cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Radio i Norge
Noen lokalradioer
Radio RV i Trondheim hadde sin første sending 8. februar 1982, og er landets nest eldste nærradio. Tidlig ute var også Radio KonRad og Radio Sesam, to av flere radiokanaler som etablerte seg i Trondheim i løpet av 1980-tallet.
Radio Vest i Stavanger kom også på lufta 15. mars 1982. Denne radioen bestod av 11 konsesjonærer, hovedsakelig misjonsselskaper og Rogaland idrettskrets. De etablerte studio på Solborg Folkehøgskole.
Siddis radio i Stavanger kom på lufta første gang 15. mars 1982, men var allerede godt kjent som piratradio i byen. Radioen ble etablert av Rolf Pedersen som etablerte norsk nærradioforening i 1980 med formål å oppheve NRK monopolet.
Radio Korgen som holder til i Korgen, Nordland, er en av Norges eldste lokalradioer. Den ble grunnlagt av Trygve Aanes, og hadde sin første offisielle sending 19. mars 1982. Den er fremdeles i full drift.
Radio Rana i Mo i Rana startet i 1984 med politiske partier, idrettsorganisasjoner, religiøse organisasjoner, kulturlivet og handelsstanden som andelshavere. Etter forskjellige omorganiseringer er radioen fortsatt i drift i 2017.
Radio Vefsn i Mosjøen, ble startet av Tron-Børre Johansen og noen andre med Tiendebytteradioen på ettersommeren i 1984.
Radio PS er Romsdals eldste nærradio som fortsatt er i drift. Den første sendingen gikk på lufta, den 12. november 1984. Pinsemenigheten Sion Molde er ansvarlig for driften.
Solradioen i Halden ble startet av Steinar Aabø, 19. desember 1984.
Våler Nærradio i Våler grunnlagt 1984.
DAB
Digital Audio Broadcasting (DAB) ble beskrevet som erstatningsteknologi for FM i Stortingsmelding nr. 62 (1996–97). Siden er digitalisering av radio blitt behandlet i flere stortingsmeldinger og av flere regjeringer. I Stortingsmelding nr. 8 (2010–2011) ble det lagt til rette for en aktørstyrt overgang til digitalradio og slukking av riksdekkende FM-radio i 2017 eller senest 2019. Kommersielle lokalradioer i de fire største byene skal også slukke sine FM-sendinger samtidig som de nasjonale. Dette gjelder 23 av omtrent 230 lokalradioer hvorav 22 allerede sendte på DAB i 2016. Øvrige lokalradioer får fortsette uten krav til innhold eller konsesjonsavgifter på FM inntil 2022.
Slokking av FM-nettet begynte 11. januar 2017 i Nordland. Den 13. desember 2017 var Troms og Finnmark de siste fylkene til å slokke FM-nettet.
Utviklingen i Norge
I Norge startet NRK i 1992 sammen med Televerkets Forskningsinstitutt, Televerkets Kringkastingskontor og Statens Teleforvaltning et prosjekt med å bli kjent med og finne ut om DAB-teknologien var egnet for Norge. P4 Radio Hele Norge ble med i dette arbeidet da kanalen startet sine sendinger i 1993. Prøvesendinger startet i april 1994 med sendere på Tryvann (Oslo), Jonsknuten (Kongsberg) og Høiås (Halden), samt fra Reinsfjell i Møre og Romsdal  med kanaler fra NRK og P4.
I januar 1995 godkjente NRK-styret planene om etableringen av DAB-kanalen NRK Alltid Klassisk (nå NRK Klassisk). Kanalen startet sendingene 1. juni samme år, som verdens første heldigitale DAB-kanal. Videre la et NRK-utvalg under navnet «Krystallkula» frem sin innstilling om innføringen av digital radio. Der ble det foreslått å starte prøvesendinger høsten 1995 og ha etablert permanente sendinger i 1998. Da skulle sendingene dekke 75 prosent av befolkningen, og trekanalradioen skulle suppleres med Alltid Klassisk, samt én nyhetskanal og én sportskanal.
P4, som var Norges første riksdekkende kommersielle radiokanal, deltok i DAB-prosjektet fra starten av. NRK, P4, Radio2Digital og Norkring dannet etter hvert Digitalradioutvalget. Der skulle aktørene samarbeide om blant annet tekniske løsninger. Norsk Lokalradioforbund deltok i dette arbeidet som observatør.
NRK Alltid Nyheter startet sendinger 14. april 1997. Både NRK Alltid Nyheter og NRK Alltid Klassisk ble etterhvert også sendt via mindre FM-sendere i de største byene. I påvente av større utbredelse av DAB-mottakere var det nødvendig å sikre kanalene et lyttergrunnlag med den rådende FM-teknologien.
NRK lanserte også kanalene NRK mp3, NRK Stortinget og NRK Metro som en del av digitalradiostrategien.
Digitalisering av radio er utredet i flere faser. Myndighetenes holdning har hele tiden vært at bransjen selv, det vil si kringkastingsselskapene, skulle drive fram utviklingen av DAB. Det ble slått fast i Stortingsmelding nr. 62 (1996-1997): Kringkasting og dagspresse 1996 m.v.
Likevel etterlyste aktørene en sterkere medvirkning fra myndighetenes side, og i 2004 ble det nedsatt en arbeidsgruppe ledet av Medietilsynet. Denne arbeidsgruppen leverte en rapport 19. desember 2005, med forslag om tiltak for å få til en overgang til digitalradio. Hovedkonklusjonen var at det burde settes et årstall for avvikling av FM-radio, nemlig 2014.
Arbeidsgruppens rapport ble 11. mai 2007 fulgt opp med Stortingsmelding nr. 30 (2006-2007): Kringkasting i en digital fremtid. Her drøftes blant annet spørsmålet om det bør fastsettes en dato for når det analoge bakkenettet for radio skal avvikles. Departementets konklusjon er at det ikke kan fastsettes en slik dato før minst halvparten av landets husholdninger har skaffet seg digital radiomottaker, hele landet har tilgang til digitale radiosendinger og digitalradio utgjør en merverdi.
Etter hvert ønsket myndighetene å gi et mer tydelig signal om overgangen til digital radio. 4. februar 2011 ble Stortingsmelding nr. 8 (2010–2011): Digitalisering av radiomediet lagt frem. Der ble 2017 satt som et mål for avvikling av riksdekkende og kommersielle FM-sendinger. Meldingen kom som resultat av at kringkasterne etterlyste en tydeligere revisjon og gjennomgang av prinsippene. Departementets beslutning om å lage en egen stortingsmelding hviler også på vurderingen om at det er ressurskrevende å vedlikeholde FM-nettet – og at større land i Europa tar aktive steg i retning av å digitalisere radiomediet.
