cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Clara Kimball Young
Framgang og nedtur
For Clara Kimball Youngs bidrag til filmindustrien ble hun gitt en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved 6513 Hollywood Blvd i Hollywood.
Pigg
Pigg er et ord som brukes om de spisse rommene i et fartøys ender, man taler om forpigg og akterpigg. Ordet kommer av det engelske ordet peak for spiss eller topp.
Vestre Høgvagltinden
Vestre Høgvagltinden er et fjell på vestsiden av Høgvaglbreen i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på 1 967 meter over havet. Fjellet ligger i Jotunheimen nasjonalpark.
Sophie av Pommern
Sophie av Pommern (født 1498 i Stettin, død 13. mai 1568 i Slesvig by) var dronning av Danmark og Norge fra 1523 til 1533 gjennom sitt ekteskap med Frederik I.
Biografi
Hun tilhørte Gryfene, og var eldste datter av hertug Bugislav X av Pommern og Anna av Polen. Den 9. oktober 1518 ble hun gift med hertugen av Slesvig og Holsten, Frederik I, som var blitt enkemann i 1514 etter Anna av Brandenburgs død.
Det vites ikke så mye om hennes personlighet. Hun skal ikke ha spilt noen politisk rolle. Det menes at hun har vært interessert i religion, og at salmen «Gott ist mein Heil, mein Hülf und Trost» skulle være skrevet av henne.
I 1523 overtok hertug Frederik den dansk-norske tronen som Frederik I etter at nevøen Christian II var fordrevet. Ved sin kroning hadde Sophie fått tillagt Lolland og Falster, slott i Kiel og Pløn med tilhørende amter, samt byer i Holsten, som livgeding. Sophie bosatte seg i Kiel og oppfattet hele livgedinget som sin private eiendom. Det kom derfor ofte til stridigheter mellom henne og kongen. De overenskomstene som var blitt inngått ble ikke overholdt.
Etter kongens død ble Sophie boende på Gottorp slott og reiste først derfra da hennes sønn Christian III forlangte det. Hun døde i 1568 og ble begravet i Schleswig domkirke.
Barn
Ved giftemålet ble Sophie stemor til Frederiks to barn Christian (1503-59 og Dorothea (1504–47). Selv fikk paret følgende barn sammen:
Brasils Grand Prix
São Paulos Grand Prix (portugisisk: Grande Prêmio de São Paulo), tidligere kjent som Brasils Grand Prix (portugisisk: Grande Prêmio do Brasil), er et Formel 1-løp som første gang ble arrangert i 1973 som en del av Formel 1-mesterskapet. Det har blitt arrangert på Autódromo Internacional Nelson Piquet-banen og Autódromo José Carlos Pace-banen.
Vinnere av São Paulos Grand Prix
Løp markert med rosa bakgrunn var ikke en del av Formel 1-verdensmesterskapet.
Arts Center undergrunnsstasjon
Arts Center undergrunnsstasjon er en stasjon på linje 1 på Incheons undergrunnsbane.
Hasta
Hasta er det latinske ordet for spyd. Hastae ble båret av tidlig romerske legionærer, og gav opphavet til deres navn, hastati. Senere i republikken, ble hastatiene i stedet utstyrt med pilum og gladius, og hasta ble bare brukt av triarii.
Ljubov Popova
Ljubov Sergejevna Popova (russisk: Любовь Сергеевна Попова); født i Ivanskoje, død 25. mai 1924 i Moskva) var en russisk kunstmaler. Hun tilhørte de russiske avantgardistene. Stilartene kubofuturisme og konstruktivisme gjennomsyrer hovedverkene hennes.
Liv og arbeid
Popova ble født i landsbyen Ivanskoje ved Moskva. Etter å ha studert ulike typer kunst i flere år, sluttet hun seg til Vladimir Tatlin i Moskva og arbeidet sammen med han. Hennes verk fra denne tiden er preget av kubofuturisme. Sammen med Nadesjda Udaltsova la hun i 1912 ut på en studiereise til Paris. I Paris arbeidet hun videre sammen med Henri Le Fauconnier, Jean Metzinger og André Dunoyer Segonzac på Académie la Palette i bydelen Montparnasse. 1913 vendte Popova hjem til Russland, før hun i 1914 reiste til Frankrike og Italia, der hun kom i nærmere kontakt med futurismen.
Popova var medlem av gruppen Karo-Bube (Бубновый валет) som stilte ut verk i 1914 i Moskva. Hun deltok også i utstillingen 0,10 i Petrograd to år senere. Denne siste utstillingen markerte gjennombruddet for non-figurativ kunst i Russland. Popovas verk fra denne tiden er inspirert av suprematismen.
Simonszand
Simonszand er ei lita frisisk øy som ligger mellom Schiermonnikoog og Rottumerplaat. Øya er et viktig stoppested for trekkfugler og sel.
Ljubov Popova
Liv og arbeid
Popova døde i 1924 i Moskva av skarlagensfeber, 35 år gammel. En minneutstilling med hennes arbeid ble satt opp i desember det samme året.
Friedrich Wahlen
Wahlen ble valgt inn til den sveitsiske føderale råd den 11. desember 1958 og han forlot dette embetet den 31. desember 1965. Han var tilknyttet det som i dag heter det sveitsiske folkepartiet. I hans periode i politikken holdt han flere forskjellige stillinger, blant annet i justis-og politidepartementet, finansdepartementet, samt at han var president for den sveitsiske konføderasjonen i 1961. I 1982 mottok han Albert Einstein-medaljen.
Duff Cooper Prize
Duff Cooper Prize er en britisk litterær pris som hvert år tildeles det beste verket innen historie, biografi, statsvitenskap eller (veldig sporadisk) lyrikk som er blitt gitt ut på engelsk eller fransk. Prisen ble innstiftet til minne om Duff Cooper, en britisk diplomat og forfatter. Prisen ble delt ut for første gang i 1956 og gikk da til Alan Moorehead for Gallipoli. Nå får prisvinneren en førsteutgave av Duff Coopers selvbiografi Old Men Forget og 5,000 britiske pund.
Fra 2013 er prisen benevnt under navnet The Pol Roger Duff Cooper Prize etter å ha blitt sponset av Pol Roger.
Anna Politkovskaja
Anna Stepanovna Politkovskaja (russisk: Анна Степановна Политковская, født 30. august 1958 i New York City i USA, drept 7. oktober 2006 i Moskva) var en russisk journalist som var kjent for sin opposisjon mot Putin-regimet.
