cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Irsk dans
Irsk solodans har to hovedretninger, Sean nos (som betyr gamel stil) og den langt mer utbredt Irish dance/ irish step/ irish solo/ irsk dans/irsk solo. Irsk solo var i mange år hovedsakelig en konkurransedans forbeholdt kjerneområdene Irland- Nord Ireland- England- Scotland, Nord- Amerika, Australia og New Zealand. Konkurranser kalles feis (uttales fesh) og er ett svært viktig element i utviklingen av danseformen. På de høyeste nivåene er irsk dans svært atletisk i tillegg til rytmisk og teknisk utfordrende. Konkurransene er organisert for alle nivåer, fra nybegynnere til avanserte, og dels inn etter varierende alderkategorier. Konkurransekategoriene er i hovedsak basert på parametrene: type sko (myksko og steppesko) og takt art. Danseskoler med konkurrerende elever er organisert i forskjellige internasjonale forbund som organiserer danserne og legger rammeverket for konkurransene for det forbundet. De fleste forbundene inkluderer også gruppekonkurranser som Céili, Figure, mini- team og Dance drama, som mulige kategorier på sine feiser. På verdens basis er det vanligst å begynne å danse som barn, men det har nå blitt vanligere og også begynne som voksen, særlig i land utenfor kjerne områdene. I Norge og resten av fastlands Europa begynner de fleste danserne i voksen alder, og de fleste danseskoler tilbyr kurs til alle aldre. Det er varierende grad av fokus på konkurranse fra skole til skole og danseformen har i økende grad også blitt en treningsform og en underholdnings dans utenfor de tradisjonelle feisene. Denne utviklingen, sammen med den internasjonale spredningen av danseformen, kan i all hovedsak tilskrives Eurovisjon opptrenden i 1994 med de påfølgende danseforestillingene «Riverdance» og «Lord of the Dance» Etter dette banebrytende pauseinnslaget har irsk dans som oppvisningsdans, ofte kalt show, hatt svært stor utvikling i omfang og variasjon. Alle danserne i de forskjellige showene og show opptredene har fortsatt bakgrunn i konkurransedans.
I Norge er det to sertifisert trener- T.C.R.G (Kjersti Rentsch, Celtic Inspiration og Pauline Bermingham Bye) Øvrige danseskoler i Norge er tilknyttet irske danselærere fra Irland. Eksempelvis Sound Irish Dance Factory i Oslo, der den verdenskjente dansemesteren, koreografen og dansedommeren Ronan McCormack T.C.R.G & A.D.C.R.G er hovedlærer og Irish Dance company i Bergen som er knyttet til den tidligere lead danseren i Lord of the dance, Sarah Clark, T.C.R.G & A.D.C.R.G. De fleste skolene i Norge har også showgrupper tilknyttet danseskolene og kan bookes til opptredener av forskjellige slag.
Dionysios I av Syrakus
Dionysios (født ca. 432, død 367 f.Kr.) var tyrann av Syrakus. Han begynte livet som en tjenestemann i et offentlig kontor, men på grunn av sine bedrifter i krigen mot Kartago ble han i 406 valgt til øverstkommanderende for hæren, og året etter grep han makten og gjorde seg selv til tyrann.
Han gjennomførte en krig med Kartago fra 397 til 392 med varierende suksess. Hans forsøk på å drive kartagerne helt ut av øya Sicilia mislyktes, og ved hans død var de herrer over minst en tredjedel av den. Han gjennomførte også en ekspedisjon mot Rhegium og dets allierte byer i Magna Graecia. I et felttog, som lukanianerne sluttet seg til, ødela han territoriene til Thurii, Kroton og Lokri.
Etter en forlenget beleiring tok han Rhegium (386) og solgte innbyggerne som slaver. Han sluttet seg til illyrerne i et forsøk på å plyndre tempelet i Delfi, jevnet han tempelet i Caere på etruskerkysten med jorden og grunnla flere militære kolonier i Adriaterhavet. I peloponneserkrigen støttet han spartanerne og assisterte dem med leiesoldater.
Han stod også frem som forfatter og beskytter av litteratur. Hans dikt, kraftig kritisert av Filoxenos, ble slaktet ved de olympiske lekene. Men etter å ha fått ros for tragedien Ransom of Hector ved Lenaea i Athen, ble det sagt at han drakk seg i hjel under feiringen, eller at han døde av naturlige årsaker kort etterpå.
Andre kilder hevder at han ble forgiftet av sin lege på oppfordring fra sin sønn, Dionysios II. En tredje teori antyder at han ble myrdet som hevn for utrenskningene og skattene han hadde pålagt byen.
Hans navn er kanskje mest kjent fra legenden om Pythias. Han er også nevnt i legenden om Damokles.
William Grocyn
William Grocyn (født ca. 1446 i Colerne i Wiltshire i England, død 1519 i Maidstone i Kent) var en engelsk humanist.
William Grocyn studerte først i Winchester, men kom snart til Oxford, der han tok doktorgraden og ble en skattet foreleser. Det var Grocyn som introduserte undervisning i gresk der. Blant hans elever i Oxford var William Warham, som ble erkebiskop av Canterbury.
Omkring 1488 reiste Grocyn til Italia, der han før sin hjemkomst i 1491 hadde gjestet Firenze, Roma og Padova, og studert gresk under Demetrius Chalchondyles og Politian. William Grocyn tilhørte samme humanistiske krets som John Colet, William Lilye og Thomas Linacre i Oxford, og var venn av Erasmus.
I 1506 ble han på erkebiskop Warhams anbefaling utnevnt til master eller warden for All Hallows College i Maidstone i Kent, en stilling til han hadde inntil sin død der i 1519.
Li Ying
Li Ying er navnet til flere personer:
Vilhelm Fibiger
Christian Vilhelm Christoffer Fibiger (født 11. februar 1886 i Snedsted sogn i Thy, død 27. mars 1978 på Frederiksberg) var en dansk proprietær og konservativ politiker.
Han var sønn av lærer Peter Nicolaj Frost Fibiger og hustru Mathilde Friedrichsen. Han gikk den private realskolen i Hurup og tenkte egentlig å gå latinskolen i Aalborg og ta ingeniørutdannelse, men ble overtalt av familievennen Christen Mortensen Nyby om å gå i lære hos ham på Øland hovedgård i Harring sogn i Thy. Moren hadde vært tjenestepike hos Nyby. Fibiger fortsatte i lære ved Skaarupgaard i Vendsyssel, hvor moren var født, på Støvringgård ved Randers, og på landbruksskolen i Malling ved Aarhus. Bare 19 år gammel ble Fibiger ansatt som Nybys forvalter på Øland hovedgård. I 1909 kjøpte han hele gården av Nyby, som var barnløs og blitt over 80 år gammel. Vilhelm Fibiger giftet seg samme år med Astrid Klindt Sørensen.
