cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Flyulykken på Ormakammen
De omkomne i ulykken
Fenrik Per Kristoffer Fjeld, pilot. Født 1928. Utdannet i USA i 1950/51. Var under opplæring på Thunderjet, men hadde fløyet Vampire og andre flytyper. Tilknyttet 334 skvadron på Sola.
Om lag 100 norske flygere mistet livet i løpet av 1950-tallet, mange av dem i Thunderjets.
Goseong
Klimaet er mildt hele året, med sørøstlige vinder gjennom sommeren og nordvestlige om vinteren. Goseong var et senter i det tidligere kongedømmet Gaya, og fylket arrangerer Sogayafestivalen for å markere dette.
General I Sun-sin slo tilbake et japansk angrep ved Danghangpo i 1592 nær Goseong.
Næringsliv
Goseong ble i juli 2007 utpekt som et kluster innenfor skipsbygging, sammen med nabofylket Geoje.
Sør-Koreas motorvei 35 fra Tongyeong til Daejeon går gjennom fylket.
Gizmodo
Gizmodo er en nettside som publiserer artikler om design, teknologi, vitenskap, science fiction og politikk. Den ble opprinnelig startet opp som en del av Gawker Media med Peter Rojas som redaktør. Gizmodo omfatter også nettsiden io9, som fokuserer på science fiction and futurisme.
Goseong
Administrativ inndeling
Fylket er inndelt i ett eup (småby) og 13 myeon (bydel), og disse er videre inndelt i 119 ri (landsby).
Triadocupedidae
Triadocupedidae er en familie av utdødde biller.
Historie
Gruppen er kjent fra trias (235-221 millioner år før nåtid) fra Kirgisistan og overlevde trolig til tidlig jura.
Mette Marie Rose
Mette Marie Rose (kjent i samtiden som Jomfru Rose, født 19. mai 1745 i København, død 20. mars 1819 samme sted) var en dansk skuespillerinne.
Triadocupedidae
Systematisk inndeling
Denne gruppen blir noen ganger plassert som en underfamilie av Cupedidae.
Mette Marie Rose
Mette Marie Rose var datter av skuespiller Christoffer Pauli Rose og Gertrud Christensdatter Lemvig, og debuterte selv i en alder av 16 år som Mélite i Den gifte Filosof. Hun vakte oppmerksomhet for sin skjønnhet og naturlige spillestil.
Bortførelse
Den lovende kunstnerbane endte bratt da hun den 11. mars 1765, etter å spillet Bélise i den franske komedie Vulcani Kjæp, ble bortført av den greve Christian Conrad Danneskiold-Laurvig til Gyldenløves lille palæ i Norgesgade.
Det var sikkert avtalt spill mellom Mette Maries mor og greven og det ryktet snart at Mette Marie også var innforstått, men dette er heller tvilsomt. Men faren savnet datteren sin og gikk til politiet. Politidirektøren var også innblandet i saken, så han ville ikke foreta seg noe, hvorfor Christoffer Pauli Rose forsøkte å få ørelyd høyere opp i systemet. Til sist kom historien kong Frederik V for øre, og han ble så vred at han rev sin serviett i stykker. Majesteten befalte deretter at grevens palæ i Norgesgade skulle settes under beleiring. Skuespillerinnen skulle frigis, greven skulle betale henne og faren et årlig beløp til hun fant seg en ektemann, hvoretter han også skulle betale henne en medgift. Et større beløp skulle gå til et gudelig formål, og endelig ble greven forvist til sine gods i Norge.
Bortvist
Mette Marie Rose ble også forvist fra hovedstaden; hun tilbragte to år i huset hos en prest i Vallø og kom aldri mere til å stå på scenen. Et par år senere fristet minnet om affæren kong Christian VII til å oppsøke henne. Han ble svært skuffet over å treffe en ærbar pike, og kunne ikke begripe at en verdensmann som greven hadde kunnet våge «saa meget for slet intet».
En tegning utført av Hartman Beeken som forestiller Rose finnes i Teatermuseet i København.
Cyclosemia
Cyclosemia er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae).
Utseende
Middelsstore (vingespenn 35-40 millimeter), brune smygere. Vingene har lyse bånd langs ytterkanten, og på forvingen en rund, svart øyeflekk med to små, hvite kjerner. På undersiden er bakvingens eller i det minste den bakre delen lysblå eller blåhvit.
Levevis
I alle fall én av artene har larver som lever på busker i slekten Costus (Costaceae).
Utbredelse
Artene er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Filosofiåret 1454
Filosofiåret 1454 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1454.
Paratropidema
Paratropidema er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Larvene lever inne i død ved.
Utbredelse
Arten lever på Ny-Guinea.
Thomas
Thomas har navnedag 28. januar i Frankrike, 3. juli i Frankrike og Tyskland, 15. april i Hellas og 21. desember i Norge.
Utbredelse
Thomas har vært et svært populært navn i England helt siden 1100-tallet, og er fortsatt blant de aller vanligste guttenavnene.
Thomas var, sammen med andre former av navnet, blant de vanligste mannsnavnene i Tyskland i senmiddelalderen.
Thomas har i mange år vært et populært navn i USA.
I Sverige var Thomas mest brukt fra 1940-årene til 1980-årene.
Tómas var et svært vanlig navn på Island på midten av 1800-tallet, og igjen fra 1980-årene.
Thomas er i dag et svært vanlig navn i befolkningen i USA og Tyskland. Navnet er også mye brukt i de skandinaviske landene. Variantene Tomáš i Tsjekkia, Tomasz i Polen, Tamás i Ungarn, Tuomas i Finland, Toomas i Estland og Tomaž i Slovenia er blant de mest brukte navnene i de respektive landene.
Pavel Mif
Pavel Aleksandrovitsj Mif (russisk: Павел Александрович Миф) var pseudonym for Mikhail Aleksandrovitsj Fortus (Михаил Александрович Фортус; født 3. august 1901 i Selo Bolsjaja Aleksajevka ved Kherson i Khersones gubernia i det russiske rike, henrettet 10. september 1939), som var en kommunistisk aktivist og revolusjonær, Komintern-medarbeider for Kina, historiker og sovjetisk politiker.
Liv og virke
Han ble medlem av bolsjevikpartiet i mai 1917. Han deltok i den russiske borgerkrig (1918–20), og studerte så ved Jakov Sverdlov kommunistiske universitet (1920–21).
