cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lange
Utbredelse og habitat
I 2006 ble lange satt på Norsk rødliste for arter som NT. Dette var basert på en tidsserie med CPUE data (fangst per 1000 krok) fra perioden 1972 til 1983 og nye data fra 2000 til 2003 (2004). Lange ble vurdert slik: Nedgangen i forekomst nord for Stad på 1990-tallet antas å ha vært om lag 75%, mens nedgangen i Nordsjøen som startet på siste halvdel av 1980-tallet var om lag 65%. Reduksjonen av fangstratene har stoppet opp, og etter ca. år 2000 registreres det bedre forekomster, særlig nord for Stad. I 2010 ble generasjonslengde for lange beregnet til 8 år på basis av gjennomsnittsalder i gytebestandene. Denne er også brukt i nåværende vurdering. Generasjonslengde i jomfruelig bestand er ikke mulig å beregne med sikkerhet. Tre generasjonstider fører oss tilbake til 1990 og da viser serien at CPUE nivået har vært relativt stabil i dette tidsrommet. Den nye serien viser at det har vært en positiv utvikling siden 2001, og lange kan fortsatt settes i kategorien LC.
Langen forekommer på 100 – 1000 meters dyp, men er vanligst på 300 – 400 meter. Unge individer kan imidlertid treffes helt opp mot 15 meters dyp. Langen foretrekker hardbunn eller sandbunn med en del steiner.
Adferd
Langen lever i små stimer eller alene. Hovedføden er andre fisker som torsk, makrell, vanlig uer, sild og forskjellige flyndrer. Den tar også krepsdyr og blekksprut. Langen blir kjønnsmoden i 6 – 8-årsalderen, hannfisken først. De viktigste gyteområdene er i Biscaya og nordvest for De britiske øyer. Gytingen foregår i april – juni på 100 – 300 meters dyp. Hunnfisken gyter opptil 60 millioner egg som klekkes etter 10 dager.
Økonomisk betydning
Langen er en god matfisk. Den har et hvitt, smakfullt og relativt fast kjøtt som kan ligne på torsk. Den kan tilberedes fersk, saltet eller tørket. Fisket etter lange foregår stort sett langs eggakanten med line eller garn. Det ble i 2002 fisket omtrent 15 350 tonn lange i Norge.
Nova Trento
Nova Trento er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Kalevi Huuskonen
Kauko Kalevi Huuskonen (født 21. april 1932 i Vesanto, død 7. januar 1999) var en finsk skiskytter.
I det tredje VM i skiskyting 1961 i Umeå gikk han til topps på 20 kilometer, og var med på Finlands lag som vant lagkonkurransen.
Xiangfan kullkraftverk
Xiangfan kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 2.400 MW, en fordobling av opprinnelig utbygd ytelse. Operatør er energiselskapet Huadian Group.
Promotion CD 2006
Promotion CD 2006 er den tredje demoen til det norske industriell metal-bandet V:28.
Edison kraftverk
(PSEG) Edison kraftverk  er et varmekraftverk i Middlesex County i New Jersey, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 504 MW, fordelt på 12 turbiner på 42 MW hver. Operatør er energiselskapet PSEG Fossil LLC.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1971. Brenselkilden er naturgass, og subsidiært fyringsolje.
Masako Chiba
Masako Chiba (japansk: 千葉 真子, født 18. juli 1976) er en japansk tidligere friidrettsutøver som konkurrerte i maraton og langdistanseløping.
Chiba deltok i to internasjonale mesterskap og tok medalje begge gangene. Første gang var i VM 1997 da hun tok bronse på 10 000 meter bak Sally Barsosio og Fernanda Ribeiro.
Hennes andre opptreden var i VM 2003 der hun tok bronse i maraton, slått av Catherine Ndereba og Mizuki Noguchi.
Hardy-Weinberg-prinsippet
Hardy-Weinberg-prinsippet er et konsept innen genetikken og er en utledning av Hardy-Weinbergmodellen. Det forteller oss hvordan fordelingen av ulike genotyper (og tilhørende fenotyper) er i en tenkt, ideéll befolkning.
Prinsippet er mye brukt i forbindelse med genetiske sykdommer. Mennesker med en genfeil kan ha feilen på det ene, det andre, eller begge kromosomene i et homologt kromosompar. Avhengig av sykdommen det er snakk om, avgjør dette om personen er syk, frisk eller bærer.
Manjari
Trude Trefall (født 16. desember 1978 i Bergen) med artistnavnet Manjari er en norsk sanger og musiker.
Bakgrunn
Trefall er kjent for sin deltagelse i Melodi Grand Prix-finalen i 1997 med sangen «Lys». Sangen var komponert og arrangert av Rune Lindstrøm som tidligere var kjent som trommeslager i deLillos. Lindstrøm var også med som musiker under den norske finalen. I en artikkel kalt «Absolutt Grand Prix vol. II» har Jostein Pedersen skrevet om finalen i: «Årets store overraskelse og en av Grand Prix-historiens mest originale og beste sanger ble nr. 2 – Rune Lindstrøms sang Lys sunget av 18-årige Trude Trefall fra Bergen under artistnavnet Manjari. Lindstøm var tidligere trommeslager i deLillos, men hadde brutt med det verdslige for å bli medlem av Hare Krishnabevegelsen. Der traff han Trefall med sin flotte stemme. Lys var en moderne popsang, en blanding av tidlig Bel Canto med world music/etniske påvirkninger overbevisende fremført. Sangen ble utgitt som radiosingel på Virgin og siden ble det stille fra Manjari. Anonymitetet, kvaliteten og originaliteten har ført til at Lys er et meget ettertraktet samlerobjekt blant Grand Prix-entusiaster og popsamlere over hele Europa.»
Trefall ble gift i 1997 og har to barn.
Shangri-La (album)
Shangri-La er det fjerde soloalbumet fra Mark Knopfler siden oppløsningen av rockegruppa Dire Straits i 1995. Det kom ut på Warner Bros. Records/WEA 28. september i 2004.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Mark Knopfler.