Forutsetningen for å avvikle FM-sendingene var ifølge stortingsmeldingen at lytterne tilbys digital merverdi, altså at tilbudet i DAB-kanalene er større enn i FM-sendingene. Videre må NRKs dab-nett bygges ut tilsvarende dagens FM-dekning, og de kommersielle kanalene må ha 90 prosents befolkningsdekning. For å kunne avvikle FM-sendingene i 2017 må det også finnes tilfredsstillende løsninger for lytting i bil, og minst halvparten av radiolytterne må daglig lytte helt eller delvis til digital radio. Digital radio her betyr ikke bare DAB, men også nettradio, mobil-apper og set-top bokser for TV. Er ikke disse kriteriene oppfylt, blir avviklingen av FM-sendingene utsatt til senest 2019. Med unntak av Fremskrittspartiet støttet alle partier på Stortinget planen om digitalradioovergangen. De fleste lokalradioene kan sende videre på FM. De kommersielle lokalradioene i de fire storbyene skal avvikle sine FM-sendinger. Flere lokalradioer startet DAB-sendinger i 2013 i Oslo/Akershus, Haugesund/Stavanger og i Østerdalen/Solør. og litt senere i Østfold, Bergen og Trondheim.
NRK, P4 (Modern Times Group) og selskapet SBS Radio Norge arbeidet for overgangen til digital radio gjennom selskapet Digitalradio Norge AS (Digitalradio Norge). Kringkasterne har i stor grad gitt DRN oppdraget med å koordinere informasjonstiltak i digitaliseringsprosessen, og være operatør og konsesjonær for riksnettet og prøvesendinger i lokale DAB-nett. I april 2012 trakk SBS Radio seg fra selskapet. SBS Radio fikk senere nye eiere som igjen forpliktet seg til videre satsing på digitalisering av radio. Norsk Lokalradioforbund har takket nei til å delta i samarbeid med DRN.
Debatt og uenighet
De riksdekkende kringkasterne har, på tross av at de er konkurrenter, fremstått som enige om at radio må moderniseres og digitaliseres for å behold og utvikle sin posisjon hos lytterne i en medieverden i hurtig utvikling. Den endelige digitaliseringen av radio i 2017 er i deres øyne på høy tid og skjer etter at lytterne med Stortingsmelding nr 8 2011 har fått varsel i god tid. Andre miljøer, organisasjoner og personer har imidlertid tatt til orde for at DAB ikke er veien å gå, at andre teknologier er bedre egnet, og at FM bør få leve videre. Spesielt har IKT-Norge, Norsk Lokalradioforbund , Fremskrittspartiet i tillegg til flere enkeltpersoner flagget disse synene i ulike arenaer.
Det er også i medier av blant annet NAF og enkelte politikere stilt spørsmål ved om dekningen i DAB-nettene er god nok, og i samsvar med myndighetenes krav. Mer info om sendernett og dekning lenger nede i artikkelen.
The EFTA Surveillance Authority (ESA) har mottatt tre klager knyttet til DAB i Norge fra norske aktører. En av klagene er fra Norsk Lokalradioforbund   og to er anonyme. ESA har fulgt opp med å be norske myndigheter om å svare på konkrete spørsmål knyttet til det formelle beslutningsgrunnlaget for slukking av FM, og hvordan slukkingen berører sendinger og apparater. Det stilles også spørsmål rundt annen teknologi. Kulturdepartementet har sendt sitt svar på disse spørsmålene.
Digitalradio Norge har som representant for rikskringkasterne forsøkt å belyse argumentene som ofte brukes mot DAB med objektive fakta på nettsiden DABmytene.no.
Høsten 2016 fremmet Senterpartiet et Representantforslag til Stortinget om å utsette slukkingen av FM. Forslaget ble behandlet i Kulturkomiteen og så i Stortinget 7.12.16 etter en relativt lang debatt. Forslaget ble ikke vedtatt. Et forslag fra SV om å følge slukkingen av FM-nettet nøye, og løpende sikre seg at beredskapen ikke rammes og at dekningsgraden blir oppfylt i tråd med Stortingets forutsetninger ble vedtatt.
Kringkasterne
Aktørene på kringkastersiden er i 2016 NRK, P4 Radio Hele Norge, Bauer Media og en rekke lokalradioer som er tildelt anleggskonsesjoner.
Det digitale radioskiftet
Med utgangspunkt i Stortingsmelding nr. 8 (2010–2011): Digitalisering av radiomediet har aktørene blitt enige med myndighetene om en fremdriftsplan for den endelige digitaliseringen. FM-slukkingen skjer over en periode på om lag 11 måneder, der FM-nettene slukker region for region. Hensikten med regionvis slukking er å bidra til god tilgang til radioapparater, særlig i bil. NRK, P4-gruppen og Bauer Media vil slukke alle sine FM-sendinger samtidig i to av seks regioner. NRK vil slukke FM-sendingene i god tid før kommersielle kanaler i fire av seks regioner. Medietilsynet driver myndighetenes informasjon om det digitale radioskiftet.
Digitalradio Norge er kringkasternes organ for samarbeid og informasjon til lytterne om det digitale radioskiftet.
Distribusjonsavtaler
I mai 2012 inngikk DRN, NRK og SBS Radio avtaler med Norkring om utbygging og leie av landsdekkende sendernett for både NRK og kommersiell radio over DAB. Det er Norkring som har investert i og driver de landsdekkende DAB-nettene i Norge. Norkring investerer i underkant av 1 milliard kroner i DAB-utbyggingen. Radiobransjen leier nettene av Norkring i henhold til avtaler som er avstemt med perioden for frekvenstillatelsene, dvs. til 2031. Leiebeløpene for NRKs nett var ved avtaleinngåelse 150 millioner kroner årlig. Tilsvarende leiekostnad for det kommersielle nettet var 65 millioner kroner. NRKs DAB-nett er langt mer omfattende med hensyn til antall sendere enn det kommersielle nettet.
Innehavere av frekvenstillatelser for lokal-DAB velger selv sendernettleverandør, eller om de vil etablere sitt eget nett. Frekvenstillatelsene gjelder fra og med 2017 til 2031. Høsten 2016 er flere nett under etablering.
