cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Reisaelva
Bruk
Gjennom Verneplan III for vassdrag ble vassdraget varig vernet mot framtidig kraftutbygging, og vernet er senere styrket gjennom etableringen av Reisa nasjonalpark. Før vernevedtakene var det dog gjennomført en del mindre inngrep i vassdraget. I Kildalselva, ei sideelv som munner ut like ved Storslett, ble Kildalen kraftverk utbygd på slutten av 1950-tallet, og på 1960-tallet ble den øvre delen av Mollešjohka ble overført til Aboelva i Kvænangen i forbindelse med utbyggingen av Kvænangsbotn kraftverk, noe som reduserte vannføringen i Mollisfossen med rundt 15%.
Sideelver
Reisaelva har en lang rekke sideelver, hvorav de største er:
Reinrose
Klimaindikator
Da isen trakk seg tilbake etter siste istid, var reinrose en av de første plantene som koloniserte de avsmelta steppelandskapene. Etter som klima og næringsgrunnlag ble bedre, ble reinrose, til likhet med andre planter i dette plantesamfunnet, fortrengt av mer kravstore arter. Denne utviklinga fra nøysomme tundraplanter til eng og skog kan en se i avleiringer, blant annet i Skåne. Fordi det fins mye av de lett kjennelige og godt bevarte reinroseblada i dette materialet, har perioden de stammer fra blitt kalla dryas-perioden.
I en utvikling mot varmere klima vil en nå se det samme. Forsøk har vist at økt næringstilgang og høyere temperatur øker forekomsten av graminoidar (gress og starr) og urter på bekostning av reinroser.
Medisinsk
I Sør-Europa har reinrose blitt brukt mot betennelse i munn og hals.
Undersøkelser har vist at reinrose inneholder garvestoff og flere viktige mineraler, som kalsium og kiselsyre. Kiselsyra er med på å styrke slimhinnene og gi motstandskraft mot betennelse. Garvesyra er virksom mot diaré og slimhinnesår. Forsøk har vist at reinrose virker appetittvekkende og stimulerer fordøyelsen.
Annet
Brukt til farging av garn gir reinrose gule og brune nyanser. Om vinteren blir reinroseblad beita av reinsdyr. På Island blir blada kalt rjúpnalauf, fordi de er viktige som vintermat for ryper.
Reinroser blir planta i hager, særlig i steinbed.
Reinrose ble utnevnt til fylkesblomst for Sør-Trøndelag i 1989 og for Trøndelag i 2020.
Reiner Kunze
Reiner Kunze (født 16. august 1933 i Oelsnitz i Amtshauptmannschaft Stollberg i Sachsen) er en tysk forfatter, oversetter og dissident fra det tidligere DDR. Han forlot DDR i 1977.
Bøker (utvalg)
Fotoutstillinger u. a. i Berlin, Düsseldorf, Frankfurt a.M., Gotha, Judenburg, Landshut, Obernzell, Offenburg, Passau og Würzburg.
Reiner Kunze er blitt oversatt til omtrent 30 språk.
Vannmagasin
Vannmagasin kan vise til:
Ot Louw
Ot Louw (født 10. januar 1946 i Koog aan de Zaan i Nederland, død 21. januar 2021 i Bussum) var en nederlandsk filmklipper.
Alexandr Elke
Alexandr Elke (født 18. januar 1971) er en kasakhstansk vannpolospiller.
Stavropol
Stavropol (russisk: Ста́врополь) er en by i det sørvestlige Russland. Byen er hovedstad i Stavropol kraj, og har 354 867 innbyggere (2002). Den ligger på Kuban-sletten, nord for Kaukasus, som er meget fruktbar og ett av Russlands viktigste jordbruksområder. De viktigste utdanningsinstitusjonene i byen er Stavropols statsuniversitet, Nordkaukasus statlige polytekniske universitet, Landbruksuniversitetet og Stavropol statlige medisinske akademi. Næringslivet består av bilindustri, møbelindustri, kjemisk industri og annen industri. Stavropol betjenes av flyplassen Sjpakovskoje. Byens fotballag heter Dynamo Stavropol.
Ot Louw
Louw døde 21. januar 2021 av covid-19.
Alexandr Elke
Han representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor laget hans ble nummer 11.
Stavropol
Historie
Stavropol ble grunnlagt av Grigorij Potemkin i 1777 etter Den russisk-tyrkiske krig (1768-1774). Han gunnla byen på oppdrag fra keiserinne Katarina II som en av ti festninger mellom Azov og Mozdok. Donkosakker, særlig fra Khoperskij-regimentet, ble bosatt i og rundt byen for å styrke forsvaret av riket.
Ot Louw
Andre produksjoner
Med produsent
Stavropol
Historie
Navnet «Stavropol» er en russisk transkripsjon av det greske ordet Σταυρούπολις (Stauroupolis), som betyr «korsets by». Navnet stammer fra en legende, som sier at soldater skal ha funnet et stort steinkors da de anla en festning her. Stauroupolis var forøvrig også navnet på et bispedømme i vestlige Lilleasia, men det har ingenting med den russiske byen å gjøre.
Aleksander I ønsket å styrke handelen i området, og inviterte i 1809 en rekke armenske familier til å slå seg ned i festningen.
Stavropol lå strategisk til i forhold til den russiske erobringen av Kaukasus, og i løpet av første halvdel av 1800-tallet ble den et viktig handelssted. Byen og området rundt ble eget bispedømme i 1843 og guvernement (provins) i 1847.
Under den russiske borgerkrigen kjempet den røde hær og general Anton Denikins hvite hær i området, og Stavropol skiftet hender flere ganger. Den røde hær erobret byen endelig 29. januar 1920. Fra 1935 til 1943 het byen Vorosjilovsk, oppkalt etter Kliment Vorosjilov. Stavropol ble svært ødelagt under andre verdenskrig, og var okkupert av Tyskland i perioden fra 3. august 1942 til 21. januar 1943. Siden 1946 har det blitt utvunnet naturgass nær byen, og en rørledning fører den til Moskva. Mikhail Gorbatsjov er født i Stavropol kraj, og jobbet i Stavropol fra 1955 til 1978, fra 1970 som regional partisjef.
Wanted: A Husband
Wanted: A Husband er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Lawrence C. Windom.
Handling
Når de to romkameratene hennes, Maude Raynes og Helen Bartlett, blir forlovet med hverandre finner Darcy Cole opp sin egen forlovede. Delvis for å avverge venninnenes ekle bemerkninger om hennes utseende. Darcys venninne, Gloria Green, låner henne et fotografi av fetteren hennes, Jack Remsen. Som en spøk går Glorias forlovede Tom Harmon med på å låne vekk bungalowen sin til bryllupsreiser.
