cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Folkets ven
Folkets ven (dansk: ) er et dansk stumfilmdrama fra 1918 i regi av Holger-Madsen. Manuset ble skrevet av Sophus Michaëlis og Ole Olsen, som også skrev manuset til Himmelskibet. Filmen hadde premiere bare litt over ett år etter bolsjevikenes maktovertakelse i Russland, en hendelse som skapte splittelse mellom den moderate og radikale fløyen hos de danske Socialdemokraterne. Filmen gjenspeiler arbeiderbevegelsens splittelse om den skal velge revolusjon eller reformer gjennom parlamentarisk arbeid. De to sidene personifiseres i filmen av brødrene Waldo og Ernst Kamp. Norske Gunnar Tolnæs spiller rollen som Ernst Kamp.
Handling
Arbeiderenken, fru Kamp, har tre voksne sønner: Den kunnskapsrike og politisk interesserte Ernst arbeider som typograf i den ytterliggående avisa Brorskabet, selv om han ikke deler dens ideologi. Den hissige og impulsive Waldo arbeider som smed og nærer et blindt hat til det bestående samfunn. Den sykelige og overspente Kurt er urmaker og morens smertensbarn. Waldo har forlatt sin hustru Jonna og deres to små barn.
Det holdes et stort arbeidermøte. Waldo spør Ernst om han virkelig tror at arbeiderklassen får en annen innflytelse enn det den kjemper seg til. Ernst svarer at det ikke er med vold og brutalitet at samfunnet skal reformeres. Han går på arbeidermøtet for å hindre at Waldo går for langt i sine planløse angrep på det bestående. Møtelederen, Hilling, er redaktør for Folkepartiets organ Folket. Waldo holder en intens tale, hvor han påstår at ingenting er oppnådd ved det lederne kaller en klok politikk. Ernst ber om at man må frata ham ordet og holder selv en forsonende tale:
Broren Waldo har tatt med seg en del tilhørere til en annen møteplass og er mindre nådig i sin tale:
Politiet har rekvirert hjelp hos brannvesenet til å roe ned de hissige gemyttene og beskyter folkemengden med vannkanoner. Den hissige skaren, anført av Waldo, stanser vognen hvor premierminister Truchs' datter Irene sitter. Ernst griper inn og ber broren om å skamme seg over å la sitt raseri over den ydmykelsen han har lidt gå ut over en vergeløs kvinne. Irene takker Ernst.
Redaktør Wender i Brorskabet beordrer Ernst til å sette en artikkel i et ekstranummer av avisa. Når han endrer ''«Ad lovens og lovgivingens vei oppnår vi intet! Med vold og makt: Alt!» til «Ad lovens og lovgivingens vei oppnår vi alt! Med vold og makt: Intet!»'' får han sparken av redaktør Wender. Ernst oppsøker deretter den mer moderate redaktøren Hilling for avisa Folket. Hilling spør ham om han har mot og krefter til å føre folkets sak fram til seier. Ernst vet at han har viljen og tror at han har kreftene.
Ett år har gått. Ernst har etter Hillings død overtatt som redaktør av Folket og blitt innvalgt i Riksdagen som representant for Folkepartiet. Irene har med levende interesse fulgt hans løpebane. De revolusjonære, deriblant Waldo, har stiftet partiet Rebellerne. Når Ernst i en lederartikkel skriver at hans parti også har et begrunnet håp om å finne lydhøre ører hos regjeringspartiet, stempler Waldo ham som forræder. Han forteller Kurt at om man bare ble kvitt Truchs ville nok Ernst bli belært om at det kun er ved voldspolitikk man oppnår noe. Kurt finner et skytevåpen i Waldos jakkelomme. Han har tidligere sammenliknet samfunnet med et urverk og sagt at finner man feilen og får den rettet, så har man idealet. Kurt mener at han nå har funnet feilen og at det er han som skal redde det lidende samfunnet. Når Kurts venn, urmaker Sieverts, neste dag kommer for å regulere urene i Truchs' villa, ber Kurt ham om å få lov til å gjøre jobben - da han har en «misjon» å utføre. Dagen før hadde Truchs støttet Ernsts lovforslag i Riksdagen om at det er statens plikt å skaffe jobber til de arbeidsløse. Kurt skyter, men kula treffer Truchs' lommeur.
Irene lar den ulykksalige attentatsmannen gå. Dette gjør Truchs sint, og han ber politiet om å arrestere ham. I mellomtiden har Kurt oppsøkt Waldo på hans arbeidsplass. Han vet ikke at Truchs overlevde og forteller at han skjøt ham i hjertet. Waldo fører Kurt til Ernst. Når han spør Kurt om hvorfor han gjorde det, svarer han at det var fordi Waldo hadde sagt at Truchs var deres verste fiende. Han blir pågrepet. Ernst oppsøker Truchs for å beklage det som skjedde, men Truchs tror ikke Ernst var helt uvitende om brorens planer. Brødrenes mor får nervesammenbrudd. På dødsleiet ber hun Waldo om å forsone seg med Ernst, slik at hun kan dø i fred. Når Irene viser seg blir han sint og forteller moren at han ikke kan rekke ut hånden til én som har solgt seg selv og sin overbevisning. Waldo står bak et anonymt brev, hvor han forteller Truchs at datteren ofte er på besøk hos Ernst. Truchs viser Irene brevet og ber henne velge mellom Ernst og ham. Hun velger Ernst. De gifter seg med hverandre og adopterer etter Jonnas død hennes og Waldos barn.
Ernst blir medlem av regjeringen. Han stemples som overløper av Rebellerne. De holder råd. Waldo sier: ''«Nå er tiden kommet da vi må handle. Martyren Kurt Kamp må befris og den mannen som innbiller seg å være «Folkets venn» styrtes»''. Redaktør Wender foreslår at de skal invitere «forræderen» Ernst Kamp til protestmøtet i Folkets Park neste dag. Waldo tror at han ikke kommer, men Ernst kommer. Truchs bestemmer seg også for å overvære møtet. De holder begge taler. Truchs sier at han er stolt av sin svigersønn. Han omtaler ham som en uegennyttig fører for folket og en fulltro venn av samfunnet. En utbrytergruppe, anført av Waldo, forlater møtet for å befri «martyren» Kurt. En mann tilbyr seg å sprenge Ernsts hus i lufta med en tidsinnstilt bombe. Det vil ikke Waldo ta del i. Han ønsker bare å befri Kurt fra fengselet.
