cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Heidi Strand Harboe
Harboe jobber som lærer. Hun har skrevet en rekke salmer, dikt og fortellinger og flere barnemusikaler. Blant annet skrev hun en musikal til Sandnes' byjubileum og en jubileumssang til tiårsjubileumet for en park i hennes egen hjemby, Bryne.
I 2012 fikk hun Time kommunes kulturpris. Samme år gav hun også ut diktsamlingen Fotnoter i sanden.
Eduard Dallmann
Eduard Dallmann (født 11. mars 1830 i Blumenthal nær Bremen, død 23. desember 1896 samme sted) var en tysk hvalfanger, handelsmann og polarutforsker.
Bakgrunn
Eduard Dallmanns far Eduard Dallmann senior (1786–1877) var offiser for de hannoverske ulaner og hadde etter endt tjeneste kjøpt et gods i Schwanewede. Han giftet seg med Lucia Deetjen (1799–1837) fra Vegesack, som stammet fra en sjøfartsfamilie. Han solgte godset kort etter og flyttet til skipperlandsbyen Flethe ved Unterweser, der han fikk stilling som Boniteur for Amt Blumenthal.
Karriere
Dallmann reiste til sjøs som 15-åring. I 1866 ble han kaptein på skipet «W.C. Talbot» fra Hawaii og gjennomførte handelsreiser i Beringshavet og Chukchihavet til bestemmelsessteder i Alaska og Chukotka. Han var den første registrerte europeer som besøkte Wrangeløya. Fra 1867 til 1870 førte han hvalfangstskipet «Count Bismarck» på en hvalfangstekspedisjon til det tropiske Stillehavet, Okhotskhavet, Beringshavet og Chukchihavet.
I perioden 1872–74, da hvalbestanden hadde avtatt kraftig i Ishavet, ble Dallmann gitt i oppdrag å utforske Sørishavet med skuta «Grönland». Foretaket hadde begrenset suksess med hensyn på hvalfangst, men Dallmann gjorde i løpet av ekspedisjonen mange oppdagelser rundt det antarktiske kontinentet. De viktigste oppdagelsene var Bismarckstredet og kartleggingen av Anvers Island, Brabant Island, Liège Island og Wilhelm Archipelago. Den 1. mars 1874 besøkte han King George Island i øygruppa Sør-Shetlandsøyene, der han oppførte en plakett til minne om ekspedisjonen. Plaketten er oppført på lista over historiske steder og kulturminner i Antarktis.
1875-sesongen tilbrakte han som ekspert på hvalfangstfeltene i Davisstredet og Baffinbukta, fremdeles ombord i «Grönland».
Mellom 1877 og 1884 foretok Dallmann på vegne av den russiske finansmannen baron Ludwig von Knoop årlige forsøk på å frakte varer til Obbukta og Jenisejbukta i bytte mot korn og andre varer som ble fraktet på lektere nedover de store sibirske elvene. På grunn av de vanskelige isforholdene Karahavet lyktes han bare i fire av sju forsøk. Til slutt innstilte von Knoop det vanskelige foretaket for å redusere sine tap. Til tross for fiaskoen hadde Dallmann fått en sjelden mulighet til å utforske mange øyer og kyststrekninger i Karahavet som få europeere hadde sett.
Etter å ha forlatt de arktiske farvann for godt, ble Dallmann kaptein på dampskipet «Samoa» i 1884. Fartøyet hans brakte den vitenskapelige ekspedisjonen til Otto Finsch til den til da lite utforskede nordkysten av Ny-Guinea.
Mellom 1887 og 1893 fortsatte han å utforske nordkysten av Ny-Guinea på vegne av Det tyske Ny-Guinea-kompaniet. Mange øyer og stred i området ble navngitt av ham i denne perioden.
Tadian
Tadian (Bayan ng Tadian) er en kommune på Filippinene. Kommunen tilhører Mountain Province og ligger på øya Luzon. Folkemengden i 2015 var på 19,389.
Barangayer
Tadian er inndelt i 19 barangayer.
Kvernåi kraftverk
Kvernåi kraftverk er et vannkraftverk i Lesja kommune i Innlandet.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 366 meter i Kvennåe.
Installert effekt er 2,8 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 7,6 GWh.
Elisabeth Thorsen
Elisabeth Thorsen (født 1966) er en norsk prest og forfatter.
Hun er utdannet Cand. theol. fra Universitetet i Oslo, høsten 1991, og har hatt store deler av sin prestetjeneste i Oslo domkirke. Før hun kom til domkirken, var hun vikarprest på Hamarøy og Finnskogen, gateprest i København, sykehjemsprest på Romsås, døveprest for Østlandet, og timelærer ved Det teologiske fakultet.
Raúl Baduel
Raúl Isaías Baduel (født 6. juli 1955 i Las Mercedes i Guárico i Venezuela, død 12. oktober 2021 i Caracas ) var en venezuelansk politiker, general og forsvarsminister under president Hugo Chávez.
Verdenscupen i bobsleigh 2022/23
Verdenscupen i bobsleigh 2022/23 ble organisert av IBSF og var den 38. sesongen av verdenscupen i bobsleigh. Sesongen startet i Whistler i Canada i november 2022, og bleavsluttet i Sigulda i februar 2023.
Raúl Baduel
Baduel som støttespiller av chavismen
I 1982 var Baduel en av Hugo Chavez' medgrunnleggere av Movimiento Bolivariano Revolucionario 200 (MBR-200). Andre medgrunnleggere var offiserene Felipe Acosta og Jesús Urdaneta. Bevegelsens navn henspiller at det på grunnleggelsesdatoen var 200 år etter Simon Bolívars fødsel.
Verdenscupen i bobsleigh 2022/23
Verdenscupen i skeleton 2022/23 ble arrangert samtidig.
Raúl Baduel
Baduel som støttespiller av chavismen
Hugo Chaves ble valgt til president i 1998, og tiltrådte i 1999. I 2002 ble det gjennomført et kuppforsøk mot ham, men Baduel var med på å slå ned kuppet og gjeninnsette Chavez. Han var den venezuelanske hærs øverstkommanderende fra 2004 til juli 2007. Den 24. juni 2006 ble Baduel dessuten utnevnt til forsvarsminister av Venezuela.
Baduel som kritiker av chavismen
I 2007 forlot han regjeringen i forbindelse med en kommende folkeavstemning. Chávez hevdet senere at han hadde sparket ham. Baduel ble en viktig anfører av opposisjonen mot Chavez.
I 2008 anklaget en militærdomstol ham for påstått økonomisk utroskap i forbindelse med en våpenavtale og arrestert i 2009, noe Baduel beskrev som politisk motivert. I sin årsrapport for 2010 tok menneskerettighetsorganisasjonen Human Rights Watch frem saken som et eksempel på forfølgelse av politiske motstandere av Venezuelas president.
