cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gustav Helland
Gustav W. Helland (født 1879, død 1958) er en norsk arkitekt som har satt preg på Stavanger. Helland var utdannet ved Technikum Strelitz i Mecklenburg og ved høyskolen i Dresden. Han arbeidet i Tyskland i tolv år før han slo seg ned i Stavanger som privatpraktiserende arkitekt i begynnelsen av 1. verdenskrig, og hadde i denne tiden en enorm produksjon.
Verk
Eiganesveien 8, Stavanger.
Mabini (Pangasinan)
Mabini (Bayan ng Mabini) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Pangasinan. Folkemengden var på 24,765 innbyggere ved folketellingen i 2015.
Barangayer
Mabini er inndelt i 16 barangayer.
St. Clair (elv)
Saint Clair er en elv i Nord-Amerika, som fører vannet fra Huronsjøen og til St. Clairsjøen. Elven er 64 km lang, og danner grensen mellom provinsen Ontario i Canada og staten Michigan i USA.
Elvens munning danner et av de større elvedeltaene i Nord-Amerika. Langs elva ligger St. Clair kraftverk (USA) og Lambton kullkraftverk (Canada), som begge er varmekraftverk av betydelig størrelse og forsyner store områder med elektrisk kraft.
Elvens vannføringsmengde er på 5 200 m³/sek. Saint Clair har et totalt nedbørsfelt på 576 000 km².
French Open 1969
French Open er en Grand Slam-turnering i tennis på grus som blir spilt på Roland Garros-stadion. French Open i 1969 ble arrangert i perioden 26. mai til 8. juni. Australske Rod Laver vant finalen over sin landsmann Ken Rosewall og i damefinalen vant Margaret Smith Court over britiske Ann Haydon-Jones.
Nilfisk
Nilfisk, tidligere Nilfisk-Advance ⅍ er en dansk industrivirksomhet som er mest kjent for å fremstille Nilfisk-støvsugeren.
Virksomheten ble grunnlagt i 1906 av Peder Andersen Fisker (1875–1975) og Hans Marius Nielsen (1870–1954) som Fisker & Nielsen. Opprinnelig produserte virksomheten elektromotorer, som senere ble grunnlaget for en rekke produkter som støvsugere, ventilatorer, vifter, slipemaskiner, bormaskiner og sågar motorsykler (av merket Nimbus_(motorsykkel)). Gennombruddet ble Nilfisk-støvsugeren, som så dagens lys i 1910. Fisker patenterte oppfinnelsen, og overtok senere hele virksomheten ved å kjøpe ut Nielsen. Det ble støvsugeren, som ble den store suksessen, og gradvis forsvant de øvrige produktene ut av sortimentet. Etterhånden begynte virksomheten også å produsere industristøvsugere. I 1954 rundet Nilfisk en milepel – da hadde de solgt 1 million støvsugere.
Klaus Riskær Pedersens Accumulator Invest forsøkte å overta virksomheten, men uten hell. Det ble i stedet det børsnoterede NKT Holding, som i 1989 overtok firmaet. Året tidligere var høytrykksspyler-produsenten Gerni blitt kjøbt. I 1994 endres navnet til Nilfisk A/S og i 1998 til det nåværende Nilfisk-Advance A/S. Samtidig overtok Nilfisk-Advance det svenske Electrolux' rengjøringsdivisjon, liksom den italienske produsent af feiemaskiner, Ecologica, og ALTO, som fremstiller høytrykksspylere og rengjøringsmaskiner, ble oppkjøpt i 2004. Amerikanske U.S. Products og kinesiske Viper kom til i 2007, og i 2008 overtok frimaet amerikanske HydraMaster, som lager mobile tepperensere.
Produksjonen ligger i Europa, USA og Kina. Nilfisk-Advance er til stede på 80 markeder, primært i Nord-Europa, Det fjerne østen og Oseania. Utviklingen av produktene foregår i Sverige, Danmark, Tyskland og Sør-Korea.
I 2007 omsatte Nilfisk-Advance A/S for knappe 5,8 milliarder kr. og hadde ca. 3.800 ansatte.
Modeller
Blant de mange klassiske modeller fra Nilfisk kan nevnes:
Parobages
Parobages er en gruppe (slekt) av biller som tilhører gruppen vedbukker i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten lever i Vest-Malaysia.
Canada under Panamerikanske leker 1967
Canada under Panamerikanske leker 1967. Canada deltok i de femte Panamerikanske leker som ble arrangert i Winnipeg mellom 23. juli og 6. august 1967. De ble nest beste nasjon med sytten gull-, trettini sølv- og femti bronsemedaljer.
Sveits under Sommer-OL 1992
Sveits under Sommer-OL 1992. 102 sportsutøvere fra Sveits deltok sytten sporter under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Sveits kom på delt 33.-plass med en gullmedalje.
Hilton of Cadboll
Hilton of Cadboll, Balintore, og Shandwick er kollektivt kjent som «Seaboard Villages», kystlinjelandsbyene.
Avaaz
Navnet Avaaz (persisk: آواز) er hentet fra det persiske ordet for 'stemme' (kan også bety 'lyd' eller 'sang').
Kfar Etzion-massakren
Kfar Etzion-massakren var en massakre utført av arabiske styrker 13. mai 1948 mot innbyggerne i den jødiske kibbutzen Kfar Etzion. Kibbutzen overgav seg til araberne etter å ha blitt omringet, og innbyggerne hadde stilt seg opp med hvite flagg framfor et kloster. Araberne åpnet likevel ild mot menneskemengden og nesten 130 mennesker ble drept.
Stortingsvalget 2013 i Ballangen
Stortingsvalget 2013 i Ballangen ble avholdt 9. september 2013 i Ballangen kommune i Nordland. Det var 1,986 stemmeberettigede velgere i Ballangen. Av disse avga 1,413 stemme. De godkjente stemmene fordelte seg slik på partiene:
Charles Goodyear
Charles Goodyear (født 29. desember 1800, død 1. juli 1860) var en amerikansk oppfinner og tekniker som utviklet metoden for vulkanisering av gummi, en prosess som han oppdaget i 1839 og patenterte 15. juni 1844. Selv om Goodyear har blitt tillagt oppfinnelsen, har nyere arkeologiske funn vist at vulkanisering var kjent i Mellomamerika så tidlig som 1600 f. Kr. Metoden ble brukt for å stabilisere gummiballer og andre objekter.
