cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jungelboken (1994)
Handlingsreferat
I 1877, under Britisk India, er Mowgli den fem år gamle sønnen til jungel-guiden Nathoo, hvis kone døde under fødselen. På en av Nathoos turer leder han oberst Geoffrey Brydon og soldatene hans, samt Brydons fem år gamle datter Katherine - med kallenavnet Kitty. En annen guide Buldeo, sammen med to soldater, dreper flere dyr bare for moro skyld - noe som gjør tigeren Shere Khan rasende. Han begynner derfor å forfølge gruppen deres. Den kvelden gir Kitty sin avdøde mors armbånd i gave til Mowgli. Shere Khan angriper leiren. Han lykkes med å drepe de to soldatene. Men i all forvirringen forsvinner Mowgli i jungelen sammen med sin kjæledyr-ulveunge, Grey Brother. Brydon og hans menn antar at Mowgli har blitt drept.
Mowgli blir tatt imot av Bagheera, en vennlig svart panter, og blir snart venn med en bjørnunge som heter Baloo. Tjue år senere har Mowgli vokst opp til å bli en ung mann. En dag stjeler en ape armbåndet hans, og lokker Mowgli til en legendarisk tapt by som hedrer Hanuman - som er fylt med skatter som tilhører orangutangen kong Louie. Denne skatten blir voktet av Kaa, en gigantisk pytonslang. Tvunget til å kjempe for livet og få tak i armbåndet, lykkes Mowgli i å såre slangen med en juvel-belagt dolk som han hadde funnet blant alle skattene. Mowgli vinner dermed kong Louies respekt, og beholder dolken som et trofé. Samtidig er Kitty og oberst Brydon fremdeles stasjonert i India. Hun og Mowgli møtes igjen, men ingen av dem kjenner igjen den andre.
Kitty er også i et forhold med en av Brydons offiserer, kaptein William Boone. Mowgli blir forelsket i henne, og reiser til Brydons festning. Kitty legger merke til at Mowgli har på seg morens armbånd, og innser hvem han egentlig er. Boone og hans menn klarer å fange Mowgli, med Buldeos hjelp. De finner den juvel-besatte dolken i hans besittelse, og Buldeo forstår at den kommer fra den tapte byen. Kitty og Dr. Julius Plumford, en god venn av Brydon, bestemmer seg for at de må gjen-introdusere Mowgli til sivilisasjonen. Mowgli og Kitty blir snart forelsket, til Boones store misnøye. Boone frir senere til Kitty, selv om hun er nølende med å akseptere forslaget hans. Etter at Boone og hans menn offentlig ydmyker ham, velger Mowgli å vende tilbake til jungelen ettersom han ikke føler seg hjemme i landsbyen blant menneskene.
Etter Boones grusomme behandling av Mowgli, innser Kitty at hun ikke kan gifte seg med Boone. Så oberst Brydon bestemmer seg for å sende henne tilbake til England. I mellomtiden slår Boone seg sammen med Buldeo og vennen hans Tabaqui. Mennene rekrutterer soldatene løytnant Wilkins og sersjant Harley, og samler noen kjeltringer for å fange Mowgli for å finne ut hvor resten av skatten er. Selv om Mowgli, sammen med Bagheera, Grey Brother og resten av ulvene, angriper og kjemper mot bandittene, klarer Buldeo å fange Kitty og Brydon. De kommende skattejegerne bruker dem som gisler, og hvis Mowgli fører dem til skatten kommer Kitty og faren hennes til å overleve. Den kvelden får gruppen vite at Shere Khan har returnert til jungelen, og jakter på dem.
Ikke-forstørrende optisk sikte
Et ikke-forstørrende optisk sikte er et siktesystem som bruker optiske linser (flate og/eller buede), men som ikke forstørrer det som sees gjennom siktet. Vanlige linsematerialer inkluderer glass eller plastikk, gjerne med ulike optiske belegg.
Ikke-forstørrende optiske sikter kalles også 1×-sikter, ettersom de ikke forstørrer bildet, hvilket er det samme som å multiplisere med 1x ("en ganger forstørrelse"). Til sammenligning vil en forstørrelse på 2x øke den tilsynelatende størrelsen slik at et objekt vil se dobbelt så stort ut gjennom siktet som i virkeligheten.
Noen vanlige typer ikke-forstørrende optiske sikter er:
Retikkel
Ikke-forstørrende optiske sikter har enten etset retikkel (på prismesikter) eller en ikke-etset retikkel (for holografiske og rødpunkt-sikter). Årsaken til at rødpunktsikter vanligvis ikke har etset retikkel er at side- og høydejustering av siktet vanligvis gjøres ved å flytte lysprojeksjonen (og ikke siktevinduet). Etsede retikler på prismesikter kan enten være helt eller delvis opplyst, mens holografiske og rødpunkt-retikler må være fullt opplyste.
Retikler kan være enkle og bestå av bare en "prikk", eller mer avanserte med lineært graderte overhold i milliradianer (mrad) og buemnutter (MOA), eller med parabolsk graderte overhold tilpasset en spesiell patron og ladning (kulebanekompensator) gradert i for eksempel meter eller yards. Holografiske og prismesikter er kommersielt tilgjengelige med avanserte retikler, mens kommersielle rødpunktsikter kun er tilgjengelige med enkle retikler (ettersom de justerer treffpunktet ved å flytte projeksjonen).
Mimenicodes
Mimenicodes er en liten gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Ikke-forstørrende optisk sikte
Retikkel
Belysningen av retikkelet kan være elektronisk (for eksempel via batteri eller solcellepanel ), via fiberoptikk eller fluorescens (for eksempel tritium ).
Mimenicodes
Utseende
Middelsstore, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er noe kortere enn kroppen, pronotum uten pigger på sidene. På beina er lårene noe fortykkede. Dekkvingene er trukket ut til sprikende spisser bak og har gjerne hvite lengdestriper.
Utbredelse
Slekten er hjemmehørende på Ny-Caledonia.
Ikke-forstørrende optisk sikte
Retikkel
Rødt er den vanligste fargen på retikler både for rødpunktsikter, holografiske sikter og prismsikter, etterfulgt av grønt. Både rødt og grønt gir ofte god synlighet av retikkelet, avhengig av miljø og personlige preferanser.