Hannah Chaplin
Hannah Chaplin (født 11. august 1866, død 28. august 1928) var en britisk underholdningsartist og mor til den kjente skuespilleren Charlie Chaplin.
Hun var født Hannah Harriet Pedlingham Hill i Camden Street, Walworth, London, datter av Mary Ann (født Terry) og Charles Frederick Hill. Hun ble Varietéartist og brukte kunstnernavnet «Lily Harley».
Den 16. mars 1885 fødte hun Sydney John Hill, senere Sydney Chaplin og 22. juni samme år giftet hun seg med Charles Spencer Chaplin som også var varietéartist. Deres sønn Charles ble født 16. april 1889.
Den 31. august 1892 fødte hun George Wheeler Dryden, sønn av varietéartisten Leo Dryden. George var derfor halvbror til Charles and Sydney Chaplin. På grunn av hennes forhold til Dryden ble Hannah separert kort etter Georges fødsel. Hannah tok seg av Charlie og hans eldre bror Sydney, mens George bodde hos sin far.
Da Charlie var 5 år gammel var han med sin mor på en opptreden på «The Canteen», en underholdningsscene drevet av den britiske hæren i Aldershot i Hampshire, Hannahs stemme sviktet og unge Chaplin gjorde sin første improviserte opptreden. Hendelsen ble vist i filmen Chaplin, basert på hans liv, og lansert i 1992.
Hannah Chaplins mentale helse var sviktende og hun fikk et sammenbrudd i 1895. I juni 1896 tok hun sammen med sønnene opphold på Lambeth arbeidshus og etter noen uker ble guttene sendt til Hanwell School for Orphans and Destitute Children.
I 1898 hadde Hannah et nytt sammenbrudd og guttene bodde en periode hos sin far. Fra mai 1903 til september 1912 var Hannah ved Cane Hill Lunatic Asylum i Surrey. Charlie Chaplin skrev senere om et besøk de to brødrene gjorde hos sin mor i 1912:
Hennes to sønner tok Hannah ut av Cane Hill og plasserte henne i Peckham House, en privat institusjon, men hun ble tilbakeført til Cane Hill Asylum i mai 1915 da brødrene ikke betalte den ukentlige summen for oppholdet. I 1921 tok sønnene henne til California og tok seg av henne der, frem til hennes død i 1928.
Tjuefjerde
Tjuefjerde er en norsk komiserie som gikk på TV3 i 2005. Serien ble også lagt ut på VG Nett.
Serien var strukturert som en julekalender og var samtidig en parodi på den amerikanske spenningsserien 24. Akkurat som i den amerikanske spenningsserien med Jack Bauer skulle norske seere følge en tikkende historie time for time. I den norske versjonen er julen sentral. Den inneholdt mye svart humor.
Tjuefjerde ble en seerflopp og hadde bare 39 000 seere i snitt.
Handling
På lille juleaften mottar agentsenteret STU (Senter for trusler og andre utfordringer) en drapstrussel mot Julenissen. Toppagenten John Buer (Kim Haugen) og hans agentteam settes på saken og har bare 24 timer på seg. Det viser seg at «Påskeharen» er innblandet.
The Warrior Strain
The Warrior Strain er en britisk stumfilm fra 1919, regissert av Floyd Martin Thornton.
Vinnuháskúlin
Vinnuháskúlin (Næringshøyskolen) er en høyskole i Tórshavn på Færøyene. Skolen har utdanningsløp for skipper, navigatør og maskinmester, og disse oppfyller internasjonale standarder, som STCW. Vinnuháskúlin har røtter tilbake til skipperskolene på slutten av 1800-tallet, men skolen i dagens form ble opprettet 1. januar 2005 av Kulturdepartementet.
Arvid S. Kapelrud
Arvid Schou Kapelrud (født 14. mai 1912 på Lillehammer, død 23. oktober 1994 i Oslo) var en norsk teolog.
Glogerorgelet
Glogerorgelet er et historisk barokkorgel fra 1765 i Kongsberg kirke. Det er det største bevarte barokkinstrumentet nord for Hamburg. Det er laget av orgelbyggeren Gottfried Heinrich Gloger. Kontrakten ble undertegnet 19. juli 1760, i forbindelse med innvielse av kirken.
Arvid S. Kapelrud
Biografi og akademisk karriere
Kapelruds akademiske karriere startet i 1935 da han ble ansatt ved Universitetsbiblioteket i Oslo. 3 år senere, i 1938, avla han eksamen for graden cand. theol.
Glogerorgelet
Byggekontrakten
Ifølge kontrakten skulle orgelet ha 35 stemmer, tre manualer og pedal, men planene ble endret slik at det til slutt fikk 42 stemmer. Byggingen av orgelet tok flere år enn de to år som var avtalt i kontrakten. Dette medførte også store økonomiske overskridelser. Arbeidet gikk greit fram til 1763, men så døde Glogers hustru. Etter det slet han med sykdom og sin personlige gjeld.
Arvid S. Kapelrud
Biografi og akademisk karriere
Etter den tyske invasjonen i april 1940 deltok han som telefonvakt og engelsktolk ved Otto Ruges hovedkvarter. Kapelrud forlot Oslo 9. april og meldte seg til tjeneste på Jørstadmoen. Han reiste 30. april gjennom Romsdalen og Åndalsnes mot Molde sammen med generalstaben. Kapelrud publiserte i 1945 sine erindringer fra aprildagene. Broren Ingolf S. Kapelrud falt ved Rena 19. april. Kapelrud medvirket sammen med Leif C. Rolstad til utgivelsen av Margaret Reids dagbok fra aprildagene.
Glogerorgelet
Byggekontrakten
Gloger skulle også ifølge kontrakten ha betalt 2 200 riksdaler for orgelet, noe som var urealistisk lavt. Kontraktsforhandlingene hadde presset ham både på pris og varigheten på arbeidet. Etter orgelet endelig sto ferdig i 1765, måtte myndighetene erkjenne at verdien var betydelig høyere enn kontraktens 2 200 riksdaler. Etter hvert fikk også Gloger utbetalt 4 000 riksdaler for arbeidet.
Arvid S. Kapelrud
Biografi og akademisk karriere
Under et studieopphold i Uppsala, etter krigen, kom Kapelrud i kontakt med den såkalte Uppsalaskolen. Et forskningsmiljø som blant annet la vekt på den muntlige tradisjonens rolle i overleveringen av bibelske tekster, samt betydningen av religionene i det gamle Israels omverden. Erfaringene fra Uppsala preget Kapelruds forskningsarbeid i årene etter. Kapelrud reiste tilbake til Uppsala flere ganger i løpet av 1940-tallet for å fullføre akademiske grader.