Weerdingemennene
Weerdingemennene (ned.: Paar van Weerdinge) er to moselik fra yngre jernalder som ble funnet av torvarbeider Hilbrand Gringhuis 29. juni 1904 i Weerdingerveen ved Weerdinge i Drenthe, Nederland. Moselikene befinner seg i Drents Museum i Assen.
Weerdingemennene ble først bragt til likhuset på gravlunden i Nieuw-Weerdinge. For å transporteres dit, ble likene rullet opp og lagt i en kiste. I første omgang gikk man ut fra at likene var av en mann og en kvinne, men senere DNA-undersøkelser har vist at begge er menn, og at de ikke har samme mor. Opprinnelig ble funnet kalt ekteparet fra Weerdinge og på folkemunne ekteparet Veenstra (veen er nederlandsk for torv). Moselikene dateres til 450–30/15 f.Kr. (yngre jernalder). Det venstre moseliket skal trolig ha blitt drept av et knivstikk i brystet. Mens enkelte organer fremdeles er bevart, er de fleste ben forsvunnet, noe som skyldes syrene som fantes i myren.
Ydepiken er et annet nederlandsk moselik fra den samme perioden.
Lone naturreservat
Lone naturreservat er et stort skogområde mellom Lone og Singusdal i Drangedal kommune.
Reservatet har særlig verdi da det favner alle vegetasjonssoner fra varmekjær boreonemoral sone til nordboreal sone opp mot fjellet. Området har også vitenskapellig verdi på grunn av et stort mangfold av både karplanter, lav og sopp, herunder mange sjeldne og truede sopparter.
Deler av området ble vernet første gang i 2013. Det ble utvidet i 2017, men enkelte lommer i området er fortsatt unntatt, herunder rundt sørlige del av Vihusvatnet.
Plante- og dyrelivet er vernet mot skade og ødeleggelse. Motorisert ferdsel er forbudt hele året. Videre er sykling og riding forbudt utenom eksisterende veier og stier.
Cathrin Carlzon
Cathrin Carlzon (født 25. april 1983) er en svensk svømmer.
Han representerte Sverige under Sommer-OL 2004 i Athen, der han deltok i stafettene.
Ingeborg Junge-Reyer
Ingeborg Junge-Reyer (født 1. november 1946 i Breckerfeld) er en tysk politiker (SPD). Hun har fra april 2004 vært senator for byutvikling og fra november 2006 vært borgermester (visestatsminister) i bystaten Berlin.
Range Rover Velar
thumb thumb Range Rover Velar (2017–) er en stor 5-seters SUV fra britiske Land Rover.
Navnet var i 1969 brukt på en prototype fra samme selskap. Velar er bygd på samme plattform av aluminium som søsterbilene Jaguar F-Pace og Range Rover Sport som også bygges i samme fabrikk i Solihull.
Velar er større enn Range Rover Evoque og mindre enn Range Rover Sport og fyller dermed et hull.
Ved introduksjonen i 2017 kunne den fås med varierte diesel- og bensinmotorer fra 250 til 380 hestekrefter. Prisen i Norge varierte fra rundt 850 000 til 1,4 millioner blanke kroner. Interiøret har tre skjermer, tre brytere og kan fås med tre lister.
Spesialutgaven SVAutobiography Dynamic Edition kom i 2019 med 550 solide hestekrefter fra Special Vehicles Operations.
Det var i september 2020 registrert rundt 190 Velar i Norge.
Fra 2021 kan man få Velar 400e, en ladbar hybrid med 400 hestekrefter fra en bensinmotor med 300 og en elektrisk motor med 140, til en pris på 900 000 kroner og opp.
Ingeborg Junge-Reyer
Hun studerte germanistikk, geografi og forvaltningsvitenskaper i Berlin. I 1989 ble hun bydelsråd for sosiale tjenester, helse og finans i Kreuzberg. I 1999 ble hun viseborgermester i Kreuzberg og samme år utnevnt til statssekretær i senatsforvaltningen for arbeid, sosiale tjenester og kvinner. Fra 17. januar 2002 til april 2004 var hun statssekretær i senatsforvaltningen for byutvikling under senator Peter Strider. Da Strieder gikk av ble hun hans etterfølger. Etter delstatsvalget 17. september 2006 ble hun gjenutnevnt til senator og ble samtidig utnevnt til borgermester, dvs. en av to stedfortredere for bystatens regjeringssjef.
Junior-NM på ski 2013
Junior-NM i langrenn 2013 ble arrangert som to konkurranser. Del 1 ble arrangert på Lillehammer 22.–24. februar 2013 av Lillehammer Skiklub. Del 2 ble arrangert på Budor på Løten 5. til 7. april.
Simen Hegstad Krüger
Simen Hegstad Krüger (født 13. mars 1993) er en norsk langrennsløper som representerer Lyn Ski. Han er dobbel olympisk mester fra OL 2018 i Pyeongchang og tredobbel verdensmester fra VM 2023 i Planica.
Karriere
Under junior-VM i Liberec tok Krüger sølv med det norske stafettlaget 27. januar 2013, etter to individuelle fjerdeplasser. På stafettlaget gikk ellers Magne Haga, Håvard Solås Taugbøl og bronsevinneren fra sprinten, Bjørn Vidar Suhr.
Én måned senere, under junior-NM på Lillehammer, tok Krüger gull på 10 km klassisk og bronse på 20 km fri teknikk. Han debuterte i verdenscupen med en 43.-plass på femmila i Holmenkollen 16. mars 2013.
Krüger tok sølvmedalje på 15 km fri teknikk under U23-VM på ski 2015 i Almaty, 9,5 sekunder bak tyske Florian Notz og 17,2 sekunder foran franskmannen Adrien Backscheider.
Under norgesmesterskapet på ski 2016 gikk Krüger på Lyn Skis lag som vant 3 × 10 km stafett. Jonas Udjus Frorud og Hans Christer Holund gikk de to andre etappene. Året etter gjentok Krüger suksessen med Lyn da de gikk inn til NM-gull på stafetten på Lygna. Denne gang med Johan Tjelle og Holund på henholdsvis 1. og 2. etappe.
Under U23-VM på ski 2016 i Râșnov tok han gull på 15 km fri teknikk, foran franskmennene Clement Parisse og Alexandre Pouye.
Krüger tok sitt første OL-gull på 30 km skiathlon i vinter-OL 2018 i Pyeongchang 11. februar 2018. 16. februar ble han nr. 2 på 15 km friteknikk, 18,3 sek bak Dario Cologna. To dager senere gikk han på laget som vant gull på 4 x 10 km stafett. Her gikk han 3. etappe på et lag ellers bestående av Didrik Tønseth (1. etappe), Martin Johnsrud Sundby (2. etappe) og Johannes Høsflot Klæbo (4. etappe).