Vilhelm og Astrid Fibiger hadde sterke religiøse interesser. Hans farsslekt var en presteslekt, og han hadde vokst opp i et grundvigiansk preget hjem. Han hadde en rekke verv i ytre- og indremisjon og diakonale stiftelser.
Fibiger var medlem av Folketinget for Thisted amtskrets 1920–1957. Gårdsdriften på Øland ble derfor overlatt til en forvalter innen hans eneste barn, Steen, kunne kjøpe den i 1948. Politisk representerte Fibiger de agrare og kirkelige strømningene i Det Konservative Folkeparti. Han ble en stor beundrer og nær fortrolig med John Christmas Møller, som på sin side representerte den urbane middelklassen. Fibiger og Christmas Møller var sterkt medvirkende til at de konservative inngikk forlik med Stauning-regjeringen om krisehjelp til landbruket i 1931 og 1932. Da Christmas Møller gikk av som formann i Det Konservative Folkepartis hovedstyre i 1939, var Fibiger hans foretrukne etterfølger, og han ble sittende frem til 1948.
I samlingsregjeringen ble utnevnt etter det tyske angrepet på Danmark i april 1940, ble Fibiger konsultativ minister tilknyttet Kirkeministeriet og Sosialministeriet. Da regjeringen ble omdannet i juli 1940, ble han kirkeminister, men måtte gå av for press fra den tyske okkupasjonsmakten i november 1942. Fibiger var senere medlem av nimannsutvalget for partiene i samlingsregjeringene 1943–1945 og minister for handel, industri og sjøfart i frigjøringsregjeringen i 1945. Han var også medlem av kommisjonen som forberedte grunnlovsforslaget av 1953, som avskaffet tokammersystemet og gav kvinner arverett til tronen.
Fibiger ble tildelt Dansk Røde Kors' minnetegn for krigshjelpearbeid 1939–1945. Han ble utnevnt til kommandør av Dannebrogordenen i 1949.
Alban Hoxha
Alban Bekim Hoxha (født 23. november 1987) er en albansk fotballspiller som spiller for den albanske klubben FK Partizani Tirana.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Trafikkskilt
Trafikkskilt er lett gjenkjennelige symboler stilt opp ved veier der trafikken krever at personer som ferdes langs veien, og i kjøretøyer, enten må ta spesielle forholdsregler eller følge angitte regler. Dette er nødvendig for å øke sikkerheten og sørge for økt flyt i trafikken.
Trafikkskilt kan være festet på stolper langs veier og på portaler og lignede over veier. Størrelse, form og farger veksler en del etter skilttyper. Det pågår et samarbeid om offisielle trafikkskilt over landegrensene, slik at skilttypene i de forskjellige landene etter hvert er blitt mer og mer like.
Det er i Norge sterke begrensninger på hva slags skilt som kan settes opp ved veiene. Trafikkskilt og lignende ved veiene kan bare settes opp av offentlige myndigheter. Ved veiene kan private bare sette opp sine skilt, reklameutstyr, oppslag, plakater og annet, etter å ha innhentet myndighetenes samtykke. Myndighetene stiller da krav til utformingen, særlig av hensyn til trafikksikkerheten og for å unngå forveksling med eksisterende skilt.
Fra juni 2006 er skiltforskriften gjeldende i Norge. I tillegg til at deler av selve teksten er noe forandret, vil vi få noen nye skilter, samt justering av symbolene på en del andre. Eksempler på helt nye skilter er skilter som markerer nummerering av motorveiavkjøringer pluss nummerering av en del veikryss på andre veier. Når det gjelder justering av symboler på skilter vi allerede kjenner, så er dette for det meste skilter med menneskemotiver. Tidligere har disse symbolene i all hovedsak vist stiliserte menn, nå er de forandret til kjønnsnøytrale figurer med langt færre detaljer enn på de gamle skiltene. Begrunnelsen for nedskjæringen av detaljene er at skiltene da blir lettere å oppfatte under høy hastighet. Lenken fra Statens vegvesen viser en fullstendig oversikt over de norske trafikkskiltene.
Historie
De tidligste trafikkskiltene var milesteiner som ble satt opp av romerne for å vise hvor langt det var til Roma. I middelalderen ble det vanlig å sette opp navn til byer og tettsteder i vegkryss.
Det ble viktigere med trafikkskilt da bilen ble oppfunnet, og dagens standard ble satt på en internasjonal vegkonferanse i Roma i 1908. Siden da har skiltene forandret seg mye. I dag er det vanlig med refleksfarge på skiltene, og det er blitt tatt mer og mer i bruk variable skilt som kan fjernstyres for å endre fartsgrensen, hindre bilkø eller omdirigere trafikk i forbindelse med ulykker eller ras. I noen land brukes det også skilt med følere i veien som måler om vegbanen er våt eller glatt, og deretter setter ned farten til et tryggere nivå enn på tørr vei.
Til neste generasjons trafikkskilt er håpet at de skal kommunisere med kjøretøyene som passerer, og gi dem informasjon om hva skiltet sier. Det er bl.a. blitt tenkt på dette for på den måten å hindre sjåføren i å overskride fartsgrensen på stedet.
Internasjonalt
Trafikkskilt er i Europa regulert av Konvensjonen om trafikkskilt og signaler, som er utgitt av De forente nasjoners økonomiske kommisjon for Europa. Konvensjonen følges av alle land i Europa og mer eller mindre i Afrika og Asia.
Variasjoner som er tillatt i konvensjonen er at fareskilt og forbudsskilt kan ha gul bakgrunn, hvilket gjelder i Sverige, Polen, Island og Finland. I Norge, Frankrike og Spania er det gul bakgrunn ved veiarbeid. Fareskilt kan også ha form som ruter i kortspill, hvilket gjelder i Irland. Det gjelder også i Nord- og Sør-Amerika, men de følger i hovedsak ikke konvensjonen.
Skilttyper i Norge
I Norge finnes det over 300 forskjellige offentlige trafikkskilt og er delt inn i 9 kategorier. Flere av skiltene ble designet av skiltkunstneren Karl Petter Sandbæk i 1960-årene. Også skrifttypen som brukes er standartisert i norske veiskilt i trafikkalfabetet. Skilt med gul bunnfarge er midlertidige trafikkskilt, og brukes under veiarbeid. De vil bli fjernet når veiarbeidet er ferdig.
