cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sverige under andre verdenskrig
Sverige i skyggen av vinterkrigen
I forbindelse med vinterkrigen forsøkte de allierte (Frankrike og Storbritannia) seg med et forslag rettet til regjeringene i Norge og Sverige om tillatelse til å frakte en alliert ekspedisjonsstyrke på 50 000 mann til Finland. Den svenske regjeringen antok at de alliertes bakenforliggende hensikt var å okkupere de svenske malmfeltene og på den måten å stoppe jernmalmeksporten til Tyskland. Regjeringen avviste derfor forslaget. Mistanken mot de allierte berodde delvis på at de krevde transittering både gjennom Norge og Sverige, gjennom områder med malmfelt, og ikke bare over Finnmark. En alliert ekspedisjonsarmé på svensk jord kunne føre til at Sverige ble dratt inn i krigen, enten på de alliertes side eller som alliert med aksemaktene, avhengig av om den svenske regjeringens mistanker mot forslaget fra de allierte hadde vist seg å være korrekt eller uten grunn. Det fortsatte økonomiske samarbeidet med aksemaktene, og det paradokset at Sveriges regjering tillot Tyskland å gjøre bruk av sitt jernbanenett til troppe- og logistikktransport etter å ha avslått de alliertes forslag, kom til å stemple svenskene som tyskvennlige, både den gang og i historisk sammenheng.
Avinorstreiken 2008
Bakgrunn
Streiken oppsto etter at lønnsforhandlingene mellom Avinor og de LO-organiserte lufthavnsansatte ikke førte fram. 220 bakkeansatte ble tatt ut i streik og de fem flyplassene Bergen lufthavn Flesland, Harstad/Narvik lufthavn Evenes, Molde lufthavn Årø, Mo i Rana lufthavn Røssvold og Mosjøen lufthavn Kjærstad ble stengt da det ikke lenger var forsvarlig å holde dem åpne. Også ansatte ved Oslo lufthavn, Gardermoen ble tatt ut i streik, men flyplassen ble ikke stengt.
Midnatt 17. mai ble også Kristiansund lufthavn, Kvernberget stengt. Senere, 20. mai, ble også Alta lufthavn, Leknes lufthavn, Sandnessjøen lufthavn, Sogndal lufthavn, Svolvær lufthavn og Stavanger lufthavn tatt ut i streik samt at streiken ved Oslo lufthavn ble utvidet.
Sverige under andre verdenskrig
Sverige i skyggen av vinterkrigen
En annen betydelig hendelse fra denne tiden var bombingen av Pajala 21. februar 1940, da russiske bombefly feilnavigerte og bombet det de trodde var Rovaniemi i Finland. Bombene bommet på byen med liten margin, og ingen ble skadet. En låve ble imidlertid ødelagt av en brannbombe, og sommeren 1940 ble det utbetalt skadeserstatning fra Sovjetunionen for det som hadde skjedd.
Brasil under Sommer-OL 1976
Brasil under Sommer-OL 1976. Syttini sportsutøvere, syttito menn og sju kvinner fra Brasil deltok i tolv sporter under Sommer-OL 1976 i Montréal. Brasil kom på 36.-plass med to bronsemedaljer. Friidrettsutøveren João Carlos de Oliveira var Brasils flaggbærer under åpningsseremonien.
Sverige under andre verdenskrig
Invasjonen av Danmark og Norge
Den 9. april 1940 invaderte Nazi-Tyskland Danmark og Norge. Formålet var å sikre den viktige jernmalmtrafikken og Tysklands nordlige flanke, da Hitler etter Altmark-saken ikke anså Norge for å være i stand til eller villige til å forsvare seg mot de allierte. De allierte var på dette tidspunktet, ifølge Plan R 4 på vei med sine egne styrker mot Norge (og eventuelt Sverige), men den tyske invasjonen kom dem i forkjøpet.
Utenriksminister Christian Günther fikk samme morgen klokken 06.00 og igjen klokken 08.00 besøk av det tyske sendebudet i Stockholm, prinsen av Wied, som siden 7. april hadde fått sine forhåndsordrer av Joachim von Ribbentrop om å gi utenriksministeren følgende krav:
Allerede klokken 09.00 møttes regjeringen kort, før de reiste til kongens bolig, der også kronprinsen og hans sønn, prins Gustaf Adolf befant seg. På ettermiddagen gav Günther regjeringens svar til Tyskland. Sverige skulle opprettholde samme nøytralitetspolitikk som de allerede flere ganger tidligere hadde erklært, og skulle foreta de inngrep som var nødvendige for å opprettholde denne. Regjeringen meddelte ellers at den gikk med på Tysklands krav.
Invasjonen skapte uro i Sverige, da hoveddelen av de væpnede styrkene befant seg ved den finske grensen i Norrbotten, og nesten alle kystfestningene var rettet øst mot Sovjetunionen. Den militære bistanden som var gitt til Finland bidro også til en redusert beredskap, det var blant annet mangel på geværer. Den svenske regjeringen var imidlertid forberedt på invasjonen, noe som framgår av korrespondanse fra Sveriges envoyé i Berlin, Arvid Richert til UD. Skåne var på den tiden nærmest blottet for svensk militrært nærvær, og Tyskland hadde uten vanskelighet kunnet invadert Sør-Sverige. Forsvarsminister Per Edvin Sköld opplyste i 1947 at korrespondansen fra Berlin tydet på en invasjon av Danmark og Norge, men at det ikke forelå noen trussel mot Sverige.
Den 11. april ble det innledet en hemmelig mobilisering (for ikke å provosere Tyskland). Antall mann under våpen økte fra ca. 100 000 til 320 000 på noen uker.
Etter invasjonen kom nye tyske krav om transittering av tysk personell og utstyr gjennom Sverige til de tyske troppene i Norge. Den svenske regjeringen sa først nei til denne trafikken, men før forhandlingene var avsluttet, tillot man at det fra 16. april til 10. juni 1940 ble fraktet ca. 300 tyske sykepleiere og 400 tonn utstyr til Norge. I ettertid har det kommet fram at mange av disse sykepleierne i virkeligheten var våpen- og radiospesialister. Man tillot også transport av forliste tyske sjømenn fra de okkuperte delene av Norge til Tyskland, til tross for protester fra norsk hold. Norge fikk også avslag på sin forespørsel om krigsmateriell fra Sverige med begrunnelse i at hjelpen som ble gitt til Finland hadde tømt lagrene i Sverige i den grad at de knapt hadde nok til egne tropper. Det bør imidlertid nevnes at tyske fly som fløy inn over svensk jord ble skutt ned uten varselskudd, noe den tyske befalshaveren i Norge noterte i sin krigsdagbok.
