cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Theodore Judah
Theodore Dehone Judah (født 4. mars 1826 i Bridgeport, død 2. november 1863 i New York) var en amerikansk jernbaneingeniør, og en sentral person i prosessen med promotering, design og byggingen av den første transkontinentale jernbanen, den transamerikanske jernbanen. Judah fant investorene til det som skulle bli Central Pacific Railroad (CPRR). Som ingeniør gjennomførte Judah mye av forundersøkelsene for å finne den beste ruten over fjellkjeden Sierra Nevada.
Bakgrunn og utdanning
Theodore Judah ble født i 1826 i Bridgeport, Connecticut, og var sønn av en episkopal geistlig ansatt. Etter at familien flyttet til Troy, og studerte ved Rensselaer Polytechnic Institute.
Den 10. mai 1847, i en av alder av 21 år, giftet Judah seg med Anna Pierce.
Karriere
Etter å ha jobbet på en rekke jernbaneprosjekter i det nordøstlige USA, ble Judah ansatt som sjefsingeniør for Sacramento Valley Railroad i California. Det skulle stå for den første jernbaneutbyggingen vest for Mississippi. I løpet av 1850-årene ble Judah kjent som «Crazy Judah» («Gale-Judah») for hans idé om å bygge en jernbane gjennom og over fjellkjeden Sierra Nevada, et prosjekt som på den tiden ble ansett som umulig.
Med «Big Four» i ryggen bedrev Judah lobbyvirksomhet I Washington, D.C. for føderal godkjenning og statlig finansiering av en transkontinental jernbane. Judah bidro med å få gjennom Pacific Railroad Acts av 1862, som autoriserte byggingen av den transamerikanske jernbanen. Etter at loven hadde gått gjennom, ble Judah satt på sidelinjen av «Big Four», og Crocker ble satt til å bygge jernbanen. Byggingen var gjennomført i 1869, med praktisk talt hele jernbanen lagt etter Judahs planlagte trasé.
Død
Judah døde 2. november 1863 av gulfeber. Judah hadde pådratt seg sykdommen i Panama under en reise til New York sammen med sin ektefelle, sannsynligvis da de krysset Panamaeidet. Judah skulle til New York for å forsøke å finne alternativ finaniering, slik at «Big Four» kunne kjøpes ut.
Ettermæle
Historikerne er delte i vurderingen av Judahs ettermæle, men det er enighet om at Judah hadde visjoner og en optimisme som bidro til en popularitet rundt planen om en transamerikansk jernbane, samt at han overbeviste «Big Four» i forhold til finansieringen, og hadde en sentral rolle da Pacific Railroad Act ble godkjent av kongressen i 1862.
Piedrabuena kraftverk
(Central Termica) Piedrabuena kraftverk (stedsnavnet også skrevet Piedra Buena) er et varmekraftverk i provinsen Buenos Aires i Argentina. Det har en installert produksjonskapasitet på 620-640 MW, fordelt på to like store turbiner levert av russiske LMZ med generatorer fra Elektrozila, mens kokerne er levert av tyske Babcock. Anlegget ble påbegynt omkring 1975, og stod ferdig i 1985. Brenselkilden er naturgass og olje.
San Nicolas kraftverk
San Nicolas kraftverk, også kjent under forkortelsen CTSN, er et varmekraftverk i byen San Nicholas i provinsen Buenos Aires i Argentina. Det er et subkritisk varmekraftverk, og har en installert produksjonskapasitet på 650 MW, fordelt på seks turbiner. Anlegget ble påbegynt i 1950, og stod ferdig i 1975. I 1953 ble det installert to turbiner fra Siemens og to fra AEG, alle på 75 MW hver og med kokere levert av selskapet Steinmüller. Alle generatorene var levert av Siemens. I 1976 ble det installert en 350 MW turbin produsert av Ansaldo med generator fra Erconi Marelli. Anlegget har også en liten 25 MW Alstom-turbin.
Brenselkilden er kull og kilden for kjølevann er elven Paraná. I det samme komplekset ligger også San Nicholas gasskraftverk på 845 MW.
Oudéré Kankarafou
Oudéré Kankarafou (født 8. desember 1983 i Tapan på Togo) er en fransk sprinter. Hans fremste medalje til nå er gull på 4 x 100 meter stafett ved VM i friidrett 2005.
Karriere
I juli 2005 deltok han ved U23-EM i friidrett. Der vant han gull på 100 meter, med tiden 10,26, foran landsmannen Eddy De Lépine.
I 2006 deltok han i flere mesterskap. I mars løp han 60 meter ved VM innendørs i Moskva. Han løp på ny personlig rekord med 6,70 i kvalifiseringen, men ble slått ut i semifinalen. I august deltok han ved EM i friidrett Göteborg, der Frankrike fikk bronse på 4 x 100 stafett. Denne gang løp han sammen Ronald Pognon, Fabrice Calligny og David Alerte. På 100 meter individuelt ble han slått ut i semifinalen, med tiden 10,43. I september deltok han på det franske laget som kom på 7.-plass på 4 x 100 meter ved Verdenscupen i friidrett.
Komplottet
Komplottet er en norsk humor-serie som gikk på TV3 fra 1996 til 1998 og i 2003. Programmet ble ledet av Leif Erik Forberg fra 1996 til 1998, mens Åsleik Engmark ledet siste sesong.
Komplottet var en type "skjult kamera"-produksjon med en ny vri og var en norsk versjon av det kanadiske Surprise sur prise. Det var også en svensk versjon kalt Blåsningen. Serien regnes som en av TV3s største egenproduserte suksesser. Sendingene med Forberg som programleder gikk fra 19. september 1996 til 26. mars 1998. De 10 sendingene som Engmark ledet gikk fra 23. februar til 27. april 2003.
Flere kjendiser som ble «lurt» reagerte sterkt og protesterte mot at klippet med dem skulle vises. Blant dem Helge Reiss, Arne Scheie, Einar Førde og Petronella Barker. Scheie ble tilbudt kompensasjon fra TV3 etter at innslaget med ham ble vist mot hans vilje. Reaksjonene mot programmet ble særlig sterke vinteren 1998.
Seertall
Premieren i 1996 hadde 187 000 seere og reprisen av 128 000. Disse seertallene ble ansett som gode. Seertallene økte markant i løpet av første sesong og var oppe i 300 000 på det meste (nesten 500 000 hvis man tar med reprisene).
Kjendiser som har blitt utsatt for Komplottet
(Listen er ufullstendig) {| cellpadding="2" cellspacing="2" border="0" style="width: 100%;"
Gack
Gack er et musikkalbum med Elin Rosseland, Sidsel Endresen og Eldbjørg Raknes, utgitt i 1998.
Hans Lenk
Hans Lenk (født 23. mars 1935 i Berlin), tysk roer som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma.
Lenk ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1960 i Roma. Han var med på den tyske åtteren som vant konkurransen foran Sveits og Frankrike. Mannskapet var roerne; Lenk, Klaus Bittner, Karl-Heinz Hopp, Moritz von Groddeck, Kraft Schepke, Frank Schepke, Walter Schröder, Manfred Rulffs og Willi Padge som var styrmann
Beck (andre betydninger)
Beck kan vise til:
Black July
«Black July» (svart juli) er navnet som vanligvis brukes på massakrene på tamiler i Sri Lanka som startet 23. juli 1983. Etter at separatistbevegelsen LTTE angrep og drepte 13 regjeringssoldater nord på Jaffnahalvøya tok rasende singalesere hevn mot sivile tamiler; tusenvis ble drept og titusenvis måtte flykte. «Black July» regnes som begynnelsen på den væpnede etniske konflikten på Sri Lanka.
Et vannskille
Drap og plyndring av tamilminoriteten av den singalesiske majoriteten kom etter et LTTE angrep på en regjeringspatrulje i Jaffna hvor separatistbevegelsen drepte 13 regjeringssoldater BBC. Den singalesiske mobbens herjinger varte i over to uker mens regjeringsstyrkene holdt seg passive. Det måtte en skarp advarsel til fra India under sin daværende statsminister Indira Gandhi før regjeringen i Sri Lanka stoppet herjingene.
Tap
Angrepet utløste voldsomme hevnaksjoner rettet mot den tamilske sivilbefolkningen, og mellom 500 og 2 000 tamiler ble drept, mange med økser og kniver og andre ble brent levende. I hovedstaden Colombo ble tusenvis av hus ødelagt og Tamiler flyktet til India og andre land.
Eksterne lenker
Inbördeskriget i Sri Lanka
David Lloyd Johnston
Liv og virke
Johnston er utdannet ved Queen's University i Kingston i Canada, University of Cambridge i Storbritannia og Harvard University i USA. Han har en lang karriere som universitetsprofessor i rettsvitenskap og som universitetsleder ved canadiske universiteter. Karriere begynte i 1966 ved Queen's University. To år etter flyttet han til University of Toronto. I 1974 ble han dekan ved det juridiske fakultet ved University of Western Ontario, der han var til 1979. Johnston ble da Principal og visekansler ved McGill University. I 1994 vendte han tilbake til stillingen som professor i juss samme sted, før han i 1999 overtok stillingen som president ved University of Waterloo. Han har også sittet i Board of Overseers ved Harvard-universitetet og var den første utlending som ble styreleder i dette.
Johnston er følgesvenn av Order of Canada og er æresdoktor ved en rekke universiteter.
Agua del Cajon gasskraftverk
Agual del Cajon gasskraftverk er et gasskraftverk like vest for byen Neuquén i provinsen Neuquén i Argentina. Det har en installert produksjonskapasitet på 703 MW, fordelt på åtte turbiner. Anlegget ble påbegynt omkring 1990, og stod ferdig i 1999. Brenselkilden er naturgass.
Runar Bjørnstad
Runar Bjørnstad (født 13. februar 1960) er en norsk rullestolcurlingspiller. Han representerer Halden Curlingklubb.
Ulrik Jensestogun
Ulrik Jensestogun eller og Ulrik i Jensestogun (Ulrik Olsen) (født 5. desember 1850, død 1919) var en kjent spellemann fra Aurdal i Valdres.
Runar Bjørnstad
Karriere som rullestolcurlingspiller
Da World Wheelchair Curling Tour startet i 2007 var han toer på det norske førstelaget som vant tourens første turnering. Han ble også norgesmester i rullestolcurling i 2007, da Halden Curlingklubb vant NM i rullestolcurling 2007.
Ulrik Jensestogun
Ulrik ble født i Jensestogun, som han tok navn etter, og var sønn av kommandersersjant og bonde Ole Eriksson og ektefellen Thora Olsdotter Kjørstad. Ulrik fattet tidlig interesse for felespill, og ble regnet som spellemann fra han var femten år gammel. Han gikk i lære hos Bendik i Nøen, som hadde spel direkte fra Jørn Hilme. Ellers dro Ulrik så langt som til Kongsberg i unge år, men her ble han syk av nervefeber og måtte oppgi tanken om å drive gård.
Etter Bendik i Nøen hadde Ulrik mye godt hilmespell, men han var også i kontakt med spellemenn fra Hallingdal og byttet slåtter med dem. Han var videre sammen med spellemenn lenger sør i Valdres, blant annet Ellef Tollefsrud fra Begnadalen.
Keir Dullea
Keir Dullea (født 30. mai 1936) er en amerikansk skuespiller, best kjent for å ha spilt hovedrollen i 2001: En romodyssé.
Runar Bjørnstad
Karriere som rullestolcurlingspiller
Han var reserve på det norske laget som fikk bronse ved VM i rullestolcurling 2011, som ble arrangert i Praha i Tsjekkia. Rune Lorentsen var skip på det norske laget. Terje Rafdal ble syk, og dermed fikk Bjørnstad sin VM-debut i dette mesterskapet.
Ulrik Jensestogun
Ulrik benyttet en gammeldags teknikk, trolig arvet etter Bendik i Nøen, som krevde kjappe kast med kort felebue (Rundbue). Denne teknikken var også vanlig i Hallingdal på samme tid.
Da Ulrik Jensestogun døde, skrev Olav Moe minneordene over han: «Den som fekk høve til å høyra Ulrik Jensestuen i hans ljose timar, når fingrane sveipte som silkesnorar over gripebrettet, når bogen liksom vogga seg i agelaus eggjande takt, og tonane som sylvklåre doggperlor sildra frå strengen, han vil alltid bera eit hugvarmt minne om kunstnaren, eit minne som aldri kan døy. Det var kunst av allerfinaste slag.»
Hardingfeleverket har trykket fem slåttenedskrifter etter Ulrik Jensestogun, fire av dem ved Arne Bjørndal.
Bahamas under Panamerikanske leker 1979
Bahamas under Panamerikanske leker 1979. Bahamas deltok i de 8. Panamerikanske leker som ble arrangert i San Juan i perioden 1. og 15. juli 1979.
