cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dorchester (Dorset)
Historie
Byen ble grunnlagt av romerne under navnet Durnovaria i år 70. Det finnes fortsatt spor fra romersk tid, blant annet deler av bymuren og grunnmuren fra et romersk hus. Dorset grevskapsmuseum har en rekke funn fra romersk tid. Rett utenfor byen ligger Maumbury med et romersk amfiteater, og Poundbury Hill, som var en romersk festning.
På 1600-tallet var byen et sentrum for den puritanske bevegelsen. Den lokale presten John White organiserte bosetningen i Dorchester i Massachusetts, og det er flere andre byer i Nord-Amerika som fikk samme navn av sine puritanske grunnleggere. For sine anstrengelser på vegne av puritanerne har White blitt kalt for oversette grunnlegger av Massachusetts Bay-kolonien, antagelig for at han, i motsetningen til John Winthrop, aldri selv utvandret til Nord-Amerika.
I 1685 mislyktes James Scott, 1. hertug av Monmouth med et invasjonsforsøk. Nesten 300 av hans menn ble dømt til døden eller transportering av dommer George Jeffreys under De blodige rettsmøtene, som ble holdt i Dorchester.
To store branner, i 1613 og 1725, ødela store deler av byen, men en del middelalderbygninger er bevart. Blant disse er dommer Jeffreys' bolig og et fattighus fra tudortiden.
Kjente personer
Dikteren Thomas Hardy er et av de mest kjent bysbarn. Han baserte sin fiktive by Casterbridge på Dorchester. Hans barndomshjem ligger øst for byen, og huset han bodde i inne i byen, Max Gate, er åpent for publikum. William Barnes, som skrev poesi på den lokale dialekten, var også fra Dorchester. Det står statuer av begge i sentrum. Hardy og nok en dikter, Cecil Day Lewis, er gravlagt i Stinsford, omkring halvannen km fra byen.
Sørøst for byen står Hardymonumentet, som er et minnesmerke for sir Thomas Masterman Hardy, en av Horatio Nelsons offiserer.
Daniel Defoe omtalte byen i sin bok om De britiske øyer ved å konstatere at den er folkerik, men ikke stor, brede gater, men gamle bygninger, og en mann kan like gjerne tilbringe tid i Dorchester som i noen annen by i England:
Kanami Nakamaki
Kanami Nakamaki (født 5. juni 1992) er en japansk synkronsvømmer.
Hun representerte Japan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok bronse i lagkonkurransen.
Renee Groeneveld
Renee Groeneveld (født 21. september 1986) er en nederlandsk seiler som spesialiserer seg i matchracing. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 8.
Älandsbro
Älandsbro er et tettsted i Härnösand kommune i Västernorrlands län i landskapet Ångermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 832 innbyggere.
Le Nouveau Seigneur du village
Le Nouveau Seigneur du village er en fransk stumfilm fra 1908 regissert av Georges Méliès.
Jaguar
Jaguar (Panthera onca) er et stort rovpattedyr i kattefamilien (Felidae) og holder til i Sør-Amerika, Mellom-Amerika og Mexico, nord til grenseområdene mot Arizona i USA. Den tilhører brølekattene og er beslektet med løve, leopard, tiger og snøleopard. Blant disse er trolig løven dens nærmeste slektning, men slektskapsforholdene under denne gruppen er ikke endelig kartlagt. Jaguaren, som er en utmerket svømmer og dykker, er det største nålevende kattedyret på det amerikanske kontinentet. Arten er en toppkonsument i sitt økosystem.
Etymologi
Ordet jaguar kommer fra ordet ia'üara, som betyr «kattedyr» på et av tupispråka i Sør-Amerika. Det har kommet inn i norsk via portugisisk.
Beskrivelse
Forskere har antydet at jaguaren kan ha utviklet seg fra leopard-lignende katter som en gang fantes i Eurasia, og innvandret til Amerika via Beringstredet. De kan tenke seg at den opprinnelig var større enn den er i dag, men at den ble gradvis mindre og tettere under pleistocen (5 330 000–1 810 000 år siden). Forkortelsen av lemmene forklares med at det trolig er en tilpasning til jaguarens tredimensjonale egenskaper som terrestrial katt, klatrer og svømmer. Navnet jaguar stammer fra de innfødtes navn på denne store katten, nemlig «yaguar» som betyr «den som dreper med ett bitt».
Jaguaren ligner såpass på leoparden at den ofte forveksles med denne, selv om det er distinkte forskjeller mellom dem. Den mest slående forskjellen mellom jaguar og leopard, er jaguarens større fysikk. Den har også et større hode og langt kraftigere framlemmer, samt en kjevestruktur som overgår alle andre kattedyr. Jaguarens pels har et rosettmønster som kan påminne om leopardens, men rosettene er mer irregulære etter form og har dessuten små prikker innvendig. Grunnfargen er normalt blekgul–rødbrun. Den er lysest på buken og på innsiden av lemmene, mens fargen blir gradvis mørkere og kraftigere langs flanken og opp over ryggen på dyret. I likhet med leopard finnes det også sorte jaguarer (melanisme). Slike dyr kan kalles sort panter, som sorte leoparder og sorte pumaer også kalles. Sorte jaguarer ser ut til å være mer utbredt i visse områder. Hvite jaguarer (albinisme) er også kjent.
Utbredelse
Fram til 1940-årene fantes det også jaguar i California, New Mexico, Arizona, Texas og Florida i USA, men den ble jaktet til utryddelse i disse områdene. Det er ikke ført bevis for reproduserende populasjoner av jaguar i USA de siste 50 årene.
I dag finnes det jaguar i Mexico, Guatemala og Belize, men antallet er synkende. I Sentral-Amerika er antallene usikre, men flere antyder at det kun er snakk om noen få hundre dyr. Mest utbredt er jaguaren i delstaten Mato Grosso i Brasil; spesielt i det enorme våtmarksområdet Pantanal (som også grenser mot Bolivia og Paraguay).
Jaguaren regnes i dag for å ha blitt utryddet fra mer enn 40 prosent av sitt naturlige utbredelsesområde.
Habitat
Jaguaren lever i et utvalg habitater, fra tett tropisk regnskog, våtmark og sumpområder, til krattskog (spesielt i nord), savanne og småskogen langs kysten.
