cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Matthew Flinders
Karrière
Flinders har fått flere en 100 lokaliteter oppkalt etter seg, spesielt i Sør-Australia der han blir oppfattet som delstatens hovedoppdager. Blant annet er Flinders University oppkalt etter han.
Når syrinene blomstrer
Når syrinene blomstrer (originaltittel: Lilac Time) er en stum amerikansk romantisk krigsfilm fra 1928 regissert av George Fitzmaurice med Colleen Moore og Gary Cooper i hovedrollene.
Handling
Syv unge engelske piloter holder til ved Berthelot-gården i nærheten av den franske fronten. En av pilotene, Philip Blythe (spilt av Gary Cooper) blir forelsket i bonde-datteren, Jeannie. Om morgenen før et veldig farlig oppdrag erklærer de sin kjærlighet for hverandre. Men Philip blir snart skutt ned, og Jeannie hjelper ambulanse-personell med å trekke ut Philips tilsynelatende livløse kropp fra det ødelagte flyet.
Mannskapet i en ambulanse vil ikke la Jeannie følge Philip med ambulansen, og de ønsker ikke fortelle henne hvor de skal frakte Philip. Men Jeannie skaffer snart en adresse til et sykehus hvor han befinner seg. Men når hun kommer til sykehuset, får hun beskjed om at Philip har dødd av alle skadene hans, basert på uriktige opptegnelser.
Bagdadbanen
Bagdadbanen, også kjent som Berlin-Bagdad-banen (tyrkisk: Bağdat Demiryolu, tysk: Bagdadbahn, arabisk: سكة حديد بغداد; fransk: Chemin de Fer Impérial Ottoman de Bagdad), er en jernbanelinje som ble bygget fra 1903 til 1940 for forbinde Berlin via Istanbul med (daværende) osmanske by Bagdad (i nåværende Irak) ettersom tyskerne ønsket å etablere en havn i Persiabukten. Strekningen var på rundt 1600 km gjennom dagens Tyrkia, Syria og Irak og knyttet jernbanelinjen med en bro over Bosporos, og således knyttet Asia til Europa.
Om man regner med sidespor i Syria og Irak, blir strekningen 3205 km. Den var et mesterstykke av ingeniørkunst for sin tid, og ble finansiert av tyske interesser med Deutsche Bank i spissen. Det praktiske bankarbeidet ble gjort av banksjefen Arthur von Gwinner. Politisk var keiser Wilhelm II opptatt av prosjektet; det ble sett på som en mulighet til å gjøre Tyskland uavhengig av USA med hensyn til leveranser av olje.
Fullførelsen av prosjektet tok flere tiår, og ved utbruddet av første verdenskrig var jernbanen fortsatt 960 km unna dets mål. Den siste strekningen til Bagdad ble bygget på slutten av 1930-tallet og det første toget som reiste mellom Istanbul og Bagdad var i 1940. Jernbanelinjen ble en kilde til internasjonal strid i løpet av årene umiddelbart før den første verdenskrig. Selv om det har blitt argumentert at striden ble løst i 1914 før krigen brøt ut, har det også blitt rettet argumenter at denne jernbanen var en ledende årsak til krigen.
Agatha Christie reiste med Bagdadbanen i 1928 og 1930. Det ble grunnlaget for hennes bok Mordet på Orientekspressen.
Strekning
Bagdadbanen er en fortsettelse av jernbanen fra Istanbul til Konya og går over Adana, Aleppo og Mosul til Bagdad. Senere ble den forlenget til Basra ved Persiabukten.
Adamsbreen (Victoria Land)
Adamsbreen er en liten isbre i Antarktis som ligger like sør for Miersbreen i Victoria Land. Toppen av Adams- og Miersbreene, som begge ligger i Miersdalen, er skilt av en lav rygg, og østenden av denne ryggen er nesten helt omgitt av brefrontene til de to isbreene. Brefrontene møter nesten hverandre i bunnen av dalen, omkring 2 km ovenfor Mierssjøen, der de munner ut. Breen ble navngitt av New Zealand Northern Survey Party under Samveldets trans-antarktiske ekspedisjon (1956−58) etter løytnant (senere sir) Jameson Adams, som var nestkommanderende for kystgruppen under den britiske antarktisekspedisjonen (1907−09), og en av mennene som tok følge med Ernest Shackleton til nærheten av Sørpolen og oppnådde en «Farthest South»-rekord.
Referanser
Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Adams Glacier» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Turbulent sone
Turbulent sone er en norsk TV-film fra 2000 regissert av polske Piotrek Cholodzinsk. Manuset ble skrevet av Nina FitzPatrick (egentlig Nina Witoszek). Hun er opprinnelig polsk og kom til Norge som flyktning i 1983. Witoszek har blitt norsk statsborger og bor delvis i Norge og delvis i Irland.
Handling
Flyvertinnen Anna mistenker under en flyging fra Bangkok til Oslo at en liten thailandsk jente er offer for ulovlig barnehandel. Ekteparet, som jenta reiser sammen med, har diplomatpass. Anna frykter at de skal slippe inn i Norge uten å bli nærmere undersøkt. Oppfylt av tanken på å redde jenta prøver hun overtale kapteinen til å gjøre vendereis til Bangkok. Mannskapet er uvillig til å blande seg inn. Skepsisen beror også på at Anna tidligere har gjort en grov feilbedømming i en liknende sak, med ulykksalige følger.
Den pratsomme og kontaktsøkende børsmekleren Bjørn begynner etter hvert å forstå at Anna er opptatt av noe annet enn de vanlige problemene med fulle folk og flyredde passasjerer. Den viltre niåringen Viktoria blander seg også inn i hendelsene.
.onion
.onion er et pseudo-toppnivådomene adressesuffiks (lignende i konsept til endinger som .bitnet og .uucp som ble brukt i tidligere tider) som angir en anonym eller pseudonym adresse som kan nås via Tor-nettverket. Slike adresser er ikke aktuelle DNS-navn, og .onion finnes ikke som toppnivådomene i internetts DNS-rot, men med passende proxy-software installert kan internettprogrammer som nettlesere få tilgang til steder med .onion-adresser ved å sende henvendelsen gjennom nettverket av Tor-servere. Hensikten med å bruke et slikt system er å gjøre både informasjonsleverandøren og brukeren vanskeligere å spore, enten av hverandre, av en mellomliggende nettverksmaskin, eller av en outsider.
Alan Alborn
Alan Jacob Alborn (født 13. desember 1980 i Alaska) er en tidligere amerikansk skihopper som hoppet for klubben Alaska Jumping Club. Alborn deltok i 6 olympiske renn, men skaffet seg først og fremst et navn som skiflyver.
