cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Homo denisova
Anatomi og opphav
I 2011 ble tåbeinet beskrevet som fjerde eller femte tå på venstre fot av en voksen person. Beinet er bemerkelsesverdig langt, og er meget solid bygget, og mer lik eldre pleistocen enn moderne medlemmer av slekten homo. Beinet overgår tilsvarende dimensjoner på neandertalere. Samlet ble beinet vurdert som arkaisk, men med noen forbehold.
Tannen har et mitokondrielt DNA, som er svært likt fingerbeinet og deler ikke morfologiske egenskaper med neandertalere eller moderne mennesker.
Fingerbeinet har mitokondrielt DNA som avviker fra det moderne mennesket, med 385 baser (nukleotider) i mitokondrielt DNA -seksjon på ca 16.500, mens forskjellen mellom moderne mennesker og neandertalere er ca 202 baser. Så det er mindre forskjell mellom moderne mennesker og neandertalere, enn mellom homo denisova og moderne mennesker. Det tilsier at de har skilt lag i utviklingen tidligere enn neandertalerne. Forskjellen mellom sjimpanser og moderne mennesker er rundt 1462 basepar.
Analysene viste at homo denisova var resultatet av en tidlig migrasjon ut av Afrika, mye tidligere enn de moderne menneskenes utvandring for om lag 70 000 år siden. Noen peker på at moderne mennesker, neandertalere og homo denisova trolig hadde en felles stam-mor for omkring én million år siden, mens andre er uenige.
Det har vært diskutert om homo denisova var en egen art. Det ble i 2017 vist at de kunne formere seg med neandertalere. Arter er grupper av naturlige populasjoner som forplanter seg med hverandre, og som forplantningsmessig er isolert fra andre slike grupper. En kan derfor ikke regne homo denisova som en egen art. Det ble ved DNA-analyser funnet at en 13 år gammel jente, hadde en neandertaler-mor og en denisovaner-far. Analysene viser også at faren trolig også hadde litt neandertalblod i årene. En av hans forfedre, langt, langt bak i slekta, var antagelig også neandertaler. Men forskerne tror denne svært fjerne slektningen må ha vært fra en annen gruppe neandertalere enn den jentas mor tilhørte.
Slektskap med moderne mennesker
I 2010 ble sekvenstester av genomet av fingerbeinet til homo denisova og seks moderne mennesker sammenliknet. Det ble sammenliknet med en fra san-folket i Sør-Afrika, en fra Nigeria, en fra Frankrike, en fra Papua Ny-Guinea, en fra Bougainville og en hankineser. Det viste at mellom 4% og 6% av genomet fra homo denisova stemte overens med genomet fra Melanesia (representert av Papua New Guinean og Bougainville). Dette kan enten skyldes slektskap, eller på forurensing av prøven. Om resultatene bekreftes kan dette muligens tolkes som at denisova-genene kom inn under den første utvandringen ut av Afrika for ca 70 000 år siden av forfedrene til melaneserne. En fant ingen gener fra denisovanerne hos kineserne. Det var moderate innslag hos øybefolkning i deler av Indonesia, på Fiji og i Polynesia. Dette forklares med at befolkningen i disse områdene har blandet seg med befolkningen på Ny-Guinea i nyere tid. På øya Mindanao i Filippinene lever imidlertid en urfolksgruppe kalt mamanwa, der innslaget av denosivaner-DNA ikke kan forklares på denne måten. Denne folkegruppen kan ha et felles opphav med folkene fra Ny-Guinea og Australia langt tilbake i tid.
I 2014 ble det gjort en sammenlikning rundt EPAS1-genet for 40 tibetanere og 40 hankinesere. Genet har en svært uvanlig haplotype-oppbygging som de mente bare kunne forklares overbevisende med innblanding (engelsk introgression) av DNA fra Homo denisova eller Homo denisova-tilknyttede personer til moderne mennesker. Den valgte haplotypen er bare funnet i Homo denisova og i tibetanere, og i en meget lav andel blant hankinesere. De mente at blandingen med andre homoarter ga genetisk variasjon som hjalp moderne mennesker til å tilpasse seg nye miljøer.
Funnene har også bidratt til diskusjonene om Den multiregionale hypotesen om menneskets opprinnelse.
Julija Petrova
Julija Petrova (russisk: Юлия Петрова, født 29. mai 1998) er en russisk langrennsløper, som har sølv på sprinten ved Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer som fremste internasjonale meritt.
Idrettskarriere
Ved Eastern Europe Cup 2014/15 deltok hun i rennene i Krasnogorsk i desember, og fikk her 23.-plass på sprint som beste enkeltplassering. Hun kom på 6.-plass på sprinten ved det russiske juniormesterskapet på langrenn i mars 2015, og hun kom på 18.-plass på 5 km klassisk. Hun deltok også ved det russiske mesterskapet i langrenn, der hun kom på 12.-plass i sprint.
Hun deltok ved Vinter-OL for ungdom 2016, der hun fikk én medalje - på sprinten fikk hun sølv, bak svenske Johanna Hagström. I tillegg deltok hun i langrennscross, der hun kom på 10.-plass, og på 5 km fri teknikk, der hun kom på 24.-plass.
New Land
New Land er et musikkalbum med Bill Booth, utgitt i 2010.
Aburrádalen
Aburrádalen (spansk: Valle de Aburrá) er en dal som utgjør bassenget til Medellínelva i Andesfjella i Antioquia i Colombia. Den har status som subregion i Antioquia. De høyeste fjella i området er på om lag 2 800 moh, mens dalens lavetse punkt er på rundt 1 300 moh. Med Medellín som sentrum utgjør dalen landets nest største storbyområde, med rundt 3,7 millioner innbyggere (per 2013).
Reykholt
Reykholt var navnet på Snorre Sturlasons hovedgård på Vest-Island. Stedet ligger 155 km nordøst for Reykjavík.
Sturlason ble drept her i 1241. I 1947 ble Norges nasjonalgave til Island, Snorrestatuen av Gustav Vigeland, avduket på Reykholt. Snorres steinsatte badebasseng («Snorralaug») er restaurert. Snorrastofa kultur- og middelaldersenter åpnet 2000. Reykholt har vært kirkested siden tidlig kristen tid. Reykholt har i dag to kirker; en trekirke fra 1800-tallet, og ny kirke innviet 1996.
I Reykholt finner man Islands kraftigste varmtvannskilde med navnet Deildartunguhver. Den gir fra seg over 200 liter pr. sekund med 100 grader varmt vann.
