cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Julekrybbe
Historie
Styrket av Tridentinerkonsilet (1545–1563) forsøkte fremfor alt jesuittene, men også servittene og fransiskanerne å gi de bibelske fortellinger en mer levende form med skuespill og plastiske fremstillinger. Den europavide utbredelse av julekrybben tok ikke til for alvor før fra ca. 1560, det året da jesuittene satte opp sin første julekrybbe i en kirke i Portugal. Julekrybber av den utforming som man er fortrolig med på 2000-tallet så man ikke før i 1562 da en slik ble oppsatt i en jesuittkirke i Praha. Siden jesuittene var en av den katolske kirkes fremste misjonsordener, spredte skikken seg raskt til andre verdensdeler også. Men også andre katolske ordener, mannlige og kvinnelige, har vært med på utbredelsen av denne juleskikken.
Regionale tradisjoner
Det finnes en rekke variasjoner over krybbene, som Weihnachtsberg (julefjell) fra Tyskland og Tsjekkia, papirový betlém eller 'papirkrybber' fra Tsjekkia, szopka fra særlig Kraków i Polen, og caganer-tradisjonen fra Catalonia. I Jindřichův Hradec-området i dagens Jihočeský kraj (Sør-Bøhmen) i Tsjekkia er det tradisjon for å lage særdeles omfattende julekrybber. En julekrybbe laget av Tomáš Krýza over seksti år, Krýzovy jesličky, ble tatt med i Guinness rekordbok som verdens største mekaniske konstruksjon. Krybben omfatter 1389 figurer der 133 av dem rører på seg. Den er stilt ut ved Muzeum Jindřichohradecka sammen med andre store julekrybber fra området.
BaneTele
BaneTele var et norsk teleselskap som opprinnelig var tilknyttet det norske jernbanenettet. Selskapets formål var å utvikle og leie ut det redundante fiberoptiske nettet som i hovedsak følger jernbanenettet gjennom Norge.
På 1800-tallet, samtidig som telegraf/telefon-nettet i Norge ble utbygd, lagde Norges Statsbaner et parallelt kopper-basert nettverk langs jernbanen for intern kommunikasjon og signal-anlegg. Dette ble fullført i 1899. I 1985 begynte man så å bygge ut fiber-baserte nettverk. Jernbane-reformen i 1996 delte Norges Statsbaner i to, NSB, nåværende Vy og Jernbaneverket, og samtidig som dette besluttet man å lage en ny avdeling for telekommunikasjon-linjene under Jernbaneverket med navnet BaneTele. Pr 1999 hadde BaneTele 4.000 km linjer bredbånd langs jernbanene.
Sommeren 2001 ble BaneTele omdannet til et statseid aksjeselskap etter et stortingsvedtak. Som statsaksjeselskaper flest ble derfor BaneTele fra og med 2002 liggende under Nærings- og handelsdepartementet.
Oppkjøp og salg
Høsten 2001 gikk Enitel konkurs, og BaneTele kjøpte så opp nettet deres som da bestod av 9.000 kilometer med fiberoptisk kabel.
I 2006 ble 50 % av BaneTele solgt til Bredbåndsalliansen, som var eid av 6 norske kraftleverandører. Flere av disse var med å starte Enitel i 1997. Dette var en omstridt prosess: I den interne undersøkeslesgruppen som evaluerte de tre oppkjøpskandidatene, var Bredbåndsalliansen industrielt sett rangert lavest av de tre mest aktuelle kjøperne. Likevel valgte Næringsminister Odd Eriksen å selge til nettopp Bredbåndsalliansen.
I 2009 solgte staten ved Næringsdepartementet sin resterende andel på 50 % til Bredbåndsalliansen slik at disse ble eneeier. Bredbåndsalliansen hadde noen år i forveien kjøpt opp Ventelo, og selskapene ble så fusjonert. BaneTele ble samtidig omdøpt til Ventelo Networks.
Rettsak i 2023
Etter ytterligere oppkjøp ble Ventelo Networks omdøpt til Broadnet AS (2012) og igjen til GlobalConnect (2019). I juli 2023 ble det kjent at BaneNor og GlobalConnect var i rettslig strid om rettigheter og priser til fibernettet. . Ifølge Bane Nor ligger det nå 4800 kilometer med fiberkabler langs nesten hele jernbanen i Norge. Bane Nor får inn penger på å leie ut fiberkapasiteten som er til overs fra togene til bedrifter som trenger bredbånd. Aftenposten rapporterte:
State Library of Victoria
State Library of Victoria er delstatsbiblioteket for Victoria i Australia. Det ligger i et kvartal avgrenset av Swanston Stree, La Trobe Street, Russel Street og Little Lonsdale Street i den nordlige delen av Melbourne sentrum. Biblioteket har over 1,5 millioner bøker og 16000 tidsskrifter, samt dagbøkene til Melbournes grunnleggere John Batman og John Pascoe Fawkner.
Biblioteket ble grunnlagt i 1854 og bygningen er tegnet av arkitekten Joseph Reed som også tegnet Melbourne Town Hall og Royal Exhibition Building. Bygningen som biblioteket ligger huset også National Gallery of Victoria (inntil slutten av 1960-årene) og Melbourne Museum (frem til åpningen av museumsbygget i Carlton Gardens på slutten av 1990-årene).
Plenen foran biblioteket er en populært samlingssted og lunsjsted.
Lerkedvergmåler
Lerkedvergmåler (Eupithecia lariciata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og er bare funnet langs kysten til Rogaland i Norge.
Utseende
thumb|left|300px| Larven En liten (vingespenn 19 - 22 mm), slank, grå måler. Forvingen er forholdsvis kontrastrikt tegnet med et markert, lyst tverrbånd nær midten, innenfor dette et bredt, grått tverrbånd. Larven kan (med forbehold om at de individene som er avbildet på nettsider er korrekt bestemt) være ganske variabel - brun eller grønn, med eller uten lyse lengdestriper, med eller uten en rekke av klokkeformede, mørke flekker langs ryggen.
Levevis
Larven lever på lerk (Larix spp.) og arten forekommer hvor disse vokser. De voksne målerne flyr om natten i mai – juni og kommer gjerne til lys. Arten overvintrer som puppe.
Utbredelse
Lerkedvergmåleren er holarktisk. Den forekommer i Europa, i den nordlige delen av Asia øst til Stillehavet, og i store deler av Nord-Amerika. I Norge følger den plantinger av lerk og er funnet langs kysten til Rogaland.
Ichiro Suzuki
Ichiro Suzuki (uttales IPA: /ˈiːtʃɪroʊ suːˈzuːki/); 鈴木 一朗,すずき いちろう Suzuki Ichirō; født 22. november 1973 i Toyoyama, Aichi) er en japansk tidligere baseballspiller som spilte i blant annet Seattle Mariners.
