cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bohr-Sommerfeld-kvantisering
Enkle eksempel
Denne klassiske bevegelsen kan nå kvantiteres ved å pålegge den Bohr-Sommerfelds kvantebetingelse
hvor kvantetallet n = 1, 2, 3, ... . Siden p her er konstant, følger dermed at p = nh/2L. = nπħ/L. Energien til partikkelen kan derfor kun ta de kvantiserte verdiene
Gunder-metoden
Gunder-metoden er en utregningsmetode som brukes i kombinert. Metoden går ut på at vinneren av det kombinerte hopprennet starter først i langrennet, og poengene i hopp regnes om til sekunder. Dette bestemmer starttidspunktet til løperne. Den som kommer først i mål, er sammenlagtvinner.
Bohr-Sommerfeld-kvantisering
Enkle eksempel
I dette enkle eksemplet stemmer dette resultatet eksakt med hva man finner fra løsningen av Schrödinger-ligningen.
Gunder-metoden
Gunder-metoden er oppkalt etter den norske tidligere kombinertløperen Gunder Gundersen, som imidlertid ikke var den som først lanserte denne arrangementsformen. Metoden ble presentert av journalisten Vera Reff (under pseudonymet Veronica) i en kommentar i Aftenposten i februar 1966, og Gundersen, som da var leder for Teknisk Komité Kombinert i Norges Skiforbund, tente på ideen. Gunder-metoden ble de neste årene prøvd i flere nasjonale og internasjonale renn, blant annet under Svenska Skidspelen i 1968 og 69, og i Holmenkollrennene i 1970.
Det gikk likevel et tiår før denne arrangementsformen ble vanlig. Lahtisspelen tok den i bruk fra 1979, Holmenkollrennene igjen i 1980, og fra 1981 gikk flere og flere arrangører av kombinertrenn over til å bruke denne metoden. Da verdenscupen i kombinert tok til sesongen 1983/84, ble Gunder-metoden brukt i alle renn. Under VM i Oslo i 1982 ble Gunder-metoden brukt i lagkonkurransen, men ikke i det individuelle rennet. Først fra og med VM i 1985 og OL i 1988 ble Gunder-metoden brukt i individuelle renn i internasjonale mesterskap.
Omregninger
Tabellen viser utviklingen av justeringene av sekundverdien per poeng etter hopprennet, brukt i vinter-OL fra 1988 til 2018.
Bohr-Sommerfeld-kvantisering
Lineært potensial
For positive x er partikkelens klassiske impuls bestemt ved dens totale energi
Når den beveger seg mot potensialet, vil dens impuls avta til den når et punkt x = b  hvor p = 0. Det vil si b = E/mg  slik at kvantebetingelsen for en lukket bane frem og tilbake blir
Integralet er elementært med verdien 2b/3  slik at de kvantiserte energiene blir
Det er interessant å sammenligne denne halvklassiske beregningen med den eksakte løsningen av Schrödinger-ligningen. Man finner da egenverdiene for energien som kan skrives på formen
har man dermed en approksimativ formel for disse nullpunktene. For de tre første med n = 1, 2 og 3 gir den 2.81, 4.46 og 5.84 som er nærmere enn 10 % av de eksakte verdiene. Nøyaktigheten øker med økende n og er asymptotisk korrekt. Med unntak av noen få, spesielle tilfeller er dette typisk for denne og andre halvklassiske metoder i kvantemekanikken. Nøyaktigheten blir bedre desto større kvantetallene er. Man beveger seg da inn i det området hvor vanlig, klassisk mekanikk dominerer i overensstemmelse med Bohrs korrespondanseprinsipp..
Nøyaktigheten kan også gjøres bedre ved å benytte WKB-approksimasjonen. Den inkluderer kvantemekaniske korreksjoner nær det klassiske vendepunktet. Resultatet er at kvantetallet n i dette tilfellet erstattes med n - 1/4. Dette reduserer de beregnede, laveste energiene med et beløp som gir bedre overensstemmelse med de eksakte verdiene.
Harmonisk oscillator
Det mekaniske problemet i en dimensjon omhandler en partikkel med masse m som kan bevege seg langs x-aksen mot en kraft som er null i likevektspunktet. Her er k kraftkonstanten. Det tilsvarer at den har en potensiell energi V = (1/2)kx2 og derfor en total energi
når den har impuls p. Denne blir null ved de to klassiske vendepunktene x = ± a hvor avstanden a = √(2E/k). En lukket bane til partikkelen tilsvarer da for eksempel en bevegelse fra x = - a frem til x = a og derfra tilbake til utgangspunktet. Det betyr at de Bohr-Sommerfeld-kvantiserte energiene er gitt ved betingelsen
Integralet kan omformes til
etter å ha innført u som ny integrasjonsvariabel definert ved x = a sinu. Herav kan de kvantiserte energiene finnes med resultatet
hvor ω = √(k/m) er egenfrekvensen til oscillatoren. Energinivåene har derfor alle samme avstand ħω. Dette er i overenstemmelse med det eksakte, kvantemekaniske resultatet,
selv om de halvklassiske verdiene ligger alle over med en størrelse (1/2)ħω som tilsvarer «nullpunktsenergien» til den kvantiserte oscillatoren. For store verdier av kvantetallet n faller de to resultatene sammen.
Her skaper WKB-approksimasjonen bedre overenstemmelse også ved lave verdier av kvantetallet n. Da det harmoniske potensialet har to myke vendepunkt ± a, mens det lineære potensialet bare har ett, vil denne bedre approksimasjonen erstatte n med n - 1/2. Overensstemmelsen med de eksakte resultatene er da perfekt for alle verdier av n.
Lineær rotator
En lineær rotator (eller rotor) kan tenkes sammensatt av to masser m1  og m2  som holdes i en fast avstand R  fra hverandre. Dens posisjon i rommet kan da angis ved massesenteret pluss retningen (θ, φ)  i kulekoordinater til aksen mellom massene. Dette systemet utgjør et klassisk tolegemeproblem som i massesenteret har den kinetiske energien
Plan rotasjon
Når rotasjonen foregår uten påvirkning av ytre dreiemoment, er rotatorens dreieimpuls konstant og står vinkelrett på det planet hvor massene beveger seg i. Man kan da velge et polarkoordinatsystem med z-akse langs rotasjonsaksen og en asimutal vinkel ψ  i planet som angir størrelsen til rotasjonen. Uttrykket for energien forenkles dermed til
Ved Bohr-Sommerfeld-kvantisering av rotasjonen vil nå pψ⋅2π = nh. Det gir de tillatte verdiene pψ = nħ  slik at de kvantiserte energinivåene til rotatoren er
hvor igjen kvantetallet n = 1, 2, 3, ... . Avstanden mellom to nabonivå øker proporsjonalt med n.
