cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Operasjon Rimon 20
Operasjon Rimon 20 (hebraisk: רימון 20) var operasjonsnavnet på et planlagt luftslag mellom Israels flyvåpen og det sovjetiske flyvåpenet, som var stasjonert i Egypt under utmattelseskrigen. I løpet av slaget, som fant sted den 30. juli 1970, ble fem sovjetiske MiG-21-fly skutt ned av israelske F-4 Phantom og Mirage III-fly. Slaget hadde en avgjørende effekt på krigen, og bidrog til at en våpenhvileavtale ble signert mellom partene åtte dager senere. Operasjonen var også en av de siste trefningene under utmattelseskrigen.
11. august
Fødsler
Se flere som er født 11. august i Kategori:Fødsler 11. august.
Operasjon Rimon 20
Den sovjetiske intervensjonen
Egypt hadde startet utmattelseskrigen i håp om å slite ned Israels kontroll over territoriene som ble erobret under seksdagerskrigen i 1967. Imidlertid hadde krigen snarere ført til Egypts svekkelse og at Israel befestet sin stilling, og ved starten av 1970 nøt det israelske flyvåpenet fullt herredømme i luftrommet over Suezkanalen. I januar startet Israel Operasjon Priha, som ikke bare underminerte Egypt langs kanalen, men også inne i selve hovedlandet. Egypts president Nasser valgte derfor å henvende seg til Sovjetunionen for hjelp. En hel sovjetiske luftforsvar-divisjon, inkludert det 135. MiG-21MF-regimentet og de nyeste SAM-installasjonene ble dermed utplassert i Egypt. I utgangspunktet var disse ment bare for å forsvare Kairo, Alexandria og Aswan-demningen, med den hensikt å gi det egyptiske flyvåpenet ryggen fri til å fokusere på krigen langs Suezkanalen. Sovjetunionens involvering i Egypt ble holdt hemmelig, og ble benektet lenge etterpå, selv om israelsk etterretning riktignok fikk det med seg fra starten av.
Den israelske regjeringa, som var redd for å konfrontere en supermakt og de mulige konsekvensene av dette, beordret flyvåpenet om å holde avstand fra de sovjetiske styrkene. Operasjon Priha ble dermed innskrenket, og etterhvert avsluttet. Ved slutten av april fløy ikke lenger israelske fly inn i selve Egypt, i håp om at dette ville tilfredsstille Sovjetunionen nok til å ikke eskalere situasjonen. Imidlertid gikk det ikke slik, og etterhvert begynte Sovjetunionen og Egypt å stasjonere sine kombinerte styrker ved kanalsonen, hvilket truet Israels overlegenhet i luftrommet. Innen slutten av juni hadde to israelske fly blitt skutt ned av SAM-installasjoner, og to til ble skutt ned i løpet av juli. Nå begynte sovjeterne, som var motivert av suksessen, aktivt å søke en direkte konfrontasjon med israelske styrker. Den 25. juli avskar sovjetiske MiG-21-fly noen israelske A-4 Skyhawk-fly, og forfulgte dem hele veien tilbake til israelsk-kontrollert territorium. Ett av de israelske flyene ble truffet av en K-13-missil, og dermed tvunget til å nødlande.
Israel endrer strategi
Israel regjering innså nå at strategien som gikk ut på å vise tilbakeholdenhet overfor de sovjetiske styrkene hadde mislyktes. For første gang var Israels overherredømme i luftrommet truet, ikke bare over Suezkanalen, men over israelsk-kontrollert territorium såvel. Det ble derfor foreslått at man skulle angripe de sovjetiske styrkene, i håp om å demonstrere at selv om Israel ikke hadde noe svar på det utstrakte luftforsvarssystemet på vestsiden av kanalen, var landet fremdeles ledende i luftrommet. Muligheten til å straffe sovjeterne ville også føre til økt moral, hvilket var sterkt ønskelig etter at luftforsvaret hadde lidd store tap de siste månedene. En annen fordel en slik operasjon ville medføre, var en styrket stilling i eventuelle våpenhvileforhandlinger. Stabssjef for det israelske flyvåpenet Mordechai Hod, støttet av generalstabssjef Haim Bar-Lev, fremmet saken for kabinettet den 25. juli. Så snart Meir-regjeringa gav grønt lys, begynte flyvåpenet å planlegge et bakholdsangrep. Slikt hadde vært utført før, og en eksisterende plan ble hentet frem igjen. Operasjonen ble planlagt å finne sted den 29. juli, men ble senere forskjøvet en dag. Initially planned for July 29, it was later pushed back to July 30.
Slaget
Tirsdag den 30. juli 1970 begynte som en vanlig dag under utmattelseskrigen, med at israelske fly slo ut egyptiske posisjoner langs kanalen. 69. og 201. skvadrons Phantom-fly, 110. skvadrons Vautour-fly, 113. skvadrons Ouragan-fly og 115, 102 og 116. skavadrons Skyhawk-fly tok del i bombingen, og måtte ingen motstand. Så snart flyene hadde landet igjen, kunne Operasjon Rimon 20 begynne. Operasjonen begynte klokken 14:00 (israelsk tid, 15:00 i Egypt) ved at pilotene Bin-Nun, Hankin og Gil angrep den egyptiske radarposten ved Sohana. I mellomtiden krysset fire 119. skvadrons Mirage-fly Suezbukta i lav høyde, gjorde sitt inntok i egyptisk luftrom før de snudde nordover og fløy opp i normal høyde. Flyene fløy i tett formasjon, og alle fire var bevæpnet et par AIM-9 Sidewinder. Snart bestemte sovjeterne seg for å avskjære de israelske flyene. Først ut var en MiG-21-kvartett fra Kom Ashwin ledet av Kaptein Kamenev, etterfulgt av åtte fly fordelt i to formasjoner fra Beni-Suef ledet av kapteinene Yurchenko og Saranin. Ett fly måtte senere avbryte og nødlande grunnet motorproblemer. 12 flere fly tok senere av fra Kom Ashwin og al-Qutamiya. To sovjetiske kvartetter ble gitt beskjed om å avskjære de israelske flyene, mens to andre skulle angripe hva de trodde var israelske Skyhawk-fly på et bombingsoppdrag.