Han ble nummer fem på femmila i fri teknikk under ski-VM 2019, som var den eneste distansen han fikk gå. Han vant Skarverennet i 2019.
I januar 2022 testet han positivt for covid-19 under et treningsopphold i Seiser Alm. Han gikk dermed glipp av storparten av rennene i OL 2022 i Beijing. Han ble friskmeldt til den avsluttende femmila, som på grunn av værforholdene ble redusert til 28,4 km. Krüger ble nummer tre etter Aleksandr Bolsjunov og Ivan Jakimusjkin som begge representerte Russlands olympiske komité.
Krüger vant avslutningsetappen og kom på andreplass sammenlagt i Tour de Ski 2022/23.
I VM 2023 i Planica ble Krüger verdensmester både på 30 km duatlon og 15 km fristil med intervallstart. I begge renn ble det firedobbelt norsk. Han gikk også tredje etappe på Norges lag som tok gull på 4 × 10 km stafett. Han ble ikke tatt ut på laget til 50 km i klassisk stil, så han fikk ikke sjansen til å ta sitt fjerde gull. Lørdagen etter vant Krüger femmila i Holmenkollen som gikk i fristil. Han avsluttet sesongen med andreplass på 10 km og seier på 50 km under NM på Tolga.
Verdenscupseire
Etappeseire i Tour de Ski og andre tourer ble i utgangspunktet ikke regnet som verdenscupseire, men etter at en tilbakevirkende regel ble innført i desember 2015, teller også disse etappeseirene.
Caproni Ca.79
Caproni Ca.79 var en firemotors variant av bombeflyet Caproni Ca.73, som også var bygd med interne struktur av metall. Det var bygd på anmodningene av det italienske flyvåpenet Regia Aeronautica som hadde opprettet en spesialskvadron, for å teste luftkrigsteoretikeren Giulio Douhets ideer om et «luftslagskip».
Teknisk beskrivelse
Ca.79 flyet hadde samme oppbygning som Ca.73, men med en intern struktur av ulike metallegeringer som stålrør, ståltråd og duraluminium. Flykroppen bestod av en stålrørskonstruksjon trukket med duk, med den forreste seksjonen med cockpiten og neseenden bekledt med duraluminiumplater. Ca.73 hadde det typiske kjennetegnet på Caproni-flyene fra 1920-tallet ved å ha vingene arrangert i «omvendt sesquiplan», det vil si en og en halv - en «hel» vinge med størst vingespenn nederst, en «halv» vinge øverst opp. Vanligvis var det omvendt i mellomkrigstiden med den «halve» vingen nederst. Som Ca.73 var den nederste vingen i skulderpartiet på flykroppen i toplansvinkel mens den øverste vingen var flat. Men til forskjell fra Ca.73 hadde Ca.79 en mer normal halefinne med et sett horisontal balanseror.
Likedan hadde Ca.79 flyet også en motorgondol hvilende på støttestativer mellom vingene med et par motorer satt rygg mot rygg, en trekkpropellmotor og en skyvepropellmotor. Men det ble montert to ekstra trekkpropellmotorer av samme type som de andre, Isotta-Fraschini Asso 500, på individuelle motorgondoler festet i den nederste vingen. Deretter fikk flyet en samlet ytelseskraft på 2 000 hestekrefter med sine fire motorene.
Dobbelt ratt i cockpiten som var helt åpent, var blitt innført som allmenn praksis på flermotors Caproni-fly for piloten og annenpiloten. Forut i neseseksjonen satt skytteren med en scharff-ring man monterte maskingevær på, som også betjente bombeutløsningsmekanismen fra sin plasseringen. Som med Ca.73 fantes det en korridor fra den ene enden til den andre, og akterut hadde man en scharff-ring øverst, og et skyttertårn som kan senkes ned under flygning.
Spesialskvadronen
62ª Squadriglia S.B.P. (Sperimentale Bombardamento Pesante) «Bombardieri Giganti» del 9º Stormo Bombardamento Terrestre er tittelen på den italienske spesialskvadronen som var opprettet for å teste ulike flytyper, og Ca.79 i 1927 var en av de få flytypene som var blitt introdusert for testing. Det ble tre år senere overgått av sin større kusinen Ca.90 som var samtidens største fly den gang.
Bevæpning
4 500 kg bomber (internt) 4 500 kg bomber (utevendt) 32 100 kg bomber
Joris-Karl Huysmans
'''Joris-Karl Huysmans, J.-K. Huysmans' (opprinnelig  Charles Marie Georges Huysmans'', født 5. februar 1848 i Paris i Frankrike, 12. mai 1907 i Paris) var en fransk forfatter og kunstkritiker.
Bakgrunn
Huysmans var sønn av litografen Godfried Huysmans († 1856) og lærerinnen Malvina Badin. Etter farens død giftet moren seg med bokbinderen Jules Og i 1857. På grunn av motvilje mot stefaren havnet Huysmans på et internat, og han hadde en lite lykkelig skoletid.
Joris-Karl Huysmans (disse fornavnene tok han selv, han het opprinnelig Charles Marie Georges) stammet fra en gammel hollandsk malerslekt, med Cornelius Huysmans som den mest berømte slektningen.
Statstjenestemann
I 1866 ble Huysmans ansatt i innenriksministeriet. Der arbeidet han helt til 1898, da han takket være inntektene fra boken La cathédrale kunne si opp og vie seg helt og holdent til skrivingen.
Mansour (navn)
Mansour (arabisk: ) er et arabisk mannsnavn. Navnet transkriberes også som Mansoor eller Mansur. Mensur er en bosnisk form av navnet. Abu Jafar al-Mansur var en kalif som grunnla Bagdad.
Joris-Karl Huysmans
Forfatter
Huysmans debuterte som forfatter i 1874 med en liten samling prosadikt, Le drageoir aux épices, i Baudelaires og Aloysius Bertrands stil. På denne tiden var naturalismen i ferd med å bli den toneangivende retningen i fransk litteratur, og Huysmans var blant de første i den unge generasjonen som sluttet seg til Flaubert, Goncourt-brødrene og Zola. I 1876 kom hans første roman, Marthe, en gledespikes historie, fulgt av Les soeurs Vatard (1879), en fortelling om to kvinner som arbeider i et bokbinderi.
Mansour (navn)
Etymologi
Mansour betyr «seirende» på arabisk.