Fengsel, død
I mai 2010 ble Baduel dømt til syv år og elleve måneders fengsel. Samtidig fikk han et livsvarig forbud mot å innta ytterligere offentlige verv. Han bedyret fortsatt sin uskyld.
Den 13. august 2015 ble han løslatt på prøve etter mer enn seks års fengsel.
Basuel døde av covid-19 den 12. oktober 2021.
Den ungarske garde
Den ungarske garde (ungarsk: «Magyar Gárda») er en høyreekstrem, nasjonalistisk paramilitær bevegelse i Ungarn. Den ble grunnlagt gjennom en «lojalitetsed til Ungarn» av dets medlemmer i Budaslottet i Budapest i august 2007. Bevegelsen støttes av, og utviklet seg ut fra, det høyreradikale partiet Jobbik. En av Magyar Gárdas grunnleggere, Gábor Vona er partileder i Jobbik.
Organisasjonens fulle navn er Magyar Gárda Hagyományőrző és Kulturális Egyesület (norsk: «Foreningen for Den ungarske garden til beskyttelse av tradisjoner og kultur»)
Forhold til Jobbik
Magyar Gárda har utviklet seg med utgangspunkt i partiet Jobbik, og partiets nåværende leder, Gábor Vona var en av Magyar Gárdas stiftere. Både Magyar Gárda og partiets nære relasjoner til denne er kontroversielt, og 10. mars 2008 trakk tre sentrale personer i Jobbik (Dávid Kovács, en av partiets stiftere og første leder, Ervin Nagy, komiteleder og Márton Fári, tidligere leder av partiets etiske komite) seg fra partiet som følge av denne tette kontakten, og utstedte en erklæring hvor de hevdet av «Jobbik har blitt uadskillelig fra Garden, og tar slik ansvar for noe det i det lange løp ikke kan kontrollere».
Uniformering
Gardens utseende bringer tankene hen til det fascistiske Pilkorset. Uniformen består av svarte støvler, svarte bukser med hvit skjorte og svart vest med en løve på ryggen og et våpenskjold foran. De bærer skyggeluer og rød- og hvitstripede skjerf. Gardens våpenskjold er basert på den såkalte Ungarske Emeric og består av rød-hvite horisontale striper med 9 gyldne løver plassert på fire røde striper (3-3-2-1 løver per stripe. Løvene symboliserer forskjellige dyder; de første tre løvene står for styrke, tapperhet, disiplin (soldatens dyder); de to neste for ære, stolthet, utholdenhet (borgerens dyder); de to neste for tiltro og renhet (det offentliges dyder)og den siste for visdom (lederens viktigste dyd).
Målsetting
Gruppen hevder selv at deres mål er «å forsvare det fysisk, psykisk og mentalt forsvarsløse Ungarn». Andre, som tidligere statsminister Ferenc Gyurcsány og den internasjonale presse, sammenligner bevegelsen med den nasjonalsosialistiske Sturmabteilung i Weimarrepublikkens Tyskland.
Magyar Gárda har blitt beskyldt for å stå bak flere voldelige angrep på romer i Ungarn den siste tiden. Flere av disse angrepene har ført til regelrette drap.
Forbud
Den ungarske påtalemyndigheten saksøkte bevegelsen, og anklaget denne for å ikke fylle kriteriene til å være en forening. Saken ble utsatt en rekke ganger, og da den endelig kom opp, blokkerte medlemmer av bevegelsen adgangen for journalister til rettsforhandlingene.
16. desember 2008 avsa retten i Budapest (Fővárosi Bíróság, tilsvarende den norske tingretten) kjennelse hvor Magyar Gárda ble oppløst, da retten slo fast at bevegelsen stred mot de minoritetsrettighetene som er garantert i den ungarske konstitusjonen. Bevegelsen anket avgjørelsen, men dette ble i første omgang opprettholdt av ankeinstansen (Fővárosi Ítélőtábla) den 2. juli 2009. Etter denne kjennelsen uttalte representanter for bevegelsen at de ville vurdere anke til den ungarske høyesterett, og om nødvendig helt til Den europeiske menneskerettsdomstol i Strasbourg og hevdet at det ungarske rettsvesen ga etter for politisk press.
Reorganisering
Etter forbundet har bevegelsens ledere arbeidet for å omorganisere denne som en vanlig samfunnsmessigorganisasjon med navn Magyar Gárda-stiftelsen, og vært aktiv innen kulturelle og nasjonsbyggende aktiviteter, i stedet for politiske aksjoner. Den har avholdt minst ytterligere en edsavleggende seremonier, og planlegger flere rundt i landet.
Landets myndigheter protesterer på bevegelsens fornyede aktiviteter og påtalemyndigheten hevder at den nye organisasjonen er et forsøk på å omgå rettskjennelsene. I februar 2010 vedtok det ungarske parlamentet en lov som skjerper straffer for dem som deltar i forbudte organisasjoner.
Bansalan
Bansalan  er en kommune i provinsen Davao del Sur på Filippinene. Under folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 51 781 i 11 073 husstander.
Barangayer
På landsbygda er en barangay en landsby med omland. I byene kan man sammenligne en barangay men våre bydeler, alle med et visst selvstyre.
Southern Oregon University
Southern Oregon University  er et delstateid universitet i Manchester i delstaten Oregon, USA. Det ble opprettet i 1926.
Bladlusfluer
Bladlusfluer (Chamaemyiidae) er en liten familie av fluer som er knyttet til bladlus og andre plantesaft-levende nebbmunner. Fluene er små og er dekket av et karakteristisk, bestøvningslag som gir hele fluen en sølvgrå farge.
Southern Oregon University
Ved universitetet var det 4 675 studenter og 289 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 4 986 for studenter folkeregistrert i delstaten. Studiene gis opp til mastergradsnivå.
Bladlusfluer
Siden de lever av bladlus, skjoldlus og plantesugere er noen av artene nyttige.
Familien er dårlig undersøkt i Norge, ni arter ser ut til å være registrert her, men det er sannsynlig at vi har ca. 30 arter.
Utseende
Små (vanligvis 2–4 mm), sølvgrå fluer, som oftest gjenkjennelige på fargen alene selv om det også finnes fluer med denne fargen i andre familier. Brystet (thorax) er ganske bredt, bredere enn det er høyt, med kraftige, mørke børster. Som oftest er det helt dekket av sølvgrå bestøvning. Bakkroppen er noe flattrykt, og har gjerne noen områder uten sølvgrå bestøvning som skiller seg ut som mørke flekker eller tverrbånd. Beina er nokså korte og slanke.