IPU
IPU eller Ipu kan sikte til:
Ikke-forstørrende optisk sikte
Ratt
Ikke-forstørrende optiske sikter brukes først og fremst brukes på korte avstander (for eksempel ut til 100 meter, avhengig av målets størrelse og synlighet), og derfor har mange ikke-forstørrende sikter lukkede ratt. For å øke presisjonen på lengre hold har noen ikke-forstørrende sikter utvendige ratt for å kompensere for kulebanen (både i høyde- og sidejustering), som for eksempel på rødpunktsiktet Aimpoint M5B  og 1x prismesiktet Vortex Spitfire AR. Eksempelvis har Aimpoint M5B graderinger ut til 500 meter, som et presist alternativ til å "holde over" (det å sikte over målet) på lengre avstander.
Liste over komposisjoner av Frédéric Chopin
Dette er en liste over komposisjoner av Frédéric Chopin. Listen er sortert etter genre, og deretter opusnummer eller katalognummer. Opus 1–65 ble utgitt mens Chopin levde. Opus posth. 66–73 ble utgitt i 1855, seks år etter hans død. Verker oppdaget senere er oppført unummerert eller med katalognummer av Krystyna Kobylańska (KK), Josef Michal Chominski (A, D, C, P, E) og Maurice J. E. Brown (B).
Valser
(1846)
Ikke-forstørrende optisk sikte
Sammenligning av de ulike typene
Følgende avsnitt sammenligner generelle fordeler og ulemper knyttet til de tre forannevnte ikke-forstørrende optiske sikteteknologiene (rødpunktsikte, holografisk sikte og 1x prismesikte).
Alle de tre nevnte siktetypene må stilles inn av produsenten til å være parallaksefri på en gitt avstand, men i praksis er alle de tre typene "nær parallaksefrie" fra et par meter. (Åpenbart vil definisjonen av "nært parallaksefri" avhenge av de spesifikke kravene til nøyaktighet på skiven). Avhengig av modell og produsent kan den sanne parallaksefrie avstanden for eksempel settes på 50 eller 100 meter, og parallaksefeilen vil øke på avstander kortere eller lengre enn denne.
Alle de tre nevnte siktetypene kan implementeres med enten lukkede eller åpne justeringsratt (og som kan justeres for hånd eller med verktøy). Alle siktetypene kan også implementeres med eller uten nullstopp-funksjon.
Bare 1x prismesikter har diopterjustering, hvilket er gunstig for skyttere med skjeve hornhinner.
São Vicente Ferrer (Maranhão)
São Vicente Ferrer er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Logan Circle
Logan Circle er en bydel rundt en rundkjøring av samme navn sentralt i det nordvestre Washington D.C. i USA. Sammen med bydelen Dupont Circle lener vest danner den en triangelformet ramme nord for Det hvite hus.
Rundkjøringen i midten av bydelen begynte som Iowa Circle; navneskiftet ble vedtatt av den amerikanske kongressen i 1930 og var til minne om generalmajoren og senatoren John Logan fra den amerikanske borgerkrigs tid.
Nassecela Mauricio
Nassecela Mauricio (født 2. juni 1980) er en angolansk basketballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på sisteplass med det angolanske landslaget.
Umedalen Skulptur
Umedalen Skulptur ble arrangert første gang i 1994 og er nå blitt en permanent skulpturutstilling (også kalt Umedalens skulpturpark) på det tidligere sykehusområdet på Umedalen i Umeå. Siden 2000 arrangeres utstillingen – med tilførsel av nye skulpturer – annethvert år; senest 9. juni–12. august 2012.
Bakgrunn
Umedalen Skulptur, som er fritt tilgjengelig for besøkende året rundt, har med tiden blitt en av Västerbottens mest populære attraksjoner, med mer enn 20 000 besøkende hver sommer.
== Permanent utstilte verk i utvalg ==
São Vicente Ferrer
São Vicente Ferrer kan vise til:
Grindheim kyrkje
Flere kirker i Norge kalles Grindheim kirke (på nynorsk: Grindheim kyrkje):
Møre og Rauma
Møre og Rauma var 4. valgkrets i Romsdals amt ved stortingsvalget 1918. Ved dette stortingsvalget praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Møre og Rauma valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Møre og Rauma bestod av herredene Borgund, Vigra, Haram, Vatne, Aukra, Sandøy, Bud, Hustad og Fræna med 22 093 innbyggere og 10 874 stemmeberettigede.
Liste over Norges landskamper i fotball for herrer 2010–2014
Liste over Norges landskamper i fotball for herrer 2010–2014 inneholder samtlige landskamper spilt av i kronologisk rekkefølge fra januar 2010 til desember 2014.
Landslaget deltok i flere mesterskapskvalifiseringer under denne perioden, til henholdsvis EM i fotball 2012 og VM i fotball 2014, men klarte ikke å kvalifisere seg til sluttspill i noen av dem. I september 2014 spilte Norge sin første av flere kvalifiseringskamper mot EM i fotball 2016, en kvalifisering som avsluttes i oktober 2015.
Landslagstrener Egil Olsen gikk av etter sin andre periode som trener (siden januar 2009), og ble erstattet av Per-Mathias Høgmo i september 2013. Norge deltok også med et ligalandslag i den thailandske firenasjonersturneringen King's Cup i januar 2012, hvor de endte på en tredjeplass.
Norges landskamper 2011
Kvalifiseringsgruppe H
Norges landskamper 2012
King's Cup 2012
FIFA-ranking
Oversikt over det norske landslagets rangering på FIFA-rankingen i perioden januar 2010 til november 2014, hvor 209 nasjoner er med og hvor 1.-plass er beste rangering. Per 27. november 2014 var Norge rangert som nummer 67.
Grindheim kirke
Flere kirker i Norge kalles Grindheim kirke:
Alphinellus subcornutus
Alphinellus subcornutus er en av fire arter av biller som tilhører slekten Alphinellus som igjen er en del av den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, gråbrune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er nærmest klokkeformet sett overnfra, med en skarp, bakoverrettet tann langt bak på hver side. Dekkvingene er jevnbrede, bakerst rundede, tett og kraftig punkterte, langs sømmen med en serie av tre opphøyde lengdekjøler.
Levevis
Larvene lever i død ved, gjerne under barken av nyfelte stokker av bartrær.
Utbredelse
Arten er utbredt i Honduras og Guatemala.
