cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baselios Mar Thoma Paulose II
Virke i Den malankarisk-ortodoks-syriske kirke
Han ble presteviet den 21. juni 1973 av Yuhanon Mar Severios. Den 14. mai 1983 ble han av Mathews Mar Coorilos gjort til ramban, og den 15. mai 1985 til biskop (med navnet Paulose Mar Milithios) i Puthiyacavu St. Mary's Church av Baselios Marthoma Mathews I, og ble da utnevnt til første biskop (og fra 1991 som metropolitt) av Kunnamkulam.
Den 27. september 2006 ble Mar Milithios valgt til designert etterfølger av Østens katholikos.
Den 1. november 2010, etter at katholikos Baselios Marthoma Didymos I var trådt tilbake av aldersgrunner, ble han intronisert som ny Østens katolikos og metropolitt av Malankara. Han var den 8. katholikos etter opprettelsen av det indiske katolikat i 1912, og den 21. Malankara-metropolitt.
Merneith
Merneith, også navngitt som Meritnit, Meryet-Nit eller Meryt-Neith, var hustru og regent i oldtidens Egypt i løpet av første dynasti. Hun kan ha vært en hersker av Egypt i egen rett, basert på flere offisielle nedtegnelser – om det er tilfelle, var hun den første kvinnelige farao og den tidligst kjente dronningregent i nedtegnet historie. Hennes styre skjedde på 2900-tallet f.Kr. for en tidsepoke som er ikke fastlagt. Merneiths navn betyr «Elsket av Neith» og hennes stele inneholdt symbolene for denne gudinnen. Hun kan ha vært farao Djers datter og var antagelig Djets hustru. Hun var mor til farao Den, sin etterfølger.
Familie
Merneith er knyttet til en rekke segltrykk og på inskripsjoner på boller og fat sammen med faraoene Djer, Djet og Den. Hun kan ha vært datter av Djer, men det er ingen avgjørende bevis. Som mor av Den er det sannsynlig at Merneith var hustru av Djet. Ingen informasjon om identiteten til hennes mor har blitt avdekket.
Et leiresegl har blitt funnet i graven til hennes sønn Den som var gravert med inskripsjonen «Kongens mor Merneith». Det er også kjent at Dens far var Djet, noe som gjør det sannsynlig at hun var Djets hustru.
Bevis på identitet
Det er antatt at Merneith ble hersker av Egypt ved Djets død. Tittelen hun holdt er derimot omdiskutert. Det er mulig at hennes sønn Den var for ung til styre da Djet døde og at hun hersket som regent fram til Den var gammel nok til å være farao i sin egen rett.
Det sterkeste beviset på at Merneith var hersker av Egypt er hennes grav. Denne graven i den hellige byen Abydos («Grav Y») er unik blant de ellers utelukkende mannlige graver. Hun ble gravlagt nært inntil Djet og Den. Hennes grav er av samme størrelse som kongegravene fra denne perioden. To gravsteler som bærer hennes navn ble oppdaget i nærheten av hennes grav. Hennes navn er ikke inkludert på kongelistene fra det nye rike. Et segl som inneholder en liste over faraoer fra det første dynasti ble funnet i graven til Qa'a (Ka), den tredje kjente farao etter Den, hennes sønn. Denne listen nevner imidlertid ikke styret til Merneith. En årsak til utelatelsen kan være at hun var en kvinne, ikke de faktiske forhold.
Noen få andre bevis andre steder om Merneith:
Grav
Ved Abydos er graven tilhørende Merneith blitt funnet i et område som er knyttet til andre faraoer fra første dynasti. To steler gjort av stein har identifisert graven som hennes har blitt funnet på stedet.
I 1900 oppdaget den engelske arkeologen William Flinders Petrie hennes grav, og på grunn av dens vesen antok han at den tilhørte en til da ukjent farao. Graven ble utforsket og viste seg å inneholde et stort underjordisk kammer, dekket med soltørket murstein, og var omgitt av en rekke graver med minst 40 tjenere.
Tjenerne var antagelig ment å være til støtte for herskeren i etterlivet. Gravleggelsen av tjenere med herskeren var i overensstemmelse med gravpraksis for de første faraoer. Et stort antall offergods ble også lagt ned i graven hennes, noe som var en ære kun gitt til faraoer som skaffet herskeren mektige dyr for etterlivet. Dette gravkomplekset var av stor betydning for den egyptiske religiøse tradisjon og dens betydning økte etter hvert som kulturen utviklet seg.
Abydos var et sted med mange oldtidstempler, blant annet Peqer, det kongelige nekropolis hvor de tidlige faraoer ble gravlagt. Disse gravene begynte å bli sett på som meget betydningsfulle graver og i senere tider ble det høyt verdsatt å bli gravlagt i dette området, noe som førte til byen vokste som et religiøst kultsted.
VM i landeveissykling 2018 – Mennenes fellesstart
Mennenes fellesstart ved VM i landeveissykling 2018 ble arrangert søndag 30. september og løypa var på 252,9 km fra Kufstein til Innsbruck.
Stafett-NM på skøyter junior 1990
Stafett-NM på skøyter junior 1990 ble avholdt på Kongsberg idrettspark i Kongsberg 14. januar 1990. Teknisk arrangør var Kongsberg Idrettsforening.
Norgesmestere for damer ble Sportsklubben Ceres som stilte med Linda Olsen, Jane Iren Nielsen og Trude Nielsen på laget, og for herrer ble det Ask Skøyteklubb som stilte med Thor André Pedersen, Åsmund Svensson og Per Anders Kvam på laget.
Philistina rhinophyllus
Philistina rhinophyllus er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (ca. 20 millimeter), bronseaktig metallisk farget gullbasse. Hannen har et nokså langt, i spissen kløvet horn i pannen, og nokså lange bein. Hornet i pannen danner en klype sammen med et framspring på pronotum. Hunnen er mindre uten horn. Kroppen er nokså tett kledt med lyse, nedliggende hår.
Harda (distrikt)
Harda (hindi: हरदा जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Madhya Pradesh. Distriktets hovedstad er Harda.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 570,302 innbyggere i distriktet, mot 474,416 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 20,93 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 14,41 % i 2011 mot 18,34 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 921 i 2011 mot 925 i 2001.
Line Kloster
Line Kloster (født 27. februar 1990) er en norsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerer Sportsklubben Vidar fra Oslo.
