cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thomas Fearnley
Utdannelse og reiser
Sommeren 1826 reiste I.C. Dahl gjennom Norge og i Sogn møtte han Fearnley som ble hans elev. Både Fearnley og Dahl brukte «Slindebirken» som motiv etter denne reisen. Noen år tidligere hadde Johannes Flintoe gjort samme reise og brukt samme motiv. Welhavens dikt «Det fredede Træ» handler også om Slindebjørka.
Fearnley var på flere studiereiser i Norge i 1824 og 1826, i 1832 Italia, 1835 Paris og 1836 London, 1838 gjennom Tyskland og Sveits til Norge.
Verk
I tillegg til Dahl var Fearnley påvirket av blant andre Caspar David Friedrich, John Constable, William Turner og C.W. Eckersberg. Som romantiker holdt han seg til motiv av mektige fjell og fossestryk, særlig i sine monumentale verk. «Labrofossen» fra 1837, «Grindelwaldgletsjeren» fra 1838 og «Slindebirken» fra 1839 regnes blant hans hovedverk.
Fearnley var en uvanlig talentfull maler som arbeidet lett og med en fart og friskhet som imponerte samtiden. Han var en sikker kompositør, med rik koloritt og sikker penselføring.
Privatliv
Fearnley giftet seg med Cecilie Catharine Andresen, datter av stortingsmannen Nicolai Andresen i 1840 og fikk et barn med henne, sønnen Thomas Nicolay. Han døde i München av tyfus og ble begravet samme sted. Graven ble flyttet til Vår Frelsers gravlund i Christiania i 1922.
Aston Villa WFC
Klubben ble stiftet i 1973 som Solihull FC. Da Aston Villa ønsket å starte et kvinnelag i 1989, ønsket Solihull og hjelpe og byttet navn til Villa Aztecs. Først i 1996 ble klubben offisielt kvinnelaget til Aston Villa, og fikk navnet Aston Villa Ladies FC. I juli 2019 byttet klubben navn til Aston Villa Women FC.
Spillerstall
''oppdatert 9. august 2022''
(på lån fra Arsenal)
(på lån fra Manchester United)
Lårvepser
Lårvepser (Chalcididae) er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser. Gruppen omfatter rundt 1500 kjente arter fordelt på 87 slekter. De er mest artsrike i tropene. Familien er dårlig undersøkt i Norge, men det er trolig at vi har omtrent fem arter.
Utseende
Små til middelsstore (2,5 – 9 mm) snylteveps, lettest å kjenne på de veldig tykke baklårene. De er små insekter, men likevel av de største medlemmene av Chalcidoidea. Antennene er knebøyde, hodet forholdsvis lite med middelsstore fasettøyne og tre punktøyne (ocelli) i pannen. Vingene er avrundede med redusert årenett. Beina er lange og kraftige. Baklårene er kraftig oppsvulmede med én eller flere tenner på innsiden, leggene (tibiae) er krummet slik at de kan foldes tett opp mot lårene.
Levevis
Chalcididene er parasitoider, for det meste snylter de på sommerfugler og tovinger, men det finnes også arter som går på vepser, biller og nettvinger. En del er hyperparasitoider, det vil si at de lever som parasitoider på insekter som selv er parasitoider. Disse parasittene utvikler seg vanligvis på fullvoksne larver eller pupper, i noen tilfeller legger hunnen egg på vertens egg, men den nyklekte larven ligger inaktiv inne i vertslarven til den har vokst seg stor. Noen av artene kan være viktige som naturlige fiender va skadeinsekter, men man har ikke lykkes i å bruke dem i biologisk kontroll.
Rhône-Alpes
Rhône–Alpes var en av Frankrikes 27 regioner. Den lå sørøst i landet. Regionen hadde sitt navn etter elva Rhône og fjellkjeden Alpene. Hovedstaden Lyon med omliggende forsteder er det nest største storbyområdet i Frankrike etter Paris. Med sine drøyt 6,2 millioner innbyggere i 2010 var Rhône–Alpes den nest mest folkerike regionen i Frankrike etter Île-de-France.
Geografi
Rhône-Alpes ligger øst i Frankrike. I nord grenser den til regionene Bourgogne og Franche-Comté, i vest mot regionen Auvergne, i sør har den grense mot Languedoc-Roussillon og Provence-Alpes-Côte d'Azur. Det østlige området av regionen inneholder den vestligste delen av Alpene og grenser mot Sveits og Italia. Den høyeste toppen er Mont Blanc, på den fransk-italienske grensen. Den sentralen delen av regionen består av Rhône- og Saône-elvenes dalføre. Disse to elvene flyter sammen i Lyon. I den vestlige delen av regionen starter fjellområdet Sentralmassivet. Regionen har eller grenser til store innsjøer som Genfersjøen og Annecysjøen. Elva Ardèche renner gjennom den sørvestlige delen av regionen, hvor den har skåret ut en dyp kløft. Rhône-Alpes er arealmessig den nest største regionen i Fastlands-Frankrike, og nummer tre i Frankrike om man tar med den oversjøiske regionen Fransk Guyana.
Som resten av Frankrike, er fransk det eneste offisielle språket i regionen. Fram til midten av det 20. århundre ble Frankoprovençalsk mye brukt i hele regionen, mens mange av innbyggerne i sør snakket varianter av oksitansk; begge er raskt på vei ut. Det er immigrantgrupper fra Armenia, Italia, Nord-Afrika, Polen og Portugal blant annet.
Rhône-Alpes består av departementene:
Økonomi
Økonomisk dominerer industri, landbruk med dyrking av vin, samt turisme knyttet til historiske byer og vintersportssteder.
Angel Has Fallen
Angel Has Fallen er en amerikansk actionfilm fra 2019, regissert av Ric Roman Waugh. Det var den tredje filmen i Has Fallen-filmserien, etter Olympus Has Fallen (fra 2013) og London Has Fallen (fra 2016)
Handlingen følger den amerikanske Secret Service-agent Mike Banning som blir anklaget for et attentatforsøk mot USAs president, Allan Trumbull. Hovedrollene spilles av blant andre Gerard Butler, Morgan Freeman, Nick Nolte og Danny Huston. Filmen hadde premiere i USA den 23. august 2019, av film-studioet Lions Gate Films.
