cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nynorskdagen
Nynorskdagen blir markert den 12. mai hvert år, som er datoen for sidestillingsvedtaket i 1885, da Norge fikk to sidestilte skriftspråk. Dagen blir brukt til en feiring av nynorsk som bruksspråk, der bedrifter, organisasjoner og privatpersoner oppfordres til å skrive nynorsk offentlig, for eksempel i sosiale medier. Oslo Mållag deler dessuten ut Målblomen til en person eller organisasjon som har vært viktig for nynorsken. I 2019 gikk denne til varaordfører i Oslo Kamzy Gunaratnam.
Maraton-NM på skøyter 1989
Maraton-NM på skøyter 1989 ble avholdt på Oppdal stadion i Oppdal 19. februar 1989. Teknisk arrangør var Oppdal Skøyteklubb.
Norgesmestere i maraton ble Larita Hansen, Narvik SK for damer og Atle Vårvik, Trondhjems SK for herrene.
Chen Qi (friidrettsutøver)
Chen Qi (født 10. mars 1982 i Shanghai i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk friidrettsutøver, som konkurrerer i spydkast. Han representerte Kina under Sommer-OL 2008, der han ble nummer 11, og utslått i kvalifiseringen.
Maraton-NM på skøyter 1989
Mesterskapet skulle vært arrangert 18. februar, men ble utsatt til dagen etter på grunn av de ekstreme værforholdene.
.zw
Registrering
Registrering på .ac.zw gjøres av University of Zimbabwe. Søknader behandles av universitetets Computer Centre. Som vanlig eller i verden så er .ac.zw registreringer for akademiske institusjoner. Registrering på .org.zw gjøres av landets telefonselskap, TelOne. Disse domenene er beregnet for bruk av NGO's, enkeltpersoner og andre organisasjoner, men eventuelle restriksjoner er uklare.
Lamyra naturreservat
Lamyra naturreservat er en gjensnørt og nå gjengrodd gammel meandersjø (kroksjø) i Ringerike og Hole kommuner i Viken fylke. Naturreservatet (myrreservat) ligger nord og øst for Lamoen ved Storelva, kort unna og litt sør for Juveren, og har status som ramsarområde.
Reservatet inngår i Tyrifjorden våtmarkssystem IBA og har stor betydning for trekkfugler og som hekkeområde for mange ulike arter av våtmarksfugler. Størstedelen av reservatet ligger i Ringerike kommune, men kroksjøen strekker seg også inn over grensen til Hole kommune. Den delen ble imidlertid først vernet den 27. mars i 2020.
Reservatet ble opprettet 21. mars 1975 for å verne en velutviklet gjengrodd meander med ekstremrikmyr, som er meget sjelden i Norge. Området er en del av en nesten gjengrodd kroksjø av Storelva. Det har en vegetasjon som er karakteristisk for Østlandets kalkmyrer med svartorsumpskog. Det har også limnologisk og ferskvannsøkologisk interesse.
Mostjern, som ligger innenfor reservatet, og områdene omkring har kulturhistorisk interesse med Jørgen Moes barndomshjem. Her finner vi en særegen og variert flora med bestand av skavgras (Equisetaceae hyemale) og takrør (Phragmites australis). Dette er et viktig område for fuglelivet. Enkeltbekkasin er en typisk vadefugl som holder til i dette området. Måkearter som fiskemåke, hettemåke og makrellterne finnes også. Diverse hullrugere som laksand, kvinand, skogdue, kattugle og flere spettefuglarter trives også i de varierte skogarealene en finner innenfor verneområdet.
Amy Bruckner
Amy Ellen Bruckner (født 28. mars 1991 i Conifer i Colorado) er en amerikansk skuespiller og sanger som er mest kjent for rollen som Pim Diffy i Phil fra fremtiden. Hun har også stemmen til Haley Long i tegneserien Den amerikanske drage Jake Long, og har spilt i en del filmer.
Personlig liv
Amy Bruckner ble født i Conifer i Colorado. Hennes far er tysk-amerikansk og hennes mor er amerikansk. Hun har en eldre søster ved navn Annye. Bruckner og hennes familie flyttet til California. Amy går på Athens Academy i Athens i Georgia.
Torget i Stavanger
Torget i Stavanger, lokalisert midt i bykjernen ved Vågen. Torget har i hele Stavangers byshistorie vært den viktigste samlingsplass, møteplass og markedsplass. Torget er formet som en skrånende plass som faller fra Domkirken og Kongsgård til sjøtrappa og Vågen og arealet er på 24 000 m².
Det står en statue av Alexander Kielland på torget som ble avduket på 6. mai 1928. Statuen er laget av Magnus Vigrestad. Nederst på Torget står «Sjøfartsmonumentet» av Arnold Haukeland.
Stavanger Torg – Tusenårsstedet
Torget er formet som en skrånende plass som faller fra Domkirken til sjøtrappa og Vågen. Det er dekket med granittplater i rubbelmønster. Øvrige elementer i gulvet er støpt i bronse. Ornamentene på torget dannes av tverrgående vannrenner og trappeanlegg.
Etter Stavanger Aftenblads aprilspøk i 2008 om å bygge vindskjermer av indisk granitt på torget, foreslo arkitektgruppen BAR at det skulle plantes trær på torget, da de mente at det har for mye stein og glatte flater.
Middelalderen
På 1100-tallet eide trolig biskopen Torget og området ved Torget. Biskopen fikk bygd Bispebrygga en gang i perioden 1121-1150, og det ble lagt ut sandfyllinger. Tidlig på 1200-tallet ble domkapitlet opprettet som et fellesskap for prestene (korbrødre) ved Domkirken. Første gang korbrødrene omtales var i 1236. Omtrent på samme tid, delte trolig biskopen noen av sine eiendommer med korbrødrene. Det var blant annen en eiendom som strakte seg fra Haakon VIIs gate til Vågen. Her bygde korbrødrene Korbrødregården, der de bodde, sov og spiste sammen. Eiendommen omfattet også Torget 7, Skagen 3, Preusahuset og Mortvedthuset. Korbrødrene fikk satt opp et sjøhus i Skagen 3. I grensen mellom eiendommene til biskopen og korbrødrene ble allmenningen anlagt.
Fanatisme
Fanatisme er en følelse av å være fylt med overdreven, ukritisk nidkjærhet, spesielt for en ekstremt religiøs eller politisk sak, eller med en besettende entusiasme for et tidsfordriv eller en hobby. Fanatisme betegner altså en blind, ensidig tro eller begeistring for noe.
Ifølge filosofen George Santayana så er fanatisme å fordoble innsatsen når du har glemt målet. ; ifølge Winston Churchill er en fanatiker en som ikke kan skifte mening og som ikke vil skifte tema. Veldig strenge standarder og veldig liten toleranse.