2008–2010
Kloster kom på fjerdeplass på 400 meter under NM i friidrett 2008. I 2009 fikk hun bronse på 400 meter under NM i friidrett innendørs, og under NM i friidrett 2009 kom hun på fjerdeplass på 400 meter hekk og sjetteplass på 400 meter. Hun ble nummer to på 400 meter under NM i friidrett innendørs 2010, bak Benedicte Hauge. Under Bislett Games deltok hun i den nasjonale konkurransen, og kom der på sjetteplass på 400 meter, og hun kom på fjerdeplass på 400 meter under NM i friidrett 2010, der hun også fikk gull på 1000 meter stafett. Hun deltok i Nordisk-baltisk U23-mesterskap i friidrett 2010, og fikk der tre medaljer; hun kom på tredjeplass på 400 meter, og hun deltok på begge stafettene, der Norge fikk sølv på 4 × 400 meter og bronse på 4 × 100 meter stafett.
2011–2012
Hun fikk sølv på 400 meter og gull på 4 × 200 meter stafett under NM i friidrett innendørs 2011. Hun vant 400 meter i den nasjonale konkurransen under Bislett Games 2011, med ny personlig rekord på 53,38 sekunder, og hun representerte Norge under Lag-EM i friidrett 2011 (1. divisjon), der hun kom på sjuendeplass på 400 meter, og Norge kom på femteplass på 4 × 400 meter stafett. Hun satte personlig rekord på 200 meter under Lillestrøm Games i juli, med 24,14 sekunder. Under U23-EM i friidrett 2011 kom Kloster på sjuendeplass på 400 meter, og hun ble nummer to på 400 meter og nummer fire på 200 meter under NM i friidrett 2011.
Under NM i friidrett innendørs 2012 vant hun 200 meter og 400 meter. I mai deltok hun i NM i stafetter 2012, og fikk der gull på 4 × 100 meter stafett. Hun vant 400 meter i den nasjonale konkurransen under Bislett Games 2012, og hun deltok på det norske stafettlaget på 4 × 400 meter under EM i friidrett 2012, som ble slått ut i forsøksheatet. Nordisk-baltisk U23-mesterskap i friidrett 2012 ble arrangert på Jessheim, og Kloster vant der 200 meter. Hun ble norsk U23-mester på 200 meter i juli, og under NM i friidrett 2012 vant hun 200 meter, 400 meter og 1000 meter stafett. Under World Challenge-stevnet i Zagreb i september kom hun på femteplass på 400 meter og sjuendeplass på 200 meter.
2013
Kloster hadde en sterk innendørssesong der hun forbedret den norske rekorden over 400 m i flere omganger. Hun sesongåpnet med personlig rekord på 400 meter under Wien Indoor Classic, med 53,38 sekunder, før hun fikk gull på 400 meter og 4 × 200 meter stafett under NM i friidrett innendørs 2013. Hun deltok i Nordenkampen 2013, og kom der på tredjeplass på 400 meter, og hun deltok på Norges lag som vant 4 × 200 meter stafett. Under EM i friidrett innendørs 2013 kvalifiserte hun seg til semifinale med personlig og norsk rekord innendørs på 53,15 sekunder. I semifinalen forbedret hun rekorden med ytterligere 37 hundredeler. Med 52,78 sekunder ble hun nummer fire i sitt semifinaleheat, der de tre beste gikk videre til finalen.
I utendørssesongen satte Kloster personlig rekord på 400 m under Bislett Games, også her på 52,78 sekunder. . Norge deltok i Superligaen under Lag-EM i friidrett 2013, og Kloster kom der på tiendeplass på 400 meter. Under NM i friidrett 2013 ble hun Norgesmester på både 200 og 400 meter.
2014
Kloster konkurrerte ikke i innendørssesongen 2014, med unntak av at hun hoppet stille lengde under et kretsstevne, der hun hoppet 2,24 meter. Hun deltok i Diamond League-stevnet Bislett Games 2014, og kom der på åttendeplass på 400 meter. Hun deltok på Norges stafettlag på 4 × 400 meter under Lag-EM i friidrett 2014 (1. divisjon), og Norge løp der inn til tredjeplass. Hun vant 400 meter under Audun Boysen Memorial. Hun ble tatt ut til å løpe både 400 m og 4x400 m stafett for Norge under EM i friidrett 2014. Der ble hun slått ut i forsøksheatet på 400 meter, med tiden 54,27, og Norge nådde heller ikke finalen på 4 x 400 meter hekk. NM i friidrett 2014 endte med sølv på 400 meter og en fjerdeplass på 200 meter.
2015
Hun fikk tredje beste tid på 400 meter under Wien Indoor Classic i januar, og under NM i friidrett innendørs 2015 fikk hun gull på 60 meter hekk, sølv på 200 meter og gull på 4 × 200 meter stafett. I februar deltok hun i Nordisk mesterskap i friidrett innendørs 2015, som var en del av Nordenkampen, og hun kom der på andreplass på 400 meter, kun slått av Sara Slott Petersen fra Danmark. Norge vant her 4 × 200 meter stafett. I april deltok hun i EM i friidrett innendørs 2015, men ble slått ut i forsøksheatet på 400 meter der. Hun konkurrerte ikke noe i utendørssesongen 2015, med unntak av et stevne i USA i april.
2016
Etter et stressbrudd i ankelen april 2015, var Kloster endelig konkurranseklar til utendørssesongen 2016 etter en lang opptreningsperiode. Hennes første stevne var Norwegian Grand Prix-stevnet på Hamar 18. mai, der hun løp 200 meter på 24,25. Hun kom på åttendeplass på 400 meter under Bislett Games, som var et av Diamond League-stevnene, og under EM i friidrett 2016 løp hun ankeretappen på stafettlaget som satte ny norsk rekord på 4x400 m med tiden 3.31,73, en forbedring av den 25 år gamle rekorden satt i VM i Tokyo med ett sekund og tre hundredeler.
Kloster ble belønnet med kongepokalen for sine prestasjoner i NM i friidrett 2016. Hun vant gull på 400 meter (53,02 sek), sølv på 100 meter hekk (13,54 sek) rett bak Isabelle Pedersen og gull på 1000 meter stafett.
