cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Medeia
Myten som angår Jason har blitt tolket som del av en klasse med myter som forteller hvordan grekerne i en fjern, heroisk tidsalder før Trojakrigen møtte utfordringer fra de førgreske pelasgeriske kulturene på det greske fastlandet, i Egeerhavet og i Anatolia. Jason, Persevs og framfor alt Herakles er alle liminalefigurer, i henhold til antropologisk terminologi, som befinner seg i grenselandet av den gamle verden bestående av sjamaner, ktoniske jordguddommer, og den nye greske bronsealderkulturen.
Jason og Medeia
Medeias rolle begynte etter at Jason ankom fra Iolkos til Kolchis for å kreve sin arv og trone ved å skaffe seg det gylne skinn. I den mest fullstendige bevarte redegjørelsen, Argonautika av Apollonios Rhodios, ble Medeia forelsket i Jason og lovte å hjelpe ham, men kun på den betingelse av at om han lyktes, skulle han ta henne med seg og gifte seg med henne. Jason gikk med på det.
Apollonios forteller at Medeia kun hjalp Jason for at Hera hadde overbevist Afrodite eller Eros til å få Medeia til å bli forelsket i ham. Medeia avledet sin far da de flyktet ved å drepe sin bror Absyrtos. I en del versjoner er det sagt at Medeia rev hans legeme i stykker og spredte hans kroppsdeler utover en øy da hun visste at hennes far ville stoppe opp for å samle sammen den døde sønnen slik at han fikk en anstendig begravelse. I andre versjoner er det Absyrtos selv som forfølger dem og blir drept av Jason. I løpet av kampen ble Atalanta, den eneste kvinnen blant argonautene, såret, men Medeia leget henne med sine urter.
I henhold til en del versjoner av sagnet stoppet Medeia og Jason opp ved hennes tante Kirkes øy slik at hun kunne bli renset for mordet på sin bror og lindret for skylden av den døde.
På vegen tilbake til Thessalia kom Medeia med profetien at Euphemos, argonautenes rorsmann, en dag ville herske over hele Libya. Dette ble virkelighet gjennom Battos, en etterkommer av Euphemos.
Argonautenes nådde deretter fram til Kreta, som var voktet av Talos, en usårbar kjempemann av bronse. Han hadde en blodåre som gikk fra nakken og til ankelen, stengt av en enkel nagle av bronse. I henhold til Apollonios ble Talos drept enten da Medeia gjorde ham gal med urter, narret ham ved at hun kunne gjøre ham udødelig ved å fjerne naglen, eller han ble drept av Poias' pil. I henhold til Argonautika hypnotiserte Medeia ham slik at han selv trakk ut naglen, blodet strømmet ut fra såret, og han blødde i hjel. Deretter gikk argonautene i land på Kreta.
Mens Jason søkte etter det gylne skinnet, konspirerte Hera, fortsatt rasende på Pelias, for å få ham til å bli forelsket i Medeia slik at hun håpet at det ville føre til Pelias' død. Da Jason og Medeia kom tilbake til Iolkos, nektet Pelias å oppgi sin trone til tross for sine løfter. Medeia sammensverget slik at han ble drept av sine egne døtre. Hun fortalte dem at hun ville forvandle en gammel bukk til en ung bukk ved å kappe opp bukken og koke den. Da hun demonstrerte dette, hoppet en levende, ung bukk ut av gryten. Begeistret drepte døtrene sin far, kappet ham opp i småbiter og la ham i gryten for å koke ham ung igjen. Etter å ha fått Pelias drept, flyktet Jason og Medeia til Korint. Og her sørget hun for å gjøre mye av det samme med Aison, Jasons far.
Ulike avslutninger
I Korint forlot Jason sin Medeia til fordel for kong Kreons datter Kreusa. Medeia tok sin hevn ved å sende Kreusa en kjole og en gyllen krone som var innsmurt med gift. Resultat var at både prinsessen og kongen døde da han forsøkte å redde henne. I henhold til dramatikeren Evripides fortsatte Medeia sin hevn, myrdet de to barna hun hadde med Jason og forlot Korint. Hun flyktet til Athen i en hestevogn av gull trukket av drager som hennes bestefar Helios hadde sendt henne.
Før 400-tallet f.Kr. synes det som om det var etablert to varianter av mytens konklusjon. I henhold til poeten Eumelos fra Korint, som det fragmentariske eposet Korinthiaka er vanligvis tilskrevet, drepte Medeia sine barn ved en tragisk ulykke. En annen poet, Kreofylos fra Samos, la skylden på mordene på borgerne av Korint som drepte barna som hevn for Medeias forbrytelser. Medeias bevisste og kaldblodige mord på sine egne barn som synes å være en oppfinnelse av Euripides, skjønt en del forskere mener at dramatikeren Neofron skapte denne alternative tradisjonen. Hans barnemord ble senere standard for senere forfattere. Geografen Pausanias, som skrev på slutten av 100-tallet, nedtegnet fem forskjellige versjoner av hva som skjedde med Medeias barn etter at han rapporterte at han hadde sett en minnesmerke for dem mens han besøkte byen Korint.
Etter å ha flyktet fra Jason, dro Medeia til Theben hvor hun leget Herakles (den tidligere argonaut) for mordet på Iphitos. Herakles ga henne et sted å være i Theben inntil byens borgere fordrev henne ut av byen i raseri til tross for Herakles' protester.
Hun flyktet deretter til Athen hvor hun møtte og giftet seg med Aigevs, konge av Athen. De fikk en sønn sammen, Medos (eller Medeios), skjønt Hesiod har gjort ham til en sønn av Jason. Hennes hjemlige hygge ble atter ødelagt ved ankomsten av Aigevs' lenge tapte sønn Thesevs, helten som hadde drept Minotauros på Kreta, men som han ikke gjenkjente. Bestemt på å opprettholde sin sønn Medos' arv, overbeviste Medeia sin ektemann at Thesevs var en trussel som han måtte kvitte seg med. Da Medeia rakte Thesevs en kopp med gift, gjenkjente samtidig Aigevs den unge mannens sverd som sitt eget og som han hadde etterlatt mange år tidligere for å gi til sin nyfødte sønn da han ble gammel nok. Aigevs slo da vekk den forgiftede koppen fra Medeias hånd og omfavnet Thesevs som sin sønn.
Medeia dro deretter tilbake til Kolchis og der fant hun ut at Aietes, hennes far, hadde blitt avsatt av sin bror Perses (således også en sønn av Helios), og hun drepte øyeblikkelig onkelen og sørget for at hennes far fikk sitt kongedømme tilbake. Herodot har nedtegnet en annen versjon hvor Medeia og hennes sønn Medos flyktet fra Athen til det iranske platå hvor hun levde sammen med arierne som deretter kalt seg for medere.
