cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Odd Nordstoga
Turné og priser
Turneen som fulgte i kjølvannet av salgssuksessen, den såkalte Luringturen, hvor Nordstoga spilte sammen med sine medmusikanter i Daz Nordstogaz Allstars, for 60 000 entusiastiske publikummere.
Odd Nordstoga ble kåret til Årets Spellemann og vant klassen mannlig artist for Luring under utdelingen av Spellemannprisen 2004 i februar 2005. Sommeren 2005 dro han ut på en ny turne, den såkalte Luringturen MK-ll.
Arbeid for TV
Han har også deltatt også med musikk for den populære serien UHU!.
Veien videre
I 2006 kom albumet Heim te mor ut. I september 2008 fulgte Pilegrim, som blant annet fikk 8/10 på Kulturo.no. Tekstene til sangene på Pilegrim er skrevet av Ragnar Hovland samt Stein Versto, mens Nordstoga har skrevet musikken.
Andre prosjekter
I juni 2005 deltok Nordstoga sammen med noen jazzmusikere og spilte stykket «Pilegrim» til kritikerros ved Festspillene i Bergen. Lyrikken var skrevet av Stein Versto og Ragnar Hovland som begge hadde tidligere bidratt på «Luring». Dette verket ble utgitt 15. september 2008 på CD etter en innspilling gjort i lydstudio januar 2008.
I august 2005 gjorde han en liten gjesteopptreden i den norske rap-gruppa Klovner i kamp ved å synge i koret på deres singel Syng. Han har også gjort prosjekter for Frelsesarmeen og med ulike folkemusikkprosjekter med ulike musikere, blant annet utførelse av det kjente Telemarksstykket Storegut sammen med broren Aasmund Nordstoga og Per Anders Buen Garnås, og en gjesteopptreden med gruppa Fake It or Leave It som spiller The Beatles-sanger i folkemusikktradisjonen. Det siste forteller mye om fleksibiliteten hos både Beatles-sangene og i Odd Nordstogas kapasitet.
Siden 2019 har Nordstoga spilt trekkspill og koret i Bare Egil Spellemanslag.
Musikerne i Daz Nordstogaz Allstars
Musikerne i Daz Nordstogaz Allstars, Nordstogas backingband fra ca. 2004 til ca. 2010.
James Whitmore
James Allen Whitmore jr. (født 1. oktober 1921 i White Plains i New York, død 6. februar 2009) var en amerikansk skuespiller som opptrådte på teater og film.
Utdannelse
James Whitmore studerte ved Amherst Central High School i Snyder i New York, før han tok eksamen fra The Choate School (nå Choate Rosemary Hall) i Wallingford i Connecticut. Han fortsatte med å studere ved Yale University, hvor han var medlem den hemmelige foreningen Skull and Bones som også tidligere president George W. Bush var en del av.
Skuespillerkarriere
Etter andre verdenskrig medvirket Whitmore i flere produksjoner på Broadway. Medieselskapet MGM ansatte Whitmore på kontraktsbasis.
Whitmore dukket opp som general Oliver O. Howard i 1975 under TV-filmen I will Fight No More Forever, basert på konflikten fra 1877 mellom den amerikanske hæren og indianerstammen Nez Perce-stammen. I 2002 Whitmore spilte en birolle i The Majestic, der Jim Carrey hadde hovedrollen. For den yngre generasjon, var han kanskje mest kjent, i tillegg til hans rolle i Shawshank Redemption, som den kommersielle talsmann for anlegget Miracle-Gro i mange år.
Whitmore gjorde også omfattende teaterarbeid. Han ble tildelt en Tony Award for beste opptreden utført av en nykommer i Broadway-produksjonen av Command Decision (1948). Han vant senere tittelen "King of the One Man Show". Han spilte i filmen Give' em Hell, Harry! fra 1975 som han ble nominert til en Oscar for og han hadde rollen som Theodore Roosevelt i filmen Bully (1977) men denne filmen hadde ikke den samme suksessen som de to foregående filmene han hadde vært med i.
I 1999 spilte Whitmore rollen som Raymond Oz i to episoder av TV-serien Privat Praksis, som han ble tildelt en Emmy Award i kategorien for beste gjesteskuespiller i en dramaserie. I 2002 fikk Whitmore rollen som bestefar på Disney Channels film A Ring of Endless Light. Whitmore er blitt tildelt en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved 6611 Hollywood Blvd. I april 2007 dukket han opp i serien C.S.I. i en episode med tittelen «Ending Happy», der han spilte en eldre mann ved navn Milton.
Privatliv
Whitmore var gift to ganger med Nancy Mygatt. De giftet seg for første gang i 1947, og paret fikk tre sønner sammen før de tok ut skilsmisse i 1971. En av de tre sønnene, James Whitmore III, gikk i farens fotspor og fikk suksess som skuespiller og regissør, under navnet James Whitmore junior. En annen av sønnene, Steve Whitmore, var en offentlig talsmann for Los Angeles County Sheriff's Department. Deres yngste sønn, Daniel, arbeidet i United States Forest Service og som brannmann før han etablerte sitt eget byggefirma.
Etter skilsmissen fra Mygatt giftet James Whitmore seg med skuespilleren Audra Lindley (død i 1997). Ekteskapet varte fra 1972 til 1979. Senere ble han gjenforent med Nancy Mygatt, og de var gift i to nye år før de på nytt skilte seg. I 2001 giftet han seg med skuespiller og forfatter Noreen Nash, som var bestemor til den kjente skuespilleren Sebastian Siegel. Whitmore er bestefar til Matty Whitmore. Mot slutten av livet tilbrakte Whitmore store deler av sommerhalvåret i Peterborough i New Hampshire.
Han var ikke kjent som spesielt politisk aktiv, men i 2007 vakte det en del oppmerksomhet at han gikk ut og støttet Barack Obama s president kampanje. I januar 2008 medvirket Whitmore i flere TV-reklamer til støtte for en kampanje for å skille stat og kirke, og for å sikre trosfrihet i USA.
Dødsfall
I november 2008 fikk Whitmore konstatert at han led av lungekreft, og han døde i sitt eget hjem i Malibu i California den 6. februar 2009, 87 år gammel. Han ble kremert og hans aske ble spredt over Stillehavet.
Raymond Suvigny
Raymond Suvigny (født 21. januar 1903, død 26. oktober 1945) var en fransk vektløfter som deltok de olympiske leker 1932 i Los Angeles. Suvigny ble olympisk mester i vektløfting under OL 1932 i Los Angeles. Han vant den letteste klassen, fjærvekt opp til 60,0 kg. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de to foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen og Paris. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. Suvigny løftet sammenlagt 287,5 kilo, 5,0 kilo mer enn sølvvinneren.