Torget i Stavanger
Fram til om lag 1850
Når en fikk et torg vet vi ikke, men en har et indirekte bevis for et torg i 1567 da Margrete torvkone omtales i en skatteliste.
Ved graving på Torget i 1955 ble det funnet en brolegging som kan være fra 1600-tallet. Torget ble brolagt igjen i 1833.
På 1600-tallet har Torget vært et sted der en foretok noen offentlige avstraffelser, kanskje kakstryking og gapestokk. I 1650 kjøpte byen inn to halsjern for bruk på Torget.
Torget var slik vi kan lese av Ulrik Fredrik Aagards kartskisse fra 1728 et ganske lite område, neppe stort mer enn tomta til ett eller to hus. Gata Skagen gikk som en sammenhengende gate med Nedre Strandgate, og Øvre Strandgate gikk som en sammenhengende gate med Torvegata. Torvegata var en liten gate som gikk fra Torget til Brattegata (inne i dagens Torgterrasse). Torvet lå mellom disse gatene. Det gikk videre en gate fra porten på Kongsgård og ned til Gårdsbrygga (Torvbrygga) - Kongsgårdgaten. Torvet lå også i tilknytning til denne gata.
Trafikkmessig lå Torget vanskelig til for de som kom til byen landveien over Skolebekken (Klubbgata). Fra Domkirkeplassen gikk det en bratt bakke ned til Torget – Brattegata, som nå er inne i kjøpesenteret Torgterrassen. Foran Domkirken var det ikke vei, her var det kirkegård.
Perioden 1850-1900
På sjøsida var det en rekke hus mellom dagens Burger King (tidligere Hauge på Torget) og Ankerbygget, bare avbrutt av en gatestubb ned til Gårdsbrygga. Det var blant annet det Anders Bærheim kalte Worsegården – og som han mente var modell for skipper Worses hus i Alexander Kiellands romaner og Fruehuset. Av huset der Burgerking er i dag (tidligere Hauge på Torget) ble det revet 7 alen (ca. 5,5 meter) for å få forbindelse mellom Torvbryggen og Byfogdbryggen (nederst i Byfogdsmauet) på 1850-tallet. Utvidelsene startet for alvor i 1863 da Fruehuset ble revet og brukt til torg. Så Løwolds hus på oppsiden av Torget. I 1867 ble det også bygget en tidsmessig landgangsbrygge utenfor Fruehuset.
Torget ble utvidet i flere trinn og var i 1890 bare om lag en tredjedel av det den var i 1927. Allerede i 1880-årene ble Sømmes hage (ved Ankerbygget – i Kongsgårdsbakken) og Christensens hus (rett over gata for Kongsgård) kjøpt av kommunen, men de ble stående flere år og brukt som folkeskole, mens Solvang skole ble bygget. Hele kvartalet med Øvre og Nedre Strandgate ble kjøpt av kommunen med tanke på riving og utvidelse av Torget. "Worsegården" ble kjøpt av kommunen og revet. Selve huset ble solgt videre og satt opp igjen i Verksgaten 59, men brant ned i 2014.
Det var en brønn med en pumpe (Mortepumpen) midt på Torget som var et møtested for mange av byens kvinner når de hentet vann. Den fikk navnet Mortepumpen fordi den stod utenfor huset til Mortvedt. Brønnen ble fylt igjen i 1865 da byen fikk offentlig vannverk. Istedenfor ble det satt opp en fontene i støpejern. Den ble senere flyttet utenfor Rosenkildehuset hvor den nå står.
Tilgangen til Torget ble også bedret ved at det ble bygd vei foran Domkirken over den gamle Stavanger kirkegård.
Da Torget ble vesentlig større på 1860-tallet, flyttet også handelen i stor grad fra gatene til Torget.
Haustmarked
Haustmarkedet i Stavanger gikk over to eller tre dager og startet om lag 29. oktober.
Det ble solgt alt mulig. Bøndene solgte håndverkprodukter, frukt, grønnsaker, krydder, smør, kaker, huder, tran, never, ullvarer, honning, slaktevarer, fisk (helst tørket og saltet fisk) og ost (gammelost). Men det ble også solgt dukker og gammelt skrot (loppemarked). Folk kom kom fra hele fylket, men også fra Hardanger og Setesdal. Innerst i Vågen lå småbåter tett stuet ved siden av hverandre, men også på de andre kaiene (Almenningene) var det fullt med båter. Hester ble også omsatt, men det var på Hestatorget. Pruting var en viktig del av handelen.
I de trange gatene i sentrum og rundt handelsbodene var det mange fulle folk som benyttet sjansen til å skjenke seg. Drikkehusene og dansebodene gjorde det godt, og en betydelig del av det årlige brennevinssalget i byen ble unnagjort disse dagene. Arresten i Rådstuen (Mariakirken) var stort sett fulle disse dagene. Det var også folk som ville tjene noe ekstra. Hva en kunne oppleve varierte fra år til år, men kunne være sterke menn, kvinner med skjegg, underlige dyr og slanger, lirekasser, musikanter, skytebane, klovner, sverdslukere, flammekastere og karusell. Logihus var det flere av på Holmen. Spisesteder var det mange steder og spesielt mange av i Søregata.
Under krigen
Etter 9. april 1940 overtok tyskerne Kongsgård og Romsøbygget.
Etter en tid ble det bygget tilfluktsrom øverst på Torget, der Torgtrappene er nå. Det ble også satt opp flere såkalte Hitlertenner, som var store betongklosser som skulle stanse eller forsinke framrykking av stridsvogner. Strandkaien og vestre del av Torget ble sperret inne av store gjerder og piggtråd.
Torget 1945-2000
Det siste huset som ble revet var Mortvedthuset – Torget 5, som ble revet i 1963. Det sto like ut- og ovenfor Hauge på Torget - Burger King fra 2013. Gradvis ble salget av frukt og grønnsaker overtatt av butikker, og torghandelen hadde tilbakegang.
Fiskehandlerne fikk et eget hus nede på kaien, og i tilknytning til den ble det reist en høy skulptur av Arnold Haukeland, på folkemunnet kalt «Regå».
Gårdsbrygga (Torvbrygga)
Brygga innerst i Vågen har trolig fra middelalderen hørt til Kongsgård, og er i de kildene vi har fra 1600-tallet omtalt som Gårdsbryggen. Senere blir den omtalt som Torvbryggen. Det har vært diskutert om Bispebryggen som omtales i 1297 var det samme som Gårdsbryggen eller Bispebryggen i Østervåg. Mest trolig var Bispebryggen i 1297 på Torget.