Vingene er middels store og klare. Et karakteristisk trekk er at det to fremste lengdeårene (subcosta og R1) forløper helt parallelt mot vingefremkanten (costa), gjerne med en knekk, og området mellom dem er formørket i det ytterste stykket. De to bakerste lange årene danner en tydelig, trekantet celle.
Hodet er stort med en bred panne og store fasettøyne. Noen arter har lange, kraftige børster på hodet, andre bare fine hår. Hodeformen kan være avrundet, eller pannen er flat slik at hodet ser trekantet ut i profil. Antennene er tre-leddete, den tredje leddet kan være avrundet eller trukket ut til en spiss. Antennebørsten (arista) sitter festet i den indre halvdelen av det tredje leddet og har et eller to korte, hårløse ledd før den går over i en lang, fint hårete børste. Kinnbørste (vibrissa) mangler, og munndelene er lite påfallende.
Larvene er av vanlig fluetype (maggot), pølseformede og tilspisset i hodeenden. På det bakerste leddet sitter to åndehull (spirakler) på opphøyde vorter som ender i noen få, små, fingeraktige utvekster.
Levevis
Alle markfluene ser ut til å være knyttet til nebbmunner av gruppene bladlus, skjoldlus og plantesugere. Markfluene besøker ikke blomster, men kan spise honningdugg fra bladlus og kan også "melke" bladlusene slik som maurene gjør.
Larvene er rovdyr som spiser disse insektene, og også de voksne fluene kan spise av dem. Larvene til noen arter (Bl.a. i slekten Leucopis) kryper rundt på vegetasjonen og spiser bladlus, andre lever i galler produsert av byttedyret. De artene som lever av bladlus har utviklet et bevegelsesmønster med kjappe sprinter og brå retningsendringer for å unngå aggressive maur som beskytter bladluskoloniene. Markfluene blir sjelden innsamlet med standard innsamlingsteknikker for insekter, trolig fordi de nesten hele tiden holder seg i nærheten av byttedyrene. Dette er trolig årsaken til at så få arter er registrert fra Norge.
Nyttedyr
Markfluene er rovdyr som er naturlige fiender og lever av insekter som kan gjøre betydelig skade på planter. Derfor er de å regne som nyttedyr, og noen få arter har blitt brukt i biologisk bekjemping av skadedyr i jord- og skogbruk.
Carl Rohl-Smith
Carl Rohl-Smith (født 3. april 1848 i Roskilde, død 20. august 1900 i København), var en dansk-amerikansk billedhugger, tidligere elev av Herman Wilhelm Bissen. Han er i USA særlig kjent for sine realistiske monumenter i store formater.
Biografi
Han var elev av H.V. Bissen på Det Kongelige Danske Kunstakademi i årene 1865-70, og hørte til den generasjon av billedhuggere, som i kjølvannet på de toneangivende Bissen og Thorvaldsen, primært kom til å beskjeftige seg med å utføre arkitektoniske dekorasjonsfigurer. Han arbeidet sammen med flere av datidens store arkitekter, men hans ambisjoner rakk utover de tilbudte oppgaver.
Fra 1875 reiste Rohl-Smith rundt i det meste av Europa, og i årene 1875-76, studerte han under Albert Wolff i Berlin. I 1886 utvandret han til USA. Her arbeidet han bl.a. på jernstøperier, samt utførte tallrike portretter og gravmæler, ofte i en klassisk preget naturalistisk stil. Til ergrelse for en del amerikanske billedhuggere, fikk han tildelt en rekke store nasjonalt pregede oppgaver, som følgelig var forbundet med stor prestisje. Hans ry baserte seg først og fremst på evnen til portrettlikhet, samt sansen for å arbeide i det store format. Disse egenskapene brakte ham flere bestillingsoppgaver, men også i frontlinjen i den amerikanske kunstdebatt.
Hans monument Fort Dearborn Massacre sto ferdig i 1893 og var sponset av millionæren George M. Pullman som gave til Chicago. Verket er en veldig realistisk og grotesk scene fra kampen mellom innfødte amerikanere og hvite nybyggere. Siden 1960-tallet, har figurgruppen adskillige ganger satt Chicagos bystyre i forlegenhet, og er derfor blitt flyttet flere ganger.
Han vant sidenhen konkurransen om et monument for general William Tecumseh Sherman i Washington, til stor irritasjon for hans amerikanske kolleger. Rohl-Smith døde imidlertid under et opphold i Danmark, og Shermanmonumentet (1896–1903) måtter derfor fullføres av danske og norske billedhuggere som J.F. Willumsen, Lauritz Jensen, Stephan Sinding, Sigvald Asbjørnsen, Carl Bonnesen og Mrs. Theo. A. Ruggles Kitson, under overoppsyn av kunstnerens enke.
Han ligger begravet på Vestre kirkegård i København.
Stil
Rohl-Smith så seg som arvtager av den klassiske tradisjon fra hans danske forgjengere, men han var på sine Europareiser også blitt påvirket av den franske Beaux-Arts naturalisme. Dette ses blant annet på arbeider fra 1880-årene, f.eks. de nybarokke figurene Moses, Johannes Døberen, Irenæus og Athansius fra Marmorkirken i København. Hans senere amerikanske arbeider, har dog en mere klassisk grunnholdning.
Carlos Domingos Massoni
Carlos «Mosquito» Domingos Massoni (født 4. januar 1939 i São Paulo), brasiliansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma, 1964 i Tokyo, 1968 i Mexico by og 1972 i Montréal. Domingos vant en olympisk bronsemedalje i basketball under OL 1960 i Melbourne. Han var med på det brasilianske laget som kom på tredjeplass i basketturneringen bak USA og Sovjetunionen. Domingos spilte alle åtte kampene og scoret 20 poeng for Brasil under OL-turneringen.
Darren Randolph
Darren Edward Andrew Randolph (født 12. mai 1987) er en irsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Döderhultarn
Axel Robert Petersson, Döderhultarn (født 12. desember 1868 i Döderhult i Oskarshamn i Småland, død 15. mars 1925) var en svensk treskjærer og billedhugger som spikket en rekke karikerte småfigurer i tre med motiv fra svensk folke- og bygdeliv.
Bakgrunn og arbeid
Döderhultarn er kjent for sine grovt tilskårede skulpturer av både mennesker og dyr. Motivene veksler mellom det portrettlike, det karikaturaktige og det vennlig humoristiske. Han laget en uendelig rekke enkeltskulpturer, men huskes i ettertiden best for sine grupper av skulpturer som han laget i sine siste 7 leveår. Blant de mest kjente arbeidene er Bröllop, Begravningen, Mönstringen, Husförhöret og den sterke Den obarmhärtiga fosterfadern. Karakteristiske trekk ved flere av arbeidene er mangelen på frontalitet: skulpturgruppene kan sees fra flere sider. Hans arbeider var preget av et skarpt blikk på menneskene, både i humor og solidaritet. Motivene og humanismen kan i flere henseende minne om Albert Engström.
