cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Metallvannymfer (overfamilie)
Metallvannymfer har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier).
Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte øyenstikkeren blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.
De er utbredt i hele verden unntatt i Antarktis og Arktis. De fleste arter finnes i varmere strøk.
Nanzhang
Nanzhang (kinesisk: 南漳县; pinyin: Nánzhāng Xiàn) er et fylke i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. Det ligger innen byprefekturet  Xiangfan.
I 1999 var befolkningen der på 600,977.
Italiaodden
Italiaodden ligger på Nordaustlandet, Svalbard. Italiaodden danner isen nord for Isispynten på østsiden av Nordaustlandet.
Italiaodden har sitt navn etter Umberto Nobiles luftskip Italia, som forliste nord for Nordaustlandet i 1928. Nobile og hans mannskap ble reddet ut etter at en av verdens største redningsaksjoner ble igangsatt. Roald Amundsen deltok også i letingen, men forsvant i havet et sted utenfor norskekysten.
Shinjuku
Geografi
Bydeler som omkranser Shinjuku er Chiyoda i øst, Bunkyo og Toshima i nord, Nakano i vest, og Shibuya og Minato i sør. Det høyeste punktet i Shinjuku er Hakone Hill (44,6m) i Toyama Koen, øst for stasjonene Takadanobaba og Shin-Okubo.
Søværnet
Søværnet er den marine delen av Danmarks forsvar. Det kalles også Flåden, Marinen eller Kongelige danske marine.
Ansvarsområder
Søværnet har ansvaret for forsvar av de danske, grønlandske og færøyske områdene, samt for deltagelse med marine enheter i internasjonale oppdrag. Dessuten har Søværnet ansvar for farvannsovervåkning, sjøredning, isbryting, forurensningsbekjempelse på havet m.m.
Ansvaret for de forsvarsmessige opgaver m.m. i Grønland og Færøyene ligger hos Arktisk Kommando, som er direkte underlagt Forsvarskommandoen, og er altså ikke underlagt Søværnet.
Søværnets oppbygging
Søværnet styres av Marinestaben (MST), som ledes av kontreadmiral Frank Trojahn. En rekke myndigheder og enheder er underlagt MST:
Kommunekraft
Kommunekraft AS ble stiftet 28. april 1993 og eies av 126 kommuner, åtte fylkeskommuner og Landssamanslutninga av Vasskraftkommunar (LVK).
Kommunekraft har som formål å formidle salg av kraft (konsesjonskraft) på vegne av aksjonærkommunene til best mulige kommersielle betingelser i det åpne markedet. Kommunekraft AS driver «non-profit», dvs at selskapets tjenester prises slik at prisen kun dekker kostnadene ved rådgivningen overfor kommunene og ved å innhente tilbud fra aktørene i markedet.
Kommunekraft yter bistand til aksjonærkommuner i tilfelle der kommunene ønsker å selge kraft på fastpriskontrakter – eller der kommunene ønsker å inngå avtale om forvaltning av fysisk kraft. Kommunekraft er ikke selv part i avtalene. Advokatfirmaet Lund & Co er fast juridisk sekretariatet i Kommunekraft.
Rolf Karlsen (trommeslager)
Rolf Fredrik «Mulen» Lilliedahl Karlsen (født 21. januar 1952 i Slemmestad) er en norsk trommeslager. Han er mest kjent som leder for blues- og soul-bandet Mulens Portland Combo, som han startet i 1981.
Han er gift med Tove Karlsen. Sammen er de foreldre til Jan Fredrik Karlsen og to døtre.
St. Johanneslogen St. Magnus
St. Johanneslogen St. Magnus er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 12) som ble innviet den 16. april 1913 i Fredrikstad.
Dens historie begynner med Fredrikstad Frimurer Broderforening, opprettet 14. februar 1879. Den 16. april 1913 ble opphøyd til loge.
Olaus Henrici
Olaus Magnus Friedrich Erdmann Henrici (født 9. mars 1840 i Meldorf i Holstein, død 10. august 1918 i Chandler's Ford i England) var en tyskfødt matematiker. Han flyttet til England, hvor han underviste i matematikk. Da Henrici underviste introduserte han begreper som prosjektiv geometri og vektoranalyser.
Tidlige år
Clebsch la inn et godt ord for Henrici da han skulle søke seg inn som student hos Ludwig Otto Hesse ved Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg i 1862. Senere dro Henrici til Berlin, og studerte hos personer som Karl Weierstrass og Leopold Kronecker. Henricis økonomi begynte å skrante når han studerte ved Christian-Albrechts-Universität zu Kiel, så han dro til England med det litt overoptimistiske håpet om at livet skulle bli enklere – i alle fall økonomisk. I England jobbet han som lærer på en lærerskole, og selv om han ikke utviklet sin matematiske forståelse noe særlig der, ettersom dette for han var ganske elementær matematikk, så gjorde denne perioden ham til en bedre lærer. Ludwig Otto Hesse introduserte Henrici for James Joseph Sylvester, som i sin tur introduserte den lovende Henrici for Thomas Archer Hirst, en spesialist innenfor geometri. Hirst var på denne tiden professor i matematikk ved University College London. Hirst hadde blitt utnevnt til å ta over som rektor etter Augustus De Morgan, men fant raskt ut at jobben tærte på kreftene, så Hirst fant det best å ansette Henrici som sin assistent.
Professor
I 1869 ble Henrici utnevnt til professor i matematikk ved Bedford College for Women. Om tapet av assistenten var en medvirkende årsak til at Hirst ble syk rundt påsketider 1870 er uklart, men han kalte i alle fall inn Henrici som vikar for seg. Hirst ville vie mer av sin tid til forskning, så han prøvde å spille en stadig mindre rolle ved universitetet, og på sommeren samme år trakk han seg som rekor.
I 1879 døde daværende professor innen anvendt matematikk og fysikk ved universitetet, William Kingdon Clifford, og Henrici ble tilbudt avdøde Cliffords stilling. Henrici trakk seg som professor i matematikk for å tiltre sitt nye professorat i 1880. I 1884 flyttet Henrici fra University College London til det nye Central Technical College i samme by. Denne skolen slo seg i 1907 sammen med Royal College of Science og Royal School of Mines for å danne nye Imperial College of Science and Technology (Imperial College London), som året etter ble en del av University of London.
Henrici ble valgt inn i Royal Society i 1874, og var medlem av organisasjonens øverste styre i perioden 1882–1883. Samtidig som han satt styret i Royal Society ble Henrici valgt til president i London Mathematical Society for perioden 1882–1884. Han ble tildelt en hedersgrad ved University of St Andrews i 1884. Han trakk seg fra stillingen som rektor ved Imperial College i 1911, og flyttet til Chandler's Ford i Eastleigh i Hampshire, hvor han tilbrakte de siste sju årene av sitt liv. Henrici døde der i 1918, 78 år gammel.