Personæ til Medeia
Selv om de eldste litterære framstillingene av Medeia har gått tapt, har Apollonios Rhodios i en redefinering av de episke formler, og Evripides i en dramaversjon for et athensk publikum, hver for seg utnyttet forestillingene om Medeia. Romerske Seneca den yngre kom med ytterligere en tragisk Medeia (Medea) preget av hekseri og giftblandinger, og Ovid gjenga hennes portrett tre ganger for et forfinet og skeptisk romersk publikum.
Den langt fra statiske evolusjonen som hennes figur gjennomgikk i århundrenes løp har blitt særskilt diskutert i en samling med essay som ble utgitt i 1997.
Andre, ikkelitterære tradisjoner ble benyttet av antikkens vasemalere, og i en lokalisert, ktonisk tilstedeværelse av Medeia som ble formidlet med emosjonelle overtoner i helligdommen for hennes drepte barn i Korint, dyrket lokalt andre steder som en grunnlegger av byer.
Dekadanse
Dekadanse (fra latin de, «ned» og cadere, «falle») er betegnelsen kritikere satte på en gruppe forfattere som var virksomme på slutten av 1800-tallet, senere adoptert av de samme forfatterne og tillagt positiv betydning. Dekadansen var knyttet til symbolismen, og kan også forbindes med fin de siècle.
Litteratur
Begrepet «dekadanse» stammer fra teorien om at et samfunn befinner seg i en nedgangstid pga. moralsk forfall. Stjerneeksemplet er det gamle Roma, som ble påstått å gå under pga. de styrendes moralske forfall. Begrepet kan dateres tilbake til 1700-tallet, blant annet hos Montesquieu. Det ble brukt av kritikere som et skjellsord mot Victor Hugo og romantikken i sin alminnelighet, men ble i sin tur adoptert av Théophile Gautier og Charles Baudelaire som en markering av avstandtaken til positivisme og banal framskrittsoptimisme.
Paul Bourget introduserte i 1881 ordet «dekadanse» om en retning som ønsket et brudd mellom individ og samfunn, men ut fra ordets betydning på fransk - «forfall» - ble en «dekadent» forfatter en som lot seg fengsle av og dyrket forfall, det morbide og sykelige. I 1880-årene dannet det seg en fast gruppering av franske forfattere som kalte seg «dekadenter». Den mest kjente romanen fra denne gruppen er Joris-Karl Huysmans' À rebours (1884). Som litterær bevegelse betraktes dekadansen i dag som en overgang mellom naturalismen og modernismen.
I norsk litteraturhistorieskriving er dekadanse blitt brukt om verker som Trætte Mænd av Arne Garborg og Mod Kvæld av Tryggve Andersen. Litteraturforskeren Per Thomas Andersen har tatt en doktorgrad på Dekadanse i nordisk litteratur 1880–1900 (1992).
Andre betydninger
Lenin tok i bruk dekadansebegrepet for å beskrive økonomien under senkapitalismen. Den kapitalistiske økonomien hadde nådd et stadium der den ikke lenger kunne ekspandere. Han forutså at den ville tape sin kraft og søke å vokse gjennom perverterte former for økonomisk aktivitet, og dermed bevise at de vestlige samfunnene var modne for en sosialistisk revolusjon. Første verdenskrig var et bevis på at kapitalismen hadde nådd et stadium der den ville begynne å ødelegge sine tidligere oppnådde resultater.
Etter Lenins død oppsto en strid mellom Leo Trotskij og Stalin om dekadanseteorien. Stalin forsvarte Lenins tese, mens Trotskij hevdet at den vestlige kapitalismen stadig var livsfrisk og i stand til å frambringe teknologiske framskritt og akkumulere kapital.
De nederlandske Antiller under Panamerikanske leker 1967
De nederlandske Antiller under Panamerikanske leker 1967. De nederlandske Antiller deltok i de femte Panamerikanske leker som ble arrangert i Winnipeg mellom 23. juli og 6. august 1967. De kom på delt nittendeplass med en bronsemedalje.
Sverrir Sverrisson
Sverrir Sverrisson (født 31. desember 1969 i Sauðárkrókur) er en islandsk tidligere fotballspiller og fotballtrener. Sverrisson, som var midtbanespiller, har spilt for Malmö FF i Allsvenskan, samt for Islands herrelandslag i fotball.
Klubbkarriere
Sverrisson spilte for en rekke toppklubber på Island, blant disse KA og ÍBV, før han i 1998 gikk til svenske Malmö FF. Han spilte 31 kamper og scoret sju mål for klubben i Allsvenskan, men vendte tilbake til Island da klubben rykket ned etter 1999-sesongen.
Sverrisson spilte for Fylkir fra 2000 til 2003, samt for Breiðablik i 2004, før han la opp.
Landslagskarriere
Sverrisson spilte 17 kamper for Islands herrelandslag i fotball. Sverrisons første kamp for landslaget var 5. juni 1996, da Island slo Kypros 2–1 på hjemmebane i en vennskapskamp. Sverrisson har også spilt to kamper og scoret to mål for Islands U17-lag.
Privat
Sverrissons bror, Eyjólfur Sverrisson, er tidligere landslagsspiller og kaptein på det islandske landslaget. Eyjólfur Sverrisson ble senere trener for landslaget.
That’s Amore
«That's Amore» er en amerikansk sang med melodi av Harry Warren og tekst av Jack Brooks. Den ble en større hit for Dean Martin i 1953.
Sangen fantes på lydsporet til filmkomedien Musikk, show og kjærlighet (The Caddy) med Martin og Lewis. Den ble utgitt av Paramount Pictures 10. august 1953. I filmen ble sangen hovedsakelig fremført av Dean Martin, mens Jerry Lewis sluttet seg til og så fulgt av rollefigurene i scenen. Den ble nominert til Academy Award for Best Original Song, men tapte for «Secret Love» fra filmen Calamity Jane med Doris Day i hovedrollen.
Den 7. november 1953 nådde Martins innspilling andreplassen på Billboard-listene.
Sangen fortsetter å være nært identifisert med Dean Martin.
«That's Amore» er også anvendt på et videotilbakeblikk over Martins karriere, og hans sønn Ricci Martin betitlet sin biografi, That's Amore: A Son Remembers Dean Martin, fra 2002.
Norsk versjon
Juul Hansen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er også «That's Amore».
L’Assommoir
L'Assommoir er en fransk stumfilm fra 1909 regissert av Albert Capellani.
