cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Una-Sana kanton
Kommuner
Kantonen består av åtte kommuner; Bihać, Bosanska Krupa, Bosanski Petrovac, Bužim, Cazin, Ključ, Sanski Most og Velika Kladuša.
Arnold Oss
Arnold Carl Oss (født 18. april 1928 i Minneapolis i Minnesota) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo.
Oss vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1952 i Oslo. Han var med på det amerikanske ishockeylaget som kom på andreplass i turneringen bak Canada.
Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. USA vant seks kamper, spilte uavgjort 3-3 mot Canada og tapte en kamp, 2-4 til Sverige. Canada vant serien med femten poeng foran USA som fikk tretten poeng.
Goebbelsbarna
Goebbelsbarna er betegnelsen på Josef og Magda Goebbels' seks barn, og som ble drept av sin mor i Førerbunkeren 1. mai 1945. Joseph Goebbels var propagandaminister i det nazistiske Tyskland fra 1933 til 1945 og blant Adolf Hitlers nærmeste medarbeidere.
I forkant av drapene hadde SS-legen Helmuth Kunz forsøkt å overtale foreldrene å sende barna til et sykehus under Røde Kors' beskyttelse, men de nektet dette utfra begrunnelsen om at de var jo Goebbels' barn.
Barna hadde lagt seg og Kunz ga da dem en morfininjeksjon hver slik at de skulle sovne, med begrunnelse at dette var en slik sprøyte «barn og soldater nå må ha». Men Kunz klarte ikke å forgifte barna og Magda fikk da tak i Hitlers personlige lege, dr. Ludwig Stumpfegger som assiserte henne mens hun etter omtrent ti minutter forgiftet barna ved å åpne munnen og knuse giftampullen mellom tennene på de sovende barna. Den eldste, Helga hadde i de siste dagene før drapene vært urolig og spurt hva som skulle skje. Kvestelser på kroppen og stygge skrammer i ansiktet kan tyde på at hun har satt seg til motverge og at de måtte bruke vold.
Barna hadde tidligere vært profilert i propagandaen som en del av Goebbels «perfekte nasjonalsosialistiske familie».
Alle hadde fornavn som begynte på bokstaven H, som en oppkalling etter Hitler.
Barna
Magda var gift med industriherren Günther Quandt fra 1921 til 1929, og hadde fra dette ekteskapet sønnen Harald. Han tjenestegjorde som løytnant i Luftwaffe under krigen og satt i krigsfangenskap ved krigens slutt. Slik ble han det eneste familiemedlemmet som overlevde krigen. Han ble en ledende industrimann i etterkrigstidens Tyskland, men døde i 1967 da hans privatfly falt ned over Italia. Han etterlot seg fem barn.
Kilder
Magda Goebbels
Jan Sødal
Jan Sødal (født: 6. februar 1939) er en norsk operasanger og sangpedagog. Han var i en årrekke en av de ledende barytonsangerne ved Den Norske Opera. Han er ansett som en svært betydelig sangpedagog med særlig kompetanse på fysiologi og pusteteknikk. Han er høyt verdsatt blant sine elever. De som har studert med ham er blant andre sopran Ragnhild Heiland Sørensen, baryton Ole-Jørgen Kristiansen og Tom Erik Lie samt bassbaryton Frode Olsen og bass Carsten Stabell.
Plateutgivelser
Sødal har blant annet sunget i en innspilling av operaen Der Heilige Berg av Sinding.
Leirvik skule
Leirvik skule er en offentlig barneskole i Stord kommune i Hordaland. Skolen har klassetrinnene 1–7. Rektor er Bjarte Bongom.
James Sedin
James Walter «Jim» Sedin (født 25. juni 1930 i St. Paul i Minnesota) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo.
Sedin vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1952 i Oslo. Han var med på det amerikanske ishockeylaget som kom på andreplass i turneringen bak Canada.
Alghero
Alghero (l'Alguer på katalansk og S'Alighèra på sardisk) er en by i provinsen Sassari på Sardinia i Italia. Byen har 43 979 innbyggere (2018), og kommunen dekker et areal på 225,4 km².
Språk
Et mindretall av innbyggerne i Alghero snakker en katalansk dialekt. Dette kommer av at katalanske inntrengere bosatte seg der etter at de hadde fordrevet i den opprinnelige befolkninga i 1372. Katalansk var det offisielle språket fram til 1600-tallet, da spansk overtok. Seinere ble italiensk offisielt språk, og det er det fortsatt. De siste undersøkelsene viste at 22,4 % av innbyggerne har alguerisk katalansk som førstespråk, og at 90 % av dem kan forstå språket.
Flyttsten
En flyttsten, også kalt flyttblokk, er en stor, løs stein som isen i istiden bragte med seg og satte igjen. Mens andre store stener ofte ligger nedenfor fjellsider som stenene opprinnelig var en del av, befinner flyttstener seg ofte på åpne flater og har en tilsynelatende uforklarlig plassering. Mange flyttstener har fått egne navn, f.eks. Brørsteinan på Blefjell. En flyttstein av granitt er bevislig forflyttet mangfoldige kilometer fra granittfjell, for å havne flere meter nede i en forgrening av Grønligrotten, som har ganger i en helt annen steinsort.
Enkelte stener er blitt liggende slik at de kan rikkes eller gynges på. De største kan være på størrelse med en hytte, men likevel slik balansert at et barn kan rikke den ved å forflytte seg på toppen av dem. På sørvestlandet finnes et par. De kalles gjerne for «ruggesteiner».
Jim Leighton
James «Jim» Leighton (født 24. juli 1958) er en tidlige skotsk fotballspiller. Leighton spilte keeper.
Leighton begynte karrieren i Aberdeen under Alex Ferguson i 1978. Det var denne periden som var den mest suksessrike i hans karriere. Klubben vant den skotske cupen fire ganger, den skotske ligacupen to ganger, Cupvinnercupen en gang og Scottish Premier League tre ganger. Han forlot Aberdeen i 1988. To år tidligere hadde Ferguson blitt manager i Manchester United, Ferguson hentet så Leighton som han kjente godt.
Hans første sesong på Old Trafford var nokså suksessfull, selv om laget endt på 11.-plass i ligaen. Den andre sesongen var preget av dårligere form og selvtillit. I 1990 kom United til FA-cupfinalen. Leighton spilte i den første finalen som endte 3–3. Men Les Sealey spilte omkampen og gjorde mange gode redninger. United vant omkampen 1–0, cuptriumfen ble Leightons eneste trofe i Manchester United. Sealey fortsatte som førstekeeper neste sesong, og Leighton ble lånt ut til både Arsenal og Reading.
