cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Refstad skole
Historie
Skolekretsen var stor og både Hasle, Sinsen, Årvoll, Tonsenhagen, Linderud og deler av Veitvet tilhørte Løren skoles inntaksområde. Dette gjorde at elevgrunnlaget vokste fort. Lenge var Løren skole Norges største landsfolkeskole med 1401 elever i 1937 på det meste. Innen 1932 var skolen derfor utbygget fire ganger, i 1910, 1918, 1923 og sist i 1932. Skolen hadde da 1400 elever og var Norges største landsskole.
Skolen måtte fraflyttes i forbindelse med bygging av Lørentunnelen fra Økern til Sinsen, siden sprenging og boring av tunnelløpet skjedde i fjellet under skolen. I februar 2005 startet byggingen av nye Løren skole, på travtomta på Refstad rett nedenfor Bjerke Travbane. I august samme året sto den klar, og ble tatt i bruk fra skolestart 2005. I 2013 ble det klart at endringer i bydelens folketall gir behov for flere skoler i området. Gamle Løren skole ble besluttet rehabilitert. Skolen er tenkt å stå klar til skolestart 2014. bydelen besluttet samtidig at gamle Løren skole skulle få tilbake sitt navn, Løren skole. Nye Løren skole ble samtidig besluttet omdøpt til Refstad skole. Det nye navnet stemmer bedre med plasseringen.
Konsulentselskapene Sweco og Multiconsult ble engasjert av Undervisningsbygg for å undersøke bygge og utarbeide en tilstandsrapport. Det er ikke kjent om det var de opprinnelige prosjekterende eller utførende entreprenører som var ansvarlig for de alvorlige setningsskadene.
Peter Pevensie
Han er den eldste av de fire barna i familien Pevensie; handlingen i alle Narnia-bøkene er sentrert om denne søskenflokken. Peter blir kronet til konge i Cair Paravel, som er hovedstaden i Narnia, og får tilnavnet «Peter den strålende».
Bakgrunn
I bøkene fortelles det at Peter ble født i 1927. Han var 13 år i starten av boken Løven, heksa og klesskapet. Etter å ha blitt monark i Narnias gullalder regjerte han i Narnia sammen med broren og søstrene i 15 år. Han hadde dermed blitt omtrent 28 år gammel i Narnia, før han returnerte til England mot slutten av den første boken og på nytt var 13 år gammel.
Søskenflokkens far ble kalt ut som soldat under andre verdenskrig, og søsknene ble evakuert til den engelske landsbygda med tog, på grunn av alle de tyske luftangrepene mot London. Før de dro ba moren deres Peter om å passe på sine yngre søsken.
På landsbygda bor de i det gamle herskapshuset til professor Digory Kirke. Etter at Lucy som den første av barna har snublet inn i et klesskap og plutselig havnet i Narnia, nekter Peter å tro på henne når hun etterpå forsøker å fortelle hva som skjedde. Peter tror at historien bare er utslag av at Lucys fantasi har løpt løpsk, helt til både han og de andre Pevensie-søsknene kommer seg inn i garderoben og selv havner i Narnia. Han ber deretter Lucy om unnskyldning fordi han ikke trodde på henne tidligere, og blir sint på broren Edmund fordi hadde påstått at Lucys historier om Narnia bare var fantasi.
Lucy hadde tidligere sett Edmund i Narnia, men Edmund løy til de to andre søsknene og påstod at de bare lot som de var der. Første gang Peter og søsknene kommer til Narnia, møter de et bever-ektepar; herr og fru Bever. Men herr Bever hadde mistenkt Edmund for å være en forræder fra det øyeblikket han så Edmund, men nevnte ikke noe om dette til de andre barna om det før Edmund gikk sin vei for å møte den hvite heksen Jadis. Edmund blir til slutt reddet på Aslans ordre. I mellomtiden forsøker de tre andre barna å finne veien til stein-bordet for å møte Aslan. Etter det store slaget mot den hvite heksa Jadis, den selvutnevnte dronningen av Narnia, og hennes allierte - blir Peter kronet av Aslan som Hans Majestet Kong Peter den Strålende.
Den eldgamle profetien om at to sønner av Adam og to døtre av Eva som kommer for å sitte på de fire tronene ved Cair Paravel, har dermed blitt realisert. Dette markerer slutten på de hundre år med vinter og regjeringen til den hvite heksen, og markerer begynnelsen på Narnias gullalder. Etter femten år på tronen i Narnia vender Peter og søsknene hans tilbake til London og deres egen verden (hvor de finner seg selv som barn igjen) og oppdager at ingen tid har gått i den virkelige verden helt siden de kom til Narnia mange år tidligere.
I Prins Caspian
Etter at Pevensie-søsknene kommer tilbake til Narnia, ankommer de ruinene av Cair Paravel. De kommer seg inn i slottets skattekammer. Peter tar sverdet sitt, kalt Rhindon, og skjoldet hans, og fungerer igjen som leder for søsknene. De møter til slutt Trumpkin, en dverg som bidro til å beskytte prins Caspian X fra onkelens Telmarine-hær, som deretter følger dem på søsknenes reise for å møte Aslan.
Når barna blir tvunget til å ta en avgjørelse, har Peter, som høykonge, det siste ordet. For å stoppe krigen lenge nok til at Lucy kan finne Aslan og vekke de andre narnianerne, krever Peter retten til en en-mot-en duell mot Telmarine-kongen, Miraz. Etter at Pevensie-barna hjelper til med å beseire Telmarinene, gir Peter formelt prins Caspian myndighet til å styre et fritt Narnia.
Copenhagen Jazzhouse
Copenhagen Jazzhouse er en internasjonal jazzscene i København som ble åpnet i av jazzklubben med samme navn. Årlig avholdes det om lag 200 konserter på denne jazzklubben, med både danske og internasjonale stjerner.
Tolstoj
Tolstoj, også skrevet Tolstoi eller Tolstoy (russisk: Толсто́й) er en prominent russisk, grevelig adelsslekt. «De ville Tolstojene», som de ble kalt, har hatt stor innflytelse innen russisk politikk, militær historie, litteratur og kunst.
Verdensvide utbredelse
Grev Leo Tolstoj regnes som Russlands mest kjente forfatter. Etter den russiske revolusjon dro slekten Tolstoj i eksil, og medlemmer lever i dag i Sverige, Tyskland, Storbritannia, Frankrike og USA. Utenfor Russland bruker de selv engelske transkriberte skrivemåten Tolstoy. Leo Tolstojs sønn Lev Tolstoj var også forfatter, var svensk gift og har etterkommere med familienavn Tolstoy, Paus og Ceder.