Pakistan under Sommer-OL 2016
Pakistan deltok under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, Brasil i perioden 5. – 21. august 2016.
Thank You for Giving Me Your Valuable Time
Thank You for Giving Me Your Valuable Time er debutalbumet til den norske komponisten Kaada, og ble utgitt i 2001.
Norges delegasjon til FN og andre internasjonale organisasjoner
Norges delegasjon til FN og andre internasjonale organisasjoner i Genève er en norsk utenriksstasjon. Den representerer Norge overfor FN-organisasjoner og andre internasjonale organisasjoner med hovedkontor i Genève. Delegasjonen har to ambassadører, én til FN og én til Verdens handelsorganisasjon og EFTA.
Axel Fjeldavli
Axel Fjeldavli (født 6. april 1992 i Bodø) var leder i Elevorganisasjonen for perioden 2012-2013. Han avsluttet i 2011 sin videregående opplæring ved Bodin videregående skole. Fjeldavli var politisk nestleder i sentralstyret til Elevorganisasjonen i perioden 2011-2012 og fylkesleder i Elevorganisasjonen i Nordland 2010-2011.
Fjeldavli var fra 2011 til 2012 styremedlem i Statens lånekasse for utdanning.
Folkestad skole (Asker)
Folkestad skole er en barneskole på Kana på Hurumlandet i Asker kommune. Skolens elever kommer fra den vestre delen av Hurumlandet, med stedene Selvik, Verket, Klokkarstua, Holmsbu, Rødtangen og Kana. Barna på skolen går gjerne videre til Tofte ungdomsskole.
William Kinnear
William Duthie Kinnear (født 3. desember 1880, død 5. mars 1974) var en britisk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Kinnear ble olympisk mester i roing singelsculler under OL 1912 i Stockholm.
Palestina under Sommer-OL 2016
Palestina deltok med seks utøvere under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, Brasil i perioden 5. – 21. august 2016.
Joyce Mattagliano
Joyce Mattagliano (født 3. mai 1994 i Sierra Leone) er en italiensk friidrettsutøver som konkurrerer i sprint- og mellomdistanseløp. Hun har sølv på 800 meter fra U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 som fremste internasjonale meritt.
Idrettskarriere
Mattagliano kom på 5.-plass på 800 meter ved det italienske mesterskapet utendørs i juni 2013, med ny personlig rekord på 2:06,65. Hun ble tatt ut til å delta ved junior-EM i friidrett 2013 (U20), men løp på 2:11,30 i sitt innledningsheat, og kom sist i dette heatet, og gikk dermed ikke videre til finalen.
Mattagliano studerte ved Kennesaw State University fra 2015 til 2015. Hun løp fem terrengløp i 2014, og kom bl.a. på 56.-plass ved UF Mountain Dew Invitational, 178.-plass ved Greater Louisville Classic og 22.-plass ved Atlantic Sun Championships. Hun avsluttet 2014 med seier i innendørsstevnet BSC Panther Indoor Icebreaker i desember, der hun løp 800 meter på 2:09,93.
Innendørssesongen fortsatte med UAB Blazer Invite i januar, der hun kom på 2.-plass på 800 meter og 3.-plass på 1 mile. Ved ETSU Invitational vant hun 800 meter, og hun vant også denne distansen ved Jack Johnson Classic, der hun satte ny skolerekord med tiden 2:08,97. Hun kom på 2.-plass på 400 meter ved Crimson Elite i februar, og hun satte også skolerekord for bane med hellende svinger ved Boston University Scarlet and White, der hun løp på 2:07,66, og endte på 4.-plass.
Ved Atlantic Sun Indoor Track & Field Championships vant hun 800 meter, og kom på 2.-plass på 1 mile, og universitetslaget hennes vant 4 x 400 meter. Hun ble etter dette kåret til 2015 A-Sun Conference Most Outstanding Freshman Performer.
Hun startet utendørssesongen 2015 med 400 meter hekk ved Georgia Tech Yellow Jacket Invitational, der hun løp på 1:06,28 og kom på 21.-plass. Ved Florida Relays i april kom universitetslaget hennes på 6.-plass på 4 x 400 meter, og hun kom på 5.-plass på 800 meter, med ny skolerekord på 2:06,04. Ved North Florida Twilight Meet vant hun 1500 meter, og kom på 4.-plass på 400 meter, der hun satte ny personlig rekord på 55,63 sekunder. I slutten av april deltok hun ved University of Southern Mississippi Invitational, der hun vant både 800 og 1500 meter, og kom på 2.-plass på 400 meter, bak Adriana Allen. Hun deltok også på 200 meter, der hun satte personlig rekord med tiden 25,47.
To uker etter endte studier i USA deltok hun ved det italienske U23-mesterskapet i friidrett, og fikk sølv på både 800 og 1500 meter. I juli deltok hun også ved U23-EM i friidrett i Tallinn. På 800 meter kom hun sist i sitt innledningsheat, med tiden 2:06,55, og gikk ikke videre til finalen. På 4 x 400 meter kom Italia på 6.-plass.
Ved det italienske mesterskapet i friidrett (senior) i slutten av juli kom hun på 3.-plass på 800 meter, bak hhv. Marta Zenoni og Irene Baldessari.
Florin Mina
Florin Mina (født 3. juli 1959 i Tulcea, død 2006) var en rumensk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva. Mina vant en olympisk bronsemedalje i volleyball under OL 1980 i Moskva. Han var med på det rumenske laget som kom på tredjeplass i volleyballturneringen for menn bak Sovjetunionen og Bulgaria. Romania tapte semifinalen mot Sovjetunionen med 0 - 3 men vant bronsefinalen mot Polen med 3-1.
Talorchestia mindorensis
Talorchestia mindorensis er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Joyce Mattagliano
Idrettskarriere
Ved U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 i juni kom hun på 2.-plass på 800 meter, bak sin lagvenninne Eleonora Vandi.
Plaza Mayor (Medellín)
Plaza Mayor Medellín Convenciones y Exposiciones, best kjent som Plaza Mayor, er et internasjonalt konferanse- og utstillingssenter i Medellín i Colombia. Det befinner seg i distriktet Alpujarra i sentrum av byen. Det ble åpna i 2006, og har 21 møterom med plass til sammen 3000 mennesker.
MTV Movie Awards 2011
MTV Movie Awards 2011 var en amerikansk filmpris som ble delt ut 5. juni 2011 i Gibson Amphitheatre, og den hedret filmene som ble utgitt i 2010. Jason Sudeikis var vert. Filmen The Twilight Saga: Eclipse fikk flest nominasjoner med åtte stk, mens Inception var rett bak med sju.
