cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Adrian Bergmann-saken
Lagmannsrettens avgjørelse
Saken kom opp for ny behandling i Borgarting lagmannsrett 28. juni 2005. Lagmannsretten avsa dom i ankesaken den 1. juli 2005. I likhet med tingretten kom lagmannsretten til at Bergmann ikke kunne påberope seg militærnekterloven som hjemmel for at han hadde unnlatt å møte til sesjon 4. februar 2004. Allikevel fant rettens flertall, fire mot tre dommere, at Adrian Bergmann måtte frifinnes. Flertallet anså det nemlig som sannsynlig at tiltalte ved oppsatt oppmøtetidspunkt var overbevist om at det fantes lovgrunnlag for å nekte oppmøte til militær sesjon på pasifistisk grunnlag. Flertallet vektla i denne vurdering at Bergmann hadde satt seg inn i tidligere praksis i sesjonsnektersaker, der Justisdepartementet på slutten av 1980-tallet innvilget en sesjonsnekter direkte opptak til siviltjeneste, at han hadde satt seg inn i det relevante lovverk, foruten å søke telefonisk og skriftlig kontakt med både Justisdepartmentet og Vernepliktsverket for å avklare saken. Dessuten ble det tatt med i vurderingen at Bergmanns søknad om direkte opptak til siviltjeneste, uten militær sesjon, fremdeles står ubehandlet. Slik fant retten at kravene til forsett, som er et vilkår for dom, ikke var oppfylt, og at tiltalte måtte frifinnes på grunn av rettsvillfarelse; at han hadde en rimelig overbevisning om hvorledes lovverket skulle forstås, selv om den ikke var i overensstemmelse med rettens syn.
For Bergmann var dette å anse som nok et prinsipielt tap; retten hadde unnlatt å ta opp spørsmålet om hvorvidt Vernepliktsverket i sin behandling hadde tatt feil da det fastslo at det ikke finnes grunnlag for nekting av sesjon. Bergmann mener at dette var en feil konklusjon, og at beslutningen om ikke å vurdere hvorvidt fritak for sesjonsoppmøte skulle innvilges følgelig ble gjort på feil grunnlag.
Høyesteretts kjennelse
Både Bergmann og påtalemyndigheten anket lagmannsrettens avgjørelse til Høyesterett. I kjennelse avsagt 22. desember 2005 fastslo Høyestrett at uteblivelsen fra sesjon var lovlig, og sendte saken tilbake til Borgarting lagmannsrett for behandling av spørsmålet om eventuell straffereaksjon mot Bergmann.
Dom i lagmannsretten
I oktober 2006 falt den endelige avgjørelsen i Borgarting lagmannsrett. Aktoratet hadde lagt ned påstand om at Bergmann måtte idømmes en straff på 90 dagers betinget fengsel. Lagmannsretten dømte Bergmann til å betale en bot på 3000 kroner.
Innvilget fritak for militærtjeneste
Vernepliktsverket innvilget Bergmanns søknad om fritak for militærtjeneste 21. mai 2007, etter pålegg fra Justis- og politidepartementet. Bergmann ble imidlertid aldri innkalt til avtjening av sivil verneplikt, og mottok 25. mai 2009 orientering om at han var slettet i rullen for avtjening av sivil verneplikt.
Tungrasslekta
Tungras (Polygonum) er ei gruppe i slireknefamilien.
Artene i gruppa er utbredt i Europa, Asia og Nord-Afrika og varierer vidt fra urteaktige ettårige planter under 5 cm til opprette flerårige planter som blir 3 til 4 meter høye, og andre treaktige klatreplanter som blir 20–30 m høye i trær; enkelte er og akvatiske, og vokser som flyteplanter i dammer.
Viltvoksende arter i Norge:
I.H. Beck
Ifølge telefonkatalogen for 1919 drev firmaet på den tiden med manufaktur, sykler, symaskiner, skotøy og konfeksjon.
Lars Holst
Lars Kristian Holst (født 22. november 1848 i Bergen, død 31. mai 1915 i Kristiania) var Venstre-mann og redaktør i avisen Dagbladet på slutten av 1800-tallet. Han ble cand.jur. i 1871, og var ansatt i Bergens Tidende fra 1872 til 1883 før han tiltrådte som sjefredaktør i Dagbladet i 1883. Han forble i denne stillingen frem til 1898. I 1884 var han medstifter av Norsk Kvinnesaksforening, der hans forgjenger i Dagbladet Hagbart Berner ble leder. Deretter ble han justissekretær i Kristiania byrett, samtidig som han fortsatte den politiske virksomhet han hadde bedrevet som redaktør i Dagbladet, nå blant annet som teaterkritiker og politisk skribent i Stavanger Aftenblad.
Dillon County
Dillon County er et fylke i den amerikanske delstaten Sør-Carolina. Det ligger i de nordøstlige delene av staten og det grenser mot Horry County i sørøst, Marion County i sør, Florence County i sørvest og mot Marlboro County i vest. Det har også grense mot delstaten Nord-Carolina i nordøst.
Fylket er oppkalt etter James W. Dillon (1826–1913). Det fikk dette navnet i 1910, etter at det tidligere het Marion County.
Vestsida skole
Vestsida skole var en fådelt barneskole i Ringelia i Søndre Land kommune på vestsiden av Randsfjorden.
Skolen hadde i 2017 ca. 16 elever fordelt på 3 klasser, som dekket 1. til 7. trinn.
Dillon County
Dillon Countys totale areal er 1 053 km² hvorav 4 km² er vann. I 2000 hadde fylket 30 722 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Dillon. Flyplassen heter Dillon County Airport – DLC.
Vestsida skole
Den 2. februar 2010 brant halve skolen ned, men brannvesenet klarte å foreta en kontrollert nedbrenning av denne delen av skolen slik at hovedfløyen slapp unna alvorlige brann eller røykskader.
Dillon County
Steder som er verdt å få med seg er Bear Swamp Baptist Church, Dillon County Courthouse og J.W. Dillon House.
Vestsida skole
Skolen ble vedtatt nedlagt av Søndre Land kommunestyre den 12. februar 2018, etter at 17 av 25 stemte for nedleggelse.
Gunvald Hauge
Gunvald Hauge (født 8. november 1902 i Haugesund, død 8. juli 1974) var en norsk fagforeningsmann, Ap-politiker og formann for Norsk Sjømannsforbund 1958–1966. Hauge tok maskinisteksamen i 1922. Han var læregutt, fyrbøter og donkeymann 1917–1924.