Charles Lloyd
Charles Lloyd (født 15. mars 1938 i Memphis, Tennessee) er en amerikansk jazzmusiker.
Han spiller hovedsakelig tenorsaksofon og tverrfløyte, av og til også altsaksofon og andre treblåseinstrumenter.
Etter at han tidlig ble aktiv jazzmusiker i Los Angeles sammen med Gerald Wilson, Chico Hamilton og Cannonball Adderley, ble han viden kjent for kvartetten med Keith Jarrett, Cecil McBee og Jack DeJohnette som han dannet i 1966. Musikken var en ny stil som var en blanding av postbop, frijazz og souljazz. Både musikkjournalister og fans var begeistret. I 1968 ble gruppen oppløst, og Lloyd lot ikke høre særlig mer fra seg.
Etter å ha truffet Michel Petrucciani i 1982 begynte han å spille av og til igjen, og siden slutten av 90-tallet spiller han regelmessig inn album.
Angam-dagen
Angam-dagen er en helligdag på øystaten Nauru.
Det nauriske ordet angam betyr «jubileum», «feiring», «å ha triumfert over motgang», «å ha nådd et mål» eller «å komme hjem».
Før angam
Det første målet kom i 1919 like etter første verdenskrig, de den tyske okkupasjonen av Stillehavet og Nauru kollapset, og Nauru kom under Australias, New Zealands og Storbritannias mandat. Den australske administrerende, general Griffith, holdt en folketelling, og forklarte i et møte med øyas høvdinger at befolkningstallet var lavt, og ikke burde være under 1 500. Det ble erklært at når tallet 1 500 ble nådd, skulle det bli en nasjonal helligdag som skulle feires hvert år. Denne dagen ble kjent som angam-dagen. I tillegg ville babyen som ble dette bli angam-babyen og motta æresgaver.
Første angam
Etter 13 år talte Naurus befolkning 1500 personer. Den første Angam-babyen ble født 26. oktober 1932. Senere skulle det imidlertid bli nok en «angam-dag». Under den japanske okkupasjonen av Nauru under andre verdenskrig ble 1 201 personer deportert til arbeidsleirer i Chuuk. Ved krigens slutt vendte bare 737 tilbake, slik at det totalt bare var omtrent 1400 innbyggere. Den første «angam-babyen» som nå var blitt 13 år gammel, kom aldri tilbake fra Chuuk, men døde som mange andre deporterte av underernæring eller bakterielle sykdommer.
Andre angam
Etter andre verdenskrig viste det seg at Nauru igjen måtte gjøre en innsats for å øke folketallet, kappløpet mot en ny «angam-baby» ble startet. Den 31. mars 1949 feiret innbyggerne i Boe fødselen til Bethel Adam, som sørget for at Nauru nok en gang kunne feire sin «angam-dag». Selv om Bethel Adam ble født på en annen dato, har man beholdt angam-feiringen på den opprinnelige datoen, 26. oktober.
Gladwin County
Gladwin County er et fylke i den amerikanske delstaten Michigan. Det ligger på den sørlige halvøya (Lower Peninsula) og grenser mot Ogemaw County i nordøst, Arenac County i øst, Bay County i sørøst, Midland County i sør, Clare County i vest og mot Roscommon County i nordvest.
Bæreevne
Bæreevne er et begrep som brukes for flater eller lange gjenstander som er ment å tåle en viss vektmessig belastning. Det gjelder så vel for islagte vann, trelast, gulv, flater av annen art, tauverk osv. Bæreevnen oppgis i hverdagslivet i kilo maksimalvekt som objektet kan belastes med før noe går i stykker eller bryter sammen.
Gladwin County
Gladwin Countys totale areal er 1 338 km² hvorav 25 km² er vann. I 2000 hadde fylket 26 023 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Gladwin.
Bæreevne
Bæreevnen kan endre seg over tid og ved endrede betingelser i omgivelsene i mange tilfeller, slik som når treverk eller fibre forvitrer og is blir morken på vårparten.
Gladwin County
Fylket ble grunnlagt i 1831 og har fått sitt navn etter Henry Gladwin.
Bæreevne
Definisjonen med hensyn på vegbygging. Den største aksellast en veg kan ta over en periode (dimensjoneringsperioden) uten at vegens kjørbarhet ved normalt vedlikehold faller under en nedre akseptabel grense. Bæreevnen kan bl.a. fastsettes ved nedbøyningsmålinger. Nedbøyningene og dermed bæreevnen kan variere sterkt gjennom året. Begrepet bæreevne brukes også innen økologien, som økologisk bæreevne.
For geoteknisk, se geoteknisk bæreevne.
Louis Mountbatten, 1. marki av Milford Haven
'''Louis Alexander Mountbatten, 1. marki av Milford Haven, opprinnelig prins Ludwig Alexander av Battenberg''' (født 24. mai 1854 i Graz i Østerrike, død 11. september 1921 i London) var en hessisk prins og senere britisk admiral som tjenestegjorde som First Sea Lord 1912–1914.
Bakgrunn
Han var eldste sønn av prins Alexander av Hessen-Darmstadt (1823−1888) og grevinne Julia von Hauke (1825−1895). Ettersom foreldrene var gift i morganatisk ekteskap ble Julia von Hauke ikke medlem av huset Hessen, men ble av sin svoger, storhertug Ludwig III av Hessen-Darmstadt tildelt tittelen grevinne av Battenberg, en tittel som ikke hadde vært i bruk siden 1310. Det samme gjaldt for hennes barn, som dermed ikke hadde arverett til den hessiske tronen. Julia von Hauke ble senere opphøyet i den hessiske fyrstestanden og hennes etterkommere fikk tittelen prins/prinsesse.
Den jødiske legion
Den jødiske legion var fem infanteri-bataljoner som ble opprettet innenfor British Armys 38. til 42. bataljoner av Royal Fusiliers under første verdenskrig.
Louis Mountbatten, 1. marki av Milford Haven
Bakgrunn
Prins Ludwig av Battenberg ble født i Graz i Østerrike, der faren tjenestegjorde som offiser i den østerriksk-ungarske hæren. Han tilbragte barndommen på Schloss Heiligenberg i Hessen.
Den jødiske legion
Den opprinnelige enheten ble opprettet i 1914/15 under Storbritannias krig mot Det osmanske rike, og sionister rundt i verden så dette som en anledning til få oppslutning om tanken om et jødisk hjemland.
Louis Mountbatten, 1. marki av Milford Haven
Offiser for England
Under innflytelse av sine slektninger Alice av Storbritannia og hennes bror Alfred av Sachsen-Coburg-Gotha, hertug av Edinburgh, to barn av dronning Victoria av Storbritannia, trådte prins Battenberg i en alder av 17 år i britisk tjeneste som sjøoffiser.