2017
Utendørs vant hun 400 meter i den nasjonale konkurransen under Bislett Games, og hun kom på sjetteplass på 400 meter under Lag-EM i friidrett 2017, der Norge deltok i 1. divisjon. Hun vant 400 meter hekk i seniorklassen under Världsungdomsspelen 2017. Kloster skiftet hovedfokus fra 400 meter til 400 meter hekk denne sesongen. Under sommerstevnet på Bislett 19. juli senket hun sin personlige rekord fra 58,18 sekunder til 56,39 sekunder. Dette var kun 29 hundredeler unna kvalifiseringskravet for VM i friidrett 2017. Fristen for å klare kravet nærmet seg, og Kloster fikk en siste sjanse i LEAP Loughborough, der hun senket sin personlige rekord ytterligere til 56,18 sek, kun åtte hundredeler bak kravet. Hun greide dermed ikke VM-kravet.
Under NM i friidrett 2017 ble hun norgesmester på 100 meter hekk, og tok sølv på 400 meter og 400 meter hekk.
2018
Med sin gode tid på 400 meter hekk denne sesongen, var Kloster direkte kvalifisert til semifinalen under EM i friidrett 2018. Med et løp på 55,78 sekunder var hun et halvt sekund unna å nå finalen. Hun fikk tiende beste tid i semifinalene samlet.
Kåre Håvard Torp
Kåre Håvard Torp (født 15. august 1914 på Løten, død 22. oktober 2007) var en norsk barnelege, kjent for sitt pionérarbeid for pediatrien i Nord-Norge og for sitt mangeårige virke der.
Line Kloster
2019
Under NM i friidrett innendørs 2019 vant hun 800 meter, med ny personlig rekord på 2:13,10. Dette var hennes første NM-gull på denne distansen, men hennes tolvte individuelle NM-gull totalt. På 60 meter kom hun på fjerdeplass.
Grønnamadin
Grønnamadin er en fugl i gruppen Erythrura i familien astrilder. Den er endemisk til de nordlige Filippinene.
Line Kloster
2019
Hun deltok kun på 100 meter hekk under NM i friidrett 2019, men ble der diskvalifisert. Hun deltok i Lag-EM i friidrett 2019, der Norge deltok i 1. divisjon, og Norge vant der 4 × 400 meter stafett.
Kåre Håvard Torp
Han vokste opp i bestyrerboligen på Klevfos Cellulose- & Papirfabrikk på Ådalsbruk på Løten, der faren Eivind Torp var bestyrer. Han tok sin medisinske embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1943, var distriktslege på Alstahaug 1944-45, lege i Hærøy kommune og ved sykehusene i Sandnessjøen og Stokmarknes. Spesialisering i pediatri ved Rikshospitalet i Oslo i 1950-årene. Torp vendte så tilbake til Nord-Norge i 1957, der han etablerte praksis i Tromsø, som den første barnelegen nord for Trondheim. Hvert år reiste han på forsomrene langs Finnmarks-kysten og på sensomrene på vidda – til barn som trengte tilsyn av spesialist. En barneavdeling i Tromsø var hans største hjertesak. Den kom i 1965.
Line Kloster
2021
Kloster representerte Norge under Sommer-OL 2020, som ble arrangert i 2021, men ble slått ut i forsøksheatet på 400 meter hekk der. Hun kom på tredjeplass på 400 meter under NM i friidrett 2021, og hun kom på tredjeplass på 300 meter under Trond Mohn Games.
Kåre Håvard Torp
Som pensjonist vendte Torp hjem til Hedemarken. Kåre Håvard Torp var bror av indremedisineren Helge Eivind Torp og sønnesønn av stortingsmannen Eivind Torp.
Line Kloster
2022
Hun satte to nye personlige rekorder i mai 2022; den 25. mai løp hun 400 meter på 51,93 i stevnet Meeting Iberoamericano i Huelva, og tre dager senere løp hun 400 meter hekk på 54,99 i IFAM-stevnet i Oordegem i Belgia. Under Bislett Games løp hun på Norges lag som satte norsk rekord på 4 × 400 meter stafett med tiden 3.28,58.
Hun deltok i NM i friidrett 2022, og vant der 100 meter og 200 meter. Under Resisprint International i sveitsiske La Chaux-de-Fonds satte Line Kloster ny Norgesrekord på 400 hekk med tiden 53,91. Hun deltok i EM i friidrett 2022, men ble der slått ut i semifinalen på 400 meter hekk, og hun deltok på Norges stafettlag på 4 × 400 meter, men disse nådde ikke finalen. I september satte hun norsk rekord på 200 meter da hun vant Memorial Borisa Hanžekovića i Kroatia på tiden 23,03 sekunder.
2023
Sammen med Laura Koubova Tangen, Elea Jørstad Bock og Ingrid Pernille Rismark satte hun norsk klubbrekord på 1000 meter stafett med 2.06,16.
Ferrari SF90 Stradale
Ferrari SF90 Stradale (2019–) er en toseters sportsbil fra italienske Ferrari.
Navnet «SF90» kommer av Formel 1-bilen Ferrari SF90, som markerte at det var 90 år siden Enzo Ferrari startet sitt racerteam Scuderia Ferrari. «Stradale» betyr bare at denne her er godkjent for å kjøre i gatene.
Den har en fireliters V8 bensinmotor, omtrent samme som i Ferrari F8 Tributo. I tillegg til de rundt 770 bensinhester har den tre elektriske motorer som gir omtrent 220 elhester og en slags firehjulsdrift i omtrent 25 kilometer før batteriene er tomme. Den lave rekkevidde gjør at SF90 ikke kan innkassere norske avgiftsfordeler. Bilen leveres med åtte hurtigskiftende automatgir (dobbelt klutsj) fra Getrag, sideglippskontroll og det nye «RAC-e», som betyr «Rotation Axis Control-electric» og fordeler de høyelektriske krefter til forhjulene.
Bilen har fire kjøremodi: «eDrive» (bruker kun batteri), «Hybrid» (bruker bensin og batteri), «Performance» (bruker kun bensin, batteri lades), og «Qualify» (bruker kun bensin, ingen batterilading). De elektriske batteriene kan også lades fra egen kabel, så den veier litt under 1,600 kilo.
Prisen i Norge for den enkleste utgaven var i 2021 på rundt 5,2 millioner kroner.
Erenumab
Erenumab (markedsført som Aimovig) er et legemiddel som er rettet mot kalsitonin-genrelatert peptid reseptoren (CGRPR) for forebygging av migrene. Det var den første i gruppen av CGRPR antagonister til å bli FDA godkjente i 2018. Det er en form for Monoklonalt antistoffsbehandling der antistoff brukes til å blokkere reseptorer for proteinet CGRP, som er antatt til å spille en viktig rolle i å starte migreneanfall.