Artful Kate
Artful Kate er en amerikansk stumfilm fra 1911, regissert av Thomas H. Ince.
Liste over integraler av trigonometriske funksjoner
Det følgende er en liste over integraler (antideriverte funksjoner) av trigonometriske funksjoner. For antideriverte som involverer både eksponentialfunksjoner og trigonometriske funksjoner, se Liste over integraler av eksponentialfunksjoner. For en liste over antideriverte funksjoner, se lister over integraler. Se også trigonometrisk integral.
Jostein Wilmann
I Norge vant han Telemark rundt i 1974, 77 og 78. Blant hans prestasjoner i utlandet finner man en andreplass i Rheinland-Pfalz i 1975, tredjeplass i Slovakia rundt i 1976, og fjerdeplass i Rheinland-Pfalz samme år. I 1978 vant han Østerrike rundt og Steiermark rundt.
Artful Kate
Handling
Iført spanske klær går hun ut på gaten, og blir snart møtt av kjæresten sin som er på jakt etter eventyr. Han kjenner henne ikke igjen, og til hennes irritasjon forsøker han snart å flørte voldsomt med henne. Senere vender hun hjem, kort tid før løytnanten dukker opp igjen i hjemlandet. Men han forsøker å benekte indignert å ha flørtet med noen andre kvinner, mens han befant seg på Cuba.
Jostein Wilmann
Suksessen fortsatte i 1979 med tredjeplass i Tour de l'Avenir uten laghjelp, og han utklasset alle da han vant sammenlagt i sitt tredje forsøk i Rheinland-Pfalz. I Tour de France 1980 lå han etter åtte etapper på tredjeplass sammenlagt, men tapte mye etter et stygt fall. Han endte på 14. plass sammenlagt etter å ha kjempet seg opp fra 64. plass etter fallet. Dette er den beste sammenlagtplassering en nordmann har fått i rittet.
Liste over integraler av trigonometriske funksjoner
Generelt, hvis funksjonen \sin(x) er en hvilken som helst trigonometrisk funksjon, og \cos(x) er dens deriverte,
Jostein Wilmann
I Tour de France 1981 lå Wilmann også godt an i Touren, men enda en gang ble det spolert av en stygg velt. I 1982 vant han Romandie rundt og ledet verdenscupen i sykling. Han var blant favorittene til å vinne Tour de France, men han pådro seg lungebetennelse og måtte bryte på den 19. etappen.
Liste over integraler av trigonometriske funksjoner
I alle formler antas konstanten a å være forskjellige fra null, og C betegner integrasjonskonstanten.
Jostein Wilmann
På begynnelsen av 80-tallet innrømmet Jostein Wilmann at han hadde prøvd doping tre ganger, men sa videre at det ga ingen effekt.
Liste over integraler av trigonometriske funksjoner
Integrander som bare involverer secans
I det 17. århundre var integralet av secansfunksjonen temaet for en velkjent formodning fremsatt i 1640-årene av Henry Bond. Problemet ble løst av Isaac Barrow Det var opprinnelig nødvendig for kartografi. Se Integralet av secansfunksjonen.
Jostein Wilmann
Jostein Wilmann har tre barn, deriblant syklisten Frederik Wilmann.
Waffenfabrik Solothurn
Waffenfabrik Solothurn var en våpenprodusent fra Sveits.
Det sveitsiske selskapet Schweizerische Industrie Gesellschaft (SIG) opprettet i 1923 fabrikken Solothurn AG i Solothurn for produksjon av ammunisjon. Selskapet ble så kjøpt opp av tyske Rheinmetall Borsig. Selskapet ble så brukt for å produsere våpen for Tyskland som ikke tyskerne selv fikk lov til å produsere på grunn av restriksjoner etter første verdenskrig ifølge Versaillestraktaten.
I 1929 produserte de det første maskingeværet; S2-100, som gikk under navnet MG29 i eksportkatalogen. Året etter kom en oppdatert versjon; S2-200, med eksportnavnet MG30. Dette ble basismodellen for de senere MG34 og MG42. Fabrikken sto også bak designet og fremstilling av en prototype av maskinpistolen MP34 under fabrikknavnet S1-100.
Selskapet ble lagt ned i 1949.
Walk
«Walk» er en sang av Pantera, fra albumet Vulgar Display of Power.
Sangen kan bli funnet på musikkvideospillet Rock Revolution.
Mottagelse
Sangen endte opp på 16.-plass på VH1s 40 Greatest Metal Songs og er den mest kjøpte Panterasangen på iTunes. Sangen kom på 35.-plass på UK Singles Chart. Guitar World magazine stemte sangens solo til den 57. beste soloen noensinne.
Avenged Sevenfold sin coverversjon
Avenged Sevenfold spilte inn et cover for WWE Wreckless Intent-albumet, men sporet ble klippet ut, og dukket senere opp på et samlealbum fra Kerrang!. De covret også sangen for DVD/CD-utgivelsen, Live in the LBC & Diamonds in the Rough, med en annen fan, 'Matteo', som sang sangen for M. Shadows. Denne versjonen kan bli funnet på "Outtakes"-menyen på Avenged Sevenfolds All Excess-DVD, og ble lagt ut til salgs på iTunes og Vcast.
Andre coverversjoner
Sangen har blitt covret av mange band, inkludert Trivium, Seether, Operator, Disturbed (vanligvis med medlemmer av Pantera som ble med), Alice in Chains, Avenged Sevenfold, Sevendust, og Fear Factory (en del av det). Godsmack fremførte en coverversjon som kan bli funnet på DVD-en deres, Smack This!.
Bandet Kilgore spilte inn en versjon for Extreme Championship Wrestling: Extreme Music-CD-en som Rob Van Dams inngangstema.
The Automatic Motorist
The Automatic Motorist er en amerikansk stumfilm fra 1911 regissert av Walter R. Booth.
Vildanden
Vildanden er et skuespill av Henrik Ibsen fra 1884. Stykket hadde verdenspremiere 9. januar 1885 ved Den nationale Scene i Bergen. Oppsetningen ble en suksess, også takket være Gunnar Heibergs regi. Stykket ble skrevet i realistisk stil, men flere litteraturforskere (deriblant Francis Bull) har påpekt stykkets slektskap med symbolismen. Det er totalt 5 akter i stykket.
