverstillingen mottok han etterhvert kunsterstipend. Dahl ble boende i Danmark resten av livet, men hadde tett kontakt med andre færøyinger i landet, blant annet gjennom aktiv deltagelse i Føroyingafelag. Han var medredaktør i Føroyingafelags juleblad, Jól uttanlendis, sammen med Karsten Hoydal 1940–1944.
Dahl var gift og hadde tre døtre.
Diktning
Dahl fikk sin første prosa på trykk i Varðin i 1936, og senere i Jól uttanlendis og Útiseti, men denne skilte seg lite fra den stilen man fant hos Jóannes Patursson, Hans A. Djurhuus og Janus Djurhuus. I 1937 debuterte han imidlertid med diktsamlingen Í útlegd («I landflyktighet»), hvor han beviselig hadde funnet sin egen stil.
Brisbane (elv)
Brisbane er den lengste elva sørøst i Queensland, Australia. Elva renner gjennom Brisbane by før den munner ut i havet i Moreton Bay. Elva er regulert av Wivenhoe vannkraftverk, som danner Lake Wivenhoe overfor demningen. Sjøen er hovedvannkilde for byen Brisbane.
Elva og byen ble oppkalt etter guvernør Thomas Brisbane (1773–1860) av oppdageren John Oxley i 1823.
[[Image:Brisbane-River-Map.png|thumb|left|Elveløp i elvas nederste del, fra Ipswich to Moreton Bay.
{{legend|#45a5ff|Brisbane River og Moreton Bay}} {{legend|#b20000|Veibroer}} {{legend|#000000|Jernbanebroer}} {{legend|#4cbc00|Gangbroer}} {{legend|#932ec2|Buss- og gangbroer}}]]
Elva har sitt utspring i Conondale Range øst for Kingaroy. Derfra flyter den sørover og tar opp sideelva Stanley sør for Somerset-demningen. Heretter blir elva til Wivenhoe-sjøen, passerer Wivenhoe-demningen og slynger seg deretter rolig mot havet. Etter Wivenhoe tar den opp flere sideelver, som Bremer.
Olga Segler
Olga Segler (født 31. juli 1881 i Prischt i Ukraina, død 26. september 1961 i Berlin) var et av de første ofrene for Berlinmuren og trolig også det eldste offeret som er kjent ved navn. Hun var 80 år da hun døde.
Olga Segler bodde i Bernauer Straße 34. Huset lå i Øst-Berlin, mens fortauet foran lå i Vest-Berlin. På grunn av denne beliggenheten bestemte kommunistregimet i Øst-Berlin at beboerne skulle kastes ut. Olga Segler ville unngå dette, og heller flykte til datteren i Vest-Berlin.
25. september 1961 hoppet den 80 år gamle kvinnen i et redningsnett som ble satt opp av brannvesenet i Vest-Berlin for å gjøre det mulig for beboerne å flykte. Hun pådro seg ved fallet store indre skader, og døde dagen etter.
Olga Segler ble bisatt på Städtischer Friedhof i bydelen Reinickendorf i Vest-Berlin. Det står en minnetavle på dødsstedet.
Phil Pfister
Phil Pfister (født 15. mai 1970 i Charleston (Vest-Virginia), Vest-Virginia) er vinner av 2006 utgaven av Verdens sterkeste mann, holdt i Sanya, Kina. Han er den første amerikanske vinner siden Bill Kazmaier vant i 1982.
Før 2006, var Pfister's beste plassering i denne konkurransen to fjerdeplasser, i 1998 i Tanger, og i 2001 i Viktoriafallene, vinner i 2001 var for øvrig nordmannen Svend Karlsen. I 2007 klarte han femteplass. ‎
Eksterne lenker
Mariusz Pudzianowski Mariusz Pudzianowski
Elinborg Lützen
Elinborg Lützen (født 26. juli 1919 i Klaksvík, død 22. november 1995 i Tórshavn) var en færøysk grafiker. Hun er særlig kjent for sine tresnitt og bokillustrasjoner.