Hauge vokste opp i en tid hvor sildefisket var en stor næring i Haugesund. Han kom tidlig med i politisk arbeid og i fagforeningsvirksomhet. En viktig del av arbeidet var å gå fra båt til båt og organisere sjøfolk. I hans tid vokste den norske handelsflåten og Norsk Sjømannsforbund var en av landets største fagforeninger. I denne perioden økte også hyringen av utenlandske sjøfolk, automatiseringen av skipene og liggetiden i havn ble kortere. Disse og andre forhold tvang fram forhandlinger om lønn og fri hjemreise for sjøfolkene. Hauge ledet forbundet i en periode med sterk vekst i økonomien og bedre forhold til sjøs.
Hauge mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 1960.
Arkeologiåret 1954
Arkeologiåret 1954 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1954.
Firmaet Ludvig Munthe
Firmaet Ludvig Munthe, Oslo, ble grunnlagt i 1898 av Ludvig Munthe. Firmaet produserte fra starten sykler og sykkeldeler, og nøt stor anseelse i sykkel- og sportskretser.
Nhon Trach kraftverk
Nhon Trach kraftverk er et varmekraftverk i Dong Nai i Vietnam, 30 km sørøst for Saigon. Det har en installert produksjonskapasitet på 450 MW men under økning til 1200 MW, fordelt på 2+1 gassturbiner med 450 MW kogenerasjon, og en 750 MW-blokk under bygging for idriftsetting i 2010. Anlegget ble påbegynt omkring 2005, og står ferdig i 2010. Utstyret er levert av Alstom. Brenselkilden er naturgass. Operatør er PetroVietnam.
Firmaet Ludvig Munthe
I 1918 ble Alfred A. Berge kompanjong, og han drev alene etter Munthes død i 1927. Firmaet opphørte i 1937.
Tynset kirke
Tynset kirke er en åttekantet kirke fra 1795 i Tynset kommune, Innlandet fylke. Kirken på Kjerkegga er godt synlig fra store deler av bygden.
Byggverket er i tømmer og er en stor kirke med 700 sitteplasser (kirkesøk oppgir 391 plasser). Tynset kirke står godt synlig i landskapet på Kjerkegga. Riksvei 30 passerer rundt 150 meter sør for bakketoppen hvor kirkestedet befinner seg. Grunnplanet er en langstrakt åttekant med seks søyler som bærer taket. Kirka er den største i Nord-Østerdal.
Tynset kirke ble vigslet i 1795 av daværende prost i Østerdalen, Andreas Wulfsberg (1747 – 1828). Kirkerommet i Tynset kirke er preget av duse blåfarger med en del marmorering og hvit himling. Det er prekestolsalter i kirken med losjer på hver side på samme måte som i Røros kirke. Ordningen med prekestolsalter er i tråd med den tids skikk og med protestantismens vekt på preken og samhørighet mellom ord og sakrament. I tillegg til prekestolen med inngang fra gallerietasjen, står det en prekestol ute i kirkerommet. Alterbildet ble satt inn i 1826 malt av Ola Beitdokken. En korsfestelsesscene, der vi ser Johannes og gråtende kvinner med fjellformasjoner i bakgrunnen. Døpefonten er fra ca.1890, laget av Ole Andreassen Haugen. Kirken fikk utvendig panel i 1834. Den ble da malt rød med hvite vindusrammer, og de innvendige veggene ble hvitmalt et par år senere. I 1867 fikk utsiden sin nåværende hvite farge tilbake. Mye av 1700-tallsinteriøret forsvant i 1881, og innerveggene ble brunmalt. Så i 1924 ble det gjennomført en større restaurering ledet av Domenico Erdmann, og interiøret fikk da sin nåværende form, mens ytterveggene fikk beholde sin hvitfarge. Orgelet står over prekestolsalteret. Kor og skip går i ett uten skarpt skille.
Taket har knekk, sakristi i to etasjer og et høyt tårn mot vest. Vreim beskriver bygget som «langstrakt åttekant av Røros-typen».
Den åttekantede murkirken på Røros var modell for Tynset kirke som ble bygget noe mindre og i laftet tømmer. Tynset kirke er mindre langstrakt (mindre forhold mellom lengde og bredde) enn Røros kirke noe som trolig ble gjort for å unngå lange laftevegger. Tynset kirke har ikke tilbygg for kor som Røros kirke. Dette gir Tynset kirke mer preg av sentralkirke.
Byggmester for Tynset kirke var Peder Ellingsen, overbyggmester på kobberverket. Vreim omtaler Ellingsen som en begavet konstruktør. Ellingsen hadde medvirket til oppføring og innredning av Røros kirke, og er en av flere som deltok i utforming av Røroskirken - han laget blant annet to modeller som grunnlag for en laftet kirke på Røros. Svend Aspaas, som også medvirket til Røros-kirken, takket nei til oppdraget. Det ble først foreslått å bygge en steinkirke, men dette ble regnet som for vidløftig. Tømmeret var de første 40 årene uten kledning, da ble den panelt og malt rød, senere den nåværende hvitfargen. Domenico Erdmann hentet i 1924 frem igjen de opprinnelige fargene og marmoringen som hadde vært dekt av maling, Den forrige kirken (fra 1708) brant i 1792. Arbeidet med oppføring av kirkebygget tok til i 1793.
Bardu kirke fra 1829 ble bygget etter mønster av Tynset kirke. Omkring 1800 migrerte en del av befolkningen fra Nord-Østerdalen til Nord-Norge og særlig til nybyggerområdene i Bardu. Størstedelen av befolkningen i Bardu på den tiden hadde bakgrunn fra Tynset og Alvdal, og beholdt kontakten sørover.
Hovedorgelet i Tynset kirke er bygd i 1959 av Marcussen & Søn i Åbenrå i Danmark, og har tidligere stått i Sankt Peders kirke i Næstved i Danmark. Det har 2600 piper og 36 registre.
Læring
Læring er en relativt varig endring (eller potensiell endring) i atferd som følge av erfaring. Organismer gjør kontinuerlig erfaringer i interaksjon med miljøet, og adaptive endringer er funksjonelle. Læring kan dermed ses som en evne organismer har til å finjustere sin atferd til skiftende betingelser.
Grógaldr
Grógaldr er et dikt fra Den eldre Edda. Det er det første av to dikt som i dag vanligvis publiseres under tittelen Svipdagsmál. Diktene ble funnet i manuskripter på 1600-tallet. Sammenhengen mellom de to diktene ble først påvist av Svend Grundtvig i 1854.
Diktet handler om Svipdag som maner sin mor, Groa, opp fra de døde, så hun kan hjelpe ham mot den onde stemoren som tvinger ham til å forsøke å befri Menglød som sitter fanget på borgen sin. Som nekromantiker lykkes han i å vekke sin døde mor, og diktet er en oppramsing av tryllesangene hun bruker for å beskytte sønnen.