Fareskilt
Fareskilt varsler om særlige farer på en strekning. Alle fareskilt er formet med en rød trekant ytterst, og hvit bakgrunn. Unntaket er når veiarbeid pågår, og man setter opp midlertidige fareskilt med gul bunnfarge.
Vikeplikt- og forkjørsskilt
Vikeplikt- og forkjørsskilt er skilt som regulerer vikeplikt i veikryss eller strekning. Disse skiltene har varierende utforming utfra hva de blir brukt til. Disse skiltene kan ha underskilt som for eksempel angir avstand eller forløpet til en forkjørsvei.
Forbudsskilt
Forbudsskilt er skilt som forbyr noe på en veistrekning eller et sted, eller som opphever et forbud. I utgangspunktet gjelder forbudsskiltene i den kjøreretningen fra der de står til neste veikryss, men noen skilt gjelder helt til de blir opphevet av andre skilt. Skilt som viser fartsgrense er forbudsskilt. Forbudsskilt er runde med rød kant og hvit bunnfarge, men unntaket er for midlertidige skilt, som har gul bunnfarge, og skiltene for stans og parkering forbudt, hvor bunnfargen er blå. Forbudsskilt kan ha underskilt som beskriver tidspunkt, utstrekning o.l.
Påbudsskilt
Påbudsskilt gir et påbud på en veistrekning eller et sted. Påbudet handler som regel om hvilket kjørefelt som skal benyttes eller hvilken retning kjørende kan kjøre i et kryss. Påbudskiltene er runde med blå bunnfarge og kan ha underskilt som informerer om hvilke trafikanter skiltet gjelder for.
Yanshanfjellene
Yanshan eller Yanfjellene (, pinyin: Yānshān) er en fjellkjede nord i Kina. Fjellene strekker seg fra elven Chaobei i vest og Shanhaipasset i øst. Fjellene består av kalkstein, granitt og basalt.
Trafikkskilt
Opplysningsskilt
Opplysningsskilt er skilt som opplyser om særlige forbud og påbud gjelder eller slutter å gjelde for vedkommende veistrekning eller sted. De fleste opplysningsskilt er firkantede med blå bunnfarge, og skilt som informerer om kjørefeltenes videre gang har hvit bunnfarge. Lik de fleste andre skiltene i de andre gruppene kan også opplysningsskilt ha underskilt som informerer om hovedskiltet mer detaljert.
Zaria av Oranien-Nassau, jonkvrouwe van Amsberg
Ettersom faren ga avkall på sin arverett til tronen da han giftet seg, har heller ikke grevinne Zaria arverett.
Trafikkskilt
Serviceskilt
Serviceskilt gir opplysninger om nødhjelp, veiservice og severdigheter med mer. To eller flere symboler kan kombineres på samme skilt, og mer informasjon kan også angis på skiltet. Serviceskilt som informerer om nødhjelp og veiservice er firkantende med blå kant og svart eller rødt symbol, mens skiltene som informerer om severdigheter, naturopplevelser eller friluftsaktiviteter er firkantede, med brun kant med brune symboler.
Veivisningsskilt
Veivisningsskilt gir opplysninger om stedsnavn, virksomheter, veiruter, valg av kjørefelt, valg av vei og avstand til reisemål. I motsetning til de andre skilttypene har veivisningsskilt ikke underskilt, men i stedet kan tekst, tall og symboler være på selve veivisningsskiltet. Dersom offentlig trafikkskilt er gjengitt på veivisningsskilt, betyr det at tilsvarende skilt er satt opp på den vei det vises til.
Fargekoder for veivisningsskilt:
Yanshanfjellene
Fjellene når opp i høydet på fra 400 til 1 000 moh. Høyeste topp er Wuling på 2 116 m i fylket Xinglong.
Zaria av Oranien-Nassau, jonkvrouwe van Amsberg
Navn
Hun har blitt oppkalt etter
Yanshanfjellene
Fjellkjeden brytes opp av flere trange pass, som Gubei-passet, Xifeng-passet og Leng-passet. Den delen av Den kinesiske mur som tiltrekker seg flest besøkende, Badaling nordvest for Peking, ligger i denne fjellkjeden.
Trafikkskilt
Underskilt
Underskilt er bare gyldige når de står sammen med et hovedskilt, og gir nærmere klargjøring, utviding, utfylling eller begrensning av hovedskiltets betydning eller gyldighetsområde. Underskilt til hovedskilt som benyttes til midlertidig skilting i forbindelse med veiarbeid, kan ha gul bunnfarge, men har vanligvis hvit bunnfarge.
Markeringsskilt
Markeringsskilt informerer om veiens videre forløp eller om hindringer på eller nær kjørebanen. Kantstolper og trafikkjegler regnes også innenfor denne kategorien. Midlertidige markeringsskilt kan ha rød bunnfarge og gule eller hvite symboler.
Tallinna Sadam
Tallinna Sadam (Tallinn Havn, Port of Tallinn) er et estisk selskap som eier og drifter fem havner. To havner er i Tallinn – passasjerhavnen Vanasadam (Old City Harbour) og lasthavnen Paljassaare – og tre havnen uten Tallinn. De er dyphavnen i Muuga och lasthavnen i Paldiski (Paldiski South Harbour) i fylket Harjumaa, og cruisehavnen i Saaremaa.
Havneselskapet er statlig aksjeselskap og virker som landlordhavn. Det har bygget nye kaier for oljeterminaler, for nye kjølelagre og containerterminal osv. Det er også anlagt en industripark ved dyphavnen i Muuga.
I 2008 var omsetningen i Tallinn Havn på 74,8 millioner euro, i 2009 på 81 millioner euro.
Western Harmonies
Western Harmonies er et musikkalbum med Jonas Fjeld & Chatham County Line. Albumet ble utgitt 7. oktober 2013 og lå fire uker på VG-lista med 12.-plass som beste plassering.
Nederland under Vinter-OL 1988
Nederland under Vinter-OL 1988. Elleve sportsutøvere, seks menn og fem kvinner fra Nederland deltok i en sport, hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1988 i Calgary i Canada. Nederland kom på sjuendeplass med tre gull- to sølv- og to bronsemedaljer. Skøyteløperen Jan Ykema var Nederlands flaggbærer under åpningsseremonien.