Rzav (Zlatibor)
Rzav (kyrillisk: Рзав) er en elv vest i Serbia og øst i Republika Srpska i Bosnia-Hercegovina. Den er en 72 km lang sideelv til Drina fra høyre, og har sitt utspring fra de to elvene Crni Rzav og Beli Rzav. Elven ble tidligere kalt Veliki Rzav (kyrillisk: Велики Рзав; Store Rzav) eller Zlatiborski Rzav (kyrillisk: Златиборски Рзав; Rzav i Zlatibor).
Beli Rzav (kyrillisk: Бели Рзав; Kvite Rzav) er den korteste av de to kildeelvene til Rzav. Den har sitt utspring på østsiden av fjellet Zvijezda nær den bosniske grensen. Crni Rzav (kyrillisk: Црни Рзав; Svarte Rzav) er den lengste av de to, og har sitt utspring i fjellet Čigota øst for fjellet Zlatibor. Etter at disse to elvene renner i hop blir elven bare kalt Rzav. Rzav munner ut i Drina nær byen Višegrad.
Rzav har et nedbørfelt på 605 km², og hører til tilsigsområdet til Svartehavet.
Lineng kraftverk
Lineng kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Shandong i det nordøstlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW. Operatør er energiselskapet Huaneng.
Malotifjellene
Malotifjellene (også stavet Malutifjellene) er en fjellkjede som ligger i høylandet nord i Lesotho og er kjent som Drakensberg i Sør-Afrika. Fjellene danner et høyt, alpint basalt-platå med høyder opp i mot 3 400 moh, med andre ord en av de høyeste fjellkjedene i Sørlige Afrika. Det høyeste punktet er Thabana Ntlenyana som ligger i nordøst og 3 482 moh. Snø og frost kan forekomme på de høyeste fjellene selv om sommeren. I Lesotho betyr ordet maloti «fjellene» eller «i fjellene».
Buffo
Buffo betegner den tenor eller bass (sjeldnere baryton) i en opera eller operette som har en komisk rolle. Uttrykket brukes også om komiske sangstemmer i andre ensembler.
Bufforoller er gjerne karakterer som nærmer seg karikaturer, overdrevne figurer eller typer som bare gjennom gester, mimikk og kostymering kan få publikum til å le. Ofte gis en bufforolle i en oppsetning et lokalt tilsnitt ut fra stedet stykket spilles. En buffo besitter gjerne ikke det samme stemmematerialet som sangere med lyrisk- eller helterepertoar. Skuespillerevnene kan derimot være desto større.
Det kvinnelige motstykket til buffo kalles subrette og blir vanligvis sunget av en sopran.
Operette
Opera buffa
Luke Young
Luke Young (født 19. juli 1979 i Harlow i Essex) er en fotballspiller som for øyeblikket er kontraktløs etter sist å ha spilt som høyreback for Queens Park Rangers.
Young har tidligere spilt for Tottenham Hotspur, Charlton Athletic, Middlesbrough og Aston Villa.
Yoghurt
Yoghurt (eller jogurt) (fra tyrkisk «yoğurt», gjæret melk) er et melkeprodukt av høypasteurisert melk som er syrnet ved hjelp av melkesyrebakterien Lactobacillus bulgaricus (også kalt Lactobacillus delbrueckii subspecies bulgaricus) og Streptococcus thermophilus. Yoghurt uten tilsetninger (naturell) brukes som ingrediens i en lang rekke matretter.
Yoghurtprodukter med tilsetninger av frukt, bær, sukker, vaniljearoma og andre ingredienser blir vanligvis laget for å spises som de er. Yoghurt selges også i pakninger kombinert med kornblandinger og liknende som kan blandes til små, raske mellommåltider.
Hisarøyna
Øya har et areal på 18,5 km² og den er dermed den nest største i kommunen etter Sandøyna. Hisarøyna har 43 innbyggere fordelt utover fire plasser: Nyhammer, Straume, Stevnebø og Vilsvika. Flest innbyggere bor på Straume med 18 fastboende.
Johann Nikolaus Bach (1669–1753)
Johann Nikolaus Bach (1669–1753) var en tysk komponist av musikerfamilien Bach og Johann Sebastian Bachs tremenning.
Liv og virke
Nikolaus var sønn av Johann Christoph Bach og fikk sin første musikalske opplæring av ham.
Fram til 1689 var Nikolaus elev på latinskolen i Eisenach, deretter studerte han hos J.M. Knüpfer som var organist i Jena og sønn av Sebastian Knüpfer. Nicolaus etterfulgte J.M. Knüpfer som organist ved St. Michaelskirche i Jena, og fikk senere også organistposten i byens Kollegiatkirche. Disse stillingene beholdt han til rundt 80-årsalderen, da han ble syk og måtte finne en etterfølger.
De få bevarte verkene fra Nikolaus Bachs hånd vitner om at han var en god og allsidig komponist. En kan spore innflytelse fra italiensk musikk, sannsynlig inspirert av en italiareise i 1696 hvor han ble påvirket av Antonio Lotti. Etter italiareisen skal han ha vært i den danske armés tjeneste en tid før han vendte tilbake til Jena for godt.
Julio Arca
Julio Arca (født 31. januar 1981 i Quilmes, Argentina) er en argentinsk fotballspiller. Han spiller venstreback/sentral midtbanespiller og har spilt for Middlesbrough FC.
Boman Oscarsson
Boman Oscarsson (født Jöns Johan Boman Oscarsson 27. november 1960 i Sörby kommun i Västergötland, død 26. august 2019) var en svensk skuespiller.
Oscarsson debuterte som barneskuespiller i Oss emellan i 1969. Etter skolen arbeidet han i flere ulike yrker. Han fikk jobb på Djurgårdsteatern som scenearbeider i 1985. Han fikk en økt interesse for teater og scenedebuterte i 1989. Senere samme år fikk han sitt gjennombrudd i Fordringsägare på teaterhuset Luntan. I Norge er han kjent for rollen som gymlærer Bror Petterson i den norske såpeoperaen Familiesagaen De syv søstre.
Familie
Boman Oscarsson er sønn av skuespilleren Per Oscarsson.