Rotasjon i rommet
Hvis rotatoren kan innta alle mulige retninger i rommet, er dens energi gitt ved kulekoordinatene (θ, φ). De konjugerte impulsene blir dermed og. Uttrykket for energien kan da skrives som
Denne kan nå kvantiseres ved de to Bohr-Sommerfeld-betingelsene
Da energien er uavhengig av den asimutale vinkelen φ, er impulskomponenten pφ  konstant og har derfor de tillatte verdiene pφ = nφħ  for heltallige kvantetall nφ.
Den andre impulskomponenten pθ  er ikke konstant, men varierer med vinkelen θ. For en bestemt energi er den gitt ved
hvor fortegnet er positivt halvparten av den periodiske banen og negativt ellers. Argumentet i kvadratroten må være positivt slik at den meridonale vinkelen θ må oppfylle kravet sinθ > pφ/√(2EI). Den varierer derfor mellom en minimumsverdi θmin  og en maksimalverdi θmax. Kvantebetingelsen for denne variable tar dermed formen
som gir de kvantiserte energiene
Ved å sammenligne med resultatet som ble funnet når rotatoren befant seg i xy-planet, må man betrakte summen n = nφ + nθ  som hovedkvantetallet som karakteriserer den totale dreieimpulsen pψ. I dette mer generelle tilfellet er derfor impulsen pφ  komponenten av denne på z-aksen.
Betrakter man den totale dreieimpulsen som en vektor, danner den i alminnelighet en vinkel β  med z-aksen gitt ved
Man kommer derfor til det overraskende resultatet at dreieimpulsen kan bare innta noen bestemte, diskrete retninger i rommet gitt ved denne brøken. Dette ble kalt for «romkvantisering». Det var vanskelig å fatte da z-aksen i denne betraktningen er ganske vilkårlig og kan velges i hvilken som helst retning. Men hvis rotatoren hadde befunnet seg i et ytre magnetfelt, ville dette ha definert en spesiell akse. Som i Zeeman-effekten ville hvert energinivå da splittes opp og angis ved kvantetallet nφ . Dette asimutale kvantetallet omtales derfor ofte som det magnetiske kvantetallet.
Beregning av integral
Vinkelen θ  må oppfylle kravet sinθ > sinβ  hvor vinkelen β  er definert ved
Det betyr at minimumsverdien θmin = β, mens maksimalverdien θmax = π - β. Integralet som inngår i kvantiseringen av pθ, kan skrives om slik at det blir
På denne formen består det av to deler
slik at hele integralet J = J1 - J2. Disse to kan nå beregnes ved et skifte av integrasjonsvariabel. I det første integralet definerer man en ny vinkel u ved sammenhengen som gir
Da integrasjonsgrensene θmin  nå tilsvarer u = π /2 og  θmax  tilsvarer u = - π /2, blir
I det andre integralet kan man på samme måte innføre en annen variabel v definert ved sinv = tanβ cotθ. Den har differensialet
og de samme integrasjonsgrensene som u. Dermed finner man at
slik at J = π (1 - sinβ ). Det kan nå benyttes til å finne de kvantiserte energinivåene til rotatoren.
Hydrogenatomet
Ved bruk av kulekoordinater (r,θ,φ) i massesenteret for hydrogenatomet tar den kinetiske energien til elektronet formen
hvor m er den reduserte massen til elektronet i sin bevegelse rundt atomkjernen. Den skyldes Coulomb-kraften mellom disse to partiklene og beskrevet ved den potensielle energien når atomkjernen er et proton med elektrisk ladning +e. Siden denne kraften har samme matematiske form som Newtons gravitasjonslov, vil de bundne banene til elektronet i alminnelighet være ellipser på samme måte som for planetene i deres beveglse om Solen og beskrevet ved Keplers lover.
De kanoniske impulsene til elektronet er gitt som
Uttrykt ved disse impulsene er dermed den totale energien til elektronet gitt som
Denne er konstant under bevegelsen. Men også pφ  er en bevegelseskonstant da energien er uavhengig av den asimutale vinkelen φ. Bohr-Sommerfeld-kvantisering gir nå at den tar verdiene pφ = nφħ  for heltallige kvantetall nφ. I tillegg ser man fra energiuttrykket at når alene vinkelen θ  varierer, må kombinasjonen
være en bevegelseskonstant uttrykt ved størrelsen pψ. Den representerer den totale dreieimpulsen for bevegelsen av elektronet, mens pφ  angir projeksjonen av denne på z-aksen.
På venstre side opptrer det samme integralet som for den lineære rotatoren. Her gir det 2π (pψ - pφ) som betyr at dreieimpulsen tar de kvantiserte verdiene
Her beskriver det øverste fortegnet den del av Kepler-bevegelsen der radius øker fra en minimal avstand rmin  til en maksimal avstand rmax. Disse to vendepunktene tilsvarer at og kan uttrykkes ved store a og lille halvakse b til ellipsen. De kan defineres ved
slik at
Herav finnes vendepunktene som rmin = a - c  og rmax = a + c  hvor lengden c er gitt ved den vanlige sammenhengen a 2 = b 2 + c 2.
Bohr-Sommerfeld-kvantisering av den radielle bevegelsen gir nå
hvor integralet kan beregnes på forskjellige måter. Resultatet for energinivåene i hydrogenatomet følger herav som
etter å ha innført hovedkvantetallet. Dette er i overensstemmelse med hva som følger fra den opprinnelige Bohrs atommodell hvor man skriver det asimutale kvantetallet. Fra moderne kvantemekanikk følger det at k = ℓ + 1 hvor det orbitale kvantetallet tar verdiene   på samme måte som for det radielle kvantetallet nr. Da har man for hovedkvantetallet.
Beregning av integral
Det radielle integralet kan gjøres på forskjellige måter. Opprinnelig ble det beregnet av Sommerfeld ved integrasjon i det komplekse planet. Alternativt kan man splitte det opp som
hvor hvert av de tre delintegralene kan utføres på mer konvensjonell måte. Defineres det første som
kan man innføre en ny integrasjonsvariabel definert ved å sette r = a + cs. Da vil rmin  tilsvare s = -1, mens rmax  fremkommer for. Det viser at
da integranden skifter foretegn under integrasjonen og derfor gir to bidrag som opphever hverandre.