Ernst forsøker å få de frammøtte til å innse sine villfarelser ved å fortelle om alle sosiale erobringer som folket har gjort på få år - for arbeiderkvinnenes barn, innen skolevesenet og eldreomsorgen. Imens stormer Waldo og hans meningsfeller fengselet. Han ber om å få broren utlevert, men det viser seg at han har begått selvmord. I sitt avskjedsbrev til Waldo skrev Kurt at Ernst hadde rett da han hevdet at blod og vold ikke skapte et bedre samfunn og at han husket da deres mor samlet barna og leste fra Bibelen. Han skrev videre at enhver som bevarte et minne om moren i sitt hjerte, vanæret dette minnet ved å begå noe han visste at hun ikke ville billige. Han avsluttet med at Waldo også måtte komme til den erkjennelsen før det var for sent.
I mellomtiden har bombemannen og en gruppe pøbler angrepet Ernsts hus. Han har plassert en bombe som skal detoneres klokka 16:30. Irene og barna får reddet seg ut av huset like før det sprenges. Hun kommer på møtet og forteller sin mann at huset er ødelagt. Ernst ber møtedeltagerne om å følge ham til åstedet, slik at de kan se hvor langt deres meningsfeller har gått i sitt hat til samfunnet. Han advarer mot borgerkrig. Waldo, som etter å ha lest brorens brev, innser at han har handlet galt ber Ernst om tilgivelse.
Merknad
Filmen er bevart og kan beskues i DFIs filmdatabase.
Sofi Oksanen
Bakgrunn
Oksanen vokste opp i Jyväskylä i den midtre Finland. Hennes mor er en estisk diplomingeniør som vokste opp i det sovjetisk okkuperte Estland og emigrerte til Finland i 1970-årene. Faren er en finsk elektriker.
Oksanen har studert litteratur ved Jyväskylä universitet og Helsingfors universitet og senere drama ved Teaterhögskolan i Helsingfors.
Forfatterskapet
Tematikken i hennes forfatterskap spinner rundt postsovjetisk kvinneidentitet. I 2008 vant hun Finlandia-prisen for romanen Puhdistus, som delvis er basert på skuespillet ved samme navn. Boken ble også årets store bestselger i Finland. Puhdistus kom på norsk i 2010 med tittelen Utrenskning. Hun fikk Runebergprisen for Puhdistus i 2009, og i 2010 vant hun også Nordisk råds litteraturpris for romanen.
Puhdistus (Utrenskning) er solgt til mer enn tyve land og har ligget på toppselgerlistene i Sverige, Norge og Danmark, og har også solgt godt i USA.
Stalins kyr
Oksanen debuterte med romanen Stalinin lehmät i 2003, på norsk med tittelen Stalins kyr i 2009. I romanen møter vi estiske kvinner fra forskjellige generasjoner og under ulike forhold. Hovedpersonen er Anna, en ung jente som vokser opp i Finland på den tiden da Estland ennå var en del av Sovjetunionen. Som barn lærte Anna å benekte sin estiske bakgrunn for å unngå horestemplet estiske kvinner risikerer å få i Finland. I tillegg til fortellinger om brutalitet og nød under andre verdenskrig, Sibirs fangeleire og sovjettidens overvåkningssamfunn, tematiserer Oksanen også spiseforstyrrelse og skjønnhetsdyrkelse blant unge jenter.
Utrenskning
I 2007 hadde Sofi Oksanens debutskuespill Puhdistus premiere på Finlands nasjonalteater. Senere samme år ble skuespillet satt opp på Eesti Draamateater i Tallinn og våren 2008 ble det gjesteframført på Dramaten/Elverket i Stockholm.
Handlingen blir hovedsakelig utspilt i 1992 i Estland. Den gamle kvinnen Aliide finner en dag en ung kvinne på flukt i hagen på gården på landet. Hun heter Zara og viser seg til å være datterdatter til Aliides søster. Møtet fører til at Aliide må se tilbake på sitt eget liv og landets skjebne og de valg en tok under både den tyske og den sovjetiske okkupasjonen.
Stykket ble gitt ut som roman i 2008, på svensk i 2010 og norsk samme år.
Den estiske komponisten Jüri Reinvere skrev musikk og libretto til operaen Purge (Puhdistus), basert på boka. Denne produksjonen hadde premiere i Finlands nasjonalopera i 2012.
Da duene forsvant
Da duene forsvant ble gitt ut i Finland 31. august 2012, og på norsk året etter. Det er den tredje boken i trilogien om Estland, som har tiden under og etter andre verdenskrig som bakgrunn. Boken handler om forhold under okkupasjon, om motstand og forræderi, om ulykkelig ekteskap, om kjærlighet og farlige forbindelser, og om modige og svikefulle valg.
Avisartikler
Sofi Oksanen har fast spalte i det finske tidsskriftet Sihteeri&Assistentti og har skrevet i de finske avisene Sunnuntaisuomalainen, Metro og Aamulehti. Hennes artikler omhandler blant annet multinasjonal identitet, sensur på internett, menneskerettigheter og ytringsfrihet. Andre tema har vært historieløshet og estiske kvinners doble identitet.
Sammen med estiske Imbi Paju ga Sofi Oksanen i 2009 ut den finskspråklige artikkelserien Kaiken takana oli pelko («Bak alt står frykt»), som beskriver Estlands historie under den sovjetiske okkupasjonen. I bokens innledning begrunner Oksanen utgivelsen med hvor ødeleggende det kommunistiske samfunnssystemet var og at dette ikke er blitt tematisert og behandlet så ofte og grundig, i motsetning til nasjonalsosialismen.
Caroline Marks
Caroline Marks (født 14. februar 2002) er en amerikansk surfer.
Knut Johansen Lillevand
Knut Johansen Lillevand (født 24. mars 1920 i Nes på Romerike, død 14. april 2007 i Bergen) var NRK-medarbeider i 40 år og redaksjonssjef og nestleder i Radioteatret.
Biografi
Da krigen kom til Norge, var Knut Johansen, som han kalte seg helt til sist på 1990-tallet, da han tok familienavnet Lillevand for å unngå navneforvekslinger, student ved Universitetet i Oslo. Han ble i 1944 arrestert av tyskerne, men unngikk deportasjon og flyktet til Sverige, hvor han ble med i de norske styrkene. Etter krigen fullførte han studiene, var lærer i USA et år og statsstipendiat i Frankrike. Da han kom hjem til Norge, begynte han som konsulent i Gyldendal Norsk Forlag.