Han var kjent i USA som «The Silent Samurai» (den stille samuraien) og er innehaver av rekorden for flest antall treff i løpet av en MLB-sesong (262).
Suzuki hadde 3 089 hits i MLB og 1 278 i NPB i Japan, til sammen 4 367, som er det beste resultatet av en profesjonell baseballspiller. Han var den første baseballspilleren som hadde flere enn 200 hits i 10 sammenhengende sesonger i MLB.
Han la opp den 21. mars 2019. I mai samme år ble det kjent at han er spesialassistent for Seattle Mariners' administrerende direktør.
Det er blitt kjent at han avslo tre ganger å bli tildelt den prestisjefulle japanske ordenen People’s Honor Award.
Star Trek: The Original Series
Star Trek: The Original Series er den første av flere TV-serier satt til Star Trek-universet, som ble skapt av Gene Roddenberry. Serien gikk på NBC fra 8. september 1966 til 3. juni 1969.
Plassert i det 23. århundre, følger Star Trek eventyrene til romskipet USS «Enterprise» og hennes mannskap, ledet av kaptein James T. Kirk (William Shatner), hans nestekommanderende Spock (Leonard Nimoy) og hans sjeflege Leonard «Bones» McCoy (DeForest Kelley).
Devico
Devico AS er et norsk firma som har spesialisert seg på retningsstyrt kjerneboring og avviksmåling av borehull. Bedriften har hovedkontor på Heimdal og datterselskap i USA, Canada, Australia, Portugal, Equador, Bulgaria, Sverige og Finland samt avdelingskontorer og lisenspartnere i Hongkong, Chile, Peru, Brasil og Colombia. Bedriften har tilsammen rundt 70 ansatte.
Ungdomslaget Framhjålp
Ungdomslaget Framhjålp (De første årene skrevet Framhjaalp) er en forening i Nordsjona i Rana.
Alf Paus
Alf Paus (født 20. april 1869 i Drammen, død 15. juni 1945 i Oslo) var en norsk grosserer og fabrikkeier.
Han vokste opp i Drammen, der faren var skipsreder, og var bror til skipsreder og generalkonsul i Sydney Olav Pauss og til sin mangeårige forretningspartner Nicolay Paus. Han var handelsutdannet i Tyskland, Frankrike og England. I 1899 etablerte han firmaet Reich & Paus i London sammen med Olaf Reich (d. 1942 i Stockholm). Firmaet var aktivt i import av tremasse og cellulose fra Skandinavia til England. Han ledet firmaet til 1905, da han flyttet tilbake til Norge etter elleve år i utlandet.
I 1906 grunnla han grossistfirmaet Helmer & Paus i Drammen; tre år senere skiftet firmaet navn til Paus & Paus da broren Nicolay trådte inn som partner. I 1914 flyttet firmaet til Christiania og det ble i 1917 omdannet til aksjeselskap med Alf Paus som administrerende direktør og hovedaksjonær; firmaet kjøpte i 1920 den store bygården Kongens gate 14 der det hadde hovedkontor; firmaet hadde lager i Skippergata i Oslo samt i Drammen og Bergen. Firmaet var særlig aktivt i eksport av tremasse og cellulose og i import av kjemikalier, råstoffer og rekvisita til treforedlingsindustrien, og utvidet senere virksomheten til andre kjemikalier, jern, stål og metaller. Fra 1918 var firmaet aktivt i import av rør til vannverk og stål til skipsbygging og annen byggevirksomhet; firmaet var etter andre verdenskrig også aktivt i farmasøytiske spesialiteter og hadde interesser i rederivirksomhet. I 1966 hadde firmaet rundt 65 ansatte og en årsomsetning på godt over 100 millioner; Paus & Paus-gruppen bestod da av totalt 11 firmaer.
Ungdomslaget Framhjålp
Historie
I årenes løp har formålet endret seg noe, og foreningen driver i dag med sosiale arrangementer som fester, middagssalg og aktivitetsdager i Nordsjona, samt drift av Nordsjona forsamlingshus (den tidligere Nordsjona skole, nedlagt 1982).
Alf Paus
Alf Paus grunnla også De Forenede Kemikaliefabrikker A/S i Sandvika, der han og broren Nicolay begge satt i styret. I 1908 var han blant grunnleggerne av A/S Gulskogen Cellulosefabrik og var medlem av direksjonen. I 1920 overtok han sammen med broren Nicolay nesten alle aksjene i Den Norske Papirfiltfabrik, med broren som administrerende direktør. Han eide også Jern & Kjemikalier A/S. Pausvillaen på Skarpsno (Drammensveien 102, nå Frøyas gate 5) ble bygget for ham i jugendstil i 1916. Han var far til grosserer og generalkonsul Olav Paus.
Lillestrøm Blad
Lillestrøm Blad var en norsk lokalavis som, med unntak av et opphold under krigen, kom ut med to nummer i uka mellom 3. august 1934 og 7. januar 1949. Den kom ut på Lillestrøm, men med undertittelen «Uavhengig blad for Romeriksbygdene». Det var først og fremst en lokalavis for tettstedet og bygdene rundt, men både avisen og redaktøren hadde en radikal og uavhengig profil. Etter krigen fungerte avisen som talerør for Norges Kommunistiske Parti.
Abelsnes slo alt i første nummer fast at avisens oppgave var «å renske opp i all politisk lummerhet som trives bak lukkede dører og nedrullede gardiner.» Han lovet at «metoder av den art som nu er innført i Akershus fylkes arbeiderparti bli uforsonlig bekjempet og avslørt.»
Da krigen kom ble mye av pressen stanset allerede første okkupasjonsåret. NKP-avisene ble forbudt i august 1940. Abelsnes' private avis fikk imidlertid fortsette å komme ut. I september 1940 fjernet han det vesle ordet «uavhengig» fra avisens tittel. Han unnlot å trykke noe tyskerne fant direkte uakseptabelt. Men han var lite villig til ta inn stoffet okkupasjonsmakten påla avisene å bringe. I 1942 gikk det ikke lenger. Fredag den 13. mars møtte Gestapo opp på trykkeriet og plomberte maskinene. Forsiden og baksiden på den firesiders avisen var alt ferdig, - innsiden forble utrykt. Dagen etter møtte Abelsnes opp hos tyskerne på Victoria Terrasse for å klage på stengningen. Uten at det hjalp.