Den er helst å finne i nær tilknytning til vann, og arten er både en utmerket svømmer og dykker, som ofte jakter på byttedyr i vannet. I likhet med tigeren kan den også bade for å holde temperaturen nede. Jaguaren kan også klatre i trær, men på grunn av størrelsen er den ikke like dyktig som leoparden. Jaguar er sjelden å finne over 2 400–2 700 moh, selv om det har blitt observert dyr i høyder opp mot 3 800 meter. Av og til kan man også finne den i relativt åpent lende, så lenge gresset der kan skjule dens bevegelser eller det er berglendt nok til å jakte i skjul. Det store kattedyret er imidlertid nærmest utryddet fra de tørrere områdene i utbredelsesområdet.
Atferd
Jaguaren lever i en solitær tilværelse og jakter alene. Ulikt andre store katter, har den ingen konkurranse om matfatet og ingen naturlige fiender, bortsett fra mennesket. Jaguaren er mest aktiv om morgenen og skumringen. Men nyere studier har også vist at den kan være aktiv hele døgnet. Jaguaren er også mer aktiv i løpet av døgnet enn andre store katter, typisk er 50–60 prosent av døgnet. Den er hurtig, men ikke særlig utholdende. Om det er godt med byttedyr kan en jaguar klare seg på et territorium som er mindre enn 5 km i diameter. Om det er lite med byttedyr, kan den dekke et område på nær 350 km². De territoriale grensene markeres med urin og skraping på trærne med klørne.
Jaguaren skiller seg også fra andre store katter gjennom måten den dreper på. Den biter som oftest ikke i strupen, men punkterer gjerne skallen på byttet med de enorme hjørnetennene. Dette kan den klare fordi jaguaren har usedvanlig kraftfulle kjever i forhold til katter flest, som typisk dreper ved kvelning. Jaguaren har høy bitestyrkekvotient.
Diett
Jaguaren jakter på alt som finnes innenfor dens territorium, men kanskje helst på mellomstore og store byttedyr. Hva som er hovedføden kan variere fra område til område. Yndlingsbyttet er imidlertid navlesvin (pekari) og flodsvin (verdens største gnager) der disse finnes. Andre steder kan det være beltedyr, men det er også vanlig at jaguaren tar lokale hjorteslag, tapirer, aguti, paka og apekatter. Amazonasjaguaren fanger også fisk, frosk, skilpadder og små kaimaner. Faktisk er mer enn 85 arter kjent for å stå på jaguarens diett.
Reproduksjon
Jaguarer kan bli omkring 22 år gamle, men det er mer vanlig at de dør i 12–16-årsalderen. Den blir kjønnsmoden i 2–3-årsalderen. Når hunnene kommer i brunst kan brølene høres hyppigere enn ellers om året; hunnene kaller høylytt på hanner, som svarer. Også selve paringsakten er en relativt bråket affære, siden begge kjønn brøler mer eller mindre konstant.
Jaguaren lever såvidt spredt i klimasonene at det er umulig å hevde at den har et konkret reproduksjonsmønster. I Amazonasregnskogen, der klima og lysforhold er relativt stabilt året rundt, parer jaguaren seg gjennom hele året. Generelt kan man hevde at der klimaet er mer ekstremt, føder gjerne mora på vårparten, men det finnes også eksempler på annet.
Hunnen går drektig i ca. 92–113 dager. I denne perioden er hunnen mer glupsk enn ellers og spiser mye og ofte. Mot slutten av drektihetsperioden søker hunnen til ei hule eller lignende, der hun typisk føder 1–3 unger (2–5 regnes som normalt). Ungene fødes blinde og veier normalt 600–900 gram. Pelsen er mørkere enn hos voksne. Av og til kan en av ungene være nærmest helt sorte. Også albinoer forekommer. Ungenes øyner åpnes etter cirka to uker, men de oppholder seg i hiet i omkring to måneder. De første fire ukene dier de utelukkende mora, men etter dette begynner de å spise kjøtt. Fra de blir omkring tre måneder gamle består kosten nesten utelukkende av kjøtt. I hele denne perioden er mora svært aggressiv og territorial overfor andre dyr og mennesker. Etter seks måneder har de lært å jakte selv, men de blir gjerne hos mora til de blir kjønnsmodne.
Taksonomi
Systematikken for jaguar har vært uklar og omdiskutert. Det har ikke hersket aksept for alle beskrevne underarter. Mammal Species of the World har regnet med ni underarter. K. L. Seymore samlet i 1989 imidlertid arten i kun tre underarter (med fem varianter), nemlig P. o. onca (inkludert varianten P. o. peruviana), P. o. hernandesii (inkludert variantene P. o. centralis, P. o. arizonensis, P. o. veraecrucis og P. o. goldmani), og P. o. palustris (uten varianter).
Nye studier, med genom og DNA-sekvensering, har imidlertid ført til at IUCN/SSC Cat Specialist Group foreslo at arten fra 2017 skulle regnes som monotypisk, siden det ikke fantes støtte for noen av underartene. I dette ligger det at de lokale typene ikke er distinkte nok til en status som selvstendig underart, men må regnes som lokale økoarter.
Ny inndeling
Inndelingen følger IUCN/SSC Cat Specialist Group og er i henhold til Cat Classification Task Force (2017).
Tidligere inndeling
Underartene som listes opp under følger Wozencraft (2005), men alle inngår fra 2017 i nominatformen, som derfor er monotypisk.
Annet
Jaguaren regnes som en «menneskedreper» av noen, men i de fleste tilfeller kan ikke føres bevis for at mennesker har blitt drept av dette store kattedyret. Noen forskere har anslått at det finnes omkring 15 000–50 000 jaguarer igjen i verden, men flere lokale populasjoner er truet av utryddelse. Antallsestimatene er dessuten svært usikre. På 1960-tallet og 1970-tallet hevder noen at det ble drept 18 000 jaguarer årlig på grunn av pelsen, men negativ fokus i media har ført til at pelsverk ikke omsettes i like stor grad lenger. I dag er jaguarens største trussel avskogingen som finner sted i Sør-Amerika. Mange steder jaktes det også fortsatt jaguar for pelsens skyld.
Lin Man-hsu
Lin Man-hsu (født 3. mars 1989) er en taiwansk svømmer.
Hun representerte Kinesisk Taipei under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i forsøksheatet på 200 meter rygg.
Skyggeløpere
Skyggeløpere (Trechinae) er en artsrik gruppe av små løpebiller, gjerne rødbrune på farge. Mange arter i denne gruppen lever i huler, og har utviklet en spesiell morfologi, med reduserte eller helt manglende øyne, bleke farger og lange antenner og bein. Det finnes også tallrike overflatelevende arter.
