cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jörg Lanz von Liebenfels
Utvist fra klosteret
Han forlot klosteret i 1899. Selv hevder han at det var på grunn av hans «voksende uro». Men de kirkelige dokumenter oppgir «kjødelig omgang» som årsak, og det rimer i så fall godt med hans senere antifeminisme.
Forfatter av okkultisme
Som elev av ariosofen Guido von List grunnla Lanz i 1905 Guido-von-List-selskapet og i 1907 Ordo Novi Templi (ONT), det vil si den nye tempelridderordenen. Hensikten med disse organisasjonene var «å fremme rasebevissthet ved stamtre- og rasekunnskapsforskning, skjønnhetskonkurranser og grunnleggelse av rasistiske fremtidshjem i verdens underutviklede deler».
I 1905 begynte han å utgi Ostara-heftene. I dette «biblioteket for blonde og mannsrettsforkjempere» presenterte han en pervertert kristendom med Kristus som forkynneren av raserenhet, englene som raserene vesener og den ytterste dag som den endelige holmgang mellom de «blondblå» ariere (mennesker med blå øyne og blondt hår) og «dyremenneskene» (fargede og jøder). Denne pseudoreligiøse «fordypning» skulle styrke antisemittene ikke bare i deres fornuftskraft, men også sjelelig. Etter det han selv hevdet, kom Ostara-heftene tidvis opp i opplag på 10 000 eksemplarer.
Blant abonnentene var August Strindberg og Dietrich Eckart; den førsnevnte benyttet seg direkte av tanker fra Liebenfels i sine antijødiske artikler, den siste var en av Hitlers venner og hjelpere på 1910- og 1920-tallet. Hitler hadde øyensynlig lest noen av Lanz von Liebenfels' skrifter de årene han bodde i Wien, og Lanz hevdet selv at han i 1909 fikk den unge Hitler på besøk fordi denne ønsket å skaffe seg noen Ostara-hefter som han manglet.
Selv om dette skulle være tilfelle, mistet Hitler siden sansen for Lanz' svermeriske tilnærming: I sitt verk Mein Kampf gjør han narr av Lanz von Liebenfels og andre estoteriske tenkere, som han betegner som «deutschvölkische Wanderscholaren» (tysk-folkelig vandrelærd), «hvis positive bidrag alltid beløper seg til null, men hvis innbilske selvbilde det knapt er mulig å overgå».
Lanz utviklet lange kataloger over støttetiltak for de «blondblå» arierne og mottiltak mot de «mindrerasede». Her foregrep han en rekke av de senere tiltak som ble satt i verk i nazistisk politikk.
Etter annen verdenskrig fremstilte von Liebenfels seg villig som inspirator for Hitler og talte åpent ut om det med Wilfried Daim som skrev en biografi om ham, men Brigitte Hamann skriver i sin Hitler-biografi at von Liebenfels' innflytelse på Hitler er blitt kraftig overvurdert på grunn av von Liebenfels' eget skryt om det. Det tankegods som Hitler og von Liebenfels hadde felles, var også representert i en rekke andre grupperinger og ved personer som Guido von List og Georg Schönerer, og von Liebenfels var, ifølge Hamann, en heller besynderlig outsider i denne sammenheng.
Liste over Israels utenriksministre
Liste over Israels utenriksministre omfatter alle israelske utenriksministre siden Staten Israel ble erklært selvstendig i 1948.
Israels utenriksminister (hebraisk:, Sar HaHutz) er den politiske lederen av det israelske utenriksdepartementet. Posisjonen er en av de viktigste i Den israelske regjeringen, etter Statsministeren og Forsvarsministeren. Til tider er det også varaminister i denne stillingen.
Justus Smith
Justus Ketchum Smith (født 28. mars 1922, død 20. november 2013) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Smith ble olympisk mester i roing under OL 1948 i London. Han var med på den amerikanske åtteren som vant foran Storbritannia og Norge. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Mannskapet på den amerikanske båten var roerne; brødrene David og Ian Turner, James Hardy, George Ahlgren, Lloyd Butler, David Brown, Justus Smith, John Stack og Ralph Purchase som var styrmann.
Fylkesvei 7062
Fylkesvei 7062 (Fv7062) går mellom Klinga og Romstad i Namsos kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 454 (Nord-Trøndelag).
Kirsten Hastrup
Kirsten Blinkenberg Hastrup (født 20. februar 1948 i København) er professor emeritus i sosialantropologi ved Københavns Universitet. Hennes forskning har fokusert på det sirkumpolare område, særlig Island.
Hun tok magistergraden i sosialantropologi ved Københavns Universitet i 1973, med sosiologi og arkeologi som støttefag. I 1980 ble hun D.Phil. ved University of Oxford, og tok doktorgraden ved Københavns Universitet i 1990. Hun har skrevet en rekke bøker og artikler.
Eunica
Utseende
Middelsstore, brunlige sommerfugler, ofte med blå felter på vingenes overside. Undersiden er brunspraglete.
Levevis
Biblidinae er tropiske skogsinsekter. Larvene lever spesielt på planter i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae), almefamilien (Ulmaceae) og Burseraceae. De voksne sommerfuglene besøker gjerne blomster, men drikker også fra råtnende frukt og åtsler.
Acetaldehyd
Acetaldehyd eller etanal er en aldehyd og en brannfarlig væske med formel CH3CHO eller MeCHO. Acetaldehyd er en av de viktigste aldehydene. Den blir blant annet brukt til å fremstille organiske kjemikalier som DDT. Det er et oksidasjonsprodukt av etanol.
Acetaldehyd finnes i frukt, kaffe og brød da planter produserer stoffet ved stoffskifte. Det kan også bli fremstilt kjemisk ved en delvis oksidasjon av etanol i leveren av enzymet alkohol dehydrogenase og er den ledende årsaken til bakrus.
Etanal kan man også finne i sherry.
Acetaldehyd oksiderer i luft til organisk syre, for eksempel
2 CH3CHO + O2 → 2 CH3COOH
Historie
Acetaldehyd ble først observert av den svenske farmasøyten/kjemikeren Carl Wilhelm Scheele i 1774 ; den ble deretter undersøkt av de franske kjemikerne Antoine François, comte de Fourcroy og Louis Nicolas Vauquelin i 1800, og den tyske kjemikeren Johann Wolfgang Döbereiner i 1821, 1822 og 1832  , og  Justus von Liebig i 1835. I 1835 ga Liebig stoffet navnet "aldehyd", det ble senere endret til acetaldehyd.