Ved frigjøringen i 1945 reagerte Abelsnes raskt. Han fikk lensmannen til å fjerne plombene på trykkeriet. Han hadde første nummer av avisen på gata 14. mai. Og han meldte seg tvert inn i NKP. Abelsnes fortsatte å gi ut avisen som et privat foretak, men «stilte den uinnskrenkt til rådighet for partiet». Dermed kunne NKP i de første etterkrigsårene regne en «uavhengig» avis som en del av partipressen.
I etterkrigsårene jobbet Abelsnes nærmest døgnet rundt for avisen, og var samtidig aktiv i lokalpolitikken. Nå var han representant for NKP. I 1947 ble han også valgt inn i herredsstyret.
Da han døde i 1949 gikk avisen inn. Siste ordinære nummer kom 31. desember 1948. Avisen kom med en ekstrautgave 7. januar 1949, et spesielt minnenummer viet Abelsnes.
Giovanni Pettenella
Giovanni Pettenella (født 28. mars 1943, Caprino Veronese, død 20. februar 2010 i Milano) var en italiensk syklist som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Pettenella ble olympisk mester i sykling under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han vant sprinten i banesykling foran sin landsmann Sergio Bianchetto og Daniel Morelon fra Frankrike. På 1000 meter tempo kom han på andreplass bak belgiske Patrick Sercu
Beta Pictoris c
Beta Pictoris c (forkortet som β Pic c) er en eksoplanet i bane rundt stjernen Beta Pictoris, og befinner seg ca 63 lysår fra Jorden i stjernebildet av Pictor. Den har en masse på rundt 9 Jupiter masser, og befinner seg omtrent 2,7 au fra Beta Pictoris, ca 3,5 ganger nærmere enn eksoplaneten Beta Pictoris b som også befinner seg i systemet. β Pic c har en omløpstid på. β Pic c sin omløpsbane ermoderat eksentrisk, med en eksentrisitet på 0,24.
Oppdagelse
Beta Pictoris c ble oppdaget ved bruk av indirekte metoder, gjennom 10 år med observasjoner gjort med High Accuracy Radial Velocity Planet Searcher (HARPS) spektrografen ved Det europeiske sørobservatorium sitt Very Large Telescope i Chile.
Masse, radius og temperatur
Beta Pictoris c er en super-Jupiter, en eksoplanet som har en radius og masse større enn planeten Jupiter. Den har en masse på rundt 9 Jupiter masser (MJ).
Moderstjernen
Planeten går i bane rundt stjernen Beta Pictoris. Stjernen har en masse på 1.75 solmasser og en radius på 1,8 solar radier. Den har en overflate temperatur på 8056 K og er bare 12 millioner år gammel. Stjernen er noe metall-rik, med en metallisistet (Fe/H) av 0.06, eller 112% av det som er funnet i Solen. Dens lysstyrke (L☉) er 8.7 ganger Solens.
Bane
Beta Pictoris c går i en bane på rundt 2,7 au fra sin vert stjerne Beta Pictoris, ca 3,5 ganger nærmere enn Beta Pictoris b. Det har en omløpstid på.
Grete Fuglem Tennås
Grete Fuglem Tennås (født 1967) er en norsk bedriftsleder som siden 2022 er administrerende direktør for den trønderske kollektivtransportforvalteren AtB. Fra 2011 til 2019 var hun administrerende direktør i FosenNamsos Sjø AS, og hun har også vært markedsdirektør i Fosen ASA.
Tennås er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole, og har tatt tilleggsutdanning innen markedsorientert ledelse og strategisk ledelse, samt lederutviklingsprogram.
Fingra ta fatet (sang)
«Fingra ta fatet» er en tradisjonell coverlåt med norsk tekst som ble skrevet av Øystein Sunde og Lillebjørn Nilsen. Første versjon av sangen ble utgitt høsten 1971 på konsertalbumet Vise og lyrikkfestivalen i Haugesund 1971. Versjon 2 ble utgitt høsten 1973 på albumet Portrett med Lillebjørn Nilsen. Begge versjoner er konsertopptak.
Låten er en allsang bestående av en setning som synges tre ganger etter hverandre. Derfor har publikum muligheten til å synge med. På fjerde linje i hvert vers veksler Sunde og Nilsen på å synge tøysete strofer.
Musikere og instrumenter (1973-utgivelse)
Dette opptaket stammer fra Statens sykepleierskole i 1968. Teksten på sistnevnte versjon, er gjengitt på det utbrettbare platecoveret på Portrett, og teksten er ikke helt identisk med Haugesund varianten.
Orestes (mytologi)
Ifølge Homers fortelling var Orestes en mindreårig gutt og ble ført bort fra Mykene da hans far kom hjem fra trojanerkrigen og ble myrdet av sin kone, Klytaimnestra, med en øks. Åtte år senere kommer Orestes tilbake fra Athen, og sammen med sin søster Elektra hevnet han sin fars død ved å drepe moren og hennes elsker Aigisthos. Ifølge Pindar ble Orestes reddet av sin amme Arsinoe eller sin søster Elektra, som ledet ham ut av landet da Klytaimnestra ønsket å drepe ham. Han flyktet til Fanote på fjellet Parnassos hvor kong Strofios tok ansvar for ham.
I Odysseen løftes Orestes frem som et godt eksempel for Telemakhos, hvis mor Penelope er plaget av friere. Fortellingen om Orestes var emnet i Orestien av Aiskhylos, i Elektra av Sofokles og Elektra av Evripides, Ifigeneia i Tauris og Orestes av Evripides.
I Aiskhylos' Emenidene blir Orestes gal etter gjerningen og forfølges av erinyener som har plikten til å straffe alle brudd på familiens renhet og også drap på personer av samme blod. Han søker tilflukt i tempelet i Delfi, men selv om Apollon hadde beordret ham til å gjøre gjerningen, er han maktesløs i å beskytte Orestes fra konsekvensene. Til slutt tar Athene i mot ham på Akropolis i Athen og arrangerer en formell rettssak foran tolv attiske dommere. Erinyenene krever oppreisning, han påberoper seg Apollons ordre, stemmene til dommerne er likt fordelt og Athene avgir en avgjørende stemme for frifinnelse. Erinyenene gis et nytt ritual der de tilbes som eumenider, og Orestes dedikerer et alter til Athene Areia.