Omkring 1850 var Torvbryggen en trebrygge som var ca. 8 alen bred og omkrets 20 alen. I 1867 var den nye steinbryggen ferdig. Torvbryggen ble bygget som ”en T”. Det var trapper på begge sider av T-en, men ikke på ”hodet”. Torvbryggen var forsynt med to flaggstenger, to gasslykter og et lite rekkverk. Senere ble det tre flaggstenger – for byens flagg, unionsflagget og det norske flagget.
Kaiene rundt Vågen ble bygget ut på begynnelsen av 1900-tallet. Dagens kaifront innerst i Vågen er flyttet 25 meter ut etter 1800-tallet. Undersøkelsen i 2004 viste et steindekke fire-fem meter utenfor kaifronten i selve Vågsbunnen. Dette er sannsynligvis en fylling som ble lagt i forbindelse med kaiutvidelsen i begynnelsen av 1900-tallet. Innerst i Vågen var det tidligere svært grunt, spesielt i den vestre delen. Større skip kunne ikke gå inn verken her eller til sjøhusene der sjødybden varierer mellom en og to meter. En tenker seg derfor en viss omlasting i Vågen eller at større skip gikk til Holmen eller Østervåg.
Ut fra Michael Leegaards kartlegging i 1898 som grunnlag for utvidelsen av kaiene rundt Vågen, kan en danne seg et bilde av gamle seilingsforhold og sjøhusbebyggelsen.
Landhevingen har sannsynligvis vært fra 0,2 til 0,6 meter fra 1200-tallet og fram til i dag.
Tofrontskrig
Tofrontskrig er en betegnelse som anvendes når en krig mellom to parter utvides til å foregå på to av hverandres uavhengige kampfronter.
Generelt
Normalt foretrekker krigførende parter kun å kjempe på en front, da en slik taktikk gjør det lettere å konsentrere de militære styrkene og den militære innsatsen. En annen front oppstår som oftest når en alliert griper inn i krigen. Etableringen av en ny front betyr at begge frontene blir svakere ettersom det er vanskeligere å flytte styrker fra en front til en annen enn å flytte dem frem og tilbake langs en enkel front.
Andre verdenskrig
Under andre verdenskrig ble Sovjetunionen angrepet av det nasjonalsosialistiske Tyskland i juni 1941. Heretter forlangte Sovjetunionen at de vestallierte skulle etablere en «andre front» mot Tyskland. Med andre ord ønsket Sovjetunionen en invasjon av Tyskland fra vest.
Etter Casablancakonferansen økte presset fra Josef Stalin, da den planlagte invasjonen i Normandie ble flyttet til 1943. Presset skyldtes i høy grad at Stalin mistenkte vestmaktene for bevisst å utsette etableringen av en annen front, slik at Tyskland og Sovjetunionen kunne svekke hverandre mest mulig.
Det var også en del uenighet mellem Storbritannia og USA om etablering av en annen front i Frankrike. De britiske lederne foretrakk å kjempe mot tyskerne på fjerne krigsskueplasser i Afrika og Sør-Europa, hvor det var vanskelig for tyskerne å bringe tropper og forsyninger frem, mens de allierte kunne utnytte deres overlegenhet til sjøs og i luften.
En hurtig landgang i Vest-Europa skjønte britene ville bli altfor risikabel, da de forholdsvis lite kamptrenede britiske og amerikanske troppene ville komme til å stå overfor kamptrenede tyske tropper.
De amerikanske lederne mente derimot at jo tidligere man gjennomførte landgang i Vest-Europa, desto tidligere kunne man beseire tyskerne. Først da en «prøvelandgang» ved byen Dieppe i Nord-Frankrike i august 1942 utartet til en katastrofe, lot amerikanerne seg overtale til å se tiden an og konsentrere seg om sekundære mål ved Middelhavet.
I juni 1944 ble den «riktige» andre fronten etablert ved landgangen i Normandie.
Jöns Jakob Berzelius
Jöns Jacob Berzelius (født 20. august 1779, død 7. august 1848 ) var en svensk kjemiker. Han oppdaget opptil flere grunnstoffer og lagde en atomvekttabell. Han mottok Copleymedaljen i 1836.
Svenska Akademien
Berzelius ble innvalgt som medlem av Svenska Akademien 18. september 1837 og tok sete på stol nummer 5 etter Carl von Rosenstein den 20. desember samme år.
Gunvá við Keldu
Gunvá við Keldu (født 1966 i Klaksvík) er en færøysk grafiker, forretningskvinne og politiker (Ff.).
Gunvá við Keldu har sittet i kommunestyret i Klaksvík for Fólkaflokkurin siden 2005. Hun var Klaksvíks borgermester fra 2009 til 2012. Hun var også styreformann i kommunenes interesse- og arbeidsgiverorganisasjon Kommunusamskipan Føroya fra 2011 til 2013. Gunvá við Keldu er datter av Klaksvíks tidligere borgermester Jógvan við Keldu.
Hun har tatt handelsfag ved Føroya Handilsskúli og studert grafisk design ved Den Grafiske Højskole i Danmark. Hun har siden drevet egen virksomhet.
Marie Amalie Landmark
Marie Amalie Landmark (født 5. august 1845 på Tysse i Fjaler, død 25. april 1935 i Fjaler) var en norsk husstellærer og kokebokforfatter.
Liv og virke
Marie Amalie Landmark er mest kjent for utgivelsen av Kokebok for land og by. Boken kom ut i mange opplag frem til 1932, og solgte i over 100 000 eksemplarer. Denne boken inneholder ikke bare oppskrifter på mat og råd om kosthold, men er av stor kulturhistorisk verdi, ettersom den gir et godt bilde av skikker og levemåter i en bygd på Vestlandet i tiden rundt forrige århundreskiftet.
Sammen med søsteren Barbra etablerte Landmark i 1883 og drev en husstellsskole i Fjaler. Denne drev hun i ti år. Hun var omreisende lærer i husstell i regi av Nordre Bergenhus Amts Landhusholdningsselskab i perioden 1893-1897. Hun var blant annet medarbeider i bondekvinnebladet Husmoderen – Tidsskrift for Hus og Hjem, og skrev avisartikler signerl Mal.
Familie
Marie Amalie Landmark var datter av gårdbruker og distriktslege Lars Stub Heiberg Landmark og Marthe Dorthea «Thea» Rasch. Hun forble ugift.
Metopocoilus
Metopocoilus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, blanke, mursteinsrøde trebukker med svarte tegninger. Antennene er omtren så lange som kroppen hos hannene, mye kortere enn kroppen hos hunnene. Pronotum er bredere enn langt, avrundet. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover, oftest med svarte tegninger.
Utbredelse
De fleste av artene lever i Brasil, men slekten er også kjent fra Venezuela og Argentina.