Beste film
The Twilight Saga: Eclipse
Beste mannlige opptreden
Robert Pattinson – The Twilight Saga: Eclipse
Beste kvinnelige opptreden
Kristen Stewart – The Twilight Saga: Eclipse
Beste debutskuespiller
Chloë Grace Moretz – Kick-Ass
Beste komiske opptreden
Emma Stone - Easy A
Lowry Bluff
Lowry Bluff er en skrent, 1 070 moh, helt øst på Nash Ridge i Eisenhower Range i Victoria Land. Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) fra landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1955-63 og ble navsatpt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter George Lowry, som var biolog ved McMurdo-basen i 1965-66.
MTV Movie Awards 2011
Beste redd-som-f**n opptreden
Elliot Page – Inception
Beste kyss
'Robert Pattinson og Kristen Stewart – The Twilight Saga: Eclipse''
Beste slåsskamp
Robert Pattinson vs. Bryce Dallas Howard og Xavier Samuel – The Twilight Saga: Eclipse
Beste overraskende scene
Hovedopptreden – Justin Bieber (fra Justin Bieber: Never Say Never)
Største tøffeste stjerne
Chloë Grace Moretz – Kick-Ass
Beste sitat fra en film
'''"I Want to Get Chocolate Wasted!" — Alexys Nycole Sanchez (fra Grown Ups)'''
Beste latinske skuespiller
Alexa Vega – From Prada to Nada
Symplocos
Beskrivelse
Artene er busker eller trær. De fleste er eviggrønne, men Symplocos paniculata er løvfellende. Bladene sitter spiralstilt eller distikte i to rader. Akselblad mangler, og bladene har alltid stilk, selv om den unntaksvis kan være svært kort. Bladranden er hel eller tannet. Blomsterstandene er aks, klaser eller topper, mer sjeldent sitter blomstene enkeltvis. Blomstene er aktinomorfe, oversittende og nesten alltid tvekjønnede. Fruktknuten er to- til femdelt med to–fire frøemner i hvert kammer. Kronflikene er som regel hvite eller gule, og bare sammenvokst ved basis. Det er mange pollenbærere og én griffel. Frukten er en steinfrukt.
Utbredelse og systematikk
Slekta er utbredt i strøk med fuktig og varmt temperert til tropisk klima i Asia, Amerika og Oseania. De fleste artene vokser i tropiske fjellskoger. I den gamle verden forekommer slekta fra India og Sri Lanka østover til Fiji, nordover til Mandsjuria, Korea og Japan og sørover til New South Wales og Lord Howe-øya i Australia. I Amerika er det én art, Symplocos tinctoria, i USAs sørstater, og mange arter i Karibia, Mellom- og Sør-Amerika sørover til sørlige Brasil. Slekta forekommer ikke i Amazonas, og i Afrika mangler den helt.
Det er omtrent 320 arter i slekta. Molekylærgenetiske undersøkelser viser at Symplocaceae tilhører lyngordenen (Ericales) der den er søstergruppen til en klade som består av fjellpryd- og styraksfamiliene. Fylogenetiske studier viser at Cordyloblaste med to arter i Asia er søstergruppen til resten av Symplocos. Den skiller seg ut både ved kromosomtall og pollenmorfologi, og Fritsch et al. (2008) foreslår å flytte denne gruppen til en egen slekt.
Nytte
Trevirket til Symplocos har ingen særlig verdi. Bladverk og bark inneholder alun og brukes til fremstille røde og brune farger. De brukes blant annet i batikkindustrien på Java.
Fossiler
Hele 26 fossile arter er beskrevet fra neogen i Europa, men en revisjon fra 2006 reduserer antallet til elleve. I tidlig og midtre miocen var det sju vanlige og to sjeldne arter i Europa, men mangfoldet ble etterhvert redusert. De siste artene var Symplocos schereri som døde ut i slutten av pliocen, Symplocos casparyi som overlevde i sentrale Italia til gelasium, og den sannsynligvis løvfellende Symplocos paucicostata som kan ha overlevd i Nord-Italia til gelasium. Mange andre treslag døde samtidig ut i Europa fordi klimaet ble for tørt og kaldt. I Georgia fantes tre–fire arter enda i begynnelsen av midtre pleistocen.
Noen arter
Av artene kan blant annet nevnes:
Delilah
Delilah er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, kraftige, matt brunlige trebukker som kan ha hvite tegninger. Dekkvingene har markerte, utsående, rettvinklede "skuldre". Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er trapesformet uten pigger på kantene. Dekkvingene kan ha et diffust, hvitt skråbånd.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Brasil og Peru.
Calliphron
Calliphron er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Middelsstore, avlangt-ovale, blanke, rødbrune jordlopper.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter.
Utbredelse
Arten er utbredt i Panama.
Østervåg
Østervåg i Stavanger er en gågate parallelt med sjøen (Østervåg). Den startet i krysset med Klubbgata og ender ved Nedre Holmegate. Den er i dag en livlig handlegate.
Gata har sitt navn fra vågen utenfor. Navnet brukes i dagligtalen også om et større område avgrenset oppover av Sølvberget.
Navnet ble fra gammelt uttalt med «Y». Den normaliserte skrivemåten med «Ø», har etterhvert overtatt fullstendig.
Jean-Jacques Rousseau
Jean-Jacques Rousseau (født 28. juni 1712 i Genève i Sveits, død 2. juli 1778 i Paris i Frankrike) var en sveitsisk filosof, forfatter og musiker fra opplysningstiden som bosatte seg i Frankrike. Han kom i opposisjon til samtidens tendens til flatbunnet fornuftsdyrking og framsto som naturens og følelsens apostel. Han ble dermed en viktig impulsgiver for romantikken.
Østervåg
Historikk
Fra Østervåg gikk «Gaten til Østervåg» (dagens Steinkargata), som forbant Østervåg med Kirkegata og Skagen. Sølvberggata, Hølleberggata og Søregata forbinder Østervåg med Arneageren og Sølvberget. Mot den gamle Kuholmen (Holmen) går Øvre Holmegate og Nedre Holmegate.