Bærer (genetikk)
Innen genetikken er bærer et individ som har et bestemt sett gener i arvematerialet sitt (eksempelvis noen som forårsaker en sykdom) uten at dette synes eller har noen effekt på individet. Genet/genene kan likevel føres videre til avkom, og ha effekt (forårsake sykdom) hos dem.
Nikolaj Kamenskij (general)
Nikolaj Mikhajlovitsj Kamenskij (russisk: Николай Михайлович Каменский; født 27. desember 1776, død 4. mai 1811) var en russisk adelsmann og general, sønn av feltmarskalk Mikhail Kamenskij. Nikolaj og broren Sergej ble utdannet ved en kadettskole. I 1787 ble han utnevnt til adjutant for sin far. I 1799 ble han utnevnt til general av tsar Paul I, samme år deltok Kamenskij med feltmarskalk Aleksandr Suvorov under dennes felttog i Sveits under Revolusjonskrigene.
I slaget ved Austerlitz var Nikolaj Kamenskij underlagt Pjotr Ivanovitsj Bagration, Kamenskij mistet 1 600 soldater i slaget og kom såvidt fra det med livet. Han utmerket seg i slaget ved Eylau og ble tildelt Sankt Georgsordenen som påskjønnelse. Han ble deretter beordret til å unnsette Danzig som var under beleiring, fikk seg underlagt 8 000 soldater, men mislyktes og mistet 1 500 av dem. I det påfølgende slaget ved Heilsberg mistet han ytterligere 1 700 soldater.
Da finskekrigen brøt ut i 1808 hadde Nikolaj Kamenskij et omdømme for å være skjødesløs med sine soldaters liv. Han ble imidlertid utnevnt til full general i 1809 og vant viktige slag mot de svenske styrkene ved Kuortane og Oravais. Det var Nikolaj Kamenskij som la frem den dristige planen om å krysse den isbelagte Bottenviken fra Finland for å angripe Umeå og Åland, noe som tvang Sverige til å avstå Finland til Russland.
Etter finskekrigen etterfulgte Nikolaj Kamenskij general Bagration som kommandant over arméen ved Donau som opererte mot tyrkerne i den russisk-tyrkiske krig. Sammen med sin eldste bror stormet hans styrker Silistra og Pazardzhik men mislyktes i å erobre Shumen og Ruse. Den 26. oktober 1810 seiret hans styrker over en tyrkisk hær på 40 000 mann under Osman Pasha ved Vidin. De russiske styrkene mistet kun 1 500 mann, mot 10 000 hos deres tyrkiske motstandere.
Den 4. februar 1811 fikk Nikolaj Kamenskij feber og ble fraktet til Odessa for rekonvalesens, som kommandant overtok general Louis Alexandre Andrault de Langeron. Kamenskij døde etter tre måneder i en alder av 34 år.
Grunnkretser i Odda kommune
Grunnkretser i Odda kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Odda kommune, Hordaland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Haramsøya
Haramsøya er ei øy i Ålesund kommune, på Ytre Sunnmøre i Møre og Romsdal. Arealet er 13,3 km². Største tettsted er Austnes med innbyggere pr. Folketallet på øya er 571 pr 01.01.2016.
Øya fikk fastlandsforbindelse 18. desember 2021. Tidligere var det ferjeforbindelse fra Austnes til Skjeltene (og ) på fastlandet og til Lepsøya i sørvest. Fv150 og Ullasundbrua gir veiforbindelse til Flemsøya i nordøst.
Haramsfjorden ligger sørvest for øya, og Longvafjorden nordøst.
Historie
Navnet Haramsøy kommer av en gård på sørsiden av øya som på norrønt het Harhamarr, hvor første ledd er kanskje har, ’bratt vegg’ og siste ledd hamarr kommer fra ‘berghamar’. Senere har dette blitt om til det som vi i dag kjenner som Haram.
Spor av bosetting
Det har blitt funnet spor ved arkeologiske utgravninger som tyder på at det har vært bosettinger på Haramsøya siden bronsealder og eller jernalder. I en heller på øya ble det funnet en hodeskalle som daterer seg rundt 2000 år tilbake i tid. Menneskene som levde her i denne perioden drev mest sannsynlig av fiske og fangst, da det er funnet rester av fiskeutstyr av bein i gravhauger. De ytre øyene på Sunnmøre er kjent for å ha stor funntetthet av kulturminner hvor en stor del av disse er gravminner, og Haramsøya er ingen unntak. Det er stor variasjon i gravminnene på øya, fra store monumentale røyser som ligger enkeltvis i landskapet, til større gravfelt med mindre runde røyser. på Haramsøya er det lokalisert 13 gravfelt med til sammen 167 gravminner, i tillegg til 12 enkeltrøyser.
Haramsskatten
Når det skulle nedsettes en septiktank på arnfinngarden i bygda Haram i 1968, ble det funnet en grav som ble datert tilbake til eldre jernalder. Der septiktanken skulle nedsettes var det mye rullestein, og etter en del graving kom man ned til en 2*1 meter stor steinhelle som ble knust. Under denne steinhella, ble det funnet en grav hvor den døde var lagt i en bjørnefell, sammen med gravgaver som drikkebeger av glass og spillebrikker av bein. I tillegg ble det funnet et stort romersk bronsefat og en stor mengde gull. Gravgodset av gull bestod av en armring, tre fingerringer og en medaljong som avbildet keiser Constantinus II (regjerte 337 - 361) og keiser Valens (regjerte 364 - 378). Til sammen 622,2 gram gull ble funnet, noe som gjør funnet til det største gullfunnet fra 300-tallet i Nord-Europa.
Vikingtid og første skriftlige kilder
Den første skriftlige kilden man kjenner om Haramsøya, er fra den islandske sagaen «Grettes saga». Handlingen i sagaen foregår i ca. år 800-1050, men selve sagaen er muligens skrevet så sent som i 1320/1330. I kapittel 18-20 blir det beskrevet at Grette strander på en øy på sunnmørskysten som på islandsk blir kallet Háramarsey. På øya er det en stor bosetting som blir styrt av en høvding som heter Thorfinn, sønn av Karr. Det blir også beskrevet at Grette besøkte en mann som het Audun daglig. Audun bodde på Vindheim, noe som er det gamle navnet på tettstedet Austnes på Haramsøya. Man kan i dag besøke «grettehaugen» på Austnes, som skal være gravhaugen som Grette plyndrer i sagaen.