Prins Ludwig av Battenberg giftet seg 30. april 1884 i Darmstadt med sin kusine, prinsesse Viktoria av Hessen-Darmstadt. Hun var datter av storhertug Ludwig IV av Hessen-Darmstadt og prinsesse Alice av Storbritannia og dermed barnebarn av dronning Victoria av Storbritannia.
Den jødiske legion
Forløper
Etter at Zion Mule Corps ble oppløst, tjenestegjorde Trumpeldor, Jabotinsky og 120 andre veteraner fra Zion Mule Corps sammen i 16. tropp av 20. bataljon av London Regiment.
Etablering
Men i august 1917 ble det dannet et jødisk regiment, og soldatene i 38. bataljon av Royal Fusiliers besto av soldatene som tidligere hadde vært med i Zion Mule Corps og en del russiske og britiske jøder. I april 1918 ble også 39. bataljon satt opp, bestående av jøder fra USA og Canada.
Louis Mountbatten, 1. marki av Milford Haven
Offiser for England
I 1912 ble han utnevnt til First Sea Lord, som var den høyeste stilling i Royal Navy. Han trådte imidtertid tilbake allerede i oktober 1914 kort etter første verdenskrigs utbrudd. Bakgrunnen var hans bakgrunn og de sterke antityske følelser som oppstod ved krigsutbruddet i den britiske almenhet.
Den jødiske legion
Etablering
Men også tusenvis av palestinske jøder søkte om opptak, og i 1918 ble ytterligere 1,000 jøder tatt opp. I tillegg ble 92 osmanske jøder som enten var tatt som krigsfanger eller som hadde flyktet, gitt tillatelse til å bli tatt opp, og denne gruppen ble samlet i 40. bataljon. Den 41. og den 42. bataljonene var logistikk-enheter som var stasjonert i Plymouth i England.
Louis Mountbatten, 1. marki av Milford Haven
Offiser for England
Battenberg-familien i Storbritannia oversatte familienavnet til Mountbatten i 1917, i forbindelse med første verdenskrig.
Den jødiske legion
Etablering
Tilsammen besto Den jødiske legion av 5,000 mann, og Jabotinsky beskrev denne som å bestå av «34 % fra USA, 30 % fra Palestina, 28 & fra England, 6 % fra Canada, 1 % var osmanske krigsfanger og 1 % fra Argentina».
Louis Mountbatten, 1. marki av Milford Haven
Offiser for England
Mountbatten var ridder storkors av Order of the Bath, ridder storkors av Royal Victorian Order og ridder kommandør av Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden. Han var medlem av Det kongelige råd.
Den jødiske legion
Aktive kamper
I juni 1918 ble styrken satt inn i Jordandalen under kampene i Sinai og Palestina, og var i kamper med osmanene nord for Jerusalem. Mer enn 20 soldater ble drept, skadet eller tatt til fange, de øvrige tapene skyldtes malaria, hvor 30 av disse senere døde. Legionen ble da en del av ANZAC Mounted Division under kommando av generalmajor Edward Chaytor. I midten av september 1918 deltok styrken i slaget ved Megiddo som fikk en avgjørende betydning for dette frontavsnittet. Legionens oppgave var å krysset Jordanelven under ledelse av Jabotinsky, en oppgave han senere ble dekorert for.
Nesten alle medlemmene ble dimittert umiddelbart etter krigen i november 1918. Noen vendte tilbake til der de kom fra, andre slo seg ned i Palestina for å arbeide videre for sionismens sak.
Rüdiger von Wechmar
Rüdiger friherre von Wechmar (født 15. november 1923 i Berlin, død 17. oktober 2007 i München) var en tysk diplomat, journalist og liberal politiker. Han var tysk FN-ambassadør på 1970-tallet, og var i den 35. ordinære sesjon og den 8. nødsesjon (1980–1981) president for FNs generalforsamling.
I 1963 ble han utenrikskorrespondent for tysk fjernsyn i Øst-Europa, men gikk inn igjen i diplomatiet i 1968. Året etter ble han utnevnt til statssekretær og regjeringstalsmann. I 1974 ble han FN-ambassadør. Han representerte dessuten Tyskland i sikkerhetsrådet i 1977 og 1978, to måneder som sikkerhetsrådets president. Fra 1980 til 1981 (to sesjoner) var han president for FNs generalforsamling.
Han var Tysklands ambassadør i London fra 1985 til 1989. Fra 1989 til 1994 var han medlem av det europeiske parlamentet for FDP.
Wechmar var gift to ganger og hadde tre barn.
Latvijas Nacionālās Neatkarības Kustība
Latvijas Nacionālās Neatkarības Kustība («Latvias nasjonale uavhengighetsbevegelse», LNNK) var en politisk organisasjon, seinere et politisk parti, som eksisterte mellom 1988 og 1997. LNNK tilhørte den radikale delen av den latviske nasjonalistbevegelsen. I 1997 blei LNNK slått sammen med Tēvzemei un brīvībai, et annet parti med lignende bakgrunn.
Barnehage
Norge
Barnehager har over tid blitt veldig vanlige i Norge. Fra 1970-årene har det foregått utbygging av barnehager over hele landet.
I Norge blir alle barnehager drevet etter lov om barnehager og rammeplan for barnehager. Alle barnehager skal i utgangspunktet ha en daglig leder med barnefaglig eller pedagogisk utdanning, men det kan søkes om dispensasjon fra dette kravet. Pedagogiske ledere må ha førskolelærerutdanning.
Etter barnehagelovens formålsparagraf skal barnehagen blant annet bidra til å gi barn en oppdragelse i tråd med kristne og humanistiske grunnverdier. Private barnehager kan imidlertid i vedtektene bestemme at denne delen av formålsparagrafen ikke skal gjelde. Det er vedtatt en ny formålsparagraf som ikke henviser til spesifikke religioner eller livssyn, men denne er imidlertid ikke trådt i kraft ennå.
Opptak til barnehage
Opptak til barnehagene er i første omgang basert på det geografiske området som barnehagen ligger i. Opptaket kan også være avgrenset til for eksempel et borettslag eller en bestemt aldersgruppe. Opptakskriteriene defineres av eieren av barnehagen. Kommunen har ansvaret for å tilrettelegge for barn med funksjonshemminger. Hvis man har fått avslag på søknad om barnehageplass, finnes ingen garanti for at man får plass ved senere opptak derom man søker igjen. Det opereres ikke med nummererte ventelister, men gjøres ny vurdering av alle søkere på listen for hver ny ledig plass.