Trinidad og Tobago under VM i svømmesport 2022
Trinidad og Tobago deltar under VM i svømmesport 2022 i Budapest i Ungarn fra 18. juni til 3. juli 2022.
La Dura Dura
La Dura Dura («Den harde harde») er en sportsklatrerute i Oliana i Catalonia, Spania. Den ble førstebesteget av den tsjekkiske klatreren Adam Ondra 7. februar 2013, og gitt graden 9b+, på det tidspunktet regnet som verdens vanskeligste sportsklatrerute. Ruta ble repetert av den amerikanske klatreren Chris Sharma én måned senere. Sharma bekreftet graden på ruta, noe som gjorde La Dura Dura til verdens første repeterte, dvs. besteget av flere enn én klatrer, og bekreftede 9b+.
Trinidad og Tobago under VM i svømmesport 2022
Svømming
Svømmere fra Trinidad og Tobago kvalifiserte seg i følgende øvelser:
La Dura Dura
Bestigningen av La Dura Dura ble kjent i klatreverdenen på grunn av den vennlige «konkurransen» mellom Ondra og Sharma under øvingen på ruta. La Dura Dura ble opprinnelig boltet av Sharma i 2009, men gitt opp som for hard. Ondra, som hadde etablert verdens første 9b+ i 2012, Change i Flatanger, gjorde La Dura Dura til sitt neste mål, noe som inspirerte Sharma til igjen å prøve på en bestigning. Sammen og hver for seg jobbet de på ruta i halvannet år fram til bestigningene i 2013, og utvekslet løsninger på de mange krevende sekvensene med hverandre underveis.
Boulez Conducts Zappa: The Perfect Stranger
The Perfect Stranger er et album med musikk av Frank Zappa, dirigert av Pierre Boulez. Albumet ble opprinnelig utgitt på vinyl i 1984 og som CD i 1985 av plateselskapet Angel. En remiks med en ulik sekvens av låtene ble utgitt på CD i 1991 av Barking Pumpkin. Senere utgivelse var med Rykodisc i 1995 og i 2012 med Zappa/Universal.
La Dura Dura
På tross av at Change og La Dura Dura har samme grad, regner Ondra ruta i Oliana til å være et hakk hardere enn Change. Fram til Ondra førstebesteg Silence i Flatanger høsten 2017, ble La Dura Dura regnet som verdens hardeste rute.
Boulez Conducts Zappa: The Perfect Stranger
Boulez dirigerte tre spor («The Perfect Stranger», «Naval Aviation in Art?» og «Dupree's Paradise»), innspilt ved IRCAM i Paris 10. og 11. januar 1984, utført av Boulez's "Ensemble InterContemporain". Tittelsporet ble også ledet av Boulez, og inneholder referenser til Zappas 1971 film, 200 Motels. De siste fire sporene er kreditert "The Barking Pumpkin Digital Gratification Consort", egentlig, Zappa's synclavier. «Outside Now Again» er en Synclavier innspilling basert på omskrivning av Zappas gitarsolo i låten «Outside Now» fra 1979-albumet Joe's Garage.
La Dura Dura
I juni 2022 ble flere av klatrerutene i Oliana ødelagt av skogbrann i området under klippen. Det er uklart i hvor stor grad brannen har endret steinen og takene på La Dura Dura.
Boulez Conducts Zappa: The Perfect Stranger
Sporet «Jonestow» refererer til "Jonestown massakeren" i 1978, der kultlederen Jim Jones ledet sine følgere til et kollektivt selvmord.
Sporliste
Alle låter skrevet av Frank Zappa.
Side 1
Eslöv
Eslöv fikk bystatus i 1911.
Boulez Conducts Zappa: The Perfect Stranger
Sporliste
Side 2
CD (Barking Pumpkin, Rykodisc and Zappa/Universal editions)
Axel Sjöblom
Axel Sjöblom (født 17. desember 1882 død 10. oktober 1951) var en svensk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Sjöblom ble olympisk mester i turn i OL 1908 i London. Han var med på det svenske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp foran Norge. Det var åtte lag som deltok i lagkonkurransen i mangekamp og hvert lag hadde mellom 16 og 40 turnere.
René Duverger
René Duverger (født 30. januar 1911 død 16. august 1983) var en fransk vektløfter som deltok de olympiske leker 1932 i Los Angeles. Duverger ble olympisk mester i vektløfting under OL 1932 i Los Angeles. Han vant den nest letteste klassen, fjærvekt opp til 67,5 kg. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de to foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen og Paris. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. Suvigny løftet sammenlagt 325,0 kilo, 17,5 kilo mer enn sølvvinneren.
Svømming under Middelhavslekene 2009
Svømming under Middelhavslekene 2009. Svømming var en av flere sporter under de sekstende middelhavslekene som ble arrangert i Pescara i Italia i perioden 25. juni til 5. juli 2009. Det var sekstende gangen som svømming var med på programmet under middelhavslekene. Det var tjue øvelser for menn og tjue for kvinner. Italia ble beste nasjon med tolv gullmedaljer foran Frankrike med ti.
Torynorrhina apicalis
Torynorrhina apicalis er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En ganske stor (ca. 30 millimeter), avlang, blank, brunlig kobberfarget gullbasse. "Snuten" er avrundet firkantet uten horn eller tenner. Beina er mørke.
Utbredelse
Arten er utbredt i Nepal og det nordlige India.
Gammarus ustaoglui
Gammarus ustaoglui er en art i slekten Gammarus innenfor familien Gammaridae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder.
Den er ikke funnet i norske farvann eller i nordlige Atlanterhavet.
Dijle
Dijle (nederlandsk) eller Dyle (fransk) er ei elv i det sentrale Belgia. Den er ei venstre sideelv til Rupel og er 86 km lang. Den renner gjennom de belgiske provinsene Vallonsk Brabant, Flamsk Brabant og Antwerpen. Kildene ligger i Houtain-le-Val, nær Nivelles.
De viktigste byene langs Dijle er (regnet fra kilden) Ottignies, Wavre, Leuven og Mechelen. Den sistnevnte blir ofte kalt 'Dijlestad' (Dyleby). Dijles største sideelver er Demer (i Werchter i kommunen Rotselaar) og Zenne ved Zennegat helt i utkanten av Mechelen, hvor også kanalen Leuven-Mechelen begynner. Noen få hundre meter nedstrøms, ved Rumst, løper Dijle sammen med Nete og danner elva Rupel, som etter ytterligere 12 km munner ut i Schelde ved havna i Antwerpen. Dijle var tidligere farbar for små skip helt til Werchter, men all båttrafikk er nå begrenset til Mechelen, ettersom de øvre slusene der er stengt.