Joris-Karl Huysmans
Forfatter
Huysmans' mest berømte roman, À rebours (norsk tittel: Mot strømmen) fra 1884 skildrer en enkelt person, estetikeren des Esseintes. Denne romanen markerer et klart brudd med naturalismen, og blir det ultimate eksempelet på «dekadent» litteratur.
Mansour (navn)
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Joris-Karl Huysmans
Forfatter
Des Esseintes' eksplisitte homoseksuelle forhold påvirket andre forfattere innen dekadansebevegelsen, blant andre Oscar Wilde, og betraktes som et viktig skritt innen dannelsen av homolitteratur. À rebours fikk ytterligere omtale som bevismateriale i rettssaken mot Oscar Wilde i 1895, der aktor refererte til romanen som «a sodomitical book». Zola mislikte også boken sterkt, han mente den hadde påført naturalismen et alvorlig tilbakeslag.
Huysmans fant etter hvert nye venner blant symbolister og katolske forfattere som han hadde gitt rosende omtale i À rebours, blant andre Jules Barbey d'Aurevilly, Villiers de L'Isle Adam og Léon Bloy. Stéphane Mallarmé var så fornøyd med reklamen diktene hans hadde fått i romanen at han dediserte et av sine mest berømte (og mest obskure) dikt Prose pour des Esseintes til sin helt.
Rhi Jeffrey
Rhi Jeffrey (født 25. oktober 1986) er en amerikansk svømmer.
Hun representerte USA under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun deltok i stafettene, hvor hun tok ett gull.
Dixie D’Amelio
Dixie Jane D'Amelio (født 12. august 2001) er en amerikansk sanger, låtskriver og influenser som lager videoer på det sosiale nettverket TikTok. Hun har 49,7 millioner følgere på TikTok og over 2,9 milliard likes per mars 2021. Hun er også storesøsteren til Charli D'Amelio som har flest følgere på plattformen TikTok. På slutten av 2019 ble hun medlem av TikTok-gruppen «The Hype House», sammen med søsteren Charli.
I juni 2020 ga hun ut låten «Be Happy». I løpet av de første tre dagene på Spotify ble sangen streamet 1,4 millioner ganger. Hun spilte også karakteren «Gloria» i serien Attaway General som er produsert av Brat TV i 2020.
Giuseppe Firrao den eldre
Giuseppe Firrao (den eldre) (født 12. juli 1670 i Luzzi, død 24. oktober 1744 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet den romerske kurie og det pavelige diplomati, blant annet som nuntius i Portugal. Han var så biskop av Aversa 1730–1734, og ble senere blant annet prefekt for Kongregasjonen for biskoper og regularklerikere 1738.
Han deltok ved konklavet 1740 som valgte pave Benedikt XIV.
Han fikk en slektning i kardinalskollegiet senere, Giuseppe Firrao den yngre (kreert 1801).
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Zhuo Lin
Zhuo Lin (kinesisk: 卓琳, pinyin: Zhuō Lín, Wade-Giles: Chuo Lin, født 6. april 1916 i Xuanwei i prefekturet Qujing i Yunnan i Kina, død 29. juli 2009 i Beijing) var den kinesiske leder Deng Xiaopings tredje hustru, og dermed i mange år Kinas «førstedame».
Hun het opprinnelig Pu Qiongying (浦琼英 / 浦瓊英, Pǔ Qióngyīng).
Hun var datter av en forretningsmann og ble i 1938 medlem av det kinesiske kommunistparti. Hun møtte ektemannen som ung kommunist i de revolusjonæres hovedbase i Yan'an i 1939, og de giftet seg der, foran Mao Zedongs hulebosted.
Sykehusapotekene
Sykehusapotekene HF (tidligere Sykehusapotekene ANS) er et norsk statlig helseforetak som eies av Helse Sør-Øst RHF. Foretaket eier igjen 17 sykehusapotek som er samlokalisert med sykehusene i helseregion Sør- og Østlandet. Antall ansatte er 820 årsverk, som i hovedsak består av farmasøyter og apotekteknikere.
Historie
Sykehusapotekene ANS ble etablert 1. januar 2002. Sykehusapotekene HFgikk over til å bli et helseforetak fra og med 1. januar 2008.
Om virksomheten
Sykehusapotekene HF skal være sykehusets og pasientenes kompetansesenter for legemidler, og bidra til økt pasientsikkerhet. Foretaket skal aktivt bidra til at kostnadene for helseforetak og dets pasienter forbundet med legemiddelanskaffelse, -distribusjon, -produksjon og -bruk holdes så lave som mulig.
Foretakets virksomhet er delt inn:
De lokale sykehusapotekene
Sykehusapotekene HF driver 17 sykehusapotek i helseregion Helse Sør-Øst. Disse befinner seg:
Tekstklassifisering
Automatisk tekstklassifisering ved hjelp av teknikker innen maskinlæring
Maskinlæring vedrører design og utvikling av algoritmer som lærer mønstre som er tilstede i data som blir gitt som inndata. Mønstrene som læres kan så bli brukt for å gjøre prediksjoner relativt til nye data som ikke har blitt sett tidligere.
Maskinlæring algoritmer er fundamentalt avhengig av en lærefase, denne fasen blir brukt for å produsere en modell/funksjon som koder mønstre som er tilgjengelige i inndata.
Innenfor kunstig intelligens og maskinlæring kan tekstklassifisering gjøres ved hjelp av algoritmer som benytter seg av veiledet læring, ikke-veiledet læring eller delvis-veiledet læring. Algoritmer som gjør bruk av delvis-veiledet læring vil ikke bli gjennomgått i artikkelen.
Veiledet læring tekstklassifisering
Det vanlige for veiledet læring tekstklassifisering er at en mengde klasser og eksempel på dokumenter for hver klasse blir gitt. Dokumenteksemplene (treningsdokumentene) blir bestemt av en menneskelig spesialist og utgjør et treningssett - dette settet kan dernest bli brukt for å lære en klassifiseringsfunksjon. Dette er også kjent som treningsprosessen.
Når denne klassifiseringsfunksjonen har blitt lært kan den brukes til å klassifisere nye, usette dokumenter. Dette er også kjent som klassifiseringsprosessen.