Utseende
Små til middelsstore (2 – 10 mm) løpebiller, kroppsformen forholdsvis slank og oftest litt flat, overflaten oftest blank. Mange er mer eller mindre rødbrune, men det finnes også mange blanksvarte eller metalliske arter. Hodet er ofte forholdsvis lite og smalt med store, fremstrakte overkjever (mandibler). Fasettøynene varierer fra store og utstående (slektene Asaphidion og Bembidion) til helt manglende (slekten Aepus og hulelevende arter). Antennene er vanligvis lange og tynne, gjerne med påfallende, fine børster som virker som sansehår. Hos mange arter er det ytterste leddet på maksillarpalpene (munnfølere) redusert til en nålefin tapp. Brystskjoldet (pronotum) er oftest relativt lite og gjerne mer eller mindre hjerteformet, vanligvis med markerte bakhjørner. Partiet mellom brystskjoldet og dekkvingene er noe innsnevret til en "stilk", men dette er mindre utpreget enn hos underfamilien graveløpere (Scaritinae). Dekkvingene er gjern mer eller mindre ovale uten framtredende "skuldre". Vanligvis har de i alle fall noen tydelige punktrader, men disse kan være reduserte. Beina er som oftest lange og slanke, hos hulelevende arter ofte ekstremt lange og tynne.
Levevis
Skyggeløperne kan finnes i mange ulike miljøer på bakken, og er ofte svært tallrike. De er rovdyr og angriper ulike små byttedyr. De fleste er raske løpere, men en god del arter har mistet flygeevnen. De artene som lever i huler har ofte reduserte eller helt manglende øyne, lang og slank kroppsform, og meget lange antenner og bein. Siden de lever i mørke har de ingen bruk for synssansen, men bruker derimot antennene til å finne fram og finne bytte. De hulelevende artene finnes gjerne bare i et enkelt hulesystem og er derfor svært sårbare for aktiviteter som forstyrrer hulene, for eksempel turisme. Det finnes tallrike arter i områder der huler er vanlige, for eksempel der berggrunnen er kalkstein (karst-områder) og vulkanske områder (blant annet Azorene).
En annen art med reduserte øyne er den lille Aepus marinus, som lever mellom steiner og i bergsprekker i fjæra. Den er funnet her og der langs norskekysten, men er trolig vanligere enn de få funnene tyder på, da den lever i et miljø der få har lett etter insekter.
Den meget artsrike slekten Bembidion omfatter over 1000 kjente, små, mørke, glinsende arter med store, utstående fasettøyne og et lite, tappformet ytterste ledd på maksillarpalpene. Disse billene er dagaktive i motsetning til de fleste andre skyggeløperne. De er ofte meget vanlige på lysåpne steder, men unngår skog. En gruppe har spesialisert seg på steinete eller grusdekte elvebredder, andre arter er tallrike på dyrket mark. Mange biller i denne slekten blir angrepet av parasittiske sopp i gruppen Laboulbeniales.
Slektene Trechus og Patrobus omfatter små til middelsstore, rødbrune, nattaktive arter som gjerne er mest tallrike i skog, noen Trechus-arter lever også i huler.
Optisk sortering
Når posene er fulle, knytes de med dobbel knute og kastes i samme dunk. En renovasjonsbil henter avfallet, kjører det til et optisk sorteringsanlegg der posene sorteres automatisk etter fargen på posene.
Zauche
Zauche er en høyslette og et tynt befolket landskap i den tyske delstaten Brandenburg, sørvest for Berlin. Som kjerneområde for Markgrevskapet Brandenburg hadde Zauche en stor betydning på 1100- og 1200-tallet.
Kjente steder på Zauche er Klosteret Lehnin og aspargesbyen Beelitz.
Johannes Olav Smit
Johannes Olav Smit, også kalt Jan Olav Smit (opprinnelig Hendrik Johannes Smit; født 19. februar 1883 i Deventer, erkebispedømmet Utrecht, død 22. juni 1972 i Roma), var apostolisk vikar for Norge 1922–1928.
Prest
Etter å ha blitt ordinert til prest i 1906 gjennomførte han videre studier i bibelvitenskap i Roma. Han virket deretter som prest i Nederland i noen år, inntil han ble professor ved presteseminaret i Rijsenburg (1913–1922).
Biskop i Norge
23. mars 1922 ble han utnevnt til apostolisk vikar for det apostoliske vikariat Norge. Han ble bispeviet i Deventer 29. juni samme år av erkebiskop Henrik van de Wetering, og ble da gitt tittelen titulærbiskop av Paralus. Medkonsekrerende var biskop Augustinus Josephus Callier av Haarlem og biskop Arnold Frans Diepen av 's Hertogenbosch (Bois-le-Duc).
Biskop Smit kom til Norge 4. oktober 1922, og ble høytidelig innsatt i embetet i St. Olav kirkes prestegård i Oslo fire dager senere. Han tok da navnet Olav etter Norges vernehelgen Olav den hellige.
I hans tid som apostolisk vikar kom han i konflikt med ordenssøstrene som drev sykehus. Det var pålagt en skatt på sykehusene, noen øre for hvert døgn en seng ble benyttet. Biskop Smit ønsket å øke denne skatten, og pådro seg dermed søstrenes vrede.
Deretter oppsto en skandale rundt ham, som han selv ikke var skyld i. En svensk konvertitt ble forelsket i ham, og på et tidspunkt kom hun seg inn i St. Olav kirkes bispegård mens biskopen var der og begynte å kle av seg. Biskopen fant å måtte hoppe ut av et vindu for å unngå henne, men han unngikk ikke at historien ble kjent på byen. Einar Rose skrev kort tid etter en kjent revyvise om tildragelsen.
Fra 1928 til 1972
11. oktober 1928 fratrådte biskop Smit sitt embete i Norge, og reiste til Roma, der han ble kannik i Peterskirken. Dette er et embete som gir en viss status, men som først og fremst er av seremoniell art.
I Roma skjedde det etter noen få måneder en ny skandale omkring ham – den forsmådde konvertitten - Gudrun Margerita Ramstad, av italienerne kalt la bionda Norvegese - reiste dit, og i Peterskirkens forhall rettet hun den 24. november 1929 en pistol mot ham. En annen av kannikene slo pistolen ut av hendene hennes, og hun ble raskt overmannet av vakter, men episoden utløste en rettskrise for den rett før opprettede Vatikanstaten, da man ikke ønsket å overlevere henne til de fascistiske myndighetene i Italia. Det viste seg at pistolen dessuten var både uladd og ikke avsikret, og de kirkelige myndigheter valgte derfor å avskrive hele saken med henvisning til at hun hadde vært i psykisk ubalanse.