Slaget ved Leuven ble utkjempet i september 891 mellom frankere og vikinger fra nord. De frankiske styrkene ble ledet av kong Arnulf, og som vant en avgjørende seier. I all vesentlighet forhindret flere angrep fra denne fronten i Nederlandene.
Krøniken Annales Fuldenses hevdet at det lå så mange like igjen etter nordboerne at de blokkerte elvens strøm. Etter denne seieren fikk Arnulf bygget en nye festning på en liten øy i elven Dijle. Den ble kalt for Luvanium på latin, lokalt for Lovon. Det er første gang Leuven er nevnt i de historiske kildene.
Hyttfossen (Holtålen)
Hyttfossen (også kalt Ea-fossen ) er en foss i Gaula i Holtålen kommune i Trøndelag. Fossen fungerer som et naturlig oppgangshinder for anadrome fIskearter (laks og sjøørret) i Gaula-vassdraget.
Kjærlighetskarusellen (film)
Kjærlighetskarusellen (fransk: La ronde) er en fransk langfilm fra 1950 regissert av Max Ophüls.
Handling
En seremonimester åpner saksgangen ved å fortelle publikum at de kommer til å se forskjellige episoder i kjærlighetens endeløse vals. En prostituert tar med seg en soldat under en bro. En ung mann starter en affære med den unge kona til en eldre forretningsmann.
En mann tar en butikk-ansatt med til en privat spisestue hvor hun drikker seg full på alkohol. Den samme ansatte får romantiske følelser for en poet, som har en affære med en skuespillerinne.
Corey Haim
Corey Haim (født 23. desember 1971 i Toronto, død 10. mars 2010 i Hollywood) var en kanadisk skuespiller, kjent fra filmer på 1980-tallet og som tenåringsidol.
Han slo igjennom med filmen Lucas i 1986 hvor han spilte mot blant andre Charlie Sheen og Winona Ryder. Haim ble best kjent for filmen The Lost Boys, hvor han spilte mot blant andre Kiefer Sutherland. Corey Haim gjorde flere forsøk på et comeback, uten suksess. Han var åpen om sitt narkotikamisbruk. Haim var forlovet med skuespiller Nicole Eggert, men de ble aldri gift.
Haim ble funnet død 10. mars 2010 i Hollywood i California. Han ble begravet en uke senere i Toronto, og det ble holdt en privat seremoni hvor om lag 200 mennesker var til stede. Obduksjonen viste at han døde av lungebetennelse.
Birger Sörvik
Knut Birger Sörvik (født 4. desember 1879 i Göteborg, død 23. mai 1978 i Hovås, Göteborg) var en svensk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1908 i London.
Birger Sörvik var bror av turneren Haakon Sörvik og roeren Leif Sörvik.
Aston Martin F1
Aston Martin F1 Team, offisielt kjent som Aston Martin Aramco Cognizant Formula One Team, er et Formel 1-lag som for første gang deltar i Formel 1-sesongen 2021. Laget har base på Silverstone, Storbritannia.
Teamets historie
Laget er en rebranding av laget som i 2020 het Racing Point. Navneendringen skjedde etter at en av de store aksjonærene i Aston Martin, Lawrence Stroll, valgte å skifte navnet på laget til Aston Martin. Stroll kjøpte Force India i 2018 etter at lagets eier, Vijay Mallya, ble saksøkt for svindel og slo laget konkurs før Ungarns Grand Prix 2018. Laget skiftet da navn og fullførte 2018 sesongen som «Racing Point Force India F1 Team», men fortsatte å konkurrerte under navnet «Force India». I 2019 kom sponsoren SportPesa med på laget som hovedsponsor, og laget konkurrerte da som «SportPesa Racing Point F1 Team.»  I 2020 kom sponsoren BWT (Best Water Technology), med som hoved- og motorsponsor og laget konkurrerte da som «BWT Racing Point F1 Team» og på resultatlistene stod det Racing Point BTW-Mercedes.
Førere
I Formel 1-sesongen 2023 fortsetter kanadieren Lance Stroll, sønn av lagets eier Lawrence Stroll. Han får ny lagkammerat i form av 2-ganger verdensmester Fernando Alonso fra Spania. Han erstatter Sebastian Vettel som meldte at han ville legge opp etter 2022-sesongen. Alonso kommer fra BWT Alpine.
Rupel
Rupel er ei elv i provinsen Antwerpen i Belgia. Den er ei høyre sideelv til Schelde og er rundt 12 km lang. Den dannes ved samløpet av elvene Dijle og Nete i Rumst og munner ut i Schelde ved Rupelmonde. De største byene langs Rupel er Rumst, Boom og Niel. Rupel er farbar for skipstrafikk, og utgjør en del av vannveien til Brussel. Elva er påvirket av tidevannet i hele sin lengde.
Kirk Acevedo
Kirk M. Acevedo (født 27. november 1971) er en amerikansk skuespiller. Acevedo er mest kjent fra fjernsynet der han har spilt Miguel Alveraz i HBO serien Oz, Joe Toye i Krigens brorskap, FBI agent Charlie Francis i science fiction-serien Fringe.
Folkeavstemningen om Storbritannias EU-medlemskap 2016
Folkeavstemningen om Storbritannias EU-medlemskap 2016 var en folkeavstemning som fant sted i Storbritannia og Gibraltar den 23. juni 2016. Velgere tok stilling til om Storbritannia skal forlate Den europeiske union (EU) eller fortsatt være medlem. Det ble et flertall på 51,9 % for at Storbritannia skal forlate EU.
Kirk Acevedo
Tidlig liv
Acevedo er av Puerto Ricansk opprinnelse. Foreldrene hans ble født i New York City, og bodde i Brooklyn, hvor begge sønnene deres, Richard og Kirk Acevedo, ble født. Acevedos flyttet til Bronx, der Kirk og broren hans ble oppvokst. Siden barndommen har Acevedo vist interesse for skuespill; han opptrådte for familien i improviserte show. Acevedo hadde drama som hovedfag på videregående.
Folkeavstemningen om Storbritannias EU-medlemskap 2016
Folkeavstemningen ble avholdt i de fire riksdelene England, Wales, Skottland og Nord-Irland, samt det oversjøiske territoriet Gibraltar, som en simpel majoritetsavstemning. Det var en rådgivende folkeavstemning, men resultatet anses likevel som bindende.