Ettersom de første MiG-flyene var 20 kilometer borte og fløy vestfra, økte de fire israelske Phantom-flyene høyde samtidig som de gjorde en 270-graders vending, hvilket gjorde at de nå fløy vestover. Imidlertid bommet de noe, og i stedet for å dra MiG-flyene vestover, møtte de dem nå direkte i luften. De fire Phantom-flyene skulle egentlig angripe sovjeterne bakfra, men ettersom dette ikke lenger var mulig, var det uunngåelig at et luftslag ville bli utkjempet.
Mens Phantom-flyene beholdt formasjonen, brøt Mirage-flyene opp og fløy individuelt. I løpet av slaget var Avraham Shalmon den første til å skyte ned et fly, da han kom inn bakfra mot en sovjetisk MiG før han avfyrte en AIM-9D. Det sovjetiske flyet eksploderte, og pilot Nikolaj Jurtsjenko ble drept. Neste pilot til å skyte ned et fly, var Asher Snir, som forfulgte et sovjetisk fly som var på retretten. Ettersom MiG-flyet fløy bort fra Mirage-flyet, avfyrte Snir en AIM-9D som traff det sovjetiske flyet nedenfra. Kaptein Yevgeny Yakovlev greide å få seg ut av det skadede flyet, men omkom i selve styrten. Aviam Sela bevitnet det hele:
Snir mislyktes samtidig i å oppdage en innkommende MiG. Russiske Kaptein Vladimir Ivlev avfyrte en K-13-missil som skadet flyet, men Snir klarte å nødlande i Rephidim.
Nå som slaget var igang, ble israelske forsterkninger beordret inn i slaget. De fire 117. skvadrons Mirage-flyene som hadde flydd i lav høyde utenfor sovjetiske og egyptiske radarers rekkevidder. Ett av flyene fikk imidlertid motorproblemer, og måtte erstattes.
Slaget varte i tre minutter. 5 sovjetiske MiG-21 ble ødelagt, mens et israelsk fly ble skadet.
Ettermæle
De første detaljene nådde verdenspressen innen få timer. Israel hevdet at de hadde skutt ned 4 egyptiske fly, uten å nevne flyenes egentlige tilhørighet, mens det fra egyptisk hold ble benektet at flyvåpenet hadde lidd tap. Snart ble imidlertid mer informasjon tilgjengelig, og innen få dager kom det frem at MiG-pilotene faktisk var sovjetiske. Israels daværende statsminister Golda Meir bekreftet dette gjennom følgende utsagn:
I 1972 offentliggjorde egyptisk presse at 5 sovjetiske fly faktisk var gått tapt den 30. juli 1970. Dette ble senere også bekreftet av Egypts president Anwar Sadat under et besøk til Israel i forkant av Camp David-avtalen.
Fra sovjetisk hold ble slaget stilt overfor intern granskning. I tillegg ble et nytt regiment MiG-21 og en skvadron Su-15 sendt til Egypt for å styrke landets forsvar. Det har blitt hevdet at egypterne reagerte med dårlig skjult glede, ettersom de selv tidligere var blitt kritisert for dårlig ytelse i kamp. Nå hadde sovjetiske fly falt for taktikker egypterne allerede var kjent med.
Slaget økte viljen fra begge sider for å få slutt på krigen. Frykten for eskalering, og økt involvering fra supermaktene, gjorde at begge sider til slutt aksepterte en amerikansk-meglet våpenhvile som forbød Egypt å plassere rakettinstallasjoner i kanalsonen.
Roy Fyllingen
Fyllingen spiller vanligvis 1.d4 som hvit. Som sort møter han 1.d4 med nimzo-, bogo- og dronningindisk. Mot 1.e4 spiller Fyllingen gjerne åpne spill (1.e4 e5) eller fransk (1.e4 e6).
Incurvaria oehlmanniella
Incurvaria oehlmanniella er en sommerfugl som tilhører familien flekkmøll (Incurvariidae). Den er utbredt over det meste av Norge.
Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 13 – 16 mm), brun møll med hvite flekker på vingene. Den kan ligne på Incurvaria circulella, men er mindre, og vingene har en rødlig fargetone. Antennene er trådformede hos begge kjønn, hos hannen 4/5 så lange som forvingen, hos hunnen noe kortere. Hodet er kledt med oppstående, gule skjell. Kroppen og forvingen er rødlig brune. Forvingen har to små, hvite flekker langs bakkanten og en eller to små, kremgule flekker på framkanten nær vingespissen. Vingefrynsene er alle brune. Bakvingen er gråbrun, tynt skjellkledt. Larven er gul eller hvitaktig med svart hode. Den har en svart ryggplate på første kroppsledd og brune ryggplater på det andre og tredje leddet.
Levevis
Arten lever i skog og andre steder der det vokser blåbær (Vaccinium myrtillus), som er artens viktigste næringsplante. Larver har også vært funnet ¨på bl.a. lønn, bøk og bjørnebær. Hunnene legger egg på blåbær-blader og larven lever først inne i bladet der de lager en liten flekkmine. Senere ganger de seg ut, pakker seg inn i et hylster av blader og slipper seg ned på bakken, der de lever av nedfalne blader resten av larvetiden. De overvintrer sannsynligvis som fullvoksne larver. De voksne sommerfuglene flyr i juni – august.
Utbredelse
Den er utbredt i nesten hele Europa, unntatt lengst i sør, og videre østover gjennom Russland til Øst-Sibir. I Norge er den funnet i praktisk talt hele landet, bortsett kanskje fra ytre strøk i Nord-Norge. Den er sannsynligvis den vanligste Incurvaria-arten i Norge.
Voldserstatning
Voldserstatning, tidligere betegnet voldsoffererstatning, er en norsk statlig erstatning til voldsutsatte. Ordningen ble innført 1. april 1975. Den gjelder for personskader oppstått som følge av straffbare handlinger som har inntruffet etter at ordningen trådte i kraft. Voldsoffererstatning er hjemlet i lov om erstatning fra staten for personskade voldt ved straffbar handling m.m. (voldsoffererstatningsloven).
Kontoret for voldsoffererstatning er et statlig forvaltningsorgan lokalisert i Vardø som behandler søknader om voldsoffererstatning. Marit Zahl Johanssen har siden 1. oktober 2011 vært direktør ved kontoret.
