cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Catherine Woodville
Liv og virke
Catherine ble først gift med Henry Stafford, 2. hertug av Buckingham, som ser ut til å ha vært noe yngre enn henne. Han var bare elleve år gammel da de giftet seg i februar 1466. Ekteskapet var ikke vellykket, selv om paret fikk fem barn; det første ble født i 1478:
IPv4
IPv4-hodeformat
Etter sjekksummen følger Source Address og Destination Address, som begge er på 32-bit og som inneholder IP-adressene til kilde og mål-vert for IP-pakka.
Catherine Woodville
Liv og virke
I 1483 allierte Buckingham seg først med Richard, hertug av Gloucester, og hjalp ham komme på tronen som Rikard III av England. Han allierte seg deretter med Henrik Tudor, førte et mislykket opprør i Tudors navn, og ble henrettet for høyforræderi den 2. november 1483. Etter at Rikard III ble beseiret av Henrik Tudor i slaget ved Bosworth Field i 1482, ble Catherine giftet bort til Henrik Tudors onkel, Jasper Tudor den 7. november 1485. Dette ekteskapet var barnløst, og da Jasper Tudor døde i 1495, giftet hun seg på nytt og for siste gang med Richard Wingfield, som overlevde henne. Hun døde i 1497 og han først i 1525. Dette ekteskapet var også barnløst.
IPv4
IPv4-hodeformat
Deretter kommer et valgfritt felt, Options, som også kan ha variabel lengde.
Fragmentering og sammensetting
IPv4 støtter bruken av nettverksforbindelser med små pakkestørrelser. Dette kan føre til at vi kommer i den situasjonen at en ruter får ei pakke som er større enn nettverksforbindelsen pakka skal sendes på tillater. En mulig løsning er å fragmentere og sette sammen igjen IP-pakker for hver enkelt punkt til punkt forbindelse der fragmentering er påkrevd. En slik løsning ville føre til at ruteren knytta til den andre enden av forbindelsen som krevde fragmentering måtte sette sammen igjen IP-pakka. Dette er en komplisert operasjon, spesielt i tilfeller der enkeltfragmenter forsvinner som følge av feil på forbindelsen. Løsningen i IPv4 er derfor at den første ruteren som kommer i den situasjonen at IP-pakka er større enn det underliggende nettverket støtter fragmenterer IP-pakka. Pakka forblir fragmentert resten av veien gjennom nettverket og det er opp til mottaker å sette den sammen igjen til ei komplett pakke.
Når ei stor IPv4 pakke blir delt opp i mindre fragmenter, får hvert enkeltfragment et eget IP-hode og oppfører seg som ei vanlig IP-pakke. Nyttelasta til den opprinnelige IP-pakka som førte til fragmentering blir delt opp i biter som er små nok (sammen med IP hodet) til å kunne overføres over det underliggende nettverket. En bit av den originale IP-pakka er plassert i hvert fragment. Nesten alle felta i IP-hodet til fragmentet er identisk med tilhørende felt i den originale IP-pakka. Spesielt gjelder dette identifikasjons-feltet som må være likt for alle fragmentene. Forskjellene mellom enkeltfragmentene er:
Merk at hos mottaker vil pakker der enten:
bli oppfatta som et fragment.
Mottaker ser på identifikasjonsfeltet til enkeltfragmenter for å kunne sette de sammen igjen til ei komplett pakke. Fragmenter med lik identifikasjon hører alle til den samme opprinnelige IP-pakka. Offset og Total Length felta avgjør hvor hvert enkelt fragment skal plasseres inad i ei komplett pakke og hvor stor del av pakka fragmentet ugjør. Den totale pakkestørrelsen kan hentes ut av Total Length feltet i fragmentet der More Fragments ikke er satt. Verdien av Total Length feltet i den pakka og verdien av Offset feltet (multiplisert med den 8-tegn store blokkstørrelsen for fragmentene) utgjør den totale lengda av den opprinnelige pakka.
Aeronautica Militare Italiana
Aeronautica Militare Italiana er luftforsvaret til Italia. Det ble grunnlagt 28. mars 1923.
Svenn Stray
Svenn Thorkild Stray (født 11. februar 1922 i Arendal, død 20. mai 2012 i Moss ) var en norsk advokat og politiker (H) som var stortingsrepresentant for Østfold 1958–1985 og utenriksminister i både Borten-regjeringen 1970–1971 og Willoch-regjeringen 1981–1986. Stray markerte seg i hovedsak innen utenrikspolitiske og konstitusjonelle spørsmål, men var også med på å forme Høyres sosialpolitikk, ikke minst i stortingsbehandlingen av folketrygden.
Familie og yrkesliv
Han vokste opp i Arendal som sønn av tannlege Gudmund Stray (1885–1970) og hustru Anne Johanne Marie Frøstrup (1893–1975). Han var nevø av høyesterettsadvokat og venstrepolitiker Christian Stray (1894–1981) og fetter av høyesterettsadvokat og venstrepolitiker Signe Marie Stray Ryssdal (1924–).
Etter artium ved reallinjen i 1941 begynte han å studere rettsvitenskap ved Universitetet i Oslo samme år. Den tyske okkupasjonsmakten innledet aksjoner mot studentene i 1943, og Stray flyktet til Sverige, hvor han meldte seg til tjeneste hos norske polititropper. Fra februar 1945 var han med i den norske reservepolitistyrken som ble sendt til Finnmark for å kontrollere de områdene som var befridd av sovjeterne. Stray tjenestegjorde som etterretningsmann i 2. feltbatataljons stab (II/Stab).
Etter krigen fortsatte han studiene, og ble uteksaminert som cand.jur. i 1946. Stray var dommerfullmektig ved Oslo byrett 1947–1948 og dommerfullmektig ved Moss sorenskriverembede 1948–1949. Deretter praktiserte han som advokat frem til 2007.
Han var dessuten styremedlem i A/S Hafslund 1968–1981, styremedlem i SIM A/S 1977–1994, styremedlem i Vinmonopolet 1987–1996 og styreformann i Sparebanken Moss Hobøl 1989–1990.
Politisk arbeid
Stray ble partipolitisk engasjert i studietiden som formann i Den Konservative Studenterforening i 1946 og formann i Det Norske Studentersamfund i 1947. I egenskap av førstnevnte verv fikk han plass i Høyres sentralstyre, hvor han våget å opponere mot formannen C.J. Hambro, med hensyn til partiets politiske profil og valgkampstrategi. Stray stod på linje med Sjur Lindebrække, som både hadde et konservativt grunnsyn og en reformvilje i parti og samfunn. Stray var medlem av Unge Høyres sentralstyre 1946–1954, fra 1950 som formann. Han var også formann i Moss Unge Høyre og Moss Høyre. I årene 1956–1979 var han tillike medlem av Moss bystyre.