Prosessen fra aksjonene for å trekke Storbritannia ut av EU til folkeavstemningen og den faktiske avviklingen av medlemskapet blir populært omtalt som brexit. Brexit er et teleskopord sammensatt av «British exit» (britisk utgang).
Datoen for folkeavstemningen ble kunngjort av statsminister David Cameron den 20. februar 2016, dagen etter at han hadde framforhandlet reformer i Storbritannias EU-medlemskap i Det europeiske råd.
Spørsmålet på stemmeseddelen
Da lovforslaget om folkeavstemningen ble lagt fram for parlamentet var spørsmålet velgerne skulle ta stilling til formulert slik på engelsk: «Should the United Kingdom remain a member of the European Union?» (norsk: «Skal Det forente kongerike forbli medlem av Den europeiske union?»). Spørsmålet var også formulert på walisisk. Et slikt spørsmål ville gi velgerne mulighet til å stemme ja eller nei.
Spørsmålsformuleringen ble etter dette utredet av Electoral Commission. Kommisjonen anbefalte å endre spørsmålet på stemmeseddelen slik at det på engelsk ble lydende: «Should the United Kingdom remain a member of the European Union or leave the European Union?» (norsk: «Skal Det forente kongerike forbli medlem av Den europeiske union eller forlate Den europeiske union?»). Også denne spørsmålsstillingen skulle foreligge på walisisk. Electoral Commission begrunnet sin tilråding med at spørsmålet var klart og enkelt forståelig for velgerne og at det anbefalte spørsmålet var den mest nøytrale blant spørsmålsformuleringene som var prøvd ut. Spørsmålsformuleringen unngikk de positive konnotasjonene ja-alternativet ville ha gitt. Regjeringen godtok spørsmålsstillingen Electoral Commission anbefalte.
Velgerne måtte velge mellom alternativene «Remain a member of the European Union» («forbli medlem av Den europeiske union») og «Leave the European Union» («forlate Den europeiske union») ved å sette kryss ved foretrukket alternativ på stemmeseddelen.
Stemmerett
Statsborgere av Storbritannia, Irland og samveldeland bosatt i Storbritannia hadde rett til å delta i folkeavstemningen. Britiske borgere som hadde bodd utenlands i mindre enn 15 år, medlemmer av Overhuset og samveldeborgere som bodde i Gibraltar kunne også delta. Statsborgere i andre EU-land bosatt i Storbritannia hadde ikke rett til å stemme, med mindre de var statsborgere av Irland, Kypros eller Malta.
Rundt 5,5 millioner briter bor utenlands. Minst 1,2 millioner av disse bor i et annet EU-land. To briter som hadde bodd utenlands i mer enn 15 år brakte saken om stemmerett inn for rettsapparatet. Storbritannias høyesterett opprettholdt lavere rettsinstansers beslutning om at begrensningen på stemmerett for briter som har bodd utenlands i mer enn 15 år var gyldig. Begrensningen angikk opp til 2 millioner briter, som ikke fikk stemme i folkeavstemningen.
Befolkningen på Man, Jersey og Guernsey hadde ikke stemmerett, ettersom kronbesittelsene ikke er del av Storbritannia og heller ikke er en del av EU.
Stemmerettsalderen var 18 år. Et forslag i Overhuset om å senke stemmerettsalderen til 16 år ble nedstemt.
Stemmeberettigete måtte registrere seg innen utgangen av 7. juni 2016 for å kunne stemme. Elctoral Commission kunngjorde 21. juni 2016 tentative tall for antall registrerte velgere. I alt var 46,499,537 velgere registrert og kunne stemme i folkeavstemningen. Aldri før hadde så mange vært registrert før et valg. Flest velgere, 38,956,824, var registrert i England, etterfulgt av Skottland med 3,988,492, Wales med 2,270,743, Nord-Irland med 1,260,955 og Gibraltar med 24,117 registrerte velgere.
Avvikling og opptelling
Velgerne avga stemme i valglokaler som ikke dekket flere enn 2500 velgere totalt. Valglokalene åpnet klokken 7 om morgenen (lokal tid). Det var etter søknad mulig å stemme per post. Velgere kunne også søke om at å få avlegge stemme ved stedfortreder.
Opptelling av stemmene startet straks valglokalene stengte, det vil si klokken 22 om kvelden britisk tid. Stemmene ble talt i 382 tellekretser, som rapporterte til 12 regionale sentre. Derfra ble resultatene sendt til Manchester, der den endelige opptellingen foregikk.
Resultatene fra tellekretsene og regionene ble gjort kjent fortløpende. Det endelige resultatet ble kunngjort i Manchester Town Hall av lederen for Electoral Commission, Jenny Watson. Resultatet var klart ved sjutiden på morgenen den 24. juni 2016.
Partienes standpunkt
Statsminister David Cameron oppfordret velgerne til å stemme for at Storbritannia skulle forbli i EU, men regjeringspartiet De konservative bestemte seg for å være nøytralt. Partiet var splittet i saken. Ved utgangen av februar 2016 sa 134 av partiets parlamentsmedlemmer at de ville drive valgkamp for at landet skulle forbli i EU, mens 119 parlamentsmedlemmer ville drive valgkamp for at Storbritannia skulle forlate EU. Boris Johnson, ordfører i London, var blant konservative politikere som markerte standpunkt for å forlate EU.
Labour Party støttet fortsatt britisk medlemskap i EU. Det gjorde også Liberaldemokratene, De grønne, Det skotske nasjonalistpartiet og Plaid Cymru. United Kingdom Independence Party sto på at Storbritannia skal forlate EU. Det samme gjorde Democratic Unionist Party i Nord-Irland. De andre partiene i Nord-Irland, Sinn Féin, SDLP og Alliance, ønsket fortsatt medlemskap i EU. Etter at det en tid ikke tok noe standpunkt, bestemte Ulster Unionist Party seg til slutt for å støtte at Storbritannia skal forbli i EU.
Gibraltar
Partiene i Gibraltar, Gibraltar Social Democrats (GSD), Gibraltar Socialist Labour Party (GSLP) og Liberal Party of Gibraltar, støttet å forbli i EU.
Ved opptellingen utgjør Sørvest-England og Gibraltar en felles regional tellekrets. Gibraltar er siden 2004 en del av valgkretsen Sørvest-England ved valg til Europaparlamentet.
