cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Knut Lykken
Førstebestigninger 1876
Slingsby ble etter hvert utålmodig, tok av seg tauet og klatret fra de to andre. Da de omsider kom opp i skaret på nordsiden av Storen, det som senere fikk navnet Mohns skar, var både Lykken og Mohn så utslitt at videre fremrykking var umulig. Slingsby var selv i tvil. Mohn mente at de nå kunne fastslå at Storen var ubestigelig, men Slingsby dro på det. Mohn mente at «med to trente klatrere hadde vi kanskje klart det». Dette tente Slingsby, han var jo en fullbefaren klatrer, og alene ga han seg i kast med veggen.
Lykken og Mohn tapte etter hvert Slingsby av syne. De ventet til de hørte ham hoie fra toppen og begynte så møysommelig å klatre tilbake ned breen. Mohn skrev senere at han følte seg «merkelig likegyldig», og at Lykken bare sa at «han drep seg, engelskmannen». Da Slingsby tok dem igjen et stykke ned på breen, spurte Mohn om han følte seg stolt. Men Slingsby svarte overraskende at han skammet seg dypt. Han mente åpenbart at den klatringen han hadde gjennomført var uforsvarlig, at soloklatringen var altfor farlig.
Etter bestigningen av Storen gikk Lykken tilbake til Raufjordsheim, mens Mohn og Slingsby dro ned til Skjolden og hvilte ut etter strabasene.
Andre bestigninger
Sommeren 1877 kom Slingsby tilbake til Norge og prøvde å få med seg Lykken på en ny ekspedisjon. Imidlertid hadde Slingsby sendt brevet til Lykken rett før han dro til Norge, så det er usikkert om Lykken mottok det. Slingsby bebreidet Knut for at han ikke stilte opp da han kom til Vetti, til tross for at Lykken aldri hadde avtalt noe slikt. Han var dessuten opptatt med forberedelser til reinjakten, som var hans viktigste inntektskilde. Slingsby ble senere på året med Lykken på reinjakt og kunne felle sitt første reinsdyr.
Da Mohn høsten 1876 holdt foredrag om førstebestigningen av Storen i Studentersamfundet, fortalte han forsamlingen at han mente nordmenn ikke var klare for tindebestigning. En av tilhørerne, den unge maleren Harald Petersen, ble så provosert av dette at han straks bestemte seg for at han skulle klare det Mohn og Lykken ikke hadde klart, å nå toppen av Storen.
Han prøvde seg allerede sommeren etter, men det gikk dårlig, og Petersen holdt på å omkomme. Men i 1878 ville han prøve igjen. Han dro opp til Raufjordsheim for å få med seg Lykken, noe han mente var avgjørende for å nå toppen. Lykken strittet imot i det lengste, men lot seg til slutt overtale til å føre Petersen opp i Mohns skard.
Da de kom til kanten av Slingsby-breen, ville ikke tredjemann i laget mer. Han fikk panikk og måtte tjores til en stein for at han ikke skulle risikere livet ved å prøve å gå ned igjen alene. Lykken fikk Petersen opp til Mohns skar, men nektet igjen å gå et skritt videre. Med Lykkens anvisninger kunne Petersen følge Slingsbys rute og kom seg opp alene, og ble dermed det andre mennesket som nådde toppen. Som bevis på at han hadde vært der, tok han med seg lommetørklet som Slingsby hadde etterlatt to år tidligere.
Konflikter
Johannes Heftye var også blitt provosert av Mohns utsagn om at nordmenn ikke var modne for tindebestigning. Fra 1880 til 1882 utspant det seg en heftig avisfeide mellom Heftye og Slingsby, hvor igjen Lykken blir skyteskive. Slingsby og Heftye prøver gjensidig å nevurdere hverandres prestasjoner, og Slingsby mener at hans egen fører da han besteg Knutsholstinden, Johannes Vigdal, var verdt «et dusin slike som Knut Lykken».
Hvordan Lykken oppfattet disse angrepene vites ikke. Helt uberørt var han vel neppe, men det ser ikke ut til å ha noen negativ virkning på hans ry som fjellfører.
1528 Conrada
1528 Conrada er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 10. februar 1940 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Park Chan-wook
Park Chan-wook (koreansk: 박 찬욱, født 23. august 1963 i Jecheon i Nord-Chungcheong i Sør-Korea) er en sørkoreansk filmregissør og manusforfatter.
Bakgrunn
Han vokste opp i Seoul og studerte filosofi ved Sogang-universitetet, hvor han startet filmgruppen Film Gang, hvorfra han utga en rekke artikler om samtidsfilm. Etter å ha sett Alfred Hitchcocks Vertigo bestemte han seg for å bli filmregissør. Etter å ha gjort ferdig utdanningen begynte han å jobbe som assisterende regissør på filmer som Kkamdong (Yu Yeong-Jin) og A Sketch of a Rainy Day (Kwak Jae-yong).
Yrkeskarriere
Hans første film, som regissør, var The Moon Is... the Sun's Dream (1992, 달은 해가 꾸는 꿈). Fem år senere lagde han sin andre film, Trio. Ingen av disse ble noen store suksesser. Hans berømmelse kom med filmen Joint Security Area (공동경비구역 JSA), som til og med passerte Kang Je-gyus Shiri, den mest sette sørkoreanske filmen til da. Inntektene fra Joint Security Area ga Park stor frihet, noe som gjorde at han i større grad kunne lage uavhengige filmer. Dette førte i første rekke til Sympathy for Mr. Vengeance (2002, 복수는 나의 것), den første i hans hevner-trilogi, der de to andre filmene er Oldboy (2003) og Lady Vengeance (2005)).
Parks neste prosjekt, som begynte filming i mars 2006, handlet om en psykiatrisk pasient som tror hun er en kamprobot. Denne filmen skal angiveligvis være svært lite voldelig i kontrast til de tre hevnfilmene.
Den kjente amerikanske regissøren Quentin Tarantino er en stor fan av Park og har sagt offentlig at han, som juryforman for Filmfestivalen i Cannes 2004, ville gi Palme D'Or til Oldboy (Denne gikk til Michael Moores Fahrenheit 9/11. Oldboy fikk juryens spesialpris.
Ⱦ
Ⱦ og ⱦ (T med skråstrek gjennom) er en bokstav som brukes sammen med det latinske alfabetet. Den er den 29. bokstaven i senoćŧen sitt alfabet (som bare inneholder majuskler), mellom T og Ṯ. Den representerer en ustemt, glottal, dental frikativ – /ʦ̪ʼ/.