De første planene Henrik Ibsen hadde til Vildanden, stammer fra vinteren 1882–1883. Et førsteutkast til stykket ble imidlertid ikke påbegynt før 20. april 1884, og 11. november 1884 kom Vildanden ut på Gyldendalske Boghandels Forlag i København og Kristiania i et opplag på 8 000 eksemplarer.
Handlingen
Stykket begynner med at Hjalmar Ekdal er invitert i et middagsselskap hos den rike og aldrende forretningsmannen grosserer Werle, i anledning at grossererens sønn, Gregers Werle, nylig er kommet hjem til byen. Hjalmar er en tidligere ungdomsvenn med Gregers Werle. Ifølge Gregers selv er Hjalmar hans eneste og beste venn. Men Hjalmar føler seg utilpass i selskapet. Han opplever at grosserer Werle ser på ham som en uønsket gjest og at han ikke klarer å leve opp til den overklassestandarden som de andre gjestene i selskapet representerer. Bedre blir det ikke av at Hjalmars alkoholiserte far, gamle Ekdal, dukker opp i huset midt i selskapet. Hjalmar later som han ikke kjenner faren sin, og forlater selskapet like etterpå, før det er ferdig. Gregers krangler med sin far og forlater huset for å flytte inn hos Hjalmar og hans familie. Gregers har fått én oppgave å leve for. Han mener selv at alle løgnene som Hjalmar ikke kjenner til, er noe han burde vite om. Derfor er det hans oppgave å sørge for at Hjalmar får vite om alt han ikke vet.
Når Hjalmar får vite at Hedvig muligens ikke er hans datter, avskyr han henne og vil ikke ha noe mer med henne å gjøre. Hun tror at dersom hun ofrer det kjæreste hun har, vil han bli glad i henne. Hjalmar ombestemmer seg endelig etter en prat med Gregers, men når han kommer tilbake, har datteren rukket å ta sitt eget liv.
Bakgrunn
Robert Ferguson skriver at Vildanden ikke kom lett for Ibsen. Underveis i skriveprosessen var Norge preget av politisk uro, og fra sitt frivillige eksil i Roma var Ibsen bekymret for at «styrken i et intimt, personlig stykke som Vildanden kunne komme til å drukne i den politiske debatten om innføringen av parlamentarisme i Norge». Etter et besøk fra en ung slektning, Christopher Paus, som han var ivrig etter å høre nytt fra om familien i Skien, erklærte Ibsen våren 1884 at skrivesperren var overvunnet og at han «skriver med fuld kraft». Sommeren 1884 fullførte han dramaet i Gossensaß.
Som i mange andre av Ibsens dramaer er figurer basert på eller oppkalt etter hans familiemedlemmer i større og mindre grad. Figuren Gamle Ekdal anses av de fleste litteraturforskere som et av Ibsens viktigste litterære portretter av faren Knud Ibsen. Ibsen hadde tidligere portrettert faren i skikkelsene «Jon Gynt» og «Daniel Hejre», hvor sønnens dom over farens ødselhet var både streng og bitter. I gamle Ekdals skikkelse ser dikteren derimot på sin far, «den forkomne Knud Ibsen, med et forsonende og medfølende blikk». Vildanden ble, ulikt de to andre skuespillene, skrevet etter Knud Ibsens død. Figuren Gregers Werle representerer ifølge Jon Nygaard ånden fra familien Paus og Øvre Telemark, et tema som går igjen i mange av Ibsens skuespill; Nygaard påpeker at Høydalsverket, der Werle levde isolert i årevis, er en åpenbar henvisning til Øvre Telemark og spesielt Høydalsmo (Ibsens forfar Paul Corneliussen Paus eide Høydalsmo stavkirke).
Figuren Hedvig har navn fra Ibsens søster Hedvig Ibsen og deres mormor Hedevig Christine Paus. Ibsens modell for Hedvig, særlig hennes ytre fremtoning, var en 13 år gammel jente han møtte i Gossensaß, Martha Kopf (født 1870), datter av billedhuggeren Joseph von Kopf, som var bosatt i Roma. Ibsen skrev i et brev til sønnen Sigurd Ibsen: «Den tyske billedhugger, professor Kopf fra Rom har med sig en 13-årig datter, som er den ypperligste model for Hedvig i mit stykke, jeg kan ønske mig; hun er smuk, har et alvorligt ansikt og væsen og er litt gefräsig [grådig]». Det finnes en byste av Martha Kopf av hennes senere ektemann Hugo Berwald.
Jan Braathu
Jan Braathu (født 23. juni 1954) er en norsk diplomat og ambassadør.
Vildanden
Tematikk
Hovedtemaet i stykket dreier seg om dette spørsmålet: Vil mennesker få det bedre hvis ubehagelige sannheter om livet deres kommer fram? Forfatteren lar ulike personer i stykket ha ulike oppfatninger om dette. Doktor Relling er en talsmann for at mennesker har det best om de blir skånet fra sannheten. Han snakker om «livsløgnen» som en medisin. Relling sier mot slutten: «Tar du livsløgnen fra et gjennomsnittsmenneske tar du lykken fra det med det samme.»
Jan Braathu
Braathu begynte i den norske utenrikstjenesten i 1985. Hans første utstasjonering var som første ambassadesekretær ved Norges ambassader i Kuwait og Saudi Arabia 1990-1993. I perioden 1993-1996 var han første ambassadesekretær ved Norges ambassade i London. Han var underdirektør i Utenriksdepartementet 1996-2000 og avdelingsdirektør 2000-2006.
Vildanden
Mottakelse
Ibsen antok på forhånd at stykket skulle volde kritikere og tilskuere hodebry, og han fikk på lang vei rett i dette. Skuespillet er preget av en flertydighet som gir et stort rom for ulike tolkninger – kanskje større enn noe annet Ibsenstykke. Dette gjorde meningene svært delte, både i kritikerstanden og hos de teaterinteresserte.
Jan Braathu
I 2006 ble han utnevnt til ambassadør i Sarajevo og i 2011 til ambassadør i Kosovo og ble i 2012 sideakkreditert til Albania. I tiden 2016-2020 var han leder for sendelaget til Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa (OSSE) i Kosovo med sete i Priština. I 2016 var OSSEs sendelag i Pristina det nest-største av organisasjonens sendelag etter OSSE-sendelaget i Ukraina.
Vildanden
Mottakelse
Et annet kjennetegn ved stykket som bidro til å skape splittelse i mottakelsen, var den særegne blandingen av komedie og tragedie. Stykket innehar klare komiske elementer, med tanke på presentasjonen av usympatiske karakterer med store svakheter, som på død og liv vil realisere sine tvilsomme mål. Men tragedien tar over etterhvert som Hedvig fremstilles som uskyldig offer. Dødsfallet mot slutten definerer i høyeste grad stykkets tragiske natur. Denne hittil uutforskede blandingen av to etablerte teatersjangere førte til at en del publikummere og kritikere karakteriserte stykket som «sjangerforvirret».