Læring
Bakgrunn
En ytterligere læringsform er læring ved konsekvenser av egen atferd. Her gjør vi erfaringer ved å prøve ut ulike handlinger, og læring skjer ved den erfaring disse konsekvensene gir. Klassiske studier vedr. slik læring er Thorndikes studier over instrumentell læring og Skinners studier av operant betinging.
Både klassisk og operant betinging foregår ved at personen gjør direkte erfaringer med omgivelsene. Bandura viste i en rekke studier at vi også kan lære ved observasjon av andre. Dette kalles læring ved observasjon. Viktig her er at personen som lærer ikke bare imiterer (etterligner) andres atferd; personen lærer at bestemte former for atferd fører til belønning (eller straff) under bestemte betingelser.
Fordi mennesker har et språk, skjer mye læring språklig. Dette skjer gjennom instruksjoner, sosial omgang med andre (råd og vink, advarsler), osv. Spesielt kognitivt orienterte psykologer har understreket at slik læring er viktig. Samtidig må det understrekes at mye læring, selv hos voksne og språkføre mennesker, skjer uavhengig av språk. Eksempelvis vil man kunne etablere vaner, uvaner, holdninger, emosjonelle reaksjoner, fobier, osv. på måter som ikke styres bevisst.
På samme måte er også slike lærte vaner og reaksjoner ikke uten videre mulig å avlære ved å forklare eller overtale; den som er redd en edderkopp er redd selv om han «vet» at den ikke er farlig. Læringspsykologien har her også gitt viktige bidrag til forståelsen av hvordan ulike uvaner og uønsket atferd kan «avlæres» ved bruk av egnede atferdsanalytiske teknikker.
Ekstinksjon
Atferd som er lært kan også avlæres. Slik avlæring kalles ekstinksjon. Ekstinksjon er ikke glemsel, men snarere at individet erfarer at læringsbetingelsene er endret. Ekstinksjon ses både i klassisk og operant betinging.
Klassisk betinging
Klassisk betinging er den enkleste formen for assiosiasjonslæring, der individet reagerer direkte på en gitt stimuluspåvirkning.
Operant betinging
Operant betinging er en problemløsningsorientert læring, hvor atferdsendringer reguleres av positive og negative handlingskonsekvenser.
Kognitiv læring
Kognitiv læring består i refleksjon over egne erfaringer, og utprøving av hypoteser om hvilke regler og prinsipper vi kan utlede fra våre erfaringer.
Sosial-kognitiv læring
Sosial-kognitiv læring trekker kognitiv læring inn i en sosial kontekst. Et annet navn er observasjonslæring, hvor man lærer gjennom å observere andre.
588 Achilles
588 Achilles er en gresk jupitertrojan og ligger i L4-lagrangepunktet til Jupiter. Den har således noenlunde samme omløpstid og avstand til sola som planeten. Den ble oppdaga den 22. februar 1906 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter Akilles fra gresk mytologi.
Hans Erichsen
Firmaet Hans Erichsen, Oslo, ble grunnlagt i 1898 av grosserer Hans Erichsen, som døde i 1942. Firmaet produserte fra starten i sykler og sykkeldeler, og produserte etterhvert også lengdeløpsskøyten «Oscar Mathisens modell.»
Pr 1943 solgte bedriften ca. 1500 sykler årlig, og hadde tolv ansatte. Firmaet ble videreført som «Hans Erichsen Eftf. Oscar Mathisen AS», som ble et AS i 1954.
Audi Q5
Audi Q5 er en SUV basert på Audi A4 produsert av det tyske selskapet Audi, som idag eies av Volkswagen Audi Group.
Hovedkonkurrentene er: Land Rover Freelander, BMW X3, Lexus RX, Mercedes-Benz GLK-Klasse og Volvo XC60.
Alrekstad
Alrekstad (av norrønt Álrekstaðir) er en tidligere kongsgård i nabolaget Årstad i Bergenhus bydel i Bergen, med røtter tilbake til 400-tallet.
Søndag 10. september 2000 ble en minneplate avduket ved inngangspartiet til Alrekstad skole, støttet av Årstad menighet og Årstad skole.
Historie
Snorre nevner Alrekstad som en av de fem gårdene der Harald Hårfagre holdt seg mest på sine eldre dager. Dit ønsket Håkon den gode å bli brakt etter å ha fått banesår i slaget ved Fitjar i 961:
Årstadgeilen fører fra Alrek ned til Store Lungegårdsvann og er Bergens eldste gateløp. Veifaret førte fra kongsgården ned til sjøen ved Store Lungegårdsvann (den gang kalt Alrekstadvågen). På flere av eiendommene langs geilen er det påvist arkeologiske kulturminner i form av gravminner og spor etter forhistorisk dyrkning.
Kongsgården var strategisk plassert. I øst ruver Ulriken, i forgrunnen ligger Ålrekstadvågen, (nå Store Lungegårdsvann), i nord Ålrekstadvannet (nå Svartediket). Sentralt i landskapet ligger også Skinhosa (nå Puddefjorden). I 1277 testamenterte Magnus Lagabøte Alrekstad kongsgård til Nonneseter kloster. Eiendommen ble holdt i hevd til reformasjonen. Deretter lot Vincens Lunge både kloster og kongsgård forfalle. På 1800-tallet var Årstadvollen ekserserplass. I 1898 kjøpte Bergen kommune området.
Korstegnet
Korstegnet eller korsets tegn er en rituell gest og kristent symbol som består i at man beveger hånden i et kors. Praksisen med å gjøre korsets tegn spiller en viktig rolle i flere kirkesamfunn, og kan bli brukt både under gudstjenesten og som en del av ens personlige tilbedelse.
Alrekstad
Historie
De tidligste kirkelige opplysninger som finnes om Årstad, forteller at det på gården Alrekstad fra gammelt stod en liten kirke av hugget kleberstein. Den skal ha stått der så sent som i 1653, men ble revet tidlig på 1700-tallet. Trolig var Den hellige korskirke reist i tilknytning til kongsgården. Steinen ble brukt dels til Bergen domkirke, delvis til magister Ole Storms hus; han var daværende eier av Årstad. Ruiner etter gamlekirken var fremdeles synlige i 1736.
Korstegnet
Bakgrunn
Tertullian beskrev korstegnet, og det ser ut til at det i oldkirken ble markert bare med et korstegn på pannen. Noen århundrer senere ble korsets tegn også utført over andre deler av kroppen.
Den katolske og Den ortodokse kirke
Korstegnet er en kristen fromhetspraksis og en bønn særlig utbredt i den katolske og den ortodokse kirke. Ofte markerer man ytterpunktene i et kors på seg selv ved å berøre panne, bryst og skuldre. Det er vanlig å si «''I Faderens, og Sønnens, og den hellige ånds navn. Amen''» under utførelsen.
