cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Geir Moen
Geir Anders Moen (født 26. juni 1969 i Oslo) er en norsk tidligere friidrettsutøver, og en av tidenes beste norske sprintere, og europamester på 200 meter. Han representerte Moss IL.
Bakgrunn
Geir Moen er oppvokst i Moss i Østfold. Han var en habil fotballspiller som guttespiller, men var mest kjent for sin hurtighet. Han bestemte seg for å bli sprinter.
Han har senere arbeidet som trener ved Wang videregående skole, deretter som markedssjef i Hydrolift.
Jerikotunnelen
Jerikotunnelen er en del av E20 mellom Göteborg og Tollered, like utenfor Jonsered. Den er 185 meter lang, og har fartsgrense på 100 km/t. Byggetiden var to år, og tunnelen ble innviet 1963. Navnet kommer fra en bygning, Jeriko, som ligger like ved tunnelen.
Geir Moen
Tidlig karriere
18 år gammel var Moen med på sitt første internasjonale mesterskap, da han fikk plass på det norske stafettlaget i junior-EM. Året etter, under NM på Byrkjelo i 1988, vant han sitt første norske mesterskap for seniorer, på 200 meter. Han fikk sølv på 100 meter samme år.
Jerikotunnelen
Jerikotunnelen har to filer i vestlig retning og tre i østlig. Murdekorasjonen ble lagt til i 1994.
Geir Moen
NM-medaljer
I løpet av karrieren tok han 18 individuelle NM-titler utendørs, den første i 1988, og 14 år senere, i 2002, vant han både 100 og 200 meter.
1994 Europamester
Hans fremste prestasjoner kom under europamesterskapet i friidrett i Helsingfors i 1994, da han vant 200 meter og tok sølv på 100 meter. For disse prestasjonene ble han tildelt Stiftelsen Morgenbladets gullmedalje (Aftenpostens gullmedalje).
1995 Verdensmester
I 1995 ble han verdensmester innendørs på 200 meter.
Moens personlige rekorder er 10,08 på 100 meter og 20,17 på 200 meter. Dette var norsk rekord på 200 meter frem til 22. september 2007, da norsk-gambiske Jaysuma Saidy Ndure slettet rekorden med et løp på 19,89. Også Moens 10,08 på 100 meter var norsk rekord, frem til 7. august 2007. Da ble også den slått av Ndure med tiden 10,07.
Han vant kongepokalen i 1995 etter norsk rekord på 200 meter, og året etter for norsk rekord på 100 meter.
Nattō
Nattō (納豆) er en tradisjonell japansk matrett, laget av gjærede soyabønner, spesielt populært som frokost. Nattō er rikt på protein, og sammen med et annet soyabønneprodukt, miso, var nattō en viktig næringskilde i det føydale Japan. Den sterke lukten og smaken, og den klebrige konsistensen gjør at retten krever noe tilvenning. Nattō er særlig populært i de østlige regionene Hokkaidō, Tōhoku og Kantō.
Beate Asserson
Beate Asserson Saxlund (født 9. mars 1913 på Bjelland, død 29. januar 2000 i Drammen) var en norsk operasanger (alt).
Hun var aktiv i Den norske kirke og giftet seg med Eivind Saxlund (1922) (1972).
Mangosuthu Buthelezi
Buthelezi ble født i Mahlabathini i KwaZulu-Natal. Hans er sønn av høvding Mathole Buthelezi og prinsesse Magogo kaDinizulu, søster til kong Solomon kaDinuzulu. Han fikk sin utdannelse ved Adams College i Amanzimtoti mellom 1944 og 1947. Han studerte ved University of Fort Hare fra 1948 til 1950 hvor han sluttet seg til African National Congress sin ungdomsorganisasjon og kom i kontakt med Robert Mugabe og Robert Sobukwe. Han ble utvist fra universitetet etter studentboikotter. Han fullførste senere sin grad ved University of Natal.
Han arvet høvdingtittelen til den store Buthelezistammen i 1953 (en posisjon han fremdeles har), men ikke uten kontroverser. Hans eldre bror Mceleli ville ha overtatt embetet dersom han ikke hadde havnet i klammeri med politiet.
Buthelezi ble i 1970 utnevnt til leder for KwaZulu-territoriet, og i 1976 ble han høvdingminister i det kvasiuavhengige Bantustan i KwaZulu. Den fremadstormende Black Consciousness Movement i 1970-årene brennemerket ham som kollaboratør for apartheid-regimet på grunn av hans sterke antikommunistiske tro. Men han avviste konsekvent uavhengighet til stammeområdene og politiske avtaler frem til Nelson Mandela ble løslatt fra fengsel og ANC ble legalisert.
Han grunnla i 1975 Inkatha Freedom Party med velsignelse fra ANC, men Inkatha brøt med ANC i 1980 og hans forhold til ANC ble skarpt forverret.
Buthelezi motsatte seg apartheidregjeringens plan om å avstå regionen Ingwavuma i det nordlige Natal til Swaziland. Domstolene dømte i hans favør på grunnlag av at regjeringen ikke hadde fulgt sin egen svart konstitusjonsvedtak fra 1972 som krevde konsultering med folket i regionen.
Han nektet først å delta i det første demokratiske valget i april 1994, men valgte å delta i siste liten, noe som forstyrret prosessen kraftig. Han vant valget i KwaZulu-Natal marginalt. Buthelezi ble valgt til innenriksminister i det første valget etter apartheid, en stilling han fortsatte å holde etter valget i 1999. Han ble utnevnt til fungerende president noen ganger i denne perioden.
Ashley Cole
Ashley Cole (født 20. desember 1980) er en engelsk fotballspiller som fra 30. juni 2019 er klubbløs.
Han har tidligere spilt for AS Roma, Chelsea og Arsenal.
Cole skrev under på sin første profesjonelle kontrakt med Arsenal den 23. november 1998. I 2000 var han noen måneder på lån til Crystal Palace FC.
Ashley Cole debuterte på mot  den 28. mars 2001, og har spilt 107 landskamper for England.
Personlig liv
Cole ble sammen med Girls Aloud-sangeren Cheryl Tweedy i september 2004. De giftet seg den 15. juli 2006. Det ble nesten brudd i 2008, etter rykter om at Ashley hadde vært utro med tre andre kvinner. Men i februar 2010 kom nyheten om at paret skulle separeres etter et rykte om fire nye utroskap. Og tre måneder senere ble det annonsert at Cheryl søkte om skilsmisse. Så de ble offisielt skilt 3. september 2010. I 2014 signerte han en toårskontrakt med AS Roma.
Rundetid
Tegnestilen er enkel og i hovedsak strektegninger, mens innholdet ofte kommenterer temaer som ungdom kjenner seg igjen i.