Han gjorde kommunistisk partiarbeid i Ukraina 1923–25, og ble pro-rektor ved Sun Yat-sen-universitetet i Moskva under Karl Radek fra 1925, og var rektor ved samme institusjon etter 1927. Han var samtidig medlem av Kominterns eksekutivkomite, deltok ved den 5. (1927) og 6. (1928) kongress for det kinesiske kommunistiske parti og 4. plenarmøte i dets sentralkomite i 1931.
Han ble historiker og tok doktorgrad i økonomi i 1935 (Doktor nauk). Fra 1935 til 1937 var han Komintern-lederen Georgi Dimitrovs assessor for Kina. Fra 1936 var han rekor for det kommunistike universitet for Østens arbeidere i Moskva.
Pavel Mif ble arrestert under de stalinistiske utrenskninger den 11. desember 1937. Den 28. juli 1938 ble han dømt til døden av det sovjetiske høyestereretts militærdomstol for «medvirkning i kontrarevolusjonær virksomhet» og henrettet.
Rehabilitert
Han ble rehabilitert av det sovjetiske høyestereretts militærdomstol 29. februar 1956.
Miro Cerar
Miro Cerar (født 25. august 1963 i Ljubljana) er en slovensk jurist og politiker (Stranka Mira Cerarja (Cerars parti)). Han ble 18. september 2014 utnevnt som sitt lands statsminister. Cerar ble 13. september 2018 etterfulgt som statsminister av Marjan Šarec.
Cerar er sønn av tidligere justisminister Zdenka Cerar og landslagsturneren Miroslav Cerar. Han er professor i jus ved universitetet i Ljubljana.
Cerar kunngjorde i mai 2014 at han ville gå inn i politikken da den sittende statsminister Alenka Bratušek søkte om avskjed etter å ha tapt ledervalget i eget parti. Han grunnla i juni samme år partiet Stranka Mira Cerarja (SMC) (Cerars parti). SMC regnes som et sentrum-venstre parti.
SMC gjorde 13. juli 2014, bare seks uker etter grunnleggelsen, et meget godt valg og oppnådde ca. 34,8 % av stemmene. Partiet ble parlamentets største med 36 av 90 plasser. Nasjonalforsamlingen valgte 25. august 2014 Miro Cerar med 51 av 90 stemmer som ny statsminister med oppdrag å fremsette forslag til regjering innen 15 dager.
Michela Guzzetti
Michela Guzzetti (født 29. april 1992) er en italiensk svømmer som spesialiserer seg i brystsvømming. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun røk ut i de innledende rundene på 100 meter bryst.
Forfølgelsen av hazarafolket i Quetta
Forfølgelsen av Hazarafolket betegner diskrimeringen av, og en rekke drap på medlemmer av hazarafolket i Balutsjistan-provinsen i Pakistan. Drap på den sjiamuslimske minoritetsbefolkningen har økt i omfang siden utgangen av 1990-tallet, og i perioden 1998 til 2012 har det blitt meldt om mer enn 700 drap på sjiaer, de fleste tilhørende hazarafolket.
Hazarafolket er hovedsakelig sjiamuslimer (Tolver-sekten), og har i tillegg noen mongolske trekk som gjør dem lett identifiserbare. Angrep har særlig funnet sted i hovedstaden Quetta, der det bor rundt 300 000 hazaraere. En stor andel hazaraene skal ha droppet ut av Universitetet i Balutsjistan av frykt for forfølgelser.
Pakistanske myndigheter hevder at den militante, Wahhabiske ekstremistgruppen Lashkar-e-Jhangvi står bak angrepene, og at angrepene er sekteriske, ikke etniske. At hazaraene rammes spesielt hardt kan skyldes at de er lett identifiserbare. Lashkar-e-Jhangvi har forbindelser til al-Qaida.
Hazarafolket har levd i Pakistan siden det 19. århundre, da de flyktet til Britisk India fra Hazarajat, den sentrale høylandsregionen av Afghanistan. Årsaken til at de flyktet var Emir Abdul Rahman Khans forfølgelse av dem, som resulterte i at ca 60 % av hele hazarafolket ble drept i årene mellom 1890 og 1893. Før forfølgelsen var Hazarafolket den største etniske gruppen i Afghanistan med godt over 67% av befolkningen.
Gjerningsmennene
Det er antatt at Al-Qaeda sammen med den sunnimuslimske militante ekstremistgruppen Lashkar-e-Jhangvi (LeJ), skal ha stå bak angrepene. Imidlertid er det noen hazaraere som ikke tror det er mulig at Al Quaeda og LeJ kan gjøre dette uavhengig av noen andre grupper. Asian Human Rights Commission rapporterte i januar 2012 at Pakistans militære i samarbeid med [[Inter-Services Intelligence
Tidslinje over attentat
Følgende er en uferdig liste over terrorangrep mot Hazarafolket i Quetta.
2010
''Over 100 personer som var av Hazara etnisitet mistet livet under målrettet drap i 2010 alene. Mange flere ble skadet.''
Monika Maron
Monika Eva Maron (født 3. juni 1941 i Berlin) er en tysk forfatter som i perioden 1951–1989 levde og arbeidet i DDR. Debutromanen, Flugasche, ble ikke tillatt utgitt i DDR og ble først utgitt i Vest-Tyskland i 1981. Debutromanen regnes som den første som tok opp miljøproblemer knyttet til forurensning i DDR. Siden den gang har Maron skrevet mer enn ti romaner og en del andre verk. Særlig romanen Animal triste som ble utgitt i 1996 fikk gode kritikker. Maron mottatt en rekke priser, blant annet Kleist-prisen.
Maron vokste opp sammen med sin mor Hella (Helene) Iglarz. Hennes far (Walter) fikk ikke lov til å gifte seg med mora fordi hun i henhold til Nürnberglovene ble betraktet som en «halv-jødisk». Marons bestefar Pawel Iglarz var en konvertert jøde som i 1942 ble deportert og senere drept i ghettoen Belchatow.
John Hiatt
John Robert Hiatt (født 20. august 1952 i Indianapolis i Indiana i USA) er en amerikansk rockemusiker, gitarist, sanger og låtskriver. Han har beveget seg innom mange forskjellige sjangere opp igjennom årene, blant andre country, new wave, blues og folk rock.
Aritz Aduriz
Aritz Aduriz Zubeldia (født 11. februar 1981) er en spansk-baskisk tidligere fotballspiller.