Bakgrunn
Hun ble født i New York hvor hennes sovjet-ukraniske foreldre var diplomater ved FNs hovedkvarter. Hennes far, Stepan F. Mazepa, var fra Kostobobriv (Kostobobrov).
Hun vendte med familien tilbake til hjemlandet, vokste for det meste opp i Moskva, der hun tok høyere utdannelse. Navnet Politkovskaja fikk hun ved ekteskap med en medstudent, Aleksander.
Journalist
Hun ble uteksaminert fra MGU i 1980 med en grad i journalistikk og begynte karrièren i avisen Izvestija. Fra juni 1999 skrev hun kommentarartikler for Novaja Gazeta. Politkovskaja var fra februar 2006 og frem til sin død også fast spaltist i det norske nyhetsmagasinet Ny Tid, som hun skrev for i en månedlig spalte. I Russland ble hun miskjent av regimet og dets tilhengere, og i russisk-nasjonalistiske kretser ble hun sett på som en "fiende av det russiske folk".
I 2001 forlot hun for kortere tid Russland etter å ha blitt truet på livet, og bodde i noen måneder i Østerrike. Hun vendte så tilbake. I februar 2002 ble hun arrestert for kortere tid av russisk militære i Tsjetsjenia.
Ved flere anledninger ble hun involvert i forhandlinger for å frigi gisler, blant annet tilbød hun seg å megle i oktober 2002 da tsjetsjenske terrorister stormet Dubrovkateateret i Moskva og tok tilhørerne som gisler.
Politkovskaja fikk anerkjennelse for arbeid for menneskerettighetene, og hun er blant annet blitt tildelt Den norske forfatterforeningens ytringsfrihetspris (2003) og Olof Palme-prisen i Sverige (2004). Det akademiske året 2007-2008 ved Europa-colleget var oppkalt etter henne og Hrant Dink.
Politkovskaja ble funnet skutt og drept lørdag 7. oktober 2006 i heisen i bygningen hvor hun bodde i Moskva. I 2014 ble to menn dømt for drapet, men ved 15-årsmarkeringen i 2021 var det ennå uklart hvem som reelt sto bak.
Åsmund Brøvig
Åsmund Brøvig (født 7. januar 1966 i Kristiansand) er en norsk regissør, journalist og mediegründer, mest kjent for sitt humanitære arbeid for utviklingshemmede i Moldova. Han arrangerte det første norske kulturarrangement i Moldova i 2006, med Ibsen som tema, og var med på etableringen av Norges første TV-kanal for og med utviklingshemmede, «empo TV».
Åsmund Brøvig reiste til Moldova i 2003 med sangeren Torstein Sødal for å arrangere en konsert i Operahuset i Chișinău. Han var den første som inviterte utviklingshemmede i det post-sovjetiske samfunnet til å opptre på en offentlig scene. Siden returnerte han til Moldova for å arrangere konserter og turneer til barnehjemmene for utviklingshemmede under prosjektnavnet Another Smiling Face. 3. oktober 2009 etablerte Brøvig Moldovas første offentlige musikkfestival for utviklings- og funksjonshemmede.
I 2009 bidro han til etableringen av Norges første TV-kanal for og med utviklingshemmede, Tellus TV, som senere skiftet navn til empo TV.
Brøvigs utsagn «Det er bare de som ikke kan gi som er fattige» fra et intervju gitt til VGnett, ble kåret til Norges nest best sitat av Foreningen for StatementBank-redaktør i 2007. Intervjuet ble gitt i forbindelse med at VGnett skrev flere bakgrunnsartikler om Moldova, da Norges fotballandslag møtte Moldova i VM kvalifiseringen i Chișinău, samme året. Brøvig hadde med seg 70 utviklingshemmede til kampen, hvor det moldovske fotballforbundet gav gruppen gratis inngangsbilletter.
Finn Remen
Finn Remen (født 26. februar 1957 i Hammerfest, død 21. oktober 2021 ) var en norsk musiker og bassist. Han var bassist i popbandet Unit Five fra 1975 til 1983 og 2001 til 2004.
Åsmund Brøvig
15. september 2005 arrangerte Brøvig en forbønnsmesse utenfor katedralen i Chișinău. 5000 lys ble delt ut til de fremmøtte som viste solidaritet med Moldovas ofre for trafficking. Begivenheten gikk direkte på den moldovske statskanalen «Moldova 1» i 2 timer, mens NRK filmet og viste et redigert opptak på TV aksjonens dag 23. oktober, som det året bl.a var viet ofre for menneskehandel.
Fra 2006-2008 var også Brøvig ansvarlig for musikkonkurransen GBOB-Challenge (The Global Battle of the Bands) i Moldova og måtte gå flere runder med det britiske konsulatet for å skaffe visum til vinnerbandenes finaledeltakelse i London.
Siden 2008 har han produsert motorsportprogrammene «Pole Position» på Viasat Sport, med dekning av NM-rundene i roadracing og snøscootercross. .Han var tidligere frilansjournalist, fotograf og redigerer for Østlandets Blad, TV 2, og NRK Østlandssendingen, og produksjonsmedarbeider i Norsk Radio og TV AS. Han reiste med grunnleggeren av Troens Bevis, Aril Edvardsen, til Brasil, India, Romania, Kenya, Burundi, Kongo, Abkhasia, Sovjetunionen og deretter flere turer til Russland og Sibir, og produserte videoprogrammer fra reisene for NRT.
Berg arbeidskirke var de første til å lage en egen app innenfor Den norske kirke. Brøvig sto for utviklingen og driftingen av denne
Fra 2014 til 2017 var han tilknyttet NRKs kontor i Porsgrunn, Telemark, som produsent, fotograf og redigerer.
Bydel Bjerke (1988–2003)
Bjerke var en administrativ enhet i Oslo i henhold til den bydelsinndelinga som gjaldt i perioden 1988-2003. Den bestod av i grove trekk av områdene langs Grorudbanen og Østre Aker vei fra og med Økern og langs Trondheimsveien fra og med Sinsenkrysset, begge strekninger til (men ikke med) Rødtvet. Arealet var på 7,7 kvadratkilometer, og folketallet var ved århundreskiftet på rundt 22 500.
Bydelen beholdt navn og utstrekning ved bydelsreformen i 2004. Bydelens logo viste både før og etter reformen et stilisert bjørketre med bebyggelse bak.
David Pegg
David Pegg (født 20. september 1935, død 6. februar 1958) var en britisk fotballspiller. Han var venstre kantspiller på Manchester United før han omkom i München-ulykken. Han fikk også med seg én kamp for.