Han var 1. vararepresentant til Stortinget fra kjøpstedene i Østfold og Akershus fylker (Drøbak, Fredrikstad, Halden, Moss og Sarpsborg) 1950–1953, og var fast innvalgt representant fra Østfold 1958–1985. På den rikspolitiske arenaen var han styreformann i Folk og Forsvar 1955–1971, 1. viseformann i Høyre 1962–1970, parlamentarisk leder 1965–1970, formann i Europabevegelsen 1971–1981 og Stortingets visepresident 1973–1981. Han var medlem av Stortingets sosialkomité 1958–1965, og her nedla han en betydelig innsats sammen med Claudia Olsen i arbeidet med stortingsmeldingen om folketrygden, et steg på veien til reformen vedtatt i 1967. Stray var en tidlig motstander av rett til selvbestemt abort.
Sikkerhets- og forsvarspolitikk ble så hans hovedfelt som medlem av Stortingets utenriks- og konstitusjonskomité 1965–1970 og 1977–1981. Stortingets utvidede utenriks- og konstitusjonskomité var han sogar medlem av 1965–1981, foruten periodene som medlem av Stortingets kirke- og undervisningskomité 1971–1973 og Stortingets justiskomité 1973–1977.
Stray var utenriksminister i to omganger, først ett år i Per Bortens regjering 1970–1971, siden fem år i Kåre Willochs regjering 1981–1986. Han var fungerende statsminister fra 17. april til juni 1984. Ved regjeringsomdannelsen i 1983, da det parlamentariske grunnlaget ble utvidet med statsråder fra Senterpartiet og Kristelig Folkeparti, gikk Kåre Willoch sterkt inn for å beholde Stray som utenriksminister, ettersom en representant fra sentrumspartiene kunne bety større ettergivenhet overfor sovjetiske krav mot Norge og NATO.
Strays tankegang var at et lite land kunne oppnå størst innflytelse overfor en stormakt ved å opptre som alliansepartner, ikke som dikterende, og han oppnådde betydelige resultater i for eksempel NATO. USA ønsket på et tidspunkt å få med NATO-landene på en økonomisk boikott av Sovjetunionen, og Stray var sterkt involvert i forhandlingene som skrinla dette forslaget, skjønt han holdt en lav profil utad.
Utmerkelser
Stray innehadde Deltagermedaljen fra 1945, Kong Olav Vs jubileumsmedalje 1957–1982 og syv utenlandske ordener. Han ble tildelt Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden i 1970, Den islandske falkeorden og den spanske Isabella den katolskes orden i 1981, det østerrikske Ærestegnet for fortjenester i 1982, Finlands hvite roses orden i 1983, den japanske Den oppadstigende sols orden i 1983 og franske Den nasjonale fortjenestorden i 1984.
Hein Arne Mathisen
Hein Arne Mathisen (født 4. april 1971) er en norsk tidligere skihopper.
Han ble norgesmester i lagkonkurransen i 1994 og tok bronsemedalje i 1995, begge gangene for Hedmark.
Dolisie
Dolisie eller Loubomo er en by i den vestlige provinsen Niari i Republikken Kongo. Det er landets tredje største by og er et viktig handelssentrum. Byen ligger på østsiden av kyst-regnskogen, og hadde en befolkning på ca. 106 300 mennesker i 2005.
Jernbanestasjonen i Dolisie er en av de største i landet, og byen er spesielt kjent for sitt ville natteliv.
Byen ble begynte å blomste mye takket være jernbanen som gikk gjennom byen og som førte med seg mange arbeidsplasser. Byen hadde 20 000 innbyggere i 1972. Byens navn ble endret fra Dolisie til Loubomo i 1975, og like etter ble byen den tredje største byen i Kongo-Brazzaville.
Borgerkrigen på slutten av 1990-tallet forårsaket en utvandring av folk som bodde på landsbygda, og de strømmet til byene, og Dolisie befolkning har økt betydelig siden den gangen.
Niari
Departementet er delt inn i 6 distrikter:
Brutus Östling
Brutus Östling (Lars Gunnar Brutus Östling, født 21. desember 1958) i Bromma,Sverige er en svensk forfatter, fotograf og forlegger. Brutus Östling driver forlaget Symposion.
Dvergspove
Arten hekker i løse kolonier i skogslysninger i elvedaler. Redet er på bakken. Den overvintrer i gressland på innlandet, i kultiverte områder eller nær ferskvann, spesielt i nordlige Australia, men også i sør.
Dvergspova lever av små virvelløse dyr som den finner i mykt mudder.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019).
Reseptor (biokjemi)
Innen biokjemi er en reseptor et protein på cellemembranen eller inne i cytoplasma eller cellekjernen, som binder et spesifikt molekyl (en ligand). Dette kan være en nevrotransmitter eller et hormon eller en annen substans (f.eks legemiddel), som innleder en respons inne i cellen.
Tunja
thumb|240px|left| Tunja sentrum Tunja er hovedstad i departementet Boyacá i Colombia og har om lag 170 000 innbyggere.
Lappspove
Lappspove (Limosa lapponica) er en art i snipefamilien som sorteres i slekten Limosa. Fem underarter anerkjennes. Nominatformen hekker i Fennoskandia, inkludert i de nordøstlige delene av Norge.
Biologi
Lappspove er relativt stor og måler cirka 37–41 cm, med et vingespenn på cirka 70–80 cm. Nebbet utgjør cirka 7–11 cm. Hannen veier typisk 190–400 g; hunnen 262–630 g.
Sommerdrakten består av nøttebrun hals og underside. Vinterdrakten er grålig med nesten hvit buk, mens hekkedrakten er teglrød på undersiden. Kan forveksles med svarthalespove, men har kortere bein. I tillegg er nebbet kortere og svakt oppoverbøyd hos lappspova, og den mangler hvitt vingebånd.
Lappspova hekker i Norge kun i Øst-Finnmark, men er også trekkgjest langs norskekysten og Sør-Norge. Ellers hekker fuglen på tundraen i det arktiske Fennoskandia og gjennom det nordlige Russland med Sibir og østover til Anadyrland i Tsjukotka. Lappspova overvintrer ellers i Vest- og Sør-Europa, men kan i milde vintre også trekke til Danmark eller Jæren. I øst overvintrer fuglene i Sørøst-Asia, Australia og på New Zealand.
Føden består av mark, snegler og krepsdyr.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019).
André Bazin
André Bazin (født 18. april 1918 i Angers i Frankrike, død 11. november 1958i Nogent-sur-Marne) var en fransk filmteoretiker og kritiker.