Valgkamporganisasjoner og valgkamp
Det ble dannet tre organisasjoner som arbeidet for å få velgerne til å stemme for at Storbritannia skal forlate EU. Organisasjonen Vote Leave ble startet i oktober 2015. Den fikk støtte fra enkeltmedlemmer i Det konservative parti, Arbeiderpartiet og United Kingdom Independence Party. Vote Leave ble også støttet av Conservatives for Britain, Labour Leave og Business for Britain. Organisasjonen Leave.EU fikk støtte av United Kingdom Independence Party og partilederen Nigel Farage, som også støttet organisasjonen Grassroots Out, der det også fantes personer med bakgrunn i Arbeiderpartiet og Det konservative parti.
Organisasjonen Britain Stronger in Europe arbeidet for å overbevise velgerne om å stemme for fortsatt britisk EU-medlemskap. Organisasjonen var tverrpolitisk og ledet av Stuart Rose, en konservativ livstidspeer som tidligere var direktør i Marks & Spencer. Organisasjonen fikk støtte av British Influence.
Electoral Commission pekte 13. april 2016 ut én av valgkamporganisasjon på hver side: Vote Leave og Britain Stronger in Europe. De valgte organisasjonene fikk valgkampstøtte, kringkastingstid og anledning til å sende materiell gratis i posten. De kunne bruke opp til 7 millioner pund og fikk 600000 pund i offentlig støtte.
Valgkampen startet offisielt 15. april 2016. De utpekte valgkamporganisasjonene og andre måtte etter dette følge reglene nedfelt av Electoral Commission.
I april 2016 sendte regjeringen ut en brosjyre til alle husstander der den la fram sitt syn på hvorfor Storbritannia burde forbli medlem av EU.
I de fire ukene fra 27. mai og til avstemningsdagen hadde offentlige tjenestemenn forbud mot å komme med utspill eller offentliggjøre informasjon som kunne påvirke utfallet av folkeavstemningen. Slike perioder før et valg kalles purdah (fra persisk for «forheng», «slør»).
De to valgkamporganisasjonene innstilte valgkampen den 16. juni 2016 etter at parlamentsmedlem Jo Cox ble knivstukket og skutt til døde i sin valgkrets. Cox drev valgkamp for forbli-standpunktet. Politiet etterforsket rapporter om at den mistenkte gjerningsmannen ropte «Britain first» («Storbritannia først») og om dette hadde forbindelse til det høyreekstreme partiet med dette navnet. Partiet avviste at det hadde noe med angrepet å gjøre. Den mistenkte 52 år gamle mannen hadde også kontakt med høyreekstreme grupper i USA og Sør-Afrika. Han hadde hatt problemer med sin psykiske helse og vært behandlet for dette. Valgkampaktiviteten ble suspendert til søndag 19. juni 2016.
Meningsmålinger
En analyse av meningsmålinger publisert i oktober 2015 antydet at yngre velgere og velgere med høyere utdannelse helte mot forbli-standpunktet, mens eldre velgere og velgere med lav utdannelse i større grad foretrakk at Storbritannia forlater EU.
Meningsmålingsfirmaet YouGov fant i februar 2016 at EU-skepsisen var sterkest i områder med lav inntekt, mens også i områder der de konservative sto sterkt. I Skottland var det en overvekt av områder med støtte til å forbli i EU. Det var også støtte for å forbli i store deler av Wales og i London, samt i universitetsbyer i England. Oppslutningen om å forbli var størst i mindre byområder.
På bakgrunn av sprikende meningsmålinger, oppsto det en diskusjon om forskjellene på målinger utført ved telefonintervjuer og målinger utført via internett. Målinger utført ved hjelp av telefonintervjuer viser at forbli-siden har en betydelig ledelse, mens internettmålingene gir et jevnere resultat. En analyse konkluderte med at målinger utført ved telefonintervjuer gir et mer presist bilde av holdningene og at målinger utført via internett gir en for høy andel svar til fordel for forlat-alternativet.
Resultat
Cameron kunngjorde 24. juni 2016 at han ville gå av som statsminister.
Ferjesambandet Knarvik–Steinestø
Knarvik–Steinestø var Norges mest trafikkerte fergesamband da det ble nedlagt i 1994 etter at Nordhordlandsbrua åpnet.
I 1982 Trafikkerte MF «Alversund» (Nå Sogn) og MF Seimstrand (Nå «Stryn») sambandet. Dette ble etterhvert krevende og dermed kjøpte BNR en ny ferge med navn MF «Austrheim» (Nå «Sulafjord»). i 1989 var det behov for en til ferge, da bestilte MF «Masfjord». I 1992 var MF «Seimstrand» for dårlig til å være på dette sambandet og ble dermed solgt/byttet ut med MF «Nordfjord» (Nå Melderskin). I 1994 ble Nordhordlandsbrua bygget og sambandet ble dermed lagt ned.
I 1993 som var det siste hele året med ferjetrafikk ble det fraktet 4644 kjøretøy daglig, eller 5677 Personbilenheter.
Mahāyānasūtraene
Mahāyānasūtraene er mahāyānabuddhistiske sūtraer som kategoriseres som kanoniske. Det kanoniske utvalget varierer innenfor ulike retninger av mahāyānabuddhismen. Omkring et hundre mahāyānasūtraer er bevart i den kinesiske buddhistiske kanon, den tibetanske buddhistiske kanon og i bevarte sanskrit-manuskripter.
Madhyamakaskolen
Ifølge buddhologen David Seyfort Ruegg (1931–2021) er prajñāpāramitā, ratnakūṭasūtraen og avataṃsakasūtraen hovedsūtraene til madhyamakaskolen. Andre sūtraer som siteres mye av indiske madhamakafilosofer er vimalakīrtisūtraen, śūraṅgamasamādhisūtraen, lotussūtraen, daśabhūmikasūtraen, akṣayamatinirdeśasūtraen, tathāgataguhyakasūtraen og kāśyapaparivarta.
Ruegg merker seg også at madhyamakafilosofen Candrakīrti (600–650) siterer flere sūtraer: "Akṣayamatinirdeśa, anavataptahradāpasaṃkramaṇa, upāliparipṛcchā, kāśyapaparivarta, gaganagañja, tathāgataguhya, daśabhūmika, dṛḍhādhyāśaya, dhāraṇīśvararāja, pitāputrasamāgama, mañjuśrīparipṛcchā, ratnakūṭa, ratnacūḍaparipṛcchā, ratnamegha, ratnākara, laṅkāvatāra, lalitavistaraḥ, vimalakirtinirdesa, śālistamba, satyadvayāvatāra, saddharmapuṇḍarīka, samādhirāja (candrapradīpa) og hastikakṣya." I kompendiumet av trening (śikṣāsamuccaya) av Śāntideva (685–783) siteres 97 mahāyānasūtraer, hvorav noen er gått tapt. Donald Lopez sier: "Śāntideva siterer tre avsnitt fra lotussūtraen, sammenlignet med, for eksempel, med to fra aṣṭasāhasrikāprajñāpāramitā og to fra laṅkāvatārasūtraen. Blant de mest siterte sūtraer er akṣayamatinirdeśa (18 sitater), ugraparipṛcchā (20 sitater), dharmasaṃgīti (18 sitater) og ratnamegha (24 sitater)."