Handlingsreferat
Secret Service-agent Mike Banning (spilt av Gerard Butler) gjennomgår opplæring ved et militært anlegg i Virginia, eid av hans tidligere Army Ranger-kommandør Wade Jennings (spilt av Danny Huston) nå administrerende direktør i det private militærselskapet Salient Global. Jennings anbefales til stillingen som Secret Service-direktør av president Allan Trumbull (spilt av Morgan Freeman) for å erstatte avtroppende direktør David Gentry (spilt av Lance Reddick)
Men når Allan Trumbull er på fisketur ved Queen's Lake i nærheten av Williamsburg, Virginia, angriper en sverm av væpnede droner. Dette overvelder agentene som var satt til å beskytte presidenten. Banning er den eneste agenten som overlever angrepet, og han redder presidenten. Banning blir lettere skadet. Men Trumbull blir hardt skadet og havner i koma. FBI-spesialagent Helen Thompson (spilt av Jada Pinkett Smith) blir presentert for forfalskede bevis som impliserer Banning i angrepet.
Dette fører til at Banning blir arrestert. På vei til et interneringsanlegg blir transporten han sitter i tatt i bakhold, men han stikker av etter å ha drept alle angriperne. Han oppdager også at dette angrepet ble gjennomført av flere leiesoldater fra Salient Global, som Banning tidligere hadde deltatt i en treningsøvelse sammen med. Når Banning innser at Jennings har forrådt ham, kontakter han sin kone Leah (spilt av Piper Perabo) fra en bensinstasjon i nærheten, og forteller henne at han er i live og bestemt på å avsløre de virkelige gjerningspersonene. Deretter stjeler han en lastebil, og reiser til farens avsidesliggende hytte i skogen.
Ved Det hvite hus avslører visepresident Martin Kirby (spilt av Tim Blake Nelson), nå innsatt som fungerende president, for media at Banning var ansvarlig for attentatforsøket med støtte fra den russiske regjeringen. Banning og hans far Clay (spilt av Nick Nolte) oppdager en gruppe leiesoldater som nærmer seg huset deres. Clay detonerer forskjellige eksplosiver i området, og dreper angriperne. Clay redder også Leah og Lynn fra et kidnappingsforsøk. Thompson finner likene til Jennings' agenter rundt Clays hytte, og trekker den konklusjonen at Banning egentlig var uskyldig. President Trumbull våkner endelig fra koma, og Kirby blir avslørt for å være Jennings hemmelige medkonspirator. Thompson og en annen agent, Ramirez, (spilt av Joseph Millson) møter deretter Jennings på en flyplass, men Jennings dreper dem begge.
Trumbull beordrer at Banning skal frikjennes for alle anklager. Banning fører presidenten i sikkerhet med hjelp fra Gentry og andre lojale agenter. Men Jennings har leiesoldater som ødelegger sykehusets intensivavdeling ved å øke tilførselen av oksygen og nitrogen til ustabile nivåer, noe som forårsaker en massiv eksplosjon som også legger resten av sykehuset i ruiner.
Repos
Et repos er et parti midt i en trapp eller rampe som ikke har stigning. Det kan for eksempel være en trappeavsats, eller et flatt parti midt i et rett trappeløp.
I Norge er det krav om at lange trapper og ramper har hvilerepos med jevne mellomrom slik at de som går i trappene skal kunne stoppe og hvile, og for å begrense fall-lengden og eventuelle personskader hvis en person faller.
Fylkesvei 6820
Fylkesvei 6820 (Fv6820) går mellom Kvamme og Ulvik i Frosta kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 62 (Nord-Trøndelag).
Gujranwala
Gujranwala (urdu ) er en pakistansk industriby som ligger i Gujranwala-distriktet i Punjab. Det er den syvende folkerikeste av storbyområdene i Pakistan, og er en av de raskeste voksende byene i landet. Gujranwala ligger 226 meter over havet. Den grenser mot Ghakhar Mandi, Alipur Chatha, Kamonke og flere mindre byer og landsbyer.
Gujranwala ble viktig under fremveksten av Sikh-riket på 1700-tallet. Den var fødestedet til grunnleggeren av riket, Ranjit Singh, og hovedstad for forgjengerne hans, faren Maha Singh og farfaren Tsjarat Singh. Sikh-lederen Hari Singh Nalwa reiste mye av den «nye» byen.
Området kom under britisk styre i 1848. I 1881 ble det bygd en jernbanelinje langs hovedveien Grand Trunk Road som bandt sammen Gujranwala med andre byer i Punjab og lettet handel.
Klima
Gujranwala har steppeklima (BSh etter Köppens klimaklassifisering). Om sommeren (juni til september) kan temperaturen komme opp mot 36 °C. De kaldeste månedene er som regel november til februar, da gjennomsnittet kan ligge på 7 °C. Månedene med høyest nedbør er som regel juli og august, når monsunen kommer til Punjab. I de andre månedene er gjennomsnittlig nedbør rundt 25 mm. De tørreste månedene er som regel november til april, med lite nedbør.
Jianghuaimandarin
Jianghuaimandarinen er den eneste dialektgruppen innen mandarin som har beholdt den særlige inngangstonen RUSHENG (入声 / 入聲; Rùshēng) fra middelalderkinesisk. Den har dessuten en del fellestrekk med to andre kinesiske språk som tales i tilgrensende områder mot sør, hui og wu.
Megalognatha
Megalognatha er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 93 arter.
Utseende
Middelsstore, avlange, glatte og blanke, gjerne rød- eller gulaktige bladbiller. Antennene er trådformede.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år. De voksne billene flyr godt og kan forflytte seg over betydelige avstander.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Arne Randers Heen
Arne Randers Heen (født 4. april 1905 på Hen i Isfjorden, død 7. februar 1991 på Åndalsnes i Romsdal ) var en norsk skredder, fjellklatrer og motstandsmann under andre verdenskrig. Han besteg 1 555 meter høye Romsdalshorn hele 233 ganger og fikk tilnavnet «Kongen av Romsdalshorn». Han var landets ledende fjellklatrer fra 1920-tallet til omkring 1960, men en outsider i forhold til miljøet i Norsk Tindeklub på Kolsås og Turtagrø.