Stortingets barnehageforlik i 2003 førte til at foreldrebetalingen ble redusert, sammen med en voldsom utbygging. Fra 2006 til 2007 fikk 20,700 flere barn heltidsplass. Økt anvendelse av heltidsplass skjedde på samtlige alderstrinn. I 2007 var 74 prosent av nye barn i barnehage under tre år. I 2017 fantes det 5980 barnehager i Norge. 46 prosent av barnehagene er kommunale og 54 prosent er private.
I Norge gikk 283 000 barn i alderen 1–5 år i barnehage I 2017. Dette utgjør 91,1 prosent av barna i barnehagealder. Andelen 1–5-åringer i barnehage økte fra ca. 84 % ved utgangen av 2007.
Kontantstøtten, som for 2017 er satt til kr 7500 pr. måned, utgjør en vesentlig mindre offentlig utgift. Til gjengjeld bidrar den offentlige støtten til barnehager til at flere foreldre kan ta seg betalt arbeid og dermed betale mer skatt.
Makspris for barnehager
Norge er blant landene som betaler minst for barnehage i Europa.
Steinerbarnehager
I Norge finnes det i 2008 over 60 Steiner-barnehager. Barnehagene bygger på en aldersspesifikk pedagogikk utviklet av Rudolf Steiner og en antroposofisk livsanskuelse. I den første 7-årsperioden introduseres barnet for antroposofisk tankegods, som skal hjelpe den videre utviklingen av dets vilje, følelse- og tankevirksomhet.
Fiat Idea
Fiat Idea er en personbil i mini MPV-klassen basert på plattformen til Fiat Punto. Bilen ble introdusert i 2003.
Jarle Jonassen
Jarle Jonassen (født 9. mars 1950 på Røros) er en norsk, samisk politiker. Han representerer Norske Samers Riksforbund. Han har tjenestegjort seks fireårsperioder som representant i det norske Sametinget.
Politisk virke
Han ble første gang valgt inn som representant på Sametinget i 1989. Han ble gjenvalgt i 1993, og på nytt i 1997. I fireårsperioden 2001–2005 var han foruten å sitte som sametingsrepresentant også leder for Sametingets tilskuddsstyre.
Jonassen var også sametingsrepresentant i perioden 2005–2009 for valgkretsen Sørsameområdet, og var fra 2007 leder av Sametingets møtelederskap. I tillegg var han medlem i Oppvekst- og utdanningskomiteen og Samisk parlamentarisk råd. Tidligere har han sittet i Nærings- og kulturkomiteen.
Ved Sametingsvalget 2009 ble han valgt inn på Sametinget fra valgkrets 6, for perioden 2009–2013. Han var da medlem i plan- og finanskomiteen, og leder i møtelederskapet.
Han har sittet sammenhengende på Sametinget siden det første sametingsvalget i 1989; dermed har han sittet i seks perioder på Sametinget.
Bill Koch
Bill Koch (født 7. juni 1955) er en tidligere amerikansk langrennsløper. Han vant sølvmedalje i 30 km langrenn i Vinter-OL 1976 i Innsbruck. Langrennskonkurransene ble arrangert i Seefeld. Koch vant bronsemedalje på samme distanse i VM 1982 i Oslo og vant verdenscupen sammenlagt samme år.
Jarle Jonassen
Yrkesbakgrunn
Ved siden av politikken er han reineier.
Bill Koch
Bill Koch er kjent som mannen som startet med skøyting med én fot, noe som skulle vise seg å revolusjonere langrennsporten. Skøyting var den stilarten som var klart raskest, og hadde ikke stilartene blitt regulert, ville skøytingen overtatt og klassisk langrenn dødd ut som konkurranseidrett.
I VM i Seefeld i 1985 var det ennå ikke snakk om å dele distansene inn i stilarter. Det skjedde for første gang i VM i Oberstdorf to år senere, da femmila gikk i fri teknikk. Det ble foreslått å beholde både klassisk – som var den tradisjonelle og dominerende stilen blant utøvere flest – og den mer moderne skøytingen som til å begynne med var forbeholdt eliteløperne. Etter VM i Seefeld fulgte en periode på 15–20 år med prøving, feiling og store endringer i det internasjonale konkurranseprogrammet.
Jarle Jonassen
Privatliv
Jonassen er gift, og har tre barn. Han er svigersønn av tidligere sametingsrepresentant og sametingsrådsmedlem Ella Holm Bull.
Liste over ordførere i Austevoll
Liste over ordførere i Austevoll inneholder ordførerne fra 1886, da Austevoll ble skilt ut som egen kommune fra Sund kommune.
Eirik Øwre Thorshaug
Eirik Øwre Thorshaug (født 11. april 1976) er en tidligere politiker for Arbeiderpartiet som har vært statssekretær og politisk rådgiver i Jens Stoltenbergs andre regjering.
Oscoda County
Oscoda County er et fylke i den amerikanske delstaten Michigan. Det ligger på den sørlige halvøya (Lower Peninsula) og grenser mot Montmorency County i nord, Alcona County i øst, Ogemaw County i sør og mot Crawford County i vest.
Oscoda Countys totale areal er 1 480 km² hvorav 17 km² er vann. I 2000 hadde fylket 9 418 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Mio.
Fylket ble grunnlagt i 1840 av land fra blant annet Mackinac County og navnet er skapt av Henry Schoolcraft.
Eirik Øwre Thorshaug
Politisk karriere
Han er fra industristedet Hommelvik i Sør-Trøndelag og ble aktiv i politikk i Hommelvik Arbeiderungdomslag (AUL) på slutten av åttitallet, der han ble leder av lokallaget som i 1992 igjen meldte seg inn Arbeidernes ungdomsfylking (AUF). Han har vært fylkesleder i Sør-Trøndelag AUF (1996-1999). Han jobbet som internasjonal sekretær ved AUFs hovedkontor på Youngstorget (Oslo) (1998-2001). Thorshaug ble valgt som nestleder i AUF i perioden 2002-2004, da han blant annet ledet AUFs mannsrolleutvalg.
Fra 2004 jobbet han som politisk rådgiver for Arbeiderpartiets stortingsgruppe, i Stortingets justiskomite. I februar 2007 ble han ansatt som politisk rådgiver for justisminister Knut Storberget i Justis- og politidepartementet.