.onion
Adresser i pseudo-TLD'et .onion er ugjennomsiktige tegnrekker uten mening, og blir automatisk generert basert på en offentlig nøkkel når en skjult tjeneste konfigureres.
Liste over Norges landskamper i fotball for herrer 2000–2004
Liste over Norges landskamper i fotball for herrer 2000–2004 inneholder samtlige landskamper spilt av i kronologisk rekkefølge fra januar 2000 til desember 2004.
Alan Alborn
For selv om hans største bedrifter kom i noe mindre hoppbakker, er det ingen hemmelighet at han foretrakk gigantbakken Planica til trening og lignende.
.onion
Navnet «onion» refererer til onion routing, som er teknikken som brukes av Tor for å oppnå en grad av anonymitet.
Liste over Norges landskamper i fotball for herrer 2000–2004
Norges landskamper 2000
Gruppe C
Alan Alborn
Alborn hadde sitt beste år i 2001, hvor han på 2 dager oppnådde en 6.-plass og en 4.-plass i Engelberg. Stefan Hocke og Adam Malyz vant rennene. To måneder ble han nr 6 under det avsluttende rennet av hoppuka. Dette rennet vant Sven Hannawald.
.onion
Eksterne lenker
Toppdomän
Alan Alborn
Alborn avsluttet sin karriere i 2007, etter en 35.-plass i Planica.
Liste over Norges landskamper i fotball for herrer 2000–2004
Norges landskamper 2001
Kvalifiseringsgruppe 5
Elias Khoury
Elias Khoury (født 12. juli 1948 i Beirut, Libanon) er en forfatter fra Libanon. For tiden så er han redaktør for kultur-bilaget (Al-Mulhaq) som hører til dagsavisen Al-Nahar.
Utgivelser
Oversatt til svensk:
Drascalia
Drascalia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Elias Khoury
Utgivelser
Utgivelser på arabisk eller engelsk:
Drascalia
Utseende
En middelsstor, avlang, mørkt gråbrunt-spraglete trebukk. Antennene er tynne og noe kortere enn kroppen. Pronotum er firkantet, litt lengre enn bredt, med en tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er smale og jevnbrede, rundede i spissen. Beina er middels lange, lårene ikke fortykkede.
Utbredelse
Arten lever i Chile og det vestlige Argentina.
Elias Khoury
Utgivelser
(Årstall gjelder utgivelse på arabisk.)
Oversettelser finnes også på fransk, tysk, hebraisk, portugisisk og italiensk.
Lloyd C. Stark
Lloyd Crow Stark (født 23. november 1886 i Louisiana i Missouri, død 17. september 1972) var en amerikansk forretningsmann og demokratisk politiker. Han var guvernør i delstaten Missouri 1937–1941.
Han var sønn av direktør Clarence McDowell Stark og Lillie Crow og fetter av oppfinner Charles Stark Draper. Han giftet seg i 1908 med Margaret Pearson Stickney fra Baltimore, senere som enkemann i 1931 med Katherine Lemoine Perkins. Lloyd C. Stark hadde fire barn. Etter United States Naval Academy tjenestegjorde Stark som offiser i fire år, hvoretter han gikk inn i familievirksomheten Stark Bro's Nurseries & Orchards Co. som salgsdirektør og viseadministrerende direktør. Firmaet var markedsledende innen dyrking og salg av frukt. Under den første verdenskrig tjenestegjorde han som major i United States Army, og deltok i kampene på vestfronten, blant andre Meuse-Argonne-offensiven i 1918.
Stark ledet i 1928 et innbyggerinitiativ om motorveibygging i delstaten, som ble vedtatt. Han var guvernør i Missouri 1937–1941, etter å ha vunnet primærvalget i 1936 med 75 % av stemmene og selve valget med 57 %. I 1940 stilte Stark, sittende senator Harry S. Truman og aktor Maurice M. Milligan i primærvalget foran valget til Senatet. Stark hadde tatt opp kampen mot politiske bossen Tom Pendergast, mens Milligan fikk dømt Pendergast for skatteunndragelser og forsikringssvindel, noe som svekket Truman. Milligan tiltrakk mange Pendergast-motstandere blant velgere, og Stark tapte mot Truman med 1,2 prosentpoeng. Stark var delegat fra Missouri til Det demokratiske partis landsmøte i 1940, men stilte aldri til valg igjen. Han skulle senere påvirke politikere som Clarence Cannon og Stuart Symington.
San Miguel de Allende
San Miguel de Allende er en liten by og administrasjonssentrum i Allende kommune i Guanajuato i Mexico. Den hadde 69 811 innbyggere i 2010, og ligger 1 910 meter over havet. Byen står på UNESCOs verdensarvliste på grunn av dens viktige kulturelle og arkitektoniske bidrag til den meksikanske barokken og dens rolle i landets kamp for selvstendighet. I sentrum er de fleste bygningene malt i rødt, oransje og gult.
Franz Kafka-prisen
Franz Kafka-prisen er en internasjonal litteraturpris som deles ut til ære for den tyskspråklige romanforfatteren Franz Kafka. Prisen ble første gang delt ut i 2001. Prisens utdelere er Franz Kafka Society og byen Praha i Tsjekkia.
Prisen deles ut årlig i det gamle rådhuset i Staré Město (gamlebyen i Praha). Prisen består av USD 10 000, et diplom og en brosestatuett. Prisen kalles ofte Kafka-prisen.
Wild by Law
Wild by Law: The Rise of Environmentalism and the Creation of the Wilderness Act (eller bare Wild by Law) er en amerikansk dokumentarfilm fra 1991, produsert av Lawrence Hott og Diane Garey. Den ble nominert til Oscar for beste dokumentarfilm, men prisen gikk til In the Shadow of the Stars i stedet.
Adamsbreen (Wilkes Land)
Adamsbreen, også kjent som John Quincy Adams-breen, er en bred kanalisbre i Wilkes Land i Antarktis. Den er over 37 km lang og munner ut innerst i Vincennesbukten, like øst for Hatch Islands. Breen ble først kartlagt i 1955 av G.D. Blodgett fra flyfoto tatt under den amerikanske marinens Operasjon Highjump i 1947, og ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter John Quincy Adams, den sjette presidenten i USA. Adams tjente senere som en viktig amerikansk representant fra Massachusetts i å få kongressen med på å støtte Wilkes-ekspedisjonen (1838−1842) under løytnant Charles Wilkes. Han spilte også en sentral rolle i kompileringen og publiseringen av et stort antall vitenskapelige rapporter basert på denne ekspedisjonen.