Medisinsk bruk
Det blir administrert med subkutan injeksjon i 70 eller 140 mg doser, én gang i måneden.
Bivirkninger
Vanlige bivirkninger er forstoppelse, kløe, muskelspasmer, samt milde og oftest forbigående reaksjoner på injeksjonsstedet.
Interaksjoner
Erenumab var vist til å ikke ha interaksjoner med Etinyløstradiol,  Norelgestromin  eller migrenemedisinen sumatriptan. Det er forventet en lav sannsynlighet for interaksjoner, fordi det ikke metaboliseres av cytokrom P450-enzymer.
Virkningsmekanismen
Erenumab er et humant monoklonalt antistoff som blokkerer kalsitonin-genrelatert peptid reseptoren (CGRPR).
Farmakokinetikk
Etter subkutan injeksjon har erenumab en estimert biotilgjengelighet på 82 %. Høyeste blod plasma konsentrasjon (Tmax) nås etter fire til seks dager. Som andre proteiner, blir stoffet degradert via protolyse til små peptider og aminosyrer. Det har en halveringstid på 28 dager.
Utvikling
Dette medikamentet ble utviklet av Amgen samnen med Novartis.
I den klinisk studiens fase III var 955 pasienter ble delt inn i tre grupper i et 1:1:1-forhold. Hver gruppe ble injisert subkutant månedlig med 0, 70 eller 140 mg erenumab over en periode på 6 måneder. Resultatene ble målt som gjennomsnittlig månedlige migrenedager i månene, 4, 5, og 6. Ved start opplevde pasientene mellom 4 og 14 migrenedager per måned med et snitt på 8.3. Medisinen reduserte antall migrenedager per måned med 3,2 i 70-mg-gruppen og 3.7 i 140 mg-gruppen, mot 1,8 i placebo (0-mg) gruppen.
Godkjenning og markedsføring
Food and Drug Administration i USA godkjente legemiddelet til forebyggende behandling av migrene hos voksne 17. mai 2018. Prisen ble rapportert å være US$6,900 per år. Det Europeiske legemiddelkontoret gav legemiddelt lisens den 31. juli 2018.
I Storbritannia har Erenumab blitt godkjent av Scottish Medicines Consortium, men National Institute of Health and Care Excellence avviste legemiddelet på grunnlag av at dens effektivitet ikke var tilstrekkelig bevist.
9. desember 2019 ble legemiddlet en del av blåreseptordningen i Norge ved induviduell refusjon
Hoshangabad (distrikt)
Hoshangabad (hindi: होशंगाबाद जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Madhya Pradesh. Distriktets hovedstad er Hoshangabad.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,240,975 innbyggere i distriktet, mot 1,084,265 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 31,41 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 13,01 % i 2011 mot 16,22 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 911 i 2011 mot 927 i 2001.
Adventveien (Oslo)
Adventveien (11-17, 2-26) er en vei på Abbediengen (bydel Ullern) i Oslo. Den går fra Sigurd Iversens vei til St. Edmunds vei. Nær sistnevnte krysser den Lilleakerbanen på planovergang like vest for Abbediengen holdeplass. Særlig øvre del av veien er relativt smal.
Veien fikk navn i 1955, og det har sin bakgrunn i at området tidligere var klostergods, jf. stedsnavnet Abbediengen.
Veien er preget av villabebyggelse.
Lepturoschema
Lepturoschema er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
Enicodini er middelsstore, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, pronotum uten pigger på sidene. På beina er lårene noe fortykkede. Noen av slektene (blant andre Enicodes) utmerker seg ved at dekkvingene er trukket ut til sprikende spisser bak.
Utbredelse
Slekten er hjemmehørende på Ny-Caledonia.
Philistina vollenhoveni
Philistina vollenhoveni er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor, langbeint, brunlig gullbasse med litt bronseaktig glans. Hannen to rette, i spissen rundede horn i pannen. Hunnen er mindre uten horn. Dekkvingene har en opphøyd lengderibbe. Pronotum er bredest litt foran midten.
Utbredelse
Arten lever på Java.
Tomorrow Never Knows
«Tomorrow Never Knows» er en sang med The Beatles som ble skrevet av John Lennon, men kreditert Lennon/McCartney. Sangen ble først utgitt 5. august 1966 på gruppens syvende album Revolver. Tre dager senere ble «Tomorrow Never Knows» inkludert på den amerikanske utgaven av Revolver.
Bakgrunn
Indica Books & Gallary åpnet i mars 1966 i London, og ble eid av Barry Miles, Peter Asher og John Dunbar. Lennon og Paul McCartney stakk innom der siden Lennon ønsket seg en kopi av boka The Portable Nietzsche. På grunn av misforståelser, da særlig at Lennon feiluttalte Nietzsche, ble det slik at han i stedet kjøpte seg The Psychedelic Experience: A Manual Based on the Tibetan Book of the Dead. Den var skrevet av Timothy Leary, Richard Alpert, og Ralph Metzner. 9. november 1966 var Lennon også i Indica Book & Gallary hvor han traff sin fremtidige kone Yoko Ono.
Da Lennon kom hjem til sin villa i Weybridge, ble han straks inspirert av åpningsordene i introduksjonen: «If you're in doubt, turn off your mind, float downstream». Fem dager senere hadde han «Tomorrow Never Knows» klar til innspilling. Det var den første sang de startet opp på albumet Revolver, og sangen var også den som ble plassert sist på plata.
Komposisjon og innspilling
John Lennon skrev teksten og lagde melodien, men han var hjulpet og inspirert av andre. Åpningsteksten «Turn of your mind, relax, and float downstream» er tungt inspirert av «Whenever in doubt, turn off your mind, relax, float downstream» fra The Psychedelic Experience. Tittelen «Tomorrow Never Knows» var en typisk Ringo Starr-ytring hvor han ubevisst forstokket ord og vendinger. Utsagnet stammer senest fra et intervju i 1964. Lignende tilfelle var «A Hard Day's Night».
Arbeidstittelen til «Tomorrow Never Knows» var «Mark I» og etter hvert «The Void». Gruppen startet opp innspillingen 6. april 1966. Produsent George Martin var på plass med en ny lydtekniker som erstattet Norman Smith fra tidligere år. Geoff Emerick overtok Smiths oppgaver. Emerick hadde riktignok sporadisk vært Smiths assistent på Beatles-innspillinger før 1966, men nå var han blitt forfremmet.
