cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liste over ordførere i Holmestrand
Liste over Holmestrands ordførere viser navn, parti og funksjonsperiode for ordførere i Holmestrand kommune fra innføringen av formannskapslovene i 1837.
Ordførere for den sammenslåtte kommunen av Holmestrand og Botne som eksisterte i perioden 1. januar 1964 – 31. desember 2017. Eneste ordfører for den sammenslåtte kommunen av Holmestrand og Hof som eksisterte i perioden 1. januar 2018 – 31. desember 2019. Ordførere for den sammenslåtte kommunen av Holmestrand og Sande som begynte sin eksistens den 1. januar 2020.
Adolf Laudon
Adolf Laudon (født 13. desember 1912, død 22. november 1984) var en østerriksk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Laudon vant en olympisk sølvmedalje i fotball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det østerrikske laget som kom på andreplass i fotballturneringen bak Italia. Østerrike vant kvartfinalen over Peru med 4-2 og i semifinalen beseiret de Polen med 3-1. I finalen, som ble spilt 15. august 1936 med 85,000 tilskuere, møtte de Italia, Østerrike tapte finalen med 1-2. Laudon var angrepsspiller og spilte alle fire kampene i OL-turneringen, han scoret et mål.
Vilhelm I av Nederland
Han abdiserte i 1840 og ble etterfulgt av sønnen Vilhelm II. Han slo seg ned i Berlin sammen med sin annen kone, Henrietta d'Oultremont. Der bodde han til sin død.
Bakgrunn
Kong Vilhelm Is foreldre var den siste startholderen Vilhelm V av Oranien og Vilhelmina av Preussen. Til 1813 var Vilhelm kjent som Prins Vilhelm VI av Oranien. I 1791 gifter han seg med sin kusine Wilhelmine av Preussen (1774–1837), datter av kong Fredrik Vilhelm II av Preussen.
Arvestattholder
I 1799 landsteg Vilhelm i det nåværende Noord-Holland. Etter noen slag ble han tvunget til å forlate landet igjen. Napoleon Bonaparte gav ham noen små tyske fyrstedømmer som erstatning for de tapte territorier. Disse fyrstedømmer ble konfiskerte da Napoleon invaderte Tyskland (1806).
Etter Napoleons nederlag ved Leipzig (oktober 1813), retirerte franske styrker til Frankrike. En provisorisk regjering ble dannet under ledelse av noen tidligere patrioter som kalte tilbake Vilhelm, til forskjell fra under deres opprør i 1785.
Suveren fyrste
Den 30. november 1813 landsteg Vilhelm på Scheveningens strand, bare noen meter fra det sted der han hadde forlatt landet med sin far atten år tidligere, og den 6. desember tilbød den provisoriske regjeringen ham tittelen konge. Vilhelm avslo og tilkjennegav at han bare ville ha tronen om han var suveren fyrste — en tittel noe sted mellom konge og stattholder — og folkets rettigheter ble garantert av «en vis konstitusjon». Konstitusjonen tilbød Vilhelm omfattende (nærmest absolutt) makt. Ministrene var ansvarlige bare til ham og ingen annen. Han ble installert som suveren fyrste i Den nye kirke i Amsterdam. I 1814 fikk han suverenitet over hele Nederlendene.
Konge
Den 16. mars 1815 utropte Vilhelm seg selv til konge av Det forente kongedømme Nederlandene, da han følte seg truet av Napoleon som hadde flyktet fra Elba. Hans sønn, den fremtidige kong Vilhelm II, deltok som nederlandsk øverstkommanderende i slaget ved Waterloo. Etter at Napoleon var blitt sendt i eksil antok Vilhelm en ny konstitusjon som omfattet meget av den gamle konstitusjon, såsom omfattende kongemakt.
Hovedsakelige forandringer
Parlamentet Staaten-Generaal var inndelt i to kamre. Førstekammeret (Eerste Kamer) ble utnevnt av kongen. Andrekammeret (Tweede Kamer) ble valgt av provinsialstatene, som i sin tur ble valgt gjennom direktevalg med begrenset stemmerett. De 110 plasser var delt likt (55:55) mellom nord og sør (norddelens befolkning var omkring 2 millioner, sørdelens omkring 3,5 millioner). Staaten-Generaals funksjon var hovedsakelig å godkjenne kongens lover og dekreter. Konstitusjonen inneholdt mange nåværende nederlandske politiske institusjoner, men deres funksjoner og valgregler er forandret meget gjennom årene.
Et problem med konstitusjonen var at de sørlige landsdeler (dagens Belgia) var underrepresentert. Denne underrepresentasjon var en av årsakene til den belgiske revolusjon. I den folkeavstemning som skulle anta konstitusjonen ble den forståelig nok godkjent i nord og forkastet i sør. Særskilt i sør var valgdeltagelsen lavt. Vilhelm erklærte da at alle som ikke stemte, stemte ja. Han planla en storslagen installasjon for seg selv i Brussel, der han gav folket koppermynt (hans første økenavn ble Kopperkongen).
Spyspissen i kong Vilhelms politikk var økonomisk utvikling. Ettersom han grunnla mange handelsinstitusjoner ble hans andre økenavn Kjøpmannkongen. Særlig i den søndre landsdel blomstret industrien. De nordlige provinsene var sentrum for handelen. Dette, i kombinasjon med koloniene (Nederlandsk Ostindia, Surinam og De nederlandske Antiller), skapte stor rikdom for kongeriket. Imedlertid gikk disse penger til (nord)nederlandske hender og bare et fåtall belgiere lyktes i å tjene på den økonomiske veksten. I dette ligger en annen årsak til det belgiske opprør. Vilhelm bygde også opp personlig rikdom fra landets industrielle velstand.
Offisielt var kirken skilt fra staten. Vilhelm selv var imidlertid sterkt reformert. Dette, særlig sammenholdt med de ovennevnte omstendigheter, forårsaket en viss forbitring blant folket i den søndre del, som for det meste var katolikker. Vilhelm førte også en kontroversiell språk- og skolepolitikk. Nederlandsk ble innført som offisielt språk i Flandern. For flamlendere som var nederlandskspråklige var dette intet stort problem, men det var uakseptabelt for franskspråklige aristokrater og industriarbeidere. Skolene rundt om i kongeriket ble tvunget til å undervise i den reformerte religion og i det nederlandske språk. Katolikker fryktet at kongen hadde til hensikt å utrydde katolisismen og fransken.