Andre verdenskrig
Under andre verdenskrig ble Haramsøya utsatt for flere flyangrep. i oktober 1944 ble Ulla fyrstasjon bombet av allierte fly, og den 10. januar 1945 ble to tyske minesveipere angrepet av britiske Baufighter fly ved moloen på Haram. Den ene båten blir senket, mens den andre blir sterkt skadet. I angrepet ble to fly beskutt av antiluftskyts og styrtet. Mannskapene på fire mann omkommer. Den 20. april 1942 styrtet det et britisk fly med britisk og kanadisk besetning i tykk tåke ved Hestevollane på nordsiden av øya, hvor det i dag er oppført et minnesmerke.
Samfunn
Samfunnet på Haramsøya er i stor grad bygget rundt jordbruk og industri. Eilert Sundt beskrev i «Harham - et exempel fra fiskeri-distrikterne» at på 1850-tallet stod fiskebonden sterkt, og samfunnet var preget av tilreisende leilendinger fra ulike deler av distriktet som ville drive landbruk i sommerhalvåret og fiske i vinterhalvåret. I senere tider har dette forandret seg, og samfunnet er i dag veldig tett knyttet sammen med Flemsøy/Skuløy. De fleste som har vokst opp etter at Ullasundbrua mellom de to øyene ble åpnet i 1969, ser på det som ett samfunn og én plass. Dette ser man på de forskjellige lagene og organisasjonene på øyene som har medlemmer på tvers av fjorden. Haramsøy skule ligger på øya, og er en barne- og ungdomsskole som favner trinnene 1-10.
Kultur
Haramsøy Skulekorps ble stiftet i 1956, Nordøyane storband samt at øya har en årlig musikkfestival kalt Havgaprock, er de musikalske institusjonene. Man har Gamlebanken fotoklubb, Nordøyane - naturens fargepalett som driver med kunstneriske inspirasjonmøter, Ving og KRIK, diverse velforeninger som Ullafyrets venner, Seaside Custom for de bilinteresserte, bibliotek, teater både for voksne og barn i regi av UL Fram på Flemsøy.
Idrett
På øya finner man to organisasjoner som driver med idrett. Haramsøy/Nordøy FK eller HaNo FK er en fotballklubb med lag for barn og voksne fra 1.klasse til oldboysnivå. Klubben er den største organisasjonen på øyene. Hver sommer arrangerer klubben en idrettsskole hvor barn og unge kan delta på mange forskjellige aktiviteter som pil og bue, «mesternes mester», skyting, badminton, bryting, rebusløp osv. Klubben disponerer to gressbaner og en kunstrgresshall, slik at treningen kan ta innendørs om vinteren.
Haramsøy idrottslag er den største tilretteleggeren for friluftslivet på øya. Idrettslaget har markert turløyper over hele øya, og har i 2016 bygget en hytte på fjellet hvor en kan grille og padle i kano ved Stormyra. Idrettslaget driver også med arrangert barnetrim og seniortrim, øyamarsj, badminton, og driver også treningsstudioet kraftverket på Austnes.
Guodian Shiheng kullkraftverk
(Guodian) Shiheng kullkraftverk , også kjent under fasebetegnelsene Shiheng I og Shiheng II, er et kullkraftverk i byen Feicheng i provinsen Shandong i det nordøstlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.860 MW, fordelt på 2 x 315 MW (fase I 1988) og 2 x 315 MW (fase II 1997), alle kinesiske turbiner. Et utvidelsesprogram i 2007 økte kapasiteten med 2 x 300 MW til brutto 1.860 MW.
Haramsøya
Idrett
Folkehelseområdet på Haramsøya et nylig opprettet område for å fremme helsen og legge til rette for innbyggerne på de to øyene. Her kan man finne en ballbinge, utendørs treningspark med diverse kroppsvektapparater, bokseområde med boksesekk, diverse lekeapparater, minigolfbane, utendørssjakk, scrabble, fotballbiljard, utendørs bowling, klatrevegg, løpebane i grus, grillhytte og helårs-hoppbakke, skateområde, oppmerket område til 60-meter og 100-meter sprint.
Næringsliv
Næringslivet på Haramsøya er variert, hvor en finner bedrifter som NorWest AS, Coop marked, Åkre reknskap, NL Austnes trevare, Barius & Kaktus Restaurant og Pub, Ulla havsportsenter og sparebanken møre.
Guodian Shiheng kullkraftverk
Det brennes bitumenøst kull. Operatør er det tidlig etablerte joint venture Shandong Zhonghua Power Company, som eies med 36,6% av China Guodian Corporation og 23,6% av China Light % Power.
Haramsøya
Turisme
Øya har i de siste årene opplevd en økning i turisme. Det er ingen markedsføring av Haramsøya, så turistene finner ofte veien ut på egen hånd. Aktørene som driver med utleie av hytter og rom på øya er Sjur-Ola Sjøstover, Haramsøy Småbåtlag og Ulla havsportsenter. Haramsøya er en populær plass for friluftsliventusiaster og fotografer, da øya har en veldig variert og rå natur med en rik flora og fauna, formet av storhavet i vest.
Blokken
Riksvei 822 går forbi Blokken mellom Sigerfjorden og Kaljord i Hadsel.