I 1992 ble han kjøpt av Dundee, men spilte der bare i en sesong, og han var i tillegg utlånt til Sheffield United. I 1993 gikk han til Hibernian. Oppholdet i Hibernian ble suksessfullt. Leighton spilte over 150 kamper og han stod bare over en ligakamp på fire sesonger. Under denne tiden kom han også tilbake på landslaget.
Leighton returnerte til Aberdeen i 1997 og spilte der til 2000. Han la opp etter tapet mot Rangers i cupfinalen i 2000. Det ble et trist punktum på karrieren ettersom han ble skaddet etter tre minutter. Aberdeen hadde ingen keeper på benken, Robbie Winters måtte ta over, og de tapte 0–4.
Leighton spilte på landslaget mellom 1982 og 1998. Han spilte for i fotball-VM 1986, fotball-VM 1990, fotball-EM 1996 og fotball-VM 1998. Han spilte 91 landskamper, og er medlem i Scottish Football Hall of Fame.
Sloreåsen (Oslo)
Sloreåsen (9A–45D, 2–56D) er en vei på Holmlia i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går nordover fra Ljabrudiagonalen og ender i en snuplass.
Navnet ble vedtatt i 1980 og viser til en slor, en bukt, i Ljanselva like nedenfor åsen.
I veien er terrasseblokker og rekkehus i OBOS-borettslaget Sloreåsen.
Terje Hanssen
Terje Ludvik Hanssen (født 20. september 1948 i Kabelvåg) er en tidligere norsk skiskytter. Han var med på stafettlaget som tok bronse i VM i 1974, og deltok i vinter-OL for Norge i 1976 med 5.-plass på stafetten. Hanssen representerte Trondheims Politis Idrettslag.
Doris Day
Doris Day (født Doris Mary Ann Kappelhoff den 3. april 1922 i Cincinnati i Ohio, død 13. mai 2019 i Carmel-by-the-Sea, i California) var en amerikansk skuespiller, popsanger og dyrevernaktivist.
Bakgrunn
Doris Mary Ann Kappelhoff var tredje barn av musikklæreren William Kappelhoff (1892–1967) og hans hustru Alma Sophia Welz (1895–1976). Begge foreldre var barn av tyske innvandrere, begge født i Cincinnati. Hennes fødeår har vært omtvistet: De eldre biografier nevner 1924, og dette året han hun også selv oppgitt. Men så er det kommet for en dag et dokument fra den offenlige folketelling i hjembyen Cincinnati fra 1. april 1930, og her er hennes alder angitt som syv år. Følgelig må det riktige være 1922, noe som også hennes biograf David Kaufman støtter som fødeår.
Karriere
Doris Day ble sanger etter en bilulykke i 1937. Hun hadde før dette vært danser, men ble tvunget til et karriereskift. Hun sang med forskjellige storband, og en av storbandlederne hun jobbet med foreslo at hun skulle endre etternavnet sitt til Day etter sangen «Day after Day», som var en del av hennes repertoar. Hun lærte seg aldri å like navnet day, da hun syntes det klang av stripping.
Med Les Browns orkester hadde Day suksess med en rekke låter, og hun oppnådde blant annet førsteplass på de amerikanske hitlistene med sangen «Sentimental Journey». Senere oppnådde hun flere førsteplasser med sine egne låter. Dette var blant annet sangen fra filmen Mannen som visste for meget, hvor hun også hadde en rolle. Denne sangen, «Que Sera, Sera (Whatever Will Be, Will Be)», ble etter dette hennes kjenningsmelodi. Melodiene «Que Sera Sera» og «Secret Love» vant Oscar som beste filmmelodier, mens Doris Day ble Oscar-nominert en gang for hovedrollen i Kryss på linjen.
Day har vært gift fire ganger, hvorav tre ekteskap varte kortere enn fem år. Hennes lengste ekteskap var med produsenten Marty Melcher som etter sin død i 1968 og 17 års ekteskap, viste seg å ha sløst bort hele hennes formue og satt henne i stor gjeld. Dette tvang henne inn i TV-bransjen og hun hadde sitt eget program, Doris Day Show (1968-1973) for å kunne betale sin gjeld. Doris Day fikk sin eneste sønn med sin første mann. Han fikk ta etternavnet til Melcher som hun giftet seg med senere. Terry Melcher døde av kreft i 2004, 62 år gammel.
I 1987 grunnla Day en dyrebeskyttelsesorganisasjon som hun resten av livet brukte mesteparten av sin tid på.
I 2004 ble Day tildelt Presidentens frihetsmedalje, USAs fremste sivile utmerkelse, av president George W. Bush. Day var selv ikke til stede i seremonien på grunn av sin flyskrekk. Hun har fått to stjerner på Hollywood Walk of Fame.
Hitsingler
Sangene til Doris Day som gikk til topps på singlelisten i USA:
Sangene til Doris Day som gikk til topps på singlelisten i Storbritannia:
Santa Cruz de Tenerife (provins)
Santa Cruz de Tenerife er en spansk provins som består av den vestlige delen av den autonome regionen Kanariøyene. Provinsen består av omtrent halvparten av øygruppen, inkludert øyene Tenerife, La Gomera, Hierro og La Palma.
Hovedstaden er byen Santa Cruz de Tenerife på øya Tenerife, som også har delt hovedstadsstatus for den autonome enheten. Av de litt over en million innbyggerne (2008) i provinsen bor 24 % i hovedstaden. Det er 53 kommuner i provinsen, se Liste over kommuner i Santa Cruz de Tenerife.
Denne provinsen inneholder tre av Spanias nasjonalparker, flere enn noen annen provins:
Prostaglandin
Prostaglandiner er en gruppe biologisk aktive umettede fettsyrer med 20 karbonatomer, og utgjør noen av metabolittene til arakidonsyre.
John Adams (1766–1829)
John Adams (født 4. eller 5. november 1766, død 5. mars 1829) var den siste overlevende mytteristen fra HMAV «Bounty».
Prostaglandin
Navnet prostaglandin er avledet av prostata og skyldes at prostaglandiner først ble isolert fra sædvæske i 1935 av den svenske fysiologen Ulf von Euler.
John Adams (1766–1829)
Han bosatte seg på Pitcairn i januar 1790, sammen med 8 andre mytterister. Han brukte aliaset Alexander Smith både da han seilte med Bounty og i de første årene på Pitcairn, men tok rundt 1800 tilbake sitt egentlige navn John Adams.