Etter Norges fall
Etter at Tyskland hadde seiret i Norge, og den norske regjeringen hadde gått i eksil i London 7. juni, fortsatte forhandlingene. 8. juli ble Sverige og Tyskland enige om å la alle tyske soldater som hadde permisjon, få reise til og fra Tyskland på den svenske jernbanen. Trafikken kom raskt til å omfatte nesten alle slags typer transport, også krigsmateriell. Tyskland omringet gjennom okkupasjonen av Norge og Danmark Sverige på en slik måte at de nærmest kunne tvinge samlingsregjeringen til å akseptere dette. Denne trafikken pågikk i drøye tre år og omfattet ca. 2,1 millioner soldatreiser og ca. 100 000 vognlaster krigsmateriell. I enkelte perioder opptok denne trafikken 10 % av det svenske jernbanenettets transportkapasitet.
Johan Nygaardsvold hadde etter invasjonen av Norge en "voldsom utblåsning" mot Per Albin Hansson og i 1944 skrev et Hansson et forsonlig svar men ville ikke godta "den kritik som från vissa norska kretsar riktas mot oss".
De svenske handelsfartøyene som havnet utenfor minesperren, og dermed ikke kunne ta seg tilbake til Sverige, ble chartret av den svenske regjeringen til Storbritannia, hvor flere av dem ble senket i alliert tjeneste.
I september 1940 ble det avholdt riksdagsvalg, hvor resultatet var nesten uforandret for de ulike partiene. På grunn av kompliserte avtaler med de krigførende maktene kunne Sverige fortsatt drive handel under krigen. Dette var imidlertid ikke helt uten risiko, den 19. april 1941 led den svenske handelsflåten sitt største tap under krigen da M/S Venezuela ble senket av ubåten U-123, og 49 mennesker omkom.
Den 25. juni 1941, tre dager etter at Tyskland invaderte Sovjetunionen i Operasjon Barbarossa, ga den svenske regjeringen etter en regjeringskrise («midsommarkrisen») tillatelse til at en fullt utrustet tysk divisjon (Engelbrecht-divisjonen) ble transportert fra Norge til Finland for å settes inn i kamp på østfronten. Kong Gustaf V, forsvarssjefen og den tyskvennlige utenriksminister Christian Günther skal ha vært særlig ivrige med å bistå Tyskland på denne måten. Til sammen gikk 105 tog med 14.000 soldater fra Norge til Haparanda. Det er denne transitteringen som har vakt størst oppmerksomhet etter krigen, da dette var et klart brudd mot nøytraliteten. Man kunne ikke lenger gjemme seg bak at det var tropper på permisjon som ble fraktet fram og tilbake.
Sverige fikk en påminnelse om permisjonstrafikkens virkelighet i og med Krylboeksplosjonen 19. juli 1941, da et tysk tog med ammunisjon med destinasjon Finland ble sprengt i nærheten av Krylbos jernbanestasjon. Til tross for at eksplosjonen var omfattende, ble ingen mennesker drept, men ruter ble knust over hele byen. I ettertid har det blitt spekulert på om det dreide seg om britisk sabotasje, men det finnes ingen egentlige bevis for det. Årsaken til at ingen mennesker ble drept var at de brennende vognene ble tauet bort fra stasjonsområdet før de eksploderte.
Den 17. september samme år skjedde det enda en eksplosjon, denne gangen med dødelig utfall, da Hårsfjärdskatastrofen inntraff. De tre svenske jagerne Klas Uggla, Klas Horn og Göteborg ble ødelagt av en eksplosjon ombord på Göteborg, som startet en brann som spredte seg til de andre fartøyene som lå til anker i Hårsfjärden. 33 mann ble drept og 17 skadet i denne eksplosjonen, som var en av Sveriges verste katastrofer under krigen. Også i dette tilfellet ble det spekulert på om det dreide seg om britisk sabotasje som hevn for transitteringene, men heller ikke her ble det funnet bevis for noe slikt. Den endelige årsaken er ikke kartlagt, men det er en allmenn oppfatning om at det hele dreide seg om et ulykkestilfelle.
Februar 1942 inntraff februarkrisen, da tyskerne begynte å bygge opp en slagstyrke i Norge for invasjon av Sverige da Hitler var misfornøyd over manglende svensk støtte til krigføringen, og fordi han trodde at Sverige ikke kom til å forsvare seg mot britene hvis de invaderte gjennom Norge. Dette visste man om i Sverige, ettersom den svenske etterretningstjenesten hadde knekket de tyske kodene og kunne lese de tyske diplomatiske telegrammene. Som svar på dette ble det mobilisert totalt 300 000 mann til en gigantisk militærøvelse i Jämtland i tretti minusgrader. Man kom også med en uttalelse til Finlands sendemann i Stockholm om at Sverige ville forsvare seg dersom britene gikk til invasjon, i håp om at tyskerne skulle snappe opp dette (noe som også skjedde).
Bacopa
Bacopa er en slekt vannplanter. De er ettårige eller stauder. Bladene står motsatt av hverandre. Stammen er hårete eller glatt. Blomstene er enkle eller i par, og har fem kronblader. De er vanligvis hvite, blå eller fiolette på farge.
Avinorstreiken 2008
Konsekvenser
Streiken fikk store konsekvenser for både privatpersoner og næringslivet. På streikens første dag ble rundt 10 000 SAS-passasjerer, 1 000 Widerøe-passasjerer og 6 000 passasjerer hos Norwegian berørt. De neste dagene ble hele 30 000 passasjerer berørt. Det ble meldt om at streiken hadde kostet flyselskapene hele 85 millioner kroner.
Anaeini
Anaeini er en gruppe av sommerfugler som tilhører den store familien flikvinger (Nymphalidae). De er store, kraftige og fargerike sommerfugler med rask flukt som ofte holder seg oppe i trekronene.
Avinorstreiken 2008
Avblåsning
Streiken ble offisielt avblåst natt til 21. mai 2008 da partene i konflikten kom fram til en avtale. Denne innebærer et generelt tillegg på 19 000 kroner pluss 2 000 kroner til individuell fordeling for de ansatte i tillegg til økte satser for ubekvemstillegg.
Anaeini
Utseende
Store sommerfugler med påfallende kraftig kropp. På farge er de gjerne gulbrune, forvingene er mer eller mindre sigdformede.