I det andre integralet
Det betyr at J2 = π a. På samme måte kan man i det tredje integralet
skrive b 2/r = a + c cosv  hvor nå rmin  fremkommer for og rmax  for. Videre er
Dermed har man for det tredje integralet at J3 = π b. Da hele det radielle integralet er, har det verdien.
WKB-approksimasjon
Hvis partikkelen har en energi E og beveger seg i et potensial V(x), vil den da være beskrevet i et område hvor E > V(x) ved en bølgefunksjonen ψ(x) som tilnærmet antar en av formene
hvor C er en ukjent konstant, x 0 er en vilkårlig posisjon og
kan betraktes som den klassiske impulsen til partikkelen. Denne varierer derfor med partikkelens posisjon. Punkt i potensialet der p = 0, kalles «vendepunkt» som partikkelen klassisk ikke kan bevege seg gjennom. De to approksimative løsningene representerer  bølger som går til venstre og mot høyre i potensialet der E > V(x).
I en potensialbrønn vil der være to slike vendepunkt. Klassisk vil partikkelen bevege seg mot et av disse hvor den blir reflektert tilbake. Den vil deretter reflekteres på samme måte fra det andre vendepunktet og fortsette slik i en bunden tilstand. Kvantemekanisk vil det tilsvare at de to komplekse bølgene vil kombineres til en stående, reell bølge. Kalles vendepunktene for a og b, vil denne da i WKB-approksimasjonen kunne skrives som
eller
hvor C'  er en annen, vilkårlig konstant. Men disse to uttrykkene må beskrive den samme bølgefunksjon i dette området mellom vendepunktene a og b. At det er mulig, kan man se ved å skrive den første integrasjonen som
og benytte at den trigonometriske identiteten
der n er et positivt heltall. Det er oppfylt når konstantene i de to bølgefunksjonene er relatert ved C'  = (-1)nC  sammen med kravet
som definerer Bohr-Sommerfeld-kvantiseringen.
Nær vendepunktene der p blir veldig liten, kan denne WKB-approksimasjonen gjøres mer nøyaktig. Et resultat av denne forbedringen er at heltall n kan få et tillegg på 1/4 eller 1/2 avhengig av rask overgangen er av potensialet inn i det klassisk forbudte området der E < V(x). Men generelt er approksimasjon mest nøyaktig for store verdier av dette kvantetallet slik at disse forbedringene har for det meste liten praktisk betydning.
Plass i historien
For etableringen av moderne kvantemekanikk i 1925 var Bohr-Sommerfeld-kvantisering ment å kunne forklare alle kvantefenomen som hadde med bevegelse av partikler i atomfysikken. Den var basert på de samme, matematiske lover som ble brukt i den klassiske himmelmekanikken for å forklare planetenes bevegelser. En komplisert formalisme var på den måten blitt utviklet basert på Hamilton-mekanikk og ledet av Arnold Sommerfeld i München og Max Born ved universitetet i Göttingen. Hele fremgangsmåten var basert på eksisterende, klassiske baner som måtte være periodiske. Men for de fleste, mekaniske system med flere enn to partikler hørte slike løsninger av bevegelsesligningene med til sjeldenhetene. Dette ble påpekt allerede av Albert Einstein i 1917 hvor han også understreket at kvantebetingelsene til Bohr og Sommerfeld ikke kunne være generelt gyldig da de kun kunne formuleres i spesielle koordinatsystem. Dette var året etter at han hadde lansert sin generelle relativitetsteori.
Etter at første verdenskrig var slutt i 1919, fortsatte likevel arbeidet med den gamle kvanteteorien. I München forsøkte Wolfgang Pauli å beregne energinivåene til det ioniserte hydrogenmolekylet H2+ som består av tre partikler. Men han lyktes ikke å finne noen stabile tilstander. Likedan prøvde Werner Heisenberg i Göttingen å gjøre det samme for heliumatomet He som også består av tre partikler holdt sammen ved elektriske krefter. Heller ikke han kom frem til noen meningsfulle resultat. Det var på dette tidspunktet på slutten av 1924 at det ble mer og mer klart at disse gamle forestillingene om klassiske baner i atomfysikken måtte oppgis og erstattes med noe helt nytt. Dette lyktes også for Heisenberg sommeren 1925 da han kom frem til sin nye kvantemekanikk som la grunnlaget for et helt nytt verdensbilde.
Gestapo–NKVD-konferansene
Gestapo–NKVD-konferansene var en rekke hemmelige politimøter organisert i slutten av 1939 og starten av 1940 av tyske og sovjetiske myndigheter etter deres felles invasjon av Polen, i tråd med den tysk-sovjetiske allianse. Møtenes formål var å muliggjøre for de tyske og sovjetiske sikkerhetsstyrkene, inkludert Gestapo og NKVD henholdsvis, å utveksle informasjon om deres parallelle terroroperasjoner i det okkuperte Polen. På tross av forskjellige synspunkt i andre saker, delte både Heinrich Himmler og Lavrentij Beria samme målsetting hva angikk Polens skjebne. De konferansene man kjenner til var viet til koordinering av planer for en felles ødeleggelse av den polske nasjon, som diskusjon om måter å håndtere polske motstandsbevegelser under andre verdenskrig.
Av de fire konferansene, fant den tredje sted i det vidkjente spaet i Zakopane i Tatrafjellene i Sør-Polen; konferansen er den mest kjente, da som «Zakopane-konferansen». Fra Sovjetunionens side deltok flere høytstående offiserer fra NKVDs hemmelige politi i møtene, mens de tyske vertene stilte med en gruppe eksperter fra Gestapo.
Opptakt
Etter signeringen av Molotov–Ribbentrop-pakten den 23. august 1939, invaderte Tyskland Polen den 1. september og Sovjetunionen invaderte polen den 17. september; felttogene endte i en tysk-sovjetisk okkupasjon av Polen.