Concord (Massachusetts)
Concord er en by i Middlesex County, Massachusetts, USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 17 668 innbyggere. Concord ble først bosatt i 1635.
Byen er stedet hvor den amerikanske uavhengighetskrigen brøt ut i slagene ved Lexington og Concord og er også kjent for sin ledende rolle i amerikansk litteratur.
Podrutsjnik
Podrutsjnik (russisk: Подручник, uttale: Padrutsjnik) er en liten bønnepute, en gang brukt av alle i den ortodokse kirken i Russland, men som nå kun brukes av de gammeltroende.
Podrutsjnikens sider er omtrent 40 cm lange. Dens eneste funksjon er å holde den troendes hode og hender rene ved bøyninger til marken. Dette er fordi hånden som gjør korstegnet ikke burde være uren. Under gudstjenestene legger de troende podrutsjniken foran seg slik at de legger hender og hode på den når de gjør en bøyning til marken, og derved beskyttes hånd og hode, fra skitt og støv på bakken.
Bruk
I «Den guddommelige liturgi» blir podrutsjniken brukt på de følgene tidspunkter:
Etter de gammeltroendes skikker blir 1, 2, 6, og 7 erstattet med vanlige bøyninger fra livet på lørdager, søndager, i påsketiden, og på store høytider, og podrutsjniken blir derfor ikke brukt. Andre ortodokse erstatter alle bøyninger til marken med vanlige bøyninger på søndager og i påsketiden fordi det første økumeniske kirkemøte i 325 forbød de troende å be knelende på disse dagene, til minne om Jesu oppstandelse.
Ved prostrasjon (i sammenheng med ordinasjon, og uten) benyttes denne bønneputen også.
Under oppbevaring legges bønneputene oppå hverandre på en slik måte at de rene sidene bare rører andre rene sider.
Gucheng (Lijiang)
Gucheng (kinesisk: 古城区; pinyin: Gǔchéng Qū) er et bydistrikt i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger innen byprefekturet  Lijiang.
Det har et areal på 1 127 km² og et folketall på 140 000 (2002).
Administrative enheter
Subdistrikter: Kommuner:
Salten
Salten (Lulesamisk Sállto) er et distrikt i Nordland fylke som grenser til Helgeland i sør, Ofoten i nord og Sverige i øst. Over Vestfjorden i vest ligger Lofoten. Salten består av de åtte kommunene Beiarn, Bodø, Fauske, Gildeskål, Hamarøy, Saltdal, Steigen og Sørfold, med totalt 73 884 innbyggere (1. januar 2015) og et samlet areal på 10,387.77 km². Salten har to byer, Bodø og Fauske. Fylkesadministrasjonen i Nordland ligger i Bodø, som er fylkets største og eldste by.
Salten ligger sentralt i Nordland, og er samlet sett den største ”næringslivsmotoren” i fylket. Salten er også et betydningsfullt knutepunkt både for Nordland og Nord-Norge, noe som også gjenspeiles i funksjoner som høyere utdanningstilbud, sentralsykehus, fylkeskommunale og statlige tjenester, samt ulike tjenesteytende virksomhet for øvrig. Bodø er Nordlands viktigste kommunikasjonssenter, og utgjør sammen med Fauske knutepunkter på nasjonale transportlinjer både når det gjelder båt, jernbane, vei- og lufttrafikk. Salten har mye ren og variert natur, store kraftressurser og mineralressurser, variert næringsliv og et rikt kulturliv.
Martin Nygaard
Martin Joyce Nygaard (født 27. mars 1960) er en norsk barnebokforfatter, tekstforfatter, tidligere kunstløper og påstått klarsynt.
Salten
Historisk har Salten suksessivt vært et eget fylke, len og fogderi, som alle inkluderte Ofoten.
Kommuner
Salten er inndelt i åtte kommuner:
Martin Nygaard
Han har skrevet barnebokserien Godteposen og ungdomsbøkene Autofokus, Autopilot og Autonom.
Salten
Befolkningsutvikling
Tabellen viser befolkningsutviklingen i Salten i årene 1769-2001 basert på kommunegrensene fra 2002.
Martin Nygaard
Familie
Martin Nygaard er oldebarn av forlegger William Nygaard d.e., barnebarn av arkitekt Andreas Wiel Nygaard og sønn av William Andreas Nygaard. Han er gift og har 5 barn med Victoria Dahr. Martin Nygaard er far til Annie Dahr Nygaard som blant annet spilte tittelrollen i Appelsinpiken. Han er også far til Mikkel Dahr Nygaard som spilte Konrad i tre sesonger av Johnny og Johanna, og Ida Maria Dahr Nygaard som spilte tittelrollen i Lille frøken Norge.
Salten
Tettsteder
Tettsteder i Salten rangert etter innbyggertall 1. januar 2017 (kommune i parentes):
Martin Nygaard
Oppvekst og utdanning
Han er oppvokst på Skarpsno og gikk på Majorstua skole.
Martin Nygaard ble som trettenåring, norgesmester i kunstløp i 1974. Det ble arrangert i Stavanger.
Salten
Stortingsvalgene 1906-1918
Salten var delt i to enkeltmannskretser, Søndre Salten og Nordre Salten.
Martin Nygaard
Oppvekst og utdanning
I 1986 tok han examen philosophicum.
Tekstforfatter
Han jobbet som tekstforfatter i reklamebyrået Bates 1982–84, Strand&Lund, også Form&Fakta og vant diplom i Form '83 for en opplysningsfilm. Han har skrev sangtekster for Espen Beranek Holm ("Balls'n Calls" og tekster til albumet "Sound of danger") og produsert Rock Videoer for The Cut. Martin Nygaard skrev manuset til NRK-dramaet Fellesrommet (1985) sammen med Axel Hellstenius.
Klarsynthet
Martin Nygaard har deltatt som klarsynt i TVNorges reality-serie Jakten på den 6. sans som ble sendt i 2008, der han og andre deltakere blir testet for sine synske evner. Martin Nygaard er i programmet uerfaren med sine evner, og han blir selv overrasket over resultatene han viser.
Bøker
Autopilot er den første ungdomsboken av Martin Nygaard. Den handler om å være gutt i tenårene og er delvis selvbiografisk med situasjoner og følelser fra forfatteres egen oppvekst på 1970-tallet. Oppfølgerboken Autofokus handler om hovedpersonen Laurits Liguster i halvåret før handlingen i Autopilot begynner. Denne boken er også utgitt i Danmark på Uhrskov Forlag, og i Tyskland på Abenthauer Verlag. Oppfølgerboken Autonom handler om hovedpersonen Laurits Liguster i 10. klasse, og starter der handlingen i Autopilot slutter.