I Unicode kodes den som U+023E (&#X23E;) og U+2C66 (&#X2C66;)
Filharmonia Łódzka
I begynnelsen hadde orkesteret intet fast sete. Konsertene ble blant annet holdt i Det store teater, Ignacy Vogels konsertsal, Stanisław Staszic’ park, Helenów-parken og i hagen til Hotel Grand. I 1948 flyttet orkesteret til en nyrestaurert Ignacy Vogels konsertsal (bygd i 1886) ved Dzielna-gaten (i dag Gabriel Narutowicz’ gate). På grunn av sin dårlige tekniske tilstand ble bygningen revet i 2000. En ny, moderne filharmoni ble bygd på samme sted i 2004. I mellomtiden holdt orkesteret til Piotrkowska-gaten 243, og gjestespilte i St. Matteus kirke.
Den nye filharmonibygningen har fått et noe teknologisk preg med blant annet panoramiske heiser, glassvegger og elliptiske trapphus etter tegninger av Romuald Loegler fra Kraków. Glassfasaden er myket opp med en bue som knytter an til den gamle konsertsalen. Filharmonien har en stor, effektfull hovedsal med ypperlig akustikk og 800 sitteplasser samt en kammersal.
Filharmoniorkesteret har gjort et titalls plateinnspillinger for både polske og utenlandske platekompanier. Det har gjestet verdenskjente musikere og dirigenter som Arthur Rubinstein, Henryk Szeryng, David Ojstrakh, Svjatoslav Richter, Mstislav Rostropovitsj, Krystian Zimerman, Witold Małcużyński, Sergej Kusevitskij, Dean Dixon, Hermann Abendroth og Stanisław Skrowaczewski.
Querelle des femmes
Querelle des femmes er betegnelse for en århundrelang europeisk diskusjon om forholdet mellom kjønnene. Det franske begrepet er diffust, og ble oppfattet annerledes avhengig av tid og sted. Det blir antagelig for enkelt å oversette det med kvinnekamp og innordne det i den moderne kvinnekamps historie. Ordet Querelle har i seg selv gjennomgått en sktiftende innholdsbestemmelse, fra klage eller anliggende, via kontrovers, til kamp. Querelle des Femmes kunne gjelde et meget spesifikt spørsmål (f.eks.: Bør byens bordell stenges?) eller ta opp bredere og mer prinsipielle spørsmål (f.eks.: Bør jenter få skolegang?). Det er også uklart om Querelle des Femmes skulle forstås som «kvinnenes strid» eller «striden om kvinnene».
I alle fall siden 1300-tallet var det mange skrifter som diskuterte kvinnens stilling. Det var ikke bare menn som kom til orde. Den første kvinne som engasjerte seg i skrift var Christine de Pizan (1365–1430), en samtidig med Jeanne d’Arc. Omkring 1400 forfattet hun noen skrifter som ofte betegnes som begynnelsen på Querelle des femmes.
Fra tiden etter den franske revolusjon ble forståelsen av en grunnleggende forskjell mellom menn og kvinner sterkere. Dette ble også gjenstand for debatt, men da med andre ord og begreper; Querelle des femmes kan således betraktes som en epokebeskrivelse i diskusjonene om forholdet mellom kjønnene.
Eksterne lenker
https://web.archive.org/web/20070225141649/http://www.pinn.net/~sunshine/book-sum/booksum.html
Pierre-Marie Gerlier
Pierre-Marie Gerlier (født 1. januar 1880 i Versailles i Frankrike, død 17. januar 1965 i Lyon) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og som erkebiskop av Lyon 1937–1965 den galliske (franske) kirkes primas.
Bakgrunn
Pierre-Marie Gerlier studerte katolsk teologi og filosofi i Bordeaux og i Fribourg (Sveits). Han tjenestegjorde som offiser under første verdenskrig, og ble selv såret i kampene.
Prest
Han ble presteviet i en alder av 41 år den 29. juli 1921 i Paris som såkalt «sent kall» - et uttrykk som gjerne ble brukt om slike som blir prester i noe eldre alder. Deretter virket han i erkebispedømmet Paris i menighetssjelesorg og i det katolske virke blant arbeidere.
Biskop, erkebiskop
I 1929 utnevnte pave Pius XI ham til biskop av Tarbes og Lourdes. Han ble bispeviet av kardinal Louis-Ernest Dubois, medkonsekratorene var biskopene Benjamin Roland-Gosselin, koadjutor i Versailles, og Maurice Dubourg, biskop av Marseille. I juli 1937 ble han promovert til erkebispedømmet Lyon.
Kardinal
Han ble kreert til kardinal av pave Pius XI i desember 1937, og fikk som tittelkirke Santissima Trinità al Monte Pincio. Han deltok på konklavet 1939 som valgte pave Pius XII. Ved dette pavevalget var han blant dem som ble nevnt som papabile - paveemner.
Gjerpen (Skien)
Historie
Gjerpen formannskapsdistrikt ble opprettet i 1837 og utgjorde Gjerpen prestegjeld i Bratsberg amt. Kommunen ble i 1964 slått sammen med Solum og Skien til (nye) Skien kommune. Dagens bydel Gjerpen utgjør bare en liten del av tidligere Gjerpen kommune, og blant andre bydeler i Skien som tidligere lå i Gjerpen kommune er Borgestad, Bøle, Gulset og Luksefjell. Den sørligste delen av kommunen, bestående av Breidablikk, Borge og Hovenga ble etter en aksjon fra innbyggerne overflyttet til Porsgrunn kommune i 1968.
Pierre-Marie Gerlier
Kardinal
Under Andre verdenskrig fordømte kardinal Gerlier Pierre Lavals deportasjon av jøder til de tyske konsentrasjonsleirer, han var kjent med at det der rådet skrekkelige forhold og protesterte også mot dette. Han anførte de øvrige biskoper på fordømmelser av deportasjonene av jøder. Han bad også katolske ordensinstitusjoner om å ta inn jødiske barn og skjule dem, og gjorde sitt beste for å finne ut sannhetsgehalten i meldinger om at deporterte franske jøder ble drept av tyskerne.
Gjerpen (Skien)
Historie
Gjerpen har flere vakre helleristningsfelt. Fossum Jernverk fra 1539 er fra 1739 eid av familien Løvenskiold. Løvenskiold-Fossum drev verket til 1867 og eier og driver fremdeles den store skogeiendommen som hørte til jernverket på Fossum i Gjerpen. Løvenskiold-Fossum er en av fylkets største skogeiere.
Pierre-Marie Gerlier
Kardinal
Han deltok også i konklavet 1958 som valgte pave Johannes XXIII, og konklavet 1963 som valgte pave Paul VI. Han deltok på de første sesjonene under Annet Vatikankonsil 1962–1965.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Rosario (Uruguay)
Rosario eller Rosario del Colla er en by i Colonia-departementet i det sørvestlige Uruguay. Byen har om lag 9 311 innbyggere.