Det belgiske opprør
I august] 1830 ble operaen La Muette de Portici (om undertrykkelse av napolitanere) satt opp i Brussel. Dette utløste en sterk nasjonalisme og hollandofobi i Brussel, som spredte seg til resten av nåværende Belgia. Snart kom det til masseoppløp. oppløpene ble rettet hovedsakelig mot den upopulære justisministeren, som bodde i Brussel og nesten ble myrdet. Vilhelm ble rasende og svarte med å sende trupper for å slå ned oppløpene. Imidlertid hadde oppløpene blitt spredt til andre byer i sør og ble snart til folkelige opprør. Det tok ikke lang tid innen den nye uavhengige staten Belgia ble utropt.
Neste år (1831) sendte Vilhelm sine sønner til Belgia for å undertrykke denne stat. Til tross at de først var fremgangsrike ble den nederlandske armé tvunget tilt trekke seg tilbake etter at Frankrike intervenerte.
Tapet av Belgia, abdikasjon
Visse folkelige følelser for huset Oranien fantes fortsatt i noen år men oranierne fikk aldri tilbake kontrollen over Belgia. Vilhelm var sta og fortsatte med krigen. Hans økonomiske fremganger havnet i skyggen av mishusholdningen som var forårsaket av krigen og i sin tur øket krigens kostnader, som tynget økonomien. I 1839 ble Vilhelm nødt til å avslutte krigen. Det forente kongeriket Nederlandene ble oppløst og erstattet av Kongeriket Nederlandene.
Forfatningsendringer ble påbegynt i 1840 ettersom de deler av forfatningen som berørte det forente kongerike måtte tas bort. Forandringene omfattete også innføring av rettslig ansvar for ministre. Selv om parlamentet fortsatt ikke kunne kontrollere politikken kunne nå prerogativet kontrolleres. Den meget konservative Vilhelm kunne ikke fordra disse forfatningsendringer. Dette i kombinasjon med tapet av Belgia og Vilhelms intensjon å gifte seg med Henrietta d'Oultremont fikk ham å ville abdisere. Dette gjorde han den 7. oktober 1840 da hans eldste sønn etterfulgte ham som kong Vilhelm II.
Vilhelm I døde i Berlin etter tre år sammen med Henrietta.
Somalia
Somalia (somali: Soomaaliya, arabisk: الصومال, Aṣ-Ṣūmāl) er en stat på Afrikas horn. Somalia grenser i nordvest mot Djibouti, i vest mot Etiopia og i sør mot Kenya. I nord har landet kystlinje mot Adenbukta og i sørøst mot Det indiske hav. Somalia har den lengste kystlinjen på kontinentet, og terrenget består hovedsakelig av vidder og høyland. Det er varme forhold året rundt, sammen med periodiske monsunvinder og uregelmessig nedbør.
Befolkningstelling i Somalia er vanskelig, på grunn av et sammenbrutt statsapparat, en nomadisk bosetningsform og de store flyktningstrømmene i landet. Anslag i 2018 varierer fra 11 til 15 millioner innbyggere. Rundt 85 % av innbyggerne er etniske somaliere, som historisk har bebodd den nordlige delen av landet. Etniske minoritetsgrupper utgjør resten av landets befolkning, i stor grad konsentrert rundt de sørlige regionene. Somalisk og arabisk er de offisielle språkene i Somalia. Begge tilhører den afroasiatiske familie. De fleste innbyggerne er muslimer, hovedsakelig sunni.
Somalia er et av de fattigste landene i verden og har et veldig svakt helsesystem.
Naturgeografi
Somalia ligger på en halvøy på Afrikas østkyst med Adengulfen mot nord og Indiahavet mot øst. Sammen med Eritrea og Djibouti kalles området Afrikas horn. Kystlinjen er 3,025 km lang.
Østre Borgerdyd Gymnasium
Østre Borgerdyd Gymnasium ble opprettet den 1. mai 1787 av en gruppe borgere fra København, Selskabet for Borgerdyd. Den gang under navnet Borgerdydskole, med lokaler i Købmagergade og Pilestræde. Allerede året etter deltes skolen ved en flytning i to, dog begge etter samme prinsipper. Hovedskolen fikk bolig på Nørregade og den mindre i Laksegade, begge under samme direksjon og i økonomisk forbindelse. Men i 1795 ble filialen flyttet til Christianshavn, Borgerdyskolen på Christianshavn (i dag Det Åbne Gymnasium), og litt etter hørte forbindelsen opp, og hver fikk sin direksjon.
Somalia
Naturgeografi
Landet har naturlige forekomster av uran, samt store urørte reserver av jernmalm, tinn, bauxitt, kobber og naturgass. Det finnes også olje i landet.
Østre Borgerdyd Gymnasium
Da forfatteren og filosofen Søren Kierkegaard ble student på skolen i 1830, lå den i Klareboderne. I 1884 ble skolen flyttet utenfor vollene og inn i den nåværende bygningen i Stockholmsgade. I 1919 overtok staten driften av skolen og den skiftet navn til Østre Borgerdydskole.
Somalia
Klima
På grunn av Somalias nærhet til ekvator har klimaet lite sesongvariasjon. Det er varmt året rundt, med periodiske monsunvinder og uregelmessig nedbør. Gjennomsnittlig daglig maksimumstemperaturer er mellom 30 og 40 °C, med unntak av høyere områder langs østkysten, hvor virkningene av kalde luftstrømmer fra havet er merkbare. Et eksempel er Mogadishu, der gjennomsnittlig ettermiddagstemperatur varierer mellom 28 °C og 32 °C i april. Noen av de høyeste gjennomsnittstemperaturer i verden er registrert i landet; Berbera på den nordvestlige kysten har en gjennomsnittlig maksimumstemperatur om ettermiddagen på over 38 °C fra juni til september. I landet som helhet varierer døgnets minimumstemperaturen mellom ca. 15 og 30 °C.
Østre Borgerdyd Gymnasium
Fra 1. august 2010 ble skolen slått sammen med Metropolitanskolen under navnet Gefion gymnasium.
Somalia
Klima
De største årlige variasjoner i klimaet forekommer i det nordlige Somalia, hvor temperaturene noen ganger stiger over 45 °C i juli på de kystnære slettene og faller under frysepunktet i løpet av desember i høylandet. I denne regionen varierer relativ luftfuktighet fra ca 40 % midt på ettermiddagen til 85 % om natten, med noe sesongvekslinger. Til forskjell fra de fleste andre land på disse breddegrader varierer klimaforholdene i Somalia fra tørt i de nordøstlige og sentrale regionene til halvtørt i nordvest og sør. I nordøst faller det mindre enn 100 mm nedbør i året, mens det i de sentrale platåene faller mellom 200 og 300 mm. Den nordvestlige og sørvestlige delene av landet får betydelig mer regn, med et gjennomsnitt mellom 510 og 610 mm per år. De kystnære områdene er varme og fuktige hele året, mens innlandet vanligvis er tørt og varmt.