Den første konferansen
Det første møtet mellom Gestapo og NKVD fant angivelig sted den 27. september i 1939 i Brest i Hviterussland, mens visse polske arméenheter fortsatt var i strid (se: Invasjonen av Polen), noe som resulterte i masseinternering av soldater, og utenomrettslige henrettelser på tvers av Curzon-linjen. Både Gestapo og NKVD forventet fremveksten av polsk motstand, og diskuterte måter å håndtere polakkenes hemmelige aktiviteter. I møtets umiddelbare kjølvann begynte det sovjetiske NKVD å samle data, noe som ledet til Katyn-massakren utført våren 1940.
Den andre konferansen
Det andre møtet fant sted en gang i slutten av november 1939. Flere historikere hevder dette møtet fant sted i Lwów, mens andre mener det ble avholdt i Przemyśl, da delt inn i tyske og sovjetiske okkupasjonssoner mellom september 1939 og juni 1941. Bortsett fra samtaler om bekjemping av polsk motstand diskuterte sovjeterne og tyskerne måter å utveksle polske krigsfanger. I tillegg ble de første samtaler om okkupasjonen av Polen inngått. Det hevdes også at et møte ble avholdt i desember.
Den tredje konferansen
Den tredje konferansen er mest kjent, og fant sted i Zakopane, og begynte den 20. februar 1940 i villaen «Pan Tadeusz» i Droga do Białego-gaten nær Dolina Białego-dalen. Den tyske siden ble representert av Adolf Eichmann og en embetsmann ved navn Zimmermann, som senere ble sjef for Radom-distriktet i Generalguvernementet. Den sovjetiske delegasjonen ble ledet av Grigorij Litvinov og – blant andre – Rita Zimmerman (direktør for en gullgruve i Kolyma), og en mann ved navn Eichmans, som hadde utformet en effektiv måte å drepe personer i bakhodet.
Ifølge flere kilder var et av resultatene etter denne konferansen den tyske Ausserordentliche Befriedungsaktion, utraderingen av Krakow-intelligentsiaen gjennom Sonderaktion Krakau, samt den sovjetiske Katyn-massakren I sin bok fra 1991, Stalin: Breaker of Nations, skriver den britiske historikeren Robert Conquest: «Terminal skrekk lidd av så mange millioner av uskyldige jødiske, slaviske, og andre europeiske folkeslag som et resultat av dette møtet av onde sinn er en uutslettelig flekk på den vestlige sivilisasjons historie og integritet, med alle sine humanitære pretensjoner». Professor George Watson av Cambridge University konkluderte i sin kommentar fra juni 1981, «Rehearsal for the Holocaust?», at de internerte polske offiserers skjebne kan ha blitt bestemt i denne konferansen. Dette blir derimot avvist av andre historikere, som peker på at det ikke finnes dokumentarisk bevis på noe kooperasjon i den saken, at den eksisterende sovjetiske dokumentasjonen faktisk gjør slikt samarbeid usannsynlig, og at det er fornuftig å anta at Tyskland ikke visste om Katyn-massakren før likene ble oppdaget.
Den fjerde konferansen
Det fjerde og siste møte fant sted i mars 1940 i Krakow (ifølge noen historikere var konferansen del av Zakopane-konferansen). Denne hendelsen ble beskrevet av general Tadeusz Bór-Komorowski, Armia Krajowas kommandant, i hans bok Armia Podziemna («Den hemmelige armé»). I den beskriver han hvordan en spesialdelegasjon fra NKVD ankom Krakow, med hensikt å diskutere med Gestapo hvordan man skulle håndtere polsk motstand. Samtalene pågikk i flere uker.
Bor-Komorowskis beskrivelse bestrides av den russiske historikeren, Oleg Visjljov, som hevder, basert på de opprinnelige, svært tvilsomme sovjetiske dokumentene, at konferansen ikke var mellom NKVD og Gestapo, men mellom sovjetiske og tyske kommisjoner som håndterte flyktninger i begge okkuperte områder, og at samtaleemnet angivelig var «flyktningsutveksling». Ifølge denne forfatteren hadde ikke konferansen noe å gjøre med undertrykkelsen av polakker eller Katyn-massakren. Samtidig hevder noen historikere (blant annet Wojciech Materski) at det foreligger klare bevis på hemmelige drapsoperasjoner utført av både sovjetiske og tyske styrker i 1939–1940 på tvers av det okkuperte Polen, men at det ikke finnes bevis på en direkte kobling mellom NKVDs fangemassakrer og den tyske utraderingen av den polske intelligentsiaen som førte til massakreringen av flere tusen fremtredende polakker i samme tidsrom.
Tohir Yo’ldosh
Tohir Yo'ldosh (født Tohir Abduhalilovich Yo'ldoshev den 2. oktober 1967 i Usbekistan, død 27. august 2009 i Pakistan) var en usbeker som etablerte og ledet Usbekistans islamistiske bevegelse, en islamistisk organisasjon aktiv i Sentral-Asia.
Yo'ldosh fikk høre om Al-Qaidas planer om å bruke kaprede passasjerfly til å angripe USA 11. september 2001 før angrepene skjedde. Da han fikk vite om angrepene informerte han Talibans utenriksminister Wakil Ahmed Muttawakil, som sendte en utsending for å advare USA om Al-Qaidas angrepsplaner. Yo'ldosh prøvde å gi USA en advarsel om disse angrepene fordi han var bekymret for at ett angrep på USA ville utløse et amerikansk motangrep, noe som ville sette hans organisasjon i Afghanistan i fare.
I en videomelding fra Yo'ldosh som ble distribuert gjennom den usbekiske områdene av Sentral-Asia i tidlig 2007 rapporterte Tohir om at gruppen hans hadde som primære mål å frigjøre Irak og Afghanistan fra den amerikanske okkupasjonen.
Aftenposten meldte i 2008 at Juldasjev ble hevdet å stå bak flere angrep mot den norske ISAF-enheten i Meymaneh, deriblant bombeangrepet som drepte en norsk soldat i 2007.
Dødsfall
Den 30. september 2009 rapporterte en mann som hevdet å være hans livvakt at Yo'ldosh var blitt drept i et amerikansk droneangrep i Sør-Waziristan i Pakistan. Tjenestemenn fra både USA og Pakistan bekreftet på et senere tidspunkt at Yo'ldosh var blitt drept i et luftangrep den 27. august 2009. Yo'ldosh hadde angivelig mistet både et ben og en arm i angrepet og ble kjørt til et sykehus i Balutsjistan der han døde dagen etter angrepet. Åtte andre militante skal også ha blitt drept i angrepet.