I 1949 begynte han i NRK. Hans første plassering der var i Kortbølgen, hvor han formidlet nyheter på norsk og engelsk. Men han var også med i andre programmer, blant annet som dommer i Rolf Kirkvågs program Vi bare spør. Han dekket også store begivenheter som reporter for radioen, blant annet kroningen av dronning Elizabeth II og begravelsen til kong Haakon 7.
Radioteatret
I 1958 kom han til Radioteatret, og her ble han værende til han gikk av for aldersgrensen i 1990. I 1974 flyttet han til Bergen. Der fant han seg godt til rette og ledet den lokale produksjonen av hørespill i tillegg til sine andre gjøremål for avdelingen. På den tiden laget man 10-15 hørespillproduksjoner i Bergen.
I utgangspunktet formidlet Radioteatret, som ble etablert i 1926, scenedramatikk for radio. Slik var det Norges første riksteater. Men på 1950-tallet, da Hans Heiberg var leder, ble hørespill skrevet for radio en viktig del av repertoaret. Da Knut Johansen Lillevand kom til Radioteatret i 1958, ble han snart aktiv i å lete etter tekster som skulle utvikle hørespillets muligheter. Etter hvert skaffet han seg et stort nettverk av kontakter i andre lands radioteatre. Blant annet satte han opp hørespill av den japanske forfatteren Yukio Mishima.
Knut Johansen Lillevand var både dramaturg, regissør og oversetter, men var nok for publikum mest kjent som oversetter. Han oversatte den populære serien I trifidenes dager av John Wyndham, stykker av Andre Gide og Jean Anoullh, De elendige, Jane Eyre og To byer som hørespill. Han regisserte rundt 50 hørespill, blant andre Goethes Faust, Kardinalen av Bridget Boland og stykker av Friedrich Dürrenmatt, Alfred de Musset, Marguerite Duras, Franz Xaver Kroetz, Albert Camus, Inger Hagerup og Johan Borgen.
I en årrekke representerte han NRK på dramamøtene til Den europeiske kringkastingsunion. Han fikk NRK med i den internasjonale festivalen Prix Italia. Sammen med Richard Imison fra BBC fikk han satt i gang en internasjonal bestillingsgruppe for hørespillmanus, noe som fikk Tom Stoppard, Günter Grass og Edward Albee til å skrive for radio.
Frem fra Glemselen kap. 6
'Frem fra Glemselen kap. 6' er det sjette albumet i serien Frem fra Glemselen med Rita Engebretsen og Helge Borglund. Platen kom ut vinteren 1978, og lå 8 uker på VG-lista med 5.-plass som beste plassering. Dette var også den siste platen hvor Bjørn Kruse hadde ansvaret for å arrangere de gamle skillingsvisene, og han skulle ikke dukke opp igjen som arrangør før Frem fra Glemselen kap.10. ''Frem fra Glemselen kap. 6'' var også en påkostet produksjon, og besto av stort orkester, med styrkere. Den ble også utgitt, som de fem foregående platene, med stort teksthefte som vedlegg. På den sjette platen synger Engebretsen og Borglund klassiske skillingsviser som «Farvel du moder Norge» og «Ved Rhindals klipper», men de har også tatt med Oscar Torps (Norges statsminister fra 1951 til 1955) vise «Finnskogen vår». Også den sjette platen har solgt rundt 100 000 eksemplarer i dag.
Kim Clijsters
Kim Clijsters (født 8. juni 1983 i Bilzen i Belgia) er en belgisk tennisspiller som var rangert som nummer 1 i verden i 2003 og 2011. Clijsters ble profesjonell tennisspiller i 1999 og har i løpet av sin tenniskarriere hittil vunnet 30 single- og 11 doubleturneringer. Hun har vunnet seks Grand Slam-titler, fire single og to i double. Hun har siden 2001 vært blant verdens fem beste kvinnelige singlespillene på rankingen og ved to anledninger har hun toppet listen (august 2003 og januar 2006). Hun var også ranket som verdens beste kvinnelige doublespiller i januar 2003.
I år 2000 vant hun to single- og en doubleturnering og året etter vant hun tre singletitler og nådde sin første Grand Slam-finale. Hun møtte Jennifer Capriati i damesinglefinalen i French Open og tapte knepent med 6-1, 4-6, 10-12.
I 2003 var Clijsters i minst semifinale i 20 av 21 turneringer og hun spilte hele femten finaler hvorav hun vant ni. Hun var i to Grand Slam-finaler, French Open og US Open, men tapte begge mot Justine Henin-Hardenne. I 2005 vant hun sin første Grand Slam-tittel da hun i finalen 10. september vant over Mary Pierce med 6-3, 6-1.
Kim Clijsters har også deltatt på det belgiske Fed Cup-laget. I perioden 2000–2005 har hun spilt 20 kamper hvorav hun har vunnet 18. I 2001 vant det belgiske laget cupen da de i verdensfinalen beseiret Russland.
Hun la opp i 2007, gjorde comeback i 2009, la opp igjen i 2012 og gjorde det kjent i september 2019 at hun hadde tenkt å gjøre et nytt comeback.
Florian-Jules-Félix Desprez
Florian-Jules-Félix Desprez  (født 14. april 1807 i Ostricourt ved Cambrai i Frankrike, død 21. januar 1895 i Toulouse) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Toulouse 1859–1895. Han ble kreert til kardinal i mai 1879 av pave Leo XIII.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Them kommune
Them kommune er en tidligere kommune i Århus amt i Danmark. Kommunen ble opprettet ved kommunalreformen i 1970, og gjennom regionreformen i 2007 slått sammen med Silkeborg kommune, Kjellerup kommune og Gjern kommune til nye Silkeborg kommune i Region Midtjylland.
Sykepleietiltak
Sykepleietiltak (sykepleieintervensjon) er innen sykepleie et tiltak med det mål å løse et helseproblem. Dette omfatter selvstendige tiltak iverksatt av sykepleieren som resultat av en sykepleiediagnose, tiltak i samarbeid med annet helsepersonell, og delegerte tiltak der sykepleieren utfører tiltak forordnet av lege eller andre samarbeidspartnere. Hjelp med aktiviteter i dagliglivet som pasienten ikke kan utføre selv regnes også som sykepleietiltak.
Det er flere prosjekter for å klassifisere sykepleietiltak, blant dem ICNP og NIC.
Jakub Holúbek
Jakub Holúbek (født 12. januar 1991) er en slovakisk fotballspiller som spiller for den polske klubben Piast Gliwice.
Associated Press
Associated Press (AP) er et amerikansk nyhetsbyrå grunnlagt i mai 1846. Byrået fungerer som et kooperativ eier av en rekke aviser, som både bidrar med nyhetsstoff og benytter stoff skrevet av byråets egne journalister.