Biskop Smit var høyt skattet av pave Pius XII (som Smit skrev en tidlig biografi om i 1949) og av pave Johannes XXIII, som utnevnte ham til biskoppelig assistent til pavetronen. Han gjorde også en stor innsats for nederlandske pilegrimer til Roma.
Biskop Smit er gravlagt på den tyske pilegrimskirkegård (Campo Santo Teutonico) i Vatikanstaten.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Carlo Crivelli (kardinal)
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i februar 1801 av pave Pius VII, publisert i mars 1802 og prefekt for Indekskongregasjonen i august 1802. Crivelli var kardinal Ignazio Michele Crivellis nevø (kreert 1759).
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Nick Carter, le roi des détectives - Épisode 1: Guêt-apens
Nick Carter, le roi des détectives - Épisode 1: Guêt-apens er en fransk stumfilm fra 1908 regissert av Victorin-Hippolyte Jasset.
Mervyn Crossman
Mervyn Richard Crossman (født 7. april 1935 i Home Hill, død 20. juni 2017) var en australsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma og 1964 i Tokyo. Crossman vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det australsk laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Pakistan. Australia tapte semifinalen med 1-3 mot India og i bronsefinalen møtte de Spania som de slo med 3-2. Crossman spilte fem kamper i turneringen.
Lisbeth Berg-Hansen
Lisbeth Berg-Hansen (født 14. mars 1963 i Bindal i Nordland) er en norsk politiker (Ap). Hun var fiskeri- og kystminister i Jens Stoltenbergs andre regjering 2009–2013 og stortingsrepresentant for Nordland 2013–2017.
Hun har sin yrkesbakgrunn fra havbruket. Hennes familie er sammen med Sinkaberg-familien medeiere i sjømatselskapet SinkabergHansen. Hun har tidligere vært kundekonsulent i fiskefôrfabrikanten EWOS og daglig leder i Bindalssmolt før selskapet gikk inn i SinkabergHansen. Opprinnelig er hun utdannet tannhelsesekretær.
Berg-Hansen var medlem av Bindal kommunestyre 1988–1991 og 1995–2007, i årene 1995–2003 som varaordfører. Hun var politisk rådgiver for statsråd Jan Henry T. Olsen i Fiskeridepartementet 1992–1996, statssekretær for statsminister Jens Stoltenberg 2000–2001 og statsråd i Fiskeri- og kystdepartementet i Stoltenbergs andre regjering 2009–2013. Trond Giske var oppnevnt som settestatsråd i saker der Berg-Hansen var inhabil som følge av eierskapet i SinkabergHansen. Fra 2013 var Berg-Hansen innvalgt på Stortinget fra Nordland og satt i finanskomiteen, men avslo renominasjon i 2017 etter å ha vært rammet av sykdom.
Berg-Hansen hatt en rekke tillitsverv i næringslivets organisasjoner, deriblant visepresident i NHO 2004–2008, styreleder i Fiskeri- og Havbruksnæringens Landsforening og leder i rådet for Kysten inn i EU. Noen styreverv hun har hatt, har vært i Aker Seafoods, Fosen Trafikklag, Høgskolen i Bodø og Havforskningsinstituttet.
I 2017 ble Berg-Hansen tilknyttet kommunikasjonsselskapet Kruse Larsen, der hun er seniorrådgiver og styreleder.
Kano Omata
Kano Omata (født 24. juli 1996) er en japansk synkronsvømmer.
Hun representerte Japan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok bronse i lagkonkurransen.
Kastelineknop
Kastelineknop benyttes for å gi vekt til enden på en kasteline slik at den er lettere å kaste.
Lehi
Lehi, hebraisk akronym for Lohamei Herut Israel (krigere for Israels frihet), var en sionistisk militant organisasjon opprettet i 1940 i Palestinamandatet. Lehi er også kjent som Stern-gjengen, oppkalt etter grunnleggeren Avraham Stern, og anså seg selv som en terrororganisasjon.
Opprettelse og virksomhet
Lehi ble grunnlagt av Stern i 1940 som en utbrytergruppe fra en annen organisasjon, Irgun. Den ble først kalt Irgun Zvai Leumi be-Yisrael. Da Stern døde i 1942 og mange av medlemmene ble arrestert, lå gruppen nede frem til den ble reformert som Lehi under Israel Eldad, Natan Yellin-Mor og Yitzhak Shamir. Shamir ble Israels statsminister førti år senere. Lehi anså seg selv som antiimperialistisk, og betraktet det britiske styret av Palestina som en illegal okkupasjon. Den konsentrerte derfor sine angrep mot britiske mål (i motsetning til andre jødiske grupper, som også angrep arabere). Stern-medlemmer som ble arrestert av britene nektet å forsvare seg, og hevdet bare at retten, som representerte en okkupasjonsmakt, ikke hadde noen jurisdiksjon over dem og var illegal. Av samme grunn unnlot de å søke britene om benådning, selv i tilfeller der de fikk dødsstraff. I to tilfeller begikk Stern-medlemmer selvmord i fengselet for å forhindre at britene hengte dem.
Sent i 1940 ble Stern-medlemmet Naftali Lubenchik sendt til Beirut hvor han møtte den tyske diplomaten Werner Otto von Hentig og leverte et brev fra ledelsen i Stern som tilbød at Stern «tok aktiv del i krigen på Tysklands side» mot at Tyskland støttet «etableringen av den historiske jødiske staten på nasjonal og totalitær basis, alliert med det tyske rike». Werner Otto von Hentig videreformidlet tilbudet til den tyske ambassaden i Ankara, men det er ikke kjent noe offisielt svar. Stern-gjengen forsøkte å etablere kontakt med Tyskland igjen i desember 1941 uten å lykkes.
Bortsett fra et antall høyprofilerte aksjoner, utførte Stern-gjengen stort sett mindre angrep, som likvidering av britiske soldater og politimenn, og av og til også jødiske kollaboratører. I 1947 sendte de brevbomber til mange britiske politikere. De saboterte også infrastruktur som broer, jernbaner og oljeraffinerier. De finansierte sine aksjoner ved donasjoner fra private (ikke alltid frivillig) og bankran.
Stern-gjengen opphørte formelt å eksistere da Israel ble opprettet, men fortsatte å operere særlig i Jerusalem, inntil den ble knust etter drapet på Folke Bernadotte.
Berømte angrep
I 1980 opprettet Israel Lehiordenen, som tildeles tidligere medlemmer av Stern-gjengen.