Prostaglandin
Egenskaper
Prostaglandinene utøver sin effekt ikke via plasma, men intra- eller intercellulært i samme vev som de dannes. De regnes derfor ikke som hormoner, men som autokoider.
John Adams (1766–1829)
Etter at drap og alkohol hadde tatt livet av de andre mytteristene og de mannlige tahitierne i løpet av det første tiåret, fikk Adams og den andre gjenlevende mytteristen Young en religiøs oppvåkning, og innførte regler for en kristen livsførsel på øya med Bibelen som rettesnor. Alle de 10 tahitiske kvinnene på øya omvendte seg til den kristne tro. Det ble holdt gudstjeneste hver søndag, og de 20 barna ble lært opp i kristendommen og Bibelens ord. Da Young døde bare et år etter den kristne oppvåkningen, var Adams alene igjen, og ble som en patriark for det lille samfunnet med kvinner, barn og ungdom.
Da britene fant øya og Adams igjen, ble de imponert over det kristne samfunnet han ledet her, og bestemte seg for å ikke arrestere ham for mytteriet. Han fortsatte som enslig patriark til 1824, da han fikk selskap av to andre hvite, Buffet og Evans, som gikk i land fra et besøkende skip for å hjelpe ham med den religiøse og verdslige veiledning av øysamfunnet. I 1825 giftet Adams seg med Mary, som han hadde levd sammen med siden mytteriet. Med henne hadde han sønnen George, som ble født i 1791.
André Gaston Prételat
André Gaston Prételat (født 14. november 1874 i Wassy i Champagne i Frankrike, død 6. desember 1969) var en fransk offiser som kjempet i den første og andre verdenskrig.
Liv og virke
I 1896 fullførte André-Gaston Pettelat den militære offisersutdannelse i École de Saint-Cyr. Han ble sendt til Madagaskar i 1898.
Fra 1910 til 1912 var han militærattaché i Tanger i Marokko. Under første verdenskrig steg han i gradene til han i 1917 ble kommandør for det franske 159. regiment.
I 1919 var Prételatstabssjef for den franske hær i Alsace, som i mange år hadde vært tysk men som kom tilbake til Frankrike etter verdenskrigen. Han var også stabssjef under general Gouraud i Levanten fra 1920 til 1922. Fra 1930 til 1934 kommanderte Prételat Frankrikes 2. militærregion. I 1934 begynte han på fem års tjeneste i landets høyeste krigsråd. Som tiltenkt kommandør av den andre franske armé gjennomførte han i 1938 krigsspill som skulle vise seg å tilsvare det tyske angrepet som kom i mai 1940, og øvelsene viste at Ardennene var så godt som uforsvart. Etter Münchenkonferansen i desember 1938 advarte han i en rapport om at forsvarsverkene i dette avsnittet var utilstrekkelige, og fire måneder etter presenterte han en plan om hvordan situasjonen kunne utbedres. Men da krigen brøt ut i september 1939 var intet blitt gjort med saken.
Andre verdenskrig
I tidlig september 1939 var Prételat en av to direkte krigsmotstandere i det 19 mann store krigsrådet. Som en markering av Frankrikes støtte til Polen angrep han den 8. september de tyske stillinger i Saarland. Prételat mente at han hadde utilstrekkelig luftstøtte for å presse videre, og da det polske forsvaret falt sammen i øst beordret general Maurice Gamelin i overkommandoen den 12. september at angrepet skulle innstilles. Da Polen kapitulerte, trakk Prételat sine styrker tilbake til Maginotlinjen.
Da tyskerne invaderte den 10. mai 1940 tok Prételats 2. armégruppe lite del i de innledende kampene der de satt bak Maginotlinjen. Historikere har senere påpekt at gitt den tyske angrepsretningen var Prételats sektor svært overbemannet. Uansett, i løpet av de to første ukene sendte han fra seg 20 av sine 30 divisjoner for å forsterke fronten mot tyskene i nordvest. Den 26. mai bad Prételat om tillatelse til å trekke seg bakover fra Maginotlinjen, ettersom feltgeografien tilsa at tyskerne da lett kunne svinge inn bak hans venstre flanke og rulle opp hans frontavsnitt. Dette ble nektet av overkommandoen. Det var bare den 12. juni, da sammenbruddet var nært, at han fikk ordre om å trekke seg tilbake. Trass i fortsatt innbitt motstand i en ukes tid klarte tyske styrker å omringe restene av 2. armegruppe. Mange av dens styrker fortsatte kampen i flere dager etterat Frankrike undertegnet våpenhvileavtalen den 22. juni.
En bitter Prételat tok ikke mer del i krigen.
Prostaglandin
Egenskaper
Prostaglandiner utøver en rekke effekter, blant annet på blodplatefunksjon, blodgjennomstrøming (blant annet i nyrene), i smerte, i livmoren under fødsel og menstruasjonsforstyrrelser, i nevrotransmisjon, i produksjonen av magesyre og for funksjonen av bukspyttkjertelen.
Sopwith Camel
Sopwith Camel var et britisk jagerfly fra første verdenskrig produsert av Sopwith Aviation Company Ltd. Flyet ble satt inn i tjeneste sommeren 1917, og 5 490 eksemplarer ble produsert. Det var bevæpnet med to .303 (7,7 mm) Vickers maskingeværer som skjøt synkronisert med propellen.
Prostaglandin
Medikamenter
NSAIDs er en gruppe medikamenter som hemmer syntesen av prostaglandiner ved å hemme enzymet cyklooksygenase som inngår i omdanningen fra arakidonsyre.
Sopwith Camel
Camel regnes som et av de beste jagerflyene fra første verdenskrig, men hadde også sine uheldige egenskaper. Blant annet viste flyet seg å være vanskelig å håndtere for uerfarne piloter. Dette var mye på grunn av at det var konstruert ustabilt, noe som gav et fortrinn i luftkamp, siden det dermed kunne skifte retning og rolle mye raskere. Disse egenskapene gjorde den til en glimrende «dogfighter», men under normal flyving måtte piloten hele tiden kompensere for ustabiliteten. Mange fly gikk tapt på grunn av dette, spesielt under landing. Et annet særtrekk var at det korte skroget gjorde lengdestabiliteten ekstra påvirkelig av sentrifugalkreftene fra den roterende radialmotoren. Dette medførte at mange piloter, når de skulle svinge 90 grader mot venstre, isteden foretrakk å svinge 270 grader mot høyre, da det syntes å gå raskere.
Prostaglandin
Medikamenter
Syntetiske prostaglandiner brukes til
Sopwith Camel
Flytypen er kreditert for nedskyting av 1 294 tyske fly.