Jan Braathu
Fra 2021 er leder for OSSEs sendelag til Serbia, med sete i Beograd. Braathu ble dermed den andre nordmannen som leder dette sendelaget. Han etterfulgte italieneren Andrea Orizio, som ledet sendelaget i Serbia fra 2016 til 2020.
Vildanden
Mottakelse
Professor i klinisk psykologi Ellen Hartmann mener Ibsen «på en forbløffende og imponerende måte [har] skapt Hedvig-skikkelsen som en ungdom i en familie med nettopp de karakteristika nyere psykologisk teori og forskning har vist at har større risiko for selvmord enn andre ungdommer»; i kontrast til en del andre forskere finner hun ikke noe forløsende eller vakkert ved Hedvigs død.
Jan Braathu
Bakgrunn og utdannelse
Braathu kommer fra Tomter i Hobøl kommune. Han er cand.polit. (statsvitenskap) fra Universitetet i Oslo.
Vildanden
Darwinistisk kritikk
De fire dyreartene som holdes fanget inne på mørkeloftet er som i husdyrforsøket som Charles Darwin omtaler i Artenes opprinnelse nettopp villand, kaniner, høns og duer. Charles Darwins verk ble utgitt i 1859, og utkom i dansk oversettelse av J.P. Jacobsen i 1872. Temaet arv og miljø ble på 1880-tallet behandlet av flere skjønnlitterære forfattere, og spiller inn også i flere av Henrik Ibsens foregående dramatiske verker, Et dukkehjem (1879) og Gengangere (1881).
Nordseter skole (Oslo)
Nordseter skole er en barne- og ungdomsskole ved Bråten holdeplass i bydel Nordstrand sørøst i Oslo. Skolen ble grunnlagt i 1968. Til skolestart 2014 ble skolen utvidet og gjort om fra ren ungdomsskole til kombinert barne- og ungdomsskole med tilbud fra 1. til 10. trinn. Utvidelsen har også omfattet skolegården. Skolens rektor siden 2010 er Gjermund Jørgensen.
TV-innspillinger
Nordseter skole ble i 2008 brukt under innspilling av "Tett på tre": En humordramaproduksjon produsert av Seefood TV AS for TV 2. Idé, manus og regi er ved Espen Eckbo og Aleksander Herresthal, og Espen Eckbo spiller selv alle hovedrollene. Serien ble sendt første gang høsten 2008.
Vildanden
Darwinistisk kritikk
I Vildanden ser en hvorledes dyrenes overlevelsesevne forløper inne på mørkeloftet. Dyrene er ikke frie, men skadeskutte, fanget og temmet. Blant kaninene som spises til søndagsmiddag er det grunn til å tro at de feteste og fineste, som vanligvis får anledning til å føre sine gener videre, var de som først ble tatt livet av. Selv menneskets balanserte streben mellom arv og miljø blir et aktuelt tema. Samtidig som det såes tvil om lille Hedvigs egentlige opphav, foregår det nemlig en strid mellom ulike strategier: Gregers Werle krever den ideale fordring, og at en må leve i full sannhet, mens doktor Relling deler ut livsløgner i megadoser, og mener at folk godt kan holdes oppe i troen på seg selv og leve på en illusjon. Forhenværende teolog Molvik, med en sterk tilbøyelighet til alkoholholdige drikker, har han innbildt at bære noe demonisk i seg, som må få utløp, mens den pompøse fotografen Hjalmar Ekdal, med hang til utflukter og dovenskap, får høre at han er en stor oppfinner. Det er bare å slappe og ta livet med ro, så vil oppfinnelsen komme ganske av seg selv.
Nordseter skole (Oslo)
TV-innspillinger
Skolen ble i perioden høsten 2010-våren 2011 brukt til to TV-innspillinger. Den ene er humorserien Kongsvik ungdomsskole, innspilt høsten 2010, som handler om hverdagslivet ved en typisk ungdomsskole. Den ble vist på TV våren 2011. Oppfølgeren til Kongsvik ungdomsskole, Kongsvik videregående, er hovedsakelig spilt inn på Nordstrand videregående skole, men det fins klipp også i denne serien som er innspilt ved Nordseter skole
Jan Braathu
Ordener og utmerkelser
Braathu ble i 2007 utnevnt til ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden og i 2012 til kommandør.
Vildanden
Darwinistisk kritikk
Ibsen sto ikke nødvendigvis selv for denne kritikken av Darwins lære, men om sitt dikteriske prosjekt skrev han i diktet «Et rimbrev», som han sendte Georg Brandes i 1875: «Kræv ikke, ven, at jeg skal gåden klare; jeg spørger helst; mit kald er ej at svare.» Med de rette spørsmål kunne en fritt reise problemstillinger og angripe et tema fra alle kanter, mens det å formulere svar krever at en både forsvarer og holder seg til fakta. En et mer positivt syn på evolusjon påsto Ibsen, ifølge et dagboksnotat av bibliotekar Fanny Riis, under en tilstelning i Skandinavisk forening i Roma, 3. desember 1881:
Nordseter skole (Oslo)
TV-innspillinger
I slutten av april og i starten av mai 2011 ble skolen brukt til innspilling av en episode i TV-serien spesialenheten. .
I februar 2016 ble skolen brukt under innspilling av scener til NRKs thrillerdrama Monster.
Provinsen Westfalen
Provinsen Westfalen (tysk: Provinz Westfalen) var en provins som eksisterte fra 1815 til 1918 innenfor kongeriket Preussen, og deretter fra 1918 til 1946 innenfor Fristaten Preussen, Weimarrepublikken og det tredje rike. Provinsen hadde et areal på 20 215 km², og en befolkning på 4 811 219 i 1925. Provinsens administrative sete befant seg i Münster.
Provinsen Westfalen oppstod som en følge av Wienerkongressen, hvor kongeriket Preussen ble delt inn i ti provinser gjennom «Forordning om en bedre innrettelse av provinsielle forhold» (Verordnung wegen verbesserter Einrichtung der Provinzialbehörden) av 30. april 1815. Den franske vasallstaten kongeriket Westfalen (1809–1813) ble oppløst etter at Frankrike tapte folkeslaget ved Leipzig den 19. oktober 1813. Etter Napoléon Bonapartes nederlag den 14. november 1813 mot den tredje prøyssiske arme under ledelse av Ludwig von Vincke, opprettet Preussen den midlertidige provinsen Generalguvernementet mellom Weser og Rhinen. Provinsen Westfalen var den direkte politiske etterfølgeren til denne.