Avinorstreiken 2008
Se også
Flyvelederstreiken i USA 1981
Bacopa
Bacopa monnieri er viktig i Ayurveda, og har blitt brukt i flere tusen år, særlig i India. Noen av de aktive bestanddelene er alkaloider, saponiner og flavonoider.
Den inneholder også betulinsyre, stigmastarol, beta-sitosterol og bacopasaponiner.
Noen arter regnes som ugress. Noen arter er utbredte i ferskvannsakvaristikken, og brukes også i dammer i varmere strøk. De fleste er enkle å dyrke, er saktevoksende, og krever middels til sterkt lys. De kan trives i de fleste vannkvaliteter. Bacopa caroliniana kan tolerere brakkvann.
Sverige under andre verdenskrig
Etter Norges fall
Den 13. mars 1942 ville 17 svenske aviser, med Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning i spissen, trykke artikler med torturskildringer fra norske fengsler. Etter en intensiv riksdagsdebatt beluttet regjeringene at avisene skulle inndras. Årsaken til dette var at man trodde at disse artiklene kunne provosere nazistene til å angripe Sverige.
Transitteringstrafikken stoppes
Den 5. august 1943 var det slutt på transitteringen av tyske tropper gjennom Sverige til Norge. Krigslykken hadde snudd for Tyskland, og i Sverige så man seg ikke lenger tvunget til å tillate disse transitteringene. Dette var en del av en endring av utenrikspolitikken til fordel for de allierte, og som et tegn på det forverrede forholdet mellom Sverige og Tyskland ble to kurérfly skutt ned av tyske fly. Kurérflyene fraktet kulelager til Skottland, en handel som hadde pågått gjennom hele krigen.
I 1943 startet også utdanning av såkalte polititropper blant norske og danske flyktninger i Sverige. Offisielt var det snakk om tropper som skulle holde orden i de befridde landene etter krigens slutt; i virkeligheten ble de opplært til ordinært infanteri. Den 5. mai sto en ving svenske bombefly malt i det danske flaggets farger, med danske piloter, klart til å ta del i frigjøringen av Danmark. En del norske polititropper ble fløyet til Kirkenes med transportfly fra det amerikanske flyvåpenet tidlig i 1945, før krigen var over. Sverige sto også selv klar til å gå inn i krigen gjennom en operasjon for å befri Danmark, en aksjon som ble avblåst 5. mai da de tyske styrkene i Danmark kapitulerte.
Victoria av Sverige
Victoria Ingrid Alice Desirée, Sveriges kronprinsesse, hertuginne av Västergötland, (født 14. juli 1977 i Stockholm, Sverige) er Sveriges tronarving. Kronprinsesse Victoria er datter av kong Carl XVI Gustaf og dronning Silvia, storesøster til prins Carl Philip og prinsesse Madeleine. Hun ble født prinsesse, men ble gjennom en tilbakevirkende grunnlovsendring kronprinsesse 1. januar 1980.
Lørdag 19. juni 2010 ble kronprinsesse Victoria gift med Daniel Westling.
Privatliv
Den 24. februar 2009 offentliggjorde det svenske hoffet at Victoria hadde forlovet seg med Daniel Westling, som hun hadde vært sammen med siden 2002. Bryllupet ble holdt 19. juni 2010.
Den 23. februar 2012 ble kronprinsesse Victoria og prins Daniel foreldre til prinsesse Estelle – hertuginne av Östergötland. Den 2. mars 2016 fødte hun parets andre barn, prins Oscar Carl Olof.
I 1997 ble det kjent at kronprinsessen led av anoreksi, og bildene av en undervektig Victoria gikk verden rundt. Hun fikk imidlertid behandling og ble raskt frisk.
Utdannelse
Hun gikk på grunnskole og gymnas i Stockholm, og tok eksamen i 1996. Hun har siden studert ett år ved Université Catholique de l'Ouest i Angers i Frankrike, og to år ved Yale University i USA.
Tiltaleform
Kronprinsessen omtales som Hennes Kongelige Høyhet og tiltales Deres Kongelige Høyhet.
Stanegate
Stanegate (gammelengelsk «steinvei») var en romersk vei i Britannia. Den gikk fra vest til øst, omtrent fra Carlisle til Corbridge.
Konglomerat
Konglomerat har flere betydninger
Einar Billing
Einar Magnus Billing (født 6. oktober 1871 i Lund i Sverige, død 17. desember 1939 i Västerås) var en svensk luthersk biskop av Västerås, og før dette professor innen teologi.
Bakgrunn
Etter endt skolegang i Lund og Västerås (der faren Bottfrid var biskop), ble Billing student ved universitetet i Uppsala, der han avla fil.cand.-eksamen i 1891 og teol.cand-eksamen 1898.
Prest
I 1909 ble Billing professor, og doktor innen teologi to år senere. Han ble i 1908 sogneprest i Hagby og Ramsta nær Uppsala. Om hans og familiens liv i Hagby står å lese i hustruen Gerda Billings bok «Den oförglömliga prästgården». I 1918 ble han sogneprest for Helga Trefaldighets församling i Uppsala.
Biskop
Billing ble i 1920 utnevnt til biskop i Västerås, hvor han forble til sin død 17. desember 1939.
Einar Billing er mest kjent for sin folkekirketeologi som blant annet ble utviklet i hans «Herdabrev till prästerskapet i Västerås stift» («Hyrdebrev til presteskapet i Västerås sogn») i 1920. Han er som salmedikter kjent for en eneste salme, den elleve vers lange «Nu gläd dig, min ande, i Herran», som er å finne i flere svenske salmebøker og i Norsk Salmebok.
Kate Ryan
Kate Ryan (født Katrien Verbeeck 22. juli 1980 i Tessenderlo, Limburg) er en belgisk World Music Award-vinner. Hun begynte sin artistkarriere i 2001 og representerte Belgia i Eurovision Song Contest 2006 med «Je t'adore», som kom på en 12.-plass i semifinalen.
Oppvekst
Kate Ryan ble født med hollandske foreldre i småbygda Tessenderlo i Belgia. Hun vokste opp i en musikalsk familie og hadde et musikktalent i tidlig alder. Som åtteåring kunne hun spille piano og gitar. Hun fikk sang og pianoundervisning av sin tante, som var lærer ved musikkonservatoriet, men fikk også andre interesser. Kate tok studier på en kunstskole, med spesialisering innenfor sølvsmedkunst og smykkedesign. Hun bodde også en kort periode i Meerhout, et tettsted ikke langt unna Tessenderlo.