Moseprydvikler
Moseprydvikler (Celypha aurofasciana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). Arten har tidligere vært plassert i slektene Olethreutes og Phiaris. Den er en truet art i Norge.
Utseende
En nokså liten (vingespenn 12-14 millimeter), gulbrun vikler. Forvingen er forholdsvis smal med et bredt, hvitt og gult tverrbånd i den indre delen, dessuten er det noen smale, sølvfargede streker. Bakvingen er forholdsvis smal og gråbrun.
Levevis
Larven lever i et silkegalleri mellom mose, som de spiser. De voksne sommerfuglene flyr i juni-juli, mest om ettermiddagen og kvelden.
Utbredelse
Den finnes i Vest- og Mellom-Europa, i det nordlige Asia. Arten er utbredt langs kysten vestover til Vest-Agder. Den blir vudert som Sårbar (VU) i Norsk rødliste for arter fra 2010.
Janusz Bolonek
Janusz Bolonek (født 6. desember 1938 i Huta Dłutowska i Storpolen i Polen, død 2. mars 2016 i Łódź) var en polsk katolsk prelat, titulærerkebiskop og diplomat for Den hellige stol. Han ble etter sin tjeneste utsatt for anklager for spionasje for den polske kommunistiske etterretningstjeneste.
Prest
Hjelpebiskopen i Łódź, Jan-Wawrzyniec Kulik, ordinerte ham til prest den 17. desember 1961 i Łódź.
Som forberedelse til det pavelige diplomati begynte han ved Det pavelige diplomatakademi i 1967. Han studerte ved både Gregorianauniversitetet og Lateranuniversitetet.
Hans første postertinger vev ved de pavelige prepresentasjoner til Nicaragua, USA, Egypt og så ved Statsekreteriatet i Vatikanet der han var med på å organisere pave Johannes Pauls reiser til Polen i 1983 og 1987, og arbeidet i den kommisjon som forhandlet om gjenopptakelse av diplomatiske forbindelser mellom Polen og Den hellige stol.
Titulærerkebiskop, nuntius til Elfenbenskysten (og andre vestafrikanske land)
Den 25. september 1989 utnevnte pave Johannes Paul II ham til apostolisk pro-nuntius til Elfenbenskysten og titulærerkebiskop pro hac vice av Madaurus. Paven bispeviet ham personlig den 20. oktober 1989 i Peterskirken; medkonsekratorer var Edward Idris Cassidy, sostituto i Statssekretariatet, og Francesco Colasuonno, apostolisk nuntius til Polen.
Den 18. november 1989 ble han også utnevnt til apostolisk pro-nuntius til Niger og Burkina Faso.
Nuntius til Romania
Den 23. januar 1995 ble han utnevnt til apostolisk nuntius til Romania.
Nuntius til Uruguay
Den 11. november 1999 ble han utnevnt til apostolisk nuntius til Uruguay.
Nuntius til Bulgaria (og Makedonia)
Den 24. mai 2008 ble han utnevnt til apostolisk nuntius i Bulgaria. Den 4. mai 2011 ble han også utnevnt til apostolisk nuntius til Makedonia.
Han gikk ut av det pavelige diplomati den 67. desember 2013, i en alder av 77 år.
Utmerkelser ... og en (benektet) avsløring
I 2012 ble han tildelt Republikken Polens fortjenstorden (offiserskorset) av den polske president Bronisław Komorowski for fremragende tjenester til utviklingen av samarbeidet mellom Republikken Polen og Den hellige stol, for å fremme det polske samfunnet og promotering av polsk kultur. Han ble også hedret med andre priser, som Orden de Miguel Larreynaga (Nicaragua), Médaille Salvo D'Acquisto fra Fondazione Alleanza Mondiale, Ordre national de la République de Côte d'Ivoire (Ridder) og andre.
Etter en evaluering av arkivdokumenter fra Służba Bezpieczeństwa (SB) de polske hemmelige tjenester, som ble kontrollert av det polske kommunistpartis ledelse, ble det kjent at Bolonek ble brukt som SB-informant under aliaset «Prorok» (profet). Hans Vatikanrapporter, oppbevart ved Instytut Pamięci Narodowej, utgjør totalt mer enn 600 sider. Bolonek benektet imidlertid å ha arbeidet for SB.
I 2014 beskyldte en polsk historiker, Sławomir Cenckiewicz, ham for å ha spionert under den kalde krigen under sine år i Vatikanet, og at han der fant ut at den polske oberst Ryszard Kukliński var CIA-agent. Han var deltaker ved et møte mellom Johannes Paul II med sjefen for CIA, George William Casey, som informerte paven om Sovjetunionens krigsplaner, som oberst Ryszard Kuklinski hadde fremskaffet. Bolonek varslet umiddelbart polsk etterretning i Warszawa og ga informasjon om en «muldvarp» som opererte i generalstaben til den polske hær. Denne meldingen utgjorde en trussel for oberst Ryszard Kukliński, som måtte flykte fra Polen til USA, rett før unntakstilstanden deri 1981|. Denne informasjonen ble gjengitt av journalisten Cezary Gmyz.
Han døde døde 2. mars 2016.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Greåker Bulldogs
Greåker Innebandyklubb er et idrettslag i Sarpsborg. Populært kalles de Greåker Bulldogs.
Greåker IBK ble stiftet 12. desember 1990, og er en av de eldste innebandyklubbene i Norge. Hjemmekampene spiller de i Tindlundhallen.
Klubben har ca. 300 medlemmer, hvorav omtrent 220 er aktive. Medlemmene er fordelt på tolv lag, fra minimikro til elitelag.
Greåker Innebandyklubb er Norges mestvinnende herrelag med sine 17 titler på seniornivå, Viken-laget har spilt i eliteserien siden den startet sesongen 1994/95.
Kristofer Hæstad
Kristofer «Doffen» Krüger Hæstad (født 9. desember 1983 i Kristiansand) er en norsk tidligere fotballspiller.
Kristofer Hæstad hadde et kort opphold i Premier League i 2006 på utlån fra Start. Han returnerte etter lite spilletid i Wigan (97 min. på 3 mnd.). Han var på utlån i 6 mnd, men etter avtale mellom klubbene ble utlånsavtalen avsluttet etter halvt løp. Hæstad hadde en god start på 2007-sesongen med et mål i 4-2 seieren borte mot Aalesund i åpningskampen 14. april.
Kristofer Hæstad debuterte i mai 2005 på i en privatlandskamp mot. Han har vært med på alle aldersbestemte landslag fra han var 16 år (1999).