Keir Dullea
Filmografi
Dette er samtlige av filmene og TV-filmene, som Dullea har spilt i (kortfilmer og TV-serier er ikke regnet med):
Skedsmo kommunestyre 2007-2011
Skedsmo kommunestyre har i perioden 2007-2011 et flertall bestående av Arbeiderpartiet, Venstre, Sosialistisk Venstreparti, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet. Disse partiene har totalt 25 av 47 mandater i kommunestyret. Opposisjonen består av Høyre, Fremskrittspartiet og Pensjonistpartiet. Ordfører er Anita Orlund fra Arbeiderpartiet, og varaordfører er Boye Bjerkholt fra Venstre.
Valgresultat 2007
Kommunestyrevalg 2007 ga følgende resultat:
Deram Records
Deram Records er et tidligere britisk plateselskap som lå under paraplyen til Decca Records og som fungerte som platemerke for både alternative og progressive artister. Som de fleste andre subsidiære plateselskaper under Decca så ble Derams motstykke i USA distribuert under London Records.
Deram var i all hovedsak aktivt mellom 1966 og 1973, men fungerte i praksis over en lengre periode helt til begynnelsen av 1980-tallet. Decca brukte Deram Records i markedet mot både Island Records, Harvest Records (som var eid av EMI) og Vertigo Records (som ble startet av Philips Records), men feilet i å etablere seg på lang sikt.
Fra starten av var artister innen popsjangeren sidestilt med artister og band innen progrocken, til tross for Deccas hensikt om å gjøre Deram til et merke kun for alternativ musikk. Både David Bowie og Cat Stevens fikk imidlertid en tidlig suksess på selskapet, før de omsider flyttet over til henholdsvis Philips Records og Island Records. Tre av deres tidlige hitlåter var Procol Harums «A Whiter Shade of Pale», The Moves «Night of Fear» og «I Can Hear the Grass Grow».
I 1969 startet Decca et rent progressivt merke under navnet Nova, som varte i mindre enn ett år. Dette har siden ført til forvirringer siden flere utgivelser har kommet under navnet Deram Nova og Decca Nova. Decca ga siden ut to album på vinyl fra Justin Haywards (The Moody Blues) under navnet Songwriter (1977) og Night Flight (1980). Deram hadde blant annet punkrockbandene Bananarama, The Modettes, Splodgenessabounds og TV21 under deres kontroll tidlig på 1980-tallet før merket forsvant under Decca Records igjen, som siden ble kjøpt opp av Universal Music.
Mjømna kirke
Mjømna kirke (Mjømna kyrkje) er en langkirke fra 1901 på Mjømna i Gulen kommune. Kirken ble vigslet 5. november 1901 av biskop Johan Willoch Ericsen. Arkitekt og byggmester var Anders O. Korsvold fra Fonna. Byggverket er i tre og har 310 plasser.
Historie
I 1892 ble det anlagt gravplass på Mjømna og derfor var det naturlig å bygge kirken her. Mjømna sogn ble opprettet ved kongelig resolusjon 23. juli 1900 og i 1901 ble kirken bygges delvis ved lån og delvis med gaver. Før hadde folk på øyene vært nødt til å reise til Eivindvik kirke og dette hadde ført til ulykker. I 1932 ble det bygget egen kai ved kirken.
Bygningen
Byggmester Anders Korsvold tok på seg å lage et utkast til kirkebygg. Dette ble godkjent med noen små endring av arkitekt Schirmer som var statlig bygningsinspektør. Kirketomten lå i utmarken ned mot sjøen omkranset av knauser. Kirken er bygget som en enkel kirke. Den har sakristi på hver side og tårn over en firkantet tårnhals over tårnfoten. Den er også våpenhus. Til 50-årsjubileet ble det gjort små endringer og reparasjoner på selve kirkehuset Toalett og bårehus er bygget i egne tilbygg i 1973.
Interiør
Som ny ble kirken malt innvendig i en lys grønnfarge med gule felt i dørene og grønne felt i galleriet. Skipet har flatt tak som skråner ut mot sidene. Der er tre søyler på hver side. Sideveggene i skipet har fire spissbuede vinduer. Koret er litt smalere enn skipet og har et vindu på hver side. Kirken er enkelt dekorert, men har en tannsnittrand. Til 50-årsjubileet ble Mjømna kirke restaurert og malt inni.
Inventar
Til å begynne med hadde alteret et utskåret hvitt trekors som senere ble byttet ut med en altertavle. Altertavlen er laget av Wilhelm Bjørknes og er en kopi etter Adolph Tidemand (1814-1876). Motivet er Jesu oppstandelse etter Tidemands bilde Christi Opstandelse fra 1871. Originalen henger i Bragernes kirke i Drammen. Tilsvarende kopier henger i over 80 norske kirker.
Prekestolen er fra 1901.
Døpefonten er i tre og er antakelig laget i 1901. Dåpsfatet er i sølv og har innskriften: ''Mjømens Kirke. I Faderens Sønnens og den Hellige Aads Navn''. Det er fra 1909. Dåpsmuggen er i også i sølv.
Orgelet er fra 1905
Kirkeklokken er fra 1965 laget ved Olsen og Nausen klokkestøperi.
Europaveien (Oslo)
Europaveien er en vei i Oslo, bydel Østensjø. Den går fra Svartdalsveien, via Ryenkrysset og til den løper sammen med Enebakkveien ved Røsedal mellom Lambertseter og Langerud. Fra Ryenkrysset til samløpet med Enebakkveien, er dette en del av E6 med fire kjørefelt. Ved Klemetsrud tar Enebakkveien av igjen mot øst som fylkesvei 155, mens E6 fortsetter i bro over Ljabruveien og sørover mot grensa til Nordre Follo.
Båtgravene på Gausel
Båtgravene på Gausel er navnet på tre båtgraver som ligger på høyderyggen nord for Husaberget, Gausel i Stavanger.
Da lokale gårdbrukere i 1860 fjernet tre større gravhauger på omkring 13-15 meter i diameter ble det kun funnet en jernøks og et hestekranium. Ved de arkeologiske undersøkelsene på Gausel i 1997–2000 ble restene av haugene gjenfunnet og undersøkt. I den midterste av de tre haugene viste det seg at nesten hele graven fortsatt var bevart, selv om selve haugen over var fjernet. Dette er overraskende siden det har vært et intensivt jordbruk her i over 150 år. To av gravene hadde mange funn, men graven like øst for de to andre var totalt ødelagt av fjerningen i 1860 og en nyere tids vannledning som var gravd tvers gjennom gravresten. Alle de utgravde gravene på Gausel var antatt som fjernet og tapt før arkeologene begynte å grave her.