Han er mest kjent for sine nye tanker og teorier rundt filmens fortellingsform. Han hadde et normativt syn på hva film bør være og mente den burde være realistisk. Bazin er også kjent for sitatet «Filmen er et resultat av menneskets århundrelange drøm om en perfekt illusjon».
Bazin la frem en redegjørelse for filmspråkets utvikling som skillet seg ut fra tidligere måter å formidle om filmhistorien. I stedet for å sortere ut og organisere utviklingen etter kronologi og nasjonalitet fokuserte han på uttrykksformer som var felles.
Dette gjorde at han etter de to første periodene som han kalte pionertiden (med Brødrene Lumiere, Georges Mèliès) og perioden med David Wark Griffith delte utviklingen i to deler.
Da skilte han mellom filmskapere som trodde på bildet (Robert Wiene, Fritz Lang) og de som trodde på virkeligheten (Orson Welles, Jean Renoir osv. )
Denne teorien og oppdelingen av filmens utvikling og er en sentral tolkning som brukes i dag.
Det bør legges til at filmvitere strides i sine tolkninger av Bazin som en normativ filmteoretiker. I artikkelen "Rethinking Bazin: Ontology and Realist Aesthetics" tar forfatter Daniel Morgan et oppgjør med det han kaller en standardlesning av Bazin.
Fylkesvei 352 (Akershus)
Fylkesvei 352 i Akershus går mellom Ellingsrudelva fylkesgrense og kommunegrensen mot Rælingen ved Bassengåsen i Lørenskog. Veiens lengde er 7,4 km.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 1517 og fylkesvei 1516.
Ljubov Mukhatsjeva
Ljubov Aleksejevna Mukhatsjeva (russisk: Любовь Алексеевна Мухачёва; født 23. juli 1947 i Boksitogorsk) var en sovjetisk kvinnelig langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo.
Mukhatsjeva ble olympisk mester i langrenn under vinter-OL 1972 i Sapporo. Hun var med på det sovjetiske stafettlaget som vant 3 x 5 km stafett for damer, foran Finland og Norge. De andre på laget var Alevtina Oljunina og Galina Kulakova.
Leonardo Conti
Leonardo Conti (født 24. august 1900 i Lugano, død 6. oktober 1945 i Nürnberg) var en sveitsiskfødt tysk nazi-lege og nasjonalsosialistisk politiker. Han var rikshelsefører (Reichsgesundheitsführer), president for Reichsärztekammer, leder for Nationalsozialistischer Deutscher Ärztebund, statssekretær i innenriksministeriet, Obergruppenführer (general) i SS og sjef for Hauptamt für Volksgesundheit.
Han begynte medisinstudier i Berlin i 1919 og ble også politisk aktiv. Han deltok i Kappkuppet i 1920 og var medlem av frikorps. Han ble medlem av SA i 1923 og ble deres første lege. Han tok doktorgraden i 1925 med avhandlingen Über Weichteilplastik im Gesicht. Han etablerte seg som allmennlege i 1927. Han ble medlem av NSDAP samme år.
I 1933 skriftet han fra SA til SS og ble utnevnt til prøyssisk statsråd av vennen Hermann Göring. I 1939 ble Conti rikshelsefører og statssekretær, og i 1944 ble han så utnevnt til SS-Obergruppenführer.
Etter krigen skulle han stilles for retten på grunn av sin deltagelse i eutanasiprogrammet, men tok sitt eget liv den 6. oktober 1945.
Emy Roeder
Emy Roeder døpt Emilie Julie, kjælenavn og kunstnernavn: Emy eller Emi (født 30. januar 1890 i Würzburg, død 7. februar 1971 i Mainz) var en tysk kvinnelig billedhogger og tegner.
Biografisk
Hun fikk sin kunstutdanning i Würzburg, München og som elev av billedhoggeren Bernhard Hoetger – 1912–1915 i Darmstadt. Hun flyttet til Berlin og begynte som selvstendig kunstner i 1915. Der var hun med i forskjellige avantgardegrupperinger. Hun kom dermed sammen med flere andre kunstnere, som Rudolf Belling og berlineren Herbert Garbe, som hun giftet seg med den 20. januar 1919.
Hun fortsatte (1920–1925) sine mesterstudier hos Hugo Lederer, samtidig som hun deltok i viktige utstillinger og fikk god omtale av ledende kritikere. Hun ble venn med flere av de kjente kunstnerne fra epoken, slik som Käthe Kollwitz, Ernst Barlach og Karl Schmidt-Rottluff.
Ektefellen var fra før medlem av SPD, og meldte seg frivillig inn i NSDAP i 1933. Han fikk deretter ett års atelierplass i Villa Romana i Roma, og paret flyttet dit samme år. Året etter flyttet Garbe alene tilbake til Berlin, mens hun arbeidet skiftevis i Roma, Frankrike og Bayern. Hun fikk selv stipendopphold i Villa Romana i 1936. Lederen der på den tid var Hans Purrmann. Hun ble til i 1937.
Skulpturen «Den svangre» ble beslaglagt og utstilt i München som «Entartete Kunst» i 1937. I tillegg ble fire andre arbeider og omtale rinndradd. Fem raderinger fikk utstillings- og salgsforbud. Hun tilbragte tiden deretter i Firenze, hjulpet av gode venner. Da Italia ble frigjort av de allierte, ble hun satt i internering inntil to prominente kunsthistorikere klarte å få henne ut. Hun ble i Italia i fire år til, før venner klarte å overtale henne til å komme tilbake til Tyskland. Byen Mainz ga henne lærerstilling, bolig og atelier, som hun beholdt til 1953. I 1955 var Emy Roeder deltaker på documenta 1 i Kassel. Hun hadde fortsatt opphold i Mainz og var meget aktiv og ansett som kunstner, med opphold i Sverige, Italia, Hellas og Nord-Afrika.
Glava
Glavagruppen er et industriselskap med norsk hovedkontor i Askim. Navnet på firmaet er sammensatt fra ordet glassvatt.
Emy Roeder
Biografisk
Hun er gravlagt i familiegravstedet i Hauptfriedhof Würzburg. Hennes etterlatte samlinger, med egne og arbeider av kunstnerkollegene Erich Heckel, Otto Herbig, Hans Purrmann og Karl Schmidt-Rottluff ble testamentert til byen Würzburg.
Svarthalespove
Svarthalespove (Limosa limosa) er en art i snipefamilien som sorteres i slekten Limosa. Den regnes blant de vakreste fuglene i denne familien. Tre underarter anerkjennes, hvorav to (islandsspove og nominatformen) hekker i Norge.