De fleste bøkene til Nygaard er utgitt på hans eget Hurra forlag som han startet i 2002 med kona.
Norsk Teknologi
Norsk Teknologi (TELFO, tidligere Tekniske Entreprenørers Landsforening) var en landsforening i NHO, og representerte bedrifter innen elektro, automatisering, ventilasjon, kulde, heis, tele og it. Fra 1. januar 2016 opphørte den som egen organisasjon etter NELFO ble landsforening.
Bransjeforeningene
Fire bransjeforeninger var del av Norsk Teknologi:
Maia (Tolkien)
Maiaer (entall maia) er i J.R.R. Tolkiens bøker Ringenes herre og Silmarillion angeliske skapninger skapt av Ilúvatar. De utgjør sammen med valaene Ainuene, de hellige, og er i makt og magi svakere enn dem, med lavere rang. De er betegnet som deres tjenere og disipler.
Mens valaene kan sammenlignes med mytologiske guder slik sett i Norrøn og Gresk Mytologi, kan man betegne maiaer som engler eller demoner i Midgard, som Guds tjenere. Det er verdt å merke seg at hverken Valaene eller Maiaene ble av Tolkien betegnet som guder, det var i hans verk kun én skapende gud, Iluvatar. Maiaene besatt overnaturlige evner og kunne ta form som forskjellige skapninger, deriblant mennesker. Eksempel på dette er istarene.
Maiaene er i motsetning til Valaene tallrike og ufullstendig navngitt. De mest kjente Maiaene i Ringkrigens tid er Sauron, Gandalv og Sarumann, men også Balrogen fra Morias Miner.
Ulykke
Begrepet kan også brukes i betydningen skadelige forhold, ulykkelige omstendigheter eller en ublid skjebne.
Ulykkesforekomst og konsekvenser
Ifølge International Labour Organization (ILO) skjer mer enn 337 millioner ulykker i arbeidslivet hvert år på verdensbasis, noe som sammen med yrkesrelaterte sykdommer resulterer i mer enn 2,3 millioner dødsfall årlig. WHO anslår at 1.2 millioner dør per år på verdensbasis av veitrafikkulykker. Det er spådd at ulykker fra 2020 vil være verdens ledende dødsårsak, og dermed erstatte smittsomme sykdommer. I aldersgruppen voksne under 45 år er ulykker i den industrialiserte verden allerede den ledende dødsårsaken. I USA tidlig på åttitallet døde opptil 150.000 mennesker årlig som følge av en ulykke, og hvor 400000 i tillegg ble varig funksjonshemmet. De årlige kostnadene ble beregnet til 469 milliarder euro.
José Alí Lebrún Moratinos
José Alí Lebrún Moratinos (født 19. mars 1919 i Puerto Cabello i Venezuela, død 21. februar 2001 i Caracas) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og erkebiskop av Caracas 1980–1995.
Han ble kreert til kardinal av pave Johannes Paul II i 1983, med ''San Pancrazio som tittelkirke.
Han deltok på Annet Vatikankonsil 1962–1965, da han var erkebiskop av Valencia i Venezuela.
Han deltok ved konklavet 1963 som valgte pave Paul VI, konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Leslie Claudius
Leslie Walter Claudius (født 25. mars 1927 i Bilaspur i Britisk India, død 20. desember 2012 i Kolkata ) var en indisk landhockeyspiller som deltok i flere olympiske leker, 1948 i London, 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne og 1960 i Roma. Claudius ble olympisk mester i landhockey i OL 1948 i London. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. Det var tretten lag med i turneringen og India vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 19-1. I semifinalen slo de Nederland med 2-1 og i finalen Storbritannia med 4-0.
Fire år senere, i OL 1952 i Helsingfors, vant han sin andre olympiske gullmedalje i landhockey. India vant semifinalen med 3-1 over Storbritannia og i finalen beseiret de Nederland med 6-1.
Claudius vant sin tredje olympiske gullmedalje i sommer-OL 1956 i Melbourne. Etter å ha vunnet semifinalen med 1-0 over Tyskland vant India finalen over Pakistan med 1-0.
Skittendalstinden
Skittendalstinden (nordsamisk: Nástečohkka) er et fjell i Tjeldsund kommune i Troms og Finnmark. Det har en høyde på 1 306 meter over havet og er den høyeste fjelltoppen i tidligere Skånland kommune og i hele området rett nord for Ofotfjorden.
Leslie Claudius
Han ble hedret med den indiske offisielle sivile utmerkelse Padma Shri for sin sportslige innsats 1971.
Skittendalstinden
I fjellmassivet rett nord for Skittendalstinden starter Rensåelva og vest for fjellet starter Tennevikelva. Begge elvene er vernet mot kraftutbygging.
Fylkesvei 4606
Fylkesvei 4606 går mellom Randaberg og Sande i Randaberg kommune. Veien er 1,5 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 477.
Hespriholmen
Hespriholmen er en holme, eller ei lita øy, i Bømlo kommune i Vestland fylke.
Holmen ligger tre kilometer ut i havet vest for Bømlo, nord for Espevær. Berggrunnen i området tilhører den vestre gneisregionen.
Norges eldste bergindustri
Hespriholmen er bare ca. 15 da og høyeste punkt er på knapt 30 meter. Etter systematisk leting lyktes arkeologer og geologer på 1920-tallet i å finne rester her etter ett stort og to mindre steinbrudd som har vært brukt i steinalderen. Økser av grønnstein herfra er funnet både sør i Rogaland, så langt nord som i Sogn, og en og annen øks er funnet østafjells.
Hovedbruddet fronter havet i vest. Her er det under ekstremt vanskelige forhold hentet ut ca. 350 kubikkmeter grønnstein. Dette åpne bruddet er ca. 30 meter langt og ti meter høyt, med varierende dybde og den eldste delen liggende øverst. Steinbryterne har arbeidet seg nedover fra toppen og ut mot sidene. Veggene er dermed nærmest loddrette, og gulvet nokså flatt. Dette danner en avsats ca. seks meter over dagens havnivå. Man har altså sluttet å hente grønnstein fra Hespriholmen da havet stod ca. seks meter høyere enn det gjør i dag, dvs omkring år 2000 f.Kr. Om en regner med alle tre steinbruddene, er anslagsvis 4-500 kubikkmeter grønnstein fjernet fra holmen, dvs ca. tusen tonn. Disse måtte fraktes i båt til hovedøyen ca. 6 km mot øst. Dykkerundersøkelser tyder på at så mye som 70% av steinfrakten havnet på sjøbunnen.