Bror Hjorth
Bror Hjorth (født 22. april 1894, død 21. mai 1968) var en svensk kunstmaler.
Aritz Aduriz
Landslaget
8. oktober 2010 fikk han sin første landskamp for, mot. 24. mars 2016 scoret han sitt første landslagsmål, som kom mot.
John Hiatt
Hiatt har utgitt 18 studioalbum på sine over 40 år som artist, men selv om han har mottatt mye ros av kritikere, har den store kommersielle suksessen uteblitt. Mange av Hiatts låter har fått nytt liv gjennom fremføringer av andre artister, og i Norden er låten «Don't Know Much About Love» blitt kjent gjennom Hanne Boel. Bob Dylan, Eric Clapton, Joan Baez, Iggy Pop, Emmylou Harris, Joe Cocker med flere har også gjort sine versjoner av Hiatts komposisjoner.
Bror Hjorth
Hjorth er kjent for sine mange kunstverk. Ett av hans mest kjente er «Interiör», laget i perioden fra 1946–1966. Han skar egen ramme til dette kunstverket. Bildet er av han selv i speilet.
Aritz Aduriz
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
John Hiatt
Oppvekst og ungdomstid
Hiatts far Robert sto modell for en av hans mest stikkende sanger om den amerikanske levemåten, «Your Dad Did» (fra Bring the Family). Han var selger og hadde ikke særlig god helse. Da han ble syk, tok Johns eldre bror Michael over virksomheten. Selv om John er en veldig privat person, og ikke liker å snakke om sitt privatliv og sin fortid (unntatt i sine sanger), er det kjent at hans barndom ikke var spesielt lykkelig. Moren Ruth og faren hadde ikke et lykkelig ekteskap og Michael, som John forgudet, begikk selvmord da han var tjueen (John var ni på den tiden). Dette fant han vanskelig å takle, spesielt fordi Hiatt-familien var katolske. To år senere døde hans far. På grunn av disse traumatiske opplevelsene utviklet han en høy grad av eksistensiell angst, og dette ble et ledemotiv i hans musikk. Atmosfæren i Hiatt-husholdningen, med syv barn, var spent og for å rømme fra det hele hørte han mye på radioen. Han beundret Elvis Presley, og blant hans andre musikalske helter var Bob Dylan, Jimi Hendrix, Muddy Waters, The Rolling Stones og Howlin' Wolf.
Da han var elleve år gammel lærte han å spille gitar. Etter et halvt år, da han bare kunne tre akkorder, begynte han å skrive sanger. Mesteparten av ungdomstida hans gikk til å skrive låter og å spille med mange forskjellige, lokale band. Han utviklet et alkoholproblem allerede i ung alder, og begynte etterhvert å eksperimentere med narkotika. Da han var 16 år sluttet han på skolen og flyttet til Nashville. Da han ankom Nashville ble han ansatt av Tree Music-Publishing Company som låtskriver, og i løpet av fem år skrev han over 250 sanger. Han anså denne perioden som en øvelse i tekstskriving.
Liv og karriere
I 1973 møtte Hiatt Don Ellis fra Epic Records, og fikk platekontrakt. Han slapp samme år ut singelen «We Make Spirit», med Ellis på trommer og Michael Bell på gitar. Samme år skrev Hiatt sangen «Sure As I'm Sitting Here», som Three Dog Night senere spilte inn og som førte dem til en 16.-plass på Billboard-lista. Han ga ut albumet Hangin' Around the Observatory i 1974, som ble en suksess blant kritikerne, men en kommersiell fiasko og solgte bare 15 000 eksemplarer. Kritikerne mente at han viste styrke som låtskriver, men at han gjorde for mange sjangerhopp mellom låtene, noe som gjorde albumet rotete. I 1975 ga han ut albumet Overcoats som også ble en kommersiell nedtur, noe som førte til at han mistet kontrakten med Epic Records.
Uten kontrakt med Epic Records, og uten jobb hos Tree Music-Publishing Company flyttet han til Los Angeles, hvor han fant kjærligheten og giftet seg. I 1979 signerte han kontrakt med MCA og ga ut albumet Slug Line, som førte han inn i rollen som leder for et rocka gitarband.
I 1980 ga han ut albumet Two Bit Monsters, enda et album som fikk ros hos kritikerne, men mislyktes som salgsobjekt. Dette førte til at han mistet kontrakten med MCA. Hiatt mottok spesielt god kritikk fra anmeldere i Nederland, og spilte sin første konsert der i 1979, og har siden returnert ofte og bygd opp en solid fanskare. Under en konsert i 2007 takket han fansen i Nederland for at de hadde støttet han i en vanskelig tid. I perioden 1980-82 spilte Hiatt gitar i backingbandet til Ry Cooder, og i slutten av 1981 fikk han kontrakt hos Geffen Records. Han skilte seg fra sin første kone, Barbara Mordes, og giftet seg senere med Isabella Cecilia Wood, de flytter til Topanga Canyon, California.
I 1982 kom albumet All of a Sudden, et album som inneholder høy bruk av keyboard og synthesizere. Flere coverversjoner av hans komposisjoner ble i denne perioden spilt inn av Rosanne Cash, blant andre «It Hasn't Happened Yet». I 1987 tok Cash Hiatts komposisjon «The Way We Make a Broken Heart» til førsteplass på den amerikanske country-lista. I 1983 ga han ut albumet Riding with the King.
I 1984 fikk han og Isabella datteren Lily, dette i en periode hvor han slete med en avhengighet av vodka og kokain. Rundt samme tida i 1985 som John ga ut albumet Warming Up to the Ice Age, begikk Isabella selvmord. Dette førte til at han sjekket inn på en avrusingsklinikk. I 1985 signerte han kontrakt med A&M Records, og giftet seg senere på nytt med Nancy Stanley.
I mai 1987 ga Hiatt ut albumet Bring the Family, et album som endelig ga Hiatt kommersiell suksess. Albumet kom seg inn på Billboard-lista, og singelen «Thank You Girl» blir en moderat hit. I 1988 ble han far til datteren Georgia Rae, og slipper albumet Slow Turning samme år. Albumet mottok for det meste god kritikk og ble sånn passe mottatt kommersielt. I 1989 turnerte han rundt i Amerika og Europa og bygde opp en sterk fanskare på veien. I 1990 kom albumet Stolen Moments, som inneholder singelen «Child of the Blue Yonder», som ble en hit. I 91-92 gikk Hiatt sammen med Ry Cooder, Jim Keltner og Nick Lowe og dannet bandet Little Village. Det lå mye forventning til deres første album, men både platen og den påfølgende turneen ble en nedtur. Medlemmene var enige om at bandet var en fiasko, og valgte å legge samarbeidet på hylla.
