cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luis Alberto Ammann
Han regnes ved siden av Mario Rodríguez Cobos (kalt Silo) til den humanistiske bevegelses førende ideologer i Argentina, og ble deres politiske partis (Partido Humanista) fremste eksponent. Han var Partido Humanistas generalsekretær fra 1984 til 1994, og senere fra 2001 til 2003. Han stilte som kandidat i presedentvalget i Argentina i 2007, men endte opp med vare 0,41 % av stemmene.
Skuespilleren Alberto Ammann (født 1978) er hans sønn.
Ammann døde av covid-19 den 6. november 2020 i Buenos Aires, i en alder av 77 år.
Jolanda Annen
Jolanda Annen (født 11. september 1992) er en sveitsisk triatlet.
Hun representerte Sveits under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 14.
Radioåret 1957
Radioåret 1957 er en oversikt over hendelser, radioprogram, fødte og avdøde personer med tilknytning til radio i 1957.
Exocelina
Exocelina er en slekt av biller i familien vannkalver (Dytiscidae).
Både imago og larvene lever i vann. De er avhengig av atmosfærisk luft for å leve, og den henter de i vannoverflaten.
Vannkalver er rovdyr både som larve og imago.
Utseende
Artene er små (gjerne 4-5 millimeter), nokså smale og strømlinjeformede, gulbrunlige til svarte vannkalver.
Levevis
Alle vannkalvene lever i vann både som larver og som voksne. Det eneste stadiet som er på land er puppestadiet: når larven er fullt utvokst, kryper den på land, graver ut et kammer i jorden e.l. og forvandler seg til en puppe. De voksne vannkalvene flyr godt og kan derfor påtreffes et stykke fra vannet.
Eeti Nieminen
Eeti «Edvard» Olavi Nieminen (født 29. mars 1927, død 13. april 2016) var en finsk langrennsløper som konkurrerte på 1950-tallet.
Han ble født i Kivennapa, som var en del av Finland på den tiden.
Nieminen kom på åttende plass i kombinert under Vinter-OL 1952 i Oslo og på 21. plass på 18 km langrenn under de samme lekene.
Burows væske
Burows væske er en væske bestående av aluminiumacetat/acetotartrat i eddiksyre. Væsken har navn etter den tyske legen Karl Heinrich August Burow (1809–1874).
Aluminiumsalter har astringerende egenskaper, og tartrationene kan ved kompleksdannelse holde visse kationer (f.eks. Al3+, Sn2+, Sb3+), som ellers gjerne ville hydrolysere og danne tungt løselige basiske salter, i løsning. Burows væske har foruten astringerende også antibakterielle og antimykotiske egenskaper, og brukes innen medisinen til å behandle ulike hudplager som insektbitt. Burows væske brukes også til å forebygge og behandle ekstern otitt, betennelse i den ytre øregangen.
Allerede på midten av 1800-tallet prøvde Karl August Burow en blanding av blyacetat og alun i vann som resulterte i en væske av aluminiumacetat. Burow anvendte væsken frisinnet blant annet ved behandling av sår som ble værende åpne. Burows væske var i lang tid vanlig ved behandling av insektbitt, ulike hudlidelser og hørselgangsbetennelse. Da antibiotikaen fikk sitt gjennombrudd på midten av 1900-tall- et, stoppet stort sett bruken av Burows væske.
Burows væske finnes nå internasjonalt tilgjengelig som et preparat bygget på Burows oppskrift.
Norge under VM i friidrett 1997
Norge deltok i VM i friidrett 1997 (utendørs) fra 1. august til 10. august 1997 i Athen i Hellas.
Norske deltakere og øvelser
Herrer: Vebjørn Rodal vant forsøksheat 5 med 1.47,58. Han vant også mellomheat 3 med 1.46,43. Han ble nummer 3 i semifinale 1 med tiden 1.45,41. I finalen løp Rodal på 1.44,53 og ble nummer 5.
Damer:
Steinsopper
Boletus (steinsopper) er den mest tallrike av slektene i rørsoppfamilien (Boletaceae) og teller trolig omkring 300 arter. Slekten sorterer i underfamilien Boletoideae.
Taksonomi
Wu et al. (2014) avdekket sju store klader i rørsoppfamilien, hvorav fire nye (Austroboletoideae, Chalciporoideae, Leccinoideae, og Zangioideae). Disse og to til (Boletoideae og Xerocomoideae) er inkludert i familien som underfamilier. Den sjuende kladen er imidlertid mer komplisert og uavklart, men kalles gjerne Porcini og inngår typisk som et sensu stricto tribus i slekten Boletus. Porcini gjør imidlertid Boletus til ei polyfyletisk gruppe, så man må påregne endringer.
Seychellene under VM i svømmesport 2022
Seychellene deltok under VM i svømmesport 2022 i Budapest i Ungarn fra 18. juni til 3. juli 2022.
Svømming
Svømmere fra Seychellene hadde kvalifisert seg i følgende øvelser:
Katie Zaferes
Katie Zaferes (født 9. juni 1989) er en amerikansk triatlet.
Hun representerte USA under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 18.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo tok hun bronse individuelt og sølv i blandet stafett.
Instrud Kastdorff
Instrud Kastdorff er en uruguayansk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i lengdehopp og høydehopp.
Idrettskarriere
Kastdorff deltok i Søramerikansk mesterskap i friidrett 1941, som ble arrangert i Argentina, og vant der lengdehopp med 5,12 meter. Hun fikk bronse i høydehopp, etter at hun kom på delt tredjeplass sammen med Crista Jane Giese og Noemí Simonetto.
Referanser
<References />
Ei vinterreise
Ei vinterreise er en roman av den norske forfatteren Ragnar Hovland, utgitt i 2001. Romanen forteller to historier parallelt: Den ene er en vestlandsk «road novel», den andre halvparten er dagboksliknende tekster om forfatterens egen tarmkreftdiagnose.
I fiksjonsdelen av bok er legpredikanten Lindemann jeg-forteller. Han reiser på leting etter ungdomskjæresten Johanna, i en bil kjørt av råneren og barndomkameraten Tomas. De to mennene tar også med tenåringsjenta Liv på reisen, hun er på flukt fra foreldren. Litteraturkritikeren Tom Egil Hverven karakteriserer hovedpersonene slik: «''Lindemann ligger nær den ene typen helter i Hovlands univers: melankolske og feilbarlige menn som vil de fleste vel, men ikke får helt til verken å elske seg selv eller andre. De er ingen handlingens menn, men de forteller gjerne. Tomas i Dalen er den motsatte varianten: kynikeren, som vel kjenner til livets alvor, men som stort sett gir «jamt faen» i alvoret, og gjerne med nettopp de ordene. Det er derfor som det skal være, at Tomas i Dalen sitter brautende ved rattet og Lindemann er en nokså taus passasjer i bilen; ut og inn av ferger, opp og ned i Vestlandets fjell for å finne den elskede Johanna.''».