Kontoret for voldsoffererstatning utbetalte i 2010 ca. kr 196 millioner i voldsoffererstatning. Dette er ca. 22 millioner mer enn den tidligere rekordutbetalingen på kr 174 millioner fra 2009. Lovendringer og praksisendringer har medført at flere tilkjennes voldsoffererstatning nå enn tidligere. Videre ble beløpsgrensen for voldsoffererstatning økt fra kr 200 000 for forhold som skjedde før 1. juli 2001 og opp til 40 G (kr 3 025 640) for forhold som skjedde fra 1. januar 2009.
Den 7. desember 2011 ble det foreslått at denne grensen igjen skulle økes til 60 G. Forslaget kom som et resultat av terrorhandlingene den 22. juli 2011. Forslaget er for øyeblikket sendt på høring, og endringen er foreslått å tre i kraft med virkning fra 1. januar 2012.
Man må som oftest ikke betale skatt av voldsoffererstatning.
Pingxiang (Jiangxi)
Pingxiang (kinesisk: 萍乡; pinyin: Píngxiāng) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Jiangxi i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (2004) til 380 000.
Byen ble grunnlagt på 300-tallet. Området har rike forekomster av kull og porselensleire. Pingxiang er den største kullprodusent i provinsen Jiangxi og er kjent som «Sør-Kinas kullsenter».
Samferdsel
Kinas riksvei 319 fører gjennom prefekturet. Riksveien begynner i Xiamen i Fujian, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan, og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.
Kinas riksvei 320 går også gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.
Divergens
I matematikk er divergens en differensiell vektor-operator som gir størrelsen til en kilde eller et sluk i et gitt punkt i et vektorfelt, i form av en skalar med fortegn. Divergensen av et vektorfelt \mathbf{F} betegnes med eller, hvor \nabla er nabla-operatoren og \cdot{} er indreproduktet.
Zaza Gogava
Zaza Gogava (georgisk: ზაზა გოგავა) (født 14. juli 1971) er en brigadegeneral i den georgiske hæren. Siden november 2006 har vært forsvarssjef som leder av det øverste militære råd.
Gogava ble uteksaminert fra Tbilisi tekniske universitet i 1994, og startet karrieren i spesialgruppen «Omega» innen de georgiske sikkerhetsstyrkene i 1995. Han har siden tjenestegjort i en rekke anti-terroristenheter og har fått ulike typer videreutdannelse i USA i perioden 1995 til 2002.
Han ble utnevnt til sjef for spesialstrykene i 2004 og nestkommanderende ved generalstaben i 2006. Etter en omorganisering av Forsvarsdepartementet i 2006, ble han leder for det øverste militære råd.
Han leder de georgiske styrkene under slaget om Tskhinvali i august 2008.
Pendling
Pendling brukes innen faget samfunnsgeografi om jevnlige arbeidsreiser fra bolig til arbeidssted (eller skole), vanligvis fra et område med spredt bebyggelse inn mot en by og et bysenter, eller fra en soveby eller drabantby til et bysenter. Telependling er arbeid hjemme ved hjelp av datamaskin, vanligvis oppkoblet til arbeidsplassen. – Ordet pendling har svensk opprinnelse og er tatt i bruk i dansk og norsk.
Begrepet pendlingsomland brukes vanligvis for å definere en byregion.
Før 1900-tallet bodde de fleste arbeidere mindre enn en times gange fra arbeidsplassen, selv om pendling (helgebonde og fabrikkarbeider) forekom også da. I dag har mange lange reiser fra hjemstedet sitt – enten det er på landsbygda, i små tettsteder eller småbyer til arbeid eller studiested. Dette er særlig vanlig i industrialiserte samfunn der en kan reise med privatbil, jernbane, buss eller sykkel (i noen tilfeller også fly). Det kan skyldes at den enkelte har valgt å bo på landet eller i småbyen, men kan også skyldes høye boligpriser i storbyene.
Fenomenet pendling har stor betydning for dagens samfunn. Det har gjort det mulig for byene å vokse i en grad som tidligere ikke var praktisk mulig, og livet i forstedene har sin spesielle karakter.
Storbyer er omgitt av pendlingsomland. Dette gjør dem til sentrer i en byregion eller storbyregion. I boligområdene omkring byen bor folk, men de arbeider ikke der. Disse boligområdene omkring storbyen kalles ofte sovebyer (engelsk commuter towns, dormitory towns, or bedroom communities).
Men det er arbeidsplasser også i utkantområdene av en storby. Derfor vil det også oppstå pendling motsatt vei – mennesker bor i eller nær ved storbysenteret og har arbeidsplassen sin i forsteder eller utkantområder. Det kan også bli pendling fra områder lenger unna til storbyregionens ytterkanter. I Norge forekommer f.eks. dagpendling til Oslo fra såpass fjerntliggende steder som Halden. Byenes pendleromland kan altså strekke seg langt utover det vi fysisk oppfatter som by.
De fleste som pendler reiser på samme tidspunkt hver dag, og lager rushtid hver morgen og ettermiddag, noe som forårsaker bilkøer på veiene og overfylte tog og busser. En del motstrømspendling finnes også, f.eks. av Oslo-folk eller lillestrømlinger som arbeider på Gardermoen.
Privatbiler uten passasjerer bruker drivstoff og veikapasitet mindre effektivt enn offentlige transport, og øker trafikkpresset. De fleste bilister kjører alene til jobben; belegget ved arbeidsreiser i Norge er så lavt som 1,23 personer pr. bil. Pendling i privatbil er likevel ofte mer effektivt for den enkelte, iallfall på kort sikt, fordi den totale reisetiden blir kortere. Dette påvirkes også av hvorvidt samfunnet prioriterer veier fremfor kollektivtrafikk, og av hvorvidt utbyggingsmønsteret tilpasses bilismen. USA har mer enn Europa satset ensidig på biler, veier og parkeringsplasser, og kollektivandelen er stort sett tilsvarende lavere. Innfartsparkering er et kompromiss mellom bilpendling og togpendling. Arbeidsreiser med privatbil er en viktig kilde til utslipp av klimagasser.
Sykling er et tredje alternativ for pendlere, vesentlig for korte arbeidsreiser. Noen land og byer har satset kraftig på å bygge ut et sykkelveinett for å fremme bruk av sykling også til jobben – også i billandet USA, hvor president Obama i juni 2010 gikk inn for å doble innsatsen for å bygge gang- og sykkelveier. I Norge er dette forsømt, men aksjoner og holdningskampanjer av typen Sykle på jobben forekommer.