7. september 1993 ga han ut albumet Perfectly Good Guitar, et album som tok bare to uker å spille inn. Albumet ble ikke like godt mottatt som de to foregående, men singelen «Perfectly Good Guitar» lå noen uker på hitlistene. Rhino Records utga albumet Love Gets Strange: Songs of John Hiatt, som inneholder mange coverversjoner av Hiatts låter utgitt på 80- og 90-tallet, av blant andre Mitch Ryder og Don Dixon. I 1994 ble konsertalbumet Hiatt Comes Alive at Budokan? utgitt, og albumet ble Hiatts siste for A&M Records.
I oktober 1995 ga Hiatt ut sitt første album på hans sjette plateselskap, Capitol Records. Albumet Walk On kom seg inn på Billboard-lista, men falt ut etter ni uker. Hiatt mottok sin første Grammy-nominasjon. I perioden 1996-2000 ble det gitt ut tre samlealbum og to studioalbum, Little Head (1997) og Crossing Muddy Waters (2000). For sistnevnte mottok han en ny Grammynominasjon for Best Contemporary Folk Album. 11. september 2001 ga han ut albumet The Tiki Bar is Open, og albumet kom seg inn på Billboard-lista.
I 2005 vant han High Fidelity Review Listener's Choice Award for albumet Master of Disaster. I 2007 fikk Hiatt sin egen stjerne på Music City Walk of Fame i Nashville. Det påfølgende året mottok han Americana Music Association: Lifetime Achievement Award for Songwriting. Han har siden gitt ut to album, The Open Road (2010) og Dirty Jeans and Mudslide Hymns (2011).
Sølvbånddue
Sølvbånddue (Drepanoptila holosericea) er en fugl i duefamilien. Den er eneste art i slekten Drepanoptila.
Foro Italico
Foro Italico, tidligere Foro Mussolini, er et idrettsanlegg i Roma i Italia. Komplekset ble bygd mellom 1928 og 1938 og har vært arena for flere betydelige idrettsmesterskap, hvorav det fremste kanskje er de olympiske sommerleker i 1960.
Anlegget ligger ved foten av det moderne Romas høyeste høyde, Monte Mario, og nær elven Tiberens strand. Ved samme tid ble det inntilliggende Palazzo della Farnesina (daværende Palazzo del Littorio) bygget. Arenaen anses å være et mesterverk innen 1930-tallsarkitektur og ble tegnet av Enrico Del Debbio og Luigi Moretti på oppdrag fra Benito Mussolini. Foro Italico er et tydelig og velbevart eksempel på idrettsanlegg som ble oppført i fascisttiden i propagandaøyemed for å skape nasjonal stolthet og for å koble sammen idretten med regimet.
Foro Italico-komplekset omfatter Romas Olympiastadion, Stadio dei Marmi («Marmorstadionet»), Stadio Olimpico del Nuoto (svømmeanlegg) og tennisbaner.
Dilara Buse Günaydın
Dilara Buse Günaydın (født 5. juli 1989) er en tyrkisk svømmer som spesialiserer seg i brystsvømming. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun røk ut i de innledende rundene på 100 meter bryst.
Candace Hilligoss
Candace Hilligoss (født 14. august 1935 i Huron i Sør-Dakota) er en amerikansk skuespiller.
Karriere
Etter 3 år ved Universitetet i Iowa kom hun til New York City for å studere drama ved American Theatre Wing og hun fikk sin profesjonelle debut ved et sommerteater i Pennsylvania. Hun spilte ved Cape Cod Playhouse; opptrådte i en turnéproduksjon av Idiot's Delight, et skuespill fra 1936 skrevet av Robert E. Sherwood, sammen med Nina Foch; opptrådte i fjernsynsprogram produsert i New York, og danset i nattklubben Copacabana,
Hun er best kjent for sitt portrett av Mary Henry, en kirkeorganist hjemsøkt av ånder, i Carnival of Souls (1962), en lavbudsjettert film som siden har fått et kultstempel. Hun opptrådte også i skrekkfilmen The Curse of the Living Corpse (1964).
Personlig liv
Hilligoss var gift med den britiske skuespilleren Nicolas Coster, som hun fikk to barn sammen med. De ble skilt i 1981.
Allochotes
Allochotes er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.
Utseende
Små, ovale, brokete fargede maurbiller, ikke påfallende hårete. Dekkvingene er bredt ovale, gjerne farget i gult og svart eller mørke med metallglans, kan også være rødbrune. De er betydelig bredere enn pronotum, som oftest er rødlig.
Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter. Arten er regnet som sjelden og er regnet som truet. Den er oftest funnet på gamle eiker, og dte har vært foreslått at dne er knyttet til den store eikebukken (Cerambyx cerdo), den er imidlertid funnet på noen steder der denne ikke forekommer, eller også til verftsbillen (Lymexylon navale).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Aclens
Aclens er en kommune i distriktet Morges i kantonen Vaud. Kommunen har 464 innbyggere.
Aclens ble først nevnt i 1002 som Astlegus.
Kate Haywood
Kate Emma Haywood (født 1. april 1987) er en britisk svømmer som spesialiserer seg i brystsvømming. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun røk ut i de innledende rundene på 100 meter bryst.
Célio Dias
Célio Dias (født 8. februar 1993) er en portugisisk judoka.
Han representerte Portugal under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i andre runde.
Frøtvet
Frøtvet er en meget gammel gård ved Åros i Asker kommune, tidligere i Røyken kommune i Buskerud.
Navnet er sammensatt av et gudinnenavn, Freyja, og «tveit» som betyr rydning. Første gang man hørte om gården Frøtvet var i 1368, da ga Thorgils Ogmundssøn sitt frendebarn Thora Aunsdatter til gifting på Nedre Sande gård. Det er gjort arkeologisk funn fra steinalder ved gården. Nå i ny tid er gården mest kjent for bakeriet bryggerhuset på frøtvedt
Hyoso av Silla
Hyoso av Silla (koreansk hanja: 孝昭王; hangeul: 효소왕; revidert romanisering: Hyoso Wang; født 687, død 702), personlig navn Gim Ihong (金理洪; 김이홍) eller Gim Gong (金恭; 김공) var den trettiandre herskeren av det koreanske kongedømmet Silla, som han hersket over fra 692 til sin død av sykdom i Silla-hovedstaden høsten 702. Han var den eldste sønnen til kong Sinmun og dronning Sinmok (神穆).