Historie
Rosario ble grunnlagt i 24. januar 1775 av Benito Herosa. Det er en av de viktigste havnene i Uruguay.
Befolkning
Rosario har 9 311 innbyggere (Beregning 2004)
Kilde:
Transport
Ruta 1 forbinder Rosario med Montevideo (øst) og Colonia del Sacramento (vest).
Ruta 2 forbinder Rosario med Fray Bentos og Argentina.
Delphin Enjolras
Delphin Enjolras (født 13. mai 1857 i Courcouron i Ardèche i Frankrike, død 1945) var en fransk akademisk maler. Enjolras malte portretter, akter og interiører og foretrakk vannfarger, oljemaling og pasteller. Han er best kjent for portretter av unge kvinner i dagligdagse situasjoner (lesende, syende), gjerne opplyst av lampelys. Hans mest kjente maleri er antakelig Ung kvinne lesende ved et vindu.
Biografi
Han ble født i Courcouron i departementet Ardèche. Enjolras studerte akvarellmaling for Gaston Gerard på «Ecole de Dessin de la Ville de Paris», og Jean-Léon Gérôme ved Académie des Beaux-Arts. Enjolras malte hovedsakelig landskaper tidlig i karrieren, men ble etterhvert mere interessert i å male kvinner. Han ble derfor genremaler, med spesialitet kvinner. Bildene karakteriseres som sensuelle, gjerne med erotiske overtoner.
Fra 1890 og videre, stilte han ut i Parisersalongen, med medlemskap i Société des artistes français i 1901.
Musée du Puy og Musée d'Avignon har utstilling av en del av hans verker
Point Carbon
Point Carbon er et internasjonalt selskap med hovedkontor i Norge. Selskapet har spesialisert seg på analyse av internasjonale klima- og energimarkeder. Selskapet arrangerte i mars 2008 en konferanse i København hvor statsminister Jens Stoltenberg og lederen for FNs klimapanel Rajendra K. Pachauri var blant foredragsholderne. De fire grunnleggerne av Point Carbon var ikke eksperter på karbondioksid. De arbeidet på Fridtjof Nansens Institutt, som blant annet forsker på internasjonale forhandlinger. De oppdaget at et stort problem når verden prøvde å forhandle seg fram til en internasjonal avtal om utslipp, var mangel på informasjon. Ingen visste hvem som slapp ut karbondioksid og hvor mye. Bedriften hadde 200 ansatte, derav 35 i Washington, når den 2010 ble oppkjøpt av Thomson Reuters.
Oktagram
Selburose er et eksempel på et oktagram-basert mønster. Oktagrammer brukes i heraldikken, blant annet i Aserbajdsjans riksvåpen.
Slaget ved St Lucia
Slaget ved St Lucia var et sjøslag som ble utkjempet utenfor øya St Lucia i Karibia under den amerikanske uavhengighetskrigen den 15. desember 1778 mellom den britiske og franske marine.
Hector satte kursen for Karibia 4. november, samme dag som kommodor William Hotham ble sendt fra New York for å forsterke den britiske flåten i farvannet. Den franske guvernøren i Martinique, Francois Claude Amor, hadde overrasket den britiske øya Dominica 7. september. Admiral Samuel Barrington, den britiske admiralen i De britiske Leewardøyene, hadde hevnet seg ved å ta St Lucia den 13. og 14. desember etter at Hotham ankom fra Nord–Amerika. Hector fulgte Hotham nært og ble slått i to angrep på Barrington ved Cul–de–Sac på St Lucia den 15. desember.
Andreas Han Jingtao
Andreas Han Jingtao eller Andrew (født 26. juli 1921 i Jilin i Kina, død 30. desember 2020) var katolsk undergrunnsbiskop av bispedømmet Siping i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina.
Bakgrunn
Han fikk utdannelse og formasjon i byen Da Yingzi fra de kanadiske misjonærer av Quebec, som var de ansvarlige for det apostoliske vikariat i hans del av Kina. Da han av 14 år gammel, bestemte han og noen andre studenter etter sommerferien å ta toget og dra til forberedelsesseminaret i Siping, og med dette begynte deres vei mot prestevielsen. Han studerte etterhvert videre på presteseminaret i Changchun.
Prest
Han ble presteviet den 14. desember 1947, og noe av det første av større og varig betydning han foretok seg, var å opprette en søsterkongregasjon. satt fengslet fra 1953 til 1980, fordi han hadde nektet å være med i «den autonome og uavhengige» kirke som Mao Zedong ønsket.
Etter løslatelsen underviste han i latinsk og gresk kultur ved Dongbeiuniversitetet i Changchun, og førte frem sine studenter til mastergradsnivå og doktorgrader. Han ble pensjonert derfra i 1987.
Biskop
Han ble hemmelig bispeviet av undergrunnsbiskopen Casimir Wang Milu den 6. mai 1982 til koadjutorbiskop i Siping, og i 1986 overtok han som ordinarie biskop. Kirken han ledet, opplevde de påfølgende årene vekst. Fra 1991 til 1992 steg antallet konvertitter til nesten 1.000; ved utgangen av 1991 var antallet mannlige noviser tyve, og kvinnelige noviser hundre.
Likesom mange andre tilknyttet undergrunnskirken, opplevde også han etter Maos levetid opplevd arrestasjoner og perioder i fengsel eller arbeidsleir. Ordenen han hadde stiftet, ble også plaget. I mai 2005 ble dens hovedsete i Shenyang oppdaget av politiet: Nær 40 ble sendt bort, og bygningen konfiskert. I juli 2008, tett før sommerolympiaden i Beijing, ble et annet av dens fellesskap raidet i Shenyang.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Månen
Månen (astronomisk symbol: ) er den eneste naturlige satellitten i bane rundt jorden, og den femte største satellitten i solsystemet. Sett i forhold til størrelsen på primærlegemet, er månen den største naturlige satellitten tilhørende en planet i solsystemet med en diameter som tilsvarer en fjerdedel av jordens, men bare 1/81 av massen. Månen er den nest mest kompakte satellitten etter Io, en av Jupiters måner. Den er i en bundet rotasjon med jorden – det vil si at den alltid har den samme siden vendt mot jorden, markert av et mørkt vulkansk hav som fyller området mellom de lyse antikke høylandene og de fremtredende nedslagskratrene.