Wild by Law
Filmen skildrer arbeidet til miljøaktivistene Aldo Leopold, Bob Marshall og Howard Zahniser. Linda Hunt var fortelleren i filmen.
Erichsens konditori
Erichsens konditori var et konditori i Nordre gate i Trondheim fra 1856 til 2007. Ernst Erichsen grunnla familiebedriften Erichsens konditori og kafé, som den gang lå rett bak Vår Frue kirke. Med bakgrunn fra konditorskole i Tyskland og byens første sjokoladefabrikk leverte han varer fra Vardø i nord til Lillehammer i sør. Eksempelvis til kroningen av kong Karl XV i 1860 leverte Ernst Erichsen den store kroningskaken. Det samme gjorde han i 1873 til kroningen av kong Oscar II. Med etableringen av Freia og Nidar ble konkurransen for stor, og fabrikken nedlagt og driften ble bare konditori, kafé og butikk.
I 1886 tok sønnen og senere stortingsmann Ole Erichsen over driften. I 1912 kjøpte han gården i Nordre gate 8 og flyttet konditoriet dit. Det ble bygd om og åpnet i 1914. Hans sønn Odd Erichsen overtok driften i 1920 og igjen hans sønn, Eyolf Erichsen fulgte som leder fra 1949. I 1985 tok femtegenerasjons Ole Erichsen over driften.
I 2007 ble familiebedriften lagt ned etter 151 års drift, og kafeens inventar og gjenstander ble solgt på auksjon.
Lecanomerus
Lecanomerus er en slekt av løpebiller om bare omfatter én kjent art.
Ridehus
Et ridehus er en innendørs bygning man tar i bruk for å ri på hest i.
Der er underlaget ofte sagmugg o.l og de internasjonale lengdene er 60x20 (som er størst) og 40x20 (som er minst). Et ridehus er rektangulært, og rideskoler har som regel ridehus som de underviser i.
Lecanomerus
Levevis
Mange av markløperne er generalister som kan finnes i mange ulike miljøer, først og fremst på bakken.
Utbredelse
Artene er utbredt i Australia.
Lesekyndighet
Lesekyndighet er evnen til å kunne lese og skrive. I noe utvidet forstand kan man også ta med evnen til å forstå et språk ved lytting og å tale språket. I moderne sammenheng definerer man funksjonelle lesere, det vil si at man er i stand til å lese og skrive på et nivå som tillater normal kommunikasjon og som gjør det mulig å forstå og kommunisere tanker og delta i et skriftbrukende samfunn. Ikke å være lesekyndig i det hele tatt kalles analfabetisme. Mellom det å være en funksjonell leser og det å være analfabet befinner det seg en gruppe som er i stand til å lese enkle tekster, men som ikke vil kunne håndtere vanskelige tekster og som har betydelige problemer med å selv uttrykke seg skriftlig. Man taler også om funksjonelle analfabeter, personer som kjenner til hvordan man leser og kan klare å lese enkelte ord og setninger, men som i praksis ikke er lesekyndige.
Leseferdigheter regnes som en svært viktig del av et områdes menneskelige kapital. Årsaken til dette er at lesekyndige kan utdannes med mindre kostnader enn ikke lesekyndige, at de generelt har en høyere sosio-økonomisk status og at de har bedre helse og jobbmuligheter.
Historie
Helt frem til den industrielle revolusjon i det 18. århundre førte til at billig papir ble tilgjengelig var lesing forbeholdt de øvre klasser. I middelalderen var det i Europa først og fremst kleresiet som kunne lese; monarker og aristokrater var i liten grad lesekyndige. Dette endret seg noe med innføringen av trykkekunsten, men fortsatt var det en svært begrenset del av befolkningen som hadde tilgang til bøker. Billig papir førte til at det ble vanligere med pamfletter og trykk som også de lavere klasser hadde mulighet til å kjøpe.
Den nord-svenske presten Egil Johansson studerte kirkens gamle dokumenter og oppdaget at nesten alle på den svenske landsbygda kunne lese rundt år 1700.
I løpet av det 19. århundre innførte mange land allmenn skolegang, noe som drastisk økte andelen lesekyndige. Lesekyndighet, eller mangel på sådan, ble i en del tilfeller brukt til å kontrollere befolkningen. I USA ble det under den amerikanske borgerkrig en del steder innført forbud mot å lære slaver å lese. Dette fikk langvarig virkning, idet stemmerett var forbundet med lesekyndighet. Historikeren Harvey Graff har argumentert for at også allmennutdanning var en form for kontroll av befolkningen, idet man kontrollerte hva allmuen leste og dermed gjorde det mindre sannsynlig at de kom i kontakt med oppviglersk litteratur.
I det 20. århundre, og spesielt i de siste tiårene av århundret, var det en enorm innsats for å utrydde analfabetisme utenfor den vestlige verden.
Norge
I Norge ble det latinske alfabetet introdusert etterhvert som folk ble kristne. Befolkningen var imidlertid ikke bare illiterater; runer ble brukt fra omkring 200 e.Kr. Kunnskapen var imidlertid trolig forbeholdt det øverste sjiktet i samfunnet. Runer ble brukt parallelt med det latinske alfabetet helt frem til 1300-tallet. I tidlig middelalder var det stort sett kun de geistlige som kunne lese og skrive. I høymiddelalderen ble kunnskapen også spredt til kongen og kongens tjenestemenn. Den første norske kongen som lært seg å lese, var sannsynligvis Olav Kyrre (norsk konge 1067-1093). I senmiddelalderen begynte også norske bønder å lære seg å lese og skrive. Etter at skrift ble tatt i bruk ved eiendomsskifte, tok det ikke lang tid før det fantes lesende bønder med store boksamlinger.
Jostein Fet har undersøkt arveoppgjør fra før 1840 i Møre og Romsdal og i Telemark, og «sjeleregistre» fra før 1730. Fet konkluderte med at 90 % av den voksne befolkningen var godt lesekyndige også før den obligatoriske konfirmasjonsundervisningen og allmueskolen ble innført i 1739. Leseopplæringen foregikk privat i hjemmene. Historikeren Charlotte Appel mener at den lutherske ortodoksien var viktig bakgrunn for dyrkingen av leseferdighet. Skriveferdighet var mindre utbredt på 1700-tallet.
Per 2018 lå lesekyndigheten i Norge på 100 %.