I 1946 kom han tilbake til Universitetsbiblioteket i Oslo, der han studerte semittiske språk frem til 1952. Dette engasjementet ble kun avbrutt av et opphold ved Yale University i USA (1949-1950), der han ble tildelt "The Kohut Fellowship". Med dette stipendet fikk han en anledning til å studere semittiske språk. Under sitt opphold ved Yale deltok han også i en tidlig utforsking av tekstene fra Qumran, de såkalte Dødehavsrullene.
Glogerorgelet
Restaurering
På slutten av 1880-tallet fikk orgelet vannskader etter en brann på kirkeloftet. Menigheten ønsket å sette det i spillbar stand igjen, men det manglet økonomiske midler. Amerikafareren Tinius Olsen, et av Kongsbergs mer vellykkede bysbarn, ga i 1928 en større pengegave til restaureringen. I virkeligheten ble ikke orgelet restaurert, men det ble bygget inn et nytt orgel bak barokkfasaden av J. H. Jørgensens orgelfabrikk. De originale vindlader og mekanikk ble lagt på kirkeloftet, og en elektrisk spillepult ble installert på galleriet.
Arvid S. Kapelrud
Biografi og akademisk karriere
Begynnelsen på 1950-tallet skulle markere starten på en lang tilknytning til Det Teologiske Fakultet ved Universitetet i Oslo. I 1952 ble han utnevnt til dosent i Det gamle testamente og i 1954 ble han innstilt til å overta professoratet i teologi etter Sigmund Mowinckel. Han mottok dette embetet senere samme år. I perioden 1955-57 var han styremedlem i professorforeningen ved Universitetet i Oslo, og i årene 1958-66 var han formann i denne forening. Fra 1969-71 var han dekan ved det teologiske fakultet. I 1979 ble han utnevnt til æresdoktor ved universitetet i Aberdeen for sitt bidrag til den førorientalske religionshistorie.
Glogerorgelet
Restaurering
Det restaurerte orgelet ble stengt av menighetsrådet før jul i 1994. Grunnene var mangeler ved instrumentet og generell brannfare. En lengre innsamlingsaksjon ble iverksatt, og 18.–21. mai 1999 ble orgelet demontert og sendt til omfattende restaureringsarbeider av tyske Jürgen Ahrend. Orgelet gjeninnviet i januar 2001.
Arvid S. Kapelrud
Biografi og akademisk karriere
Kapelrud satt som professor frem til 1982. Han ble etterfulgt av Magnus Ottosson. Etter at Kapelrud gikk av som professor var han involvert i flere bokprosjekter. I 1985 satt han i redaksjonen for Nye store bibelleksikon, et oppslagsverk i flere bind, utgitt av Norrøna Forlag. I 1986 skrev han forordet til Bibelen i bilder, den norske versjonen av en fransk tegneseriebibel.
Akademisk fordypning
Kapelruds viktigste fordypningsområder var den gammelisraelittiske profetismen, Dødehavsrullene og de gammel-ugarattiske Ras Sjamra-tekstene. Han er blitt beskrevet som både en lingvist, og en orientalist, innenfor Bibelforskningen, og var en student av Sigmund Mowinckel.
Glogerorgelet
Disposisjon
Glogerorgelet har tre manualer samt pedaler. Hovedverket («HW») spilles fra 2. manual (midterste), oververket («OW») spilles fra 1. manual (nederste), brystverket («BW») spilles fra 3. (øverste) manual og pedalverket («PED.») spilles fra pedalene. Manualene har hver et omfang fra C til c3 men mangler C♯ (60 tangenter). Pedalene har et omfang fra C til d1 og mangler også C♯ (26 tangenter). Brystverket koples til hovedverket ved å skyve BW-manualet inn mot orgelet. De tre stemmene «MIXTUR» og stemmen «MIXTUR BASS» består hver av tre kor, og stemmen «RAUSPFEIF BASS» består av to kor. Til sammen er det dermed 2310 piper i orgelet.
Arvid S. Kapelrud
Profetforskningen
Et av Kapelruds viktigste forskningsområder var den såkalte profetforskningen. En fordypning i det Det gamle testamentets profeteter.
Glogerorgelet
Organister/kantorer
Organister/kantorer i Kongsberg kirke (bygget i 1761) gjennom historien siden kirken fikk orgel i 1765 er vist i tabellen under:
Arvid S. Kapelrud
Dødehavsrullene
Kapelrud besøkte funnstedet for Dødehavsrullene, Qumran, allerede i 1947, etter først å ha skrevet en bok om manuskriptene. Under oppholdet ved Yale University i 1950 var han en av de første bibelforskere som fikk tilgang til å studere dette tekstmaterialet på nært hold. Han var senere en etterspurt foredragsholder innenfor dette temaet.
Ras-sjamra
I 1951 kom boken "Baal in the Ras Shamra Texts". Boken regnes i dag som en klassiker innenfor studiet av for-orientalske religioner. Kapelrud fulgte opp dette arbeidet med flere studier av Ugarittisk mytologi.
Paddy Considine
Patrick George «Paddy» Considine (født 5. september 1973 i Burton upon Trent, East Staffordshire, England) er en engelsk skuespiller, filmskaper, manusforfatter, musiker og hyppig samarbeidspartner med Shane Meadows. Han er best kjent av publikum for sine skildringer av mørke, urolige, moralsk eller mentalt tvetydig figurer. Han har spilt i filmer som  In America, Dead Man's Shoes, The Cry of the Owl, Le Donk & Scor-Zay-zee og Hot Fuzz, samt i TV-filmer som The Red Riding Trilogy, The Suspicions of Mr. Whicher, og PU-239.
Considine ble kjent tidlig på 2000-tallet med en rekke sterke framføringer uavhengige filmer som fikk avisen The Observer til å beskrive ham som "Den best bevarte hemmeligheten i britisk film". I tillegg til større og mindre roller i Hollywood-filmer, har Considine spilt i uavhengige britiske filmer og TV-show. Foruten å spille selv, har han også skrevet og regissert Tyrannosaur, en film basert på hans filmdebut, kortfilmen Dog Altogether, som begge hadde skuespillerne Peter Mullan, Olivia Colman og Paul Popplewell i de viktigste rollene. Han har både vært skuespiller og skrevet flere musikkvideoer, eksempelvis videoen for The Arctic Monkeys' "Leave Before the Lights Come On".