Pegg kom fra klubbens egen juniorstall, og debuterte for United i desember 1952. Han var en veldig gjennombruddshissig spiller; løpssterk og med gode pasninger. Det sies at Real Madrid kjøpte en høyreback bare for å kunne passe på ham de få gangene de møttes. De første sesongene fikk han relativt lite spilletid, men fra og med 1955/56-sesongen var han fast på laget. Han ble engelsk ligamester i 1955/56 og 1956/57, og rakk å spille 153 førstelagskamper for United, hvor han scoret 28 mål.
Gateartist
En gateartist er en som opptrer på offentlige plasser for å underholde folk, i ønske om at de betaler etterpå. Mange regner å opptre på gaten som den laveste trinnet på stigen eller gressrøttene på underholdningsbransjen.
En gateopptreden kan består av alt som folk finner underholdende. Gateartister kan spille musikk, klovne, blåse ballonger, gjøre komikk, danse, sjonglere, gjøre akrobatikk, sluke ild, trylle, spille gateteater, gatekunst (tegne eller male, osv) lese fremtiden, opptre med dikt og tekster, mime eller simpelthen stå som en levende statue.
Det er flere forskjellige grunnvarianter av gateopptreden. Noen søker å skape en sirkel av publikum som samler seg rundt dem. Disse forestillingene har oftest en tydelig begynnelse og slutt. Disse er ofte gjort av magikere, komiker, akrobater og sjonglører.
Det har vært opptreden på offentlige plasser for tips i alle større kulturer, tilbake til antikken.
Gateopptreden og loven
De fleste steder kan brukes til å opptre, fortau, parker, gågater, markedsplasser. Blant gateartistenes uskrevne regler, er det viktig at de ikke stopper flyten for fotgjengerene, stenger innganger eller utganger, eller gjør handlinger som bringer publikum i fare.
Noen steder krever tillatelse for å bruke forsterker, eller det er begrensninger på volumet. Noen steder krever en tillatelse for å opptre.
Gateartistplasser
Populære steder er som oftest offentlige plasser med store mengder fotgjenger, høy synlighet og lav bakgrunnstøy eller forstyrrelse.
George Foreman
George Edward Foreman (født 10. januar 1949 i Marshall, Texas) er en amerikansk pastor, forretningsmann, skuespiller og tidligere bokser som ver to ganger verdensmester i tungvekt. Han er ordinert som kristen prest i Church of the Lord Jesus Christ, Texas, en kirke han selv stiftet i 1980. Han skal ha blitt kristen etter det brutalet tapet for Jimmy Young i 1977. Han holder gudstjenester og preker også på gatene i Houston. Kallenavnet til George Foreman er Big George.
Bakgrunn
Som amatør hadde Foreman en strålende karriere. Høydepunktet var da han vant OL-gullet i tungvekt i Mexico by i 1968. Andre afroamerikanske utøvere knyttet den sorte neven på seierspallen. Foreman holdt isteden opp det amerikanske flagget. Noe han ble sterkt kritisert for innad i det afroamerikanske miljøet. Denne hendelsen førte til at Foreman ble sett på som en Onkel Tom.
Profesjonell bokser
Foreman ble profesjonell bokser i 1969. Han debuterte i New York med å beseire Donald Walheim på knock-out i en kamp over tre runder. Samme år bokset Foreman 13 kamper. Samtlige kamper resulterte i seier for Foreman. Elleve av seirene kom på knockout.
I 1970 bokset og vant Foreman tolv kamper, elleve av disse på knockout. Året etter vant Foreman syv kamper og hadde en utrolig recliste på hele 32-0. Blant bokserne han hadde slått ut i løpet av disse kampene var Gregorio Peralta (to ganger), Chuck Wepner og George Chuvalo. Foreman sto nå som førsteutfordrer på rankingen til både WBC og WBA.
Foreman fortsatte den imponerende statistikken i 1972 og vant alle sine tre kamper innen utgangen av tredje runde.
Tittelkamper
Med sin imponerende statistikk fikk dermed Foreman sjansen i en tittelkamp mot Joe Frazier. Kampen gikk i Kingston, Jamaica den 22. januar 1973. Foreman overrasket trolig mange eksperter ved å slå ut Frazier allerede i andre runde. I det som var den amerikanske fjernsynskanalen HBOs første boksesending noensinne kom kommentatoren Howard Cosell med følgende legendariske reaksjon: Down goes Frazier!!, Down goes Frazier!!, Down goes Frazier! Dette sitatet har i ettertid blitt et av tidenes mest kjente sportssitater.
I sitt første forsvar av tittelen slo Foreman ut den puerto ricanske mesteren Jose Roman allerede etter 50 sekunder. Kampen står som den korteste tittelkampen i tungvekt noensinne. I 1974 i Caracas, Venezuela slo Foreman ut den fremadstormende bokseren Ken Norton som hadde gjort seg fortjent til tittelkamp etter å ha slått ut selveste Muhammad Ali etter bare to runder.
Sensommeren 1974 flyttet Foreman til Kongo (da Zaire) for å forberede seg til tittelkampen mot Muhammad Ali, en kamp som etterhvert fikk navnet The Rumble in the Jungle. Under trening til kampen fikk Foreman et kutt som gjorde at kampen ble utsatt i én måned. I løpet av denne perioden gjorde Ali seg til folkehelt i Zaire. Han klarte å snu støtten fra folket over til seg selv. Under selve kampen skulle det vise seg å ha stor betydning på psyken til bokserne. George Foreman gikk på sitt første tap i karrieren da han ble slått ut av Ali i den åttende runden, i en kamp som hadde vært jevn frem til da.
Siste del av 70-tallet
Det neste året (1975) holdt Foreman seg borte fra bokseringen. I 1976 var han derimot klar for nye utfordringer. Foreman bokset mot Ron Lyle i det som trolig må regnes som en av de mest brutale og underholdende kampene i tungvektsklassen noensinne. Foreman slo til slutt ut Lyle i den femte runden. Før det hadde Foreman vært i kanvasen to ganger, mens Lyle var nede én gang. Kampen ble kåret til årets kamp i Ring Magazine. Deretter slo Foreman ut Joe Frazier i femte runde i returkampen dem imellom. Foreman vant ytterligere to kamper mot mindre kjente boksere før året var omme.
Foreman la opp etter en kamp i 1977. Han skal da ha hatt en nær døden opplevelse. Dette førte til at han la opp og ble en aktiv kristen.
Comeback
George Foreman kom tilbake i bokseringen i 1987. Han gjorde seg igjen bemerket som en hardtslående bokser og vant kampene på rekke og rad. Han tapte imidlertid tittelkamper mot Evander Holyfield i 1991 og Tommy Morrisson (WBO) i 1993, begge ganger på poeng.