Månen er det lyseste objektet på himmelen etter solen, selv om overflaten faktisk er svært mørk med en refleksjon tilsvarende kull. Prominensen på himmelen og de regelmessige fasesyklusene har siden antikkens tid gjort månen til en viktig kulturell innflytelse på språk, kalendere, kunst og mytologi. Månens gravitasjonelle påvirkning fører til tidevann og minuttforlengelsen av dagen. Månens nåværende baneavstand – som er ca. tretti ganger diameteren til jorden – gjør at den på himmelen ser ut til å ha nesten samme størrelse som solen. Dette gjør det mulig at månen dekker nesten hele solen under fullstendige solformørkelser.
Månen er det eneste himmellegemet utenom jorden som mennesker har satt sin fot på. Det sovjetiske Luna-programmet var det første til å nå månen med et ubemannet romfartøy i 1959. NASA er de eneste til dags dato med bemannede ferder til månen. De begynte med Apollo 8 i 1968 etterfulgt av seks bemannede månelandinger mellom 1969 og 1972 – der Apollo 11 var den første. Disse ferdene returnerte over 380 kg månestein som har blitt brukt til å utvikle en geologisk forståelse av månens opprinnelse, dannelsen av den indre strukturen og forhistorien. Det antas at månen ble dannet for ca. 4,5 milliarder år siden. En av teoriene for hvordan den ble dannet er et gigantisk nedslag som involverte jorden. Det ble imidlertid stilt spørsmål ved denne teorien i 2012 etter nye analyser av prøver fra Apollo-programmet.
Nupen naturreservat
Nupen naturreservat ligger i Gildeskål kommune i Nordland. Naturreservatet omfatter øya Nupen, den sørligste øya i Fleinvær. Området har et areal på 663 dekar, hvorav 512 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta en viktig hekkelokalitet for sjøfugl.
Månen
Etter Apollo 17-oppdraget i 1972 har månen bare blitt besøkt av ubemannede romfartøyer, deriblant den siste sovjetiske Lunokhod-roveren. Siden 2004 har både Japan, Kina, India, USA og Den europeiske romfartsorganisasjon sendt banesonder til månen. Disse sondene har bidratt til å bekrefte oppdagelsen av vannis i kratere ved polene som er i permanent skygge og er bundet til regolitten på månen. Fremtidige bemannede ekspedisjoner er under planlegging, både med støtte fra myndigheter og det private. I henhold til traktaten for det ytre rom forblir månen fri for alle nasjoner å utforske for fredelige formål.
Etymologi
Det norske ordet måne er avledet av norrønt mani, og betyr måned. Kognater er gammelengelsk mōna (ca. 725 e.Kr. i Beowulf), mone (1135), moone (1380), moderne engelsk moon, dansk maane, gammelfrisisk mona, gammelsaksisk og gammelhøytysk mano, moderne nederlandsk maan, moderne tysk Mond og gotisk mena. Alle germanske navn for månen stammer fra urgermansk *mǣnōn-.
I germansk mytologi er månen personifisert med måneguden Máni som muligens har et språklig slektskap med den samiske månegudinnen Mano og den litauiske måneguden Meness. Det urindoeuropeiske navnet var *me(n)ses-, som betyr «måne» og «måned», muligens av roten *me, «å måle», som hentyder til bruken av månefasene til å måle tid. Herav sanskrit masah (måne, måned), avestisk ma, persisk mah, armensk mis (måned), aiolisk gresk meis (μείς, måne) og mens (μηνς, måned), gresk mene (μήνη, måne) og men (μήν, måned), latin mensis (måned), gammelkirkeslavisk meseci, litauisk menesis, gammelirsk mi, walisisk mis og bretonsk miz.
Dannelse
Flere mekanismer har blitt foreslått å ha ført til dannelsen av månen for 4,527 ± 0,010 milliarder år siden, omtrent 30–50 millioner år etter solsystemets opprinnelse. Disse inkluderer fisjonen av månen fra jordens skorpe gjennom sentrifugalkraft, som ville kreve et for stort opprinnelig spinn for jorden, den gravitasjonelle innfangingen av en pre-formet måne, som ville kreve en utvidet atmosfære for jorden som ville være umulig for å spre energien til den passerende månen, og dannelsen av jorden og månen samtidig i den opprinnelige akkresjonsskiven, noe som ikke forklarer uttømmingen av metallisk jern i månen. Disse hypotesene kan heller ikke gjøre rede for det høye drivmomentet til jorden-månen-systemet.
Ý
Ý og ý (Y akutt aksent er den 27. bokstaven i det færøyske alfabetet mellom y og æ, den 29. bokstaven i islandske alfabetet, mellom y og þ og den 29. bokstaven i det turkmenske alfabetet, mellom y og z. På færøysk representerer den lyden diftongen [ʊi] eller [ʊiː] før kort konsonant og [ʊ] før lang konsonant eller konsonantforbindelse, mens den på islandsk representerer lyden [i:]. På turkmensk representerer den lyden [j].
Fyrstinnen av Asturias’ pris for kommunikasjon og humaniora
Fyrstinnen av Asturias' pris for kommunikasjon og humaniora (spansk: Premio Princesa de Asturias de Comunicación y Humanidades) er en pris, som siden 1981 årlig tildeles for innsats innen kommunikasjon og humaniora. Prisen ble etablert i 1981 av Fundación Princesa de Asturias, og både stiftelsen og prisen har navn efter Spanias tronarving; den aktuelle tittelen vil derfor veksle mellom "fyrste" og "fyrstinne", alt eftersom den aktuelle tronarving er mann eller kvinne. Denne prisen er én av flere priser stiftelsen har grunnlagt, og disse prisene deles ut årlig i Oviedo.
Ý
På tsjekkisk og slovakisk, brukes også ý, men her er akutt aksent et diakritisk tegn som markerer lang uttale av y-en, og den anses ikke for å være en egen bokstav.
Månen
Dannelse
Den rådende hypotesen i dag er at jorden-månen-systemet ble dannet som et resultat av et gigantisk nedslag: En protoplanet kalt Theia på størrelse med Mars traff den nylig dannede protojorden, materialer ble blåst ut i bane rundt den og disse ble akkrert til å danne månen. Gigantiske nedslag antas å ha vært vanlig i det tidlige solsystemet. Datasimuleringer som modellerer et gigantisk nedslag er konsistent med målinger av drivmomentet til jorden-månen-systemet og den lille størrelsen på månekjernen; de viser også at det meste av månen kom fra nedslagsobjektet og ikke fra protojorden. Nyere tester antyder at mer av månen kom fra jorden og ikke nedslagsobjektet.
Fyrstinnen av Asturias’ pris for kommunikasjon og humaniora
Prisen består av en skulptur laget av kunstneren Joan Miró og et pengebeløp på 50,000 euro.
Ý
I Unicode kodes ý som U+00DD (&#XDD;) og U+00FD (&#XFD;).