Henryk Jabłoński
Henryk Jan Jabłoński (født 27. desember 1909 i Waliszewo ved Łowicz, død 27. januar 2003 i Warszawa) var en polsk kommunistisk politiker og historiker.
Under andre verdenskrig kjempet Jabłoński i Den selvstendige Podhalebrigaden under slaget om Narvik.
Han ble i 1931 medlem av det polske sosialistiske partiet, og etter annen verdenskrig gikk han inn for en sammenslåing av dette og det polske kommunistpartiet til Polska Zjednoczona Partia Robotnicza. Han ble innvalgt i Sejmen i 1947, hvor han satt til 1972. Fra 1948 til 1981 var han medlem av kommunistpartiets sentralkomité, og fra 1971 også av politbyrået. Han satt i regjeringen fra 1965 til 1966 som høyskoleminister og fra 1966 til 1972 som minister for utdannelse og høyskolevesen. Han gav ordre til utvisningen av studenter som demonstrerte under marsurolighetene i 1968. Etter initiativ fra Edward Gierek ble Jabłoński i 1972 utnevnt til formann for statsrådet, dvs. statsoverhode, i Folkerepublikken Polen. Dette vervet innehadde han til 1985, da han ble etterfulgt av Wojciech Jaruzelski.
Jabłoński var i tillegg professor i historie ved Universitetet i Warszawa (fra 1948) og ved Det polske vitenskapsakademiet (fra 1952), og arbeidet spesielt med partihistorie og samtidshistorie.
Fylkesvei 7964
Fylkesvei 7964 går mellom Burfjord kai og Burfjord i Kvænangen kommune. Veien er 320 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 364 (Troms).
Filmåret 1945
Filmåret 1945 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1945.
Norsk Interesseforening for stamming og løpsk tale
Norsk interesseforening for stamming og løpsk tale (NIFS) er en organisasjon for personer som lider av dysfemi (stamming) og andre som er interessert i stamming. Foreningens formål er å arbeide for å bedre situasjon for personer som stammer. Den ble grunnlagt i 1976 som Norsk stammeforening på Halmrast skole, en internatskole for elever med stamming. Foreningen gikk fra 1988 til 2016 under navnet Norsk interesseforening for stamme.
Fylkesvei 3292
Fylkesvei 3292 går mellom Klyve i Skien og Knarrdalstranda i Porsgrunn kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 49 (Telemark).
RGB
R G B  (Rødt, Grønt, Blått) er en fargemodell som brukes ved additiv fargeblanding, dvs. farger som oppstår som resultat av utsendt lys med ulike bølgelengder. Modellen benytter én tonerekke (kanal) for hver av de tre primærfargene rødt, grønt og blått.
Modellen i seg selv definerer ikke primærfargene eksakt, og enhver farge som oppstår som et blandingsforhold av de tre vil dermed heller ikke være eksakt definert, men relative.
All I Want for Christmas Is You
«All I Want for Christmas Is You» er en pop-julesang av den amerikanske artisten Mariah Carey, utgitt i 1994. Hun var med på å skrive, og produsere låten, sammen med Walter Afanasieff for sitt fjerde studioalbum, Merry Christmas. Columbia Records ga albumet og singelen ut 28. oktober 1994. Sporet er en uptempo kjærlighetssang. Utgivelsen av «All I Want for Christmas Is You» ble hyllet av kritikere, og The New Yorker kalte den «en av de få verdige moderne låtene til julehøytiden».
Sangen er Careys største internasjonale suksess, og har nådd toppen på hitlisten i mange land, blant andre Australia, Canada, Frankrike, Tyskland, USA og Norge. I 2019 toppet sangen Billboard Hot 100 for første gang, 25 år etter den opprinnelige utgivelsen. Sangen slo flere rekorder, blant annet for låten som har brukt lengst tid på å nå nummer én. I desember 2020 nådde sangen toppen av hitlisten i Storbritannia, 26 år etter den ble utgitt. Med et estimert salg på over 16 millioner eksemplarer er den fortsatt den mest solgte julelåten av en kvinnelig artist, og en av de bestselgende låtene gjennom tidene. I 2017 ble det rapportert at sangen hadde tjent 60 millioner dollar i royalty.
Carey har fremført «All I Want for Christmas Is You» på en rekke tv-show og turneer siden utgivelsen. I 2010 spilte Carey inn sangen til sitt andre høytidsalbum, Merry Christmas II You, med tittelen «All I Want for Christmas Is You (Extra Festive)». Carey spilte også inn sangen på nytt som en duett med den kanadiske sangeren Justin Bieber for 2011-albumet Under the Mistletoe, med tittelen «All I Want for Christmas Is You (SuperFestive!)».
Sangen har blitt etablert som en juleklassiker, og grunnet mye strømming, radiospilling og nedlastning når sangen førsteplass på hitlister verden over hver eneste jul.
Bakgrunn
Etter suksessen med albumet Music Box, begynte Carey og Columbia Records å utvikle ideer for påfølgende prosjekter. Careys daværende ektemann, Tommy Mottola, sjef for Columbias morselskap Sony Music Entertainment, begynte å kartlegge nye muligheter for veien videre.
Ett av alternativene var å lage et julealbum med Carey og hennes låtskriverpartner Walter Afanasieff. På et tidspunkt vurderte plateselskapet å droppe julealbum-planene i frykt for at det ville blir for lite kommersielt og ødelegge karrieren til Carrey. Til slutt valgte likevel plateselskapet å gå for planene, og «All I Want for Christmas Is You» ble spilt inn i august 1994. Det tok Carey og Afanasieff et kvarter å skrive og komponere låten.
Popularitet
«All I Want for Christmas Is You» har blitt hyppig spilt på radio hver jul siden 1994. På grunn av sangens popularitet ble Carey kalt «Queen of Christmas» (julens dronning). I 2017 ble det rapportert at sangen hadde tjent 60 millioner dollar i royalties.
25. desember 2018 satte sangen rekord på Spotify, med 10,82 millioner avspillinger på én enkelt dag. Etter at Ed Sheeran og Justin Biebers «I Don't Care» satte ny rekord, gjenerobret «All I Want For Christmas Is You» rekorden i 2019 med 12,029 millioner avspillinger på én enkelt dag. I desember 2019 hadde sangen tjent mer enn 2 millioner dollar i royalties på Spotify, siden den første gang ble lagt til musikkstrømmetjenesten.
Knut Faldbakken
Knut Robert Faldbakken (født 31. august 1941 i Oslo) er en norsk forfatter. Han er far til forfatteren og bildekunstneren Matias Faldbakken og regissøren Stefan Faldbakken. Faldbakken debuterte i 1967 med romanen Den grå regnbuen, og fikk sitt gjennombrudd med den neste romanen, Sin mors hus.