Kreis Glauchau
Kreis Glauchau var en krets som eksisterte i Bezirk Karl-Marx-Stadt i Den tyske demokratiske republikk (DDR) med hovedsete i Glauchau. Etter at landene ble oppløst i DDR i 1952, ble Kreis Hohenstein-Ernstthal og Kreis Zwickau-Land dannet ut av det tidligere distriktet Amtshauptmannschaft Glachau, mens de resterende delene av distriktet fortsatte under navnet Kreis Glauchau.
Fra 1990 frem til 1994 fortsatte kretsen å eksistere innenfor Fristaten Sachsen som Landkreis Glauchau. Den 1. august 1994 ble den sammen med Landkreis Kreis Hohenstein-Ernstthal og Landkreis Chemnitz slått sammen til Landkreis Chemnitzer Land.
Kretsens hovedsete var Glauchau.
Fenghua
Kulturminner
Fenghua er mest kjent som hjemfylket til generalissimo Chiang Kai-shek. Familiens gamle residens (蒋氏故居, Jiǎngshì gùjū) ble i 1996 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Administrative enheter
Fenghua har fem subdistrikter og seks storkommuner.
Subdistrikter:
Jean Charles de Menezes
Jean Charles de Menezes (født 7. januar 1978, død 22. juli 2005) var en brasiliansk elektriker som bodde i Tulse Hill i det sørlige London. Menezes ble skutt og drept av britisk politi på Stockwell undergrunnsstasjon på Londons undergrunnsbane. Menezes hadde bodd i Storbritannia i tre år før han døde. Opprinnelig trodde man at han var en selvmordsbomber i ferd med å utføre en terroraksjon, terrorangrepet i London 21. juli 2005, men det viste seg senere at han var uskyldig.
Etterforsking av drapet
8. juni 2006 ble etterforskingen avsluttet. Den viser at London-politiet begikk en rekke tabber og at bl.a kommunikasjonen sviktet totalt da de Menezes ble drept. Rapporten forteller at de Menezes ikke oppførte seg som noen selvmordsbomber da han gikk inn på t-banestasjonen. Han hadde heller ikke på seg en tykk jakke, og hoppet ikke over sperringene på stasjonen, slik det ble først sagt. Vitner forklarte at de Menezes satt seg inn i t-banevognen før han ble slept ut av en vakt. Etter dette skjøt politiet ham syv ganger i hodet og en gang i kroppen.
Hele ti politibetjenter har blitt etterforsket for sine respektive roller under den feilslåtte aksjonen, men det er nå klart at ingen stilles for retten eller mister jobben etter aksjonen. Familien til Jean Charles de Menezes truer derimot med sivile søksmål for å få stilt de skyldige for retten.
Fenghua
Jernbane
Høyhastighetsbanen Ningbo–Taizhou–Wenzhou-banen går gjennom området.
Hundredagersreformen
Hundredagersreformen (kinesisk: 戊戌变法, pinyin: Wùxū biànfǎ) var et mislykket 103-dagers nasjonalt, kulturelt og utdanningsreformbevegelse som pågikk fra 11. juni til 22 september 1898 ledet av den kinesiske Guangxu-keiseren på å få gjennomført reformer for modernisering av Qing-dynastiet.
Bakgrunn
Kang bestemte seg etter å ha studert de etterhvert moderne konsesjonene i Shanghai og Hongkong for å bli samfunnsreformator. Etter å ha bestått jinshigraden og ha skrevet en del mislykkede memoranda, begynte han å skrive om hvordan den japanske Meijirestaurasjonen kunne etterlignes i Kina for å oppnå en modernisering. Disse skriftene ble keiseren oppmerksom på, og slik begynte samarbeidet mellom de to.
De hundre dagene
Den 11. juni 1898 dekreterte Guangxu-keiseren en nedbygging av det byråkratiske embedsapparat, en modernisering av de kinesiske embedseksamener og av det militære, en styrkelse av petisjonsrettighetene og utbygging og forbedring av utdannelsessystemet. Den mandsjuiske delen av befolkningen skulle dessuten ikke lenger hindres i å gå inn i borgerlige yrker som for eksempel handelsvirksomhet.
De aktuelle forordninger ble ikke satt ut i livet ettersom de hopet seg opp hundre dager i mandarinenes yamenkontorer. De saboterte prosjektet fordi de så sine maktposisjoner truet.
Keiserens tante, enkekeiserinne Cixi, erkjente den store motstand som ble mobilisert mot reformplanene. Hun samlet de ranghøyeste prinser og mandariner rundt seg og den 22. september begikk de statskupp: De internerte keiseren i det nye keiserpalasset i Beijing og kunngjorde for folket at han var alvorlig syk. Så ble hun regent i hans sted. En viktig grunn til at hun lykkes i kuppet var at det ble støttet av de tre moderne Beiyanghærene i Beijingområdet, som ble kommandert av hennes venn Jung Lu. Yuan Shikai, som senere skulle rydde Jung Lu av veien, forrådte Guangxu-keiseren.
Konsekvenser
De fleste av reformene hadde ikke begynt å få grep da reformdekretene ble trukket tilbake. Det eneste tiltaket som ble stående var opprettelsen av en moderne gøyskole i Beijing, som ble forgjengeren til Pekinguniversitetet.
Etter at reformbevegelsen slo feil var Qing-dynastiet antagelig dårligere stilt til å møte de utfordringer som kort tid etter skulle melde seg. Rett etter utbrøt bokseropprøret, som myndighetene ikke klarte å håndtere, og som førte til en utenlandsk intervensjon som svekket Qing ytterligere. En del av reformene som kunne ha kommet i 1898, ble nå innført - noen under tvang, men mange med entusiastisk fri vilje. Men i utlandets øyne var respekten for Qing-hoffet varig svekket.
Hospitalskirken (Trondheim)
Hospitalskirken er en åttekantet trekirke i Trondheim. Kirken har alltid hørt til Trondhjems Hospital og var tidligere også kjent som Trondhjems Hospitals kirke. Den ble bygget i 1705–1706 og erstattet en middelalderkirke på samme sted. Kirken er den eldste av Norges over 60 oktogonale kirker. Den har senere blitt modell for mer enn 60 åttekantede kirker i Norge, blant annet Bakke kirke i Trondheim. Hospitalskirken er en sentralkirke med markert tårn og med tilbygg for kor og inngangsparti utenfor åttekanten.
Arkitektur
Kirkens byggmester og arkitekt var Johan Christopher Hempel, som også tegnet Bakke kirke i Trondheim. Bakke kirke er nesten identisk med Hospitalskirken, men har blant annet én alen bredere vegger og andre sprosser i vinduene.