Olaf Jakhelln
Olaf Andreas Jakhelln (født 4. juni 1944 i Bodø) er lagdommer i Frostating lagmannsrett. Han ble cand.jur. i 1969, ble utnevnt til lagdommer i 1987, og lagmann fra 2001.
Han har vært politifullmektig i Stavanger, dommerfullmektig i Inderøy, og advokatfullmektig i Stavanger. Senere drev han egen advokatpraksis i Bodø. Han har også vært statsadvokat i Trondheim og konstituert rådmann i Hvaler kommune.
Jakhelln er en uttalt motstander av jurysystemet, fordi han mener at juryer «oftere frifinner i voldtektssaker».
Kritikk mot Olaf Jakhelln
Han var aktor under straffesaken mot Fritz Moen, og Aftenposten har på lederplass kritisert aktoratets og dommerens behandling av rettssaken som senere er anerkjent som et justismord. Avisen har tidligere fått kritikk for sin vinkling av saken. Jakhelln dissenterte også i frikjenningen i Rødseth-saken, og var formann i lagmannsretten som avgjorde erstatningen i den samme saken.
Jakhelln skrev i 2009 et innlegg i Aftenposten der han kritiserte samme avis for kritikk den hadde gitt ham i kjølvannet av frifinnelsen.
Jakhelln var også aktor i justismordet Hage-saken der Atle Joar Hage i 1984 ble dømt for incest mot sine to barn. Hage sonet dommen og tok deretter sitt eget liv, for så å bli frifunnet etter gjenopptagelse av saken på oppfordring av hans to barn.
Vippetangen fyr
Vippetangen fyr var et fyr på Vippetangen i Oslo. Fyret sto ferdig i september 1892 sammen med Kavringen fyr og Stangskjærrabben fyr. Det ble tatt ut av drift i 1905 og linseapparatet ble senere flyttet til et nytt fyr på Bleikøya. Vippetangen fyr ble revet i 1910.
Kristinehamn stasjon
Kristinehamn stasjon er en jernbanestasjon på Värmlandsbanan i Kristinehamn kommune i Sverige. Den blir betjent av SJ mellom Oslo og Stockholm, og av svensk regionaltrafikk. Stasjonen ble åpnet i 1866 da strekningen Laxå – Kristinehamn ble tatt i bruk.
Southwest Federal Center
Southwest Federal Center ligger sør for Independence Avenue og National Mall.
Marius Bodin Larsen
Marius Bodin Larsen (født 12. oktober 1972 i Arendal, død 19. desember 2006 i Oslo) var en norsk musiker, lydtekniker og produsent. Han regnes som en sentral person i Oslo-rocken på 1990- og 2000-tallet.
Starten
Larsen var bassist i rockebandene Ultra Uglies (1988–1990), Dustsucker (1990–1993) og Intellecto (1996–2000). Han begynte sin lydteknikerkarriere som lydansvarlig i Arendal Rock Klubb i 1991, og i 1993 begynte han på Norsk Lydskole. Han var så sivilarbeider hos Akershus musikkråd fra 1995 til 1997.
Lydstudio
I 1997 etablerte han lydstudioet Audio Tree, og deretter studioet Crystal Canyon i 2001, sammen med Knut Schreiner og Anders Møller. Studioet har vært knyttet til artister som Turboneger, Euroboys, Serena Maneesh, Kåre Virud, Maria Solheim, The Low Frequency in Stereo med flere. Larsen var lydansvarlig da Turboneger gjorde comeback under Quartfestivalen i 2002. Han har medvirket i en rekke teater- og konsertproduksjoner (f.eks. Zoo Story, Black Box 1995) festival- og turnevirksomhet (Norwegian Wood, Quartfestivalen) musikkvideoer osv.
Etter hans død
Tirsdag 29. mai 2007 ble det holdt minnekonsert over Larsen på Blå i Oslo. Med på konserten deltok blant andre Serena Maneesh, Kåre and the Cavemen, King Midas og Dharma. Det ble utgitt et musikkalbum i anledningen. En sending av Lydverket handlet også om Larsen, hvor det ble gjort intervjuer av medlemmer av band som samarbeidet med Larsen, og det ble spilt sanger fra album som Larsen var involvert i. Sendingen ble sendt 28. mai 2007 på NRK P3.
Båndolivenmåler
Båndolivenmåler (Colostygia turbata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er bare kjent fra Nord- og Øst-Finnmark i Norge.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 24 – 27 mm), slank, grå måler. Den kjennes lettest på bakvingenes mørke ytterkant. Hannen har fjærformede antenner. Forvingen er grå, ofte med litt grønnskjær, i midten med et bredt, litt mørkere tverrbånd (innerkanten av dette kan være noe diffus). Båndet er nesten dobbelt så bredt ved vingens forkant som ved bakkanten, i den fremre delen med en liten, oval, mørk flekk, ytterkanten er vinkelformet utbuktet i midten. Langs ytterkanten av det brede tverrbåndet går det et smalt, hvitt tverrbånd. Bakvingen er hvit, med mørkgrå ytterkant og en liten, mørk flekk nær fremkanten i vingens indre del. Larven er rødlilla, med noen korte, kraftige børster.
Levevis
Arten lever på fuktige steder, og larvenes vertsplante er sannsynligvis myrmaure (Galium palustre).
Utbredelse
Arten er funnet over store deler av Europa (mangler lengst i vest, på Balkan, Baltikum og sentrale Russland), i Altaj-området, på Kamtsjatka og i Canada. I Skandinavia er arten svært nordlig og er bare funnet i nordlige og østlige Finnmark og det nordligste Sverige.
TV-aksjonen 2016
TV-aksjonen 2016 er den 43. TV-aksjonen i rekken. Innsamlingsaksjonen i 2016 ga pengene til Norges Røde Kors, for å hjelpe mennesker i krigsrammede områder med mat, vann, medisiner og trygghet. Syria, Libanon, Sør-Sudan, Afghanistan og Somalia er blant landene som fikk hjelp. Noe av pengene skulle også gå til hjelpearbeid i Norge. Dagen etter aksjonen var det talt opp 220 643 000 kroner. Det er en økning på 37 millioner kroner fra 2015, da pengene gikk til Regnskogfondet. I snitt ga hver nordmann drøye 42 kroner. Svalbard ga mest per person; 441 kroner, fulgt av Utsira med 367 kr og Træna med 281 kr.
NRK P3 holdt også 100 timer direktesending under navnet P3-aksjonen. De samlet inn over 5,5 millioner kroner.