Den nye provinsen oppstod i et område med et mangfold av tidligere selvstendige territorier, med ulike kulturelle tradisjoner og ulike religiøse trosretninger. Hele ni forskjellige mindre stater hadde eksistert innenfor provinsens grenser: Grevskapet Limburg, fyrstedømmet Minden, grevskapet Mark, fyrstbispedømmet Münster, fyrstbispedømmet Paderborn, grevskapet Ravensberg, grevskapet/fyrstedømmet Sayn-Wittgenstein, grevskapet Tecklenburg og hertugdømmet Westfalen. I tillegg omfattet provinsen deler av fyrstedømmet Salm, de sørlige delene av hertugdømmet Arenberg (det tidligere katolske territorium og det middelalderske Gogericht Vest Recklinghausen i det tysk-romerske rike) som i 1810 ble annektert av Preussen fra Frankrike, såvel som deler av fyrstedømmet Nassau-Siegen.
Forvaltningen oppfordret til en slags felles «westfalisk bevissthet», deriblant gjennom den regionale hymnen Westfalenlied av 1868. På tross av dette forble de interne forskjellene store. Gjennom etableringen av provinsen Westfalen og Rhinprovinsen beveget Preussen seg inn i de næringsmessige og demografiske utfordringene i vest. Fredrik Vilhelm III av Preussen la ikke skjul på at han heller ville foretrukket annekteringen av kongeriket Sachsen. Forskjellig sosialhistorie og forskjellig økonomisk historie gjenspeilet seg i ulike parallelle verdener i de industrialiserte, de urbane og i de landsbruksbaserte og landsbydominerte delene av Westfalen.
I tillegg var de konfesjonelle grensene en stadig tilbakevendende utfordring. Westfalen og Rhinprovinsen var tradisjonelle katolske områder i det overveiende protestantiske Preussen. Ved opprettelsen hadde provinsen Westfalen omkring 1,1 millioner innbyggere, hvorav 56 % var katolikker, 43 % var protestanter, mens omkring 1 % var jøder. Det gjenspeilet seg i en svært differensiert politisk kultur, hvor spesielt den katolske adelen, som hadde spilt en fremtredende rolle i de gamle geistlige statene, stilte seg overveiende negative til de nye makthaverne i Berlin. Forskjellene gjenspeilet seg likevel også i en rik og sofistikert kulturhistorie.
I politikken dominerte de borgerlige partiene. Fra 1899 til 1919 tilhørte overpresidenten Freikonservative Partei. Under Fristatens dager, fra 1919 og fremover, vekslet embedet mellom det katolske Deutsche Zentrumspartei og det konservative Deutschnationale Volkspartei.
Provinsen Westfalen opphørte å eksistere den 23. august 1946, sammen med oppløsningen av de øvrige prøyssiske provinsene i den britiske okkupasjonssonen. Samme dag ble dens territorium innlemmet i den nye tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.
Bakgrunn
Westfalen er idag et historisk landskap i den midterste og vestlige delen av Tyskland. Det var opprinnelig en del av stamhertugdømmet Sachsen (804–1260). Den 11. april 1180 ble dette landskapet gjennom Gelnhausenerklæringen gitt status som et selvstendig hertugdømme – hertugdømmet Westfalen, hvor hertugtittelen ble tildelt Erkebiskopen av Köln. Tildelingen ble gitt av keiser Fredrik I av Det tysk-romerske rike, og omfattet da et lite område sør for elven Lippe. Over tid utvidet erkebiskopene sine opprinnelige hertugrettigheter til et større territorium.
Fra 1807 til 1813 var Kongeriket Westfalen et napoleonsk kongedømme, satt opp av Napoleon Bonaparte og med hans bror Jérôme Bonaparte. I 1813 ble området okkupert av Preussen. Provinsen Westfalen ble opprettet i 1815, og var først en del av kongeriket Preussen. Fra 1918 var den en del av Fristaten Preussen. Etter Preussens oppløsning i 1947 fortsatte Westfalen å eksistere som et område innenfor den nåværende tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Kongeriket Westfalen befant seg i hovedsak nordøst for den senere provinsen Westfalen, mens dagens Nordrhein-Westfalen i hovedsak befinner seg sørvest for den prøyssiske provinsen (se figuren til venstre).
Dette er en utdypende artikkel til hovedartiklene Westfalen og Westfalens historie, med fokus på perioden fra 1815 til 1947. Artikkelen inngår også i historien til en rekke føderale statsdannelser i Tysklands historie. Tyskland er en føderal stat, hvor delvis autonome delstater har sine egne separate regjeringer. I kjølvannet av oppløsningen av det hellige romerske rike av den tyske nasjon i 1806, var landet var oppdelt i en rekke selvstendige stater – deriblant Preussen. Westfalen var en del av det tyske keiserrike fra 1871 til 1918, den demokratiske Weimarrepublikken fra 1918 til 1933, og inngikk i nasjonalsosialistenes maktovertagelse og opprettelsen av det tredje rike fra 1933 til 1945. I 1947 ble provinsen Westfalen oppløst av de allierte styrkene i kjølvannet av andre verdenskrig.
Hallfrid Christiansen
Hallfrid Christiansen (1886–1964) var en norsk germanist, allmennlingvist og målføregransker som særlig tok for seg talemålene i det nordlige Norge.
Provinsen Westfalen
Geografi
Provinsen Westfalen hadde et areal på 20 215 km². Den bestod av de historiske regionene Münsterland, Tecklenburger Land, Ostwestfalen, Hellwegbörde, Sauerland (med unntak av Upland i provinsen Hessen-Nassau), det meste av Wittgensteiner Land og Siegerland, samt Ruhrområdet. Provinsens deler av Sauerland, Siegerland og Wittgensteiner Land blir ofte sammenfattet under benevnelsen Sørwestfalen.
Hallfrid Christiansen
Christiansen var født Andreassen på Gimsøya i Lofoten (dagens Vågan kommune). Hun var datter av lærer og klokker Peder Adolf Andreassen og Fredrikke Georgine Benjaminsen, og vokste opp som den eldste i en søskenflokk på sju. Etter avsluttet folkeskole gikk hun 1903–1904 på folkehøgskole på Ekren på Melbu. I 1906 begynte hun på Angells privatskule i Kvæfjorden. I 1907 giftet hun seg med styreren for denne skolen, Rasmus Chr. Angell, men hun mistet mannen sin til tuberkulose allerede året etter.