Sully
Sully er en amerikansk biografisk dramafilm fra 2016, regissert av Clint Eastwood. Eastwood produserte også filmen med Frank Marshall, Tim Moore og Allyn Stewart. Filmen er basert på selvbiografien Highest Duty av kaptein Chesley «Sully» Sullenberger og Jeffrey Zaslow. Tom Hanks spiller tittelrollen som Sullenberger, mens Aaron Eckhart, Laura Linney, Anna Gunn, Autumn Reeser, Holt McCallany, Jamey Sheridan og Jerry Ferrara medvirker i biroller.
Forth Road-broen
Forth Road-broen er en hengebro i Skottland som krysser Firth of Forth. Broen ble åpnet 4. september 1964 og har en total lengde på 2 512 m. Det lengste spennet er 1 006 m. Broen ligger parallelt med jernbanebroen Forthbroen.
Sully
Sully hadde verdenspremière under Telluride Filmfestival 2. september 2016 og kinopremière i USA og Norge 9. september 2016. Filmen fikk god kritikk, og Birger Vestmo fra Filmpolitiet skrev: «Tom Hanks spiller stødig i hovedrollen, og Eastwood regisserer drevent. Det kan kanskje argumenteres for at historien ligger i litt for trygge hender. Her er det lite som sjokkerer eller overrasker. Samtidig er det få store, åpenbare svakheter å sette fingeren på, slik at Sully tross alt er en tilfredsstillende film, som spesielt vil fenge luftfartsinteresserte.» Han ga filmen terningkast 4.
Handling
Filmen handler om kaptein Chesley «Sully» Sullenberger (Tom Hanks) som under ruteflygningen US Airways Flight 1549 15. januar 2009 blir tvunget å nødlande i Hudsonelva like etter takeoff på grunn av fugler. Sullenberger og styrmann Jeff Skiles (Aaron Eckhart) hylles som helter, men må forsvare seg når NTSB, den amerikanske flyhavarikommisjonen, sår tvil om Sullys handlinger og påstår at han faktisk kunne ha landet trygt på nærmeste flyplass.
Johann Jacob Bach
Johann Jacob Bach (1682–1722) var en tysk musiker og en eldre bror av Johann Sebastian Bach.
Biografi
Johann Jacob var Johann Ambrosius og Maria Elisabeth Bachs nest yngste barn. Faren var by- og hoffmusiker i Eisenach. Som sine søsken gikk J. Jacob Bach på latinskolen i fødebyen. Foreldrene døde i 1694 og 1695, og de to yngste barna, Jacob og Sebastian ble tatt hånd om av den eldste broren, Johann Christoph Bach som var organist ved Michaeliskirche i Ohrdruf. Organistlønna var ikke tilstrekkelig til å brødfø hans voksende familie og å samtidig gi de to brødre utdanning, så de var nødt til å bidra med inntekter. Det kan være grunnen til at J. J. Bach avbrøt skolegangen i en alder av 14 år og begynte i musikerlære hos Johann Heinrich Halle, farens etterfølger i Eisenach.
J. J. Bach spilte obo og fløyte, kanskje også fiolin. I 1704 ble han oboist i kong Karl XII av Sveriges hoffkapell. Muligheten bød seg da Karl 12.'s armé under den store nordiske krig hadde trengt seg gjennom Polen og helt til Sachsens grenser. J.S. Bach kan ha skrevet Capriccio sopra la lontananza de il fratro dilettissimo i B-dur (BWV 992) i anledning Jacobs avreise til Polen, men det er ikke dokumentert. Kronologien og detaljer ved teksten gjør at det er enda mer sannsynlig at stykket ble skrevet for J.S. Bachs skolekamerat, Georg Erdmann.
Commersondelfin
Commersondelfin (Cephalorhynchus commersonii) er en liten svart-hvit delfin som hører til i gruppen Cephalorhynchinae, der de svart-hvite delfinene utgjør en egen familie.
Beskrivelse
Commersondelfin blir omkring 1,3-1,5 meter lang og har et distinkt sort og hvitt mønster. En voksen 136 cm lang hunne som ble fanget utenfor det sørlige Patagonia veide 23 kg. Hodet, sveivene, bakre del av ryggen og ryggfinnen, samt halefinnen er sort, mens resten av kroppen er hvit. Hunner og hanner skilles enkelt fra hverandre gjennom forskjellen på den sorte mageflekken disse dyra har. Hannens flekk er dråpeformet, mens hunnens er mer rund i formen.
Utbredelse og habitat
Commersondelfin holder til i kalde havområder utenfor sørspissen av Sør-Amerika, Tierra del Fuego og Falklandsøyene, samt i kyststrøkene rundt Kerguelenøyene.
Atferd
Commersondelfiner er svært aktive dyr som ofte svømmer energisk i overflaten og gjerne hopper, spinner, vrir seg eller svæmmer på rygg. Den er også kjent for å surfe på baugbølgen til hurtige båter. Man vet imidlertid lite om levesettet til denne delfinen, som livnærer seg av fisk og blekksprut som den fanger langs kysten og et stykke ut på åpent hav.
Lee Da-hye
Lee Da-hye (født 5. april 1987) er en sørkoreansk svømmer.
Hun representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i forsøksheatet på 200 meter rygg.
Tupac Shakurs diskografi
Diskografien til Tupac Shakur, en amerikansk rapper, består av 11 studioalbum. Fem ble sluppet før Shakur dødsfall 13. september 1996 og syv var posthume utgivelser. Det første posthume albumet var The Don Killuminati: The 7 Day Theory utgitt 5. november 1996 (selv om albumet var ferdig før Shakurs død). Fra juni 2014 var han den nest mest solgte rap- eller hiphop-artisten av Nielsen SoundScan-æraen (salgssporingssystem) i USA med 29,235,000 solgte album.
Husebyvegen
Husebyvegen (1–70f) er en vei på Huseby sør for Trondheim sentrum. Den fungerer som tilkomstveg for hele området på Huseby og har adkomst fra et vegkryss ved Kongsvegen/Saupstadringen hvor den deretter deler seg i to strekninger.
Kate MacGregor
Kate MacGregor (født 12. januar 1991) er en britisk seiler som spesialiserer seg i matchracing. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 7.
FN-resolusjon
En FN-resolusjon er en formell tekst vedtatt av et FN-organ. Selv om ethvert FN-organ kan utgi resolusjoner, blir de fleste i praksis utgitt av FNs sikkerhetsråd eller generalforsamling.
Conference National 1994–1995
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Student Loans Company
Student Loans Company er en britisk statlig lånekasse som gir studielån og stipender til studenter ved universiteter og høyskoler i Storbritannia. Selskapet ble etablert i 1989 og har 4,2 millioner kunder: 1,3 millioner studenter og 2,8 millioner tidligere studenter. I Nord-Irland og Wales gis det også lån til elever over 16 år. Selskapet samarbeider med HM Revenue and Customs om innkreving av lån. Hovedkontoret ligger i Glasgow.
Grand Palais
Grand Palais er en bygning i Paris, på sørsiden av paradegaten Champs-Élysées, som inneholder museer og utstillingslokaler for bildende kunst. Bygningen ble sammen med Petit Palais reist til Verdensutstillingen i 1900.
Arkitektonisk er bygningen en særegen blanding av nyklassisistisk fasade i stein og smijernsdekorasjoner i art noveau-stil. Den har et buet glasstak og sentral kuppel i glass med bærende konstruksjoner i jern.
École normale supérieure de Cachan
École normale supérieure de Cachan (også kjent som École normale supérieure Paris Saclay, ENS Cachan eller ENS Paris Saclay) er en av Frankrikes grandes écoles. Skolen har spesialisert seg på ren og anvendt naturvitenskap, sosiologi, økonomi og ledelse, engelsk sprog. Skolen er medlem av Université Paris-Saclay.
The Ultimate Tour
The Ultimate Tour er en turné med Bryan Adams.
Logårdstrappan
Logårdstrappan er en steintrapp nedenfor Stockholms slott som forbinder Skeppsbron med Logårdskajen og Saltsjön. Logårdskajen og Logårdstrappan har fra 1844 blitt brukt som paradeentré for viktige besøk som ankommer sjøveien til Stockholms slott. Noen ganger kalles den elegante dobbeltrappen i to løp som leder fra Skeppsbron opp til Logården for «Övre Logårdstrappan».
Slottets brygge
Logårdskajen med Logårdstrappan er Stockholms slotts brygge og ble anlagt i sin nåværende form i 1844. Trappen består av åtte (tidligere ti) trappetrinn i granitt og har en lengde på ti meter og en bredde på 5 meter. Kaihøyden er 1,30 meter og i kaikanten finnes ytterligere to trappetrinn. Grunnen ovenfor trappen er steinlagt og litt nedsenket, derfra skrår den opp til Skeppsbrons nivå. Ifølge Stockholms Hamn kan denne fortøyningsplassen kun benyttes av yrkestrafikk.
Paradetrappan
Logårdskajen og Logårdstrappan brukes fra 1844 i forbindelse med høytidlige besøk som kommer via Stockholms strøm til Stockholms slott. Ofte brukes i disse sammenhenger kongesluppen Vasaorden. Fortøyningsplassen med trappen og veien opp til slottet pleier å bli pyntet i slike tilfeller.
På en tidlig filminnspilling fra 1897 sees kongen av Siams landstigning ved Logårdstrappan. Blant andre ankomster kan nevnes Kronprins Gustavs med ektemake Kronprinsessan Margareta i 1905, statsbesøk av det russiske tsarparet Nikolaj II og Alexandra 1909, statsbesøk av Frankrikes president Raymond Poincaré i 1914, statsbesøk av dronning Elizabeth II og Prins Philip i 1956, Carl XVI Gustaf og Silvia Sommerlath i forbindelse med deres bryllup i 1976 og Kronprinsessan Victoria og Daniel Westling i forbindelse med deres bryllup i 2010.
Navnet
Logårdstrappans navn er dokumentert allerede i 1756 da det nye slottet stod ferdig. Navnet stammer fra den lodgården som lå utenfor den nordøstre delen av slottet Tre Kronoer. I første etasje innenfor hadde artilleriet sine lagre og verksteder. Kanonkulene, som ble kalt for lod, ble lagret i lodgården. I 1584 var det over 25 000 lod i lageret. Senere ble navnet forvansket til Logården. Ifølge en annen forklaring har Logården fått sitt navn fra de ville dyr man hadde ved slottet Tre Kronor, gaupe heter lodjur på svensk.
Gili Meno
Gili Meno er den midtre av de tre Giliøyene i umiddelbar nærhet av Lombok i Indonesia. Det bor om lag 400 mennesker på øya, og de livnærer seg av turisme, kokosnøttplantasjer og fiske.
Fiskeforkomstene er meget rike. Her kan besøkende og dykkere se mange sjeldne fiskearter, et fargerikt korallrev og kjempeskilpadder.
Soghomon Tehlirjan
Soghomon Tehlirjan (armensk: Սողոմոն Թեհլերյան, født 2. april 1897 i Nerkin Pakarich i Det osmanske rike, død 23. mai 1960 i San Francisco) var en armensk overlevende fra det som senere ofte beskrives som folkemordet på armenerne. Han mistet familien sin i folkemordet.
Han var aktivt med på Operasjon Nemesis som var en hevnaksjon mot hovedpersonene bak fordrivelsen og drap på tusenvis av etniske armenere under første verdenskrig. Han var også med i Dashnak-organisasjonen, som kjempet for en selvstendig Armenia, i østlige deler av Det osmanske rike. Han drepte Talat Pasja på gaten midt på dagen i Charlottenburg i Berlin 15. mars 1921 på oppdrag fra Operasjon Nemesis. Talat ble drept med et skudd gjennom hodet og et gjennom nakken. «Dette er hevn for min families døde» ropte Tehlirjan som straks ble overmannet av forbipasserende. Hjembyen hans, Erzindjan, ble i juni 1915 tømt og Tehlirjan ble sammen med familien (moren og fem søsken) og 20.000 andre innbyggere sendt til fots. Moren og en bror ble myrdet av gendarmene mens han så på og han selv ble slått ned og våknet flere timer senere i en likhaug. Talat Pasja ble ved rettsoppgjøret etter første verdenskrig dømt til døden in absentia og levde i frihet i Tyskland der han arbeidet med memorarer der han forsøkte å bagatellisere folkemordet.
Han ble av retten frifunnet for straffeansvar for drapet da retten la vekt på de mentale lidelsene Tehlirian hadde gjennomgått under deportasjonen. Tehlirjan ble løslatt av tysk rett juni 1921 på grunnlag av den traumatisering han hadde gjennomgått etter at hele familie var utryddet. Johannes Lepsius med flere vitnet til fordel for Tehlirjan. Saken mot Tehlirjan ble i praksis en sak mot den avdøde Talat og hans ansvar for folkemordet på armenerne. New York Times skrev at rettssaken en gang for alle dokumenterte at de osmanske myndighetenes mål ikke var fordrivelse men utslettelse.