Haramsøya
Natur
Naturen på Haramsøya er både geologisk og biologisk variert. Strandflaten av øya er forholdsvis flat og har i dag et stort preg av landbruk. På vestsiden av øya fra Åkre til Haram finner man det største landbruksområdet på øya, da denne siden av øya bærer preg av en stor strandflate av dyrket mark. Lengst nord på Haram finner man Vestanvika naturvernsområde, som er en rullestensstrand av høy verneverdi. Her finner man mange sjeldne plantearter som er vanskelig å finne andre steder i landet. På strekningen Haram-Ulla nedenfor fjellet Mannen, finner man Lia, som er et bratt, uberørt område som møter storhavet. Dette er et hekkeområde av fuglefjellskarakter for mange fuglearter, deriblant vandrefalk, havørn, toppskarv, gråmåke osv. Det er også observert lundefugl i området. I nordvest finner man Ulla og kvernholmen. Dette er et klippeområde hvor naturen er veldig rå og brutal. Det er det mest værharde området på øya, og her kan man finne Ulla fyr. Opp fra strandflaten strekker fjellet Mannen seg. De mest mektige stedene på fjellet er toppen Mannen, hvor man har utsikt sør til Ålesund, Lepsøya, bygda Haram som ligger rett nedenfor, ut i storhavet, og i øst til Flemsøya, og Ullahornet, som er bratt nordvendt kystberg av stor verneverdi. Her har man en fantastisk utsikt ned til Ullahammaren, og ut til storhavet. Her kan man også finne fjellformasjonen bjørnsonprofilen. Ellers så er det 4-5 sandstrender på øya, hvor de to største og fineste finnes på Ullahammaren og i Råvika på Ulla.
Blokken
Blokken hadde tidligere barne- og ungdomsskole, men den ble nedlagt midlertidig i 2005. Skoleelevene i området går i dag på skolen på Hennes i Hadsel.
Haramsøya
Flora og fauna
Floraen på Haramsøya bærer preg av kystklimaet. Over store deler av øya finner man kystlynghei, med forskjellige arter av lyng. Av skog er størsteparten løvskogen hasselkratt. Dette finner man både i Myskjaurene, på Åkre og på Haram. Av barskog finner man store områder av sitkagran og furu som ble plantet på Myskjafjellet, Håvika og Austnes på 50 og 60-tallet. Det mest interessante med floraen på Haramsøya er det store innslaget av oseaniske kystplanter. Det er store forekomster av kystarter på øya, og spesielt i området Lia og Ullahornet er det funnet sjeldne og viktige arter som den rødlistede gulprikklaven, sølvnever, storblåfjør osv. Det er registrert flere hundre arter på øya. På fjellplatået over øya ligger det også et terengdekkende myrområde. På Mannen ligger det et bakkemyrområde, og når det ble undersøkt på 1970-tallet ble det fastslått av at det var av stor internasjonal verneverdi og ble ansett som et av de fineste og viktigste terrengdekkende myrområdene i Norge. Dette området var svært næringsrikt, og man kunne finne sjeldne arter som rødsildre og reinlav. Området ble dyrket og tørrlagt sent på 1970 og begynnelsen av 1980-tallet. Man kan finne store forekomster av multe, tyttebær og blåbær over store deler av fjellet på øya. Av fauna er det fuglelivet som er det mest nevneverdige. Av fuglearter er det registrert hubro, snøugle, grågås, skarv, toppskarv, ærfugl, gråmåke, tiur, gjøk, diverse småfugler, havørn, vandrefalk, teist, havhest, lunde, svartbak, hegre, diverse småfugler osv. Av andre dyr finner man en stor flokk av hjort på øya, langs kystlinja finner man mink, oter, steinkobbe, ulike arter av hval til ulike årstider, samt at det på Ullaholmen beiter villsau.
Blokken
I marka innafor Blokken ligger flere fiskevann. I rekkefølge oppover i dalen ligger Nedre Blokkvatnet (13 moh.), Midtre Blokkvatnet (19 moh.), Øvre Blokkvatnet (261-245 moh.) og Småvatnan (376, 385 og 431 moh.)
Haramsøya
Geografi
Med sine 13.2 Km², er Haramsøya en av de større øyene i øygruppa Nordøyane. I tillegg til selve øya, regner man Kroksholmane, Ullaholmen og Kvernholmen som en del av Haramsøya. Haramsøya kjennetegnes av at den er noe mer langstrakt enn de andre øyene i området. Rundt det meste av øya går det en lavtliggende strandflate som blir spesielt benyttet til dyrket mark i bygda Haram som ligger på sørsiden av øya. Denne strandflaten går slakt oppover mot fjellplatåene Myskjafjellet, Tverrfjellet og fjellet Mannen. Her ligger også øyas høyeste punkt på 347 moh. Fjellplatået på Mannen blir benyttet til dyrket mark.
Blokken
Sortland Orienteringslag har et lite orienteringskart i området mellom Blokken og Djupfjorden.
Tradisjonell animasjon
Tradisjonell animasjon, også kalt klassisk animasjon, er en animasjonsteknikk hvor hvert bilde tegnes for hånd. Denne teknikken var den mest brukte formen for animasjon i filmbransjen frem til dataanimasjon kom. Flere selskaper, som Walt Disney Company, foretrekker fremdeles den gamle metoden med å animere filmene med bilder tegnet for hånd. Ett av de mest berømte eksemplene på tradisjonell animasjon fra Disney er filmserien Ole Brumm hvor samtlige filmer enten er helt og fullstendig laget med den gamle metoden, eller delvis laget med den gamle metoden.
Haramsøya
Geologi
Geologien på Haramsøya består i hovedsak av ulike former av gneis. Den nordlige delen av øya er dominert av den metamorfe bergarten gneis, eller ullagneis. Denne gneisen er et komplekst granittoid og kvartsdioritt med store forekomster av ekoglitt. I den nordlige delen av bygda Haram, finner man et felt av gabbro. Denne Haramgabbroen fra sent proterozoikum, blir delt inn i tre ulike typer, avhengig av krystallinholdet. Videre sørover på øya er det forskjellige forkastningslinjer som hører til møre-trøndelag forkasningssone. Dette er en del av det kaledonske skyvedekket, noe man spesielt ser på Åkre hvor det er store foreksomster av mylonitt. På Austnes består berggrunnen av granittoider med forekomster av ekoglitt. Sammen med bergartene som finnes i store kvanta på øya, finner man også mindre årer av andre bergarter. På fjellvegen over Tverrfjellet er det funnet en åre med rosa marmor, og i de tynne forkastningslinjene som går på tvers av øya, er det forekomster av granatglimmerskifer, glimmerskifer med kyanitt og granat-amfibolitt.
Av bergarter og sedimenter som ikke er festet i grunnfjellet, har man en strandlinje med morener og avsetninger som stammer fra tapestransgresjonens maksimum (ca. 5500 - 5000 f.Kr).