Klassifiseringsprosessen kan for eksempel være basert på forekomst av termer i de nye dokumentene, som sammenlignes med forekomst av de vanligste termene for en gitt klasse. Jo flere termer i dokumentene, jo mer krevende blir det å klassifisere dem. Spesielt vanskelig blir det for sofistikerte klassifiseringsalgoritmer med høy beregningskompleksitet. Derfor er det mulig å lage en vektor for hvert dokument som kun består av de antatt viktigste termene for klassifiseringen, en såkalt feature vektor. Hvilke termer som inngår i vektoren kan for eksempel basere seg på term-vekter gitt av Tf-idf, men forsøk har vist at Khikvadratfordeling og informasjonsøkning (information gain) fungerer bedre. Feature vektoren kan brukes videre av klassifisereren istedenfor en dokumentrepresentasjon som baserer seg på alle ordene i et dokument. Det er vist at et dokument kan reduseres med flere størrelsesordener gjennom vektorisering, uten at det går ut over kvaliteten på klassifisering.
På en side er det slik at jo større antall treningsdokumenter man har, jo bedre blir klassifiseringen. Samtidig er det problematisk om klassifiseringen blir alt for tilpasset treningsdokumentene, slik at den ikke lenger kan brukes for å klassifisere nye, usette dokumenter på en god måte. Dette problemet er kjent som overtilpasning (overfitting).
For å evaluere tekstklassifiseringen kan vi bruke den på en mengde nye, usette dokumenter, hvis klasser allerede er bestemt av mennesker - et testsett. Hvis en stor andel av dokumentene i testsettet bestemmes likt av veiledet læring klassifiseringen og av menneskenes klassifisering, kan vi si at både treningsprosessen og klassifiseringsprosessen fungerer bra, og klassifisereren kan brukes til å klassifisere nye dokumenter (som da naturlig nok er utenfor testsettet).
Det bør i denne forbindelse også nevnes at klassifisering er en subjektiv prosess, slik sett vil to ulike menneskelige spesialister kunne være uenige om klassifisering, noe som gjør at 100% enighet mellom menneske og automatisert prosess ikke er et mål som lar seg oppfylle. For eksempel, gitt et dokument om EU som kun skal tilordnes en klasse ("single-label" klassifisering): Skal dette tilordnes en Europa klasse eller en Politikk klasse (eller eventuelt en annen klasse som stemmer overens med innholdet i dokumentet)?
Denne typen læring blir kalt veiledet læring fordi en veileder (et menneske som definerer klasser og merker treningsdokumenter) fungerer som en lærer som styrer læreprosessen.
Ikke-veiledet læring tekstklassifisering
For ikke-veiledet læring tekstklassifisering brukes ikke et treningssett som inndata. Denne typen klassifisering passer best for store dokumentsamlinger som ikke har vært gjennomgått av en menneskelig spesialist på forhånd. Den er generelt ikke like god som veiledet læring tekstklassifisering.
Ikke-veiledet læring tekstklassifisering kan være innenfor clustering eller naiv tekst klassifisering.
Tekstclustering er egentlig et relatert problem til tekstklassifisering, da klassene på forhånd ikke har noen spesielle merkelapper (et treningssett med data merket av mennesker blir således ikke brukt). En clusteringalgoritme deler en dokumentsamling inn i K undermengder, basert på likheter mellom dokumentene. Hvilke undermengder man står igjen med er ikke nødvendigvis intuitivt for mennesker, men det er et alternativ dersom man mangler merkede data, og kan for eksempel hjelpe å oppdage nye mønstre i en dokumentsamling som ikke ville ha blitt fanget opp ved manuell gjennomgang.
Algoritmer
Algoritmer innenfor clustering inkluderer blant annet:
Algoritmer innenfor naiv tekstklassifisering inkluderer blant annet:
Bedriftsleder
Bedriftsleder har øverste lederansvar i en (oftest) privat bedrift. Mindre bedrifter ledes gjerne av en person, og i mange tilfeller er denne også eier. I større bedrifter er flere personer ansvarlige for ledelsen. I Aksjeselskap ansettes bedriftsledelsen av styret, som i sin tur er valg av aksjeeierne.
Vanlige titler for bedriftsledere i Norge er administrerende direktør eller daglig leder. Mange bransjer har egne titler, som for eksempel bankdirektør eller reder. Grunnleggere av bedrifter kalles ofte gründere eller entreprenører. Det er vanlig at disse blir sittende som bedriftsledere i selskapets oppbygningsfase, før disse eventuelt overlater – eller presses ut – av bedriftsledelsen.
Konvoimassakren
Den 13. april 1948 gikk arabiske militsfolk til angrep på en ubevæpnet konvoi med jødiske sykepleiersker og leger på veg mot Hadassah-sykehuset. 77 mennesker skal ha blitt drept. Konvoien ble eskortert av den jødiske paramilitære gruppen Haganah og hadde også skadede ombord. To Irgun-medlemmer, som hadde blitt skadet under Deir Yassin-massakren, skal også ha befunnet seg ombord. Kampene sto på i sju timer før det lykte britiske soldater å tåkelegge området så de overlevende kunne transporteres bort.
Sund kirke (Øygarden)
Sund kirke er en kirke i vifteplan fra 1997 på Klokkarvik i Øygarden kommune, Vestland fylke. Arkitekt for den nåværende kirken var Peder A. Ristesund.
Historie
Første gang man har sikre nedtegnelser av Sund kirke er 1327, da som en stavkirke. Hvor lenge før dette det var en kirke i bygda er uvisst. En ledetråd er en gjengivelse i Håkon Håkonssons saga der Håkonsson skal ha gått i land i Grøningasund (som bygda da het) i 1240 og holdt gudstjeneste. Kongen hadde da reist landtelt for å ha gudstjeneste i, derav har man tenkt at det da ikke kan ha stått noen kirke der. Salmund Djuvik, som var sogneprest fra 1927 til 1939, argumenterte imidlertid for at kongens mannskaper var så tallrike at det måtte ha vært behov for en ganske stor kirke, og at det derfor ikke kunne utelukkes at det hadde stått en mindre stavkirke der allerede fra 1100-tallet eller 1200-tallet.
Etter at denne var revet ble det i 1674 oppført en langkirke. I 1725 ble kirken solgt til Abraham Wessel, bergensk kjøpmann og onkel til Peter Wessel (kjent som Tordenskiold). Kirken var i privat eie i halvannet århundre. I 1862 ble det gjort en beslutning i herredsstyret om at kirken skulle kjøpes ut slik at den kunne være i sognets eget eie. Kirken ble taksert og i 1870 kjøpt ut ved at mange av sognets innbyggere tok opp personlige lån. Selger var kjøpmann Michael Djurhus Prahl. Det tok da ikke lang tid før man fant ut at kirken var blitt for trang, da den rommet bare halvparten av sognets folketall på 700. Etter noe uenighet om hvor man burde bygge ny kirke endte man opp med et kompromiss der den nye kirken i Sund skulle ha 500 sitterplasser, mens det skulle bygges kapellkirke på Kausland med 250 plasser. I 1876 la ordfører Ole Ingebrigtsen Søreide ned grunnsteinen til en ny langkirke i tre i nygotikk på Klokkarvik. Denne var tegnet av Conrad Fredrik von der Lippe og var i bruk frem til den brant i 1994.