Hyosos regjeringstid ble kjennetegnet av fortsettelsen av sentraliseringen av riket etter Silla hadde forent Koreas tre kongedømmer. Som sin far møtte Hyoso motstand i form av opprør fra høytstående aristokrater i det sillanske aristokratiet. Sommeren 700 ble for eksempel Ichan Gyeongyeon (慶永) henrettet for forræderi. Intrigene involverte også Sillas statsminister, som mistet sin stilling.
Relasjonene med det kinesiske Tang-dynastiet ble forbedret i Hyosos regjeringstid etter den diplomatiske nedgangen som fulgte Silla-Tang alliansen under krigene mot Baekje og Goguryeo og den følgende Silla-Tang-krigen på 660- og 670-tallet. Tributtrelasjonene ble stadig opprettholdt, og Hyoso, som Sinmun før han, ble innsatt eller godkjent at Táng-keiseren som Sillas konge.
Noen få henvisninger fra kong Hyosos annaler i den koreanske historien Samguk Sagi fra 1200-tallet vitner også om stadig diplomatisk kontakt med Japan, og japanske historiebøker, særlig Shoku Nihongi, er pålitelige kilder for å fastsette datoene for Silla-kongene og -dronningenes død i denne perioden, siden Japan ofte hørte om deres død fra diplomatiske utsendinger.
Kong Hyoso døde i 702. Siden han ikke hadde noen sønn, ble han etterfulgt av sin yngre bror, som ble kong Seongdeok av Silla.
Hydnocera
Hydnocera er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.
Utseende
Små (3-5 mm), slanke maurbiller, tydelig delt i tre kroppsavsnitt (hode, bryst, bakkropp). De er aktive i solskinn, løper rundt og kan ha en fjern likhet med maur. De er gjerne mørke med lysere tegninger på dekkvingene, og kroppen har lange, ofte bleke, utstående, fine hår (ikke børster). Hodet er omtrent så bredt som brystskjoldet, vanligvis med små, utstående fasettøyne. Kjevene er ganske kraftige og fremoverrettede. Antennene er 11-leddete, tykkere mot spissen, av og til med en 3-6 leddet kølle. Brystskjoldet er omtrent så langt som bredt eller lengre enn bredt. Dekkvingene har tydelige skuldre og er mer eller mindre parallellsidige. Av og til dekker de ikke hele bakkroppen. De har mer eller mindre tydelige rekker av punktgroper. Beina er slanke, føttene består av 5 ledd, men det fjerde leddet er svært lite slik at det tilsynelatende bare er fire ledd (pseudotetramere føtter). Det andre og tredje leddet er tolappede.
Larvene er avlangt sylindriske, tynnskinnede og lyse (ofte rosa), ryggplatene på framkroppen og hodekapselen er tydelig mørkere. Kroppen er kledt med fine, oppstående hår, beina er ganske korte.
Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen.
Liste over kirker på Færøyene
Liste over kirker på Færøyene er en oversikt over kirkebygninger på Færøyene.
Hydnocera
Utbredelse
De fleste artene lever i Sør-Amerika.
Liste over kirker på Færøyene
Listen omfatter i hovedsak kirker tilhørende Fólkakirkjan, den protestantiske statskirken på Færøyene. Mariukirkjan, som er Færøyenes eneste katolske kirke, er også inkludert. Enkelte eldre kirker som ikke lengre er i alminnelig bruk er også tatt med.
Hydnocera
Systematisk inndeling
Slektsnavnet bør muligens betraktes som et synonym for Phyllobaenus.
Ester Graff
Ester Graff (født 1897, død 1991) var en dansk næringslivsleder og kvinnesaksleder. Hun ble ansatt i Unilever i 1922 og ble administrerende direktør for den danske delen av PR-byrået Lintas etter andre verdenskrig. Fra 1952 til 1958 var hun president i International Alliance of Women.
Zentropa
Zentropa Productions er et dansk film- og produksjonsselskap etablert av Lars von Trier og Peter Aalbæk Jensen i 1992. Aalbæk Jensen var direktør for selskapet fra starten og frem til Anders Kjærhauge tok over i 2016.
Rhombocoleidae
Utseende
De fleste av artene er beskrevet ut fra løsrevne dekkvinger, det vanskeliggjør den systematiske plasseringen. Disse dekkvingene er mellom 2,3-10 millimeter lange, altså var disse billene små til middelsstore.
Historie
Gruppen er kjent fra perm, 268-252 millioner år før nåtid fra Russland og Sør-Afrika.
Henry Cole
Henry Cole (født 15. juli 1808  i Bath, død 18. april  1882  i London) var en britisk tjenestemann som sto for flere store gjennombrudd innen økonomi og handel, post og transport, utdanning og kultur i England på 1800-tallet. I 1843 introduserte han verdens første kommersielle julekort tegnet av kunstneren John Callcott Horsley.
Cole var en av initiativtakerne til Verdensutstillingen i London i 1851 (Great Exhibition).
Han var en av grunnleggerne av South Kensington Museum, dagens Victoria and Albert Museum. I perioden 1857–1873 var han også museets direktør.
Cole var også forfatter og skrev barnebøker under pseudonymet Felix Summerly.
Abbortjern (Aurskog-Høland, Lierfoss)
Abbortjern (eller Abbortjenn) er et vann ved Hedum nordøst for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Viken. Stor dam i sørenden vitner om at Abbortjern tidligere har hatt en langt høyere vannstand enn dagens. Tidligere drikkevannkilde.
Næringsøkonomi
Næringsøkonomi, på engelsk kjent som «industrial organization», er en gren innen samfunnsøkonomi som omhandler studiet av konkurranse og strategisk interaksjon mellom bedrifter som har markedsmakt.
British Caledonian
British Caledonian (BCal) var et privat, britisk uavhengig flyselskap som opererte på Gatwick flyplass i sørøst England i på 1970-og 1980-tallet. Det ble opprettet som et alternativ til de britiske regjeringskontrollerte flyselskaper og ble beskrevet som «Second Force» i Edwards-rapporten i 1969. Da de ble dannet var det Storbritannias nest største uavhengige charterselskap. Caledonian Airways ble overtatt av British United Airways (BUA), det største uavhengige britiske flyselskapet og det ledende uavhengige ruteselskap.