Anaïc ou le Balafré
Anaïc ou le Balafré er en fransk stumfilm fra 1908, regissert av Georges Méliès.
Handling
Tre kjeltringer planlegger å gjøre innbrudd hos en liten familie. Men den unge datteren i familien er alene hjemme. De kaster seg straks over henne, og binder henne fast. Så stjeler de familiens sparepenger, som er gjemt i en vannkoker. Men rett før de skal forlate hjemmet når familiens tjener kommer inn, og han blir også bundet fast.
Men kjeltringene kaster også et stoff i øynene til den unge jenta, noe som gjør henne blind. Men rett etter at jentas kjæreste dukker opp, blir han konfrontert av politiet. Kjæresten blir raskt arrestert, og blir umiddelbart anklaget av alle naboene deres for å stå bak forbrytelsen.
Aquitania
Aquitania kan vise til:
The Simple Life (1919)
The Simple Life er en amerikansk stumfilm fra 1919 regissert av Larry Semon.
Britisk Antarktis
Britisk Antarktis er et britisk oversjøisk territorium.
Området overlapper Argentinsk Antarktis og Chilensk Antarktis og omfattes av Antarktis-traktaten. Stater som har tiltrådt traktaten skal ikke gjøre noe for å hevde, støtte eller benekte territorielle krav i Antarktis, men slår også fast at statene ikke har oppgitt sine territoriale krav ved tiltredelse. Storbritannia har tiltrådt traktaten.
Göksu (andre betydninger)
Göksu  betyr «blått vann» på tyrkisk. Ordet kan vise til:
Annie Lush
Annie Lush (født 11. april 1980) er en britisk seiler som spesialiserer seg i matchracing. I Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 7.
Trop vieux!
Trop vieux! er en fransk stumfilm fra 1908 regissert av Georges Méliès.
Selevkos IV Filopator
Økonomiske vanskeligheter
Det riket Selevkos IV arvet besto av Syria (som da også omfattet Kilikia i nord og Judea i sør), Mesopotamia, Babylonia, Media og Persia.
Selevkos var forhindret av økonomiske vanskeligheter til å utøve en ambisiøs politikk, skapt delvis ved store utgifter i krigen som hans far hadde drevet og ved at han måtte betale krigserstatning til Romerriket. Han forsøkte først og fremst ved hjelp av diplomatiske virkemidler å styrke riket. I 178 f.Kr. giftet han bort sin datter Laodike V til Perseus, konge av Makedonia. Det ble vurdert av Eumenes II av Pergamon som en antiromersk handling. For å berolige romerne sendte Selevkos sin sønn Demetrios som gissel til Roma. Til gjengjeld kunne hans bror Antiokos IV Epifanes reise tilbake til hjemlandet.
Jerusalem
I et forsøk for på å samle inn penger for å betale romerne, sendte han en gang rundt i 175 f.Kr. sin minister og rikskansler Heliodoros til Jerusalem, jødenes hellige sted, for å ta tempelskattene. Andre Makkabeerbok forteller at Heliodoros gikk inn i tempelet i Jerusalem, men måtte snu da tre åndelige vesener, som siden har blitt tolket som engler, manifesterte seg selv som mennesker. I Israel Museum i Jerusalem finnes det en gresk inskripsjon på en stele som er datert til 178 f.Kr. hvor det nevnes at Selevkos utpekte Heliodoros som hans visekonge med ansvar for templene i Judea. Mens denne delen av inskripsjonen kommer fra handel med oldtidsgjenstander, ble det i 2005 funnet ytterligere et fragment fra den samme inskripsjonen i kjelleren av et hellenistisk hus i Maresha i Sjefela.
Uansett hva som var den egentlige årsaken til at Heliodoros åpenbart ikke fikk med seg jødenes religiøse skatter, etter han var kommet tilbake fra Judea, deltok Heliodoros i en sammensvergelse mot kongen. Den 3. september 175 f.Kr. ble Selevkos IV Filopator myrdet av Heliodoros, og ministeren tok deretter tronen i eget navn.
Myrdet
Den virkelige arvingen til riket, Demetrios I av Soter, Selevkos’ sønn, oppholdt seg på samme tid som gissel i Roma, og kongedømmet ble isteden tatt av den yngre broren til Demetrios I, Antiokos IV Epifanes. Han klarte å fortrenge Heliodoros og en liten sønn av Selevkos, også kalt for Antiokos. Sistnevnte var i navnet overhodet av Selevkideriket i noen få år inntil Antiokos IV Epifanes fikk ham drept i 170 f.Kr. Det er indikasjoner at Antiokos IV Epifanes også giftet seg med Selevkos’ enke Laodike V.
Gummitre
Gummitre kan sikte til flere planter som det kan utvinnes gummi fra:
Aiko Hayashi
Aiko Hayashi (født 17. november 1993) er en japansk synkronsvømmer.
Hun representerte Japan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok bronse i lagkonkurransen.
Digrammini
Digrammini er en gruppe (stamme) av biller som hører til familien kortvinger. Det er (foreløpig?) bare kjent én art i gruppen.
Utseende
En liten (3,5 millimeter), avlang, jevnbred, rustrød kortvinge. Hode og pronotum har påfallende lengderibber. Føttene på forbeina er fire-leddete, på bakbeina fem-leddete.
Utbredelse
Arten er beskrevet fra New Zealand.
Tidal-saken
Tidal-saken eller strømmekuppet (som DN omtaler saken) er en avsløring av Dagens Næringsliv (DN) som ble publisert 20. januar 2017. De påstår at strømmetjenesten Tidal hadde unaturlig mange avspillinger i et mønster som var alt for presist til å være troverdig. Dette medførte at en større andel av inntektene gikk til de med unaturlig mange avspillinger, som blant annet var Kanye West og Beyoncé – på bekostning av andre artister. Saken har fått international oppmerksomhet, og Tidal selv avviser og bestrider påstandene i DN. Bakgrunnen for avsløringen var opptil flere avspillinglogger, som fungerer ved at hver gang noen lytter til en sang, lagres en linje med datakode – et unikt fingeravtrykk. Loggene over musikklytting består av milliarder på milliarder av oppføringer.