Store slagmerker tyder på at noe av steinen ble brutt løs med kraftige slag, mens bålrester tyder på at blokker er brent løs. Da må brensel være fraktet ut til holmen. Arbeidet har pågått om sommeren, for en liten skinnbåt kan bare legge til her i godværstider. En skinnbåt kunne neppe frakte mer enn et par hundre kilo stein om gangen. Steinalderfolk andre steder kunne gå alene på jakt etter flint eller skifer til redskaper, men de som hentet grønnstein på Hespriholmen, måtte organisere seg i lag for å bryte løs steinen og deretter frakte den over den farlige havstrekningen som ser ut til å ha slukt de fleste av transportene på vei mot land. Grønnstein var en svært verdifull ressurs for steinalderfolket som bodde i området. På noen av Bømlo-boplassene er det registrert opptil 1.700 avslag av grønnstein pr kvadratmeter blant avfallet. I tillegg ble grønnstein spredt over store deler av landet. .Arkeologiske undersøkelser i regi av UiB i 2014 avdekket en verkstedboplass, en knakkeplass, på en strandvoll fra steinalderen i en vik rett inn for Hespriholmen. Steinbruddet på Hespriholmen ble brukt i ca. 5.500 år.
Baskerland rundt 2009
Baskerland rundt 2009 var den 49. utgaven av Baskerland rundt. Rittet gikk over seks etapper fra 6. til 11. april 2009.
Alle de 18 Protour-lagene ble invitert, i tillegg til Contentpolis-Ampo og Cervélo TestTeam.
Spanjolen Alberto Contador vant rittet sammenlagt for andre år på rad, og tok en liten hevn på Luis León Sánchez som fratok han seieren i Paris-Nice.
Shule
Shule (kinesisk: 疏勒县; pinyin: Shūlè Xiàn; uigursk: قەشقەر يېڭىشەھەر ناھىيىسى / Keşker Yengişeher Nahiyisi) er et fylke i prefekturet Kashgar i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 274,261 innbyggere i 1999.
Tegn (tidsskrift)
TEGN var et norsk «tidsskrift om og med tegneserier» som ble utgitt mellom 1986 og 2005.
Shule
Jernbane
Kashgar-Hotan-jernbanen løper gjennom området.
Vei
Kinas riksvei 315 løper gjennom området. Den fører vestover fra Xining i provinsen Qinghai til Kashgar (Kashi) i Xinjiang.
Tegn (tidsskrift)
Historie
Tidsskriftet var en profesjonell videreføring av tidsskriftet Tekst og Tegning, som hadde noenlunde samme formål, men med mindre ambisjoner og spredning. Tekst og Tegning ble stiftet og drevet av Jon Gisle, forfatteren av boken Donaldismen, stort sett som et enkelmannsforetak. Jon Gisle var deretter med på å stifte TEGN som andelslag. De tre andre andelstakerne var Tor Ødemark, Tore Feiring og Finn Bjørklid som alle dannet kjerneredaksjonen. Både Jon Gisle og Finn Bjørklid var skiftvis redaktører.
Tidsskriftet TEGN utvidet sitt område med å bli tegneserieforlag, TEGN A/L Bum, og utga to debutanter ettersom redaksjonen mente de hadde «en kulturell plikt», som de uttrykte det, til å utgi dem. Utgivelsene var:
Begge kunstnerne har gjort det godt siden og skapt seg et navn med tyngde, også internasjonalt.
Fra og med 46 (2001) ble TEGN innholdsmessig slått sammen med det svenske tidsskriftet Bild & Bubbla, men ble fortsatt utgitt med egen norsk og svensk tittel. Den norske tittelen forsvant med nummer 52 (2002), mens Bild & Bubbla fortsatte som eget tidsskrift. En nettutgave av TEGN fortsatte fram til april 2005 da tidsskriftet formelt ble nedlagt.
Kultstatus
Kultstatus vil si at et fenomen har blitt såpass populært at det har samlet seg en begrenset kult av «tilbedende» tilhengere rundt det. Kultfenomener som har oppnåd en slik status eller posisjon, kan være bøker, filmer, tegneserier eller andre populærkulturelle foreteelser eller produkter. Tilhengerne vil ofte på en eller annen måte samles i interessen for fenomenet, som vil få oppmerksomhet i lang tid etter at det oppsto. Kultstatus er gjerne i utgangspunktet knyttet til smale, ofte motkulturelle, uttrykk som siden kan få et stort antall hengivne fans og blir populært i videre kretser.
Noen eksempler på fenomener som har fått kultstatus:
Meinhard von Gerkan
Meinhard von Gerkan (født 3. januar 1935 i Riga i Latvia, død 30. november 2022) var en tysk arkitekt.
Bakgrunn
Meinhard von Gerkan kommer fra en baltertysk familie. Han er i slekt med den tysk-baltiske klassiske arkeolog og byggforsker Armin von Gerkan.
Meinhard von Gerkans far falt i kamp som soldat på Østfronten under andre verdenskrig, moren døde kort etter flukten fra Posen. Gerkan vokste opp som pleiebarn i Hamburg, fra 1949 i en pastorsfamilie.
Etter gymnasiet studerte han først jus og fysikk i Hamburg, og bestemte seg deretter for et arkitekturstudiem i Berlin.
Harpefossen kraftverk
Harpefossen kraftverk er et vannkraftverk ved Harpefoss i Gudbrandsdalslågen i Sør-Fron kommune i Innlandet fylke.
Meinhard von Gerkan
Karriere
I 1974 ble han utnevnt til professor i arkitektur ved den tekniske høyskolen i Braunschweig.
Harpefossen kraftverk
Kraftverket ble satt i drift i 1965, og utnytter fallet på 34 meter i fossen. Elven er demmet opp i forbindelse med kraftverket.
Meinhard von Gerkan
Karriere
Hans siste prosjekter var ombygningen av Olympiastadion i Berlin og oppførelsen av Berlin Hauptbahnhof, Europas største jernbanestasjon, og den første store jernbanestasjon bygget i Europa på over hundre år. Den stod ferdig i 2006. På dette sted stod tidligere Lehrter Bahnhof.
Harpefossen kraftverk
Etter 50 års drift ble det oppgradert i 2015 / 2016. Begge turbinene er byttet ut, de nye har bedre virkningsgrad og økt slukeevne.