Jean-Jacques Rousseau
Rousseau formulerte folkesuverenitetsprinsippet og gikk inn for de naturlige menneskerettigheter (jf. Du Contrat Social 1762). Dette fikk grunnleggende betydning for den franske revolusjon, som brøt løs 11 år etter hans død. Hans fornyelse og oppvurdering av synet på barnet og barndommen (jf. Émile ou De l'éducation, 1762) har fått enorme følger for ettertidens verdsetting av barndommen. Hans udogmatiske religiøse syn som var basert på hans inderlige og grensesprengende følelse for naturen og sammenhengen i altet, har også fått uoverskuelig betydning: «Bevar din sjel i en slik tilstand at du bestandig ønsker at der er en Gud til, så vil du aldri komme til å tvile på det!» Rousseau ble en vesentlig forutsetning for blant annet Sturm und Drang- bevegelsen i tysk førromantikk.
Østervåg
Historikk
I 1297 er biskopsbrygga omtalt i forbindelse med en strid om noe ved. Kilden har vært brukt som grunnlag for en diskusjon om Østervåg eller Vågen var byens middelaldersentrum. Det som kan brukes som argument for at hendelsen var i Østervåg, er at vi fra senere kilder vet at Bispebrygga i Østervåg var det viktigste mottaksstedet for ved til byen. Men navnet Bispebrygga i Østervåg kan være fra etter reformasjonen, da det ble slutt med biskoper på Kongsgård. Vi vet også at biskop Hoskuld Hoskuldsson hadde et naust og ildhus i Vågen og at Gårdsbrygga i Vågen hørte til Kongsgård. Bispebrygga står på Arnegård sin grunn, og det er så langt vi vet ikke noen knytning mellom det katolske bispeembetet og Arnegård. Arnegård var likevel omkring år 1600 i kongens eie, så den kan ha blitt ekspropriert ved reformasjonen.
Jean-Jacques Rousseau
Bakgrunn
Moren døde da Rousseau ble født, og faren tok seg ikke av ham. Gutten begynte tidlig i lære som kobberstikker, men rømte fra læreplassen og hjembyen Geneve. Hos madame de Warens fant han for en tid et frirom som han hensynsløst oppriktig beskrev i sine Bekjennelser. Verket anses som en av litteraturens mest åpenhjertige selvbiografier.
Jean-Jacques Rousseau tilhørte den gruppen filosofer som inspirerte den franske revolusjon. I 1741 slo han seg ned i Paris og omgikk blant andre Diderot og baron d'Holbach. Han brakte et nytt noteskriftsystem med seg som imidlertid ikke ble utbredt. Rousseau fikk fem barn med Thérèse Levasseur, som alle kom på barnehjem, helt i kontrast til hans påståtte kjærlighet til barn og pedagogiske filosofi (som uttrykt i verket Émile).
Østervåg
Brannene
28 hus i Østervåg og Kjerringholmen brant i 1716.
Uvår
Uvår eller Udvår er en liten øygruppe lengst vest i Søgneskjærgården i Kristiansand kommune. Mest kjent er hovedøyen Indre Uvår som under nesten alle værforhold er en godt beskyttet uthavn. Området er brukt til hummerfiske og kilenotfiske etter laks i flere hundre år, fra ca. 1850 har var det fiskevær for oppsitterne på gården Stausland i Søgne.
Østervåg
Brannene
13. mars 1860 var det storbrann ("Holmenbrannen"). Det brant opp 210 bygninger nord for en linje trukket fra Sjøen i Østervåg, like sør for Salvagergata, over til Steinkargata, opp til Kirkegata over Valberget til Skagen. 2000 mennesker ble husløse, men det gikk ingen menneskeliv tapt. Brannen oppstod i Østervåg og bredte seg nord- og vestover til Valberget og Holmen. Etter brannen ble gateløpene endret i området. Veiene ble laget bredere for å motvirke at branner skulle bre seg så lett, og blant annet Nedre Holmegate og Breigata ble anlagt. Alle husene i Øvre Holmegate brant ned. De fleste av husene i gata er bygd i løpet av 1860-årene.
Kaier
På sjøsida var det to offentlige kaier: I dag er det bygget kaier med tilhørende vei (Havneringen) på utsiden av sjøhusrekken.
Jean-Jacques Rousseau
Bakgrunn
Årsaken har muligvis vært at Rousseau ikke følte at han kunne gi sine barn en ordentlig oppvekst. Han var plaget med hypokondri og forfølgelsesvanvidd, kunne ikke sitte stille, men vandret, tenkte og skrev som et fossefall. Idéhistorikeren Mihail Larsen har skrevet om Rousseau og karakterisert ham som en «gullgruve for en psykiater».
Østervåg
Omkring Lars Oftedals plass
Fra Lars Oftedals plass gikk på 1800-tallet en vei til Jorenholmen – Jorenholmstredet. Klubbgata og plassen fikk sin utforming på 1960-tallet. Plassen har sin navn etter Stavanger Aftenblads første redaktør og stifter – Lars Oftedal.
Under gata og mellom to hus renner Skolebekken, i dag lagt i rør.
Uvår
Korteste avstand til fastlandet er munningen på Trysfjorden, litt over 4 km mot nordvest, til Høllen i nordøst er det ca 8 km og til Tregde i vest ca 10 km. Rett i øst ligger Songvår, også en liten øygruppe.
Dynamostini
Dynamostini er en gruppe av biller som tilhører familien Disteniidae, ofte plassert som en underfamilie av trebukker (Cerambycidae).
Uvår
Skrivemåte og uttale
Lokalt på Sørlandet er den vanlige skrivemåten med d, dvs. Udvår som betyr Utvær. På offisielle kart er ofte d-en utelatt, noe som også gjenspeiler uttalen i lokalsamfunnet, dvs. Uvår.
Østervåg
Omkring Lars Oftedals plass
Myhregården er i krysset mellom Nygata, Østervåg og Klubbgata og ved Lars Oftedals plass i Stavanger. Det var i 1835 et våningshus og et brennevinsbrenneri på eiendommen. Fram til 1900 var det to trehus. Det nederste var i to fulle etasjer og med loft med en ark vendt ut mot Klubbgata. Første etasje ble brukt som butikklokaler. Dagens bygning ble bygd i 1901 i teglstein, og påbygd i 1905-1906 av John G. Myhre. Det var fram til 1966 Stavangers største privateide hus. Regnet en smått og stort hadde huset 120 rom. Myhre drev fargeri i huset (farging av klær og stoffer), og senere et vaskeri. I år 2000 var det kontorer i tre etasjer og en leilighet på toppen. I 2010 ble det innviet som hotell.
Dynamostini
Utseende
Små til middelsstore (8-27 millimeter), nokså kraftige trebukker. Kroppen er avlang, hodet forholdsvis stort, beina kraftige.