Ulike former for pendling
Vanlige former for pendling er dagpendling og ukependling, avhengig av avstand og kommunikasjon mellom bolig og arbeidssted. Ukependlerne reiser gjerne hjem fredag ettermiddag, bor på hybel e.l. nær arbeidsplassen, og returnerer dit søndag kveld eller mandag morgen. Oljearbeidere i Nordsjøen veksler ofte mellom 14 dager på arbeidsplassen og 14 dager hjemme.
Foldrøy
Foldrøy (også brukt Folderøy og Foldrøyhamn) er et tettsted i Bømlo kommune i Vestland. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger på østsiden av øya Bømlo.
Shangrao
Shangrao (kinesisk: 上饶; pinyin: Shàngráo) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Jiangxi i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (2004) til 6,76 millioner.
Administrative enheter
Shangrao består av ett bydistrikt, et byfylke og ti fylker:
Samferdsel
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.
IN
IN, In og in kan bety:
Yi (Baoding)
Yi (kinesisk: 易县; pinyin:  Yì Xiàn) er et fylke i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det er underlagt byprefekturet Baoding.
Befolkningen var på 545.004 innbyggere i 1999.
Kulturminner
I Yi fylke ligger utgravningene av Xiadu (下都; Xiàdū), som var hovedstad nummer to i staten Yan i de stridende staters tid.
Tempelet Cangu-nainai (Cangu ta, 蚕姑坨, eller Cangu nainai miao, 蚕姑奶奶庙) ligger i fylket. Det ble bygd under Det nordlige Wei-dynasti. Cangu Nainai betyr «silkeormens moder»; det siktes til den legendariske keiserinne Leizu, som skal ha lært kineserne silkevevingens hemmeligheter.
De vestlige Qinggravene befinner seg også i fylket. Byggingen av anlegget begynte under Yongzheng-keiseren. Den første graven, Tailing, ble ferdig i 1737, to år etter Yongzhengkeiserens tid. Den siste keiserlige begravelse var i 1998, da asken etter Aisin Gioro Henry Puyi, den siste av keiserne, ble flyttet til et kommersielt gravfelt her.
I Yi er dessuten det viktige Zijingguanpasset gjennom Den kinesiske mur (Wanli changcheng – Zijingguan, 万里长城—紫荆关, «purpurtistelpasset»), Daodejing-steinsøylen i det daoistiske Longxingtempelet (Longxing guan Daodejing zhuang, 龙兴观道德经幢), det neolittiske Beifudi-funnstedet (Beifudi yizhi, 北福地遗址), og Jing-Ke-pagoden (Sheng ta yuan ta, 圣塔院塔).
Samferdsel
Kinas riksvei 112, en ringvei som går rundt Beijings byprovins, fører gjennom området.
22. serierunde i Toppserien 2009
22. serierunde i Toppserien 2009 blir spilt lørdag den 31. oktober klokken 13:00.
Fakta
Kortene ikke bekreftet:
Gorm den gamle
Moderne historikere mener at Gorm styrte fra Jelling og at han neppe var konge over hele Danmark, snarere over Jylland og Sønderjylland. Han regnes likevel ofte som den første konge i den danske kongerekken. Det skyldes at han er den første konge som nevnes i samtidige, danske kilder, det vil si de to runesteinene på Jelling. Teksten på den lille Jellingsteinen sier:
Gorm omtales også på den store Jellingsteinen hvor det står:
Ut fra disse tekstene kan det sluttes at Gorm den gamle var gift med Tyra og far til Harald Blåtann. At Gorm underla seg Norge er en overdrivelse. I beste fall var det noen småkonger i Viken som betalte skatt til ham, danskekongen.
Det antas at Gorm ved sin død ble begravd i gravkammeret i den nordlige gravhaugen i Jelling, og at han senere ble flyttet til en grav i kirken. Trestokker fra gravkammeret er datert dendrokronologisk. Det viste seg at treet var hogd ned sent på året 958. Gorm må altså ha vært død dette året. Et skjelett er funnet ved en utgravning i kirken, og en undersøkelse av det har vist at personnen ved sin død var mellom 35 og 50 år gammel.
Gorm den Gamle omtales av Snorre Sturlason og Adam av Bremen. Snorre kaller ham for «Gorm Hardeknutsson». Det er derfor man har gått ut ifra at Gorm var sønn av Hardeknut. Gorms forfedre kan ha sin opprinnelse hos danske herskere i East Anglia i England. En av disse het «Guthrum», som er en form av navnet Gorm. Hans far kom til Danmark rundt 916 eller 917 og avsatte den unge kongen Sigtrygg Gnupasson. Da Hardeknut selv døde, arvet Gorm kongetronen. Antagelsen at han tok den med makt er sannsynligvis ikke riktig.
Gorm er en av de mest misforståtte figurer i dansk historie. Han ble ofte svertet som en grusom og senil gamling og i tillegg en innbitt hedning. I virkeligheten var han verken gammel eller uklok. De tidligste kildene peker isteden på en pragmatisk og framsynt konge i forhold til Danmarks kristne naboer i syd.
Tidligere historikere har ofte blandet sammen Gorm med hans far Hardeknut. Sistnevnte sto antagelig imot misjonering av kristendommen hele sitt liv. Dog kan den lille runesteinen på Jelling tolkes som om Gorm forsvarte Danmark mot kristendommen ettersom han upresist defineres som «Danmarks beskytter». I den grad folk flest ble kristne skjedde det langsomt og møysommelig. I Gorms tid var det store flertallet hedninger, men under Harald Blåtann ble landet offisielt kristent. I løpet av kanskje de neste to generasjonene ble kristendommen også en naturlig del av hele befolkningens tro og tankesett.
Kurve
En kurve i matematikk kan beskrives som et endimensjonalt geometrisk objekt, en kontinuerlig samling av punkt i det reelle rommet Rn eller i det komplekse rommet Cn. Kurven kan betraktes som banen til et punkt som beveger seg. Kurven har lengde, men ikke bredde eller dybde. Krav til en generell formell definisjon av en kurve har vært omdiskutert gjennom historien.