WAP
Wireless Application Protocol (WAP) er en åpen internasjonal standard for trådløs overføring av data. Den gir tilgang til Internett fra mobiltelefoner. WAP ble utviklet av Ericsson, Nokia, Motorola og Openwave (da Phone.com, tidligere Unwired Planet). De første WAP-telefonene ble lansert i november 1999. Nokia var en av pådriverne for å etablere WAP som standard. WAP ble introdusert i Norge i år 2000. WAP gir tilgang til mindre og enklere nettsider som gjør det lettere å lese på små skjermer og over trege nettlinjer. VG skrev i 2003 at WAP var lite utbredt i Norge og Sverige. Språkene som blir brukt til å programmere WAP-sider er WML – Wireless Markup Language – og XHTML.
For å benytte seg av WAP må man ha et mobilabonnement eller kontantkort – i tillegg til å ha en WAP-kompatibel mobiltelefon. Samtlige nyere mobiltelefoner har slik kompatibilitet. Man belastes som regel for WAP-bruk basert på antall nedlastede kilobyte.
Eksempler på WAP-sider
Merk: Enkelte av linkene er kun tilgjengelig på en mobiltelefon.
Road House
Road House har flere betydninger:
Melanagromyza
Utseende
Små til middelsstore (1-6 mm lange), slanke fluer, vanligvis med store vinger. Artene i denne slekten er stort sett svarte med glassklare vinger. Hodet er rundt med runde fasettøyne. Langs innerkanten av fasettøynene sitter det flere børster, men disse kan variere mye i størrelse og antall. Pannen er bred, og de tre punktøynene sitter på en litt opphøyet trekant som ofte er annerledes farget enn resten av pannen. Antennene er av vanlig fluetype, tre-leddete, det ytterste leddet kan være ganske stort eller tilspisset, og bærer en ganske lang og kraftig antennebørste (arista) på oversiden nær roten. Kinnbørste (vibrissa) finnes, munndelene er av vanlig fluetype, ikke påfallende store. Brystet (thorax) har vanligvis kraftige børster på ryggen og sidene. Vingene er store sammenlignet med kroppen, vanligvis gjennomsiktige uten fargeflekker. Beina er korte og kraftige. Bakkroppen er kort og kjegleformet. Hunnene har et kort, men kraftig eggleggingsrør (ovipositor). Larvene er pølseformede, ganske tykke. De eneste tydelige strukturene sett fra utsiden er åndehullene (spiraklene), som sitter på opphøyde vorter på den fremste og bakerste segmentet.
Levevis
Alle minérfluene har larver som lever inne i planter, de fleste i blad, men også noen i stengler, røtter og frø. De aller fleste Agromyza-artene er blad-minerere på gressfamilien, rosefamilien og erteblomstfamilien, en del er skadedyr. Eggene stikkes inn under huden på planten, og larven klekkes etter noen få dager. Larvene spiser opp vevet innenfor ytterhuden og etterlater seg ganger i blad eller stengler, som er synlige utenfra som hvite felter eller tunneler. Disse kalles miner. Lignende miner lages av mange små sommerfugler og enkelte biller og planteveps. Larveutviklingstiden varierer fra en uke til flere måneder. Når larven er utvokst, kryper den vanligvis ut av planten og faller ned på bakken, der den forvandler seg til en puppe. Noen minérfluer kan gjøre stor skade, på jordbruksvekster og særlig på prydplanter der de lyse minene er skjemmende og kan gjøre planten uselgelig. Formen på minene kan ofte brukes til å bestemme arten av minérflue.
Buenos Aires (kanton)
Buenos Aires er en kanton i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Den befinner seg sørvest i landet, og omfatter blant annet en del av Cordillera de Talamanca. Kantonen hadde 45 244 innbyggere i 2011. Arealet er på 2384,22 km². Administrasjonssenteret er byen Buenos Aires.
Kantonen blei oppretta 26. juni 1914, under navnet De Osa, med Buenos Aires som administrasjonssentrum. 29. juli 1940 blei den delt opp i dagens Buenos Aires og Osa.
I kantonen er det reservater for urfolka bribri og brunka.
Movlud Miraliyev
Movlud Miraliyev (født 27. februar 1974) er en aserbajdsjansk judoka.
Han representerte Aserbajdsjan under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble nummer 4. Han tok bronse under Sommer-OL 2008.
Crassichroma
Crassichroma er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, grønnlig metallisk fargede trebukker. Antennene er noe kortere enn kroppen. Hodet er ikke påfallende snuteformet forlenget. Pronotum er avrundet sekskantet. Dekkvingene er nokså jevnbrede. Beina er lange og tynne, mørkt fargede.
Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.
Utbredelse
Artene er kjent fra Borneo og Vest-Malaysia.
Odd E. Hanssen
Odd Eivind Hanssen (født 1917, død 13. september 1964) var en norsk patolog, kjent for å ha utviklet «Hanssen-metoden» for måling av nyrefunksjonen. Hanssen var forsker ved Rikshospitalet i mange år. Han utviklet metoden da han gjestet patologiinstituttet ved State University of New York 1960-62, og den fikk etterhvert innpass i standard praksis ved sykehus i Canada og Frankrike og anvendt til midt på 1980-tallet. Han ble dr.med. 1963 på dette arbeidet, ansatt som dosent II i patologisk anatomi (han var også prosektor samme sted), men døde året etter.
Bundi (distrikt)
Bundi (hindi: बूँदी जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Rajasthan. Distriktets hovedstad er Bundi.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,113,725 innbyggere i distriktet, mot 962,620 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 19,94 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 14,19 % i 2011 mot 18,16 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 886 i 2011 mot 912 i 2001.
Elsa Beata Bunge
Elsa Beata Bunge (født Elsa Beata Wrede 18. april 1734, død 19. januar 1819) var en svensk botaniker og forfatter – og en pionér: Hun var den første svenske kvinne som publiserte instruksjonshefter om hagedyrking. Elsa Beata var datter av statsmannen baron Fabian Wrede og Katarina Charlotta Sparre. I 1761 giftet hun seg med statsmannen Sven Bunge. Hun brukte selv etternavnet Wrede gjennom hele livet, men er, etter giftermålet med Sven Bunge, ofte omtalt med Bunge som etternavn. Hun var en amatørbotaniker og hadde store drivhus satt opp rundt sitt hus, «Beateberg». Bunge hadde kontakter innen for Kungliga Vetenskapsakademien og korresponderte med Carl von Linné.
Hun ble kjent som botaniker og skrev avhandlingen Om vinrankors beskaffenhet efter sjelfva naturens anvisningar. Hun var også kjent for å kle seg som en mann, med unntaket av et skjørt.
Mahmoud Miran
Mahmoud Miran (født 25. februar 1974) er en iransk judoka.
Han representerte Iran under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble nummer 4.