Jean-Jacques Rousseau
Bakgrunn
Rousseau besvarte en prisoppgave fra Akademiet i Dijon i 1749 som samtidig inneholdt hovedtemaet for hans senere forfatterskap. Prisoppgaven var en besvarelse av et spørsmål omkring hvorvidt vitenskapen og kunsten hadde bidratt til å høyne sedene. Hans svar var benektende. Denne ble fulgt opp av enda en prisoppgave i 1753 om forskjellene mellom mennesker. Ved å synliggjøre fremskrittets moralske patologier la Rousseau det filosofiske grunnlaget for en egen vitenskap om det moderne samfunnets samhold, hvilket senere skulle bli sosiologien.
Dynamostini
Levevis
Som andre trebukker lever larvene av de fleste artene i død ved. De voksne billene er oftest nattaktive.
Utbredelse
Gruppen omfatter bare to kjente arter, den ene lever i Sørøst-Asia (India, Nepal og Yunnan) og den andre i Colombia.
Jean-Jacques Rousseau
Bakgrunn
I 1760 utkom hans roman Julie, eller den nye Héloïse, som ble en så stormende suksess at utlånsbibliotekene lånte ut boken på time-basis. Immanuel Kant - som ellers tok sin daglige spasertur så presist at naboene stillet klokken etter ham - glemte å gå ut den dagen han leste boken. Rousseau hadde vært forelsket i en grevinne som avviste ham, og omskrev sin kjærlighetssorg i romanen, der hovedpersonen er den unge mannen Saint-Preux som hyres som huslærer for to piker. Han forelsker seg i den ene eleven sin, Julie, og reiser bort for ikke å falle i fristelse. Men Julies far er så fornøyd med undervisningen hans at han ber Saint-Preux komme tilbake, og en kveld slipper Julie ham inn på soverommet sitt. Slutten er likevel helt moralsk: Julie dør i en ulykke etter å ha giftet seg med mannen som faren hennes bestemte for henne, og Saint-Preux blir huslærer for de morløse barna hennes. Det som gjorde boken til en slik sensasjon, var forførelsesscenen, og Rousseaus oppfatning av at hvis et par er forelsket, har de også rett til å leve ut følelsene sine, uansett hva den sosiale konvensjonen måtte mene om dette.
Om samfunnspakten
Siden flyttet Rousseau til Luxembourg, der han skrev Om samfunnspakten (Du contrat social, 1762) med den kjente uttalelse: «Mennesket er født fritt, og det er overalt i lenker». Med dette mente han at man hadde innrettet politiske systemer som ikke tillot mennesket å leve fritt. Rousseau argumenterte for at mennesket hadde det best i sin naturtilstand, men at sivilisasjonen og samfunnet hadde ødelagt det. Hvis dette var sant – Rousseau påstod aldri at vi kunne vende tilbake til denne opprinnelige, rene naturtilstand – fantes det så en måte hvorved man kunne bevare menneskets naturlige frihet på i det moderne samfunn. Rousseau brukte en form for sosial kontrakt som argument for å foreslå hvordan individer kunne underkaste sin vilje en felles vilje. I Hobbes' naturtilstand var menneskene krigerske og deres liv onde, brutale og korte. De manglet den sosiale kontrakt som kunne bringe dem ut av denne tilstand. Rousseaus kontrakt virket annerledes, idet den tillot noen av de gode ting som var i naturen da mennesket var på sitt høyeste å vinne innpass i det moderne samfunn. Skjønt Rousseau ikke gikk inn for noen tilbake til naturen-bevegelse, utforsket hans tanker verdien av et liv tett på naturen, og risikoen ved det siviliserte liv. Dette var idéer som skulle bli meget populære under den kommende romantiske periode.
Den sosiale kontrakt gjorde folkeviljen til den øverste lov, og forespeilet dermed den franske revolusjon. Her defineres også folkesuverenitetsprinsippet, som legger grunnen for det moderne demokratiet. Derav kommer den folkelige tittelen på verket, nemlig den franske revolusjons katekisme.
Emile – eller om oppdragelse
Med oppdragelsesromanen Emile (1762), legger Rousseau grunnlaget for den moderne progressive pedagogikken. Verket er imidlertid mer enn en lærebok i barneoppdragelse – den er også en filosofisk undersøkelse av hvordan man «blir det man er». Det siviliserte mennesket er ifølge Rousseau i skjebnens vold, mens den som realiserer sin sanne menneskelighet, vil kunne si som Cicero:
Occupavi te, Fortuna, atque cepi; omnesque aditus tuos interclusi, ut ad me aspirare non posses. Etter den norske oversettelsen av Emile (2010):
«Jeg har overvunnet deg, skjebne, og lagt deg i lenker; alle dine veier har jeg sperret, slik at du ikke kan skade meg.»
Ifølge Rousseau blir vi ofre for skjebnene fordi vi har lært å leve etter andres konvensjoner før vi lærer oss å leve etter våre egne. Dermed blir vi skuespillere som forkvakler vår menneskelighet ved å anta en rekke falske behov og lidenskaper, som i sin tur vender seg mot oss og gjør oss inautentiske og ulykkelige.
Det er i barnet vi finner menneskets sanne vesen, ifølge Rousseau. Barnet er angivelig født godt, og derfor skal oppdragelsen ikke kue naturen, men være dens tjener. Barndommen skal heller ikke bare være et middel til voksenlivet, men et mål i seg selv. Barnet må få utvikle sine egne interesser (ut fra sin naturlige nysgjerrighet, sin egen «logikk») og erfare de naturlige grenser i livet. Oppdragerens rolle er rent negativ: Man skal verken rose eller skjenne på barnet, og fremfor alt ikke presse boklig lærdom på det, ettersom dette lærer barnet å leve i andres anseelse. Barnet får lære å lese når tiden er moden for det (etter hans oppfatning i 12- til 15-årsalderen!). Idealet om den negative oppdragelsen tilsier at man kun skal legge forholdene til rette for at barnet selv skal ta til med å lese. Struensee sørget for å oppdra kronprins Frederik etter prinsippene i Émile, blant annet skulle gutten herdes ved at vinduene skulle stå åpne selv midt på vinteren. Voksenkontakt skulle unngås, og som 4-åring manglet kronprinsen et utviklet språk. Slo han seg, skulle han ikke trøstes, og maten stod øverst i en trapp midt i rommet, så han og de to guttene som var sammen med ham som selskap, måtte klatre opp etter den. Han skulle gå uten sko og strømper om vinteren, men kabinettssekretær Reverdil grep inn da han så at gutten fikk frostknuter på beina.