Øresnegler
Øresnegler (Haliotis) er eneste nålevende slekt i øresneglfamilien (Haliotidae), en familie som består av store marine snegler (Gastropoda). Slekten består av 62 arter, hvorav 57 nålevende og fem utdødde. Slekten blir av og til inndelt i opptil sju underslekter, men disse synonymiseres av World Register of Marine Species (WoRMS). Øresnegler er også kjent som abalone (amerikansk eng.) og pāua (maorisk, gjelder egentlig kun tre av artene).
Tomorrow Never Knows
Komposisjon og innspilling
Tagning 1 ble startet opp ved at Lennon og George Harrison laget en musikalsk båndsløyfe hvor Lennon slo an en akkord med ekko, mens Harrison spilte et riff. Dette opptaket ble sakket ned i tempo. En musikalsk båndsløyfe er en innspilling hvor teip-endene av et opptak blir koblet sammen og avspilt slik at opptaket repeterer seg selv helt til opptaksmaskinen blir slått av. Starr la på en taktfast trommerytme mens opptaket av båndsløyfa ble avspilt. Det som først og fremst gjensto da, var vokal pålegg. Lennon hadde idéen med at han ville at 4000 munker skulle synge sangen. George Martin svarte da halvt sarkastisk tilbake at det ville bli vanskelig å plassere alle disse munkene inne i studio. Videre foreslo Lennon at han selv skulle bli hengt fast i et tau i fra taket og bli svingt roterende rundt i ring langt over mikrofonen mens han sang. Martin la ned veto igjen siden den slags ville være risikofylt for Lennon i tilfelle tauet røk.
Øresnegler
Beskrivelse
Øresnegler er forgjellesnegler med et øreformet, lavt skall med stor åpning og en rekke marginale huller, der vannet presses ut. Typearten er H. asinina, som ble beskrevet av Carl von Linné i 1758. De fleste har et relativt uanselige ytterskall, selv om det varierer noe. Den største av øresneglene er H. rufescens, som kan bli opp til 25 cm bred og finnes i kystfarvannet utenfor California.
Øresnegler trives langs kysten, på dyp fra tidevannssonen og ned mot 10 m. De fleste artene trives i temperert vann, som langs kysten av New Zealand, Sør-Afrika, Australia, Japan og det vestlige Nord-Amerika. Artene er imidlertid bredt distribuert langs kysten av verdenshavene, unntatt langs stillehavskysten av Sør-Amerika og Antarktika. De finnes heller ikke i Arktis.
Tomorrow Never Knows
Komposisjon og innspilling
På tagning tre ble arrangementet forandret. George Harrison hadde foreslått bruk av det indiske instrumentet tamboura. Starr forandret tromme arrangementet, McCartney spilte bass, og Lennon sang via Leslie etter halvveis i sangen (cirka 1:27). Dermed var grunnkompet ferdig innspilt og to spor på firesporsteipen var benyttet.
Øresnegler
Beskrivelse
Øresnegler er populær mat og regnes som meget velsmakende, men mange steder er det restriksjoner på fangst av dem. Perlemoren på innsiden av skallet er dessuten ofte svært vakker og brukes ofte til smykker og lignende pynt. Øresnegler kan dessuten lage usedvanlig vakre blisterperler (halvperler som dannes direkte på skallets innside, og derfor ikke kan bli runde, slik som perler som dannes i bløtdelene på muslinger kan bli). De dyrkes dessuten både som mat og som produsenter av blisterperler, som kan dannes i spesielle mønstre, ved at former med mønster plasseres på skallets innside.
Marie Drevelin
Marie Sophie Caroline Drevelin (født 1. mars 1830 i Christiania, død 26. juni 1905 i Bergen) var en norsk skuespillerinne.
Øresnegler
Inndeling
Inndelingen under følger WoRMS og er i henhold til Bouchet & Gofas (2012).
Utvalg
Under er et utvalg fotografier av skall etter øresnegler.
Marie Drevelin
Familie
Marie Drevelin var datter av gjørtlermester Johan Jakob Drevelin og Anne Simonsdatter. Hun ble 2. november 1863 gift i Bergen med kjøpmann Deiderich Hagelsteen Voss (1833-1908).
Liv og virke
Drevelin var elev ved Christiania Theater, før hun sommeren 1861 søkte ansettelse ved Det norske Theater i Trondheim, uten å lykkes. Samme år reiste hun til bergen, hvor hun gjennomførte tre debuter ved Det norske Theater der i løpet av sesongen 1861-1862, i rollene som Therese i Mester og Lærling, Emilie Holst i Et Løfte og Lorle i Landsby og Stad. Hun medvirket i flere forestillinger der inntil teatret ga sin siste forestilling 17. mai 1863. Deretter forlot hun teaterscenen.
Tomorrow Never Knows
Komposisjon og innspilling
Dagen etter var preget av båndsløyfer som ble lagt på firesporsteipen. Dette ble gjort på direkten i studio hvor fem sløyfer ble skrudd opp og ned i lydstyrke ettersom hvor det passet å høre dem i sangen. Den mest markante av dem, var lyden som lignet måker. Egentlig var dette en forvrengt lydende gitar som var øket opp i tempo. (Det var i hvert fall hva McCartney sa da han, Harrison, Starr og George Martin i 1995 satt samlet i kontrollrommet for å lytte til «Tomorrow Never Knows» i forbindelse med Anthology prosjektet – jamtfør Anthology DVD disc 8 – bonus materialet.)
22. april 1966 ble siste pålegg for «Tomorrow Never Knows» utført. Harrison spilte sitar og Lennon la på sin andre vokal. Ellers består opptaket av piano, orgel, sologitar og tamburin. I lyd og stil ligner sologitaren på McCartneys solo fra «Taxman», men spiller man opptaket baklengs, virker det som at man har funnet et opptak hvor McCartney heller tørrtrener og varmer opp til soloen derfra.
NM i styrkeløft 2000
Norgesmesterskapet i styrkeløft 2000 ble arrangert i Brumunddal 30. mars–2. april. Arrangør var Brumunddal Atletklubb.
Kongepokalene ble vunnet av Carl Olav Christoffersen og Inger Blikra.
Kristin Felde
Felde gikk på Firda videregående skole fra 1981 til 1985, og ble uteksaminert fra Norges idrettshøgskole i 1991. Hun har arbeidet med idrettssaker for Kulturdepartementet, og var tidligere ansatt i revisjonsfirmaet KPMG. Fra 2002 til 2008 var hun generalsekretær i Norges Skiforbund. Siden april 2009 har hun vært administrasjonssjef i Olympiatoppen.