April (navn)
April er et kvinnenavn dannet av navnet på måneden april. Måneden har fått navn fra det latinske ordet aprire, «å åpne». Avril er en fransk form av navnet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Morcheeba
Morcheeba er et britisk band som blander electronica, trip hop, downtempo og pop. Bandet består av DJ/produsent Paul Godfrey (1995-), muiti-instrumentalist Ross Godfrey (1995-) og vokalist Skye Edwards (1995-2003 og 2009-).
Ifølge Paul Godfrey er navnet «Morcheeba» en kombinasjon av det engelske akronymet «MOR» («Middle Of the Road»), en betegnelse på kommersiell og radiovennlig musikk, og «cheeba», et slang-ord for cannabis.
Morcheeba har siden 1995 gitt ut åtte album.
Hyperplatys
Utseende
Middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker. Mange arter er lyst brunlige med svarte prikker på dekkvingene. Antennene er lange, særlig hos hannene. Pronotum er nærmest tønneformet med en liten pigg litt bakenfor midten av siden.
Levevis
Larvene lever i død ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i varme deler av Amerika, fra det sørvestlige USA i nord til Argentina i sør.
Foster’s Lager
I april 2006 kunngjorde Scottish & Newcastle plc at de har godtatt å kjøpe Foster's i Europa (inkludert Tyrkia), den russiske føderasjonen og andre land i Samveldet av uavhengige stater fra Foster's Group Limited for omtrent 309 millioner britiske pund.
Foster's Lager har slagordet «The Amber Nectar» i Australia og Storbritannia, og «Australian for Beer» andre steder.
I Australia brukes merkenavnet Foster's om en del andre øltyper også, blant annet Foster's Light Ice, en lagerpils med lavt alkoholinnhold.
Compsomera
Compsomera er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Vitenskapsåret 1858
Vitenskapsåret 1858 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1858.
Compsomera
Utseende
Middelsstore, slanke og langbeinte, mørke trebukker med gule tegninger på pronotum og dekkvinger. Antennene er gulbrune, vanligvis lengre enn kroppen, nokså tynne. Pronotum er rundet med en butt tann på hver side. Dekkvingene er avsmalnende bakover. Bakbeina er særlig lange, lårene litt fortykkede.
Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det østlige og sørlige Afrika.
Sosieteten
Sosieteten er personer som tilhører den høyere selskapsverden, og som deltar i det finere selskapsliv. Sosietetsdame er en dame som tilhører sosieteten. Amerikanske socialites pleide å være opplistet i det såkalte Social Register. Dette var en fortegnelse med navn og adresse på personer, som ble ansett å være blant de mest sosialt betydningsfulle familier på 1800-tallet. I 1886 kom Louis Keller på tanken å kombinere disse listene og selge dem. I 1918 var det blitt til 18 årlige bind som dekket 26 byer.
Troms Høyre
Troms Høyre var partiet Høyres fylkesorganisasjon i Troms.
Stortingsrepresentanter
Innvalgt for Høyre fra Troms stortingsvalgkrets (etablert i 1953):
Elisabeth Aspaker var statsråd i Erna Solbergs regjering fra 16. oktober 2013 til 20. desember 2016. Regina Alexandrova møtte da på Stortinget som vara for Aspaker.
Superhundreåring
Superhundreåring (engelsk supercentenarian) er en betegnelse som brukes om personer som har oppnådd en alder av 110 år eller mer.
Franske Jeanne Calment (1875–1997) er den personen som med sikkerhet har oppnådd høyest alder i verden. Mange har hevdet å være eldre enn det, men i mangel på bevis har det ikke lykkes å verifisere dette. Blant disse er Cruz Hernández Rivas fra El Salvador som skal ha levd fra 1878–2007. Sarah Knauss (1880–1999) og Marie-Louise Meilleur (1880–1998) opplevde alle å bli kjent på sine gamle dager på grunn av sin høye alder.
Norge har i dag ingen superhundreåringer. Norges eldste er Vidar Eide fra Tørvikbygd (født 1914). Norges to eldste kvinner er Lina Anundsen fra Siljan og Margit Larsen fra Odda (begge født 12. november 1914). Norges eldste person gjennom tidene var Maren Bolette Torp fra Oslo, som døde i 1989, 112 år gammel.
Mange superhundreåringer overlever barn som er godt oppe i 80-årsalderen. Sarah Knauss hadde en 96-årig datter og en dattersønn på 75 da hun døde 30. desember 1999, 119 år gammel. Datteren Kathryn Sullivan ble 101 år gammel. Marie-Louise Meilleur satte 12 barn til verden, men bare 4 var i live ved hennes død som 117-åring i 1998. Maud Farris-Luse (1887–2002), som også opplevde pressens oppmerksomhet de siste årene, hadde giftet seg da hun var bare 16 år, og ble mor for første gang da hun var 18. Av hennes 7 barn var det bare yngstedatteren, Lucille Bull (1928–2003), som levde ved hennes død. Den førstefødte døde 82 år gammel i 1987 da Maud var 100.
Eksempelet Jeanne Calment
Når man skal undersøke om en person virkelig er så gammel som vedkommende eller familien hevder kreves det reell dokumentasjon, slik som tilfellet var med Jeanne Calment. Franske slektsforskere og eksperter på mennesker som lever meget lenge, begynte å lete i de gamle kildene i Jeannes hjemby, Arles i Frankrike. De gikk gjennom en mengde kirkebøker, dokumenter, attester og folketellinger. De klarte blant annet å spore opp Jeannes fødselsattest fra 1875, vielsesattesten fra 1896, datterens dåpsattest fra 1898 og fødsels- og dødsattestene til hennes foreldre, Nicolas og Marguerite (Gilles) Calment. Man fant også igjen både henne og familien i diverse folketellinger opp igjennom årene. Dessuten fant man avisutklipp fra 100-årsdagen hennes i 1975, og fra 110-årsdagen i 1985. I folketellingen fra 1968 finner man 93-årige Jeanne Calment boende vegg i vegg med svigerbarnebarnet, Renée Billot (42), enken etter dattersønnen som døde i 1963.
Historien om Jeanne Calment er unik på mange måter. Ettersom hun bodde i Arles hele sitt liv, var det lettere å kunne følge hennes liv gjennom de mange arkiver man lette etter opplysninger om henne i. Det at hun overlevde alle etterkommerne sine er også uvanlig. Datteren gikk bort allerede i 1934, 36 år gammel, mens dattersønnen omkom i en motorsykkelulykke i 1963, også han 36 år gammel. Enke ble hun i 1942 da ektemannen døde etter å ha fått i seg bedervet mat. Man fant også at gener hadde mye å si for hennes sterke helse. Hun kom fra en uvanlig sterk slekt der de fleste nådde en levealder over gjennomsnittet. Hennes far ble 93 år, moren ble 86 og broren, som døde i 1962, ble 97 år.