Litteraturkritikeren Ivar Bakke har karakterisert dagboksdelen av boka slik: «''Likevel leser en på en annen måte når det blir klart at forfatteren faktisk beskriver sitt eget møte med denne fryktede sykdommen. Det er på en nøktern, stillferdig mann vi møter, som av og til tar små stikkveier over i det humoristiske og melankolske, to sider ved i tilværelsen som ligger så nært opp til hverandre. Men frykten for det verst tenkelige ligger hele tiden under, dette er ikke vakker litteratur om døden fra en som er ferdig med livet.''».
Super Mario World
Super Mario World (スーパーマリオワールド) er et plattformspill utviklet og utgitt av Nintendo. Spillet var en av lanseringstitlene til Super NES, sammen med Pilotwings og F-Zero. Spillet har også blitt gitt ut til Game Boy Advance under navnet Super Mario World: Super Mario Advance 2. Super Mario World ble produsert av Shigeru Miyamoto, og musikken ble komponert av Koji Kondo.
Ei vinterreise
Boken fikk Nynorsk litteraturpris og Kritikerprisen, og ble i en Dagbladet-serie sommeren 2006 kåret til en av de 25 beste romanene fra de siste 25 år.
Super Mario World
Overblikk
Som i tidligere Mario-spill er dette spillet også sideskrollende og drar fordel av Super Nintendoens 16-bit grafikk og stereolyd. Spillet består av en reise gjennom brett i syv verdener: Yoshi's Island, Donut Plains, Vanilla Dome, Cookie Mountain, Forest of Illusion, Chocolate Island og the Valley of Bowser. Det finnes også to hemmelige verdener, the Star Road og Special Zone (som er tilgjengelig fra the Star Road) som åpner seg ved å gjennomføre tilleggsmål på spesielle brett.
Spillet har ofte blitt sammenliknet med Super Mario Bros. siden begge spillene «setter lista» for alle etterfølgende spill sluppet på sine respektive systemer. SMW innførte mange nye konsepter til actionspill, for eksempel det å gi spilleren muligheten til å gå tilbake til tidligere brett for å finne oversette hemmeligheter. Dette var et av de første spillene som belønnet spilleren for å «få 100 %» (finne alle hemmelighetene på brettene), et konsept som senere ble veldig populært. Det blir fortsatt sett på av mange som et av de beste spillene gjennom alle tider for sitt enkle og kreative spillbarhet.
En utgave av Super Mario World kom med hver enkelt Super Nintendo da systemet ble sluppet i Amerika, men denne ordningen ble senere droppet. På grunn av dette er SMW fortsatt en av de mestselgende videospillende noensinne.
Super Mario World var med i en spesiell versjon av Super Mario All-Stars, kalt Super Mario All-Stars + Super Mario World, sluppet i 1998.
Saverne
Saverne (Zabern på tysk, Zawere  på elsassisk) er en by og kommune i Alsace i det østre Frankrike. Den ligger i Bas-Rhin ved Marne-Rhinenkanalen ved foten av et pass i Vogesene og 45 km nordvest for Strasbourg.
I 2006 hadde Saverne en samlet befolkning på 11,907, og hele byområdet med omland hadde 17,482 innbyggere.
Saverne (Tres Tabernae Cesaris (Cæsars tre tavernaer, også kalt dette i tidligere tider) var et viktig sted under Det romerske keiserriket, og etter å ha blitt ødelagt av alamannerne, og gjenoppbygget av keiser Julian.
Under den tyske bondekrigen ble byen okkupert i 1525, men okkupantene ble drevet ut igjen av hertug Anton av Lorraine. Den ble utsatt for store ødeleggelser under tredveårskrigen, men bispesetet Château des Rohan, som da ble ødelagt ble gjenoppbygget. I 1852 ble dette konvertert av Napoleon III av Frankrike til en resident for enkene etter mottakerne av ridderordenen av Æreslegionen. Anlegget er idag et ungdomsherberge og et kulturhus med en sal på 500 tilskuerplasser for teater og konserter.
Byen ble okkupert av Det tyske keiserrike etter den fransk-prøyssiske krig, men kom igjen under fransk kontroll etter første verdenskrig.
I 1913 ble byen særlig kjent som åsted for den beryktede Zabernaffæren, da den 20 år gamle løytnanten Günter Freiherr von Forstner brukte et fornærmende, nedsettende og ulovlig uttrykk om folk fra Alsace overfor en gruppe rekrutter i byen Zabern ved å kalle dem «Wackes», som er et svært nedsettende uttrykk for alsaserer. Det kom til demonstrasjoner blant innbyggerne, noe som utløste en uforholdsmessig sterk militær motaksjon med medfølgende ulovlige arrestasjon. Dette er opphavet til uttrykket zabernisme og betyr misbruk av militær makt eller ulovlige angrep.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Saverne
Norge under VM i friidrett 2001
Norge deltok i VM i friidrett 2001 (utendørs) fra 3. august til 12. august 2001 i Edmonton i Canada.
Andrej Volkov
Andrej Volkov (født 22. mai 1986) er en russisk freestylekjører som konkurrerer i kulekjøring. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 17.
De forældreløse
De forældreløse er en norsk stumfilm fra 1917. Filmen regnes som tapt.
Handling
Beate (på 17 år) og Jens (på 12 år) har mistet begge foreldrene sine på grunn av en tog-ulykke, og de to barna er derfor arvinger til blant annet et stort gods. Men resten av de ondskapsfulle slektningene deres er langt mer interesserte i å skaffe seg kontroll over de verdifulle eiendommene som hadde tilhørt foreldrene deres, i stedet for å ta hånd om Beate og Jens.
Men de to søsknene får også mye hjelp, og de klarer etter hvert å avsløre de onde planene deres - som til slutt får sin rettferdige straff.
Anthracophora
Anthracophora er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Leslie Boardman
Leslie Boardman (født 2. august 1889, død 23. november 1975) var en australsk svømmer som deltok under OL 1912 i Stockholm.