Musikkåret 1807
Musikkåret 1807 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1807.
Odeon Cinemas
Odeon Cinemas er en britiskbasert internasjonal kinovirksomhet. Den eies av det amerikanske selskapet AMC Theatres.
ODEON LUXE Leicester Square
ODEON LUXE Leicester Square er en kino ved Leicester Square i London der svært mange spillefilmer har internasjonal premiere. Fra 2000 og i noen år fremover avholdt The British Academy of Film and Television Arts (BAFTA) sin hovedprisutdeling, kjent som British Academy Film Awards, i kinoen ODEON LUXE på Leicester Square i London. Midt på 2000-tallet ble prisutdelingen imidlertid flyttet til Royal Opera House, og fra 2017 videre til Royal Albert Hall.
Oslo
Odeon kino Oslo er et kinosenter på Storo i Oslo. Kinosenteret åpnet dørene i mars 2018, og administreres av kinogruppen ODEON Cinemas Group. Kinosenteret er per dags dato (2019) eneste i Norge med IMAX-visning. Kinoen har totalt 14 saler, hvorav den største er utstyrt med IMAX-teknologi. 13 av salene benytter laserprofeksjon og Dolby Atmos-lydsystem. Alle projektorer er i stand til å vise 4K-film.
Historie
I 2015 ble det, gjennom media, informert om et samarbeidsprosjekt mellom det daværende SF Kino og IMAX om å bygge et nytt kinosenter på Storo i Oslo. SF Kino ble i mars 2017 kjøpt opp av den amerikanske eieren av britiske ODEON Cinemas Group, og skiftet deretter navn til ODEON.
Odeon i Oslo åpnet 22. mars 2018.
Saler
Kinoen har totalt 14 saler:
Slaget ved Ekeren
Slaget ved Ekeren, 30. juni 1703, var et slag i den spanske arvefølgekrigen. Franskmennene omringet en nederlandsk styrke, som bare så vidt unngikk å bli helt utslettet. Slaget gjorde at alt håp om en avgjørende alliert seier i De spanske Nederlandene i 1703 var ute.
Opptakt
Etter å ha tatt Bonn den 15. mai, ønsket hertugen av Marlborough nå å erobre Oostende i Antwerpen, eller tvinge franskmennene ut i åpen kamp. Han ga ordre til den nederlandske generalen Coehoorn om å marsjere til Oostende og beleire den. Den nederlandske generalen Van Sparre marsjerte sørvest mot Antwerpen, mens den nederlandske generalen Obdam marsjerte sørover fra Bergen op Zoom, og Marlborough selv marsjerte mot Lier.
Som året før var ikke De forente Nederlandene ivrig etter å møte franskmennene i åpen kamp, heller ikke ¨åpne havnene i Antwerpen og Oostende for engelsk handel og åpne konkurransen med nederlenderne. Derfor beleiret ikke Coehoorn Oostende, men plyndret i stedet landsiden mellom Oostende og Antwerpen.
Obdam marsjerte den 28. juni fra Bergen op Zoom til Antwerpen, og nådde fram dagen etter ved Ekeren, sju kilometer fra Antwerpen.
Villeroi ble ikke avledet av den avledende manøveren til Marlborough, og sendte alle soldatene sine fra Diest til Antwerpen for å beskytte byen. Marlborough fikk høre om dette og prøvde å advare Obdam og ga ordre til han om trekke seg tilbake til Lillo, men Obdam reagerte for seint.
Slaget
Tidlig om morgenen den 30. juni marsjerte franske dragoner fra Merksem og Ekeren i retning mot Kapellen for å avskjære rømningsveien nær Hoevenen slik at nederlenderne ikke kunne vende tilbake til Breda og Bergen-op-Zoom. Markien av Bedmar og de spanske soldatene hans tok stilling nær Wilmarsdonk. Dette sikret at de nederlandske styrkene var omringet på alle sider.
Så snart de nederlandske rekognoseringstroppene oppdaget de franske dragonene, sendte Obdam med en gang kavaleriet sitt til Hoevenen, men det var for seint. Landsbyen var alt fylt av franske soldater. Et forsøk på å erobre nabolandsbyen Muisbroek var også mislykket. Da franskmennene gikk til angrep, prøvde Obdam å ta Oorderen, noe han klarte en kort stund, før franskmennene gjenerobret landsbyen.
Kampene pågikk hele dagen. Klokka åtte om kvelden var det ikke lenger tegn til Obdam, og Slangenburg valgte å gå til angrep på Oorderen, denne gangen med et overraskende bajonettangrep ledet av Friesheim. Friesheim sendte mennene sine vassende gjennom vannet, og dukket opp der franskmennene ikke hadde ventet dem. Dette gjorde at de gjenværende nederlandske soldatene klarte å rømme i mørket tilbake mot Nederlandene.
Ettervirkning
Slaget var en seier for franskmennene, men Boufflers fikk ingen gratulasjoner. Han fikk i stedet for skylden for ikke å ha oppnådd en total seier.
Obdam overlevde og rømte sørover om ettermiddagen med tretti kavalerister, forkledd som franskmenn. Da han nådde fram til Nederlandene, skrev han et brev som tillot at hele armeen hans ble ødelagt. Oppførselen hans ble ikke tilgitt av det nederlandske militæret, og militærkarrieren hans var over.
Slangenburg, for hans del, ble hyllet som en nederlandsk helt. Han var også rasende på Marlborough for at han ble utmanøvrert av franskmennene og ikke kom med støtte.
Mombasa (bille)
Mombasa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 3 arter.
Slaget ved Ekeren
Ettervirkning
1 717 nederlendere ble drept, 1 003 skadd og 694 ble krigsfanger eller saknet. Franskmennene og spanjolene tapte 1 750 mann.
Mombasa (bille)
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Fremanezumab
Fremanezumab, som selges under merkenavnet Ajovy, er et medikament som brukes til å forebygge migrene. Det er gitt ved injeksjon under huden.
Den vanligste bivirkningen er smerte og rødhet på injeksjonsstedet. Andre bivirkninger inkluderer allergiske reaksjoner. Det er i medisinklassen kalsitonin gen-relaterte peptid antagonist.
Det ble godkjent for medisinsk bruk i Usa i 2018. Engros-prisen i Usa i 2019 var $US 369.90 per måned.