Glava
Selskapet har (per 2023) produksjonsanlegg i Askim, Fredrikstad, Trondheim, Ski og Stjørdal. Selskapet har ca. 500 ansatte (per 2023), og hadde i 2007 en omsetning på i underkant av 1 500 millioner kroner. I 2017 ble det norske aksjeselskapet Glava AS en del av det franske konsernet Saint-Gobain. Per 2023 er omsetningen til Glavagruppen på ca. 2,4 milliarder i året. Selskapet er mest kjent for å produsere isolasjonsmaterialer til lyd- og varmeisolasjon.
Historie
Selskapet ble opprettet i 1935, og drev den gangen med lisensproduksjon av glassvatt, et produkt oppfunnet i Tyskland.
Produktet
Glassull framstiles av et spesielt borsilikatglass som varmes opp til ca. 1 400 °C før massen dras ut til fiber.
Svarthalespove
Biologi
Svært vakker og elegant, langbeint snipefugl med langt nebb. Den blir cirka 36–44 cm lang; hannen veier typisk 160–440 g, hunnen 244–500 g. Nebbet utgjør cirka 8–11 cm og vingespennet ligger rundt 70–82 cm. langt. Hunnen er grå-brun mens hannen er rød-brun og grålig i fargene. Begge har oransje nebb. Svarthalespoven legger normalt 3–5 egg, med et interval på 1–2 dager. Rugetiden er cirka 22–24 dager, og avkommet blir flygedyktige etter cirka 28–34 dager.
Utbredelse
Svarthalespove (Limosa limosa) er relativt ny som hekkefugl i Norge. Første hekking ble dokumentert i Vesterålen i 1955, og det er først etter 1970 at arten (underarten islandica) ble fast etablert som hekkefugl i Nord-Norge. Denne underarten hekker nå først og fremst i Troms og Nordland, men har også hekket med noen få par i Møre og Romsdal og Trøndelag. Nominatunderarten limosa ble konstatert hekkende for første gang i Rogaland og Akershus i 1969, men hekker nå bare på Jæren, Rogaland. Sistnevnte underart hekker hos oss oftest på dyrket mark, mens underarten islandica som regel finnes på myrer og naturlige våtmarker (Lislevand et al. in press). Føden består hovedsakelig av invertebrater. Svarthalespoven er en trekkfugl som overvintrer i Sørvest-Europa og i Vest-Afrika. Det er fåtallige hekkefugler i Norge og Danmark, men den er litt vanligere i Sør-Sverige. Ssp. islandica hekker blant annet på Island, Færøyene, Shetland og i Lofoten, samt noen par i Møre og Romsdal. Nominatformen hekker nå bare på Jæren i Rogaland.
Mark (navn)
Mark og Marc er kortformer av mannsnavnet Markus/Marcus som er av latinsk opprinnelse. Navnet kan ha fått sin opprinnelse fra guden Mars. Márk er en ungarsk variant av navnet.
Svarthalespove
Utbredelse
Søker føde på enger og fjæreflater. Den bruker det lange nebbet til å rote i sanden etter småkryp som leddormer og krepsdyr. På hekkeplassen utfører en boltrende sangflukt og er svært støyende når den forstyrres. Den sitter ofte og speider på gjerder og andre høye utsiktsplasser.
Mark (navn)
Mark og Marc har navnedag 25. april i Estland, Frankrike, Norge og Ungarn.
Emy Roeder
Verk
Hun regnes blant de ledende innen ekspresjonistisk skulptur. Hun laget flere meget uttrykksfulle portretter, gjerne av kvinner og kvinner som mødre, samt av kunstnere. Hennes arbeider sammenlignes med Ernst Barlachs. Hun laget en treskulptur tidlig i karrieren, men holdt seg deretter til bronse.
Svarthalespove
Utbredelse
Den overvintrer i Vest- og Sentral-Afrika, og et fåtall overvintrer i Sør-Europa.
Emy Roeder
Verk
Hun kom stadig tilbake til aktstudier, både som frittstående verk og som relieffer, og hadde også dyr på repertoaret.
Æresbevisninger
for skulpturen Die Schwangere (Den svangre)
Silence the Foe
Silence the Foe var et norsk hardcore-band fra Trondheim. Bandet ble opprinnelig startet under navnet TERMOS rundt 1998, men endret etter noen år navn til Silence the Foe. Bandet var en av vinnerne av Zoom 2003 og ble belønnet med en landsdekkende turné sammen med Mayflies og The Beautiful People våren 2004. Bandet har gitt ut to EP-er på Dead Letter Records og ga i 2006 ut debutalbumet Shaking Halleluja produsert av medlemmene og Audun Storset. Albumet ble først gitt ut på Playground Records i Norge, og ble senere også gitt ut i Tyskland og andre europeiske land på Guideline Records. Flere av de tidligere medlemmene spiller også i The Lionheart Brothers.
Svarthalespove
Bestand og bestandsutvikling
Den norske hekkebestanden ble i 2015 anslått å være i intervallet 110-166 individer, med 26-60 individer av underarten limosa, og 84-106 individer av underarten islandica. Nye undersøkelser på hekkeplassene har vist at dette tallet kan reduseres til kun 34–64 individer, med 26-40 individer av limosa og 8-24 individer av islandica. Bestandsestimatet tilsier både rødlistekategori sterkt truet EN og kritisk truet CR etter kriteriet D1 (antall reproduksjonsdyktige individ), men med den mest sannsynlige verdien i kategorien kritisk truet CR.
I Sverige er bestanden vurdert til ca. 230 individer, og synes å være stabil (SLU Artdatabanken 2020). I Danmark ble bestanden vurdert til 1054-1074 individer i 2012 (Dansk Ornitologisk Forening 2020), og den er i nedgang. I Finland ble bestanden anslått til 140-180 individer i 2011, og vurderes som økende. På Island har hekkebestanden av underarten islandica vært i jevn vekst de siste tiårene, og er nå på ca. 50 000 individer. Samlet for Europa (EBCC 2017) har det vært en markant bestandsnedgang både på lang (59 %, 1984-2017) og kort (29 %, 2008-2017) sikt. De større bestandene i Nederland og Polen ble redusert med 59 % mellom 1984 og 2017. På bakgrunn av dette er arten vurdert som sårbar VU på den europeiske og nær truet NT på den globale rødlista (BirdLife International 2015a; 2017; 2020).
Rødlistevurdering
Arten har siden 2011 vært definert som prioritert art i Naturmangfoldloven, og i den forbindelse ble det laget en egen forskrift (DN 2010, Miljøverndepartementet 2011). Det ble senere gjort en «av-prioritering» av arten på grunn av konflikter mellom hensynet til fuglene og jordbruksaktiviteter, og forskriften omfatter nå kun underarten islandica (Klima- og miljødepartementet 2015). Trusler mot arten i hekketida omfatter særlig jordbruksaktiviteter, men gjengroing, drenering og utbygging av våtmarker er også relevant, særlig for den nordlige bestanden som i større grad enn den sørlige finnes i naturlige habitater. Heggøy & Øien (2018) nevner også predasjon, forstyrrelser ved hekkeplassen, klimaendringer, og habitatendringer i trekk- og overvintringsområdene som potensielle påvirkningsfaktorer. Det er laget en internasjonal handlingsplan for arten.