I 2002 debuterte han som kriminalforfatter med romanen Alle elsker en hodeløs kvinne. Flere av hans senere kriminalromaner utspiller seg i Faldbakkens eget nærmiljø med Jonfinn Valmann som hovedperson.
I perioden 1991 til 1995 satt han i kommunestyret i Hamar for partiet By- og bygdelista, et parti han var med på å starte. Han ble satt opp på 27.-plass på valglista i 1991, men ble kumulert opp til fjerde, og ble en av partiets seks representanter i kommunestyret.
Faldbakken er oppvokst på Hamar og bor der fortsatt.
Bibliografi
Der det ikke står annet er boka utgitt av Gyldendal Norsk Forlag
Gniezno
Vennskapsbyer
Anagni, Esztergom, Falkenberg, Radviliškis, Saint-Malo, Speyer, Roskilde, Uman, Veendam
Tone
En tone er en lyd av en gitt frekvens produsert av en stemme eller et instrument. Man kan også si at lyden har en tonehøyde.
Toner brukes innenfor musikk ved å gi dem varighet og sekvensiere dem i en komposisjon.
Toner er ofte i relasjon med hverandre i og med at deres frekvenser blir valgt med gitte innbyrdes intervall.
Gitte sett med toner med gitte frekvenser med en gitt type relasjon til hverandre er gitt spesifikke navn og inngår i skalaer. Eksempler på kjente typer relasjoner mellom toner:
Lan
Med Lan kan det siktes til:
Tone
Tonenavn
Disse tonene fra C til H utgjør det som kalles stamtonerekka.
Tonen som ligger på 7. trinn i stamtonerekka heter på norsk H, mens den på engelsk heter B. På norsk reserveres navnet B til tonen som på engelsk benevnes B når den uttales muntlig, mens den skrives H. For å unngå misforståelser hos musikere som spiller etter både norske og utenlandske notetrykk har det blitt vanlig å bruke en hybridform (for eksempel i besifring) hvor man utelater B, og heller bruker H og B, som hver for seg ikke kan tas feil av.
Google-konto
En Google-konto er en brukerkonto som gir adgang til Google-eide tjenester slik som Blogger, YouTube og Google Groups. En konto kan opprettes ved å registrere en e-postadresse hos Gmail, eller ved å bruke en eksisterende e-postadresse fra en annen leverandør. Ikke alle Google-tjenester tillater e-post tjenester fra andre leverandører enn Google selv, Youtube og Google Play for å laste ned Android-applikasjoner, krever at man har en Gmail-konto. Når en bruker har opprettet en Google-konto, kan de tilføye andre Google-applikasjoner. Kontoinnstillinger lagres på ett sted, men hver applikasjon har sine egne innstillinger. Applikasjoner som kan benyttes med en Google-konto er blant annet:
Slaget ved Loudoun Hill (1296)
Slaget ved Loudoun Hill skjedde ved Loudoun Hill i Skottland juli 1296. Det var det første av to slag som sto på samme sted i løpet den skotske uavhengighetskrigen.
Det andre slaget ved Loudon Hill skjedde i 1307, kommandert av Robert Bruce.
Bakgrunn
I juli 1296 hadde William Wallace fått høre at Fenwick, den engelske ridder som det ble sagt hadde drept hans far i 1291, ville kommandere en konvoi lastet med gull og sølv fra den engelske garnisonen i Lanark til Ayr.
Poeten Blind Harry har i sitt episke diktverk «The Wallace», som kanskje ikke helt sannferdig i alle detaljer, fortalt om da William Wallace overfalt engelskmennene ved Loudoun Hill. Diktet forteller om hvordan en gjestmild krovert først skaffet forsyninger til den skotske gruppen på 50 fotsoldater mens de forberedte seg på å avskjære en engelsk konvoi på veg vestover til Ayr.
Den egentlige slagmarken var sannsynligvis på østsiden av det trange passet kjent som Winny Wizzen. Wallace skjulte sine menn bak hauger og grøfter i ruinene til et forlengst forlatt romersk fort. Diktet forteller at skottene hadde gjort vegen enda smalere ved å grave diker slik at rytterne med pakninger ikke kunne ri mer enn to i bredden.
Slaget
William Wallace og hans krigere sprang fram sine skjulesteder, konsentrerte seg om konvoiens front og hindret de bakenfor å komme seg fram. Skottene stakk sverdene opp i den ubeskyttede buken på hestene. Hestene kollapset og kaos og forvirring bredte seg blant ridderne. Wallace kommanderte så den andre bølgen av angrep mot midtseksjonen på konvoien og benyttet samme taktikk.
Ifølge legenden gikk Wallace selv etter Fenwick for å hevne farens død. Til tross for Fenwick ga motstand ble han snart kastet av hesten med et hendig slag fra Wallaces ‘claymore’ (et langt dobbelkantet sverd som var favorisert av skotske høylendere) og deretter kom Wallace nevø, Robert Boyd fra Kilmarnock og gjorde ende på ham.
Ettermæle
William Wallaces første bragd som geriljaleder ga ham ikke bare seieren over engelskmennene, men også to hundre pakninger av verdisaker, armeringer og våpen. Etter sigende mistet han bare tre av sine folk mens av den engelske konvoien på 180 mann var det bare 80 som overlevde. Kanskje det viktigste var lærdommen at tungt kavaleri ikke nødvendigvis er uovervinnelig.
Magnus Buflod
Magnus Buflod (født 20. april 1908, død 15. august 1997) var en norsk lyriker. Han ble født og bodde hele sitt liv i Trysil i Hedmark. I tillegg var han maler og felespiller, og livnærte seg som håndverker. Han var gift med Mina, søster til Einar Skjæraasen.
Buflod var medlem av Den norske Forfatterforenning.
Diktsamlinger
I tillegg er han representert i flere norske diktanalogier. Flere av dikta hans har blitt gitt melodi.
Margaret Whiting
Referanser
<References/>
Fylkesvei 3290
Fylkesvei 3290 går mellom Klosterskogen og Bjørndalsjordet i Skien kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 48 (Telemark).
Olof Mellberg
Olof Mellberg (født 3. september 1977) er en svensk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for.
Mellberg regnes som en av Sveriges beste backer. Tidligere har han spilt for Degerfors, AIK, spanske Racing Santander, Aston Villa, Juventus og den greske klubben Olympiakos. Under oppholdet i Santander debuterte Mellberg på, og fikk sin mesterskapsdebut i EM 2000.
Mellberg mottok Guldbollen i 2003. Han var tidligere kaptein på det svenske landslaget.