Per 2004 anvendes byråets nyhetsstoff av 1700 aviser, samt 5000 radio- og TV-stasjoner. APs fotoarkiv inneholder 10 millioner bilder.
Tirso de Molina
Tirso de Molina (født 24. mars 1579, død 12. mars 1648) var en spansk dramatiker, poet, forfatter og katolsk munk. Sammen med dramatikere som blant andre Pedro Calderón de Barca og Lope de Vega regnes han blant kunstnerne som med sine bidrag til utviklingen av den spanske kulturen i barokken har gitt perioden tilnavnet «Den spanske gullalder». Spesielt for Tirso de Molinas verker er også det store oppbudet av kvinnelige hovedpersoner, samt at han stadig utforsker kjønnsaspekter i sin diktning.
AFP
AFP har flere betydninger:
Tirso de Molina
Spansk navneskikk: «Tirso»
I tråd med spansk navneskikk omtales Tirso de Molina ofte bare som «Tirso» (og ikke som «Molina»), slik man i tråd med norsk navneskikk kunne være tilbøyelig til å anta.
Om forfatterskapet
Tirso de Molina skrev først og fremst forviklingskomedier, som for eksempel Don Gil de las calzas verdes (norsk: Don Gil med de grønne hoser), samt verker om katolske helgener. Et eksempel på den siste kategorien er trebindsverket Santa Juana o La dama del olivar.
Embalse kjernekraftverk
Embalse kjernekraftverk (spansk: Central Nuclear Embalse) er et kjernekraftverk i Argentina som produserer elektrisk kraft. Det ligger på sørsiden av en kunstig innsjø på Río Tercero, i nærheten av byen Embalse i provinsen Córdoba. Anlegget ligger omtrent 110 km sørvest for byen Córdoba, og er et av Argentinas i alt to operative kjernekraftverk. Byggingen av kjernekraftverket begynte i 1974, og det ble satt i gang i 1981.
Tirso de Molina
Om forfatterskapet
Tirso har tradisjonelt blitt tillagt æren for å være opphavsmann til myten om Don Juan i komedien El burlador de Sevilla; den første utgaven kom antagelig ut allerede i 1617 i boken Tan largo me lo fiais. Pedro Calderón de la Barca var ansvarlig for å redigere en ny utgave denne historien senere på sekstenhundretallet, og en del kritikere mener at den i virkeligheten var forfattet av Andrés de Claramonte. Enkelte andre kritikere hevder at den nye utgaven bygget på en kjent arketyp som Tirso hadde forfattet mellom 1612 og 1625. I Tirsos verk er Don Juan en adelsmann fra Sevilla som skaper uorden i samfunnets rekker ved å ta for seg av en rekke kvinner som kommer i hans vei, og det ender med at han får sin straff fremfor gravmonumentet som er reist til minne om en av kvinnene som Don Juan har forgrepet seg på. Kvinnens døde far tar livet av Don Juan og fører ham med seg til underverdenen. Tirso ble med dette stykket den første forfatteren som tilkjente kvinnene han skrev om en dypere psykologisk dimensjon.
Embalse kjernekraftverk
Anleggets ene reaktor er av typen CANDU tungtvannsreaktor (PHWR), og den benytter naturlig uran (med 0,72 % av 235U) som brensel og tungtvann som kjølemiddel og moderator. Kraftverket har en termisk effekt på 2 109 MW og produserer maksimalt om lag 648 MW elektrisk kraft. Dette utgjorde i 2005 ca. 4,5 % av elektrisitetsproduksjonen i det argentinske strømnettet. I 2006 var årsproduksjonen på rundt 5 052 GWh. Anlegget har ikke vært i drift siden 2015.
Tirso de Molina
Ettermæle
Tirso de Molina har fått en rekke steder og monumenter oppkalt etter seg. Blant de mest kjente er;
Freeshine (album)
Freeshine er debutalbumet til det norske bandet Freeshine, utgitt 20. februar 2006. Albumet ble innspilt i mars 2005 i Athletic Sound, Halden.
Sporliste
All sangene er skrevet av Freeshine.
Embalse kjernekraftverk
Produksjon
Årsproduksjonen ved kjernekraftverket i GWh :
Tzeltal
Tzeltal er et mayisk språk som snakkes av rundt 280 000 medlemmer av tzeltal-folket i den meksikanske delstaten Chiapas. Tzeltal har seks hoveddialekter. Språket er nært beslekta med tzotzil.
Terrella
En terrella (latin: «liten jord») er en magnetisk kule som brukes som en modell av jorden i fysikkeksperimenter. Den er trolig oppfunnet av den engelske fysikeren William Gilbert, som eksperimenterte med magnetisme. Tre hundre år seinere ble terrellaen utviklet videre av den norske vitenskapsmannen Kristian Birkeland, som brukte den i sin nordlysforskning.
Terrellaer ble brukt gjennom nittenhundretallet i forsøk på å simulere jordens magnetosfære, men er nå erstattet av datasimulering. Det utvikles likevel fortsatt terrellaer for å demonstrere polarlys og en rekke andre lysfenomener i verdensrommet.
William Gilberts terrella
William Gilbert, kongelig fysiker for dronning Elisabeth I, brukte mye tid og krefter på studiet av jordmagnetisme. Hans hovedverk De Magnete, Magneticisque Corporibus, et de Magno Magnete Tellure (Om magneten og magnetiske legemer, og om den store magneten Jorda), ble publiserte i 1600. Det hadde vært kjent i århundrer at en fritt bevegelig kompassnål pekte mot nord. Tidligere forskere (som Christofer Columbus) hadde fastslått at retningen ikke var helt nøyaktig mot nord, og Robert Norman viste at kraften ikke var horisontal, men pekte svakt innover i jorda.
William Gilberts forklaring var at jorden selv var en kjempemagnet, og han demonstrerte dette ved å lage en skalamodell av den magnetiske jorden, en «terrella», av en magnetittkule. Når han beveget et lite kompass over terrellaen viste han at et horisontalt kompass pekte mot den magnetiske polen, mens et inklinometer (Et «vertikalt kompass») kunne måle differensen mellom horisontalen og retningen av de magnetiske kreftene.
Kristian Birkelands terrella
Kristian Birkeland var en norsk fysiker som fra siste halvdel av 1890-årene forsket på nordlys, og forsøkte å forklare hvorfor polarlys bare oppstår i områder sentrert omkring jordens magnetiske poler. Høsten 1903 viste han de første tegningene av terrellaen til sine medarbeidere.