I katolsk tradisjon berører man først venstre skulder og så høyre, mens man i ortodoks tradisjon først berører høyre skulder. Det er uklart hvordan forskjellen har oppstått. Ortodokse kristne forklarer sin måte å gjøre korstegnet på med at Dismas («den gode røveren») hang på Jesu høyre side ved korsfestelsen; det finnes ingen spesiell forklaring på den katolske skikken.
Korstegnet brukes av både katolikker og ortodokse spesielt når man går inn i en kirke og under gudstjenesten, men også i andre sammenhenger. Dette henger sammen med at tegnet oppfattes som en kort bønn som er enkel å fremsi hver gang man f.eks. skal kjøre bil, gjøre noe vanskelig eller før et måltid. Det er også vanlig å starte og avslutte all bønn med korstegnet.
Andre kirker
I århundrer etter reformasjonen knelte kirkegjengerne og brukte korstegnet når de kom inn i kirken, likeså ved begynnelsen av nattverden og under velsignelsen. Ennå i 1830 knelte de fleste på Vestlandet. I et brev til en biskop på visitas i Gloppen i 1824, foreslo en bonde en forenkling av «den seksfoldige Knælen», dels ble det urolig, dels pga «det forargelige i stillingen som ofte deri blir en følge».
Sønsterud Sykkelfabrikk
Pr 1943 produserte bedriften 3000 sykler årlig, og hadde 30 ansatte.
Firmaet er i dag videreført som Sønsterud AS Sport Sykkelfabrikk på Manglerud i Oslo
Clara Thue Ebbell
Clara Thue Ebbell (født 22. februar 1880 i Grimstad, død 25. februar 1971) var en norsk forfatter og oversetter.
Hun var datter av skipsreder Nikolai Thue Johnsen (1846 – 1926 og Signe Bie (1860 – 1889), og hennes grandtante var oversetteren Kaja Ebbell . I1906 giftet hun seg med forfatteren Bendix Joachim Ebbell. Sammen med ektemannen utga hun i 1904 den humoristiske og til dels satiriske Ny ABC med hane for alle snille og voksne børn ved Sahib og Puk, der de blant annet parodierte Henrik Ibsen. Clara Thue Ebbell benyttet iblant forfatterpseudonymet Puk, og Sahib var et av ektemannens pseudonymer. De fleste av hennes bøker var skrevet for barn og unge. Mange av bøkene var biografier eller skildringer av historiske begivenheter, flere av dem om personer som hadde virket som kristne forkynnere. Hun virket også som oversetter, og oversatte flere bøker til norsk. Blant annet stod hun for en av de første norske oversettelsens av Onkel Toms hytte.
Clara Thue Ebbell ble student i 1899, var formann i Kvindelige Studenters Klub, medlem av Studentersamfundets styre i 1905 og redaktør av Kvindelige Studenters Jubileumsskrift 1882 -1907.
Arkivet
Arkivet etter Clara Thue Ebbell befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet omfatter bl.a. flere av hennes manuskripter, korrespondanse, notater og en egen Julebok med oversikt over julehilsner og julegaver. I arkivet finnes det også arkivmateriale fra hennes mann, Bendix Ebbell.
Dæhlin & Co
Firmaet Dæhlin & Co, Oslo, ble grunnlagt i 1895 av Theodor Dæhlin, en tid senere trådte broen Peder Dæhlin inn i firmaet. Firmaet var fra begynnelsen agent for den engelske sykkelen Coventry Cross, senere for den amerikanske Crescent.
Bletchley (Milton Keynes)
Bletchley er en by som ligger i Milton Keynes, England. Fram til 1995 var den del av Buckinghamshire, men det året ble Milton Keynes en enhetlig myndighet, og dermed ble Bletchley en by innenfor en større by. Den lå opprinnelig sør for selve Milton Keynes, men de to byene har nå vokst sammen. Den har en befolkning på rundt 33 950.
Dæhlin & Co
Firmaet var blant de første som forsøkte å produsere egne sykkeldeler, uten suksess.
Bletchley (Milton Keynes)
Historie
Navnet er av angelsaksisk opprinnelse, og betyr «Blæccas skog». Den eldste kjente omtale av byen er fra 1100-tallet da det ble stavet Blechelai. Senere som Blechelegh (1200-tallet) og Blecheley (1300-1500-tallet).
Dæhlin & Co
Theodor Dæhlin gikk ut av firmaet i 1934, og da Peder Dæhlin døde i 1935, ble firmaet solgt til A. Gresvig.
Bletchley (Milton Keynes)
Historie
Bletchley ligger ved den romerske veien Watling Street, som i dette området fortsatt har sitt gamle navn. I viktoriansk tid var byen en viktig endestasjon på jernbanen, noe som førte til stor vekst. Den er også forbundet med Midlands gjennom Grand Union-kanalen.
Landsbyene Water Eaton og Fenny Stratford har blitt innlemmet i Bletchley.
Byen er mest kjent for Bletchley Park, stedet for britiske kryoptoanalytikere knekte blant annet den tyske Enigma-koden under den andre verdenskrig.
Moritzplatz undergrunnsstasjon
Moritzplatz undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Moritzplatz er på linjen U8. Stasjonen ligger under torget Moritzplatz.
Stasjonen har en ubrukt underplattform som ble bygget i 1920-årene for en planlagt linje mellom Treptow og Moabit. I den nasjonalsosialistiske perioden ble denne plattformen gjort om til bomberom og planene ble gjort om til en øst-vestlig S-Bahnlinje. Planene for linjen ble vedlikeholdt etter krigen og ble ikke kansellert før 1985.
Da Berlinmuren ble bygget og den østlige transportfriheten opphevet ble Moritzplatz den siste undergrunnsstasjonen i Vest-Berlin på den sørlige delen av U8. Fra Moritzplatz måtte togene passere under østtysk territorium og en rekke spøkelsesstasjoner uten stopp før man ankom Voltastraße undergrunnsstasjon. Spøkelsesstasjonene ble åpnet for trafikk igjen 1. juli 1990 etter gjenforeningen.
Idris Elba
Idrissa Akuna Elba (født 6. september 1972 i London) er en britisk skuespiller, kjent for sin rolle som Stringer Bell i HBO-serien The Wire og sin rolle som Heimdall i Thor.
Liv og virke
Det vakte oppmerksomhet da det ble kjent at mørkhudede Elba skulle spille tradisjonelt hvite Heimdall i Thor, men han fikk likevel mye skryt for sin tolkning av portvokteren i Åsgard.
Idris Elba har ellers spilt i filmer som RocknRolla, American Gangster, The Unborn, Takers og 28 Weeks Later. Av kommende filmer har han Ghost Rider: Spirit of Vengeance og Prometheus som sine mest kjente prosjekt.