Det ble holdt auksjon til inntekt for TV-aksjonen, noe som samlet inn 2 325 280 kroner.
Nadir Manuel
Nadir Manuel (født 30. november 1986) er en angolansk basketballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på sisteplass med det angolanske landslaget.
Balfourerklæringen i 1917
Balfourerklæringen var et brev den britiske utenriksministeren Arthur Balfour skrev til den engelske sionistlederen Lord Rothschild i 1917. I brevet støttet han sionistlederen Rothschild og sa at han var enig i at jødene burde få sitt eget nasjonalhjem.
Målet var «å opprette et nasjonalt hjem for jødene» slik at de kunne leve samlet og slapp å være avskilt. Det som ikke var spesifisert var hvor grensen skulle gå; om landet skulle være stort eller lite. På den tiden bodde de fleste jøder spredd rundt omkring i verden, som f.eks. i Russland, USA, England og Frankrike.
Hanna Gustavsson
Hanna Gustavsson (født 1985 i Solna) er en svensk illustratør, tegneserietegner og forfatter.
Gustavsson studerte grafisk formgiving og storytelling på Konstfack i Stockholm. Hun debuterte som forfatter i 2013 med Nattbarn; for den fikk hun prisen Urhunden i 2014 og et stipend fra Stiftelsen Anna-Lisa Thomson Till Minne.
Hennes tegneserie Iggy 4-ever ble nominert til Augustprisen i 2015 og til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris i 2016.
Nederland under Vinter-OL 2002
Nederland under Vinter-OL 2002. Tjuesju sportsutøvere, femten menn og tolv kvinner fra Nederland deltok i fire sporter, bobsleigh, kortbaneløp, hurtigløp på skøyter og snøbrett under Vinter-OL 2002 i Salt Lake City i USA. Nederland kom på niendeplass med tre gull- og fem sølvmedaljer. Snøbrettkjøreren Nicolien Sauerbreij var Nederlands flaggbærer under åpningsseremonien.
Kastrup metrostasjon
Kastrup er en metrostasjon på Amager. Den ligger på Københavns metros linje M2, og befinner seg i takstsone 4. Stasjonen ble innviet i 2007 og ligger på bakkenivå med inngang fra Alleen.
Forlengelsen av linje M2 til Københavns Lufthavn, Kastrup ble åpnet 28. september 2007. Kastrup stasjon er stasjon for tettstedet Kastrup, ikke for Kastrup Lufthavn. Flyplassen har to andre stasjoner, som også noen ganger betegnes som «Kastrup stasjon». Disse stasjonenes korrekte navn er
Amagerbanen
Den tidligere Amagerbanen hadde også en «Kastrup stasjon», stasjonsbygningen ligger rett sydvest for metrostasjonen.
Lilioceris
Lilioceris er en slekt med biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Lilioceris er mellom 4-10 (?) mm lange. Kroppen har en mer langsmal form, med markert skulder mellem dekkvinger og halskjold (pronotum). Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Systematisk inndeling
Oversikten har med slektens arter. I Europa finnes kun en art.
Rosana Kiroska
Rosana Kiroska (født 22. januar 1991) er en makedonsk langrennsløper.
Yassine Jebbour
Yassine Jebbour (født 24. januar 1991) er en fransk-født marokkansk fotballspiller som spiller for den franske fotballklubben SC Bastia.
Rosana Kiroska
Hun har ikke debutert i verdenscupen i langrenn, men har deltatt i en rekke FIS-renn.
Yassine Jebbour
Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget hans ble utslått i gruppespillet.
Rosana Kiroska
Kiroska representerte Makedonia under Vinter-OL 2010.
OL-resultater
Vancouver 2010
Ngiendula Filipe
Ngiendula Filipe (født 20. mai 1982) er en angolansk basketballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på sisteplass med det angolanske landslaget.
Stockholms historie
Fornminner viser imidlertid at Stockholmsområdet har vært bebodd siden steinalderen. De eldste steinalderfunnene i området er fra 6000 år f.Kr. og mange spor etter menneskelig virksomhet finnes også fra bronsealderen og jernalderen. Det eldste bevarte skriftlige dokumentet som nevner navnet Stockholm er Birger jarls beskyttelsesbrev for Fogdö kloster fra 1252 og tradisjonelt anses derfor Birger jarl som grunnlegger av byen samme år.
Gjennom Riksrådets privilegiebrev 1436 fikk Stockholm byprivilegier, noe som pleier å benyttes som en referanse for begynnelsen av Stockholms rolle som hovedstad.
I 1520 ble Stockholm ble overtatt av den danske kongen Christian II marsjerte inn i byen og utropte seg til konge over Sverige. Tre år senere ble Stockholm overtatt av Gustav Vasa og oppbyggingen av en sterk svensk stat med sentrum i Stockholm ble innledet.
I stormaktstiden startet den første organiserte byplanleggingen under overstattholder Clas Larsson Fleming og byen begynte å vokse på dagens Norrmalm og Södermalm. Det gamle slottet Tre Kronor brant ned i 1697 og Stockholms slott ble oppført på samme sted. På midten av 1700-tallet og frihetstiden hadde befolkningen øket til drøyt 60 000 innbyggere og Stockholm var landets ledende industriby. I Gustav IIIs regjeringstid 1771-1792 opplevde byen et kulturelt oppsving, blant annet ble Konstakademien og Kungliga Operan grunnlagt.
Første halvdel av 1800-tallet innebar en stagnasjonsperiode hvor trangboddhet, fattigdom, sult, dårlige hygieniske forhold og sykdommer medførte store problemer. I 1850 hadde Stockholm 93 000 innbyggere. Industrialiseringen fra 1860- og 1870-tallet kom til å bli en av byens mest ekspansive perioder. På 35 år kom befolkningen til å øke til 216 000 innbyggere. En ny byplan ble utarbeidet under ledelse av byplanleggeren og politikeren Albert Lindhagen og mot slutten av 1800-tallet ble byen raskt bygget. De første jernbanene, gassverk, vannverkene og elektrisitetsverkene ble oppført.