Anthracophora
Utseende
Middelsstore, kraftige, brun- og gulspraglete gullbasser uten metallglans. Hannene har ingen påfallende utvekster på hodet.
Leslie Boardman
Boardman ble olympisk mester i svømming under OL 1912 i Stockholm. Han var med på laget fra Australasia som vant 4 x 200 meter stafett. De vant foran USA med ny verdensrekord; 10.11,2. De andre svømmerne på gull-laget var Cecil Healy, Malcolm Champion og Harold Hardwick.
Anthracophora
Levevis
Larvene lever i jorden.
Yuka Sato (triatlet)
Yuka Sato (født 28. november 1992) er en japansk triatlet.
Hun representerte Japan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 15.
Ingrisma euryrrhina
Ingrisma euryrrhina er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (opptil 30 millimeter), avlang, svart eller metallisk grønn eller kobberfarget gullbasse. "Snuten" er rundet spadeformet forlenget. Oversiden er ganske tett punktert, dekkvingene med grove punktrader.
Utbredelse
Arten lever i Thailand.
Eksterne lenker
'
Sidney Reilly
Sidney George Reilly (opprinnelig muligens Shlomo eller Georgij Rosenblum, født omkring 24. mars 1873/1874 i Odessa, henrettet 5. november 1925 nær Moskva), kjent som the Ace of Spies (spionesset), var en russiskfødt eventyrer og hemmelig agent vervet av britiske SIS. Han skal dessuten ha spionert for minst fire andre land.
Liv og virke
Etter eget utsagn var Reilly aktriv som agent blant annet under annen boerkrig, i den russisk-japanske krig og i første verdenskrig.
Hans rykte på 1920-tallet skyldes hans venn Robert Bruce Lockhart som sensasjonaliserte deres djerve operasjon for å prøve å styrte den nylig dannede bolsjevikregjeringen i 1918.
Etter Reillys død publiserte avisen London Evening Standard en serie i mai 1931, kalt Master Spy, som glorifiserte hans bedrifter. Senere benyttet Ian Fleming seg av Reilly som en inspirasjonskilde for James Bond. I dag anser mange historikere at Reilly er en prototype på 1900-tallets første superspioner.
Desil
Desilfordeling innebærer å sortere alle i statistikkgrunnlaget i rekkefølge fra laveste til høyeste verdi. Så deles dette sorterte statistikkgrunnlaget i ti like store grupper målt i antall observasjoner, fra desil 1 til 10. «Desil 1» er den tidelen av alle observasjoner i statistikkgrunnlaget med lavest verdi, mens «desil 10» omfatter tidelen med høyest verdi.
Catharina Charlotta De la Gardie
Catharina Charlotta De la Gardie (født 5. april 1723, død 24. mars 1763) var en svensk hoff-funksjonær og intellektuell. I samtiden og ettertiden er hun kjent for at ved sitt eksempel i praksis innført koppympningen (en forløper for vaksinasjon mot kopper) og ved å ha stoppet den siste hekseprosessen i Sverige.
Biografi
Catharina Charlotta De la Gardie var datter av friherre Edvard Didrik Taube af Odenkat og hans hustru Kristina Maria Falkenberg. Hun var hoffdame (hovfröken) hos kronprinsessen Louise Ulrike 1744-48. Hun giftet seg i 1748 med greve Pontus Fredrik De la Gardie. Hun var søster til Hedvig Taube og svigerinne til Eva Ekeblad.
Koppymningen (en forløper for vaksinasjon mot kopper) ble formelt innført i Sverige i år 1756, og blant de første til å følge direktivet var samme år Catharina Charlotta Ribbing. Men mistroen og uviljen hos allmennheten var stor, og det fantes en stor motvilje mot bestemmelsen. De la Gardie lot derfor ympa seg selv og sine egne barn. Hennes eksempel fikk også allmuen på hennes gods Sjöö til å ympa seg og sine barn. Først da fikk denne livreddende metode sitt gjennombrudd.
Hun ble også svært kjent for sin inngripen i landets siste hekseprosess, häxprocessen i Ål. Tolv kvinner fra Åls socken i Dalarna hadde blitt forfulgt fra 1757, blitt arrestert og utsatt for tortur inntil de i 1761 erkjente at de hadde utøvet trolldom. Kvinnene hadde blitt henrettet for hekseri, de første i landet siden Anna Eriksdotter i 1704, om ikke Catherine Charlotte De la Gardie, som under en reise i Dalarna i 1758 fulgte prosessen, hadde grepet inn og fått en ny rettssak. De anklagede ble da frikjent og sluppet fri, og Catherine Charlotte så også til at de fikk skadeerstatning fra hennes private formue, ettersom torturen hadde ødelagt deres arbeidsevne. Adelen lot prege en gullmedalje som de gav henne som minne, med inskripsjonen: Charlotta Taube, comitissa De la Gardie, og på den andre siden en stubbe (slekten Taubes våpen) med overskriften: ''Fulcrum infelicibus (de ulykkeliges støtte), samt nederst: Ob XII ab injuria servatos cives Ordo R. Equ. 1761.''
Marija Sjorets
Marija Sjorets (født 9. august 1990) er en russisk triatlet.
Catharina Charlotta De la Gardie
Biografi
Catharina Charlotta De la Gardie var involvert i et triangeldrama som fant sted vinteren 1762-1763. Det har blitt skildret av Hedvig Charlotta Nordenflycht gjennom dennes mest leste dikt, «Öfver en Hyacint», 1762, som er en kjærlighetserklæring til en yngre mann, Johan Fischerström, som kom til å bli Nordenflychts siste kjærlighet og som også var inspektør på De la Gardies gods. De senere diktene handler om triangeldramaet mellom disse to og Catharina Charlotte De la Gardie. Triangeldramaet førte til en offentlig skandale mellom Nordenflycht og De la Gardie, som ifølge samtiden skal ha svekket De la Gardies helse og ledet til hennes død.
Catharina Charlotta De la Gardie døde før hun fylte 40 år etter å ha blitt smittet av en dødelig sykdom da hun pleiet sårede.
Marija Sjorets
Hun representerte Russland i Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 25.
Cloviskulturen
Cloviskulturen er navnet på en av de første kjente steinalderkulturer i Nord-Amerika, tidfestet til mellom ~9050 og 8850 f.Kr. Dette er etter den siste istiden i Nord-Amerika.