Skylark B
Skylark B var en britisk spionsender for Secret Intelligence Service, som opererte i Trondheimsområdet under andre verdenskrig. Skylark B var en av de første SIS-stasjonene som ble etablert i Norge.
To radiosendere med kodenavn Skylark A og Skylark B ble i september 1940 bragt til Norge med fiskekutteren «Havlys» av Erik Welle Strand. Skylark A ble sendt til Oslo. Skylark B skulle rapportere om tyske bevegelser i Trøndelags-området. Gruppen som opererte senderen hadde tilknytning til NTH. Telegrafister var NTH-studentene Haakon Sørbye, Bjørn Arnold Rørholt, Einar Johansen, Baard Gunnar Hjelde og Olav Skeie.
Fordi senderen brukte 220 volt spenning mens elektristetsnettet i Trondheim, som et av få steder i Europa, fremdeles brukte 150 volt, ble gruppen tvunget til å søke utenfor byen og koble seg til kraftledningene. For å slippe å koble seg på strømnettet bygde NTH-studentene etter en periode sin egen sender, som gikk på akkumulatorer. Disse ble ladet opp i byen og båret til sendestedet.
På grunn av en misforståelse med kodene ble det ikke opprettet forbindelse med England før 15. januar 1941. Etter dette sendte de regelmessig, vanligvis én gang i uka. Gruppen fikk blant annet i oppdrag å skaffe opplysninger om tungtvannsproduksjonen på Rjukan, som de greide å skaffe ved samarbeid med professor Leif Tronstad og hans kollega Jomar Brun. Ellers sendte de hovedsakelig opplysninger om tyske flåtebevegelser, inkludert Bismarck.
Fra mai til august 1941 var Skylark B den eneste aktive SIS spionsenderen i virksomhet i Norge.
En kveld i midten av august 1941 ble telegrafisten Baard Gunnar Hjelde arrestert av Gestapo på vei ut av Bymarka etter å ha sendt tre meldinger og mottatt en. Hjelde ble holdt fanget ved Misjonshotellet, Gestapos hovedkvarter i Trondheim. Han satt så en stund i Grini fangeleir før han ble sendt til konsentrasjonsleiren Natzweiler, hvor han døde 16. juni 1944.
En del av Skylark B-gruppen greide å berge seg over grensen til Sverige, men flere endte sine liv i tyske konsentrasjonsleirer. Blant disse var Baard Hjelde og Anton Jacobsen, dikteren Rolf Jacobsens bror.
Radioamatørene i Trondheim satte opp en Minneplakett i Bymarka på det stedet hvor Skylark B sendte sine meldinger til London. Minneplaketten ble avduket 26. september 1998 av Haakon Sørbye. Et av maleriene i kunstneren Jan O. Henriksens tablå som er oppført i det gamle Elektrobygget på Gløshaugen ved NTNU viser telegrafister fra Skylark B under sending
I NRK-serien Kampen om tungtvannet (2015) gjøres det i første episode referanse til opprullingen av Skylark B, under en samtale mellom Leif Tronstad (Espen Klouman-Høiner) og Jomar Brun (Espen Reboli Bjerke).
Paus (musikkgruppe)
Svensson, som spiller gitar i The Cardigans, synger på samtlige låter med unntak av «Kärlekens tunga», der Berg, vokalist i Kent, synger. Denne sangen er for øvrig en cover av Pluras låt ved samme navn i forbindelse med hyldestalbumet Plura 50.
Lars-Arne Bölling
Lars-Arne Torsten Bölling (født 6. oktober 1944) er en svensk tidligere langrennsløper som konkurrerte for IFK Mora. Han var først og fremst spesialist på lengre distanser. Han vant Marcialonga i 1973 og Vasaloppet to ganger, i 1970 og 1972. I 1971, da Ole Ellefsæter stod for Norges første seier i Vasaloppet, kom Bölling på tredjeplass.
Han deltok på femmila under OL 1972 i Sapporo, der han endte på sjuendeplass. Løpet ble vunnet av Pål Tyldum foran Magne Myrmo. Senere samme sesong kom han på andreplass på femmila i Holmenkollen, denne gang hadde han bare Pål Tyldum foran seg på resultatlista, på 47 sekunder bedre tid.
Fred Zinnemann
Alfred «Fred» Zinnemann (født 29. april 1907 i Rzeszow i Østerrike-Ungarn, nå Polen, død 14. mars 1997 i London i England) var en østerriksk-født amerikansk regissør.
Zinnemann har vunnet to Oscar for beste regi med filmene Herfra til evigheten (1953) og En mann fremfor alt (1966). Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Zahid Ali
Zahid Ali (født 30. juni 1976 i Oslo) er en norsk stand-up-komiker, programleder, skuespiller og forfatter. Han har medvirket i flere tv-programmer blant annet Rikets Røst (TV 2), Jul i Tøyengata (TV Norge), Landsfareren (TV3) og Hellfjord (NRK).
Bakgrunn
Han startet som stand-up-komiker i 1999, etter å ha gått et år på musikk-/teaterlinjen på Ringerike folkehøgskole. Skolen har idag en egen standup-linje, som startet året etter.
Zahid Ali benytter ofte sin norskpakistanske bakgrunn som komiker og skuespiller.
Manlio Brosio
Biografi
Brosio vokste opp i fødebyen Torino og studerte jus ved Universitetet i Torino. Under første verdenskrig tjenestegjorde han som artillerioffiser i Alpin-regimentet, og etter krigen ble han uteksaminert før han deretter gikk inn i politikken. I mellomkrigstiden ble Brosios politiske aktivitet hemmet på grunn av hans motstand til fascismen. Da de allierte invaderte Italia under andre verdenskrig gikk han under jorden, og ble senere medlem av Comitato di Liberazione Nazionale (CLN).
Etter at andre verdenkrig var over gikk han tilbake til politikken, hvor han ble utnevnt til visestatsminister og siden forsvarsminister i 1945 under statsminister Alcide De Gasperi. I januar 1947 ble Brosio utnevnt til Italias ambassadør i Sovjetunionen, hvor han ble involvert i fredsskapende arbeid mellom de to nasjonene. I 1952 til 1955 var han ambassadør i Storbritannia, fra 1955 til 1961 var han ambassadør til USA, og fra 1961 til 1964 var han ambassadør til Frankrike.
Den 12. mai 1964 ble Brosio valgt til etterfølger av Dirk Stikker som generalsekretær i NATO. Han satt i dette embetet frem til 3. september 1971, og i slutten av samme måned ble han tildelt Presidentens frihetsmedalje av USAs president Richard Nixon.
Han var onkel til sangerinnen ofg fjernsynsvertinnen Vanna Brosio.