Sletteheia
Sletteheia er en ås i Kristiansand kommune, Vest-Agder. Med sine 277,0 moh. er den den nest høyeste toppen i kommunen, etter Vehusknausen på 284,8 moh.. Imidlertid har Sletteheia et utsiktstårn som gjør at en kommer høyere opp enn Vehusknausen.
Lidice
Lidice (tysk: Liditz) er en landsby i Tsjekkia, om lag 17 kilometer nordvest for Praha. Stedet er kjent for at det ble totalt jevnet med jorden under andre verdenskrig, i en represalie knyttet til angrepet på Reinhard Heydrich. Den 10. juni 1942 ble alle 192 menn over 16 år myrdet av de tyske okkupantene. Resten av befolkningen i landsbyen ble sendt til konsentrasjonsleirer hvor mange av kvinnene og de fleste barna omkom.
Vannbåren varme
Vannbåren varme er oppvarmingssystemer (eller kjølesystemer) som bruker vann som energibærer, også kalt varmebærer. Begrepet blir mest brukt til å omtale oppvarmingsmetode i bygninger, med vannbåren gulvvarme, radiatorer eller viftekonvektorer. Vannbåren varme kan også benyttes til oppvarming av gater og uteareal for snø- og isfjerning, da iblandet frostvæske.
I bygninger blir rør lagt inn i bygningskonstruksjonen, deretter varmes vann opp av en varmekilde for så å sirkulere i rørsystemet. Eksempler på varmekilder er varmepumpeløsninger, fjernvarme, solcellepaneler, elektrisitet, olje, pellets. Varmekilder kan også kombineres. Vannbårne gulvvarmesystem og vannbårne radiatorrørsystem er de vanligste metodene for bruk av vannbåren varme.
Regulering
På grunn av den store termiske massen, kan vannbårne gulvvarmesystemer og elektriske varmekabler nedstøpt i betong ha dårligere reguleringsegenskaper (stor treghet), sammenliknet med direkte elektrisk oppvarming (eksempelvis panelovner), radiator og viftekonvektorer. Dette kan imidlertid kompenseres ved at vanntemperaturen reguleres i forhold til utetemperatur, også kalt klimakompensert regulering. Sammenhengen mellom vanntemperatur og utetemperatur angis av en såkalt fyringskurve. Det benyttes mange ulike løsninger for vannbåren gulvvarme. Mange av disse har liten termisk masse, og dermed tilsvarende gode reguleringsegenskaper.
Buratino
Buratino (på russisk Буратино) er hovedpersonen i den russiske barneboka «Gullnøkkelen eller Buratinos eventyr» fra 1936 skrevet av den russiske forfatteren Aleksej Tolstoj (1883–1945). Fortellingen er fritt basert på Carlo Collodis «Pinocchio» fra 1883. Da boka kom ut i 1936, ble Burantino raskt svært populær blant barn i Sovjetunionen. Det er den fortsatt, selv om dagens barn er like kjent med den vestlige varianten.
Handling
Forfatteren har fortalt at handlingen i boka oppstod da han gjenfortalte og bearbeidet Pinocchio for sine barn fritt etter hukommelsen, ei bok han ikke hadde lest siden han var barn. Buratino er – som Pinocchio – en levende dokke, men i motsetning til Pinocchio har Buratino konstant lang nese, skåret ut av Papa Karlo (папа Карло). Sammen med venner på et dokketeater forsøker Buratino å finne en gullnøkkel til en hemmelig dør i Papa Karlos hus, en nøkkel som også den onde dokketeaterdirektøren Karabas Barabas (Карабас-Барабас) er på jakt etter.
Navn
Den russiske skikkelsen har lånt navn fra Burattino (også skrevet Burrattino og Burratino), en mindre viktig tjenerfigur i den italienske teatertradisjonen commedia dell'arte, der burattino betyr «dokke (av tre)» eller «sprellemann».
Buratino ga navn til flere produkter i Sovjetunionen, blant annet en brus med karamellsmak. Også rakettoppskytningssystemet TOS-1 ble populært kalt buratino på grunn av det store nesepartiet.
Eksterne lenker
Burattino
Svolheia
Svolheia er en ås i Lindesnes kommune i Agder. Med sine 315,5 moh. var den det høyeste punktet i den tidligere kommunen Mandal.
Marcus Vinicius D’Almeida
Marcus Vinicius D'Almeida (født 30. januar 1998) er en brasiliansk bueskytter.
Han representerte Brasil under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i første runde i den individuelle konkurransen.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble han utslått i åttendedelsfinalen i den individuelle konkurransen.
Redbridge (distrikt)
Redbridge er en bydel i det østlige London. Den ble opprettet i 1965 ved at kretsene Ilford og Wanstead and Woodford i Essex, samt deler av andre kretser, ble slått sammen. Navner kommer fra en bro over elven Roding.
Transport
Central-linjen i Londons undergrunnsbane går gjennom Redbridge. Stasjonene i området er Snaresbrook, South Woodford og Woodford på Ongar-grenen, og Wanstead, Redbridge, Gants Hill, Newbury Park, Barkingside, Fairlop og Hainault på Woodford-grenen.
Great Eastern Mainline fra Liverpool Street går gjennom distriktet, med stasjoner ved Ilford, Seven Kings og Goodmayes.
Giancarlo Guerrini
Giancarlo Guerrini (født 29. desember 1939 i Roma) var en italiensk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma, 1964 i Tokyo og 1968 i Mexico by. Guerrini ble olympisk mester i vannpolo under Sommer-OL 1960 i Roma. Han var med på det italienske laget som vant vannpoloturneringen foran Sovjetunionen og Ungarn. Italias resultat i finalerunden, som besto av fire lag, var de beseiret Sovjetunionen med 2-0 og Jugoslavia med 2-1 og de spilte uavgjort 3-3 mot Ungarn. Guerrini spilte to kamper i OL-turneringen og scoret tre mål.
Under sommer-OL 1964 i Tokyo, da Italia kom på fjerdeplass, spilte han fem kamper og 1968 i Mexico by spilte Guerrini alle ni kampene og scoret tre mål for Italia som ble nummer fire i vannpoloturneringen.
Walthamstow Central stasjon
Walthamstow Central stasjon er en jernbane- og undergrunnsstasjon i London. Den er Victoria-linjens nordlige endestasjon, og betjener National Express East Anglias pendlertog fra Chingford og Liverpool Street.
Jernbanestasjonen ble åpnet i 1869, og undergrunnsstasjonen kom til da Victoria-linken åpnet i september 1968.
På den andre siden av veien ligger det lokale busstasjonen, som ble modernisert i 2004.