Slik Aiskhylos forteller det stopper straffen her, men ifølge Evripides ble Orestes beordret av Apollon til å dra til Tauris, ta med seg statuen av Artemis som hadde falt fra himmelen og føre den til Athen for å unnslippe forfølgelsen til eriyenene. Han dro til Tauris sammen med Pylades, og paret ble umiddelbart fengslet av folket i Tauris. Der var tradisjonen at alle greske omstreifere skulle ofres til Artemis. Prestinnen til Artemis som hadde plikten med å utføre offeret, var Orestes' søster Ifigeneia. Hun tilbød seg å løslate ham dersom han ville ta et brev med hjem til Hellas. Han nektet å dra, men ba om at Pylades kunne ta brevet mens han ble værende og bli drept. Etter en konflikt med gjensidig tiltrekkelse, ga Pylades seg, men brevet førte til gjenkjennelse mellom bror og søster, og alle tre flyktet sammen og tok med seg statuen av Artemis. Etter at han kom hjem til Hellas, overtok Orestes sin fars kongedømme Mykene etter å ha drept Aigisthos' sønn, Aletes. Han la Argos og Lakonia til kongedømmet. Han døde av et slangebitt i Arkadia. Legemet hans ble ført til Sparta for å begraves (hvor han ble objektet for en kult), eller, ifølge en italiensk legende, til Aricia da det ble flyttet til Roma.
Herbert Garland
Herbert Garland (født 1880 i Sheffield, død 2. april 1921 ) var en britisk metallurg og offiser i hæren. Han var medlem av Royal Army Ordnance Corps, og i 1906 ble han stasjonert på Guernsey, der han skrev en roman, Diverse Affections: a Romance of Guernsey (Ulike følelser, en romanse av Guernsey). Garland ble forfremmet i 1913 og plukket ut som den nye lederen av Laboratories Cairo Citadel i Egypt og fikk støtte fra Chemical Society, hvor han var medlem, for å forske på gamle egyptiske legeringer. Ved utbruddet av krigen ble han utnevnt til Special List underoffiser ved Arab Bureau, en seksjon av Cairo Intelligence Department. Garland utviklet eksplosiver for hæren, inkludert Garland-granaten og ble i september 1916 beordret til å trene T. E. Lawrence og hans kampfeller i det arabiske opprøret innen eksplosiver. Hans miner ble brukt mot Hejaz-jernbanen og kan ha vært involvert i den første avsporing av et bevegelig tog ved hjelp av eksplosiver. Garland befalte det desperate forsvaret av Yanbu der han tvang en angripende overlegen ottomansk makt til å trekke seg tilbake med nesten ingen blodsutgytelse. Garland ble tildelt Military Cross og utnevnte en Offiser av Order of the British Empire, samt ble leder av Arab Bureau etter krigen, og var involvert i etterkrigsårenes forhandlinger for fremtiden av Arabia. Garland returnerte fra Egypt på grunn av dårlig helse, og han døde i løpet av få dager etter å ha satt sin fot i England.
Tidlig karriere
Garland ble født i Sheffield i 1880. I 1906 utga han en roman, Diverse Affections: a Romance of Guernsey, skrevet mens han var stasjonert på øya med Royal Army Ordnance Corps. Garland ble senere overført til Khartoum i Sudan, og ved utbruddet av den første verdenskrig var han leder av Laboratorier på Cairo Citadel i Egypt, der han hadde fått et stipend fra Chemical Society til forskning på gamle egyptiske legeringer. Han ble valgt til medlem av foreningen samme år. Han var en av de første til å studere den krystallinske strukturer av metaller ved polering, etsing og undersøkelse med mikroskop. Han hadde tre artikler publisert i Kairo Vitenskapelige Tidsskriftet i 1913-14 ved navn Ancient Egyptian Metal Tools, Outlines of Metallography og Some Physical Properties of Tin.
Første verdenskrig
Garland var i utgangspunktet involvert i utvikling av nye våpen, deriblant utviklet han Garland-granaten i 1914 – 174 000 av disse våpnene ble produsert og levert til Mediterranean Expeditionary Force under krigen, og Lawrences styrker brukte dem i deres kampanje for å forstyrre Hejaz-jernbanen. Han utviklet også Garland-skyttergravmortel (Garland Trench Mortar), en 65 mm kaliber improvisert enhet som ble prøvd ut av australske styrker ved Gallipoli.
Garland, som snakket arabisk, ble tilknyttet britisk etterretnings Arab Bureau og ble stasjonert i Hijaz i september 1916. Der bruke han sine praktiske kunnskap om eksplosiver til å utvikle miner. Han underviste T. E. Lawrence og de arabiske opprørere til å bruke dem under deres geriljakrigføring, og bidro til den britiske erobringen av Damaskus og det sluttlige sammenbruddet av Det osmanske rike. En av hans første oppgaver var å bidra til å befeste byen Jidda som nylig hadde vært besatt av arabiske styrker. Den 2. og 3. desember 1916 hadde Garland kommando over de arabiske styrkene inne i byen under slaget om Yanbu. Arabernes styrker bestod ikke av mer enn 1500 mann og osmanerne var forventet å angripe byen umiddelbart. Garland så til at en defensiv grøft ble gravd av byens befolkning, hindringer med piggtråd ble etablert, maskingeværstillinger ble riktig plassert og byens 300 år gamle korallvegger ble styrket. Han tok til og med i bruk en gammel tyrkisk kanon som, ifølge Garlands uttalelse, var «egnet til å fyre akterover i stedet for fremover». Med støttende beskytning og søkelys fra fem Royal Navy skip holdt han stand mot de fremadrykkende ottomanske styrkene til en relativt fredelig seier som sikret videreføring av den arabiske oppstandelse. Søkelysene ble antatt av en av Garlands menn til å ha vært nøkkelen til å vinne kampen, de ble brukt til å fraråde osmanerne fra å angrep ved å belyse den dekningsfrie slagmarken som måtte krysses før de nådde frem til byen.
En av Garland kontaktminer sporet av et osmansk lokomotiv i 1917, i hva noen anser som det første slike angrepet på et bevegelig tog. Under beleiringen av Medina tjenestegjorde han som militær rådgiver for Abdullah I av Jordan. I de siste dagene av krigen i arabia ble Garland sendt til Medina for å føre tilsyn med overgivelsen av byen til de allierte. Som midlertidig kaptein knyttet til Special List, ble han tildelt det Military Cross den 3. juni 1917. Garland ble utnevnt til Medlem av Order of the British Empire som en del av kongens bursdagsutmerkelser den 3. juni 1918. Han fikk tillatelse til å ta imot den fjerde klasse prisen Order of the Nile den 26. november 1919 og den tredje klassen av Al-Nahda-ordenen den 16. januar 1920. Garland ble også utnevnt til Offiser av Order of the British Empire og er nevnt i rapporten Mentioned in Despatches flere ganger.