Maryja Sjtsjerba
Maryja Sjtsjerba (belarusisk: Марыя Вячаславаўна Шчэрба, født 14. april 1985) er en belarusisk svømmer.
Hun representerte Belarus under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun deltok i stafettene.
Ullhåret neshorn
Ullhåret neshorn var en art i neshornfamilien. Disse neshornene bodde i Eurasia i istiden. Et særlig kjennetegn var at kroppen var dekket med tykt hår.
U18-EM i fotball for menn 1986
U18-EM i fotball for menn 1986 ble arrangert i Jugoslavia i 1986.
Nebula (tegneserie-figur)
Nebula er en tegneserie-figur laget av Marvel. Hun er datteren til Thanos, en ond skapning fra månen Titan, som har som mål å utrydde halve universet.
Headbanger’s Ball
Headbanger's Ball er et musikkprogram som gikk på MTV fra 1987 til 1995 og fra 2003 til 2012. Programmet presenterte siste nytt innen heavy metal og hardrock.
Det ble første gang sendt I USA lørdag 18. april 1987, da det erstattet programmet Heavy Metal Mania. Det ble tatt av luften i januar 1995, mye på grunn av Heavy Metal ikke var like populært lenger. Etter et lite tiår ble programmet relansert på MTV2 i 2003 på MTV2 i USA. Programledere var Kevin Seal, Adam Curry, Riki Rachtman (1990–1995) og Jamey Jasta (2003–2007). Det ble avsluttet i 2012.
Fransk Polynesia under VM i friidrett innendørs 2018
Fransk Polynesia deltok med én utøver under VM i friidrett innendørs 2018 fra 1. til 4. mars 2018 i Birmingham i Storbritannia.
Bakhtegansjøen
Bakhtegansjøen er en saltsjø i Iran.
I 1871, 1933, 1966 og 2000 tørket innsjøen helt inn, og det var lite vann i 2003 og 2007. Uttak av vann til irrigasjon oppstrøms i Kor er en trussel mot innsjøen. Myndighetene og miljøaktivister har satt inn tiltak, og det var mye vann i Bakhtegansjøen i 2012.
Innsjøen og ferskvannssumpene i nedre del av Kor er viktig for vannfugler som overvintrer her og har status som ramsarområde. Vinteren 1992 var det 120 000–140 000 ender og 50 000 rosenflamingoer i innsjøen. Rosenflamingoene er antakelig de samme som hekker ved Urmiasjøen om sommeren. Av fugleartene kan nevnes stjertand, dverggås, tundragås, grågås, rustand, gravand, snadderand, brunnakke, stokkand, skjeand, krikkand, marmorand, rosenflamingo, stork, bronseibis, egretthegre, hvitpelikan, krøllpelikan, storskrikørn, havørn, sothøne, trane, stylteløper, avosett, rødstilk, svarthalespove og smalnebbmåke.
Barelvi
Barelvi eller barelwi er en retning innen sunni-islam. Den har sitt navn etter byen Bareilly i Uttar Pradesh i India, der grunnleggeren Ahmad Riza Khan hadde sitt virke. Med røtter i sufisme, begynte bevegelsen ta form på 1880-tallet. Barelvi er en av de mest utbredte retningene innen islam i Sør-Asia, og er dominerende blant muslimer av pakistansk opphav i Norge. Tilhengerne av denne retningen omtaler den gjerne som Ahl-e Sunnat. Anatol Lieven har beskrevet Barelvi-retningen som en folkelig form for islam som særpreges av en tro på at helgener kan gå i forbønn for menneskene hos Gud, tro på mirakler utført av helgener, og dyrkelse av helgengraver og lokale tradisjoner forbundet med helgenene.
Kroměříž (distrikt)
Kroměříž District (tsjekkisk: okres Kroměříž) er et tsjekkisk distrikt (okres) innenfor regionen Zlín i den tsjekkiske republikk. Dens hovedstad er Kroměříž.
Amy Tan
Amy Tan (født 19. februar 1952 i Oakland i California) er en amerikansk forfatter som ofte skriver om mor-datter-relasjoner, og ut fra sin erfaring som barn av to kinesiske immigranter.
Bakgrunn
Amy Tan vokste opp i California som datter av to immigranter fra Kina. Faren John Tan hadde flyktet fra revolusjonens Kina, og var ingeniør av yrke, og predikant i baptistkirken. Moren Daisy hadde vært gift tidligere, og ble nødt til å forlate sine tre døtre fra det tidligere ekteskapet i Kina. Moren hadde flyktet både fra konemishandling og fra kommunismen. Amy Tan fikk foruten sine halvsøstre også to fullbrødre.
Under Amy Tans tenåringstid døde hennes far og en av brødrene brått av hjernesvulst, og familien flyttet til Sveits. Amy Tan gikk sine egne veier, og begynte ikke på de studier som moren hadde planlagt for henne. Hun tok en mastergrad i engelsk og lingvistikk i stedet for å ta legeutdannelse. I 1974 giftet hun seg med Louis DeMattei og de bosatte seg i San Francisco.
Hun ble antatt som doktorand i lingvistikk ved University of California i Santa Cruz og Berkeley, men hoppet av i 1976 for å arbeide med utviklingshemmede barn.
Forfatter
Etter et par år ble hun frilansende forfatter for forskjellige forlag. Ved siden av dette begynte hun å forfatte romaner.
I 1987 tok hun med seg sin mor og besøkte Kina, og dette ble en vendepunkt for henne både som datter og som forfatter. Dette la grunnen for hennes store gjennombrudd, romanen The Joy Luck Club. Denne bestselleren består av seksten relaterte historier om fire kinesisk-amerikanske mor-datter-pars erfaringer
Senere romaner som The Kitchen God's Wife ble også vel mottatt. Dessuten har hun skrevet barnebøker, The Moon Lady og The Chinese Siamese Cat, og flere andre romaner.
I 1999 ble hun rammet av borrelia, og har siden skrevet meget om sykdommen.
Hun skrev i 2008 selv librettoen til San Francisco Operas uroppførte versjon av hennes bestseller The Bonesetter's Daughter. Komponist var Stewart Wallace.
Bridei IV av pikterne
Han var bror av sin etterfølger Nechtan. Det har blitt foreslått at Bruides far var Dargart mac Finguine (død 686) av Cenél Comgaill, en slekt i Dalriada som kontrollerte Cowal og øya Bute. Opphavet til hans mor Der-Ilei dog ikke kjent.
Som med Nechtan kan et antall andre brødre, halvbrødre eller fosterbarn av Bridei bli forsøksvis identifisert i irske annaler: Talorgan, sønn av Drest; Congus, sønn av Dargart; og Cináed, sønn av Der-Ilei.