Kjente personer fra Haramsøy
Den mest kjente haramsøyingen er nobelprisvinner i medisin, Edvard Moser, som er en norsk psykolog, hjerneforsker og professor i nevrovitenskap ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU)
Fotballspiller Joakim Austnes er en annen kjent haramsøying som spilte for blant annet Aalesunds FK og Viking FK.
Kuriosa
Haramsøya har vært innspillingssted for minst tre ulike filmer. «Nordlicht Rivalen im Nordmeer» fra 1938, «Liebe am fjord - Abschied von Hannah» fra 2012 og den store hollywood-produksjonen «The Danish Girl» som hadde scener fra Haram og fjellet Mannen på Haramsøya fra 2015. Haramsøya fikk også nasjonal oppmerkosmhet på 90-tallet, grunnet det store antallet tvillingpar på øya. Dette ble vist på Norge rundt på NRK.
Richard Barthelmess
Richard Barthelmess (født 9. mai 1895 i New York City i USA, død av kreft 17. august 1963 i Southampton i staten New York) var en amerikansk skuespiller som har blitt nominert til flere Oscar. Han etablerte også sitt eget produksjonsselskap, Inspiration Film Company, sammen med produsenten Charles Duell og filmregissøren Henry King.
Bakgrunn
Richard Barthelmess mistet sin far allerede da han var ett år. Han gikk på Trinity College i Hartford og spilte teater ved siden av. Hans dragning til skuespilleryrket hadde han arvet av moren Carolyn Harris, som også var skuespillerinne i amatøroppførelser. I 1916 ble Barthelmess oppdaget av Alla Nazimova, en venninne av moren, og hun fremmet hans opplæring og karriere, og allerede året etter hadde han en viktig hovedrolle.
Skuespiller
I løpet av få år ble Richard Barthelmess en betydelg filmstjerne. Han undertegnet i 1918 en kontrakt med David Wark Griffith, og under hans regi opptrådte han sammen med Lillian Gish i to viktige filmer (Broken Blossoms fra 1919 og Gjennem stormen fra 1920). Selve gjennombruddet til toppstjerne hadde Barthelmess 1921 med den egenproduserte filmen Gutten som ble mann, regissert av Henry King.
Skuespilleren spesialiserte seg på rolle der han spilte lett naive mens elskverdige menn fra landsbygden, som klarte seg gjennom alskens motgang.
I 1920-årene var Barthelmess en av de mest betalte skuespillerne i Hollywood og han hadde roller i populære og anerkjente flmer som Den ukjente soldat (1927) og The Noose (1928), med Oscar-nominasjoner for beste skuespiller for sine opptredener i begge.
Men med ankomsten av lydfilmen endret Barthelmess sin lykke. Han produserte flere filmer innen det nye mediet, hvorav de mest kjent er Son of the Gods (1930), Luftparaden (1930), The Last Flight (1931) og The Cabin in the Cotton (1932). Men han mislyktes i å opprettholde stjernestatusen fra stumfilm-tiden og gradvis forlot han underholdningsbransjen til fordel for en karriere i militæret.
Barthelmess vervet seg i Naval Reserve i den amerikanske hæren, og tjenestegjorde under den andre verdenskrig som løytnant. Etter krigen valgte han å trekke seg tilbake fra filmbransjen og isteden leve av sine investeringer. Barthelmess var en av grunnleggerne av Academy of Motion Picture Arts and Sciences. For sin innsats som skuespiller ble Richard Barthelmess tildelt en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Polyeten
Polyeten (PE) eller polyetylen er et termoplastisk kunststoff fremstilt ved polymerisasjon av gassen eten (C2H4). Polyeten er den type plast som det fremstilles mest av på verdensbasis.
Polyeten klassifiseres ofte etter tetthet, og to vanlige typer er
De lange like kjeder i PE-HD kan legge seg tett oppå hverandre og danne små krystallinske domener i plasten hvilket bevirker at den oppnår større styrke og bedre temperaturbestandighet enn PE-LD.
PE-HD er et forholdsvis stivt plastmateriale og brukes til avløps-, vann- og gassrør, matkasser, leketøy, osv.
PE-LD er et mykt plastmateriale som brukes til plastposer, plastfilm osv.
Ved forbrenning av ren polyeten dannes CO2 og H2O.
Polyeten benyttes til fremstilling av plastposer, sjampoflasker, leketøy, emballasje, el-artikler, vvs-artikler m.v.
PE-produksjon i Norge
Polyetylen produseres av Ineos ved Rønningen industripark i Bamble (tidligere Borealis Rønningen).
Sewaren kraftverk
(PSEG) Sewaren kraftverk er et varmekraftverk i Middlesex County i New Jersey, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 560 MW, fordelt på 4 turbiner for gasskraft på 115 MW hver (fra 1948-51), og 1 turbin for oljekraft a 115 MW hver (1965). Operatør er energiselskapet PSEG Fossil LLC.
Taiyuan kullkraftverk
Taiyuan kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Shanxi i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW. Operatør er energiselskapet Datang.
Huaneng Yudu kullkraftverk
Huaneng Yudu kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Shanxi i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW. Operatør er energiselskapet Huaneng.
Religionspedagogikk
Religionspedagogikk er at fagområde som i snever betydning kan defineres som læren om den religiøse undervisning og oppdragelse, som enten kan være forankret i teologien eller i den allmenne pedagogikk.
I videre betydning kan religionspedagogikk forstås som en teologisk begrunnet lære om undervisning og oppdragelse. Etter en slik forståelse blir religionspedagogikk et fagområde som har hele den pedagogiske virkelighet som sitt studieområde – ut fra den tanke at den religiøse tro omfatter alle sider ved livet og dermed kan kaste lys over alle sider ved barnets og den unges utvikling og oppdragelse. Religionspedagogikken har da felles problemområde med den allmenne pedagogikken, men behandler de pedagogiske spørsmål ut fra en annen synsvinkel – den teologiske.
Andre velger pedagogikk – og ikke teologi – som basisfag for religionspedagogikken. Men også med et slikt utgangspunkt vil en legge verdier til grunn for det religionspedagogiske arbeid.