Frosta kirke
Frosta kirke er en korskirke fra 1866 i Frosta kommune, Trøndelag fylke. Kirken ble bygget etter arkitekt Georg Andreas Bulls tegninger til Nes kirke i Hallingdal, som ble reist i 1862.
Byggverket er i tre og har 670 plasser.
Adkomst til stedet er via Fv63 og Fv61/Fv753.
Harald Layton
Harald Layton (født 22. februar 1957) er en norsk forfatter og har utgitt 4 bøker. Den første boken, Kald morgen om "Lance II " forliser 2005  fikk gode anmeldelser med terningkast 6. Stolt historie fra en støvete perm 2010. Vassdalen ulykken : Den siste dagen  2015. Denne boka ble gitt ut på eget forlag i Gratangen : Layton Forlag. Den fikk også svært gode anmeldelser og har blitt meget godt mottatt. Den 4.boka : Kald morgen 2.utgave "Lance II" forliser kom ut høsten 2020 med flere kapitler fra første bok. Harald Layton er fra Gratangen i Troms og bor også i småland i Sverige samt i Gran Canaria - Spania.
De nederlandske Antiller under Vinter-OL 1988
De nederlandske Antiller under Vinter-OL 1988. To mannlige sportsutøvere fra De nederlandske Antiller deltok i to grener, aking og bobsleigh i Vinter-OL 1988 i Calgary i Canada. De nederlandske Antiller, som deltok for første gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer. Beste plassering var en 29.-plass i toerbob.
X (Def Leppard-album)
Albumets tittel, X, indikerer med romertall at dette er bandets tiende utgivelse. Bandet regner de to samlealbumene Retro Active og Vault: Def Leppard Greatest Hits (1980–1995) med i rekken.
Scaphiini
Scaphiini er en liten gruppe av biller som lever av og på sopp.
Utseende
Middelsstore (4-5 mm), ovale, svært blanke biller, brune eller svarte. Antenner og bein kan foldes tett inntil kroppen slik at hele billen blir glatt og dråpeformet, og svært vanskelig å få tak på. For ekesmpel er det nesten umulig å plukke opp en slik bille med en pinsett. Hodet er bredt med små fasettøyne. Antennene er temmelig lange og ganske tynne, de to innerste og tre ytterste leddene noe tykkere. Brystskjoldet (pronotum) er glatt, blankt og hvelvet, fint punktert, med jevnt kurvede sidekanter. I bakkanten er det gjerne en tungeformet lobe i midten som helt eller delvis dekker scutellum, men dette gjelder ikke hos de norske artene. Dekkvingene er jevnt rundede, glatte, fint punkterte, med en fure (sømstripen) langs innerkanten, men ellers uten lengdestriper. De er tvert avkuttet bak og dekker ikke bakkroppsspissen på levende eksemplarer. På døde eksemplarer i samlinger er ofte bakkroppen skrumpet sammen slik at den er fullstendig dekket av dekkvingene. Bakkroppen er tilspisset bak. Beina er lange og spinkle.
Levevis
Dråpebillene lever i og på sopp av ulike slag, både hattsopp, poresopp og slimsopp. Noen arter finner man gjerne mellom løvstrø der de spiser sopphyfer.
Utbredelse
Gruppen har flest arter i Øst-Asia, men forekommer også i Nord-Amerika og Europa.
Flotmylje
Flotmylje er en gammel matrett som blant annet er kjent fra Valle i Setesdal. Den lages av kraft fra lammekjøtt. Mange bruker også rester fra den tradisjonsrike Setesdalssuppa. Man bryter i stykker flatbrød og lager det som på dialekten i Valle kalles «flatbraudsoll». En klatt smør legges på toppen, og så har man kjøttkraft eller suppe over.
NM i landeveissykling 1912
Norgesmesterskapet i landeveissykling 1912 ble arrangert på strekningen Grorud–Lunner 25. august.
Kongepokalen ble vunnet av Josef Bye.
Magnus Nilsen
Magnus Nilsen (født 1994) er en norsk ishockeyspiller som spiller løper for GET-klubben og moderklubben Sparta Warriors neste hele karrieren bortsett fra en sesong i svensk Nybro Vikings IF.
Paolo Bianchessi
Han representerte Italia under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble nummer 4.
Audiopedagog
En audiopedagog (tidligere døvelærer eller hørselslærer) er en spesialpedagog, førskolelærer eller lærer med mastergrad i audiopedagogikk, det vil si med kunnskaper innenfor det audiologiske fagfeltet knyttet til ulike hørselstap og hørselsvansker, språk og kommunikasjon. Kunnskapene baserer seg både på tekniske og medisinske områder relatert til hørsel, og på pedagogiske og psykologiske forhold av betydning for hørsel og hørselstap.
Audiopedagoger i Norge organiseres under Norsk Audiopedagogisk Forening (NAF). Foreningen er tilsluttet Norsk Audiologisk Samarbeidsutvalg (NASU) og medlem i Nordisk Audiologisk Selskap (NAS).
Utdannelse
For å oppnå yrkestittelen må man ha fullført et femårig spesialpedagogikkstudium på masternivå. Dette studiet krever enten en gjennomført treårig bachelorgrad med fordypning i spesialpedagogikk, eller en førskolelærer-, lærer-, faglærer-, PPU- (praktisk-pedagogisk) eller barnevernspedagogutdanning med minst tre års varighet.
Audiopedagogikk er en studieretning innenfor mastergradsstudiet i spesialpedagogikk, som tilbys ved Institutt for spesialpedagogikk ved Universitetet i Oslo og det erfaringsbaserte mastergradsstudiet i spesialpedagogikk ved Institutt for pedagogikk og livslang læring ved NTNU i Trondheim.
Klientgrupper
I hovedsak jobber audiopedagoger med mennesker i alle aldre som har hørselstap som påvirker evnen til å oppfatte tale, selv etter tilpasning av høreapparat eller cochlea implantat. Slike hørselstap kan være medfødte, arvelige eller de kan oppstå senere i livet som følge av skade, sykdom eller aldring.
Eksempler på diagnoser og tilstander hvor audiopedagogisk kompetanse kan bli nødvendig er bilaterale (tosidige) og unilaterale (ensidige) nevrogene hørselstap, kombinerte (nevrogene og mekaniske) hørselstap, auditiv nevropati (ANP), auditory processing disorder (APD), Mb. menièrès, tinnitus,, hyperacusis og misofoni.