Bridei var en av mange betydningsfulle menn i Irland og Skottland som garanterte Cáin Adomnáin (De uskyldiges lov, Lex Innocentium, se også Adomnán av Iona) ved Birr i 697.
Et slag utkjempet mellom piktere og saksere i 698 ble Beornhæth drept, noe som blir nevnt av irske kronikører. Et nederlag for Dalriada er rapportert i 704, enten ved Loch Lomond eller ved elven Leven, men det er mer sannsynlig å ha skjedd ved inngripen av britonene fra Alt Clut enn piktere. Det er rapportert i Chronicon Scotorum at vinteren var så kald i år 700 at «sjøen frøs mellom Irland og Skottland».
Bruide døde i 706, og hans død ble nedtegnet i Ulster-annalene og Tigernach-annalene. Han ble etterfulgt som konge av sin bror Nechtan.
Filmåret 2009
Filmåret 2009 er en oversikt over lanserte filmer, utdelte priser og døde filmpersonligheter i 2009. I løpet av dette året har syv filmer kommet blant historiens 50 mest innbringende filmer, og Academy of Motion Picture Arts and Sciences, som deler ut den årlige Oscar-prisen, har kunngjort at de vil nominere 10 filmer i kategorien Oscar for beste film (for første gang siden 1943).
Mest innbringende filmer
Alle tall er oppgitt i amerikanske dollar.
Sfenisk tall
Innen tallteorien er et sfenisk tall (Sphenic number) et positivt heltall som er produktet av tre forskjellige primtall.
Filmåret 2009
Mest innbringende filmer
Avatar har tjent over 2,6 milliarder dollar amerikanske dollar, noe som gjør den til den mest innbringende filmen i historien på verdensbasis. Seks andre filmer, Harry Potter og Halvblodsprinsen, Istid 3: Dinosaurene kommer, Transformers: De beseirede slår tilbake, 2012, Se Opp og The Twilight Saga: New Moon er også blant historiens 50 mest innbringende filmer.
Sfenisk tall
Observer at denne definisjonen er strengere enn å bare kreve at heltall har eksakt tre primtallsfaktorer, for eksempel så har 60 = 2^2 × 3 × 5 eksakt 3 primtallsfaktorer, men er ikke et sfenisk tall.
Filmåret 2009
Mest sette filmer i Norge
Omtrent 12,7 millioner kinobilletter ble solgt i Norge i løpet av 2009. Dette er en økning på 7 prosent fra 2008, og er det nest høyeste besøket på norske kinoer siden 1985. Av disse er ca. 2,6 millioner billetter til norske filmer, en nedgang på 2 prosent fra 2008, men nest høyest siden 1975. Den mest sette filmen, Istid 3: Dinosaurene kommer, toppet listen allerede etter én uke på kino.
Sfenisk tall
Alle sfeniske tall har eksakt åtte divisorer. Om vi uttrykker et sfeniskt tall som, hvor p, q og r er forskjellige primtall, da kommer mengden av divisorene til n til å være:
Filmåret 2009
Mest sette filmer i Norge
Følgende filmer var de mest sette i Norge i løpet av 2009:
Stargard
Byen hadde 69,255 innbyggere i mars 2014.
Sfenisk tall
Alle sfeniske tall er per definisjon kvadratfrie, ettersom primtallsfaktorene må være forskjellige.
Möbiusfunktionen er −1 i alle sfeniske tall.
De første sfeniske tallene er: Det første tilfellet av to på hverandre følgende heltall som er sfeniske tall er 230 = 2 × 5 × 23 og 231 = 3 × 7 × 11. Det første tilfellet av tre på hverandre følgende heltall som er sfeniske tall er 1309 = 7 × 11 × 17, 1310 = 2 × 5 × 131 og 1311 = 3 × 19 × 23. Det finnes intet tilfelle av mer enn tre, ettersom hvert fjerde heltall er delelig med 4 = 2 × 2 og derfor ikke er kvadratfritt.
Anne-Lise Berntsen
Anne-Lise Berntsen (født 28. august 1943, død 3. november 2012) var en norsk sanger (sopran).
Bakgrunn og arbeid
Berntsen vokste opp i fjellbygda Eggedal i Buskerud, og ble antatt ved Akademie Mozarteum i Salzburg da hun var nitten år gammel. Her ble hun snart kalt «die kleine Flagstad» og spådd en lysende fremtid. Men etter vel fire års studier avbrøt Berntsen studiene. I et ekteskap med arkitekten Øyvind Gunnarsjaa fikk hun datteren Ida Berntsen som er direktør ved Nasjonalbiblioteket.
Etter mange år gjenopptok hun sangstudiene privat, og konsertdebuterte i 1978. Deretter brukte hun flere år på å fordype seg i barokksang. Hun studerte en tid ved konservatoriet i Haag, og var medstifter av det norske barokkensemblet Oslo Consort. En nyvakt interesse for opera førte henne til Operahøyskolen i Stockholm i 1982. I 1984 opera-debuterte hun på Kungliga Teatern. Opera fortsatte deretter å være Berntsens arbeidsfokus i ti år. I 1988 hadde hun stor suksess med tittelrollen i Puccinis Turandot på Folkoperan i Stockholm. Andre roller ble blant annet Mère Marie i Poulencs "Karmelittersøstrene", Ariadne i Strauss` "Ariadne på Naxos", Marie i Alban Bergs "Wozzeck", Carmen i Bizets "Carmen", Lollo i Hans Gefors`"Vargen kommer", Kostelnička i Janáčeks Jenůfa – alt ved de store operahusene i Skandinavia.
Blant orkestrene hun opptrådte med, er RAI i Milano, operaorkestrene i Skandinavia, UNAM i Mexico by, Taipei S.O. i Taiwan, symfoniorkestrene i Buffalo, Virginia, Long Beach og San Jose i USA, Det Norske Kammerorkester m.m. i Norge, samt ulike orkestre i Danmark og Sverige.
Samtidsmusikk var viktig for henne gjennom hele karrieren. Mange komponister har skrevet spesielt for hennes stemme, bl.a. Lasse Thoresen, Arne Nordheim, Hans Gefors, Nils Henrik Asheim, Henrik Hellstenius, Mel Powell og Trygve Seim. Hun arbeidet også med improvisasjon.
Hun var initiativtaker til partisanoperaen Kibergodysséen, en operaforestilling om partisanene i Kiberg. Librettoen var skrevet av Marianne Meløy og musikken av Trygve Brøske.