Birkeland simulerte nordlys i sin «terrella», der den kuleformede magneten som forestilte jorden var innelukket i en glasskasse som kunne tømmes for luft (et vakuumkammer), sammen med et katodestrålerør som var modellens «sol». Han observerte at katodestrålene (som senere ble identifisert som elektroner) skapte en lysglød i områdene omkring polene på terrellaen. Birkeland trodde at strålingen som forårsaket nordlys kom fra solen, siden det var observert mye nordlys i forbindelse med solflekkaktivitet. Birkeland brukte en rekke terrella-kuler i sine eksperimenter, med en diameter fra 2,5 til 36 cm. Kulene var ikke permanentmagneter, men elektromagneter plassert i hule kuler av messing eller aluminium. Birkeland konstruerte flere terrellakammere. En av dem er restaurert til fungerende stand i Tromsø.
Birkeland så at terrellaen ikke nødvendigvis bare kunne simulere jordens magnetosfære, men også forholdene på andre planeter med en magnetosfære.
Andre terrellaer
Tyskeren Karl Reichenbach (1788–1869) var en allsidig vitenskapsmann som også eksperimenterte med en terrella. Hans terrella var en hul jernkule med en innvendig elektromagnet. Han plasserte terrellaen i et mørkt rom, og så etter lys når han påvirket magneten med elektrisitet.
Omkring 1950 brukte svenskene Brunberg og Dattner en terrella for å simulere spor etter partikler i jordens magnetfelt. I Sovjetunionen eksperimenterte Podgorny med en terrella tidlig i 1970-årene for å simulere solvind. Hafiz-Ur Rahman ved universitetet i California utviklet disse eksperimentene videre omkring 1990.
Det kan være vanskelig å tolke terrellaeksperimenter, og i eksperimentell fysikk er de nå erstattet av datasimulering. Det utvikles likevel fortsatt terrellaer for å demonstrere polarlys og en rekke andre lysfenomener i verdensrommet, ved universiteter og museer flere steder i verden.
Vegard Heltne
Vegard Heltne (født 19. februar 1989 i Ulsteinvik) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte ving og back for Hødd.
Han har tidligere spilt for naboklubben Hasundgot. Han har blitt omtalt av blant annet TV2 Sporten som en lovende og solid spiller for fremtiden. Han ble norgesmester med Hødd i 2012. I cupfinalen fikk han gult kort etter fem sekunder, ny norsk rekord.
Heltne studerte allmennfag ved Ulstein videregående skole i Ulsteinvik fra 2005 til 2008. Han er eldre bror av Eirik Heltne.
Heltne offentliggjorde beslutningen om å legge opp etter 2017 sesongen som følge av flere års skadetrøbbel.
Beck – Annonsemannen
Beck - Annonsemannen, er en svensk TV-film fra 2001. Det er den sjette filmen i andre runde med Peter Haber og Mikael Persbrandt i hovedrollene.
Handling
En kvinne blir brutalt voldtatt under en sykkeltur i skogen. Hun seg fri, og under flukten klarer hun å slå på mobiltelefonen og få kontakt med mannen sin før stemmen hennes forsvinner. Mannen ringer desperat politiet. Beck og hans menn finner en kvinnes lik i skogen. I forbindelse med kriminaletterforskningen vises et mobiltelefonnummer. Et tall som ser ut til å komme fra en annonse…
Sherman-brødrene
Sherman-brødrene er de to amerikanske brødrene Robert B. (Bernard) Sherman (født 19. desember 1925 i New York i New York, død 6. mars 2012 i London i Storbritannia) og Richard M. Sherman (født 12. juni 1928), som var komponistene og tekstforfatterne som stod bak filmmusikken til en rekke av filmene til Walt Disney Productions.
De ble kjent da de på 1950-, 1960- og 1970-tallet arbeidet for Walt Disney, og skrev sanger til over 30 Disneyfilmer.
I 2009 hadde en dokumentarfilm om Sherman-brødrene premiere. Filmen har tittelen The Boys – the Sherman Brothers' story.
Filmmusikk (utvalg)
Sherman-brødrene skrev blant annet musikken til følgende filmer:
Priser og hedersbevisninger
Sherman-brødrene vant to Oscarstatuetter for musikken til filmen Mary Poppins, og var nominert til syv andre Oscar-priser i løpet av sin karriere.
I 1976 fikk de en stjerne på The Hollywood Walk of Fame i Hollywood.
Leling
Leling (kinesisk: 乐陵; pinyin: Lèlíng) er et byfylke i Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Dezhou.
Befolkningen var på 636,366 innbyggere i 1999.
Synodita
Synodita er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 5 arter.
Utseende
Middelssttore (ca. 10 millimeter), brede, blankt svarte bladbiller, hode og pronotum kan være røde. Oversiden er fint og tett punktert.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Slekten er utbredt i tropiske områder av Australia (New South Wales, Queensland, Nordterritoriet).
International Benchrest Shooters
International Benchrest Shooters (IBS) er et forbund for benkeskyting som hovedsakelig er aktivt i USA.
Disipliner
Konkurranser innen IBS er delt inn i kategoriene benkeskyting og langholdsskyting, hvor sistnevnte har mange likeheter med F-Class-skyting.
Skiver
IBS bruker ulike skyteskiver til ulike avstander.
Sudirman Cup 1997
Sudirman Cup 1997 (VM i badminton for mikslag) ble arrangert i Glasgow i Skottland i 1997.
Yucheng (Dezhou)
Yucheng (kinesisk: 禹城; pinyin: Yǔchéng) er et byfylke i Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Dezhou.
Befolkningen var på 495,387 innbyggere i 1999.
Dunkjempe
Dunkjempe er en plante i kjempeslekta.
Den er en flerårig urt med en lang stilk der blomstene sitter i et aks i toppen. Bladene er samlet i en rosett ved marka, og er hele, ovale, buenervete og med kort stilk. Både bladene og blomsterstilken er dekket av korte hår. Blomstene dufter svakt og har hvite kronfliker, rosa pollentråder og hvite eller lilla pollenknapper. Blomstringstiden er fra mai til juli. Frukten er en kapsel med 2–4 frø.
Dunkjempe vokser på tørre enger og bakker, helst på kalkrik jord. Arten er utbredt i Europa, Sibir og Sentral-Asia. Den spredte seg med europeerne til det nordøstlige Nord-Amerika.
Zjivi i pomni
Zjivi i pomni (originaltittel: Живи и помни) er en russisk film fra 2008, regissert av Aleksandr Prosjkin.