Dagens kirke
Etter brannen i 1994 ble det besluttet å bygge ny kirke. Denne ble trukket litt lenger øst på tomten slik at den ligger i litt hellende terreng og dermed har en underetasje mot sørøst. Arkitekt Peder A. Ristesund tegnet en kirke i betong og tre, med en karakteristisk ny tårnkonstruksjon, og sitteplasser til 300 personer. I tillegg har kirken menighetssal som rommer 75 personer, samt mindre møterom og kontorer.
Thomas Hestvoll har laget glassmalerier i koret og på glassdørene ved hovedinngangen. Alter og døpefont ble designet av Kristian Blystad.
Utenfor kirken er det reist et minnesmerke for Førdesveten-ulykken der 13 personer omkom i en flystyrt på Førdesveten. Det står også et minnesmerke over falne under andre verdenskrig.
Sogneprester i Sund
Frem til 1841 hadde Sund felles sogneprest med Fjell sogn.
Gevalia
Gevalia er et varemerke for kaffe som produseres av Kraft Foods Sverige. Navnet Gevalia er latin for Gävle, hvor kafferisteriet ligger.
Merket ble lansert for første gang i 1920 av ''Victor Th. Engwall & Co''. Etter 120 år som familiekonsern ble selskapet solgt i 1971 til daværende General Foods, som senere er tatt over av Kraft Foods.
Gevalia produserer 40 000 tonn kaffe hvert år. Det meste selges i Sverige, Danmark og Baltikum, men en del eksporteres til Amerika.
Gevalia kom på det amerikanske marked som postordrefirma i 1980-årene. I USA er Gevalia mest kjent for sitt tilbud om en gratis kaffeautomat mot at man betaler for transporten av de tilhørende varene. Dette konseptet er kjent for både kaffe, kildevann og sodavann i Nord-Europa, men var nytt i 1980-årenes USA. Gevalia kjørte denne kampanjen mange steder, både i blader, tv-reklamer, internetbanner og direkte post.
I Europa markedsføres Gevalia som et ordinært supermarkedsmerke, mens det i USA markedsføres som et dyrt høykvalitetsprodukt i supermarkedene.
ISO 3166-2:EE
ISO 3166-2:EE er Estlands del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For Estland er det definert koder for 15 fylker.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er EE, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Estland. Andre del er to sifre.
Langbogbreen
Langbogbreen er en isbre som ligger i den østlige delen av fjellmassivet Sør-Rondane i Dronning Maud Land. Den er om lag tretti kilometer lang i østlig retning og er en tilførselbre til Mjellbreen.
Området ble fotografert fra fly under Operasjon Highjump i 1946–47. Kart over området, basert på de amerikanske flyfotografiene, ble utarbeidet av Norsk Polarinstitutt i 1957.
Konstitusjon
En konstitusjon eller forfatning er et sett med regler som definerer grunnleggende prinsipper for en organisasjon. Konstitusjoner for stater er i nyere tid ofte kodifisert i en grunnlov, men ikke alle stater har en slik skreven grunnlov. Et lands konstitusjon kan utgjøres av mange ulike lover, dommer, traktater og sedvanerett. Konstitusjonen inneholder typisk regler om statsmaktene, om hvordan disse går frem for å treffe bindende vedtak (for eksempel lover) og om grenser for hva som kan bestemmes uten at grunnloven først blir endret (i form av blant annet menneskerettigheter).
Eksempler på organisasjoner med en form for konstitusjon:
Orkdal Idrettslag
Orkdal Idrettslag er et idrettslag i Orkdal kommune i Trøndelag. I dag driver laget hovedsakelig med langrenn, alpint, skiskyting, skihopping, handball og fotball. Ungdoms- og seniorsatsingen ble i 1998 slått sammen med Orkanger IF til Orkla FK.
Orkdal IL har hatt en spiller på det norske A-landslaget for kvinner, Eli Landsem.
Knyken skisenter, der den første hoppbakken ble åpnet i 1930, er et av regionens beste vinteridrettsanlegg og har status som regionalanlegg.
Konstitusjon
1814
Norges konstitusjon finnes først og fremst i Grunnloven av 1814. Etter Napoleonskrigene, der Danmark-Norge var på Napoleons side og led store tap, ble det bestemt under Kielfreden at kong Frederik VI skulle overgi Norge til en union med Sverige. Dette førte til stor misnøye i Norge. Stattholderen i Norge, kronprinsen Christian Frederik, ledet an et opprør mot Kieltraktaten sammen med den norske eliten. De norske stormennene overtalte også Christian Frederik til å si fra seg arveretten til tronen og heller la seg velge til norsk konge av en Riksforsamlingen. Riksforsamlingen skulle også lage en egen grunnlov for Norge. 10. april 1814 møttes riksforsamlingen på Eidsvoll. Her ble det utarbeidet en grunnlov, og Christian Frederik ble valgt til norsk konge. Svenske kong Carl Johan og resten av stormaktene stod imidlertid på det som var nedfelt i Kieltraktaten, nemlig at Norge skulle overføres til Sverige. Det endte med en krig mot Sverige, som Norge tapte. Norge vant likevel i fredsforhandlingene, som endte med Mossekonvensjonen 14. august 1814. Christian Frederik måtte abdisere, men Norge fikk beholde grunnloven og fikk rimelig gode vilkår av Carl Johan. 20. oktober 1814 ble Carl Johan valgt til norsk konge. 4. november ble det vedtatt flere grunnlovsendringer som sikret Norges innenrikspolitiske frihet innenfor unionen.
Grunnloven har flere senere endringer; mer enn 2/3 av paragrafene er endret innholdsmessig minst en gang siden Riksforsamlingen avsluttet sitt arbeid. I tillegg blir det ofte hevdet at noen konstitusjonelle normer følger av rettslig bindende konstitusjonell sedvane. EU bygger på traktater, men disse inneholder trekk som godt kan sammenlignes med slike grunnlover eller konstitusjoner som man finner i nasjonalstatene. Storbritannia er en av få stater som ikke har noen skreven grunnlov, men såkalte constitutional conventions (som ikke anses for å være rettslig bindende) spiller en tilsvarende rolle.