Immanuel Kant anså Rousseau for å være på Isaac Newtons nivå. Johann Wolfgang von Goethe var også svært betatt av boken, og kalte den for et «naturens evangelium». De radikale ideer boken fremmet fikk den dog bannlyst i en rekke land, deriblant Rousseaus eget, hvor boken ble beordret brent på bål. En arrestordre på Rousseau ble også utsendt fra domstolen i Paris, hvilket innledet en årelang flukt.
I 1767 vendte Rousseau tilbake til Paris, der han døde den 2. juli 1778. Han ble begravet ved siden av Voltaire i Panthéon. Rousseau fikk gjennom sin fremhevelse av følelsens og det naturliges verdi en markant innflytelse på vestlig kultur.
Østervåg
Omkring Lars Oftedals plass
John Haugvaldstad hadde fargeri i Østervåg 5.
Fra Søregata til Bispebrygga
I bygget på hjørnet med Søregata bodde på 1800-tallet byens stortingsmann Erik Johnsen. Her startet i sin tid K. Grude sin konfeksjonsfabrikk. Dagens hus ble bygget i 1898 av Håkon Aslaksen, og var da den ble bygget et særsyn. Det gikk under flere navn som «Babels tårn», «Skorsteinen», «Glasskapet» eller «Håkonshallen». I første etasje var i mange år Grænsens Dampbakeri.
Manufakturforretningen til Sophus Jacobsen er en de butikkene som har holdt til lengst i dette området. De overtok etter Jacobsen og Pedersen like etter år 1900. En tid hadde de også konfeksjonsfabrikk i tilknytning til butikken.
Byens første kjøpesenter var her og het Marnburg. Her var også byens første rulletrapp.
Uvår
Skrivemåte og uttale
Uvår er kjent fra Vilhelm Krags vise Dansen på Uvaar fra 1918, senere tonsatt av Johan Halvorsen, og i nyere tid plateinnspilt av brødrene Eivind og Ivar Bøksle. Slettane på Uvaar som det refereres til i visen er et flatt område innerst i Uvårkilen, også kalt Gonnårshavn-reet.
Øygruppen
Den største av øyene heter Indre Uvår, vanligvis bare omtalt som Uvår. Adskilt mot syd av Uvårsundet ligger Ytre Uvår (Ydder Udvår) med Klausskjærene ut i havet mot sydøst og Makrellskjærene mot nordvest. Like øst av hovedøyen ligger Skotteskjærene, like nordvest ligger Kileholmen og nærmest i nord ligger Store Dyreskjæret. Videre mot nord er det flere mindre øyer, den sydligste er Smedholmen adskilt fra hovedøyen av Hovdesund og mot nord av Makrellsundet. Nord av dette sundet ligger Vestre og Østre Skuteholmen (Skude-), Seilholmen og Klosterholmen. Mot nordøst ligger Drengholmene og aller lengst mot nord Bøddelen. Det er ikke kjent hvordan dette spesielle navnet har oppstått.
Uvår og Uvårkilen
I dag er også store deler av Uvår friareal hvilket er et populært friluftsområde og Uvårkilen er det naturlige fenomen som nesten deler øyen i to av den dype fjorden (det er bare 75 m til den andre siden). Her er det brygger for allmenn bruk foran åtte rorbuer som nå fungerer som sommerhus som er flittig benyttet av langfarende havseilere og den lokale befolkning.
Det er en fin, gammel losvarde på Ramsdalsheia (43,5 moh.). Nord for varden, rett under den bratte heia, er det en heller, Borjestova, hvor tradisjonen forteller at los og fiskere søkte ly for natten. Storesteinen (38 moh.) er utkikkspunktet i sydenden av øya.
Båen
Det ligger en båe (undervannsskjær) noe syd for midtvaters i innløpet på Uvårkilen, og det er ikke få seilbåter som har fått merke denne på kjølen!
Østervåg
Fra Søregata til Bispebrygga
Ved siden av Marnburg lå tidligere et trehus, der Gundersen hadde en jernvarebutikk og sildesalteri. Etter at butikkdriften opphørte ble den leiet ut som «Gjøgleri». Blant annet kunne verden sterkeste mann – kjempen Edmann ses mot betaling. Huset ble senere revet og det ble bygd et murhus her. Her holdt blant annet Østervåg kinomatograf til. I 1913 ble det til butikken «Strong».
Fra Bispebrygga til Holmegatene
I Østervåg 19 holdt i sin tid Brennevinssamlaget til – populært kalt for Bolaget fra 1874 til 1896.
Steinkargata var fram til bybrannen i 1860 hovedveien fra Østervåg til Skagen via Kirkegata. Breigata ble anlagt etter brannen i 1860, og har overtatt mye av de funksjonene som Steinkargata hadde før.
Her lå også Laksebrygga, men på slutten av 1800-tallet ble området fylt ut med kaier, og senere er også Havneringen kommet. Fram til 1850-tallet la fiskerne til ved Laksebrygga og Norbøbrygga og solgte sine varer, senere var det Torget som overtok.
Albert Arnheiter
Albert Arnheiter (født 20. juli 1890, død 26. april 1945) var en tysk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Arnheiter ble olympisk mester i roing under OL 1912 i Stockholm. Han vant firer med styrmann sammen med roerne Hermann Wilker, Rudolf Fickeisen og Otto Fickeisen. Mannskapet representerte Ludwigshafener Ruderverein.
Araucariana
Araucariana er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, blank, mørk praktbille. Pronotum er avrundet, svært grovt og tett punktert på sidene, mer sparsomt i midten. Dekkvingene har grove punktrader skilt av skarpe, opphøyde lengderibber.
Utbredelse
Artene er utbredt i Australia.
Systematisk inndeling
Noen arter som inntil nylig ble ført til denne slekten plasseres nå i slekten Burnsiellus
Morten Nordhagen Ottosen
Morten Nordhagen Ottosen (født 1981) er en norsk historiker og professor ved Forsvarets høgskole. Han forsker og underviser særlig i nordisk og europeisk historie i perioden 1770-1914.
Bodil Schanke Nicolaysen
Bodil Schanke Nicolaysen (født Bodil Schanke; 2. september 1939) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Oslo IL og BUL.
Hun vant tre NM-gull og to NM-sølv i høyde i perioden 1955 til 1960.