Den midterste båtgraven
Den midterste gravhaugen inneholdt en mann gravlagt i en 10 meter lang båt på midten av 800-tallet e.Kr. Iført sin fineste stas var den døde lagt i et firkantet gravkammer i midten av båten. Ingen spor var igjen etter den døde, bortsett fra at deler av klærne var rustet fast til mange av gjenstandene i graven. Treverket i båten hadde råtnet opp og båten sunket sammen etter elleve århundrer i jorden, men båtens størrelse og form kunne tydelig avgjøres ut fra rekkene med klinknagler. Med seg i graven hadde den døde full våpenutrustning som markerte hans krigerstatus og rang. På hans høyre side lå et tveegget sverd og et skjold, på hans venstre side lå et litt kortere enegget sverd sammen med et pilekogger med 12 piler.
Det antas at det også må ha vært en bue med i graven sammen med pilene, men en trebue har nok raskt gått i oppløsning, og ingen rester etter denne ble funnet.
Ved den dødes venstre fot lå grovredskaper i form av en øks, en hammer, en stor smedtang, en sigd, samt en blåsebelg. I en bylt eller et skrin ved hans venstre skulder lå verktøy til finere arbeid – en liten knipetang, smeltedigler med stativ, en meisel, fil, syl, en krumkniv og en liten kniv, et skjebor og en platesaks. Det var viktig å sende de døde avgårde med alt av redskaper de kunne få bruk for i etterlivet. Man kan derfor anta at mannen i graven har drevet både med smiing og trearbeid, samt smelting av bronse og eventuelt også edelmetaller som sølv og gull for støping og finsmedarbeid. Han hadde også fått med seg en hest i døden, i form av selve hestehodet og to sett seletøy, – et enkelt av jern og et stas-seletøy med bronseringer og lærremmene dekorert med tinn- og sølvknapper. Det at det var ytterligere tre skjold i graven, er noe som er svært sjelden og vanligvis indikerer svært høy status. Det må være rimelig å anta at den døde har vært høvding på Gausel og i nær slekt med Gauseldronningen.
Graven lengst mot vest
I nabohaugen mot vest var det en tilsvarende båtgrav fra samme tid, hvor en annen mann var begravd med tilsvarende våpensett med to sverd, øks, to skjold og mye ustyr og trolig også hest. Denne graven var imidlertid så ødelagt at det var vanskelig å få noe fullstendig bilde av den.
Andre funn i området
I tillegg til de tre båtgravene ble det funnet flere andre graver i området. Blant annet ble i tillegg funnet enda en båtgrav fra vikingtid som inneholdt restene av en mindre båt på 6–7 meters lengde, samt fragmenter av to skjoldbuler som indikerer at det har vært en mannsgrav. Det ble også påvist tre andre eldre graver ved de arkeologiske undersøkelsene. Den ene var en kvinnegrav som i vikingtid var gravlagt i det som var restene av veggmuren etter et eldre hus fra folkevandringstid. Det ble også funnet to svært ødelagte graver fra første del av jernalder.
Omkring år 1900 skal det ha vært kjent 22 gravhauger på Gausel, de fleste av disse var senere fjernet og ansett som tapt når de arkeologiske utgravingene begynte i 1997. Arkeologene viste at det likevel var mulig å finne igjen mange av gravene, og i tillegg oppdaget man at det var et stort røysfelt med nærmere 100 røyser i den fredete Gauselskogen, Gausel naturreservat. Mange av røysene er sannsynligvis gravrøyser, mens en del nok kun er rydningsrøyser. Trolig er røysfeltet fra den eldste del av jernalder, en periode med langt mer beskjeden gravskikk enn den vi finner i vikingtiden.
Charlie Chaplins filmografi
Charlie Chaplin (1889–1977) var en engelsk skuespiller, komiker og filmskaper hvis karriere innen filmindustrien varte fra 1914 til 1967. Etter bare noen få år i filmbransjen ble han en internasjonalt stjerne kjent for sin rollefigur Den lille landstrykeren, og i løpet av 1910 og 20-årene ble han ansett som det mest berømte mennesket i hele verden.
Seks av filmene Chaplin spilte hovedrollen i har blitt lagt til det amerikanske nasjonalbibliotekets filmregister for bevaring: Emigranten (1917), Småen (1921), Gullfeber (1925), Byens lys (1931), Moderne tider (1936), og Diktatoren (1940). I tillegg har Filmens eventyr (1928), hvor Chaplin har en gjesterolle, blitt ført opp.
1914
Chaplin opptrådte i 36 i filmer for filmstudioet Keystone som alle var produsert av Mack Sennet. Alle er en-aktere der annet ikke er nevnt.
Essanay-filmer
Chaplin skrev, regisserte, og spilte hovedrollen i totalt 15 filmer for Essanay Film Manufacturing Company. To-aktere hvor ikke annet er nevnt.
United Artists-filmer
Chaplin distribuerte sine filmer gjennom United Artists fra 1923. Alle var helaftens spillefilmer.
Genelba gasskraftverk
(Petrobras) Genelba gasskraftverk er et gasskraftverk i Argentina. Det har en installert produksjonskapasitet på 650 MW, fordelt på åtte turbiner. Anlegget ble påbegynt omkring 1995, og stod ferdig i 1999. Brenselkilden er naturgass og det er drift med kombinasjonssyklus (CCGT).
Operatør er brasilianske Petrobras.
Trond Heir
Trond Heir (født 5. desember 1958) er en norsk psykiater. Han er forsker I ved Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress og professor II i psykiatri ved Institutt for klinisk medisin ved Universitetet i Oslo. Han forsker på psykotraumatologi, epidemiologi og folkehelse.
Eta Carinae
Eta Carinae er en av de lyssterkeste stjernene i Melkeveien. Den har en masse på mellom 100 og 150 ganger solens, og ligger på en avstand av 7500 lysår. På 1840-tallet gjennomgikk den en voldsom eksplosjon som sendte mer enn 10 solmasser materie ut i verdensrommet. Eta Carinae var da en kort tid den nest mest lyssterke stjerna på nattehimmelen sett fra jorda. Eta Carinae er en binær stjerne. Man regner med at Eta Carinae vil eksplodere som en supernova når den går tom for kjernebrensel.
Trond Heir
Han er utdannet cand.med. i 1986 og dr.scient. i 1999.
Bombardier Recreational Products
Bombardier Recreational Products (BRP) er et canadisk selskap grunnlagt i 1942. Det produserer blant annet snøscootere, beltekjøretøy, vannscootere, og påhengsmotorer, og eier varemerkene Ski-Doo, Sea-Doo, Can-am, Lynx og Evinrude.
Thiago Motta
Thiago Motta (født 28. august 1982) er en brasilianskfødt italiensk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for.
Han har spilt for og Atlético Madrid i Spania, for  og  i Italia,  i Frankrike, og for.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Meritter
2012/13, 2013/14, 2014/15, 2015/16, 2017/18 med 2009/10 med 2009/10, 2010/2011 med 2005/06 med, 2009/10 med 2010 med 2004/05, 2005/06 med 2004/05, 2005/06 med
Liste over ordførere i Steigen
Liste over ordførere i Steigen er en kronologisk oversikt over ordførerne i Steigen kommune i Nordland siden formannskapslovene trådte i kraft fra 1. januar 1838. I 1838 utgjorde Steigen de to sognene Steigen (mellom Lundøya og Skotsfjorden) og Ledingen (mellom Skotsfjorden og like sør for Brennvika) i Salten prosti. I perioden fra 1. november 1900 til 31. desember 1963 var Ledingen (senere Leiranger) utskilt som egen kommune. 1. januar 1964 ble «storkommunen» Steigen etablert, etter en sammenslåing av Steigen, Leiranger og Nordfold kommuner, samt deler av Hamarøy og Kjerringøy.
Steigens første ordfører var sogneprest, som innehadde vervet til han flyttet fra Steigen i 1839. er den som har hatt ordførervervet i flest år. I årene mellom 1902 og 1937 hadde han to perioder med avbrudd og var ordfører i til sammen 29 år. «Storkommunens» første ordfører var, som da kom fra ordførervervet i. Berit Undrum Jacobsen ble i 1991 valgt til kommunens første kvinnelige varaordfører, og i 2003 ble Berit Woie Berg den første kvinnen som ble valgt til ordfører.
Maduro
Maduro kan referere til:
Personer:
Steder:
Bash
Bourne Again Shell (forkortet Bash) er et fritt og åpent Unix-skall og kommandospråk. Det ble skrevet av Brian Fox for GNU-prosjektet som en fri og åpen erstatning for Bourne Shell. Skallets navn er et humoristisk ordspill med Bourne Shell som det erstatter og religiøse begrepet «født på nytt» (born again).
Bash er en kommandolinjeprosessor som vanligvis kjører i en terminalemulator hvor brukeren skriver kommandoer som forårsaker handlinger. Bash kan også lese og utføre kommandoer fra en datafil. Det sistnevnte kalles et skallskript. På samme måte som andre Unix-skall, støtter det globbing av filnavn (jokertegn), piping, here document, kommandoerstatning, variabler og kontrollstrukturer for testing av betingelser og iterasjon. Nøkkelord, syntaks og andre grunnleggende egenskaper ved språket er alle kopiert fra Bourne Shell. Andre egenskaper, som for eksempel history (huske tidligere kommandoer), er kopiert fra C shell og KornShell. Bash er et POSIX-kompatibelt skall, men har en rekke utvidelser.
Bourne Again Shell er standard skall for innlogging på de fleste Linuxdistribusjoner (herunder Android), så vel som på UNIX-avarten Solaris 11.x. Bash var også tilgjengelig på det tidligere nettverksoperativsystemet Novell Netware (gjennom en emulator via en dataterminal). Skallet ble også portert til tidligere utgaver av Microsoft Windows og Windows NT (gjennom Cygwin og MinGW), så vel som til MS-DOS (gjennom DJGPP). Gjennom kompatibilitetslaget Windows Subsystem for Linux ble Bash gjort tilgjengelig for Windows 10 og Windows Server 2019. Det har tidligere også vært standard skall på macOS; i macOS Catalina (10.15) ble imidlertid Z shell (Zsh) nytt standard skall.
Et sikkerhetshull i Bash som stammet fra versjon 1.03 (august 1989), med kallenavnet Shellshock, ble oppdaget tidlig i september 2014 og førte hurtig til en rekke dataangrep over internett. En rekke patcher som ordnet feilen ble snart tilgjengelig etter at den ble oppdaget.
Bourne Again Shell ble lansert 7. juni 1989. Siste versjon er 5.0 som ble lansert 7. januar 2019.
Jacob Milligan
Jacob Le Roy Milligan (født 9. mars 1889 i Richmond i Missouri, død 9. mars 1951) var en amerikansk advokat og demokratisk politiker. Han var valgt til Representantenes hus fra Missouri i periodene 1920–1921 og 1923–1935.
Han hadde juridisk eksamen fra University of Missouri fra 1914 og advokatbevilling fra 1913. Han praktiserte som advokat i hjembyen Richmond i Ray County fra 1914, og lot seg innrullere i United States Army under den første verdenskrig. Milligan tjenestegjorde i infanteriet som kaptein 1917–1919, og ble tildelt Purple Heart og Silver Star for sin innsats.
Milligan ble valgt til Representantenes hus fra Missouris 3. distrikt i 1920, etter at Joshua W. Alexander ble fritatt fra vervet, men tapte gjenvalg samme år. Han var innvalgt fra Missouris 3. distrikt 1923–1933 og Missouris felles valgkrets 1933–1935. Han var delegat til Det demokratiske partis landsmøte i 1928. I 1934 lot han seg ikke renominere til Representantenes hus, men stilte i Det demokratiske partis primærvalg foran senatsvalget. Kongressmennene Milligan og John J. Cochran tapte primærvalget mot den senere presidenten Harry S. Truman.
Jacob Milligan var bror av aktor Maurice M. Milligan.
Ungkar med dobbelseng
Ungkar med dobbelseng er et musikkalbum av Vassendgutane som kom ut i 2005.
Aurstadmåsan naturreservat
Aurstadmåsan naturreservat er et naturreservat som utgjør en stor nedbørsmyr og ble opprettet i 1981. Den ligger øst for Nordkisa og nordvest for Vormsund i Nes kommune i Viken, og grenser i nordøst til fylkesvei 480. Formålet med vernet er å ta vare på en velutviklet konsentrisk høgmyr, som Aurstadmåsan og den nærliggende Grenimåsan er vurdert som de fineste gjenværende av i landet.
Svasaṃvedana
Svasaṃvedana eller Svasaṃvitti (sanskrit) er i buddhistisk filosofi et begrep som refererer til bevissthetens selvrefleksive natur. Begrepet ble introdusert av den indiske filosofen Dignāga (480-540) og er et viktig begrep innenfor indisk mahayanatenkning og i tibetansk buddhisme. Begrepet blir ofte oversatt med appersepsjon.
Emil Maurice
Emil Maurice (født 19. januar 1897 i Westermoor i Tyskland, død 6. februar 1972 i München) var en tysk urmaker tilknyttet Sturmabteilung (SA) og etterhvert Schutzstaffel (SS). Han var Adolf Hitlers personlige livvakt, venn og fungerte ofte som hans sjåfør.
Liv og virke
Han ble født i Westermoor, og ble utdannet som urmaker. Oldefaren, Charles Maurice Schwartzenberger, var jødisk. Utenom arbeidet levde han en bohemtilværelse, og var gjerne bevæpnet. I 1919 meldte han seg inn i Deutsche Arbeiterpartei, og da dette ble reorganisert som NSDAP ble han medlem nr. 19.
I 1920 organiserte Ulrich Graf Ordnertruppe, en gruppe innenfor partiet som skulle beskytte Hitler på offentlige møter. Maurice ble med i gruppen, og både han og Graf hevdet senere å ha vært «den første SA-mann». 1920–1921 var han SAs første leder og deltok i å så ned oppstanden i Øvre Schlesien 1919–1921 med Frikorps Oberland. Etterhvert ble Maurice utpekt til å være Hitlers personlige livvakt.
Han ble fengslet sammen med Hitler og Rudolf Hess i Landsberg fengsel etter det mislykkede Ølkjellerkuppet. Han deltok her i arbeidet med å ta diktater til Mein Kampf og er omtalt i boken.
Han var ikke populær i partikretser. Han var mørk i håret og var av fransk og antatt jødisk avstamning. Sommeren 1924 viste han seg å være interessert i Hitlers niese Geli Raubal, som Hitler også ser ut til å ha vært forelsket i. Han fortsatte å være en rival til hennes gunst frem til hun døde under uklare omstendigheter i 1931. I motsetning til andre som var innblandet i denne affæren, klarte Maurice seg uskadd gjennom den. Han ledet selv gruppen som drepte Bernhard Stempfle, som hadde snakket for høyt om affæren.
I 1925 ble SS opprettet, med Hitler som medlem nr. 1 og Maurice som medlem nr. 2. Han oppnådde rangen SS-Oberführer (tilsvarende oberst). Heinrich Himmler, som ble Reichsführer-SS i 1929, var nr. 168, og ettersom lavt medlemsnummer hadde mye å si i NSDAPs (nazistenes) organisasjoner er det spekulert i om Himmler manipulerte ut Maurice, blant annet gjennom de tidligere nevnte rykter om jødisk avstamning.
Himmler lot foreta en undersøkelse, ved Rasse- und Siedlungshauptamt (RuSHA), og det viste at Maurices slektstre ikke kunne oppvise arisk renhet helt tilbake til 1750, noe som var kravet for SS. Hans farfars far var jøde. Ærendet fikk imidlertid sin avslutning den 31. august 1935, da Himmler, på Hitlers ordre, motvillig gjorde et unntak fra SS' raseregler. I dokumentet, undertegnet av Himmler, står det blant annet:
Hitler utnevnte deretter Maurice til Ehrenarier, «æresarier».
Under de lange knivers natt, utrensningen av påstått illojale SA-medlemmer i 1934, var Maurice sammen med Hitler hele natten. Han skjøt de to SA-lederne Scheinhuber og Schmidt i München etter at Hitler hadde hatt et raserianfall og holdt på å skyte dem personlig, og han var en av de som henrettet Edmund Heines og hans unge sjåfør, som ble funnet i seng med hverandre.
I 1937 ble han leder for Landeshandwerksmeister, en sammenslutning av profesjonelle kunsthåndverkere i München. Under andre verdenskrig tjenestegjorde han i årene 1940 til 1942 som offiser i Luftwaffe.
Maurice ble etter krigen dømt til fire års fengsel i en arbeidsleir (1948).
Han arbeidet som urmaker i München etter at han ble løslatt. Han døde i 1972 og ble begravet på gravlunden Nordfriedhof i München.
Hohmann-bane
En Hohmann-bane er en av de mest brennstoffbesparende, men samtidig også den langsomste «reiseruten» for et romfartøy som skal ferdes mellom to (omtrent) sirkelformede omløpsbaner rundt det samme sentrale himmellegemet. Denne banen er oppkalt etter den tyske vitenskapsmannen Walter Hohmann som offentliggjorde en avhandling om emnet i 1925. I sovjetisk litteratur ses denne banen ofte omtalt som Hohmann-Vetsjinkin-bane fordi matematikeren V.P. Vetsjinkin beskrev den samme type banen i en rekke offentlige foredrag om interplanetariske reiser som han holdt i årene 1921–25.
Prinsippet i en Hohmann-bane
En Hohmann-bane er akkurat halvparten av den ellipseformede omløpsbanen som akkurat tangerer de to sirkelrunde omløpsbanene. På skissen til høyre ses to planeter, 1 og 3, som kretser rundt den samme stjernen i midten; Hohmann-banen fører vekk fra den innerste planeten ved 1 og følger halvdelen av den gule ellipsen inntil den møter den ytterste planeten ved 3. Samme ellipsekurve kan brukes til reiser fra planeten ved 3 og tilbake til planeten ved 1.
Ved romreiser mellom to planeter må avreisetidspunktet velges slik at romfartøyet og destinasjonsplaneten ankommer det felles møtepunktet (omtrent) samtidig – avreisen må derfor foretas når de to planetene står i en bestemt innbyrdes posisjon i solsystemet. Dette skjer med regelmessige mellomrom; for reiser fra jorden til Mars inntreffer disse «gunstige tidspunktene» omtrent hver 25. måned.
Hohmann-banen er nesten alltid den mest brennstofføkonomiske måten å ferdes mellom to omløpsbaner rundt det samme sentrale himmellegeme, men for reiser mellom omløpsbaner, hvis store halvakser har et innbyrdes forhold på 12:1 eller mer, kan en såkalt bielliptisk overføringsbane i visse tilfeller vise seg mindre brennstoffkrevende enn den tilsvarende Hohmann-banen.
Termoandes gasskraftverk
Termoandes gasskraftverk (også kalt AES Central Termical de Ciclo CCGT) er et gasskraftverk i provinsen Salta i Argentina. Det har en installert produksjonskapasitet på 633 MW, fordelt på tre turbiner levert av og innplassert Siemens som konstruktør.
Operator
Enkle eksempler er aritmetiske (addisjoner med ), sammenlignende (med  ) og logiske operasjoner (slik som   eller  ). Andre eksempler er tilordninger (vanligvis  eller  ), utvalg av elementer innenfor en record eller et objekt (vanligvis  ) og gyldighet (ofte  ). Programmeringsspråk definerer vanligvis et sett med innebygde operatorer, og i noen tilfeller brukerdefinerte operatorer.
Termoandes gasskraftverk
Anlegget ble påbegynt omkring 1995, og de to blokkene stod ferdig i hnhv 1999 og 2000. Brenselkilden er naturgass.