Månen
Dannelse
Meteoritter viser at andre objekter i det indre solsystemet – slik som Mars og – har svært ulike isotopiske sammensetninger av oksygen og wolfram sammenlignet med jorden, mens jorden og månen har nesten identiske isotopiske sammensetninger. Senere nedslag som blandet de fordampede materialene mellom den dannende jorden og månen kan ha utlignet de isotopiske sammensetningene, selv om dette er debattert.
Den store mengden energi som ble frigjort i det gigantiske nedslaget og de etterfølgende reaksjonene av materialer i jordens bane ville ha smeltet det ytre skallet på jorden og dannet et magmahav. Den nylig dannede månen ville også hatt sitt eget magmahav; estimater for dybden varierer mellom 500 km og hele radiusen av månen.
En analyse av titanisotoper i prøver fra Apollo i 2012 viste at månen har den samme sammensetningen som jorden, noe som stemmer dårlig med nedslagshypotesen som dannelse.
Månen og himmelkulen
I forhold til fiksstjernehimmelen foretar månen et fullt omløp på omkring fire uker – dette kalles månens sideriske omløpstid. I løpet av en time flytter månen seg et stykke på himmelen svarende til dens vinkelutstrekning sett fra jorden på omkring 0,5°.
Månen forblir alltid innenfor et bånd som kalles Dyrekretsen, som strekker seg omkring 8º på begge sider av ekliptikken. Månen krysser ekliptikken omtrent annenhver uke, dette skjer i månebanens såkalte knutepunkter. En betingelse for at sol- eller måneformørkelse kan inntreffe, er at månen befinner seg i nærheten av et knutepunkt. Tiden som forløper mellom to påfølgende passasjer av det oppstigende knutepunktet, kalles månens drakoniske omløpstid.
Bane
Månens baneplan er skråstilt med ca. 5 grader i forhold til ekliptikken. Siden månens vinkelutstrekning er ca. 0,5 grader, kan månen fjerne seg maksimalt ca. 10 ganger sin diameter fra ekliptikken, og det bare når månen er i nærheten av ekliptikken at en sol- eller måneformørkelse kan oppstå.
Formørkelser
Formørkelser kan bare skje når solen, jorden og månen står på rett linje. Solformørkelser inntreffer nær en nymåne, når månen er mellom solen og jorden. Måneformørkelser inntreffer nær en fullmåne, når jorden er mellom solen og månen.
Periodisiteten og gjentagelsen av solformørkelser og måneformørkelser beskrives av saros-syklusen, som har en periode på omtrent 6 585,3 dager (18 år 11 dager 8 timer).
En begivenhet som er beslektet med formørkelse, er okkultasjon. Månen blokkerer utsikten vår mot himmelen med et 1/2 grad stort sirkelformet område. Når en klar stjerne eller planet passerer bak månen, blir den okkultert eller skjult. En solformørkelse er en okkultasjon av solen. Fordi månen er nær jorden er ikke okkultasjoner av stjerner synlige overalt, og fra forskjellige steder er de heller ikke synlige til samme tid. På grunn av månebanens presesjon blir forskjellige stjerner okkultert hvert år.
Månens to sider
Månen har bundet rotasjon og vender alltid samme side mot jorden. Den siden som kan ses fra jorden kalles «forsiden», mens den siden som vender bort kalles «baksiden». På grunn av små variasjoner i banen rundt jorden vil månen likevel vri seg litt frem og tilbake; dette kalles månens librasjon. Derfor kan ca. 59 % av månens overflate ses fra jorden. Den resterende delen av månens bakside var ikke sett før den ble fotografert for første gang av en russisk satellitt i 1959.
Overflaten
Et iøynefallende trekk på månens forside er de store mørke slettene. De kalles maria (entallsform: mare), som er latin og betyr «hav», siden man en gang tenkte seg at de virkelig var hav. Den dag i dag omtaler man dem gjerne som «Månehavene», og er langt mer dominerende enn månekratrene. Disse slettene utgjør den viktigste delen av måneoverflatens utseende sett med det blotte øyet. Månehavene er blitt navngitt på latin av selenografene. Man finner navn som Mare Imbrium («Regnets hav»), Mare Tranquillitatis («Stillhetens hav»), Oceanus Procellarum («Stormenes osean»), Mare Serenitatis («Sinnsroens hav»), Mare Fecunditatis («Fruktbarhetens hav»), Mare Australe («Det sørlige hav»), Mare Crisium («Det farefulle hav» eller «Dommens hav») og Lacus Somniorum («Drømmenes sjø»).
Månens bakside er på mange måter annerledes. Den består stort sett av lyse områder og har et ujevnt terreng med mange flere kratere. Bare noen områder er mørke, som Mare Moscoviense og Mare Orientale. Baksidens høydeforskjeller er mindre enn høydeforskjellene på forsiden.
Månens overflate er dekket av omkring 50 000 kratere med en diameter på over 1,6 kilometer. Månens største krater, og det nest største kjente krateret i solsystemet, er Sydpol-Aitkenbassenget. Dette krateret ligger på baksiden, nær Månens sydpol, og er omtrent 2240 km i diameter og 13 km dypt.
Mange av forsidens overflatetrekk ble navngitt på 1600-tallet av jesuitten Giovanni Battista Riccioli. Mange av månekraterne er oppkalt etter astronomer og andre vitenskapsmenn, blant annet kraterne Copernicus og Ptolemaeus. I annen halvdel av 1900-tallet godkjente International Astronomical Union en rekke navn på formasjoner på Månens bakside. Av kraterne på baksiden er flere navngitt etter russere. Men man finner også blant annet Nansens og Amundsens navn.
Hva vi vet om månen
I oldtiden var det i mange kulturer alminnelig å tro at månen døde hver natt og steg ned i underverdenen. I andre kulturer trodde man at månen jaget solen og omvendt. I middelalderen mente noen at den var en «perfekt kule», og andre at det var hav på månen. Så sent som på 1200-tallet mente man at månen hadde en atmosfære, i det minste i populære science fiction-fortellinger.
Som paralleller til betegnelsene geografi og geologi for studiet og beskrivelsen av jorden, snakker man om månens selenografi og selenologi (dannet av Selene, den greske månegudinnen).
Astronomi fra månen
I mange år har månen blitt anerkjent som et utmerket sted for teleskoper. Den ligger relativt nær, seeing er ikke noen bekymring, visse kratere nær polene er permanent mørke og kalde og dermed spesielt nyttige for infrarøde teleskoper, og radioteleskoper på baksiden kunne være beskyttet fra radiostøyen fra jorden. Månejorden kan, selv om den er et potensielt problem for alle bevegelige deler på teleskopene, blandes med karbonnanorør og epoxyer i konstruksjonen av speil opp mot 50 m i diameter. Et senit-teleskop kan konstrueres billig ved bruk av ionevæske.