Jon Viem
Snåsa kommunestyre hadde 20 medlemmer i Viems tid, og begge gangene Viem ble valgt til ordfører hadde Arbeiderpartiet 10 representanter og Venstre/Bondepartiet hadde 10. Viem ble derfor ordfører ved loddtrekning.
Han var den første formannen da Vestbygda småbrukerlag ble stiftet i 1918. Viem var også med på å etablere Breide samvirkelag i 1919. Jon Viem startet i 1919 Strindmo og Viem sykkel- og redskapsverksted sammen med Lorents Strindmo.
Han var fra 1934 småbruker på gården Østvold i Kjenstadgrenda, samtidig med at han drev som snekker og byggmester. Han var gift to ganger og hadde i alt åtte barn. Yngstebarnet Lothar Viem grunnla avisa Snåsningen i 1995.
Cupro
Cupro (cuprammonium rayon), tidligere kalt kobbersilke, er et kunstfiber fremstilt ved at cellulose løses opp i kobberoksidammoniakk. Cupro er beslektet med viskose, modal og lyocell, som alle er regenerte fibre. Dette vil si at det er fibre fremstilt av cellulose som bringes over i en løsning.
Fremstilling
Cupro fremstilles ved å bringe cellulose over i løsning og kombinere dette med kobber og ammoniakk. Når dette gjøres gjenvinnes polymeren i fiberform uten at den kjemiske sammensetningen endres.
Egenskaper
Cupro er et mykt og fint tekstil, med samme evne som bomull til å puste og regulere kroppstemperatur. Stoffet brukes ofte som en erstatning for silke, men har den fordel at det kan vaskes og tørkes i maskin uten at dette ødelegger fibrene. Cupro mister i likhet med andre kunstsilkesorter som chardonnetsilke og viskose noe av sin styrke i våt tilstand.
Elizabeth II av Storbritannia
Elizabeth II (født Elizabeth Alexandra Mary; 1926–2022) var fra 1952 til sin død i 2022 regjerende dronning av Storbritannia, Canada, Australia, New Zealand og elleve land som ble uavhengige etter tiltredelsen; Antigua og Barbuda, Bahamas, Belize, Grenada, Jamaica, Papua Ny-Guinea, Saint Kitts og Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent og Grenadinene, Salomonøyene og Tuvalu. Dronningen var symbolsk overhode for Samveldet av nasjoner.
Elizabeth II ble dronning da faren, kong Georg VI, døde av lungekreft den 6. februar 1952. På dette tidspunktet befant hun og ektemannen Philip seg i Kenya. Kroningen fant sted den 2. juni 1953 i Westminster Abbey.
Dronning Elizabeth II giftet seg i 1947 med prins Philip (d. 2021), som tilhørte huset Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg.
Dronning Elizabeth II døde 8. september 2022, i en alder av 96 år. Hun hadde da vært monark i over 70 år som er det lengste noen britisk monark har regjert. Hennes sønn Charles overtok straks som konge av Storbritannia.
Oppvekst
Elizabeth ble født den 21. april 1926 i Mayfair i London. Faren var prins Albert, hertug av York (senere kong Georg VI), nest-eldste sønn av kong Georg V og dronning Mary. Moren var hertuginnen av York (født lady Elizabeth Bowes-Lyon), datter av Claude Bowes-Lyon, 14. jarl av Strathmore og Kinghorne.
Hun nedstammet fra fyrstehuset Sachsen-Coburg-Gotha.
Judo under Sommer-OL 2000 – 90 kg menn
90 kg for menn i judo under Sommer-OL 2000 i Sydney ble arrangert i september 2000 på Sydney Convention and Exhibition Centre.
Elizabeth II av Storbritannia
Oppvekst
Den unge prinsesse Elizabeth ble ikke sendt til vanlig skole, men fikk privat hjemmeundervisning sammen med søsteren Margaret. Den første læreren hennes var Marion Crawford (1909–1988). C.H.K. Marten, professor ved Eton College, var historielærer. Hun lærte seg fransk av belgiske og franske guvernanter. Prinsessen ble undervist i religion av erkebiskopen av Canterbury.
Elizabeth var 13 år da andre verdenskrig brøt ut. Prinsessen og den kongelige familie ble evakuert til slottet Windsor. Det forelå visse planer om å evakuere henne til Nord-Amerika eller Canada, men den kongelige familien vegret seg mot dette. I 1940 fremstod hun for første gang på radio i BBC.
I 1945 begynte hun i Auxiliary Territorial Service, en kvinnelig del av den britiske armé. Hun var inntil 2015 det eneste kvinnelige medlem i det britiske kongehus som hadde tjenestegjort i hæren. Elizabeth var for det meste bilsjåfør og ble utdannet til bilmekaniker i forsvaret.
Tronarving
Da faren ble kong Georg VI i 1936 etter at broren Edvard VIIIs abdiserte, ble hun først i den britiske tronfølgen.
Prinsesse Elizabeth foretok sin første offisielle utenlandsreise i 1947. Den gikk til Sør-Afrika der hun og faren besøkte blant annet Cape Town og Taffelberget. Statsminister Jan Smuts var vert for besøket.
Elizabeth hadde møtt sin tilkommende mann prins Philip i 1934 og 1937 ved slektssamlinger i Danmark. Begge nedstammer fra Christian IX av Danmark og er samtidig også etterkommere etter dronning Viktoria. I 1939, da Elizabeth var 13 år, traff hun Philip i England. Hun ble forelsket, og de begynte å brevveksle.
Elizabeth forlovet seg med løytnant Philip Mountbatten den 9. juli 1947 og giftet seg den 20. november samme år. Philip hadde avsagt seg tittelen prins av Hellas og Danmark og tok familienavnet Mountbatten etter sin mor Alice, som var søster av Louis Mountbatten og kronprinsesse Louise av Sverige. I samband med bryllupet fikk Philip tittelen Hans Kongelige Høyhet, Hertug av Edinburgh av sin svigerfar. Han ble britisk prins i 1957. Etter bryllupet bosatte de seg i Clarence House i London.
Fra 1946 til 1953 var Philip stasjonert på Malta, da en britisk besittelse, mens han tjenestegjorde i flåten. Hans onkel lord Mountbatten hadde kjøpt Villa Gwardamangia i landsbyen Gwardamanġia i 1929. Elizabeth bodde der fra 1949 til 1951 da hun besøkte sin make.