Svarthumle
Svarthumle (også kalt Svarthumla) er et område i Flora. Området er preget av jordbruk. Vestenden av Naustdalstunnelen ligger på Svarthumle.
Big Show
Paul Randall Wight jr. (født 8. februar 1972), bedre kjent som The Giant og Big Show, er en amerikansk fribryter som har kontrakt med All Elite Wrestling (AEW). Big Show kom tilbake til WWE i oktober 2011. Han holder rekord med Triple H for flest tap i WrestleMania. Han vant intercontinental-tittelen mot Cody Rhodes under Wrestlemania 28., men tapte den igjen på Extreme Rules mot Cody Rhodes.
Terje Grønmo
Terje Grønmo (født 6. april 1952 i Sømna) er en norsk arkitekt. Han ble utdannet ved NTH i Trondheim i 1977. Etter endt utdanning jobbet Grønmo en periode hos arkitekt Leif Olav Moen, mest kjent for sitt arbeid som hovedarkitekten bak universitetsanlegget på Blindern.
Big Show
Personlig liv
Big Show har sykdommen akromegali som gjør at han har ekstra kraftig vekst, og hans skostørrelse er nummer 55. Han spilte basketball for Wichita State University da han var 19 år, og var da allerede 2,16 meter høy. Big Show har vært med i TV-programmet Hogan Know Best på MTV.
Terje Grønmo
Grønmo er siden blitt kjent for sin gjennomføring av flere skoler og offentlige bygg, som daglig leder av tidligere Østgaard Arkitekter A/S, nå Terje Grønmo Arkitekter A/S.
Big Show
Personlig liv
Her er en liste over Big Shows størrelse:
Notat: Listen er fra hans egen DVD, Big Show: A Giants World som kom ut 22. februar 2011.
nWo og WCW World Heavyweight Championship
Før Big Show kom til WWE var han i World Championship Wrestling. Der var han kjent under artistnavnet The Giant. Han var 216 cm høy og over 200 kg. Han ble medlem av wrestling-laget nWo. Den 29. oktober ble Big Show WCW World Heavyweight Champions, etter han slo Hulk Hogan. Han hadde tittelen i 8 dager. 5 måneder senere ble han for andre gang WCW World Heavyweight Champion etter at han slo Ric Flair. Han tapte til slutt tittelen mot Hulk Hogan, men han hadde tittelen i 110 dager.
I 11. oktober 1998-episoden av WCW Nitro Monday, slo Goldberg The Giant i en No Disqualification-kamp. I et show om styrke, avsluttet Goldberg kampen etter en Jackhammer. Etter at nWo og nWo Wolfpac ble slått sammen igjen i januar 1999, erklærte Hogan at det bare var plass til en "gigant" i gruppen, og tvang Giant og Nash å kjempe for dette området. Nash slo ham etter en Run-in av Scott Hall og Eric Bischoff. The Giant ble deretter angrepet av hele nWo. Big Shows WCW-kontrakt utløp 8. februar 1999 på hans 27-års fødselsdag.
World Wrestlig Federation
Big Show inngikk en ti-årskontrakt med World Wrestling Federation 9. februar 1999. Han debuterte som skurk og et medlem av Vince McMahons stabile, The Corporation, på St. Valentinsdag Massacre: In Your House. Under McMahon mot Steve Austin i en Steel Cage-match, rev han gjennom lerretet fra under ringen og angrep Austin. Imidlertid kostet Big Show McMahon kampen da han kastet Austin inn i siden av buret, og buret brøt sammen, og Austin falt på gulvet og ga ham seieren. Big Show ble senere McMahons livvakt. I den 3. januar 2000-episoden av Raw, beseiret Triple H Big Show for WWF Championship. For å prøve og få tittelen tilbake, deltok Big Show i Royal Rumble-kampen og snudde hælen når han la seg ut med The Rock. The Rock eliminerte ham og vant Royal Rumble. Big Show ble overbevist om at han hadde vunnet, og til slutt laget han en video som viste at The Rocks føtter traff bakken først. Han ble deretter gitt en kamp med The Rock på No Way Out, med WrestleMania-tittelen skutt på linjen. Big Show beseiret The Rock ved at Shane McMahon forstyrret med å slå The Rock ut med en stol. The Rock var desperat etter å gjenvinne sin tittel, og til slutt var han enige om en kamp med Big Show. I 13. mars-episoden av Raw – hvis han vant – skulle WrestleMania-tittelen bli en Triple Threat-kamp, og hvis han tapte, ville han trekke seg tilbake fra WWF. Shane McMahon var aktiv støtter av Big Show i forsøket på å bli mester, og utnevnte seg selv til å bli gjestedommer. Imidlertid beseiret The Rock Big Show da Vince McMahon angrep Shane og tok på seg dommerskjorten, noe som personlig fikk de tre til å telle etter en Rock Bottom.
I 20. mars-episoden av Raw, forsvarte Triple H tittelen mot The Rock og Big Show på betingelse av at kampen ikke ville finne sted på WrestleMania. Linda McMahon uttalte at denne kampen ikke ville skje på WrestleMania da Triple H ville forsvare tittelen der i en Fatal Four-Way Elimination-kamp, ​​med Mick Foley som fjerdemann. Big Show ble den første som ble eliminert fra kamp på WrestleMania 2000 etter at de tre andre konkurrentene jobbet sammen mot ham.
Etter WrestleMania ble Big Show en fan-favoritt igjen etter å ha startet med en komisk gimmick, der han begynte å etterligne andre brytere, latterliggjorde Rikishi som Showkishi, The Berzerker som Shonan the Barbarian og Val Venis som The Big Showbowski. Han beseiret Kurt Angle på Backlash kledd som Hulk Hogan, komplett med skullcap/parykk og gule tights. Wight begynte feider med Shane McMahon etter Shane uttrykte sin misnøye med Big Shows påfunn. På Judgment Day beseiret Shane Big Show i en Falls Count Anywhere-kamp etter innblanding fra Big Boss Man, Bull Buchanan, Test, og Albert. Big Show kom tilbake to måneder senere, og han ville ha hevn på Shane. I stedet ble han skurk igjen og angrep The Undertaker dermed ble han med Shane igjen, og dannet en kortvarig stall kjent som «The Conspiracy" med Shane, Chris Benoit, Kurt Angle, og Edge og Christian. Etter at The Undertaker kastet Big Show gjennom et bord, ble han fjernet fra WWF TV for resten av året. Big Show ble sendt til Ohio Valley Wrestling, en WWF utviklingsområde, for å gå ned i vekt og forbedre sin hjertekondisjon.