Etter krigen
Garland ble overført til General Service Corps General List av offiserer den 6. mai 1920 med graden til en klasse FF stabsoffiser (tilsvarer en stabskaptein), men uten lønn eller godtgjørelser. Han endret sin kommisjon den 14. mai det året, men fikk tillatelse til å beholde sin grad. Han ble senere utnevnt til major og ble leder av det Arab Bureau i Kairo, under høykommissæren for Egypt, Herren Allenby. Garlands viktigste oppgave var å løse den etterkrigstilstand på Den arabiske halvøy som krigen hadde lagt i hendene på en rekke konkurrerende arabiske stammer, og å takle den delikate saken som endte i en overdådige mengde subsidier fra den britiske statskassen til Hussein bin Ali, Sharif i Mekka.
I 1921 forlot Garland Egypt på grunn av sin helse. Han returnerte til England 28. mars. Han døde plutselig den 2. april av en sprukket aortaaneurisme (utposning på hovedpulsåren), og ble begravet i Gravesend i Kent. Hans notater ble utgitt posthumt i 1927, som Ancient Egyptian Metallurgy (Gammel egyptiske metallurgi), etter å ha blitt redigert av Charles Olden Bannister, professor i metallurgi ved Liverpool University.
Garlands papirer er arkivert på Imperial War Museums i London, etter å ha blitt donert av hans datter, Mena.
Emigrate (Zotora)
Emigrate er et musikkalbum av Zotora. Albumet ble utgitt i 1998 og er hans andre album. I motsetning til hans forgje album Ninji - Ninji, hvor didjerdoo er det eneste instrumentet, er flere instrumenter og artister medvirkende i Emigrate.
Presseomtale
"Tryllekunst – En rett ut sakt fenomenal musikkopplevelse skapt av en drammenser. Om du er på utkikk etter musikk som virkelig tar deg med på en reise hvor kroppen slapper av, men underbevisstheten er våken og «på tå hev», da er Zotora mannen for deg. Spesiell musikk, men du verden så elegant" (DTBB)
"Musikalsk angrep på sjela – Du får lyst til og danse, skrike, ja virkelig slippe urinstinktene løs. Dette er en bra plate. Lyden av Zotoras instrument, didjeridoo ligger som en tjukk tåke over alle sporene. Men det er andre instrumenter som får spille hovedrollen. Det gjør platen ekstra spennende. Alt i alt er dette en plate det er verd og kjøpe. Ikke fordi du nødvendigvis er så interessert i Australsk urkultur, eller transcendentale opplevelser. Men fordi du liker bra musikk" (Varden)
Hønen Terrasse
Hønen Terrasse (1–15, 2–16) er ei gate på Hov i Hønefoss.
Gata går fra Harald Hårfagres vei til Hov alle, i parallell med Harald Hårfagres gate. Gata krysses av Hønen alle, og har Hovsenga som stikkvei.
Hønen Gård bo- og mestringssenter ligger i Hønen Terrasse.
Fylkesvei 6920
Fylkesvei 6920 (Fv6920) går mellom Grande og Slipra i Inderøy kommune. Veien er 12,2 km lang.
San Sebastián del Oeste
San Sebastián del Oeste er en landsby og en kommune vest i den meksikanske delstaten Jalisco. Kommunen hadde 5 755 innbyggere i 2010, hvorav bare 672 bodde i selve landsbyen. Den har et areal på 1400,13 km².
San Sebastián del Oeste blei grunnlagt som en gruvelandsby i 1605. Den hadde over 25 gruver på slutten av 1700-tallet, hvor det ble utvunnet gull, sølv og bly. Den fikk bystatus i 1812, og i 1900 hadde den hele 20 000 innbyggere. Etter revolusjonen i 1910 blei det slutt på gruvevirksomheten, og innbyggertallet falt drastisk. I dag er landbruk den viktigste beskeftigelsen.
San Sebastián del Oeste satser i dag på turisme, og i 2011 fikk den status som «Pueblo Mágico», på grunn av sin godt bevarte arkitektur fra kolonitida i naturskjønne omgivelser. Samtidig søkte den også om opptak på UNESCOs verdensarvliste.
United Nations University
United Nations University (UNU) eller FN-universitetet er et organ i De forente nasjoner (FN), som ble etablert i 1973 med forskning, utdannelse, kapasitetsbygging og politikkrådgivning som oppgaver. Det har hovedkontor i Tokyo og kontorer i bl.a. Bonn, New York og Paris. Det består av 14 institutter og programmer i 12 land. Rektor for FN-universitetet er David M. Malone, som har rang som assisterende generalsekretær i FN.
Angelo Damiano
Angelo Damiano (født 3. september 1938 i Napoli) var en italiensk syklist som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Damiano ble olympisk mester i banesykling under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Sammen med Sergio Bianchetto vant han 2000 meter tandem foran Imants Bodnieks / Viktor Logunov fra Sovjetunionen. og Willi Fuggerer / Klaus Kobusch fra Tyskland.
Jenin
Jenin (arabisk: ; hebraisk: ) er en by i guvernementet Jenin på Vestbredden. Guvernementet er Palestinas største landbruksområde.
Jenin kan også vise til flyktningleiren med samme navn.
Voyager (band)
Voyager er et progressiv metal-band fra Perth i Australia. Bandet har utgitt syv studioalbum siden de startet i 1999. De er signert til det uavhengige franske plateselskapet Season of Mist.
Hege R. Eriksen
Hege Randi Eriksen (født 18. april 1965 i Bærum) er professor i biologisk og medisinsk psykologi ved Idrettsseksjonen ved Høgskolen i Bergen og forsker ved Uni Research Helse. Fra 2002 til 2016 var hun forskningsdirektør for Uni Research Helse.
Eriksen fullførte idrettskandidatgraden i 1994 ved Institutt for biologiske og medisinske fag ved Norges idrettshøgskole og har mastergrad i epidemiologi fra Erasmus Universitetet i Rotterdam.
Eriksen disputerte 28. november 1998 for dr.philos-graden ved Institutt for biologisk og medisinsk psykologi ved Universitetet i Bergen med avhandlingen «Stress and coping: Does it really matter for subjective health complaints?» hvor hun så på sammenhengen mellom vanlige helseplager og hvordan man mestrer stress.
Eriksen har publisert forskningsresultater i en rekke internasjonale tidsskrifter. Eriksen har særlig beskjeftiget seg med studier innen områdene stress og mestring, subjektive helsepager, sykefravær og rehabilitering. Sammen med Holger Ursin har hun utviklet kognitiv aktiveringsteori om stress (CATS).
Eriksen er tidligere president i International Society of Behavioral Medicine.
Karl von Miltitz
Karl von Miltitz (eller Miltiz) (født ca. 1490 i Rabenau ved Dresden i Sachsen (Tyskland), død 20. november 1529 ved Gross-Steinheim am Main) var en pavelig kammerjunker og pavelig utsending til Sachsen.