Frankrike
Nasjonalforsamlingen i Frankrike vedtok etter revolusjonen i 1789 en konstitusjon som delte makten mellom utøvende, lovgivende og dømmende makt. Konstitusjonen garanterte personlig frihet, likhet for loven og en forholdsvis omfattende stemmerett for menn. Grunnloven trådte i kraft i 1791. Denne konstitusjonen ble senere et forbilde for den norske grunnloven.
Den franske generalen Napoléon Bonaparte kom til makten ved et statskupp i 1799. Napoleon innførte nye konstitusjoner i 1799, 1802 og 1804. Disse ble modeller for konstitusjoner i flere stater Napoleon kontrollerte, som kongedømmene Nederland, Nord-Italia, Napoli, Spania og Westfalen. Folk flest hadde fortsatt liten politisk innflytelse, men Napoleons konstitusjoner gav folk rettigheter de før ikke hadde hatt, som næringsfrihet og religionsfrihet. De nye rettighetene ble gitt gjennom en serie lover som ble kalt Code Napoléon.
Anna Karolina Orzelska
Anna Karolina Orzelska (1707–1769) var datter av August II og gift prinsesse av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Beck.
Hun var datter til den polske konge August II og den franske kvinne Henriette Rénard. I 1723 mens hun bodde i Paris, fant hennes halvbror Friedrich August Rutowski henne og tok henne med til Dresden. Her ble hun anerkjent av sin far og mottok tittelen grevinne Orzelska. Hun utmerket seg ved å føre et ekstravagant liv med alkohol, tobakk, hesteridning, dans og jakt.
I 1730 giftet hun seg med den titulære hertug Karl Ludvig av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Beck,, som nedstammet fra det dansk-norske kongehuset. To år senere fødte hun en sønn. Etter at faren døde skiltes paret, og hertuginnen flyttet til Königsberg. Siden oppholdt hun seg i Rom, Venezia og Avignon. Hun døde i Frankrike 62 år gammel, og ble bisatt i Église Saint-Louis de Grenoble.
Sandar kirke
Byggverket er av tre og har 800 plasser.
Den nåværende Sandar Kirke ble bygget på ruinene av en middelalderkirke av stein fra 1200-tallet, efter at denne ble revet for å gi plass til den nye. Den nye kirken ble satt opp i 1792 i Ludvig XV-stil. Fra begynnelsen hadde kirken en halvkuleformet kuppel i stede for spir, men dette ble forandret i 1868 til det spiret vi kjenner i dag.
Sandar kirke lå i tettbebyggelsen Sande (Sandar) (nå en del av Sandefjord sentrum), og var hovedkirken i Sandar kommune fra opprettelsen av kommuen i 1838 til sammenslåingen med Sandefjord kommune i 1968.
Kirken er fredet.
Trekirken i Sandefjord, er yndet for dåp, konfirmasjon og ekteskapsinngåelse. Folk kommer ofte utenbys fra for å bli viet her, selv om de må betale ekstra. Korskirken har imidlertid ikke alltid vært av tre, og den har heller ikke alltid vært hvit.
Den tidligere steinkirken
Den nå revne middelalderkirken ble ifølge Riksarkivet viet til Sta. Maria og St. Olav, og nevnes for første gang i brev fra biskop Eistein i Oslo i 1401 og 1404. I brevene nevnes en trette om veien som gikk over kirkegården tett ved siden av kirken og prestegården. Det sies at grunnmurene har vært dårlige, for når bøndene kjørte tømmer der, ristet det i kirkens grunnmur. Det var fare for at bygningen skulle rase sammen. Det finnes ingen sikker opplysning om når kirken ble bygget, men kong Olav Haraldsson begynte en storstilt kirkebygging etter at han la fram sin kristenrett i begynnelsen av 1020-årene. Det kunne se ut som om han fulgte en landsplan med en kirke i hvert fylke. Til sammenligning ble det bygget en kirke i Sunnhordland, Moster kirke, på 1100-tallet, så det er tenkelig at Sandar kirke ble bygget på det samme tidspunktet. Dersom kirken var så gammel, var det ikke rart at den var falleferdig allerede på 1400-tallet. Bispen oppfordret derfor å få bygget et nytt klokketårn av stein eller på stolper.
Steinkirken hadde alminnelig rektangulær form. Gavlene var av tre fram til 1713, og taket var dekket med bly og var uten tårn. Klokketårnet av stein som det ble oppfordret til å bygge, stod i kirkens vestre ende og hadde inngang fra kirken. Steintårnet ble imidlertid erstattet av et litt mindre tretårn midt i kirken i 1603. Det var mer et spir enn et tårn. Tretårnet var dekket med jernblikk og rødmalt, mens kirken var hvitkalket. Kirken var veldig liten til å romme en ganske stor menighet, og det var ikke mange sitteplasser. Kirken hadde ingen særskilt utsmykning som treskjæring eller glassmalerier. De få maleriene kirken hadde, var antakelig malt av en lokal maler ved navn Lindgaard, og ble gitt av ham som minne om ulike familiebegivenheter. De få restene av kirken som fortsatt finnes, er et steinkors som stod på taket på den gamle kirken. Det er laget av kleberstein og har spor etter forgylning.
En ny kirke bygges
Snart måtte den gamle steinkirken vike. Som nevnt var den skrøpelig allerede på 1400-tallet, og plassen var sparsom. I 1671 var det grev Gyldenløve, Larviksgreven, som eide alle kirkene i sitt grevskap. Han hadde kirkens inntekter, og med dette pliktet han å holde kirkene i stand. Det gikk imidlertid ennå en stund før nåværende Sandar kirke ble bygget, da det var en del andre kirker i andre byer som måtte oppføres først. I henhold til gamle lover skulle kirkeeieren og bygdefolket gå sammen om byggeutgiftene.
Greven, som nå het Ahlefeldt–Laurvig, bestemte at gårdbrukerne i Sandar skulle skaffe både tømmer og være med på å rive den gamle kirken. Alle bøndene nektet, og skrev et brev, datert 3. mai 1790, at de ville være frie fra pliktarbeidet. De ville heller betale 700 daler som tilskudd, i tillegg til å skaffe tømmer. Etter hvert fikk innbyggerne det som de ville, og grevens egen byggmester fikk jobben. Den gamle kirken ble revet i 1790, og dessverre ble inventaret sendt til andre steder. Prekestolen ble sendt til Kodal og døpefonten havnet etter hvert på Folkemuseet. Noe av det gamle blytaket ble brukt i det nye kirketårnet etter at det overflødige ble solgt. Kirkeklokka ble også tatt i bruk i den nye kirken, men bordet og steinen den var festet i ble solgt på auksjon.