Tilbake til WWF
Big Show kom tilbake i Royal Rumble 2001 etter en liten pause. Han ble eliminert av The Rock. Han var med i WrestleMania X-Seven i en Triple Threat-kamp for WWF Hardcore Champion med blant annet Kane og Raven. Big Show tapte mot Kane. Big Show var også med i Backlash 2001 der han tapte mot Shane McMahon i en Last Man Standing-kamp. Han var med i Survivor Series 2001 på laget til Team WWF. Han ble den første som ble eliminert.
SmackDown! 2002-2005
Senere i 2002 i Survivor Series, slo Big Show Brock Lesnar i en Single match, men tapte en måned senere mot Kurt Angle i Armageddon. Big Show møtte Brock Lesnar i en kvalifiseringskamp i Royal Rumble 2003, for Royal Rumble-kampen, og tapte. Senere begynte han å bli uvenn med The Undertaker. Etter et intervju med Big Show skulle han velge partner for WrestleMania XIX. Partneren hans var A-Train. Men de tapte etter forstyrrelser av Nathan Jones. I Judgment Day skulle han møte Brock Lesnar i en Stretcher-kamp, og han tapte kampen. 26. juni 2003 i en episode av SmackDown: Big Show, Charlie Haas og Shelton Benjamin slo Mr. America, Brock Lesnar og Kurt Angle, i en Six-Man-Tag Team-kamp. Det var Hulk Hogan som var Mr. America. I No Mercy Big Show slo Eddie Guerrero, For United States Championship. Big Show tapte tittelen i WrestleMania XX for John Cena. I en episode av SmackDown! den 15. april 2003, lovet Big Show å slutte dersom han ikke klarte å slå Eddie Guerrero den natten. Han tapte til Guerrero (Guerrero hadde satt en skiftnøkkel på baksiden av Big Shows støvel, som fikk Big Show diskvalifisert), og han trodde Torrie Wilson hadde ledd av ham. Han truet med å tippe bilen overende og kaste den ut av et 5-meters høy avsats. Big Show slo Kurt Angle i en Single-kamp i No Mercy 2004. 3. april 2005 i WrestleMania 21 tapte han en sumo-kamp for Akebono Taro. Neste uke i SmackDown etter WrestleMannia 21, tippet han over en Jeep. Og etter det ble han uvenn med Carlito og Matt Morgan.
Raw 2005-2006
Den 27. juni 2005 ble han dratt tilbake til Raw. Den 17. oktober vant Big Show over Edge i en kamp der vinneren skulle møte John Cena og Kurt Angle i en Triple Threat-kamp for WWE Champions i Tabbo Tuesday. Shawn Michaels fikk flest stemmer og fikk en tittelkamp. Big Show og Kane ble Tag Team-partnere samme natt, etter at de slo Lance Cade og Trevor Murdouch.
Fem måneder senere vant Big Show og Kane over Carlito og Chris Masters, i WrestleMania 22. Noen uker senere tapte Kane og Big Show mot Spirit Squad. Kane ble sinna og tok Chockeslam på Big Show. Den 30. april 2006 vant Big Show en Single-kamp mot Kane.
ECW og ECW Champion
Den 7. juni 2006 debuterte Big Show i ECW. Han møtte Rob Van Dam i en kamp om ECW World Heavweight Champion da han vant tittelen. Big Show slo mange i ECW bl.a. Kane, Sabu, Ric Flair og The Sandman. 23. juli i The Great American Bash 2006 skulle han møtte The Undertaker i en Punjabi Prison-kamp. Det var første gang i historien at det var en Punjabi Prison-kamp i WWE-historien. Undertaker vant kampen. Det var egentlig The Great Khali som skulle i kampen, men Teddy Long nektet. Den 20. august 2006 i SummerSlam vant Big Show en Extreme Rules-kamp mot Sabu, det var en tittelkamp. I Cyber Sunday 2006 møttes Big Show, John Cena og King Booker i en Triple Threat-kamp om King Bookers tittel World Heavyweight Champion. Booker vant kampen. I Survivor Series 2006 var det Team Cena vs Team Show. Big Show hadde Test, Montel Vontavious Porter, Finlay og Umaga. Men laget til Big Show tapte etter en Spear fra Bobby Lashley og en FU fra John Cena. I December to Dismember skulle ECW-tittelen avgjøres i en Extreme Elimination Chamber-kamp, men han tapte tittelen mot Bobby Lashley.
SmackDown 2008-2009
Den 17. februar 2008 kom han tilbake etter en pause og han hadde gått ned 30 kg på ett år. Han veide ca. 200 kg. Han angrep Rey Mysterio og kom med masse ord. Det var en overraskende kveld etter at bokseren Floyd Mayweather jr angrep ham bakfra og bokset ham i nesa. Det ble satt opp en No Disqualification-kamp i WrestleMania XXIV. Big Show tapte kampen. I Backlash 2008 møtte han kjempen fra India, The Great Khali. Han vant kampen etter et ekslusivt Chockslam.
I One Night Stand 2008 slo han CM Punk, John Morrison, Chavo Guerrero jr. og Tommy Dreamer i en Signapore Cane-kamp, hvis vinneren vant skulle han møte Kane. I Night of Champions 2008 vant Mark Henry kampen over Kane og Big Show. Dette var en kamp om ECW Champion. Big Show slo The Undertaker med Knockout Punch i No Mercy 2008. I Cyber Sunday 2008 tapte han mot Undertaker i en Last Man Standing-kamp. Han tapte også en Casket-kamp mot Undertaker i Survivor Series 2008.
Tilbake til RAW, og Tag Team Championship med Chris Jericho
Den 13. april ble Big Show innkalt til Raw-merkevaren som en del av 2009 WWE Draft. På Backlash blandet Big Show seg inn i en Last Man Standing-kamp for World Heavyweight Championship mellom John Cena og Edge da han kastet Cena i en spotlight, noe som resulterte i at Edge vant tittelen, og Cena ble alvorlig skadet. Han fortsatte sin feide med John Cena, men tapte for Cena på Judgment Day 2009 av en pinfall og på Extreme Rules med submission match, før han beseiret Cena i episoden av Raw 22. juni for å avslutte feiden. I ukene før Night of Champions, angrep Big Show stadig US Champion Kofi Kingston og Evan Bourne blant andre. Han ville gå på å utvikle en feide med Kingston for USA Tittel og tjene seg en plass i Six-pack-utfordringen på Night of Champions. På arrangementet var Big Show annonsert som Chris Jerichos nye tag team-partner, på grunn av at Edge trengte fri for å lege en skade, og dermed tok Big Show ut av Six pack-utfordringen til USAs mesterskap. Sammen var de i stand til å forsvare Unified WWE Tag Team Championship mot The Legacy, når Big Show tvunget Ted DiBiase jr. å sende til Colossal Clutch. På TLC: Tables, Ladders og Chairs den 13. desember, D-Generation X (Shawn Michaels og Triple H) beseiret Jericho og Big Show for å vinne tittelen på Tables, Ladders and Chairs-kampen.