5. november 1994 ble en merkedag i boksehistorien. I en alder av 45 år slo den gamle verdensmesteren ut Michael Moorer i tiende runde i en kamp om verdensmestertittelen til forbundene IBF og WBA. Denne seieren førte til at Foreman satte to nesten uslåelige rekorder: Den ene ved å bli verdensmester som 45-åring. Den andre rekorden for lengste tid mellom første og siste verdenmestertittel. Foreman ble dermed verdensmester med hele 21 års mellomrom.
George Foreman gav fra seg begge titlene sine som følge av en krangel med forbundene. Bakgrunnen til dette var at Foreman nektet å reise til Tyskland for å forsvare titlene sine i en returkamp mot den tyske bokseren Axel Schultz. Han bokset sin siste kamp i 1997.
Jonny Godsmark
Jonny Godsmark (født 3. september 1989) er en engelsk fotballspiller, som spiller for Ashington. Han er angrepsspiller, og blir kalt Guide Post-born Speed Demon av den lokale pressen.
Godsmark signerte for Newcastle United i juli 2006, og signerte 2008 proff-kontrakt med klubben. 6. august 2009 ble han lånt ut til Hereford United på 6 måneders låneavtale. Han ble sommeren 2010 frigjort fra Newcastle United, og signerte senere for den lokale klubben Ashington.
John Ambrose Fleming
John Ambrose Fleming (født 29. november 1849, død 18. april 1945) var en britisk elektroingeniør og fysiker. Han er kjent for å ha funnet opp det første termisk elektroemmisjonsrøret eller vakuumrøret, dioden som senere ble kalt kenotron 1904. Han fant også opp høyrehåndsregelen som brukes innen matematikken og elektronikken. Han ble født som den eldste av syv barn.
Fleming-røret, også kalt Fleming-oskillasjonsrør, var en vakuumrørsdiode oppfunnet av John Ambrose Fleming som ble brukt i de tidige dagene ved radiokommunikasjon. På grunn av at dette var verdens første vakuumrør har IEEE beskrevet det som «en av de viktigste utviklingene innen elektronikkens historie», og oppfinnelsen er listet på IEEE Milestones for elektroteknikk.
Rekke (maritim)
Rekke eller egentlig reling/ræling på en båt er den delen av skroget som står opp over dekk. På langskip fra vikingtiden kunne relingen ha hull for feste skjold på utsiden av skipet, som påvist på et av Skuldelevskipene.
Spilleautomat
Navnet «énarmet banditt» stammer fra USA , der maskinen gjerne var utstyrt med en «arm» på høyre side som satte spillet igang, samt at spilleren gjerne gikk fra automaten uten penger.
Arteriepinsett
Arteriepinsett er en spesiell klemme som brukes ved kirurgiske operasjoner. Instrumentet holdes i to ringer som en vanlig saks. Like ved de runde håndtakene er det mothaker som gjør det mulig å klemme sammen arteriepinsetten slik at den holder seg sammen og holder grepet på det som er festet i pinsettens andre ende. Den er utformet som en smal gripetang med riflede gripeflater.
Spilleautomat
Historie
Forløperne til dagens spilleautomater ble utviklet i USA på slutten av 1800-tallet, og var basert på kortspillet poker, ved at fem roterende hjul, hvert med bilder av kortstokkens 52 kort ble satt i rotasjon av spilleren, etter innkast av en mynt. Maskinene kunne ikke betale ut gevinst, og gevinstutbetalingen ble derfor foretatt av etablissementet som automaten var installert hos, gjerne i form av øl eller drinker.
Arteriepinsett
Det finnes flere utforminger som er relativt like.
Spilleautomat
Historie
Den første automatiske spilleautomaten kom i 1964, og ble kalt for «Money Honey». Spilleformen ble etterhvert svært populær i USA, og ble også en viktig del av spillemarkedet i Las Vegas.
Arteriepinsett
Ved operasjoner blir mange små blodårer skåret over ved åpningen av operasjonssåret med skalpell. Blødningene blir stoppet ved å klemme den avskårne blodåreenden med en arteriepinsett og la pinsetten stå.
Spilleautomat
Historie
I 2002 begynte myndighetene å arbeide for å begrense slots. Lovutkastet ble introdusert i mars 2003, men de interesserte kommersielle selskapene forsøkte å lovlig utfordre de nye reglene. Til slutt, i juli 2007, ble spilleautomater forbudt i Norge. I 2009 ble IVT-er (interaktive videoterminaler) introdusert. Spillerne må ha et spesielt kort for å spille på dem.
Arteriepinsett
I første fase av operasjonen kan det stå et større antall arteriepinsetter i operasjonssåret. Det knyttes en tråd rundt vevet på enden av arteriepinsetten før pinsetten løsnes og legges vekk. Tråden som brukes består av materiale som løser seg opp i løpet av en del uker.
Spilleautomat
Beskrivelse
Maskinen har gjerne 3–5 «hjul» som snurrer parallelt. Hvert hjul har et visst antall symboler. Når et hjul blir satt i rotasjon, vil det stanse etter en viss tid, og et eller flere av symbolene vil bli synlig i en ramme. Ved starten av et spill vil alle hjulene bli satt i rotasjon med ulik hastighet, og derfor stanse på forskjellig tidspunkt. Kombinasjonen av symbolene som vises i rammene gir grunnlag for utbetaling av gevinst. Eieren av spilleautomaten har også mulighet for å regulere sannsynligheten for utbetaling.
Arteriepinsett
Arteriepinsetter er nyttige i flere andre sammenhenger når det er ønskelig å gripe små gjenstander i trange omgivelser. Ett eksempel er innen elektronikk og radioteknikk. Arteriepinsetten kan også være et nyttig verktøy ved fluebinding og andre lignende aktiviteter.
Spilleautomat
Beskrivelse
Spilleautomatene har gjennomgått en stort utvikling; den største endringen er at automatene har blitt et rent elektronisk produkt som er 100 prosent datastyrt.
På moderne automater finnes som regel en mengde tilleggsfunksjoner, som bonusspill og lydsignaler, som er ment å stimulere spilleren til fortsatt innsats. De tidligere mekaniske hjulene er dessuten erstattet av fiktive hjul, der symbolenes innbyrdes plassering kan varieres elektronisk.