Meinhard von Gerkan
Karriere
Etter årtusenskiftet befattet hans arkitektfirma gmp seg også intensivt med prosjekter i Folkerepublikken Kina. Et eksempel er planbyen Lingang New City; den forble ikke bare på et planleggingsstadium, men i 2003 omsatt i virkelighet.
Harpefossen kraftverk
Det er installert to kaplanturbiner hver på 54 MW. Midlere årsproduksjon er på ca. 480 GWh.
Meinhard von Gerkan
Karriere
Han har to døtre, Florence og Manon von Gerkan.
Harpefossen kraftverk
Nedslagsfeltet er på 9 450 km².
Kraftverket eies av Hafslund Eco Vannkraft og Akershus Energi.
Anschluss
Hitler sørget for at tyske styrker sto oppmarsjert langs grensen samtidig som østerrikske nazister laget bråk og vold i Østerrike. I krisesituasjonen som oppsto sendte Hitler et ultimatum om at den østerriksk nazisten Arthur Seyss-Inquart skulle ta over som forbundskansler. Schuschnigg gikk med på kravet og tyske styrker marsjerte inn for angivelig å gjenopprette ro og orden etter invitasjon fra den nye kansleren. Mussolini aksepterte anneksjonen. Mussolini var opprinnelig klar motstander av Østerrikes innlemmelse i Tyskland.
Annekteringen markerte kulminasjonen av det historiske tverrnasjonale presset for å forene de tyske befolkningene i Østerrike og Tyskland i én nasjon. Anschluss var opprinnelig (i tiden etter 1. verdenskrig) betegnelsen på en politiske bevegelse i Østerrike med mål om tilslutning til Tyskland. I henhold til Trianon-traktaten ville Anschluss bare kunne gjøres med godkjenning fra Folkeforbundet. Frankrike var sterkt i mot sammenslåing og ville blokkere godkjenning i Folkeforbundet.
Anschluss var første steg i Hitlers søken etter «Lebensraum» (tyskernes «livsrom»), og styrket de tyske flankene mot Tsjekkoslovakia, da det spente forholdet mellom dem og tsjekkerne kunne utløse en større europeisk krig på grunn av Hitlers krav til tsjekkerne om at de skulle overlate Sudetenland til Tyskland. Innlemmelsen opphørte etter Tysklands nederlag i andre verdenskrig i 1945.
Bakgrunn
Tanken om at alle etniske tyskere skulle være samlet i et land hadde vært levende siden oppløsningen av Det tysk-romerske rike i 1806. Samtidig var det fra 1700-tallet en stor emigrasjon av tyskspråklige til større områder, særlig i Øst-Europa etter invitasjon av de daværende makthaverne for å befolke området som var befolkningsmessig svekket som følge av pest eller krig, og for å styrke landbruket. Den immigrerte tyskspråklige befolkningen fikk ofte en del privilegier, blant annet knyttet til eget språk og kultur.
I det diplomatiske spillet utover på 1800-tallet lyktes det den prøyssiske kansleren Otto von Bismarck å isolere den østerrikske innflytelsen overfor de øvrige tyske statene. Ekskluderingen av Østerrike ble endelig gjennom den prøyssiske seieren i Den østerriksk-prøyssiske krig i 1866 som utmanøvrerte østerrikerne nord for egne grenser, og åpnet for etableringen av Det nordtyske forbund året etter med prøyssisk dominans, og åpnet for Tysklands samling og etableringen av Det tyske keiserrike i 1871 med den prøyssiske kongen som keiser.
Situasjonen etter første verdenskrig
Da Østerrike-Ungarn gikk i oppløsning etter første verdenskrig var det krefter innen den tysktalende delen av dobbeltmonarkiet som ønsket tilslutning til Tyskland og slik styrke deres posisjon etter nederlaget i krigen. Ideer om sammenslåing kom til uttrykk i den politiske ledelsen i Østerrike før slutten av første verdenskrig. Dette samlingsønsket fikk et uttrykk i etableringen av republikken Deutschösterreich 12. november 1918, men både Versaillestraktaten og Saint-Germain-traktaten fra 1919 uttrykkelig forbød en østerriksk tilslutning til Tyskland uten at dette var godkjent av Folkeforbundet. Dette ble skarpt kritisert av blant andre Hugo Preuss som skrev Weimarforfatningen da han hevdet at dette stred mot prinsippet om nasjonal selvråderett, som var basis for fredsslutningen etter krigen. Både Weimarforfatningen og forfatningen til den første østerrikske republikk inneholdt langsiktige mål om sammenslåing. Seierherrene etter første verdenskrig forhindret folkeavstemning om spørsmålet. Lokale folkeavstemninger i Tirol og Salzburg viste overveldende flertall for tilslutning til Tyskland. I Østerrike var den katolske kirken skeptisk, mens sosialdemokrater og det protestantiske støttet ønske om sammenslåing med Tyskland. Seierherrene fryktet et samlet og styrket Tyskland, og forhindret at det ble avholdt folkeavstemning om spørsmålet, men lokale avstemninger i Tirol i april 1921 (145,302 stemmer for, 1,805 mot) og Salzburg i mai (98,546 for, og 877 mot) viste overveldende flertall for tilslutning til Tyskland. Ønsket om sammenslåing med Tyskland var blant annet økonomisk motivert og en oppfatning om at Østerrike ikke ville klare seg økonomisk på andre måter.
Frankrike og Italia forhindret i 1931 en tollunion og etter 1933 ble ønsket om sammenslåing en del av de østerrikske nazistenes kamp for å ta makten i landet. Tidlig på 1930-tallet søkte Østerrike og Tyskland å etablere et visst økonomisk samarbeid, herunder ble det 19. mars 1931 enighet om å etablere en tollunion, men også den ble stanset av seierherrene fra første verdenskrig gjennom Den faste domstol for mellomfolkelig rettspleie. Tollunionen ble bragt inn for den internasjonale domstolen i Haag som med 8 mot 7 stemmer konkluderte med at tollunionen var i strid med fredstraktaten. Dette samarbeidet ble dempet etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen i 1933. Imidlertid agiterte Adolf Hitler, selv en tysk-østerriker, sterkt for stortysk løsning etter å ta plukket opp pangermanske tanker etter krigen, noe han blant annet tok til orde for i Mein Kampf.
Austrofascismen
Den store depresjonen rammet også Østerrike ganske hardt, med høy arbeidsledighet og ustabil økonomi. Dette førte til politisk uro i den unge staten. Republikken var de første årene dominert av det katolske partiet Christlichsoziale Partei, men staten gikk langsomt i oppløsning fra 1933 da parlamentet ble oppløst og fram til oppstanden i Wien i 1934. Styret utviklet seg i retning av en korporatistisk fascistisk ettpartistat, kalt austrofascisme, under ledelse av Engelbert Dollfuß, og etter han var blitt drept, Kurt Schuschnigg. Austrofascismen hadde mer til felles med den italienske fascismen under Benito Mussolini enn den tyske nasjonalsosialismen. Mussolini støttet austrofascistenes tanker om østerriksk selvstendighet fram til han trengte tysk støtte til sin krigføring i Etiopia under Den andre italiensk-abessinske krig noe som førte ham inn i en avhengighet av Hitler gjennom Roma-Berlin-aksen.