Soloartisten
Kate Ryan lanserte seg internasjonalt med coverlåten til Mylène Farmers «Désenchantée», som fikk stor oppmerksomhet på de europeiske hitlistene. Hun skrev kontrakt med EMI Belgium og gav ut sitt første album Different i 2002, som kun ble utgitt i Europa. Albumet solgte til gull, og solgte mer enn 250 000 eksemplarer i Europa.
Albumet ble også veldig populær i USA til tross for at albumet kun var tilgjengelig som import-vare. Kates debutsingel i Statene var «Scream For More», utgitt 7. juli 2001 under Robbins Entertainment. Singelen gjorde det veldig bra både på radiolistene og nattklubber. Singeloppfølgeren «Desenchantee/U R My Love» fikk også veldig god omtale og mottakelse, og solgte mer enn debutsingelen.
I 2004 kom Kate Ryan med sitt andre album i Europa, og i Nord-Amerika i 2005 under Water Music Records, med tittelen Stronger, inkludert to store hitlåter, «Another Day» og «The Rain», som sies å være inspirert av serien The Twilight. Albumet gjorde det veldig bra på dance-listene, men dårlig på pop-listene på grunn av dårlig promotering.
I 2006 deltok hun i Eurovision Song Contest 2006 som Belgias representant. Hun ble utvalgt som representant etter å ha vunnet den nasjonale konkurransen 9. mars 2006. Eurovision Song Contest 2006s semifinale ble avholdt 18. mai 2006 i Athen der hun fremførte bidraget «Je t'adore». Hun kvalifiserte seg ikke til finalen, og endte på en tolvteplass med 69 poeng (kun de ti beste gikk videre til finalen)
Etter konkurransen ble hun kåret til den best kledde artisten på det uavhengige Eurovision-nettstedet esctoday.com for sin kjole til 14 000 euro, spesielt designet for anledningen av Boris Schipper og Tomas Pedrosa Arques som også senere solgte kjolen og donerte pengene til veldedighet.
Det ble annonsert 14. august 2006 at Kate skulle gi ut singelen «Je t'adore» i Storbritannia med en egen miks av Credheadz, men ble avlyst rett før releasedatoen. Likevel gikk den jevnlig på Storbritannias musikkanaler.
Den oppfølgende singelen var «Alive», hentet fra hennes album med samme navn, som også inneholdt franske versjoner av blant annet «Je t'adore», «Alive», og den tredje singelen «All for You».
I 2007 hadde hun kjempesuksess med dobbelsingelen «Voyage Voyage»/«We All Belong». «Voyage, Voyage» er en coverlåt av 1987 European smash hit by Desireless, og «We All Belong» ble valgt til den offisielle sangen for EuroGames 2007 i Antwerpen.
I 2008 gav hun ut to singler: «L.I.L.Y. (Like I Love You)» og senere «Ella, Elle L'a», som er en coverlåt av France Galls sang. Begge sangene (og Voyage Voyage) er med på albumet Free, som ble lansert 30. mai 2008. Albumet inneholder også en duett med den spanske sangeren Soraya Arnelas.
11. juli 2008 kom samlealbumet Essential ut. Albumet hadde sanger fra hennes forrige plateselskap, EMI.
9. november 2008 vant Kate Ryan i World Music Award, avholdt i Monaco, for Bestselgende artist i Benelux-landene.
Kate tok førsteplassen på UK MTV Dance Charts 27. april 2009 med sangen «Ella, Elle L'a» med Jade Forsyth og Dan Deeley Love.
Hennes neste singel, «Babacar», var også en coverlåt av France Gall. Den ble utgitt 12. juni 2009 i Belgia og 15. juni i resten av verden. Singlen var også med på konseptalbumet hennes French Connection. Hun ble lønnet med en Multi-Platinum-pris fra Spania for mer enn 300 000 solgte digitale sanger. Ryan annonserte at albumet French Connection var slutten på en epoke, og at hun fremover kun kommer til å gi ut sanger skrevet av henne selv.
Singler
Alle offisielle lanserte singler og singlenes listeplasser: Belgia (Flandern) (BEVL), Belgia (Vallonia) (BEWA), Belgia(global) (BEL), Belgia (Dance Chart) (BEDC), Tyskland (GER), Spania (SPN), Frankrike (FRA), Sveits (SUI), Østerrike (AUT), Sverige (SWE), Danmark (DNK), Nederland (NLD), Polen (POL), Finland (FIN), Norge (NOR), Portugal (PT), Storbritannia (UK), Ungarn (HU), USA (US-Dance Charts) og Europa (EU).
Gallipoli (Italia)
Gallipoli er en italiensk havneby nede på «hælen» på den italienske «støvelen». Kommunen har ca. 20 000 innbyggere. Byen ble grunnlagt av greske nybyggere som Kallipolis, og inngikk således i Magna Graecia. I 266 f.Kr. ble den romersk, og på 1000-tallet e.Kr. normannisk.
Ian Somerhalder
Ian Joseph Somerhalder (født 8. desember 1978 i Covington i Louisiana) er en amerikansk skuespiller, modell og produsent, kjent fra filmer som The Rules of Attraction (Paul Denton) og The Tournament (Miles Slater) og TV-serier som Lost (Boone Carlyle), Smallville (Adam Knight) og The Vampire Diaries (Damon Salvatore). Ian giftet seg i 2015 med skuespillerinne Nikki Reed. Sammen har de datteren Bodhi Soleil Reed Somerhalder, som ble født 25. juli 2017.
Tidlige leveår
Somerhalder ble født i Covington i Louisiana, sønn av Edna og Robert Somerhalder. Faren har engelske og franske aner og jobber som bygningsarbeider. Moren er oppvokst på en grisefarm i Mississippi og er massør. Somerhalder har en bror, Bob (tidligere profesjonell syklist), og en søster, Robin (journalist).
Etternavnet Somerhalder kommer fra hans adoptiv-oldefar. Hans biologiske oldefar, en rik, engelsk landeier, het Hull. En av elskerinnene hans ble gravid, og han betalte da en av sine immigrerte arbeidere for å gifte seg med henne og gi barnet et navn; Somerhalder.
Karriere
Etter morens oppfordring begynte Somerhalder sin karriere i en alder av 10 år. Han var modell i New York, Paris, Milano og London. Han har vært modell for Calvin Klein, American Eagle Outfitters, Dolce & Gabbana, Gucci, Versace og Guess?. Han var ansiktet til Guess? i to høstsesonger. Han er fortsatt modell for byrået DNA Model Management i New York City og Priscilla's Model Management i Sydney.