Hans mor Sofie Heen kom fra Isfjorden i Romsdal. Faren var ingeniøren Gunnar Randers (1877–1963) som også var far til Gunnar Randers. Kristofer Randers var en slektning. Heen vokste opp i Isfjorden og bodde senere på Åndalsnes der han arbeidet som skredder. Moren Sofie arbeidet en tid som stuepike i Ålesund og ble der kjent med ingeniøren Gunnar Randers som arbeidet gjennoppbygging av byen etter brannen i 1904. Sofie Heen var også skredder og sydde blant annet til nordlandshandlere. Arne Randers Heen gikk på gymnas (latinartium) i Volda.
Han var gift med Bodil Roland (1917–2007), også hun en ivrig tindebestiger. Isfjorden blir kalt «konfeksjonens vugge» i Norge og Heen lærte seg tidlig skredderfaget. Senere deltok han i den årlige Nordlandshandelen til Lofoten, der skreddere fra Romsdal solgte sko og klær til fiskere.
Andre verdenskrig
Heen og andre nordlandsfarere var i Lofoten under invasjonen 9. april. Da han kom hjem var huset nedbrent etter bombingen og av isøksen forært av Carl Hall var bare metallet uskadet. Under krigen var Heen aktiv i heimefronten. På eget initiativ laget han kart over tyske militære anlegg i Romsdalen og da han fikk kontakt med motstandsbevegelsen ble det overlevert til rette vedkommende. Heen fikk usynlig blekk slik at han kunne sende beskjeder kamuflert i annen korrespondanse. Han tok også bilder av de tyske anleggene. Blant annet fotograferte han fra toppen av Romsdalshorn og i London ble de imponert over det de antok var flyfoto. Heen hjalp rømte russiske fanger å holde seg i skjul og senere komme seg over fjellet til Valldal der de ble skjult av lokalbefolkningen til krigen var over. Heen hjalp også Sven Sømme, som var på flukt, over fjellet til Eikesdalen og der Sømme tok seg videre til Sverige. Våren 1944 var Heen arrestert i fire uker fordi han hadde hatt kontakt med en rømt polsk fange. Han fikk opplæring i våpenbruk og sabotasje, og lagret en del utstyr. Heen bisto også Joachim Rønneberg og de andre som lå i dekning i Tafjordfjella med mat og andre forsyninger.
Etter frigjøringen 8. mai var han sjef for hjemmestyrkene på Åndalsnes og omegn. Heen ville bidra til forbrødring 3. juni og inviterte personer fra alle nasjoner som var representert på Åndalsnes den dagen (Frankrike, Polen, Tsjekkoslovakia, Belgia, Nederland, Italia, Sovjetunionen, Østerrike og Tyskland) til fjelltur. De tyske soldatene gikk i uniform og en av dem noterte i boken på toppen av Romsdalshorn: «Mögen sich Nationen Europas in Zukunft genau so friedlich zusammenfinden wie wir bei dieser Bergtour.» (Måtte alle de europeiske nasjonene i fremtiden leve i fred akkurat som vi på denne fjellturen.)
Harry Wood
På Åndalsnes arbeidet kartingeniøren Harry Wood fra Estland for Organisation Todts hovedkontor. Wood stjal detaljerte kart og 130 foto over tyske befestninger mellom Stad og Trondheim, og Heen formidlet dette til XU. XU tvilte på om kartene var ekte og om Wood kunne være dobbeltagent. John M. Turner tvilte på om materialet fra Wood var ekte og om han var til å stole på. Wood var redd for hva som ville skje med ham når krigen var over og ville komme seg til Sverige eller et alliert land og bestemte seg i 1944 for å skifte side. Etterretningsmateriellet byttet Wood mot hjelp til å flykte til Sverige. Med hjelp fra Heen og kurerer kom han seg over til Sverige. Mistanken mot Wood hadde ikke gitt seg og britiske etterretning vurderte å likvidere ham i Stockholm for sikkerhets skyld. Dersom Wood virkelig var dobbeltagent ville Heen og andre motstandsfolk i området være i livsfare. Heen ble advart, men trodde ikke noe på advarslene. Wood hadde gitt sin private dagbok til Heen før han flyktet til Sverige og dagboken viste at Wood hadde arbeidet for tyskerne mens Sovjetunionen okkuperte landet på begynnelsen av krigen. Materiellet fra Wood beskrives som et kupp og en sensasjon for etterretningen. Fra Wood fikk XU blant annet detaljert kart over flyplassen på Gossa med omliggende befestninger.
Tindebestiger
Heen begynte å klatre på slutten av 1920-årene. Han ble spesielt kjent for sine vinterbestigninger av blant annet Romsdalshorn (1930), Juratind, Kongen og Store Vengetind (1931), Bispen (1932), Kvanndalstind (sammen med Torbjørn Krohn, 1933) og Lille Vengetind (1933). Påsken 1956 gikk han sammen med Alf Bækkelund og Bjarne Ugelvik til topps på Store Styggedalstind. Trolig hadde han i sin tid flere førstebestigninger vinterstid enn noen annen i Norge.
Han klatret i 1931 som den første opp til Trolltindene fra selve Romsdalen («Fivaruta» sammen med fetteren Eirik Heen, Fivaruta går til høyre for selve Trollveggen sett fra dalbunnen). Sammen med Ralph Høibakk klatret han som den første opp «Trollryggen» i 1958 (ved Trollveggen). Trollryggen er den lengste (78 taulengder og over 3000 meter klatring), bratteste og vanskeligste av de tre store pilarene i Romsdalen, og er trolig en av de lengste klatrerutene i Europa. I 1958 var det også den klart vanskeligste klatringen som var gjennomført i Romsdalen. Klatringen ble utført med enkelt klatreutstyr og en overnatting. Han hadde 233 bestigninger av Romsdalshorn i perioden 1928–1985, siste gang da han var 80 år gammel. På grunn av dette fikk han tilnavnet «Kongen av Romsdalshornet». Mange av turene til toppen av «Hornet» var som fører for turister. På toppen av Romsdalshorn bygde han en steinhytte. Han gikk i 1964 den første ruten fra Romsdalen til Breitinden.
Arne Randers Heen var også på Svalbard, Grønland, i Alpene, og i Himalaya, der han rekognoserte Tirich Mir (med Arne Næss i 1949). Heen tålte ikke de store høydene særlig godt. Han var opptatt som medlem i Norsk Tindeklub. Heen var med på flere førstebestigninger. Andrebestiger av Reka i Vesterålen (1930).