Jordbruk og dyrehold følger vekslingene mellom fire sesonger som blir definert av vekslinger i vindmønsteret. Fra desember til mars er det Jilal, årets tøffeste tørkeperioden. Den viktigste regntiden kalles Gu, og varer fra april til juni. Denne perioden er kjennetegnet av en sørvestlig monsun som fornyer beitemarkene, spesielt på det sentrale platået, og en kort tid forvandler ørkenen til frodig vegetasjon. Den andre tørre sesongen varer fra juli til september og kalles Xagaa (uttales "Hagaa"). Den korteste regnperioden kalles Dayr og varer fra oktober til desember.
Folkegrupper
Landet er preget av etniske klaner, som igjen er inndelt i underklaner.
De største klanene er:
Det finnes også en del arabere fra Jemen og en del andre land.
Alle klanene består av underklaner og de klanene som er nevnt ovenfor er bare hovedklanene i den somaliske befolkningen. Klansystemet har skapt store konflikter innad i den somaliske befolkningen. Borgerkrigen som tidligere delte Somalia i to er et resultat av konflikter innad i klanene.
Språk
Somali og arabisk er de offisielle språkene. Somali blir også brukt litt i Etiopia og Kenya. På grunn av at Somalia har vært både en italiensk, engelsk og fransk koloni, har språket i Nord-Somalia mange engelske ord, mens språket i Sør-Somalia har mange italienske ord. I somali benyttes latinske bokstaver, og lesingen skjer fra venstre til høyre. Lange vokaler skrives dobbelt.
Religion
Hovedreligionen i Somalia er Sunni islam.
Historie
Mot slutten av 1800-tallet inngikk britene og italienerne flere avtaler med de lokale statene. Slik fikk britene og italienerne kontroll over deler av kysten; det førte til at det britiske Somaliland og italienske Somalia ble etablert.
I de indre delene av Somalia lyktes ikke britene like godt. Dervish-staten, styrt av Muhammad Abdullah Hassan, gjorde motstand mot det britiske imperiet. Britene ble flere ganger tvunget tilbake til kystregionen. Britiske luftstyrker beseiret imidlertid Dervisjene i 1920.
Italia fikk under fascistisk styre full kontroll over den nordøstlige og sørlige deler av territoriet etter å ha ført en vellykket kampanje mot sultanatene Majeerteen og Hobyo. Den italienske okkupasjonen varte til 1941, da den ble erstattet av en britisk militær administrasjon. Etter verdenskrigens slutt forble nordvest Somalia et britisk protektorat, mens det tidligere italienske Somaliland i 1950 ble gjort til et "tilsynsområde" ("Trust territory") av FN, under italiensk administrasjon, med løfte om uavhengighet etter ti år. I 1960 ble de to områdene forent i Den somaliske republikk.
Etter at Somalia fikk selvstendighet, bygde det seg raskt opp interne spenninger. Landet har med noen avbrudd vært i borgerkrig siden 1977.
Landet ble styrt av Muhammed Siad Barre fra 1970 til 1991, da han ble kastet av rivaliserende klanledere, men disse lykkes ikke i å samles om en erstatning, og landet har vært uten en fungerende regjering siden den tid.
I 1993 ble en USA-ledet FN-styrke på 28 000 mann (UNOSOM I) sendt til Somalia for å sikre leveransene av matvarehjelp, samt avvæpne de stridende hærene. Dette var første gang FN grep militært inn i et medlemsland uten landets aksept, og Norge deltok også i disse styrkene. Aksjonen var mislykket. FN-styrkene led nederlag i Mogadishu, der 24 pakistanske soldater og 18 amerikanere drept. Bildene av døde amerikanske soldater som ble slept etter biler gjennom Mogadishus gater gikk verden rundt, og utgjorde et betydelig PR-messig og moralsk nederlag for de amerikanske styrkene. (Hendelsene dannet senere grunnlaget for filmen Black Hawk Down.) Etter to års engasjement trakk USA styrkene tilbake i 1995.
Den nordvestlige delen, Somaliland, erklærte seg selvstendig i 1991, og den nordøstlige regionen Puntland i 1998, men ingen av dem er internasjonalt anerkjent. En grensetvist pågår mellom de to statene om to grenseprovinser inne på Somalilands område. De to provinsene, som sammen utgjør den nordlige halvparten av Somalia, er et rolig område uten krig, i motsetning til den sørlige delen av landet. Både i Somaliland og Puntland har det på fredelig vis vært gjennomført demokratiske valg.
Pulsar
En pulsar er en roterende nøytronstjerne som sender ut pulser av stråling med bølgelengder fra radiostråling til gammastråling.
Somalia
Historie
Ut over 90-tallet dannet det seg et nettverk av Sharia-domstoler (ICU, Unionen av islamske domstoler), som oppnådde stadig mer makt i landet. USA mente imidlertid at dette nettverket hadde forbindelser til Al-Qaida, og at det skulte deltakere fra bombeangrepene mot amerikanske ambassader i Afrika på slutten av 90-tallet. Med den begrunnelsen har USA arbeidet aktivt for at islamistene ikke skal få etablere en stat. Det har samtidig blitt påpekt at Somalia, etter geologenes beregninger, sitter på store oljeresurser, og at landet derfor har strategisk betydning for USA.
Pulsar
Pulsarer har ekstremt sterke magnetfelt. Magnetfeltene kan ha en styrke på opp til 108 tesla. Til sammenligning er jordens naturlige magnetfelt på 5·10-5 Tesla.
Strålene går ut fra stjernens magnetiske poler, og danner altså to kjegler i motsatte retninger. Ettersom rotasjonsakselen og de magnetiske polene ikke ligger på samme steder, sveiper disse kjeglene over himmelen med samme intervall som stjernens rotasjonshastighet.
Shahmaran
Shahmaran eller "Şahmaran" er en mytologisk figur i Anatolia, Iran og Irak. Ordet kommer fra "Shah" og "Maran". Shah betyr konge eller dronning, og maran betyr orm på kurdisk. Figuren sies å være en vis og velvillig kvinne, samt ormarnes dronning. Shahmaran er et så viktig figur i kurdisk mytologi.