Somerhalders første store skuespillerrolle var i The Rules of Attraction, Roger Avarys filmatisering av Bret Easton Ellis' roman med samme navn.
På TV kan Somerhalder sees i Smallville  (spilte Adam Knight, en død person holdt i live av en spesiell medisin), CSI: Miami, Law & Order: Special Victims Unit, CSI: Crime Scene Investigation, Now and Again og The Big Easy, så vel som å ha produsert kortfilmen Recess.
En av Somerhalders største roller var i den amerikanske TV-serien Lost som Boone Carlyle. Selv om karakteren hans ble drept i første sesong, returnerte han i sesong 2, 3 og 6 i tilbakeblikk og drømmesekvenser. Det er også bekreftet at han kommer tilbake i siste sesong, og har allerede spilt inn scenene, men det er uvisst i hvor mange episoder han blir med.
I mai 2006 ble Somerhalder utpekt som en av DNA Models sine Topp 10 Mannlige Modeller.
Somerhalder hadde en gjesteopptreden som Nick i HBO sin serie Tell Me You Love Me, i en sexscene med skuespiller Michelle Borth.
Somerhalder er for tiden opptatt med innspillingen av tv-serien The Vampire Diaries der han spiller vampyren Damon Salvatore. Serien er basert på bøkene av Ljane Smith.
Ian Somerhalder er kjent for å spille en av hovedpersonene i serien: "The Vampire Diares" (10.desember 2009- 10. mars 2017) som er et veldig godt likt program blant ungdommer. Han spiller som rollen Damon Salvatore. Damon er hovedmotstanderen i begynnelsen av serien, men senere blir han forelsket i Elina Gilbert og blir en stor helt til slutt. Her blir det et problem, fordi både Damon og broren, Steffen Salvatore, får følelser for Elena, der dette setter Elena i en ukomfortabel situasjon der hun må velge en av dem. I de siste sesongene velger Elena Damon og de er en av de få av karakterene som får en vakker slutt i siste sesong av programmet (sesong 8).
Sitat
«Du kommer deg ikke noe sted uten de personene som har kommet inn i livet ditt!»
«Jeg planla å kjøpe meg et hus på Hawaii da vi filmet LOST, men det kunne jeg ikke siden karakteren min ble drept»
Liturgiske klær
Liturgiske klær er forskjellige plagg som bæres i forbindelse med liturgiske seremonier i forskjellige kirkesamfunn. De brukes særlig i Den katolske kirke, Den ortodokse kirke, Metodistkirken, lutherske kirker og Den anglikanske kirke. Andre kirkesamfunn kan også bruke liturgiske klær, men enkelte retninger innen kristendommen unngår det fullstendig.
Det er betydelig forskjell mellom vest- og østkirken i forhold til hvilke plagg som brukes.
Regler
I noen kirkesamfunn er det strenge regler for hvilke typer klær som skal bæres ved visse anledninger, mens andre har større valgfrihet. Reglene er gjerne beskrevet i rubrikker i gudstjenestebøkene.
Det er vanlig med et skille mellom hva man skal bære ved feiring av nattverd og hva som bæres ved andre liturgiske seremonier.
Vestkirken
Når det i tabellen vises til Den katolske kirke menes kirken av latinsk ritus. Orientalske katolske kirker følger for det meste samme regler som ortodokse kirker.
Østkirken
Østlige liturgiske klær er i stor grad de samme i ortodokse og katolske kirker. Som med de vestlige liturgiske klærne er noen av plaggene knyttet til spesifikke liturgiske funksjoner, mens andre er indikasjoner på rang.
I østkirken har man i større grad enn i vest bevart tradisjonen med å si spesielle bønner når hvert plagg tas på. I vest gjøres dette bare av enkelte geistlige som velger det av personlige grunner, mens det i øst fortsatt er en viktig del av ritualet.
Lew Ayres
Lew Ayres (født 28. desember 1908 i Minneapolis i Minnesota, død 30. desember 1996 i Los Angeles i California) var en amerikansk skuespiller.
Ayres spilte banjo, gitar og piano i et storband på en nattklubb, da han i 1928 ble oppdaget av en talentspeider. Han filmdebuterte i 1929 mot Greta Garbo i filmen Kysset. Ayres er kanskje mest kjent for sin rolle som den desillusjonerte tyske soldaten Paul Bäumer i krigsfilmen Intet nytt fra Vestfronten (1930).
Ayres var gift, i sitt andre av tre ekteskap, med skuespiller Ginger Rogers (1934–1941).
Cabomba
Cabomba er en slekt i familien Cabombaceae. Artene har såkalt heterofylle blader, dvs. de nedsenka bladene er oppdelte i trådsmale enheter, mens bladene som flyter på overflate er hele og ligner bladene til nøkkeroser. De er populære blant akvarister på grunn av sitt utseende (undervannsbladene) og fordi de er gode produsenter av oksygen.
På grunn av bruken som akvarieplanter har flere arter blitt introdusert en del plasser hvor den ikke naturlig hører hjemme. Selv om noen arter i familien er opprinnelige i Australia er noen arter blitt skadelige ugress her. Plantene vokser raskt, opp til 2,5 cm i døgnet. Grønn Cabomba (C. caroliniana) er den mest vanlige i akvaristikken, og den enkleste å dyrke. Rød Cabomba (C. furcata) regnes derimot som en av de vanskeligste plantene å holde i akvarium.
Juliansk dag
Juliansk dag (JD), eller juliansk dato, er antall dager som har gått siden startdatoen i den julianske dagkalenderen. Startdatoen er mandag 1. januar 4713 f.Kr. klokken 12 middag Greenwich Mean Time. Dette tidspunktet blir betegnet som JD=0,00. Betegnelsen JD, med desimalangivelse, blir brukt som tidsfaktor i astronomiske beregninger.
Fabian Stang
Fabian Stang (født 19. august 1955 i Oslo) er en norsk advokat og politiker (H). Han var ordfører i Oslo fra 2007 til 2015 og statssekretær for Norges innvandrings- og integreringsminister Sylvi Listhaug i Justis- og beredskapsdepartementet fra 2016 til 2018.
Bakgrunn
Stang er utdannet jurist.
Karriere – yrke, politikk
Av yrke var han først lærer, deretter advokatfullmektig, politifullmektig og fra 1986 advokat. Stang har vært bystyrerepresentant for Høyre siden 1999 og vært fast medlem av helse- og sosialkomiteen, samferdsels- og miljøkomiteen, byutviklingskomiteen og finanskomiteen.