Konklusjon: Svarthalespove (Limosa limosa) vurderes 2021 til rødlistekategori kritisk truet CR, på bakgrunn av oppdaterte bestandsestimater fra 2018.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019).
Mark (navn)
Utbredelse
Mark var et populært navn i England fra 1600-tallet til 1800-tallet, og igjen på siste halvdel av 1900-tallet.
Mark var et populært navn i USA på begynnelsen av 1800-tallet og igjen på siste halvdel av 1900-tallet.
I Tyskland var Marc og Mark populære navn på guttebarn født på 1970-, 1980- og 1990-tallet.
Marc er i dag et svært vanlig navn i Belgia, og er også mye brukt i flere andre fransk- og spansk-talende land. Formen Mark er vanlig blant annet i Irland og USA.
Eksterne lenker
Marco 마르코
Richters skala
Richters skala er en logaritmisk lokalmagnitudeskala som ble etablert for å sammenligne styrken av ulike jordskjelv i California. Den ble utviklet av Charles Francis Richter og Beno Gutenberg ved California Institute of Technology, USA, i 1935.
Metoden anses som foreldet: Den ble faset ut i løpet av 1970-tallet. Det er vanligvis ikke Richters skala som brukes for å måle styrken til jordskjelv, det er nesten alltid momentmagnitude som brukes. At det i meldinger om jordskjelv i mange massemedier likevel tales om «... på Richters skala», er dette som regel å oppfatte av en tilføyelse til den daglige melding fordi den journalistiske bearbeidelse foretas av ikke-fagfolk.
Definisjon
Richters skala baserer seg på største målte amplitude målt på en Wood-Anderson seismograf, plassert i California og nøyaktig 100 km fra jordskjelvets episenter. Skalaen er logaritmisk, og definert slik at et jordskjelvopptak målt til = 5.0 på Richters skala har 10 ganger større maksimalutslag enn et opptak med  = 4.0. Denne måten å beregne styrken på ble utviklet for å skille mellom de mange små skjelvene fra de få store i California på denne tiden.
Lokalmagnituden M_L på Richters skala er definert ved: der A er største målte utslag målte i µm på en Wood-Anderson-seismograf plassert 100 km fra episenteret.
Richters skala er en lokalmagnitudeskala. Det vil si at den kun er gyldig i et bestemt område, og for Richters skala er det California. Årsaken til denne svakheten er at man sjelden har seismografer plassert akkurat 100 km fra episenteret, og at man da må bruke grunnfjellets materialegenskaper for å regne seg fram til hvordan utslagene ville vært dersom seismografen sto litt nærmere eller litt lengre fra episenteret.
Nullpunktet i skalaen ble definert som «en bevegelse i jorden som på 100 kilometers avstand kunne registreres av en Wood-Andersen-seismograf med et utslag på 1 mikrometer». Nullpunktet er altså en meget svak bevegelse i jordskorpen – på den tiden nesten ikke målbar – men poenget var at man ikke skulle behøve å forholde seg til negative verdier, selv om skalaen også støtter dette. Moderne måleinstrumenter kan registrere skjelv med negative verdier på Richters skala.
Gardon
Gardon eller Gard (oksitansk og fransk: Gardon, Gard) er ei elv i Sør-Frankrike. Den har gitt navn til departementet Gard.
Richters skala
Svakheter
Richters skala har mange svakheter når det gjelder å sammenligne jordskjelvstyrker. Svakhetene kommer av at Richters skala bare tar utgangspunkt i en variabel.
Gardon
Gardon er 127,3 km lang. Den starter i Cevennene og munner ut i Rhône på høyre bredd ved Beaucaire, vis-à-vis Vallabrègues.
Richters skala
Svakheter
Det finnes ingen direkte sammenheng mellom Richters skala og jordskjelvets energi. Richters skala bryr seg bare om det største utslaget, og dermed vil et kort jordskjelv med ett stort utslag gi større magnitude enn et langvarig jordskjelv med lavere maksimalutslag, selv om det kan frigjøres mer energi i det sistnevnte. Det er dermed heller ingen direkte sammenheng mellom Richters skala og momentmagnitude, som er et direkte mål på jordskjelvets energi og er den størrelsen som vanligvis blir brukt.
Vortigern
Vortigern var en britonsk høvding i Kent på 400-tallet i det som er dagens England. Tradisjonen forteller at han inviterte angelsakserne til Britannia som leiesoldater. De gjorde siden opprør og opprettet sine egne kongedømmer. Det eldste av disse, Kent, skal ha blitt opprettet ved at Vortigern ga området til brødrene Hengest og Horsa, som ble de første kongene i Kent.
Richters skala
Svakheter
Et jordskjelv kan ha flere forskjellige. En seismograf plassert 100 km sør for episenteret kan gi en helt forskjellig graf enn en seismograf plassert nord for skjelvet. Det kan skyldes jordskjelvets bruddretning, spesielle fjellformasjoner eller andre uheldige forhold.
Gardon
Flere av sideelvene heter også Gardon.
Vortigern
Gildas historie
Den første forfatter som nevner Vortigern er Gildas, som skrev en gang på 500-tallet. Han sier at en krigsherre sammen med sine rådgivere gjorde en tabbe da han inviterte anglere og saksere til Britannia for å virke som leiesoldater. Kelterne og de romano-britiske aristokratene trengte større styrker i kampen mot pikterne. Det var først en liten gruppe som kom, men de inviterte flere, og tilslutt måtte Vortigern gi etter.
Richters skala
Svakheter
Richters skala tar i praksis ikke større verdier enn ~6,8. Dette fordi så store skjelv vil ha større utslag enn en Wood-Anderson seismograf kan klare å måle, og fortsatt være nær nok episenteret. For eksempel vil en lokalmagnitude = 7.0 tilsvare et utslag på seismografen på 10 m.
Gardon
Den romerske akvadukten Pont du Gard og Pont Saint-Nicolas fra 16. århundre er to historiske bruer som krysser Gardon. Gorge du Gardon, som ender ved Pont Saint-Nicolas, er et populært rekreasjonsområde for kajakkpadlere, kanopadlere, fjellklatrere og fjellvandrere.