Bakgrunn
Karl von Miltitz var sønn av Sigismund von Miltiz, Landvogt av Meissen, og var av saksisk lavadel. Etter ikke alt for grundige studier i Köln 1508–1510 og Bologna (1510-?) kom han rundt 1513/1514 til Roma.
Pavelig utsending til Sachsen (1518-1519)
I midten av november 1518 gav pave Leo X ham i oppdrag å reise til Sachsens kurfyrst Fredrik den vise for å overbringe ham den gyldne rose, en høy pavelig utmerkelse som bestod av en rose laget av rent gull og med fargelagte rosenblader. Kurfyrsten hadde i tre år latt Roma forstå at denne gaven ville være en kjærkommen æresbevisning. Da Miltitz kom til Sachsen overleverte han rosen og noen nye avlatsprivilegier, og gav seg til å forhandle med kurfyrsten på slottet Altenburg om utlevering av Martin Luther (28. desember 1518), som var kommet i fokus på grunn av sine angrep på avlatshandelen. Fredrik ønsket ikke å utlevere Luther.
Opplegget fungerte ikke i lengden: Luther tiet riktignok en stund, men den romerske kurie holdt ikke "sin" del av avtalen (faktisk hadde ikke Miltitz handlet med ryggdekning i kurien). Og Johannes Eck hadde allerede i desember 1518 offentliggjort noen teser mot Luther, og det presset på. Sommeren 1519 kom det til disputasen i Leipzig mellom Luther og Eck.
Miltitz' senere samtaler med Luther, i Liebenwerda (oktober 1519) og i Lichtenburg ved Wittenberg (også i oktober) førte ikke til noe.
Når Miltitz var i stand til å opptre så egenmektig som formidler mellom Luther og Roma, skyldtes det at den romerske læreprosessen mot Luther stod stille etter keiser Maximilians død. Kurien tolererte hans virksomhet i høyden frem til keiservalget juli 1519, da Maximilians etterfølger ble valgt.
Miltitz' innflytelse under den såkalte Miltitziade (dvs. hans virke i Luther-saken) var stort sett nokså ubetydelig, men i perioden etter kardinal Cajetans samtale med Luther i Augsburg høsten 1518, var han de facto den eneste formidler mellom den romerske kurie og Sachsen.
Domkannik (1523- )
Etter et kort opphold i Roma vendte Miltitz tilbake til Tyskland i 1522. Fra 1523 levde han som domherre i domkapitlene i Mainz og i Meissen (Meißen), men aktet knapt på å oppfylle sine forpliktelser som kannik (f.eks. residensplikten).
I 1529 druknet han i elven Main, muligens i beruset tilstand, ved Steinheim.
Nitiocellus
Nitiocellus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Larissa Laskin
Larissa Laskin er en amerikansk TV-skuespillerinne som har vært med i A&Es film, The Golden Spiders: A Nero Wolfe Mystery (2000).
Johan Langstrand
Johan Heitmann Langstrand (født 1878, død 22. juni 1932) var en politiker og hermetikkfabrikkeier fra Nordsjona i Rana (i Nesna mens han levde).
Langstrand kom fra gården med samme navn som ligger like ved Helgågas utløp i fjorden Sjona. Han jobbet som ung som fisker, og utdannet seg innenfor fiskerifaget i Lofoten. I 1902 startet han hermetikkfabrikk på hjemgården, og i 1910 fikk han et stipend for å studere dette feltet videre. Langstrand hermetiserte blant annet rognmølje, ørret og røye, og fikk flere priser for sin hermetikk. Driften i fabrikken ble lagt ned i 1923. Bygningen hvor fabrikken holdt hus ble senere flyttet til Dønna hvor den i dag er restaurant og overnattingssted.
Langstrand døde av slag etter noe som kan ha vært blodforgiftning.
Paula (1915)
Paula er en britisk stumfilm fra 1915 regissert av Cecil Birch.
3. serierunde i Toppserien 2023
Alle kampene i '''3. serierunde i Toppserien 2023''' ble spilt lørdag 15. april.
Jan Ivar Pedersen
Jan Ivar Pedersen (født 24. februar 1936 i Kopervik) er en norsk professor i ernæringsvitenskap.
Pedersen avla medisinsk embetseksamen ved UiO i 1962 og doktorgraden i 1973. I 1974 ble han utnevnt til dosent ved Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo og i 1984 professor samme sted.
Han var i mange år medlem av Statens ernæringsråd og har vært generalsekretær i Norsk Biokjemisk Selskap. Pedersen er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.
Kongen utnevnte 14. februar 2007 Pedersen til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for sin innsats innen ernæringsvitenskap».
Gradski Stadion Orašje
Gradski Stadion Orašje er et multi-stadion i Orasje, Bosnia-Hercegovina. Det blir hovedsakelig brukt til fotballkamper, og er hjemmebanen til HNK Orašje. Stadionet kan ta 3000 personer.
Dublin-forordningen
Dublin-forordningen (Forordning nr. 604/2013, nå Dublin III-forordningen, tidligere Dublin II-forordningen og Dublin-konvensjonen) er en EU-forordning som fastsetter kriteriene og prosedyrer for avgjørelse av hvilken av Den europeiske unions (EU) medlemsstater som er ansvarlige for å behandle asyslsøkere, som søker internasjonal beskyttelse i overensstemmelse med Flyktningkonvensjonen samt EUs kvalifikasjonsdirektiv. Forordningen er en hjørnesten i Dublin-systemet, som består av Dublin-forordingen og Eurodac-forordningen, som etablerer et felles europeisk fingeravtrykksregister for illegale innvandrere i EU. Dublin-forordningen har til formål «hurtig å avgjøre hvilken medlemsstat som er ansvarlig [for behandling av asylsøknader]», og gir dermed andre medlemsstater mulighet for å sende en asylsøker tilbake til den ansvarlige medlemsstaten. Normalt vil den ansvarlige medlemsstaten være staten hvorigjennom asylsøkeren først kom inn i EU.
Målsetninger og kritikk
Et av hovedformålene med Dublin-forordningen er å forhindre en asylsøker i å fremme asylsøknader i flere medlemsstater, såkalt «asyl-shopping». Et annet mål er å redusere antallet «reisende» asylsøkere som er sendt fra medlemsstat til medlemsstat. Det land som asylsøkeren først søker om asyl i er ansvarlig for enten å innvilge eller avslå asyl, og søkeren får ikke gjenstarte prosessen i en annen jurisdiksjon.