I årene rundt århundreskiftet 1900 fant blant annet den store Stockholmsutstillingen 1897 og sommer-OL i 1912 sted. Sverige og Stockholm ble forskånet for de to verdenskrigene på 1900-tallet og da freden kom i mai 1945 startet et av byens og landets største reguleringer, Norrmalmsreguleringen, som skulle forvandle nedre Norrmalm til en ny bydel og skape det nåværende Stockholms city. Langs de nye tunnelbanelinjene vokste nye drabantbyer opp.
Grunnleggingen av Stockholm og Birger jarl
Det finnes ulike oppfatninger om når selve byen Stockholm ble grunnlagt eller vokste frem. Enkelte forskere mener at Stockholm hadde utviklet seg til et større handelssted og Sveriges hovedstad før år 1200, mens andre mener at byholmen for det meste var jordbruksområde i 1250 og i stedet opplevde en rask ekspansjon til en by etter at borgen hadde blitt bygget ferdig.
Det eldste angitte årstallet for byens grunnleggelse i kilder fra middelalderen angis til år 1187 ifølge Visbykrøniken. Ifølge denne noteringen ble Stockholm grunnlagt som en følge av slaget ved Sigtuna i 1187. Selve navnet/benevnelsen Stockholm finnes dokumentert fra 1252 i form av to pergamentbrev skrevet på latin og undertegnet av Birger jarl. Det første er beskyttelsesbrevet for Fogdö kloster fra 1252 og er forfattet i juli, og det andre er et brev fra 19. august hvor Birger og erkebiskopen i Uppsala instruerer allmuen i Attundaland om å betale tiende til domkirken.
Jarlen Birger Magnusson – Birger jarl – er den som etter tradisjonen oppgis som grunnlegger av byen. Et dokument som angir at byen ble grunnlagt av Birger jarl er Erikskrøniken som ble skrevet på 1320-tallet. Ifølge krøniken var formålet med grunnleggelsen av Stockholm å skape en "lås" for den rike mälarregionen og dermed forhindre plyndringer av pirater og fiendtlige flåter fra Østersjøen. Erikskrøniken skriver slik (med lett modernisert ortografi):
Festningsbyen Stockholm
Fra begynnelsen av var byen en festningsby der handelen kom i andre rekke. Stockholm utgjorde imidlertid snart et sentrum for både Mälardalen og for østre Sveriges handel. På 1250-tallet ble det inngått en handelstraktat med Lübeck.
I Gamla stan finnes rester av byens eldste kjente bygninger eller bygningsrester, eksempelvis slottet Tre Kronor som var en borg Birger jarl startet å bygge på midten av 1200-tallet og bygninger på Helgeandsholmen fra slutten av 1200-tallet. Ved utgravinger i den såkalte Riksgropen i 1978 fant man rester etter bymuren, Helligåndshuset og andre hustufter fra 1200-tallet, av alt dette er ingen igjen over jorda.
Når det gjelder byggverk som er bevart er det oftest kirkelige bygg eller bygninger oppført for kongelige ettersom disse som regel var oppført i varige bygningsmaterialer. Enkle trehus finnes ikke bevart fra denne tiden. Birger jarls tårn ble lenge ansett for å være Stockholms eldste bevarte bygning, men det er et forsvarstårn fra Gustav Vasas befestningsverk fra rundt 1530. Deler av Riddarholmskyrkan fra 1280-tallet anses å være Stockholms eldste bygning. Mens Riddarholmskyrkan ble kongefamiliens begravelseskirke ble Storkyrkan kroningskirke. Akkurat som Riddarholmskyrkan har også Storkyrkan blitt bygget om og på adskillige ganger. Rester av den første 1200-tallskirken finnes i tårnets nordmur. Storkyrkan, eller Sankt Nicolai kyrka, er domkirke i Stockholms stift. Den borgen som gradvis ble bygget ut til slottet Tre Kronor, ble oppført av Birger jarl. Tårnet var i begynnelsen bare omgitt av en enkel forsvarsmur.
Den påbegynte, industrielle gruvedriften i bergslagsområdene ga et betydelig rikere handelsutbytte med Tyskland og utskipingshavnen for de nye handelsvarene ble Stockholm. Mälaren kom snart til å få øket betydning, samtidig som de lokale havnene for bergsbygdene, Västerås, Arboga og Köping, fikk et stort oppsving. Alt dette kom Stockholm tilgode som den store oppsamlingshavnen ved Mälarens lås. Stockholm ble dessuten sentralhavn for all handel med Bottenviken, såvel de norrlandske som de finske (Åbo unntatt), hvor laster av skinn, huder og fisk ble ført ut. «Stapeltvång» (et forbud for mindre steder å handle med utlandet) ble drevet igjennom på begynnelsen av 1300-tallet for Roslagen og hele Bottenviken. Salg av varer fra disse områdene kunne bare skje i Stockholm.
Handelsbyen Stockholm
Rundt 1300 hadde Stockholm med sin handelsstrategiske beliggenhet mellom Mälaren og Saltsjön utviklet seg til regionens viktigste handelssted. I århundret som fulgte ble det første gatenettet utviklet og langs byens strender ble det anlagt brygger.
I motsetning til andre nordiske middelalderbyer lå Stockholms hovedtorg, Stortorget, ikke ved en hovedferdselsåre. Torget utgjorde i stedet selve midtpunktet for byens gatesystem. Fra Stortorget stråler et antall gater, brinkar (opprinnelig naturlige raviner) og grender ut i alle retninger. Noen form for byplanlegging synes ikke å ha eksistert; gatestrekningene fulgte naturens forutsetninger. De eldste kjente gatenavnene fra middelalderens Stockholm er Köpmangatan (på latin: in medio vici dicti köpmangatu / på Köpmännens gate) fra 1323 og Skomakargatan  (på latin: in vico sutorum / på skomakarens gate) fra 1337. Begge løper ut fra Stortorget. Navnene visar at det hadde etablert seg kjøpmenn respektive skomakere langs disse gatene. Nedenfor Köpmangatan fantes et annet viktig torg, Fiskartorget (i dag Köpmantorget). Allerede på 1300-tallet hadde bebyggelsen utenfor bymuren blitt så omfattende at den gamle bymuren mistet sin betydning.
Rundt første halvdel av 1400-tallet hadde Stockholm rundt regnet fem tusen innbyggere og den var på slutten av middelalderen Sveriges folkerikeste by, med svensker, finner og tyskere. Tyskerne hadde en sterk stilling i Stockholm, der det blant annet var besluttet at halvparten av medlemmene i byens råd skulle være tyske og halvparten svenske. Den lille byen på Stadsholmen var trangbodd og hygienen var ussel. Rent vann var sjeldent, noe som førte til at sykdommer florerte. Den tette bebyggelsen i tre var dessuten årsak til mange branner.