Religionssosiologi
Religionssosiologi er en gren av sosiologien, som studerer religionens rolle i samfunnet. Faget undersøker bl.a. sosiale forutsetninger for religion, de sosiale former religionen tar, og religionens innflytelse på samfunnet.
Espen Minde
Espen Minde (født 16. mai 1983) er en tidligere norsk fotballspiller. Minde har tidligere spilt for Bodens BK, Raufoss, Tromsø og Tromsdalen før han etter sistnevntes nedrykk i sesongen 2007 gikk til Løv-Ham. Etter en sesong med begrenset suksess i Løv-Ham, forlot Minde klubben til fordel for gammelklubben Tromsdalen. Bakgrunnen for at Minde forlot Løv-Ham var blant annet at spillestilen ikke passet for hans ferdigheter.
Minde har også spilt for både det norske G18, U20- og U21-landslaget i fotball. Han har spilt 14 eliteseriekamper for Tromsø IL. Minde var nær en overgang til den belgiske toppklubben Gent i 2003, og prøvespilte for klubben. Rett før han signerte for Tromsdalen i januar 2009, var han også aktuell for den sveitsiske klubben FC Wil 1900.
Mysis (slekt)
se tekst
Mysis er en slekt av små krepsdyr. Artsnavnebasen bruker mysis som artsnavn på en av artene, Mysis relicta.
De minner om små reker, og hunnen oppbevarer eggene i en rugepose under brystpartiet. Kroppslengden er mellom 10–30 mm.
Mysis er utbredt i salt- og brakkvann langs kystene av Nordishavet og lengst nord i Atlanterhavet og Stillehavet. Noen ferskvannsarter lever i innsjøer i nordlige strøk, og det er også fire arter i Det kaspiske hav.
Ferskvannsartene regnes til de såkalte istidskrepsene. Det vil si at de fikk sin nåværende utbredelse i en periode med mange bredemte innsjøer ved slutten av siste istid. Alle ferskvannsformer ble tidligere regnet til Mysis relicta, men de er nå splittet i fire arter.
Stein Erik Johansen
Stein Erik Johansen (født 16. juni 1954 i Trondheim) er en norsk professor emeritus ved NTNU, sosialantropolog, økonom og filosof.
Stein Johansen avla magistergraden i filosofi ved UiB i 1985 med sosialantropologi og økonomiske teoriers historie som de to støttefag (også grunnfag i sosiologi). I 1991 ble Johansen kreert til dr. philos. ved Universitetet i Bergen med den økonomiske avhandlingen ''Begrepet om arbeidstidsinnholdet: en teoretisk konstruksjon. Et revisjonistisk bidrag til en formrefleksiv kapitalteori''. Johansen ble rekruttert av Jan Brøgger til Sosialantropologisk institutt ved Universitetet i Trondheim (senere NTNU) i perioden 1985-1990; i 1985-7 som vitenskapelig assistent i Norges almenvitenskapelige forskningsråd (NAVF), og i 1988-90 som NAVF-stipendiat. Fra 1991 til 1992 arbeidet Johansen som førsteamanuensis i sosiologi / universitetsbibliotekar ved Universitetet i Oslo. Siden 1992 har Johansen vært fast ansatt som førsteamanuensis i sosialantropologi ved Universitetet i Trondheim. Han ble professor i sosialantropologi i 2016. Johansen mottok i 2008 utmerkelsen Santilli-Galilei Laureate fra Santilli-Galieli Association/Academy ”in honour of contributions to natural philosophy”.
Johansens doktoravhandling presenterte fundamentet av en ny type økonomisk teori fra en grunnleggende revisjon av kapitalteorien til den sene Marx. Teorien er liksom Marx’ teori begreps- og kapitallogisk, samt andre-ordens for så vidt som mønstre av arbeidstids-strømmer danner basis for analysen av prisstrømmer. Imidlertid anvender ikke Johansen hegelianske logikkfigurer, og teorien konstrueres fra et brudd med den ’objektivistiske’ oppfatning av arbeidstidsinnholdet (’verdistørrelsen’) som kjennetegnet både Marx og hans kritikere. Avhandlingen med tilknyttede arbeider dannet bakgrunn for Johansens beskjeftigelse med økonomisk antropologi (pre-kapitalistisk økonomi, gaveøkonomi og informasjonsøkonomi), liksom senere også hans studier i kompleksitetsteori og Arthurs økonomiske teori. Johansens økonomiske forskning dannet også et bakteppe for hans beskjeftigelse med nyere kulturteknologi til mer direkte innretting mot menneskesinnet, blant annet tematisert i boken Quo vadis, sapiens…Preludium til en subjektorientert kulturteori fra 1987.
På midten av 1980-tallet utførte Johansens et feltarbeid blant motkulturell senpunk-ungdom i Trondheim. Dette ledet til monografien 24 timers mennesker som analyserte denne subkulturen i en kulturell sammenheng. Boken argumenterte for at motkulturen, i likhet med noen andre subkulturer i den moderne kulturs randsoner, kunne forstås som en paradoksal sammenstilling av Gemeinschaft og Gesellschaft.
Sandnes videregående skole
Sandnes videregående skole er en offentlig videregående skole i Sandnes. Skoleåret 2021/2022 har skolen 990 elever og 110 ansatte. Skolen er en studiespesialiserende skole som også tilbyr idrettsfaglig utdanning, som følge av at idrettslinjen ved Gand videregående skole i samme by ble flyttet over til Sandnes vgs fra og med høsten 2014.
Stein Erik Johansen
I boken Grunnriss av en differensiell epistemologi fra 1991 presenterte Johansen en teori om filosofiens kjernespørsmål, herunder kausalitetskomplekset, fra en analyse av de bestemmelser som er innbygd i det kvalitative begrepet om informasjon. Teorien utarbeider en filosofisk differensiell informatikk og logikk, og fremstiller en ikke-binær, differensiell ontologi med særlig fokus på epistemologi. Teorien ble utviklet som en revisjon av Gregory Batesons epistemologi (som stod sentralt i Batesons antropologi), og med den umiddelbare motivasjon å oppklare den generelle relasjon mellom struktur og prosess. Mens Batesons epistemologi skiller fundamentalt mellom verden av mekaniske krefter og verden av informasjon, impliserer ikke Johansens teori noen fundamental utgrensning av virkelighetsdomener. Denne filosofiske teorien utgjør bakgrunn for Johansens arbeid med kognitiv antropologi, herunder metafor- og paradoksteori.