Økokrim har senere blitt engasjert i saken med mistanke om grovt bedrageri knyttet til strømmetjenesten Tidal, som har hovedkontor i Norge. Desember 2018 gjennomførte de en ransakelse hos Tidal, men da de ville kopiere serverdata som lå i utlandet. Bestride Tidal med at vilkårene for ransaking og beslag i Norge ikke var oppfylt. Saken ble tatt videre til tingretten og lagmannsretten der det ble bestemt at Tidal må utlevere serverdataen, men selskapet velger å anke avgjørelsen til siste instans. 29. mars 2019 bestemte høyesterett at Tidal må utlevere serverdata. 3. april 2019 ble det kjent at Tidal har slettet strømmeloggene, som var sentrale i Økokrims etterforskning av Tidal.
Giuseppe Maria Spina
Giuseppe Maria Spina (født 11. mars 1756 i Sarzana i Italia, død 13. november 1828 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet den romerske kurie.
Det var han som gav pave Pius VI de siste sakramenter før han døde i Valence i Frankrike den 29. august 1799. Han ble utnevnt in pectore til kardinal i februar 1801 av pave Pius VII, publisert i mars 1802. Han var erkebiskop av Genova 1802–1816, og senere prefekt for Den apostoliske signatur 1824–1828. Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Margaret Hoelzer
Hun representerte USA under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble nummer 5 på 200 meter rygg. Hun tok to sølv og en bronse under Sommer-OL 2008.
Drammen handelsgymnasium
Drammen handelsgymnasium er en fredet bygård i Tollbugata på Strømsø i Drammen. Bygården er sammenbygd med en murt skolebygning i funkisstil fra begynnelsen av 1950-tallet, i tillegg finnes en skolebygning i bindingsverk fra 1970-tallet på eiendommen. Flere utbygginger og reguleringsplaner oppgjennom årene har sørget for at skolegården er asfaltert helt inntil den fredete bygningen. Et stort tre er imidlertid bevart inne i skolegården.
Navn
Bygningens navn er vissnok Den lærde skole, men det er kjent under flere navn, deriblant: Drammen lærde skole, Drammen lærde- og realskole, Drammen offentlige skole for den høiere almendannelse, Drammen offentlige høiere almennskole, Drammen gymnas, Drammen videregående skole og Strømsø gamle rådhus.
Vitalij Bubnovitsj
Vitalij Bubnovitsj (født 12. november 1974) er en belarusisk skytter som konkurrerer i rifleskyting. Han representerte landet sitt i Sommer-OL 2012 i London, der hans beste resultat var nummer 11 i 10 meter luftrifle.
Bleking av papirmasse
Bleking av papirmasse er den kjemiske prosessering som blir gjort på forskjellige typer papirmasse for å gjøre den lysere (engelsk: brightness). Ikke å forveksle med hvithet (engelsk: whiteness), som modifiseres med optiske hvitemidler – stoffer som absorberer lys i det ultrafiolette området og sender det ut igjen som synlig lys i det blå området og gjør at ting ser hvitere ut.
Lyshet er et mål på hvor mye lys som reflekteres av papir under standardbetingelser blir rapportert som prosent av hvor mye lys som reflekteres. Det vanlige er å bruke standarden definert av ISO.
Avispapir ligger i området 55-75 ISO lyshet. Skrivepapir ligger typisk over 104 ISO.
Selv om resultatene er de samme er prosessen og kjemien involvert i bleking av kjemiske masser, som sulfatprosessen, veldig forskjellig i forhold til bleking av mekaniske masser. Kjemiske masser inneholder veldig lite lignin, mens mekaniske masser inneholder mesteparten av ligninet som var i treet massen ble produsert fra. Ligninet er hovedkilden til kromoforene som finnes naturlig i ved.
Bleking av mekaniske masser
Siden mekaniske masser inneholder neste mye lignin som cellulose og hemicellulose er det upraktisk å fjerne alt ligninet ved bleking. Derfor blir poenget med å bleke mekanisk masse å fjerne kromoforene (fargede kjemiske grupper). Dette gjøres ved reduksjon eller oksidasjon.
Alkalisk hydrogenperoksid er det mest vanlige blekemidlet for mekanisk masse. Mengden base, som natriumhydroksid og temperatur er lavere enn i bleking av kjemiske masser. Disse forholdene gjør det mulig for hydrogenperoksid kan relativt selektivt oksidere ikke-aromatiske konjugerte grupper som forårsaker farger. Dekomponering av hydrogenperoksid katalyseres av ioner fra mange av overgangsmetallene. Metallioner kommer naturlig med veden og forbruker hydrogenperoksid hvis de ikke fjernes. Komplekseringsmidler som EDTA blir anvendt for å fjerne mest mulig av disse metallionene før hydrogenperoksid tilsettes for å spare kjemikalier. Magnesium salter og natriumsilikat tilsettes også for å forbedre blekeprosessen.
Natriumditionitt (Na2S2O4), også kalt hydrosulfitt, er det andre viktige blekemidlet for mekanisk masse. Ditionitt reduserer kromoforene. Ditionitt reagerer med oksygen, så massens kontakt med oksygen må minimaliseres under prosesseringen.
Komplekseringsmidler kan også bidra til lysheten ved at de komplekserer jernioner, som bidrar til farge sammen med lignin. .
Lysheten som oppnås i blekeprosessen er bare temporær siden nesten alt ligninet fortsatt finnes i massen. Kontakt med luft og lys gjør at nye kromoforer kan dannes med det gjenværende ligninet. Dette er grunnen til at avispapir gulner.
Bleking av returfiber
Returfiber blir vanligvis bleket med peroksider og ditionitt (hydrosulfitt). Blekemetodene er tilsvarende som for mekanisk masse, men målet er å få selve fiberne lysere.
Bleking av kjemiske masser
Bleking av kjemiske masser går normalt over flere prosessteg, ofte mer enn tre. Disse stegene gis bokstavbetegnelser som anvendes internasjonalt.
En blekesekvens på 1950-tallet kunne se slik ut: CEHEH Massen vil da ekponeres for klor, vaskes (ekstrahert) for å fjerne lignin fragmentert av klor, behandlet med hypokloritt og vasket igjen og så behandlet med hypokloritt enda en gang. Et eksempel på en moderne TCF-sekvens kan se slik ut: OZEPY, hvor massen behandles med oksygen, så ozon, vaskes og blekes med peroksid og tilslutt ditionitt.
Klor og hypokloritt
Klor bytter ut hydrogen i de aromatiske ringerene i lignin via aromatisk substitusjon, oksiderer organiskesidegrupper til karboksylsyrer og adderer over dobbeltbininger i ligninets sidekjeder. Klor reagerer også med cellulose, men det skjer hovedsakelig ved nøytral pH, hvor hypoklorsyre (HClO) er den domenerende klorforbindelsen i vannløsning. For å unngå cellulosedegradering foregår klorbleking ved pH <1,5.