The Game (album)
The Game er et album av det britiske rockebandet Queen. Plata ble sluppet 30. juni 1980, og var bandets første plate til å nå førsteplass både på amerikanske og britiske hitlister. Selv om sangene var enklere enn tidligere Queen-plater, gjorde The Game Queen til superstjerner. Store sanger på denne plata er den bassdrevne «Another One Bites the Dust» og rockabilly-sangen «Crazy Little Thing Called Love», begge nådde førsteplass i USA. The Game var den første Queen-plata der de brukte synthesizer.
Platas arbeidstittel var «Play the Game», men Roger Taylor uroet seg for at det kanskje kunne ha undertoner av snobberi, så det ble enkelt nok endret til The Game.
Flash Gordon (album)
Flash Gordon er lydsporet til science fiction-filmen Flash Gordon, laget av det britiske rockebandet Queen.
The Game (album)
«Dragon Attack» blir kreditert til Brian May, men er faktisk resultatet av en «jam session» av alle fire bandmedlemmer. May fant de beste delene og redigerte dem sammen. Så la han til noen heavy gitarelementer for å få det hele til å høres litt mer samlet ut, og fikk bandet til å legge til elementer gjennom det hele.
«Crazy Little Thing Called Love» ble skrevet av Freddie Mercury mens han slappet av i badekaret. Han spilte inn den akustiske gitaren i studioet selv, før de andre kom, og når de kom spilte han opptaket for dem. Gitarist May sa at Mercurys spilling var perfekt, og la bare til en Telecaster-solo i midten av sangen, på råd fra Mack, i stedet for å imitere Telecaster-lyden på sin berømte Red Special-gitar. Dette er den eneste sangen Mercury rørte et annet instrument enn piano og tamburin på under konserter.
Aleksej Pavlenko
Aleksej Pavlenko (født 6. mars 1995) er en russisk freestylekjører som konkurrerer i kulekjøring. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 16.
Flash Gordon (album)
Alle spora på albumet utenom to («Flash's Theme» og «The Hero») er instrumentaler. Plata brukte veldig mye synthesizer, men inntil Queens forrige plate, The Game, hadde bandet villig vekk påpekt at «ingen synthesizere hadde blitt brukt» på platene deres.
Den eneste singelen som ble utgitt fra denne plata var «Flash's Theme», under tittelen «Flash». Den nådde en tiendeplass i Storbritannia og en 42.-plass i USA. Sangen er kjent for sitt dunkende bassriff og den tørre humoren i dialogutdragene sangen inneholder.
Harald Sæther
Harald Sæther (født 9. mai 1946, død 29. oktober 2021), norsk komponist med diplomeksamen (MA) fra Griegakademiet (2008). Han er medlem av Norsk Komponistforening og var medlem av Ny Musikks Komponistgruppe (NMK) fra 2008 til 2014 som styreleder fra 2009 til 2011.
Utdannelse
Sæther er i utgangspunktet selvlært musiker fra begynnelsen av 60- tallet med gitar, senere elbass som hovedinstrument. I 1963 var han en av fire som dannet Oppdals første rockegruppe The Spiritual Man Group. Denne gruppen ble oppløst i 1966 og i 1967 dannet han og fire andre bandet Hapax Legomenon som ble oppløst sommeren 1970.
I 1971 startet han sin musikkutdannelse ved Veitvet Musikkonservatorium i Oslo med fiolin som hovedinstrument. Etter tre år ved denne institusjonen fortsatte han studiene frem mot utøvende musiker/musikkpedagog ved Trøndelag musikkonservatorium i Trondheim frem til våren 1977.
Karriere
Etter 25 år som musiker/musikkpedagog ble han, i 2001 utsatt for en alvorlig trafikkulykke og måtte avbryte denne karrieren. Dette førte ham til Griegakademiet i Bergen hvor han tok mastergrad i komposisjon i 2008, med Morten Eide Pedersen som veileder.
Sæther har hatt fremføringer med Oslo Sinfonietta og Oslo Solistensemble i Oslo, Forsvarets Musikkorps Vestlandet og Griegakademiets Sinfonietta i Bergen, Trondheim Sinfonietta i Trondheim, Kristiansund Symfoniorkester i Kristiansund og flere mindre grupper/ensembler både i Oslo, Bergen, Stavanger og Kristiansund. I 2008 ble han fremført under Ultimafestivalen og ved 30-årsjubiléet til Ny Musikks Komponistgruppe, i 2010 under NuMusic festivalen i Stavanger, i 2011 under Borealisfestivalen i Bergen. Sæther er heltids free-lance komponist og har sine utgitte verket deponert hos MIC.
Malcolm Champion
Malcolm Eadie Champion (født 12. november 1883, død 27. juli 1939) var en svømmer fra New Zealand som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Champion ble olympisk mester i svømming under OL 1912 i Stockholm. Han var med på laget fra Australasia som vant 4 x 200 meter stafett. De vant foran USA med ny verdensrekord; 10.11,2. De andre svømmerne på gull-laget var Cecil Healy, Leslie Boardman og Harold Hardwick.
Bakgrunn
Champion ble født i 1882 i Norfolkøya (som er nå australsk territorium, men var da en britisk koloni). Han flyttet til New Zealand som ungdom. Hans mor, Sarah Clara Quintal, nedstammet fra mytteren Mathew Quintal fra Mytteriet på Bounty. Hans far Captain William Nhill Champion var en sjøkaptein som handlet rundt om i Stillehavet. Malcolm jobbet på faren sin sitt skip og på slutten av det 19. århundret bosatte han seg i Auckland. Han døde på 26.juni 1939 i Auckland, New Zealand.
Titler
Mellom 1901 og 1914, vant Champion tretti-to nasjonale titler i New Zealand, og på et tidspunkt hadde han tittelen for hver eneste distanse mellom 200 m og 1.6 km. Champion ble suspendert på slutten av 1902 av New Zealands svømmeforbund for å ikke ha betalt registreringsavgiften og ble tillatt å komme inn igjen i vinteren 1907-08. I 1991, vant han tittelen for langdistanse i England. Han representerte også Australasia på Imperiumsfestival i 1911 i Crystal Palace (bygning), hvor han trakk seg fra mil-løpet.
Ingrisma cupreola
Ingrisma cupreola er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (opptil 30 millimeter), avlang, kobberfarget gullbasse. "Snuten" er rundet spadeformet forlenget med avsatte forhjørner. Oversiden er ganske tett punktert, dekkvingene med grove punktrader.
Utbredelse
Arten lever i Vietnam.
Eksterne lenker
'
Pedersgjerdet
Pedersgjerdet er et området i østre bydel i Stavanger, som trolig har navnet ut fra Peterskirken i middelalderen.