Konsesjoner
For å sende digital radio via DAB-nettet kreves tre typer konsesjoner: Frekvenstillatelse (administreres av Nkom), Anleggskonsesjon for senderanleggene (administreres av Medietilsynet) og innholdskonsesjon (administreres av Medietilsynet). NRK har konsesjonsfritak på innhold. Frekvens- og anleggskonsesjonen tildeles en aktør som skal leie ut kapasitet på sin DAB-frekvens til innholdsleverandører. Denne aktøren kalles sendernettoperatør. Konsesjon til innhold gis på bakgrunn av avtale mellom innholdsleverandør og sendernettoperatør. Det er innehaveren av sendernettet som i forhandlinger gir tilgang til kapasitet på ikke diskriminerende vilkår. Innholdsleverandøren må derfor forplikte seg til å dekke kostnader som sendernettoperatøren måtte ha.
Basert på Stortingsmelding nr. 8 (2010–2011): Digitalisering av radiomediet la Kulturdepartementet til rette for forlengelse av de riksdekkende FM-konsesjonene der en av betingelsene er at konsesjonæren skal delta i utbygging av DAB-nett med minimum 90 % befolkningsdekning. Samtidig kunngjorde og tildelte Nkom frekvenstillatelser for riksdekkende DAB-nett. Nkom og Medietilsynet har gjennomført utlysninger med påfølgende auksjoner for tildeling av frekvenstillatelser og anleggskonsesjoner for lokalradio.
Teknisk
DAB er et internasjonalt, standardisert system for digital radiokringkasting. Se egen artikkel om DAB (Digital Audio Broadcasting) for mere inngående og generell beskrivelse av DAB-teknologien.
Lydnivåer i DAB
Som første land i verden innførte aktørene på riksdekkende DAB i Norge den europeiske standarden EBU R128 for å sikre like lydnivåer på alle program og alle kanaler og unngå Loudness War på DAB. Dette skjedde i midten av februar 2012. For lyttere betyr det at man opplever samme lydnivå på alle typer programinnhold, også reklame. Lyttere som zapper mellom kanaler vil også oppleve at lydnivå på de ulike kanalene harmoniserer.
DAB/DAB+
DAB-sendingene i Norge startet i DAB i 1995. Enkelte radiostasjoner begyntet å sende i DAB+ 2013 og 2014. NRK sine kanaler vil alle være i DAB+ fra 11. januar 2017. Det er ikke noe krav fra myndighetenes side om å sende i DAB eller DAB+, så enkelte kringkastere vil kanskje fortsette med sendinger i DAB en stund til.
Frekvenser
I Norge er det laget frekvensplaner for fire riksdekkende nett. Riksblokk 1 er i drift idag med hovedsakelig kommersielle kanaler. Frekvenstillatelsen eies av Norkring. Riksblokk 2 er et kommersielt nett som ikke er utbygget eller i drift (2016). Frekvenstilatelsen eies av Norkring. Frekvenstillatelsene til DAB Regionblokka eies av NRK og er delt opp i åtte regioner, slik at det er mulig å sende regionalt innhold fra NRKs distriktskontorer. Lokalblokka består av 37 lokalregioner som har blitt tildelt en rekke aktører ved auksjon.
Nombulelo Hermans
Hun var medlem av African National Congress, og satt i Sør-Afrikas nasjonalforsamling fra 2019 til sin død i 2021.
Espedal
Espedal er en dal og en bosetting i Fjaler i Sogn og Fjordane. Det ligger rundt 12 km sørvest for Dale i Sunnfjord og rundt 8 km sørvest for Flekke. Området eies av og er bebodd av Espedal-familien.
Nombulelo Hermans
Hermans døde av covid-19 den 18. januar 2021.
Espedal
Espedal ble omtalt i dokumentarfilmen True Norwegian Black Metal fra 2007 som fokuserte på en del aspekter av livet til Kristian Espedal.
Radio i Norge
=
Riksblokk 1 =====
Sendernett og dekning
Nettene i Norge er planlagt iht. internasjonale standarder og retningslinjer. Frekvenstillatelsene gjelder SFN (Single-frequency network) som kan dekke hele landet, regioner eller lokale områder. Tillatelsen begrenser ikke antall sendere innen området den gjelder så lenge Nkom's krav til bl.a. interferensbeskyttelse er ivaretatt. Nettene kan derfor stadig vurderes og bygges ut videre.
DAB-senderne i et SFN sender på samme frekvens og  må være synkroniserte. En rimelig måte å gjøre dette på er å bruke GPS, men det er ingen krav til å ha GPS for at det skal fungere. Så lenge alt utstyr benytter signaler fra samme kilde (eventuelt fra flere kilder som er synkronisert med hverandre) vil det fungere. Det finnes flere måter å lage slike synk-signaler, f.eks. GPS, atomur og krystall-baserte oscillatorer. I Norge har både Riksblokk 1 og Regionblokka redundante sync løsninger, og er ikke avhengig av GPS. Lokalradionettet i Oslo med blant andre Radio Metro, var ikke sikret med reserve synkronisering da det oppsto en feil på en GPS satellitt i januar 2016. Digitalradio Norge driver dette nettet som et prøvenett basert på en midlertidig frekvenstillatelse fram til 31.12.16.
Digitalradio Norge har på vegne av kringkasterne og nettleverandør Norkring publisert dekningskart på sine nettsider. Kartene viser beregnede og kontrollerte feltstyrkenivåer iht. rekomendasjoner fra ITU planleggingskonferansen GE06 Det regionsoppdelte nettet som NRK benytter dekker mer enn 99,7 % av befolkningen. Det riksdekkende nettet som de kommersielle kanalene benytter dekker mer enn 90% av befolkningen. Det er prøvenett for lokalradio i en del områder som vil bli erstattet av permanente nett i 2017.
Kontroll av dekning
DAB-nettene må kontrolleres i praksis for å sikre at beregninger og dekningskart stemmer best mulig med den faktiske dekningen. Nkom har i sin rapport fra 2015 og senere i 2016 konkludert med at det er samsvar mellom beregninger og reell dekning. Norkring og kringkasterne selv gjør dessuten systematisk lytting og feltmålinger for å vurdere dekningen i DAB-nettene, og tar initiativ til justeringer i nettene eller beregningene.
Pr. september 2016 er det tilbakelagt mer enn 50.000 km vei og blitt utført målinger i hele landet. Både lytting med vanlige mottakere, typiske bilinstallasjoner, referansemottakere og målinger med spesialutstyr benyttes for å skaffe best mulig underlag for eventuelle justeringer og behov for ytterligere utbygging. De mest kritiske parameterne å observere i praksis er feltstyrke, tidssynkronisering og konsekvenser der standardiserte grenseverdier nås, f.eks. der sendere står veldig tett eller spesielt langt fra hverandre, eller der andre forhold forstyrrer signalene.