Berntsen deltok på CD-innspillinger for ulike plateselskap, blant annet på Victoria, Kirkelig Kulturverksted og Simax. Engleskyts (med Nils Henrik Asheim) og Pierrot Lunaire (med Borealis Ensemble) ble nominert til Spellemannprisen. I 2007 ble det gitt ut to nye CD-er: Orkan med musikk av Nils Henrik Asheim; med komponisten selv, Øysten Birkeland og Ketil Skøien, samt Ja! med sanger av Hanns Eisler; med pianist og arrangør Trygve Brøske.
Jamaica under Panamerikanske leker 1967
Jamaica under Panamerikanske leker 1967. Jamaica deltok i de femte Panamerikanske leker som ble arrangert i Winnipeg mellom 23. juli og 6. august 1967. De kom på attendeplass med tre bronsemedaljer.
Finlands krigserstatninger til Sovjetunionen
Finlands krigserstatninger til Sovjetunionen var krigserstatningene Finland måtte betale til Sovjetunionen etter andre verdenskrig, og var opprinnelig verdt 300,000,000 amerikanske dollar (1938-kurs). Finland ble enige om å betale reparasjonene ved våpenhvilen i Moskva, som ble signert den 19. september 1944. En protokoll som videre detaljerte reparasjonene ble signert i desember 1944 av statsminister Juho Kusti Paasikivi, og Andrej Zjdanov. Finland skulle betale summen gjennom industrielle verdier, som skip og maskineri, og summen skulle betales over seks år. Sovjetunionen gikk med på å utvide betalingsperioden til åtte år sent i 1945, og sommeren 1948 ble summen kuttet til 226,500,000. De siste toglastene med erstatningene ble sendt 18. september 1952 i Vainikkala jernbanestasjon. Omtrent 340,000 jernbanevogner med last måtte sendes for å dekke reparasjonene.
Magyarab
Magyarab-ene er et folkeslag som bor langs Nilen i Egypt og Sudan. De har ungarsk (magyarisk) herkomst, sannsynligvis datert helt tilbake til 1500-tallet, da både Ungarn og Egypt var en del av det osmanske riket. Etter at Ungarn ble erobret av osmanene på slutten av 1500-tallet, tjenestegjorde de i den osmanske hæren og ble sendt til Egypt. Mange av soldatene ble værende der og blandet seg med de innfødte nubierne.
László Almásy og hans tyske kollega Hansjoachim von der Esch oppdaget så sent som i 1935 magyaraberne i Egypt.
Navnet
Navnet «magyarab» er ikke en sammentrekning av ordene «magyar» og «arab». Navnet er sammensatt av ordene «magyar» og «ab» — der «ab» på nubisk betyr «stamme». Ordet «magyarab» kan således oversettes til «stammen av magyarene».
Den ungarske identiteten til magyarab-ene er noe som klart skiller dem fra egypterne i området.
Ordtak om magyarab-ene
Magyarab-ene sine nabofolk – med forskjellige etnisiteter, har ordtak som kan si oss noe om magyarab-ene sin historie:
At the Altar
At the Altar er en amerikansk stumfilm fra 1909, regissert av D. W. Griffith.
Handling
Ved et italiensk pensjonat blir alle mannlige gjestene beundret av sjarmen til Minnie, utleierens attraktive datter. Mest iherdig blant hennes friere var Grigo, en sicilianer.
Men hun møter også Giuseppe Cassella, en dyktig fiolinist, som Minnie raskt blir veldig interessert i. Dette fyller selvfølgelig Grigo med bittert hat, og han lover hevn. Bryllupet deres blir raskt planlagt, men Grigo er snart klar for å drepe begge to.
Peter Sears
Gordon Peter Sears (født 14. mars 1947 i Lake Placid i New York), amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo. Sears vant en olympisk sølvmedalje under Vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var andremålvakt på det amerikanske laget som kom på andreplass i ishockeyturneringen bak Sovjetunionen. Det var seks lag som spilte i A-gruppen, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med ti poeng foran USA og Tsjekkoslovakia som begge fikk seks poeng. USA kom foran Tsjekkoslovakia til tross for svakere målforskjell fordi de vant kampen mot Tjekkoslaovakia med 5-1. Sears spilte en kamp som målvakt i OL-turneringen.
Sandgravere
Sandgravere (Broscinae) er en liten underfamilie av løpebiller som særlig finnes i sandete områder, der de lever som predatore i utgravde ganger.
Utseende
Stor sett middelsstore, ofte 10 – 30 mm, avlnge, slanke biller, svarte på farge, ofte med metallisk glans. Brystskjoldet (pronotum) er hjerteformet eller nærmest sirkelrundt, litt bredere enn hodet og litt bredere enn langt. Bakhjørnene er ikke markerte. Det er en kort «hals» (stilk eller innsnøring) mellom brystskjoldet og dekkvingene, men denne er mindre utpreget enn hos graveløpere (Scaritinae). Dekkvingene er avlange, nesten parallellsidige, med svake punktstriper.
Det perfektive aspekt
Det perfektive aspekt, noen ganger kalt det aoristiske aspekt, er et grammatisk aspekt som beskriver en handling sett som en enkel helhet, dvs som en enhet uten indre sammensetning. Det perfektive aspekt skilles fra det imperfektive aspekt, som presenterer en hendelse som har en indre struktur (slik som pågårende, fortsettende eller vanemessige handlinger). Det perfektive aspekt må ikke forveksles med perfektum.
Sandgravere
Utseende
Hodet er stort og bredt med små fasettøyne, overkjevene (mandiblene) er store og framstrakte. Antennene er korte til løpebiller å være (kortere enn hodet og brystskjoldet til sammen).
Death the Kid
Death the Kid (デス･ザ･キッド Desu za Kiddo) er en figur fra den japanske mangaserien Soul Eaters. Han er dødens egen sønn, og lider av tvangstanker som fører til at alt han kommer i berøring med eller foretar seg, må være preget av symmetri. Derfor bruker han blant annet to tvillingvåpen eller «Siths», Liz og Patty. Om han blir utsatt for usymmetriske fenomener, bryter han fullstendig sammen.
Iryna Njafjodava
Iryna Njafjodava (belarusisk: Ірына Міхайлаўна Няфёдава, født 1. august 1987) er en belarusisk svømmer.
Hun representerte Belarus under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun deltok i stafettene.
Conference National 1986–1987
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Sandgravere
Utseende
Beina er middels lange. Framleggene (protibiae) har et dypt innsnitt som de bruker til å rense antennene med.
Levevis
Sandgraverne er knyttet til områder med løs sandjord, der de graver tunneler der de sitter og venter på bytte, selv om de også kan spise noe åtsler og av og til litt plantekost.