Dronning
Den 6. februar 1952 døde Elizabeths far, kong Georg VI. Elizabeth og Philip befant seg i Kenya, som da var en britisk koloni. Prinsesse Elizabeth ble utropt til dronning Elizabeth II, og ble kronet den 2. juni 1953 i Westminster Abbey. Kroningsseremonien var den første i Storbritannia som ble fjernsynsoverført. Farens kroning i 1937 var bare blitt filmet for filmavisen.
Ved uavhengigheten forble den britiske monarken Pakistans statsoverhode representert ved en generalguvernør som var fungerende statsoverhode. Elizabeth var Pakistans monark fra 1952 til 1956 da Pakistan ble republikk.
Som Canadas dronning åpnet hun De olympiske sommerleker i 1976 i Montréal.
I 1977 feiret landet Elizabeth IIs 25 år på tronen, sølvjubileum.
1992 ble, ifølge henne selv i en tale i Londons Guildhall, et annus horribilis, da deres tre eldste barn ble separert fra sine respektive maker og Windsor Castle delvis brant ned.
Hun utnevnte Liz Truss til statsminister to dager før hun døde.
Sykdom og død
Den 8. september 2022 meddelte hoffet at dronningen var syk og trengte hvile. Nære familiemedlemmer reiste til hennes gods Balmoral Castle i Skottland, noe som vakte bekymring og internasjonal pressedekning.
Hoffet kunngjorde klokken 19.30 norsk tid at dronning Elizabeth II var avgått ved døden på ettermiddagen 8. september. BBC meldte dødsfallet klokken 19.33 norsk tid.
Ved dronningens død tok hennes privatsekretær kontakt med landets statsminister og statsoverhodene i de 54 statene i Samveldet av nasjoner og overbragte den kodede meldingen London Bridge is down. Denne beskjeden utløste London Bridge, et godt forberedt og planlagt program av handlinger og arrangementer, som kulminerte i en statsbegravelse med hovedseremoni i Westminster Abbey i London.
Utmerkelser
Elizabeth ble i 1955 tildelt storkors med kjede av St. Olavs Orden.
Kongelige titler
Verdighetstitler og Kongelige titler
17. mai 1940
Fiskeskøytene MK «Stølvåg» og «Alfhild II» fraktet til sammen 20 tonn av Norges Banks gullbeholdning på siste etappe av Gulltransporten, fra Lamøyvågen på Inntian, Frøya til Tromsø. Grieg kom til Tromsø sammen med gullbeholdningen, som han medvirket til å få forbi kampene i Sør-Norge.
Det finnes flere versjoner av historien om hvor og når Grieg skrev diktet, om det ble skrevet om bord i «Stølvåg» eller «Alfhild» – eller på hotellrommet i Tromsø. Asbjørn Øksendal skrev i sin bok Gulltransporten (1974) at Grieg leste diktet første gang for skipper Karl Reppe og sønnene hans om bord i Alfhild II om kvelden 16. mai, for å høre hva de syntes. (Øksendal gjengir ikke fiskernes reaksjon). Reppes sønn Guttorm gjengir historien slik: «Brødrene mine og pappa har fortalt at han satt i lugaren på båten. Der fant han en blyant og en grå papirpose som han skrev diktet på. Den første som hørte diktet var min eldste bror. Han fikk det opplest i styrhuset. Grieg skal ha spurt min bror hva han syntes om diktet hvorpå han svarte at det ikke var så aller verst.»
I filmen Gulltransporten er scenen lagt til styrhuset på M/K «Stølvåg», der Grieg leser diktet for skipper Esten Larsen idet de forlater øya Dønna på Helgelandskysten på vei nordover.
Diktet ble trykket i diktsamlingen Friheten, som første gang ble utgitt i Reykjavík i 1943. Det ble oversatt til engelsk av professor Henrietta Koren Naeseth ved Augustana College, og fikk på engelsk tittelen We Shall Come Again.
Diktet
gjengitt med opprinnelig språk og tegnsetting.
Idag står flaggstangen naken blant Eidsvolls grønnende trær. Men nettopp i denne timen vet vi hva frihet er. Der stiger en sang over landet, seirende i sitt sprog skjønt hvisket med lukkede leber under de fremmedes åk. Der fødtes i oss en visshet: frihet og liv er ett, – så enkelt, så uunnværlig som menneskets åndedrett. Vi følte da trelldommen truet at lungene gispet i nød som i en sunken u-båt … Vi vil ikke dø slik død. Verre enn brennende byer er den krig som ingen kan se som legger et giftig slimslør på bjørker og jord og sne. Med angiverangst og terror besmittet de våre hjem. Vi hadde andre drømmer og kan ikke glemme dem.
Medisinsk nødmeldetjeneste
Medisinsk nødmeldetjeneste er et system for kommunikasjonsberedskap i Norges helsevesen. Tjenesten utgjør kommunikasjonsberedskapen i helsevesenet og sikrer befolkningen direkte kontakt med medisinsk fagkyndige ved behov for øyeblikkelig hjelp. Systemet håndterer dessuten kontakten mellom sykehus og helsepersonell i oppdrag utenfor sykehus.
Tjenesten består av følgende elementer:
Den sorte Venus
Den sorte Venus (originaltittel: Zouzou) er en fransk spillefilm fra 1934 regissert av Marc Allégret, med Jean Gabin og den amerikanske sangeren og danseren Josephine Baker i hovedrollene.
Handling
Zouzou og Jean blir presentert i Cirque Romarin, et omreisende sirkus, som 10 år gamle tvillinger. Père Melé adopterte dem etter at foreldrene deres - begge utøvere ved det samme sirkuset - døde. Som voksen blir Jean en sjømann, med minst én kjæreste i hver havn. Han skriver et brev til Zouzou, som bor i Toulon, Frankrike sammen med Papa Melé - nå som sirkuset deres har gått konkurs.
Familien flytter deretter til Paris. Zouzou arbeider ved vaskeriet til Widow Valée, hvor de unge ansatte sladrer om kundene deres. Zouzou og Claire leverer klesvask til en musikksal, og danser med Jean den kvelden. En bølle forsøker å tvinge Zouzou til å danse, men Jean slår ham ned. Zouzou er uvitende om de romantiske følelsene mellom Jean og Claire. Père Melé dør kort tid etter å ha falt ned fra et stillas, med Zouzou ved sin side.