Handling
Andrej vender tilbake som desertør til hjembyen sin etter å ha blitt skadet, og vender hjem til sin kone Nastasja. Men hun blir tvunget til å skjule ham, selv for slektningene hennes, for å hindre at Andrej får problemer etter å ha desertert.
Men senere blir Nastasja gravid, og kan ikke fortelle noen at Andrej har kommet hjem. Omgangskretsen hennes begynner derfor å spre rykter om at hun har vært utro mot ektemannen sin - som de tror fremdeles befinner seg i krigen.
Christian Michelsen
Peter Christian Hersleb Kjerschow Michelsen (født 15. mars 1857 i Bergen, død 29. juni 1925 på Gamlehaugen i Fana ved Bergen) var en norsk politiker (Høyre, Venstre, Samlingspartiet og Frisinnede Venstre), statsminister og skipsreder. I to perioder, først for Høyre, siden for Venstre, var Michelsen borgermester i Bergen, før han gikk inn i rikspolitikken.
Politikk
I 1909 var Christian Michelsen en av stifterne til partiet Frisinnede Venstre. Før dette representerte Michelsen Samlingspartiet. Han var stortingsrepresentant for Bergen fra 1892 til 1894 og for Søndre Bergenhus amt (Hordaland) fra 1904 til 1906.
Michelsen fikk sin første statsrådspost – i Francis Hagerups andre regjering, som tiltrådte høsten 1903. Her var han først ved statsrådsavdelingen i Stockholm. Fra 1. september 1904 ledet han Finansdepartementet.
Han var norsk statsminister fra 13. mars 1905 til 23. oktober 1907 (Christian Michelsens regjering). I tillegg til statsministerposten var han fra 25. november 1905 også sjef for Revisjonsdepartementet, fra 31. oktober 1905 til 27. november 1906 sjef for Finansdepartementet og fra 25. mai 1907 sjef for Forsvarsdepartementet.
Statsminister Michelsen var svært sentral i prosessen rundt unionsoppløsningen med Sverige i 1905. Michelsen representerte Norge ved forhandlingene med Sverige i den svenske byen Karlstad, hans motpart var den svenske statsministeren Lundeberg og forhandlingene løste krisen ved undertegningen av Karlstadkonvensjonen.
I 1925 var han med på å stifte det konservative og antikommunistiske Fedrelandslaget.
Chr. Michelsens Institutt
Personlig rikdom var for Michelsen mer et middel enn et mål – et middel han kunne bruke i sin egen levetid, men som deretter burde gå tilbake til samfunnsfellesskapet. Det var tidlig klart at Michelsen tenkte i retning av forskning, og mange prøvde å få ham til å støtte opprettelsen av et universitet i Bergen, noe som imidlertid stred mot Michelsens tanker om betingelsene for «åndsfrihet». Michelsens ide var å skape et institutt hvor spesielt talentfulle enkeltpersoner kunne konsentrere seg om sin forskning i full frihet og ubundet av økonomiske bekymringer og pedagogiske plikter. Han testamenterte hoveddelen (5,5 mill. kr eller 120 mill. kr i dagens kurs) av sin store formue til Chr. Michelsens fond. Avkastningen skulle gå til opprettelse og drift av Chr. Michelsens Institutt for Videnskap og Åndsfrihet. Instituttet skulle «virke for kulturelt eller vitenskapelig arbeid til fremme av fordragelighet i religiøs, sosial, økonomisk og politisk henseende mellom de forskjellige nasjoner og raser». Instituttet ble en realitet i 1930, fem år etter Michelsens død.
Gamlehaugen
I 1900 fikk Michelsen bygget Gamlehaugen, et stort praktbygg med et tilhørende parkanlegg. Etter Michelsens død i 1925 ble det organisert en nasjonal innsamlingsaksjon for å støtte en offentlig overtagelse av Gamlehaugen. Staten godtok å overta eiendommen mot at det samtidig ble opprettet et fond som kunne sørge for fremtidig drift og vedlikehold. Anlegget er i dag en offentlig park, og det slottslignende hovedbygget er offisiell kongebolig for Vestlandet.
Utmerkelser
Michelsen ble 25. november 1905 tildelt storkors av St. Olavs Orden og var fra samme dato kansler for de kongelige norske ridderordener. Han hadde da steget i gradene fra ridder av 1. klasse (1896) over kommandør av 2. klasse (1898) og til kommandør av 1. klasse fra 21. januar 1905. Michelsen var også innehaver av Borgerdådsmedaljen i gull, 7. juni-medaljen og Kroningsmedaljen 1906.
Michelsen mottok også en rekke utenlandske ordener. Han bar storkors av Dannebrogordenen, av Æreslegionen og av Den røde ørns orden (Preussen), var innehaver av 2. klasse av Sankta Annas orden (Russland), kommandør av 1. klasse av Nordstjerneordenen, og var innehaver av Den hellige skatts orden (Japan) og Den dobbelte drageorden (Kina).
Sorgenfri løkke (Nedre Blindern)
Eiendommen omfattet jorder mellom Schultz’ gate, Schønings gate, Kirkeveien og Bogstadveien. Den ble kjøpt av den tyske kjøpmannen Heinrich Jessen, som har gitt navn til Jessenløkken. Etter at den kom på andre hender i 1891, ble området fra Majorstuen til Fagerborg utparsellert og bebygget i løpet av relativt kort tid.
Mario Joseph Conti
Mario Joseph Conti (født 20. mars 1934 i Elgin i Moray, død 8. november 2022) var en katolsk erkebiskop emeritus for Glasgow erkebispedømme i Skottland.
Prestmoen
Prestmoen er et tettsted i Stjørdal kommune i Trøndelag. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger nesten to kilometer øst for Trondheim lufthavn, Værnes. Tettstedet Hell ligger omtrent fem kilometer vestover.
Mario Joseph Conti
Liv og virke
Conti er blant annet utdannet ved Scots College i Roma og ble ordinert til prest i Roma av erkebiskop Luigi Traglia 26. oktober 1958.
I 1977 ble Conti biskop av Aberdeen.
Conti etterfulgte Thomas Joseph Winning som erkebiskop i Glasgow 22. februar 2002, og han ble tildelt pallium av pave Johannes Paul II 29. juni 2004, på festdagen for Apostelen Peter og Apostelen Paulus.
Han gikk av som erkebiskop 24. juli 2012.
Han ble etterfulgt av den tidligere biskopen av Paisley, Philip Tartaglia 8. september samme år. Conti hadde selv i sin tid ordinert Tartaglia som biskop.