Typisk utstyr som anvendes for dekningsmålinger i Norge er:
Kvinnelig stemmerett
Kvinnelig stemmerett var en av de første store kampsakene for kvinnesaksbevegelsen. Det oppstod mot slutten av det 19. århundre bevegelser i flere land som kjempet for at kvinner skulle få samme stemmerett som menn, og saken ble i hovedsak drevet frem av liberale stemmerettsforkjempere, både kvinner og menn, delvis med tilknytning til de store liberale partiene på 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet. Kampen for stemmerett var den andre store kvinnesaken etter kampen for rett til utdanning, og i en viss grad en forlengelse av denne kampen. Fra århundreskiftet hadde stemmerettsbevegelsen vokst til en stor og godt organisert internasjonal bevegelse, med Den internasjonale kvinnestemmerettsalliansen (nå International Alliance of Women; IAW) som den ledende internasjonale organisasjonen som arbeidet for kvinners stemmerett.
Målet for de tidlige forkjemperne for kvinnelig stemmerett var først å fremst å få slutt på diskriminering av kvinner i forhold til menn, ikke nødvendigvis å innføre allmenn stemmerett. På dette tidspunktet var stemmeretten i mange land begrenset til menn som betalte skatt av en viss størrelse; noen land hadde en gradert stemmerett avhengig av sosiale og økonomiske kriterier. Mange forkjempere for kvinners stemmerett kjempet derfor kun for at kvinner med formue eller lignende skulle få stemmerett.
Stemmeretten ble utvidet til å gjelde kvinner på forskjellige tider i forskjellige land, og i mange tilfeller ble den også trukket tilbake etter noen år. Det var også vanlig at kvinner hadde strengere vilkår for å få stemmerett enn menn, for eksempel ved at bare gifte kvinner fikk retten. Solsikken og fargen gul(l), som symboliserte opplysning, ble tidlig det fremste symbolet for den liberale stemmerettsbevegelsen i USA og internasjonalt, og ble bragt til Norge i 1890-årene som symbol for Norsk Kvinnesaksforening og organisasjonens avleggere.
I engelskspråklige land oppstod det etterhvert et skille mellom begrepene suffragist og suffragette. Suffragist var det eldste og generelle begrepet for stemmerettsforkjempere, og betegnet etterhvert den moderate fløyen med organisasjoner som britiske National Union of Women’s Suffrage Societies som omtalte seg selv som «law-abiding», de amerikanske liberale stemmerettsorganisasjonene og store internasjonale stemmerettsorganisasjoner som Den internasjonale kvinnestemmerettsalliansen. Suffragette betegnet i britisk historie fra 1908 den radikale og i kvinnebevegelsen svært omstridte organisasjonen Women's Social and Political Union (WSPU) som ble kjent for sivil ulydighet og direkte aksjoner. Suffragettene var uglesett i den etablerte kvinnestemmerettsbevegelsen, og de ble nektet medlemskap i kvinnestemmerettsalliansen.
Mariakirken i Tønsberg
Kirken lå ved det nåværende Torvet, omtrent ved det gamle rådhuset. Anslag for byggeår varierer mellom slutten av 1000-tallet og midten av 1100-tallet. Kirken er første gang nevnt i Håkon Håkonssons saga, i skildringer av begivenheter i 1217. Dette var Tønsbergs viktigste middelalderkirke ved siden av Lavranskirken.
Kvinnelig stemmerett
I Norge ble stemmerettsbevegelsen drevet frem av Norsk Kvinnesaksforening og dens avleggere, som stod nær Venstre, som arbeidet med reformistiske virkemidler for lovreformer, og som var med i kvinnestemmerettsalliansen sammen med de britiske og amerikanske moderate suffragistene.
Innføringen av kvinnelig stemmerett
I Sverige ble stemmerett for skattebetalende kvinner innført med frihetstiden i 1718, men ble trukket tilbake i 1771. Det første stedet som innførte kvinnelig stemmerett var New Jersey. Der ble det innført i 1776, men trukket tilbake i 1807. Pitcairnøyene var neste sted, i 1838. Deretter kom Sør-Australia i 1861, og så fulgte forskjellige delstater i USA.
Mariakirken i Tønsberg
Bygningen skal ha vært ganske smal og langstrakt, med et kvadratisk tårn. Den hadde vinduer bare i sør. Lavranskirken ble revet i 1811-14, da man valgte å konsentrere seg om én kirke for byen, i første omgang Mariakirken. I 1858 ble det så oppført ny kirke der Lavranskirken hadde stått (i dag Tønsberg domkirke), og Mariakirken ble ofret i stedet, delvis på grunn av begrensede utvidelsesmuligheter.
Tatiana von Metternich-Winneburg
Tatiana Hilarionowna von Metternich-Winneburg und Beilstein (født fyrstinne Tatjana Vasiltsjikova, russisk Татьяна Васильчикова; født i St. Petersburg, død 26. juli 2006 på Schloss Johannisberg ved Geisenheim) var en tysk maler, forfatter og mesen av russisk opprinnelse.
Mariakirken i Tønsberg
Noe av inventaret fra Mariakirken er i dag å finne andre steder. Alterbildet (malt i 1569) fant veien til Andebu kirke (men er senere erstattet), og selve altertavlen (skåret av Jens Jølsen i 1764) er tatt i bruk i domkirken med et maleri fra 1770 og enkelte rekonstruerte figurer. Et annet bilde fra Mariakirken (fra 1600-tallet) henger i domkirkens kor, og domkirkens eldste klokke (fra 1530) er også fra Mariakirken. Dessuten finnes det gjenstander fra den i Slottsfjellsmuseet.
Tatiana von Metternich-Winneburg
Bakgrunn
Metternich-Winneburg var datter av fyrst Hilarion Vassiltsjikov (1881–1969), som satt i den keiserlige russiske dumaen, og hans hustru fyrstinne Lidia Leonidovna Vjasemskaja (1886–1946).
Mariakirken i Tønsberg
På 2000-tallet har det vært gravearbeider på Torvet, og det har vært uttrykt ønske om å bevare restene oppe i dagen. Til tross for enkelte protester ble det imidlertid besluttet å dekke til restene. Kirkens beliggenhet er imidlertid markert, og en liten modell av kirken ble avduket på Torvet i 2014.
Kvinnelig stemmerett
Innføringen av kvinnelig stemmerett
Det første europeiske landet som innførte kvinnelig stemmerett var Finland (den gang en del av Tsar-Russland), som innførte allmenn stemmerett og rett til å stille til valg i 1906. Landet fikk i 1907 verdens første kvinnelige medlemmer av en nasjonalforsamling, da 19 kvinner ble valgt inn i Lantdagen. Norge fulgte etter som første selvstendige land i verden til å gi kvinner stemmerett, i 1913. Danmark innførte kvinnelig stemmerett i lokalvalg i 1908 og i nasjonale valg i 1915.