Hospitalskirken er en sentralkirke med markert tårn og med tilbygg for kor og inngangsparti utenfor åttekanten. Ideen til den åttekantede formen kan ha kommet fra Holland.
Hospitalskirken er en av de få relativt bygningene i Trondheim fra tidlig 1700-tall som ikke har endret seg betydelig, til tross for bybranner og ombygginger som har endret byens preg. Kirken ble ikke berørt av bybrannen i 1708, og unnslapp også bybrannen i 1842. Bygget er oppført i tømmer som er kledd med panel. Takene over kor og våpenhus er valmet. Pedersen beskriver skipet som en svakt langstrakt åttekant.
Ifølge Harry Fett fikk Hospitalskirken adskillig å bety for utforming av de åttekantede kirkene i Norge. Tegningene viser ifølge Fett at bygget var preget av de klassiske strømningene i Trondheim tidlig på 1700-tallet. Hempel skapte et «overordentlig karakteristisk anlæg» i den nye formen. Omkring 60 oktogonale kirkebygg i Norge ble trolig oppført etter mønster av Hospitalskirken. Hospitalskirken var trolig forbilde for Norddal kirke på Sunnmøre, etter at byggmesteren for Norddal kirke i «nærheten» av Trondheim hadde funnet en kirke han likte.
Historie
På begynnelsen av 1700-tallet, ble den beskrevet som meget forfallent og «brøstfeldig» slik at den ikke lot seg reparere. Planer for en ny kirke tok form fra 1702 og utover. En begynte i borgerskapet å samle inn penger til et nybygg, og fikk med kongelig befaling fra 20. januar 1705 tillatelse til å bygge en ny kirke.
Bygging og den ferdige kirken
Rivingen av den gamle kirken startet i juni 1705 og 19. august stod råbygget ferdig. Kirken ble tatt i bruk rundt månedskiftet april/mai 1706.
Biskop Krog skal ha blitt så grepet av den nye stilen at han ville ha Bakke kirke i samme stil. Fra kirkens kor gikk det dør rett inn i Margretes kirkestue som ble revet i 1745. På loftet over våpenhuset var det egne plasser for de spedalske, og det var laget åpning i veggen slik at leprapasientene på «lemmen» kunne se inn i kirkerommet. I Hospitalskirkens tårn er det en messingplate med innskrift til minne om oppføringen. Kostnaden ved ferdig bygg var på 1100 riksdaler og 16 sk.
Til det åttekantede hovedrommet slutter det seg to kvadratiske rom i øst (koret) og vest (langhuset). Bygget skulle også tilfredsstille en hospitalskirkes spesielle behov og hadde plass for de syke i kirkerommet. Plass for de spedalske hadde man funnet i langhusets andre etasje som var åpnet mot hovedrommet.
Bevart fra den gamle kirken er døren i vest, deler av kirkespiret og noe treverk. Dessuten er altertavlen og prekestolen fra ca. 1640 og har altså vært brukt i middelalderkirken. Kirkeklokken er fra 1653. Hospitalets øvrige bygninger av tre gikk tapt sammen med 300 bygårder ved brannen 22. januar 1842, mens kirken som eneste bygning ble reddet. Tårnet ble antent under brannen. Gerhard Schønings tegning viser kirkens langside mot sør med en gavl. Denne gavlen ble fjernet etter brannen i 1842.
Kirkegård
Hospitalets kirkegård lå ved kirken fra middelalderen og frem til sommeren 1822. Denne ble så flyttet til ytre Løkkan ved Skansen før den i 1882 ble flyttet ytterligere til området Marienborg. I 1914 ble hele kirkegården ved Marienborg ekspropriert av Norges Statsbaner til bruk for Marienborg verksteder. Området rundt kirken ble opparbeidet til park under navnet Hospitalsparken i 1827.
Restaurering
I 1929 var arkitekt Kirsten Wleügel Knutssøn ansvarlig for restaureringen av Hospitalskirkens sakristi.
Prester ved Hospitalet og i Hospitalskirken
I dag (2018) betjenes kirken av sykehuspresten ved St. Olavs Hospital. Tidligere har følgende prester vært ved Hospitalet og i Hospitalskirken:
Helle Thorning-Schmidt
Helle Thorning-Schmidt (født 14. desember 1966 i Rødovre) er en dansk tidligere politiker (S). Hun var Socialdemokraternes formann 2005–2015 og Danmarks første kvinnelige statsminister 2011–2015. Thorning-Schmidt har vært medlem av Folketinget siden 2005, etter å ha vært medlem av Europaparlamentet 1999–2004. Hun ble toppsjef i Save the Children i april 2016, etter å ha avsluttet sin politiske karriere i januar 2016.
Bakgrunn
Helle Thorning-Schmidt er utdannet cand.scient.pol. i statsvitenskap fra Københavns Universitet fra 1994. Hun studerte ved Europa-colleget i Brugge i Belgia fra 1992 til 1993, og tok mastergrad i europeiske politiske og administrative studier der.
Politiker
Thorning-Schmidt var medarbeider for de sosialdemokratiske medlemmer i Europaparlamentet 1994–97, og arbeidet som konsulent for dansk LO 1997–1999. Hun var medlem av Europaparlamentet fra 1999 til 2004, og ble innvalgt på Folketinget i 2005. I 2005 ble hun også valgt til formann for Socialdemokraterne, som etterfølger etter Mogens Lykketoft. Hun ble betraktet som høyrefløyens kandidat til formannsvervet. På grunn av sin eksklusive klesstil ble hun omtalt i media som «Gucci-Helle».
Thorning-Schmidt er gift med Stephen Kinnock, sønn av tidligere leder for det britiske arbeiderpartiet og EU-kommissær Neil Kinnock og Glenys Kinnock, som var regjeringsmedlem i Storbritannia. De møttes da de studerte ved Europa-kollegiet.
Statsminister
I februar 2014 valgte Socialistisk Folkeparti (SF) å tre ut av regjeringen. Deretter dannet Thorning-Schmidt sin annen regjering bestående av ministre fra Socialdemokraterne og Radikale Venstre. Denne konstellasjon var fra 3. februar 2014 til 28. juni 2015 Danmarks regjering.
Ved folketingsvalget den 18. juni 2015 ble det et nytt flertall i Folketinget, og Thorning-Schmidt meddelte sin avgang på valgnatten. Den 19. juni gikk hun til dronningen og meddelte formelt regjeringens avgang. Hun fortsatte som statsminister for et forretningsministerium inntil den 28. juni 2015, da hennes regjering ble avløst an en ny Venstre-mindretallsregjering.