RSC Anderlecht
Royal Sporting Club Anderlecht (også kalt RSC Anderlecht, eller bare Anderlecht) er en fotballklubb fra bydelen Anderlecht i Brussel, Belgia. Klubben er det mestvinnende belgiske fotballaget på det europeiske nivået (med fem titler) og i den hjemlige belgiske serien Jupiler League med 33 titler. Til tross for at klubben ble stiftet tilbake i 1908 vant den sin første trofé først etter andre verdenskrig. Etter dette har klubben fullført ligaen på en plassering rundt de fem beste, utenom i 1952 og 1973 da de kom på sjetteplass. I Mesterligaen 2005/06 ble klubben slått ut etter det innledende gruppespillet.
Spillerstall
Oppdatert 17. april 2023.
Kurve
En kurve i det tre-dimensjonale rommet kan lokalt karakteriseres ved en tangentretning, en krumning og en torsjon. Tangenten er en vektor som peker i retningen langs kurven. Krumningen indikerer hvor fort tangentretningen endrer seg. Torsjonen er et mål på om kurven er plan eller om den vrir seg ut av et plan. Sammenhengen mellom tangent, krumning og torsjon er gitt ved Frenets formler, også kalt Frenet-Serrets formler.
Begrepet linje blir av og til brukt synonymt med en kurve (krum linje), av og til synonymt med en rett linje. En rett linje er et spesialtilfelle av en kurve. Ordet «kurve» stammer fra det latinske curvus, med betydning «bøyd» eller «krummet».
For reelle funksjoner blir ordet kurve også brukt synonymt med grafen til funksjonen. Denne bruken er også reflektert i sammensetninger som «glemselskurve» og «feberkurve».
Formell definisjon
Formelle definisjoner av en kurve tar utgangspunkt i en funksjon F fra et reelt intervall I inn i et rom V:
Hvilke krav som må stilles til funksjonen og rommet har vært omdiskutert i matematikkens historie varierer og vil variere i ulike presentasjoner. Også hvilket element som refereres til som kurve har variert: I noen definisjoner sies kurven å være verdimengden til F, mens andre refererer til funksjonen F som kurven. I det siste tilfelle kan ulike kurver ha samme punktmengde. I topologi kan det også forekomme at intervallet I blir omtalt som en kurve.
For grunnleggende studier av kurver vil V være det todimensjonale planet R2 eller det tredimensjonale rommet R3, og et vanlig krav er da at F er en kontinuerlig funksjon. For å kunne bruke teori fra differensialgeometri er det også vanlig å anta at funksjonen F er stykkevis kontinuerlig deriverbar.
Et strengt krav om kontinuitet vil ekskludere fra definisjonen kurver som består av adskilte deler, slik som for eksempel hyperbelen. I vanlig språkbruk refererer en også til en endelig union av adskilte kurver som en kurve. En vilkårlig kontinuerlig del av en kurve kan kalles en bue.
Også for mer generelle definisjoner, der rommet V er en topologi, var det lenge ansett som tilstrekkelig at funksjonen F er kontinuerlig, for å definere det vi intuituvt forstår med en kurve. I 1890 ga den italienske matematikeren Giuseppe Peano imidlertid et eksempel på en kontinuerlig surjektiv funksjon, det vil si en funksjon der verdimengden fyller et helt todimensjonalt område. For å unngå slike patologiske kurver kan en innføre ulike tilleggsvilkår på funksjonen F og rommet V.
Definisjon av kurver i det euklidske rommet
En kurve i det euklidske rommet R3 kan kalles en romkurve, mens en plan kurve ligger fullt og helt i et plan. Alle kurver i R2 er plane kurver, inkludert kurven definert ved grafen til en reell funksjon av en variabel.
Parameterfremstilling
En romkurve kan beskrives ved hjelp av en parameterfremstilling, også kalt parametrisering, på forma
Parameterområdet T er et intervall i R. En alternativ skriveform er
Dersom en av disse funksjonene er lik null, så er kurven plan.
Et eksempel på en parameterfremstilling er gitt ved definisjonen for en heliks med akse langs z-aksen:
Her er a og b størrelser som styrer forma på heliksen.
Det vil alltid eksistere mange valg av parametriseringer for en gitt kurve. Parameteren t kan for eksempel representere tiden som går når et punkt beveger seg langs kurven eller beskrive avstanden langs kurven fra et gitt startpunkt.
Punkt der deriverte av x, y og z med hensyn på t samtidig er lik null kalles singulære punkt. Alle andre punkt er regulære punkt.
Implisitt definisjon
En romkurve kan defineres implisitt ved hjelp av to ligninger
Hver av ligningene definerer en flate i rommet, og kurven er dermed definert som samlingen av punkt som ligger på begge flatene, det vil si langs skjæringslinjen mellom flatene. Da to flater kan ha flere adskilte skjæringslinjer, trenger ikke en implisitt definisjon være entydig.
Naturlige ligninger og fundamentalteoremet for romkurver
En kurvedefinisjon basert på en parameterframstilling eller en implisitt formulering vil generelt være avhengig av det valgte koordinatsystemet. Alternativt kan en kurve defineres på en måte som er uavhengig av koordinatsystemet, ved å spesifisere krumning og torsjon til kurven. Se avsnitt under for definisjon av disse to størrelsene. Ved å spesifisere krumning og torsjon som funksjon av buelengden vil en kurve være entydig bestemt, bort sett fra startpunktet og orientering i rommet. Dette er formulert i det såkalte fundamentalteoremet for romkurver:
Gitt to vilkårlige kontinuerlige funksjoner  og,  der s er positiv. Da eksisterer det én og kun én romkurve, entydig bestemt bortsett fra posisjon og orientering i rommet, som har buelengden s, krumningen \kappa og torsjon lik \tau En plan kurve har null torsjon og er derfor entydig gitt ved funksjonen \kappa(s).
Ligningene  og  kalles de naturlige ligningene til romkurven.
En heliks er definert som en kurve med konstant positiv krumning og torsjon. En klotoide er en plan kurve der krumningen endrer seg lineært med buelengden.
Geometrisk definisjon
En kurve kan defineres geometrisk, for eksempel kan en ellipse defineres som det geometriske sted for et punkt der avstanden til to definerte punkt har en gitt konstant sum. En romkurve kan også defineres som en skjæringslinje mellom to flater.
Kurvetyper og egenskaper
En kurve er lukket dersom startpunktet og endepunktet er det samme. En sirkel er eksempel på en lukket kurve.