Tag Team med The Miz
Den 8. februar-episoden av Raw, gjenvant Vis tittelen fra DX med sin nye tag team-partner The Miz, i en Triple Threat Tag Team Elimination-kamp som også inkluderte Straight Edge Society (CM Punk og Luke Gallows). Den 16. februar vant han og Miz mot Yoshi Tatsu og Goldust i den siste episoden av ECW. I 1. mars-episoden av Raw, beseiret Big Show og Miz Degeneration X i omkampen deres etter at The Undertaker distraherte Shawn Michaels lenge nok til at Miz kunne komme seg og pine ham. På WrestleMania XXVI, beseiret Big Show og Miz, John Morrison og R-Truth og beholdt tittelen igjen. På Extreme Rules var ShoMiz i en mesterskapskamp der laget som slo dem ville få en tittelkamp neste kveld på Raw. Den første tag team var R-Truth og John Morrison som mistet sin match. Så neste tag team ankom som var Mark Henry og MVP som også mistet sin match. Den neste tag team var Hart dynastiet (David Hart Smith og Tyson Kidd) med Natalya og Bret Hart. De vant kampen som ga dem tittelenkampen neste natt på Raw.
Tilbake til SmackDown 2010-2011
Big Show møtte Jack Swagger på Over the Limit for World Heavyweight Championship, og han vant kampen med Diskvalifikasjon. Big Show var også med i Fatal 4-Way da han møtte CM Punk, Jack Swagger og Rey Mysterio i en kamp om World Heavyweigh Championship, Rey Mysterio vant kampen. Snart begynte han en feide med CM Punk og hans Straight Edge-Society, og konfrontere ham fredag kveld før Money in the Bank-arrangementet og ville avsløre Punk sitt skallede hodet. Etter å ha mislykkes i å vinne den SmackDown for Money in the Bank-kontrakten, kjempet han mot det mystiske maskerte medlemmet av SES, og han avslørte Joey Mercury som det maskerte medlem. Den 15. august 2010 Slo Big Show Straight Edge Society (S.E.S.) (CM Punk, Luke Gallows og Joey Mercury) i en Handicap-kamp i SummerSlam 2010. Den 19. september 2010 vant Big Show mot CM Punk i en singelkamp i Night of Champions 2010. Big Show ble annonsert som Team SmackDown-kaptein for å bli best i 8. oktober-utgaven av SmackDown. På arrangementet Bragging Rights, var Big Show regnet ut med Sheamus i løpet av kampen, men laget hans vant til slutt med Edge og Rey Mysterio igjen på laget. Han var også på Rey Mysterios team i Survivor Series. Den 21. november på Survivor Series var han og Rey Mysterio de eneste på laget til Team Mysterio, og de vant. På følgende utgave av Smackdown var han mislykket i kvalifiseringen for King of the Ring da han ble beseiret av Alberto Del Rio ved å telle ut takket være noe innblanding av hans personlige ringhallomann, Ricardo Rodriguez. I WWE Tribute to the Troops var han partner med Kofi Kingston, og de slo Jack Swagger og Dolph Ziggler i en Tag Team-kamp. I 7. januar-episoden av Smackdown! var han med i en fatal-4-way-kamp for å være første utfordreren for World Heavyweight Championship-kamp mot Edge, vinneren ble Dolph Ziggler.
World Heavyweight og Intercontinental Championships 2011-2012
I episoden av Smackdown 14. januar ble han angrepet av Wade Barrett bakfra. Den 10. februar tapte han mot Wade Barrett for en plass i Elimination Chamber-kampen, i Pay-Per-View'en Elimination Chamber. Big Show tok over plassen fra Dolph Ziggler etter at Ziggler fikk sparken fra Theodore Long. Big Show eliminerte Wade Barrett, men ble eliminert av Kane etterpå.
I episoden av Smackdown 18. mars ble det satt opp en Tag Team-kamp hvor Big Show og Kane møtte Tag Team-mesterne The Corre (Justin Gabriel og Heath Slater). Men de tapte kampen med innblanding av Wade Barrett og Eziekel Jackson. På WrestleMania 27, 3. april, vant Big Show, Kane, Santino Marella og Kofi Kingston en 8-man tag team-kamp mot The Corre (Justin Gabriel, Heath Slater, Wade Barrett og Eziekel Jackson). I episoden av Smackdown 22. april i Storbritannia ble Big Show og Kane nye WWE Tag Team Championship-mestere etter at de slo ut The Corre (Heath Slater og Justin Gabriel). Big Show og Kane forsvarte også titlene på Extreme Rules etter at de slo Barrett og Jackson i en Luberjack Tag Team-kamp. I den 23. mai-episoden av Raw mistet Big Show og Kane Tag Team Championship-beltene mot David Otunga og Michael McGillicuty. Samme kveld kjørte Alberto Del Rio over Big Show med bilen sin, og han brakk leggen. Den 19. juli på WWE Capitol Punishment ble han slått av Alberto del Rio, på WWE Raw ble han satt opp for å møte Mark Henry. Når Henry kom inn gikk han brutalt løs på han. Han vant kampen. På Money in the Bank pay-per-view ble Big Shows høyre ben ødelagt av Mark Henry. Big Show returnerte på Smackdown 7. oktober, hvor han tok hevn på Mark Henry og ble samtidig tittelutfordrer på Vengeance. En returkamp for World Heavyweight Championship fant sted i Madison Square Garden i New York 20. november 2011. Men også da gikk det galt for Big Show. Mark Henry sparket han i privaten og forble World Heavyweight Champion på grunn av diskvalifisering. En tredje returkamp fant sted på WWE TLC, Tables, Ladders & Chairs den 18. desember 2011. Big Show slo Mark Heney og vant tittelen, som gjorde han til den første personen til å holde WCW Champion, WWE Champion, ECW World Champion og World Heavyweight Champion. Etter 1 minutt og 56 sek. tapte han mot Daniel Bryan etter at Bryan cashet inn Money in the Bank-kofferten. I 2. mars 2012-episoden av SmackDown! sa Teddy Long at Big Show skulle Cody Rhodes på WrestleMania 28. Big Show slo Rhodes via en W.M.D. (KO punch) på Rhodes og ble ny Intercontinental Champion. Etter 4 uker tapte Big Show mot Cody Rhodes i Extreme Rules for tittelen.