Broscus cephalotes er den vanligste arten i slekten Broscus, den finnes også i Norge, hvor den lever på lysåpne, varme habitater, for eksempel tørrenger og sanddyner. Den kan være vanlig på dyrket mark på sandjord. Den andre arten som finnes i Norge,
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World
Ellis Le Geyt Troughton
Ellis Le Geyt Troughton (født 29. april 1893 i Sydney, New South Wales, Australia, død 30. november 1974) var en australsk zoolog.
Troughton var kurator for pattedyr ved Australian Museum i Sydney i årene 1921–1958. Alt i alt av han ansatt der i over femti år. Under første verdenskrig jobbet han som portør, men i 1921 ble han ansatt som kurator og virket som det fram til han sluttet i 1958. Hans mest kjente verk er Furred Animals of Australia, som opprinnelig kom ut i 1941 og siden er trykt i en rekke reviderte utgaver.
Rajeev Ram
Rajeev Ram (født 18. mars 1984) er en amerikansk tennisspiller.
Ellis Le Geyt Troughton
Troughton jobbet med å kartlegge nye arter og slekter i Australia og på Ny-Guinea. Under andre verdenskrig drev han med forskning på tyfus på Ny-Guinea. Under et senere besøk der oppdaget han i 1957 ny-guinea syngehund i Vest-Papua (den vestlige halvparten av øya). Året etter bragte han med seg et par tilbake til Australia, som ble plassert i Taronga Zoo og gitt det vitenskapelige navnet Canis hallstromi (oppkalt etter daværende president i Taronga Zoo, Sir Edward Hallstrom).
Rajeev Ram
Han representerte USA under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i mixed double.
Mestre
Mestre er en by i regionen Veneto i Italia, og en frazione av kommunen Venezia, med ca. 170 000 innbyggere. Byen ligger på fastlandet, ca. 10 km vest for Venezia. Bil- og togbroen Ponte della Libertà går fra Mestre over til Venezia. Mestre er den største byen i Italia som ikke har kommunestatus. Byen har mye tung industri, en av Italias mest trafikkerte jernbanestasjoner og en stor havn.
Middelalder
Ifølge legenden ble Mestre grunnlagt av Mesthles. Mesthles var en følgesvenn av Antenor, en mytisk figur som rømte fra Den trojanske krig, og grunnla Padova og ga regionen navnet Veneto.
Mestres opphav er usikkert, men byen har trolig vært invadert av romere, som bygde et fort her, som trolig ble ødelagt av Attila og bygd opp igjen i det 10. århundre.
Den første skriftlige kilde på Mestres eksistens stammer fra et skriv fra Otto III i 994 hvor Rambaldo, greven av Treviso, blir tildelt land i området. I 1152 anerkjente pave Eugenius III biskopen av Treviso som overhode over Mestre, og nevnte katedralen San Lorenzo, et slott og en havn ved elva Marzenego. En brann ødela slottet i 1274, og innbyggerne flyttet til en nærtliggende plass, Castelnuovo. Det finnes ikke spor etter slottet idag.
Mestres økonomi vokste på denne tiden raskt takket være havna, som var viktig for Venezias kontakt med fastlandet.
Mestre ble på 1300-tallet involvert i krigen mellom Alberico da Romano og hans bror Ezzelino da Romano. Alberico bekjempet Treviso (og derfor også Mestre), men Ezzelino okkuperte Castelnuovo fra 1245 til 1250. Brødrene kom senere til enighet, og makten ble overgitt fra biskopen til sivil makt i Treviso.
I 1317 opprustet Treviso sine styrker som svar på Cangrande I della Scalas trusler. Della Scala-familien prøvde flere ganger i 1318 å erobre byen, men noe overraskende sto byen imot hver gang. Soldatene plyndret derimot omliggende områder, og skapte en økonomisk krise. I 1323, utmattet av den lange krigen, kapitulerte de og overgav Treviso og Mestre til veronesisk dominans.
Venezia anså della Scalas kontroll over Mestre som en trussel mot deres handelsinteresser på fastlandet. 29. september 1337 beseiret ventianerne Castelnuovo, og senere, i desember 1338, også Treviso. En fredsavtale året etter satte en stopper for fiendskapet mellom Venezia og Verona.
Økt handel mellom Mestre og Venezia på 1300-tallet resulterte i byggingen av Canal Salso, fra Venezialagunen og rett inn i hjertet av byen.
Nyere tid
På 1700-tallet var tilstanden til Castelnuovo dårlig, og store deler ble revet. Det eneste som står igjen i dag er Torre dell'Orologio.
Venetianernes kontroll over byen endte med Napoleon Is okkupasjon av Venezia 16. juli 1797, da mesteparten av Veneto ble gitt til Østerrike. Et opprør i 1848 under ledelse av Daniele Marin gjorde forsøk på å proklamere en ny venetiansk republikk. Mange patrioter fra Mestre var med på å ta kontrollen over østerrikernes fort i nabobyen Marghera. Østerrikerne gjenvant allikevel kontrollen over Mestre like etter.
Et forsøk på å befri Mestre ble gjort fra fortet i Marghera 27. oktober 1848. 2 000 menn, under løytnant Antonio Olivis kommando, seiret over østerrikerne på Piazza Maggiore ( i dag Piazza Ferretto). Med en styrke på over 22 000 menn og 200 kanoner tok østerrikerne tilbake byen året etter. Fortet i Marghera ble holdt under beleiring fra 4. til 26. mai, og ble truffet av over 70 000 kanonkuler. Rundt 500 på italiensk side ble drept eller skadet. De overlevende trakk seg tilbake til Venezia, som etterhvert kapitulerte den 24. august 1849.
Etter Venetos innlemmelse i Kongedømmet Italia i 1866 forble Mestre en egen kommune. 24. august 1926 ble byen, sammen med Chirignago, Zelarino og Favaro Veneto slått sammen med Venezia kommune.
Mestre i dag
Mestre har sett en formidabel vekst i innbyggertall de siste 60 årene, over 220 000 på det høyeste. I de årene har den manglet et sentralt styre. Kommunens administrasjon har lagt vekt på å løse Venezias problemer. I motsetning til Mestre og Marghera, som lever på industri, er Venezia avhengig av sin turisme. Enkelte grupperinger har gått for egen kommunestatus for Mestre, men fire forskjellige folkeavstemninger i 1979, 1989, 1994 og 2003 har gått imot en oppdeling.
En krise i kjemiindustrien og omorganisering av de største byene i nord har i det siste ført til tilbakegang i innbyggertallet, men den er fremdeles blant de største byene i Italia. Den italienske hærens marineinfanteri, Lagunari, har sitt hovedkvarter i Mestre.