Næringsøkonomi
Markeder med perfekt konkurranse eller monopol forekommer sjelden i virkeligheten. De fleste markeder er karakterisert ved (imperfekt) konkurranse mellom et fåtall bedrifter. I en slik situasjon vil det være strategisk interaksjon mellom bedrifter - en bedrifts strategivalg (f.eks. pris) påvirker lønnsomheten til andre bedrifter og dermed deres strategivalg. Innen næringsøkonomi utvikles teorier og modeller for imperfekt konkurranse (oligopol), hvor det fokuseres på sentrale strategiske variabler som prising, produktdifferensiering, etablering, FoU og markedsføring.
British Caledonian
BUA's overtakelse aktiverte Caledonian til å realisere sin langsiktige ambisjon om å forvandle seg til et ruteselskap Den fusjonerte enheten ble tilslutt Storbritannis fremste uavhengige, internasjonale ruteselskap.
En rekke store økonomiske tilbakeslag på midten av 1980-tallet, kombinert med flyselskapets manglende evne til å vokse tilstrekkelig til å bli et levedyktig stort selskap, satte flyselskapet i alvorlig fare for kollaps. BCal begynte å lete etter en fusjonspartner for å forbedre sin konkurranseposisjon. I desember 1987 fikk British Airways (BA) kontroll over flyselskapet. Den caledonske navn og logo ble deretter brukt på BA's Gatwick-baserte datterselskap British Airtours.
1970-tallet
På 1970-tallet ble det tredje største flyselskapet i Storbritannia. British Caledonian som tok rollen som en motvekt til de nesten monopolistiske selskaper, som nesten 90% av alle britiske rutesekskaper var på begynnelsen av tiåret. Dette innebar å utvide et arvet nettverk og å gi effektiv konkurranse til etablerte rivaler på en rekke viktige ruter samt å forsterke flåten med siste generasjon bredbuks passasjerfly og på den måten opprettholde et konkurransefortrinn.
Den raske oppbyggingen av British Caledonian led et midlertidig tilbakeslag under lavkonjunkturen 1973-75 som fulgte i kjølvannet av oljekrisen i 1973. Dette undergravde selskapets finansielle stabilitet i dets formative år og truet dets overlevelse på det stadiet.
Som følge av den økonomiske fornyelsen i løpet av dette tiårets andre halvdel gjenvant BCal sin finansielle stabilitet, slik at det ekspanderte igjen, og ble lønnsomt.
1980-tallet
BCal avhendet eiendeler og gikk til oppsigelser, men det varte bare frem til midten av 1987, og BCal så en fusjon som løsning. En fusjon mellom BCal og det nylig privatiserte BA ble annonsert, men andre bud for virksomheten og henvisning til Monopol-kommisjonen ble etterfulgt av at BCal gikk tilbake til fusjonsforslaget. Andre flyselskaper som partnere ble undersøkt og SAS inngikk forhandlinger for å skaffe seg en mindretallsandel og restrukturere selskapet, slik at «Nasjonalitetsom-klausuler» i de bilaterale avtaler som dekket flytrafikken Ikke ble overtrådt.
Detaljer om flåten
BCal og dets datterselskaper brukte gjennom årene følgende flytyper: I mai 1972 bestod BCal's flåte av 32 jetfly. 5 300 mennesker var ansatt. I mars 1975 bestod BCal's flåte av 24 jetfly. 4 846 mennesker var ansatt.
I april 1978 bestod BCal's flåte av 29 fly med to DC-10-30 i bestilling. 5 500 mennesker var ansatt.
I mai 1981 bestod BCal's flåte av 29 jetfly. 6 600 mennesker var ansatt.
I mars 1984 bestod BCal mainline flåte av 25 jetfly.
I mars 1986 bestod BCal's flåte av 27 jetfly med syv Airbus A320 i bestilling. BCal ansatt 6 750.
Ulykker og hendelser
BCal hadde en misunnelsesverdig sikkerhetsstatistikk i løpet av sin 17-årige eksistens. Flyene var aldri involvert i ulykker med dødelig utfall. Det var et par bemerkelsesverdige ikke-fatale hendelser som involverte selskapets fly.
Den 24. september 1971 møtte en Vickers VC10 1103  turbulens i klare luften (CAT) på vei fra Santiago de Chile til Buenos Aires mens de fløy den første delen av BCal's ukentlige Santiago–Gatwick rute. Mens flyet fløy over Andesfjellene opplevde de CAT over fjelltoppene. Dette resulterte i at flyet ble kastet over i en større-enn-90-graders vinkel, og deretter kastet hodestups med nesen ned mot den høye toppen kun få hundre meter under. Denne hendelsen skadet en flyvertinne som arbeidet i bakre bysse og hun ble slått i hodet. Flyet stupte nedover i en fart som nærmet seg Mach 1. Flyverne klarte en vellykket utflating og rettet opp flyet. Senere landet flyet trygt på Ministro Pistarini internasjonale lufthavn i Buenos Aires. En grundig kontroll ble utført før flyet fikk lov til å fortsette til Gatwick. En detaljert inspeksjon av flyet på Gatwick åpenbarte et brudd i et av halerorenes støttestag. Det nødvendiggjorde en omfattende reparasjon. På et rutefly med vinge-monterte motorer under samme omstendigheter trolig motorfestet ha brukket
Den 28. januar 1972 fikk en Vickers VC10-1109 alvorlige skader på skroget som et resultat av en usedvanlig hard landing på Gatwick etter en kort fergeflyvning fra Heathrow. Flyselskapet besluttet at reparasjon ikke var regningsvarende og flyet ble avskrevet og hugget på Gatwick i 1975. ).
Den 19. juli 1972 ble en BAC One-Eleven 501EX påført betydelig skade som følge av en forsent avbrutt avgang fra Korfu. Flyet hadde gått gjennom en vanndam som hadde redusert hastigheten. Dette førte til en midlertidig reduksjon av motorens skyvekraft, som fartøysjefen tolket som feil på motoren og som krevde en umiddelbar avbrytelse av takeoff. Kapteinens beslutning om å avbryte avgangen ble forsinket, og som et resultat kunne ikke flyet stoppe på rullebanen, men etter å ha krysset noe ulendt terreng kom det til slutt til å hvile i en meter-dyp lagune. Ingen av de seks besetningsmedlemmene og 79 passasjerer ble alvorlig skadet i ulykken, men en eldre kvinnelig passasjer kollapset etter å ha blitt hjulpet fra flyet og døde senere av hjertestans på vei til sykehus.