Teorien dannet også et grunnlag for Johansens senere beskjeftigelse med virtuell virkelighet, VR-teknologi og kyberkultur. Teorien har visse likhetstrekk med David Bohms ontologi som lå til grunn for Bohms kvantemekanikk og generelle fysikk. Bohms teorier om mening, kommunikasjon, kultur og kunst bidro til å influere Johansens antropologiske tilnærming til temaer som myte, ritual, kreativitet og kunnskapsutvikling. Også kompleksitetsteori har øvet innflytelse på Johansens arbeid med kunnskapsantropologi, liksom på hans tenkning om kulturelle mønsterdannelser mer generelt, således ved å utvikle en memteoretisk plattform og anvende nettverks-typologien fra Fontanas kompleksitets-informatikk for å analysere en særpreget kultur i Karibia.
Johansens primære antropologiske forskningsfelt er den globale kunnskapsøkologien innen paradigmatisk utfordrende segmenter av naturvitenskapenes forskningsfront, med henhørende grensesnitt over mot konvensjonell naturvitenskap, teknologi, finans, media, politikk, miljø og religion, med hovedvekt på de nye hadronvitenskapene. Elementer fra slike nyere naturvitenskapelige utviklinger har på sin side øvet innflytelse på Johansens antropologiske tenkning, så som Ruggero Maria Santillis hypermekanikk, Nikolai Kozyrev mekanisk årsaks, eller Teori om Tid, Illerts studier i hadronbiologi, Müllers teori om global skalering og Rowlands’ ’universal rewrite system’ for ”the pattern which connects” (Bateson).
Sandnes videregående skole
Historie
Til å begynne med var skolen bare en ren middelskole, senere kalt realskole. De første gymnasklassene kom i 1959, og i 1971 ble Reformgymnaset til. Dette skjedde samtidig som skolen flyttet inn i en ny bygning på Stangeland. Skolen fikk sitt nåværende navn i 1975, da betegnelsen gymnas ble byttet ut med videregående skole.
Fra og med høsten 2014 fikk skolen idrettsfag som utdanningsprogram. Dette skjedde samtidig med at skolen ble pusset opp, og fikk et nytt tilbygg. Innenfor idrettsfag har skolen toppidrett og breddeidrett. Av toppidretter tilbyr skolen svømming med SSLK, fotball med Sandnes Ulf, sykling med Sandnes Sykleklubb og BMX klubber. Skolen har også en rekke individuelle utøvere i flere idretter, som MX, friidrett, styrkeløft, kampsport, håndball og sjakk.
Mysis (slekt)
M. relicta s.s. er den vanligste arten i nordeuropeiske innsjøer og forekommer også i de minst salte delene av Østersjøen. M. salemaai lever ute i de frie vannmassene i Østersjøen og finnes også i innsjøer på De britiske øyer, Sør-Skandinavia, Karelen og videre østover til kysten av Nord-Sibir. M. segerstralei har en sirkumpolar utbredelse langs kystene av Nordishavet og forekommer også i innsjøer i dette området. M. diluviana er en ferskvannsform i tidligere nedisete deler av Nord-Amerika.
Sandnes videregående skole
Fag
Skolen underviser i seks fremmedspråk: engelsk, tysk, fransk, spansk, latin og kinesisk. Sandnes videregående skole er en av fem videregående skoler i Norge som underviser i latin. Skolen underviser også i realfagene fysikk, matematikk, kjemi og biologi. Det er også mulig å ta et forberedende kurs for ex.phil. som et tilvalgsfag.
Mysis (slekt)
De fire artene i Det kaspiske hav har tilpasninger til å leve på dypt og kaldt vann i denne brakkvannsinnsjøen. Fire andre arter har en marin, sirkumpolar utbredelse i Nordishavet: M. oculata, M. nordenskioldi, M. segerstralei og M. polaris.
Arter
World Register of Marine Species oppgir følgende arter:
I Norge forekommer M. mixta og M. oculata i saltvann, M. nordensskioldi og M. segerstalei i brakkvann, og M. relicta og M. salemaai i ferskvann. Det kan tenkes at M. polaris forekommer i drivisen ved Svalbard, selv om den aldri er funnet.
Kobbertetra
Kobbertetra er en art i gruppen karpelakser. Den skiller seg fra andre tetraer ved å mangle fettfinne. Den blir opptil 5 cm lang.
Akvaristikk
Denne aktive tetraen er en populær akvariefisk og regnes som en dyktig stimer. Den foretrekker beplantede akvarier med mange skyggefulle områder og god svømmeplass. Når den holdes under gode forhold, blir fiskenes farger svært intense. Det er best å holde den i grupper på seks eller flere individer, skjønt mindre grupper også kan trives. Akvariet bør romme minst 60 liter.
DS «Bægna»
DS «Bægna» var et dampskip som gikk i rutetrafikk på innsjøen Sperillen, mellom Heen i Ådalselva, i Ådal (senere Ringerike) kommune, og Sørum i Begnadalen, i Sør-Aurdal kommune, i årene 1868-1929. Båten gikk også under navnet «Danskebåten» på grunn av alle de danskene turistene som kom med den.
Skipet
DS «Bægna»s tonnasje var 48,63 bruttoregistertonn og 15,04 nettoregistertonn. Skipet målte 25,7 meter i lengde, med en største bredde på 4,3 meter. Hovedmaskinen var en compound dampmaskin med arbeidstrykk 120 psi. Oppgitt ytelse var 80 ihk (indikerte hestekrefter) og 17 nhk (nominelle hestekrefter). Skipet var bygget ved Akers mekaniske verksted og ble fraktet i deler fra Drammen til Heen, der den ble satt sammen og sjøsatt på elven. Besetningen besto av en kaptein, tre dekksgutter og to mann i maskinrommet. Den var opprinnelig sertifisert for 162 personer, men siden redusert til 127 personer. Lastekapasiteten var på 20 tonn, og da stakk kjølen ca. 160 cm dypt. DS «Bægna» ble satt inn i person- og godstrafikk på innsjøen Sperillen.
Rutefakta
DS «Bægna» ble også benyttet til postbefordring, og i årene 1925–1929 hadde båten eget brevhusstempel med nummeret 753. Etter at Valdresbanen kom i drift til Fagernes i 1906 forsvant turistene, der spesielt mange dansker hadde benyttet seg av reisen med Sperillbanen.
Strekningen fra Heen til Sørum utgjorde ca. 75 km. Da Sperillbanen åpnet i 1926 ble Finsand det sørligste anløpet på ruten. DS «Bægna» ble tatt ut av trafikk den 11. oktober 1929, da båten gjorde siste reis fra Sørum til Finsand. Etter dette overtok en motorbåt frem til båttrafikken ble endelig nedlagt i 1933. Deler av DS «Bægna» med kapteinens kabin befinner seg ved Norsk Jernbanemuseum på Hamar.