Riksrådets privilegiebrev 1436 er Stockholms eldste bevarte privilegiebrev og ble utstedt 1. mai 1436 av riksrådet som takk for den “troskap och tjänst som rådet och menigheten i Stockholm hava riket och oss bevisat”. Privilegiebrevet anses å markere begynnelsen på Stockholms rikspolitiske storhetstid og rolle som hovedstad.
Vasatiden - 1500-tallet
På 1500-tallet ble den tyske innflytelsen mer påtagelig enn tidligere. Alle i ledende stilling snakket nedertysk og antok tysk skikk og bruk. Fra denne perioden finnes det fremdeles lånord i det svenske språket som borgermester og rådhus. Byen hadde i begynnelsen av århundret mellom syv- og åttetusen innbyggere. På 1570-tallet hadde befolkningen øket til rundt 9100 innbyggere, omtrent fem ganger så mange som den nest største svenske byen, som da var Uppsala.
I 1520 ble Sverige invadert av Danmarks konge Christian II. Stockholm ble forsvart av Sten Sture den yngres enke Kristina Nilsdotter Gyllenstierna. Christian II ville unngå en lengre beleiring og inngikk derfor avtale om å få innta byen, mot en rekke innrømmelser. 7. september 1520 ble derfor Stockholms slott overlatt til danskene og den 4. november ble Christian II kronet som Sveriges konge i Storkyrkan. Allerede den 8. november ble en rekke av Christians motstandere henrettet i det som kom til å bli kalt Stockholms blodbad.
24. juni 1523 inntok Gustav Vasa Stockholm. I hans tid som konge ble Stockholms betydning styrket i og med at han bygget opp en sterk sentralmakt.
Gustav Vasa ville bryte ned biskopenes politiske makt i landet. Han styrket kronens finanser gjennom en slags ekspropriasjon av kirkens eiendom som kalles Gustav Vasas reduksjon. I Stockholm overtok kongen Klara klosters og Gråbrödraklostrets store jordeiendommer; også Munklägret på Kungsholmen tilfalt kronen. Teglet fra de nedrevne klostrene ble benyttet til bygging av forsvarsanlegg på Riddarholmen og rundt slottet. Tallrike kirker på malmarne ble revet og munkene fordrevet. Helgeandsholmen ble forvandlet til kongelig stall.
På noen av Frans Hogenbergs kolorerte kobberstikk, Stockholmsutsiktene i Civitates Orbis Terrarum, sees røde hustak på malmbebyggelsen, men takene var ikke røde men grå eller grønne. Hvilket inntrykk byen gjorde på en besøkende kan illustreres av en deltaker i en hollandsk beskikkelse fra 1614. Han skrev: …vid ankomsten tog sig /staden/ alldeles grön ut /…/ ty husen ha alla avplattade tak, täckta med grönskande grästorvor och på en del låter man getter gå och beta.
Stormaktstiden, 1600-tallet
I begynnelsen av 1600-tallet var Stockholm fremdeles en middelalderby med trange smug og enkle trehus. Stockholmsmiljøet var så dårlig at man skammet seg når utenlandske potentater skulle inviteres til byen i samband med Gustav II Adolfs begravelse i 1632. Det var et syn som kunne underminere Sveriges internasjonale autoritet. Byens befolkning talte opp mot 9 000 personer.
Med Sveriges stormaktstid utviklet Stockholm seg på kort tid til en hovedstad av europeisk betydning. Tredveårskrigen hadde vært svært lønnsom for Sverige og kravet om at Stockholm skulle være en representativ storby vokste. Omfattende byplanlegginger ble påbegynt på slutten av 1620-tallet og man begynte med Stadsholmens sydvestre del som hadde blitt ødelagt i den store brannen i 1625. Rollen som Sveriges forvaltningssentrum og offisiell hovedstad ble befestet gjennom 1634 års regjeringsform da kongehus, regjering, riksdag og sentralforvaltning ble samlet i byen. Det ledet til en omfattende tilflytting av såvel vanlige borgere som kjøpmenn, politikere, embedsmenn, militære og en voksende intellektuell elite. I Stockholm lå også rustningsindustrien og krigsflåtens utskipingshavn, her fantes den sentrale forvaltningen og rikets styre. Samtidig ble opprettelsen av handelskompanier oppmuntret. Mer enn to tredjedeler av utenrikshandelen gikk via Stockholm. De adelsmennene som hadde tjent store formuer under krigen anla statelige palass inne i byen. På malmene (først og fremst Södermalm) ble det anlagt malmgårder av rikmenn som foretrakk å bo utenfor den usunne Staden.
Også på andre områder ville makten vise Sveriges storhet. Et stort orlogsskip, Regalskipet «Vasa», ble bygget og sjøsatt, men sank allerede på jomfrureisen den 10. august 1628 utenfor Beckholmen. I 1625 herjet storbrannen vestre delen av Stadsholmen. Der ble senere et av byens første rettvinklede gatenett lagt ut langs Nygatorna.
Flemings rutenett og planleggingen av malmene
På 1630- til 1640-tallet ble de første reguleringene på Norr- og Södermalm utviklet under admiral og overstattholder Clas Larsson Fleming under overoppsyn av hans sjef Axel Oxenstierna. Idéene kom fra renessansen, det skulle være regelmessige og rettvinklete rutenett av gater og kvartaler og hovedgatenes retning pekte mot Slottet.
I 1636 fikk Flemings nærmeste mann generalkvartermester Olof Hansson Örnehufvud i oppdrag å lage «en dessein på gatorna så på malmarna som här i staden, tagandes dem så breda som han någonsin kan». Örnehufvud var elev og medhjelper av generalmatematicus og kartografen Anders Bure og begge hadde tidligere utarbeidet planer for Jönköping og Göteborg. Til hjelp hadde de også eksperter fra Holland. Den som sto for selve planarbeidet var stadsingeniør Anders Torstensson.