Arbeidssteder
Audiopedagoger jobber blant annet i ordinære skoler og barnehager, skoler og barnehager for hørselshemmede, Pedagogisk- Psykologisk Tjeneste, Statlig spesialpedagogisk tjeneste (statped, avd hørsel), kompetansesentre, hørselssentraler ved sykehus, på hjelpemiddelsentraler, eller som privatpraktiserende audiopedagoger. Privatpraktiserende audiopedagoger har egne mønsteravtaler med HELFO, hvor konsultasjonene dekkes fullt ut av det offentlige.
Arbeidsoppgaver
Arbeidsoppgavene varierer avhengig av om audiopedagogen jobber med oppgaver knyttet til skole og barnehage, med hørselteknisk tilrettelegging på ulike livsarenaer eller om de er helserelaterte. De helserelaterte arbeidsoppgavene er oftere knyttet til voksne med hørselstap og ulike hørselstilstander som kan være mentalt og emosjonelt belastende.
Audiopedagoger som jobber med barn gjennomfører utredning av hørsel og språk ved bruk av kartleggingsskjemaer, tester og samtaler med den hørselshemmede selv og med vekt på veiledning av barnets foreldre. Videre vil hovedoppgaven være å optimalisere lyd- og lytteforholdene i barnehager og skoler med bruk av pedagogiske og tekniske tiltak. Veiledning av lærere og barnehagepersonell er en viktig del av denne oppgaven. Andre arbeidsoppgaver kan være mer rettet mot veiledning og opplæring av nettverket og tjenestene rundt barnet, som skole og PPT (Pedagogisk -Psykologisk Tjeneste), men også direkte med elevene, særlig med hensyn til sosiale forhold. I en del tilfeller vil det være nødvendig at audiopedagogen behersker tegnspråk eller norsk med tegnstøtte (NMT) og kan gi kurs og veiledning til foreldre og personell i bruken av dette.
Audiopedagoger som jobber med voksne kan tilby ulike treningsstrategier for å optimalisere taleoppfattelse gjennom lyttetrening, munnavlesningstrening og kommunikasjonstrening. Når taleoppfattelsen har begrensninger kan enkelte audiopedagoger tilby opptrening med bruk av tegn-til-tale eller tegnspråk. Der det er behov tilbys det trening i bruk av høreapparat eller cochlea implantat, og opplæring i bruk av i hørselstekniske hjelpemidler, både til privat bruk og til skole og arbeidsliv. Videre kan en audiopedagog tilby tinnitus- og hyperacusis (lydoverfølsomhet) behandling, ofte med vekt på kognitiv terapi, og generell rådgivning om hørselstap, konsekvenser og rettigheter til hørselshemmede og pårørende. Det forutsettes at audiopedagogen samarbeider tett med annet hørselsfaglig personell som øre-nese-hals leger, audiografer og audioingeniører.
Etterutdanning
Foreningene Norsk Audiopedagogisk Forening (NAF), Norsk Audiografforbund (NAF) og Norsk Teknisk Audiologisk Forening (NTAF) holder annethvert år etterutdanningskurs for audiopedagoger, audiografer og audioingeniører.
My Boy Jack
My Boy Jack er en britisk TV-film fra 2007 om den britiske forfatteren Rudyard Kipling. Rollen som Kipling spilles av David Haig, mens andre sentrale roller spilles av Daniel Radcliffe, Kim Cattrall og Carey Mulligan. Filmen er regissert av Brian Kirk.
Den ble tildelt sølvprisen i klassen beste TV-film ved Shanghai International TV Festival og en BAFTA for Beste make Up.
Handling
Satt til 1. verdenskrig. Den verdenskjente forfatteren Rudyard Kipling (David Haig) bruker sin store innflytelse til å få sin synshemmede sønn Jack (Daniel Radcliffe) inn i militærtroppen, som alltid har vært hans store drøm – selv om hele familien egentlig er imot at Jack melder seg. Når Jack meldes savnet etter kamp må Rudyard sammen med kona Caroline (Kim Cattrall) og datteren Elsie (Carey Mulligan) igjen bruke familiens innflytelse til å finne ut hva som har skjedd med gutten.
Burnham (Maine)
Burnham er en by i Waldo County, Maine, USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 1164 innbyggere.
Svetlana Zakharova
Svetlana Vladimirovna Zakharova (Светлана Владимиорна Захарова), født 15. september 1970 i Tsjuvasjia, er en russisk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.
Burnham (Maine)
Geografi
Byen har et areal på totalt 36.8106.6 km². 100.8 km² av det er land og 5.8 km² av det (5.42%) er vann.
Svetlana Zakharova
Hun tok bronse i VM i Edmonton i 2001.
Luke Skywalker
Luke Skywalker (født år 19 før slaget ved Yavin) er en rollefigur i Star Wars-sagaen. Han var en jediridder som spilte en stor rolle i Star Wars-historien. Han er en av hovedpersonene i den originale Star Wars-trilogien (IV, V & VI) og ble spilt av skuespilleren Mark Hamill.
Filmene
Luke er sønn av Anakin Skywalker og Padmé Amidala, og tvillingbror til Prinsesse Leia. Han er oppvokst hos tanten og onkelen, som er bønder på planeten Tatooine. Luke vil bli jediridder, og reiser med C-3PO, R2-D2, Obi-Wan Kenobi, Chewbacca og Han Solo.
Luke Skywalker er mest kjent for sin store kamp mot Darth Vader og Imperiet. Darth Vader viser seg å være Lukes far, Anakin Skywalker. Den store kampen mellom det gode og onde tar så plass gjennom Luke og Darth Vader. Det ender med at Luke blir knust av Keiseren, men da returnerer Darth Vader til den gode siden av kraften og kaster Keiseren ned i en generator og oppfyller dermed sin skjebne. Etter den sjette filmen ble jediordenen ødelagt av Han Solo og Leia Organa sinn sønn Ben Solo også kalt Kylo Ren etter han sluttet seg til den mørke siden, dette blir utdypt i den syvende filmen som kom ut Desember 2015. I den åttende, og hittil nest siste
filmen, fikk man utforsket mer av historien til Luke etter slutten av den 6. filmen og forholdet mellom han og Kylo Ren.
Knut Aukland
Knut Aukland (født 28. mars 1929 i Vigmostad, død 24. januar 2014 i Bergen) var en norsk lege og fysiolog, internasjonalt kjent for sin nyreforskning.