En plan, lukket kurve som ikke krysser seg selv kalles en Jordan-kurve. En slik kurve deler et plan i en innside og en utside, et resultat som er formulert i Jordans kurveteorem.
En glatt kurve er en kurve der parameterfunksjonene x(t), y(t) og z(t) alle har kontinuerlige deriverte. En glatt kurve har ingen spisse hjørner. Kurven er stykkevis glatt dersom den er glatt overalt, bortsett fra i et endelig antall punkt, der den kan ha knekkpunkt. En gren av kurven er en del mellom to påfølgende knekkpunkt. Det engelske ordet «cusp» («spydspiss») blir brukt for å betegne et knekkpunkt der tangentretningene til kurven på hver side av knekkpunktet har sammenfallende retning i grenseverdien når en nærmer seg knekkpunktet.
Kjeglesnitt
Kjeglesnitt er en familie av plane kurver som framkommer som skjæringslinjer når et plan skjærer en kjegleflate. Familien av kjeglesnitt omfatter sirkelen, ellipseen, parabelen og hyperbelen. Typen kurve avhenger av hvordan planet som snitter forholder seg til kjegleflaten.
Algebraiske kurver
En algebraisk kurve er en kurve definert implisitt som skjæringskurven mellom to algebraiske flater. Når en slik flate har grad n, er definert ved en ligning , der p er et polynom av grad n. En kurve som ikke er algebraisk, er en transcendental kurve.
Dersom de to algebraiske flatene har grad henholdsvis m og n, så defineres graden til den algebraiske kurven å være lik produktet (mn).
Mer formelt kan en algebraisk kurve defineres som en endimensjonal varietet.
Den enkleste formen for en algebraisk kurve er en rett linje. Kjeglesnittene er algebraiske kurver av grad 2. Noen lissajouskurver er av grad 3.
Rasjonale kurver
En rasjonal kurve eller en unikursal kurve er en plan algebraisk kurve som kan defineres ved en parameterfremstilling der de to funksjonene er rasjonale, det vil si brøker av polynom i parameteren t.
Matematisk tilsvarer det at de er kurver med genus g = 0.
Alle kjeglesnitt er unikursale. En sirkel med sentrum i origo og radius 1 kan for eksempel parametriseres ved hjelp av ligningene
Hyperbelen kan parametriseres ved
Geodetiske kurver
En geodetisk kurve er en kurve som følger den korteste vei mellom to punkt på en kurvet flate. På en kuleflate vil en geodetisk kurve ligge på en storsirkel.
Kurver på en kuleflate kalles generelt sfæriske kurver. Geodetiske kurver er også definert for andre flater enn kuleflater.
Buelengde og tangentvektor
Buelengden til en kurve er avstanden langs kurven fra et gitt startpunkt. Dersom kurven er gitt ved en parametrisering og startpunktet er  , så er buelengden definert ved
Her betyr merket den deriverte med hensyn på parameteren t, det vil si.
Det er vanlig å bruke buelengden som parameter i beskrivelsen av en kurve, i det som kalles en naturlig parametrisering. Mange matematiske formler får da en enklere form.
En tangent er en rett linje som berører kurven i et punkt og som har samme gradient som kurven i punktet. En tangentvektor er definert ved uttrykket
der parameteren s er buelengden. Fra definisjonen av buelengden følger det at, og tangentvektoren \mathbf{t} er derfor en enhetsvektor:
Normalvektor og krumning
Deriverer en begge sidene i ligningen resulterer dette i en ny ligning
Den deriverte av tangent med hensyn på buelengden er derfor normal eller vinkelrett til tangenten og definerer krumningsvektoren
Enhetsvektoren \mathbf{n} kalles normalvektoren eller prinsipalnormalen, og \kappa er krumningen til kurven. Fortegnet til normalen og krumningen er ikke definert ut fra ligningen, og det er mulig å bruke en definisjon der krumningen alltid er positiv. Det er også mulig å knytte et fortegn til krumningen, for å skille mellom konvekse og konkave deler, for eksempel relativt til en koordinatakse.
Krumningen sier noe om hvor raskt tangentvektoren skifter retning langs kurven. Det følger fra når man benytter definisjonen av den deriverte som grensen
da tangentvektoren \mathbf{t} er en enhetsvektor, og \Delta \phi er den lille vinkelen den dreier seg i planet normalt til \mathbf{n} over et lite veistykke \Delta s.
Absoluttverdien til krumningen er gitt ved lengden til krumningsvektoren,. Den inverse verdien kalles krumningsradien,
For en sirkel er denne lik sirkelradien. En rett linje har krumningsradius lik uendelig.
Prinsipalnormalen er en enhetsvektor, slik at. Ved derivasjon av dette uttrykket finner man at tangentvektoren må oppfylle
English Electric Lightning
English Electric Lightning (senere BAC Lightning) var et britisk supersonisk jagerfly fra den kalde krigen. Flytypen gjorde seg spesielt bemerket på grunn av den høye hastigheten og det ofte umalte flyskroget. I løpet av sin operative periode var det i bruk hos blant annet RAF og det saudiarabiske luftforsvaret. Flyet var en publikumsfavoritt på flystevner, det var i en periode innehaver av verdens hastighetsrekord, og var også det første flyet i verden til å kunne fly i overlydshastighet uten bruk av etterbrenner, såkalt Supercruise.
Kurve
Normalvektor og krumning
Den deriverte av normalen står altså vinkelrett på normalen.
English Electric Lightning
Flyet var i stand til å utføre unnamanøvrer med påvirkning på hele 9 g, en egenskap som først F-16 klarte å gjenta blant amerikanske jagerfly. Electric Lightning bidro til å befeste noe av det britiske forspranget i kampflydesign som har vart helt inn på 2000-tallet.
Kurve
Krumning av en plan kurve
er tangenten definert ved
Dens lengde er gitt ved den deriverte av buelengden til kurven,
Enhetstangenten finnes nå ved normalisering,
Prinsipalnormalen står normalt på denne og blir
Krumningen til kurven kan derfor beregnes fra
Hasseløybrua
Hasseløybrua (i dagligtale kalt «Bakarøybronå» er ei veibru som forbinder Hasseløy («Bakarøynå») med fastlandet i Haugesund. Brua krysser Smedasundet og ble åpnet i 1954. Ei eldre bru til Hasseløy ble åpnet i 1872.