I mars 1637 ble de første målepinnene reist nedenfor Hötorget for å stake ut Stoore Konnungz gatun (senere Drottninggatan). Stoore Konnungz gatun ble lagt rett over den eksisterende trehusbebyggelsen. Klara kirke sto igjen i ensom majestet. I november 1641 besluttet riksrådet å starte «rifvandet på Södermalmen». Stadsplanen for Södermalms nordlige deler fra 1641 eller 1642 ble trolig også opprettet av Anders Torstensson; den bærer hans håndskrift når det gjelder terrengtilpasning, utforming og variasjon. Også over Kongsholmens (Kungsholmen) østlige del ble det lagt ut et rutenett med hovedretning mot byens sentrum og slottet.
Reguleringen innebar at hundretalls hus og gårder ble revet eller flyttet for å gi plass til stenhus. Med tanke på byens størrelse var det en omveltning som var større enn omdanningen av Stockholms city på 1950- til 1970-tallet (den såkalte Norrmalmsreguleringen).
Det skulle ta tid før Flemings rutenett ble fylt med bebyggelse. Den store utbyggingen av Stockholm stoppet på 1670-tallet. Befolkningen hadde vokst eksplosjonsartet fra 9 000 personer i 1630 til cirka 35 000 i 1650 og videre til 60 000 innbyggere i 1685, men deretter minsket økningstakten. Alle krigene, stormaktsveldets undergang kombinert med statsfinansielle problemer og pesten ledet til at befolkningen ble redusert.
I 1697 ble slottet Tre Kronor herjet av brann. Det eneste som sto igjen etter brannen var stort sett den nordre gavelen mot Norrström som var blitt oppført i 1692 etter Nicodemus Tessin den yngres tegninger. Gjenoppbyggingen av slottet ble innledet umiddelbart, men kom til å stoppe opp i 1709 og ble ikke tatt opp igjen før i 1727. Det nye slottet skulle ikke komme til å stå klart før på 1750-tallet. Kongefamilien flyttet i mellomtiden inn på Wrangels palass på Riddarholmen.
Borgernes by og opplysningstiden, 1700-tallet
Begynnelsen av 1700-tallet innebar slutten på Sveriges stilling som stormakt. På 1710-tallet ble Stockholm rammet av pest.
På midten av 1700-tallet hadde Stockholm fremdeles omkring 60 000 innbyggere og var Sveriges største industriby. I faktorierna på malmene ble det gjort forsøk med å produsere silke og tobakk og hensikten var å gjøre landet uavhengig av unødvendig import fra utlandet. I denne perioden, frihetstiden og opplysningstiden, ble byens sentrum flyttet til Norrmalm, der staselige palass og institusjonsbyggverk ble oppført.
I Gustav IIIs regenttid 1771-1792 opplevde byen et kulturelt oppsving. På kongens initiativ kom blant annet Hagaparken, Musikaliska akademien, Målar- och bildhuggarakademien, Svenska teatern, Gustav III:s opera, Kungliga Baletten, Svenska akademien samt Vitterhets- historie- och antikvitetsakademien til.
Gustav IIIs storslagne plan for Stora Haga slott i Hagaparken forble bare en drøm og et påbegynt byggeprosjekt. Oppføringen hadde bare såvidt startet da kongen ble myrdet i mars 1792 og byggingen stoppet.
I 1728 kom den første adressekalenderen og i 1740 den første alfabetiske fortegnelsen over Stockholms gatenavn. I 1763 kom det en kunngjøring som bestemte at gate-og områdenavn skulle angis på tavler på husene og først sytti år senere, 7. mars 1832, kungjorde överståthållarembetet at husene skulle nummereres etter gaten og ikke som tidligere innen kvartalet.
Industrialiseringen, 1800-tallet
Industrialiseringen kom i gang på alvor i Sverige på 1860- og 70-tallet. Denne perioden kom til å bli en av byens mest ekspansive perioder. Nye arbeidsplasser ble skapt og man fikk ny investeringsvillig kapital. I 1870 hadde Stockholms folkemengde ekspandert til 136 000 individer. Stockholm hadde da cirka 2,5 ganger så stor befolkning som landets andre by som nå var Göteborg. En ny byplan ble tatt frem under ledelse av byplanlegger og politiker Albert Lindhagen. Planen hadde blant annet Berlins og Paris` byplaner som forbilder og disse rettlinjede systemene av esplanader, stjerneplasser og alléer gjorde Stockholm til en storby.
Jernbanen hadde stor betydning for byens utvikling. I 1860 ble den første banen til Stockholm innviet da linjen mellom Stockholm og Södertälje ble åpnet for trafikk. Jernbanestasjonen, Stockholms södra station ble plassert på Södermalm, på det stedet som i dag kalles södra stationsområdet. Seks år senere ble jernbanen mellom Stockholm og Uppsala innviet. Stasjonen for denne banen, Stockholms norra, lå ved Norra bantorget. Av stor betydning for jernbanens utvikling i Stockholm var beslutningen om å bygge av den såkalte sammanbindningsbanan fra Södermalm til Norra bantorget med en ny jernbanestasjon på Norrmalm, Stockholm sentralstasjon. Sammanbindningsbanan ble innviet i 1871. Andre jernbanelinjer som kom til på 1800-tallet var Stockholm-Västerås-Bergslagens Järnvägar i 1876, jernbanen til Värtahamnen i 1882, smalsporbanen Stockholm-Rimbo Järnväg 1882-1884 med endestasjon Stockholms östra samt Stockholm-Saltsjöns Järnväg med endestasjon ved Stadsgården.
På 1880- og 1890-tallet vokste den nye bydelen Östermalm frem på det som tidligere ble kalt Ladugårdslandet. Der hadde det tidligere ligget forfalne hus samt militæra garnisonsbygninger. Her ble det nå bygget luksuriøse steinhus i patrisierstil for byens overklasse. Også på Södermalm, Kungsholmen og Norrmalm bredte stenbyen seg. På slutten av 1890-tallet hadde Stockholm flest telefoner sammenlignet med verdens byer. På 40 år hadde byens befolkning mer enn fordoblet seg: fra 93 000 i 1850, til 246 000 innbyggere i 1890.
Den moderne storbyen, 1900- til 2000-tallet
Begynnelsen av 1900-tallet innebar en politisk turbulent tid med blant annet arbeiderbevegelsens protester mot de usle arbeids- og livsvilkårene. Det første årtiet var preget av store demonsttrasjoner og i enkelte tilfeller oppløp, som ved Storstrejken 1909.