Anvendelse
Høsten 2015 brøt Dublin-forordningen i praksis sammen, da medlemsland som Ungarn, Kroatia, Slovenia, Østerrike, Tyskland og Hellas sluttet å håndheve den. Under den europeiske migrasjonskrisen ga disse medlemslandene i september eller oktober 2015 helt opp å registrere og sjekke innvandreres identitet, særlig dersom migrantene var på vei til et annet land som kunne overta forpliktelsen og kostnaden med asylmottaket.
Anvendelse i Norge
Dublin-forordningen III trådte i kraft 1. januar 2014. Utlendingsloven paragraf 32 fikk et nytt fjerde ledd som gjør forordningen til norsk lov. Også andre paragrafer i utlendingsloven og utlendingsforskriften har fått endringer, og Utlendingsdirektoratets retningslinjer er også oppdatert.
Indraberget
Indraberget ligger på Røyneberg i Sola kommune. Det henger sammen med Ytraberget, og skiller Grannesvågen og Sørnesvågen i Hafrsfjord.
Dette område har fylkets rikeste kalkflora. Det er også rike funn fra fortiden på Indraberget, blant annet en gravhaug. Området er velegnet til korte turer, og det brukes flittig av barn og voksne. Røyneberg friluftsbarnehage har en lavvo stående på Indraberget store deler av året. Det er også en potetkjeller fra 1800-tallet som ennå står.
The Patriot and the Spy
The Patriot and the Spy er en amerikansk stumfilm fra 1915.
Handling
To unge mennesker gifter seg i en landsby, og mottar gratulasjonene fra alle unntatt en annen avvist frier som ønsket å gifte seg med den samme kvinnen. Men paret lever lykkelig, og blir snart velsignet to ganger med barn. Men en krig blir erklært, etter at ektemannen har pådratt seg en skade for livet. Men den avviste frieren verver seg til militæret.
Ved fronten utmerker denne mannen seg, blir utnevnt til sersjant, men deretter blir han tatt til fange. Der aksepterer han et tilbud om å begynne som spion. Når han endelig vender tilbake til hjem-byen sin, forteller spionen en spennende historie om hvordan han hadde stukket av. Dette blir applaudert av alle han kjenner. Men han arbeider i all hemmelighet for fiendtlige styrker, som snart er på vei mot området.
Conflict (spillserie)
Conflict er en spillserie bestående av fem uavhengige spill, og er utviklet av Pivotal Games. Det første spillet i serien, Conflict: Desert Storm, ble utgitt den 13. september 2002 i Europa og 30. september 2002 i Nord-Amerika, og det siste spillet i serien, Conflict: Denied Ops, ble utgitt den 8. februar 2008 i Europa og 13. februar 2008 i Nord-Amerika. Spillserien har totalt solgt mer enn seks millioner eksemplarer.
Conflict: Desert Storm (2002)
Conflict: Desert Storm er satt til Gulfkrigen, og man spiller som John Bradley, Paul Foley, Mick Connors og David Jones.
Conflict: Desert Storm II (2003)
Conflict: Desert Storm II, også under navnet «Conflict: Desert Storm II Back to Baghdad», tar også plass under Gulfkrigen, hvor de samme karakterene returnerer tilbake til Irak og Kuwait.
Conflict: Vietnam (2004)
Conflict: Vietnam finner sted under Vietnamkrigen, og man spiller som Frank "Ragman" Wier, Bruce "Junior" Lesh, Will "Hoss" Shafer og Harold "Cherry/Doc" Kahler.
Conflict: Global Storm (2005)
Conflict: Global Storm er satt til nåtid, og handler om kontraterrorisme fremfor én spesifikk krig. Her gjenforenes karakterene fra Conflict: Desert Storm og Conflict: Desert Storm II, og i tillegg møter vi en ny karakter, Carrie Sherman.
Conflict: Denied Ops (2008)
Conflict: Denied Ops er også satt til nåtiden. I stedet for å ha fire spillbare karakterer, er det kun to, og disse er begge fra CIA.
Mario Zanin (syklist)
Mario Zanin (født 3. juli 1940) var en italiensk syklist som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Zanin ble olympisk mester i sykling under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han vant den individuelle konkurransen over 194,8 km landevei foran danske Kjell Rodian og Walter Godefroot fra Belgia.
Disputasen i Leipzig
Disputasen i Leipzig var en teologisk diskusjon om Martin Luthers reformatoriske idéer fra den 27. juni til den 16. juli 1519. Det fant sted på Pleissenburg (Pleißenburg) i Leipzig i Tyskland, som var en del av universitetsområdet. Først var det bare en disputasjon mellom Johann Tetzel og Andreas Karlstadt, men den tredje dagen tok også Luther del. Luthers «feil» var denne gang at han ikke dømte de hussitiske idéene.
Lille Bolla Bølla og andre boller
Lille Bolla Bølla og andre boller er et musikkalbum med Jack Berntsen, utgitt i 1986.
Nuno Espírito Santo
Nuno Herlander Simões Espírito Santo (født 25. januar 1974) er en portugisisk fotballtrener og tidligere -spiller. Som spiller spilte han for Vitória SC,, , Dynamo Moskva og. Som trener har han hatt ansvaret for, , , og.
Fylkesvei 2888
Før regionsreformen trådte i kraft 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 165.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 180.
Kroken kirke (Drangedal)
Kroken kirke er en laftet langkirke fra 1909 i bygda Kroken i Drangedal kommune i Vestfold og Telemark fylke.
Kirken ble innviet som kapell 24. februar 1910 av Biskop Scheldrup. Agder stiftsdireksjon tilrådde i 1987 Kroken som eget sogn uten merknader, og fra 1. januar 1988 ble Kroken eget sogn og «Kroken kapell» ble «Kroken kirke». Sognegrensa mellom Kroken og Drangedal sogn går nedenfor Risdalen.
100-årsjubileet ble feiret med festgudstjeneste søndag 30. mai 2010 med biskop Olav Skjevesland til stede. I anledning 100 års markeringen skrev sokneprest i Drangedal Arne Lauvhjell boken Kroken Kjørke 100 år.
8. september 2013 ble Kroken kirke gjenåpnet etter restaureringen. Kirken framstår nå som en liten brukskirke med plass til 200 personer. Den har blitt kledd på utsiden og fått kjøkken og toaletter samt nytt dåpssakristi. Alterpartiet og den ene langveggen er bevart slik det var opprinnelig.
Don’t Let Me Down (Backstreet Girls-sang)
Don't Let Me Down er en promosingel fra det norske boogierock-bandet Backstreet Girls.
Singelen er kun utgitt som promo. Den kom ut for å promotere albumet Tuff Tuff Tuff, med blant annet Don't Let Me Down.