Blant de priser som har kommet Considine til del er filmprisene fra Evening Standard British Film Award, Empire Award og Thessaloniki Film Festival foruten åtte nominasjoner for hans arbeid som skuespiller. Han har også vunnet en BAFTA-pris, British Independent Film Award, Sølvløven i 2007 ved Filmfestivalen i Venezia og fra Seattle internasjonale filmfestival for kortfilm for beste kortfilm med Dog Altogether foruten også World Cinema Directing Award for hans regiarbeid med Tyrannosaur i 2011 ved Sundance filmfestival.
Ken André Ottesen
Ottesen, født og oppvokst på Raufoss, startet sin yrkeskarriere i Oppland Arbeiderblad rett etter videregående. Her jobbet han både som journalist og nyhetsredaktør. Siden jobbet han i Bergensavisen (BA) i mange år, og er nå vaktsjef i VG. Her står han blant annet bak humorspalten Vredens Gnag.
Han jobber som kurs- og foredragsholder, men står mest på scenen som komiker.
Han har tidligere skrevet for blant annet Nytt på nytt, Praktisk info med Jon Almaas og for Anne-Kat., og han har også medvirket i radioprogrammet All Makt som gikk på NRK P2. Han drifter også Instagram-kontoen Ba-desken med over 330 000 følgere.
Norsk kulturråds ærespris
Norsk kulturråds ærespris utdeles årlig av Norsk kulturråd til en person som har «gjort en innsats av vesentlig betydning for norsk kunst- og kulturliv». Prisen tildeles, uten forutgående nominasjon eller saksbehandling, av rådsmedlemmene («styret») i lukket møte. Det gis tradisjonelt ingen begrunnelse for tildelingen.
Prisen består av et pengebeløp (i 2014 pålydende 600 000 kroner). I forbindelse med Norsk kulturråds 30-årsjubileum i desember 1994 ble det etablert en ny praksis med en ærespris-statuett, en bronse-løve formgitt av billedhuggeren Elena Engelsen.
Ochromima
Ochromima er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, brede, kontrastrikt fargede trebukker. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum er bredere enn langt, sylindrisk. Dekkvingene er nesten parallellsidige, med skarpe, stumpvinklede "skuldre".
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Fransk Guyana, Guyana og Brasil).
Kerron Clement
Kerron Clement (født 31. oktober 1985 i Port of Spain i Trinidad) er en amerikansk friidrettsutøver (kortdistanseløper). Clement, som ble født på Trinidad, ble amerikansk statsborger i 2004. Samme år ble han juniorverdensmester på 400 m hekk. Under VM i 2005 endte han på fjerdeplass i finalen. Enda bedre ble det under VM i Osaka 2007 da Clement vant løpet. Hans personlige rekord på 400 m hekk er 47,24 dessuten har Clement verdensrekorden 44,57 på 400 meter innendørs.
Han tok gull under Sommer-OL 2016.
Malcolm IV av Skottland
Malcolm IV av Skottland eller Máel Coluim mac Eanric (født ca. 1141, død 9. desember 1165) var skottenes konge og den eldste sønnen til Henrik av Skottland (død 1152) og Ada de Warenne, datter av William de Warenne, 2. jarl av Surrey og Elizabeth de Vermandois. Han etterfulgte sin bestefar på farsiden, David I av Skottland, i 1153. Som from, skrøpelig og kysk ble han kjent som «Malcolm jentungen» og døde ugift og barnløs i 1165.
Etter at farens tidlige død ble Malcolm utpekt som tronarving til sin bestefar, kong David. Da han etterfulgte på den skotske tronen i 1153 ble han kronet på kroningsstedet Scone Abbey. I 1157 møtte han Henrik II av England ved Chester hvor de ratifiserte Chester-traktaten og hvor Malcolm oppga Skottlands krav til områdene Cumberland, Westmorland, Northumbria og Carlisle.
Han døde i desember 1165 ved Jedburgh etter tolv års regime, og ble etterfulgt av sin langt mer handlekraftige og stridslystne bror Vilhelm.
De er ikke mye kunnskap etterlot om Malcolm, men han synes å ha vært en svak og ineffektiv monark. Han var også den siste skotske monark som hadde gælisk navn. I henhold til legenden etterlot han en datter som han forlovet bort til Henrik, prins av Capua, på sitt dødsleie, men det er ikke riktig. Malcolm hadde ingen direkte arving.
Artemiy Sevostyanov
Han representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor laget hans ble nummer 11.
Martin Velits
Martin Velits (født 21. februar 1985 i Bratislava) er en slovakisk, tidligere profesjonell landeveissyklist. Han ble profesjonell rytter i 2007 for Wiesenhof-Felt. Hans tvillingbror Peter Velits er også profesjonell syklist.
Senoculidae
Senoculidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Entelegynae i gruppen Araneomorphae.
Utseende
Flate, langbeinte, gråaktige edderkopper. De sitter med kroppen og beina tett presset mot underlaget og er da veldig godt kamuflerte mot barken på trær. Langs ytterkanten har de hårbremmer som gir dem et "frynsete" omriss og forsterker denne kamuflasjen.
Utbredelse
Slekten Senoculus er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Lancaster House-avtalen
Lancaster House-avtalen fra 21. desember 1979 er det folkerettslige grunnlaget for Zimbabwes uavhengighet fra koloniherren Storbritannia. Den avsluttet også det hvite mindretalsstyret under Ian Smith som hadde opprettet den uavhengige, men ikke internasjonalt anerkjente staten Rhodesia i 1965. Rhodesia var ikke folkerettslig anerkjent av de fleste stater, og var utsatt for sanksjoner fra vedtak i FNs sikkerhetsråd. Avtalen, som ble undertegnet i desember 1979, omfattet uavhengighetsgrunnloven, overgangsprosedyrer og en våpenhvile. De følgende partier var representert: Storbritannias regjering, Zimbabwe African National Union – Patriotic Front ledet av Robert Mugabe og Joshua Nkomo, ZAPU (Zimbabwe African People's Union) og ZANU (Zimbabwe African National Union) og regjeringen av overgangsstaten Zimbabwe-Rhodesia, representert av biskop Abel Muzorewa og Ian Smith.
Avtalen ble undertegnet etter en tre måneder lang konferanse i Lancaster House i Londons bydel St. James's.
Nikolaj Coster-Waldau
Nikolaj Coster-Waldau (født 27. juli 1970 i Rudkøbing) er en dansk skuespiller. Han fikk sin utdannelse ved Statens Teaterskole i København i 1993, og hans gjennombrudd i dansk film kom i 1994 med Nattevakten (Nightwatch). Han spilte detektiv John Amsterdam på Fox TV-serien New Amsterdam. Han opptrådte også som Frank Pike i 2009 Fox TV-filmen Virtuality, som opprinnelig var tenkt som en kort TV-serie. Fra april 2011 til 2019 spilte han rollen som Jaime Lannister i HBO-serien Game of Thrones.