Acquacheta
I dag er den en del av nasjonalparken Foreste Casentinesi, Monte Falterona e Campigna National Park.
Calendyma
Calendyma er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår.
Utseende
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange maurbiller, faregt i rødt og svart. De er blant de største maurbillene.
Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Chile.
Systematisk inndeling
Slekten bør muligens slås sammen med Polycaon.
Wilhelm Lorange
Wilhelm Lorange (født 1806, død 1871) var en norsk kjøpmann, bankdirektør og ordfører i Lillehammer.
Som kjøpmann hadde Lorange en betydelig virksomhet, og var en av få større kjøpmenn på Lillehammer de første årene etter at kjøpstaden ble opprettet. I 1852 ble Lorange den første formannen i Lillehammer Handelsstands Forening. Han var videre involvert i stiftelsen av Lillehammer Sparebank i 1841, og satt som direktør i sparebanken fra 1850 til 1861.
Han har en gate oppkalt etter seg på Lillehammer, L`Oranges veg.
Black Snow
Handling
Historien følger de sosiale virkningene av politiske forandringer i Kina. Li Huiquan blir løslatt fra en arbeidsleir, og kommer deretter hjem til Beijing. Men familien hans lever ikke der lenger, og hans tidligere venner forsøker snart å dra ham tilbake til et liv med kriminalitet. Huiquans forsøk på å leve lovlydig, blir stadig forhindret.
Gateboden hans som selger klær setter ham også i kontakt med en ulovlig svartebørs. Gjengen har tidligere var medlem av, prøver også å få ham med på deres kriminelle forhold.
Bündnis 90
Bündnis 90 var en sammenslutning av borgerrettsbevegelser og opposisjonsgrupper i DDR og oppsto i forbindelse med Tysklands gjenforening. Det dreide seg om Neues Forum (Nytt forum), Initiative Frieden und Menschenrechte (Initiativ for fred og menneskerettigheter) og Demokratie Jetzt (Demokrati nå). Sammenslutningen Bündnis 90 gikk i 1993 videre inn i partiet Bündnis 90/Die Grünen.
Iarucanga
Iarucanga er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, gule og svarte trebukker. Artene etterligner giftige biller i familien rødvinger (Lycidae). Dekkvingene er utvidete i spissen Antennene er svarte, litt lengre enn kroppen, de innerste leddene med utstående, svarte hår. Pronotum er sylindrisk, dekkvingene er smale ved roten, utvidete bak, med en opphøyd lengderibbe.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Sør-Amerika (det nordvestlige Brasil, Fransk Guyana, Ecuador og Bolivia).
Thomas Briceño
Thomas Briceño (født 16. september 1993) er en chilensk judoka.
Han representerte Chile i Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i andre runde.
Store Sko
Store Sko AS er en forretning som spesialiserer seg på store damesko og store herresko i Rathkesgate 1 på Grünerløkka i Oslo. Forretningen er blant europas eldste butikker som har spesialisert seg på store sko størrelser og er den butikken i Skandinavia som har størst utvalg. Butikken het Trondheimsveien skotøimagasin i begynnelsen, men endret senere navnet til Store Sko. Egil Kristian Sundbye drev butikken fra 1927 til 1983 og solgte butikken videre til sin sønn før han gikk av med pensjon. H.K Sundbye som tidligere hadde jobbet for sin far drev butikken fra 1983 og frem til 2013. I en alder av 66 solgte H.K Sundbye butikken videre og den drives den dag idag med samme konsept av ny eier.
Butikken har damesko i str 42,43,44,45 og 46. Herresko finnes i str 47,48,49,50,51,52,53,54 og 55.
Salvatore Cordileone
Salvatore Joseph Cordileone (født 5. juni 1956 i San Diego i California) er katolsk erkebiskop av San Francisco i USA.
Bakgrunn
Etter skolegang ved Crawford High School studerte Cordileone, hvis besteforeldre var innvandrere fra Sicilia, filosofi og teologi ved San Diego State University og ved University of San Diego. Deretter studerte han som alumne ved Pontifical North American College fra 1978 ved Gregoriana i Roma.
Prest
Am 9. juli 1982 ble Cordileone presteviet for bispedømmet San Diego. Fra 1985 til 1989 studerte han kirkerett ved Gregoriana. Deretter var han sekretær for koadjutorbiskopen i San Diego, Robert Henry Brom, og sogneprest i Calexico.
Fra 1995 til 2002 virket Cordileone ved Signatura Apostolica i Roma.
Biskop
Den 5. juli 2002 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titularbiskop av Natchesium og til hjelpebiskop i San Diego. Han ble bispeviet av biskopen der, Robert Henry Brom, den 21. august samme år. Medkonsekrerende var biskop av La Crosse, Raymond Leo Burke, og hjelpebiskop Gilbert Espinosa Chávez fra San Diego.
Pave Benedikt XVI utnevnte biskop Salvatore Cordileone den 23. mars 2009 til biskop av Oakland. Han ble installert der den 5. mai. I 2009 undertegnet han sammen med en rekke ortodokse biskoper, katolske biskoper pg protestantiske ledere av især evangelikal tilhørighet i USA Manhattan Declaration: A Call of Christian Conscience, som fastholdt opposisjon mot samkjønnede ekteskap, abort og assistert selvmord. Mellom 2011 og 2017 var Cordileone formann for den amerikanske katolske bispekonferanses komité for ekteskapet, og i denne egenskap søkte han å forsvare ekteskapet ut fra de bibelske forbilder. I et intervju med Catholic News Agency i juni 2012 fremholdt biskop Cordileone at en omdefinisjon av ekteskapet til å favne homoseksuelle par ville være dårlig for barn, skadelig for samfunnet og farlig for religionsfriheten.
Erkebiskop
Den 27. juli 2012 utnevnte pave Benedikt XVI ham til erkebiskop av San Francisco.