Geografisk avgrensing
Pedersgjerdet er tegnet inn i utkanten av et kart fra 1843 over Hetland prestegård. Sigurd Rygh beskriver Pedersgjerdet som et område øst for Skolebekken – mellom Hospitalgata og Hetlandsgata. Lous beskriver også Pedersgjerdet som området øst for Skolebekken. I 1845 gikk Asylgata over Pedersgjerdet, så det er naturlig å regne Skolebekken som den vestlige grensen for Pedersgjerdet. I henhold til Arthur Tønnesen gikk grensen mellom Pedersdalen og Pedersgjerdet mellom Hetlandsgaten og Brødregaten.
I sør har Pedergjerdet grenset mot Konventgrunnen, og i nord mot Hospitalets eiendom. Østgrensen er mer usikker, men det kan være at den går til Pedersdalen og Sankt Hansvolden.
Eiere
Pedersgjerdet hadde på 1600-tallet geistlige eiere som delte grunnleieinntektene. I 1608 avtalte pastoren og skolemesteren at de hver skulle ha halvparten av en åker i Pedersgjerdet. Videre skulle biskopen, soknepresten, medhjelperen og skolemesteren hver ha fjerdeparten av enga i Pedersgjerdet. Omkring 1620 delte soknepresten og skolemesteren grunnleie av en åker i Pedersgjerdet og av enga Pedersgjerdet. Videre fikk skolemesteren og kirketjeneren grunnleie av Pedersgjerdet og et stykke mark i Pedersgjerde som kaldes Kampen.
Bebyggelsen
Fra slutten av 1700-tallet begynte en å få enkelte hus i området.
Området ble innlemmet i byen Stavanger ved byutvidelsen 18. januar 1849. Da startet en storstilt utbygging og det meste området var bebygd i løpet av 1850-årene.
Tinghuset og Metropolis som de mest kjente bygningene på Pedersgjerdet.
Ruseløkkbakken
Ruseløkkbakken var en liten forstad på høyden vest for Vika i Oslo, der Kronprinsens gate, gaten og boligkomplekset Victoria terrasse og Ruseløkkveien ligger i dag. Husklyngen ble bygget av selvbyggere i tiden fra 1810 til 1819, de fleste i samråd med kommunale myndigheter som la ut denne ubrukte delen av Bymarken som byggetomter for byens fattige. Bebyggelsen ble revet i 1880-årene for å gi plass til Victoria terrasse. Ruseløkkbakken er kjent for gatenavnene Tunis, Algier og Tripolis og tilnavnet «Røverstatene».
Eilert Sundt undersøkte leveforholdene for familier med skolebarn i Pipervika og Ruseløkkbakken midt i 1850-årene, i en av de første sosiologiske undersøkelsene i landet. Sundt fant utbredt trangboddhet og fattigdom, uten at man kan si at leveforholdene her var verre enn i andre arbeiderstrøk i byen.
Beliggenhet og navn
Drammensveien klatrer opp den bratte Ruseløkkbakken, heter det i en beskrivelse fra 1785. Ruseløkkbakken lå mellom løkkene Munkedammen og Arbiensløkken i vest som strakte seg til den øvre kant av skrenten, og Leucheløkken og Sommerfryd som gikk til slutten av sletten nedenfor skrenten i øst. Området ligger rett sydvest for Abelhaugen i Slottsparken, på den andre siden av tidligere Drammensveien (i dag Henrik Ibsens gate). På kart over forstedene i 1840 omfatter Ruseløkkbakken også en del av det flate området øst for skrenten, som også kan regnes til Pipervika.
Løkken Ruuseløkken, som lå nord for Drammensveien, blant annet på dagens Studenterlunden, fikk navn etter eieren, borgermester Lauritz Ruus (1586–1642). Området het Ruseløkke Bakken på et kart fra 1785, men den direkte bakgrunnen for navnet Ruseløkkbakken annet enn at den er en skrent, er ikke kjent. Strøket Ruseløkka syd og vest for Pipervika og Ruseløkkbakken, som ble bygget ut med leiegårder i annen halvdel av 1800-tallet, omfatter Ruseløkkbakken og strekker seg helt til Skillebekk.
Bebyggelsen 1810–1887
Rundt 1814 var det svært vanskelig for fattige å finne tomter for å bygge seg hus i gåavstand til arbeidsplassene i byen. Men det fantes enkelte områder mellom løkkene på bymarken, som løkkeeierne ikke ville betale løkkeskatt for og derfor ikke søkte om å få legge til løkken, og som byen heller ikke hadde forsøkt å få forpaktet bort. Et av disse områdene var Ruseløkkbakken.
Det var sannsynligvis ikke noen bolighus på Ruseløkkbakken ved år 1800. Området ble brukt til gjødselhauger for borgerne i byen, etter at folk i Pipervika hadde fått medhold i sine klager over gjødselhauger der. Og området var et populært samlingssted i fritiden for folk som bodde i nærheten.
Garver Jess Borgen fikk i 1810 magistratens tillatelse til å sette opp en leiegård med fire boliger på Ruseløkkbakken, den første boligen som er kjent. Kort tid etter ble det bygget flere hus uten tillatelse. Verken Borgen eller de som fulgte etter betalte leie for grunnen. I 1813 lå det inne 14 søknader om tomter til bygging på Ruseløkkbakken. Etter befaring godtok magistraten, de eligerede menn og stiftamtmannen at det ble gitt tomtebrev mot at nybygging skulle skje planmessig med ordentlig atkomst. De som hadde bygget, fikk beholde husene og fikk tomtebrev hvis ikke husene var til skade for omgivelsene. Selvtekt ble det deretter satt en stopper for. Søkere med god inntekt og søkere som ikke hørte til i byen, fikk avslag.
Den øverste husrekken og rekken nede ved veien, som senere fikk navnet Tunis, ble bygget tett etter tillatelser i 1813, 1814 og 1816. Fra 1815 måtte de som fikk tillatelse følge (underlegge seg) brann- og politivedtektene. I 1816 ble den tredje rekken påbegynt, den som senere fikk navnet Algier. I 1817 var det delt ut 26 tomter, alle som var tilgjengelig, men etter noen delinger ble antallet eiendommer på Ruseløkkbakken 35, og på disse sto bare to toetasjes hus, de andre hadde en etasje. Det fantes noen tømmerhus, men de fleste var plankehus med ett værelse og kjøkken. I 1817 varslet fattigforstanderen om at en mann hadde bygget seg jordhytte på Ruseløkkbakken. En av de eligerede menn gikk og snakket med ham for å forsikre seg om at han flyttet før han hadde hadde bodd to år på bymarken, for etter to år fikk man rett til fattigunderstøttelse fra byen.