I 1939 ble Heen tildelt Medaljen for edel dåd for å ha reddet en fjellklatrer som satt fast i fjellet Dronninga.
Han ble aldri skadet på sine mange turer.
Arne Randers Heen sine samlingar
I 2007 besluttet styret for Norsk Tindemuseum å selge museumsbygget. Salget ble godkjent av Stiftelsetilsynet og huset ble omgjort til barnehage. Samlingens skjebne var uviss noen år. Den 13. mai 2016 åpnet Norsk Tindemuseum en helt ny og moderne utstilling i Norsk Tindesenter i sentrum av Åndalsnes.
Skribent
Heen var skribent og bidrog blant annet med
Tsjeljabinsk oblast
Tsjeljabinsk oblast (russisk Челябинская область) er en russisk oblast som ligger ved den sørlige delen av Uralfjellene. Hovedstaden er Tsjeljabinsk. Andre store byer er Magnitogorsk, Zlatoust, Miass, Kopejsk og Oziorsk.
Oblasten ligger i den føderale kretsen Ural og grenser i sørøst mot Kasakhstan, i vest mot republikken Basjkortostan, i nord mot Sverdlovsk oblast og Kurgan oblast i øst. Klimaet er typisk kontinentalt, med kalde vinte og varme somre.
Historie
Regionen ble bosatt av basjkirer. De levde i århundrer under mongolsk herredømme. Vel tilhørte området siden 1500-tallet nominelt Tsar-Russland, men noen slaviske (russiske) nybyggere kom ikke i fang for alvor før tidlig på 1700-tallet. Fra 1744 til 1919 var dette del av guvernementet Orenburg. Den 27. august 1919 ble så guvernementet Tsjeljabinsk dannet. 3. november 1923 forsvant dette igjen fra kartet. Tsjeljabinsk ble da del av det nydannede og meget store Ural oblast. Den 17. januar 1934 ble oblasten oppdelt. Av en av delene oppstod da oblasten Tsjeljabinsk. Siden utskillelsen av Kurgan oblast den 6. februar 1943 har oblastens grenser vært uforandrede (pr 2018).
Demografi
3 476 217 (Folketellingen i 2010), 3 603 339 (Folketellingen i 2002), 3 623 732 (Folketellingen i 1989).
Oblasten er høyt urbanisert.
Ifølge Folketellingen i 2010 var oblastens etniske blanding slik: 99 144 innbyggere er ikke tatt med i målingen.
I 2012 var det 49,885 fødsler(14,3 per 1000 innbygger) og 49,367 døde(14,2 per 1000) i oblasten.
Schade
Schade kan vise til:
Slaget ved Plymouth
Slaget ved Plymouth kan referere til:
3. serierunde i Toppserien 2019
5 kamper i '''3. serierunde i Toppserien 2019''' ble spilt lørdag 13. april. Den siste kampen mellom og  på Ørn Arena ble spilt søndag 14. april
John Henry Newman
John Henry Newman  (født 21. februar 1801 i London i England, død 11. august 1890 i Egbaston ved Birmingham) var en ledende engelsk kalvinistisk, senere anglikansk, teolog, som konverterte til katolisismen 8. oktober 1845. Han ble etter nye studier i Roma ordinert til katolsk prest to år senere. Han ble kreert til kardinal i mai 1879 av pave Leo XIII. Han ble saligkåret av pave Benedikt XVI 19. september 2010.
Newmaninstitutet med hovedsete i Uppsala i Sverige (grunnlagt i 2001) er oppkalt etter Newman.
Oppvekst og utdannelse
John Henry Newman ble født 21. februar 1801 i Old Broad Street, nr 80 i City of London til foreldrene John Newman og Jemima Fordrinier som hadde giftet seg i 1800. Faren John Newman var bankmann som jobbet i Ramsbottom, Newman, and Co. Moren kom fra en kjent hugenottisk familie som drev med kobberstikk og papirframvirkning. Paret fikk senere ytterligere 5 barn. Familien tilhørte Den engelske kirke, men gjennom sin mor fikk John Henry Newman en moderat kalvinistisk påvirkning. . Han ble fra tidlig alder godt kjent med Bibelens innhold.
Familien opplevde en voksende velstand, og flyttet i 1802 til Bloomsbury, og 7 år gammel begynte John Henry Newman på Great Ealing School, som på den tiden ble regnet som en av de aller beste privatskolene i England. Under tiden der viste han blant annet stor interesse for romanene til Walter Scott som ble utgitt på den tiden. Da han var 15 år gjennomgikk han en religiøs vekkelse, som han senere skrev om i sin kjente religiøse selvbiogragi Apologia Pro Vita Sua (1964). Han startet å lese bøker i en engelsk kalvinistisk tradisjon og ble en evangelisk kalvinist av den typen som holdt paven i Roma for å være anti-krist. Han var en ener på skolen, med den økonomiske kollapsen etter Napoleonskrigene førte til at faren gikk konkurs i mars 1816, og farens mislykkede forsøk på å drive et bryggeri i Alton i Hampshire, gjorde at den 15 år gamle Newman ble boende på skolen gjennom sommerferien. Denne perioden, fram til den neste terminen sluttet 21. desember 1816, har han siden regnet som vendepunktet i hans liv.
Han fortsatte fra juni 1817 med studier ved Trinity College i Oxford. I april 1818 vant han et stipend som kunne innehas i ni år, og dette gjorde ham i stand til å kunne fullføre studiene. I 1819 ble han skrevet inn ved Lincoln’s Inn og tok eksamen som Bachelor of Arts i 1821. 12. april 1822 ble han valgt som fellow ved Oriel College, Oxford, på den tiden ett av de mest prestisjetunge colleget ved Oxford. Selv om han beholdt troen fra vekkelsen han hadde gjennomgått som 15 åring ble han etterhvert skeptisk til mange sider ved den evangeliske bevegelsen han hadde tilhørt. Med ordene til professor i kristendomshistorie Eamon Duffy: «He came to see Evangelicalism, with its emphasis on religious feeling and on the Reformation doctrine of justification by faith alone, as a Trojan horse for an undogmatic religious individualism that ignored the Church’s role in the transmission of revealed truth, and that must lead inexorably to subjectivism and skepticism.»