I mai 2022 forbød han speaker i Representantenes hus Nancy Pelosi mottakelse av den hellige kommunion (nattverd) grunnet hennes klare og vedvarende politiske fremme av provosert abort. Pelosi er hjemmehørende i San Francisco. Forbudet ble gjort kjent av erkebiskopen på erkebispedømmets hjemmesider den 20. mai 2022. Der peker erkebiskopen på sine forgjeves forsøk siden september 2021 på dialog med henne om saken.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Claravis
Claravis er en slekt i duefamilien. Den består av 3 arter:
Cahokia Mounds
Cahokia Mounds er restene etter en førkolumbisk by som ligger i nærheten av St. Louis i delstaten Illinois i USA. Den er utpekt som nasjonalhistorisk landemerke.
Området får statlig beskyttelse fra myndighetene. Parken er et av tjue områder på USAs fastland som står oppført på UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder. Den er en av svært få forhistoriske konstruksjoner i Amerika som ligger nord for Mexico.
Det er blitt stadfestet at de aller første menneskene kom frem til Cahokia Mounds rundt 600 år etter Kristus. Det er blitt funnet flere skriftlige opptegnelser og symboler fra de første innbyggerne som blant annet er blitt oppført på keramikk, skjell, kobber, trær og steiner. Det har også blitt funnet konstruksjoner etter ruiner av hus og graver i dette området, noe som kan tyde på en meget komplekst og svært sofistikert samfunn. Områdets opprinnelige navn er fremdeles ukjent for arkeologer og forskere.
Det opprinnelige området inneholdt minst 120 jordhauger som ligger spredt over et område på 16 km², men bare rundt 80 av disse finnes fremdeles. For å kunne bygge dette nettverket av hauger flyttet tusenvis av arbeidere over flere tiår mer enn 55 millioner kubikkmeter jord - hovedsakelig i store vevde kurver.
Området ble senere oppkalt etter en klan av det historiske indianerfolket illiniwek, som bodde i dette området da de første franske oppdagelsesreisende kom dit i løpet av det 17. århundre. Ettersom dette var århundrer etter at Cahokia Mounds ble forlatt av sine opprinnelige innbyggere, var menneskene i Cahokia-området ikke nødvendigvis etterkommere av det opprinnelige folket.
Monks Mound er den største strukturen og ligger sentralt til i området. Dette er en massiv struktur med fire terrasser, og er 10 etasjer høyt, Dette er den største menneskeskapte jordhaugen som ligger nord for Mexico. Haugen er orientert mot sør, og er 28 meter høy, 290 meter lang, 255 meter bred og omfatter minst 13,8 dekar med jord. Denne haugen vokste frem i løpet av flere århundrer.
På sitt høydepunkt var Cahokia Mounds den største byen nord for de største mesoamerikanske byene som ligger i Mexico. Før cirka 1050 bodde bare rundt 1,000 mennesker i byen, men folketallet vokste eksplosivt etter denne tiden. Arkeologer anslår at byens befolkning var mellom 8,000 og 40,000 mennesker på det meste, med enda flere mennesker bodde i distriktene rundt, som hovedsakelig var jordbruksbygder som forsynte det urbane sentrumet. Rundt 1250 var denne befolkningen anslått til å være større enn den i London, England på samme tidspunkt.
Folketallet i Cahokia-området begynte å synke i løpet av 1300-tallet. Området ble forlatt mer enn et århundre før de første europeiske oppdagelsesreisende nådde frem til Nord-Amerika tidlig i det 16. århundre, og området var da i stor grad ubebodd, bortsett fra enkelte indianerstammer. Forskere har foreslått miljømessige faktorer som for eksempel overjakt på dyrene og avskoging som mulige forklaringer på hvorfor så mange av innbyggerne i området flyttet vekk derfra så raskt. I tillegg kan de store klimaendringene ha forverret effektene av erosjon på grunn av den store avskogingen, og den negative påvirkningen denne erosjonen hadde på dyrkingen av mais, som dette samfunnet var så avhengig av på denne tiden.
Filosofiåret 1406
Filosofiåret 1406 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1406.
Petra Chocová
Petra Chocová (født 16. august 1986) er en tsjekkisk svømmer som spesialiserer seg i brystsvømming. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble slått ut i de innledende rundene på 100 meter bryst.
Vilhelmina kirke
Vilhelmina kirke er en kirke i Vilhelmina i Västerbottens län i Sverige. Kirken er forsamlingskirke til Vilhelmina församling i Luleå stift.
Kirken ble oppført i nyklassisistisk stil i årene 1835 til 1840, etter tegninger av arkitekten Lorens Axel Fredrik Almfelt.
Hadong
Hadong (Hadong-gun) er et fylke i provinsen Sør-Gyeongsang i Sør-Korea.
Fylket ligger i det sørvestre hjørnet i provinsen og utgjør deler av de sørlige Sobaekfjellene som i sin tur har sitt utspring ved Taebaekfjellene. I nord ligger Jirifjellet nasjonalpark som var Sør-Koreas første nasjonalpark, etablert 29. desember 1967. Der finner en fylkets høyeste fjell Yeongsinbong som er 1651,9 moh. Seomjinelva danner grensa mot Sør-Jeollaprovinsen og renner sørover mot Koreastredet.
Den geografiske plassering mellom Seomjinelva og Jirifjellet gjør at fylket er kjent for sin naturskjønnhet med en fredelig og vennlig atmosfære. Hadong er kjent for sin grønne te og i mai og juni avholdes en årlig tefestival.
Hadong har ikke vært gjenstand for en tilsvarende industriutvikling som resten av landet, og fylkets naturlighet er da også blitt en av dets viktigste salgsvarer.
Sør-Koreas motorvei 10 mellom Suncheon og Busan går gjennom fylket.
Historie
I Jingukperioden ble Hadong kalt for Dasachon (landet med mye sand) og var en del av de 12 Byeonhannasjonene, og het Nangnoguk. Skriftlige kilder sier at fylkets navn ble endret fra Handasa-gun til Hadong-gun i 757 under kong Gyeongdeok. I Goryeo var navnet Hadong-hyeon og i 1414 ble navnet Hanamhyeon. Statusen ble økt i 1740 ved navneendringen til Hadongdohobu.
Under Koreakrigen var stedet åsted for et nordkoreansk angrep mot amerikanske styrker, den 27. juli 1950, det såkalte Hadongbakholdet.
Administrativ inndeling
Fylket er inndelt i ett eup (småby) og 12 myeon (bydel), og disse er videre inndelt i 108 ri (landsby).
Parathaneroclerus
Parathaneroclerus er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr.