cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Courtauld Gallery
Historie
Sir Robert Witt, den tredje av instituttets grunnleggere etterlot en stor samling av gamle mestere og britiske tegninger til instituttet i 1952. Samlingen omfattet 20000 trykk og mer enn 3000 tegninger. Senere fikk museet flere engelske akvareller og tegninger av sønnen hans, Sir John Witt.
I 1958 fikk museet samlingen etter kunstkritikeren og grunnleggeren av «Omega Workshops» Roger Fry (1866–1934) av datteren hans, Pamela Diamand. Samlingen omfattet kunst fra det 20. århundre, med arbeider av blant annet Vanessa Bell og Duncan Grant fra Bloomsburygruppen.
Thomas Gambier Parrys samling, som hadde et spenn fra malerier fra tidlig italiensk renessanse til majolika, middelalderemalje og utskåret elfenben og andre typer kunst, ble gitt til museet i 1966 av hans barnebarn, Mark Gambier-Parry.
William Wycliffe Spooner (1882–1967) og hans kone Mercie etterlot i 1967 akvareller av John Constable, John Sell Cotman, Alexander and John Robert Cozens, Thomas Gainsborough, Thomas Girtin, Samuel Palmer, Thomas Rowlandson, Paul Sandby, Francis Towne, J. M. W. Turner, Peter De Wint og andre til museets samling av engelske akvareller.
Gaffelvever
Gaffelvever (Mangora acalypha) er en av edderkoppene i gruppen hjulspinnere (Araneidae).
Courtauld Gallery
Historie
Til minne om Samuel Courtaulds bror, Sir Stephen Courtauld, fikk museet tretten akvareller av Turner i 1974. I 1978 mottok museet «Princes Gate Collection» med malerier og tegninger av gamle mestere samlet av grev Antoine Seilern, samlingen kunne måle seg med Samuel Courtaulds når det gjaldt kunsthistorisk betydning. Den omfatter malerier av Bernardo Daddi, Robert Campin, Bruegel, Quentin Matsys, Van Dyck og Tiepolo, men dens virkelige styrke ligger i Rubens' arbeider. Arven inneholdt også flere av arbeidene til Pissarro, Edgar Degas, Pierre-Auguste Renoir og Oskar Kokoschka.
Gaffelvever
Utbredelse
Gaffelvever er sjelden i Norge og det gjort få funn. Der den er funnet er langs kysten av østlandet og litt sørover mot sørlandet. Dens levesteder (habitat) er truet på grunn av stor utbygningspress. Den er vanligere lengre sør i Europa noe som kan skyldes at den er mer varmekrevende og at det norske klimaet er litt for kaldt.
Courtauld Gallery
Historie
De nyeste samlingene som Courtauld har mottatt er Lillian Browse og Alastair Hunters samlinger av malerier, tegninger og skulpturer fra det 19. og 20. århundre. I 2004 mottok museet en samling på mer enn femti engelske akvareller (blant annet åtte av Turner) fra Dorothy Scharfs bo.
Gaffelvever
Utseende
Gaffelvever er en middels stor edderkopp, med en todelt kropp, en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bred, med enkelte fine og nedliggende hår, fargen er generelt lys med en langsgående mørkere midtlinje. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet, med et ganske karakteristisk mønster av marmorerte lyse og mørke flekker i gulbrunt, hvitt og svart. Den har åtte øynene, fire forholdsvis store øyne i midten, som mer eller mindre danner et kvadrat, og et par ganske små øyne som sitter tett sammen på hver side. Chelicerene er korte, kraftige, med tenner på innsiden. Beina er middels lange og ganske kraftige.
Courtauld Gallery
Museumsbygningen
Courtauld Gallery er åpent for offentligheten. Fra 1989 har det vært lokalisert på samme sted som Courtauld Institute of Art i den delen av Somerset House som ligger til North eller The Strand. Rommene var tegnet og bygget spesielt for Royal Academy, Royal Society og Society of Antiquaries av Sir William Chambers. Fra oppleveringen i 1780 til den nye bygningen til National Gallery ved Trafalgar Square stod ferdig i 1837 holdt Royal Academy til i disse rommene.
Gaffelvever
Utseende
Gaffelvever er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av hjulspinnerne kan være ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Courtauld Gallery
Museumsbygningen
Over inngangen til the Great Room der Royal Academy avholdt sine årlige sommerutstillinger er følgende gammelgreske inskripsjon plassert: ΟΥΔΕΙΣ ΑΜΟΥΣΟΣ ΕΙΣΙΤΩ (La ingen som er fremmed for Musene komme inn). I årene 1958 til 1989 befant Courtauld-samlingen seg i en del av Warburg Institute i Woburn Square, og dermed på et annet sted enn Courtauld Institute som befant seg i Home House ved Portman Square.
Gaffelvever
Levevis
Gaffelvever spinner små fangstnett i vegetasjonen. Den er i Norge knyttet til kysten, som steder med kystlynghei, hvor den ofte finnes blant røsslyng. Kjønnsmodne individ (Imago) finnes om sommeren.
Courtauld Gallery
Høydepunkt i samlingen
Den nederlandske skolen
Tidlig nederlandsk
Den engelske skolen
Den flamske skolen
Den franske skolen
Den tyske skolen
Den italienske skolen
Den spanske skolen
Gambier-Parry-samlingen
Thomas Gambier Parry (1816–1888) var en ivrig kunstsamler i det meste av sitt voksne liv, mange av verkene ble innkjøpt under reiser i Europa, og da spesielt i Italia. De viktigste objektene i hans samling er malerier fra sen middelalder og tidlig renessanse, små utskårne relieffer, elfenben og majolika, ved siden av en viktig samling av tidlig islamsk metallarbeid, glass og tre små post-bysantinske utskårne trekors fra Athosfjellet. På nettsidene til Courtauld Gallery finnes bilder og beskrivelser av 324 objekter i arven fra 1966, som omfatter den største delen av samlingen.
I begynnelsen samlet Gambier Parry stort sett arbeider fra det 16. og 17. århundre, men viet seg etter hvert mer til tidligere verker fra det 14. og 15. århundre. Disse var på det tidspunktet relativt uvanlige samleobjekter, selv om Prins Albert en av de britiske samlerne av malerier fra Trecento, eller «italienske primitiver» som de kaltes den gangen. Blant de viktigste verkene i samlingen var Coronation of the Virgin av Lorenzo Monaco, tre predella-paneler av Fra Angelico og et lite men viktig diptyk av Pesellino. Samlingen inneholdt også to predella-paneler til, av Lorenzo Monaco, og mange andre små paneler av mindre kjente mestere. Blant verkene fra nyere renessanse er arbeider av Il Garofalo og Sassoferrato, og dessuten et fra barokken av Francesco Solimena. Flere sider fra illuminerte manuskripter fra Boucicautmesterens verksted befinner seg også i samlingene.
Blant skulpturene er tre marmorrelieffer av Jomfruen og barnet fra det 15. århundre, den viktigste er Mino da Fiesoles. Videre er det en bokforside i emalje fra Limoges, flere renessanseobjekter fra Limoges og mange små elfenbensobjekter fra gotikken.
Ressurser
Courtauld har en bildesamling på nett med mer enn 40000 bilder, , blant annet av malerier og tegninger fra Courtauld Gallery, og mer enn 35000 fotografier av arkitektur og skulptur fra instituttets Conway Library. Nettstedet ble utviklet med støtte fra «New Opportunities Fund». To andre nettsteder, og  selger digitale filer med høy oppløsning til forskere, utgivere og tv-stasjoner, og fotografiske trykk til et mer generelt publikum.
Trent’s Last Case (film, 1920)
Trent's Last Case er en britisk stum kriminalfilm fra 1920, regissert av Richard Garrick og med Gregory Scott i hovedrollen. Den er basert på en roman fra 1913 av E.C. Bentley. Boka ble overført til film ytterligere to ganger; i 1929 og 1952.
En millionær begår selvmord, samtidig som han anklaget sin sekretær for mord. Reporter og amatørdetektiv Philip Trent forsøker å løse saken.
Joachim Büchner
Joachim Büchner (født 8. april 1905, død 22. februar 1978) var en tysk friidrettsutøver.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 1928, hvor han tok bronse på 400 meter.
Engelsk 2. divisjon 1965–66
'''Engelsk 2. divisjon 1965–1966''' var den 63. sesongen i Football Leagues 2. divisjon. vant og rykket opp til 1. divisjon sammen med som kom på 2.-plass.
Nedrykk fra 1. divisjon og opprykk fra 3. divisjon
De to beste klubbene i 2. divisjon rykket automatisk opp til 1. divisjon og de to dårligste klubbene i 1. divisjon rykket automatisk ned til 2. divisjon.
Engelsk 1. divisjon 1965–66:
EM i svømmesport 1999
EM i svømmesport 1999 (europamesterskapet i svømmesport) ble arrangert i Istanbul i Tyrkia i 1999.
Engelsk 2. divisjon 1965–66
Nedrykk fra 1. divisjon og opprykk fra 3. divisjon
Engelsk 3. divisjon 1965–66:
David Mercy
David Mercy var en av ekspedisjonsdeltagerne på Jarle Andhøys mange ekspedisjoner med seilbåtene kalt «Berserk». David Mercy mønstret på i Sør-Amerika og har senere seilt med «Berserk» til Antarktis, Nordvestpassasjen og Nordpolen. I 2003 ble besetningen utvidet med Alex Rosén og Espen Tarberg og opptakene som ble gjort under ekspedisjonen til Shetland, Bjørnøya og mot nordpolen ble senere laget til TV-serien Berserk mot nordpolen.
David Mercy er den eneste som har vært med på alle ekspedisjonen til Jarle Andhøy, med unntak av den fatale seilasen i 2011 der båten «Berserk» gikk ned i Antarktis.
Vardeåsen (Eidsberg)
Vardeåsen er en ås ved Mysen by i Indre Østfold kommune i Østfold. Toppen ligger innenfor området til Høytorp fort.
The Triflers (film, 1920)
The Triflers er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Christy Cabanne og med Edith Roberts i hovedrollen.
Handling
Janet Randall, en varehus-medarbeider ønsker seg tilgang til mer penger. Han ignorerer kjærligheten til den fattige, men ærlige, Dan Cassidy. Når ferien kommer, reiser Janet til et fasjonabelt hotell hvor hun møter idolet sitt, Monte Moreville. Etter å ha bedt om regningen etter fire dager, oppdager Janet at dette var mer enn hun hadde råd til.
Monte kommer henne snart til unnsetning, ved å tilby å betale utgiftene hennes. I bytte må Janet posere som hans kone. Men etter å ha forkledd seg som Montes kone, oppdager Janet at denne livsstilen ikke var alt hun hadde sett for seg. Hun ønsker derfor å vende tilbake til Dan, som en langt mer klokere og ydmyk kvinne.
Trumpet Island
Trumpet Island er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Tom Terriss.
Handling
Richard flytter til en avsidesliggende øy for å komme seg unna alle minnene om hans elskede Eve, som hadde blitt tvunget til å gifte seg med en annen mann. Men skjebnen har fremdeles mye mer på lager for dem begge to.
Festival international du film d'animation d'Annecy
Annecy Festival, eller Festival international du film d'animation d'Annecy, er en internasjonal filmfestival for animasjonsfilm. Festivalen ble grunnlagt i 1960 og ble fram til 1997 avholdt i juni annet hvert år, siden hvert år, i byen Annecy i høylandet øst i Frankrike. Annecy-festivalen er én av fire filmfestivaler for animert film som mottar bidrag fra ASIFA (the International Animated Film Association).
Festivalfilmene omfatter forskjellige animasjonsteknikker (tradisjonell tegnefilm, cut out-teknikk, stop motion og så videre) og konkurrerer i følgende kategorier: Vinnerne blir annonsert den siste lørdagen under festivalen.
I tillegg til konkurransen er det utendørs visning av filmer i Le Pâquier eller Champ de Mars, en parkslette i sentrum av byen med utsikt over Annecysjøen. Der blir klassiske og nyere filmer projisert på gigantiske lerret. I 2000 ble South Park vist, i 2003 Pink Floyds "The Wall". Festivalen er også møtested for studenter og talentspeidere fra store animasjonsstudioer.
I 2020 vant den norsk-latviske animerte dokumentarfilmen My Favorite War av Ilze Burkovska Jacobsen i klassen for langfilm.
Thomas Schneider
Han deltok ved Junior-EM i friidrett 2007 i Hengelo i Nederland, der han sammen med Pascal Nabow, Eric Kruger og Robin Schembera vant sølv på 4 x 400 meter. Samme år fikk han bronse i det tyske juniormesterskapet. I 2008 fikk han sølv ved det tyske U23-mesterskapet. Han deltok også i det tyske mesterskapet for seniorer, der det ble 8.-plass utendørs og 7.-plass innendørs.
Ved EM i friidrett 2010 i Barcelona kom Tyskland på fjerdeplass, kun 5 hundredeler bak Belgia som tok bronsen. De andre på det tyske laget var Kamghe Gaba, Bastian Swillims og Eric Krüger. I tillegg vant han gull på 400 meter ved det tyske U23-mesterskapet, og sølv i det tyske mesterskapet for seniorer.
I 2011 vant han sin første store internasjonale medalje individuelt, da han fikk sølv på 400 meter under EM i friidrett innendørs 2011 i Paris. Franskmannen Leslie Djhone vant gull.
Ivanoe Bonomi
Ivanoe Bonomi (født 18. oktober 1873 i Mantova i Italia, død 20. april 1951 i Roma) var en italiensk politiker. Han var medlem av det italienske sosialistparti, og kom der på kant med Benito Mussolini som fikk ham ekskludert i 1912. Samme år deltok han i stiftelsen av Partito Socialista Riformista Italiano. Han markerte seg senere som motstander av den fascistiske bevegelse, blant annet som medlem av Comitato di Liberazione Nazionale på slutten av andre verdenskrig.
Han var Italias statsminister i tre perioder: 1921–1922 og 1944–1945 (siste gang to direkte etterfølgende regjeringskabinetter).
Betroede Midler
Betroede Midler er en svensk film fra 1911.
Om filmen
Filmen hadde premiere 2. oktober 1911 på Stora Biografteatern i Malmö. Filmen ble spilt inn av Ernst Dittmer. Filmen er basert på Palle Rosenkrantz teaterstykke Betroede Midler som ble uroppført på Dagmarteatret i København 1910. Etter granskningen av Statens Biografbyrå ble det forbud mot videre visning av filmen, med en begrunnelse som har blitt berømt i sitt byråkratiske nidkjærhet.
EM i svømmesport 2002
EM i svømmesport 2002 (europamesterskapet i svømmesport) ble arrangert i Berlin i Tyskland i 2002.
PubMed Central
PubMed Central er en fritt tilgjengelig database for vitenskapelige publikasjoner innen biomedisin og biologi. Databasen er en videreutvikling av søkemotoren Entrez for PubMed. Pubmed Central ble utviklet av United States National Library of Medicine (NLM) som et arkiv for biomedisinske tidsskriftsartikler. Alle artikler i Pubmed Central er gratis, men visse forlag drøyer frislippet i databasen siden den publiseres i papirform.
GoAir
GoAir er et lavprisflyselskap basert i Mumbai i India. Det eies av det indiske konglomeratet Wadia Group. I februar 2016 var det Indias femte største flyselskap med en markedsandel på åtte prosent. Det startet driften i november 2005 og opererer en flåte av Airbus A320 i hel økonomi-konfigurasjon. Per februar 2017 opererte flyselskapet over 140 daglige avganger til 23 byer fra sine to baser i Mumbai og Delhi.
Historie
GoAir ble grunnlagt i 2005 av Jehangir Wadia, sønn av den indiske industrimannen Nusli Wadia. Flyselskapet er et heleid datterselskap av Wadia Group. GoAir startet sin virksomhet med en Airbus A320 og gjennomførte sin første flyvning fra Mumbai til Ahmedabad 4. november 2005. I starten opererte flyselskapet ett enkelt fly til fire destinasjoner, inkludert Goa og Coimbatore med planer om 36 i 2008. I mars 2008 annonserte flyselskapet sine reviderte planer for å operere 11 fly og nye destinasjoner i nordøst og sør-India ved utgangen av året. Men økende drivstoffpriser tvang GoAir til å kutte ned antall avganger i juni 2008.
I januar 2009 var British Airways interessert i å kjøpe en aksjepost i selskapet. I november 2009 forhandlet GoAir med det indiske selskapet SpiceJet om en mulig fusjon som ikke førte frem. I april 2012 var GoAir blitt det femte største flyselskapet i India i form av markedsandeler etter bortfallet av Kingfisher Airlines. I 2013 anmodet flyselskapet investeringsbanken J.P. Morgan om å se etter potensielle investorer.
Flyselskapets vekst har vært treg i forhold til andre flyselskaper etablert på samme tid, for eksempel IndiGo og SpiceJet som har større markedsandel, større flåte og flere destinasjoner (i 2016). I henhold til flyselskapet er det er en planlagt strategi på grunn av den tøffe luftfartskonkurransen i India å fokusere på å opprettholde lønnsomheten, heller enn å øke markedsandeler, øke antall destinasjoner og flåtestørrelse. . I februar 2016 var det fortsatt den femte største operatøren i landet med en markedsandel på 8 %. Flyselskapet planlegger børsnotering (IPO) i 2016. . Selskapet fikk sitt 20. fly i juni 2016, noe som gjør at det kan planlegge internasjonale ruter.
Taira
Taira (Eira barbara) er et mellomstort rovdyr i mårfamilien og er eneste art i slekta Eira.
Taira ligner mår. Kroppslengden er 90–115 cm, og halen er 33–45 cm. Pelsen er kortere enn hos mårene og mørkebrun til svart. Det er en gul eller hvit strupeflekk. Tairaen har i motsetning til mårene ikke forsinket fosterutvikling.
Tairaen er dagaktiv, eller av og til aktiv i grålysningen og skumringen. Den finnes i mange typer tropisk og subtropisk skog, men trives også i jordbruksområder, på fruktplantasjer og nær bebyggelse. Den er blant de vanligste mellomstore rovpattedyr i Neotropis. Tairaen er en alteter som lever av frukt, åtsler, små pattedyr og iguaner. Arten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika fra sørlige Mexico til nordlige Argentina, men mangler i Andes og på caatingaen nordøst i Brasil.
GoAir
Corporate affairs
Flyselskapet har sitt hovedkvarter i Mumbai, India. Jehangir Wadia har fungert som administrerende direktør i selskapet siden oppstarten i november 2005. I april 2016 ble Wolfgang Prock-Schauer, administrerende direktør i flyselskapet.
Livery
GoAirs fly er malt i ulike farger som blått og rosa, med logo på halen. I 2011 annonserte selskapet at alle fly ville få en ensartet ny grå farge.
Destinasjoner
Per april 2016 opererte GoAir flyvninger til 22 destinasjoner i India, med over 140 daglige avganger og 975 ukentlige flyvninger. . Flyselskapet har baser på Delhi's Indira Gandhi internasjonale lufthavn og Chhatrapati Shivaji internasjonale lufthavn. I juni 2016 ble GoAir kvalifisert for internasjonale operasjoner, men har ennå ikke opprettet noen
Flåten
GoAir opererer en flåte av Airbus A320 gly i en hel økonomi-konfigurasjon. I februar 2017 bestod GoAir's flåte av følgende fly.
Nye bestillinger
I juni 2011 plasserte GoAir en ordre for 72 Airbus A320neo - fly verdt ₹32 400 crore indiske Rupi. Leveransene ville starte fra 2016 med 12-15 fly per år. I desember 2015 antydet Airbus at leveransene ville bli forsinket med tre måneder på grunn av tekniske problemer og fly ville bli levert i andre kvartal av regnskapsåret 2015-16. GoAir fikk sin første A320neo-fly 1. juni 2016.
Tjenester
Som lavkost flyselskap gir ikke GoAir gratis mat på sine flyvninger, men tilbyr kjøp om bord. flyselskapet publiserer en in-flight magasin som heter Go-getter. GoAir tilbyr en premium-tjeneste kjent som Go Business til en høyere billettpris som gir ekstra tjenester, inkludert seter med større benplass, gratis måltider, økt bagasjekvoten og prioritert ombordstigning. I 2011 lanserte flyselskapet sitt bonusprogram kalt Go Club, som ga fordeler som adgang til Lounge og gratis oppgradering til Go Business.
Priser
GoAir ble rangert som «"Best Domestic Airline For Excellence in Quality and Efficient Service"» av Pacific Area Travel Writers Association i 2008. flyselskapet ble også tildelt som «Best Performingen Airline» i Asia og Afrika av alle Airbus A320-operatører av Airbus i 2011, basert på flåteutnyttelse og resultatberegninger.
HMS «Prince of Wales» (R09)
HMS «Prince of Wales» er et britisk hangarskip, og det andre skipet i Queen Elizabeth-klassen. Skipet tilhører Royal Navy, med planlagt aktiv tjeneste fra 2020. Det er det åttende skipet i Royal Navy til å bære navnet «Prince of Wales».
Byggingen av skipet startet i 2011 ved Rosyth Dockyard og i april 2016 ble sagt å være rundt 80 prosent strukturelt fullstendig.
I motsetning til de fleste store hangarskip har «Prince of Wales» hverken katapulter eller bremsevaier, og er i stedet utformet for å utrustes med V/STOL-fly. Skipet vil bære opptil 40 F-35B Lightning II jagerfly og Merlin-helikoptre for airborne early warning og antiubåtkrigføring. Designet legger vekt på fleksibilitet, med rom for 250 Royal Marines og evne til å støtte dem med angrepshelikoptre og troppetransport av Chinook-størrelse.
The Tree of Knowledge (film, 1920)
The Tree of Knowledge er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av William C. deMille og med Robert Warwick i hovedrollen. Den er basert på et skuespill fra 1897 av R.C. Carton.
Filmen er antatt tapt.
Handling
Den vakre, men hjerteløse Belle kaster sine øyne på den unge Nigel Stanyon. Hun forfører Nigel, og etter at han har brukt opp alle pengene sine på henne, gir hun ham på båten til fordel for en ny og velstående flamme. Nigel er sønderknust og pengeløs, men hans rike venn Brian sørger for at han får jobb som tilsynsmann ved familiens eiendom. Brian drar til utlandet, og da han kommer hjem, har han med seg sin nye kone. Nigel blir sjokkert da han oppdager at Brian har giftet seg med hans gamle flamme Belle.
Nigel har i mellomtiden forelsket seg i Monica, som bor på naboeiendommen til Brians familieeiendom. Belle har giftet seg med Brian for pengenes skyld, men så viser det seg at Brians familie står på konkursens rand. Dermed innleder Belle et forhold til den velstående Loftus Roupelle, og er på nippet til å dra sin vei med ham da Nigel stopper henne. Belle blir rasende, og hun avslører for Brian at hun har vært kjæreste med Nigel. Da Brian får vite dét, støter han Nigel fra seg. Belle drar avgårde med Roupelle, og Brian innser at han ikke kan klandre Nigel. Han bestemmer seg for å sørge for at både Nigel og hans egen familie får tilbake pengene sine, slik at Nigel kan gifte seg med Monica.
Birthe Kjær
Birthe Kjær (født Birthe Glady Kjær Hansen 1. september 1948 i Aarhus i Danmark) er en dansk pop- og slagerartist som begynte sin musikalske karriere i 1960. Hun er også kjent for sin deltakelse i Eurovision Song Contest i 1989, da hun fremførte «Vi maler byen rød», som endte på tredjeplass.
Bakgrunn
I 1968 ble Kjær tilbudt platekontrakt av Johnny Reimar, og hennes første singel kom ut, med melodien «Arrivederci Franz», som umiddelbart kom inn på førsteplass på Dansktoppen. «Casatjok», som kom ut i 1969, «Det er mig du vil ha'» (1972) og «Den gamle Tennessee waltz» (1974) nådde også førsteplassen på dansktopplisten.
I 1970-årene deltok Kjær en rekke ganger i det østtyske TV-programmet Hafenbar, og i 1972 debuterte hun som revyskuespiller, og hun opptrådte blant annet i Cirkusrevyen i 1990. I 1995 og 1996 var Kjær programleder i spørrekonkurransen Vildt forelsket som ble sendt på TV3. Birthe Kjær har gitt ut og medvirket på en rekke musikkalbum og singler mellom 1968 og 2013.
Deltakelser i Melodi Grand Prix
Birthe Kjær har deltatt med fem melodier i dansk Melodi Grand Prix og har representert landet én gang i den internasjonale finalen:
Diskografi
Et utvalg av Birthe Kjærs utgivelser:
Joseph Medlicott Scriven
Joseph Medlicott Scriven (født 10. september 1819 i Banbridge, død 10. august 1886 i Port Hope i Canada) var en irsk salmedikter kjent for salmen «What a Friend We Have in Jesus» (norsk: «Hvilken venn vi har i Jesus»).