Newarbuddhismen i Nepal
I Newarbuddhismen blant Newarfolket i Nepal regnes ni mahāyānasūtraer som nøkkeltekster:
Nepal er en viktig kilde til mahāyānasūtraene på sanskrit. The Digital Sanskrit Buddhist Canon (DSBC) er et prosjekt som ble innledet i 2003 i samarbeid mellom University of the West og Kathmandu’s Nagarjuna Institute. Prosjektet har foretatt digitaliseringer av 604 tekster på mer enn 50 000 sider.
Den kinesiske buddhistiske kanon
Det finnes forskjellige utgaver av den kinesiske buddhistiske kanon (大藏經; pinyin: dàzàngjīng). En av de mest populære moderne utgavene er den japanske Taishō shinshū daizōkyō (大正新修大藏經), «buddhistisk kanon publisert under (den japanske) Taishōæraen (1912–1926)», ofte forkortet Taishō (大正). Den ble publisert fra 1924 til 1935, og består av 100 bind og 5 320 individuelle tekster. Tekstsamlingen er samlet og redigert av Takakusu Junjirō (高楠順次郎, 1866–1945) og Watanabe Kaikyoku (渡辺海旭, 1872–1932).
Bindene 5–7 består av 628 mahāyānasūtraer (tekst nr 220–847), fordelt på 10 seksjoner:
Dàmíng sānzáng shèngjiào mùlù (大明三藏聖教目錄) var grunnlaget for katalogen over 1662 kinesiske buddhistiske tekster, publisert av Nanjō Bun'yū (1849–1927) i 1883. Katalogen ble brukt av sinologer på 1800-tallet og i store deler av 1900-tallet, og refererer til 17 tekster som ikke finnes i versjonene nedenfor.
Tripitaka Koreana fra 1200-tallet er verdens største og eldste intakte kinesiske buddhistiske kanon, og er uten noen kjent skrivefeil i dens 52 382 960 tegn, mer enn 1 514 titler og 6 568 bind. 19 av tekstene der er ikke tilstede i Taishō shinshū daizokyō.
Zhōnghuá dàzángjīng (大日本續藏經), «Kinas skattkammer av buddhistiske tekster», ble utgitt i 106 bind i Beijing i perioden 1984–1996. De 90 første bindene inneholder 1771 tekster. Denne versjonen inneholder 143 tekster som ikke er tilstede i tekstsamlingene nevnt ovenfor.
Vestlige oversettelser
Mange av de kinesiske sūtraene er oversatt til vestlige språk. En oversikt er gitt av Marcus Bingenheimer; i 2001 opprettet han en nettside, som siste gang er oppdatert 24. juni 2023. En annen oversikt er gitt på Fodian.net. Buddhist Text Translation Society (BTTS) ble grunnlagt i 1972 av chán-mesteren Hsuan Hua (1918–1995) og samarbeider med Dharma Realm Buddhist Associaton i arbeidet med å oversette den kinesiske buddhistiske kanon til vestlige språk.
Seksjonen i ulike utgaver av Kangyur
Den tibetanske Dergé Kangyur (སྡེ་དགེའི་བཀའ་འགྱུར) fra 1733 inneholder fire spesialiserte sūtraseksjoner med 73 mahāyānasūtraer og 13 theravādasūtraer: Deretter følger en femte seksjon med 267 generelle sūtraer, hvorav 193 er mahāyānasūtraer mens 74 sūtraer tilhører śrāvakayāna:
Den generelle avdeling kalles mdo sde (མདོ་སྡེ།) eller «sūtra'enes seksjon» i Yǒnglè-, Phug Brag-, Dergé-, Narthang-, Lhasa-, Lithang- og Urga Kangyur. Cone Kangyur kaller denne seksjonen mdo mang (མདོ་མང) eller «mange sūtraer». I Peking Kangyur kalles den mdo sna tshogs (མདོ་སྣ་ཚོགས) eller «diverse sūtraer».
«Sūtra'enes seksjon» (Toh. 94–359) inneholder 266 tekster i utgaven fra 1733. Senere trykninger av Dergé Kangyur inneholder også en tekst nr 267 («sūtraen i 42 seksjoner»), som er oversatt fra kinesisk. Den finnes verken i den første trykningen eller i noen andre utgaver av Kangyur. Padmakara Translation Group har gitt den nummeret Toh. 359a.
I andre utgaver av Kangyur varierer denne seksjonen både i innhold og i tekstenes rekkefølge. Den kombinerte Pedurma Kangyur har 279 sūtra'er i denne seksjonen. Peking Kangyur har 267, Cone Kangyur har 263, Urga Kangyur har 268, Narthang Kangyur har 272 og Lhasa Kangyur har 273 sūtra'er i denne seksjonen. Tekstene varierer i lengde fra en side med noen få linjer til saddharma­smṛtyupasthāna (Toh. 287) som består av 2 164 sider i Dergé Kangyur.
Mange av disse verkene sirkulerte i Tibet under århundrene av evolusjonen og etableringen av de ulike versjonene av Kangyur. Det eksisterte forskjellige samlinger av sūtraer kalt mdo mang (མདོ་མང), og noen av dem har overlevd.
Mahāyāna og śrāvakayāna
Tekstene Toh. 94–286 og 359a er mahāyānasūtraer (ཐེག་​ཆེན།, theg chen/), mens tekstene Toh. 287–359 (ཐེག་​དམན་​གྱི་​མདོ་​མང་།, theg dman gyi mdo mang /) kategoriseres som tilhørende śrāvakayāna eller såkalt hīnayāna (de tidlige buddhistiske skolene). Denne kategoriseringen er å finne i bka' 'gyur dkar chag (བཀའ་འགྱུར་དཀར་ཆག་), katalogen til Dergé Kangyur (Toh. 4568). Ikke alle utgaver av Kangyur, så vel som alle kommentatorer, er enige i hvilke tekster som skal plasseres i disse to grupper. Situ Panchen (1700–1774), den 8. Tai Situpa Rinpoche som redigerte Dergé Kangyur i kongedømmet Derge mellom 1729 og 1733, merket seg at sūtraer om Buddha's «tredje dreining av dharmas hjul» (mahāyāna) dominerer den første gruppen. Han mente at kategoriseringen ikke alltid var riktig, men respekterte bare ordningen av tekster i den forutgående Tshalpatradisjonen av Kangyur.