Pangermanske kretser hadde gjennom flere år presset på for å få til en stortysk løsning. De nasjonalsosialistiske myndighetene i Tyskland støttet opp under sitt østerrikske søsterparti DNSAP under ledelse av Arthur Seyss-Inquart i deres forsøk på å ta makten fra de austrofascistiske makthaverne.
25. juli 1934 ble Dollfuss drept i et nasjonalsosialistisk kuppforsøk, noe som førte til ny politisk uro som varte fram til august. De østerrikske nasjonalsosialistene flyktet da i stor skala til Tyskland, men fortsatte arbeidet for en sammenslåing derfra, mens de gjenværende nasjonalsosialistene skapte uro gjennom terroristangrep som krevde mer enn 800 drepte mellom 1934 og 1938.
Schuschnigg overtok som leder, og videreførte Dollfuss' politikk, hvor både nasjonalsosialister og sosialdemokrater ble internert i stor skala. Presset fra Tyskland økte imidlertid, slik at aksjonene mot nasjonalsosialistene opphørte etter 1936, og internerte nasjonalsosialister ble løslatt og sluttet inn i maktposisjoner.
Opptakten
I 1938 ble det avslørt at DNSAP planla et kupp i Østerrike. Schuschnigg tok dette opp med Adolf Hitler under et møte i Berchtesgaden. Hitler benyttet anledningen til å presse Østerrike til å innfri en rekke tyske krav, blant dem at Seyss-Inquart skulle inn i den østerrikske regjeringen, samt at alle fengslede nasjonalsosialister skulle løslates. Den tyske hær satte samtidig i gang en militærøvelse nær grensen for å legge press på Schuschnigg.
Schuschnigg gikk med på Hitlers krav. Seyss-Inquart ble innenriksminister og styrte på kommando fra Berlin. Schuschnigg så snart at situasjonen var uholdbar, og ønsket å holde en folkeavstemning 13. mars om Østerrike fortsatt skulle være en uavhengig stat.
Iolanda Balaș
Iolanda Balaș (også skrevet Jolanda Balaș og Jolán Balázs) (født 12. desember 1936 i Timișoara, død 11. mars 2016 i București) var en rumensk friidrettsutøver. Hun konkurrerte i høydehopp, og ble to ganger olympisk mester.
Lady Jane Grey
Innledning
Ettersom hennes forgjenger, Edward VI, var mindreårig, ble England i hans tid styrt av riksforstandere (protektor). Fra 1552 var hertugen av Northumberland riksforstander. Hans sønn, lord Guilford Dudley, giftet seg med Jane Grey den 15. mai 1553. Hertugens mål var at den engelske kronen skulle tilfalle hans slekt, og han lyktes i å få den unge og sykelige kong Edward til å utelate sine halvsøstre, Maria og Elizabeth, fra arvefølgen, og i stedet utpeke Jane Grey som sin etterfølger.
Iolanda Balaș
Balaș vant høyde under OL i Roma i 1960 og i Tokyo i 1964. Videre ble hun europamester i Stockholm i 1958 og i Beograd i 1962.
Anschluss
Opptakten
Den 11. mars var Ribbentrop til lunsj hos Neville Chamberlain og lord Halifax i Downing Street, Winston Churchill var også til stede. Midt under lunsjen fikk en forvirret Chamberlain beskjed om Hitlers ultimatum til Østerrike. Ribbentrop skal ha forsøkt å trekke ut møtet lengst mulig for å hindre vertene i å foreta seg noe.
Lady Jane Grey
Innledning
Den 6. juli 1553, i en alder av 15 år, døde Edvard VI av tuberkulose, og Jane ble proklamert som dronning. Dette var imidlertid i strid med Englands lover i henhold til Den tredje forordning om rekkefølge av 1543.
Iolanda Balaș
Hun flyttet verdensrekorden i høydehopp 13 ganger, var rekordholder fra 1958 til 1971, med 1,91 meter fra 1961 som beste resultat.
Anschluss
Gjennomføring
Tyske tropper krysset grensen til Østerrike den 12. mars 1938 etter lang tids forberedelse, uten å møte motstand. Flere steder ble de tyske soldatene møtt av folkemengder som feiret tyskernes inntog, blant annet med blomster, og aksjonen fikk kallenavnet der Blumenkrieg («Blomsterkrigen»), mens det offisielle navnet var Unternehmen Otto. Flere steder hadde lokale nasjonalsosialister allerede tatt over styringen før de tyske soldatene kom, som for eksempel i Graz. For Wehrmacht var innmarsjen hovedsakelig en øvelse i et større felttog.
Lady Jane Grey
Innledning
Til tross for Northumberlands anstrengelser klarte Maria Tudor i løpet av kun ni dager å skaffe seg nødvendig støtte for sitt krav på tronen. Hun red inn til London i en triumferende prosesjon den 19. juli. Parlamentet erklærte at Maria var rettmessig dronning og opphevet Janes proklamasjon. Maria fikk Jane og hennes ektemann fengslet i leilighetene for Gentleman Gaoler i Tower of London. Northumberland ble henrettet den 21. august 1553.
Anschluss
Gjennomføring
Hitler ankom i sin bil samme ettermiddag til sin fødeby Braunau, og til Linz samme kveld, hvor han ble tatt imot i byens rådhus. Han gjennomførte deretter en triumfpreget rundreise i Østerrike, som endte opp i Wien 2. april 1938, hvor han ble tatt imot av en menneskemengde på rundt 200,000 tysk-østerrikere på Heldenplatz («Helteplassen») som overvar at Hitler proklamerte det østerrikske Anschluss til riket.
Anschluss ble allerede 13. mars hjemlet i en egen lovgivning, og det tidligere Østerrike ble provinsen Ostmark med Seyss-Inquart som guvernør. Dette ble innledningen til terroren mot jødiske østerrikere, som også kom til uttrykk i den såkalte «ariseringen» med beslaglegging av jødisk eiendom.