Privat
Coster-Waldau bor i Danmark med sin kone, en grønlandsk skuespiller og tidligere Miss Grønland, Nukâka Motzfeldt, og deres to små døtre Safina og Philippa.
Startside
En startside er en brukertilpasset side der brukere enkelt kan starte sin ferd og navigere seg rundt på Internett. Det finnes mange slike sider, blant dem Google, ABC Startsiden, SOL, Start og Yahoo. Startsider er ofte fylt opp med nyheter, bilder, værmeldinger, reklamer og lenker.
Hoamseitn
Pagina principala വെബ്‌സൈറ്റ് Faqja kryesore Pàggina principali
Eikefrostmåler
Eikefrostmåler (Agriopis leucophaearia) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den finnes bare i det sørligste Norge, nord til ytre Telemark og Rogaland, der den er en av de aller første sommerfuglene som flyr om våren. Den skiller seg fra de andre norske artene i slekten Agriopis ved at fargen er gråbrun, ikke det minste gulaktig, ellers er den svært variabel. Hunnen er vingeløs.
Utseende
Hannen er en middelsstor (vingespenn 28 – 34 mm), slank, lyst gråbrun måler med store vinger. Antennene er smalt fjærformede. Forvingen er avrundt trekantet, gråbrun uten antydning til gulfarge. den har tre mer eller mindre tydelige, mørke tverrbånd, de to ytterste av disse er sterkt bølgete og flyter gjerne sammen bakerst i vingen. Nær ytterkanten er det en kort, svart lengdestrek. Den har ikke mørke flekker langs forvingens ytterkant. Hunnen er spoleformet, vingestumpene er knapt synlige. Den er korthåret og har middels lange bein. Antennene er trådformede og vel halvparten så lange som kroppen.
Levevis
Eikefrostmåleren lever i løvskoger med eik, som er larvenes viktigste næringsplante. Hannene flyr om natten, alt i februar – mars og er dermed blant de første sommerfuglene som er på vingene on våren, noe som gjenspeiles i artens engelske navn "the Spring Usher". Hunnene holder seg mest i ro og sender ut feromoner som tilrekker hannene.
Utbredelse
Eikefrostmåleren finnes i Europa, men ikke lengst i nord. I Norge finnes den bare sør for en linje fra ytre Telemark til Rogaland. I motsetning til de andre frostmålerne er den regnet som en sjelden og muligens truet art i Norge.
Malta under EM i friidrett
Malta deltok i EM i friidrett utendørs første gang under EM i friidrett 1958, og har deltatt i samtlige EM i friidrett utendørs siden 1982. Malta har aldri vunnet noen medaljer.
Nethuns
Nethuns er i etruskisk mytologi guden for brønner, senere utvidet til å omfatte alt som har med vann å gjøre, også havet. Den etruskiske oppfattelsen av guddommen påvirket den romerske guddommen Neptun. Det er antatt at navnet Nethuns er språklig beslektet med den keltiske guden Nechtan. Antagelig kan det knyttes en forbindelse til de persisiske og vediske gudene som delte navnet Apam Napat. Alle disse er basert på det før-indoeuropeiske ordet *népōts, «nevø», «barnebarn».
Nethuns er nevnt ved navn på Piacenza-leveren, en bronsemodell fra 3. århundre f.Kr. av en saus lever som ble benyttet i religiøse ritualer, som Neθ., en forkortelse for hans fulle navn. Som den guden som beskyttet Vetulonia ble hans profil avbildet på en mynt, kledd med en ketos (sjøuhyre) på hodet, ca. 215-211 f.Kr.; han er fulgt av sin trefork mellom to delfiner.
På et etruskisk bronsespeil som i dag er i Museo Gregoriano, Vatikanmuseene, er navnet NETHUNS inngravert.
Hi-Lili, Hi-Lo
«Hi-Lili, Hi-Lo» er en amerikansk populærmusikksang med melodi av Bronisław Kaper og tekst av Helen Deutsch. Den ble publisert i 1952 og fremført i spillefilmen Lili med Leslie Caron i tittelrollen. Sangen fra filmen ble også utgitt på plate, og ble en stor platesuksess for hovedrolleinnehaverne Leslie Caron og Mel Ferrer.
En versjon med Richard Chamberlain ble utgitt på single for MGM Records i 1963.
Melodien til denne sangen ble brukt i den norske revyvisen Ei hel ei, ei halv ei på to, som revystjernen Lalla Carlsen hadde stor suksess med. Den norske teksten ble skrevet av Arne Svendsen, etter at Jens Book-Jenssen fikk ideen til refrenget da han gikk og nynnet på den amerikanske hitlåten.
Norske versjoner
Otto Nielsen har skrevet en norsk tekst og Arne Svendsen har skrevet en norsk tekst etter forslag av Jens Book-Jenssen. Nielsens norske tittel er «Hi-Lili, Hi-lo», mens Svendsens norske tittel er «Ei hel ei, ei halv ei for to». Svendsens versjon ble fremført av Lalla Carlsen i vårrevyen Kjør Storgata! i 1955. Inge Sellevåg har også skrevet en norsk tekst.
Listeplasseringer
Richard Chamberlains versjon kom på en tyvendeplass på den britiske singlelisten, en attendeplass på den amerikanske Billboard Middle-Road Singles-listen og en 64.-plass på Billboard Hot 100-listen.
Renê Weber
I 1986 spilte han for det brasilianske fotballandslaget. Ellers spilte han for det aller meste for fotballagene Fluminense og Vitória.
Den 16. desember 2020 døde Weber på sykehus i Rio de Janeiro i en alder av 59 år av covid-19.
Satoru Otomo
Satoru Otomo (大友 哲-, født 1957) er en japansk astronom og en profilert enkeltoppdager av asteroider. Mellom 1991 og 1996 oppdaget han 149 asteroider, 15 av dem sammen med Osamu Muramatsu. Han deler 48.-plassen i asteroideoppdagelser med den russiske astronomen Tamara Smirnova.
Asteroiden 7300 Yoshisada er oppkalt etter ham.
Barmer (distrikt)
Barmer (hindi: बाड़मेर जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Rajasthan. Distriktets hovedstad er Barmer.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 2,604,453 innbyggere i distriktet, mot 1,964,835 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 7m00 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 19,17 % i 2011 mot 22,18 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 899 i 2011 mot 919 i 2001.
Roberto Ferrari (fekter)
Roberto Ferrari (født 2. august 1923 i Medolla), italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne og 1960 i Roma.
Ferrari vant en olympisk sølvmedalje i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det italienske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn. De andre på laget var Gastone Darè, Vincenzo Pinton, Mauro Racca, Renzo Nostini og Giorgio Pellini.