Provinsen Westfalen
Geografi
Bortsett fra den sørlige delen av provinsen, ble den på grunn av språk og byggetradisjoner regnet som en del av Nordtyskland. Gjennom århundrelange forbindelser til erkebispedømmet Köln, som for det meste var et katolsk område, hadde den i sør forbindelser til Rhinland og den prøyssiske Rhinprovinsen, og den regnes derfor også som en del av Vest-Tyskland. Provinsen kan derfor også sies å ha tilhørt Nordvesttyskland.
Hallfrid Christiansen
Christiansen tjente som huslærer flere steder i Lofoten og Vesterålen før hun reiste til Kristiania (Oslo). Der giftet hun seg med journalisten Olav Lüchen Kopstad (1896-1916), som også døde tidlig. I 1925 giftet hun seg med arkitekten Julius Christiansen, og fikk da muligheten til å begynne med universitetsstudier.
Provinsen Westfalen
Geografi
Provinsen grenset i nord og øst til provinsen Hannover, i nord også til fyrstedømmet Schaumburg-Lippe (fra 1918: Fristaten Schaumburg-Lippe), i øst også til fyrstedømmet Lippe (fra 1918: Fristaten Lippe) og hertugdømmet Braunschweig (fra 1918 Fristaten Braunschweig), i sørøst til Provinsen Hessen-Nassau, i sør til fyrstedømmet Waldeck-Pyrmont (fra 1918 Fristaten Waldeck), i sørvest til Rhinprovinsen og i nordvest til Nederland.
Fjell
Den nordlige delen var preget av det westfaliske lavlandet. Den sørlige delen var preget av en lav fjellkjede. De høyeste fjelltoppene befant seg i Rothaargebirge, som også dannet en naturlig grense mot provinsen Hessen-Nassau. Det mest kjente fjellet var muligens det 841,9 meter høye Kahler Asten. Den høyeste fjelltoppen var lokalisert i Langenberg i Rothaargebirge med en høyde på 843,2 meter.
Southwestern Oklahoma State University
Southwestern Oklahoma State University  er et delstateid universitet i Weatherford i delstaten Oklahoma, USA. Det ble opprettet i 1901.
Provinsen Westfalen
Fjell
Det westfaliske lavlandet var i provinsens nordøst, og i øst var provinsen avgrenset av høydedraget Teutoburger Wald med Barnacken i en høyde av 446 meter, og Eggegebirge med en høyde på 468 meter ved Velmerstot. Nord for denne ligger Wiehengebirge, og i øst strekker Weserbergland seg. I den sørlige randen av lavlandet ligger Ardeygebirge og Haarstrang. Laveste punkt var i det nederrhinske landskapet ved Isselburg med en høyde på omkring 10 meter.
Hallfrid Christiansen
Hun tok bifag i norsk og tysk, og leste gammalgermanske språk, gresk og sanskrit. I 1935 tok hun doktorgraden i filologi med en avhandling om talemålet på Gimsøya.
Southwestern Oklahoma State University
Ved universitetet var det 5 164 studenter og 225 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 3 450 for studenter folkeregistrert i delstaten. Studiene gis opp til mastergradsnivå.
Hallfrid Christiansen
Karriere
Hallfrid Christiansen fikk aldri noen fast stilling ved universitetene i Oslo eller Bergen. Hun holdt en rekke forelesninger ved universitetene i emner med tilknytning til norske dialekter. Ved siden av undervisningen veiledet hun hovedfagsstudenter og skrev flere vitenskapelige artikler for nordiske og ikke-nordiske vitenskapelige tidsskrift. Av arbeidene hennes er trolig lærestoffet om norske dialekter (tre hefter utgitt 1946–1948) det mest kjente.
Christiansen vikarierte i professoratet i allmenn lingvistikk for Alf Sommerfelt i årene 1941–1943, og for professor Carl Borgstrøm i ”det propedevtiske kursus” i allmenn lingvistikk høsten 1957.
Lagawe
Lagawe er en kommune på øya Luzon i Filippinene. Den er det administrative sete for provinsen Ifugao i Cordillera Administrative Region. I 2015 hadde Lagawe 19,333 innbyggere.
Provinsen Westfalen
Fjell
Midten av provinsen var preget av den milde fremveksten til Hellwegbörden i den sørlige randen av de westfaliske lavlandet, og den fruktbare løse jorden i området. Byene i regionen ved Hellweg hadde i middelalderen dannet øst-vest aksen i området.
Lagawe
Lagawe kommune er inndelt i 20 smådistrikt, barangayer, hvorav 19 er klassifiserte som landsbygd og ett, Poblacion East, som urbant:
Hallfrid Christiansen
Karriere
Faghistorikerne har pekt på to forhold som kan være årsaken til at Christiansen aldri fikk fullt innpass i det språkvitenskapelige miljøet. Det ene er at hun på flere måter sto for et faglig tradisjonsbrudd. Hun fulgte ikke den junggrammatiske linjen som var den rådende i norsk målføregranskning i mellomkrigstiden, men så i stedet til det strukturalistiske paradigmet. Det andre som kan ha hindret Christiansen i få en fast vitenskapelig stilling, var at hun beskjeftiget seg med nordnorske språkforhold. Dette gikk også imot tradisjonen, som gjerne holdt nordnorske dialekter utenfor fordi de ikke var egnet til å påvise de båndene som kunne dokumentere linjene tilbake til gammelnorsk tid.
Hallfrid Christiansen ble medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi i 1950.
Provinsen Westfalen
Elver
Den mest vannrike elven var Weser, som tangerte provinsen i øst og fløt gjennom Wiehengebirge og Wesergebirge i Porta Westfalica. Nedslagsfeltet til elven Rhinen omfatter elven Ruhr med sideelvene Möhne, Lenne og Volme, Emscher, Sieg og Lippe. Til elvesystemet Ruhr hører også Plästerlegge, som var det eneste elvesystemet i provinsen. Elven Ems har sitt utspring i Teutoburger Wald og flyter gjennom øst og nord i det westfaliske lavlandet.
Grunnleggelse og struktur
Provinsen Westfalen oppstod som en følge av Wienerkongressen, hvor kongeriket Preussen ble delt inn i ti provinser gjennom «Forordning om en bedre innrettelse av provinsielle forhold» (Verordnung wegen verbesserter Einrichtung der Provinzialbehörden) av 30. april 1815. Den franske vasallstaten kongeriket Westfalen (1809–1813) ble oppløst etter at Frankrike tapte folkeslaget ved Leipzig den 19. oktober 1813. Etter Napoléon Bonapartes nederlag den 14. november 1813 mot den tredje prøyssiske arme under ledelse av Ludwig von Vincke, opprettet Preussen den midlertidige provinsen Generalguvernementet mellom Weser og Rhinen. Provinsen Westfalen var den direkte politiske etterfølgeren til denne.