Heel Turn 2012-
Den 24. september 2012 i en episode av RAW, returnerte Big Show og angrep Brodus Clay og Tensai i kampen deres. Fire dager senere slo han Randy Orton i kamp om å bli første utfordrer til en World Heavyweight Championship-kamp. Big Show tapte mot Sheamus på arrangementet Hell in a Cell for World Heavyweight Championship. På Survivor Series tapte Big Show i en omkamp mot Sheamus via diskvalifikasjon, etter kampen angrep han Sheamus med en stol. Det ledet inn til wrestling-arrangementet TLC: Tables, Ladders, and Chairs. Big Show slo Sheamus i en Chairs-kamp for World Heavyweight Championship. Dagen etter, den 24. desember, tapte han mot Sheamus i en Non-title Lumberjack-kamp. Den 28. desember på SmackDown!-showet forsvarte Big Show tittelen sin mot Alberto Del Rio, kampen endte til slutt i en No Contest etter at Sheamus angrep Big Show bakfra. Den 8. januar 2013 på SmackDown! tapte Big Show World Heavyweight Championship-tittelen mot Del Rio i en Last Man Standing-kamp, han hadde tittelen i 72 dager. Big Show fikk en omkamp i samme kamp type Last Man Standing-kamp på wrestling-arrangementet Royal Rumble, men tapte kampen etter Ricardo Rodriquez og Del Rio teipet beina til Big Show med gaffateip.
Finisher & signaturmanøvre
Signatures: Bearhug, Big Boot, Clothesline, Headbutt, Leg Drop, Military Press, Sidewalk Slam og Suplex
Finisher: Chokeslam, Cobra Clutch Backbreaker og WMD (Weapon of Mass Destruction)
Fylkesvei 122
Fylkesvei 122 (Fv122) går mellom Svikebøl i Indre Østfold og Libru i Skiptvet.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Veien gikk opprinnelig bare mellom Libru og Spydeberg stasjon, men ble i 2013 forlenget mot nord med den tidligere fylkesvei 202.
Sinsen videregående skole
Sinsen videregående skole var en videregående skole Lørenveien 11 i bydel Grünerløkka i Oslo, etablert i 1939. Skolen ble nedlagt i 1990 og avgangsklassene tok sitt siste år ved Bjerke videregående skole. Statens Ressurs- og Voksenopplæringssenter (SRV) ovetok byggene til Sinsen videregående skole, og i dag huser byggene Oslo Voksenopplæring Sinsen.
Bygget på fire etasjer er tegnet av arkitekt Georg Greve. Nordvest for skolen ligger Sinsenparken.
Pier Paolo Pasolini
Pier Paolo Pasolini (født 5. mars 1922 i Bologna, død 2. november 1975 i Ostia) var en italiensk filmskaper og forfatter.
Typiske hovedkarakterer i filmene hans er mennesker på siden av det moderne samfunnet, sosialt utstøtte og opprørere. Pasolini foretrakk derfor å benytte amatører heller enn profesjonelle skuespillere, og mange av filmene hans ble filmet på steder fjernt fra den moderne sivilisasjonen.
Den underliggende samfunnskritikken som preger så mange av filmene hans, medlemskapet i Det italienske kommunistiske parti (PCI), samt at han tidlig sto frem som homofil, førte til at Pasolini etterhvert ble en høyst kontroversiell kunstner. Det er spekuleres derfor fremdeles omkring årsaken til at han ble drept.
Bakgrunn
Pasolini vokste opp i Nord-Italia, der han ble lærer, skribent og aktivt medlem i kommunistpartiet i småbyen Casarsa della Delizia. På slutten av sommeren 1949 påstod fire unggutter at han hadde bedt dem om å onanere sammen med ham. Han mistet jobben, ble fordømt av kommmunistpartiets avis L'Unità og fratatt partimedlemskapet. 28. januar 1950 dro Pasolini til Roma sammen med sin mor. Han bosatte seg ved piazza Costaguti i Romas jødiske ghetto, men flyttet senere ut i forstaden Rebibbia nordøst for sentrum. Selv sa han at han hadde flyktet fra hjemplassen sin «som i en roman».
Opphold i Roma
I 1954 hadde han skapt seg et navn som journalist, skribent og lyriker, og siden han også hadde lagt seg opp penger som lærer, flyttet han til en bedre bydel, Monteverde Nuovo. I løpet av fem år skrev han to romaner, to diktsamlinger, flere essays, ledet et litterært tidsskrift, skrev tretten filmmanus, oversatte en gresk tragedie og regisserte sin debutfilm Accattone med Bernardo Bertolucci som assistent. Pasolini hadde blitt et selvskrevet midtpunkt i Romas litterære salonger, med forfattere som Ivo Calvino og nære venner som Elsa Morante, skuespillerinnen Laura Betti og Alberto Moravia.
Pasolini ble politianmeldt 33 ganger, som regel for sine umoralske filmer. Accattone ble sterkt kritisert av den katolske kirken for å romantisere prostitusjon, og ved premieren 23.november 1961 trengte en gjeng nyfascister som kalte seg Nuova Europa («Nye Europa»), inn på kinoen Cinema Barberini på Piazza Barberini, kastet blekk på lerretet, slet løs stolsetene, og spredte stinkbomber blant publikum.
Ved premieren på hans neste film, Mamma Roma, dukket en gjeng nyfascistiske studenter fra Avanguardia Nazionale (« Nasjonal fortropp»)opp, flokket seg rundt ham i kino-lobbyen og ropte skjellsord. Han slo den ene av dem ned.
Antoine Charles Horace Vernet
Antione Charles Horace Vernet (født 14. august 1758 i Bordeaux i (Frankrike), død 17. november 1835 i Paris) var en fransk maler, det yngste barnet av Joseph Vernet, og far til Horace Vernet.
Pier Paolo Pasolini
Opphold i Roma
Pasolini ble stadig anklaget for – og frikjent fra – seksuelle overgrep. En debuterende forfatter hevdet at Pasolini hadde truet ham med pistol, men innrømmet senere at det var noe han hadde funnet på for å skape blest om seg selv.
Sin faste spalte i Italias største avis, Corriere della Sera, benyttet Pasolini til kommentarvirksomhet. Han regnet seg som kommunist, men uten å holde seg til partilinjen. Han var ateist, men fordømte skilsmisse. Abort, som ikke ble tillatt i Italia før i mai 1978, beskrev han som et borgerlig tiltak for å gjøre heterofile samleier enklere. I hans øyne var homofili en bedre prevensjonsstrategi. Han foreslo å forby fjernsyn, ettersom sendingene sløvet befolkningen. Langt hår hos menn som en protest mot samfunnet, beskrev han som en illusjon. Han støttet ikke studentopprørene i 1968. Han også var imot politiet som institusjon. Opprøret var i hans øyne bare borgerskapets barn som bråkte litt.