Spilleautomater i Norge
De første spilleautomatene som kom til Norge ble importert fra Finland i 1930-årene. Det var Norges Røde Kors som utplasserte spilleautomatene, i form av «knipsekasser». Den første spilleautomaten som kom til Norge, var altså i form av et kronespill, den gangen med en 5-øring som innsatsverdi. Alt i alt var det rundt 1800 kronespill som var utplassert i Norge, frem til etter krigen.
Automatiske spilleautomater var ikke tillatt i Norge inntil 1990-årene. Fra 1970-årene ble imidlertid slike automater installert på norske passasjerferger som trafikkerte i internasjonalt farvann.
I 1990-årene fikk organisasjoner med «allmennyttige formål» lov til utplassering av slike automater etter konsesjon, og etter bestemte regler. Særlig rundt om på kjøpesentere og bensinstasjoner var slike automater installert, og inntektene fra disse automatene ble etter hvert en svært viktig inntektskilde for idrettslag og enkelte humanitære organisasjoner. Virksomheten var hjemlet blant annet i Lov om pengespill, og under kontroll av Lotteritilsynet.
I 2005 ble det omsatt for 27 milliarder kroner på slike spilleautomater i Norge, og nettotapet for spillerne var 5,2 milliarder kroner. Dette gir en tilbakebetalingsandel på ca. 81 prosent, eller en gjennomsnittlig odds på 0,81.
Utover i 1990-årene økte antallet spilleavhengige og derfor ønsket stadig flere politikere å forby automatene. Det ble igangsatt en ordføreraksjon, startet av ordfører Tore Opdal Hansen i Drammen. Fra 1. juli 2007 ble automatene forbudt. Kun bingohaller fikk fra da av tillatelse til å ha tradisjonelle automater, men fra 15. august 2007 kunne automatene i bingohallene ikke lenger mates med pengesedler.
Kritikk av spilleautomater
Pengespillproblemene i Norge ble store først på midten av 1990-tallet, da datastyrte spilleautomater ble mer utbredt. Etter hvert økte også interessen for nettspill og poker.
I Norge ble det i 2005 spilt for 2,8 milliarder kroner hos Norsk Rikstoto, fire milliarder på nettet, åtte milliarder hos Norsk Tipping og 27 milliarder på pengeautomatene, som står i kiosker, butikker og bensinstasjoner.
Det hevdes at så mye som 85 prosent av personer med spilleavhengighet hadde sin avhengighet med bakgrunn i spilleautomater. Det ble derfor reist krav om forbud mot slike spilleautomater i Norge. Før seddelforbudet trådte i kraft 1. juli 2006 handlet bortimot 90 prosent av henvendelsene til Hjelpelinjen for spilleavhengige om automatene.
Som et motargument mot forbudslinjen har det blitt hevdet at spilleavhengige, og personer med anlegg for spilleavhengighet, i stedet for å å holde seg borte fra spill vil finne andre og mindre kontrollerte spilleformer, blant annet på Internett.
Fra 1. juli 2006 ble det innført forbud mot bruk av sedler på spilleautomater. Forbudet førte til en drastisk nedgang i inntektene for de frivillige organisasjonene som har slike automater utplassert, og flere kalkulerte med en nedgang i inntektene på 30–50 prosent. Forbudet gjelder imidlertid ikke for bingoautomater som er plassert i bingolokaler, og dette er det blitt reist kritikk av fordi Oslo arbeiderparti har store inntekter fra slike. Forbudet førte også til nedgang i antall spilleavhengige. I tidsrommet juli til september 2006 gikk henvendelsene til hjelpelinjen for spilleavhengige ned med 39 prosent.
Spilleautomater på nett
Endringen fra offline-spilling til online-spilling har også ført til en endring når det gjelder hvem som utvikler spilleavhengighet. Etter at fysiske spillautomater kun var tilgjengelige i bingohaller, ble antallet spilleavhengige som brukte slike maskiner minst én gang i uken raskt redusert fra 85 prosent til mindre enn én tredjedel. De som ba om hjelp etter at automatene ble fjernet, var mer aktive på nettet enn tidligere pasienter. Ofte hadde de som ba om hjelp også større spillegjeld, fordi det var færre begrensninger på de utenlandske nettkasinoene.
Rottumerplaat
Rottumerplaat er ei lita frisisk øy mellom Schiermonnikoog og Rottumeroog. Øya er nærmere 8 km² stor og tilhører provinsen Groningen.
Midnattsol (band)
Midnattsol er et gothic/folk metal-band fra Tyskland, med norsk vokalist. Bandet ble etablert i 2002 av den norske vokalist Carmen Elise Espenæs og den tyske gitarist Christian Hector.
A Monetary History of the United States, 1867–1960
A Monetary History of the United States, 1867–1960 er en bok utgitt i 1963 av den nobelpris­vinnende økonomen Milton Friedman og Anna J. Schwartz.
Boken diskuterer betydningen av pengepolitikken i den amerikanske økonomien fra borgerkrigen til midten av det 20. århundre. Boken kritiserer blant annet Federal Reserve for ikke å holde pengemengden stødig og den kontraktive penge­politikken som ble ført i kjølvannet av den store depresjonen. Ifølge Friedman og Schwartz var denne politikken, samt mangelen på en långiver i siste instans under bankenes likviditets­krise, en årsak til at den store depresjonen ble kraftig forverret.
Nelson (New Zealand)
Nelson er en by helt nord på Sørøya på New Zealand. Ved siden av å være både by og distrikt er den en av New Zealands 16 regioner. Den har en areal på 445 km². I 2013 hadde regionen 46 437 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i selve byen Nelson. I tillegg til å være en by er Nelson også distrikt og region. Det har vært snakk om å slå sammen Nelson med naboregionen Tasman. Sammenslåingen ble tatt opp til lokal folkeavstemning i 2012 der et betydelig flertall av velgerne stemte mot sammenslåing.
Vestre Baray
Vestre Baray (khmer: បារាយណ៍ទឹក​ថ្លា ) er et reservoar i Angkor, Kambodsja, som ligger i øst-vest retning like vest for ruinbyen Angkor Thom. Formen er rektangulær og det måler ca. 8 ganger 2,1 kilometer. Vestre Baray er det største reservoaret i Angkor, og vannet holdes inne ved hjelp av store jorddiker. I midten av reservoaret ligger Vestre Mebon, et hindutempel bygget på en kunstig øy.
Byggingen av reservoaret startet trolig i det 11. århundre under Kong Suryavarman I og ble ferdigstilt under hans etterfølger, kong Udayadityavarman II.