Somalia
Historie
Et historisk dårlig forhold mellom det tradisjonelt kristne Etiopia og det tradisjonelt muslimske Somalia har samtidig blitt forverret av økende religiøse motsetninger, og av territorielle konflikter mellom de to landene.
Pulsar
Nøytronstjerner er bare noen kilometer i diameter og ekstremt kompakte. Rotasjonshastigheten kan komme opp i 700 ganger per sekund. Dette nærmer seg grensen for det pulsaren kan tåle uten å bli revet i stykker. Noen nøytronstjerner kan rotere raskere. Disse kalles magnetarer, og er mindre enn en pulsar. De kan derfor rotere raskere.
Pulsrarer ble oppdaget i 1967 av Jocelyn Bell og Antony Hewish. For dette fikk Hewish nobelprisen i fysikk i 1974. Den mest kjente pulsaren er i Krabbetåken. Denne ble oppdaget i 1968 og roterer 30 ganger per sekund.
Somalia
Historie
Med hjelp fra kristne etiopiske styrker tok Den afrikanske union, FN og en koalisjon av krigsherrer støttet av USA, tilbake makten over hovedstaden på slutten av 2006. ICU kjempet mot, og hadde på slutten av 2008 tatt tilbake kontrollen over det meste av det sørlige Somalia. Samtidig stod innbyggerne i Somalia mitt oppe i en humanitær krise. Krig, økte matvarepriser og tørke gjorde situasjonen prekær i enkelte områder i landet.
I januar 2009 trakk Etiopia sine tropper ut av landet, og en rask militær fremgang for ICU fulgte. I mai 2009 var Mogadishu igjen truet, og president Sheikh Sharif Sheikh Ahmad måtte på ny be om støtte fra andre land. I juli 2009 var det fremdeles harde kamper i hovedstaden.
Pulsar
Dannelse
Forholdene for at en pulsar blir dannet starter ved at en massiv stjerne blir komprimert etter å ha vært en supernova. Den komprimerte stjernen vil deretter kollapse til en nøytronstjerne. Nøytronstjernen beholder det meste av rotasjonsmomentet sitt og siden den nå er betraktelig mindre får den veldig høy rotasjonshastighet. På grunn av den høye rotasjonsenergien til nøytronstjernen, blir det generert et sterkt elektrisk felt, som resulterer i at protoner og elektroner kommer til overflaten ved polene til stjernen og blir sendt ut som elektromagnetisk stråling. Denne strålen blir sendt ut langs den magnetiske aksen til stjernen. Den magnetiske aksen trenger ikke å stemme overens med rotasjonsaksen og derfor får den en målbart pulserende effekt sett fra et gitt punkt i verdensrommet.
Somalia
Politikk og administrasjon
I områdene som kontrolleres av ICU brukes sharialovgivning, og det nettverket disse domstolene utgjør danner utgangspunktet for et statsystem. Opp mot dette systemet står det parlamentariske, støttet av en koalisjon mellom klanledere og krigsherrer og Den afrikanske union, FN.
Menneskerettigheter
Somalia har dødsstraff for homofili.
Pulsar
Kjente Pulsarer
Pulsarer listet her er enten de første av sin type, eller ekstreme eksemplarer av allerede kjente typer, som å ha den kortest målte perioden.
Riverside gasskraftverk
Riverside gasskraftverk er et varmekraftverk i delstaten Minnesota i det nordlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 511 MW, fordelt på 3 blokker med moderne gassturbiner. Anlegget har kogenerasjon og leverer fjernvarme i Minneapolis-området. Operatør er Xcel Energy Co.
Somalia
Forholdet til Norge
Fra julen 1992 til 1995 deltok Norge med til sammen 260 soldater til FN–styrken som var stasjonert i landet. Svært lite nyheter nådde det norske folk om styrkenes handlinger, men internt i forsvaret beskrives operasjonene i ettertid som «tragisk og grisete». Tidligere offiserer og soldater beskriver både maktovergrep fra norske styrker og en rekke trefninger der sivile somaliere ble drept.
Riverside gasskraftverk
Anlegget ble bygget ut i årene 2006–2009, som erstatning fra det gamle og utrangerte Riverside kullkraftverk, som ble lagt ned.
Somalia
Forholdet til Norge
Også senere har Norge engasjert seg aktivt i konflikten, og har blant annet sammen med USA tatt initiativ til og ledet den internasjonale kontaktgruppen for Somalia.
Riverside gasskraftverk
Brenselkilden er naturgass.
Anlegget må ikke forveksles med Riverside Energy gasskraftverk (Wi), Riverside kraftverk (Ok), Riverside kullkraftverk (Mn), eller Riverside kraftstasjon (Md).
Somalia
Forholdet til Norge
Norge har også vært økonomisk bidragsyter til overgangsregjeringen i Somalia. Blant annet gav regjeringen i mai 2009 26 millioner kroner til sikkerhetssektoren i landet. Kritikk for dette engasjementet har blant annet kommet fra Stig Jarle Hansen, seniorforsker ved Norsk institutt for by- og regionforskning. Han hevder den norske regjeringen overser alvorlige brudd på menneskerettighetene fra somaliske myndigheter og deres støttespillere. Han finner støtte til dette i en Amnesty–rapport hvor det hevdes at alle partene begår grove menneskerettighetsbrudd.
Administrativ inndeling
Før borgerkrigen ble Somalia delt inn i atten regioner som igjen ble delt inn i distrikter.
De facto er Nord-Somalia nå delt mellom kvasi-selvstendige stater i Puntland og Somaliland. Sør er nominelt kontrollert av den føderale overgangsregjeringen, men er faktisk styrt av islamistiske grupper, bortsett noen bydeler i Mogadishu. Under de facto ordningene er det nå 27 regioner i Somalia.
Økonomi
Ifølge CIA og Somalias sentralbank har Somalia, til tross for sivil uro, opprettholdt en sunn uformell økonomi, i hovedsak basert på husdyr, pengeoverføringsselskaper og telekommunikasjon. Mangel på offentlig statistikk gjør det vanskelig å måle størrelsen og veksten i økonomien. For året 1994 anslo CIA et bruttonasjonalprodukt på 3,3 milliarder dollar, mens de i 2001 anslo at den var 4,1 milliarder dollar. Innen 2009 har CIA anslått at BNP har vokst til 5 731 milliarder dollar, med reell vekst på 2,6 %.