All Blood Is Royal
All Blood Is Royal er det andre albumet til det norske bandet Freeshine, utgitt 7. april 2008. Albumet er egenprodusert, og ble innspilt mellom mai 2007 og januar 2008 i Sletdalen på Flisa, Sandvika Musikksenter i Sandvika, Stable Studios, Sunflower Studios og Osterhaus Gate 2 B i Oslo. Noen lydeffekter er også innspilt utenfor Osito Records på Hanestad.
Mario Joseph Conti
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
All Blood Is Royal
Sporliste
All sangene er skrevet av Freeshine.
Otto per mille
Otto per mille («Åtte per tusen») er en italiensk lov som innebærer at 8 ‰ av en skattebetalers årlige inntektsskatt settes av til en anerkjent organisert religion utpekt av skattebetaleren, eller alternativt til en statlig sosialhjelpsordning.
Loven ble innført i 1985 og fornyet forholdet mellom den italienske staten og Den katolske kirke. Før 1985 betalte den italienske staten et lite månedlig stipend til alle katolske prester.
Panserhjerte
Panserhjerte kan være:
Agence France-Presse
Agence France-Presse (AFP) er et fransk nyhetsbyrå grunnlagt i 1835 av Charles-Louis Havas.
Det har hovedkontor i Paris og regionale sentra i Washington, Hongkong, Nikosia og Montevideo. AFP har 4 000 ansatte i totalt 165 land, inklusive korrespondenter og 110 kontorer over hele verden. Byrået selger nyheter på fransk, engelsk, arabisk, spansk, tysk, portugisisk og russisk.
Søster Nelly
«Søster Nelly» er opprinnelig en dansk skillingsvise, med engelsk melodi. Den er fra rundt 1900. Alf Prøysen spilte den inn på plate i 1947 under tittelen «Bara papa hadde tid», og mange har trodd at det var han som laget visa også. Visa er innspilt på platen Frem fra Glemselen kap. 6 med Helge Borglund.
Teksten
men han har det jo så travelt og kan ei bli med meg dit. Søster Nelly sier døden kommer uten man ham ber, og så gråt jeg litt, og Nelly ville ikke si meg mer. at en engleskare følger oss bestandig på vår gang, og når vi til himlen kommer, det har Nelly også sagt, blir vi sluppet inn av porten av en engel som står vakt. jeg er sikker på at mamma'n min og Nelly slipper inn. Og så vil jeg be den englen som i portnerstuen bor, om unnskyldning for min pappa som må passe sitt kontor. og om pappa hadde tid så ville jeg ha dratt ikveld. Men om jeg må gå alene gjennom himmelporten inn, tror jeg sikkert han vil komme på besøk til gutten sin.
Dyptliggende pilarstasjon
En dyptliggende pilarstasjon er en type undergrunnsstasjon på stort dyp, som består av en sentralhall og to sidehaller, adskilt fra hverandre av pilarer. Belastningen ovenfra fordeles på pilarene gjennom hvelvkonstruksjoner.
Fordelen med en pilarstasjon fremfor en pylonstasjon er muligheten for større åpninger mellom hallene, noe som åpner for større gjennomfart.
Den første dyptliggende pilarstasjonen som ble bygget var Majakovskaja på Moskvas metro, som åpnet i 1938.
Pilar/veggstasjon
En variant av pilarstasjoner er såkalte «pilar/veggstasjoner», der en del av mellomrommet mellom pilarene erstattes med vegger for å gi økt motstandskraft mot jordtrykket ovenfra, i tilfelle der grunnforholdene er vanskelige. Eksempler på slike stasjoner er Krestjanskaja Zastava og Dubrovka på Moskvas metro.
Nepobedimyj
Nepobedimyj (originaltittel: Непобедимый) er en russisk film fra 2008, regissert av Oleg Pogodin.
Handling
Yegor Kremnyov, en russisk etterretningsagent, har i oppgave å hente inn Mikhail Shering - sekretæren til en gangster - for å vitne.
Kamo Hovhannisyan
Kamo Hovhannisyan (armensk: Կամո Հովհաննիսյան, født 5. oktober 1992 i Jerevan) er en armensk fotballspiller som spiller for den kasakhstanske klubben FK Astana og for.
Landslagskarriere
Hovhannisyan debuterte for Armenia U-21 i 2011, hvor han spilte ti kamper frem til 2013. Han fikk sin a-landslagsdebut for i vennskapskamp mot  den 28. februar 2012 (0–2). Hans første landslagsmål kom i en nasjonsligakamp borte mot den 14. oktober 2020 (1–1).
Oleg Pogodin
Oleg Georgijevitsj Pogodin (Оле́г Гео́ргиевич Пого́дин; født 1965) er en russisk regissør og manusforfatter.
Nicrophorus investigator
Nicrophorus investigator (Zetterstedt, 1824) er bille som blir mellom 15 og 25 mm lang og har sorte dekkvinger med oransje mønster. Den omtales ofte bare som åtselgraver i dagligtale, men dette navnet deler den med flere andre biller. Den er én av flere ganske like norske åtselgravere, men kan skilles fra de andre blant annet på den oransjefargede klubben ytterst på følehornene.
Denne billen er en av naturens renholdsarbeidere. Med sin gode luktesans finner den frem til åtsler på svært lang avstand. Når den finner et åtsel, ofte en død mus eller liten fugl, graver den dette ned for videre bearbeidelse og for å holde åtslet unna konkurrenter.
Den har svært ofte med seg «billemidden» (Pergamasus crassipes). De er små midd i samme oransje farge som mønsteret på åtselgraverens dekkvinger. Dette er ikke en skadelig parasitt, men et nyttig dyr som lever i symbiose med billen. Blant annet holder den predatorer (rovdyr) unna billens larver.
Calling Time
Calling Time er det studioalbumet av den svenske artisten Basshunter. Det ble utgitt 13. mai 2013 av Gallo Record Companys.
Sporliste
Bonus tracks
Xintai
Xintai (kinesisk: 新泰; pinyin: Xīntài) er et byfylke i Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Tai'an.
Befolkningen var på 1,334,549 innbyggere i 1999.
Samferdsel
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.
Ensiforma
Ensiforma er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 9 arter.
Utseende
Middelsstore, avlange, blanke bladbiller, gjerne røde med svarte dekkvinger.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Angra kjernekraftverk
Angra kjernekraftverk er et kjernekraftverk i Brasil som produserer elektrisk kraft. Det ligger på Itaornastranda i Angra dos Reis i delstaten Rio de Janeiro. Det er landets eneste kjernekraftverk. Byggingen av anlegget startet i 1971 og det ble satt i kommersiell drift 1. januar 1985.