Han flyttet til Canada etter at hans første forlovede druknet kvelden før bryllupet. I Canada traff han en ny kvinne, som også døde rett før de skulle gifte seg. Etter dette gikk Scriven inn i Plymouth Brethren og ble aktiv i diakonalt arbeid.
Maria Olsson
Eva Maria Olsson (født 8. desember 1986 i Karlshamn) er en svensk tidligere håndballspiller som har spilt for de svenske klubbene Karlshamn, Eslöv, og Kristianstad, samt den danske klubben. Hun representerte det svenske landslaget under Håndball-EM 2012 for kvinner. Hennes bror Markus Olsson spiller også håndball for svenske herrelandslaget.
Anna Mahler
Anna Justine Mahler (1904–1988) var en østerriksk skulptør.
Liv
Anna Mahler var datter av komponisten og dirigenten Gustav Mahler og Alma Schindler. Faren døde tidlig og arven gjorde Annas mor temmelig bemidlet. Siden hun i tillegg var både ung og vakker ble hun heftig omsvermet og fikk snart et ry som femme fatale. Hun begynte som salonnière for Wiens kulturelite, og knyttet forbindelser med mange av Europas kulturpersonligheter. Anna ble hovedsakelig en nyttig tjener for den dominerende moren og skolegangen ble neglisjert.
Anna Mahler giftet seg allerede som sekstenåring, sannsynligvis for å slippe unna hjemmemiljøet, men ekteskapet tok slutt etter få måneder. I 1923 flyttet hun med komponisten Ernst Krenek til Berlin. De giftet seg i 1924 og skilte seg året etter. Anna reiste til Roma for å studere malerkunst hos Giorgio de Chirico, fra 1925 gikk hun over til skulptur. Et kort ekteskap med forleggeren Paul Zsolnay resulterte i en datter som vokste opp hos faren.
Anna Mahlers far var av jødisk avstamming, og i 1939 flyktet hun til London. Hun giftet seg med den russiske dirigenten Anatole Fistoulari og fikk datteren Marina med ham. Mot slutten av andre verdenskrig bodde hun i nærheten av moren og stefaren i California. Etter morens død arvet hun tilstrekkelig til å kunne slå seg ned i Spoleto, der hun bodde sammen med regissøren og manusforfatteren Albrecht Joseph. De giftet seg i 1970. Fra 1985 bodde hun i nærheten av datteren Marina i London.
Verk
Nesten alle Anna Mahlers arbeider fra den tidlige skaperperioden ble ødelagt i bombeangrep mot Berlin og Wien under andre verdenskrig.
Hun var inspirert av Auguste Rodin, Aristide Maillol, og framfor alt Wilhelm Lehmbruck, og endret aldri stil. Hun meislet figurativt i stein, hovedsakelig kvinnekropper. Fritz Wotruba, som var en av de mest betydelige østerrikske skulptørene på 1900-tallet, gav henne litt undervisning og impulser.
Blant arbeidene hennes hører også en serie bronsebyster av kjente kunstnere og musikere, blant andre Arnold Schönberg, Alban Berg, Artur Schnabel, Otto Klemperer, Bruno Walter, Rudolf Serkin, Wilhelm Furtwängler, Victor de Sabata, Carl Zuckmayer, Leo Perutz, Hermann Broch, Franz Werfel, Fritz Wotruba, Fritzi Massary, Julie Andrews.
Motorola 68881
Motorola 68881 og Motorola 68882 er tidligere koprosessorer for flyttall som ble lansert av Motorola til bruk for 32-biter CISC mikroprosessoren Motorola 68020 og Motorola 68030. I Motorola 68040 ble flyttalenheten integrert i selve mikroprosessoren.
Moarémønster
Moarémønster, ofte bare kalt moaré og også interferensmønster, er et mønster eller en optisk effekt som oppstår når to jevne, fine mønstre, ofte i form av tette gitterlinjer eller rasterpunkter, blir lagt over hverandre og interferer, det vil si sammen danner et tredje mønster eller en tegning.
Slike mønstre framkommer for eksempel når rasterpunktene i et trykt bilde skannes inn og påvirkes av punktoppløsningen på skanneren eller bildeskjermen, når et tekstil med fine mønsterlinjer avfotograferes digitalt eller rasterne for ulike trykkfarger legges i feil vinkel eller størrelse i forhold til hverandre.
Ordet kommer fra det franske moiré som opprinnelig er betegnelsen på moaré, et tekstil av silke, bomull eller syntetiske stoffer med en glatt, valset overflate som likner på flammer eller et urolig vannspeil.
Etymologi
Begrepet moaré har sin opprinnelse i det franske ordet moiré som viser til form for tekstil, tradisjonelt silke, men nå også bomull eller syntetisk fiber (kunstfiber) med en vatret, kruset eller bølget framtoning, omtrent som bevegelser på en vannflate. Det kalles vatring, og er en etterbehandling av tekstiler for å skape en særskilt struktur som gir et skimrende inntrykk.
Historien bak ordet moiré er mer komplisert. Den tidligste opprinnelsen man er enig om er arabiske mukhayyar (arabisk: مُخَيَّر, som betyr «valgt»), et klede gjort av ull fra angorageit, fra khayyara (arabisk: خيّر), «han velger» (derav «et valg» til «utvalgt» og til «utmerket klede»). Det har også blitt foreslått at det arabiske ordet ble dannet fra latinske marmoreus, i betydningen «som marmor». Ved 1570 hadde ordet funnet sin veg inn i engelsk som mohair, og tilsvarende noe senere på norsk. Fra engelsk ble det tilpasset til fransk som mouaire, og ved 1660 (i tekstene til Samuel Pepys) hadde det blitt adoptert tilbake til engelsk som moire eller moyre, mens det på norsk eller nordiske språk, ble skrevet moaré etter uttalen. I mellomtiden hadde det franske mouaire mutert til et verb, moirer, i betydningen «å produsere et vatret tekstil ved veving eller pressing», noe som ved 1823 hadde utviklet seg til adjektivet moiré. På engelsk er moire (uttales 'mwar') og moiré (uttales 'mwar-ay') er i dag benyttet noe som samme ord for to ting, men moire er ofte benyttet for klær og moiré mønster, på norsk skrevet moaré.
«Vatret tekstil» viser til å legge deler av tekstiler opp hverandre og presse de to lagene sammen når de våte. Likheten i mellomrommene til enkelte trådene er derimot ikke perfekt overlappende og vil da skape de karakteristiske mønstrene, og når tekstilene tørker vil mønstrene fortsatt være der.