Fra himmelen
Fra himmelen er et musikkalbum med Christian Wallumrød, Elin Rosseland og Johannes Eick, utgitt i 1997.
Finn Kristensen
Finn Kristensen (født 24. juli 1936 i Brevik, Telemark) er en norsk politiker (Ap). Han var industriminister i 1981 og fra 1986 til 1988 da departementet ble omorganisert og var næringsminister til 1989. Han var olje- og energiminister fra 1990 til 1992 til departementet ble slått sammen med Næringsdepartementet og var nærings- og energiminister til 1993.
Han ble innvalgt på Stortinget for Telemark fra 1969 til 1985, og var vararepresentant fra 1965 til 1969.
Kristensen var direktør i Statoil 1989–1994 og drev deretter eget rådgivningsfirma mot næringslivet. Han ble utnevnt til æresmedlem i Arbeiderpartiet i 2019.
Kristensen er bosatt i Kragerø.
Avignon-demningen
Avignon-demningen er en demning med et vannkraftverk i Frankrike. Det ligger i elva Rhône. Installert kraftkapasitet er 178 MW.
Selve damanlegget er 22 meter høyt, og er en barriere i elva med sluser.
Friidrett under Paralympiske sommerleker 2012 – 1500 meter menn
1500 meter for menn ved Paralympiske sommerleker 2012 ble arrangert ved Olympiastadion i London fra 31. oktober til 4. september 2012. Det ble konkurrert i totalt seks ulike klasser.
T11
Det ble avholdt to innledningsheat før finalen. Samwel Mushai Kimani vant det første og Odair Santos vant det andre. Samwel Mushai Kimani forbedret verdensrekorden da han vant finalen, med tiden 3:58,37, og slo med det Odair Santos tidligere verdensrekord fra 2011.
T13
Finaleresultater: 1) Verdensrekord i klasse T12.  2) Verdensrekord i klasse T13. 3) Områderekord (europarekord).  4) Personlig rekord.
Det ble avholdt to innledningsheat før finalen. El Amin Chentouf vant det første og David Korir vant det andre, med ny paralympisk rekord på 3:52,96, og slo med det Tim Pendergasts tidligere paralympiske rekord fra PL 2004. Abderrahim Zhiou vant her med ny verdensrekord på 3:48,31 i klassen T12.
T20
Finaleresultater: 1) Sesongbestenotering.  2) Personlig rekord.
T37
Finaleresultater: 1) Paralympiske rekord.  2) Sesongbestenotering. 3) Områderekord (afrikarekord).  4) Personlig rekord.
Kun finale ble avholdt.
T46
Finaleresultater: 1) Verdensrekord.  2) Personlig rekord. 3) Sesongbestenotering.
Kun finale ble avholdt.
T54
Finaleresultater:
T54 er en av klassene for utøvere med ryggmargskade, som bruker rullestol.
Anthocharidini
Anthocharidini er en delgruppe av hvitvingene. De fleste artene finnes i varmere strøk. I Norden er bare noen få representert.
Utseende
Middelsstore, stort sett hvite sommerfugler, vingespissen er gjerne oransje, rødlig eller svart. Undersiden av bakvingen er ofte farget i grønt og hvitt.
Levevis
Flukten er langsom og litt flagrende. Larvene utvikler seg oftest på planter i korsblomstfamilien.
Systematisk inndeling
Anthocharidini har mange slekter på verdensbasis, men bare tre slekter er representert i Europa, med 14 europeiske arter.
Randabygd kirke
Randabygd kirke (Randabygd kyrkje) er en langkirke fra 1916 på Hopland i Stryn kommune i Vestland fylke.
Byggverket er i tre og har 260 plasser. Altartavlen er malt av Ferdinand Tranås og har motiv av den oppståtte Kristus.
Kirken ligger i Randabygd sokn, på Hopland sida. Nordfjord prosti i Bjørgvin bispedømme. Soknet har 176 medlemmer (2012).
Schloss Schwarzenberg
Schloss Schwarzenberg er et slott ved Scheinfeld i det frankiske området Steigerwald i den nordlige delen av Fristaten Bayern i Tyskland. Opprinnelig var det et borganlegg fra tidligmiddelalderen som ble bygget ut til et representativt slott. Slottet er stamsete for den kjente fyrsteslekten Schwarzenberg. Det bebos nå av Schwarzenbergslektens overhode, fyrst Karl zu Schwarzenberg, som er utenriksminister i Tsjekkia.
Fikenpapegøyer
Cyclopsitta
Psittaculirostris
Fikenpapegøyer (Cyclopsitticini) er en gruppe med parakitter som består av fem arter fordelt i to slekter; Cyclopsitta og Psittaculirostris. Dette er fugler som i hovedsak lever i Indonesia, tropiske strøk i Australia og på Ny-Guinea.
Palais Schwarzenberg
Palais Schwarzenberg er et palé i bydelen Landstraße i Wien. Det ble bygget fra 1697 for overhoffmarskalk Heinrich Franz greve av Mansfeld og fyrste av Fondi av Johann Lukas von Hildebrandt, og ble opprinnelig kalt Palais Mansfeld-Fondi.
Det er et sommerpalé med praktfulle haver, og ligger rett ved siden av Schloss Belvedere, som også ble bygget av Hildebradt, for prins Eugen av Savoia. Palais Mansfeld-Fondi ble ikke ferdigstilt før Mansfeld-Fondi døde, og i 1716 ble det uferdige paléet kjøpt av fyrst Adam Franz Karl von Schwarzenberg. Arkitektene Johann Bernhard Fischer von Erlach og Joseph Emanuel Fischer von Erlach fikk i oppdrag å fullføre paléet. Kuppelfreskene ble lavet av Daniel Gran i 1726, og paléet stod ferdig i 1728.
Paléet ble skadet av bombing under annen verdenskrig, men fullstendig gjenoppbygget etter krigen. Paléet brukes idag til forskjellig arrangementer, og huser bl.a. den sveitsiske ambassaden. Paléet eies fremdeles av familien Schwarzenberg.
Dölpopa Shérap Gyaltsen
Dölpopa Shérap Gyeltsen (tibetansk: དོལ་པོ་པ་ཤེས་རབ་རྒྱལ་མཚན, wylie: dol po pa shes rab rgyal mtshan, født 1292, død 1361), også kjent som Dölpopa («buddhaen fra Dölpo», en region i det moderne Nepal), var en tibetansk buddhistisk mester. Han var den fremste eksponenten for shentong innenfor madhyamaka og en innflytelsesrik skikkelse innenfor skolen Jonang.