Elba har vært gift med Kim Elba, men er nå skilt. De to fikk en datter, som bor hos moren i Atlanta.
Tidslinje over Koreas historie
Tidslinje over Koreas historie. Tidsangivelser eldre enn 1500 år kan være basert på spekulasjon og anslag.
Idris Elba
Utmerkelser
Elba ble i nyttårslisten for 2016 utnevnt til offiser (OBE) av Order of the British Empire.
589 Croatia
589 Croatia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 3. mars 1906 av August Kopff fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter Kroatia.
Trond Andreassen
Trond Andreassen (født 19. november 1951) har vært generalsekretær i Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening (NFFO) siden 1986.
I perioden Andreassen har ledet NFFO har medlemstallet blitt tidoblet. Hans eneste pause fra NFFO har vært en stilling som forlagssjef for Universitetsforlagets universitets- og høyskoleavdeling fra 1995 til 1997.
I 2010 ble Andreassen styreleder for Norsk nettleksikon som er en videreføring av nettutgaven til Store norske leksikon finansiert av Fritt ord og Sparebankstiftelsen DnB NOR. Andreassen har skrevet en (signert) artikkel i SNL.no, biografi over Bjørn Bjørnsen fra Norsk biografisk leksikon.
Andreassen er sterk tilhenger av opprettholdelse av fastpris på faglitteratur og innføring av fastpris på e-bøker.
Fylkesvei 3992
Fylkesvei 3992 går mellom Lunde og Lundevik i Lindesnes kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 206 (Vest-Agder).
Oslo bystyre 1983–1987
Oslo bystyre 1983–1987 hadde 85 medlemmer og Albert Nordengen fra Høyre som ordfører og partikollega Hans Svelland som varaordfører.
Skiens Cykkelfabrikk
Firmaet Skiens Cykkelfabrikk ble grunnlagt i 1927 av S. Erlandsson. Firmaet produserte fra starten sykler og sykkeldeler. Firmaet ble grunnlagt i 1907.
Oslo bystyre 1983–1987
ble valgt inn i bystyret for Høyre, men skiftet parti kort tid etter og ble en del av Arbeiderpartiets bystyregruppe. Varma skiftet parti på nytt til Fremskrittspartiet og sikret et ikke-sosialistisk flertall i bystyret, ettersom truet å melde seg ut av Fremskrittspartiet.
Kommunevalget 1983
Andre består av: Senterpartiet, Det Liberale Folkepartiet, Norges Kommunistiske Parti og Frie Folkevalgte.
Stammesuverenitet
Stammesuverenitet i USA viser til den status som føderalt anerkjente amerikanske innfødte stammer har fått som følge av en rekke rettsavgjørelser siden ratifikasjonen av den amerikanske grunnloven. Rettsavgjørelsene danner en doktrine som forutsetter at stammene er «suverene, innenlandsk underordnede nasjoner» (sovereign domestic dependent nations).
José Clemente Maurer
José Clemente Maurer (født 13. mars 1900 i Püttlingen i Tyskland, død 27. juli 1990 i Sucre i Bolivia) var en av den katolske kirkes kardinaler, og erkebiskop av Sucre i Bolivia 1951–1983.
Maurer trådte inn i redemptoristordenen og ble utdannet i Sveits og i Luxembourg. Han ble deretter sendt som misjonær blant indianerne i Bolivia. I 1950 ble han hjelpebiskop i La Paz, året etter erkebiskop av Sucre.
Han deltok under Annet Vatikankonsil 1962–1965, og ble kreert til kardinal 1967 av pave Paul VI. Han fikk Santissimo Redentore e Sant’Alfonso in Via Merulana som tittelkirke.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Kat Dennings
Katherine Litwack (født 13. juni 1986 i Philadelphia), bedre kjent som Kat Dennings, er en amerikansk skuespiller, kjent for sin rolle som Darcy i Kenneth Branaghs Thor.
Dennings har ellers spilt i filmer som Raise Your Voice (2004), The 40 Year Old Virgin (2005), London (2005), Charlie Bartlett (2007), Nick and Norah's Infinite Playlist (2008) og Defendor (2009). Hun skal gjenta rollen som Darcy Lewis i Thor: The Dark World (2013).
Blood on the Tracks
I 2003 kom albumet på 16.-plass på musikkmagasinet Rolling Stones liste over «Tidenes 500 beste album».
Albumet nådde nummer 1 på Billboards popliste og nummer 4 i Storbritannia. Singelen «Tangled Up in Blue» kom på 31.-plass på Pop Singles Chart. Albumet er blitt et av Dylans mestselgende studioalbum med sertifiseringen dobbel-platina i USA.
Notater
Sangene regnes som hovedsakelig inspirert av urolighetene i Dylans privatliv på den tiden, spesielt separasjonen fra hans daværende kone Sara Dylan.
Askepott-effekten
Effekten har navn etter eventyret om Askepott, hvor hovedpersonen ble behandlet grusomt av stemoren og stesøstrene.
Blood on the Tracks
Notater
Alle de ti sangene på albumet ble originalt spilt inn i New York City og produsert av Phil Ramone. Men da Columbia var klar til å produsere LP-en trakk Dylan seg i siste minutt, og på slutten av året spilte han inn fem av de ti sangene på nytt i Minneapolis med en besetning samlet av hans bror David Zimmerman.
Dylans fans stiller alltid spørsmål om hans begrunnelse for å trekke albumet, og en ubekreftet påstand er at den musikalske følelsen av albumet hadde vært for ensformig med for mange sanger i samme tone og den samme slappe rytmen. Det har også blitt sagt at bare to uker før utgivelsen av Blood on the Tracks spilte Dylan en acetat av platen for sin bror og at hans kommentarer fikk Dylan til å kutte albumet på nytt.
Askepott-effekten
Forskning
Forskning siden 1970-tallet viser at barn som vokser opp med stefamilier er langt mer utsatt for overgrep enn barn ellers i samfunnet. Pionerene innfor den evolusjonspsykologiske forskningen på dette var de to canadiske psykologiprofessorene Martin Daly og Margo Wilson, som introduserte begrepet «Askepott-effekten» for å beskrive de forholdene de observerte i stefamilier. Blant kanadiske førskolebarn som lever med to biologiske foreldre er omtrent 1 av 3000 registrert som utsatt for barnemishandling, mens 1 av 75 som lever med en steforelder er registrert som utsatt for barnemishandling. En britisk undersøkelse, utført av rettspsykiater P.D. Scott, hadde tall som kunne konverteres til sannsynlighet: Småbarn med en gjennomsnittsalder 15 måneder som hadde blitt drept ved slag gitt i sinne av fedre/stefedre: 150 ganger mere sannsynlig at gjerningsmannen var en stefar.