Anglikansk prest
Newmans teologiske tenkning var særlig opptatt av læren om den apostoliske suksesjonen og sakramentenes objektivitet. 13. juni 1824 ble Newman ordinert til anglikansk diakon (deacon) og ti dager senere holdt han sin første preken i den lille kirne Holy Trinity i Over Worton i Oxfordshire hvor han var på besøk hos sine tidligere lærer, presten Walter Mayers. Ett år senere 29. mai 1825 ble han ordinert til anglikansk prest. Han arbeidet i to ved St Clement's Church, Oxford, samtidig som at han også ga akademisk undervisning ved Oxford.
I 1825 ble han samtidig viserektor ved St Alban Hall i tilknytning til Merton College i Oxford, men innehadde bare denne stillingen i ett år.
I 1826 ble han igjen tutor ved Oriel, samme år som Richard Hurrell Froude ble valgt til fellow der. I 1927 var han taler i Whitehall.
Mens han var lokal sekretær for Church Mission Society sendte han rundt et anonymt brev om hvordan avvikere fra læren til Den engelske kirke kunne bli stengt ute fra misjonsselskapet. Dette gjorde at han ble avskjediget i 1830 og samme år forlot han selv bibelselskapet han var medlem av. Dette markerte slutten på Newmans lavkirkelige engasjement og han beveget seg heretter i klar høykirkelig retning.
Konvertering til Den katolske kirke
To år senere ble John Henry Newman tatt opp i den katolske kirke under en seremoni 9. oktober 1845 i Littlemore ledet av Dominic Barberi. Samme år utga han det betydningsfulle verket An Essay on the Development of Christian Doctrine, som ser den romersk-katolske tradisjon som en nødvendig konsekvens av nytestamentlige ideer. Også Retractation of Anti-Catholic Statements utkom dette året.
I oktober 1846 dro John Henry Newman til Roman hvor han ble ordinert til prest av kardinal Giacomo Filippo Fransoni og fikk tittelen Divinitatis Doctor (doktor i guddommelighet) av pave Pius IX. Da han returnerte til England i 1947 bosatte han seg i Edgbaston, Birmingham hvor han bortsatt fra fire år som rektor i Irland ble boende sine siste førti år.
Saligkåring
22. januar 1991 ble han erklært Venerabilis («ærverdig») i en saligkåringsprosess av pave Johannes Paul II. 24. april 2009 ble det kjent at en kommisjon med teologiske eksperter hadde godkjent at den uforklarlige helbredelsen av den amerikanske diakonen Jack Sullivan kom som et resultat av bønner om et mirakel rettet til Newman. Sullivan led av en svært alvorlig deformasjon av ryggsøylen og ba om kardinal Newmans forbønn. Han ble helbredet for sin lidelse den 15. august 2001. En medisinske kommisjonen kom til at helbredelsen ikke hadde en naturlig forklaring og den er ansett for å være plutselig, fullstendig og varig.
I forbindelse med at det ble varslet at Newman kunne bli saligkåret av paven, foreslo den tidligere britiske statsministeren Gordon Brown at saligkåringen skulle foretas i Storbritannia, hvor både Wembley stadion og Birmingham hvor Newman virket og døde, kunne være aktuelle steder. Newman ble saligkåret av pave Benedikt XVI søndag 19. september 2010 i Cofton Park i Rednal i Worcestershire innen hans tidligere bispedømme og hvor han ligger begravet. Saligkåringen markerte avslutningen på pavens besøk i Storbritannia. Newmans minnedag er 9. oktober, som er dagen for hans konversjon til Den katolske kirke. Det at paven selv presiderte under saligkåringen er svært uvanlig, og blir tolket som et uttrykk for hvor mye paven setter pris på Newman.
For at Newman kan helligkåres kreves det at ytterligere et mirakel på hans forbønn blir anerkjent. En helligkåring vil gjøre Newman til den første engelskmann som har levd siden 1600-tallet som blir helligkåret.
Forfatter
Under en reise i Italia i 1833 skrev han flere dikt som senere ble publisert. Et av diktene, «the Pillar of Cloud» ble tonesatt og er kjent som salmen «Lead kindly light». Salmen ble oversatt til nynorsk av Peter Hognestad i 1914 med navnet «Lei, milde ljos» som er med i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013''.
Skrifter
Anglikansk periode
Romersk-katolsk periode
Faaborg kommune
Faaborg kommune er en tidligere kommune i Fyns amt i Danmark som eksisterte fra 1970 til 2006. Fra og med 1. januar 2007 er den innlemmet i den nye Faaborg-Midtfyn kommune, som ledd i kommune- og regionreformen 2005–07.
Her ligger den gamle kjøpstaden Faaborg som er den nye kommunens største by, men ikke lengre kommunalt administrasjonssenter. Det ligger nå i byen Ringe.
Carole Bishop
Carole Bishop (født 2. desember 1949) er en canadisk volleyballspiller.
Hun representerte Canada under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor hun ble nummer 8.
Nasjonalsosialistenes bokbrenning
Bakgrunn
I 1933 begynte propagandaminister Joseph Goebbels arbeidet med å ensrette kulturvirksomheten slik at den ble i samsvar med nasjonalsosialistiske mål. De nye myndighetene begynte utrenskingen av jødiske kulturorganisasjoner og andre som ble ansett som suspekte. De tyske studentene stod i første linje i denne nasjonalsosialistiske bevegelsen. Ultranasjonalismen og antisemittismen stod sterkt i middelklassen og særlig var motstanden mot Weimar-republikken (1919–1933) stor blant studentene.
Målet for aksjonen
Richard Euringer, direktøren for biblioteket i Essen, har identifisert 18 000 verk av 2 500 forfattere som ble offentlig brent under kampanjen.
Under seremoniene ble det grunngitt hvorfor enkeltforfatteres bøker ble brent. Joseph Goebbels holdt talen på Opernplatz i Berlin og ga følgende begrunnelse for utvalget av forfattere:
1965
1965 (MCMLXV) i den gregorianske kalenderen var et år uten skuddag som begynte på en fredag.