Morten Nordhagen Ottosen
Ottosen har arbeidet ved Forsvarets høgskole siden 2017 og har bakgrunn som postdoktor ved Syddansk Universitet i Odense, Universitetet i Oslo og Høgskolen i Telemark, samt førstekonsulent ved Stortingsbiblioteket. Han studerte ved Universitetet i Oslo og NTNU.
Ottosen har undervist og veiledet i emner om stormaktspolitikk, nasjonalisme og nasjonal identitet, politikk og offentlighet, krig, militærmakt og militære operasjoner, EUs historie og 1814-grunnloven i internasjonalt perspektiv. I tillegg har Ottosen vært lærer og gjesteforeleser ved flere utenlandske universiteter, og bidrar jevnlig i skandinavisk offentlighet..
I 2017 mottok Ottosen sammen med Rasmus Glenthøj Nordiske Historiebogspris for boken 1814 – Krig, nederlag, frihet. Deres bok ''Union eller undergang. Kampen for et forenet Skandinavien'' ble i 2022 nominert til prisen for Årets historiske bog i Danmark.
Viorel Manole
Viorel Manole (født 31. mai 1956 i Brasov), rumensk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.
Manole vant en olympisk bronsemedalje i volleyball under OL 1980 i Moskva. Han var med på det rumenske laget som kom på tredjeplass i volleyballturneringen for menn bak Sovjetunionen og Bulgaria. Romania tapte semifinalen mot Sovjetunionen med 0 - 3 men vant bronsefinalen mot Polen med 3-1.
Syria under Sommer-OL 2016
Syria deltok under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, Brasil i perioden 5. – 21. august 2016.
Oswald Spengler
Oswald Arnold Gottfried Spengler (født 29. mai 1880 i Blankenburg am Harz i Tyskland, død 8. mai 1936 i München) var en tysk historiefilosof og kulturhistoriker.
Hovedtrekkene i Spenglers teorier kan spores tilbake til de utviklingsteorier som var vestens filosofiske arv etter Friedrich Hegel, en tradisjon som også Karl Marx, Herbert Spencer og Henri Bergson virket innenfor. Til forskjell fra disse tre, var han påvirket av Nietzsches teori om alle tings evige gjenkomst, enda de storhetene han studerte var historiske sivilisasjoner og ikke individer. Det historiesynet som Spengler står for er nærmest mystisk, og er i grunnen et utslag av hans tro på den historiske utviklingens naturlige syklus; dette i motsetning til den lineære tidsoppfatningen. Han var en foregangsmann for tysk hegemoni, og var i ideologisk henseende konservativ revolusjonær.
Vesterlandets undergang
Spengler er mest kjent for sitt verk Vesterlandets undergang (tysk Der Untergang des Abendlandes) i to bind (1918–1922). Han stiller de tyske dydene opp mot Englands individuelle konkurranse og Frankrikes egalitarisme. Denne prøyssiske ånd, fyldigere beskrevet i Preussentum und Sozialismus (1921), innebærer at den suverene makten innehas av en organisk helhet som individet oppgår i, en «kosmisk» total enhet som man henfaller til med hele sitt legeme. Den tyske nasjonens mytologiske sjel grunner seg ifølge Spengler i historiske tradisjoner og den idémessige verden, snarere enn i biologien, som nasjonalsosialistene hevdet.
Spengler mente at historien var syklisk, og gjennom sin forskning i blant annet Romerrikets og Egypts utvikling spådde han den vestlige høykulturens fall. Den sykliske historieutviklingen framstilles metaforisk som årstidenes skiftninger, der våren er sivilisasjonens fødsel og vinteren dens død; metaforikken er også sentral for bevisføringen.
Spengler vender seg i sin sivilisasjonskritikk mot pengenes makt over det konkrete livet. Kampen for nasjonens sjel må, ifølge ham, derfor utkjempes mot et «indre England», det vil si finansinteressene og den liberalt demokratiske Weimarrepublikken. I sitt siste verk skriver han at sosialismen bare er de fattiges form for kapitalisme, og allerede i Vesterlandets undergang kritiserer han den frie pressen.
Spenglers innflytelse i ettertid
Spenglers tanker om samfunnet har blant annet influert den finske filosofen Georg Henrik von Wright. Han har også påvirket Samuel P. Huntington (Kulturenes kamp) og Bassam Tibi (Sivilisasjonenes krig). Den amerikanske politikeren Henry Kissinger har betegnet Spengler som sin læremester når det gjelder nasjoners skjebne.
Straton fra Lampsakos
Straton fra Lampsakos (ca. 340 f.Kr. – ca. 268 f.Kr.) var en gresk filosof fra antikken innen den peripatetiske skolen.
Liv
Rundt 288/287 f.Kr ble Straton den tredje skolark ved Peripatos i Athen etter Aristoteles og Theofrast.
Virke
Flere enn 40 av Stratons skrifter er kjent, men bare få fragmenter og beretninger er bevart.
Mens kollegene konsentrerte seg om etikk, beskjeftiget Straton seg framfor alt om naturvitenskap og fysiske spørsmål, og fikk derfor tilnavnet «Fysikeren». Han arbeidet med å forbedre og utvide Aristoteles og Theofrasts verker på ulike områder og bidro til å framheve de naturalistiske elementene i Aristoteles' lære i en slik grad at han benektet behovet for å postulere en aktiv gud for å forklare skapelsen av universet.
De største bidragene gjorde Straton innen bevegelsesteori og spørsmålet om jordas grunnleggende fysiske struktur. Til forskjell fra Aristoteles forsto han at fallende objekter akselererer, og med det nærmet han seg Galileo og Newtons lov om fritt fall, men innsikten hans hadde ingen sjanse stilt overfor Aristoteles' enorme autoritet.
Straton introduserte også partikkelteori i peripatetikernes naturfilosofi, sannsynligvis takket være Epikurs innflytelse.
Metodologi
Straton var talsmann for en strikt empirisme, dvs. observasjon, eksperiment og en forenkling av teoribyggingen. I studiet av naturfenomener mente han at forskeren skulle innskrenke seg til «hvordan» og ikke ta «hvorfor» med i betraktning, dvs. ikke lete etter skjulte agendaer bak fenomenene.
Siden Straton avviste guddommelige transcendente inngripener i naturen, godtok han heller ikke filosofiske føringer på vitenskapene eller metafysisk-teologiske forklaringer på naturfenomener. Slik sett var Straton en tidlig talsmann for de sentrale egenskapene ved moderne vitenskapsforståelse. Forskerne som på 1600- og 1700-tallet arbeidet for en naturvitenskap befridd for metafysikk ble derfor kalt «stratonikere».