Som ordfører i Oslo var Stang også leder av Oslo bystyres forretningsutvalg, valgstyre og samevalgstyret i Oslo. Stang var Oslos varaordfører fra 29. august 2007 og ble 17. oktober samme år byens ordfører.
I 2011 deltok han i Kjendisbarnevakten på NRK1.
Stang mottok i 2011 kommandørkorset av Litauens fortjenstorden i forbindelse med statsbesøk fra Litauens president.
Innbrudd
Innbrudd er å skaffe seg uberettiget adgang til et sted (hus, bil, båt, jernbanevogn m.v) ved å beskadige en gjenstand som er egnet til beskyttelse mot inntrenging (mest praktisk å dirke opp en lås, knuse et vindu o.l.).
De to viktigste tiltakene mot innbrudd er mekanisk avlåsing og elektronisk innbruddsalarm.
Fabian Stang
Karriere – yrke, politikk
I februar 2018 begynte Stang som advokat i Advokatfirmaet Elden.
Innbrudd
Norge
I Norge er dette brudd på Almindelig borgerlig Straffelov § 268 om uberettiget adgang. Innbrudd foreligger også der det er brukt falsk nøkkel eller rett nøkkel som er fravendt eieren. Dersom adgangen har skjedd gjennom en ulåst dør eller et åpent vindu er det derimot ikke innbrudd, men dette vil kunne rammes av andre mindre alvorlige straffebud, se som eksempel straffeloven § 395.
Årlig skjer det rundt 40,000 innbrudd i Norge. Historisk har det de siste tiårene vært en nedgang i antall innbrudd, parallelt med en kraftig økning i antall private boliger med innbruddsalarm. Samtidig har det skjedd en gradvis profesjonalisering av innbruddene som begås av organiserte bander, samt at flere innbrudd begås mens det er personer i boligen.
Pagondas
Pagondas (gresk: Παγώνδας), sønn av Aiolidas, var en thebansk strategos og statsmann som er mest kjent for å ha ledet de boeotiske styrkene i slaget ved Delion under Peloponneskrigen. Hans modifikasjon av den vanlige hoplittformasjonen falanksen og hans bruk av reservestyrker bestående av kavaleri i slaget utgjorde det som de fleste historikere kaller den første nedtegnede bruken av formell militær taktikk i menneskehetens historie.
Lite er kjent om Pagondas' liv. Pindar sier at han var av adelsslekt i Theben, og han var litt over 60 år i slaget ved Delion. Han var en intens og overtalende taler. Han klarte gjennom retorikk å samle de boeotiske kontingentene og angripe sin athenske fiende. Han nevnes såvidt av Thukydid, men heller ikke han nevner mye om hans bakgrunn. Det virker som han dukket opp til og forsvant etter Delion.
I slaget stod boeotierne overfor en gruppe athenere ledet av Hippokrates. Boeotierne angrep ned fra en høyde mot den athenske hæren, mens athenerne som ble overrasket over at de plutselig dukket opp, samlet seg og angrep opp høyden. Boeotiernes venstre flanke bestod av menn fra Thespiai. På høyre flanke hadde Pagondas plassert sine egne thebanere. Det var spesielt at han valgte å stille opp sine thebanere i 25 rekker, fremfor den vanlige dybden på åtte rekker, for å gi dem mer kraft. Dette var første gang at en gresk general endret den vanlige dybden i falanksen.
Denne teknikken gav resultater siden thebanerne raskt klarte å bryte seg gjennom den athenske venstreflanken og beveget seg for å omringe resten av den athenske hæren. Men thespianerne på den boeotiske venstre flanken stod ovenfor athenernes beste styrker, og de ble raskt overveldet, omringet og ble nesten drept alle mann. Pagondas merket at hans seirende thebanere ikke kunne rundt fienden før den athenske høyreflanken kom ham i ryggen, og han valgte derfor å gjøre noe som ikke tidligere hadde blitt gjort i gresk krigføring. Han kalte inn en reservestyrke (det var første gang en reservestyrke var opprettet) på flere hundre kavalerister for å støtte de nå desimerte thespianerne. Athenerne på høyre flanke var lamslått av dette, i den grad at de ble forvirret og snudde. Dette var muligens til fordel for Pagondas' kavaleri, siden de lett bevæpnede aristokratene uten sadler eller stigbøyle ikke var motstand for et kompani hoplitter. Bruken av kavaleri brøt likevel den athenske høyre flanke, og siden thebanerne på dette tidspunktet hadde beveget seg i ryggen på athenerne, oppstod en generell athensk flukt.
Pagondas' seier ved Delion garanterte boeotisk sikkerhet og forhindret videre athenske ekspedisjoner inn i deres territorium ut Peloponneskrigen.
Pagondas nyvinning satte bakgrunnen for en annen thebaner, Epaminondas, som i slaget ved Leuktra ledet hæren til en av de mest oppsiktsvekkende taktiske seire i militærhistorien. En vet ikke hvor mye Epaminondas lært direkte av Pagondas, men forbindelsen virker klar. Filip II av Makedonia som vokste opp i Boeotia som gissel og studerte Peloponneskrigen, skulle føre de taktiske idéene til Pagondas ytterligere fremover. Hans arv igjen ble fulgt opp av og utvidet av hans sønn, Aleksander den store.
Historikeren Victor Davis Hanson, blant andre, hevder derfor at Pagondas enkle bruk av kavalerireserver og endrede troppeformasjoner satte scenen for hele militærhistorien til den vestlige verden.
Kallvatnet
Kallvatnet (sørsamisk: Gaallajaevrie) er en innsjø 564 meter over havet mellom Junkerfjellet og Melkfjellet sørøst i Rana kommune i Nordland fylke. Vatnet er regulert som magasin for Rana kraftverk. Det naturlige avløpet fra sjøen er gjennom elva Plura, som har dannet Jordbrugrotta om lag to kilometer nedenfor sjøen. Etter reguleringen renner det lite vann i elva.
Ola Tore Dokken
Ola Tore Dokken (født 28. mai 1966) er en norsk skytter og lokalpolitiker.
Han er opprinnelig fra Hallingdal, men idag bosatt på Nordsinni i Nordre Land kommune.
Skytter
Dokken ble skytterkonge på Landsskytterstevnet i Sandnes i 2004 etter å ha vært i norgeseliten i mange år. Han ble også skytterkonge i 2014. Også denne gangen i Sandnes. Dokken jobber i Norma med salg av utstyr og ammunisjon til norske skyttere.