Anløpssteder
Anløpssteder i kronologisk rekkefølge fra sør mot nord.
Rodinia
Rodinia (av russisk Родина, Moderland), er et tidligere superkontinent som trolig eksisterte for 1300 - 700 millioner år siden - altså fra midtre til nyere proterozoikum. Det ble dannet av Laurasia, Baltika og Amazonia, som var restene av det forrige superkontinentet Columbia. Videre omfattet kollisjonen trolig også Sao Francisco-skjoldet, Kongoskjoldet og Kalahariskjoldet. Rodina-kontinentet lå hovedsakelig sør for ekvator, nedover mot sydpolen.
Under dannelsen av Rodina da Amazonia- og Baltika-platene kolliderte, skjedde det en tilhørende fjellkjededannelse langs kollisjonssonen som dannet fjellkjeder i nordøstre Brasil, og Det sveko-norvegiske grunnfjellet i dagens sørlige Norge og Sverige. De ca 1 milliard år gamle grunnfjellsområdene i Agder, Telemark og Sør-Sverige er resultatene av denne kollisjonen. Kollisjonspregede hendelser for 1,3 - 1,0 milliard år siden omfattet også blant annet Bangweuluskjoldet i dagens sentrale Afrika og det store Kalahariskjoldet i Sørlige Afrika (Kongo-plateformasjonene), med innslag av øybuemagmatisme.
For mindre enn 1 mrd år siden (antakelig 850 - 630 millioner år) brakk Rodina opp og dannet riftsoner som etter hvert utviklet seg til små havområder. Kontinentet delte seg i Gondwana, Laurentia (Nord-Amerika), Siberia (Sibir), Baltica (Skandinavia), samt den lille platen Avalonia (England og deler av Belgia).
Det er kjent påfølgende, trolig lokale kollisjonshendelser for anslagsvis 750 millioner år siden. For omkring 600 millioner år siden var restene av kontinentet dekket av isbreer.
Tannpirker
Tannpirkere er som et lite stykke tre eller plast, som brukes for å fjerne matrester fra tennene etter et måltid. Tannpirkere er vanligvis laget av tresorten eik og har en spiss ende, noen ganger to, som brukes for å komme til mellom tennene.
Obtained Enslavement
Obtained Enslavement var et norsk symfonisk black metal-band som ble stiftet av ungdommer på Stord i 1989. Bandet startet med medlemmene Pest, Døden og Torquemada. I 1992 kom medlemmet Heks, og de fire ga ut bandets andre demo «Out of the Crypts». Like før deres tredje studioalbum «Soulblight» ble bassisten Tortur byttet ut med Torgrim Øyre fra Malignant Eternal og Morrigan fra Aeturnus med keyboard.
Komposisjon
Utgivelsene "Witchcraft" og "Soulblight" kan karakteriseres som en slags symfonisk black metal der det brutale kombineres med det melodiske. Spesielt på "Soulblight" er det tydelig at enkelte komposisjoner må ha vært inspirert av Harald Sæverud og andre klassiske komponister. Med den siste utgivelsen "The shepherd and the hounds of Hell" gikk bandet tilbake til en røffere stil der keyboards og andre effekter var strippet vekk og blastbeats byttet ut med thrashete riff.
Alarmprisen
Ved siste prisutdeling, i 2007, ble det delt ut priser i seks sjangerbestemte klasser og seks tilleggsklasser. Klassene pop, rock, hiphop/rap, metal, låt og live har blitt delt under alle utdelingene, mens de øvrige klassene har kommet til i løpet av årene. Blant dem er «årets Alarmpris», som også har gått under navnet «Alarmjuryens spesialpris».
I de fleste klassene var det musikkjournalister som bestemte hvilke fem artister og album som skulle nomineres i hver klasse gjennom en egen avstemning, og uten noen forhåndspåmelding fra plateselskapene. Publikum kunne deretter være med på å stemme fram vinnerne på prisens nettsider og via sms sammen med journalistene. Publikumsstemmene og journaliststemmene talte 50 prosent hver når vinnerne ble kåret.
Alarmstiftelsen samarbeidet med NRK, og prisen ble etter hvert en slags erstatning til Spellemannprisen, som NRK mistet til TV 2 i 2002. NRK overførte utdelingsshowet direkte på NRK P3 og i bilder på sine nettsider, og sendte i tillegg en redigert utgave av utdelingen på TV den påfølgende uken. I 2003 og 2004 samarbeidet Alarmstiftelsen også med by:Larm og de to arrangementene hadde felles beliggenhet i henholdsvis Trondheim og Bergen. De øvrige prisutdelingene ble arrangert på Rockefeller i Oslo.
Matamoros
Steder:
Coward of the County
«Coward of the County» er en amerikansk sang fra 1979 med melodi og tekst av Roger Bowling og Billy Edd Wheeler. Kenny Rogers spilte inn sangen. Den ble utgitt på singlen United Artists Records UA-X1327-Y. Produsent var Larry Butler. Sangen var hentet fra albumet Kenny.
Handling
«Coward of the County» er en historiefortellende sang som handler om en ung mann med navn Tommy. Da Tommy var ti år gammel døde hans far i fengsel. Tommy og hans onkel kommer for å se ham en siste gang. Tommys far ber sønnen om å love og helst ikke slåss når han blir provosert. Å vende det andre kinnet til blir ikke sett på som en svakhet. Dette gir Tommy et rykte som «Coward of the County» («Countyets feiging»).
Tommy blir forelsket i ei jente med navn Becky. Hun elsker ham til tross for at han ikke vil slåss. En dag, da Tommy er ute og arbeider, angriper de tre «Gatlin Boys» («Gatlinguttene») Becky. Da Tommy kommer hjem og påtreffer Becky skadet tvinges han til å velge mellom å bryte løftet til sin far eller å hevne forbrytelsen som har blitt begått mot hans livs kjærlighet.
Under historiens klimaks begir Tommy seg til den lokale baren, hvor Gatlinguttene befinner seg. Først ser det ut som om han skal holde løftet når de ler av ham idet han vender seg mot døren. Han har imidlertid gjort slik for å stenge den. Det bryter ut et slagsmål som ender med at de de tre Gatlinguttene blir slått bevisstløs. Så forklarer han at selv om hans far bad ham om å unngå trøbbel, håper han at faren (som spøkelse) forstår at en iblant må slåss fordi en er mann.