Alf Erling Risa
Alf Erling Risa (født 16. mars 1952) er en norsk samfunnsøkonom.
Han tok examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger. Risa tok avla i 1994 dr.philos-graden ved Universitetet i Bergen på en avhandling med tittelen Accidents, compensating behavior, and economic polic. I sin forskning har Risa særlig beskjeftiget seg med problemstillinger innenfor trygde- og helseøkonomi og har bidratt til analyser av risiko, ulykker og hindring av slike. Risa er professor ved Institutt for økonomi, Universitetet i Bergen og var i perioden 2001–2009 dekanus ved Det samfunnsvitenskapelige fakultet samme sted. Han er videre tilknyttet Instituts zur Zukunft der Arbeit (IZA) i Bonn. Han har hatt forskningsopphold ved Stanford University, Universitetet i Mannheim, Universitetet i Regensburg og Universitetet i München.
Risa er styreformann for Rokkansenteret.
The Water Lily (1919)
The Water Lily er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av George Ridgwell.
Handling
Genevieve Connors, en fattig jente fra slummen, blir ført til den velstående fru Vanderbecks flotte landsted for en ukes ferie. Selv om nabo Evelyn Carlisle omtaler Genevieve i negative ordelag interesserer fetteren hennes Dick seg for Genevieve, spesielt etter at han redder henne når kanoen hennes velter.
Dick sørger også for at Genevieve får muligheten til å begynne på et stenografi-kurs, og han lover henne en stilling hos sin eldre bror Willard senere. Men Mrs. Lawson, Evelyns tante, avviser henne frekt - og dette er ikke slutten på problemene deres.
Bershawn Jackson
Bershawn Jackson (født 8. mai 1983 i Miami) er en amerikansk friidrettsutøver (hekkeløper). Han vant 400 meter hekk under VM i friidrett 2005. Tidligere har han tatt medaljer på samme distanse. Både under junior-OL i 2001 (gull), Junior-VM 2002, amerikanske juniormesterskapet i 2002, amerikansk mesterskap i 2003. Han var også med på det vinnende amerikanske stafettlaget under junior-VM i 2001. Under VM 2007 snublet Jackson på den siste hekken i semifinalen og gikk dermed glipp av muligheten til å forsvare sitt VM-gull.
Under OL 2008 i Beijing tok han bronse på 400 meter hekk. Han hadde med seg to landsmenn på seierspallen: gullvinneren Angelo Taylor og sølvvinneren Kerron Clement.
Poppy Montgomery
Poppy Montgomery (født Poppy Petal Emma Elizabeth Deveraux Donahue 15. juni 1972 ) er en australsk skuespillerinne, kjent for rollene som FBI-agenten Samantha Spade i dramaserien Sporløst forsvunnet, fra 2002 til 2009, og den tidligere politietterforskeren Carrie Wells i kriminalserien Unforgettable, som startet i 2011. Montgomery har også spilt skuespillerinnen Marilyn Monroe i miniserien Blonde (2001) og J.K. Rowling, forfatteren av Harry Potter-bøkene, i den biografiske filmen Magic Beyond Words (2011).
Barndom
Montgomery ble født i Sydney i New South Wales i Australia. Hun er datter av restauranteieren Phil Donahue og Nicola (pikenavn Montgomery), en direktør og markedsforsker. Montgomery er en av seks søsken. Både hun selv og søstrene Rosie Thorn, Daisy Yellow, Lily Belle og Marigold Sun er oppkalt etter blomster, mens deres bror er oppkalt etter rockebandet Jethro Tull.
Montgomery trivdes ikke på skolen, og ble utvist fra seks privatskoler. Hun sluttet på skolen som 15-åring for å satse på en karriere som teaterskuespiller, samt å reise rundt i Bali med sin daværende kjæreste. Montgomery immigrerte til USA som 18-åring. Da hun ankom Florida møtte hun kjæresten sin, som hun hadde blitt kjent med da han var utvekslingsstudent. Fem dager senere innså hun at «[hun] ikke kunne fordra ham», og tok bussen til Los Angeles for å satse på en skuespillerkarriere.
Karriere
Da Montgomery flyttet til Los Angeles bodde hun hos to av sin brors venner. Hun sendte et portrettbilde av seg selv til Bob McGowan, Julia Roberts' tidligere manager, hver dag helt til han signerte en kontrakt med henne. På slutten av 1990-tallet hadde hun noen gjesteroller i TV-serier, inkludert Party of Five og NYPD Blue. Montgomery fikk sitt første, store gjennombrudd da hun spilte sitt barndomsidol Marilyn Monroe i miniserien Blonde fra 2001. Serien er basert på romanen Blonde, skrevet av Joyce Carol Oates.
Montgomerys neste store rolle var som FBI-agenten Samantha Spade i dramaserien Sporløst forsvunnet. Serien handler om FBIs enhet for savnede personer i New York. Montgomery fortalte senere om hvorfor hun takket ja til rollen: «De (produsentene) ringte meg og spurte: ‘Vil du gjøre det?’ Jeg svarte: ‘Hm.’ Da sa de: ‘Anthony LaPaglia er med i den.’ Jeg svarte: ‘Selvsagt.’ Det var så enkelt.» Hun spilte i alle de sju sesongene av serien, fra den hadde premiere 26. september 2002, frem til siste episoden, som ble sendt 19. mai 2009.
I april 2011 fullførte Montgomery innspillingen av den biografiske TV-filmen Magic Beyond Words, der hun spilte J. K. Rowling, forfatteren av Harry Potter-bøkene. Fra september samme året spilte hun Carrie Wells i kriminalserien Unforgettable. Rollefiguren hennes er en tidligere politietterforsker fra Syracuse i delstaten New York som lider av hyperthymesia, en tilstand som gir henne en perfekt hukommelse. Hun sluttet i jobben sin etter at etterforskningen av drapet på søsteren ble avsluttet, men ble overtalt av ekskjæresten sin til å jobbe for NYPD i Queens. Der bruker hun sin gode hukommelse til å oppklare forbrytelser.
Montgomery poserte på en rekke dristige bilder for magasinet Maxims nettside, publisert i seksjonen Girls of Maxim.
Privatliv
Montgomery møtte skuespilleren Adam Kaufman i Mexico i 2005, da de spilte sammen i indiefilmen Between. I 2010 jobbet de sammen igjen da de spilte i TV-filmen Lying to be Perfect. Kaufman fikk en gjentagende gjesterolle i sesong fem av Sporløst forsvunnet. Han spilte Brian Donovan, kjæresten til Montgomerys rollefigur, og var med i resten av serien. I juni 2007 annonserte Montgomery at hun ventet barn med Kaufman, og graviditeten ble skrevet inn i seriens sjette sesong. Den 23. desember 2007 fødte Montgomery sønnen deres, Jackson Phillip Deveraux Montgomery Kaufman, i Los Angeles. Den 10. oktober 2011 meldte magasinet Life & Style at forholdet mellom Montgomery og Kaufman hadde tatt slutt, grunnet avstanden mellom dem når de jobbet.