Bakgrunn og yrkeskarrière
Etter examen artium 1948 ved Mandal gymnas og cand.med. fra Universitetet i Bergen 1954 ble det praksis, før han i 1958 startet som stipendiat ved Institutt for eksperimentell medisinsk forskning ved Ullevål sykehus. Med blant andre Fredrik Kiil forsket han på nyren og det ble dr.med. for avhandlingen Studies on intrarenal circulation with special reference to gas exchange i 1965. Han var professor i fysiologi ved Universitetet i Bergen fra 1970 til 1999, der han i lengre tid studerte interstitiell væske, noe som resulterte i en ny teknikk for implantering i muskel og Anders Jahres medisinske pris til Rolf Reed i 1993. Aukland var dessuten gjesteforsker ved sykehuset i Bethesda, og hadde i periodene 1981–1982 og 1989–1990 to gjesteopphold ved University of California.
Publikasjoner
Knut Aukland har gitt ut ca. 120 forskningsartikler vedrørende nyrefunksjon, transkapillær væskebalanse, lokal sirkulasjon og energiomsetning (oktober 1993).
Athabascasjøen
Athabascasjøen (engelsk: Lake Athabasca, fransk: Lac Athabasca, fra skog-cree aðapaskāw – «[hvor] det er planter en etter en annen») er en innsjø i Canada. Den ligger i den nordvestre delen av provinsen Saskatchewan og det nordøstre hjørnet av provinsen Alberta, mellom 58° og 60° N.
Geografi
Innsjøen har et flateinnhold på 7 850 km², og er 283 kilometer lang, med en største bredde på 50 km og en største dybde på 124 m. Den har et vannvolum på 204 km³. Innsjøen har utløp mot nord via elva Slave til Store Slavesjø og elva Mackenzie som munner ut i Nordishavet. Fort Chipewyan, en av de eldste europeiske bosetningene i Alberta, ligger ved vestbredden av innsjøen, hvor Riviere Des Rochers drenerer innsjøen og renner mot Slave-elva.
Islam i Norge
Utbredelse
Sammenlignet med andre europeiske land startet innvandring fra muslimske land seint i Norge, og nådde ikke merkbart antall før begynnelsen av 1990-tallet.
Det eksisterer ingen oversikt som angir hvor mange muslimer det er i Norge fordi religiøs tro ikke registreres noe sted. Antall muslimer estimeres på grunnlag av opprinnelseslandenes religiøse sammensetning. Religionshistoriker Kari Vogt skriver at disse anslagene bare angir kun antall individer fra hovedsakelig muslimske land, og ikke om disse er troende eller ei. Daugstad og Østby ved Statistisk sentralbyrå (SSB) viser at det ikke nødvendigvis er noen sammenheng mellom hvilken religion som er den største i et land en person har bakgrunn fra, og hvilken religion en innvandrer i Norge fra dette landet tilhører. Estimatene sier ikke noe viktigheten av religion for den enkelte, og om det å være muslim er basert på ens kulturelle tilhørighet eller personlige valg.
Medlemstall
Tallet på organiserte muslimer i Norge ble første gang registrert i offisiell statistikk i 1980, da antallet ble oppgitt til 1006. Dette tilsvarte kun 10 % av den muslimske befolkningen. Det viser, ifølge Daugstad og Østby (2009), at «det har tatt tid før innvandrerne organiserte seg i egne trossamfunn». Kari Vogt skriver at 10 % av norske muslimer var medlemmer av en moské i 1980, var denne andelen økt til 70 % i 1998. Det å skulle være medlem av en moské var uvant for innvandrere fra muslimske land, men i Norge er det nødvendig for moskéene å operere med medlemslister fordi statstilskudd til religiøse organisasjoner er medlemstallsbasert.
I 2008 var det anslagsvis mellom 120 000 og 150 000 muslimer i Norge. Av disse var om lag 1000 norske konvertitter til islam, mens resten var innvandrere og norskfødte etterkommere. De største gruppene hadde sin opprinnelse fra Pakistan, Irak, Somalia, Bosnia-Hercegovina, Iran, Tyrkia, Kosovo og Marokko.
I 2009 var det anslagsvis litt over 160 000 muslimer i Norge. Basert på antall innvandrere og norskfødte etterkommere med opphav i land der islam oppgis å være representativ for minst 50 prosent av befolkningen.
I 2013 hadde den katolske kirken igjen høyere medlemstall enn islamske menigheter, og med 121 000 medlemmer gjeninntok den katolske kirken stillingen som største minoritetsreligionen i Norge. Veksten skyldes innvandringen fra katolske land.
Moskéer
Den første offisielle moskéen i Norge tilhørte menigheten Islamic Cultural Centre, og ble åpnet i Oslo i 1974. Norske moskéer er stort sett plassert i vanlige bygårder og er ikke lett synlige i gatebildet. Moskéer i Oslo er stort sett plassert i ombygde leiligheter, fabrikker eller kontorlokaler. Inntil 2005 hadde det bare blitt bygd én genuin moské spesielt for formålet, moskéen til World Islamic Mission i Åkebergveien i Oslo, fra 1995. I 2006 bygget menigheten Central Jamaat-e Ahl-e Sunnat opp sin egen moderne moské, Jamea Masjid. Islamic Cultural Centre fulgte opp i 2009, og Ahmadiyya Muslimsk Trossamfunn grunnla Bait-un-Nasr i 2011. Sistnevnte er landets største moske, og alle nevnte moskéer er av pakistansk opphav.
Flere moskéer driver ulike former for sosialt arbeid, blant annet har enkelte av dem organisert hjemsending av avdøde medlemmer til fødelandet for gravlegging.
Kristen-muslimsk dialog
Mellomkirkelig Råd ønsket å etablere permanent kontakt mellom kristne og muslimske organisasjoner i 1992. Dette krevde en felles representasjon fra moskéene. Central Jamaat-e Ahl-e Sunnat og fire andre moskéer startet prosessen som førte til stifting av paraplyorganisasjonen Islamsk Råd Norge (IRN) 22. oktober 1993. IRN består av 40 menigheter med over 60 000 medlemmer tilsammen.
Kontaktgruppa for Mellomkirkelig Råd for Den norske kirke og Islamsk Råd Norge (forkortet Kontaktgruppa) arbeider både mot anti-islamske tendenser i norske offentligheten og mot undertrykking av kristne i muslimske land. Den kristen-muslimske dialogen har resultert i flere felleserklæringer fra Islamsk Råd og Mellomkirkelig Råd, blant annet Felleserklæringen om trosfrihet og konvertering som stadfester individets ukrenkelig rett til konvertering, felleserklæringen mot kjønnsrelatert vold og vold i nære relasjoner, og felleserklæringen mot religiøs ekstremisme.
Ifølge Leirvik (2011) har den pågående kristen-muslimske dialogen styrket det norsk-muslimske miljøet.