6. januar 2011 ble Eirik Øwre Thorshaug konstituert som statssekretær i perioden statsråden hadde pappa-permisjon og Trond Giske var fungerende justisminister. Etter 22. juli 2011 ble Thorshaug departementskonstiutuert som statssekretær ut året med ansvar for departementets politiske oppfølging av angrepene mot regjeringskvartalet og Utøya. Thorshaug ble utnevnt til statssekretær i Justis- og beredskapsdepartementet fra 16. desember 2011 til 7. september 2012.
Thorshaug var statssekretær i Forsvarsdepartementet (Norge) fra 21. september 2012 til regjeringsskiftet etter Stortingsvalget i 2013.
Familie
Thorshaug er gift med Mina Gerhardsen.
Pusjkinskaja 10
Pusjkinskaja 10 er et uavhengig kunstnerfellesskap og kunstsenter i St. Petersburg, etablert i 1989. Bygningen huser blant annet et samtidskunstmuseum, et museum for ikke-konform kunst fra sovjettiden, og et «John Lennon-tempel». Det arrangeres temporære fotoutstillinger, danseforestillinger, konserter, poesikvelder med mer.
Senterets historie strekker seg tilbake til 1989, da en gruppe uavhengige kunstnere tok i bruk en tom bygning i Pusjkinskaja-gaten og dannet et forbund for eksperimentell samtidskunst. En ikke-statlig ideell organisasjon ble opprettet, og etter sju år lyktes det forbundet å få støtte fra lokale myndigheter til å bevare og utvikle kunstsenteret videre.
I 1998 åpnet et museum for ikke-konform kunst fra sovjettiden, som også inkluderer et arkiv og bibliotek.
Pusjkinskaja 10 er medlem av Res Artis og Trans Europe Halles.
Helena Victoria av Schleswig-Holstein
Helena Victoria (tidligere prinsesse Helena Victoria av Schleswig-Holstein; Victoria Louise Sophia Augusta Amelia Helena; født 3. mai 1870, død 13. mars 1948) var et medlem av den britiske kongefamilien. Hennes mormor var dronning Victoria.
Numazawanuma vannkraftverk
Numazawanuma vannkraftverk er et pumpekraftverk som nytter to reservoarer i elva Tadami ved byen Kaneyama langt vest i prefekturet Fukushima i Japan. Vannkraftverket ligger ovenfor Okutadami-demningens anlegg, og har en totalt installert effekt på om lag 460 MW. Øvre reservoar er den store Numazawako-sjøen som dannes av Numazawako-demningen, mens nedre reservoar er Tadami-elva hvor kraftstasjonen er plassert.
Marina Rajčić
Marina Rajčić (født Vukčević; 24. august 1993 i Podgorica) er en montenegrinsk håndballmålvakt, som spiller på Montenegros landslag og for den montenegrinske klubben.
Rajčić ble etter Junior-VM i juli 2010 tatt ut som målvakt på All Star-laget, sammen med blant annet norske Stine Bredal Oftedal og Sanna Solberg.
James Hilton
Biografi
Hilton ble født i Leigh i Lancashire og var sønn av John Hilton, rektor ved Chapel End School i distriktet Walthamstow i østlige London. Hilton tok sin utdannelse ved Leys School i Cambridge, og deretter ved Christ's College ved Universitetet i Cambridge hvor han tok en akademisk grad i engelsk litteratur.
Han skrev sine to mest minneverdige bøker Tapte horisonter og Adjø, Mr. Chips mens han fortsatt levde i et hus i Oak Hill Gardens, Woodford Green, et område i nordøstlige London. Dette huset står fortsatt, markert med en blå plakett som markerer at det var Hiltons bolig.
Han giftet seg to ganger, først til Alice Brown og senere til Galina Kopineck. Begge ekteskap endte i skilsmisse. Hilton bosatte i sine siste år i Hollywood, der han også skrev filmmanuskript, blant annet for Mrs. Miniver i 1942. Han døde ved Long Beach i California, USA, av leverkreft.
Forfatterskap
Hiltons første roman, Catherine Herself, ble utgitt i 1920 da han var kun 20 år. Flere av hans bøker ble internasjonalt kjente bestselgere og flere av hans fortellinger ble filmatisert eller gjort om til radiohørespill, blant annet Lost Horizon (1933), som vant en Hawthornden-pris i 1934; Goodbye, Mr. Chips (1934); og Random Harvest (1941).
Hiltons bøker er preget av sentimentale hyllest til engelske dyder. Det er særlig treffende for Adjø, Mr. Chips, men hans romaner kunne også ha en mørkere side. Mangler i de engelske samfunnet på hans tid, særlig trangsynthet og klassebevissthet, var hyppig emner han tok opp. Hans roman We Are Not Alone som til tross for dens optimistiske tittel var en mørk fortelling om lovlig godkjent lynsjing som skjedde som følge av krigshysteriet i Storbritannia.
Steintór Marinó Gunnarsson
Steintór Marinó Gunnarsson (født 18. juli 1925 på Isfjørdur) er en islandsk billedkunstner.
Han er utdannet ved kunst- og håndverksskolen i Reykjavík og har foretatt flere studiereiser i Europa, i stater som Frankrike, Belgia, Tyskland, Italia, Spania, Portugal og Danmark samt USA.
Gunnarsson hadde sin debut i 1947 og har medvirket på flere separatutstillinger og hatt flere titalls separatutstillinger, i Island så vel som i Norge.
I maleriene og de grafiske verkene hans - kunstneren selv poengterer han aller helst liker å jobbe med oljematerialer i de litt større formatene - forbinder den alltid nærværende naturdramatikken med menneskelig kunnskap og blir til en enhet som gir billedstoffet nye og dyptpløyende dimensjoner.
Aksellast
Aksellast (tidligere akseltrykk) er total belastning på underlaget fra alle hjul på samme aksel på et kjøretøy.
Aksellast er en dimensjonerende faktor ved bygging av veier og bruer for veitrafikken, og skinnetype og banelegeme for jernbane. Slitasje på underlaget øker dramatisk med akseltrykket, og blir estimert til å være proporsjonalt med akseltrykket i fjerde potens. Det betyr at å doble akseltrykket vil øke slitasjen på underlaget 2×2×2×2 = 16 ganger.
Aksellast på vei
For vei beregnes aksellast ut i fra ÅDT og brukes for å bestemme vegtype, vegdekke, forsterkningslag ol. ved bygging av en ny vei.
Overlast er en betegnelse på lasting av et kjøretøy over tillatt vekt. Forbud mot overlast gis for å ivareta trafikksikkerheten, da et kjøretøys kjøreegenskaper vil endre seg ved overlast. Ved beregning av overlast måles både totalvekt og vekt pr. aksel. I Norge kan kjøretøyets eier bli ilagt gebyr ved overlast av et kjøretøy med tillatt totalvekt over 3500 kg, og i vesentlige tilfeller kan sjåfør også bli bøtelagt.