Lokalpolitiker
Han har også vært aktiv lokalpolitiker for Senterpartiet, og sitter i kommunestyret i Nordre Land. Ved kommunevalget i 2015, ble han med stort flertall valgt til ny ordfører i Nordre Land. Han ble innsatt som ny ordfører 20. oktober 2015. Etter kommunevalget i 2019 ble han gjenvalgt som ordfører.
Skindergade (København)
Skindergade er en gate i Indre By i København.
Den strekker seg over 400 meter fra Købmagergade i nordøst til Gammeltorv i sydvest. Gatens navn har røtter tilbake til 1400-tallet, hvor den var hjemsted for flere forskjellige garvere og skinnhåndverkere som remsnidere, pung-, sadel- og hanskemakere. Å skindre betød å trekke huden av de slaktede dyr.
Fra 1530 fantes også slakterne her, fordi de alminnelige slakteboder ble flyttet hertil fra Købmagergade. Bodene ble plassert på hjørnet av Klosterstræde/Kejsergade, og lå her inntil 1807.
Her lå tidligere Café Teatret.
Sidegater til Skindergade mellom Gammeltorv og Købmagergade er Skoubogade, Fiolstræde, Jorcks Passage, Klosterstræde, Lille Kannikestræde og Kejsergade.
Tanum kirkes heraldikk
Tanum kirkes heraldikk vil her si våpenskjold som finnes i Tanum kirke i Brunlanes, Larvik kommune.
Ekteparet Peder Iversøn til Fritsøe (også kalt Fresje, Fritsø, Fritzø og Fritzøe) og Margrethe Breide gav i 1601 ei altertavle til denne kirken, der deres nærmeste aners slektsvåpen er avbildet. Det dreier seg om slektene Baden, Galde (Galle), antakelig Graa(e) og Friis, som besteforeldrene til Peder Iversøn til Fritsøe tilhørte. Dessuten slektene Breide, Holk (Holck) og Emmiksen (2), som besteforeldrene til Margrethe Breide tilhørte. Allerede i 1685 ble imidlertid tavla overmalt, og det ble besørget av ingen ringere enn Ulrik Fredrik Gyldenløve.
Restaurering av altertavla
I 1967 fikk Riksantikvaren tavla til oppussing. Martha Horne Smith sto for restaureringen. Det stod da å lese: "Augistissimo rege Christiano Quinto regnate, prorege Uldrico Frederico Gyldenlew Templi Patrone, viceprorege domino Justo Hoeg". Ved hjelp av røntgen fant man ut at tavla var overmalt. I tillegg til 8 våpenskjold, fant man også at det hadde stått følgende: "Gud ver Dig Peder Iversøn oc Margrete Breide blid Som lod mig giøre oc gaff mig hid. Actum Fridtsiø den 26 Augusti 1601".
Oppdagelsen avdekket at mormor til Margrete Breide ikke var Barbara von der Wisch, som tidligere antatt, men hennes svigerdatter, Karen Wulfsdatter Holck, som var gift med Barbaras sønn, Claus Emmiksen, jfr Aftenposten 13.12.1969.
Peder Iversøn til Fritsø
Peder Iversøn var sønn av Iver Jenssøn til Fritsø, i seinere tid også kalt Baden. Han var født på Fresje i 1551 – "Torsdagen næst for St Pauli Converthoris dag". Peder studerte i Rostock, gikk seinere inn i Marinen.
24. des 1599 fikk Peder Iverssøn til Fritsø forleningsbrev på "K. Maj.s og Norges Krones Gods" i Brunla len, samt to gårder Agerøen og Dragøen på Agdesiden "som er det Gods, Fru Gyrvild Fadersdatter for nogen Tid siden har skjødet og afhændet til K. Maj. og Kronen. For den visse Rente og Indkomst af samme Gods skal han aarlig fra Philippi & Jacobi Dag 1599 og saa fremdeles give i Afgift 80 Daler og samme levere paa Akershuus med den anden Afgift, som han aarlig giver af forne Brunla Len".
Jan Eggum
Jan Eggum (født 8. desember 1951 i Bergen) er en norsk visesanger, gitarist, komponist og tekstforfatter som har vært aktiv siden 1975. Han karakteriseres ofte som et «ansikt for melankolien», og temaene i sangene hans er ofte kjærlighetssorg, ensomhet og tungsinn. Men han viser også ofte både samfunnskritiske og mer trivielle og morsomme sider av seg selv i sine sanger.
Tanum kirkes heraldikk
Peder Iversøn til Fritsø
I brev av 8. januar 1617 blir Peder Iverssøn til Fritsø benevnt som "afgagne" – han er mao død.
Håvard Nybø
Håvard Nybø (født 11. april 1983) er en tidligere, norsk landeveissyklist som syklet for laget Sparebanken Vest-Ridley. Han la opp etter 2009-sesongen.
Tanum kirkes heraldikk
Peder Iversøn til Fritsø
Det enkelte punkt under her tilhører tilsvarende nummererte bilde helt nederst.
I Baden
PI FF = Peder Iversøn(s) FarFar
Det malte våpenet viser i blått skjold et sølv muslingskall under en liggende gull halvmåne. På hjelmen åtte naturfargede påfuglfjær.
I likprekenen til Peder Iversøn er besteforeldrene oppført som befalingsmann på Ravnløse og Hersholm Jens Lauriitsøn til Odenstrop og hustru Karen Marcusdatter. Oldeforeldre på farsiden er oppført som Laurits Pedersøn til Odenstrop og Maren Juel til Gjørsløv.
II Galde (Galle)
PI MF = Peder Iversøn(s) MorFar
Det malte våpenet viser i sølv skjold en blå sparre omgitt av tre femoddete røde stjerner. På hjelmen to vesselhorn vekselvis delt av rødt og sølv.
Peder Iversøn var sønn av Karen Galde (Galle) til Tomb. Dette er våpenet til Karens far, Oluf (Olav) Galde (Galle) til Tomb.
Karine Galde var datter av Olav Svensson Galle til Tomb og Ulvhilde Henriksdatter Friis. Olav Galle til Tomb i Råde var lensherre over Akershus og stattholder sønnafjells 1525-27. Han døde i 1531. Sven Galle – far til Olav – var høvedsmann på Akershus i 1470.
III Graa (?)
PI FM = Peder Iversøn(s) FarMor
Det malte våpenet viser i blått (eller sølv ?) skjold en liggende halvmåne omgitt av tre femoddete stjerner, alt av gull. På hjelmen syv naturfargede påfuglfjær.