Musikk
Karriere start
Opptredener
Populære låter i Norge
Debutalbum
Eryxo
Familie
Eryxo var den eneste datter og det yngste barnet til prinsesse Kritola og hennes far som var en adelsmann fra Kyrene av ukjent navn. Hennes far ble myrdet i 550 f.Kr. av Learkos som var en rival av kong Arkesilaos II av Kyrene. Plutark har fortalt at hennes eldste bror var kalt Polyarkos og at hun også hadde andre brødre, men deres navn er ikke nevnt. Hennes bestefar på morssiden var den andre greske konge av Kyrene, Arkesilaos I, men hennes bestemors navn er ukjent. Via sin mor nedstammet hun far den aller første konge og grunnlegger av Kyrene, Battos den første.
1965
Musikk
Andre album
Eryxo
Familie
Før 560 f.Kr. giftet hun seg med sin fetter på morssiden, prins Arkesilaos II, sønn av kong Battos II som var hennes onkel. Eryxo og Arkesilaos fikk en sønn som etter tradisjonen ble hetende Battos III. Plutark beskrev henne som en «edel, sømmelig og vennlig kvinne».
Etterfølgelse
I 560 f.Kr. døde Battos II og hennes ektemann Arkesilaos II ble den nye konge. Hans rådgiver var Learkos, hennes fars morder, og i hemmelighet konspirerte Learkos på å velte Arkesilaos og selv bli konge av Kyrene. Da Arkesilaos oppdaget konspirasjonen, forviste han fra Kyrene Learkos og hans medsammensvorne.
Learkos ble konge ved å hevde at han beskyttet Battos III som da var en ung mann. Han framstilte seg selv som Eryxos ydmyke tjener. Han aktet å gifte seg med Eryxos for således å bli verge av Battos III og samtidig forsterke sitt grep om tronen.
Eryxo rådførte seg med sine brødre. Hun sendte sin terne av sted for å si at hun ønsket å snakke med Learkos om kongeriket og om ekteskap. Han kom til hennes hus og bli vist til hennes private rom. Der hadde Eryxos bror Polyarkos og to andre menn skjult seg med sverdene klare. Straks Learkos kom inn hogde de ham ned og drepte ham. De kastet liket over murene, og Polyarkos viste fram unge Battos III for folket i Kyrene og utropte ham som den nye kongen. Han kom til å styre i rundt tyve år.
Battos' styre
Da Battos ble utropt som konge var det soldater som tjenestegjorde for den egyptiske farao Amasis II. Farao hevdet da at han var en alliert av den avdøde Learkos og aktet å «hevne» ham ved å invadere Kyrenaika. Samtidig døde hans mor, og Amasis II måtte isteden forberede hennes begravelse. Polyarkos erklærte at han ville reise til Egypt for å vise sin respekt, noe som antagelig var et påskudd for diplomati. Eryxo og Kritola ville ikke la ham reise alene, og de dro sammen for å redde Kyrenaika.
Da de ankom det egyptiske hoffet ga de kondolanser til farao. Amasis II ble tvunget til å hylle ærbarheten til de tre, han æret Polyarkos' mor og søster med gaver, og sendte dem kongelig følge tilbake. Deretter trakk han tilbake sine soldater og avlyste invasjonen av Kyrenaika. Etter dette nevnes ikke Eryxo i historien.
Statistikk om Liverpool FC
Denne artikkelen omhandler statistikk for den engelske fotballklubben Liverpool FC. All Informasjon her er kontrollert på spillerprofilene på http://www.lfchistory.net/
Managere
Oppdatert: 18.05.2022 2022
Medaljer
* = ScreenSport Super Cup ble arrangert bare én gang, men grunnet Fotball-VM 1986 ble ikke finalen spilt før høsten 1986 og turneringen strakk seg dermed over to sesonger.
Individuelle utmerkelser
{|
Kamper
{|
Flest ligakamper
Oppdatert: 11. januar 2013 * Jamie Carragher og Steven Gerrard spiller fortsatt for Liverpool.
{|
Flest Premier League-kamper
Oppdatert 12. januar 2013 * Jamie Carragher, Steven Gerrard & Pepe Reina spiller fortsatt for Liverpool.
Flest kamper i FA-cupen
Oppdatert: 12. januar 2013
{|
Flest kamper i europacupene
Oppdatert: 12. januar 2013 * Jamie Carragher, Steven Gerrard og José Reina spiller fortsatt for Liverpool.
Liverpoolspillere i VM
{|
England - 1966
Callaghan og Byrne mottok sine medaljer først i 2009
{|
Mexico - 1986
{|
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2018 – 500 meter menn
500 meter menn var en av øvelsene i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2018, og ble avholdt 19. februar 2018 i Gangneung Oval i Gangneung.
Statistikk om Liverpool FC
Frankrike - 1998
{|
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2018 – 500 meter menn
Nordmannen Håvard Holmefjord Lorentzen vant gull med tiden 34,41, som er ny olympisk rekord og tangering av sin egen norske rekord. Det var Norges første gull på distansen i Vinter-OL siden 1948 og Norges første gull i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL siden 1998, hvor Ådne Søndrål vant sitt OL-gull på 1,500 meter.
Rekorder
Før konkurransen var gjeldende verdens- og olympisk rekorder som følger:
Statistikk om Liverpool FC
Tyskland - 2006
{|width="20"|
Mål
{|
Flest mål i alle turneringer
Oppdatert: 8. januar 2011. * Steven Gerrard spiller fortsatt for Liverpool.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2018 – 500 meter menn
Rekorder
Følgende rekorder ble satt under denne konkurransen:
OR = Olympisk rekord, BR = Banerekord
Statistikk om Liverpool FC
Flest ligamål
Oppdatert: 8. januar 2011. * Steven Gerrard spiller fortsatt for Liverpool.
{|
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2018 – 500 meter menn
Resultater
Løpet startet klokken 20:53.
OR = Olympisk rekord, BR = Banerekord
Statistikk om Liverpool FC
Flest mål i Premier League
Oppdatert: 8. januar 2011. * Steven Gerrard spiller fortsatt for Liverpool.
Flest mål i FA-cupen
Oppdatert: 8. januar 2011. * Steven Gerrard spiller fortsatt for Liverpool.
{|
Flest mål i Ligacupen
Oppdatert: 8. januar 2011. * Steven Gerrard spiller fortsatt for Liverpool.
Flest mål i europacupene
Oppdatert: 8. januar 2011 * Steven Gerrard spiller fortsatt for Liverpool.
Flest mål i en kamp
Oppdatert: 8. januar 2011
Straffespark
{|
Straffespark - Mål
'''Oppdatert: 8. januar 2011. * Steven Gerrard spiller fortsatt for Liverpool.