Unge Høyre
Unge Høyres Landsforbund (UHL) er ungdomsorganisasjonen til partiet Høyre. Unge Høyre har forløpere tilbake til 1890-årene og ble etablert som landsdekkende organisasjon den 21. februar 1922. Høyres studenter har siden 2013 hatt en tett tilknytning til Unge Høyres organisasjon, men er en selvstendig sideforening i Høyre. Unge Høyre var i 2022 landets nest største politiske ungdomsorganisasjon med sine 3,078 medlemmer. Leder av Unge Høyre er fra 2020 Ola Svenneby.
Unge Høyre definerer sitt ideologiske ståsted som konservativt eller liberalkonservativt. Unge Høyre baserer sin politikk på troen på enkeltmenneskets ukrenkelige frihet og ansvar for eget liv, aksept for forskjellighet og begrenset offentlig inngripen for å konsentrere statens ressurser om grunnleggende oppgaver.
Politisk plattform
Unge Høyre tilhører en forholdsvis liberal, nordisk tradisjon innen konservatismen. Unge Høyre er programfestet liberalkonservativt, altså fundert på en politisk konservatisme med grobunn i Edmund Burkes politiske teorier og en liberal økonomisk politikk. Ungdomspartiet rommer også en mer liberalistisk strømning. I Unge Høyres vedtekter beskrives organisasjonen bare som konservativ.
Unge Høyres kjernesaker er skole, helse og klima. Deres fremste kampsaker er mer kunnskap i skolen, fritt skolevalg og bedre tilpasset undervisning. Unge Høyre vil gjennomføre en rusreform, der de går bort fra å straffe rusmiddelavhengige, til å gi de helsehjelp. Klimapolitikken bygger på teknologioptimisme og satsing på fornybar energi, samt at klimaendringene må bekjempes på et internasjonalt plan. I tillegg engasjerer de seg i spørsmål knyttet til arbeid og skatter. De er tilhengere av mer internasjonalt samarbeid, ønsker å bevare norsk Nato-medlemskap, og ønsker å melde Norge inn i EU.
Opprinnelse, vekst og krigstid
Stavanger Unge Høyre, som er landets eldste Unge Høyre-forening, ble stiftet 27. januar 1892 som Stavanger Konservative Ungdomsforening eller Yngre Konservatives Forening. Siden 28. september 1915 har Unge Høyre-navnet vært brukt. Den første konservative ungdomsforeningen ble stiftet i Bergen i 1887, men har ikke hatt kontinuitet til Bergens Unge Høyre. Den Konservative Studenterforening (Høyres studenter i Oslo) ble stiftet av Bille Aubert i 1891 og er Nordens eldste politiske studentforening.
Etter at stemmerettsalderen ble senket fra 25 til 23 år i 1920, ledet Henrik Ameln et forarbeid til en ungdomsorganisasjon i Høyre. Oslo Unge Høyre ble stiftet 3. desember 1919 med Lorentz Vogt som første formann. Unge Høyres Landsforbund ble stiftet den 21. februar 1922. På det konstituerende landsmøtet møtte det delegater fra foreningene i Bergen, Bærum, Drammen, Elverum, Hamar, Kongsvinger, Lillestrøm, Oslo, Sandefjord, Trondheim og Tønsberg. Lorentz Vogt ble landsforbundets første formann, mens redaktør Eyvind M. Nielsen ble sekretær. Nielsen ble også formann i Oslo Unge Høyre med kontorfullmektig Johs. Bøhn som viseformann og jurist Wilhelm Holmboe-Berg som sekretær. Bøhn var Unge Høyres andre formann 1924–1925. Unge Høyres Landsforbund hadde ca. 6 000 medlemmer i 1923, fikk et fast medlem av Høyres sentralstyre i 1925, og ansatte den første landssekretæren i 1933.
Organisasjonen ble forbudt av den tyske okkupasjonsmakten under den andre verdenskrig. Fra 1942 fantes det et hemmelig arbeidsutvalg som arbeidet for at organisasjonen kunne gjenreises etter at krigen var over.
Elitekurset
Etter en søknads- og intervjuprosess blir omtrent ti personer utvalgt til kurset årlig. De fleste som er, eller har vært, aktive på øverste nivå i Unge Høyre og Høyre har deltatt på Elitekurset. Kurset samler foredragsholdere og veiledere fra Høyres ledelse, næringslivet og media.
Det første kurset ble arrangert fra 25. juni til 1. juli 1960. Kurset ble avholdt hvert år på Høyres kurssted på Reistad i Buskerud frem til gården ble solgt i 1987. Siden har kurset stort sett blitt avholdt på Sundvolden Hotel. Siden 1995 (med unntak av i 2000) har det blitt kåret en årlig vinner av Elitekurset som får navnet sitt inngravert på «C.J. Hambros vandrepokal». I anledning kursets 50-årsjubileum i 2010 ble det utgitt en bok om Elitekursets historie.
Høyrebølgen i 1970- og 1980-årene
I slutten av 1960-årene var Unge Høyre landets største politiske ungdomsorganisasjon, med om lag 35 000 medlemmer i desember 1967. I april 1970 hadde medlemtallet steget til om lag 40 000. I 1972 ble Bergen kommune en del av Hordaland fylke og Unge Høyre-foreningene reorganisert tilsvarende. I mai 1984 kunne man notere seg nærmere 25 000 medlemmer, fordelt på 20 fylkesforeninger og 245 lokalforeninger. Dette var nesten 5 000 flere medlemmer enn per desember 1983.
Jan Petersen var Unge Høyres formann 1971–1973 og la ned mye arbeid i forkant av folkeavstemningen om norsk EF-medlemskap i 1972. Mellom 1975 og 1991 hadde alle ledere i Norges Gymnasiastsamband tilknytning til Unge Høyre. Kaci Kullmann Five ble valgt til Unge Høyres første kvinnelige leder i 1977. Samme år fikk hun sitt politiske gjennombrudd i NRKs partiutspørring av Høyre foran stortingsvalget, der hun til dels stilte Høyre-formann Erling Norvik i skyggen. Pressen omtalte Five i etterkant som «1970-årenes største fjernsynssuksess». Som Unge Høyre-formenn talte Petersen, Foss og Kullmann Five for en mer verneorientert miljøvernpolitikk. I den konservative kritikken ble kraftutbygging ble gjort til symbol på samtidens materialisme. I 1977 fikk Unge Høyre moderpartiet til å «programfeste en rekke ENØK-tiltak og stabilisering av forbruket som en langsiktig ambisjon.» Høyre opplevde en spenning mellom feminisme og tradisjonsforsvar, og i Unge Høyre fikk feminismen størst innpass.