Hun vokste opp i borgerskapet på handelsstedet Klaksvík som datter av kjøpmann Andreas Christian Lützen og hustru Hanne Joline Niclasen. På farssiden var hun oldebarn av lærer, klokker, kjøpmann og lagtings- og landstingsmann Andreas Christian Lützen samt kusine av havnefogd og lagtingsmann Hans Lützen. På morssiden var hun datterdatter av kjøpmann og lagtingsmann Daniel Niclasen, kjent som «rike Dánjal», samt niese av kjøpmennene og lagtingsmennene Niclas og Rasmus Niclasen.
Fra 1937 studerte hun ved Tegne- og Kunstindustriskolen for Kvinder i København og bodde sammen med maleren Sámal Joensen-Mikines, som hun giftet seg med i 1944. Ekteskapet ble oppløst i 1952. Hun studerte senere ved Kunst- og håndverksskolen i Bergen i 1957/1958 og bosatte seg i Klaksvík. Islandske Messiana Tómasdóttir, som senere viet seg til figurteaterfaget, studerte grafiske teknikker hos henne i årene 1965–1967.
I 1981 flyttet Elinborg Lützen fra Klaksvík til Tórshavn, hvor hun døde barnløs i 1995.
Hun hadde blant annet utstillinger på Galleri F15 og andre steder i Norge. Den norske utgaven av Jørgen-Frantz Jacobsens roman Barbara (Bokklubben, 1977) var illustrert av henne.
Skogsnelle
Den blir inntil 50 cm høy, normalt over 30 cm. Først er de fruktbærende stenglene gul-brune uten blader, deretter vokser nedoverhengende kranser av blader ut i hvert "ledd" av stengelen, og blomsten er gul-brun til hvit-gul med sporekapsler.
Skogsnelle er lysgrønn eller blek grønn. Vårstilken kjennes ved at den har en del grønne, nedover-pekende blader fra den brunaktige stilken, og dette skiller den fra engsnelle. Vårstengelen har grove, rødbrune skjell-blad som står sammen i grupper ved leddene i hver krans.
Arten er om sommeren lett kjennelig på at de luftige bladstenglene er mange ganger greinet, dette er et unikt trekk ved denne snelle-arten. De andre artene har ingen eller bare én gangs forgreining av bladstilkene. Skogsnelle står grønn hele sommeren, og den grønne sommerstilken er 20-50 cm høy, noe større enn engsnellen.
Planten har spore-formering. Kromosomtallet (2n) er 216.
Skogsnelle er nokså vanlig i Norge, og har utbredelse på den nordlige halvkule. I Tynset når den opp i 1.300 moh. I Norden vokser den nesten overalt, bare på Island og i kyststrøkene av øst-Finnmark er den sjelden.
Layton Maxwell
Layton Jonathan Maxwell (født 3. oktober 1979 i St. Asaph) er en walisisk fotballspiller i Caernarfon Town.
Maxwell startet sin karriere som juniorspiller i Liverpool i 1997. Han ble i junioravdelingen frem til 1999 da han ble flyttet opp til førstelaget og fikk trøyenummer 33. Han fikk sin debut, og sitt første mål for førstelaget 21. september 1999 i Ligacupen i hjemmekampen på Anfield mot Hull i en kamp Liverpool vant 4-2. Dette ble hans eneste kamp for klubben.
I sesongen 2000/2001 tilbragte han på lån i Stockport. I 2001 skrev han under fast for Cardiff hvor han ble værende frem til 2004.
Han spilte også for Barry Town, Swansea, Carmarthen, Mansfield, Rhyl og Bangor før han skrev under for Caernarfon i 2006.
Philipp Jakob Baudrexel
Philipp Jakob Baudrexel (1627–1691) var en tysk teolog, komponist og kapellmester.