TV-film
Sangen inspirerte i 1981 til en TV-film med samme navn som utspiller seg i Georgia under den andre verdenskrig. I filmen medvirker Kenny Rogers selv som pastor Matt Spencer (historiefortelleren), Fredric Lehne som hans fetter Tommy Spencer og Largo Woodruff som Becky. I filmen finnes også figurer som ikke blir nevnt i sangen, som Car-Wash (Noble Willingham), Violet (Ana Alicia) og Lem Gatlin, faren til Gatlinguttene (brødrene Jimmy, Paul og Luke).
Kontroverser omkring Gatlinguttene
Det har blitt påstått at Gatlin Boys refererer til virkelighetenes brødrene Gatlin. I The Billboard Book of Number One Country Singles' hevder imidlertid Rogers at han ikke innså sammenhengen, og hvis han hadde gjort det, ville han bedt om at navnet ble endret. Larry Gatlin gav også sangen god kritikk («It's a good song», «Det er en god sang»).
I 1980 reiste de med Kenny Rogers på turné og stod for backingvokalene på hans single Buried Treasure i 1981.
Lage Thune Myrberget
Lage Thune Myrberget (født 28. juni 1964 på Hamar) er en norsk trommeslager, komponist og musikkpedagog. Han jobbet 1986-2010 som freelancemusiker innenfor teater, event og tv. Han var blant annet fast husmusiker med Dan Børge Akerø under oppstarten av TV 2. Han har jobbet som slagverker ved Det Norske Teateret, ABC-teateret, Bryggeteateret, Chat Noir, Chateau Neuf og Nationaltheatret. Fra 1988-1998 spilte han sammen med Bjørn W.W. Jørgensen og hans storband med blant annet flere oppdrag på Det kongelige slott.
Undervisning
Myrberget har vært aktiv som instrumentalpedagog ved NISS (senere Westerdals Oslo ACT), Norges musikkhøyskole, HIHM, Oslo Bys Steinerskole og Staffeltsgate. Han har også vært mye benyttet som kursholder i digital kompetanse gjennom blant annet Norsk Kulturskoleråd.
Utdanning
Myrberget gikk på Toneheim Folkehøyskole i 1983 og 1984. Han var i Gardemusikken i 1985, og søkte seg deretter inn på Norges musikkhøyskole. Her gikk han frem til sommeren 1988. Myrberget fullførte pedagogikkstudiene ved Musikkhøyskolen våren 2014. Høsten 2015 tok han eksamen i multimediajournalistikk ved Høyskolen i Bergen.
Publikasjoner
I 2004 utga han bøkene ''Virvel 1 - elevbok og trenerbok. I 2005 kom bøkene Virvel 2''  - elevbok og trenerbok. Høsten 2006 kom bøkene Tremolo 1 - elevbok og trenerbok. Virvelmetoden er også oversatt til tysk, spansk, nederlandsk, svensk og engelsk under navnet Hit & Roll. I 2009 utga han Idébok i lyddesign- og strategi for Speakerteam.
Tremolo 1 ble våren 2015 oppdatert med nypublisert materiale på Soundcloud, Spotify, iTunes, Wimp og Tidal.
Høsten 2010 begynte Myrberget å publisere multimediale artikler og intervjuer med norske og internasjonale slagverkere. Dette publiseres på hans nettside Trommer.no og YouTube-kanalen Trommekanalen.
Musikkprodusent
Som musikkprodusent og eier av New Media Generation har Myrberget jobbet med lyddesign for en rekke oppdragsgivere innen norsk næringsliv og idrett.
Elgene
Myrberget leder barnemusikkprosjektet De Dresserte Elger, hvor han produserer musikken sammen med DJ Moose. Platen Året Rundt utkom 2006. Det ble utgitt en sangbok til platen Året rundt. Platen Jorda Rundt vol 1  utkom mai 2013.
I fyr og flamme (film)
I fyr og flamme (originaltittel: Libeled Lady) er en amerikansk romantisk screwballkomedie fra 1936, regissert av Jack Conway og produsert av Metro-Goldwyn-Mayer. I hovedrollene spiller Jean Harlow, William Powell, Myrna Loy og Spencer Tracy. Filmen handler en avis som blir truet med søksmål etter å ha skrevet en feilaktig historie om en rikmannsdatter. Det legges en plan for å få henne til å tape saken, men forviklinger oppstår da mannen som skal lure henne ender opp med å bli forelsket. Manus er skrevet av Maurine Dallas Watkins, Howard Emmett Rogers og George Oppenheimer, basert på en historie skrevet av Wallace Sullivan.
Handling
Avisen New York Evening Star blir truet med et søksmål på fem millioner dollar etter å ha skrevet en sak der de feilaktig hevdet at rikmannsdatteren Connie Allenbury (Myrna Loy) hadde et forhold til en gift mann. Haggerty (Spencer Tracy), redaktøren i avisen, legger en desperat plan for å få henne til å tape saken. Dersom han lurer henne til å innlede et forhold til en gift mann, vil hun miste all sin troverdighet. Bill Chandler (William Powell) har tidligere reddet avisen ut av lignende situasjoner og mot en klekkelig sum går han med på å stille opp enda en gang. Bill er ikke gift, så han må gifte seg for å utføre oppdraget. Haggerty foreslår at han kan gifte seg med Gladys (Jean Harlow), Haggertys egen forlovede. Hun går motvillig med på planen. Bill reiser til England der Connie og hennes far (Walter Connolly) befinner seg, slik at han kan komme i snakk med henne på turen tilbake til USA. Reisen tar fem dager på et cruiseskip og Bill tror at han har god tid. Han sørger for å redde Connie fra noen pågående reportere som han selv har betalt for å plage henne og blir invitert til middag av hennes far som takk for hjelpen. Bill utgir seg for å være en ivrig ørretfisker og kommer etterhvert godt overens med herr Allenbury, men Connie kjeder seg og er lite imponert over Bills fremstøt. Selv om Bill ikke øyeblikkelig fant tonen med Connie blir han likevel invitert på fisketur av hennes far og håper at Connie også kommer til å delta. Før fisketuren trener han på å kaste snøret, for, i motsetning til det han har gitt inntrykk av, kan han slett ikke fiske. Fisketuren ender opp med å bli svært vellykket. Ikke bare var Connie der, men Bill fanget også en beryktet storfisk. Etterhvert begynner Gladys å bli betatt av Bill, som gir henne langt mer oppmerksomhet enn det Haggerty har gjort. Bill har på sin side blitt forelsket i Connie og ønsker ikke lenger å lure henne. Han prøver i stedet å overtale henne til å droppe søksmålet. Connie har også blitt forelsket i Bill, men blir svært overrasket da hennes far har får vite av noen bekjente at han er gift. Hun vil ikke spørre ham direkte og bestemmer seg i stedet for å fri. Han svarer ja og de to reiser for å gifte seg. Gladys blir rasende da hun får vite hva som har skjedd og Haggerty er heller ikke fornøyd med utviklingen. De oppsøker det nygifte paret der de får vite at Bill allerede har fortalt Connie alt. Bill er også overbevist om at han ikke har begått bigami fordi han har funnet ut at Glayds' meksikanske skilsmisse fra hennes første ektemann var ugyldig. Gladys informerer han om at hun på grunn av dette hadde fått en gyldig skilsmisse senere, og at hun derfor var lovlig gift med Bill. Hun forteller videre at hun ønsker å fortsette ektekapet, og fortaler rommet. Connie følger etter og får henne til å innrømme at hun ikke egentlig er forelsket i Bill. Samtidig begynner de to mennene og sloss etter at Haggerty anklager Bill for å ha stjålet Gladys fra ham. Dette får Gladys til å innse at det er Haggerty hun elsker.