Den tidligere danske statsministeren gikk, i motsetning til sine nordiske kollegaer, inn for å støtte USA mht. et militært angrep på Syria uten et FN-mandat.
Ragnvald Heidumhære
Ragnvald « Heidumhære » (norrønt Heiðumhæri = høyt æret eller hedret ) var en norsk sagnkonge eller høvding i Vestfold på slutten av 800-tallet. Allerede med Halvdan den milde, far til Gudrød Veidekonge, gjorde Skjoldungeættens etterkommere i Vestfold opprør mot danene med hovedsete i Sønderjylland under kong Hemming, som ifølge frankiske kronikører ble innlemmet i frankernes tysk-romerske rike med hovedsete i Aachen. Danene som ikke bøyde seg for det nye føydalsystemet, følte seg presset til å gå til krig mot det frankervennlige Danmark; en krig som sammenfaller med starten på vikingtiden, hvis epoke knyttes til angrepet på den hellige øya Lindisfarne i AD 793, men som etter alt å dømme knytter seg til tilsvarende maktforskyvning i Kongeriket Northumbria.
Ragnvald Heidumhære var etter sagntradisjonen sønn av Olav Geirstadalv Gudrødsson. Ragnvald var muligens far til en datter som ble gift med Øystein Glumra, far til Ragnvald Mørejarl.
Ragnvalds bidrag for etterslekten var at han ba sin skald Tjodolv den kvinværske om å dikte et storslått kvad om hans ætt. Dette diktet er kjent som Ynglingatal og som ikke bare er det eldste, men også ett av de mest berømte av de fornnorrøne kvadene. Diktet lister opp 30 av de delvis mytiske og delvis historiske svenske fornalderkongene og ender med Ragnvald Heidumhære. Her nevnes Ragnvald som «Vognstyreren», og vogner hadde en kultisk funksjon i den norrøne religionen, og kan være en antydning om at Ragnvald fungerte som en gode (prest) i Vestfold. Diktstrofen gir ellers liten informasjon om høvdingen, annet enn at han var høyt respektert: Ynglingatal remser opp gravhaugene over de forskjellige kongene, og synes å være diktet som bevis på at Ragnvald Heidumhære hadde like stor rett til kongemakten som Harald Hårfagre.
Bjørkemus
Bjørkemus er eneste norske representant i bjørkemusfamilien (Sminthidae), som inngår i hoppemusgruppen (Dipodoidea) av muselignende gnagere (Myomorpha). Arten er således ikke spesielt nært beslektet med andre norske smågnagerarter.
Bjørkemus har lang hale og relativt store ører, og kan ha en viss likhet med skogmusene, men ved nærmere ettersyn er det likevel ikke vanskelig å skille disse artene fra hverandre. Det beste kjennetegnet hos bjørkemusa er en svart til brunsvart stripe over ryggen fra hodet til halerota – derav tilnavnet stripemus.
Bjørkemusas hale er omtrent en og en halv gang så lang som kroppen (hodet medregnet), mens skogmusenes hale er omrent like lang som kroppen. Bjørkemusas overleppe er dessuten ikke delt, den har altså ikke «hareskår» slik de andre norske smågnagerne har. Voksne individer veier ikke mer enn ca. 15 gram, mindre enn selv den lille husmusa. Av norske smågnagere er det bare den (i Norge) sjeldne dvergmusa som veier mindre.
Utbredelse
Utbredelsen i Norge ser ut til å være spredt og usammenhengende. Arten er imidlertid vanskelig å registrere, så det er sannsynlig at den finnes i noen områder hvor den ennå ikke er oppdaget. Det første offisielle funnet i Norge ble registrert så sent som i 1907, noe som sier mye om artens skjulte levevis. De norske funnområdene er spredt fra Romerike i Akershus til Rana i Nordland. Man antar at bjørkemusa har hatt en mer sammenhengende utbredelse tidligere, men at den av årsaker man ikke kjenner, har dødd ut i mange distrikter.
Verdens naturvernunion har pr. februar 2018 denne inndelingen av utbredelsen av arten - opprinnelig art i disse landene/områdene: Aserbajdsjan, Belarus, Danmark, Estland, Finland, Georgia, Kasakhstan, Latvia, Litauen, Moldova, Mongolia, Norge, Polen, Romania, Russland, Slovakia, Sverige, Tsjekkia, Tyskland, Ukraina og Østerrike.
Dvale
Noe av det mest spesielle med bjørkemusa er dens evne til å gå i dvale på samme måte som piggsvin og flaggermus. Det gjør den både om vinteren og når den hviler om dagen i sommerhalvåret.
Allerede i oktober kan den gå i vinterdvale i et bol den har laget nede i bakken, i en stubbe eller lignende. Den har på forhånd lagt opp et betydelig fettlager og kan på dette tidspunktet veie det dobbelte av det «normale». Vinterdvalen kan vare helt til mai. Under dvalen kan kroppstemperaturen gå helt ned til 4 grader, og stoffskiftet kan bli redusert til tre-fire prosent av det som er vanlig for hvilende pattedyr av denne størrelsen. Hjerterytmen reduseres fra 550-600 til ca. 30 slag i minuttet. Den puster to til seks ganger etter hverandre, deretter stopper pusten i inntil et minutt, så nye pust, osv.
Etter dagdvalen om sommeren kan kroppstemperaturen øke med en grad i minuttet før den nattlige aktivitetsperioden, og i løpet av en halv time er den fullt aktiv. Det hender for øvrig at den også er i aktivitet om dagen. På den annen side kan den ligge i dvale i flere dager i strekk om sommeren dersom været er dårlig.
Føde
Bjørkemusa er nokså altetende. Den spiser bl.a. frø, bær, insekter og andre smådyr. En del av føden finner den oppe i buskvegetasjonen. Den er en god klatrer, og bruker halen aktivt som «gripeorgan» under klatringen. På både fram- og bakbeina kan den sette den ytterste tåa mot de andre som en «tommel», noe som ytterligere bedrer klatreevnen.
Reproduksjon
Bjørkemusa er ikke like produktiv som de andre norske smågnagerne. Den får vanligvis bare ett kull i året, ofte i juli. Normalt antall unger i kullet er to til seks, men opp til elleve unger er registrert. De unge hunnene blir ikke kjønnsmodne før året etter ar de er født. Når arten kan klare seg med såpass lav reproduksjon, har det trolig sammenheng med at gjennomsnittlig levealder ser ut til å være noe høyere enn hos andre norske smågnagere. Bjørkemusa kan leve i to-tre år ute i naturen.