Mangal-Kabya
Mangal-Kabya (bengali: মঙ্গলকাব্য, maṅgalakābya) er en form av hinduistiskreligiøs versdiktning, overveiende til ære for tradisjonelle og regionale guddommer i det landlige Bengal.
Fable II
Fable II er et action-rollespill utviklet av Lionhead og utgitt av Microsoft Game Studios. Det er oppfølgeren til Fable og Fable: The Lost Chapters. Det ble annonsert i 2006 og utgitt i oktober 2008.
Spillet tar plass i fantasiverdenen Albion, fem hundre år etter Fable; pistoler er fremdeles primitive, store slott og byer har utviklet seg der det før var småbyer. Ulikt fra originalen kan spilleren velge kjønn.
I likhet med det forrige spillet i serien foregår Fable II i landet Albion, men omtrent 500 år senere. Albion gikk inn i en periode med relativ sikkerhet og stabilitet, hvor de stadig mer korrupte heltene ikke lenger var nødvendige for samfunnet. Til slutt gjorde innbyggerne i Albion opprør mot lauget og ødela det. Våpen med eksotisk design dominerer nå krigskunsten. Byer som Bowerstone har nå utvidet seg sterkt, og de gamle ideene og religionene fra middelalderens Albion har blitt kastet ut til fordel for moderne idealer som vitenskap og filosofi.
Det eksisterer færre områder enn i det første spillet i serien, men de områdene som fremdeles eksisterer har blitt utvidet kraftig. Øyene Witchwood og Hook Coast, samt Northern Waste. har blitt gjort utilgjengelige for spilleren. Det er også mange referanser til landet Samarkand i spillet, selv om spilleren aldri får muligheten til å reise dit. I begynnelsen av spillerens barndom begynner de i i en slum i Bowerstone, og vokser deretter opp i en sigøyner-leir i nærheten av Bower Lake.
Tilgjengelige eiendommer kan kjøpes av spilleren, og eierskap til forskjellige bygninger kan låse opp flere nye oppdrag. I tillegg til å kjøpe og leie boliger, kan bedrifter og boder også kjøpes. Disse bedriftene kan produsere inntekt for spilleren hvert 5. minutt, avhengig av kvaliteten på virksomheten og byens økonomiske nivå. Hvis spilleren besøker sine egne butikker, skal kvaliteten på produktene og kvaliteten på butikken øke.
Spillerne er også i stand til å innrede husene deres med forskjellige møbler, og andre gjenstander, som er tilgjengelige for salg. I tillegg kan forskjellige titler bli tildelt for kjøp av eiendom. Hvis spilleren kjøper hver eneste eiendom i en by, kan spilleren bli utnevnt til borgermester for byen. Å eie flere områder kan også føre til høyere titler som konge eller dronning, og til slutt som keiser over hele Albion.
Handlingsreferat
Når de endelig samler inn pengene som trengs, kjøper de esken og ønsker å flytte til Castle Fairfax. Imidlertid forsvinner boksen i et lysglimt, tilsynelatende uten å fungere. Men midt på natten blir de vekket av en vakt, som eskorterer dem til Castle Fairfax på bestilling fra Lord Lucien. Men Lucien dreper Rose, og skader Sparrow - som faller ut av et vindu. 10 år senere får Sparrow vite at de er etterkommere av en stor helt, og at han er forutbestemt til å sørge for Luciens undergang. De må først finne igjen tre helter for å beseire Lucien med deres samlede krefter. Sparrow verver snart Hammer, Reaver (en tidligere pirat bosatt i Bloodstone) og Garth. Men Hammer er en pensjonert tidligere helt som lever et enkelt liv, og de får problemer med å overbevise henne om å slå seg sammen med dem.
Tatiana Lemos
Tatiana Lemos (født 10. desember 1978) er en brasiliansk svømmer.
Hun representerte Brasil under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun deltok i stafettene.
Morten Wang
Bandyspiller fra Drafn Representert Drafn i fotball og bandy i alle aldersklasser fra lilleputtlag til A lag i perioden 1964 - 1993
150 A kamper Drafn fotball
Klubbrekord i Drafn Bandy med 538 spilte A- kamper i perioden 1975 - 1993
1 NM Gull i bandy i 1991, 3 seriemesterskap i bandy. Representert Norge på alle aldersklasser, herunder A landskamper i bandy
Laurentius Petri Gothus
Laurentius Petri Gothus (født i 1529 eller 1530 i Söderköping i Östergötland i Sverige, død 12. februar 1579 i Uppsala) var en svensk erkebiskop og salmedikter. Han er også kjent som Laurentius Petri den yngre til forskjell fra svigerfaren Laurentius Petri Nericius.
Bakgrunn
Laurentius Petri Gothus bedrev studier i Wittenberg fra omkring 1546, og ble der student under Philipp Melanchthon samt magister 1558 med hjelp av hertug Erik (senere Erik XIV).
Salmedikter
Med Olaus Petri var han sin samtids største svenske salmedikter; han skrev også dikt, for eksempel et latinsk dikt om goterne, Strategema Gothici Exercitus adversus Darium 1559, som senere skulle inspirere götisismen.
Hoffpredikant, professor
Laurentius Petri Gothus ble utnevnt til hoffpredikant etter sin hjemkomst i 1561. Fra 1566 var han professor i gresk i Uppsala. Han var en av de viktigere redaktører ved 1567 års salmebok, og i 1572 års salmeboksutgave.
Erkebiskop
I 1574 ble han utnevnt til erkebiskop selv om han ikke fikk majoritet av valgkollegiet; kongen utnevnte ham i desember etter at han hadde antatt kongens forslag som skulle lede til et forsøk til atter å katolisere Sverige; det tog seg fremst liturgiske former og møtte stor motstand. Han nærmet seg slik katolisismen og lot seg vigsle på katolsk måte (med oljevigsel i juli 1575).
Laurenitus Petri Gothus sluttet seg med overbevisning til de formdelingsbestrebelser som tok seg uttrykk i kong Johan IIIs Nova ordinanta og liturgi, hvis forord han etter all sannsynlighet var forfatter av og som han forsvarte på den svenske riksdagen i 1577. Allerede året etter brøt han imidlertid med den liturgiske bevegelse og rettet seg imot i skriftet Contra novas papistarum machinationes
I 1576 lot han utgi en ny salmebok, og året derpå Luthers lille katekisme.
Han var gift med Margareta Larsdotter, datter av erkebiskop Laurentius Petri Nericius. De hadde to døtre. Brorsønnen Laurentius Paulinus Gothus ble erkebiskop i 1637.
Salmer
Han er også representert i den danske Psalmebog for Kirke og Hjem.