De angkorianske ingeniørene som skapte Vestre Baray kan på enkelte steder synes å ha benyttet tidligere konstruksjoner underbyggingen. Den østre diken for eksempel, synes å være en del av en demning som tilhøstre kong Yasovarmans hovedstad, som hadde Phnom Bakheng i sentrum. Andre steder har reservoaret ødelagt eller lagt under vann tidligere byggverk. Under den sørlige diken ligger for eksempel mursteinspyramiden Ak Nam delvis nedgravd. På bunnen vest i reservoaret har arkeologisker funnet grunnmurer, trapper og keramikkskår, noe som tyder på at området var bebodd. En stele funnet i området, fra år 713, gir ytterligere bevis for tidligere bebyggelser. Den beskriver risfelt som ble tilbudt til en dronning Jayadevi.
Tidlige franske eksperter mente Vestre Baray har fungert som en enorm vanntank som ga vann til irrigasjonskanalene i tørre perioder, slik at jorda kunne gi flere avlinger ris hvert år. Mange nyere studier har imidlertid foreslått at reservoaret hovedsakelig hadde symbolske funksjoner, som en stor jordisk representasjon av det hinduistiske Skapelsens Hav, med Vestre Mebon som sitt sentrum.
I dag er det vann i den vestre enden året rundt, og i regntiden når vannet helt fram til den østre diken.
Med klart og stille vann er reservoaret i dag er et populært sted for bading og båtturer for lokalbefolkningen.
Kjenndalsbreen
Kjenndalsbreen er en utløper av Jostedalsbreen rett nord for Høgste Breakulen, i Stryn kommune i Vestland. Fra Loen går det bilvei gjennom Lodalen og Kjenndalen nesten helt fram til breen.
Smeltevannet drenerer til Lovatnet.
Harald Nissen
Harald Nissen er navnet til flere personer:
Keuru by
Keuru (finsk: Keuruu) er en finsk by og kommune i landskapet Mellersta Finland. Byen ligger ved nordenden av innsjøen Keurusselkä, 60 kilometer vest for Jyväskylä. Kommunen har cirka 11 000 innbyggere og et areal på 1 430,63 km² hvorav 172,12 km² er vann. Keuru er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Multia, Petäjävesi, Jämsä, Mänttä-Vilppula, Virdois og Etseri.
I byen finnes metall-, tre- og grafisk industri.
Marabou
Marabou er en svensk sjokoladeprodusent. Produksjonen ble startet i Sundbyberg i 1916 av nordmannen Johan Throne Holst (1868–1946), som hadde hatt stor suksess med Freia-merket i Norge.
Freia og Marabou ble slått sammen i 1990, og ble i 1993 kjøpt av Kraft Foods for tre milliarder norske kroner.
Produkter
Mjölkchoklad, Schweizernöt, Frukt & Mandel, Mörk choklad, Helnöt, Apelsin/Krokant, Digestive, Daim, Mint, Polka, Nonstop, Passion og Dukat.
Andorra under Sommer-OL 2012
Andorra deltok under Sommer-OL 2012 i London som ble arrangert i perioden 27. juli til 12. august 2012. Seks utøvere, fire menn og to kvinner deltok i fire sporter, friidrett, svømming, skyting og judo. Det var tiende gangen Andorra deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer. Skytteren Joan Tomàs var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Athletics pictogram.svg Friidrett
Utøvere fra Andorra har så langt oppnådd kvalifiseringsstandarden i følgende friidrettsøvelser (opp til maksimum 3 utøvere på A-standard og 1 på B-standard i hver øvelse):
Judo pictogram.svg Judo
Andorra har én kvalifisert utøver.
Opplandene
Opplandene eller Opplanda (norrønt Upplǫnd, dansk Oplandene) er en historisk benevnelse for distriktene nord for Viken, altså distriktene nord for Oslofjorden, det indre Østlandet. Opplandene inngikk i tingkretsen for Eidsivatinget med fellesting på Eidsvoll.
Opplandene nevnes en rekke ganger i de gamle kongesagaene. På Opplandene var det i middelalderen bispesete og kaupang på Hamar. Senere kom navnet Opplandene til å brukes om området som i dag som i store trekk utgjøres av Innlandet fylke, inntil 2019 Hedmark og Oppland fylker. Et minne om denne bruken fantes frem til 1. januar 2016 i navnet Vestoppland politidistrikt, som omfattet området vest for Mjøsa, og «Østoppland HV-distrikt», som holdt til på Elverum, og som i 2009 ble slått sammen til Opplandske Heimevernsdistrikt 05.
Incheon City Hall undergrunnsstasjon
Incheon City Hall undergrunnsstasjon er en stasjon på linje 1 på Incheons undergrunnsbane. Etter planen skal det i 2014 bli overgangsmulighet til linje 2 ved denne stasjonen.
Omgivelser
.
Kystad
Kystad/Kystadtoppen er et område på Byåsen i Trondheim, mellom Stavset og Dalgård. Området inneholder en liten skog som også har o-kart. Like ved denne skogen ligger Kystad gård, som stedet er oppkalt etter. Navnet kommer fra norrønt Þjóðarstaðir, som antagelig stammer fra det forsvunne elvenavnet Þjóð.
Barna i området sogner til Dalgård skole.
Mein Kampf
Mein Kampf, på norsk Min kamp, er Adolf Hitlers ideologiske manifest og hovedverk, der han innen rammen av sin selvbiografi legger fram grunntrekkene i sin verdensanskuelse og det politiske programmet for nasjonalsosialismen. Hitler forfattet sitt verk i 1924 og 1925/26. Første bind, ''Mein Kampf. Eine Abrechnung, kom ut i juli 1925 og andre bind, Mein Kampf. Die nationalsozialistische Bewegung'', kom i desember 1926 på nazistpartiets eget Eher Verlag. Flere reviderte utgaver kom siden. Fra 1930 ble det laget en utgave med begge bind, og fra 1936 ble boka gitt som bryllupsgave til alle nygifte i Tyskland. Boka kom på 16 språk, solgte i alt ti millioner eksemplarer og gjorde Hitler rik.
En fullstendig utgave i norsk oversettelse ble utgitt i 1941 på J.M. Stenersens Forlag: ''Min kamp. Første bind: Et oppgjør og Min kamp. Annet bind: Den nasjonalsosialistiske rørsle''. Forlaget Nexus trykket opp boken på nytt i 2002, men boken ble stoppet på grunn av manglende rettigheter. Rettighetene til boken falt i det fri ved nyttår 2016, og en kommentert utgave ble utgitt i Tyskland i januar samme år.