Selv om kirken ble revet måtte menigheten ha et sted de kunne holde gudstjeneste. Greven mente de kunne oppsøke nabokirken eller holde til på prestegården. Bygdefolket ville gjerne ha oppført en midlertidig kirke, og etter mye om og men gikk greven med på å kjøpe et nytt bygg til formålet. Den midlertidige kirken var 90 fot lang (omtrent 29 m) og 22 fot bred (omtrent 7 m). Benkene ble tatt fra den gamle kirken, og den ble innredet slik at den kunne tas i bruk fram til den nye kirken var ferdig.
I gamle tider var det ikke enkelt å få kjørt fram materialer til byggeplassen. Alt ble fraktet med hest og slede, og siden vinteren var snøfattig dette året, tok det tid å få materialene fram, men tidlig i februar 1790 var tømmeret framme, og rivingen av steinkirken begynte i mars samme år. Den nye korskirken ble bygget av tre. Byggearbeidene ble ledet av byggmester og hovedentreprenør Horn, som også utformet tegninger til kirkebygget og holdt den utenlandsresiderende greve – han bodde i København – løpende underrettet om arbeidene. Byggmester Hans Christian Lind var fra sommeren 1791 overansvarlig for byggingen av kirkens interiør.
Dagens kirke
Trekirken ble over dobbelt så stor som den gamle steinkirken, og var en vakker kirke. Det heter i en gammel opptegnelse: «Den regnes for den smukkeste landsbykirke i hele stiftet.» Å bygge kirken beløp seg til 10 000 daler, som greven måtte betale.
Frederiks kirke – som den den gang het, etter kong Frederik VI – ble innviet 15. august 1792. Kirken var gitt et formspråk preget av louis-seize-stil med fragmenter av rokokko. Tårnet var opprinnelig bekronet med en halvkuleformet kuppel, men i 1868 fikk tårnet sin nye form, med en gotikkpreget oktogonal tårnavslutning med et oppsluttende, vertikalt strebende spir. Således fikk kirken et sammensatt, men spennende utseende, preget av den historiske eklektisme. En bonde og møllebygger fra Stokke, Anders Abrahamsen Thorød, skal ha vært arkitekten for dette nye tårnet.
Store bygninger må vedlikeholdes så de ikke råtner. Dette var også grevens ansvar, men han var en ødeland som etter hvert gikk konkurs. Det ble etter hvert vanskelige tider med Napoleonskrigene og hungersnød, noe som førte til at vedlikeholdsarbeidet ble utsatt. Den 28. september 1814 ble det sendt brev fram og tilbake mellom Norge og Danmark, der greven og kongen oppholdt seg, og etter hvert ble det vedtatt at kirken skulle pusses opp under betaling av kongen selv, for greven hadde som kjent ikke penger. Det var ikke lite som måtte tas tak i når det gjaldt reparasjoner. Utvendig kledning måtte mange steder byttes ut, og trappa opp til sakristiet var helt råtten. Byens første branntårn var kirketårnet, og her måtte det bygges en ny vektergang, veranda, så det skulle være trygt å oppholde seg der oppe. Takets bly var overført fra den gamle steinkirken, og var i dårlig forfatning. Kirken måtte også males, og valget falt på oker.
I 1841 ble Sandar kirke overdratt fra generalfiskal Frederik Wilhelm Treschow til menigheten, og dens vedlikehold ble fra da av et kommunalt ansvar.
I årenes løp var det stadig vedlikeholdsarbeider i kirken, og i 1868 fikk kirken det nye tårnet med spir, som ga eksteriøret et helt nytt preg. Samme året ble det skaffet ovner, og nye stoler, og alt innvendig ble malt. Kirken mottok en ny døpefont av sort, polert stein som ennå er i bruk. I 1929 gjennomgikk kirken en grundig restaurering, og kirken fikk sine opprinnelige farger: blått tak, perlegrå vegger, galleribrystning og benker. Benkene var grå i to nyanser med gullister. Knefallet på alterringen ble bredere, og trukket med rød fløyel. Det ble også anskaffet rød løper i midtgangene. I 1932 ble det hengt opp en stor glasslysekrone produsert av Christiania Glasmagasin. Denne ble anskaffet ved hjelp av midler som ble samlet inn ved daværende ordfører Lars Klaveness.
Det har vært mange forbedringer etter 1929. Kirken har bl.a. fått elektrisk varme, flomlys, barnedåpssakristi, sikkerhetshvelv og minnetavle over de falne i første verdenskrig og andre verdenskrig.
Kirken har tre klokker. Den eldste er fra den gamle kirken, og ble omstøpt i København i 1755. Den største klokka sprakk i 1947, og måtte støpes om. Samtidig fikk kirken en tredje klokke i gave fra skipsreder Anders Jahre.
Den siste oppussinga av interiøret ble foretatt i 1964, og nå ble også alterbildet grundig renset av eksperter fra riksantikvaren. Tavla symboliserer kvinnene ved korset og er malt av Frederik Petersen i 1807.
Gravminnene ved kirken er registrert av DIS-Norge.
Goncourt-brødrene
Goncourt-brødrene var Edmond de Goncourt (1822–96) og Jules de Goncourt (1830–70), begge franske forfattere nært forbundet med naturalismen. De utgjorde et partnerskap som «muligens er unikt i litteraturhistorien. Ikke bare skrev de alle bøkene sammen, de tilbrakte ikke mer enn ett døgn fra hverandre i løpet av sine voksne liv, inntil Jules' død endelig skilte dem ad i 1870».
De gav ut bøker som omhandlet kunst og samfunnsliv på 1700-tallet (f.eks. Portraits intimes du XVIII siecle), De skrev også den lange Journal des Goncourt fra 1851, som gir et interessant innblikk i litteratur og samfunnsliv i deres levetid.
De publiserte seks romaner, hvorav Germinie Lacerteux (1865) var den fjerde. Den er basert på den sanne historien om deres hushjelp, Rose Malingre, som levde et dobbeltliv de ikke hadde noen mistanke om.
Fetter Lane
Fetter Lane er ei gate i City of London. Den er en nord-sørgående forbindelse i den vestlige delen av City, mellom Holborn Circus og Fleet Street, og utgjør første del av hovedvegen A4 mellom London og Bristol.
Sloanoglymmius
Sloanoglymmius er en slekt av løpebiller.