Medisinsk bruk
Fremanezumab har vist seg effektiv for voksne med fire eller flere migreneanfall per måned. Normal dose er 225 mg satt månedlig eller 675 mg satt hver tredje måned. Hva som passer best er individuelt.
Bivirkninger
De mest vanlige bivirkningene er reaksjoner på injeksjonsstedet, som skjedde i 43 til 45% av deltagere i studier (i forhold til 38% under placebo). Overfølsomhet reaksjoner oppstått i færre enn 1% av pasientene.
Interraksjoner
Fremanezumab har ingen interraksjoner med andre legemiddler mot migrene som triptaner, ergot alkaloider og smertestillende. Det forventes generelt å ha et lavt potensial for interraksjoner fordi det ikke metaboliseres av cytokrom P450-enzymer.
Virkningsmekanismen
Fremanezumab er en humant monoklonalt antistoff rettet mot kalsitonin gen-relaterte peptider (CGRP) alfa-og beta. Den eksakte virkningsmekanismen er ukjent. Det er det eneste godkjente anti-CGRP monoklonalt antistoffet som kan gis med kvartalsvis intervall.
Farmakokinetikk
Fremanezumab har en biotilgjengelighet av 55-66% etter subkutan injeksjon,. Høyeste konsentrasjon i kroppen er nådd etter fem til syv dager. Stoffet er degradert av protolyse til små peptider og aminosyrer, som er gjenbrukt eller utskilles via nyrene. Halveringstiden er anslått å være 30 til 31 dager.
Historie
Fremanezumab ble oppdaget og utviklet av Rinat Neuroscience, ble kjøpt opp av Pfizer i 2006, og det ble da gitt lisens til Teva. Det ble godkjent av US Food and Drug Administration i September 2018. I April 2019 ble fremanezumab godkjent for markedsføring og bruk i Den europeiske union.
Stoffet har vært og er fortsatt under evaluering for andre sykdommer enn migrene, der endogen substans CGRP har vært innblandet i patologien. Teva utvikler fortsatt legemiddelet for å hjelpe mot cluster hodepine, men stoppet utviklingen av fremanezumab for behandling av kronisk cluster hodepine i 2018 etter det primære endepunktet i en Fase III-studien ble ikke oppfylt.
9. desember 2019 ble legemiddlet en del av blåreseptordningen i Norge ved induviduell refusjon.
Se også
Andre antistoffer som blokkerer CGRP :
Katni (distrikt)
Katni (hindi: कटनी जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Madhya Pradesh. Distriktets hovedstad er Katni.
Jabalpur (distrikt)
Jabalpur (hindi: जबलपुर जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Madhya Pradesh. Distriktets hovedstad er Jabalpur.
Demografi
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,68 % i 2011 mot 14,26 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 916 i 2011 mot 931 i 2001.
Ahora (Costa Rica)
Ahora er ei costaricansk riksdekkende dagsavis. Den eies av mediekonsernet Grupo Nación, og kom ut for første gang i 2014.
Avisas første ansvarlige redaktør er Guiselly Mora.
Bestum skolevei (Oslo)
Bestum skolevei (1-21, ingen partallsnumre) er en vei på Bestum i bydel Ullern i Oslo. Den går nordvestover fra Bestumveien, krysser Lilleakerbanen og går mer eller mindre parallelt med Holgerslystveien før den dreier inn mot og treffer denne like sør for Bestum skole. Veien fikk navn etter skolen i 1996.
Bare bebyggelsen på østsiden (med oddetallsnumre) har adresse Bestum skolevei.
Andrés Bello
London (1810–1829)
Den 19. april 1810 var Bello delaktig i hendelser som førte til at Venezuela ble en selvstendig stat. En av disse hendelsene var da koloniens øverste leder, generalkaptein Vicente Emparan, ble avsatt av den såkalte Cabildo de Caracas. Generalkapteinskapet ble erstattet med en «Generaljunta» som straks utnevnte Bello til sin utenriksminister. Den 10. juni 1810 år dro Bello til London i spissen for den nye statens første diplomatiske delegasjon til London, sammen med Luis López Méndez og Simón Bolívar. Formålet med denne reisen var å få britenes støtte til Venezuelas selvstendighetskamp. Bello ble plukket ut til denne oppgaven ikke minst takket være hans gode forbindelser og at han takket være selvstudier behersket det engelske språket.
Chile (1829–1865)
I 1829 reiste han med familien til Chile, hvor han ble finansminister («Oficial Mayor del Ministerio de Hacienda») og dessuten fikk ledende stillinger i Chiles høyere utdanningstruktur. Da Universitetet i Chile ble etablert ble han den nye institusjonens første rektor.
Han ble tildelt chilensk æresstatsborgerskap i 1832.
I Chile arbeidet han både som senator, lærer og redaktør for flere aviser.
Fra 1837 til 1864 var han senator for Santiago by. I denne perioden var han den fremste og i praksis omtrent den eneste ansvarlige for å utforme Chiles sivilrettslige lovgivning, som anses som en av kontinentets første og mest grunnleggende lovbøker. Det var videre takket være Bellos innsats at Universidad de Chile ble oppretta i 1842, og Bello sjøl satt som rektor i over to tiår.
Et av Bellos viktigste arbeider er Gramática de la lengua castellana destinada al uso de los americanos y los esclavos españoles (en grammatikk for det spanske språket), Principios del derecho de gentes (om folkerettsprinsipper), Silva a la agricultura de la zona tórrida (en diktsamling) og Resumen de la Historia de Venezuela (om Venezuelas historie).
The On-the-Square Girl
Handling
Overveldet av sorg vandrer Anne blindt inn i den iskalde og øde villmarken. Men Richard Steel, en portrett-maler, redder henne og han blir snart forelsket i henne. Men gjennom en rekke brev oppdager Anne at Brockton faktisk er den biologiske faren hennes.
Thorstein Guthe
Han representerte Norge under Sommer-OL 1936, der hans beste resultat var en kvartfinaleplass.
Under andre verdenskrig tjenestegjorde han som løytnant og sjefslege ved Little Norway.
Utmerkelser
For sin tjeneste under andre verdenskrig mottok han Deltagermedaljen og Haakon VIIs 70-årsmedalje den 27. juni 1947.
Jacob Bergsland
Jacob Bergsland (født 13. august 1890, død 7. september 1974) var en norsk fekter som konkurrerte i kårde og florett.
Jørgen Wright Cappelen II
Jørgen Wright Cappelen II (født 5. mai 1857 i Christiania og død 5. desember 1934 i Oslo) var en norsk forlagsbokhandler og eier av J. W. Cappelens forlag.