Benny Fredriksson
Benny Fredriksson (født 2. juli 1959 i Hägersten, død 17. mars 2018 i Sydney) var en svensk skuespiller, teaterregissør og tidligere leder av Kulturhuset Stadsteatern i Stockholm. Han var fra 1989 gift med mezzosopranen Anne Sofie von Otter.
Mahmud av Ghazni
Mahmud av Ghazni (tyrkisk: Gazneli Mahmut, persisk : محمود غزنوی – Mahmud-e Ghaznawī født 2. oktober 971, død 30. april 1030), også kjent som Yāmīn al-Dawlah Mahmud (fullstendig navn: Yāmīn al-Dawlah Abd al-Qasim Mahmud Ibn Sebük Tegīn) var den mest fremtredende herskeren av Ghaznavid-dynastiet (977–1186) som på sitt mest omfattende strakk seg fra dagens Iran til Sentral-Asia og det vestlige India. Han var av tyrkisk opprinnelse og styrte fra 997 til sin død i 1030.
Mahmud styrte den tidligere provinsbyen Ghazni (nå i Afghanistan) og de rike områdene i et omfattende rike som strakte seg fra Afghanistan inn i deler av Iran samt Pakistan og regioner i Nordvest-India. Han var også den første hersker som tok tittelen «sultan».
Militære felttog
I 994 gikk Mahmud og faren Sebüktigin, en tyrkisk slave, som generelt anses som grunnlegger av Ghaznavid-dynastiet, med i erobringen av Khorasan fra opprøreren Fa'iq, med bistand fra samanidenes Emir, Nuh II. I løpet av denne perioden ble samanidenes stat svært ustabil, med skiftende politiske forhold og ulike fraksjoner. Ledere blant dem var Abu'l-Qasim Simjuri, Fa'iq, Abu Ali og general Behtuzun, som også stod Buyid- og Qarakhanid-dynastiene nært.
Konsolidering
Sultan Mahmuds første kampanje var mot Qarakhanid-riket som kontrollerte den nordlige delen av hans rike. Etter nederlaget gikk han i allianse mellom seldsjukkene som var et sunni-muslimsk dynasti i Sør-Soghdia, og Khoresm som hjalp ham med å sikre nord et diplomati i 998. I 999 engasjerte samanide-lederen 'Abd al-Malik II seg i fiendtligheter med Mahmud over Khorasan etter politiske allianser flyttet under et nytt samanidenes emir. Disse styrkene ble beseiret da Qarakhanids under Nasr Khan invaderte dem fra nord. Han ønsket en allianse som ble grunnlagt gjennom sitt ekteskap med Nasr Khans datter.
Multan og hinduistiske Shahi kamper
Sultan Mahmuds første kamper mot sør var mot en Ismaili-stat som først ble etablert ved Multan i 965 av en fra Fatimid-kalifatet, i et forsøk på å få politisk gunst og anerkjennelse hos det abbasidiske kalifatet; han engasjerte seg også andre steder med fatimidene. På dette tidspunktet forsøkte Jayapala å ta hevn for et tidligere militært nederlag i hendene på Mahmuds far, som hadde kontrollert Ghazni på slutten av 980-tallet og hadde kostet Jayapala omfattende territorium. Han samlet en mektig hær med krigere som sto overfor et uheldig nederlag.
Mahmud hadde allerede hatt et forhold til ledelsen i Balkh gjennom ekteskap. Den lokale Emir Abu Nasr Mohammad tilbød sine tjenester til sultanen og hans datter og til Mahmud sønn. Etter Nasrs død ble Mahmud brakt under Balkh sin ledelse. Denne alliansen hjalp ham under hans ekspedisjoner i Nord-India. De senere invasjonene fra Mahmud var spesielt rettet mot templer i byer som disponerte stor rikdom og hadde økonomiske og ideologiske tyngdepunkt for hinduer.
Politiske utfordringer
De siste fire årene av Mahmuds liv ble brukt til å kjempe med tilstrømningen av Oghuz- og Seljuk-tyrkere fra Sentral-Asia og med Buyid dynastiet. Opprinnelig ble seldsjukkene slått tilbake av Mahmud, og de trakk seg tilbake til Khoresm. Men Toğrül og Cagri førte dem til å innta Merv (langs Silkeveien) og Nishapur som ligger ved foten av Binalud-fjellene (1028–1029). Senere hadde de gjentatte ganger plyndret og handlet territorium med hans etterfølgere over Khorasan og Balkh, og til og med herjet Ghazni i 1037.
Sultan Mahmud døde den 30. april 1030. Hans gravsted ligger i Ghazni i moderne Afghanistan.
Se også
Romanifolket
Tucumán gasskraftverk
(Pluspetrol) Tucumán gasskraftverk  er et kompleks bestående av to sammenbygde gasskraftverk i provinsen Tucumán i det nordlige Argentina. Det har en installert produksjonskapasitet på 382 + 438 + 473 MW, fordelt på tre turbiner i hvert anlegg. Anlegget ble åpnet i 1995, og neste trinn i 1998. Brenselkilden er naturgass og driften bygger på kombinasjonssyklus (CCGT).
Operatøren for hele komplekset er selskapet Pluspetrol SA.
Anlegget består av:
Cabarrus County
Cabarrus County er et fylke i den amerikanske delstaten Nord-Carolina.
Innerdalen (Beiarn)
Innerdalen er en liten dal i Beiarn kommune i Nordland. Den ligger en kilometer øst for kommunesenteret Moldjord.
Innerdalen er tett bevokst av olderskog, i midten av dalen renner Rønnåga som renner ut i Beiarelva. Det er plantet gran et stykke over det gamle vannverket i Innerdalen. Dalen består også av leire. Det er funnet skjell der som er over 1000 år gamle.
Før andre verdenskrigen var det gamle vannverket i bruk. Det ga vann til sykestuen og den gamle prestegården. Det var også et felt der de slo høy til gårdene på Moldjord. Vannverket ble nedlagt i 1955. I tidligere tider var det en ørretbestand i elven. Høyfeltet er i dag bevokst med gran, og bare tuftene etter siloen står igjen.
I dag er Innerdalen ekstremt tett bevokst av trær. Rundt 20 prosent av alle trærne i dalen er råtne. Vannverket er delvis fylt med sand fra Rønnåga.
Pinglu
Pinglu (kinesisk: 平陆县; pinyin: Pínglù Xiàn) er et fylke i byprefekturet Yuncheng i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det et folketall på 239,855 innbyggere.
Kulturminner
Plankeveien i klippene ved Gulelven (Huang He zhandao yizhi, 黄河栈道遗址), med en historie som strekker seg tilbake til Han-dynastiets tid, er oppført på listen over Folkerepublikken Kinas kulturminner.
Samferdsel
Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.