Folkereligiøst og normativ islam
I den norske faglitteraturen benyttes begrepene «folkelig» og «normativ islam». Nora Ahlberg introduserte begrepene i sin doktoravhandling om pakistansk islam i 1980-årene og anvendes nå for alle islamske retninger i Norge.
Rolf Turkka
Rolf Fredrik Turkka (født 30. august 1915 i Lahtis, død 29. november 1989 i Esbo) var en finsk seiler som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors. Turkka vant en olympisk sølvmedalje i seiling under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den finske båten «Raila» som kom på tredjeplass i 6-metersklassen bak «Llanoria» fra USA og den norske båten «Elisabeth X». Seilingene ble avviklet i perioden 20. til 23. juli. Mannskapet på «Raila» var Rolf Turkka, Paul Sjöberg, Adolf Konto, Ernst Westerlund og Ragnar Jansson.
Islam i Norge
Folkereligiøst og normativ islam
Folkereligiøsitet er et produkt av lokale og nasjonale tradisjoner og hjemlandsidentiteten. Ifølge Saphinaz Amal Naguib kommer majoriteten av innvandrede muslimer opprinnelig fra landsbygda i tradisjonelle jordbrukssamfunn preget av muntlig tradisjon og sterkt kulturbetont folkereligiøsitet. Det er stor variasjon av folkereligiøs islam i Norge: fra de pakistanske innvandrernes islam som er preget av den felles kulturarven på det indiske subkontinentet til bosnisk islam som er preget av sentrale element i europeisk felleskultur. Alle disse variantene av folkereligiøs islam blir utfordret i møtet med hverandre i Norge. Det skyldes spørsmål om hva som er kultur og hva som er islam. Politikeren Shoaib Sultan hadde følgende kommentar:
"I muslimske land er kulturelle skikker og religiøse forpliktelser så tett knyttet opp mot hverandre at de fleste ikke greier å skille mellom dem. Men når man møter muslimer fra andre kulturer, blir det lettere å se hva som er nedfelt i Koranen og hva som er ens egne kulturelle tradisjoner. Resultatet av disse møtene er en dreining mot en mer normativ forståelse av islam."
Innvandrere med normativt religionsyn er kritiske til mange av de kulturelle og nasjonale sætrekkene ved religiøsiteten fra hjemlandet. Ifølge Leirvik er folkereligiøsitet og normativ religion i stadig endring, og de fleste troende vil ha noe av begge deler i seg. Differensiering mellom folkereligion og normativ religion kan være et nyttig for å forstå spenningene og utviklingen i religionssamfunnene.
Norsk islam
Ifølge Leirvik er normative muslimer opptatt av å bli «norske muslimer», og normative muslimer som er født i Norge gjør anstrengelser for å skille mellom kultur og religion, og «artikulere en islamsk identitet som er både universell og mottagelig for rekontekstualisering». Et eksempel på dette er den «yngre generasjonen av muslimske ledere i Norge som identifiserer sentrale «norske» verdier som «islamske»». Sultan viser til at «en rekke unge muslimer skriver bøker» om «hvordan de ønsker å leve som fullverdige muslimer og fullverdige nordmenn», og at det store muslimske mangfoldet «bidrar til en utvikling med integrering inn i «norsk islam»».
Ifølge Naguib har ikke unge norske (og europeiske muslimer) «samme referanserammer som sine foreldre og besteforeldre» og deres islamforståelse er kombinasjon av faktorerer som «boklig islamsk lære» og «europeisk-skandinavisk-norsk sekulær væremåte». Naguib (2002) utdyper: "Ønskemålet til de fleste unge intellektuelle europeiske og norske muslimer, særlig kvinnene, er å tolke og evaluere den hellige teksten og de fundamentale religiøse og juridiske tekster på nytt og tilpasse dem den konteksten de lever i. Faktisk forfekter de fleste unge muslimer med høyere utdannelse, og særlig kvinnene, sin rett til 'ijtihad, dvs. tolke."
Sultan bemerker at samtidig som unge muslimer i Norge ønsker reform, utvikling og nytenkning, har det også oppstått en radikalisering blant andre. Ifølge Leirvik er radikal islam uttrykt ved organisasjoner som Profetens Ummah og ikke-militante Islam Net.
Politikk
En stor majoritet av norsk muslimer stemmer på partier på venstresiden, spesielt Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti. Statistisk analyse av Stortingsvalget 2005 viste at det ikke var sammenheng mellom «ideologisk orientering» og partivalg blant muslimer; de som stemte på høyresiden plasserte seg selv i snitt omtrent på samme sted i høyre-venstre-skalaen som de som stemte på venstresiden. De muslimske stemmegiverne var politisk sett sentrumsorienterte uavhengig av valget av parti. Analysen klarte ikke å avdekke hva årsaken til dette var. Lederskikkelser i det muslimske miljøet har gitt uttrykk for at den norske velferdsstaten ligger tett opp til islamske idealer. Muslimske elever ved videregåendeskoler støtter også velferdsstaten i høy grad. Ifølge Leirvik (2014) kan muslimers støtte til velferdsstaten ha opphav i minst tre forskjellige forklaringer:
Leirvik understreker at forklaringene ikke er gjensidig utelukkende, og støtten til velferdsstaten og dens verdier viser at muslimske lederskikkelser assosierer islamske verdier med norske fellesverdier som sosial likhet og likhet mellom kjønn.
Vogt påpeker at Islamsk Råd har «oppfordret sine medlemmer til å stemme Kristelig Folkeparti», blant annet på grunn av familiepolitikk.
Likestilling
Ifølge Leirvik har det vært en hel rekke «kontroverser» og «mediadiskusjoner» om muslimske kvinners livssituasjon, og islam karakteriseres som «iboende kvinneundertrykkende» av enkelte.
Samtidig forfekter kvinnelige, muslimske ledere skandinavisk kjønnslikestilling, og blant annet Bushra Ishaq forklarer at den gryende «muslimske feminismen» skyldes fundamental påvirkning fra norsk kultur og velferdsstatens verdier.
Muslimske kvinner har også blitt mer aktive i moskémiljøene. Islamsk Kvinnegruppe Norge (IKN) (nedlagt 2005), stiftet etter initiativ fra den norske konvertitten Nina Torgersen, var en interesseorganisasjon for muslimske kvinner og barn i Norge som tilbød råd og veiledning for muslimer og andre om islam i Norge. IKN arbeidet blant med holdningsskapende arbeid rundt kjønnsroller i moskéene. Islamsk Råd har hatt kvinnelig leder, og muslimske kvinner «har spilt viktig rolle i muslimske ungdomsorganisasjoner». Til tross for dette er kvinner fortsatt i stort mindretall i moskéstyrene.