Utviklingen på vei- og brostandarden i Norge har medført at tillatt akseltrykk har økt med tiden: På slutten av 1950-tallet var fremdeles tillatt maksimaltrykk 2 tonn. Etter storskala opprustning av bruene på andre halvdel av 1960-tallet og 1970-tallet hadde nesten hele riksveinettet 8 tonn akseltrykk. De første riksveiene med 10 tonn akseltrykk kom i 1971. Ved slutten av 1999 hadde 95 prosent av riksveiene 10 tonn tillatt.
Aksellast på jernbane
For jernbane sier aksellast (tidl. akseltrykk) noe om tyngen på det materiellet som skal kjøre på jernbanesporet. Tidligere var det i Norge temmelig stor variasjon på hvilken aksellast de ulike banene tålte, noe som medførte enten at gods måtte lastes om når en for tung vogn skulle ut på en bane med lav aksellast, eller vogna måtte helt fra starten ikke lastes mer opp enn at den kunne kjøres på banestrekningen den skulle på med lavest tillatt aksellast. Ca 1970 lå tillatt aksellast på NSBs baner (unntatt Ofotbanen) på mellom 12 og 18 tonn. I dag ligger største aksellast for godstog for samtlige baner (unntatt Ofotbanen) på mellom 20,5 og 22,5 tonn. På svakere baner tillater man høy aksellast ved at hastigheten settes lavt, mens man tidligere ikke tillot tunge vogner framført i det hele tatt eller kun etter dispensasjon. Ofotbanen har alltid ligget i en særklasse i Norge hva angår aksellast, og i dag tillates opp til 30 tonns aksellast.
Ismat T. Kittani
Ismat T. Kittani (født 5. april 1929 i Amediye, Kurdiske Region, Irak, død 23. oktober 2001) var en Kurdisk diplomat. Han var president for FNs generalforsamling fra 1981 til 1982.
Manzhouli
Manzhouli, eller Mandchouli, (kinesisk: 满洲里; pinyin: Mǎnzhōulǐ) er et byfylke i byprefekturet Hulun Buir i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 158,263 innbyggere i 1999.
Byen er grenseby mot Russland. Under den russiske borgerkrig var Manzhouli, som er tilknyttet det kinesiske jernbanenett, det militære hovedkvarter for general Grigorij Semenov.
Samferdsel
Kinas riksvei 301, som går fra Suifenhe i provinsen Heilongjiang via blant annet Mudanjiang, Harbin og Qiqihar, ender i Manzhouli.
Bilander
Bilander er en betegnelse på et mindre europeisk handelsskip eller en kystfarer med to master fra 1700- og 1800-tallet. Den ble brukt langs Den engelske kanal, fra den nederlandske kysten i nord til den franske vestkysten. Navnet kom fra Nederland. «Bei lander» betyr «nærhet av land» på nederlandsk.
Historie
Med utgangspunktet i de engelske, belgiske, nederlandske og franske havnene seilte bilanderne, også betegnet som billander eller be´landre, nordover til Nordsjøen eller sørover til Middelhavet. Bilanderen bruktes også midlertidig som passasjerfartøy til det amerikanske kontinentet i den første halvdelen av 1700-tallet.
Den typiske bilanderen hadde to master, med to til tre skværseil på formasten og latinseil, samt et eller to toppseil på hovedmasten som var høyere enn formasten. Den kunne ha et deplasement på under 100 tonn som et åpent skip med slette dekk. Noen ganger var sidesverd, som senkes ned i vannet som ekstra kjøl, montert på lesiden. Den var normalt kravellbygd, men det fantes også klinkbygde versjoner.
En variant av denne typen ble tatt i bruk på de nederlandske kanalene der den omtales som bijlander, uten skipsteknisk slektskap. Varianten var flatbunnet med én mast rigget med luggerseil og med deplasement på 24 tonn. De allerste minste varianter av bilanderen har blitt betegnet som «demi-bélandre» eller «demy bellandre» på det europeiske fastlandet.
Den amerikanske bilanderen
I begynnelsen på 1700-tallet utviklet de lokale skipsbyggerne en egen type, betegnet som «bilander», som kystnært fraktfartøy fra havnestedene på New England. Den amerikanske bilanderen var også benyttet som fiskefartøy utenfor Newfoundland.
Til forskjell fra den europeiske bilanderen hadde dette fartøyet halvdekk på akterskipet, to master med skværseil og luggerseil og butte stevner. Den alminnelige lengden på den amerikanske bilanderen er oppgitt til cirka 23 meter.
Liste over byer i Lesotho
Dette er en liste over byer i Lesotho.
Det uten sammenligning største byområde i Lesotho er Maseru. Området har 316 155 innbyggere (1. januar 2005). Dermed bor omkring 13 prosent av landets befolkning i hovedstadsregionen.
I tabellen er byer med mer enn 5,000 innbyggere tatt med. Antallet ved folketellingene 13. april 1986 og 14. april 1996 samt et beregnet folketall 1. januar 2005 er oppgitt. Folketallet omfatter byen uten forsteder. Tabellen er sortert etter folketall i 2005.
Ole Ivars beste julelåter
Ole Ivars beste julelåter er en musikkassett med Ole Ivars, utgitt i 1986.
Grand prix de l’urbanisme
Grand prix de l'urbanisme er en pris for byplanlegging i Frankrike. Prisen blir blitt utdelt årlig siden 1989, unntatt i perioden fra 1994 til 1998, da den ikke ble utdelt.
En bok blir publisert hvert år, med detaljer om arbeidene til prisvinneren og de andre nominerte.
Kiwi (frukt)
Kiwi, kiwifrukt (tidligere kinesiske stikkelsbær) er et bær fra klatreplanter i slekta Actinidia i kattebuskfamilien. Den vanligste typen kiwifrukt er Actinidia deliciosa, som er omtrent på størrelse med et hønseegg og har et hårete, beigebrunt skall. Innvendig har den grønt fruktkjøtt med små, svarte, spiselige frø.
Opprinnelsesområde
Actinidia deliciosa stammer fra det sørøstlige Kina. Actinidia chinensis er svært vanlig i lavlandet i den regionen. Den første utvetydige beskrivelsen av frukten kjenner man fra Tang-dynastiets tid (618–907); et dikt fra den tiden tyder på at planten ble systematisk dyrket. Men de fleste referanser fra den tiden beskriver den som en vill frukt fra fjellene.
Andre Actinidia-arter vokser naturlig nordover så langt som inn i Sibir.