I 1975 ble den tverrpolitiske, utenomparlamentariske menneskerettighetsorganisasjonen Moderat Ungdom stiftet av Per Danielsen, som hadde blitt ekskludert fra Unge Høyre samme år. Eksklusjonen skjedde rett før landsmøtet, der Danielsen ville stille som motkandidat til formann Per-Kristian Foss. Unge Høyre og Danielsen mente at eksklusjonen skyldtes henholdsvis fraksjonering og politisk uenighet. Unge Høyre mislikte at politisk interessert ungdom engasjerte seg i Moderat Ungdom istedenfor i deres egen organisasjon, og fryktet at den ville utvikle seg til et politisk parti. Tidlig i 1980-årene ble Moderat Ungdom oppløst. En annen organisasjon med utspring i kretser rundt Unge Høyre var Komiteen for Sydøst-Asia under Vietnamkrigen.
Utvikling etter 1990
I 1991 ble Nordre Nordland Unge Høyre og Søndre Nordland Unge Høyre slått sammen til dagens Nordland Unge Høyre. Siden har organisasjonsstrukturen med 19 fylkesforeninger ligger fast.
Folkeavstemningen om norsk EU-medlemskap i 1994 betydde nok en intensiv valgkamp for Unge Høyre. Etter 1972 var Unge Høyre den første politiske grupperingen som tok opp EF-saken, bortsett fra Det Liberale Folkepartiet. Unge Høyre programfestet sitt syn på EU-medlemskap i 1988, ett år før moderpartiet. Mange Unge Høyre-medlemmer engasjerte seg samtidig i Europabevegelsen og Europeisk Ungdom. Lederen André Støylen kritiserte Høyre-ledelsen for å være tilbakeholdne.
I 1990-årene opplevde Høyre fallende oppslutning i valg, noe som ble utgangspunkt for en ideologisk debatt i Unge Høyre. Det nokså uavklarte forholdet til Fremskrittspartiet ble mer påtrengende for Høyre og Unge Høyre, der segmenter siden 1980-årene hadde bevisst forsøkt å distansere seg fra eller tilnærme seg partiet. I 1996 vedtok landsmøtet et ideologisk program, «Grenser for politikk», som inneholdt begrunnelser for redusert offentlig inngripen på en rekke samfunnsområder. Blant arkitektene bak programmet var Bjørn Skaar, som under samme landsmøte ble valgt til leder.
Mellom 1990 til 1995 ble hele Høyres medlemstall halvert til 72 000. Unge Høyre opplevde en lengre periode med synkende medlemstall på ca. 1 500. Et utvalg la i 2004 frem en rapport som førte til at Unge Høyre ble reorganisert under slagordet «Mulighetsorganisasjonen». Ideen var å redusere tidsbruken på formalia for å bruke mer ressurser på medlemsoppfølging, kampanjearbeid og annet. Blant arkitektene bak reorganiseringen var Torbjørn Røe Isaksen, Torkild Solli Haukaas og Gunnar Kongsrud.
Torbjørn Røe Isaksen satt som leder mellom 2004 og 2008. Han gjorde seg tidlig bemerket som politiker som er «både praktisk og ideologisk tenkende.» I forkant av sin avgang som Unge Høyre-leder utgav han boken Høyre om!, som drøftet konservatismen og tok til orde for en ideologisk revitalisering på høyresiden i norsk politikk. Henrik Asheim ble valgt til Isaksens etterfølger og gjenvalgt i 2010, da han ble utfordret om ledervervet av Stefan Heggelund.
Da Høyre kom i regjeringsposisjon etter stortingsvalget 2013, var Unge Høyre landets nest største partipolitiske ungdomsorganisasjon i antall betalende medlemmer. Ved utgangen av det året hadde Unge Høyre 5 567 medlemmer, fordelt på rundt 90 lokalforeninger.
Oversikt over antall betalende medlemmer:
Organisasjon
I likhet med moderpartiet har Unge Høyre en historisk tradisjon for å ha en temmelig løs organisasjonsstruktur med stor grad av selvstendighet for de enkelte fylkes- og lokalforeningene. Dette har sin bakgrunn i at det oppstod konservative ungdomsforeninger flere steder i landet, uavhengig av hverandre, før Unge Høyres Landsforbund ble stiftet i 1922.
Unge Høyres øverste myndighet er landsmøtet som samles annenhvert år. Landsmøtet velger et sentralstyre, en desisjonskomité, en lovkomité og en revisor, og er også den øverste myndighet når det gjelder politiske vedtak. Endring av organisasjonens lover kan kun foretas på landsmøtet. Sentralstyret består av syv personer, herav en leder og to nestledere. Landsstyret består av sentralstyret, fylkeslederne, representant fra hver stortingsvalgkrets og to landsmøtevalgte medlemmer. Det er landsstyret som vedtar Unge Høyres politikk på nasjonalt plan mellom landsmøtene, og landsstyret nedsetter også valgkomiteen foran hvert landsmøte.
Skarshovden
Skarshovden er en fjelltopp i Humboldtfjella i Dronning Maud Land. Den strekker seg 2830 moh. og er en av de høyeste toppene i Skarshaugane i Betechtinkjeda, der den rager over vestsiden av Hovdeskar.
Skarshovden ble oppdaget av den tredje tyske antarktisekspedisjonen (1938–39) under ledelse av Alfred Ritscher. Området ble flyfotografert og undersøkt under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. Dette dannet grunnlag for utarbeidelse av kart over området, og i samme forbindelse ble toppen navngitt.
Juliane Wilhelmine av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg
Juliane Wilhelmine (født 30. april 1754, død 14. september 1823) var prinsesse av Glücksborg og gjennom ekteskap riksgrevinne av Bentheim og Stenfurt, og 1817 fyrstinne av Bentheim-Steinfurt. Hun var søster til Frederik Henrik Vilhelm, den siste glücksborgske hertug av den gamle linje.
Vitenskapsåret 1857
Fødsler
eller medisin]] ||align=center|75 ||align=center| ||
Fylkesvei 6016
Fylkesveg 6016 går mellom Nauste og Vassbrua i Molde kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 193.
Pachytroctidae
Pachytroctidae er gruppe små insekter som tilhører gruppen støvlus (Psocoptera). De er ikke parasitter men lever av ulikt dødt organisk materiale, og kan opptre som skadedyr.
Systematisk inndeling
Systematikken innen gruppen støvlus følger. Nyere systematiske undersøkelser tyder på at denne familien er nært beslektet med gruppen pels- og fjærlus (Phthiraptera) og står mye nærmere til disse enn til andre støvlus.