Tilblivelse
Det første bindet av Mein Kampf («Min kamp») ble skrevet i 1924, mens Hitler sonet fengselsstraff i Landsberg fengsel for ølkjellerkuppet i 1923. Dette bindet ble diktert til Rudolf Hess, som Hitler sonet sammen med, men som imidlertid ikke oppgis som medforfatter. Det var Hitlers mål å gi en fremstilling av hvordan nasjonalsosialismen utviklet seg, og hva dens mål var. Hitler legger til grunn at de fiktive Sions vises protokoller er autentiske. Av disse forfalskede «protokollene» fremgår eksistensen av en jødisk verdenssammensvergelse.
På et tidlig tidspunkt vurderte Hitler å kalle sin bok for Viereinhalb Jahre gegen Lüge, Dummheit und Feigheit (Fire og et halvt år [i kamp] mot løgn, dumhet og feighet).
Originalteksten ble endret og utvidet en rekke ganger under den tyve år lange redaksjonshistorien fra 1925 til 1945. Språklig og logisk forvirrede passasjer ble åpenbart justert av anonyme hjelpere i Hitlers nære omkrets.
Otto Strasser, hvis bror Gregor Strasser hadde vært fengslet sammen med Hitler i Landsberg, skrev i sin bok Hitler und ich (Hitler og jeg) etter at førsteutgaven av Mein Kampf kom ut, at det hele var et konglomerat av «dårlig fordøyd politisk lektyre», nemlig et sammensurium av tanker fra Karl Lueger, Georg von Schönerer, Houston Stewart Chamberlain, Paul de Lagarde og Alfred Rosenberg, og «antisemittiske raseriutbrudd fra Streicher».
Dedikasjoner
Begge bind er dedisert til en rekke personer som Hitler stod nær politisk og/eller personlig. Den første del er viet særlig til de 16 martyrene fra det mislykkede Ølkjellerkuppet, og blant dem særlig Max Erwin von Scheubner-Richter. Annen del er dedisert til Hitlers «faderlige venn» Dietrich Eckart.
Utbredelse
Av ettbindsutgaven ble det solgt 287,000 eksemplarer frem til januar 1933, til 12 tyske mark pr. eksemplar. Hitler fikk ti prosent av dette.
Deretter skjøt opplaget kraftig oppover. Fra februar til desember 1933 ble det spredt 1,7 mill. eksemplarer. I 1939 var det i alt kommet ut 5,45 millioner, til 1943 hele 10,24 millioner. Det offentlige stod for utbredelsen; for eksempel fikk alle som giftet seg borgerlig Mein Kampf i gave. Det måtte da være sertifisert nye eksemplarer, dette for å forhindre at lokale vigselsmyndigheter sparte utgifter ved å anskaffe usprettede utgaver som var videresolgt privat.
Nyutgivelse
Etter at kopirettighetene for boken ble frigitt 1. januar 2016, utgir Institut für Zeitgeschichte i München boken på nytt med kommentarer av faghistorikere for å avdekke «løgnene, halvsannhetene og de ondskapsfulle tiradene.» En ny ettbinds norsk oversettelse av Dag Biseth og med forord og noter av historiker Anders G. Kjøstvedt ble utgitt på Juritzens forlag i 2019.
Dougie Poynter
McFly
Dougie er bassist i Mcfly og er støttevokalist, og noen ganger hovedvokal. Han er medforfatter på mange av McFlys låter og har skrevet hitsingelen «Transylvania», fra 2007. Poynter har sagt av «Transylvania» er den beste låten han har skrevet. Poynter har også skrevet «Silence Is A Scary Sound», som ikke er spilt inn, men som er med som et konsertopptak på gruppas tredje album, Motion In The Ocean. Poynter er den yngste medlemmet i gruppa og var den siste av medlemmene som ble med da han var 15 år. Han ble med da Danny Jones og Tom Fletcher, som allerede hadde signert platekontrakt med Island, holdt audition etter en bassist og en trommeslager. På grunn av Dougies lave alder og de andre medlemmene forøvrig, har McFly rekorden for den yngste gruppa som har hatt et debutalbum på førsteplass på en hit-liste. Rekorden tilhørte tidligere The Beatles.
Shah Mohammed Rais
Shah Mohammed Rais (født 1954) er en afghansk forfatter og bokhandler.
Rais ble viden kjent på 2000-tallet etter Åsne Seierstads skildring av ham og familien i boka Bokhandleren i Kabul fra 2002. Etter bokas internasjonale lansering kom han med kraftig kritikk av Seierstad på grunn av hennes intime beskrivelser av familieforholdene hjemme hos ham. Under et besøk i Norge i 2003 truet han med å saksøke Seierstad for påstander han mente var injurierende og krenkende for både ham og familien. Han har videre hevdet at hun ved sin intime beskrivelser hadde brakt skam over familien og satt deres liv i fare på grunn av frykt for blodhevn. Saken vandret i norsk rettsapparat i flere år. Rais' kone saksøkte Seierstad etter at boka ble utgitt. Hun vant saken i tingretten, tapte i lagmannsretten, mens anken til Høyesterett ble nektet fremmet i 2015. Sakens kjerne var at norske domstoler krevde 300 000 kroner i sikkerhet av Rais før saken kom opp. Det var penger Rais ikke hadde, dermed ble den avvist. I 2016 klagde Rais advokat, Per Danielsen, denne avgjørelsen inn for Den europeiske menneskerettighetsdomstolen. Hans begrunnelse for å ta saken dit var at Norge ikke kunne stille slike krav om en slik økonomisk sikkerhet til borgere i EU-land. Og at hvorfor skulle skulle da Norge kunne stille krav om slik sikkerhet fra en person fra et land utenfor EU.
I 2006 utgav han boka Det var en gang en bokhandler i Kabul, oversatt til norsk av Finn Thiesen.
Boston-Maine Airways
Boston-Maine Airways (BMA) var et amerikansk flyselskap fra Portsmouth i New Hampshire i USA. Det fløy regionalruter under Pan Am Clipper Connection navnet. Selskapets hovedbase var Pease International Airport, Portsmouth. Selskapets passasjerlisens ble trukket av det amerikanske transportministeriet i februar 2008.
Carmen Elise Espenæs
Carmen Elise Espenæs (født i Stavanger) er vokalist og grunnlegger av det norske folk metal-bandet Midnattsol og Savn.
Boston-Maine Airways
Flåte
Boston-Maine Airways flåte inneholder følgende fly (mars 2007)
Eugen Skjønberg
Conrad Eugen Skjønberg (født 27. mars 1889 i Kragerø, død 25. juli 1971 i Oslo) var en norsk skuespiller.