.zr
.zr var tidligere Zaires nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett. Ettersom Zaire skiftet navn til Den demokratiske republikken Kongo i 1997, ble .zr faset ut og .cd kom inn i stedet. I 2001 ble .zr endelig slettet.
Eksterne lenker
Toppdomän
Mørkgonga naturreservat
Mørkgonga naturreservat (cirka 1 539 daa ) er et naturreservat i bratthenget langs Krokskogsplatået ned mot Steinsfjorden i Viken. Litt nord i reservatet, rett vest for Gyrihaugen, ligger selve Mørkgonga, et gjel, altså en markert sprekk i lavaplata som dekker Krokskogen. Reservatet på 1 564,9 daa (kartmål) ble opprettet 7. desember 2001, og utgjøres av løvskog og barskog i kløfter og skrenter. Kartverket benytter skrivemåten Mørkganga.
Størsteparten av naturreservatet ligger i Ringerike kommune, men en liten del strekker seg også inn i Hole kommune. Området har velutviklet edelløvskog (alm-lindeskog), ospeskog og interessant klippevegetasjon. Sjeldne og plantegeografisk interessante arter finnes i området. I kløfter og skrenter med gammel barskog er det også store verneverdier. Hele skrenten er geologisk interessant, da mange geologiske lag kommer til syne og forteller en interessant historie.
Det er svært populært for fotturister å ta turen opp Mørkgonga fra Åsaveien. Det skapte til tider trafikale problemer på stedet, da biler ble parkert ulovlig langs den smale veien. Sommeren 2023 åpnet det imidlertid en ny parkeringsplass der.
Ren Longyun
Ren Longyun (født 12. oktober 1987 i Minhe i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk friidrettsutøver, som konkurrerer i maraton. Han representerte Kina under Sommer-OL 2008, der han ikke startet.
Sturle Kojen
Sturle Kojen (født 11. juli 1942 ) er en norsk forfatter og tidligere skoleleder. Han var rektor ved Sogn videregående skole, og senere Hellerud videregående skole. Han har også vært administrasjonssjef i Hellerud bydel, generalsekretær i Handicapforbundet, sittet i både bystyre og i skolestyret i Oslo for Arbeiderpartiet, samt i Kirke- og undevisningsdepartementet og Grunnskolerådet og Nordisk Råd. Han er bosatt på Ellingsrud i Oslo.
Kojen gav ut en biografi om Johan Falkberget, Johan Falkberget - forteller og stridsmann, på Aschehoug forlag i 2007. I 2017 kom boken Fra kjølens rand - grenseløse Falkberget på Snøfugl forlag.
Wagn
Wagn (tidligere WAGN) var et selskap som driftet en pendeltogrute til og fra stasjonene Kings Cross og Moorgate i London, frem til 2006.
Lene Marlin
Lene Marlin Pedersen som bruker artistnavnet Lene Marlin (født 17. august 1980), er en norsk popmusiker og låtskriver.
Wagn
Navnet var opprinnelig en forkortelse for West Anglia Great Northern. Selskapet hadde da ruter til Enfield, Hereford East, Stansted Airport og Cambridge. I april 2004 ble selskapet innlemmet i en større gruppe som eies av National Express Group. Navnet ble da endret, slik at Wagn ikke lenger står for noe, men er det fulle navnet. Man gikk da over til skrivemåten Wagn, selv om den gamle formen ofte sees.
I en periode hvor togtjenesten nådde et lavmål i forhold til forsinkelser og kanselleringer sa mange passasjerer at Wagn må stå for «We Ain't Going Nowhere» (vi går ikke noe sted).
Lene Marlin
Pedersen ble født i Tromsø, og flyttet dit med foreldrene fra den lille bygda Stordalstrand ved Ullsfjorden da hun var 3 år.
Hun ble oppdaget i hjembyen av NRK Troms sommeren 1997, og etter å ha spilt inn noen låter i studio hos NRK Troms ble hun oppdaget av Virgin Records. Den første singelen ble utgitt i 1998 og het «Unforgivable Sinner». Den ble kåret til årets låt under Spellemannprisen 1998. I 1999 vant hun MTV-Europes pris som beste nordiske artist. Under Spellemannprisen 1999 ble hun kveldens store vinner med hele fire priser for albumet Playing My Game og singelen Sitting Down Here. Hun vant da prisene for årets artist, årets nykommer, popsolist og årets låt. I 2007 fikk hun Gammleng-prisen i åpen klasse.
Hun har til sammen solgt over 2,2 millioner album (2005-estimat), og har også samarbeidet med andre artister, blant andre sveitsiske Lovebugs på deres låt «Avalon». I tillegg har hun bidratt som låtskriver på den barbadiske artisten Rihannas Good Girl Gone Bad.
I januar i 2013 hadde sesong 2 av TV-programmet Hver gang vi møtes premiere, og Lene Marlin deltok sammen med Kurt Nilsen, Ole Paus, Marion Ravn, Magnus Grønneberg, Morten Abel og Anita Skorgan. Hun ga også ut en nyinnspilt versjon av monsterhiten Unforgivable Sinner, etter en avstemning på sin facebookside.
I oktober 2014 ble Lene Marlin tildelt Åpenhetsprisen av Mental helse for sin åpenhet om at hun hadde forsøkt å ta sitt liv. I november 2014 ble hun nominert til Årets navn av Dagbladet av samme grunn. Hun fikk i mars 2015 Fredrikkeprisen, som er hedersprisen til Norske Kvinners Sanitetsforening, for sin åpenhet rundt psykisk helse.
Lene Marlin flyttet til London sommeren 2008 etter å ha bodd en tid i Oslo, og bekreftet i et intervju med Dagbladet i august 2008 at hun og Kåre Conradi var samboere. I 2020 fikk paret en datter.
Ali El Ghrari
Ali El Ghrari (født 31. januar 1997) er en libyansk bueskytter.
Ramberget naturreservat
Ramberget naturreservat (2 150 daa) er et markert åsparti opp mot Ramberget, på vestsiden av Sperillen i Vestre Ådal og cirka 5 km sør for Nes i Ådal, i Ringerike kommune i Viken. Høyden varierer omkring 150–542 moh. Det er få spor etter eldre hogster, og enkelte partier har urskognært preg. Reservatet ble fastsatt ved kgl.res. av. 9. juli 1993 og skal bevare et barskogområde som dekker et vidt høydespenn, med et bredt spekter av vegetasjonssamfunn. Lokaliteten inneholder en rik ligradient med barskog med tildels høy bonitet, fra 150 til 480 moh.
De øverste partiene består av karrig furuskogvegetasjon. Furuskogen avløses brått av kompakt granskog dominert av blåbær som går over i mer bregnerik utforming. Denne går raskt over i lågurtgranskog. Skogen har et urørt og naturlig preg.