Produksjon
Lionel Barrymore var opprinnelig tiltenkt rollen som herr Allenbury, før den til slutt gikk til Walter Connolly. Harlow og Powell var kjærester i virkeligheten, men rollefigurene deres i filmen ender ikke opp med hverandre. De to spilte ikke inn så mange scener sammen, men Harlow møtte ofte opp på settet for å se på når Powell spilte inn sine scener med Loy. I en scene endte hun også opp som statist da regissør Conway oppdaget at han hadde en statist for lite. For å forhindre at filmingen ble utsatt stilte Harlow opp, men ble forkledd med en svart parykk.
Mottakelse
Filmen ble godt mottatt og tjente inn 2,7 millioner dollar. Variety mente filmen var en fortreffelig komedie, til tross for at «historien tar litt av». Trioen Powell, Tracy og Harlow ble spesielt rost for sine «perfekte» rolletolkninger. Frank S. Nugent i The New York Times lot seg også begeistre og mente filmen var svært underholdende. Han trakk frem Harlow, Loy, Powell og Tracy som «perfekte» i sine roller, og mente også at manuset var «krydret» med morsomheter.
Priser og nominasjoner
I fyr og flamme ble nominert til Oscar for beste film i 1937, men tapte for Den store Ziegfeld, der Powell og Loy også spiller to av hovedrollene.
Nyinnspilling
Filmen Lett på tråden (1946), regissert av Edward Buzzell og med Van Johnson som Bill Stevens Chandler, Esther Williams som Connie Allenbury, Lucille Ball som Gladys Benton og Keenan Wynn som Warren Haggerty, er en nyinnspilling av I fyr og flamme.
Terrorangrepene i Kenya og Tanzania 7. august 1998
Terrorangrepene i Kenya og Tanzania 7. august 1998 bestod av en bilbombe som ble detonert av islamistiske terrorister ved de amerikanske ambassadene i Nairobi, Kenya og Dar-es-Salaam i Tanzania. Aksjonen førte til 224 dødsfall og over 4,000 skadde. Angrepene, som ble knyttet til lokale medlemmer av terrornettverket Al-Qaida ledet av Fazul Abdullah Mohammed, førte til at nettverket og dets øverste leder Osama bin Laden fikk internasjonal oppmerksomhet, og at bin Laden ble plassert på FBIs liste over de 10 mest etterlyste.
Angrepet
Bilbomber plassert i kjøretøy ved siden av ambassadene ble detonert nesten samtidig like før 10:45 om morgenen lokal tid.
Tapstall
I Nairobi ble omkring 212 drept (hvorav minst 12 av dem var amerikanere) og mellom 4,000 og 5,000 ble såret. I Dar-es-Salaam ble 11 drept og 85 såret.
Melodi Grand Prix 1968
Melodi Grand Prix 1968 var den niende utgaven av Melodi Grand Prix, Norges nasjonale uttaking til Eurovision Song Contest. NRK fikk inn 228 bidrag og plukket ut fem av dem til finalen 2. mars 1968. Vinneren ble «Jeg har aldri vært så glad i noen som deg», sunget av Odd Børre med lite orkester og Kirsti Sparboe med Kringkastingsorkestret. Vinnerlåten var komponert av Kari Neegaard. Neegaard trakk imidlertid vinnermelodien etter plagiatbeskyldninger. Dermed ble det andreplassen, «Stress», og Odd Børre som fikk representere Norge i den internasjonale finalen i London. Der endte «Stress» på en tredelt trettendeplass med 2 stemmer.
Terrorangrepene i Kenya og Tanzania 7. august 1998
Tapstall
Selv om målene for angrepene var amerikanske ambassader, var de fleste offrene afrikanere; 200 kenyanere ble drept i angrepet i Nairobi, og 11 tanzanianere ble drept i angrepet i Dar-es-Salaam.
Melodi Grand Prix 1968
Sendingen
NRK fikk inn 228 bidrag, og en jury bestående av Kåre Siem, Kjell Karlsen og Sigurd Jansen valgte ut fem av dem.
Finalen gikk av stabelen lørdag 2. mars på Centralteatret, med Jan Voigt som programleder. På 1960- og 1970-tallet var det vanlig at NRK presenterte finalelåtene i to versjoner: en med lite orkester, og en versjon med Kringkastingsorkestret. Dette var også tilfellet i 1968. De fem finalemelodiene ble først akkompagnert av Kjell Karlsens orkester. Deretter ble de framført på nytt med Kringkastingsorkestret under ledelse av Øivind Bergh. Pauseinnslaget var en Melodi Grand Prix-parodi framført av Sølvi Wang, og Johnny Bergh hadde regien for sendingen. Sendingen gikk direkte på fjernsyn, og i opptak på radio senere samme kveld.
Samtlige av artistene hadde deltatt i konkurransen tidligere. Nora Brockstedt og Kirsti Sparboe hadde til og med deltatt til sammen fire ganger i den internasjonale finalen – halvparten av Norges deltakelser til da. Også komponistene var stort sett de samme som året før. Duoen som vant finalen året før, Tor Hultin og Ola B. Johannessen, sto bak intet mindre enn fire av de fem finalebidragene. Likevel var det Kari Neegaards «Jeg har aldri vært så glad i noen som deg» som vant finalen. Hun trakk imidlertid låten etter finalen på grunn av plagiatbeskyldninger, og i stedet ble det andreplassen «Stress» som fikk representere Norge i den internasjonale finalen. Dermed ble Norge for andre år på rad representert med en låt signert Hultin og Johannessen.