En undersøkelse fra New Zealand viser tilsvarende fenomener som det britiske arbeidet. Daly & Wilson har også studert undersøkelser fra flere kulturer og land: New South Wales i Australia, Hongkong, Nigeria, Japan, Finland, Korea og Trinidad. For dette har de gjennomgått litteratur fra antropologi og folkelivs-granskning. Felles for dette er hele tiden opplysninger og resultater som peker i mot biologisk betinget diskriminering av barn, i betydningen økt mengde mishandling (Cinderella s 23, 32-36).
Studier fra flere land viser at steforeldre slår barn over hundre ganger så mye som biologiske foreldre, og at barn som lever med en stefar har en langt høyere risiko (over hundre ganger så stor i flere studier) for å bli drept. I Canada var den årlige drapsraten per million barn under fem år 2,6 for barn som bodde kun med biologiske foreldre i perioden 1974-1990, mens den tilsvarende drapsraten for barn som levde sammen med stefedre var 321,6, dvs. 123,69 ganger høyere. Lignende mønstre har blitt funnet i Storbritannia, Sør-Korea, Nigeria, Hongkong, Australia, Finland, Paraguay, Colombia, Malaysia og Trinidad. Daly og Wilsons forskning viser også at det er svært vanlig at fedre som har ansvar for både biologiske barn og stebarn som bor i samme bolig diskriminerer til fordel for sine egne barn.
Blood on the Tracks
Sporliste
Alle sanger er skrevet av Bob Dylan.
Askepott-effekten
Barnedrap hos andre arter
Avvising av unger en selv ikke er i slekt med eller i noen tilfeller direkte barnedrap er et vanlig fenomen his mange pattedyrarter der det vanligvis analyseres som et resultat av interessekonflikt mellom kjønnene. Det best kjente eksemplet er løve, der hannløver som overtar en flokk som regel vil drepe ungene etter de tidligere hannene. Så lenge hunnene ammer vil de ikke få løpetid, slik at å drepe ungene framskynder den nye hannens mulighet til å parre seg. En løveflokk kan bare nedlegge bytte nok til å ale opp et begrenset antall unger, den nye hannen fjerner derved konkurrenter for sine egne framtidige avkom. Tilsvarende systemer finnes hos mange arter av aper. Hos mus vil hannene drepe alle museungene de kommer over i den perioden der hunnen er gravid, slik at de fjerner konkurrenter til sine framtidige barn.
Den vanlige tolkningen av disse fenomenene er at hannene bruker barnedrap som en strategi for å sikre at foreldrenes innsats går til egne avkom. For å hindre hanner i å drepe hennes avkom kan hunnen ha sex med alle hannene som kan komme i kontakt med ungene. Dette er en mulig strategi der det bare er et begrenset antall hanner, slik som hos sjimpanser.
Barnedrap hos mennesker i et evolusjonært perspektiv
Daly og Wilson beskriver den bakenforliggende mekanismen som et utslag av slektskapsseleksjon. Dette betyr at barna konkurrerer om ressurser, og at steforeldrene er interessert i å fremme sitt eget biologiske avkom ifølge evolusjonær teori. Man kan også snu evolusjonsargumentet: Barna har ikke evolvert til å bli effektive mottakere av primæromsorg fra andre enn biologiske foreldre.
Den australske psykologen Greg Tooley, som ledet en studie fra 2006 om eksistensen av denne effekten, uttrykte følgende "It is certainly difficult to talk about because it is such a hot issue."
Michael Cera
Michael Austin Cera (født 7. juni 1988 i Brampton i Canada) er en canadisk skuespiller.
Steny Hoyer
Steny Hamilton Hoyer (født 14. juni 1939 i New York) er en demokratisk representant i Kongressen for Maryland, og har representert Marylands 5. distrikt siden 1981. Fra 2007 til 2011 var han valgt til leder for det demokratiske flertallet (majoritetsleder) i Representantenes hus, til partiet mistet flertallet til republikanerne. Hoyer har også vært demokratenes innpisker i to omganger (2003–2007 og 2011–2019).
Michael Cera
Cera er kjent for å spille nerdete roller med en komisk vinkling. Han har blant annet spilt i filmene Superbad, Juno, Nick and Norah's Infinite Playlist og Scott Pilgrim vs. the World, samt TV-serien Arrested Development, som gikk på TV3.
Steny Hoyer
Han har tre døtre med Judith Pickett Hoyer, som døde i 1997. Hoyer har også tre barnebarn og et oldebarn.
Hoyer har en kandidatutdannelse i jus fra Georgetown University.
Steinbusjøen
Steinbusjøen er en innsjø som ligger i Vang kommune i Innlandet. Innsjøen er en del av Begnavassdraget, og er sammen med Øyangen magasin for Ylja kraftverk.
590 Tomyris
590 Tomyris er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Eos. Den ble oppdaga den 4. mars 1906 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter massageternes dronning Tomyris.
Ca Mau kraftverk
Forventet årsproduksjon er 10 TWh.
Skjå
Begrepet er utledet fra norrøne skjár som har sammenheng med å skinne.
Festplassen
Festplassen er en åpen plass i Bergen sentrum, ved nordenden av Lille Lungegårdsvann.
Secchia
Secchia er en elv i Italia. Den renner gjennom Emilia-Romagna og er en av sideelvene til Po fra høyre med en lengde på 172 km. Elven har et nedbørfelt på 2 292 km², som er tørt om sommeren og våtest på våren og høsten. Den har sitt utspring i Alpe di Succiso i en høyde på 2 017 moh, nær fjellovergangen Cerreto i De toscanske-emilianske Appenninene, og renner nordover mot Frigano og gjennom Pavullo nel Frigano og når til slutt Posletta nær Sassuolo (i provinsen Modena). Her er den så vidt innom Modena, før den munner ut i Po like sør for Mantova, nær munningen til Mincio.
Halnefjorden
Halnefjorden er en innsjø som ligger på Hardangervidda i øvre del av Numedalsvassdraget i kommunene Hol og Nore og Uvdal i Viken samt Eidfjord kommune i Vestland. Innsjøen får tilsig hovedsakelig vestfra gjennom Skulevikåna, Skaupa og Sevra, og den er regulert 4 meter med en dam ved utløpet til Sleipa i sørøst.
I nordenden av innsjøen ligger Halne fjellstue ved riksvei 7. Det går båtrute på vannet om sommeren mellom Halne brygge i nord og Skaupa i sør. Båtruten med Halnekongen har vært driftet siden 1954, da demningen på Sleipa ble bygget.