Vararepresentant
Vararepresentant (ofte i kortform: vara) er en person som erstatter et fast medlem av en forsamling eller styre dersom et fast medlem har fravær. En personlig vararepresentant møter bare for et bestemt medlem.
Vararepresentantene velges normalt gjennom det samme valg som de faste medlemmene.
Stortinget
Til stortingsvalg er det den som følger etter den sist innvalgte på partilisten som møter som vararepresentant dersom en av representantene har fravær. Innvalgte stortingsrepresentanter som er statsråd i regjeringen blir erstattet av en fast møtende vararepresentant.
Vararepresentanter til Stortinget ble på 1800-tallet kalt suppleanter.
Utla
Utla er ei norsk elv som renner gjennom Utladalen i Luster og Årdal kommuner. Utla inngår i Årdalsvassdraget. Elven har den høyeste delen av nedbørsfeltet i den vestlige delen av Jotunheimen med topper opp mot 2400 m.o.h.. Det er store høydeforskjeller over små avstander. Det er lite bosetning i nedbørsfeltet som inngår i Jotunheimen nasjonalpark og Utladalen landskapsvernområde.Utla har mange sideelver med fosser, for eksempel Vettisfossen, som ble fredet i 1924.
Vassdraget ned til Hjelle ble i 1986 vernet mot kraftutbygging i Verneplan III for vassdrag. På østsiden overføres vann over 1180 meters høyde til Tyin.
Å (Andøy)
Å er ei grend i Andøy med omtrent 40 innbyggere. Åelva som renner gjennom Å er en av de få tingene Å er kjent for.
Indeksregulering
Indeksregulering er et upresist mål for prisutvikling. En indeks lages på bakgrunn av en vekting av forskjellige typer varer og tjenester for angi generelt hvordan prisene utvikler seg.
Se også: Konsumprisindeks
Ole Herman Krag
Ole Herman Johannes Krag (født 7. april 1837 i Vågå, død 9. desember 1916 i Paris, bisatt i Christiania 17. januar 1917) var offiser, oppfinner og våpenindustrimann. Ole Herman Krag var yngste sønn av Hans Peter Schnitler Krag. Hans to eldre brødre var Peter Rasmus Krag (1825–91) og Hans Hagerup Krag (1829–1907).
Bakgrunn og virke
Krag vokste opp på de steder faren gjorde tjeneste som sogneprest, dvs. i Vågå, Fredrikshald (Halden) og Christiania (Oslo). Krag er sammen med Erik Jørgensen kjent som oppfinnerne av Krag-Jørgensen-geværet som ble approbert som standardvåpen i det norske infanteri i 1894.
Krag var elev ved Nissens skole, han begynte på Krigsskolen vinteren 1854 og ble kadett. Han var samtidig elev ved Den Kongelige Kunst- og Tegneskolen i Christiania, hvor han fikk utdannelse innen tegning, herunder også konstruksjonstegning. Han ble uteksaminert fra Krigsskolen i desember 1857, og 18. desember ble han sekondløytnant i 1. Akershuske brigade. Han gjorde tjeneste i Fredrikshald, Fredrikstad, Horten og på Oscarsborg. Han jobbet også med vei og jernbane, bl.a. Drammenbanen, og var den første i Norge som sprengte fjell med glyserolnitrat (nitroglyserin).
Han ble premierløytnant 31. juni 1861 og begynte på den militære Høyskolen, hvor han ble uteksaminert i 1863. Han ble Sekondløytnant i artilleriet 17. mars 1864 og gjorde tjeneste ved Hovedarsenalet i Christiania. En periode i 1864-65 var han utenfor tjeneste (surnumerær). 15. september 1866 ble han beordret som kontrolloffisersaspirant til Kongsberg Våpenfabrikk, hvor han fikk en videreutdannelse som ga ham tilnærmet børsemakerutdannelse. Denne utdannelsen ble avsluttet med eksamen, hvor han bl.a. fremstilte et eget prøvegevær, et 4’’’ kammerladningsgevær, som er utstilt på Kongsberg Våpenfabrikks museum. Han ble deretter beordret som kontrolloffiser ved hovedarsenalets geværforandringsverksted fra 15. april 1868, og som kontrolloffiser ved Våpenfabrikken fra 16. juni 1870. I 1870 giftet han seg med Karen Elise Theodora Collett (1844–1926), datter av godseier John Collett og Antoinette Johanne født Smith. De var foreldre til Herman Krag (født 1871) og besteforeldre til arkitekt Herman Krag.
Kaptein Krag konstruerte sitt første magasingevær i 1868 og kom med Krag-Petersson magasingevær i 1872. Dette våpen ble senere antatt i den norske marine, og i underkant av 1000 våpen ble produsert. Krag ble direktør for Kongsberg Våpenfabrikk 3. november 1880. Da hadde han allerede samarbeidet med Jørgensen en god stund, og deres felles våpen var til utprøving i Danmark hvor det ble antatt som «Gevær 1889». I forskjellige varianter ble det produsert ca. 134 500 våpen i Danmark fram til 1945. Våpenet ble stadig videreutviklet og det ble antatt i USA som Gevær M/1892 i kaliber .30-40 Krag. Her ble det produsert nesten 480 000 våpen i den korte perioden fra 1894 til det siste ble levert i 1907. Det våpenet som ble antatt i Norge ble totalt for alle modeller produsert i nesten 250 000 eksemplarer fram til de siste ble satt sammen i 1951. Krag ble utnevnt til oberstløytnant i artilleriet 9. juni 1894 og ble oberst og felttøymester 5. november 1895. Han fikk avskjed etter nådd aldersgrense i 1902.
Han er hedret med gatenavnet Krags gate i Kongsberg, som ble foreslått endret til Krag-Jørgensens gate, uten at dette fikk tilslutning.
24. oktober
24. oktober er den 297. dagen i året og den 298. i skuddår. Det er 68 dager igjen av året.
Navnedag
Eilif, Eivor
Dødsfall
Se flere som døde 24. oktober i Kategori:Dødsfall 24. oktober.
Hvaler (dramaserie)
Hvaler er en norsk dramaserie som gikk på TV 2 i 2008 og 2010. Serien ble skapt av Arne Berggren og produsert av Rubicon TV. Serien handler i hovedsak om 29 år gamle Maria Blix, en ung og nyutdannet psykolog full av ambisjoner. Hun står midt oppi heftige karriereutfordringer når hun får beskjed om at faren er død. Beskjeden ser ikke ut til å gå særlig inn på henne, og nølende reiser hun tilbake til barndommens rike på Hvaler for å gå i begravelsen og møte familien hun knapt har sett de siste ti årene.