Hæstad spilte aldersbestemt fotball for Kristiansandsklubbene Randesund og Vigør. Han ble signert av Start i 2001, og debuterte i Tippeligaen i 2002, da Starts unge mannskap bare tok 11 poeng og rykket ned. Etter to sesonger i 1. divisjon rykket sørlendingene opp igjen i 2004, med Hæstad som en av lagets viktigste spillere. Hæstad har fortsatt å storspille etter opprykket til Tippeligaen, og han ble kåret til månedens spiller av NRK i april 2005.
Hæstad ga i 2008 ut boka "Best med ball" (ISBN 9788251625944) sammen med Viggo Strømme og Erik Mykland.
1. juli 2014 ble det kjent at Hæstad legger opp som fotballspiller. , men skal fortsette som salgs- og partneransvarlig for IK Start.
Greåker Bulldogs
På juniorsiden er også Greåker en medaljegrossist, og kan vise til mange titler på gutte-, junior- og herrenivå.
RISC OS
RISC OS er et operativsystem som opprinnelig ble konstruert av Acorn Computers Ltd i Cambridge i England. Første versjon ble lansert i 1987, og ble spesielt konstruert for å kjøre på ARM-arkitekturen som Acorn hadde konstruert parallelt for bruk i sin nye linje av Archimedes personlige datamaskiner. RISC OS har sitt navn fra det faktum at ARM er en RISC-arkitektur.
Greåker Bulldogs
Kuriositeter: I sesongen 2002/03 passerte Greåker som første lag i Norge 1000 mål i Eliteserien. Jørn Andre Isnes satte inn det historiske målet i en bortekamp mot Holum.
RISC OS
Mellom 1987 og 1988, var RISC OS innenfor enhver ARM-baserte modell av Acorn datamaskiner, herav Acorn Archimedes, Acorn's R-linje av datamaskiner (med RISC iX som alternativt oppstartvalg), RiscPC, A7000 og prototypene NewsPad og Phoebe. En variant av RISC OS, som ble kalt NCOS, ble også tatt i bruk i Oracle’s Network Computer og kompatible systemer.
Greåker Bulldogs
Det var også Greåker som scoret mål nr. 10 000 i norsk eliteserieinnebandy i seriekamp mot Tunet forrige sesong, og det var Johan Larsson som fikk æren av å sette den ballen i nettmaskene.
RISC OS
Etter oppløsningen av Acorn i 1998, oppstod flere fork av operativsystemet og utviklingen fortsatte av flere selskaper, deriblant RISCOS Ltd, Pace Micro Technology og Castle Technology. Siden da har operativsystemet vært levert sammen med en rekke ARM-baserte datamaskiner, deriblant Iyonix og A9home. Per mars 2017 blir det fortsatt utviklet uavhengig som en fork av RISCOS Ltd og RISC OS Open.
Greåker Bulldogs
Meritter
Norgesmesterskapet herrer:
1992 	       Bronse	        Seier 7 -2 mot BI-IBL
1993 	       Gull 		Seier 5-1 mot Sola – Første offisielle NM
1994 	       Gull		Seier 3-2 etter straffer mot Holmlia
1995 			       Tapte semifinalen mot Holmlia
1996		Gull		Seier 7-6 mot Tunet
1997				Tapte 2 av 3 semifinaler mot Slevik på s.d.
1998		Gull		Seier 5-2 mot Holmlia
1999 	       Sølv		Tap 5-4 mot Tunet etter s.d.
2000				Tapte 2 semifinaler mot Slevik
2001		Gull		Seier 8-5 mot Slevik. 1521 tilskuere så kampen
2002				Tapte 2 av 3 semifinaler mot Tunet, siste på str.
2003		Gull		Seier 3-2 mot Holum
2004				Tapte 2 semifinaler mot Holum
2005				Tapte 2 av 3 kvartfinaler(!) mot Tunet
2006 	       Gull		Seier 5-3 mot Gjelleråsen
2007		Sølv		Tapte 11-8 mot Fjerdingby
2008				Tapte 3 kvartfinaler mot Slevik
2009           Gull            Seier 4-2 mot Sarpsborg
Gutt NM-gull i 1997, 1998, 2003
Junior NM-gull i 1998(første juniorfinalen), 2003, 2005, 2006, 2007 og 2017.
Damelaget deltok i NM 1995, der tapte de alle sine kamper.
Eliteseriemeritter
1994/95		Bronse, 1 poeng bak Holmlia som vant. 1995/96		Gull foran Holmlia og Tunet 1996/97		Gull foran Holmlia og Slevik 1997/98		Sølv, etter Tunet 1998/99		Sølv, 1 poeng bak Tunet 1999/00		Gull foran Tunet og Fredrikstad 2000/01		Gull foran Tunet og Slevik 2001/02		Gull foran Slevik og Tunet 2002/03		Gull foran Holum og Sarpsborg 2003/04		Gull foran Sarpsborg og Tunet 2004/05		Bronse, etter Sarpsborg og Holum 2005/06		Gull foran Gjelleråsen og Kverneland 2006/07		4.-plass etter Fjerdingby, S.borg og Sveiva 2007/08		Bronse etter Sarpsborg og Fjerdingby 2008/09        Gull foran Sarpsborg og Tunet
Europacupen:
1993 (4.pl.) – 1994 (6.pl.), 1996 (5.pl.) – 2000 (5.pl.) 2001(5.pl.) – 2002(6.pl.) 2003 (6. pl. – 2004(5.pl.) 2005(6.pl.) – 2007 (6.pl.)
Kildehenvisning: Eliteserien:     http://www.innebandy.no/statistikk/elitstat.asp Norgesmesterskap: http://www.innebandy.no/statistikk/nmstat.asp Europacupen:     http://www.innebandy.no/statistikk/
Klubbstatistikk
Hvem var først til mølla.............?
Fergesambandet Gjermundshamn–Varaldsøy–Årsnes
Gjermundshamn–Varaldsøy–Årsnes er et fergesamband på fylkesvei 48 og fylkesvei 5114 over Hardangerfjorden i Kvinnherad kommune.
Greåker Bulldogs
Klubbstatistikk
Første kampen – Treningskamp: 10. februar 1991 mot Rolvsøy i Rolvsøyhallen. Seier 16-2. Erik Rasmussen scoret det første målet.