Under første verdenskrig endret holdningen til kvinners evner og muligheter seg i flere vestlige land, fordi kvinner ble satt inn i tradisjonelle mannsyrker for å fylle opp plassene til de som var sendt til fronten. I 1918 innførte Storbritannia stemmerett etter nesten samme vilkår som for menn (fulle rettigheter ble gitt i 1928), mens kvinner i Tyskland fikk samme rett som mennene. I 1920 ble kvinnelig stemmerett innført i USA, og deretter fulgte de fleste vestlige land frem mot andre verdenskrig. Et unntak var Frankrike, som først kom etter i 1945, samtidig som Japan.
De siste vestlige land hvor kvinner fikk stemmerett var Sveits (på føderalt nivå i 1971 og lokalt nivå i den siste kantonen i 1990) og Liechtenstein (1984). Det er fortsatt noen få land som ikke har kvinnelig stemmerett, de fleste av dem med basis i visse tolkninger av Koranen. Bhutan skiller ikke mellom kvinner og menn, men da landet har et prinsipp om én stemme per eiendom fører dette til at mange kvinner i realiteten ikke har stemmerett.
Norge
Innføringen av kvinnelig stemmerett skjedde gradvis, etter at også menn hadde fått økt stemmerett i årene før. Frem til 1898 hadde menn begrenset stemmerett i Norge, dvs. at bare menn med en viss skattbar inntekt hadde stemmerett. Først da Venstre i 1898 oppnådde grunnlovsflertall, vedtok Stortinget å innføre allmenn stemmerett for menn. Siden ble det innført begrenset kommunal stemmerett og valgbarhet for kvinner i 1901 (for kvinner som selv betalte skatt over en viss størrelse, eller var gift med menn som gjorde dette), deretter begrenset stemmerett ved stortingsvalg i 1907, så allmenn stemmerett for kvinner ved kommunevalg i 1910 og endelig allmenn stemmerett og valgbarhet for kvinner ved stortingsvalg i 1913. Sentralt i den norske stemmerettskampen stod godt organiserte kvinnesaksorganisasjoner som Norsk Kvinnesaksforening og ad hoc-organisasjonen Landskvindestemmeretsforeningen, med Gina Krog som sentral pådriver og grunnlegger.
I og med at kvinner ikke kunne stemmes inn på Stortinget før etter 1913, var det menn som måtte stå for grunnlovsforslaget om endring. De fire som sto for det var alle fra Sørlandet.
Land uten kvinnelig stemmerett (per 2014)
Landene hvor kvinner ikke har stemmerett, eller som har forskjellige regler for kvinner og menn, er:
Nylig innført:
Symboler
Den liberale kvinnesaks- og kvinnestemmerettsbevegelsen tok i 1867 solsikken og fargen gull (gul) som symboler. Solsikken og gull/gul er dermed kvinnesakens og kvinnestemmerettsbevegelsens eldste symboler. Gull ble ofte brukt sammen med hvitt. Denne symbolikken ble videreført av Den internasjonale kvinnestemmerettsalliansen som ble etablert i 1904 og ble brukt av mange «borgerlig-liberale» kvinnesaks- og stemmerettsorganisasjoner internasjonalt. Gull og hvitt ble dermed de dominerende fargene i den etablerte internasjonale kvinnestemmerettsbevegelsen, også omtalt som suffragister. Den norske borgerlige kvinnesaksbevegelsen – Norsk Kvinnesaksforening og Kvindestemmeretsforeningen – tok solsikken og gull–hvitt (solsikke på hvit silkefane) som symboler i 1894 etter initiativ fra Gina Krog, etter forbilde av den liberale kvinnesaksbevegelsen i USA. Den norske kvinnesaksbevegelsen var sterkt inspirert av den liberale kvinnesaksbevegelsen i USA og Gina Krog tok tidlig til orde for å bruke «den amerikanske plattform» for å kjempe for likestilling av kvinner og menn.
Flere andre symboler har vært brukt i ulike land. I USA brukte noen stemmerettsforkjempere også kombinasjonen lilla, hvitt og gull, mens andre brukte gull og blått. Fargen gull var den eneste som var felles for alle stemmerettsforkjempere i USA, og var også den eldste fargen.
Den dominerende britiske suffragistorganisasjonen National Union of Women's Suffrage Societies (NUWSS), ledet av Millicent Fawcett, brukte rødt, hvitt og grønt som sine farger. Den radikale og i kvinnebevegelsen omstridte organisasjonen Women's Social and Political Union (WSPU), som ble kalt suffragetter i kontrast til den etablerte kvinnestemmerettsbevegelsen (suffragistene), brukte fra 1908 et symbol med lilla, hvitt og grønt («suffragettefargene» eller «suffragetteflagget»). Suffragettene var uglesett i den etablerte kvinnestemmerettsbevegelsen, og ble etter påtrykk fra suffragistlederen Millicent Fawcett nektet medlemskap i Den internasjonale kvinnestemmerettsalliansen.
Markeringer
I 2013 markeres det offentlige Stemmerettsjubileet i Norge, ettersom det er hundre år siden kvinnelig stemmerett ble innført. I den forbindelse blir det fokusert på «fire store» i kvinnesakshistorien på 1800-tallet og under stemmerettskampen: Camilla Collett, Fredrikke Marie Qvam, Gina Krog og Fernanda Nissen.
Tatiana von Metternich-Winneburg
Livet etter den russiske revolusjon
Hun studerte senere malerkunst i München. I 1941 ble hun gift med oldebarnet av den østerrikske statsmannen fyrst Klemens von Metternich, fyrst Paul Alfons von Metternich-Winneburg und Beilstein (1917–1992). Hennes søster Marie (kalt Missie, 1917-1978) har beskrevet årene i Berlin i sin bok Berliner Tagebüchern.
Ekteparet von Metternich-Winneburg bodde først på Schloss Königswart i Bøhmen og etter fordrivelsen i 1945 sammen med mannens mor, prinsesse Isabel, den tidligere fyrstinnen av Metternich-Winneburg (1880–1980), på det ødelagte Schloss Johannisberg i Hessen. Ekteskapet var barnløst. Tatiana von Metternich-Winneburg var således den siste av slekten Metternich-Winneburg.
Metternich-Winneburg var en av grunnleggerne av og beskytter for Rheingau Musik Festival. Hun mottok Bundesverdienstkreuz for sitt omfattende veldedig arbeid og delstaten Hessens Wilhelm-Leuschner-Medaille.