Dette våpenet er en liten nøtt. I likprekenen til Peder er farmoren oppført som Karen Marcusdatter. Det er blitt antydet at hun var av slekten Beeske, men det mest sannsynlige er at hun het Karen Jørgensdatter og var av slekten Graa(e).
Det som gjør det hele ekstra vanskelig, er at det på gravplaten til Iver Jenssøn til Fritsø (Peders far), er satt inn et våpen for hans mor, som ligner veldig på dette som er avbildet i Tanum kirke, men som har en "måne" som er hvelvet den andre veien, se bilde 3.a. Det har dessuten to vesselhorn som hjelmtegn, mens våpenet i Tanum kirke har 7 påfuglfjær. Et nøyaktig likt våpen finnes på gravsteinen til Peders søster, Jomfru Ulvilde til Meløe (hvelvet måne og vesselhorn).
Peders gravstein i Hedrum kirke har imidlertid nøyaktig samme liggende måne og 7 påfuglfjær på hjelmen som våpenet i Tanum kirke. For å gjøre dette fullstendig kaotisk, finner vi den eldste av disse avbildingene i ei bok påbegynt på Fresje på midten av 1500-tallet – i dag i "Den arnamagnæanske samling". Der er månen hvelvet som på gravsteinene til Iver Jenssøn og datteren Ulvilde til Meløe, men her finner vi på hjelmen 8 påfuglfjær.
IV Friis
Det malte våpenet viser skjoldet delt i rødt og blått av en (heraldisk) venstreskråbjelke som er sjakkbrettmønsteret av svart og sølv. På hjelmen to blå (skrådelte ?) vesselhorn.
Våpenet ligner mye på det som ble ført av Friis "fra Haraldskjær". Dette har en sort/hvitt sjakktavlet (sjakkbrettmønsteret) skråbjelke mellom blått over rødt - eller omvendt (slik som her). På hjelmen to vesselhorn som er tverrdelt rødt/sjakktavlet og sjakktavlet/blått, som regel med en påfuglfjær mellom hornene og tre påfuglfjær som peker utover fra hvert horn. Dette siste mangler her, men vi kan på det samme våpenet angitt på Iver Jenssøns gravplate i Hedrum kirke (bilde 4.a) tydelig se sjakkmønsteret på hornene.
Det var forøvrig mange adelige FRIIS-slekter i Danmark.
V Breide
MB FF = Margete Breide(s) FarFar
Det malte våpenet viser i rødt skjold en opprett sølv løve med gull krone på hodet. På kront hjelm en løve som i skjoldet.
Far til Margrete Breide var Joachim Breide til Vargård +1574. Margetes farfar var Hans Breide til Hejls Vargård +1522.
Jan Eggum
Han begynte som pubsanger i London, og livnærte seg i to år på å skrive engelske sanger. Blant annet ble en av hans mest kjente sanger – «En natt forbi» – opprinnelig skrevet på engelsk, med tittelen «Alone, Awake». Tor Endresen har senere spilt inn denne sangen i engelsk språkdrakt.
Storglomvatnet
Storglomvatnet er en regulert innsjø i Meløy kommune i Nordland fylke. Magasinet brukes til kraftproduksjon i Svartisen kraftverk ved Holandsfjorden og er Norges største reguleringsmagasin (målt i nyttbart volum) med en kapasitet på 3,506 millioner kubikkmeter.
Jan Eggum
Eggum fikk i 1975 platekontrakt med den norske avdelingen av det internasjonale plateselskapet CBS, og spilte der inn sin debutplate Jan Eggum høsten samme år. Gjennombruddet hans kom likevel først for fullt etter hans tredje utgivelse, albumet Heksedans fra 1977. For dette fikk han «Bransjeprisen» som opphavsmann under Spellemannprisen 1977. På albumet finner vi blant annet klassikeren «Mor, jeg vil tilbake».
I 2001 samarbeidet han med Revyskolen Solbakken Folkehøgskole og arrangerte en konsert med navnet "mang slags kjærlighet" og elevene ved skolen var alle sammen med på denne konserten. Dette var første gang Jan Eggum samarbeid med noen i en slik produksjon. Konserten ble avholdt 12/13 desember 2001. Før dette hadde Jan Eggum kun holdt konserter på diverse folkehøgskoler.
Høsten 2021 utga han memoarboken Så langt har alt gått bra (Kagge Forlag) i samarbeid med Geir Rakvaag.
Eggum var samboer med Kaia Huuse fra 1996 til 2014. De har en sønn, Sebastian, og en datter, Hennika Eggum Huuse, som vant MGPjr 2020. Fra et tidligere forhold har han en datter, Frida Eggum Michaelsen.
Tanum kirkes heraldikk
VI Emmiksen
Det malte våpenet viser skjold (heraldisk) venstre skrådelt av blått og gråverksmønster (?). På hjelmen en stilk med tre røde tistler (?). Sven Tito Achen, Danske adelsvåbener (1973) side 431, har murverk og opprinnelig visstnok sjakkbrettmønsteret i 2. felt.
Mor til Margrete Breide var Emerence Emmiksen +1567. Margretes morfar var Claus Emmiksen til Tyrstrup +1541.
VII Emmiksen
MB FM = Margrete Breide(s) FarMor
Det malte våpenet er det samme som nr 6, men med skjoldets innhold speilvendt.
VIII Holck
MB MM = Margrete Breide(s) MorMor
Det malte våpenet viser i sølv skjold en rød sparre dannet av syv teglsteiner. På hjelmen syv faner vekselvis av sølv og rødt.
OXA
OXA (Søværnets museum for trådløs telegrafi) er en tidligere kystradiostasjon som ligger rett bak Mastekranen på Holmen i København og fungerer som museum.
Bygningen ble opprinnelig oppført på Frederiksholm i 1908 og inneholdt Danmarks første kystradiostasjon. Navnet OXA kommer fra kallesignalet. Bygningen ble oppført av arkitekt Olaf Schmidth.
Radiostasjonen ble utvidet i 1905 og betjente både flåten og handelsflåten.
Bjelland og Hogsnes
Bjelland og Hogsnes består av tre åser, og er et sted ved Vear i Tønsberg kommune i Vestfold fylke med oppkjøring etter Jarlsberg travbane.
Gamle og nye Bjelland ligger mot Sem og Hogsnes ligger mot Tønsberg. Hogsnes skole ble slått sammen med barnehagen i 2006 for å bli Hogsnes oppvekstsenter.
Flere bedrifter har sine lokaler der og gamle Tønsbergs Blad er tatt over av NLI og Securitas.