Somalias sentralbank viser at landets BNP per innbygger er 333 dollar. Til sammenligning er BNP per innbygger i Kenya 350 dollar, Tanzania 280 dollar, Eritrea 190 dollar og Etiopia 100 dollar. Ca. 43 % av befolkningen lever på mindre enn én dollar om dagen. Ca. 24 % av somaliere bor i urbane områder, mens ca. 54 % bor på landsbygda.
Ifølge en britisk rapport fra Chambers of Commerce (2007) var privat sektor i vekst, særlig i tjenesteytende sektor. I motsetning til perioden før borgerkrigen, da de fleste tjenester og den industrielle sektoren var statlig, har det vært betydelige private investeringer i næringsvirksomhet. Investeringene har i stor grad blitt finansiert av somaliere bosatt i Vesten, og de omfatter handel og markedsføring, penger, transporttjenester, transport, kommunikasjon, fiskeriutstyr, flyselskaper, telekommunikasjon, utdanning, helse, bygging og hoteller. Økonomen Peter T. Leeson mener aktiviteten til dels skyldes den somaliske sedvanerett (referert til som Xeer), som han antyder gir et stabilt miljø for forretningsdrift.
Som med nabolandene består Somalias økonomi av både tradisjonell og moderne produksjon, med en gradvis forskyvning mot moderne industrielle teknikker. Ifølge Central Bank of Somalia, er ca. 80 % av befolkningen nomader eller semi-nomadiske gjetere.
Landbruket er landets viktigste økonomiske sektor. Den står for ca. 65 % av BNP og sysselsetter rundt 65 % av arbeidsstyrken. Husdyr utgjør omtrent 40 % av BNP og mer enn 50 % av eksportinntektene. Annen viktig eksport inkluderer fisk, kull og bananer. Sukker, sorghum og mais er blant produktene på det innenlandske markedet. Ifølge Central Bank of Somalia utgjør import av varer rundt 460 millioner dollar hvert år. Eksport, som utgjør omtrent 270 millioner dollar årlig. Både importen og eksporten overgår nivåene landet hadde før borgerkrigen.
Somalia har et handelsunderskudd på rundt 190 000 000 dollar hvert år, men dette er overskredet med pengeoverføringer sendt av somaliere i diaspora (utvandring), anslått til å være rundt 1 milliard dollar. Med fordelen av å ligge nær Den arabiske halvøy, har somaliske handelsmenn i større grad utfordret Australias tradisjonelle dominans over Den arabiske golfens husdyr og kjøtt-marked; dette ved å tilby kvalitetsdyr til svært lave priser.
Den beskjedne industrielle sektoren, basert på foredling av landbruksprodukter, utgjør rundt 10 % av Somalias BNP. Opptil 14 private flyselskaper opererer 62 fly og tilbyr kommersielle flyreiser til internasjonale steder. Blant dem er Daallo Airlines. Med konkurransedyktige priser har selskapene bidratt til å støtte Somalias travle handelsnettverk.
Norsk- og internasjonal bistand til Somalia i perioden 1967 - 2009
Per 2021 oppgir Utenriksdepartementet at Norge har gitt 4,4 milliarder kroner de siste ti årene til Somalia. Ifølge den forhenværende diplomaten og bistandseksperten Jens Mjaugedal er disse pengene bortkastet.
*Vær oppmerksom på at det ikke finnes fullstendig informasjon om sektor eller partner før 1980, og at det er brukt ulike klassifiseringssystemer i periodene 1980-1998 og fra og med 1999.
Utdanning
Undervisningsdepartmentet har ansvaret for utdanning i Somalia, og fører tilsyn med landets barneskoler, ungdomsskoler, tekniske og yrkesfaglige skoler, samt lærerutdanning og uformell utdanning. Ca 15 % av statsbudsjettet fordeles mot skolenes instruksjon. Puntland og Somaliland har sine egne undervisningsdepartementer. Somaliland og Puntland oppgir å ha innført gratis barneskoler, med lærere som får lønn fra lokale budsjetter.
Høyere utdanning i Somalia er i det 21. århundre hovedsakelig privat drevet. Flere universiteter i landet, inkludert Mogadishu Universitet, har blitt scoret blant de 100 beste universitetene i Afrika til tross for det harde miljøet, som har blitt hyllet som en triumf for grasrot-initiativer. Andre universiteter tilbyr også høyere utdanning i Sør-Somalia inkludert Benadir University, Somalia National University, Kismayo University og University of Gedo. I Somaliland drives Amoud University, Universitetet i Hargeisa, Somaliland University of Technology og Burao University.
Koranskoler (også kjent som dugsi) forblir det grunnleggende systemet for tradisjonell religiøs opplæring i Somalia. De lærer opp barn i henhold til islamsk tradisjon, og fyller en religiøs og sosial rolle i landet. Koranskolene har relativt flest elever sammenliknet med andre typer barneskoler, og er ofte det eneste systemet tilgjengelig for nomadisk boende somaliere. Koranskolene er regulert av et eget departement innen den somaliske regjeringen, departementet for waqf og islamske saker.
Jones gasskraftverk
Jones gasskraftverk er et varmekraftverk sørøst for byen Lubbock i delstaten Texas i det sørvestlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 486 MW, fordelt på 2 blokker med moderne gassturbiner. Operatør er Xcel Energy Co.
Anlegget ble bygget ut i årene 1968–1974. Brenselkilden er naturgass eller som en reserveløsning også fyringsolje.
Amandaprisen 2011
Filmen Limbo fikk flest priser med fem, mens Kongen av Bastøy fikk tre priser. Det ble delt ut priser i 20 kategorier, og det var ingen endringer i kategoriene fra året før. Vinneren av Folkets Amanda ble kåret gjennom en tredelt publikumsavstemning hvor alle 34 filmer som ble vurdert til de ulike prisene var nominert i første runde. Ved hjelp av avstemning på VGs nettsider gikk ti av disse videre til en ny avstemningsrunde og fem av disse igjen til finalerunden.
Utdelingen ble overført på TV 2 og ble ledet av Janne Formoe og Ingar Helge Gimle. Nominasjonene ble offentliggjort 23. juni.
Vinnere og nominerte
Vinnere står først i tabellen og er merket med fet skrift.
Ski-VM 2015 – Lagsprint menn
Ski-VM 2015 – Lagsprint menn ble avholdt i Falun i Sverige 22. februar 2015.