Vortigern
Bedas historie
Beda den ærverdige, som skrev i det 600-tallet, var den første som nevner Vortigerns navn. Det er ingen tvil om at han skriver om samme person som Gildas. Han oppgir årstallet 449 («da Markian ble keiser sammen med Valentinian») som datering for når Kent ble opprettet. Denne datering har inntil det 1900-tallet vært allment akseptert, men er siden trukket i tvil. Det er også Beda som først navngir Hengest og Horsa.
Richters skala
Magnitude
Tabellen under sammenligner Richters skala og momentmagnitude  for jordskjelv i California.
Arauca (by)
Arauca (fullstendig navn: Villa de Santa Bárbara de Arauca) er hovedstad i provinsen Arauca i Colombia og har om lag 42 000 innbyggere.
Richters skala
Intensitet
Magnitudeskalaene er ment å være mål på energien som utløses i jordskjelvets sentrum. I mange tilfeller oppleves dette som misvisende, da den energien som utløses ved et jordskjelv ikke alltid tilsvarer graden av ødeleggelse. Det er flere faktorer som spiller inn, bl.a. hvordan jorden beveger seg i forhold til det aktuelle terrenget. For å måle den opplevde styrken til et jordskjelv har det blitt utviklet intensitetsskalaer, som Rossi-Forel-skalaen og Mercalliskalaen. Disse er bedre egnet til å måle de humanitære konsekvensene av et jordskjelv.
Vortigern
Den angelsaksiske krønike
I Den angelsaksiske krønike oppgis det flere detaljer, blant annet datoer for slag mellom angelsaksere og briter. Vortigern nevnes som britenes leder bare i det første slaget, men han kan ha ledet dem også senere. Krøniken tyder på at angelsakserne ble slått tilbake, da det siste slaget i Vortigerns tid sto i 465 ved Wippedsfleot, som er stedet hvor sakserne først gikk i land.
Arauca (by)
Byen ble formelt etablert 4. desember 1780 og oppkalt etter elven Arauca, som nå markerer grensen mot Venezuela. Stedets økonomi har siden grunnleggelsen vært basert på kvegoppdrett og det er fremdeles en viktig næringsgren. Siden 1984 har imidlertid utvinning av olje fra tjæresand blitt stadig viktigere for byen. Det har også blitt bygget en bro, Puente José Antonio Páez, som knytter byen til Venezuela, ferdigstillelse av hovedveien mellom Caracas og Bogotá som går gjennom byen har også bidratt til økt næringsvirksomhet.
Gardon
I september 2002 og i desember 2003 hadde Gardon flom som ødela mange av bruene; deriblant Pont Saint-Nicolas, som siden er bygget opp igjen.
Lenge leve livet
«Lenge leve livet» er en sang som vant Melodi Grand Prix 1984 og var Norges bidrag til Eurovision Song Contest samme år. Låten er skrevet og framført av duoen Dollie de Luxe, bestående av Benedicte Adrian og Ingrid Bjørnov.
Melodi Grand Prix
«Lenge leve livet» ble plukket ut som én av ti sanger til Melodi Grand Prix 1984, som ble arrangert i Chateau Neuf i Oslo lørdag 7. april 1984. Den var det femte bidraget ut på scenen, og en jury på 35 medlemmer kåret sangen til vinner – bare to poeng foran andreplassen og tre poeng foran tredjeplassen. Seieren gjorde at sangen fikk representere Norge i Eurovision Song Contest i Luxembourg 5. mai.
Eurovision Song Contest
Sangen var det femte bidraget ut på scenen i Grand Théâtre i Luxembourg lørdag 5. mai 1984 – etter Spanias Bravo med «Lady, Lady» og før Storbritannias Belle and the Devotions med «Love Games». Da avstemningen var ferdig, hadde «Lenge leve livet» fått 29 poeng og ble nummer 17 av 19.
Poeng
Oversikt over hvor mange poeng som ble gitt til «Lenge leve livet» av de forskjellige landene i Eurovision Song Contest 1984: Før musepekeren over flagget for å se landsnavnet. Land som ikke ga poeng til Norge, er ikke med i oversikten.
Utgivelser
Sangen er en moderne ballade, hvor duoen synger til livets pris. De forklarer at det er fornuftig å leve fullt ut, fordi ingen vet sikkert hva fremtiden – eller livet etter dette – vil bringe.
Dollie de Luxe utga «Lenge leve livet» og den engelske versjonen «Life Was Made For Living» i Tyskland under Polydor 821 940-7 i 1984. Den norske versjonen ble gitt ut i Norge under Notabene Records NBS 810 i 1984.
Vortigern
Geoffrey av Monmouth
Geoffrey av Monmouth, som er notorisk uhistorisk, utdypet historien en del. Det er mulig at han kjente en muntlig tradisjon, men det ser også ut til at han arbeidet en del med å harmonisere forskjellige tradisjoner, noe som har ført til feilaktige eller fiktive framstillinger. Han forteller at Vortigern var etterfølger til Konstans, sønnen til keiser Konstantin III, og at han brukte Konstans nærmest som en lydkonge inntil han fikk ham drept ved hjelp av piktere som gjorde opprør. Han forteller at Vortigern ble etterfulgt av sønnen Vortimer, som hersket en kort periode, og at Vortigern så kom tilbake til makten. Geoffrey nevner Vortigern som en av de mytiske konger over britene. Han knytter også den mytiske skikkelsen Merlin til Vortigern.
Norgeshus
Sortiment
Norgeshus er en komplett leverandør som bygger hus, leiligheter, hytter, fritidsboliger, næringsbygg og offentlige bygg. I tillegg utfører forhandlerne oppdrag innen rehabilitering, tilbygg og oppussing. Norgeshus dekker hele spekteret av oppgaver innen boligbygging – fra regulering og arkitekturprosjektering til søknadshåndtering og ferdigstillelse.
Axess magasin
Axess magasin (fram til nr. 6 2007 bare kalt Axess) er et svensk kultur- og samfunnstidsskrift. Utgiver er Axess Publishing AB som eies av Nordstjernan Kultur och Media, et selskap i Ax:son Johnsonsfamilien. Tidsskriftet kommer ut med ni nummer per år. Axess magasins ambisjon er å «förena akademisk och publicistisk kultur och skapa ett forum, där forskare inom humaniora och samhällsvetenskap och en bredare publik kan mötas». Tidsskriftet er Sveriges ledende organ på den intellektuelle høyresiden.
LaVonna Martin
LaVonna Martin (født 18. november 1966 i Ohio) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver (hekkeløper).
Mercedes GPs Formel 1-resultater
Tabellene under viser fullstendige og detaljerte resultater i Formel 1-mesterskapet for Mercedes-Benz.