Hun døde 91 år gammel på Schloss Johannisberg i Rheingau.
Ʌ
og er en latinsk bokstav som består av en V som er snudd opp-ned. Bokstaven brukes i språkene temne (Sierra Leone), nankina (Papua Ny-Guinea) og nordlig tepehuansk (Mexico). Minuskelen brukes i det internasjonale fonetiske alfabetet der den representerer en urundet, halvåpen bakre vokal.
I Unicode kodes som U+0245 (Ʌ) og U+028C (ʌ).
Danïjar Juldasjev
Danïjar Juldasjev (kasakhisk: Данияр Юлдашев, født 3. september 1996) er en kasakhstansk karateka.
Han representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i gruppespillet.
Knut Alfsen
Knut Alfsen (født 2. august 1956) er norsk dukkespiller som fra 2015 til 2023 var leder av Norsk Skuespillerforbund (NSF).
Utdannelse
Alfsen gikk Dramalinjen ved Nordiska folkhögskolan i Kungälv, og ble senere utdannet dukkespiller fra Riksteatrets treårige elevskole. Han virket også som skuespiller ved Riksteatret, og var tilknyttet Riksteatret fra 1976 til 1984. Senere tok han NTKs videreutdanningskurs for profesjonelle dukkespillere, og kurset «La marionnette et l'enfant» («Teaterdukken og barnet») ved Institut International de la Marionette i Charleville-Mézières i Frankrike.
Han har en mastergrad i teatervitenskap fra Universitetet i Oslo, og har i tillegg økonomi- og lederutdanning.
Riksteatret, Rikskonsertene, NRK og TV2
Alfsen har deltatt som dukkespiller, regissør og dukkemaker i en rekke prosjekter siden 1976, blant annet ved Riksteatret, Rikskonsertene, NRK og TV2.
Levende Dukker
I 1987 inngikk Alfsen og Schou et permanent samarbeid da de etablerte kompaniet Levende dukker. De markerte kompaniets 25-årsjubileum i 2012 med urpremiere på «verdens første zombie-dukketeater».
Noen få uker etter festivalen mottok Levende Dukker Asker kommunes kulturpris for 2012.
Traktor Produksjoner
I 2014 var Alfsen sammen med Jan Holden dukkespiller i forestillingen Zapp ved Figurteatret i Nordland. Utgangspunktet var Arne Bust Mykles bok Opera Pompel og Pilt, og de sentrale figurene i den nye produksjonen bar navnene «Fompel» og «Filt». Dukkene til forestillingen var laget av Agnes M. Schou. Bak «Traktor Produksjoner» stod Johannes Skyberg og Sverre Galgum.
Handlingen i Zapp ble sammenfattet slik da forestillingen ble anmeldt av Lofot-Tidende:"Zapp er historien om Fompel og Filt som er inspirert av de originale dukkene Pompel og Pilt som de fleste kjenner fra barne-tv. I historien blir vi dratt med inn i et absurd univers hvor vi møter to reparatører i et postapokalyptisk tv-mareritt. Stykket er en satirisk thriller hvor handlingen foregår i Gople City. Takket være atombomben er det gode tider for reparasjoner i byen, men en hensynsløs diktator og en ekstremt veldreid værdame fanger de to reparatørene i en brutal maktkamp på liv og død."
Ulike lederstillinger
Alfsen har også vært teatersjef ved Figurteatret i Nordland i perioden 1991-1994, kulturhusleder ved Nøtterøy kulturhus og prosjektleder for ”Teaterbyen Ålesund”.
UNIMA
Han har også 18 års styreerfaring fra UNIMA Norge, foreningen for figurteater; 10 av dem som leder. Han tok initiativet til etableringen av tidsskriftet Ånd i hanske, og var tidsskriftets redaktør fra 1982 til og med første halvår av 1986. Per 2018 er tidsskriftet inne i sin 36. årgang. Som takk for hans mangeårige, formidable innsats for figurteaterfaget og UNIMA, er Alfsen utnevnt til æresmedlem av UNIMA Norge.
Internasjonalt er Alfsen medlem av eksekutivkomiteen og president for vedtektskommisjonen i den internasjonale delen av organisasjonen Union International de la Marionette (UNIMA).
Norsk skuespillerforbund
Fra 2011 til 2014 var han nestleder i Norsk Skuespillerforbund, der han han blant annet ledet Kunstnernettverkets forhandlinger med fylkeskommunene om kunstnerisk arbeid i Den kulturelle skolesekken. I 2015 ble han valg til leder i Skuespillerforbundet, et verv han ble gjenvalgt til i 2018. Han satt som leder i åtte år, frem til årsmøtet våren 2023.
Priser og utmerkelser
I 1985 mottok Knut Alfsen Statens reisestipend, og samme år ble han også tildelt Oppegård kommunes kulturpris.
Kishen Bholasing
Kishen Bholasing (født 3. august 1984, død 12. april 2020 i Amsterdam i Nederland) var en surinamesisk-nederlandsk sanger og perkusjonist.
Knut Alfsen
Priser og utmerkelser
Han ble utnevnt til æresmedlem i UNIMA Norge med følgende begrunnelse:"«Knut Alfsen er tidligere styreleder i Unima Norge samt medlem av Eksekutivkomiteen i UNIMA Internasjonalt gjennom en årrekke. Knut har gjennom disse årene gjort en formidabel innsats for utviklingen av norsk figurteater, samt stor internasjonal påvirkning gjennom sitt frivillige verv i Unima Internasjonalt.»"
Kishen Bholasing
Biografi
Bholasing representerte musikkstilen Baithak Gana. Bholasing spilte dholak og var hovedsanger i gruppen Kishen & Friends. Han opptrådte i Nederland og i Surinam, i anledning av holi og sportsbegivenheter i regi av Surinaamse Worstelfederatie, landets bryterforbund.
Flere av Bholasings familiemedlemmer var også kjent for baithakganamusikk, som hans far, Angad Bholasing, hans mor, Rosie Bholasing-Jiboth, og hans tante, Motimala Bholasing.
Død
Rundt den 24. mars 2020 ble det bekjentgjort at Bholasing var rammet av COVID-19. Han døde den 12. april på Academisch Medisch Centrum i Amsterdam som følge av sykdommen, i en alder av 35 år.
Han var gift og hadde to barn.
DD
DD, Dd, dD, dd og d.d. kan bety:
Anna-Maria Ravnopolska-Dean
Anna-Maria Ravnopolska-Dean, født Anna-Maria Jordanova Ravnopolska, er en bulgarsk komponist og harpist.