Claus Helberg
Claus Urbye Helberg (født 31. januar 1919 på Rjukan, død 6. mars 2003 samme sted) var en norsk fjellfører og under andre verdenskrig sersjant i Kompani Linge. Han var mest kjent for å ha vært med på tungtvannssabotasjen på Vemork og sitt livslange engasjement i Den Norske Turistforening.
Utdannelse
Helberg var utdannet ved Bergen Handelsgymnasium. Han ble ansatt i Den Norske Turistforening i 1938, og arbeidet for denne organisasjonen resten av livet. Etter at han ble pensjonert fortsatte han som spesialmedarbeider.
Motstand under invasjonen av Norge
Under den tyske invasjonen av Norge i 1940 deltok Helberg i kampene i Haugsbygd før han ble tatt som krigsfange. Han rømte i 1940 til Sverige, hvor han kom i kontakt med britiske SOE. I 1940–41 utførte han flere etterretningsoppdrag inn i Norge for Den britiske legasjonen i Stockholm. Han ble to ganger fengslet av svenskene for sin aktivitet. Etter det siste fengselsoppholdet ble han i januar 1942 sendt til Storbritannia, hvor han ble innrullert i Kompani Linge.
Vemork-aksjonen
19. oktober 1942 ble Helberg sammen med Knut Haugland, Jens-Anton Poulsson og Arne Kjelstrup sluppet i fallskjerm over Hardangervidda som fortropp for Vemork-aksjonen («Operasjon Grouse»). Formålet for aksjonen var å stanse tyskernes produksjon av tungtvann ved Norsk Hydros fabrikk ved Vemork på Rjukan. Angrepet på Vemork-anlegget, «Operasjon Freshman», ble iverksatt en måned senere men endte i katastrofe. Begge glideflyene og et av trekkflyene som skulle lande britiske soldater havarerte. De som overlevde havariet ble kort etter henrettet av tyskerne. «Grouse» måtte nå overvintre på Hardangervidda under svært harde forhold, inntil de i februar 1943 ble forsterket med seks sabotører fra Kompani Linge («Operasjon Gunnerside»). Natt til 28. februar 1943 lyktes de i å trenge inn i Vemork-anlegget, der de sprengte tungtvanncellene og ødela 900 kilo tungtvann.
«Operasjon Sunshine»
Helberg tok seg tilbake til Storbritannia, men ble i oktober 1944 igjen sluppet over Telemark som deltaker i «Operasjon Sunshine». Denne operasjonen var et samarbeide mellom Kompani Linge og Milorg som blant annet skulle beskytte norske industrianlegg og kraftverk i tilfelle tyskerne i krigens siste fase besluttet å bruke den brente jords taktikk også i Sør-Norge.
Etterkrigstiden
Etter krigen ble Helberg sentral i oppbyggingen av DNT. Han var også en mye brukt produsent av årbøker, håndbøker og annet materiale for foreningen, og skrev historiebøker om fotturismens historie i Norge. Han ble en ettertraktet foredragsholder, og var også kjent som turleder for dronning Sonja og dronning Margrethe av Danmark.
Utmerkelser
Helberg mottok mange dekorasjoner for sin krigsinnsats, deriblant St. Olavsmedaljen med ekegren, Deltagermedaljen med rosett, amerikanske Medal of Freedom med bronsepalme, britiske Military Medal, franske Croix de Guerre og den sovjetiske Minnemedaljen for oktoberrevolusjonens 80-årsjubileum (den siste i 2000). Han ble i 1986 for sin innsats for norsk friluftsliv utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Han var også innehaver av Kongens fortjenstmedalje i gull, ridder av Dannebrogordenen, innehaver av Kong Haakon VIIs minnemedalje og innehaver av Den franske æreslegionen.
Minnepris
I 2009 ble det opprettet en egen utmerkelse som har fått navn etter Helberg, Claus Helbergs minnepris. Prisen, som deles ut årlig, er opprettet for å gjøre ære på mennesker eller organisasjoner som på en særlig beundringsverdig måte har bidratt til bevaring og synliggjøring av kulturminner i skog og fjell.
Det greske egypterevangeliet
Det greske egypterevangeliet beskrives av Klemens av Alexandria ca år 180, og senere gjør også Origenes det.
Det ble sannsynligvis forfattet på midten av 100-tallet. Klemens, som selv hørte til den ortodokse del av den kristne bevegelse, synes ikke å ha hatt noe å innvende mot Egypterevangeliets teologiske innhold, men på hans elev Origenes' tid, flere tiår senere, ble det ikke betraktet som kanonisk i Egypt. Også Origenes siuterer fra det greske egypterevangeliet, og særlig når han drøfter spørsmål knyttet til generell kjønnslig avholdenhet og ekteskapsløshet; de såkalte encratites påberopte seg egypterevangeliet i så henseende.
Det skal ikke forveksles med Det koptiske egypterevangeliet.
U18-EM i fotball for menn 1988
U18-EM i fotball for menn 1988 ble arrangert i Tsjekkoslovakia i 1988. Norge ble nummer 5 i turneringen.
Renata Burgos
Renata Burgos (født 3. januar 1982) er en brasiliansk svømmer.
Hun representerte Brasil under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun deltok i stafettene.
U19-EM i fotball for kvinner 2019
U19-EM i fotball for kvinner 2019 ble arrangert i Skottland fra 16. til 28. juli 2019. Frankrike vant mesterskapet for femte gang, etter å ha slått Tyskland 2–1 i finalen.
Gruppe A
-
--
Gruppe B
--
Semifinaler
-
Inger Marie Gundersen
Inger Marie Gundersen (født 13. februar 1957) er en jazzvokalist ifra Arendal.
Plateutgivelser
Etter 25 år i bransjen med blant annet egen jazzkvintett «My Favorite Strings», ble debutalbumet hennes, Make This Moment utgitt i 2004. Albumet ble etter hvert utgitt i over 25 land, og hun har turnert både i Asia og i Europa. Hun har slått spesielt godt an i flere land i Østen, som blant annet Sør-Korea og Japan. I april 2007 hadde hun åtte utsolgte konserter på fire dager på den berømte «Cotton Club» i Tokyo. I samme måned i 2008 var hun tilbake og spilte åtte nye konserter på samme plass. Etter to konserter og tre TV-opptredener i Korea høsten 2005, lå albumet på bestselgerlista i et halvt år etterpå. Plate nummer to, By Myself, har en del eget materiale, men også låter ifra Hank Williams, Rod Stewart og U2. Albumet ble innspilt i Göteborg, Sverige, med den anerkjente danske produsenten Søren Siegumfeldt. Hun hadde med håndplukkede musikere fra Arendal, samt den svenske gitaristen Ulf Wakenius i studio.