Fra 1819 ble det ikke gitt flere byggetillatelser, og i 1825 vedtok de eligerede menn at ingen flere «husmenn» måtte få tomt for å bygge på den gjenværende bymarken. Og i 1825 vedtok den samme forsamlingen at videre bygging på Ruseløkkbakken var absolutt uaktuelt, fordi den ville bli til hinder for Slottet. Forstaden ble innlemmet i reguleringskommisjonens geografiske myndighetsområde i 1843, slik at bymyndighetene opptrådte som grunneier da forstaden ble anlagt, ikke som reguleringsmyndighet.
Ruseløkkbakken ble stående som en godt avgrenset og nokså regulert husklynge inntil hele bebyggelsen ble revet i årene 1882–1887 for å gi plass for boligkomplekset Victoria terrasse. Der Ruseløkkbakken hadde ligget, ligger nå Kronprinsens gate, gaten Victoria terrasse og nordlige del av Ruseløkkveien.
St. Hansfeiring
En gammel tradisjon for folk i byen var å feire St. Hans 23. juni på Ruseløkkbakken, med bål, brenning av tjæretønner og rakettkasting. Politimesteren nedla forbud mot feiringen her før St. Hans i 1817, fordi forstadens hus og beplantninger lå for nær stedet inne i den skarpe svingen Drammensveien gjorde, der festen pleide å foregå. Myndighetene anviste ny plass på ekserserplassen ved Aker kirke, som var den ubebygde Mærrahaugen. Den fikk senere navnet St. Hanshaugen. For å få mange til å flytte feiringen, betalte stattholder Mørner militærmusikken til å spille hele natten på det nye stedet, og det lyktes.
Gatene Algier, Tunis og Tangier – «Røverstatene» og «Røverstaden»
Gatene på Ruseløkkbakken var buede, smale, sølete og slett brolagte, skrev Eilert Sundt i 1858. Gatenavnene Algier og Tunis ble offisielle gatenavn, Tripolis ble det ikke. Hele Ruseløkkbakken er ofte kalt «Røverstatene». Grønvold oppgir at det var folkevittigheten som ga bebyggelsen dette navnet og de tre gatenavnene, etter røverstatene som var fryktet i samtiden for sin piratvirksomhet, blant annet med å ta fanger som ble solgt i Nord-Afrika.
I 2018 åpnet «Røverstaden», et kulturhus et kvartal nedenfor Ruseløkkbakken med navn som refererer til den gamle bebyggelsen, i lokalene til tidligere Club 7, Sardines og Stenersenmuseet.
Folkeopplysningsselskapets og Eilert Sundts undersøkelse av leveforholdene i 1855
Bakgrunnen var en interesse for almueskolen i Selskabet til Folkeoplysningens fremme, der Sundt i 1856 etterfulgte Hartvig Nissen som formann. Skoledebatten i selskapet dreiet mot behovet for å vite mer om hvordan de familiene som skoleungdommene tilhørte, hadde det, og hvordan de evnet å støtte opp om skolearbeidet. Selskapet valgte to strøk dominert av arbeidere og håndverkere, Pipervika og Ruseløkkbakken. E. Iversen, student og forstander ved Toftes Gave, et barnehjem i Munkedamsveien, gjorde husbesøkene og intervjuet alle familier med barn i skolepliktig alder. Sundt bearbeidet materialet og i 1858 ble det publisert som tilleggshefte til selskapets blad Folkevennen.
Som sosiologisk undersøkelse kan den rent teknisk tjene som mønster, og hevder seg godt blant mange slike undersøkelser som publiseres i dag, skrev kriminologen Nils Christie i 1953.
Av de 144 familiene hadde 31 kvinnelig forsørger, 22 enker og 9 «piger». Av de 113 mannlige forsørgerne var 10 av «Bestillingsmands-klassen», det vil si offentlig ansatte og næringsdrivende, 51 håndverkere og 52 arbeidere. Gjennomsnittlig giftealder var 26,8 år for både menn og kvinner. Av konene var 1 av 6 i arbeid for andre, mest søm og vasking, der forsørger var av bestillingsmannsklassen, 1 av 3 i håndverkerfamilier og 1 av 2 i arbeiderfamiliene. Av alle de 294 familiene, var det bare 37 som eide huset de bodde i.
Trangboddheten i arbeiderklassen er kjent fra offentlig statistikk beskrev senere i århundret: mellom 4 og 5 personer per bolig rom uavhengig av antall rom og de aller fleste arbeiderfamilier i ett- og toroms boliger. På Ruseløkkbakken og Pipervika samlet var det knapt noen arbeiderfamilie eller familie med kvinnelig forsørger som hadde mer enn ett rom, håndverkerfamilier hadde 1,3 rom i gjennomsnitt og familier i bestillingsmannsklassen 1,8 rom. Av alle 294 familiene hadde 83 eget kjøkken, 12 hadde ikke kjøkken, men 190 delte kjøkken med andre. Beholdningen av stoler, bord, ur, speil, gryter, stentøy, og om sengene var oppredd, ble registrert og i rundt en femtedel var situasjonen dårlig («slet»). Sundt peker på at dette henger sammen med familienes evne til å betale husleie og dermed kunne bo i rommelige og bekvemme boliger, og om mor i familien måtte arbeide utenfor hjemmet – slik som skoleprestasjon og fullføring hang sammen med om foreldrene tok barna vekk fra skolegang for å passe småsøsken eller jobbe på fabrikk. Hver av familiene eide rundt to bøker, de aller fleste religiøse skrifter, nesten ingen alminnelig lærerike eller underholdende, skrev Sundt. På Ruseløkkbakken sto mormonerne særlig sterkt. Behovet for allmenn opplysning og underholdning ble dekket av aviser, som 9 av 10 familier av bestillingsmannsklassen holdt, 3 av 10 arbeiderfamilier og ingen familie med ugift kvinne som forsørger.
The Empress
The Empress er en amerikansk stumfilm fra 1917 regissert av Alice Guy.
Universitetet Lille I
Lille I var regnet blant de verdensledende, akademiske institusjonene innen teknologi og vitenskap, i tillegg til mange andre felt, bl.a. sosiologi. I 2013 var det 19 600 studenter ved Lille I.
Thermonectus
Thermonectus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.