Jan Palach
Jan Palach (født 11. august 1948 i Melnik, død 18. januar 1969 i Praha) var en tsjekkoslovakisk student. Han ble verdensberømt da han 16. januar 1969 protesterte mot Warszawapaktlandenes okkupasjon av Tsjekkoslovakia ved å sette fyr på seg selv på Václavplassen i Praha sentrum. Han døde to dager seinere, men ble et kraftfullt symbol på motstanden mot den Sovjet-ledede militærinvasjonen 21. august 1968 og den påfølgende besettelsen som knuste Praha-våren og stanset kommunistlederen Alexander Dubčeks reform- og liberaliseringspolitikk i landet.
Palachs dramatiske demonstrasjon inspirerte seinere to andre studenter til å gjøre det samme. 25. februar 1969 begikk studenten Jan Zajic selvmord samme sted ved å tenne på seg selv, og i april brente Evzen Plocek seg til døde i byen Jihlava.
Etter regimeskiftet og demokratiseringa i Tsjekkoslovakia i 1989 ble det satt opp et Palach-monument på Václav-plassen i Praha. I tillegg er et torg i en annen del av byen oppkalt etter ham.
Anthaxioides
Anthaxioides er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utbredelse
Arten er utbredt i den Neotropiske økosonen (Chile).
Lycosa singoriensis
Lycosa singoriensis er en av edderkoppene i gruppen ulveedderkopper (Lycosidae). De jakter vanligvis på jordbunn, de spinner ikke fangstnett.
Utseende
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
Flere av artene i slekten Lycosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Natural Born Star (filmmusikk)
Natural Born Star er et album av Kaada med filmmusikken til dokumentaren Natural Born Star, regissert av Even Benestad. Filmens handling er lagt til den italienske filmindustrien på 1970-tallet, og det er herfra Kaada har hentet inspirasjon til musikken. Dette var tiden for mystiske westernhelter og melodramatiske kjærlighetspasjoner. Oppskriften var størst mulig drama, barske menn og lettkledde kvinner. Så smurte de på med stor og mektig orkestermusikk, litt opera og litt tøff synthrock.
Natural Born Star er filmen om Fred Robsahm. Som ung mann reiste han ut i verden for å tjene penger til en seilskute. På havnen utenfor Roma ble han oppdaget av en filmprodusent, som brakte han inn i filmindustrien. Fred gikk den røde løperen i Cannes, han spilte masser av filmer og han møtte kvinnen i sitt liv, Agostina Belli. Sammen bygde de seg ett hjem ved sjøen utenfor Roma. Men drømmen om ett liv på havet var der fremdeles. Etter som tiden gikk, brukte Fred mer tid på båt enn på land. I ett skjebnesvangert øyeblikk takket han ja til å bringe en seilbåt fra Spania til Italia. Ved anløp i Roma fant politiet 1,5 tonn hasj. Der og da snudde livet til Fred. Han ble frikjent for anklagene, men året i varetekt hadde gitt han HIV smitte og stoffavhengighet. I dag lever i en liten hybel i Lillesand. Langt unna både sitt glamorøse liv og drømmen om det frie liv.
Cyrsylus
Cyrsylus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika og Karibia.
Rød (Nærøysund)
Rød er ei grend i Nærøysund kommune i Trøndelag. Grenda ligger innerst i Rødsfjorden, omtrent 17 kilometer nord for Kolvereid, og 11 kilometer øst for Måneset. Rødselva renner cirka 2 kilometer gjennom grenda, fra Blåvatnet ut til Rødsfjorden.
Bahrains riksvåpen
Kongsdømmet Bahrains riksvåpen (arabisk شعار البحرين) ble utformet på 1930-tallet av en britisk rådgiver til kongen av Bahrain (dengang fortsatt emir). Den nåværende formen ble vedtatt 2002. Riksvåpenet har heraldisk utforming med et skjold i de samme fargene og samme utforming som nasjonalflagget. Et rødt og hvitt hjelmklede omgir skjoldet. De fem hvite spissene skal representere islams fem søyler.
Rød (Nærøysund)
Rød bestod tidligere bare av en gård på ca. 6 500 mål, men som på slutten av 1800-tallet ble delt inn i 2 gårder. På gården fantes også flere husmannsplasser på ulike plasser på gården, mange av disse emigrerte i begynnelsen av 1900-tallet til USA. Flere av husmannsplassene ble utskilt som egne småbruk i midten av 1900-tallet. I dag er alle gårdene på Rød nedlagt.
Bahrains riksvåpen
Historisk utvikling
Bahrain var fra 1820 et protektorat under Storbritannia, med britiske guvernører som samtidig var oppnevnt som rådgiver for sjeikene og hakimene som var de offisielle statsoverhodene. I 1932 utformet guvernøren Charles Belgrave et våpenskjold for sjeiken i europeisk heraldisk stil. Den originale utformingen var rødt med tre hvite spisser («dancetée of three») med en åttetakket krone som hjelm.
Rød (Nærøysund)
Rød ligger 5 km sør for Søreitran ved Eiterfjorden, og bygda har ca. 10 innbyggere.
Bahrains riksvåpen
Historisk utvikling
Da protektoratet opphørte i 1971 ble det lagt til et hvitt og rødt hjelmklede som en markering av landets uavhengighet. Emirens personlige våpenskjold viste fortsatt kronen, mens våpenet uten krone, men fortsatt med hjelmklede ble emiratets emblem.
I 2002 ble Bahrain erklært kongedømme av Hamad ibn Isa Al Khalifa. Skjoldet er fortsatt rødt, men antallet takker økte til fem. Den gamle kronen ble også endret, med et tillegg av takker for å markere en endring fra prinsekrone til kongekrone.
Halssjøen (Østmarka)
Halssjøen ligger 279 meter over havet nordvest for Drettvannet i Losbyvassdraget, Lørenskog kommune i Viken. Vannet er demmet opp i sydenden, og var inntil 1. september 2019 regulert som drikkevannskilde.
Gravassåni
Gravassåni er ei elv i Sirdal kommune i Agder. Den er ei sideelv til Sira og har utspring fra Gravatn. Elva ble utbygd til kraftproduksjon i Sira-Kvina-utbyggingen, da Gravatn ble oppdemt og fallhøyden i elva utnyttes nå i Tjørhom kraftverk. Det uregulerte restfeltet er på 4,23 km², og elva er nå stort sett alltid tørrlagt.