Lymfeknutesvulst
Lymfeknutesvulst (også kalt lymfadenopati) er en betegnelse på forstørrede lymfeknuter. En vanlig lymfeknute er under 1 cm stor, og lymfeknuter som er større enn dette regnes derfor som en lymfeknutesvulst. Dersom lymfeknutene er forstørret grunnet en betennelse, kalles tilstanden ofte lymfadenitt, selv om de to begrepene i praksis ofte brukes litt om hverandre. Adenitt brukes mer generelt om betennelser i kjertler, men brukes også om lymfeknuter. Tilstanden ses ved en rekke årsaker, for eksempel i forbindelse med infeksjonssykdommer, kreft eller autoimmune sykdommer, men kan også oppstå uten at man finner noen bakenforliggende årsak.
Årsaker
Man skiller som regel mellom lokalisert eller generell lymfadenopati avhengig av om man har forstørrede lymfeknuter i én (lokalisert) eller flere (generalisert) kroppsregioner.
Lokalisert lymfeknutesvulst
Forstørrede lymfeknuter på nakken eller halsen (cervikal lymfadenopati) ses ved en rekke lokale infeksjonssykdommer, særlig i forbindelse med mononukleose, halsbetennelser, eller en annen infeksjon i de øvre luftveiene. Noen krefttyper, særlig i hode- og nakkeregionen, kan også spres til lymfeknuter på nakken først.
Forstørrede lymfeknuter over kragebeinet (supraklavikulær lymfadenopati) er ofte assosiert med kreft. Virchows lymfeknute ligger i venstre supraklavikulærrom og refereres ofte til som en vaktpostlymfeknute da denne lymfeknuten ofte relativt tidlig blir forstørret ved metastaser ved ulike krefttyper i fordøyelsessystemet, særlig magekreft. Høyresidig lymfeknutesvulst kan være assosiert med lungekreft eller spiserørskreft. Man kan også se forstørrede supraklavikulære lymfeknuter ved tuberkulose, sarkoidose og toksoplasmose.
Forstørrede lymfeknuter i armhulen (aksillær lymfadenopati) kan ses ved infeksjon i armen på samme side, for eksempel ved cellulitt eller erysipelas, eventuelt også ved katteklorfeber. Brystkreft sprer seg som regel først til lymfeknuter i armhulen. En sjelden gang kan også silikonimplantater i brystene forårsake lokal lymfeknutesvulst i armhulen, da lymfeknutene kan bli kronisk betente grunnet en fremmedlegemereaksjon på silikonpartikler.
Forstørrede lymfeknuter i lysken (inguinal lymfadenopati) kan ses ved infeksjoner i foten, ved seksuelt overførbare sykdommer og andre infeksjoner i kjønnsorganene, eller ved metastaser fra ulike kreftformer, for eksempel livmorhalskreft, endetarmskreft med fler.
Forstørrede lymfeknuter inne i kroppen (for eksempel i mediastinum eller bukhulen) kan også ses ved en rekke sykdomsprosesser i de aktuelle områdene, for eksempel ved lungebetennelse eller blindtarmsbetennelse, eller ved lokal spredning til lymfeknuter fra ulike krefttyper.
Generalisert lymfeknutesvulst
Generalisert lymfeknutesvulst kan ses ved ulike systemsykdommer:
Symptomer og diagnostikk
Forstørrede lymfeknuter kan ofte kjennes (palperes) direkte under huden, eller de kan oppdages på en radiologisk undersøkelse (som oftest ultralyd, CT eller MR). Dersom man ikke har funnet noen åpenbar årsak til lymfeknutesvulst, kan man gå videre med ulike diagnostiske tester. Blodprøver kan gi en pekepinn på hva en eventuelt bakenforliggende årsak kan være. Billeddiagnostikk kan være med på kartlegge lymfeknutesvulsten mer nøyaktig enn det man kan gjøre ved en vanlig klinisk undersøkelse.
En vevsprøve (biopsi) blir vanligvis gjort på en lymfeknutesvulst som ikke har blitt mindre etter fire uker, eller tidligere dersom man mistenker kreft. Man kan da gjøre en såkalt åpen biopsi, der hele lymfeknuten fjernes og kan undersøkes av en patolog. En enklere vevsprøve kan tas med finnålsaspirasjon til cytologi (FNAC), der man stikker en tynn nål inn i lymfeknuten og henter celler fra lymfeknuten som man kan undersøke. Eventuelt kan man også gjøre en såkalt sylinderbiopsi, der man stikker en litt grovere nål og får med en sylinder av lymfeknuten med i vevsprøven. Finnålsaspirasjon og sylinderbiopsi gir mindre sikre resultater enn det man får ved en åpen biopsi.
Al-Bireh
al-Bireh eller el-Bira (arabisk: ; hebraisk: ) er en palestinsk by på Vestbredden, som støter til Ramallah, 15 km nord for Jerusalem. Den befinner seg på en sentral rygg som løper gjennom Vestbredden og Israel, og er 860 m over havet, med et samlet areal på 22,4 km. Byens navn betyr «vannbrønn», og kommer av områdets mange brønner og kilder.
Ferstad (andre betydninger)
Ferstad kan vise til:
My Mama Turn Out the Light
«My Mama Turn Out the Light» er en tradisjonell sang med engelsk tekst som ble skrevet av Øystein Sunde, Fredrik Wibe og Lillebjørn Nilsen. Den ble utgitt høsten 1971 på musikkalbum Vise og lyrikkfestivalen i Haugesund 1971.
Lillebjørn Nilsen og Øystein Sunde var på en sommerferie sammen og lærte mange sanger som den gang ikke var å oppdrive i visebøker. De klarte aldri å huske sangene; kun hva som var poenget i teksten. Derfor fant de en egen tradisjonell sang som de lagde en tekst til sammen med Fredrik Wibe (sistenevnte var med i gruppa Christiania Fusel & Blaagress).
Teksten handler om en liten gutt som ikke får sove siden han ligger og tenker på noe.
Peculiar Patients’ Pranks
Peculiar Patients' Pranks er en amerikansk stumfilm fra 1915.
Julio Cortázar
Julio Cortázar (født 26. august 1914 i Brussel, død 12. februar 1984 i Paris) var en argentinsk forfatter og essayist. Cortazár tilhører den latinamerikanske generasjonen forfattere som kalles el boom.
Hans mest kjente roman er Rayuela, som kalles antiroman, ettersom berettelsens intrige ligger utenfor fortelleren, og den knyttes til dekonstruksjonen. Han har blitt påvirket av sin landsmann Jorge Luis Borges.
Stortingsvalget 1838
Parlamentarismen var ikke innført, så statsrådet fungerte uten formell kontakt med stortinget.