Han startet i bankbransjen i Kragerø og Skien, men ble i tyveårene oppdaget i amatørteatret av en danselærerinne, som i 1913 anbefalte ham til Alma Fahlstrøm, som henviste ham videre til Sophie Reimers for opplæring, i tillegg til sangtimer hos Maja Flagstad. Så fikk han jobb ved Stavanger faste scene hos Thora Hansson og debuterte som Johan Tønnessen i Samfundets støtter. Han ble der til 1920.
Så ble det Nationaltheatret 1920–24, før han gikk til Chat Noir under Victor Bernau og var til 1929. Etter dette ble han med i det nyåpnede Det nye teater der han var 1929–62, bortsett fra årene ved Trøndelag teater 1937–46.
Skjønberg deltok i en rekke innspillinger for Radioteatret, og kan blant annet høres i seriene om Dickie Dick Dickens og Ibsenstykker som De unges forbund.
Han var også en ettertraktet filmskuespiller og medvirket i nærmere 30 filmer i Norge og Sverige. Blant de mest kjente er Fant, den forbudte To mistenkelige personer og Vi gifter oss.
Han fikk Kongens fortjenstmedalje i gull i 1959.
Eugen Skjønberg var gift med Henny Skjønberg, far til Pål Skjønberg og Espen Skjønberg, og farfar til Hennika Skjønberg, Siv Skjønberg og Jo Skjønberg, alle skuespillere.
Focke-Wulf Fw 159
Focke-Wulf Fw 159 var et tysk en-motors jagerfly designet av Kurt Tank ved Focke-Wulf for Luftwaffe. Etter evalueringer mot blant annet Messerschmitt Bf 109 ble dette valgt i stedet og utviklingen av Fw 159 ble stoppet etter at tre prototyper var bygget.
Fw 159 V1
Fløy første gang våren 1935. Utstyrt med en Jumo 210 A motor på 610 hk. Ingen bestykning.
Fw 159 V3
I utgangspunktet utstyrt med en Jumo 210 B motor på 600 hk, men denne ble senere erstattet med en Jumo 210 G på 700 hk. Samme bestykning som V2, men var tilrettelagt for montering av en 20 mm MG FF maskinkanon i nesen.
Laid to Rest
Laid to Rest er den femte singlen fra heavy metalbandet Lamb of God.
Sangen er et spor fra deres tredje musikkalbum Ashes of the Wake, og er også den første singlen fra albumet. Sangen er en av flere sanger på videospillet Guitar Hero II, og ble gitt ut som nedlastbar ekstrasang på Rock Band den 25. november 2008. En musikkvideo ble også laget for sangen.
Sangen ble fremført live av hiphop bandet Gym Class Heroes under Van's Warped Tour i 2008.
Olga Rozanova
Olga Vladimirovna Rozanova, (russisk: Ольга Владимировна Розанова; født i Melenki, død 7. november 1918 i Moskva) var en russisk kunstmaler. Hun var en avantgarde-kunstner som knyttet seg til flere stilretninger i samtidskunsten, slik som suprematisme, ny-primitivisme og kubofuturisme.
Liv og arbeid
Rozanova ble født i Melenki, en småby nær storbyen Vladimir. I 1904 tok hun til med en mangeårig læretid ved kunstskolen drevet av K. Bolsjakov og Konstantin Juon i Moskva. Samtidig studerte hun ved Stroganovs skole for anvendt kunst.
Fra 1911 var Rozanova en av de mest aktive medlemmene av Ungdomsforbundet (Sojuz Molodjozjij). Året etter begynte hun vennskap med futurist-poetene Velimir Khlebnikov og Aleksej Krusjenykh, sistnevnte hennes fremtidige ektemann.
Suprematisme
I 1917-18 laget Rozanova en serie av ikke-fokuserte malerier som hun kalte tsv'etopis'. Hennes ikke-fokuserte komposisjon 1918, også kjent som Grønn strime er et forvarsel om det flate bildet, planet og de poetiske nyansene i fargene til enkelte abstrakt-ekspresjonister.
Olga Rozanova døde i Moskva i en difteri-epidemi, bare 32 år gammel.
NGS
NGS kan vise til:
Leon M. Lederman
Leon Max Lederman (født 15. juli 1922 i New York City, død 3. oktober 2018 i Rexburg i Idaho ) var en amerikansk matematiker og fysiker. Lederman ble tildelt Nobelprisen i fysikk i 1988, sammen med Melvin Schwartz og Jack Steinberger, for metoden med nøytrinostråler og påvisningen av leptonenes dobbeltstruktur gjennom oppdagelsen av myonnøytrino. Han mottok også Wolfprisen i fysikk.
Bakgrunn
Leon M. Lederman var sønn av Minna (født Rosenberg) fra Kiev og Morris Lederman fra Odessa. Foreldrene var ukrainsk-jødiske immigranter. De eide og drev et vaskeri.
Han fikk bachelor of science-grad i kjemi fra City College of New York i 1943. Etter dette sluttet han seg til United States Army, med kurs til å bli fysiker etter militærtjenesten. Etter tre år i U.S. Army under andre verdenskrig begynte han i 1946 å studere fysikk ved Columbia University.
Karriere
På starten av 1960-tallet utførte Lederman, Schwartz og Steinberger eksperimenter ved Brookhaven National Laboratory hvor de brukte partikkelakselerator for å generere en stråle av nøytrinoer, partikler som ikke har noen merkbar masse eller elektrisk ladning.
Det var kjent at når nøytrinoer treffer materie, så genereres noen ganger elektroner eller elektronlike partikler som kalles myoner. Det var derimot ikke kjent om dette kom av at det fantes ulike typer nøytrinoer. Lederman, Schwartz og Steinberger viste at dette var tilfelle og kalte den tidligere uidentifiserte typen av nøytrinoer som genererte myoner for myonnøytrino. Denne oppdagelsen ledet til innsikten i at leptonene, den familien av partikler som elektroner og nøytrinoer tilhører, danner «familier» av partikler. Dette er nå en del av standardmodellen som beskriver oppbyggingen og kategoriseringen av elementærpartiklene.
Senere liv
Lederman begynte å slite med hukommelsestap i 2011. Etter å ha slitt med regninger på grunn av helse-hjelpen han hadde behov for, måtte han selge Nobelpris-medaljen sin for 765 000 dollar - i 2015. Han døde på grunn av komplikasjoner fra demens, den 3. oktober 2018 ved et omsorgssenter i Rexburg, Idaho i en alder av 96 år.
Nessy 94
Nessy 94 Cruiser/Racer er en norskbygd seilbåt fra Nesmar på Nesodden.