Fruktens kinesiske navn er Mihou tao (猕猴桃) eller Yang tao (杨桃), og den ble i 2009 erklært som «kinesisk nasjonalfrukt».
Faglig beskrivelse
Den første kjente europeiske samler av frukten var den katolske presten Pierre Noël Le Chéron d'Incarville (1706–1757), som tilbrakte 17 år ved det keiserlige hoff i Beijing. Han samlet noen eksemplar etter sin ankomst til Macao og sendte dem hjem til Frankrike. Der forble de imidlertid ignorert og ubeskrevne i mer enn ett århundre.
Til New Zealand
I 1906 ble kiwifrø brakt til New Zealand av en rektor på en pikeskole. Hun hadde besøkt misjonsskoler i Kina. I 1910 kunne de første kiwifruktene høstes, de ble gitt det engelske navnet Chinese gooseberry (kinesiske stikkelsbær).
Navnet kiwi ble tatt i bruk i det newzealandske eksporthuset Turners and Growers i 1959, men uten at det ble registrert som eksklusivt varemerke. Etter at navnet ble tatt i bruk i videre kretser var det for sent å reservere navnet for frukter som dyrkes spesielt i New Zealand. Verden over er frukten nå kjent som kiwi. I Australia er fremdeles det gamle navnet Chinese gooseberries av og til i bruk.
Moderne utbredelse
Kiwi kan dyrkes i tempererte områder med tilstrekkelig sommervarme. New Zealand var i 2005 verdens ledende produsent av kiwi, etterfulgt av Frankrike, USA, Italia, Spania og Japan. Frukten dyrkes fremdeles i sitt hjemland Kina, men landet har ikke kommet på listen over verdens ti fremste kiwifruktprodusenter. Den dyrkes særlig i de øvre deler av Chang Jiang-dalen. Den dyrkes også på Taiwan.
Ogemaw County
Ogemaw County er et fylke i den amerikanske delstaten Michigan. Det ligger på den sørlige halvøya (Lower Peninsula) og grenser mot Oscoda County i nord, Iosco County i øst, Arenac County i sørøst, Gladwin County i sørvest og mot Roscommon County i vest.
Ogemaw Countys totale areal er 1 488 km² hvorav 27 km² er vann. I 2000 hadde fylket 21 645 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen West Branch.
Fylket ble grunnlagt i 1840 og har fått sitt navn etter det ojibweindianske ordet ogimaa som betyr høvding eller leder.
Muslim Council of Britain
Muslim Council of Britain («Det britiske muslimske råd») er en paraplyorganisasjon for over 100 muslimske trossamfunn i Storbritannia. Rådet ble grunnlagt i 1997.
Nåværende generalsekretær er Zara Mohammed.
Bjarne Grevsgard
I 1999 ble han leder for Radioarkivet og Platearkivet. Siden ble alle NRKs arkiver blitt organisert sammen, og Grevsgard ble sjef for den samlede arkivvirksomheten i NRK.
I perioden 2000 til 2003 var han medlem av Norsk språkråd, oppnevnt av NRK som nynorskrepresentant. Grevsgard var leder av Studentmållaget i Oslo våren 1972.
Li Keyong
Li Keyong (kinesisk: 李克用, pinyin: Lǐ Kèyòng; født 24. oktober 856, død 24. februar 908) var en jiedushi og guvernør i det keiserlige Kina under Tangdynastiet.
Li Keyong var krigsherre og overhode for en shatuotyrkisk horde og ble i 879 tilkalt av keiser Xizong (regjerte 873-888) til hjelp da opprørere hadde inntatt hovedstaden Chang'an. Hans kavaleri angrep fra Shanxi og fordrev opprørerne slik at keiseren kunne komme seg unna. Som belønning ble hans guvernørområde Hebei utvidet med Shanxi.
Hans sønn, Li Cunxu, skulle bli grunnlegger av det senere Tang-dynasti.
1076 Viola
1076 Viola er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Polana, en undergruppe av Nysa-familien. Den ble oppdaget 5. oktober 1926 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Bibliotheca Alexandrina
Bibliotheca Alexandrina (norsk: Biblioteket i Alexandria; arabisk: مكتبة الإسكندرية‎‎, Maktabat al-Iskandarīyah) er et betydelig bibliotek, nasjonalbibliotek, galleri, museum, og kultursenter lokalisert ved bredden av Middelhavet i den egyptiske byen Alexandria. Det er både til minne om antikkens kongelige bibliotek i Alexandria, som har gått tapt, og et forsøk på å tenne på nytt den stråleglans som det tidligere senteret for lærdom og forskning representerte. Den storslagne, internasjonalt anerkjente bygningen er tegnet av det norsk arkitekturfirmaet Snøhetta som vant konkurransen om bygget blant 1 400 andre tilbydere. Konstruksjonen begynte i 1995 og var fullført i 2002.
Historie
Ideen å gjenopprette det gamle biblioteket går tilbake til 1974 da en komite opprettet av Universitetet i Alexandria valgt ut et landområde for sitt nye bibliotek, et sted mellom strandkanten og universitetets campus, og nært det stedet hvor det gamle biblioteket en gang sto. Forestillingen å gjenskape det gamle biblioteket spredte seg til andre enkeltindivider og organisasjoner. En ledende tilhenger av prosjektet var den tidligere egyptiske president Hosni Mubarak; UNESCO var også raskt til å omfavne konseptet med å skjenke middelhavsregionen med et framragende senter for kultur og vitenskap. En arkitektonisk designtevling ble organisert av UNESCO i 1988 for å få valgt en utforming som var verdig for stedets og dets kulturarv. Tevlingen ble vunnet av Snøhetta, et norsk arkitektfirma, i konkurranse med mer enn 1 400 forslag. De første forsøk for finansiering av prosjektet ble gjort med en konferanse holdt i Aswan i sørlige Egypt i 1990. Det sikret 60 millioner amerikanske dollar, hovedsakelig fra arabiske stater. Byggingen begynte i 1995, og etter at ytterligere rundt 220 millioner USD hadde blitt benyttet, ble komplekset offisielt innviet den 16. oktober 2002.
Bibliotheca Alexandrina (BA) er trespråklig med litteratur på arabisk, engelsk og fransk. I 2010 mottok biblioteket en donasjon fra det franske nasjonalbibliotek, Bibliothèque nationale de France (BnF). Gaven gjorde Bibliotheca Alexandrina til det sjette største franskspråklige bibliotek i verden. Det er også nå den største lager av franske bøker i den arabiske verden, og har gått forbi bibliotekene i Tunisia, Algerie og Marokko, foruten å bli det fremste franske bibliotek i Afrika.