Fergesambandet Gjermundshamn–Varaldsøy–Årsnes
Fergeforbindelsen betjenes av Fjord1 med ferjene MF «Sildafjord» og MF «Lærdal». Overfarten mellom Gjermundshamn og Årsnes tar 20 minutter direkte og 40 minutter dersom fergen anløper Varaldsøy på veien. Delstrekningen Gjermundshamn–Varaldsøy tar 15 minutter, og strekningen Varaldsøy–Årsnes 25 minutter.
Greåker Bulldogs
Klubbstatistikk
Første seriekampen for Greåker: 8. september 1991 mot Lisleby
Fergesambandet Gjermundshamn–Varaldsøy–Årsnes
Gjermundshamn og Årsnes har opptil 32 daglige avganger, mens Varaldsøy har inntil 20 daglige anløp.
Greåker Bulldogs
Klubbstatistikk
Første uavgjorte kampen: 20. oktober 1991, 5-5 mot AK-90
Første tapet: 1. desember 1991, 2-3 mot Opstad
Fergesambandet Gjermundshamn–Varaldsøy–Årsnes
Historie
Den første bilfergeruten ble opprettet i 1938 med anløp i Løfallstrand på østsiden av Hardangerfjorden, og Gjermundshamn, Varaldsøy, Mundheim og Omastrand på vestsiden, en overfartstid på rundt 2 timer. Veiutbyggingen på vestsiden av Hardangerfjorden gjorde at Omastrand ble avviklet som anløpssted i 1950. I 1955 passerte antall førte biler over Mundheim-Løfallstrand for første gang 1000 i juni, juli og august. I rutetabellen fra 1963 kan vi se at MF «Huglo» gjorde stopp i Rosendal en dag i uken, for å korrespondere med MS «Hardangerfjord» som gikk i Oddaruten.
Greåker Bulldogs
Klubbstatistikk
Greåker ble nr. 3 i serien den første sesongen, vi kom ett poeng bak vinnerne Opstad, og hadde samme poengsum som AK-90. Opstad vant foran AK-90. I påfølgende sluttspill slo vi ut Slevik i kvarten, deretter Opstad i semifinalen (7-6 etter s.d.). I kretsfinalen tapte vi 2-4 for AK-90. 1991/92 var det første året med seriespill og 22 lag ble fordelt i to puljer.
Fergesambandet Gjermundshamn–Varaldsøy–Årsnes
Historie
I oktober 1963 åpnet veiforbindelsen mellom Mundheim og Gjermundshamn, og Mundheim ble lagt ned som fergestopp. Overfartstiden ble med det betraktelig kortet ned, ettersom ruten fra da gikk mellom Løfallstrand, Varaldsøy og Gjermundshamn. Overfarten fra Gjermundshamn til Løfallstrand tok omkring 25 minutter direkte, og 45 minutter via Varaldsøy, mens Varaldsøy–Løfallstrand tok 30 minutt. Gjermundshamn og Løfallstrand hadde før omleggingen opp til 23 daglige avganger. Sambandet ble trafikkert av MF «Kvinnherad» og MF «Rosendal» og i tillegg gikk MF «Jondal» om sommeren.
Greåker Bulldogs
Klubbstatistikk
Mål i serien (1991/92): Tommy Kvisvik. 8. september 1991 mot Lisleby.
Fergesambandet Gjermundshamn–Varaldsøy–Årsnes
Historie
Den 1. juli 2010 åpnet fergekaien på Årsnes og denne erstattet Løfallstrand fergekai, hvilket innkortet overfarten med 5 minutter. Årsnes fergekai ligger lenger inne i Hardangerfjorden, cirka 5 minutter med kjøring fra Løfallstrand.
Greåker Bulldogs
Klubbstatistikk
Pasning i serien: Pasninger ble ikke ført på den tiden i Østfold….....
Fergesambandet Gjermundshamn–Varaldsøy–Årsnes
Historie
I 2020 tok Fjord1 over driften av sambandet etter Norled (tidligere Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap).
Greåker Bulldogs
Norgesmesterskap - Historiestatistikk
Uoffisielt NM (1992) mål: 2. mai 1992. Lars Gøran Gustavsen. 1-0-målet mot Aurstadskog Uoffisielt NM (1992) pasning: 2. mai 1992. Erik Rasmussen til d. o
Fergesambandet Gjermundshamn–Varaldsøy–Årsnes
Ferger
Følgende oversikt viser ferger som har trafikkert strekningen. Enkelte ferger har vært i bruk på denne strekningen bare på deler av året.
Greåker Bulldogs
Norgesmesterskap - Historiestatistikk
Offisielt NM (1993) mål: 24.4.1993. Dan Kristiansen. 1-0-målet mot Aurstadskog
Fergesambandet Gjermundshamn–Varaldsøy–Årsnes
Ferger
Før 1956: Blant annet MK «Kinsarvik» og MS «Talaria»
Greåker Bulldogs
Norgesmesterskap - Historiestatistikk
Utvisning i et offisielt NM: 24.4.1993. Knut Schrøder. 2 min. for liggende spill mot Aurstadskog
Eliteserien - Historiestatistikk
Første eliteseriekampen: 8. oktober 1994 mot Strømmen IBK (borte)
Første målet i en Eliteseriekamp: 8. oktober 1994. Mikael Eriksen 1-0-målet mot Strømmen IBK
Første pasningen i en Eliteseriekamp: 8. oktober 1994. Petter Pettersen til d. o
Første utvisningen i en Eliteseriekamp: 8. oktober 1994. Tommy Kvisvik 2 min. for låsing av kølle mot Strømmen. 5 min utvisning ved Petter Pettersen 4. desember 1994 mot Holmlia SK.
Første hjemmekamp i Eliteserien: 15. oktober 1994 mot Holmlia SK. Seier 4-1. Første målet ved Petter Pettersen på straffe.
Første tapet i Eliteserien: 19. november 1994 mot Tunet IBK. 1-3 borte.
Første uavgjorte kampen i Eliteserien: 4. mars 1995 mot Tunet IBK i Tindlundhallen. 4-4
Landslagsstatistikk
Første landslagsmål for en spiller som har spilt i Greåker: Petter Pettersen scoret 4-3-målet mot Danmark 7. februar 1993. Han spilte da for AK-90
Første landslagspasning for en spiller som har spilt i Greåker: Petter Pettersen hadde pasning på 1-2-målet mot Danmark 7. februar 1993. Han spilte da for AK-90
Første landslagsmål for en spiller som har debutert på landslaget for Greåker: Tom Arne Samuelsen scoret 3-0-ålet mot Ungarn 9. mai 1994 i EM.