Stuping under Middelhavslekene 1959
Stuping under Middelhavslekene 1959. Stuping var en av flere sporter under de tredje Middelhavslekene som ble arrangert i Beirut i Libanon i perioden 11. til 23. oktober 1959. Dat var tredje gangen som stuping var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i to øvelser, sviktstup og tårnstup, kun for menn.
Deg være ære
«Deg være ære» er en salme satt til melodien «See, the Conqu'ring hero comes» fra Händels oratorium Judas Maccabaeus. Teksten er en oversettelse av salmen «À toi la gloire» skrevet av sveitseren Edmond Louis Budry i 1885. Den ble oversatt til norsk av Arne Fjelberg i 1947. Salmen er med i Norsk Salmebok.
«À toi la gloire» er oversatt til en rekke språk, blant annet engelsk «Thine Be the Glory» (Richard Hoyle, 1925) og nederlandsk «U zij de glorie» (Jan Willem Schulte Nordholt).
Monroedoktrinen
Monroedoktrinen er en av USAs politiske doktriner. Den ble formulert av president James Monroe, som 2. desember 1823 proklamerte for Kongressen at europeiske makter ikke lenger skulle tillates å kolonisere eller intervenere og blande seg inn i de nye selvstendige amerikanske nasjoners (både i Nord- og Sør-Amerika) affærer. USA skulle søke å holde seg nøytral i kriger mellom europeiske stater og deres kolonier. Men i tilfelle kriger av slik type senere skulle utvikle seg på de amerikanske kontinent(ene), ville De forente stater anse slike handlinger som fiendtlige.
President James Monroe slo fast doktrinen som offisiell amerikansk politikk i sin syvende årlige State of the Union Address («Tale om unionens tilstand») til Kongressen, et skjellsettende øyeblikk i amerikansk historie i forhold til omverdenen og amerikansk utenrikspolitikk. Doktrinen ble innført for å beskytte flere land i Sør- og Mellom-Amerika som på denne tiden nettopp var blitt eller var i ferd med å skaffe seg sin selvstendighet, og dermed var i en sårbar fase.
Lophorrhina rigouti
Lophorrhina rigouti er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
Arten lever i Tanzania.
Systematisk plassering
Arten blir noen ganger plassert som et synonym for Lophorrhina macularia.
Bertine Zetlitz
Bertine Axeliane Robberstad Zetlitz (født 9. april 1975) er en norsk popartist, komponist og forfatter. Hun vokste opp på Frogner i Oslo. 13 år gammel var hun med i NRKs lørdagsprogram for barn og unge, Midt i smørøyet. Hun gikk på musikklinja ved Foss videregående skole. I februar 1997 platedebuterte hun med singelen «Getting Out». Høsten 2021 debuterte hun som romanforfatter med ungdomsboken Top Girl.
Hun har fått Spellemannprisen fire ganger. For debutalbumet Morbid Latenight Show, som kom i mars 1998, fikk hun Spellemannprisen 1998 som årets nykommer og popartist. Hun fikk også Spellemannprisen 2000 i klassen popsolist for albumet Beautiful So Far og Spellemannprisen 2003 i klassen kvinnelig popsolist for albumet Sweet Injections. Dette albumet ble det store gjennombruddet for Zetlitz i Norge, og det solgte i ca. 75 000 eksemplarer. Albumet Rollerskating fulgte opp suksessen med over 80 000 solgte album på fire måneder. Dette førte til at hun ble Norges mestselgende kvinnelige artist i 2004.
Khalil Gibran
Khalil Gibran (også kjent som Kahlil Gibran; født Gibran Khalil Gibran, arabisk: جبران خليل جبران syrisk: ܓ̰ܒܪܢ ܚܠܝܠ ܓ̰ܒܪܢ) var en libanesisk/ amerikansk kunstner og forfatter. Han er best kjent for de to åndelige poetisk-prosaiske verkene Profeten 1923 og Jesus, Menneskesønnen 1928.
Gibran ble født  06.01.1883 i Bsharri i Libanon. Han vokste opp i en fattig familie. Fattigdommen skyldtes hans fars latskap, alkoholisme og gambling. Gibran kunne ikke gå på skolen. På stedet var en landsbyprest «Fader Germanos» som kom hjem til Gibran og lærte ham om Bibelen, arabisk og assyrisk. Presten lærte han prinsippene for lesing og skriving. Dermed lærte han å lese og å skrive. Gibran var preget av barndommen sin og da ble kreativitet, vitenskap og litteraturfeltet åpnet for ham. I 1891 ble hans far fengslet etter anklager om underslag og fikk konfiskert sin eiendom, og alle hans verdier ble solgt på auksjon i 1894. Året etter bestemte moren seg til å utvandre med familien sin til Amerika. Gibran forlot sin far og emigrerte sammen med sin mor, bror og søstre til Boston i USA.
Han kom tilbake noen år senere for å studere arabisk litteratur i Beirut 1897-1899. Hans første dikt ble publisert i «The Spectator». Den første utstillingen av hans arbeider ble holdt i 1904 i Boston. Deretter fulgte han kunststudier i Paris 1908-1910. I løpet av de åtte månedene i 1912 som bahaitroens daværende leder, «Abdu'l-Baha», var i USA, ble han og Kahlil Gibran gode venner til tross for at den karismatiske Bahai lederen var nesten 40 år eldre. Begge var imidlertid fra Midtøsten. Begge snakket arabisk, begge hadde dypere innsikt og kunnskap om tro og åndelighet enn de fleste. Vennskapet og samtalene resulterte i at Gibrans senere verk var preget av et universelt syn på livet snarere enn et eksplisitt kristent.
Fra 1912 var New York City hans faste punkt. I 1920 ble han leder av den litterære eksilforening Al-Rabita-al-qalamiyya.
Gibrans tidlige litterære verk var skrevet på arabisk, men fra ca. 1918 gikk han nesten utelukkende over til engelsk. Hans verk har blitt oversatt til mer enn 20 språk. Hans meste kjente verk er Profeten 1923 (The Prophet, 1933) - et arbeid som er delt inn i 26 poetiske essayer og holder meditasjoner over livets mysterier. I kunstnerisk drakt formidler boka et universelt syn på livet, med det tidløse budskapet som ligner i flere av de store religionene. Her er overlegenhet av tanke og språk i Bergprekenen, for eksempel, noe som gjør visdomsord lett tilgjengelig for mange mennesker, og som gjelder i sitt eget liv. Boken har vært på den internasjonale bestselgerlisten for mer enn femti år. Det er også noen ganger brukt i seremonier ved bryllup, dåp og begravelser.