Uber Cup 1969
Uber Cup 1969 ble arrangert i Tokyo i Japan i 1969.
Hana Takahashi
Hana Takahashi (født 19. februar 2000) er en japansk fotballspiller.
Karriere
Hana Takahashi startet sin profesjonelle karriere i Urawa Reds i 2018.
Hemne
Hemne er en tidligere kommune i Trøndelag, som fra 1. januar 2020 er en del av Heim kommune. Kommunesenteret var Kyrksæterøra, som ligger 56 km. fra Orkanger, 103 km. fra Trondheim og 105 km. fra Kristiansund. Kommunen grenset i øst til Snillfjord og Orkdal, i sør til Rindal og Surnadal, og i vest til Aure og Halsa. Nord for Trondheimsleia ligger Hitra.
Prestegjeldet Hemne (inntil 1918 skrevet Hevne) ble opprettet som en kommune 1. januar 1838 (se formannskapsdistrikt). Annekssognet Vinje tilhørte Møre og Romsdal amt, mens resten av prestegjeldet tilhørte Sør-Trøndelag. Det skulle derfor i utgangspunktet ha blitt opprettet som en egen kommune, siden en kommune ikke kunne tilhøre to ulike fylker. Løsningen ble imidlertid at en isteden flyttet fylkesgrensen sørover til sin nåværende posisjon. (For samme forhold, se Bakke, Bindal, Birkenes, Røldal, Strømm og Åseral.)
1/1 1911 ble Hemne delt i to og Heim ble etablert som egen kommune. Heim hadde da 1 533 innbyggere.
1/7 1924 ble Vinje (716 innb.) og Snillfjord skilt ut som egne kommuner.
1/1 1964 ble Vinje (576 innb.) og Hemne kommuner samt området Vestre Heim (711 innb.) i Heim kommune slått sammen til én kommune som fikk navnet Hemne kommune. Det østre delen av Heim, Austre Heim (724 innb.) ble slått sammen med Ytre Agdenes fra Agdenes kommune og Snillfjord kommune til den nye Snillfjord kommune.
Området Fossdalen i Rindal kommune, Møre og Romsdal fylke ble overført til Hemne 1. januar 2008.
Geografi
Høyeste fjell er Ruten med sine 1040 meter over havet, på grensen mot Rindal. Største øy er Røstøya; øya er vernet som barskogsreservat. Rovatnet, som ligger like sør for Kyrksæterøra, er største innsjø.
Samfunn
En idrettshall gir mulighet for allsidig aktivitet. For øvrig har kommunen en godt utbygd helse- og sosialtjeneste.
Skoler
Kommunen har 3 grunnskoler. Fire kommunale og fire private barnehager dekker stort sett etterspørselen etter barnehageplasser. I kommunen er det også lokalisert en videregående skole, Hemne videregående skole.
Næringsliv
Kommunen har et variert næringsliv. Den største industriarbeidsplassen er Wacker Holla Metall som produserer silisiummetall. Andre viktige næringer er landbruk, oppdrett av laksefisk, rogn- og smoltproduksjon, trevareproduksjon, transport og service med bl.a. handel og hotell. Nærheten til ilandføringssted for gass og Equinor metanolfabrikk på Tjeldbergodden i Aure kommune er en viktig faktor for næringslivet.
Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er Nerøra, plassen foran rådhuset på Kyrksæterøra. Navnet Nerøra blir lite brukt. Plassen er utformet som et type torg, og kommunen har også plantet tusenårsstreet sitt her, som er en eik.
Sharps rifle
Sharps rifle var en serie amerikanske bakladde karabiner som ble brukt under og etter den amerikanske borgerkrigen. De kalles av og til Berdan Sharps rifle etter et amerikansk skarpskytterregiment. Rifleserien begynte med en design av Christian Sharps i 1848 og ble produsert fram til 1881.
Brukere
Sharps rifler var kjent for sin treffsikkerhet på langt hold og var en favoritt blant bøffeljegere. Den ble kamret for en rekke kalibre og ble kjøpt inn til flere amerikanske militære greiner før og under den amerikanske borgerkrigen, og av britiske regimenter som kjempet for Det britiske ostindiske kompani. Etter innføringen av metallpatroner ble Sharps produsert for patroner, og var en av de få perkusjonsmekanismene som også var vellykket i patronutgaven.
På grunn av bruken i mange westernfilmer og -bøker er Sharps rifle blitt et ikon for det ville vesten. Reproduksjoner lages i dag av flere forskjellige våpenprodusenter.
Mekanisme
Bakladermekansimen på Sharps var en kilemekanisme med et svært uvanlig perkusjonssystem. Riflen kunne lades med en normal tennhette på vanlig måte, men hadde også et system der en rull med ekstra kraftige kruttlapper ble matet fram en og en av et tannhjul koblet til hanen. Dette gjorde det mulig å lade uten å måtte fomle med en liten tennhette, og var derved egnet for å kunne brukes av ryttere i fart.
Nynytt
Nynytt var et norsk humorprogram av og med Trond Kirkvaag, Lars Mjøen og Knut Lystad som gikk på NRK Fjernsynet i 1976 og 1978 De parodierte Dagsrevyen med nyheter, sport og værmelding, med basis i overskrifter fra landets aviser. Hvert program var ca. 30 minutter. Premieren var 30. oktober 1976.
Fuglebjerg kommune
Fuglebjerg kommune var en kommune i Vestsjællands amt i Danmark, dannet ved kommunalreformen i 1970 fra 1. april 1970.
Sacagawea
Sacagawea (også Sakakawea og Sacajawea, født ca 1788, død 20. desember 1812) var en amerikansk indianerkvinne av Shoshonestammen var med på Lewis og Clarks ekspedisjon.
Sacagawea vokste opp med Hidatsafolket som fanget henne som barn. Hun var med som oversetter og guide på utforskningen av USAs vestre deler. Hun var søsteren til den Lemhi-shoshonske høvding Cameahwait, og gift med Toussaint Charbonneau, en av medlemmene av Lewis og Clarks ekspedisjon.
Sammen med Lewis og Clark reiste Sacagawea hele avstanden fra Nord-Dakota til Stillehavet i årene 1804 til 1806. Hun har blitt en viktig del av mytene fra Lewis og Clarks ekspedisjoner. Hun nyttes som symbol for kvinners frigjøring, verdi og selvstendighet. Det finnes en rekke statuer og minnesmerker etter hennes bragder.
I 2000 utgav United States Mint en egen mynt, Sacagaweadollaren som en heder til indianerkvinnen. Mynten har et bilde av Sacagawea og hennes sønn, Jean Baptiste Charbonneau.