Han var medlem av styrene i Den norske forleggerforening og Norske bokhandleres forening.
Jørgen II kjøpte en rekke faste eiendommer, bl.a. to villaer på Bygdøy, i tillegg til å eie Collett/Cappelen-gården i Kirkegaten, Oslo. Som fritidseiendommer hadde han bl.a. fjellgården Nygård på 12 000 mål på Haugastøl som fortsatt er i etterkommeres eie, samt brukene «Pipern», «Klypen», «Gulleiksrud» og «Faagot» på Hadeland og landstedet «Haukeviken» på Tjøme.
Jørgen II var kunstsamler, han sørget for stadig å ta en mengde fotografier og etterlot seg store samlinger. Han skrev en lang rekke innlegg i aviser og blader om mange emner, og var stolt av å få betegnelsen «riksjournalist». Jørgen II er blitt karakterisert som bonderomantiker, og han hadde to hallingdrakter som han brukte mye. Han ble kjent for å ride i bunad mens han blåste signaler på kornett, når Bergenstoget kjørte inn på Haugastøl stasjon.
Han var gift med Christine Johanne Eveline Schee, de hadde flere barn og de har mange etterkommere idag.
Jørgen W. Cappelen II var ridder av St. Olavs Orden.
Philistina squamosus
Philistina squamosus er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (20-30 millimeter), langbeint, brunlig gullbasse med litt bronseaktig glans, kroppen kledt med runde, metalliske skjell. Hannen to rette, i spissen rundede horn i pannen. Hunnen er mindre uten horn. Dekkvingene har en opphøyd lengderibbe. Pronotum er bredest litt foran midten.
Utbredelse
Arten lever i Malaysia og på Sumatra.
Narsinghpur (distrikt)
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,092,141 innbyggere i distriktet, mot 957,646 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 18,64 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 12,76 % i 2011 mot 16,06 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 900 i 2011 mot 917 i 2001.
Obereoides
Obereoides er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Nokså små, lange og tynne, brune trebukker. Kroppsformen er smalt sylindrisk, antennene lange og tynne.
Faktasjekken
Faktasjekken er en norsk radioserie om litteratur som gikk på NRK Radio i 2017. Programmet hadde til hensikt å kåre etterkrigstidens beste norsk sakprosabøker. Avstemningen av bøkene ble gjort i samarbeid med Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening. Programmet ble sendt på P2 og ble ledet av Hans Olav Brenner.
European Crystallographic Association
European Crystallographic Association (ECA) er en vitenskapelig organisasjon som fungerer som paraplyorganisasjon for nasjonale krystallografiforeninger i Europa, Afrika og deler av Vest-Asia. Foreningen ble etablert i 1997 og har 36 nasjonale og hundrevis av personlige enkeltmedlemmer. ECA er en uavhengig, regional underavdeling av International Union of Crystallography (IUCr). Øvrige IUCr-medlemmer er American Crystallographic Association (ACA), Asian Crystallographic Association og Latin American Crystallographic Association. ECAs offisielle tilholdssted] er Nijmegen i Nederland.
Formålet med ECA er å fremme kjennskap til og bidra til utviklingen av krystallografi innenfor alle disipliner, inkludert relaterte fagområder som ikke-krystallinske faste stoffer, samt å fremme europeisk samarbeid innen krystallografi. Disse målene søkes blant annet nådd ved å støtte krystallografiske møter, workshops og skoler i Europa og Nord-Afrika.
Historie
ECA ble etablert under det 17. europeiske krystallografimøte (17th European Crystallographic Meeting, ECM-17) i Lisboa i 1997 og er etterfølgeren til European Crystallographic Committee (ECC), som ble opprettet i 1972 og organiserte tidlige ECM-møter. Det siste historiske sammendraget ble presentert under ECM-28 i Warwick/England, 2013.
Organisasjon
ECAs styringsorganer er Rådet (Executive Council) og en styringskomité (Executive Committee). Rådet møtes én gang hvert år og fastsetter retningslinjer for virksomheten i ECA, tar opp nye medlemmer m.m. Hver nasjonale forening oppnevner ett rådsmedlem. Det velges i tillegg rådsmedlemmer til å representere de personlige medlemmene i ECA, én for hvert 50’ende medlem. Executive Council er ansvarlig for arbeidet i ECA mellom rådsmøtene. Ulike arbeidsgrupper med fagspesifikt (Special interest groups, SIGs) eller generelt (General interest groups, GIGs) fokus knytter sammen forskere med felles interesser. Blant oppgavene til SIGs og GIGs er å fremme forslag til temaer og foredragsholdere ved neste ECM-møte.
ECM-møter
Internasjonale IUCr-møter avholdes hvert tredje år, siste gang i august 2017 i Hyderabad, India og neste gang i 2020 i Praha, Tsjekkia. De årene det ikke er IUCr-møter arrangeres ECM-møter. ECM-30 ble arrangert i Basel, Sveits i august 2016, ECM-31 i Oviedo, Spania i august 2018. ECM-32 vil finne sted i Wien, Østerrike, i august 2019. ECM-27 ble arrangert i Bergen i 2012.
Priser
ECA deler ut to priser, Max Perutz Prisen i anerkjennelse av fremragende prestasjoner i et felt av krystallografien. Sammen med European Neutron Scattering Association (ENSA) deles også ut Erwin Felix Lewy Bertaut Prisen. I 2016 ble de to prisene delt ut til henholdsvis Professor Václav Petříček, Tsjekkia, og Dr Linda Reinhard, Tyskland, i 2018 til Professor Sine Larsen, Danmark, og Dr Matthias Zschornak, Tyskland
Verdenscupen i skeleton 2021/22
Verdenscupen i skeleton 2021/22 ble organisert av IBSF og var den 35. sesongen av verdenscupen i skeleton. Sesongen startet i Innsbruck i Østerrike i november 2021, og ble avsluttet i St. Moritz i januar 2022.
Ruggero Tita
Ruggero Tita (født 20. mars 1992) er en italiensk seiler.
Han representerte Italia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 14 i 49er.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok han gull i nacra 17.
Loïc Gasch
Loïc Gasch (født 13. august 1994) er en sveitsisk friidrettsutøver, som konkurrerer i høydehopp.
I 2021 representerte han Sveits under Sommer-OL 2020 i Tokyo i høydehopp der han ble utslått i kvalifiseringen.
One of Many (film)
One of Many er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Christy Cabanne.