Gilles Marguet
Gilles Marguet (født 3. desember 1967) er en fransk tidligere skiskytter.
Meritter
OL VM
Kautokeino-opprøret
Kautokeino-opprøret var et samisk opprør i Kautokeino prestegjeld den 8. november 1852 da en gruppe samer gikk til angrep på representanter for den norske staten. Opprørerne drepte handelsmannen og lensmannen i Kautokeino, satte fyr på huset til handelsmannen og pisket sognepresten og husstanden hos presten og handelsmannen.
Opprørerne ble overmannet av andre samer. To av opprørerne ble drept i denne kampen. Siden ble to av lederne henrettet ved halshugning. Opprøret er historisk enestående; konflikt mellom samiske interesser og det norske storsamfunnet har ellers ikke ført til voldelige konflikter med tap av menneskeliv. Etter opprøret fulgte en periode med sterkere assimilering av det samiske folket i Norge.
Nils Gaups film Kautokeino-opprøret (2008) handler om saken.
Bakgrunn
Blant noen av de «omvendte» førte omvendelsen til religiøs fanatisme, slik at de avbrøt gudstjenesten og opptrådte truende mot de «uomvendte». Sommeren 1851 avbrøt en gruppe konfirmasjonsgudstjenesten i Skjervøy. Etter denne uroen ble 22 kvinner og menn dømt til bøter eller fengsel. Lederne for opprørsgruppen ble dømt til lange straffer: Rasmus Rasmussen Spein fikk 2 års straffarbeid, Ellen Aslaksdatter Skum fikk 1 og et halvt år straffarbeid og Mathis Jakobsen Hætta fikk 8 måneders straffarbeid.
Slaget i Kautokeino
I 1852 hadde en gruppe av de dømte samene samlet seg i en siida sammen med familiene til de som ennå satt fengslet. Søndag 7. november 1852 brøt de opp fra teltleiren og dro mot Kautokeino. I alt var det 35 voksne og 22 barn i opprørsgruppen. Ved midnatt stoppet de i Mortaš, to timers kjøring fra Kautokeino, for å hvile. Samtidig forsøkte de å tvinge Mortaš-folket til å slutte seg til opprørsgruppen.
Neste morgen kom opprørerne til Kautokeino. Først gikk de til angrep på handelsmannen Carl Johan Ruth, brennevinshandleren. Da lensmann Lars Johan Bucht kom til unnsetning, gikk en gruppe til angrep på ham. Begge disse ble drept i kampene. Huset til handelsmannen ble satt fyr på. Husstanden hans ble samlet i prestegården. Her ble sogneprest Hvoslef og folket hans også holdt fanget. Fangene ble pisket med bjørkeris. Bare prestefruen, som var høygravid, og Ruth sin kone, ble spart.
I mellomtiden hadde en gruppe samer kommet seg unna og over til Avžži, en mil øst for Kautokeino. Her organiserte de en gruppe som under ledelse av kirkesanger og skolelærer Clemet Gundersen deretter greide å slå ned opprøret og tok opprørerne til fange. To av opprørerne, en mann og en kvinne, ble drept i disse kampene.
Dommen
14. februar 1854 dømte Høyesterett fem av opprørerne til døden, åtte til livsvarig straffarbeid, elleve til straffarbeid mellom ett og tolv år og fire til kortere fengselsstraffer. Fire av de tiltalte ble frifunnet. Blant de dømte var 17 kvinner og elleve menn.
De dømte var følgende:
Straffarbeid
Ti andre fikk straffer på inntil et års straffarbeid. Fire ble frikjent, og tre døde før eller under rettssaken.
I ettertid
Opprøret lamslo den samiske opposisjonen mot norske myndigheter. Dommen mot opprørerne markerte starten på en periode med sterkere fornorsking av det samiske folket i Norge.
I de skriftlige nedtegnelser fra samtiden blir det sitert fra fangene at de ville bruke «sverd» til omvendelse. Opprøret har både blitt tolket som et religiøst uttrykk og som en politisk kamp.
Nils Gaup har laget filmen Kautokeino-opprøret (film), som hadde premiere 18. januar 2008. Gaup er selv etterkommer av en av de som deltok i opprøret.
Kautokeino-opprøret er også behandlet i andre kunstarter: musikk, dikt, romaner og billedkunst.
Handnesøya
Handnesøya er en berglendt øy på Helgelandskysten i Nesna kommune i Nordland fylke.
Generelt om øya
Den ligger sør for munningen av Sjona og har et areal på 34,32 km². Øyas høyeste punkt er Stokkatinden, 599 moh. Øyas andre tinder er Grønlitinden, 588 moh, som ligger nord for Stokkatinden, søkket mellom tindene er Steiragrova, og i sørvest Handnesfjellet, 495 moh. Til øya hører Sauraholmen, Handnesholmen og Vallaholmene. Kommunens største fiskevann, Storvatnet finnes på nordsiden av Stokkatinden. Like nord for nordspissen av øya, mellom Vassvik og fastlandet, finnes et av de dypeste havdypene på Helgeland med en dybde på over 620 m.
Det er et svært rikt fugleliv på øya med blant annet bestand av havørn. Det er også en betydelig elgbestand på øya. Sundet mellom Handensøya og Nesnahalvøya, Lille-Sjona, er også kjent for godt fiske av torsk, sei, laks, ørret, hyse, sild, makrell og kveite. På nordsiden av øya er det i tillegg gode muligheter for dypvannsfiske.
Øya har om lag 70 innbyggere (2014). Handnesøya er i dag, sammen med de andre Nesnaøyene, et populært utfartsområde. Her er det gode muligheter for godt fiske fra båt og fra land, fjellturer med bærplukking og fjellfiske. Øyene er også populære steder å sykle med sine rette veier med få bakker. Ved Vallakleivene og i Vassvika er det regulerte hytteområder. I tillegg er det en rekke sommerhus på øya. Handnesøya bærer i dag preg av dette, da folketallet fordobles i sommerhalvåret.