Avstemning
Ti juryer rundt om i landet skulle avgjøre vinneren. Juryene hadde fem medlemmer som hver ga ett poeng til sin favorittlåt. Resultatet ble som følger:
Etterspillet om vinnerlåten
For første gang fikk ikke vinnerlåten representere Norge i den internasjonale finalen. Kort tid etter Melodi Grand Prix ble vinnerkomponisten Kari Neegaard (mest kjent som Kari Diesen d.y.) møtt med beskyldninger om at låten var for lik Cliff Richards hit «Summer Holiday» fra 1963. Ironisk nok var også Cliff Richard Storbritannias deltaker i Eurovision Song Contest dette året. Neegaard avviste plagiatanklagene og sa at hun ikke engang hadde hørt «Summer Holiday».
6. mars trakk imidlertid Neegaard låten før NRKs plagiatutvalg fikk tatt stilling til beskyldningene. Neegaard angret i ettertid på avgjørelsen og fortalte at hun ble møtt med sjikane, anonyme telefontrusler og skjellsord etter den norske finalen. «Jeg trakk melodien tilbake fra konkurransen fordi det ble for sterkt for meg. Jeg orket ikke påkjenningen mere. Det var ikke lenger moro.» sa komponisten til VG i april samme år. Dermed ble andreplassen, «Stress», Norges bidrag i London. Der ble den nummer 13 av 17.
52 år senere skjedde det på nytt at en Melodi Grand Prix-vinner ikke fikk representere Norge i Eurovision Song Contest. Ulrikke Brandstorp vant den norske finalen i 2020 med låten «Attention», men på grunn av koronavirusutbruddet i Europa, ble Eurovision Song Contest avlyst dette året.
John Stack
John Stack (født 22. mars 1924, død 28. mai 1997) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Stack ble olympisk mester i roing under OL 1948 i London. Han var med på den amerikanske åtteren som vant foran Storbritannia og Norge. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Mannskapet på den amerikanske båten var roerne; brødrene David og Ian Turner, James Hardy, George Ahlgren, Lloyd Butler, David Brown, Justus Smith, John Stack og Ralph Purchase som var styrmann.
Fylkesvei 7050
Fylkesvei 7050 (Fv7050) går mellom Meosen og Reinbjør i Overhalla kommune. Veien er 6,2 km lang.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 431 (Nord-Trøndelag).
Bonfire (band)
Bonfire er et tysk heavy metal-band etablert i Ingolstadt under navnet Cacumen i 1972 av gitaristen Hans Ziller. De skiftet navn til Bonfire i 1986. Sangeren Claus Lessmann har vært med i det meste av bandets karriere. Han ble i årene 1993-94 erstattet av Michael Bormann, men uten at bandet ga ut nytt materiale. Ziller og Lessmann samarbeidet etterpå om tyskspråklige utgivelser som Lessmann/Ziller og Ex, før de gjentopptok Bonfire med Feels Like Comin' Home (1996). I 2015 ble Lessmann erstattet av amerikaneren David Reece, som er mest kjent for å ha medvirket på Eat the Heat (1989) av Accept, for utgivelsen Glorious (2015) og en plate med nye fortolkninger av tidligere utgitt materiale, Pearls (2016). Bormann vendte tilbake noen uker i 2016, før Alexx Stahl fikk jobben.
Diskografi
== Medlemmer ==
The Guardian Weekly
The Guardian Weekly er den internasjonale utgaven av den britiske avisen The Guardian. Den utgis ukentlig over hele verden, og inneholder også artikler fra den britiske søndagsavisen The Observer, amerikanske The Washington Post og franske Le Monde.
Hundekjeksslekta
Hundekjeksslekta (Anthriscus) er en slekt med skjermplanter som består av cirka femten arter, hvorav tre som vokser naturlig i Norge. Artene er utbredt i Europa og i tempererte deler av Asia. Noen arter regnes som nytteplanter, andre som ugress. De trives i litt fuktig, porøs jord.
Kristen teologi
Med kristen teologi menes både studiet av teologi ut fra en kristen synsvinkel og studiet av kristendommen med et teologisk metode.
Hundekjeksslekta
Det norske navnet på denne slekten er, ifølge Artsdatabanken, hundekjeksslekta. Noen kaller den også kjørvelslekta.
Artene er blant annet matkilde for larvene til noen sommerfugler. Den hule stammen er opprett og forgrenet. Blomstene er små, hvite eller grønnaktige.
Kristen teologi
Disipliner
Kristen teologi deles gjerne inn i en rekke disipliner. Det varierer mellom de enkelte kirkesamfunn hvilke som vektlegges mest.
Metoder
De vanligste metoder som brukes er:
Hundekjeksslekta
Inndeling
Inndelingen følger The Plant List (2013) og inkluderer kun aksepterte navn. Arter som finnes i Norge har norsk navn. Artene listen i alfabetisk rekkefølge.
Hagekjørvel brukes blant annet som krydderurt. Den er også kjent som kjørvel og gourmetpersille i Norge. Hundekjeks har lange tradisjoner både her og i andre land som en urindrivende, søvndyssende, fordøyelsesfremmende og sårhelende medisinsk urt. Den er også kjent under navn som bikkjekjeks, hundekarve, hundesløkje og bikkjesløk med mer.
August von Platen
Karl August Georg Maximilian Graf von Platen-Hallermünde (født 24. oktober 1796 i Ansbach, død 5. desember 1835 i Siracusa på Sicilia) var en tysk dikter.
Liv og virke
Platen stammet fra en forarmet adelsfamilie. Faren, August Philipp von Platen (1748–1831), var løytnant i hannoversk tjeneste og senere Oberforstmeister hos markgreve. Faren var fraskilt, og August von Platens mor, Louise Friederike Eichler von Auritz (1765–1842), var hans andre hustru. Hun var datter av en Geheimrat og Oberhofmarschall.
Tidlig barndom tilbrakte Platen med familien, dels i Schwabach, men hovedsakelig i Ansbach. Knapt ti år gammel ble han i 1806 elev ved Bayerisches Kadettenkorps, og i 1810 ble han tatt opp i Königliche Pagerie, den kongelige pasjeskolen. Interessene hans gikk hovedsakelig i retning av fremmedspråk og historie, og han skrev nå sine første dikt.
I 1813 meldte Platen seg til militærtjeneste. Året etter gikk han inn i sitt første infanteriregiment, og i denne fasen skrev han patriotiske dikt. På denne tida ble han bevisst at han var homofil, dette fikk stor betydning for hans seinere dikteriske virke. I 1814/1815 deltok han i felttoget mot Napoleon, omtrent samtidig begynte han å få suicidale tanker, og slet med slike ideer resten av livet.