Største seier
{|
Største tap
{|
Flest røde kort
Lucas Leiva spiller fortsatt for Liverpool.
Geografi
{|
Land Liverpool har spilt obligatoriske kamper i
Oppdatert: 30. mars 2009.
Overganger
{|
Draktnummere
{|
Spillere som har blitt byttet ut flest ganger
Oppdatert: 5. april 2009. * Steven Gerrard og Dirk Kuyt spiller fortsatt for Liverpool.
Toppscorer
{|
Toppscorer alle turneringer. Sesong for sesong
PS!!! Det ble spilt fotball både under 1. og 2. verdenskrig, selv om det ikke var noen liga under krigene. Derfor er det også statistikk for krigsårene.
Toppscorer liga. Sesong for sesong
I sesongen 1892/1893 spilte Liverpool i Lancashire League. Dette ble ikke regnet som en offisiell liga. Derfor starter statistikken i 1893/1894.
Rockefeller University
The Rockefeller University er et privat universitet, som grunnleggende fokuserer på forskning i biomedisinske områder. Universitetet ligger på Upper East Side av Manhattan i New York. Det er også kjent for å produsere mange Nobelprisvinnere.
Hvithodesaki
Kjønnene er mer ulike hos Hvithodesakien enn hos noen annen vestape. Hannen har svart pels med hvitt eller gyllent ansikt og svart nese. Hunnen er gråbrunn med lyse hårspisser og mørkt ansikt. Den er planteeter, men tennene likner et rovdyrs, med skarpe fortenner som griper frukter og lange hjørnetenner som knekker frø og nøtter. En typisk gruppe består av hunn, hann og 1-3 unger.
Mori Ōgai
Mori Ōgai (森鴎外) var en japansk oversetter, forfatter og poet. Han var en av de største bidragsyterne innen moderne japansk litteratur.
Lukáš Haraslín
Lukáš Haraslín (født 26. mai 1996) er en slovakisk fotballspiller som spiller for Sparta Praha.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Comfort Hotels
Comfort Hotels er et merkevarenavn under Choice Hotels International. Nordiske Nordic Choice Hotels benytter seg av denne merkevaren som del av en franchise-avtale med Choice Hotels. Selskapet har en årlig omsetning på mer enn 6,2 milliarder og over 9200 ansatte. Comfort Hotels har 32 hoteller i Norden.
Vita sexualis
Vita sexualis (ヰタ・セクスアリス) er en erotisk roman skrevet av Mori Ōgai. Hovedpersonen i romanen skal være en representasjon av Mori selv.
Usupov Jamshed Zuhuriddinovich
Usupov Jamshed Zuhuriddinovich (født 19. juli 1970 i Isfara) er en Tadsjikistansk matematiker.
Han fullførte sin utdanning ved Tajik State University (i dag Tajik State National University) i 1992, ved mekanisk-matematisk fakultet. Han fortsatte med sin doktorgrad innen «funksjonsteori og matematisk analyse», og fikk doktorgrad i 2000.
I 1994 tok han sin første jobb, ved Tadsjikistans børs. Etter to år ved FNs prosjektorganisasjon UNOPS fikk han sin første jobb ved Tadsjikistans nasjonalbank, først som leder av verdipapirdivisjonen, senere som leder for pengepolitikk- og statistikkavdelingen.
26. januar 2008 ble han utnevnt til visesentralbanksjef, sammen med Malohat Kholikzoda.
Liste over hunderaser gruppevis (FCI)
Liste over hunderaser som inngår i underarten Canis lupus familiaris, herunder også rasevarieteter, noen grunnleggende blandingsraser og pariahhunder. Alle raser blir nødvendigvis ikke listet opp her, men de som inngår hos Fédération Cynologique Internationale (FCI) og Norsk Kennel Klub (NKK) har blitt inkludert pr. 1. mars 2005. I tillegg listes opp en rekke raser som ikke anerkjennes av FCI, men som kan være anerkjent av nasjonale kennelklubber andre steder i verden.
Arkeologiåret 1804
Arkeologiåret 1804 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1804.
Liste over hunderaser gruppevis (FCI)
Raser som er merket med rød skrift er ikke opprettet ennå. Klikk på navnet for å opprette artikkel om den aktuelle rasen, men orienter deg litt før du begynner. Hunderaser med blå skrift er opprettet.
Bruks-, hyrde- og gjeterhunder (FCI gruppe 1)
Informasjon om bruks-, hyrde- og gjeterhunder
Fårehunder (seksjon 1)
Pinscher-, schnauzer-, molosser og sennenhunder (FCI gruppe 2)
Informasjon om pinscher-, schnauzer-, molosser og sennenhunder
Terriere (FCI gruppe 3)
Informasjon om terriere
Dachshunder (FCI gruppe 4)
Informasjon om dachshunder
Spisshunder (FCI gruppe 5)
Informasjon om spisshunder
Spisshunder som ikke anerkjennes
Disse hundene kan ha oppnådd lokal anerkjennelse i hjemlandet, men mangler internasjonal anerkjennelse.
Pariahhunder og dingo
Informasjon om pariahunder og dingo som ikke er listet andre steder på denne siden. Disse hundene, som er svært gamle av opprinnelse og nære slektninger av spisshundene, anerkjennes av og til som ordinære hunderaser av nasjonale kennelklubber som kan være tilsluttet FCI.
Drivende hunder og sporhunder (FCI gruppe 6)
Informasjon om drivende hunder og sporhunder
Stående fuglehunder (FCI gruppe 7)
Informasjon om stående fuglehunder
Apporterende hunder (FCI gruppe 8)
Informasjon om apporterende hunder
Selskapshunder (FCI gruppe 9)
Informasjon om selskapshunder
Mynder (FCI gruppe 10)
Informasjon om mynder
Eksterne lenker
Plemena psů Breed group (dog) lt:Sąrašas:Šunų veislės pt:Anexo:Lista de raças de cães Listă de rase de câini pe grupe
Øvre Mollisjok kraftverk
Øvre Mollisjok kraftverk er et vannkraftverk langt inne på Finnmarksvidda i Karasjok kommune i Troms og Finnmark.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 6 meter i elven Jiesjohka.
Installert effekt er 12 kW. Årsproduksjon er 0,1 GWh.