Dannelse av mønstre
Moarémønstre er som regel en uønsket effekt ved digitale bilder som blir produsert ved ulike digitale tekniker, eksempelvis ved skanning av et halvtonebilde (rasterbilde). For det menneskelige øye virker det slik at det føles som om mønstret flimrer. Grunnen er at halvtonebilder består av et mønster av prikker i ulik størrelser og tetthet, og når dette skannes blir bildet digitalt tolket og representert med et nytt antall prikker, og disse vil aldri eller svært sjelden være overlappende. Resultatet er da at bildet blir flekket med gjentagende mønstre som kalles moaré. Det er ulike metoder eller teknikker for å overkomme dette; blant annet å gjøre bildet mer uskarp i ettertid, men tilleggseffekten er at bildet blir generelt mer uskarpt. En del skannerprogramvare er utstyrt med innebygde filter som oppveier dannelsen av moaré. Ulempen er da at skanningen i seg selv tar lengre tid.
Tegningen oppe til høyre viser moarémønstre. Linjene kan representere fibrer i moarésilke, eller linjer tegnet på papir eller på en komputerskjerm. Den ulineære samhandlingen av optiske mønstre til linjer skaper virkelige og synlige mønstre av grovt parallelle møre og lyse striper, moarémønstre, stablet oppå hverandre.
Félicité de Lamennais
Hughes Felicité Robert de Lamennais, også Frédéric de La Mennais (født 19. juni 1782 i Saint-Malo i Bretagne, død 27. februar 1854 i Paris) var en fransk katolsk prest, teolog, filosof og sosialpolitisk forfatter, iblant kalt «1800-tallets Tertullian», «den franske ultramontanismes far» og en av Frankrikes mest betydningsfulle religiøse personligheter under 1800-tallet. Han brøt etterhvert med kirken, etter at paven hadde fordømt han plutselige liberale vending, og ble deretter sosialist.
Bakgrunn
Han ble født i Saint-Malo som sønn av skipsrederen Pierre Robert de Lamennais, som var blitt adlet av Ludvig XVI av Frankrike, og Gratienne Lorin, som døde da han var fem år. Han og hans bror Jean-Marie de Lamennais ble etter morens død sendt til deres slektning Robert des Saudrais ved La Chênaie utenfor Saint-Malo. Slektningen hadde et velfylt bibliotek, som den unge de Lamennais tilbragte mange timer i. Han tilbragte mange timer i onkelens bibliotek med bøker av Rousseau og Pascal og mange andre, og tilegnet seg en bred kunnskapsbasis.
Michael Hayden
Han har kritisert president Trumps innreiseforbud for visse grupper innført kort tid etter at Trump tiltrådte i 2017.
Félicité de Lamennais
Bakgrunn
Født med en følsom natur, og forskrekket over den franske revolusjon, utviklet han en morbid legning, som gjorde avtrykk som et gjennomgående preg og forble til tross for de for øvrig skiftende tankemønster som han gjennomgikk under livet.
Karriere
I 1808 utgav han anonymt Réflexions sur l'état de l'église en France pendant le 18ieme siècle et sur sa situation actuelle, der han forfektet religionen som det fundament som binder sammen samfunnet. Napoleon Is politi bedømte verket som samfunnsfarlig, men det bidro til å vekke den slumrende ultramontanismen i landet.
Den bourbonske restaurasjons styrende tanke om absolutt underkastelse under en ytre autoritet ble hevdet av de Lamennais med ytterlig bestemthet. De Lamennais' sluttpåstand går ut på at den katolske kirke er innehaver av den sanne religion og derfor ufeilbar. Den borgerlige stats aukoritet er av lavere rang enn kirkens, og må altså bøye seg for denne. Uten kirken og pavedømmet kan ingen stat og ingen kultur eksistere. Å fornekte pavens ufeilbarlighet er forbrytersk dårskap. Gallikanismen, de franske biskopers yndlingsbarn, var dødsfienden.
Snart stod de Lamennais som den til liv vekkede kirkelige Frankrikes åndelige leder, og ble hilset av paven med utmerkelser, som man imidlertid alle med stolt indre høyhet forsmådde. Så kom julirevolusjonen i 1830, og dens liberale idéer bemektiget seg den glødende patrioten. Frihet på alle områder, fremfor alt presse-, samvittighets- og forsamlingsfrihet, ble hans løsenord: og denne frihet skulle organisk sammenføyes med pavens absolutte makt. For å løse dette problem førte han fram det krav som siden aldri mer skulle stilne: skille mellom kirke og stat - men her i den kirkelige frihetens og pavemaktens interesse like vel som i den demokratiske folkefrihetens.
Som organ for «den liberale ultramontanismen» opprettet han og Maurice de Guérin, Jean-Baptiste Henri Lacordaire samt Charles de Montalembert i 1830 tidsskriftet «L’avenir», som bar devisen «Dieu et liberté» (Gud og frihet). På samme tid forsvarte man her alle former av åndelig og borgerlig frihet, og de Lamennais staket ut med forunderlig klarsynthet de midler og veier for ultramontanismens seierstog som den siden fulgte. Men den indre motsetningen var uoverbyggelig. Pave Gregor XVI utsendte i 1832 encyklikaen Mirari vos mot de frihetsvennlige grunnsatser som «L’avenir» ville forene med katolisismen; påtrykk fra jesuitter og også, av politiske grunner, fra Østerrike, medvirket til «L’avenir»s dom. De øvrige medarbeidere bøyde seg.
De Lamennais ble rammet i hjertet, og en ny tverr, men innerst vel forberedt forvandling skjedde. Han brøt med pavedømmet og katolisismen, men ble tro mot frihet og demokrati. Fra Bretagne skrev han det revolusjonære skrift Paroles d’un croyant som ble utgitt med hjelp av Sainte-Beuve (1834; 10. opplag på ett år; «En troendes ord», 1834), i hvilken såvel den åndelige som den verdslige makts fyrster skildres som folkefordervere. Boken er inndelt i vers likesom Bibelen og avfattet i en rytmisk prosa som lånte sin inspirerende kraft fra de hebraiske profeter og Åpenbaringsboken.