Lady Jane Grey
Innledning
Jane og hennes ektemann, lord Guilford Dudley, ble tiltalt for høyforræderi og stilt for retten den 13. november 1553. Begge ble funnet skyldige og dømt til døden; Jane ble beordret til å bli «brent levende på Tower Hill eller halshugd om dronningen så ønsket». Hennes liv ble innledningsvis spart, men det protestantiske opprøret ledet av Thomas Wyatt den yngre i januar 1554 beseglet hennes skjebne da Janes far Henry Grey og andre adelsmenn krevde Jane gjeninnsatt som dronning.
Anschluss
Gjennomføring
Inntoget var en respons på en iscenesatt hendelse, fremkalt av medlemmer av DNSAP og diplomatisk press og ultimatum fra den tyske regjeringen.
Folkeavstemning i april
Den foreslåtte lovgivningen av 13. mars slo fast at Østerrike skulle være en del av Tyskland, og denne lovgivningen ble sendt ut på folkeavstemning 10. april. Historikerne er stort sett enige om at selve resultatene ikke er manipulert, men selve gjennomføringen var ikke fri eller hemmelig. Blant annet ble ikke stemmesedlene levert skjult, men kontrollert av valgfunksjonærene. I tillegg var stemmeseddelen tendensiøst utformet og formulert. Ifølge nasjonalsosialistene skal hele 99,7 % ha stemt «ja».
Lady Jane Grey
Innledning
Fem dager etter Wyatts arrest ble Jane og Guilford henrettet. Jane ble tatt med til Tower Green innenfor Tower of London og halshugd utenfor offentligheten – privilegiet for privat henrettelse var en gunst som ble gitt på ordre av dronning Maria, som en gunst av respekt overfor sin kusine.
Anschluss
Folkeavstemning i april
Den eneste delen av avstemningen som ble gjennomført som frie valg, ble gjennomført i den italienske havnebyen Gaeta blant østerrikske og tyske prester som studerte ved Santa Maria dell'Anima i Roma. Avstemningen ble gjennomført ombord i den tyske krysseren «Admiral Scheer» som lå i havnen. I motsetning til de øvrige resultatene stemte disse prestene med 90 % mot Anschluss, noe som nasjonalsosialistene senere kalte die Schande von Gaeta («Skammen i Gaeta»).
Lady Jane Grey
Innledning
Lady Jane Greys såkalte styre fungerte i mindre enn to uker i juli 1553 og er det korteste styre i Englands historie. Populærhistorie henviser stundom til lady Jane som «nidagersdronningen», eller noe mer uvanlig som «Dronning av tretten dager», noe som har sin årsak i uenigheten om når hennes påståtte styre egentlig startet. Historikere har benyttet enten dagen for hennes offisielle proklamasjon som dronning (10. juli) eller dagen for hennes forgjengers død (6. juli) som begynnelsen.
Anschluss
Virkninger og videre utvikling
Anschluss medførte at den østerrikske hær ble del av Wehrmacht. De såkalte bergdivisjoner var veltrente og godt utrustede, og deltok i invasjonen og okkupasjonen av Norge fra april 1940.
Lady Jane Grey
Innledning
Lady Jane hadde et omdømme for å være en av de mest lærde kvinner i England i sin tid, og den historiske forfatteren Alison Weir har beskrevet henne som en av «de fineste kvinnelige hjerner i århundret». Hun er stundom regnet som den første dronningregent av England.
Tidlig liv og utdannelse
Jane, den eldste datteren av Henry Grey, marki av Dorset og hans hustru lady Frances Brandon, ble født ved Bradgate Park i Leicestershire. Det tradisjonelle synet er at hun var født rundt oktober 1537, men nyere forskning har argumentert for at hun var født tidligere, på en ukjent dato i slutten av 1536 eller tidlig i 1537. Lady Frances var datter av prinsesse Maria, yngre søster av Henrik VIII og var således kusine av Edvard VI. Jane hadde to yngre søstre, lady Catherine Grey og lady Mary Grey; og gjennom deres mor var de tre søstrene medlemmer av Huset Tudor: oldebarn av Henrik VII og grandnieser av Henrik VIII. Jane stammet ad to slektslinjer fra 1400-tallets kongelige gemalinne Elizabeth Woodville; farskap gjennom Woodvilles første ektemann John Grey av Groby, og moderskap via hennes andre ektemann kong Edvard IV.
Anschluss
Forfølgelse av jøder og politiske motstandere
Antisemittisk aktivitet tiltok straks etter Anschluss med plyndring, konfiskering av eiendom og offentlig ydmykelse særlig i Wien. Ikke-jøder med antatt jødisk utseende eller antatt jødiske navn ble trakassert. Den nye situasjonen var sjokkerende for jødene som ikke lenger fikk beskyttelse fra myndighetene. Det tyske naziregimet ble straks innført i Østerrike. SS-sjef Heinrich Himmler og sjef for sikkerhetspolitiet Reinhard Heydrich kom allerede 12. mars 1938 til Wien for å «rense» politiet og innledet internering av regimekritikere. Gestapo etablerte seg i Wien 15. mars og det lokale politiet måtte 16. mars i Himmlers nærvær sverge lojalitet til Hitler. Hitler utnevnte i april Josef Bürckel til leder for kontoret for gjenforening av Østerrike og Tyskland. I slutten av mars 1938 ble jøder utestengt fra universitetene og fra stillinger i det offentlige. Jøder som ønsket å forlate landet måtte i praksis etterlate mesteparten av sine eiendeler fordi det ikke fantes noen lovlig måte å ta med seg verdier ut av landet. Det ble også innført en egen avgift for utvandring, Reichsfluchtsteuer.
Den første deportasjonen til Dachau konsentrasjonsleir ble gjennomført 1. april 1938 og besto av 150 personer hvorav 60 jøder. Blant de internerte i Dachau var ledende personer i jødiske organisasjoner inkludert Jakob Ehrlich som døde der i mai 1938 etter mishandling. Ehrlich var det første jødiske dødsoffer. Robert Stricker og Desider Friedmann ble senere deportert til Auschwitz og drept der. Völkischer Beobachter agiterte i april for at «det jødiske elementet» i Wien måtte fjernes innen 1942. Provinsaviser lovet også at området snart ville være jødefritt. For eksempel i Frauenkirchen i Burgenland ble den jødiske befolkningen i mars 1938 stengt inne i en låve over natten mens eiendommer og butikker ble plyndret. Nürnberglovene ble innført i Østerrike i mai 1938.