Rettslig status
Selv om Luna-landere spredte sovjetiske vimpler på månen, og amerikanske flagg symbolsk ble plantet på månen ved landingsstedene av Apollo-astronautene, hevder ingen land noe eierskap over noen deler av månens overflate. Russland og USA er parter i romtraktaten som definerer månen og det ytre rom som «provinsen for allmennheten». Denne traktaten begrenser bruken av månen til fredelige formål, og forbyr eksplisitt militærinstallasjoner og masseødeleggelsesvåpen. Månetraktaten i 1979 ble opprettet for å begrense utnyttelsen av månens ressurser av en enkelt nasjon, men den har ikke blitt undertegnet av noen av de romfarende nasjonene. Flere enkeltpersoner har gjort krav på månen, enten i sin helhet eller deler av den, men ingen av disse anses troverdige.
Myter
Kilder: SPACE.com, NASA og Illustrert Vitenskap
Våpenfluer
Våpenfluer (Stratiomyidae) er en gruppe (familie) av fluene (Brachycera), som sammen med mygg (Nematocera), utgjør tovingene (Diptera). De er fra 2 mm. til ca. 20 mm. Det er omtrent 30 arter i Norge. I verden er det ca. 2 000 arter.
Utseende
Vingene er noe store og holdes bakover, litt ut ifra kroppen i hvile. Flere arter har i større eller mindre grad et redusert årenett på vingene, særlig på den bakerste delen av vingen. Mange har en kort, men markert diskalcelle, en lukket celle, omtrent midt på vingen. Vingene er gjennomskinnelige og uten flekker hos de fleste artene, utenom vingemerket, som ofte har en mørk farge.
Hodet er litt rundt, de fleste er flate i bakhodet, slik at hodet har mer form som en halv kule. Munnen er en bløt snabel som ligger i en fordypning i hodets underside. Siden av hodet, fra kinnet og langt opp, nesten til toppen av hodet, dekkes av store fasettøyne. Fasettene øverst på øyet er større enn fasettene nederst. Øynene er enten hårløse eller besatt av mengder av små korte rett utstående hår, mellom fasettene. Oppe på hodet, mellom fasettøynene, er tre punktøyne (ocelli), i en trekant. Mellom de store øynene er en smal pannestripe (frons) og et ansikt (face). Øynene hos hannene møtes på toppen av hodet (holoptiske), mens hunnene har en pannestripe imellom (dioptiske). Antennene hos mange arter har to ganske korte ledd (scapus og pedicullus) først, deretter 3 til 8 ledd, som regnes som ett ledd (det tredje) (postpedicel som i eldre litteratur benevnes flagellum). Dette tredje leddet kan være spist utdratt (ténformet), eller kort rundt med en hårbørste (artista).
Levevis
Våpenfluer flyr på varme solfylte dager, fra juni til september. Gjerne nær vann, på soleksponerte, tørre varme steder med blomster, ved kompost og lignende. Ofte kryper de rundt i vegetasjonen, framfor å fly. Mange arter tiltrekkes skjermplanter, de voksne lever av pollen og nektar.
Eggene legges på planter, i morkent tre, kompost hauger, og lignende steder.
Atnafu Teklewold
Atnafu Teklewold er en etiopisk politiker og økonom, som siden 2006 har vært sentralbanksjef i Etiopias nasjonalbank. Han omtales i mange sammenhenger som Ato Teklewold Atnafu, men Ato er en tittel som tilsvarer «Hr.» (Mr).
Våpenfluer
Levevis
Larvene er lyse, hvite eller ofte blek gulbrune. De virker kraftige og er noe flattrykte med mange korte børster. De lever av råtnende organisk materiale eller under bark eller på jordenbunnen, som rovdyr på barkebillelarver og fluelarver. Noen arter har larvestadiet i gjørme (slam), varme kilder eller noe saltholdig vann (akvatiske). De er lever av gjørme (organisk materiale), alger eller kanskje små dyr. De er noe flate, mørkegrå og tykkest på midten. Disse larvene er særpreget ved at bakerste kroppsledd er trukket ut i et langt rør, med en hårkrans (sopelime) på enden. Larven bruker dette røret til å puste med (ånderør). Flere av artene som lever i gjørme kan tåle uttørking over lengre perioder.
Atnafu Teklewold
Han har to Bachelor of Science-grader; én innen statistikk og én innen statistikk/økonometri. I tillegg har han en MBA innen økonomistyring.
Våpenfluer
Systematisk inndeling / norske arter
Våpenfluer tilhører overfamilien Stratiomyoidea. De andre familiene i denne gruppen er Vedfluer  (Xylophagidae) og  Xylomyidae. Det er omtrent 30 norske arter.
Atnafu Teklewold
Teklewold ble ansatt i sentralbanken første gang i 1998. Politisk representerer han partiet Southern Ethiopian Peoples' Democratic Movement, og i 2005 ble han stemt inn i parlamentet, for valgkretsen Boloso Sorie 1, Wolaita. I 2006 ble han utnevnt til Etiopias sentralbanksjef.
1529 Oterma
1529 Oterma er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 26. januar 1938 av Yrjö Väisälä i Åbo. Asteroiden er oppkalt etter den finske astronomen Liisi Oterma.
Spittal (Wales)
Spittal er en liten landsby omtrent midtveis mellom Haverfordwest og Fishguard i Pembrokeshire, Wales. Den ligger like ved landsbyen Wolf's Castle.
Navnet har samme opprinnelse som «hospital» og Spitalfields i London; stedet var et tilfluktssted under en pestepidemi. Spittal har omkring 500 innbyggere (2004). En ny barneskole ble åpnet i 2004, med plass til 120 elever fra Spittal og omkringliggende områder.
Peter Eriksson (medisinsk forsker)
Peter Eriksson (født 5. juni 1959, død 2. august 2007 i Hellas) var en svensk professor og hjerneforsker ved Sahlgrenska akademin.
Peter Eriksson var en ledende forsker innen stamcellebiologien, med mange vitenskapelige publikasjoner som skapte oppmerksomhet. Peter Erikssons forskning fokuserte på nydannelse av nervceller i den voksne hjernen, neurogenesis, som anses være betydelsesfullt for på sikt å kunne lege nervesystemets sykdommer, som Alzheimers sykdom. Som første forsker i verden kunne han i 1998 vise at menneskene fortløpende danner nye nerveceller i hjernen (spesifikt i hippocampus) også ved voksen alder.