I slutten av 2011 innledet Montgomery et forhold til Shawn Sanford, lifestyle marketing-direktøren til Microsoft, som hun møtte på et arrangement i Puerto Rico. Den 22. april 2013 fødte hun datteren deres, Violet Grace Deveraux Sanford. Da Montgomery deltok i en episode av Live! with Kelly and Michael 4. april 2014, avslørte hun at hun og Sanford hadde giftet seg 19. februar. Vielsen fant sted i Disneyland, og både datteren deres og begges barn fra tidligere forhold var til stede. Da Montgomery deltok i en episode av Late Show with David Letterman 9. juli samme året, fortalte hun at hun var seks måneder gravid. Sønnen Gus Monroe Deveraux Sanford ble født 11. november 2014 i Los Angeles.
Montgomery har både australsk og amerikansk statsborgerskap. Hun flyttet fra Los Angeles til New York i 2013.
Akçadağ
Akçadağ er en by med 27 437 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Malatya. Den ligger nord for Doğanşehir, sør for Hekimhan, sørøst for Darende, sørvest for Yazıhan, vest for Malatya og Yeşilyurt, og øst for Elbistan.
South Los Angeles
South Los Angeles, tidligere kjent som South-Central Los Angeles, er en bydel syd i Los Angeles i California i USA. Bydelen grenser i nordvest til Westside Los Angeles og i nordøst til Downtown Los Angeles. Det finnes mange mindre bydeler innenfor grensene til South LA.
Navneskifte
I 2003 skiftet bydelen navn, fra South-Central til bare South Los Angeles. Dette gjorde kommunen for å fjerne det gamle navnet som var synonymt med gjenger, narkotika, drap og kriminalitet. Navneskiftet hjalp ikke like mye som kommunen trodde, innbyggerne i South-Central ville fortsatt snakke om sin bydel og nabolag som South-Central, ikke South Los Angeles. Gateskilt på motorveiene ble byttet ut til skilt med det nye navnet, men restauranter og butikker med bydelens navn på skilt osv. skiftet ikke navn, de ville beholde det gamle navnet. Rapperen Ice Cube omtaler fortsatt sin bydel South Los Angeles som South-Central i sangene sine.
Gjenger, narkotika og kriminalitet
På begynnelsen av 70-tallet ble det dannet gate-gjenger som Crips og Bloods i South Central området. Disse gjengene solgte det narkotiske stoffet crack. Gjengene drev ikke bare med narkotika-handel, de drev også med gjengdrap, ran og store gjeng-kriger mellom afro-amerikanske og latinamerikanske gjenger. Et eksempel er bydelen Compton (blir også regnet som by) som er regnet som den farligste byen i USA. Kriminaliteten i South Central ble spredd ut i resten av USA da filmer som Colors, Boyz N the Hood og Menace II Society ble vist på kino. Filmene skildret forholdet i South Central, med gjenger, drap og kriminalitet.
Juan Ortega y Montañés
Don Juan Ortega y Montañés (født 3. juli 1627, død 16. september 1708) var en romerskkatolsk biskop. Han var biskop i Durango fra 1670 til 1681, i Guatemala fra 1681 til 1684 og i Michoacán fra 1684 til den 24. mars 1700. Etter dette var han erkebiskop av Mexico fra den 21. juni 1700 til den 16. desember 1708. Han har også hatt verv som visekonge av Ny-Spania i to perioder. Første gang fra den 27. februar til den 18. desember 1696. Andre gang fra den 4. november 1701 til den 27. november 1702.
Darʿā
Darʿā (arabisk:, ordrett «Fortet», også romanisert som Dar'a og Daraa) er administrativ hovedstad i guvernementet Darʿā, helt sørvest i Syria, nær grensen til Jordan.
Ved folketellingen i 2004 hadde byen 97,969 innbyggere.
Historie
Daraa er en antikk by med en historie tilbake til kanaanittene. Den er nevnt i egyptiske hieroglyfer fra farao Thutmose IIIs regjeringstid mellom 1490 og 1436 f.Kr. Den ble i antikken kalt Atharaa. Den ble senere nevnt i Det gamle testamente som Edre'i, hovedstad i Bashan der Moses slo bykongen Og.
Antikken
Byen ble senere kjent som Adhri'at og ble del av selevkides kongedømme Syria der den var hovedstad i regionen Batanaea. Senere ble den en del av kongedømmet Nabatea sent i det første århundre f.Kr. Etter den romerske erobring under Trajan i 106 f.Kr. ble Adhri'at del av provinsen Arabia Petraea. På 200-tallet fikk den status som polis («selvstyrt by»). Den romerske historikeren Eusebius skrev at Adhri'at var en by i Arabia. I bysantinsk tid mellom 400- og 500-tallet var den et bispesete.
Området øst for Adraa (annen stavemåte) var et senter for ebionittene. Den første biskop man kjenner ved navn i Adraa var Arabio, og han deltok på synoden i Seleucia i 359. Uranius var med på den første konsil i Konstantinopel i 381; Proclus ved anti-Eutyches-synoden i Konstantinopel i 448 og konsilet i Khalkedon i 451; og Dorimenius ved den annet konsil i Konstantinopel i 553. Det er ikke lenger noe residensielt bispesete, en regnes i den katolske kirke som titularbispedømme. Byen var også senter for monastisisme og misjonæraktivitet i Den syriske ørken.
I 614 ble byen plyndret av sassanidene, men innbyggerne ble ikke massakrerte.
Adhri'at hadde en stor jødisk bosetning tidlig på 600-tallet og tjente som et senter for jødisk lærdom. Den var ideelt plassert mellom de jødiske sentra i Palestina og Babylonia og innbyggerne tente et bål hvert år på Rosh Hashannah som et signal til de babylonske jødiske samfunn om at et nytt religionsår hadde begynt.
Islamsk tid
Ifølge Ibn Hisham og al-Waqidi, biografer på 800-tallet som skrev om den islamske profeten Muhammed, flyttet folkene Banu Nadir og Banu Qaynuqa til Adhri'at etter at de ble utstøtt fra Medina. Historikeren Moshe Sharon har avskrevet denne påstanden og skriver at dette ikke er nevnt i jødiske kilder eller tidligere muslimske dokument.