Sorbisk
Sorbisk (også kalt vendisk) er et vestslavisk språk som snakkes av ca 60 000 mennesker i deler av Tyskland, hovedsakelig i Sachsen (ca 40 000) og i Brandenburg (ca 20 000). Det består av to skriftspråk, oversorbisk og nedersorbisk, som igjen er inndelt i tallrike dialekter.
I Tyskland bor det omkring 60 000 sorbere. Hvor mange som faktisk bruker sorbisk som dagligspråk er trolig lavere enn tallene over. De fleste er primært tyskspråklig, men snakker sorbisk helt eller bare delvis i private sammenhenger.
Særlig nedersorbisk regnes som utrydningstruet.
Sorbisk har syv kasus: nominativ, genitiv, dativ, akkusativ, instrumentalis, lokativ og vokativ.
Bemerkelsesverdig er det at språket ved siden av singularis og pluralis også har dualis (to-tall). Eksempel:
I motsetning til andre vestslaviske språk (tsjekkisk, slovakisk, polsk og kasjubisk) har obersorbisk skriftspråk og deler av de sorbiske dialektene bevart et syntetisk preteritum. Også i nedersorbisk var dette i bruk, men det døde ut i løpet av det tjuende århundret.
Thermonectus
Utseende
Artene er middelsstore (8-15 millimeter), avlange, mørke vannkalver. De har gjerne lyse kanter på pronotum og dekkvinger og kan ha gule flekker.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-, Mellom- og Nord-Amerika.
Small Isles
Small Islands (skotsk gælisk: Na h-Eileanan Tarsainn) er en liten øygruppe innenfor de indre Hebridene, i Atlanterhavet vest for Skottland. Øygruppa ligger sør for øya Skye, og nord for øyene Coll og Mull og nordvest av Skottlands vestligste punkt Ardnamurchan. Administrativt tilhører den regionen Highland. Det gæliske navnet Na h-Eileanan Tarsainn oversettes til engelsk som «cross islands», og refererer til at øyene ligger mellom Morar på fastlandet og Uist.
Øyene har et samlet areal på 157 km². Den største øya i øygruppa er Rúm som er 108 km², så følger Eigg, Canna, Muck, Sanday og Hyskeir. Eigg og Muck ligger nærmest fastlandet, vest for disse Rúm og lengst vest Canna og Sanday som har landforbindelse med hverandre. Hyskeir ligger vel 10 km sørvest for Canna, og regnes ikke alltid med til øygruppen.
Alle øyene unntatt Hyskeir er bebodde, med et samlet innbyggertall på 131 i 2001. Eigg har det største innbyggertallet med 67.
Det høyeste punktet på øyene er fjellet Askival på Rùm, 812 meter over havet.
Vimśatikāvijñaptimātratāsiddhi
Vimśatikāvijñaptimātratāsiddhi (sanskrit: विम्शतिकाविज्ञप्तिमात्रतासिद्धि), eller 20 vers om bare bevissthet, er et viktig verk innenfor mahāyānabuddhismen. Verket ble sammensatt av Vasubandhu i det 4. århundre som var notabel innenfor yogācāra, men har også påvirket andre buddhistiske retninger.
Villa Kvernbakken
Villa Kvernbakken, Grilstadvegen 4, er en 1 1/2 etasjes villa i nasjonalromantisk dragestil på Charlottenlund i Trondheim. Den ble oppført i 1902 etter tegninger av arkitekt Karl Norum. Huset ble oppført som sommerbolig for familien Fredrik Bødtker, og var et ferdighus, oppført av maskinlaftet tømmer levert av firma Jacob Digre i Trondheim.
Sør-Al Batinah
Sør-Al Batinah er et guvernement i Oman. Det ble opprettet da det tidligere guvernementet Al Batinah ble delt i Nord-Al Batinah og Sør-Al Batinah i 2006. Rustaq er regionshovedstaden.
Villa Kvernbakken
Huset er asymmetrisk komponert av bygningsvolumer av ulik størrelse. Mot hagen har huset en stor glassveranda, som fungerte som hagestue. I tillegg til våningshus finnes det på eiendommen et uthus og en dukkestue. Alle bygningene er fredet.
Kvernbakken var opprinnelig en parsell av Skovgård som ble fradelt i 1902, og solgt til Christian Matheson. Etter ham overtok datteren Astrid Mathseson, som var gift med øyenlege Fredrik Bødtker. Eiendommen omfattet opprinnelig 14 dekar, og Bødtker oppførte et landsted her. Etter Bødtkers død arvet datteren Sophie Bødtker eiendommen. Hun brukte den som helårsbolig, og bodde her til sin død i 1984.
Statens vegvesen eksproprierte eiendommen i 1986 i forbindelse med utvidelse av E6 og byggingen av Grillstadtunnelen. Eiendommen ligger i dag rett ved starten av tunnelen.
Martin Rodbell
Martin Rodbell (født 1. desember 1925, død 7. desember 1998) var en amerikansk biokjemiker og endokrinolog som var avgjørende for oppdagelsen av G-proteinet. For sin oppdagelse av denne proteintypen sammen med Alfred G. Gilman mottok han nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1994.
Villa Kvernbakken
Bygningen ble fredet i 1990, og overtatt av Fortidsminneforeningen. Huset ble da restaurert og gitt en forsiktig tilpasning til moderne boligstandard. Eiendommen ble solgt fra Fortidsminneforeningen til Erling Næss og Eva Schjetne i 2014.
Navnet Kvernbakken henspiller på kvernsteinene som finnes i Grilstadbekken like øst for eiendommen.
Martin Rodbell
Tidlig liv og utdanning
Martin Rodbell ble født i Baltimore i 1925. Etter videregående utdanning i barndomsbyen begynte han på Johns Hopkins University i 1943. Her studerte han biologi og fransk eksistensiell litteratur. Kun ett år inn i studietiden ble han avbrutt av den pågående andre verdenskrig der han gikk inn i det amerikanske militæret i sjøforsvaret som radiooperatør. Etter krigen gikk han raskt tilbake til studiene ved Hopkins og han fikk en bachelor i biologi i 1949. Året etter, i 1950 giftet han seg med Barbara Ledermann, en tidligere venn av Anne Frank. Med Ledermann fikk Rodbell fire barn. I 1954, som 29-åring ble han uteksaminert med en doktorgrad i biokjemi ved universitetet i Washington. Mellom 1954 og 1956 jobbet han med en avhandling ved universitetet i Illinois og i 1956 godtok Rodbell en stilling som forsker innen biokjemi ved National Heart Institute (en del av National Institutes of Health i Maryland). Her jobbet han som forsker inntil 1985 da han ble forskningsleder for hele instituttets forskningssenter i Nord-Carolina. Her var han sjef for flere prosjekter innen ulike fagfelt helt til han gikk ut i permisjon i 1994.