Katalogen denkarma (Toh. 4364), som ble satt sammen fra 812 e.Kr. til 830 e.Kr, såvel som katalogen pangthangma (འཕང་ཐང་མ), som er av en litt yngre dato, grupperer også tekstene etter mahāyāna og śrāvakayāna, men plasserer dem etter størrelse (de største først). I Dergé Kangyur og i mange andre avarter av Kangyur, har de lengste tekstene også en tendens til å plasseres før de kortere, men dette er ikke konsekvent.
Om innholdet
Seksjonen inneholder også sūtraen om fremvisningen av det rene land av Sukhāvatī (Toh. 115) eller «den korte sūtraen om det rene land». Den opptar bare litt over 8 sider i Dergé Kangyur; «den lange sūtraen om det rene land» (Toh. 49) befinner seg i seksjonen Ratnakūṭa og opptar 65.5 sider. Disse tekstene har hatt stor innflytelse i Kina og Japan. Kāraṇḍavyūhasūtraen (Toh. 116) eller «fremvisning av kurven» opptar litt under 96 sider. Denne teksten har vært sentral i tibetansk buddhisme og mongolsk buddhisme (som i hovedsak er preget av gelugpa og kagyu) og er kilden til mantraet Oṃ maṇi padme hūṃ («O, juvelen i lotusen, jeg hilser deg») som messes jevnlig i Tibet og Mongolia. På sanskrit (devanāgarī) skrives dette mantraet ॐ मणि पद्मे हूँ; på tibetansk skrives det ཨོཾ་མ་ཎི་པདྨེ་ཧཱུྃ og med det mongolske alfabetet skrives det (Om mani badmei khum). I Tibet og Mongolia betraktes dette mantraet som essensen av Buddhas lære, og forekommer ofte på bønneflagg. Mantraet er også brukt i kinesisk taoisme.
I kinesisk og japansk buddhisme regnes den som en tantrisk tekst. Den ble oversatt til kinesisk av Tiānxīzāi (天息災) i året 983 e.Kr. i 4 bokruller under tittelen Fó shuō dàchéng zhuāngyán bǎo wáng jīng (佛說大乘莊嚴寶王經). I Taishō shinshū daizōkyō befinner den seg i bind 20 som tekst nr 1050 i seksjonen Mìjiàobù (密教部), som består av tantraer, rituelle manualer og dhāraṇīer. Dens betydning i Kina og Japan har vært marginal, men kategoriseringen som en tantrisk tekst er riktig.
To versjoner av mahāparinirvāṇasūtraen (Toh 119 og 120) er oversatt i en tidlig periode fra kinesisk og sanskrit. Den sistnevnte er bare en fjerdedel i lengde av den første, men representerer de deler av sūtraen som også er bevart på sanskrit. Kanskje representerer den en tidligere kjerneversjon. Et fragment (Toh 121) av en senere oversettelse ble foretatt av Kamalagupta og Rinchen Zangpo. Narthang, Lhasa, Stokpalassets og Shelkar Kangyur plasserer mahāparinirvāṇasūtraen i sin egen, separate, seksjon. Śūraṅgamasamādhisūtraen (Toh. 132) fokuserer på den transcendentale naturen, de overnaturlige kreftene og de transformative bragder som tildeles utøveren av den meditasjon som kalles śūraṅgamasamādhi (samādhi av heroisk progresjon).
Sūtraer som er en del av mahāsannipāta, og som er anerkjent som en distinkt gruppe i kinesisk buddhisme, er Toh 138, 147, 148, 152, 169, 175, 230 og 257.
Saddharmasmṛtyupasthāna (Toh 287) og karmaśataka (Toh 340) er de lengste śrāvakayānasūtraene. Det sistnevnte er en gruppe avadānaer og fortellende tekster som illustrerer virkningene av karma fra et liv til et annet. Mahāsūtraene (Toh. 288–294) ble bragt til Tibet som en del av overføringen av vinaya; de behandles ofte separat fra de andre śrāvakayāna-sūtraene. De er trolig hentet fra āgamaene til mūlasarvāstivāda. En oversikt over alle śrāvakayānasūtraene (Toh. 287–359) er gitt i en egen artikkel.
18 sūtraer er oversatt fra kinesisk: Toh 108, 119, 122, 123, 128, 135, 199, 216, 237, 239, 242, 248, 256, 264, 341, 351, 353 og 359a.
Alternative oversettelser
14 av sūtraene er også bevart i andre oversettelser. 13 av dem finnes i seksjonene Kriyātantra (བྱ་བའི་རྒྱུད། · bya ba'i rgyud/), kompendium av dhāraṇīer (གཟུངས་འདུས། · gzungs 'dus/) og praṇidhāna (བསྔོ་སྨོན། · bsngo smon/), som er andre seksjoner av Kangyur. Den 14. sūtraen finnes i en alternativ oversettelse i seksjonen Cittamātra (སེམས་ཙམ། · sems tsam/) i Tengyur:
Engelske oversettelser
Padmakara Translation Group har påtatt seg arbeidet med å oversette alle 267 tekstene til engelsk. Oversettelsene er basert primært på Dergè Kangyur, men tar også hensyn til varianter og alternative oversettelser i andre utgaver av Kangyur.
Harry Liversedge
Harry Bluett Liversedge (født 21. september 1894, død 25. november 1951) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
Mahāyānasūtraene
Engelske oversettelser
Så langt er 145 tekster publisert. Den første teksten ble publisert 23. september 2011, og den 145. teksten ble publisert 14. august 2023. Pr 15. august 2023 er 102 tekster under oversettelse, mens 20 ennå ikke er påbegynt.
Harry Liversedge
Remer vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i kulestøt, bak Ville Pörhölä og Elmer Niklander begge fra Finland.
Mahāyānasūtraene
Liste over mahāyānasūtraene
Nedenfor vises mahāyānasūtraene i Dergè Kangyur (D.95–D.286 og D.361) med antall bampos og sidetall. Vi har også brukt nummereringen (merket «Tōh.») i katalogen over tibetanske buddhistiske skrifter fra universitetet i Tōhoku som ble publisert i august 1934 av Hukuju Ui og Yensho Kanakura.
Nozomi Tanaka
Nozomi Tanaka (født 4. september 1999) er en japansk friidrettsutøver som konkurrerer i mellom- og langdistanseløp. Hun vant 3000 meter under U20-VM i friidrett 2018.