Slutten av 1800-tallet og de første tiårene av 1900-tallet innebar en enorm tilvekst for byen. Byen begynte raskt å ekspandere utenfor bytollområdene. I 1910 hadde Stockholm 340 000 innbyggere, ti år senere rundt 420 000. Rundt århundreskiftet ble arbeidet med å elektrifisere sporveien innledet. Under første verdenskrig stoppet boligbyggingen nesten helt. Boligmangel ble forvandlet til bolignød. På begynnelsen av 1920-tallet var det bare Finland som hadde en større trangboddhet enn Sverige. Mellom 1917 og 1924 ble det bygget cirka 2 500 nødboliger for å lindre den største nøden. Forskjellige former for lån og tilskudd ble forsøkt, blant annet Statens bostadslånefond 1924. Leieboerne slo seg sammen i 1923 i Hyresgästernas Sparkasse- och Byggnadsförening (HSB), som under arkitekt Sven Wallander produserte mange rimelige og gode boliger, som for eksempel Kungsklippan på Kungsholmen i Stockholm.
Sommeren 1923, på dagen 400 år etter Gustav Vasas inntog i Stockholm, ble Stockholms stadshus innviet. Da hadde det gått 16 år med prosjektering, planlegging og byggearbeider. Stadshuset, tegnet av Ragnar Östberg ble et av Sveriges fremste byggverk fra nasjonalromantikken.
Krigsår og funksjonalisme
Modernismen eller funksjonalismen som stilretningen ble kalt i Sverige, hadde fått sitt gjennombrudd i begynnelsen av 1930-tallet med Stockholmsutstillingen 1930. Etter tysk forbilde ble det bygget såpkalte smalhus i blant annet stockholmsforstedene Traneberg i 1937, Hammarbyhöjden i 1938 og Årsta i 1943 og for barnerike, finanssvake familier ble det oppført subsidierte såkalte barnrikehus. Alle hus ble bygget med sentralvarme, og alle boliger hadde eget baderom med vanntoalett og rennende kaldt og varmt vann, moderne kjøkken og de fleste en balkong. En forgrunnsfigur innen byplanleggingen av Stockholms nye forsteder var arkitekt Thure Bergentz, medarbeider av Albert Lilienberg. Bergentz skapte en lang rekke byplaner blant annet for Norra- og Södra Ängby, Traneberg, Midsommarkransen og Västertorp.
Ved Odengatan 31 åpnet Konsum Stockholm i 1941 Sveriges første selvbetjeningsbutikk etter amerikansk mønster. «Snabbköpet» lå i basarbygningene ved Stockholms stadsbibliotek. Men det skulle drøye til etter andre verdenskrig innen butikkformen slo igjennom.
Ved krigsutbruddet i september 1939 fantes det ingen tilfluktsrom i Stockholm, heller ikke noe organisert luftforsvar. Biltrafikken minsket drastisk på grunn av rasjonering av bensin. Bybildet var preget av syklister, noen vedgassdrevne kjøretøy og vedstabler. Krigsvintrene 1941/1942 ble ekstremt kalde og sommeren 1942 rådet det alvorlig matmangel tross rasjoneringen. Hver mandag klokken tre testet man flyalarmen. Det var mørklegging og alle gatelykter var slukket. Nasjonalmuséet hadde evakuert sine viktigste samlinger allerede i 1939.
Stockholms kraftige vekst fortsatte som en følge av Sveriges urbanisering. I 1940 hadde byen 590 000 innbyggere.
Den 22. februar 1944 slapp et sovjetisk bombefly tre bomber i området ved dagens Eriksdalsbadet. To falt midt i parken Eriksdalslunden, den tredje ødela den nyoppførte Eriksdalsteatern ved Årstavikens vann. Det falt også bomber på andre steder i sydlige Stockholm og i Strängnäs. Ingen kom til skade, men vindusruter ble knust og smellene kunne høres over store deler av Stockholm. Hadde bombene blitt sluppet noen sekunder senere hadde de truffet det nyoppførte Södersjukhuset. Om bombene ble sluppet ved en feil eller med hensikt vet man ikke, men de utløste i alle fall en hektisk diplomatisk aktivitet mellom Stockholm og Moskva. Det var den eneste gangen bomber falt over Stockholm under andre verdenskrig.
Etterkrigstid og modernisering
På 1950-tallet innledet man det som ble kalt Norrmalmsreguleringen eller citysaneringen, en prosess som var blitt planlagt allerede på 1930- og 40-tallet og kom til å bli gjennomført på hele 1960-tallet og et stykke inn på 1970-tallet. Den innebar en omdanning først og fremst av bydelen Klara i sentrale Stockholm. Boliger og butikker ble revet for å bli erstattet av kontorbygg og forretningskompleks. Også byens topografi ble forandret i og med at store deler av Brunkebergsåsen ble borte. Motivet var at byens politiske ledelse ville skape en moderne bykjerne for handel og næringsliv, det såkalte Stockholms city, med fungerende kommunikasjon for den voksende byen. Den 1. oktober 1950 ble den første delen av Stockholms tunnelbane mellom Slussen og Hökarängen innviet og da tunnelbanen skulle dras videre gjennom sentrale Stockholm, måtte mange eiendommer rives. De beste eksemplene på denne utviklingen er områdene rundt Hötorget og Sergels torg. På slutten av 1960-tallet vokste protestene mot det man anså som en hensynsløs riving av bebyggelsen i indre by, noe som kulminerte i Almstriden i mai 1971.
Det var stor mangel på boliger etter andre verdenskrig. I 1955 hadde innbyggertallet øket til 789 000. På byplankontorets initiativ gikk man til og med ut med plakater hvor man advarte mot innflytting til Stockholm ettersom det manglet boliger. For å løse problemet trengte man en generalplan og en generalplaneutredning. Den startet sitt arbeide i 1944 og allerede i 1945 ble programmet til en generalplan lagt frem i form av et skrift Det framtida Stockholm. Gruppen som hadde arbeidet frem programmet besto av Erland von Hofsten, Göran Sidenbladh, Carl-Fredrik Ahlberg og Sven Lundberg. Sven Markelius deltok aktivt i arbeidet sammen med Yngve Larsson.
Vällingby med sitt sentrum inneholdt helt fra starten av alle viktige deler som krevdes for en fungerende satellitby; arbeidsplasser, boliger og centrum, senere døpt til ABC-stad. Arkitektene Backström och Reinius hadde fått oppdraget med å utforme det nye senteret.