Fiske
Regulanten er pålagt å sette ut 11 000 ørret årlig som kompensasjon for reguleringen. Det er også en meget stor bestand av ørekyt som er en konkurrent for ørreten.
Panaro
Panaro er en elv i Emilia-Romagna i Italia og en av de siste sideelvene til Po fra høyre, om en ser bort i fra kanalen Cavo Napoleonico. Den renner nordøstover gjennom hele Emilia-Romagna fra kilden nær vannskillet i Appenninene og grensen til Toscana til munningen i Po ved grensen til Veneto.
Elven er 148 km lang med et nedbørfelt på 2 292 km².
Hovedkilden til Panaro er Rio delle Tagliole ved Foce a Giovo i Monte Rondinaio, om lag 12 km sørvest for den høyeste toppen i Toscana og Emilia-Romagna, Monte Cimone (2 165 m). Ved Pievepelago (i provinsen Modena) endrer elven navn til Scoltenna. Nær Modena møter den Naviglio de Modena og blir framkommelig fram til munningen i Po, like vest for Ferrara. Den renner gjennom Vignola, Finale Emilia og Bondeno.
Risberget kirkesal
Risberget kirkesal er et gudshus fra 1862 i Våler i Innlandet fylke. Den egentlige kirkesalen er byggets andre etasje; første etasje er ikke vigslet som kirkebygg. Per 2021 er dette den eneste kirkesalen som fortsatt er i bruk i Norge.
Byggverket er av tømmer og har 60 plasser. Noen hundre meter unna ligger Risberget gravlund.
Bygningen består av to etasjer, der første etasje ble benyttet som skole og leilighet for skolens lærer, mens andre etasje ble innviet av den lokale sognepresten til kirkelige handlinger.
I anledning kirkesalens 150-årsjubileum i 2013 ble boken Skogfolkets katedral – Risberget kirkesal 150 år lansert. Den var skrevet av Trond Burud.
Mincio
Fram til den store flommen i 589 rant elven direkte ut i Adriaterhavet nær Adria, men da endret elven retning og rant i stedet ut i Po.
Skogsfjordvatnet
Skogsfjordvatnet (nordsamisk: Gusmmorjávri) er en innsjø på Ringvassøya i Karlsøy kommune i Troms og Finnmark. Skogsfjordvatnet er 10 km langt og har et areal på drøyt 13 km², og er dermed Norges største innsjø på en øy. Innsjøen ligger 20 meter over havet og er omgitt av myrer, skog og åser. Skogsfjordvatnet er ca. 100 meter dypt på det dypeste, men hovedbassenget ligger på mellom 60 meter og 65 meter. Innsjøen har utløp mot nord gjennom Skogsfjordelva, som renner ca. en kilometer til munningen innerst i Skogsfjorden. De største tilløpselvene er Botnelva, Yste Botnelva, Midterelva og Soltindelva, som alle har utspring fra høyfjellsterreng og renner inn i sørenden av innsjøen. Skogsfjordvassdraget ble vernet mot kraftutbygging i 1973, gjennom Verneplan I for vassdrag.
Flora og fauna
Skogsfjordvatnet og elva har en stor stamme av anadrome fiskeslag som sjørøye, laks og sjøørret i tillegg til den lokale røyestammen. Området rundt innsjøen er viktig hekkeområde for grågås, smålom, storlom og flere arter av ender. I liene på østsiden er det også påvist flere hekkende rødlistede fuglearter.
Vegetasjonen rundt vassdraget veksler fra karrig lyngmark til bjørkelier rike på urter og gress. På en elveør litt nedenfor Skogsfjordvatnet vokser blant annet den sjeldne pusleplanten sylblad. Dette anses som nordgrense for denne arten i Troms.
Historie
Da de første innvandrerne kom til dette området i eldre steinalder var havnivået her 30–40 m over dagens nivå, noe som betyr at Skogsfjordvatnet var en fjord. Bosetningene var i gammel tid nær sjøen, noe som betyr at bosetningene sannsynligvis flyttet nærmere havet da havnivået ble lavere og innsjøen tok form.
Det norske navnet på innsjøen var opprinnelig det gammelnorske Rindarvatn (genitiv av rind, «bergrygg», som navnet Ringvassøy kommer av). Det samiske navnet Gusmmorjávri kan komme av en sammentrekning av guossa (gran) og muorra (tre, ved) samt ordet jávri som betyr innsjø. På 1400-tallet var Rindarvatn en av erkebisp Aslak Bolts eiendommer, sannsynligvis på grunn av innsjøens fiskerikdom. Senere ble Skogsfjordvatnet Tromsø kirkes eiendom, men man vet lite om bruken av området før omkring 1800, da nyryddere kom og det ble etter hvert dannet ei lita bygd ved innsjøen. Området hadde mer innlandsklima enn kystbygdene på øya, men her var det andre naturressurser, her var bjørkeskog, frodige beiter, god rydningsjord i liene, rype og ferskvannsfisk. I tillegg til den norske befolkningen, bodde det samiske familier som levde av reindrift i bygda. Etter hvert kom det også svenske og finske innvandrere og familier sørfra som bosatte seg i bygda. Området rundt Skogsfjordvatnet var trolig det siste som hadde samisktalende beboere i kommunen, helt fram til 1960-tallet var det samisktalende i bygda.
Rundt 1900 ble det satt igang omfattende skjerping og prøvedrift av svovelkisbrudd ved Skogsfjordvatnet. Det var egentlig mislykket, men på 1930-tallet var det likevel noe drift på kisfeltene. På 1950-tallet var det flere pelsdyrfarmer ved Skogsfjordvatnet, men disse ble nedlagt på 1960-tallet. Skogsfjordvatnet har vært ei viktig jordbruksbygd fra 60-tallet, for det meste med sau og geit. På grunn av godt klima, ferskvannsfiske og den vakre naturen rundt innsjøen, er bygda også ettertraktet av turister og sportsfiskere.
Språknormering
Språknormering er en bevisst prosess hvor man søker å påvirke eller styre et språks utvikling når det gjelder nyord, struktur eller bruk. I praksis betyr dette oftest at man definerer målsetninger for språkutviklingen og lager strategier for å styre språket mot disse.
Begrunnelsen for å drive språknormering kan være lingvistisk idet man søker å bevare og utvikle språket og dets egenart i seg selv, eller språk-/nasjonalpolitisk idet man søker å styrke et folks eller en nasjons språklige og kulturelle identitet. Svært ofte vil normeringsarbeid i praksis være begrunnet i en kombinasjon av de to.
Normerende organer
Det finnes en rekke normerende organer for språk. Disse er gjerne organisert på et nasjonalt nivå, men det finnes flere løsninger for ulike språk og land. Noen eksempler på forskjellige løsninger er:
Det finnes også normerende organer som ikke har offisiell status, som Det Norske Akademi for Språk og Litteratur som i Norge normerer riksmål.