Anlegget består per 2019 av to reaktorer av typen trykkvannsreaktor (PWR). Disse to reaktorene har tilsammen en maksimal elektrisk effekt på 1 990 MW. En tredje reaktor er under bygging, og vil øke den elektriske effekten med 1 405 MW. Byggingen av denne begynte i 1984, men stoppet opp i 1986 på grunn av politisk uenighet. Arbeidet ble tatt opp igjen i 2010. I 2019 var anlegget 70 % ferdig, og Brasil leter etter utenlandske partnere for å fullføre anlegget.
Beliggenheten av kraftverket har vært et kontroversielt diskusjonstema. Angra dos Reis og nærliggende områder har stor befolkning, og er helt avhengige av turistindustrien. Området tiltrekker mange interesserte i marint liv.
Årsproduksjonen ved anlegget i 2018 var på 15 674 GWh elektrisk kraft.
Longkou
Longkou (kinesisk: 龙口; pinyin: Lóngkǒu) er et byfylke og en viktig havneby i Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Yantai.
Byfylket hadde 620,088 innbyggere i 1999.
Frem til 1986 het fylket Huang (黄县; Huáng Xiàn).
Kulturminner
Familien Dings tidligere residens (Ding shi guzhai, 丁氏故宅) og den gamle byen Guicheng (Guicheng chengzhi, 归城城址) fra bronsealderen står på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Samferdsel
Kinas riksvei 206, som går gjennom Longkou, løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.
Burmanniaceae
Se teksten
Burmanniaceae er en plantefamilie i ordenen Dioscoreales med 125 arter i 9 planteslekter. Den inkluderer i tilleggden tidligere familien Thismiaceae med 30 arter i 4 slekter. De vokser i tropene og er ofte røde framfor grønne, og tidvis har de en merkverdig morfologi. Mange har dog vanlige blomster som ser tradisjonelle ut. Plantene er ofte små, og alle er urter.
Leif C. Rolstad
Leif Crawford Rolstad (født 3. august 1907, død 21. januar 1988) var en norsk offiser. Han avanserte til generalmajor før han gikk av i 1972. Rolstad var ved Hærens overkommando under felttoget i Norge april 1940 som Otto Ruges liaisonoffiser.
Leif C. Rolstad vokste opp i Stavanger og tok examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger i 1926.
Rolstad var utdannet ved Krigsskolen og den Militære høiskole. Han tjenestegjorde i generalstaben og var ved Hærens overkommando under felttoget i Norge april 1940 (Otto Ruges liaisonoffiser). Rolstad hadde en kort periode en sivil jobb, men ble arrestert i 1940 og da han slapp ut rømte han til Sverige og videre til England (ifølge Kramish reiste Rolstad sammen med Foley og Reid til England ). Etter krigen gjennomgikk han blant annet NATO Defense College og han var stabssjef ved oppbygging av Tysklandsbrigaden. Rolstad var den første sjefen for brigaden i Nord-Norge og han var direktør ved Forsvarets høgskole. Rolstad døde i januar 1988 og ble begravet ved Vestre gravlund.
Andre verdenskrig
I 1980 utga han ''April 1940. En krigsdagbok'' basert på Margaret Reids dagbok og hans egne notater. Reid var sekretær for Frank Foley. Kaptein Rolstad mottok som vakthavende 8. april melding om tyske styrkeforflytninger sør for Danmark og torpederingen av MS «Rio de Janeiro» ved Lillesand. Ifølge egen beretning mente Rolstad dette måtte føre til øyeblikkelig mobilisering, og ble lamslått da kommanderende general mente disse skipene bare var på avveie. Klokken 23:23 samme kveld mottok han melding om angrep i ytre Oslofjord. Tidlig om morgenen 9. april og utover formiddagen evakuerte Rolstad overkommandoen først til Slemdal, så til Eidsvoll og videre til Elverum. Senere flyttet overkommandoen til gårder ved Øyer og 13. april kom Foley og Reid fra Åndalsnes til Øyer og sluttet seg til Ruges overkommando.
New York Cosmos
New York Cosmos er et amerikansk fotballlag hjemmehørende i New York. Klubben, som ble grunnlagt i 1971 av brødrene Ahmet og Nesuhi Ertegün og Steve Ross, president for Warner Brothers, deltok i North American Soccer League (NASL) fra 1971 til 1984 og var både sportslig og økonomisk den sterkeste klubben i NASL.
Etter at NASL ble nedlagt forsøkte NY Cosmos i 1985 å drive som et uavhengig lag, men aktiviteten opphørte raskt. Lagets ungdomsleirer fortsatte imidlertid driften, og gjorde at navnet Cosmos fortsatt var levende. Navnet ble i 2009 solgt til en ny organisasjon med Pelé som ærespresident. 1. august 2010 kunngjorde Pelé at Cosmos var vendt tilbake til New York City. Gruppen har som sitt endelige mål å stille et lag i Major League Soccer.
Morfij
Morfij (originaltittel: Морфий) er en russisk film fra 2008, regissert av Aleksej Balabanov.
Werra
Werra er den rundt 300 km lange, østligste av de to største bielvene til Weser.
Morfij
Historien skildrer den russiske borgerkrigen som raste etter revolusjonen i 1917.
Werra
Werra springer ut i Thüringer Schiefergebirge syd i Thüringen og renner i hovedsakelig nordvestlig retning gjennom de vestlige delene av Thüringen og nordøst i Hessen før den i Hannoversch Münden sydøst i Niedersachsen renner sammen med Fulda og danner Weser.
«Dear Boss»-brevet
«Dear Boss»-brevet var et brev, angivelig skrevet av den beryktede viktorianske seriemorderen kjent som Jack the Ripper. Det var poststemplet og ble mottatt 27. september 1888 av Central News Agency i London. Det ble videresendt til Scotland Yard 29. september.
Knut Underbakke
Knut Underbakke (født 4. oktober 1968 i Sand i Suldal kommune) er rådmann i Gjesdal kommune i Rogaland.
«Dear Boss»-brevet
Innhold
Brevet var skrevet med rødt blekk, som de fleste påståtte Ripper-brev som kom senere inneholdt det stave- og tegnsettingsfeil.
Knut Underbakke
Underbakke har examen artium fra Sauda videregående skole i 1987 og Befalskolen for infanteriet i Sør-Norge i 1988. Han er utdannet sosialøkonom fra Universitetet i Bergen (1996)