Lady Jane Grey
Tidlig liv og utdannelse
Jane fikk en omfattende utdannelse, og hun studerte latin, gresk og hebraisk foruten også samtidige språk. Jane hadde en vanskelig barndom. Selv for de tøffere tilstandene på denne tiden var Frances Brandon en særdeles grov, ondskapsfull og dominerende kvinne som mente at Jane var svak og mild, og hun holdt henne derfor under en streng disiplin. Hennes datters saktmodighet og stille, beskjedne vesen irriterte Frances som søkte å «herde» barnet med jevnlig juling. Uten en mors kjærlighet og lengtende etter hengivenhet og forståelse vendte Jane seg til bøkene for trøst og ble således kunnskapsrik i både litteratur og språk. Imidlertid følte hun at ingenting hun gjorde kunne glede foreldrene. I en samtale med Roger Ascham, en lærd fra Cambridge og lærer for lady Elizabeth, sa hun:
Anschluss
Reaksjoner
Disse erklæringene var imidlertid ikke tilstrekkelig kirkelig forankret, og Vatikanradioen kringkastet umiddelbart en skarp fordømmelse av Anschluss, og Vatikanetts kardinalstatssekretær, kardinal Eugenio Pacelli beordret Innitzer til Roma. Før han fikk foretrede for paven, måtte Innitzer stå skolerett for Pacelli, som var rasende og som krevde at Innitzer måtte tilbakekalle sin uttalelse. Han måtte undertegne en ny erklæring der det het blant annet at «De østerrikske biskopers høytidelige erklæring ... hadde ikke til hensikt å godkjenne noe som ikke var og ikke er forenlig med Guds lov» (6. april 1938). Vatikanets avis L'Osservatore Romano gikk ut med en artikkel som understreket at biskopenes opprinnelige uttalelse var blitt til uten Romas godkjenning.
Lady Jane Grey
Tidlig liv og utdannelse
I 1546, da Jane var yngre enn ti år, ble hun sendt for å leve som myndlingen til den 35 år gamle Katarina Parr, da dronninggemal av England ved at hun hadde giftet seg med Henrik VIII i 1543. På denne tiden ble den unge Jane kjent med sine kongelige slektninger, Edvard, Maria og Elisabeth.
Anschluss
Reaksjoner
Motstanden toppet seg den 7. oktober etter rosenkransbønnen i Stefansdomen, da mer enn 7 000 unge katolikker protesterte offentlig, og gjorde narr av nasjonalsosialistiske paroler som de forandret ordene på. De var blitt inspirert av kardinalens ord fra prekestolen, som hevdet «Vi har bare én Fører: Kristus!».
Allerede dagen etter ble det igangsatt represalier, da en sydende folkemengde anført av Sturmabteilung og Hitler-Jugend trengte seg inn i kardinalens residens og den erkebiskoppelige kurie (Curhaus) i Wien, der de ødela og plyndret, gikk fysisk løs på de geistlige som kom i deres vei, og brølte slagord om at Innitzer måtte føres til galgen, eller sendes til Dachau. Wiens nasjonalsosialistiske politipresident satt i et kaffehus på Stephansplatz mens det hele pågikk, og fulgte med på klokken at inntrengerne holdt seg til innenfor den avtalte tidsramme som var blitt avsatt som «Zeitraum für den deutschen Volkszorn» (tidsrom for det tyske folkeraseri).
Lady Jane Grey
Ekteskapskontrakt
Etter at Henrik VIII døde ble Katarina Parr gift med Thomas Seymour, men hun døde kort tid etter å født sitt eneste barn, Mary Seymour, og etterlot den unge Jane atter uten en morsfigur. Jane fungerte som leder av likfølget ved Katarinas begravelse.
Anschluss
Reaksjoner
Kort tid etter ble den katolske presse og de kirkelige foreninger forbudt, og konkordatsbestemmelsene fra 1933, som sikret kirkens rettigheter i det daværende Østerrike, ble erklært ugyldige av de nasjonalsosialistiske makthaverne.
Lady Jane Grey
Ekteskapskontrakt
Thomas Seymour foreslo å gifte bort Jane til den nylig kronede Edvard VI av England, men Thomas bror, Edward Seymour, som styrte som Lord Protector, hadde allerede arrangert et parti for kongen med den franske prinsesse Elisabeth av Valois, datter av Henrik II av Frankrike.
Anschluss
Reaksjoner
Denne første tyske annekteringen etter første verdenskrig vekket oppsikt, men ble ikke ansett som en trussel i resten av Europa. Tvert imot virket det normalt at det tysktalende østerrikske folk ble innlemmet i det tyske riket. De øvrige internasjonale reaksjonene var derfor moderate. The Times kommenterte at for 300 år siden hadde Skottland sluttet seg til England, og at dette ikke var så annerledes. 14. mars holdt den britiske statsministeren Neville Chamberlain en tale i Underhuset hvor han tok avstand fra anschluss, men aksepterte dette som en realitet. I talen sa han blant annet at «de harde fakta er at ingen ting kunne ha stoppet det som faktisk skjedde (i Østerrike) med mindre dette og andre land var forberedt på å bruke maktmidler»
Lady Jane Grey
Ekteskapskontrakt
Med to motstridende mål havnet brødrene i en maktkamp, men på grunn av den unge kongens dårlig helse ble ekteskapet med den franske prinsessen aldri noe av. Seymour-brødrene ble til slutt begge anklaget for forræderi og henrettet etter et kupp av den ambisiøse John Dudley, 1. hertug av Northumberland.
Anschluss
Ny ekspansjon
Den britiske reaksjonen var en følge av den britiske appeasement-politikken. Men også USA utstedte en tilsvarende uttalelse. Hitler ser ut til å ha tolket dette som en mulighet til å bruke enda mer aggressive tiltak for å utvide das Reich, da han senere inntok Sudetenland. Samme høst ble også det tsjekkiske grenseområdet Sudetenland med overveiende tysktalende befolkning annektert av Tyskland som følge av München-forliket i 1938.
Lady Jane Grey
Ekteskapskontrakt
Jane ble deretter forsøkt bortgiftet til Edward, lord Hertford, den eldste sønnen til den avdøde hertugen av Somerset, men forhandlingene mellom Janes mor Frances og Northumberland resulterte i et ekteskap med lord Guilford Dudley, sønn av den nye mektige hertug. Paret ble gift ved Durham House i et dobbeltbryllup med Janes søster Katherine og lord Herbert, sønn av lord Pembroke, den 21. mai 1553.
Anschluss
Ny ekspansjon
I mars 1939 annekterte Tyskland også de resterende tsjekkiske delene av Tsjekkoslovakia, det tidligere østerrikske landområdet Böhmen med Mähren, som etter første verdenskrig hadde blitt kjerneområdet i den nyopprettede staten. Området ble kalt Reichsprotektorat Böhmen-Mähren og tilsvarer det nåværende Tsjekkia. Tysklands utvidelser av grensene for Det stortyske riket ble altså delvis godtatt av andre europeiske makter.