Sesongen 2015
Tanaka deltok i Ungdomsasiamesterskapet i friidrett 2015 (U18), som ble arrangert i Doha i Qatar. Der fikk hun sølv på 1500 meter, drøye fem sekunder bak Dalila Abdulkadir Gosa som vant denne øvelsen.
Sesongen 2016
Tanaka kom på andreplass på 1500 meter i det japanske mesterskapet i friidrett 2016, med ny personlig rekord på 4:15,43. Hun deltok på 3000 meter under U20-VM i friidrett 2016, og kom der på åttendeplass.
Sesongen 2017
Hun kom på fjerdeplass på 1500 meter i Kanaguri Memorial, og fikk bronse på samme distanse i Hyogo Relays. I det japanske mesterskapet i friidrett 2017 kom hun på sjetteplass på 1500 meter. Hun deltok på 1500 meter under Asiamesterskapet i friidrett 2017, og kom der på fjerdeplass på 1500 meter. Hun fikk bronse på 2000 meter under DécaNation, med ny personlig rekord på 5:53,47, og vant 3000 meter under 72nd National Sports Festival i Matsuyama.
Sesongen 2018
I april kom hun på andreplass på 1500 meter under Kanaguri Memorial, og hun kom på tredjeplass i Hyogo Relays i Koba og Golden Games i Nobeoka. Hun løp 3000 meter under Golden Grand Prix 2018 i Osaka, og vant 3000 meter under U20-asiamesterskapet i friidrett 2018 i Gifu i Japan.
Hun satte personlig rekord på 5000 meter under Japansk mesterskap i friidrett 2018, med 15:31,65, og kom der på andreplass. Hun deltok også på 1500 meter, der hun kom på sjetteplass i sitt forsøksheat, og nådde ikke finalen. Hun vant 3000 meter under U20-VM i friidrett, med ny personlig rekord på 8:54,01.
Hun representerte Asia-Pacific under Kontinentalcupen i friidrett 2018, der hun deltok på 3000 meter, men hun ble eliminert før siste runde og fullførte ikke løpet.
Sesongen 2019
Tanaka deltok i VM i terrengløp 2019 i Danmark, og kom der på 39.-plass individuelt i seniorklassen. I lagkonkurransen kom Japan på 12.-plass. I april deltok hun i Asiamesterskapet i friidrett 2019, og kom der på sjetteplass på 5000 meter. Hun deltok i Japansk mesterskap på 10 000 meter 2019 i Osaka i mai, hennes første 10.000 meter i et større mesterskap, og kom der på sjetteplass. Tiden hennes ble 32:25,81.
Sesongen 2021
I 2021 representerte hun Japan på øvelsen 1500 meter under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo, og kom på 8. plass. Tanaka deltok også på 5,000 meter under de samme lekene, men klarte ikke å kvalifisere seg til finalen.
Helena Dam á Neystabø
Helena Dam á Neystabø (født 10. desember 1955 i København) er en færøysk sosialdemokratisk politiker (Jv.). Hun har vært innvalgt på Lagtinget 1990–2002, 2008–2011 og 2015–2019, vært minister i tre regjeringer, og vært medlem av kommunestyret i Tórshavn.
Familie og yrkesliv
Hun vokste opp i København som datter av seminarlærer Ása Hátún og Atli Dam, Færøyenes sosialdemokratiske regjeringssjef. Farfaren Peter Mohr Dam var også regjeringssjef. Foreldrene ble skilt da datteren var ni år, og hun flyttet til Færøyene med moren som 13-åring. Hun giftet seg i 1981 med direktør Kristian á Neystabø fra Haldórsvík.
Helena Dam á Neystabø er cand.mag. i tysk og dansk språk og litteratur fra Københavns Universitet fra 1983 samt Master of Public Administration. Etter endt utdannelse har hun bodd på Færøyene, hvor hun først var gymnaslærer på Eysturoy, siden fullmektig i undervisningsdirektoratet med ansvar for yrkesopplæringen. Fra 1988 var hun konsulent ved Færøyenes skolebokforlag, fra 1990 daglig leder. I 2012 ble hun rektor ved Føroya Handilsskúli.
Politisk arbeid
Neystabø har selv uttalt at hennes grunn til å stille til valg ved lagtingsvalget 1990 var det store overforbruket og oversubsidieringen av næringslivet i 1980-årene, som hun innså ville føre til en økonomisk krise. Hun ble parlamentarisk leder i mai 1993. Hun var medlem av Lagtingets markedskomité 1993–1994 samt formann i Justiskomiteen i samme periode. Hun ble valgt til formann i Sjálvstýrisflokkurin og gjenvalgt til Lagtinget i 1994, og var formann i Markedskomiteen frem til 1995, da hun ble formann i Utenrikskomiteen ut perioden. Etter lagtingsvalget 1998 ble hun sosial- og helseminister i Anfinn Kallsbergs første regjering, og ble dermed Sjálvstýrisflokkurins første kvinnelige minister. Sámal Petur í Grund fungerte som parlamentarisk leder, mens Jákup Sverri Kass møtte på Lagtinget som varamedlem, i Helena Dam á Neystabøs fravær.
Ved lagtingsvalget den 4. februar 2008 ble Neystabø valgt inn for Javnaðarflokkurin. Samme dag ble Jóannes Eidesgaards andre regjering utnevnt, hvor Neystabø ble justisminister. Regjeringssamarbeidet sprakk allerede i september samme år, og fra 26. september 2008 til 14. november 2011 var Helena Dam á Neystabø kulturminister i Kaj Leo Johannesens første regjering. Kulturdepartementet har ansvar for saker relaterte til skole, forskning, kirke, idrett og andre fritidsaktiviteter, og en periode i 2011 hadde hun også ansvaret for kommunalsaker i Innenriksdepartementet. Eyðgunn Samuelsen møtte på Lagtinget.
Fra 2017 til 2019 var hun leder for Javnaðarflokkurins lagtingsgruppe, mens partiet hadde regjeringsmakt.
Vektløfting under Middelhavslekene 2009
Vektløfting under Middelhavslekene 2009. Vektløfting var en av flere sporter under de sekstende middelhavslekene som ble arrangert i Pescara i Italia i perioden 25. juni til 5. juli 2009. Det var femtende gangen som vektløfting var med på programmet under middelhavslekene. Det ble konkurrert i sju vektklasser i både støt og rykk for menn og i fire vektklasser i støt og rykk for kvinner. Tyrkia ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Egypt med fem.