Gibran døde i New York i 1931. Han ble gravlagt i hjembyen Bsharri og hundrevis av prester og religiøse ledere: katolikker, protestanter, ortodokse jøder, bahaiene og muslimer gikk side om side i begravelsesfølget. I Bsharri er nå også Gibranmuseet.
Barndom i Libanon
Ifølge hans slektning med samme navn, vites ikke mye om Gibranfamilien. Selv om moren var, «avkom av en prestlig og viktig familie» var Gibranslekten «liten og uskillelig». Khalil Gibran ble født i den maronittiske byen Bsharri i nåtidens nordlige Libanon, på samme tid del av Det osmanske riket, og vokste opp i regionen Bsharri. Hans morfar var en maronittisk-katolsk prest.
Som følge av familiens fattigdom, fikk ikke Gibran noen skolering som ung i Libanon. Men presten kom ofte, og lærte ham om Bibelen, og de assyriske og arabiske språkene. På denne tiden begynte Gibran å få ideer til det som senere skulle bli hans store verker. Spesielt fikk han inspirasjon til boken Profeten på denne tiden.
I løpet av de åtte månedene i 1912 som Baha’i-troens daværende `Abdu'l-Bahá, befant seg i USA, ble han og Khalil Gibran gode venner, til tross for at den karismatiske baha’i-lederen var nesten 40 år eldre. Det fins flere opptegnelser om vennskapet mellom Gibran og `Abdu'l-Bahá. Den mest utførlige er den til Juliet Thompson.
Peter Wibrån
Peter Wibrån (født 23. mars 1969) er en svensk tidligere fotballspiller.
Han fikk sin første innkalling til da han ble flyttet opp fra U21-landslaget for treningslandskampen borte mot  22. august 1990. Wibrån kom imidlertid aldri på banen i kampen Sverige vant 2-1.
I løpet av 1991-sesongen ble han flyttet fra midtbanen til høyre-back, hvor han spilte i de to påfølgende sesongene. Foran 1994-sesongen flyttet Östers nye trener Nanne Bergstrand ham med hell fram på høyre midtbane.
Nyttårsaften 1994 ble han overfalt av en gjeng ungdommer da han forsøkte avbryte en slåsskamp. Han ble slått bevisstløs og pådro seg brudd i kinnben og kjeve.
Fem år etter at han fikk sin første innkalling til landslagstroppen, fikk han i 1995 sin landslagsdebut da han 10. juni startet en treningslandskamp mot som endte uavgjort på City Ground i Nottingham.
Etter 1995-sesongen valgte Wibrån å forlate Öster til fordel for, som han signerte en toårskontrakt med i mars 1996.
Med sin store løpsstyrke og innsats var Wibrån på våren 1996 landslagets førstevalg på høyre midtbane.
I november 1998 skrev Wibrån en to og et halvt års kontrakt med. Suksessen Wibrån oppnådde i Bundesliga-klubben stimulerte tyskerne til å anskaffe flere svenske spillere. I 2002 var Wibrån blitt en av hele seks svenske spillere i Hansa Rostock. Etter 2002/03-sesongen var over vendte Wibrån hjem igjen til Öster, hvor han spilte ut 2006-sesongen.
Møte seg sjøl i døra
«Møte seg sjøl i døra» er en norsk sang som ble skrevet av Øystein Sunde, og utgitt mars 2005 på Sundes musikkalbum Sånn er'e bare.
Sangen het opprinnelig «Vel møtt i døra» da den ble spilt første gang i forestillingen Øystein Sunde ...og vel så det som gikk på Dizzie Showteater høsten 2002.
Teksten handler om hvordan det er å passere cirka 50 år og oppdage at det man man misliker med den yngre generasjon, er nettopp tilsvarende det man selv gjorde i sin egen unge alder. Med andre ord har man ikke så mye å slå i bordet med.
Teksten til «Møte seg sjøl i døra» fulgte med i CD-heftet til Sånn er'e bare. Både tekst, noter og en tilhørende tegning, ble publisert i noteboka Sånn er'e bare i 2006.
Melodimessig sett har «Møte seg sjøl i døra» en del fellestrekk med Elvis Presleys «Trouble» fra 1958 (komponert av Jerry Leiber og Mike Stoller), men allikevel ikke nok til at den går inn under begrepet coverlåt.
Musikere og instrumenter
«Møte seg sjøl i døra» ble fremført av Sunde i programmet Øystein Sunde ...og vel så det som ble kringkastet 25. desember 2004 på NRK1. Musikerne var Sunde (vokal, elektrisk gitar), Stein Bull-Hansen (elektrisk gitar), Knut Hem (trommer), Olga Konkova (elektrisk piano) og Olaf Kamfjord (kontrabass, kor). Versjonen på dette programmet ble spilt i E-dur, mens studioversjonen er i A-dur. Ellers var teksten på siste verset mer dristig på konsert-utgaven enn hva Sunde valgte å synge på varianten fra studio.
Minjarudkollen
Minjarudkollen er en kolle i Lillestrøm kommune, Viken. Med sine 338,5 moh. ble den regnet som høyeste topp i tidligere Fet kommune. Det høyeste punktet i kommunen var imidlertid på 347,2 moh. ved Røysekollen.
Reinhard Kienast
Reinhard Kienast (født 2. september 1959 i Wien) er en tidligere østerriksk fotballspiller. Han var kaptein i Rapid Wien, og spilte nærmere 400 kamper for klubben. Han spilte også 13 landskamper for Østerrikes landslag.
Han er onkel til Ham-Kam-spilleren Roman Kienast.
Leaving Louisiana in the Broad Daylight
«Leaving Louisiana in the Broad Daylight» er en amerikansk sang, skrevet av Rodney Crowell og Donivan Cowart. Emmylou Harris spilte i begynnelsen inn en coverversjon. Cowell hadde spilt i bandet hennes på slutten av 1970-tallet. Harris tok sangen med på sin LP, Quarter Moon in a Ten Cent Town (Warner Bros. BSK 3141), fra 1978.
En natt i Monte Carlo
En natt i Monte Carlo (original tysk tittel: Bomben auf Monte Carlo) er en tysk musikalkomedie fra 1931 i regi av Hanns Schwartz, produsert av Erich Pommer for UFA.
Primtegn
Anvendelse
Primtegnet er et symbol som primært brukes i fysisk og matematisk notasjon:
En natt i Monte Carlo
Handling
Kaptein Craddock (Hans Albers) kan ikke betale hyre til mannskapet på krysseren «Persimon» fordi hjemlandet Pontenero er bankerott. Han styrer mot Monte Carlo for å stille Ponteneros konsul (Karl Etlinger) til ansvar. Dronning Yola (Anna Sten) har et perlekjede som hun vil pantsette for å redde konsulen. Craddock spiller bort pengene på kasinoet og truer direktøren (Kurt Gerron) med krysserens kanoner.