Første landslagspassning for en spiller som har debutert på landslaget for Greåker: Tom Arne Samuelsen hadde pasning på 1-0-målet mot Latvia 12. mai 1995 i VM.
Første Greåker-spiller som ble innkalt på landslagssamling: Erik Rasmussen
'''Første Greåker-spillere som deltok på landskamper: Dobbeltlandskamp mot Sverige i Örebro 8. og 9. mai 1993:''' Erik Rasmussen, Tommy Kvisvik, Raymond Kvisvik og Inge Hansen
Trouvère
Trouvèrer var skalder ved nordfranske fyrstehoff i middelalderen. «Trouvère» er den nordfranske forma av det oksitanske trobador (trubadur), og trouvèrenes sanger har mye til felles med trubadurenes.
Greåker Bulldogs
Landslagsstatistikk
Greåker-spiller med flest poeng på landslaget: Willy Fauskanger – 163
Trouvère
Mens den sørfranske trubadurtradisjonen hadde sin blomstringstid fra midten av det 12. århundre, ble det ikke dikta sanger på (nord)fransk språk før mot slutten av hundreåret. Mange regner den kjente romanforfatteren Chrétien de Troyes som den første trouvèren; i alle fall er det bevart et par kjærlighetsdikt på fransk fra siste halvdel av 1100-tallet som er tilskrevet han. Han virka ved hoffet til Marie Capet, grevinne av Champagne, som ble et sentrum for trouvèrediktninga.
Som den viktigste av trouvèrene regnes en annen skald ved Maries hoff – Gace Brulé. Det er framfor alt han som brakte motivene fra den provençalske trubadurtradisjonen til Nord-Frankrike. I alt er det bevart nesten hundre dikt etter ham.
Greåker Bulldogs
Landslagsstatistikk
Greåker-spiller med flest pasninger på landslaget: Willy Fauskanger – 55
Trouvère
Trouvèrediktninga holdt seg levende gjennom hele 1200-tallet.
Hovedceller
Hovedceller (exocrinocyti principales) er celler i magesekken som produserer og utskiller pepsinogen. Pepsinogen er et inaktivt protein på 44 aminosyrer som omdannes til den aktive proteasen (enzym som spalter proteiner) pepsin ved at den spalter av aminosyrer/peptider på seg selv i surt miljø som består av saltsyre (magesyre).
Greåker Bulldogs
Landslagsstatistikk
Kampene mot Åland er ikke godkjente landskamper
Xylotrupes australicus
Xylotrupes australicus er en bille som hører til gruppen hornbiller (Dynastinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En ganske stor (40-50 millimeter), blankt svart hornbille. Dekkvingene er mørkt brunrøde. Som vanlig for slekten Xylotrupes har hannen et kløvet, fremoverrettet horn på pronotum og et krumt, båndformet horn på hodet som er delt i spissen. Hos denne arten er hornene middels lange, og hornet på pronotum er skrått oppoverrettet, ikke rett framover som de fleste andre.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtnende plantemateriale og tar trolig vanligvis to år på utviklingen, de voksne billene lever 2-4 måneder. De voksne hannene kjemper mot hverandre ved hjelp av hornene, hver prøver å vippe motstanderen over på ryggen. De voksne billene er mest aktive om natten og flyr gjerne til lys.
Utbredelse
Arten er utbredt i det nordlige og østlige Australia.
Systematisk plassering
Arten blir ofte plassert som en underart av den vidt utbredte Xylotrupes gideon, eventuelt Xylotrupes ulysses.
Mariama Bah (friidrettsutøver)
Mariama Bah (født 11. juli 1988) er en guineansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte landet sitt under VM i friidrett 2009 i Berlin, der hun ble slått ut i de innledende rundene på 100 meter.
Magma (band)
Et av nøkkelordene på Kobaïan, «zeuhl», har etterhvert blitt en betegnelse på den musikalske genren Magma befinner seg i, og som et knippe band har plukket opp i større eller mindre grad. Selv om musikken helhetlig sett skiller seg fra det meste annet hører man referanser til flere genre og artister i Magmas album; eksempelvis 1900-talls klassisk/moderne musikk som Carl Orff og Sergei Prokofiev, jazz, tysk folkemusikk og prog/psykedelika som Frank Zappa, King Crimson og Gentle Giant.
Til tross for få utgivelser de siste årene fortsatte Magma å spille en del konserter, spesielt i hjembyen Paris. Bandet besøkte også Oslo i september 2007.
Amerikanka
Amerikanka (originaltittel: Американка) er en russisk film fra 1997, regissert av Dmitrij Meskhijev.
Handling
Lyoshka Kolyadko er forelsket i Tanka, den tidligere kjæresten til broren hennes som døde i en ulykke. I løpet av filmen dukker Kolyadkos døde bror opp flere ganger, og en gang redder han Lyoshka fra noen punkerne fra en nabo-landsby.
Baseball under Panamerikanske leker 1959
Baseball under Panamerikanske leker 1959. Baseball var en av flere sporter som var med i de tredje Panamerikanske leker 1959 som ble arrangert i Chicago i Illinois fra 27. august til 7. september.
FC Ararat-Armenia
FC Ararat-Armenia, armensk: Ֆուտբոլային Ակումբ Արարատ-Արմենիա (stiftet 2017) er en armensk fotballklubb fra Jerevan.
Historie
Ararat-Armenia ble grunnlagt av Ruben Hayrapetyan. Laget rykket opp til Hajastani Bardzragujn khumb på første forsøk i 2017–18 og vant seriegullet i sin første sesong i toppligaen sesongen 2018–19.
Hver sin vise
Hver sin vise er et musikkalbum med diverse viseartister som Alf Prøysen, Vidar Sandbeck, Alf Cranner, Elisabeth Granneman, Birgitte Grimstad og Erik Bye, utgitt i 1966 (Philips), gjenutgitt 1969 (Fontana).
Loubetkysten
Loubetkysten (engelsk: Loubet Coast, også Loubet Land) er den delen av vestkysten av Antarktishalvøya som ligger mellom Cape Bellue og Bourgeois Fjord. Kyststrekningen ble utforsket i januar 1905 av Jean-Baptiste Charcot som oppkalte den etter daværende president i Frankrike, Émile Loubet.