Han Herred
Han Herred eller Hanherred eller Hanherrederne er et område i Nordjylland i Danmark. Han Herred ligger mellom Thy og Vendsyssel på den Nørrejyske Ø på nordsiden av Limfjorden. Etter kommunereformen i 2007 tilhører Han Herred Jammerbugt kommune bortsett fra en stripe helt i vest med stedene Frøstrup og Vesløs som tilhører Thisted kommune.
Opprinnelig hørte Han Herred til Thysyssel-kommunen. Senere ble området en del av Aalborghus Len. I 1662 ble Han Herred lagt til Åstrup, Sejlstrup, Børglum amt. I 1793 ble herredet delt i to der den vestlige delen ble kalt Vester Han Herred mens den østlige delen ble kalt Øster Han Herred. Vester Han Herred tilhørte Thisted amt. Øster Han Herred tilhørte Hjørring amt. Ved kommunereformen i 1970 ble sju sogn i Vester Han Herred lagt til Fjerritslev kommune i Nordjyllands amt. En mindre del av Vester Han Herred, de fem vestlige sogn, kom med i Viborg amt. Øster Han Herred ble i 1970 delt mellom tre kommuner: Løgstør, Fjerritslev og Brovst.
Aggersborg som er Danmarks største vikingeborg ligger i Han Herred. Naturområdet Vejlerne ligger mellom Thisted og Fjerritslev på grensen mellom Thy og Han Herred.
Værøy nye kirke
Da kirka ble bygd, så ikke Værøy kommune seg råd til å gi den ei altertavle. I 1999 fikk kirka endelig altertavle, laget av Karl Erik Harr.
Tomasz Sikora
Tomasz Sikora (født 21. desember 1973 i Wodzisław Śląski) er en tidligere polsk skiskytter. Han begynte med skiskyting da han var 15 år gammel. Han representerte klubben Dynamit Chorzów.
Internasjonale resultater
All results are sourced from the International Biathlon Union.
Olympiske leker
1 medalje (1 sølv)
Verdensmesterskap
3 medaljer (1 gull, 1 sølv, 1 bronse)
Wolf’s Castle
Wolf's Castle (også stavet Wolfscastle, walisisk Casblaidd) er en landsby i Pembrokeshire, mellom Haverfordwest og Fishguard. Den ligger like ved Spittal. Slottet det vises til i navnet var en del av de normanniske festningsverkene som inngikk i Landskerlinjen, som ble konstruert etter 1093 og dannet en grense mellom det engelskspråklige området i sør og det walisiskspråklige i nord.
Landsbyen Ford, på walisisk Pen-y-Bont, ligger så nær at den i praksis er opptatt i Wolf's Castle.
Hovedveien A40 mellom London og Fishguard går gjennom Wolf's Castle. Det går regelmessige busser til byer i området. Viktigste næringsvei i området er jordbruk.
Wolf's Castle er angivelig det siste stedet på De britiske øyer hvor en vill ulv ble drept.
Sjakkspilleren William Davies Evans, som introduserte trekket evansgambit, bodde på Musland Farm i landsbyen en periode.
Nikolaj Vatutin
Nikolaj Fjodorovitsj Vatutin (født 16. desember 1901 i Tsjepukhino i guvernementet Voronezj, død 14. april 1944 i Kyiv) var en sovjetisk offiser og general under andre verdenskrig, kjent for sin innsats i forbindelse med offensiven mot de tyske styrkene i slaget om Stalingrad.
Vatutin ble skutt av den ukrainske motstandsbevegelsen 28. februar 1944 mens han befant seg langt bak frontlinjene og planla ny operasjon. Han døde på sykehus seks uker senere, og ble etterfulgt av Georgij Zjukov.
Værøy gamle kirke
Værøy gamle kirke ligger på Værøy i Lofoten, Nordland. Kirka er ei langkirke i tre. Den ble bygd i Kabelvåg i 1714 og flyttet til Værøy i 1799. Kirka ble restaurert og utbygd i 1884.
Eldste omtale av kirke på Værøy er i 1589, men det finnes bevart inventar fra kirke på Værøy som er datert til 1400-tallet. Ei tidligere kirke på øya ble ødelagt av storm rundt 1790. Noe inventar fra den kirka finnes i dagens kirke.
Mang slags kjærlighet
Mang slags kjærlighet er en samleplate med Jan Eggum fra 1994.
Rock and Roll All Nite
«Rock and Roll All Nite» er en sang fra det amerikanske hardrock/heavy metal-bandet Kiss.
Sangen ble først utgitt som siste spor på musikkalbumet Dressed to Kill i 19. mars 1975. Den ble så utgitt som single 2. april med «Getaway» på B-siden. Den ble utgitt på nytt som konsertopptak fra konsertalbumet Alive! 14. oktober samme år, og nådde 12.-plass på den amerikanske Billboard Hot 100 singellisten, mens studioversjonen nådde kun 57.-plass.
Siden sangen ble utgitt har den vært en av bandets mest identifiserbare sanger, og er brukt som avslutning på Kiss sine konserter på nesten hver eneste konsert siden 1976. I 2008 ble den kåret til den sekstende beste hardrock-sang gjennom tidene av VH1.
Paul Stanley skrev refrenget på sangen, og Gene Simmons skrev versene.
Sangen ble fremført av Kiss på avslutningsseremonien til Vinter-OL 2002 i Salt Lake City, og på finalen til American Idol sesong 8 sammen med Adam Lambert.
Albumutgivelser
Sangen har blitt utgitt av Kiss på følgende utgivelser:
Personell
Følgende deltar på originalinnspillingen:
Poison
Sangen ble utgitt som coverlåt av hardrock-bandet Poison på filmmusikk-albumet Less Than Zero i 1987.
Den ble så utgitt på nytt på The Best of Poison: 20 Years of Rock i 2006 og igjen på albumet Poison'd i 2007.
Stavangerensemblet
Stavangerensemblet var et rockeband med opphav i Stavanger som var aktive i årene 1974 til 1985 og igjen fra 2001 til 2012. Bandet var ledende i den såkalte Stavangerbølgen innen norsk rock på begynnelsen av 80-tallet, sammen med band som Mods, Asfalt og Smalhans. Et av denne bølgens karakteristiske kjennetegn var bruken av lokal dialekt, eller Siddis, i lyrikk og fremførelse. Tekstene til Stavangerensemblet ble skrevet av lokale tekstforfattere som Svein Tang Wa, Gunnar Roalkvam og Tor Salomonsen, mens bandets egen gitarist Anders Bru sto for det meste av musikken. Bandet er dessuten kjent for sin energiske frontmann Frode Rønli, også kjent som Froddi(en).