Jacob Grubbe Ottesen
Jacob Grubbe Ottesen (født 13. juli 1785, død 6. oktober 1836) var skipsreder og kjøpmann i Porsgrunn. I 1823 giftet han seg med Fredrikke Sofie Aall (1800–1886), datter av Jacob Aall til Borgestad gård. I 1824 kjøpte han Kammerherregården i Porsgrunn og bodde der til sin død. Gården ble oppført 1763-1764 av Niels Aall. Den ble solgt til Porsgrunn kommune to år etter hans død, men brant ned i 1901. I dag står Porsgrunn rådhus på tomten.
Det tidligere setet til Ludwik Geyers aksjeselskap
Det tidligere setet til Ludwik Geyers aksjeselskap (polsk Dom Towarzystwa Akcyjnego Ludwika Geyera) ligger ved Piotrkowska-gaten 74 i Łódź.
Jacob Grubbe Ottesen
Han var sønn av prost på Nedre Romerike Otto Ottesen (født 1743 i Rødby i Danmark, død 1819) og Kirstine Realfsdatter Bøyesen (Ording) (1755–1830). Hans kone var datter av Kirstines søster, og var altså hans kusine. Også hans to brødre giftet seg med kusiner fra Aall-familien.
Det tidligere setet til Ludwik Geyers aksjeselskap
Bygningen har form som bokstaven «L». Elevasjonens elegante og rike utsmykning er utformet i moden italiensk renessanse. Hjørnetårnet har kariatidmotiver og dekkes av en kuppel. Taket har en balustrade, og under gesimsen finnes en girlandefrise. Bygningens andre etasje har to balkonger.
Historie
Ludwik Geyer kjøpte tomten på hjørnet av Piotrkowska-gaten og Meyers passasje (i dag Stanisław Moniuszkos gate) fra Ludwik Meyer, og bygde i årene 1882–1886 et neobarokt palass etter tegninger av Hilary Majewski. Bygningen huset setet til Ludwik Geyers aksjeselskap. I første etasje lå dessuten den berømte restauranten til Andrzej Stępkowski. Mot slutten av 1800-tallet åpnet Bank Handlowy («Handelsbanken», i dag Citibank Handlowy) fra Warszawa sin filial her.
Gørlev kommune
Gørlev kommune er en tidligere kommune i Vestsjællands amt i Danmark, dannet ved kommunalreformen i 1970 fra 1. april 1970. I forbindelse med kommunalreformen 2005–2007 ble den slått sammen med Bjergsted kommune, Hvidebæk kommune, Høng kommune og tidligere Kalundborg kommune til den nye storkommunen Kalundborg kommune i Region Sjælland fra 1. januar 2007.
Ertog
En ertog er en gammel vektenhet for sølvmynter som ble brukt i middelalderen. Som myntenhet kom den i bruk på 1300-tallet og utgjorde ca. 9,74 gram sølv. På 900-tallet tilsvarte en ertog som vektenhet 1/24 mark (vekt) eller ca. 8,93 g. Vekten har altså variert, også utover dette.
Det gikk 24 ertoger på en mark, og 10 penninger på en ertog.
Ilja Smorguner
Ilja Smorguner (født 24. juni 1984) er en tysk karateka.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i gruppespillet.
Citizendium
Citizendium ledes av Larry Sanger, som sammen med Jimmy Wales startet Wikipedia. Sanger trakk seg fra Wikipedia i 2004, etter uenighet om veien Wikipedia skulle ta.
Høsten 2006 ble Citizendium annonsert, og en pilotutgave ble satt opp. Denne pilotutgaven var ikke tilgjengelig for allmennheten, noe den ble først 25. mars 2007. Per desember 2007 er fortsatt Citizenduim i såkalt Beta-utgave.
I motsetning til Wikipedia, der alle kan redigere en hvilken som helst artikkel, kan bare registrerte brukere redigere i Citizendium. Alle brukere må oppgi fullt navn for å kunne bli med, men alle som gjør dette, samt støtter Citizendiums målsetting, kan redigere.
I Citizendium er det et skarpt skille mellom autoritet i faglig innhold og administrative oppgaver. Administrativt arbeid gjøres av såkalte konstabler. For å bli konstabel må man være 25 år gammel og ha en universitets- eller høyskolegrad.
Leksikonet hadde per november 2017 ca. 17 000 artikler. Av dem hadde 160 kommet seg gjennom godkjenningsprosessen og er godkjente artikler; de fleste av dem er fra ulike naturvitenskapelige fagfelt, eller er biografier over kjente personer. Rundt fem skribenter bidro med minst én redigering i måneden.
Sjømat Norge
Sjømat Norge er en medlemsstyrt, næringspolitisk arbeidsgiverorganisasjon som organiserer over 850 medlemsbedrifter med omtrent 20,000 ansatte innen norsk fiskeindustri, havbruksnæring, fiskefôrprodusenter, biomarin industri, rederier og leverandørbedrifter til sjømatnæringen. Sjømat Norge er en landsforening tilknyttet NHO. Organisasjonen var frem til 2015 kjent som Fiskeri- og havbruksnæringens landsforening (FHL).
Fiskeri- og havbruksnæringens landsforening (FHL) ble etablert den 25. november 1994 som en paraplyorganisasjon for Norske Fiskeoppdretteres Forening (NFF), Fiskerinæringens landsforening (FNL) Fiskemelprodusentenes forening og Fiskefôrprodusentenes forening.
Administrerende direktør er Geir Ove Ystmark. Gunnar Haagensen er styreleder. Organisasjonen har hovedkontor i Oslo, samt kontorer i Bergen, Ålesund, Trondheim og Tromsø.
Styreledere
Sjømat Norge/FHL har hatt følgende styreledere:
Parablabicentrus
Parablabicentrus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En liten, brun trebukk. Kroppen er sparsomt kledt med nokså lange, mørke, oppstående hår. Antennene er lengre enn kroppen, med en rad av lange hår på innersiden. Pronotum er rundet, noe innsnevret ved roten, med en stor, grunn grop i midten. Dekkvingene er avsmalnende bakover. Beina er nokså kraftige med klubbeformede lår.
Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.
Utbredelse
Slekten er kjent fra det nordlige Brasil.
Akari Kurishima
Akari Kurishima (født 14. september 1994) er en japansk fotballspiller.
Karriere
Akari Kurishima startet sin profesjonelle karriere i Urawa Reds i 2013.
Landslaget
Akari Kurishima spilte én landskamp for Japans kvinnelandslag.
Nepalogaleruca
Nepalogaleruca er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 7 arter.