Hans nye ideal ble nå en kristelig formet sosialisme som han i en rekke skrifter søkte også å legge filosofisk grunnlag for (Les Affaires de Rome, des maux de l'église ci de la société, 1836; Esquisse de philosophie, 4 bind, 1841-46, med flere). Etter revolusjonens utbrudd i 1848 ble de Lamennais innvalgt i nasjonalforsamlingen, men spilte ikke den inngripende rolle man ventet. Etter statskuppet i 1851 søkte han vederkvegelse i å oversette Dante.
Det lå i de Lamennais' natur å gå til ytterligheter i tanker og mål. I høyeste grad oppriktig og uforferdet, forfektet han med lidenskapelig veltalenhet hva han for anledningen anså som det absolutt sanne. Med et dyp instinkt for samfunnets og folkets lidelser forente han et ømt kristelig brodersinn og håp om menneskehetens lykkeligere framtid. Hans dystre, apokalyptiske innbilningskraft malte det nærværende som uutholdelig og en allmen omstyrtelse som nært forestående.
Jaspis
Jaspis er en ugjennomskinnelig kvarts eller kalsedon.
Desisjon
Desisjon er et vedtak om godkjenning (eller ikke) av et regnskap.
Jaspis
Etymologi og historie
Ordet jaspis kommer via latin iaspis fra gresk ἴασπις, íaspis, som opprinnelig betyr «[farge]flekket stein». Dette ordet stammer i sin tur fra et orientalsk språk, kanskje fra gammelegyptisk eller persisk (yashp).
Desisjon
Et regnskap (for eksempel for ei forening, et firma eller et offentlig organ) skal, etter at det er avslutta, gjennomgås av en revisor. Denne gjør et utvalg revisjonshandlinger for å undersøke at regnskapet er ført på forskriftsmessig måte, at førte beløp er i samsvar med dokumentasjon, at disposisjoner er gjort i henhold til fullmakt med videre. I ei avsluttende revisjonsberetning vil revisor fastslå om regnskapet er slik at det bør godkjennes. Regnskapet vil så – sammen med revisjonsberetninga – behandles av et organ med desisjonsmyndighet. I ei forening vil dette normalt være et årsmøte eller ei generalforsamling og i et firma ei generalforsamling. Om desisjonsvedtaket er at regnskapet godkjennes, tilføyes det tidvis at «styret kjennes ansvarsfritt». Om regnskapet ikke godkjennes, fattes det desisjonsvedtak om at ansvar skal gjøres gjeldende overfor en person eller et organ i samband med økonomiske disposisjoner.
Motorola 68040
Motorola 68040 er tidligere CISC mikroprosessor som ble lansert av Motorola. Mikroprosessoren ble lansert i 1991 og var etterfølgeren til Motorola 68030.
Jaspis
Bruk
Jaspis har lenge vært i bruk som smykkesteiner eller til vaser og andre kar av edlere slag. Den har vært kjent og brukt som edelstein i årtusener. Jaspis er nevnt i Bibelen, i skildringen av det himmelske Jerusalem i Johannes' åpenbaring 21,19-20:
I middelalderen ble visse typer jaspis benyttet til korsfestelsestablåer av stein, ettersom den rødsprengte stein kunne minne om en blodoverstenkt klippe. PÅ fransk kalles denne type jaspisstein pierre des martyrs («martyrstein»). Et særlig vakkert eksempel bærer den tysk-romerske keiser Rudolf IIs seggl og er utstilt i Louvremuseet i Paris.
Desisjon
Regnskapa for regjeringa og departementa revideres av Riksrevisjonen og desideres av Stortinget. Det er regjeringsmedlemmene som er ansvarlige for disse regnskapa, og i henhold til Grunnloven kan de bare stilles til konstitusjonelt ansvar gjennom riksrett. Dette er en reaksjonsmåte som ikke lenger er i praktisk bruk, og Riksrevisjonens strengeste anmerkning er derfor nå i praksis «kan passere». Tross den moderate ordlyden er dette å regne som en krass kritikk. Regnskap for underliggende statsorgan desideres av Riksrevisjonen sjølv.
Texas Panhandle
Texas Panhandle er en region i den amerikanske delstaten Texas som består av de nordligste 26 fylkene i staten. Panhandle er et rektangulært område som grenser til New Mexico i vest og Oklahoma i nord og øst.
Områdets landareal er 66 883,58 km², eller nesten 10 prosent av delstatens totale areal. Texas Panhandle er litt mindre i areal enn republikken Irland. I tillegg kommer et vannareal på 162,53 km².
Befolkningen var i 2016 på 434 722 innbyggere, eller ca. 1,7 prosent av statens totale befolkning, befolkningstettheten var 6,5 per km².
Høyden over havet varierer mellom 474 og 1 440 meter. Terrenget er lavest og flatest i øst, og hever seg gradvis mot vest. I sør finnes Palo Duro Canyon, USAs nest største canyon, med en dybde på mellom 200 og 300 meter. Regionen deles av den store elva Canadian som flyter fra vest mot øst til Arkansas. Største by er Amarillo.
Kongevever
Utseende
Kongevever er en ganske kraftig bygd edderkopp, med en todelt kropp, en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bred, med fine, nedliggende hår. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Den har åtte øynene, fire forholdsvis store øyne i midten, som mer eller mindre danner et kvadrat, og et par ganske små øyne som sitter tett sammen på hver side. Chelicerene er korte, kraftige, med tenner på innsiden. Beina er middels lange og ganske kraftige.
Artene i denne slekten kan være ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Litteraturåret 1897
Hendelser
Albert Engström starter humortidsskriftet Strix.
Bendik Gjerdalen
Bendik Strugstad Gjerdalen (født 26. januar 1998 i Hønefoss) er en norsk snøbrettkjører på det norske landslaget. Han konkurrerer i internasjonalt i disiplinene big air og slopestyle.
Han debuterte i verdenscupen i snøbrett i slopestyle i Mönchengladbach 2. desember 2017. Han deltok i VM 2017 der han ble nummer 43 i slopestyle. Gjerdalen fikk 3. plass i worldsnowboardtour.com Elite event Total Fight Andorra.
Bendik deltok også i VM i freestyle og snøbrett 2023 der han endte på 21.plass i slopestyle og 19. plass i bigair. 1 plass unda finalen i begge grener.
Manchester United FC i 2023–24
2023-24-sesongen er Manchester Uniteds 32. sesong i Premier League, og klubbens 49. sesong på rad i engelsk toppdivisjon. Klubben deltar i Premier League, FA-cupen, Ligacupen og Champions League.