Historie
Bandet startet opprinnelig som et eksperimentelt instrumentalband innen jazz og rock med gitarist Anders Bru, pianist Reidar Larsen, trommeslager Knut Køningsberg og gitarist/bassist Terje Munthe og med saksofonist Frode Gjerstad som assosiert medlem. Etter om lag to år endret bandet musikalsk retning til et renere rockeuttrykk og fikk med seg vokalist Frode Rønli. I starten av denne perioden spilte bandet engelskspråklige coverlåter. Etterhvert ble de inspirert til å lage egen musikk på sin egen dialekt og innledet samarbeid med lokale tekstforfattere. Etter litt utskiftninger av medlemmer fikk de også med seg bassist Gunnar Engen, og bandet bestod av kvintetten Rønli, Bru, Larsen, Kønigsberg og Engen.
Bandet ble møtt med skepsis og latter fra platebransjen for sin Stavanger-rock på sine første demoinnspillinger. I 1978 dro de likevel til Bergen Lydstudio og spilte inn sangene «Kan'kje finna fingen» og «Vidunderlige nye Stavanger» som ble gitt ut som singel senere samme år. Singelen ble blant annet promotert og solgt på torget i Stavanger hvor vokalist Rønli stilte seg opp blant andre selgere med salgsplakaten «I dag: Fersk råkk».
Året etter spilte de inn sitt første album i Staccato Studio i Stavanger. Debutalbumet fikk navnet Ta ein kjangs! og ble utgitt tidlig i 1980. Til tross for skepsis til rock på dialekt, solgte albumet 15 000 eksemplarer på landsbasis i løpet av året og ble nominert til Spellemannprisen 1980 i klassen nyrock. Før innspillingen av album nummer to, sluttet Reidar Larsen og Gunnar Engen i bandet. Øystein Eldøy ble ny bassist, og bandet valgte å fortsette som en kvartett. I 1981 kom albumet Ska det ver ... så ska det ver!. Albumet solgte 35 000 og er bandets mestselgende album.
I 1981 inviterte Ketil Bjørnstad Stavangerensemblet med på prosjektet 30-årskrigen. Prosjektet var ment å bli en helaftens rockeopera som skulle omhandle det å bli født på 50-tallet, vokse opp på 60-tallet og bli voksen på 70-tallet. Prosjektet stoppet imidlertid etter utgivelsen av en dobbel LP. Bjørnstad skrev tekst og musikk og deltok på keyboard på innspillingen. Bandet fjerde album, På bommen, kom ut i 1982 og vant Spellemannprisen 1982 i klassen rock. I 1984 kom Knappar og glansbilder som er bandets siste studioalbum.
Bandet ble oppløst i 1985, men ble gjenforent igjen i 2001 og var aktivt fram til oktober 2012. I 2006 deltok de på Lasse Myrvolds hyldningsplate Dans til musikken med sangen «Ingen vei tilbake». I mai 2009 ga de ut sin singelen «Den stysta stintå» som er en av to nykomponerte sanger var med på samleplaten Samlekasse som ble gitt ut august 2009. Bandet hadde også de siste årene klar flere nye egenproduserte låter og vurderte å gi ut et nytt album med bare nye sanger.
Saint Lawrence (Jersey)
Saint Lawrence (jèrriais: St Louothains) er et av tolv parishes (distrikter) på Jersey. Folketellingen i 2011 viste en folkemengde på 5,418. Sognet dekker 5 258 vergées (9.5 km²).
Saint Lawrence utgjør midten av Jersey, og selv om det har en kort strekning ved kysten i bukten St. Aubin's Bay, utgjør det meste av sognet innland. Det ligger mellom sognene Saint Peter og Saint Mary i vest, Saint John i nord og øst, og Saint Helier i øst. Det er flere severdigheter i sognet, tilgjengelig med buss fra Saint Helier, blant annet Jerseys krigstunneler, et tysk underjordisk sykehus som ble bygget under okkupasjonen.
Museer og severdigheter
Hamptonne, et museum for landbruk, utgjør restaurerte landbruksbygninger i sognet. Et frukthage med epler bevarer de ulike og stedegne eplesiderne på Jersey. Preinseu, et hus for å presse eplesider, er fokuset på den årlige Faîs'sie d'cidre, festival for å lage eplesider med tradisjonelle metoder og utstyr. ITVs dramaserie Under the Greenwood Tree (2005), basert på en roman av Thomas Hardy fra 1872, ble hovedsakelig filmet her.
Battle of Flowers er en populær blomsterfestival en gang om året. Den er inndelt i to deler, en parade på dagtid som skjer den 13. august, og en månelysparade som skjer den 14. august. Tradisjonen går tilbake til 1902 da man ville feire en kongelig kroning. Det skjer ulike framføringer, teaterforestilling, foruten en rekke dekorerte biler i skarpe farger. I forlengelsen er det en Gardening Club.
Jerseys krigstunneler, tidligere kjent som Det tyske underjordiske hospital og Hohlgangsanlage 8, er omfattende ingeniørarbeid som ble utført av Nazi-Tysklands okkupasjonsstyrker i 1940–1945 ved hjelp av slavearbeidere. Tunnelene forteller om krigsårene på Jersey, om motstandsarbeidet, forholdene til slavearbeiderne og frigjøringen. Tunnelen strekker seg over 1 km. Det er også en rekke krigsutstyr, tyske motorsykler og våpen utstilt. Dette er en av en rekke underjordiske tunneler okkupasjonsstyrkene bygget på Jersey som var en del av Atlanterhavsvollen som strakte seg fra Norge i nord.
Vingtainer
Saint Lawrence er et valgdistrikt og velger to representanter.
Ærespoliti
Som alle prestegjeld på Jersey velges det et ærespoliti, Honorary Police.
Politikk
Inkludert connétable, har sognet tre valgte representanter i States of Jersey.
Lokale nyheter
Sognet har en lokalavis som kun utgis på Internett: Les Laurentins.
Idrett
St. Lawrence Miniature Rifle Club er en annen aktivitet som skjer hver onsdag.
Religion
Saint Lawrence har tre kirker og kapeller: St. Lawrence Church; St. Matthew's Church; og Tesson Chapel.
Demografi
Det har vært en svak nedgang i folketallet i sognet de siste tiårene.
Vennskapsbyer
Grouville har følgende vennskapsbyer:
Peja Stojaković
Predrag «Peja» Stojaković (serbisk: Предраг Стојаковић – Пеђа; født 9. juni 1977) er en serbisk basketballspiller for laget New Orleans Hornets i NBA og Serbias landslag i basketball. Stojaković har tidligere spilt for Røde stjerne Beograd, PAOK Thessaloniki, Sacramento Kings og Indiana Pacers.