Innspillingen foregikk i Hvaler kommune.
Serien vant prisen for beste miniserie under Seoul International Drama Awards i 2009, under navnet Maria.
Første sesong ble i snitt sett av 513,000.
Farmasiforbundet
Farmasiforbundet er et fagforbund for apotekansatte, i første rekke apotekteknikere, som er den største yrkesgruppa i apotek. Forbundet har rundt 3 500 medlemmer. Norges tekniske apotekpersonales forening ble stiftet i 1937 og har senere endret navn, først til Norsk apotekteknikerforbund, og senere til Farmasiforbundet. Forbundet er fra 1. januar 2014 en yrkesorganisasjon i Parat. Forbundsleder er Irene Hope.
Farmasiforbundet utgir medlemsbladet Farmasiliv med fem utgaver pr. år.
Nicolas-Joseph Cugnot
Nicolas-Joseph Cugnot (født 25. september 1725 i Void ved Commercy i Lorraine i Frankrike, død 2. oktober 1804 i Paris) var en fransk oppfinner som konstruerte det mange regner som verdens første selvdrevne kjøretøy eller bil.
Dampmaskin i stedet for hester
Cugnot arbeidet med militært utstyr, som tungt artilleri og forskansninger. Han konstruerte blant annet en rifle ment for ridende soldater. Men han så også mulighetene som lå i dampmaskiner, og i 1753 gikk han ut av hæren for å konsentrere seg om forskning innen dette området.
Etter et kort opphold i Brussel returnerte han til Paris og i 1766 publiserte han boken Éléments de l’art militaire ancien et moderne (Elementer av gammel og ny militærkunst) og i 1769 Fortification de campagne théorique et pratique (Forskansninger - Teori og praksis). Disse bøkene solgte bra og gjorde ham kjent i militære kretser, så ideene hans ble tatt seriøst.
VA Drill
VA Drill AS er et norsk ingeniørselskap som også driver investeringer i eiendom og i andre selskaper. Selskapet ble stiftet i 1998 av Pål H. Henriksen, med 66 % eierandel, og hans søster Anne Maren H. Bæverfjord, med 34 % eierandel.
Nicolas-Joseph Cugnot
Dampmaskin i stedet for hester
På denne tid var hertugen av Choiseul, som var minister for utenlandssaker, krig og marinen, opptatt av å forbedre artilleriet i den franske hær. Militæringeniøren Jean-Baptiste Vaquette de Gribeauval, som var ansvarlig for dette arbeidet, delegerte denne oppgaven til Cugnot.
Skogmus
Skogmus (Apodemus) er en slekt av musefamilien, som er vidt utbredt i Europa og Nord-Asia. De lever ikke bare i skog, men også på stepper og dyrket mark.
Nicolas-Joseph Cugnot
Dampmaskin i stedet for hester
På denne tiden ble det benyttet hester for å transportere tungt artilleri. Dette var tungt arbeid for hestene og det gikk sent å flytte utstyret på denne måten, så det hendte at utstyret kom fram for sent. Cugnot fant oppgaven interessant og håpet på å utnytte kreftene i dampmaskinen for å trekke en tung lastevogn. Dette var om lag på samme tid som James Watt arbeidet med å forbedre dampmaskinen, men trolig var ikke Cugnot kjent med dette arbeidet. Det er mer trolig at han bygde på arbeidet til Thomas Savery, Denis Papin og Thomas Newcomen. Papins erfaringer med å konstruere en dampbåt i 1707 var trolig nyttige.
Skogmus
En har tidligere ment at det er fire skogmusarter i Europa: småskogmus, storskogmus, brannmus og bergmus. Etterhvert er flere «nye» arter blitt oppdaget, for eksempel dvergskogmus (Apodemus uralensis), og alpeskogmus (Apodemus alpicola). Det lever ofte tre til fire arter i samme område.
VA Drill
Selskapet har blant annet spesialisert seg på boring i fjell.
Nicolas-Joseph Cugnot
Dampmaskin i stedet for hester
i 1769 bygde han en modell «på kongens regning» som ble prøvekjørt i oktober samme år. Med unntak av noen tekniske problemer var prøvene lovende og Gribeauval bestilte en fullskalamodell. Prosjektet ble svært kostbart og flere ingeniører var skeptiske til om det lot seg gjennomføre, men Cugnot lot seg ikke stanse.
Teknisk oppbygging
Kjøretøyet hadde en sterk treramme, med to store bakhjul og ett mindre fremhjul. Kjelen og dampmaskinen var plassert helt fremme på vognen. Det ble fyrt med ved. Kjelen, som var laget av kobber, var plassert rett over ilden og hang froran rammen, sjåføren satt på en benk bak fremhjulet og lasten ble plassert bak føreren slik at vekten hvilte på de to store bakhjulene. Konstruksjonen var ikke så ulik en moderne snutebil.
VA Drill
Ifølge granskningsrapporten av vannverksskandalen har det vært en rekke tvilsomme transaksjoner mellom VA Drill, Pål H. Henriksen, den innleide slamkjører, Ivar T. Henriksens sørafrikanske selskap Unitrade, Walther Holm og Maskindrift som har vært en fast leverandør til NRV/RA-2. Flere andre personer og selskaper er også trukket inn i saken.
Nicolas-Joseph Cugnot
Teknisk oppbygging
Dampmaskinen hadde to vertikale sylindrer, som drev framhjulet via tannstenger. Den første bilen, som dessuten var en lastebil, hadde med andre ord framhjulsdrift. Dampmaskinen var en atmosfæremotor av samme type som maskinene til Thomas Newcomen.
Føreren hadde fire spaker for å kontrollere bilen: et styre for å svinge med, en bremsespak, en spak som regulerte damptilførselen og en spak som reverserte rotasjonsretningen på drivhjulet.
Prototypen hadde noen alvorlige «barnesykdommer». Det tok svært lang tid å få opp damptrykket og det gikk med så mye ved at det var nødvendig å stanse og fylle på mer ved om lag hvert 12. minutt. Dessuten var kjelen for liten, så motoreffekten var for liten i forhold til massen på kjøretøyet, som var på rundt 2,5 tonn. Toppfarten var om lag 3,5 til 4 km/t, så kjøretøyet klarte så vidt å følge en hær på marsj.
Praktiske tester
I 1770 var en fullskala dampdrevet vogn ferdig og i november samme år tok han til med tester i Vanves. Tester viste at kjøretøyet fra 1771 ikke kunne utkonkurrere hestene for tungtransport. Men i lys av at dette var den første bilen som var laget representerte han et stort teknisk fremskritt.