Den tidlige muslimske historikeren Ahmad al-Baladuri oppførte Adhri'at som en av byene som overgav seg til muslimene etter slaget ved Tabuk i 630, mens Muhammed fortsatt levde. Som følge av dette betalte innbyggerne jizya-skatt.
Man tror at Baladhuri tok feil. I stedet forteller kilder fra den tid at Adhri'at ble erobret av Rashidun-armeen under kalifatet Abu Bakr i 634. Innbyggerne i Adhri'at skal visstnok ha hyllet den andre kalifen Umar ibn al-Khattab da han besøkte byen, «dansende med sverd og søt basilikum.» Gjennom Rashidun og Umayyad-styret, tjente byen som hovedstad i underdistriktet al-Bathaniyya, en del av det større Jund Dimashq («militærdistriktet Damaskus.»)
I 906 ble befolkningen massakrert under et raid av de opprørske karmatittene. Sent på 900-tallet skrev den arabiske geografen al-Muqaddasi at under Abbaside-kalifatet var Adhri'at et stort administrativt senter ved utkanten av ørkenen. Han hevdet byen var en del av distriktet Jund al-Urdunn og at området var «fullt av landsbyer» og en del av regionen Jerash sør for Jarmuk.
I middelalderen var den en strategisk stasjon langs karavaneruten for hajj mellom Damaskus og Medina og var inngangsporten til det sentrale Syria. Korsfarerene erobret en kort stund Adhri'at tidlig på 1100-tallet. Ifølge Yaqut al-Hamawi under Ajjubide-dynastiet tidlig på 1200-tallet ble den «hyllet for de mange lærde menn som kom fra byen.» Senere, under mamelukkene og osmanene, var byen fortsatt viktig.
I 1596 var Daraa oppført i osmanske skattelister som Madinat Idra'a og var en del av nahiya Butayna i qadaet Hauran. Den hadde en muslimsk befolkning som bestod av 120 husholdninger og 45 ungkarer. Skatter ble betalt for hvete, bygg, sommeravlinger, geiter og/eller bikuber.
Moderne tid
På 1900-tallet fikk Adhri'at det moderne navnet «Daraa». Etter osmanene bygde Hejazbanen ble den et trafikknutepunkt for jernbanen. I dag er Daraa den sørligste byen i Syra ved grense til Jordan og en viktig by på veien mellom Damaskus og Bagdad.
Da Ba'ath-partiet fikk makten etter kuppet i 1963 ble den nye innenriksministeren Amin al-Hafiz utpekt av Abd al-Rahman al-Khlayfawi som guvernør i Daraa fram til 1965.
Daraa har i nyere tid lidd av mangel på vannforsyning i området. Tusenvis av folk protesterte i byen under de syriske opprørene i 2011.
Den syriske borgerkrig
Byen Daraa var utgangspunkt for et opprør i 2011 mot president Bashar al-Assad. Det hele startet da 15 barn fra den samme familien (Al-Abazeed) ble arrestert tidlig i mars 2011 for å ha skrevet slagord mot regimet på skoleveggen. Barna var mellom 9 og 15 år gamle. Etter at det lokale styret nektet å slippe barna fri, samlet et par hundre demonstranter seg utenfor al-Omari-moskeen den 18. mars 2011 med rop om reformer og slutt på korrupsjonen. Kort tid etter øket demonstrantene til over 3000. Ifølge aktivistene åpnet de syriske sikkerhetsstyrkene ild mot demonstrantene og fire personer mistet livet. Etter dette var det i Daraa og landsbyene omkring daglige demonstrasjoner. Byen har også blitt åsted for massakrer.
Skyting under Sommer-OL 2008 – 25 m pistol kvinner
Kvinnenes 25 m pistol fant sted den 13. august 2008 på Beijing Shooting Range Hall i Beijing.
Igor Zagoruyko
Igor Zagoruyko (født 31. mai 1971) er en kasakhstansk vannpolospiller.
Han representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor laget hans ble nummer 11.
George Alexander Macfarren
George Alexander Macfarren (født 2. mars 1813 i London, død 31. oktober 1887 i London) var en engelsk komponist og musikkteoretiker.
Bakgrunn
Macfarren var sønn av George Macfarren (1788–1843), danselærer, librettist og journalist av skotsk avstamning, og hans hustru Elizabeth, født Jackson. Han hadde et synsproblem fra barndommen av som i 1860 førte til blindhet, men ikke gav noe brudd i hans produktivitet, skjønt han ble da enda mer henvist til sine assistenters medarbeid. Også hans lillebror Walter (1826–1905) var komponist (og i lewngre tid klaverlærer ved Royal Academy of Music i London).
Karriere
Macfarren kom inn på Royal Academy of Music i 1829. I 1830 ble en symfoni som han hadde komponert oppført. Ved åpningen av Queens Theatre i Tottenham Street i regi av hans far hadde han skrevet en ouverture. Hans Chevy Chace-ouverture, det orkestrale verket som han er mest kjent for, ble skrevet så tidlig som 1836, og i løpet av en enkelt natt.
Da Macfarren forlot Akademiet i 1836 arbeidet han et ord som en musikklærer på øya Man og skrev der to operaer som ikke hadde store suksess. I 1837 ble han utpekt til professor ved Akademiet og skrev så sin ouverture over Romeo og Julie. I løpet av det påfølgende året komponerte han The Devil's Opera, et stykke som er blitt betraktet som hans beste verk.
I 1845 ble han dirigent ved Covent Garden og satte opp Antigone med musikk av Felix Mendelssohn. Hans egen opera, An Adventure of Don Quixote, ble satt opp under ledelse av Alfred Bunn ved Drury Lane i 1846. Hans påfølgende operaer inkluderte King Charles II (1849), Robin Hood (1860), She Stoops to Conquer (1864), og Helvellyn (1864).
Gradvis tap av synet, som hadde vært dårlig siden barndommen, resulterte i total blindhet i 1865, men han overkom vanskelighetene ved å ansette en amanuensis i komposisjon, og kun således fortsette i sitt arbeid uten avbrytelser.
Da Sterndale Bennett avtrådte etterfulgte Macfarren som lektor ved Royal Academy of Music i februar 1875, og i mars samme år ble han professor i musikk ved Universitetet i Cambridge. Kort tid etter begynte han med en rekke oratoriers: St John the Baptist (Bristol, 1873); Resurrection (Birmingham, 1876); Joseph (Leeds, 1877); og King David (Leeds, 1883). Til tross for solide komposisjoner og hans dyktighet i å behandle innholdet er det i dag vanskelig å lytte til dem uten å smile av den ubevisst humoristiske behandlingen av dramatiseringen av de bibelske fortellingene.