Kurve
Krumningssenter
I et punkt r på kurven hvor krumningen κ er forskjellig fra null, er den konkav i en retning. Tenker man seg en sirkel på denne siden som tangerer kurven og har samme krumning som kurven, kalles denne sirkelen for kurvens krumningssirkel og dens senter for kurvens krumningssenter. Den har derfor radius ρ = 1/κ. Betegnes dette med vektoren c, er det derfor gitt ved ligningen
hvor n er kurvens normal.
Fra uttrykket for krumningen til en plan kurve r = (x(t ), y(t )) er derfor koordinatene til dens krumningssenter gitt som
Når parameteren t varierer, vil krumningssenteret til kurven vanligvis flytte seg. Det beskriver en ny kurve som kalles dens evolute. Man kan vise at den er omhyllingskurven til normalene til den gitte kurven. Bare for en sirkel ligger krumningssenteret i ro, og evoluten er et punkt.
Eksempel
En parabel med akse langs y-aksen er gitt ved ligningen x 2 = 2ay, der konstanten a angir formen. Man kan da velge koordinaten x som den fri parameter for kurven. Da er x'  = 1 og x"  = 0. Fra ligningen til parabelen vil da på samme måte y'  = x/a og y"  = 1/a. Koordinatene til krumningssenteret blir nå
Krumningssenteret ligger dermed på kurven
som er parabelens evolute. Evoluten har en spiss på y-aksen og kalles av enkelte forfattere for en semikubisk parabel.
Bøpøla naturreservat
Bøpøla naturreservat ligger sør for Berg i Sømna kommune i Nordland. Naturreservatet er på 148 dekar, hvorav 62 dekar landareal. Området er vernet for å bevare et viktig våtmarksområde.
Kurve
Torsjon og binormalvektor
De tre vektorene \mathbf{t}, \mathbf{n} og \mathbf{b} er alle enhetsvektorer og står normalt på hverandre. Sammen danner vektorene et bevegelig aksekors langs kurven og blir referert til som et trihedron. For å unngå forveksling med binormalen, kan en også bruke navnet hovednormal om normalen n.
Planet gjennom tangentvektoren og normalvektoren kalles oskulasjonsplanet eller smygplanet. Det kan betraktes som et plan gjennom tre påfølgende punkt på kurven.
Da binormalen er en enhetsvektor, vil produktet være konstant lik 1 langs kurven. Ved derivasjon av ligningen følger det at den deriverte av binormalen må oppfylle. Binormalen står samtidig vinkelrett på tangenten, slik at. Derivasjon av dette kravet gir at, når man benytter at. Vektoren  står derfor vinkelrett både på binormalen \mathbf{b} og på tangenten \mathbf{t} og må ha samme retning som normalen \mathbf{n}. Dermed kan man skrive
En kurve er plan hvis og bare hvis den har torsjon lik null. Da er binormalen en konstant vektor, oskulasjonsplanet er det samme langs hele kurven, og kurven ligger fullt og helt i dette planet.
Frenets formler
Variasjonen av normalen langs kurven er gitt ved den deriverte
Her er benyttet uttrykkene for deriverte av tangenten og binormalen samt relasjonen mellom de tre vektorene i trihedronet.
Alternativt blir også navnet Frenet-Serrets formler benyttet, oppkalt etter de to franske matematikerne Jean Frédéric Frenet og Joseph Alfred Serret.
Totalkrumning
Torsjon kan også omtales som en type krumning, og krumningen \kappa og torsjonen \tau kalles av enkelte forfattere for henholdsvis første og andre krumning. Størrelsen
omtales også som tredje krumning eller totalkrumning. Fra Frenets formler ser en at denne svarer til lengden av den deriverte av hovednormalen, og totalkrumningen er et mål for hvor raskt normalen endrer seg langs kurven.
En plan kurve kan ha krumning, mens både torsjon og totalkrumning er uttrykk for krumning i rommet. For en plan kurve der torsjonen er null, er totalkrumningen lik krumningen κ.
Navnet totalkrumning brukes også om et integral av krumningen \kappa med hensyn på buelengden.
Heliks
Et punkt på en heliks er gitt ved posisjonsvektoren
der a og b er positive koeffisienter. Derivasjon av posisjonsvektoren gir
som viser at buelengden øker proporsjonalt med parameteren t da  er konstant. Enhets-tangentvektoren er dermed gitt ved
Prinsipalnormalen til kurven finnes fra den deriverte av tangenten
Videre er krumningen gitt ved
som er konstant langs kurven. Binormalen kan bestemmes fra kryssproduktet
Den deriverte av binormalen er gitt ved
For torsjonen gir dette
som viser at den også er konstant. I grensen b = 0 er torsjonen null, og heliksen har degenerert til en sirkel.
Partikkelbaner
Et materielt punkt er et legeme som er slik at posisjonen kan beskrives ved hjelp av ett enkelt punkt i et koordinatsystem. Dersom et slikt punkt eller partikkel beveger seg, vil posisjonen være en funksjon av tiden t:
Partikkelbanen kalles også trajektorien til det materielle punktet. Fra partikkelbanen kan en utlede grunnleggende egenskaper til bevegelsen. Den vektorielle hastigheten er tangent til trajektorien:
Ved å bruke Frenets første ligning, har man dermed for akselerasjonen
I denne sammenhengen er det vanlig å definere krumningen \kappa som alltid positiv, slik at den kan erstattes med krumningsradien \rho:
Akselerasjonen består av to komponenter, en komponent langs tangenten til partikkelbanen og en komponent langs hovednormalen. Komponenten langs tangenten avhenger av tidsendringen i farten og kalles tangentialakselerasjonen. Komponenten langs hovednormalen er sentripetalakselerasjonen og skyldes at bevegelsen skifter retning. For en ren sirkelbevegelse med konstant hastighet er tangentialakselerasjonen lik null, og kun sentripetalakselerasjonen bidrar.
Historie
Interessen for kurver og geometriske oppsto lenge før de ble objekter for systematisk matematisk behandling. Kurver ble brukt til dekorasjon av potter og andre gjenstander langt tilbake i oldtiden. Den rette linjen og sirkelen har vært kjent like lenge som vi har skriftlige kilder.