Kraftverket er bygget for å forsyne Mollisjok Fjellstue.
Aldo Andretti
Aldo Andretti (født 28. februar 1940 i Montona d'Istria i Italia, død 30. desember 2020 i Indianapolis i Indiana) var en italiensk-født amerikansk racerkjører.
Han var tvillingbror til Mario Andretti og far til Adam og John Andretti. Han kjørte for USAC og IMCA.
I 1969 fikk Andretti alvorlige ansiktsskader etter å kollidert under et billøp i Des Moines, og undergikk så rekonstruktiv kirurgi.
Andretti døde av covid-19 den 30. desember 2020 i Indianapolis i USA, 80 år gammel.
Barbara Dalton
Barbara Dalton (født 6. mai 1949) er en canadisk volleyballspiller.
Hun representerte Canada under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor hun ble nummer 8.
Octomicrus
Octomicrus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.
Utseende
Disse artene er forholdsvis lange og smale og minner overflatisk mer om mer typiske kortvinger enn om den utseendemessige avvikende underfamilien køllebiller som de tilhører. De er små, lyst brunlige biller.
Levevis
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Europa, Afrika og Asia.
Prolog i Tour de France 2012
Prologen i Tour de France 2012 – som var en tempodistanse med høy fart – ble avholdt lørdag 30. juni 2012 i Liège, (Belgia) og strakte seg over 6,4 km. Den ble vunnet av sveitseren Fabian Cancellara (RNT), med en margin på 7 sekunder ned til andre og tredjeplassen. Fabian Cancellara har tidligere vist seg å være en spesialist på å kjempe mot klokken, da han for åtte år siden, i 2004, vant prologen i Liège på en ganske så identisk løype med lignende løypeprofil.
Beste nordmann ble Edvald Boasson Hagen fra Team Sky (SKY) som kom på femteplass i årets prolog. Boasson Hagen hadde uttalt før løpet at han håpet å bli blant de ti beste. Naturlig nok var Boasson Hagen selv svært fornøyd med sin innsats, etter at han håvet i land femteplassen.
Prolog vinneren Fabian Cancellara var forhåndsfavoritt sammen med Tony Martin, David Zabriskie, Bradley Wiggins, Cadel Evans og svensken Gustav Larsson.
Løypa
Løypa er nesten identisk med den fra prologen i 2004, som også ble vunnet av sveitseren Fabian Cancellara. Starten ligger ved Avenue Rogier ved siden av Avroy parken. Ruten går nordover via Boulevard d'Avroy, og fortsetter langs elven Maas, før den gjør en sving rundt Place Saint-Lambert. Innspurten foregår på Boulevard d'Avroy i retning rue Sainte-Marie.
Manglende rytter
Intet frafall.
Eksterne lenker
2012 Tour de France, Prologue to Stage 10 Тур де Франс 2012 - пролог до етапа 10 ツール・ド・フランス2012 プロローグ-第10ステージ結果 Prologi ja etapit 1–10 Ranskan ympäriajossa 2012
Svante Arrhenius
Svante August Arrhenius (født 19. februar 1859 på slottet Wijk nær Uppsala, død 2. oktober 1927 i Stockholm) var en svensk kjemiker og fysiker.
Bakgrunn
Svante Arrhenius var sønn av Svante Gustaf Arrhenius og Carolina Christina Thunberg, og brorsønn til Johan Arrhenius.
Hans forfedre var jordbrukere og hans far hadde studert til landmåler og tatt eksamen i 1834. Han var fra 1847 ansatt av Uppsala universitet som forvalter av universitetets eiendommer i vestre Uppland. Etter å ha giftet seg i 1855 tok han en andre tjeneste som forvaltere av Viks gods (også den gang kalt Wikjs slott), der Svante Arrhenius ble født som familiens andre barn. Familien flyttet til Uppsala i 1860, der faren ble akademifogde.
Svante Arrhenius gikk på Katedralskolan, viste i unge år en egnethet for matematikk og interesserte seg også for fysikk. I 1876 tok han studentexamen i Uppsala med gode karakterer, skjønt ikke som den beste i sin klasse.
Høyere studier
Arrhenius studerte ved universitetet i Uppsala fra 1876 til 1881, og fra 1881 til 1884 i Stockholm. I 1884 ble han lisensiat, samme år tok han doktorgraden og ble privatdosent i fysisk kjemi ved Uppsala universitet.
Forskning
Hans doktoravhandling omhandlet undersøkelser av elektrolyttenes galvaniske ledningsevne; den vant ikke noen anerkjennelse ved Uppsala Universitet umiddelbart ved dens presentasjon, men det viste seg snart at de undersøkelser som den omhandlet, skulle bli av meget stor betydning for den fysiske kjemi.
I 1880-årene gransket han hva som skjedde når man ledet elektrisk strøm gjennom vannløsninger av forskjellige stoffer. Han fant ut at når en syre eller en base ble løst i vann, ble løsningen en god leder for elektrisk strøm. Den måtte derfor inneholde ioner. Arrhenius definerte syrer og baser slik:
Han ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 1903.
Drivhuseffekten
I 1896 tallfestet Arrhenius som den første drivhuseffektens betydning for oppvarming av jordoverflaten og atmosfæren (karbondioksidens og andre gassers evne til å stenge inne varmestråling). Han oppdaget med sine beregninger også en viktig positiv feedback fra økende konsentrasjon av vanndamp i atmosfæren. Slik forklarte han endringen mellom istider og varme perioder beroende på endringer i atmosfærens karbondioksidgehalt, samtidig brukte han funnet til å vurdere spørsmålet om fremtidig klimaendring som følge av menneskeskapte utslipp.
Arrhenius anslo at 50 % økning i atmosfærens CO2-innhold ville gi en temperaturøkning på 3,4°C, en økning ville samtidig utjevne temperaturforskjellene på jorden (mellom natt og dag, mellom sommer og vinter, mellom tropene og tempererte områder). Drivhuseffekten ble tidligere beskrevet av Joseph Fourier. Fourier brukte metaforen «glassbolle» der solstrålene slipper inn mens den infrarøde strålingen fra bakken stenges inne. Grunnlaget for Arrhenius arbeid var Samuel Langleys forskning på varmestråling.
Bakgrunnen for Arrhenius' forskning på drivhuseffekten var debatten blant svenske fysikere om årsaken til istiden.