Liste over ordførere i Sunndal
Liste over ordførere i Sunndal. Sunndal prestegjeld ble opprettet som et formannskapsdistrikt (landkommune eller herred) med formannskapslovene av 1837. Prestegjeldet omfattet også annekssognet Øksendal med Ålvundeid. I 1854 ble herredet delt, så Øksendal med Ålvundeid ble utskilt som eget prestegjeld og herred. I 1899 ble også dette herredet delt. I 1960 ble Sunndal, Øksendal og Ålvundeid slått sammen igjen til den nåværende Sunndal kommune. I 1965 ble også bygda Ålvundfjord, nord for Ålvundeid, overført fra Stangvik til Sunndal kommune.
Masters
Masters (engelsk for mester) kan vise til:
Citybanan
Citybanan er en seks kilometer lang jernbanestrekning i tunnel under sentrum av Stockholm i Sverige. Forbindelsen er med dobbeltspor samt en service- og redningstunnel og er beregnet på å adskille trafikk med pendeltog fra annen togtrafikk gjennom byen. I prosjektet inngår de underjordiske stasjonene Stockholm City og Stockholm Odenplan samt en 1,4 km lang jernbanebro i Årstaberg. Knutepunktene med dagens jernbanenett er stasjonene Tomteboda og Stockholms södra.
I prosjektet inngår også en 1,4 km lang jernbanebro over Årstaberg stasjon og Älvsjö godsstasjon. Den blir bygd for å føre fjerntrafikk fra Älvsjö stasjon til østre plattform på Stockholm södra slik at det unngås at fjern- og lokaltrafikk må krysse der.
Hele prosjektet er anslått til å koste 16,3 milliarder svenske kroner etter 2007-verdi. Offisiell byggestart var 24. januar 2009 og Trafikverket åpnet tunnelen for trafikk 10. juli 2017.
Matematisk bevis
Ofte begynner matematiske bevis med å vise at utsagnet er sant for et enkelt tilfelle, og dersom det også er sant for alle mulige variabler, kan utsagnet formuleres som et teorem. Teoremet kan deretter brukes til å formulere nye utsagn. Bevis blir distingvert mellom formelle og uformelle, der sistnevnte er vanligere å bruke, ettersom det i tillegg til logikk finnes en del naturlig språk, som tilfører et visst element av usikkerhet til fordel for leservennlighet.
Jutulporten
Jutulporten, Vågå i Innlandet, er en bergvegg som ligger ovenfor Vågåmo sentrum på Øvre Nordheradsveg. Rett ved veien er det en bergflate med lys stein som er ca. 25 meter høy. Den lyse overflaten ser ut som en buet port i bergveggen.
Jutulen er ifølge tradisjonen et troll som bodde inne i berget. Jutulporten er inngangen til hallen der Jutulen bodde. En rekke sagn er tilknyttet berget. Det mest kjente er om Jutulen og Johannes Blessom som er beskrevet i Peter Chr. Asbjørnsens Norske Huldre-Eventyr og Folkesagn og Norske Folkeeventyr.
Jutulen og Johannes Blessom
Over Våge prestegård hever det seg en furukronet ås eller et lite berg med kløfter og steile vegger. Det er Jutulsberget, som Storm har viet en sang. Ved et spill av naturen viser det seg en port i en av bergets glatte vegger. Står man på broen over den viltre Finna eller på engene på den andre siden, og ser denne porten over hengebjerkenes svevende girlander og yppige løvverk og tar innbilningskraften en smule til hjelp, former den seg til en dobbeltport, oventil forenet ved en gotisk spissbue. Gamle hvitstammede bjerker står som søyler på begge sider; men deres høye topper når ikke til buens begynnelse, og gikk porten bare en kirkelengde inn, kunne Våge kirke stå under spissbuen med tak og tårn. Det er ikke noen alminnelig dør eller port. Det er inngangen til jutulens palass. Det er «Jutulsporten», en uhyre portal, som det største troll med femten hoder makelig kan gå igjennom uten å bøye nakken. Når noen i gamle dager, da det var mere samkvem mellom mennesker og troll, ville låne hos jutulen, eller tale med ham i andre forretninger, var det skikk å kaste en sten i porten og si: «Læt opp, jutul!»
For et par år siden kom jeg en eftermiddag til prestegårder for å avlegge et besøk. Familien var på seteren; der var ingen hjemme uten en gammel døl, som på min anmodning fulgte meg opp til Jutulsporten. Vi banket på, men der kom ingen og lukket opp. Det undret meg heller ikke at jutulen ikke ville motta oss, eller at han nu på sine gamle dager så sjelden gir audiens; for tør man dømme efter de mangfoldige spor av stenkast i porten har han vært overmåte besværet med besøk.
«En av de siste, som såg han,» fortalte min ledsager, «det var Johannes Sørigarden fra Blessom, nabogarden til prestegarden. Men han ønsket visst han aldri hadde sett 'n,» føyde han til.
Denne Johannes Blessom var nede i København og skulle ha rett på en prosess, for her i landet var det ingen rett å få ved de tider; og når en ville ha rett, var der inga anna råd enn å reise derned. Det hadde Blessommen gjort, og det gjorde sønnen hans etter han også, for han hadde òg en prosess. Så var det om juleeftan. Johannes hadde snakka med storkarene og gjort fra seg, og han gikk på gata og var stur, for han var hoga him. Rett som han gikk, strauk der forbi en vågeværing i kvit kofte med taskelokk og knapper som sølvdalere. Det var en stor, svær mann. Han syntes han skulle kjenne han òg, men han gikk så fort.
«Du går fort du," sa Johannes.
«Ja, jeg får nok skynde meg," svarte mannen, «for jeg skal til Vågå i kveld."
«Ja, gi' jeg kunne komme dit jeg også," sa han Johannes.
«Du kan få stå på med meg," sa mannen, «for jeg har en hest som trør tolv trin i mila."
De reiste, og Blessommen hadde nok med å holde seg på meiene, for det gikk gjennom vær og vind, så han hverken kunne se himmel eller jord.
Ensteds var de nede og kvilte. Hvor det var, kunne han ikke skjønne, før med det samme de satte av sted igjen, og han syntes han så et dødningehue på en stake der. Da de var kommet et stykke på vegen, begynte Johannes Blessom å fryse.
«Uff, jeg glømte igjen den ene votten min, der vi kvilte; nå fryser jeg på neven," sa han.
«Du lyt tåle det, Blessommen," sa mannen, «for nå er det ikke langt att til Vågå, og der vi kvilte var halvvegs."
Før de kom til Finnebrua, stanset mannen ved Sandbuvollen og satte han Johannes av.
«Nå har du ikke langt heim," sa han, «og nå skal du love meg det at du ikke ser deg tilbake, om du hører noen dur eller ser noe lysskinn."