Grekeren Hippias levde i det femtre århundre, på samme tid som Sokrates, og er kjent som den første til å beskrive en kurve utenom den rette linjen og sirkelen. Kurven ble brukt til å løse problemet med vinkelens tredeling og ble derfor tidligere kalt trisektrisen til Hippias, men kalles i dag en kvadratrise. Kjeglesnittene ellipse, hyperbel og parabel ble først beskrevet av Menaikhmos (født ca 360 f.Kr.)
Arkimedes (født ca 287 f.Kr.) regnes som en av de viktigste vitenskapsmennene i antikken og også som en grunnlegger av matematisk fysikk. I læreverket Om spiraler studerer han en spiral i planet, definert som banen til et punkt som beveger seg med konstant fart langs en stråle, samtidig som strålen roterer med konstant fart. Her beskriver han også et konsept tilsvarende det vi i dag kaller tangenten til kurven. Arkimedes gir æren til vennen Konon fra Aleksandria for å ha introdusert spiralen. Motivasjonen bak studiet av kurven var tredelingen av vinkelen og også sirkelens kvadratur.
Arkimedes kan ha innført begrepet «parabel», i et verk som er kalt Kvadrering av parabelen, men det er uvisst om originalversjonen brukte dette ordet. Her bestemmer Arkimedes arealet under et segment av en parabel, ved å dele arealet opp i trekanter. Apollonios fra Perge (født 262 f.Kr.) brukte alle de tre ordene ellipse, hyperbel og parabel i boka Kjeglesnitt. Her viser han at alle tre typer kurver vil opptre når et plan skjærer en rett kjegle, ved å variere helningen på planet. Han innførte også bruken av en dobbelt kjegle, slik at kurvene kan få to adskilte greiner.
Romerne brukte ordet «linea» om en tråd spunnet av lin. Siden en tråd kan anta alle slags former, så ble ordet også brukt om det vi i dag kaller en kurve. Begrepene «rett linje» og «bøyd linje» ble brukt for å skille ulike former, der «curvus» er latin for «bøyd».
Mye av gresk matematikk gikk i glemmeboken i Europa, men ble reddet at matematikere fra Arabia og Persia. Oversettinger fra arbisk til latin førte igjen gresk kunnskap til Europa. Fire utgaver Kjeglesnitt av Appolonius hadde likevel overlevd, og en utgave ble trykket i Venezia i 1537.
Innføringen av koordinater og analytisk geometri av René Descartes i det syttende århundre skapte grunnlaget for den moderne beskrivelsen av kurver.
Mitchell Library
Mitchell Library er et stort folkebibliotek i Glasgow, og er sentralbibliotek i Glasgows folkebiblioteksystem.
Biblioteket ble etablert med midler donert fra Stephen Mitchell en velstående tobakkshandler i Glasgow. Biblioteket som har den største referansesamlingen av alle folkebibliotek i Europa, med over 1.2 millioner bind. Selv om biblioteket hovedsakelig består av bøker som ikke er til hjemlån har det fra 2005 vært mulig å låne enkelte titler.
Hovedbygningen med sin karakteristiske kuppel i kopper med en statue av Minerva på toppen ble åpnet i 1911. Den største delen av materialet er imidlertid samlet i en nyere bygning som ble åpnet i 1982 rett bak hovedbygningen. Denne nye bygningen inkorporerte også fasaden til St Andrew's Halls som lå på baksiden av kvartalet, biblioteket omfatter etter dette hele kvartalet. St Andrew's Halls ble totalskadet i brann i 1963.
Spiral
Begrepene spiral og heliks (skruelinje) blir ofte forvekslet; mens en spiral er 2-dimensjonal, er en heliks 3-dimensjonal.
En arkimedisk spiral har samme avstand mellom hver omdreining, mens en logaritmisk spiral utvider seg for hver omdreining.
Todimensjonale spiraler
En todimensjonal spiral kan beskrives ved hjelp av polare koordinater ved å la radius r være en kontinuerlig monotonisk funksjon av θ.
Noen todimensjonale spiraler:
Tredimensjonale spiraler
Som ved todimensjonale spiraler, er r en kontinuerlig funksjon av θ. I tillegg har tredimensjonale spiraler en variabel h, høyde. Den er også en kontinuerlig funksjon av θ.
Kuleformede spiraler
En kuleformet spiral (loksodrom) er en kurve på en kule som går i sirkelform fra pol til pol.
Andrew Ridgeley
Andrew John Ridgeley (født 26. januar 1963) er en britisk popsanger, gitarist og miljøaktivist. Tidlig på 1980-tallet dannet han, sammen med George Michael, popduoen Wham!.
Etter Wham
I årene som har gått etter at Andrew Ridgeley og George Michael skilte lag, har Ridgeley hatt en karriere som solomusiker. Ellers er det naturvernet som for en stor del har opptatt ham, og han har vært arrangør av flere veldedighetskonserter til fremme av natur og miljøvern.
Årsaken til det store engasjementet for miljøsaken ligger i at han og broren Paul ble syke etter å ha surfet langs en strand i England.
Privatlivet lever Ridgeley sammen med Keren Woodward, kjent fra gruppen Bananarama. Ridgeley er en lidenskapelig golfspiller.
Zimbabwes flagg
Zimbabwes flagg ble antatt 18. april 1980. Figuren på bildet symboliserer en statue som ble funnet i ruinene av Store Zimbabwe. Fuglen symboliserer Zimbabwes historie, mens den røde stjernen under den symboliserer kampen for selvstendighet.
Flagget til Zimbabwe-Rhodesia
Zimbabwe-Rhodesia var stort sett et ukjent navn på Zimbabwe fra 1. juni 1979 til 18. april 1980, like etter avtalen i Rhodesia som ledet til et svart flertallsstyre. Staten tok både et nytt navn og nytt flagg for å markere overgangen.
Flagget til Zimbabwe-Rhodesia ble tegnet av kaptein Cedric Herbert i Rhodesian Air Force og et medlem av det Rhodesiske heraldikk og slektsforsknings foreningen. Designet innbefatter de panafrikanske fargene gul, svart, grønn og rød med følgende forklaring:
Stortingets billighetserstatningsutvalg
Stortingets billighetserstatningsutvalg behandler søknader om billighetserstatning. Utvalgene fatter sine avgjørelser i møte og avgjørelser kan ikke påklages. Utvalgene består av to stortingsrepresentanter og en tidligere høyesteretts-/lagmannsdommer, samt vararepresentanter.