14.november 1974 skrev Pasolini en artikkel i Corriere della Sera med overskriften «Jeg vet»: «Jeg vet hvem som stod bak attentatet i Milano i 1969. Jeg kjenner navnene på de som stod bak bombene i Bologna og Brescia i 1974 […] Jeg vet hva de heter, de som mellom én messe og den neste har stilt seg til rådighet for og gitt politisk beskyttelse til gamle generaler, til unge nyfascister […] og til vanlige kriminelle, som helt til nå har vært navnløse, og kanskje alltid vil være det. […] Jeg vet hva som foregår. Dere slipper ikke unna.» Artikkelen vakte oppsikt.
Død
Pasolini ble funnet drept 2. november 1975. Han var på denne tiden opptatt med etterarbeidet til sin mest kontroversielle film, Salò eller Sodomas 120 dager.
Fylkesvei 7966
Fylkesvei 7966 går mellom Gulpenjárga kai og Alteidet i Kvænangen kommune. Veien er 13,2 km lang.
Pier Paolo Pasolini
Død
Den 1.november 1975 traff Pasolini journalisten Furio Colombo til et intervju. Pasolini foreslo «Vi alle er i fare» som overskrift på intervjuet. De ble enige om at Pasolini skulle skrive en tilføyelse, som han ville gi Colombo neste dag. Senere lørdag kveld plukket Pasolini opp en gutteprostituert, Pino Pelosi, ved piazza Esedra, ikke så langt fra Termini-jernbanestasjonen. De to hadde ikke møtt hverandre før. De spiste et måltid på Pasolinis stamrestaurant Al Biondo Tevere («Ved den blonde Tiberen»). Halv tolv brøt de opp, satte seg i Pasolinis bil og kjørte til Ostia. Den offisielle versjonen var at Pasolini prøvde å voldta gutten, som satte seg til motverge og slo ham i hodet med et veiskilt. Han skulle ha drept Pasolini i selvforsvar, skylt blodet av seg ved en vannkran i nærheten og satt seg i bilen og kjørte tilbake mot Roma, der han ble stanset av politiet.
Fylkesvei 7966
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 365 (Troms).
Pier Paolo Pasolini
Død
Om morgenen 2. november 1975 ble Pasolini funnet drept på stranden ved Ostia. Skallen var slått inn. Fingerneglene hans var knust, og det ene øret halvveis revet av. Han var blitt overkjørt av en bil, og skamslått til det ukjennelige. Tolv dager senere fikk journalisten Oriana Fallaci en artikkel på trykk i L'Europeo. Hun hadde fått vitner i tale som ikke turde å stå frem eller snakke med politiet. Den ene fortalte at han så tre menn – den ene var Pelosi – gå løs på Pasolini mordnatten. De ropte «gris, jævla gris» mens de slo, og to av dem kjørte over ham med hans egen Alfa Romeo. Vitnet hevdet også å ha sett gjerningsmennenes ansikter da de forsvant på motorsykkel. Det virket som et planlagt overfall, og sammenfalt med obduksjonslegens påstand om at Pelosi alene ikke kunne ha utøvd så grotesk vold, uten å få på seg andre spor enn en blodflekk nederst på det ene buksebenet og én på genserermet. Pasolini var i bra form, og hadde året før jagd vekk en ungdomsgjeng som hadde truet ham og «homsevennene» hans. Den syttenårige Pelosi med sine 60 kilo og 1,70 cm kunne ikke ha skadet ham slik. Likefullt ble Pelosi 26. april 1976 dømt til ni års fengsel for drapet. Retten slo imidlertid fast at han ikke kunne ha vært alene om det, men at andre, ukjente personer måtte ha deltatt; men i to senere rettsinstanser bortfalt den delen av dommen som omtalte andre gjerningsmenn. I 1979 konkluderte dommen med at Pelosi nok likevel var alene om mordet. Først i 2005 fortalte han i et TV-intervju at var blitt med Pasolini for å ha sex med ham mot betaling; men da Pelosi slo lens ved et gjerde, dukket tre menn plutselig frem fra et skogholt, dro Pasolini ut av bilen og slo ham i hjel. De truet Pelosi med at han og familien hans skulle få gjennomgå hvis han fortalte hva som var hendt. I 2005 var Pelosis pårørende døde, og det var omsider mulig for ham å stå frem med historien; men i september samme år vedtok rettsvesenet i Roma at den nye forklaringen hans ikke veide tungt nok for en gjenopptakelse av saken.
Etter hans død
Først i 1992 utkom Pasolinis ufullendte roman, Petrolio,, en 500 siders beskrivelse av det kristeligdemokratiske partiets manøvrer for å beholde makten, og av det statlige oljeselskapet ENI, hvis grunnlegger Enrico Mattei døde under mystiske omstendigheter i 1962. En av Pasolinis venner hevdet at Pasolini kort før sin død hadde mottatt ytterst kompromitterende dokumenter om en kjent kristeligdemokratisk politiker. Det sies at en blank side i boken er satt inn i stedet for et manglende kapittel som inneholdt de virkelige avsløringene. En av Silvio Berlusconis nærmeste medarbeidere, senator Marcello Dell'Utri, som er blitt dømt i to rettsinstanser for samarbeid med mafiaen, fortalte våren 2010 at han hadde hatt det forsvundne kapittelet mellom hendene og bladd i det, og at det straks ville bli offentliggjort på en litteraturfestival. I stedet forsvant kapittelet igjen, uten at Dell'Utri kunne forklare hva som var hendt.
Drapsstedet ble ikke sperret av, og nysgjerrige tilskuere vandret frem og tilbake. Pasolinis bil som var tilgriset med blod, stod ute i regnet i tre dager før den ble parkert under tak. Da den franske presidenten François Mitterrand kom på statsbesøk til Italia, bad han om å få se stedet der Pasolini var blitt drept. Senere er det blitt reist et minnesmerke over Pasolini i Ostia. Pino Pelosi som ble dømt for drapet, hadde som en del av straffen i en årrekke ansvaret for å holde det rent. Våren 2010 ble saken om Pasolinis mord gjenopptatt i håp om å finne nye tekniske spor.
Vladimir Sasimovitsj
Han har en personlig rekord på 87.40 meter fra Kuortane i juni 1995. Fra august 2004 til august 2006 var han suspendert for brudd på dopingbestemmelsene.
Grad (morfologi)
Grad er en grammatisk kategori ved adjektivet. Kategorien har tre trekk, positiv, komparativ og superlativ, som i norsk fin, finere, finest.