Mange språk har ingen normerende organer. Blant disse finner man engelsk, som i mangel av normerende organer i stedet gir visse ordbøker en grad av normativ funksjon. Spesielt gjelder dette Webster's Dictionary for amerikansk engelsk og Oxford English Dictionary for britisk engelsk.
Normering av fagterminologi
Innen enkelte yrker finnes det organer som normerer fagterminologien. Dette er spesielt vanlig i forbindelse med medisinske fag og jus, der språklig presisjon kan ha svært stor innvirkning på yrkesutøvelsen.
P.T. Helleberg
P.T. Helleberg, Lillehammer, ble grunnlagt i 1897 av Peter Torgersen Helleberg fra Vestre Gausdal. Firmaet produserte fra starten sykler og sykkeldeler.
P.T Hellebergs sportsforretning var i første etasje av Ormsrud Hotell i Storgaten 75. Her arbeidet blant annet skiløperen Lars Høgvold. I skistativene sto utstilt hel-ved hickory ski fra Hellebergs skifabrikk på Vingnes. Den ble ledet i den siste perioden av Arnold Solberg. Lønn for strevet fikk Helleberg under OL i 1932, da Arne Rustadstuen fikk OL bronsemedalje i 50 km langrenn på HELLEBERG-SKI.
I bakgården i Storgata 75 var sykkelfabrikken, en to etasjes mursteinsbygning i hvit mørtel. Her var en central elektromotor i 2. etasje, som drev alle maskiner i første_og annen etasje via remdrift. I annen etasje var de store forniklingsbadene som ga finish til de blanke delene på sykkelen. De ble polert opp i sliperiet i første etasje under forniklingen. Her var bl.annet russeren Timofei Gunko i arbeide i en årrekke. Sykkelen het TRYGG og på rammen stod varemerket: "Merket for kvalitet" DOVREGUBBEN på sykkel i smilende positur. Bygging av sykkelhjul foregikk sør i 1. etasje med Kristian Hoelshagen ved hjulretteren. Verksmesteren var den kjente bøssemaker mm. Thorleif Simensen Bue. Han med flere var mekanikere av ypperste klasse.
Fra 1914 drev Helleberg sammen med Einar Haugen, og ved Hellebergs død i 1936 ble O.R.Sakfører Arne Øglænd tatt opp som kompanjong. Da Ford T kom, ble Helleberg forhandler. Bilene kom "knocked down" d.v.s. demontert, men i store komponenter i store kasser, som ble montert på Hellebergs Bilverksted vis-à-vis sykkelfabrikken. Her var den kjente mekaniker og tusen-kunstner Knut Brenningen verksmester. Kundene fikk klar beskjed, hvis de ikke hadde behandlet bilen på riktig vis. Bensin stasjonen lå nord for sykkelfabrikken og bestod av en håndpumpe og to fylleglass hver på 10 liter. Over stasjonen var et fint tak av mur. Da finanskrisen i 20 årene nærmet seg, gikk det dårlig for Ford og Helleberg fikk isteden forhandlingen for Chevrolet som ble det store hit fra slutten av 20 årene, 30 årene og 40 årene.
Pr 1943 produserte bedriften 5000 sykler årlig, og hadde 80 ansatte. Da var allerede verkstedet flyttet i ny lokaler i Nor og Vacuum i Kirkegata 54, populært ble den kalt NOR for ettertiden og heter det den dag idag. Bensinstasjonen tilhørte også Helleberg og spilte en viktig rolle under krigen, da bilene med generatordrift hadde godt av og stå innendørs for lettere start om morgenen. Der var tysk verksmester under hele krigen. Flere skjulte sabotasje handlinger ble foretatt på reparasjoner for tyskerne. Deler var vanskelig å få tak i og sveising ble fortatt og utført "litt svakt" så det ikke syntes, med den følge at delen brøt sammen. Så var det på`n igjen !
Etter krigen var det stor aktivitet i det store bilverkstedet i Kirkegata 54 som ligger nærmest jernbaneparken. Ny Kranbil ble det i 1947. En 2.5 tonns Chevrolet med stor kapasiter. Mekanikere var Kåre Riis, Osvald Holten, Erling Haugen, Knut Imerslund, Vidar Worum, Jobbfordeler var Magne Forsethlien. Verksmester ble Herr Kristiansen. Senere avløst av Kristian Rønning.
Firma Helleberg ble aksjeselskap i 1967 og het da Helleberg A/S og eksisterer fortsatt idag.
Ved en "spin off" ble deler av firmaet videreført som Helleberg Bil as, som forhandlet Opel.
Louis Braille
Louis Braille (utt. ; fransk punktskrift: ⠨⠇⠕⠥⠊⠎⠀⠨⠃⠗⠁⠊⠇⠇⠑; norsk punktskrift: ⠠⠇⠕⠥⠊⠎⠀⠠⠃⠗⠁⠊⠇⠇⠑; født 4. januar 1809 i Coupvray nær Paris i Frankrike, død 6. januar 1852) er kjent som oppfinneren av punktskriften, på mange språk også kalt braille.
Biografi
Som treåring skadet Braille sitt venstre øye. Hans far var salmaker og lille Louis ville leke med verktøyet. Mens han lekte bommet han på lærbiten han "arbeidet" med og en syl traff ham i øyet. Det oppstod en infeksjon som også spredte seg til hans høyre øye, noe som førte til at han ble blind. Da han skulle begynne på skolen satt han bakerst i klasserommet og hørte og til tross for sitt handikap ble han best i klassen, men han måtte forlate klassen siden han ikke kunne lese eller skrive. Som tiåring fikk han innvilget et stipend slik at han kunne begynne ved Institution Royale des Jeunes Aveugles (Den kongelige skole for blinde barn) hvor barna lærte praktiske håndverk (skomaker). Senere ble han lærer på skolen. På skolen lærte de blinde å lese taktile (opphøyde) gjengivelser av visuelle bokstaver. Denne formen for blindeskrift hadde en del ulemper, blant annet at brukeren ikke selv kunne produsere egne taktile tekster, og dermed ikke lese det de selv hadde skrevet eller kommunisere med andre blindeskriftlesere uten hjelp fra seende translatører/avskrivere.
Da han var 15 år fant Braille opp et «punktsystem» inspirert av systemet til kaptein Charles Barbier de La Serre, som besøkte skolen; han hadde med seg et system som soldater på den tiden brukte for å kunne kommunisere i mørket. Serres system var basert på 12 punkter, mens Brailles system var bygd opp ved hjelp av bare 6 punkter. Senere utvidet Braille systemet til å inkluderte matematiske og musikalske tegn.