LaVonna Martin
Martin var i finalen på 100 meter hekk i VM 1987 i Roma, der hun ble nummer åtte. Under OL 1992 tok hun sølv bak Voula Patoulidou. Videre ble hun nummer to i innendørs-VM 1993 på 60 meter hekk, denne gang slått av Julie Baumann.
Mercedes GPs Formel 1-resultater
Den første tabellen omhandler fabrikksteamet Daimler-Benz for 1954-55, mens den andre tabellen omhandler det nåværende F1-teamet Mercedes GP fra og med 2010. Fra til  deltok ikke Mercedes med eget fabrikksteam i Formel 1.
Fra 1994 har Mercedes-Benz også vært motorleverandør i F1, hovedsakelig for McLaren. For disse resultatene, se Mercedes AMG High Performance Powertrains.
Daimler Benz (1954-1955)
(Forklaring) Nyeste resultater øverst. Resultater i fet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde.
Noter til tabellen:
Mercedes AMG PETRONAS F1 Team (2010 − )
(Forklaring) Nyeste resultater øverst. Resultater i fet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde.
2020 −
Noter til tabellen:
Terry Balsamo
Terry Balsamo (født 8. oktober 1972 i Tampa, Florida) er en amerikansk gitarist. Han er medlem av og gitarist i det Grammy-vinnende rockebandet Evanescence og tidligere gitarist i alternativ metal-bandet Cold.
Sogn studentby
Sogn studentby er en studentby på Sogn i Bydel Nordre Aker i Oslo, og ligger like nord for Ullevaal Stadion og ikke langt fra Sognsvann. Det tilbys hybler eller leiligheter til både enslige og barnefamilier. Våningshuset til tidligere Vestre Sogn gård ligger midt i studentbyen og benyttes i dag som barnehage. De første blokkene sto klare og tjente som deltagerlandsby i forbindelse med Vinter-OL i 1952 og er en av Oslos eldste studentbyer. På området ligger det også flere gravhauger og verneverdige eiketrær. Studentbyen eies av Studentsamskipnaden i Oslo.
Det bor ca. 1400 studenter på Sogn. På området ligger også grendehuset Amatøren, som fungerer som møteplass for studentene. Amatøren er oppkalt etter Lars Saabye Christensens roman med samme navn, som handler om en student som bor på Sogn.
«Løsningen»
I tiden etter andre verdenskrig kom det et stort press på studentboligmarkedet. Gode løsninger for noen få heldige utvalgte i Oslo var Studiehjem for unge piker, Blindern Studenterhjem eller Studenterhuset Schultz' gate. Til å begynne med var det at studenter kom tilbake etter krigen, og en hadde i effekt flere kull som ville studere samtidig. Man tok i bruk alt fra madrasser i gymsaler til soldatbrakker med vedfyring, mens en prøvde styre unna uverdige betingelser i privat innkvartering. Noe måtte gjøres, og Sogn studentby skulle bli løsningen. Allerede tidlig ble det bemerket at de ikke bygget nok, men SiO opplevde stor optimisme. Studentskipnaden i Oslo bygget opp mye kompetanse, kapital og organisasjon i de følgende årene. Sogn studentby sto ferdig i 1965 etter 20 års byggetid, mens Kringsjå studentby sto ferdig i 1970 etter bare 5 år. Også mens de bygget så vokste studentmassen ut av alle tidligere proporsjoner. En vekst SiOs vekst aldri har klart ta igjen, og flere ganger har en tatt til krisetiltak der madrasser deles ut på Sogn. På tross av mangel på boliger viste studentene solidaritet med kolonihagene og fikk stoppet byggingen av studentbyen som var forespeilet på Ullevål, enda en annen studentby som ikke ble bygget var Kampen studentby.
Byggingen av Sogn studentby ble gjort trinnvis, og finansiert av Den Weis-Rosenkroneske Stiftelse, kommuner i hele Norge basert på hvor mange studenter hver kommune selv tenkte den trengte å sikre plass for, lån fra husbanken, og private gaver og lån fra Storebrand. Parallelt med SiOs Sognløsning, hjalp også andre løsninger til med å lette presset, slik som Nordnorsken (1946–1960) med hjelp fra Nasjonalhjelpen. Første byggetrinn i studentbyen, i dagens Jon P. Erliens vei, sto ferdig for Vinter-OL 1952 slik betingelsen fra staten lød, og losjerte deltakende utøvere under lekene. 1952 kunne ha vært første året Sovjet deltok i vinter-OL. Stalins USSR motargumenterte sovjetdeltagelse i 1952 vinter-OL med for lav standard for Sovjetiske utøvere på Sogn, som dokumentert i 2014-utstillingen «The White Games. Top Secret. USSR and the Winter Games, 1956 to 1988». Det siste byggetrinnet sto ferdig i 1965. I hvert fall sommermånedene årene 1952–1959 var Sogn studentby bærer av tittel «Studentbyens Sommerhotell». Og i 1962 brukte universitetets sommerskole Sogn. Sommerhotellet var også åpent sommeren 1962.
Den nye studentbyen
September 2012 markerte åpningen av første byggetrinn av den nye studentbyen. Siste byggetrinn, oppussingen av «Tårnbygget»/«Høyblokken», står ferdig i 2014. Bygget hadde opprinnelig 112 rom da det sto ferdig i oktober 1962, og har i dag 148 rom, hvorav 73 i et påbygg, Ved åpningen av den nye studentbyen blir det 306 nye rom.
Navn
Sognsvann har gitt navn til storgården Sogn, som ble delt i 3 Sogngårder: Østre Sogn, Vestre Sogn and Lille Sogn (Nordberg).
Jon P. Erliens vei
Bygningene fra byggetrinn I. samt nye bygninger fra 2012.
Lesesal
Studentbyen har en egen lesesal, for de som trenger det, i Rolf E. Stenersens allé 27.
Amatøren
Sogn Studentbys eget grendehus Amatøren har en bar/pub drevet av studenter. Siden 1998 har et styre valgt aktivitetsnivået, som inkluderer quiz, konserter, brettspillkvelder og open mic. Lokalet inneholder også to fullt utstyrte øvingslokaler for band/musikere.
Vann og søppel
Oslo kommune tar seg av vann og søppel. Noen av byggene har etterhvert gamle rør for avløp, og problemer som følger med dette. Oslo kommune har resirkulert papir i flere år, og i den sammenheng er det satt ut stasjoner for hhv. restavfall og papir/papp. Da kommunen innførte resirkulering med fargekoder på posene så gjaldt dette også studentbyen.
Strøm / Varme / Varmtvann
Studentene betaler for den strømmen og det vannet de bruker. Noen av boligene har fjernvarme.
Bredbånd / Kabel-tv / Telefon
Alle boligene har bredbånd med tilbud om utvidet avtale hos lynet.no.