Tropp
Oppdatert 9. august 2023.
Sommer
Inn:
Ut:
}}
Vinter
Inn:
Ut:
Spillerstatistikk
Sist oppdatert: 14. august 2023
Løvvever
Løvvever (Araneus triguttatus) er en av edderkoppene i gruppen hjulspinnere (Araneidae). Den vanligste arten i Norge, fra denne slekten er korsedderkoppen (Araneus diadematus).
Utseende
Løvvever er en forholdsvis liten, men kraftig bygd edderkopp, hannen er 4 mm, mens hunnen er større, 5 mm lang (kroppens lengde). Kroppen er todelt, en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bred, med fine, nedliggende hår, ensfarget brunlig. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet, lyst rød orange eller brunlig. Den har et ganske typisk mønster, men farger og kontraster kan variere. Hodet har åtte øynene, fire forholdsvis store øyne i midten, som mer eller mindre danner et kvadrat, og et par ganske små øyne som sitter tett sammen på hver side. Chelicerene er korte, kraftige, med tenner på innsiden. Beina er middels lange og ganske kraftige.
Artene i denne slekten kan være ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd. Den ligner mye på kongevever og kan forveksles med denne.
Rødlistevurdering
Løvvever er nær truet, NT, med bakgrunn i begrenset forekomstareal kombinert med kraftig fragmentering. Artens kjente forekomstareal er 20 km2, mens beregnet verdi er på 254 km2 (minimum: 20 km2, maksimum 800 km2). Gitt de få funnene og den spredte utbredelsen i Norden er forekomstarealet begrenset og fragmentert.Konklusjon: Løvvever Araneus triguttatus er vurdert i 2021 som nær truet NT fordi arten har et begrenset forekomstareal kombinert med kraftig fragmentering.
VM i boksing 1999
VM i boksing 1999 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Houston i USA i 1999.
Marcel L’Herbier
Marcel L'Herbier (født 23. april 1888 i Paris, død 26. november 1979) var en fransk filmregissør, filmteoretiker, romanforfatter, dreiebokforfatter, poet og komponist.
Paris Motor Show
Paris Motor Show (Mondial de l'Automobile: Mondial de l'Automobile) er en bilutstilling som avholdes hvert annet år i Paris (like år). Utstillingen avholdes i oktober måned og er en av de viktigste bilutstillinger. Det presenteres som regel mange nye produksjonsmodeller og flere konseptbiler for presse og publikum på utstillingen.
Utstillingen arrangeres av Organisation Internationale dessConstructeurs d'Automobiles og holdes (2014) spå Paris Expo Porte de Versailles.
Inntil 1986 ble utstillingen kalt Saloon de l'Automobile og skiftet navn til Mondial de l'Automobile i 1988. Inntil 1976 ble utstillingen avviklet hvert år, men fra da av hvert annet år. I ulige år avholdes en annen av de store europeiske bilutstillinger, Frankfurt Motor Show.
Historie
Utstillingen er den eldste større bilutstilling i verden. Den første utstilling ble afholdt i 1898 arrangert av industripionéeren Albert de Dion. Etter 1910 ble utstillingen holdt i Grand Palais i Champs-Élysées.
Under første verdenskrig ble bilutstillingerne avlyst og først i oktober 1919 åpnet utstillingen opp igjen med den 15. "Salon". Der ble heller ikke avholdt utstilling i 1925, da stedet var blitt booket av en annen utstilling til fremvisning av moderne brukskunst. I oktober 1926 ble det igjen avholdt biludstilling, denne gang den 26. Salo de l'Automobile.
Cinpla.org
Cinpla (Centre for Integrative Neuroplasticity) er et tverrfaglig senter for hjerneforskning ved Universitetet i Oslo. Senteret bringer sammen forskere innen nevrobiologi, matematikk, fysikk, informatikk for å gjøre banebrytende forskning og modernisere undervisningen i nevrovitenskap. Cinpla ble opprettet i fobindelse med etableringen av endringsmiljøer ved UiO i 2014. Senteret ledes av Marianne Fyhn ved institutt for biovitenskap ved UiO.
VM i moderne femkamp 1971
VM i moderne femkamp 1971 (verdensmesterskapet i moderne femkamp) ble arrangert i San Antonio i USA i 1971.
Lisa Klein
Lisa Klein (født 15. juli 1996 i Saarbrücken) er en tysk bane- og landeveissyklist som sykler for Canyon-SRAM på landevei.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok hun gull i lagforfølgelse.
Voitto Hellsten
Voitto Hellsten (født 15. februar 1932, død 7. desember 1998) var en finsk friidrettsutøver.
Han representerte Finland under Sommer-OL 1956, hvor han tok bronse på 400 meter.
Keiservever
Keiservever (Araneus sturmi) er en av edderkoppene i gruppen hjulspinnere (Araneidae). Den vanligste arten i Norge, fra denne slekten er korsedderkoppen (Araneus diadematus).
Utbredelse
I Norge er den vanligst i sør, den er registrert nord til og med Trøndelag.
Utseende
Keiservever er en forholdsvis liten, men kraftig bygd edderkopp, hannen er 4 mm, mens hunnen er større, 5 mm lang (kroppens lengde). Kroppen er todelt, en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bred, med fine, nedliggende hår, ensfarget brunlig. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet, lyst rød orange eller brunlig. Den har et ganske typisk mønster, men farger og kontraster kan variere. Hodet har åtte øynene, fire forholdsvis store øyne i midten, som mer eller mindre danner et kvadrat, og et par ganske små øyne som sitter tett sammen på hver side. Chelicerene er korte, kraftige, med tenner på innsiden. Beina er middels lange og ganske kraftige.
Artene i denne slekten kan være ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd. Den ligner mye på Araneus triguttatus og kan forveksles med denne.
Levevis
Keiservever trives helst i trær og busker hvor den lager sine fangstnett, og er en av de vanligste edderkoppene i kronene på furutrær. Men den kan også finnes på gressenger der den spinner sine nett mellom lange gresstrå. De er kjønnsmodne (imago) fra våren og utover forsommeren. Hunnene lever lengst, noen ganger til sensommeren.
André Citroën
André-Gustave Citroën (født 5. februar 1878, død 3. juli 1935) var en fransk industrimann og frimurer. Han huskes først og fremst for bilen Citroën, som er oppkalt etter ham, men også for sin anvendelse av dobbelt spiralformet tannhjul.