Det lovte Johannes og takka for skyssen. Mannen kjørte sin veg over Finnebrua, og Johannes tok oppover bakken til Blessomgardene. Men rett som det var, hørte han en dur i Jutulsberget, og med ett blei det så lyst på vegen foran han, at han syntes han kunne ha sett å ta opp ei nål. Han kom ikke i hug det han hadde lovt, men dreide på hue og skulle se hva det var. Da sto Jutulsporten på vid vegg, og det skinte og lyste ut gjennom den som av mange tusen lys. Midt i åpningen så han jutulen, og det var mannen han hadde stått på med. Men fra den tid satt hue på skakke på Johannes Blessom, og såleis var han så lenge han levde.
Jutulporten er avbildet på tegninger av Erik Werenskiold og Peter Christen Asbjørnsen. Peter Nicolai Arbo utførte en illustrasjon av Jutulen og Johannes Blessom på vei hjem fra Kjøbenhavn.
Jutulporten er et fredet kulturminne.
Edvard Storm (1775) har skrevet sangen Ode til Jutulsbjerget.
Arghakhanchi (distrikt)
Arghakhanchi er et av Nepals 75 distrikter. Distriktet ligger i Vestregionen i Lumbini-sonen.
Det hører til åsdistriktene. I sør og vest grenser det mot Dang, i vest mot Pyuthan, i nord mot Gulmi, i øst mot Palpa, i sørøst har det ei kort grense mot Rupandehi, og i sør grenser det mot Kapilvastu.
Antall distriktsutviklingskomiteer 42. Bykommuner 0.
Jobbrotasjon
Jobbrotasjon er et tiltak som innebærer at man roterer mellom flere jobber med cirka samme krav. Det brukes på mange arbeidsplasser der mange av de ansatte har mye ensidig arbeid. Jobbrotasjon går ut på at de ansatte bytter på arbeidsoppgavene sine slik at de slipper å jobbe med samme oppgave over lengre tid. Det skal sørge for at de ansatte trives bedre.
Mark Shuttleworth
Mark Richard Shuttleworth (født 18. september 1973) er en sørafrikansk forretningsmann som var den andre selvfinansierte romturist og den første afrikaner i verdensrommet. Han er best kjent for sitt lederskap av Ubuntu Linux.
Shuttleworth bor for tiden i London og har britisk statsborgerskap i tillegg til sitt opprinnelige sørafrikanske statsborgerskap.
Tidlig liv
Shuttleworth ble født i Welkom i provinsen Free State i Sør-Afrika.
Etter å har gått på Diocesan College, fikk Shuttleworth en grad innen forretningsvitenskap i finans og informasjonssystemer ved Universitetet i Cape Town.
Arbeid
Shuttleworth startet Thawte i 1995, som spesialiserte seg på digitale sertifikater og sikkerhet på internett som han senere solgte til VeriSign i desember 1999 og tjente R 3,5 milliarder (omtrent 575 millioner USD).
I mars 2004 startet han Canonical Ltd for å promotere og kommersielt støtte fri programvare-prosjekter.
Linux
På 1990-tallet deltok Shuttleworth som en utvikler av Debian, et operativsystem for datamaskiner. I 2004 returnerte han til Linux-verdenen og finansierte utviklingen av Ubuntu, en brukervennlig Linux-distribusjon (basert på Debian), gjennom firmaet sitt, Canonical Ltd.
I 2001 startet han Shuttleworth-stiftelsen, en non-profit organisasjon viet sosial nyskapning som også finansierer utdannelse og fri kildekode-prosjekter i Sør-Afrika, slik som The Freedom Toaster.
I 2005 finansierte han Ubuntu Foundation og gjorde et første innskudd på 10 millioner USD. Innen Ubuntu-prosjektet blir Shuttleworth ofte referert til under tittelen den Selvutnevnte menneskekjære diktatoren på livstaid eller SABDFL (Self Appointed Benevolent Dictator For Life). I september 2005 kjøpte han 65% av ImpiLinux.
AC Cars
AC Cars Group Ltd. er en engelsk bilprodusent, og et av de eldste bilmerkene i England.
Mark Shuttleworth
Linux
15. oktober 2006 ble det kunngjort at Mark Shuttleworth ble den første skytshelgen av KDE, den høyeste utmerkelsen en sponsor kan oppnå.
AC Cars
Historie
I 1903 planla brødrene Weller produksjon av en avansert 20 hestekrefters bil i London. Dette virket ikke økonomisk forsvarlig, så investoren deres, John Portwine, foreslo en enklere variant med tre hjul. Autocars and Accessories ble stiftet for å bygge dette kjøretøyet i 1904. Selskapet ble senere til Autocarriers Ltd i 1911, med forkortelsen 'AC'. Selskapet flyttet til Surrey i 1911, og vokste seg til en betydningsfull bilprodusent i datidens England. Selwyn Edge, som hadde stått bak Napier & Son, ble valgt inn i styret i 1921, og i 1922 forlot både John Weller og John Portwine selskapet.
Under krigen i 1914-18 produserte fabrikken kuler og patroner, og i tillegg ble minst ett kjøretøy designet og bygget for forsvaret. Mot slutten av den 1. verdenskrig begynte AC Cars å bygge biler igjen, og i årene som fulgte designet og bygget de mange modeller med suksess. I 1922 endret selskapet navn til A.C. Cars Ltd. Edge kjøpte selskapet for 135.000 britiske pund i 1927, og endret nok en gang navnet, denne gangen til AC (Acédès Ltd), men salget, som hadde falt en stund, fortsatte å synke. Selskapet valgte en styrt avvikling i 1929, og produksjonen ble stoppet i 1930. Deretter ble restene av selskapet solgt til Hurlock-familien, som ville bruke fabrikken som lager, men samtidig lot servicedelen av AC fortsette.
Mark Shuttleworth
Romturist
Shuttleworth oppnådde å bli berømt over hele verden den 25. april 2002 som en sivil kosmonaut ombord i den russiske Sojuz TM-34. Turen skal ha kostet omtrent 20 millioner USD. To dager senere ankom Soyuz-romskipet Den internasjonale romstasjonen (ISS), hvor han tilbrakte åtte dager med å delta i eksperimenter knyttet til forskning på aids og genomer. Den 5. mai returnerte han til Jorden. For å kunne være med på flyvningen, måtte Shuttleworth gå gjennom ett år med trening og forberedelser, inkludert syv måneder i Star City, Russland.