Leaving Louisiana in the Broad Daylight
The Oak Ridge Boys spilte også inn sangen. Den ble utgitt på singlen MCA 41154 i 1979. Produsent var Ron Chancey. B-siden var «I Gotta Get over This».
Primtegn
Anvendelse
Et dobbelt primtegn (″, Unicode U+2033, ) er ekvivalent med to primtegn og brukes til tilsvarende formål:
Leaving Louisiana in the Broad Daylight
«Leaving Louisiana in the Broad Daylight» var hentet fra LP-platen, The Oak Ridge Boys Have Arrived (MCA AY-1135).
Primtegn
Anvendelse
Den typografisk korrekte måten å angi geodetiske koordinater på norsk, er å bruke primtegn, f.eks. 59°54′40″ N 10°44′00″ Ø og 59°54,67′ N 10°44,00′ Ø (Oslo).
Leaving Louisiana in the Broad Daylight
Sangen ble The Oak Ridge Boys andre nummer én-countrysingle.
Primtegn
Anvendelse
Som en utvidelse til ovenstående symboler, brukes trippelt primtegn (‴, Unicode U+2034) og kvadrupelt primtegn (⁗, Unicode U+2057) ofte til å bety henholdsvis tredje og fjerde deriverte av en funksjon (disse tegn kan ikke vises av alle nettlesere og i alle tegnset).
For at unngå, at man ved den n-te deriverte skal måtte telle n primtegn, anvender man ofte notasjonen f(n)(x). Dette er også matematisk mer anvendelig, hvis n skal betraktes abstrakt som en variabel.
Leaving Louisiana in the Broad Daylight
Norsk versjon
Sissel Kvambe har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Drar fra Mo i Rana».
Primtegn
Historie
Navnet primtegn kommer av den engelske betegnelsen, prime.
Forvekslinger
På grunn av liknende utseende kan enkelte andre tegn forveksles med primtegnet. Dette gjelder enkelte skriftsnitt mer enn andre, og gjelder spesielt ved lav oppløsning, som for eksempel på en dataskjerm. Symbolet kan særlig forveksles med følgende tegn. I parentes står Unicode-kode, symbolet, og Unicode-navn.
.zm
.zm er Zambias nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.
Primtegn
Forvekslinger
Likeledes skal dobbelt primtegn ikke forveksles med sitattegn (", Unicode U+0022 og ”, U+201D).
Franco Lavoratori
Franco Lavoratori (født 15. mars 1941 i Recco, død 3. mai 2006 i Genova) var en italiensk vannpolospiller som deltok i flere olympiske leker, 1960 i Roma, 1964 i Tokyo, 1968 i Mexico by og 1972 i München. Lavoratori ble olympisk mester i vannpolo under Sommer-OL 1960 i Roma. Han var med på det italienske laget som vant vannpoloturneringen foran Sovjetunionen og Ungarn. Italias resultat i finalerunden, som besto av fire lag, var de beseiret Sovjetunionen med 2-0 og Jugoslavia med 2-1 og de spilte uavgjort 3-3 mot Ungarn. Lavoratori spilte seks kamper i OL-turneringen og scoret fire mål.
Primtegn
Forvekslinger
Hvis tegnsettet ikke inkluderer primtegnet eller det dobbelte primtegnet (som for eksempel i ISO 8859-1), vil man som oftest anvende alminnelige (eller kursive) apostrofer.
.zm
Registrering
Registrering foretas på tredje nivå, under etablerte subdomener på andre nivå.
Eksterne lenker
Toppdomän
Franco Lavoratori
Under sommer-OL 1964 i Tokyo, da Italia kom på fjerdeplass, spilte han seks kamper og 1968 i Mexico by spilte Lavoratori alle ni kampene og scoret seks mål for Italia som ble nummer fire i vannpoloturneringen.
I sitt femte OL i München 1972 spilte han åtte kamper og scoret tre mål. Italia kom på sjetteplass i OL-turneringen.
Roy Brown
Roy Brown (født 23. desember 1893, død 9. mars 1944 i Stouffville, Ontario, Canada) var en canadisk flyver-ess som fløy bombefly under den første verdenskrig.
The Royal Air Force krediterte Brown med å skyte ned Manfred von Richthofen, også kalt «Red Baron». Selv om noen forskere har antydet det er usannsynlig at Brown avfyrte kula som forårsaket at flyet til von Richthofen måtte lande og at baronen døde, så fikk Brown all offisiell kreditt for å skyte ned den store tyske piloten, og denne kreditten har aldri blitt tilbakekalt igjen.
Brown forlot det britiske flyvåpenet i 1919 og returnerte til Canada der han tok opp igjen sitt tidligere arbeide som regnskapsfører. Han grunnla også et lite flyselskap, og jobbet en stund som redaktør for den kanadiske avisen Aviation. Da den andre verdenskrig startet, forsøkte han å verve seg til den nylig dannede Royal Canadian Air Force, men han ble ikke godtatt. Han gikk i stedet inn i politikken, og tapte et valg for å komme inn i den lovgivende forsamling for Ontario i 1943. Han kjøpte senere en nedslitt gård i nærheten Stouffville, Ontario og gjorde etterhvert dette til en fremgangsrik bedrift.
Han døde 9. mars 1944 av et hjerteinfarkt, i Stouffville, Ontario, kort tid etter å ha posert på et bilde med det daværende gjeldende flygende esset, George Beurling. Han rakk å fylle 50 år før han døde. Han ble portrettert av Don Stroud i filmen Von Richthofen i 1971. I filmen The Red Baron fra 2008, spilles han av den britiske skuespilleren Joseph Fiennes. Men denne filmen har liten eller ingen tilknytning til virkelige historiske hendelser.
Adam Taubitz
Adam Taubitz (født 7. oktober 1967 i Chorzów, Øvre Schlesien) er en tysk jazz- og klassisk musiker, fiolinist, trompetist, gitarist, bandleder og komponist. Fra 1997 var han Principal andrefiolinist i Berliner Philharmoniker under Claudio Abbado. Han er kjent for sitt arbeid med Berlin Filharmoniske Jazz Group, som han etablerte i 1999, og med Aura Quartett.
Adams far begynte å undervise ham i å spille fiolin da han var fem, og han ble med i Schlesien Philharmonic seks år senere, deretter fortsatte han sine studier i Freiburg im Breisgau med Wolfgang Marschner.
I 1989 ble han første konsertmester i Basel Radio Symphony under Nello Santi. I 1992 ble han kunstnerisk leder for Basel Kammersymfoni, og han grunnla Came de Sa Nostra i Palma de Mallorca i 1994. Fra 1997 var han Principal andrefiolinist i Berlin Filharmoniske Orkester under Claudio Abbado.