Liv og virke
Baudrexel var sønn av en latinskolelærer. Takket være innflytelsesrike meséner kunne han i 1644 begynne på studier ved Germanicum i Roma. I tillegg til å studere teologi, fikk han en grundig musikkutdanning hos kapellmesteren i kollegiet, Giacomo Carissimi.
Etter endte studier ble Baudrexel i 1651 korherre ved domkirka i Augsburg, og i 1654 pastor og dekanus i Kaufbeuren. Som leder for koret i St.-Martins-Kirche bidro han sterkt til at byens kirkemusikk vokste i anseelse i lokalområdet. Baudrexels første verk, Primitae deo et Agno coelestis (Innsbruck, 1664), vitner om stedets musikkpraksis: en samling fem til åttestemmige messer, Te Deum, rekvier og motettelignende tonesettinger av hymner akkompagnert av to fioliner og generalbass. Han fikk senere trykt Psalmi vespertini (Kempten, 1668), en samling flerkorige salmer, vespere med tilhørende antifoner og hymner.
På grunn av motsetninger med det protestantiske byrådet i Kaufbeuren, gikk Baudrexel i tjeneste ved fyrstabbed i Kempten og Fulda, Bernhard Gustav von Baden-Durlach. I Fuldas arkiver finnes det lite annet dokumentarisk belegg enn regninger for musikktrykk om ham.
Etter at tjenesteherren døde tok Baudrexel tjeneste hos kurfyrst og erkebiskop Karl Heinrich von Metternich-Winneburg i Mainz. Også her bygde han opp stedets figuralmusikk. Omtrent på denne tiden oversatte han Carissimis lærebok Ars cantandi til tysk.
Panamá (provins)
Panamá er en provins i Panama. Hovedstaden i provinsen er Panama by, som også er hovedstaden i landet. Den ligger i Panamabukten ved stillehavskysten, og Panamakanalen går gjennom provinsen. Provinsen hadde i 2014 et beregnet folketall på 1,489,925.
Distrikter
Provinsen er delt inn i 11 distrikter:
Hallstein Bøgseth
Hallstein Bøgseth (født 8. juli 1954 i Levanger) er en norsk tidligere kombinertløper som representerte Namdalseid IL.
Bøgseth deltok under vinter-OL for Norge i 1980 i Lake Placid med 11.-plass, i 1984 i Sarajevo med 11.-plass, og i 1988 i Calgary med 23.-plass i det individuelle rennet og 4.-plass i lagkonkurransen.
Verdenscupseire
+ en annenplass og to tredjeplasser.
Ingegerd Zetterlund
Ingegerd Zetterlund (født 17. september 1949 i Hjärnarp i Skåne, død 22. juli 2002 nær Laikipia i Kenya) var en svensk forfatter.
Sammen med sin ektefelle Sven Zetterlund har Ingegerd Zetterlund skrevet mange bøker om dyrelivet i Afrika. Under arbeidet med sin siste bok Masai Mara ble hun drept av en elefant sommeren 2002. Et minnefond, Mama Zebra Memorial Fund, er opprettet til hennes ære.
Tutsi
টুট্‌সি Тутси Tutsi Tutsi Τούτσι Tutsi Tutsi Tucioj Tutsi Tutsi Tutsi Tutsi Abatutsi Tutsi ツチ Tutsi Tútsis Тутси Тутси Tutsi Tutsit துட்சி இனக்குழு 图西族
Oldtiden
Oldtiden regnes som epoken i menneskets historie som omfatter tiden fra dannelsen av de første sivilisasjonene og frem til Vestromerrikets fall i år 476 e.Kr., uten at dette årstallet har noen økonomisk, sosial eller kulturell betydning. Ordet oldtid benyttes bare om Europa, Asia og Nord-Afrika, det vil si de områdene som tilhørte eller var i kontakt med de tidlige sivilisasjonene. Selv om oldtiden er definert slik, levde de fleste folkeslag fremdeles på steinaldernivå. Det er også en overlapping mellom oldtiden og bronsealderen. Flere av oldtidsrikene var på bronsealderstadiet, og i de nordiske landene regner man gjerne at oldtiden varer frem til begynnelsen av vikingtiden rundt år 800.