AC Cars
Historie
Bilproduksjonen startet opp igjen i 1947, med en modell utstyrt med en 2 liters motor, og med en stor kontrakt med myndighetene om å produsere handikapkjøretøy med små motorer. Disse var i produksjon frem til 1976, og var en viktig inntektskilde for selskapet. De bygget også en trehjulet minibil med aluminiumskarosseri, Petite.
I 1953 startet selskapet produksjonen av modellen AC Ace, et lettvektschassis med enten den nå relativt gamle AC 2-liters motoren, eller den 135 hk sterke Bristol-motoren med seks sylindre (den siste gikk under navnet Ace-Bristol). Bilen deltok i 24-timersløpet i Le Mans i 1957 og 1958. Da selskapet mistet tilgangen på Bristol-motoren i 1959 ble Ford Zephyr-motorer benyttet i stedet, med en ytelse på 170 hk (127 kW) og en toppfart på 201 km/t. I 1962 henvendte Carroll Shelby seg til AC og ønsket å benytte en Ford V8-motor i Ace-chassiset, og dermed ble AC Cobra født. Bakgrunnen for dette var at Shelby hadde behov for en bil som kunne konkurrere med Chevrolet Corvette i amerikansk racing. Den resulterende Cobra var en svært kraftig roadster, og får ofte skylden for at britiske motorveier fikk en fartsgrense på 70 mph (113 km/t), etter at det ble avslørt at bilen hadde kjørt i 315 km/t under en testkjøring.
Ved slutten av racingsesongen i 1964 ble Cobra utklasset av Ferrari, og Carroll Shelby fant ut at han hadde behov for en større motor. En større 390 Ford FE-motor ble installert i Cobra, og resultatet var skremmende – bilen var praktisk talt ukjørbar. Det ble bestemt at man hadde behov for et helt nytt chassis, og ved hjelp av datamaskiner hos Ford og AC-ingeniørenes erfaring ble det nye MK3-chassiset født. Dette chassiset var så avansert at den nye AC Cobra MK3 var en praktisk talt uslåelig racerbil. Motoren som ble installert var en 427 FE Nascar Side Oiler Ford V8-motor, en svært kraftig maskin som leverte 385 hk i sin mildeste variant.
Dessverre ble ikke bilen homologert for 1965-sesongen, og kunne derfor ikke brukes i racing av Shelby-teamet. Til gjengjeld ble den kjørt i mange løp av private, og vant løp til langt inn på 1970-tallet. AC 427 Cobra er, på tross av at den var en kommersiell fiasko da den ble lansert, en av verdens mest ettertraktede og kopierte bilmodeller. Den ble produsert i to utgaver, en gateversjon med en litt svakere motor, doble forgassere, hanskerom, eksos under bilen – og en konkurranseversjon med strippet interiør, uten hanskerom, med annerledes instrumenter og oppgradert understell. Konkurranseversjonen hadde også en kraftigere motor med kun én forgasser, sideeksos, veltebur og bredere skjermer for å få plass til racingdekk. Shelby satt igjen med noen få usolgte konkurransemodeller, og bestemte seg for å selge dem under navnet Cobra 427 SC (Super Competition). I dag er disse SC-modellene de aller mest ettertraktede modellene, og selges for nærmere ti millioner kroner).
Carroll Shelby solgte navnet Cobra til Ford i 1965, og gikk over til å utvikle den berømte Ford GT40.
I mellomtiden utviklet AC en mildere versjon av 427 MK3 Cobra for det europeiske markedet, med en mindre Ford-motor. Bilen fikk navnet AC 289. Samtidig innså selskapet at de hadde behov for en grand tourer-modell som kunne appellere til rike kunder, og de kontaktet den italienske karosseribyggeren Pietro Frua for å få designet et attraktivt GT-karosseri som kunne monteres på et strukket MK3 Cobra-chassis. Den nye modellen ble vist frem på bilutstillingen i Torino i 1965. Noen tidlige modeller ble utstyrt med Ford 427 FE-motor. I 1967 ble den store 428-motoren tilgjengelig, og bilen ble AC 428 Frua. Den var bygget av stål og derfor tyngre enn Cobra, men den hadde nok krefter til å være en rask bil til tross for den høye vekten. Bilen ble aldri fullt utviklet, og kostnaden med å sende chassis til Italia og tilbake til England for sluttmontering gjorde bilen så dyr at kun noen få noensinne ble produsert. Produksjonen ble avsluttet i 1973.
På bilutstillingen i London i 1973 ble en helt ny modell vist, den midtmotoriserte ME3000 med en Ford V6 3-liters motor og ACs egen girkasse. Problemer med utviklingen sørget for at salget ikke kom i gang før i 1979, men selskapet slet igjen, og ble solgt til David McDonald i 1984. McDonald åpnet en ny fabrikk i Hillington, Glasgow, og registrerte selskapet som A.C. (Scotland).
Det originale A.C.-selskapet ble i 1987 solgt til Ford og et selskap ved navn CP Autokraft, som var eid av Brian Angliss og hadde fortsatt å produsere Cobra i Surrey. Selskapet ble igjen solgt til Pride Automotive i 1996, og ble dermed nok en gang reddet fra konkurs. Bilproduksjonen fortsatte en stund, men etter hvert ble fabrikken solgt og flyttet til Frimley (i 2001). Her var det hovedsakelig aktivitet knyttet til reparasjon, restaurering og produksjon av MK2 og MK3 289 og 427 FIA Roadster. Fabrikken i Frimley ble stengt i oktober 2004, og flyttet til Guildford.
I 2005 flyttet AC Cars til Malta, og annonserte at de hadde utvidelsesplaner. Det første nye chassis ble produsert i mai. Et nytt selskap, AC Cars Manufacturing (USA) hadde planer om å starte i Bridgeport, Connecticut i 2006. Fabrikken som skal brukes er i den samme bygningen i Maple Street som Armstrong Electric brukte til bygging av tidlige biler i 1885.
Den 11. september 2006 ble det kjent at Project Kimber hadde gjort en avtale om bruk av AC-navnet på sin nye sportsbil basert på Smart Roadster.
Fotballklubben Kvik
Fotballklubben Kvik, også kalt Kvik Trondheim (stiftet 6. oktober 1900) er en norsk fotballklubb fra Trondheim. Idrettslaget har spilt på det øverste nivået tre sesonger, i Norgesserien 1947–48 og i Hovedserien i 1951-52 og 1955-56. Kvik stiller i 2015-sesongen med lag i 3.- og 6. divisjon.
Historie
Fotball har alltid vært hovedgrenen i Kvik, selv om det i perioder har vært også andre aktiviteter som ski, boksing og bandy.