Bibliotekskomplekset
Bibliotheca Alexandrina stiger som en sol opp over strandpromenaden Cornichen i Alexandria. Bibliotekets formspråk er gjennomført, og bygger på enkle geometriske former. Det sirkulære taket sender et signal om et moderne, digitalt bibliotek, samtidig som det forholder seg til tid og solsymbolikk. Den store steinveggen som omhyller og beskytter bøkene mot lys og varme, er dekorert med all verdens skrifttegn.
Partnerskap med Internet Archive
Bibliotheca Alexandrina har inngått et samarbeid med det digitale biblioteket Internet Archive som er basert i San Francisco, USA. Partnerskapet er bygget på målene om å bevare kulturarven for framtidige generasjoner og gi universell tilgang til menneskelig kunnskap. Bibliotheca Alexandrina administrerer kun serverspeil og ekstern sikkerhetskopi av Internet Archive. Internet Archive har donert fem millioner USD til Bibliotheca Alexandrina, inkludert:
Bibliotektjenester
Det nye biblioteket i Alexandria er mer enn kun et tradisjonelt bibliotek. En del av de områder og utstillinger som det utgjør:
Kopi av Internet Archive
Biblioteket gir til å skrive ut bøker, trykk på forespørsel, via Espresso Book Machine (EBM).
Nobelseksjonen
Nobelseksjonen inneholder boksamlinger av nobelprisvinnere i litteratur fra 1901 og fram til i dag. Nobelseksjonen ble innviet av dronning Silvia av Sverige og dronning Sonja av Norge den 24. april 2002.
Oldtidsmuseet
Oldtidsmuseet (engelsk: Antiquities Museum) er det første arkeologiske museum som er lokalisert innenfor et bibliotek. Museets fremste målsetning er å fremme forskning, kreativitet, og kulturell oppmerksomhet. Det huser rundt 1 316 gjenstander, og dets samling gir et glimt inn i egyptisk historie fra faraos tid til Aleksander den stores erobring, fra romersk tid og til islams dominans av landet. Samlingen omfatter oldtidsgjenstander avdekket fra under vannet ved Middelhavets bredder i nærheten av Alexandrias østlige havn og Abukirbukten.
Museet har omtaler av oldtidsgjenstandene på tre språk: engelsk, fransk og arabisk.
Manuskriptmuseet
Manuskriptmuseet, etablert 2001, gir besøkende og forskere tilgang til sjeldne manuskripter og bøker. Museet er inneholder verdens største samling av digitale manuskripter. Det er en akademisk institusjon som er tilknyttet Bibliotheca Alexandrina, og dets uttalte målsetning er å bevare kulturarven, utvikle personale med ekspertise i konservering og restaurering av manuskripter og fremme en ny generasjon av nye konservatorer.
Manuskriptmuseet drives ved siden av Manuskriptsenteret som gir digital tilgang til mer enn 6 000 sjeldne bøker, kart, og dokumenter innenfor museets samling. Det er tre seksjoner som huses innenfor museet:
Sadatmuseet
Sadatmuseet er et eget museum for Anwar Al Sadat (1918–1981), Egypts tredje president, inneholder mange av hans personlige eiendeler; hans militærkapper, hans Nobelprismedalje fra 1978, hans kopi av Koranen, noen få av hans håndskrevne brev, bilder av ham selv og hans familie, og den blodflekkede militærkappen han bar den dagen han ble myrdet. Museet inneholder også en innspilling av hans stemme ved opplesning av Koranen, og ulike avisartikler som omhandler ham.
Charlottes tryllevev
Charlottes tryllevev kan betegne:
Bibliotheca Alexandrina
Vitenskapens historie
Vitenskapens historie er en fast utstilling som belyser høydepunktene innen vitenskapens historie i Egypt i tre hovedperioder: oldtidens Egypt, det hellenistiske Alexandria, og den arabisk-muslimske verden. Museets mål er å gjenopplive vitenskapelige oppdagelser og de store prestasjoner til oldtidens og antikkens lære, og deres oversettere da uten deres skrifter ville kunnskapen ha gått tap.
Culturama
Culturama-hallen består av en stor 180 graders interaktiv komputerdrevet skjerm med en diameter på 10 meter som er satt sammen av ni adskilte flatskjermer arrangert i en halvsirkel og ni videoprosjektører kontrollert av en enkelt komputer. Culturama har virkeliggjort visning av informasjon som ikke hadde vært mulig ved et ordinært system. Det hele ble utviklet av CULTNAT (Center for Documentation of Cultural and Natural Heritage; «Senter for dokumentasjon av kulturell og naturlig arv») og som patenterte systemet i 2007.
Det viser tre perioder fra Egypts historie:
VISTA
VISTA (Virtual Immersive Science and Technology Applications) benytter seg av kunstig virkelighet-systemer. Det har flere prosjekter, blant annet:
DAR-system
DAR er en forkortelse for Digital Assets Repository, og kan oversettes i retningen av «Digital lagring av aktivum». Det er et system som er utviklet ved Bibliotheca Alexandrina av International School of Information Science (ISIS) i Alexandria for å opprette og håndtere digitale bibliotekssamlinger og bevare dem for framtidige generasjoner, foruten også å gi fri offentlig tilgang til bibliotekets digitaliserte samlinger via webbasert søk og lesing på DARs eget nettsted.
Ledelse
Bibliotekets nåværende direktør (per mars 2017) er egypteren Ismail Serageldin. Han var med på å opprette biblioteket, og sitter også i bibliotekets styrer for hver av bibliotekets tilknyttede forskningsinstitusjoner og museer. Han har også en professorstilling ved Wageningens universitet og forskningssenter i Nederland.
Postrevolusjonær deltagelse
Bibliotheca Alexandrina har holdt en rekke forelesninger i 2011 til støtte for det egyptiske samfunnet og med fokus på den egyptiske revolusjonen i 2011, den egyptiske konstitusjonen og hva som kalles demokratiske regjeringer i arabiske nasjoner. Biblioteket viser også et fotogalleri av revolusjonen fra den 25. januar 2011, og arbeider med å dokumentere den i en rekke formater.
Skepsis eller kritikk
Skepsis eller kritikk mot biblioteket har hovedsakelig kommet fra to synsvinkler. Det har vært hevdet at biblioteket er en «hvit elefant» som er umulig å opprettholde i det moderne egyptiske samfunnet, og at det fungerer som et forfengelighetsprosjekt for den egyptiske regjeringen. Det er frykt for at sensur, som lenge har preget egyptisk akademia, vil også prege bibliotekets samlinger.
Eksterne lenker
31.20889°N, 29.90917°W