Oldtidens historie er studiet av skriftlige fortiden, fra begynnelsen av nedtegnet menneskelig historie og fram til tidlig middelalder. Tidsrammen for nedtegnet historie er løselig 5000 år, med kileskrift, de eldste former for logisk og sammenhengende skriving, fra den urlitterære perioden rundt 3000 f.Kr. Dette er begynnelsen på historie, i motsetningen til forhistorie, i henhold til definisjonen som historikere benytter.
Begrepet antikken er ofte benyttet for å referere til oldtidens historie i den gamle verden ettersom det er begynnelsen på dokumentert gresk historie i 776 f.Kr. med den første olympiade. Dette er løselig i overensstemmelse med den tradisjonelle dato for grunnleggelsen av Roma i 753 f.Kr., begynnelsen på historien for oldtidens Roma, og begynnelsen på den arkaiske periode i oldtidens Hellas. Selv om de avsluttende datoer for oldtidens historie er diskutabel er det vanlig at vestlige historikere benytter avslutningen på Romerriket i 476 e.Kr., stengingen av Platons akademi i 529 e.Kr., datoen for keiser Justinian I den stores død i 565 e.Kr., framveksten av islam, eller begynnelsen på kongedømmet til Karl den store, som slutten på oldtiden og antikken i europeisk historie.
I India omfatter perioden av den tidlige perioden til de midterste kongedømmer, og i Kina opp til tiden til Qin-dynastiet som inkludert.
Studiet av oldtiden
En grunnleggende vanskelighet i studiet av oldtidens historie er at nedtegnete historier ikke kan dokumentere de menneskelig hendelser i helhet, og dessuten er det kun en liten fraksjon av disse dokumentene som har overlevd fram til i dag. Av disse må påliteligheten i informasjon vurderes strengt. Få folk har vært i stand til å skrive ned historier da skrivekyndighet ikke var utstrakt i bortimot alle kulturer fram til lenge etter oldtidens historie.
Romerriket var et av verdens mest skrivekyndige kulturer, men mange verker av de mest leste historikerne er gått tapt. Eksempelvis Titus Livius, en romersk historiker som levde på begynnelsen av 100-tallet e. Kr., skrev Romas historie kalt Ab Urbe Condita («Fra grunnleggelsen av byen») i 144 bind, og kun 35 bind eksisterer fortsatt, skjønt korte sammendrag av de fleste andre eksisterer. Faktisk har kun et mindretall av verkene til enhver betydelig romersk historiker overlevd.
Historikere har to viktige kilder for å forstå oldtidens verden: arkeologi og studiet av kildetekster. Primære tekster er de kilder som står nærmest informasjons opprinnelse. Primære kilder må skilles fra sekundære kilder, som ofte er sitert, kommentert eller bygd videre på.
Arkeologi er utgravning og studiet av gjenstander i forsøket å fortolke og rekonstruere tidligere menneskelig oppførsel. Arkeologer ekskaverer og graver ut ruiner av oldtidens byer og bosetninger for å se etter spor av hvordan menneskene i tidsperioden levde.
Studiet av kildetekster er undersøkelser av de tekster som er etterlatt fra oldtiden. Det meste av hva som kjent fra oldtidens verden kommer fra redegjørelser fra antikkens egne historikere. Selv om det er viktig å forholde seg til vurderingene og fordommene til hver forfatter, er deres redegjørelser grunnlaget for vår forståelse av oldtiden. En del av de mer kjente forfatterne er blant annet Herodot, Thucydides, Polybios, Sima Qian, Sallustius, Titus Livius, Josefus, Suetonius, og Tacitus.