Forskning
Sammen med utviklingen av datateknologi fikk biologien stor hjelp i utviklingen av formler, synteseforskning og informasjonprosesser. Rodbell mente at datasystemer var nødt til å ha mye av den samme oppbygningen som menneskets kropp. Han mente at biologien kunne lære mye av å se på likhetene mellom bygging av teknologiske maskiner og biologiske organismer og celler. Mange av komponentene funnet i enkle kretskort kan, ifølge Rodbell, sammenlignes med de forskjellige byggesteinene i celler. Han hevdet at individuelle celler var analoge med kybernetiske systemer bestående av tre forskjellige molekylære komponenter: diskriminatorer, transduser, og forsterkere (ellers kjent som effektorer). Diskriminatoren, eller cellereseptoren, mottar informasjon fra utsiden av cellen og denne informasjonen leveres på tvers av cellemembranen. Forsterkeren forsterker disse signalene for å starte reaksjoner i cellen eller å overføre informasjon til andre celler. Mellom desember 1969 og januar 1970, mens Rodbell jobbet med en gruppe på et laboratorium som studerte effekten av hormonet glukagon, oppdaget gruppen at cellenivået av glukagon påvirker membranens reseptor. Dette fant de ved testing på leveren til rotter. Rodbell oppdaget at ATP kan snu den egentlig låste handlingen med glukagon. Med en cellereseptor kunne han også fjerne glukagonene fra cellen fullstendig. Han bemerket at spor av GTP (guanosin trifosfat) kunne reversere den bindende prosessen nesten ett tusen ganger raskere enn ATP.
Rodbell utledet at GTP trolig var den aktive biologiske faktoren for den nevnte reaksjonen, og at GTP hadde vært tilstede som en urenhet i sine tidligere eksperimenter med ATP. Han fant at GTP stimulerte aktiviteten i guanin nukleotid protein (senere kalt G-protein), som i sin tur produserte dyptgripende metabolske effekter i cellen. Rodbell postulerte at aktiveringen av G-proteinet var den "andre sender" som Earl W. Sutherland tidligere hadde teoretisert. Rodbell beviste senere sin teori om G-proteinet.
New York Giants i NFL-sesongen 2020
New York Giants spilte i sin 96. sesong i National Football League og første under hovedtrener Joe Judge etter at Pat Shurmur fikk sparken etter 2019-sesongen. Det var første gang siden 2003 at laget spilte uten Eli Manning i spillerstallen, etter at han annonserte planer om å pensjonere seg 22. januar.
Til tross for en sesongstart på 0–5 for andre gang på fire år forbedret Giants på fjorårets sesongresultat på 4–12 etter en seier over Seattle Seahawks i uke 13, og avsluttet sesongen 6–10, men klarte verken å vinne divisjonstittelen eller sikre en tur til sluttspillet for fjerde år på rad etter at Washington Football Team vant sin siste kamp i sesongen over Philadelphia Eagles.
Den 20. juli 2020 bekreftet Giants at deres hjemmekamper kom til å bli utspilt bak lukkede dører på grunn av den pågående koronaviruspandemien.
Draft
Bytter før draftet
Sesongoppkjøring
Giants' terminliste for sesongoppkjøringen ble annonsert 7. mai, men ble senere kansellert av sikkerhetshensyn på grunn av koronaviruspandemien.
Terminliste
Giants' terminliste for -sesongen ble annonsert 7. mai. Merknader
En vinternat
En vinternat er en norsk stumfilm fra 1917. Den regnes som tapt.
Handling
Wollert Berg finner et omstreiferpar som stjeler hos naboen. Berg blir mistenkt og dømt. Men detektiv Saksen gir seg ikke før de skyldige blir dømt.
Barry Venison
Barry Venison (født 16. august 1964 i Consett) er en tidligere fotballspiller. Hans posisjon var forsvarsspiller.
Han ble værende i klubben frem til 31. juli 1986 da Kenny Dalglish betalte 200 000 pund for å hente ham til Liverpool FC. Han fikk sin debut 16. august samme år i Charity Shield-kampen på Wembley Stadium mot Everton FC i en kamp som endte 1-1. Han fikk totalt 158 kamper og scoret tre mål for Anfield-klubben før han ble solgt til Newcastle for 200 000 pund 31. juli 1986.
Her spilte han totalt 130 kamper. I 1995 signerte han for den tyrkiske klubben Galatasaray. Her ble han kun en kort periode idet han vendte tilbake til England og Southampton FC senere i sesongen hvor han ble til han ble tvunget å legge opp karrieren 26. oktober 1996 på grunn av en ryggskade.
Han fikk to landskamper for, og ti-U 21 kamper.
Amanda Schull
Amanda Schull (født 26. august 1978 i Honolulu på Hawaii i USA) er en amerikansk skuespillerinne som er best kjent for sine roller i Center Stage, Sorority Wars, J. Edgar og 12 Monkeys.
Alf Storelvmo
Alf Ole Storelvmo (også skrevet Alv Storelvmo) (født 7. februar 1938, Sørreisa, død 15. mai 2014 samme sted ) var en norsk kombinert- og langrennsløper. Han representerte blant annet Sørreisa Skilag, BUL, Mo Skilag. Han ble norsk mester på 15 km for BUL i 1962 og på 3 x 10 km stafett for BUL i 1961, 1962 og 1970. I 1961 og 1962 gikk han sammen med Arne Jensen og Ingmund Holtås, i 1970 med Odd Martinsen og Lorns Skjemstad. Han tok også i 1965 sammen med lagkameratene Arild Brygghaug og Ingmund Holtås sølv på 3 x 10 km stafett for Mo Skilag. De var bak Sjårdalen, men foran Engerdal Sportsklubb. Han vant Monolittrennet i 1963 i Frognerparken foran Harald Grønningen. Han vant også i 1963 et internasjonalt renn i Ner-Gruben i Mo i Rana over 20 km foran verdenseneren da, Ragnar «Føllinge» Persson.
Cypridina americana
Cypridina americana er en art i slekten Cypridina. Den er en av tretten slekter i familien Cypridinidae. Den igjen er en av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Gruppen Cypridinidae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.