Sykkelpumpe
Oslo kommune har satt ut en sykkelpumpe og mekkestasjon.
Vaskeri
Det er flere fellesvaskeri på Sogn med vaskemaskiner og tørketromler. Det er et system som baserer seg på at studenten skal ha kredittkort med visa eller mastercard for å få betale for vask. En lader et vaskekort med vaskepenger. Vaskepengene kan en bruke til å vaske eller tørke med.
Studentkultur
Vikinggrav
Det ligger en gravhaug lengst nord i studentbyen, der det går en sti i gresset mellom Rolf E Stenersens alle og Sognsveien. Det står en plansje der. I forbindelse med utbyggingen i studentbyen på 2010-tallet så ble det gjort noen utgravinger for å dokumentere eventuelle arkeologiske funn flere steder i studentbyen, blant annet på de to gressbakkene ved hhv. statuen og sykkelpumpen.
Aasmund Olavsson Vinje
I 150-årsjubileumet for Vinjes fødsel reiste byrådet en statue i 1968. En kan si endelig, fordi en hadde tenkt på skulpturer der helt siden 1954, da lokale planer om et «studentertorv» med «skulpturpark» skapt av unge kunstnere opprinnelig ble presentert av Stenersen. Og allerede fra starten var enkelte urolige for upassende skulpturer. Rolf Stenersen ønsket Vinje velkommen, men uttalte misnøye med valget av kunstner. Han hadde sett for seg Picasso (moderne, i tiden, abstrakt), heller enn Dyre Vaa. Professor Sigmund Skard karrakteriserte Vinje som en slags Hippie fra Telemark, mens ordfører Brynjulf Bull høytidelig avdekket statuen. Vinje er blant annet kjend for sine dikt.
Kjent som «Blåmann, Blåmann bukken min» satt til melodi komponert av Anne Haavie ca. 1870.
Den dag kjem aldri kjent fra plateinnspillingen til Tobben & Ero fra 1972.
Edvard Munch og Rolf Stenersens kunstsamling – Aker-samlingen
500 originale arbeid av Edvard Munch hang på veggene både i restauranten og i andre bygg i studentbyen. De var del av Rolf Stenersens gave til Aker kommune i 1936, en gang mellom 1946 og 1966, i kraft av å være leder for bygningsnemda for studentbyen, bestemte Stenersen seg for at de skulle henge blant levende mennesker på Sogn Studentby. 950 arbeid av kunstnere som Ludvig Karsten, Bernt Julius Muus Clüver, Erik Harry Johannessen, Rolf Nesch, Jakob Weidemann og Sigurd Winge. Noe av kunsten ble stjålet eller skadet, og i 1973 fjernet. I 1994 åpnet Stenersenmuseet, og kunsten ble igjen synlig. Siden 2008, var det debatt om sammenslåing av Munchmuseet og Stenersenmuseet for Lambda i Bjørvika.
50- og 60-tallet
Helt siden femtitallet hadde SIO en restaurant/pub i bygget som mye senere fikk navnet «Amatøren», mens navn som Stabburet, Restauranten og Kroa også har prydet den.
NSB type 7
Norsk Hoved-Jernbanes (NHJ) damplokomotiver nummer 11, 24–25, 34, 62, 84 og 89 og Smaalensbanens (S.B.) nummer 40 med akselrekkefølge B ble levert mellom 1875 og 1898. Fra 1900 ble de benevnt henholdsvis NHJ litra D og NSB type 7a. NHJ sine lokomotiver ble fra 1923 benevnt NHJ litra H og ble overtatt av NSB sammen med resten av materiellet på Hovedbanen i 1926, og etter det benevnt type 7a i likhet med det ene lokomotivet Statsbanene hadde fra før. Typen var de første skiftelokomotivene i Norge, og da de ble utrangert i perioden 1954–64 hadde flere av dem hatt en driftstid på over 80 år. På grunn av utseendet ble loktypen populært omtalt som «ulker», mens de som førte dem ble omtalt som «ulkeskippere».
Sogn studentby
Studentkultur
67-78
Osama bin Ladens død
Attentatet på Osama bin Laden, lederen av terrororganisasjonen al-Qaida, ble utført av amerikanske Navy SEAL (DEVGRU) soldater under «Operasjon Geronimo» som fant sted rundt kl. 01:00 lokal tid (PST) den 2. mai 2011 (kl. 20:00 UTC 1. mai 2011). Osama bin Ladens død ble kunngjort av den amerikanske presidenten Barack Obama kl. 3:35 UTC 2. mai 2011. Senere har også al-Qaida bekreftet lederens død.
Sogn studentby
Studentkultur
På grunn av mangel på jazzklubber i Oslo 1967–1978, så studenter seg nødtvungen til å åpne Sogn Jazzklubb. Karin Krog opptrådte på åpningskvelden. Den første store booking i 1967 var Don Cherry med Jan Garbarek, og den siste konserten organisert av Sogn Jazzklubb var Radka Toneff i 1978. Før klubben fikk sitt fortjente rykte, så lånte de bookingcred hos Randi Hultin. Steinar Kristiansen var primus motor og koordinator i 10 år. Espen Rud, Terje Bjørklund og Arild Andersen spilte i det rullende husbandet. De spilte med blant annet NHØP, Kenny Drew,… George Russel var en viktig figur her. Karin Krog, Svein Finnerud,…
NSB type 7
Type 7 var et lite og lett lokomotiv bygget som et saltanklokomotiv, uten den store trekkraften. Det ble for det meste brukt til mindre tog, og senere kun til skifting på større stasjoner.
Sogn studentby
Studentkultur
94-98
Osama bin Ladens død
Spesialstyrker tilhørende Amerikas forente staters militærvesen skjøt og drepte Osama bin Laden med et skudd i hodet under en militær aksjon som varte i 40 minutter i den pakistanske byen Abbottabad, en by nord beliggende 51 km nord for Islamabad, rundt kl. 01:00 lokal tid (PST). Deretter tok de hånd om liket, og en begravelsesseremoni ble holdt på et hangarskip mens bin Ladens levninger ble begravet til sjøs. Den nøyaktige beliggenheten til bygningen hvor han holdt til er. Bygningen ligger 4 km nordøst for Abbottabad sentrum og 1,3 km sørvest for Pakistans militære akademi (PMA). Operasjonen ble utført av 25 soldater fra United States Navy SEALs DEVGRU-enhet under kommando av Joint Special Operations Command-styrker i Pakistan, som samarbeider med det amerikanske etterretningsvesenet Central Intelligence Agency (CIA).
NSB type 7
Lokomotv nr. 11 og 25 er bevart. Nr. 11 brukes på Krøderbanen, mens nr. 25 står utstilt på Norsk jernbanemuseum på Hamar.