Kommunikasjon
Det er fergeforbindelse til tettstedet og administrasjonsentret Nesna og øyene Tomma og Hugla fra fergekaiet på Handnes. Fergen til Nesna korresponderer med buss til og fra Mo og rutebåt til og fra Sandnessjøen og Bodø. Langs hele sørsiden av øya frem til Skaga og halve nordsiden frem til Handstein forbinder fylkesvei 383 grendene sammen med fergeleiet. I tillegg anløper noen hurtigbåtavganger øya, også de fra kaiet på Handnes. I tillegg er det et kai på Saura. Øya har egen kirke, Handnesøya kapell, og forsamlingshus på Øbø og Handnes. Øya har eget drosjeløyve. Ved fergekaiet på Handnes er det både gjestebrygge og småbåthavn.
Postnummeret og poststed på Handnesøya er 8724 SAURA.
Næring
Viktigste næringsvei på øya er landbruk. Handnesøya kjennetenges som en svært frodig øy på Helgeland hvor stort sett hele øya er skog- og gresskledd. Dette gir godt grunnlag for et rikt og variert landbruk. Øya brukes også periodevis til reinbeite. En del av landbruket på Handnesøya drives i dag økologisk og øya utgjør den viktigste delen av Nesna kommunes satsing på økologisk landbruk. I tillegg til landbruk, har fiske og fangst vært en viktig næringsvei, ofte i sammenheng med landbruk. I dag er denne aktiviteten borte og fiske foregår nå kun i fritidssammenheng. Det drives også med hesterehabilitering og gårdsmatsalg på Handnesgården, som forøvrig er en av de økologiske gårdene på øya.
Den gamle nord-norske potettypen Jøssing har sitt opphav på Handnesøya.
I 2006 ble den lokale butikken på øya nedlagt. Men året etter, i 2007, stiftet øyas befolkning et andelslag og gjenåpnet butikken. I dag finnes Vika Handel BA ved Saura kai på Handnesøya. Butikken fungerer i dag som et viktig samlingspunkt og yter ulike servicetjenester. I både 2011 og 2012 ble butikken kåret til den beste nærbutikken i Nordland.
Frem til slutten av 1990-tallet var det eget postkontor på øya på Saura. En kort periode på 1990-tallet var det også fiskemottak på Saura.
Historie
I historisk sammenheng har Handnesøya vært et maktsentrum. I vikingtiden var det stor aktivitet på øya. Høvdingsete for store deler av Helgeland var lokalisert på øya. En av Helgelands største vikinggraver finnes på Nordstrand, Langskipet gravfelt. Gravfeltet er tilrettelagt med stier og er skiltet.
Det har i lang tid vært stor handelsvirksomhet på øya, både på Saura, Ørnes og Øbø. På Saura var det siden 1500-tallet et omfattende handelshus med gjestgiveri og jektefart til Bergen, i regi av Klæbo-dynastiet. Saura og Øbø hadde også dampskipsekspedisjon, hvor Saura ekspederte rutene til Træna og Øbø ekspederte rutene til Hemnes og Rana.
Sorenskriverne på Handnesøya
Først på Handnes i perioden 1662 og 1736. Den første sorenskriveren på Handnes var Peder Pedersen Falch, selv om han tidvis også bodde på Leines i Leirfjord. I 1693 ble embetet overtatt av Jacob Pettersøn Dass, bror til dikterpresten Petter Dass, som bodde fast på Handnes frem til 1711 da Peter Claussøn Angell overtok embetet. I 1724 ble Søren Jacobsøn Dass sorenskriver på Handnes. Han skaffet seg etterhvert tittelen kanselliråd mens han satt på Handnes, før han i 1736 kjøpte den kjente Austråttborgen for forlot Handnes. Sorenskrivergården på Handnes brant i 1736 og da Jens L. Lessøe samme år overtok embetet, ble det flyttet til Sør-Herøy.
Da sorenskriverembetet for Helgeland i 1859 ble delt mellom Søndre og Nordre Helgeland, kom sorenskriverembetet tilbake til Handnesøya da den første sorenskriveren for Nordre Helgeland Alexsander Holst d.y. bosatte seg på Saura gård. Gården var før dette i familien Holst private eie, men ble kjøpt av staten i 1872. I 1880 brant gården ned til grunnen. På statens bekostning ble det bygget en ny og moderne sorenskrivergård på Saura som stod ferdig i 1886. Under byggetiden hadde sorenskriveren tilhold på Vikholmen ved Hugla. Dimensjonene i det nye hovedhuset og fjøsbygningen bar preg av å være statsfinansiert. Hovedbygningen er i stil og utforming lik hovedbygningen på Tjøttagodset bygget i 1870 og hovedbygningen på Lauvøya gård i Dønna. Det nye hovedhuset var svært moderne og hadde blant annet en stor rettssal i andre etasje. Sorenskriveren ble i 1904 flyttet til Mo i Rana, og siden har den gamle sorenskrivergården vært drevet av private eiere. Hovedhuset og den gamle fjøsen fra 1886 står fremdeles på Saura.
Navnet Handnesøya
Det er usikkert hvor navnet på øya stammer fra. Navnet skiller seg fra andre navn i kommunen etter som disse er usammensatte navn slik som Nesna, Hugla, Tomma, Dønna og Løkta. En teori er at øya i tidligere tider bare het Hand (eller Handa). Dette kan ha gitt navn til flere steder på øya som Handstein og Handnes, samt muligens Handå på fastlandet i Sjona. I middelalderen fremstår gården Handnes som en meget mektig og fremtredende gård på Helgeland. Dette kan ha ført til at øya ble identifisert som øya gården Handnes ligger på, altså Handnesøya. Det kan dermed se ut til at øya har gitt navn på gården, som igjen har endret navnet på øya.
Nestenulykken «Yamaska»
Bare flaks avverget at skipet med 201 tonn bunkersolje og 45 tonn rådiesel om bord ikke kantret i fjæra ved Steira. På det nærmeste var «Yamaska» 60 meter fra land. Tilfeldigvis kom taubåten «Boa Hårek» til unnsetning og avverget en sikker katastrofe.
I ettertid av nesten-ulykken ble det kritisert at Lille-Sjona skulle benyttes til ankringsplass for skip som venter på anløp i havnen i Mo i Rana og Mosjøen, samt at oljevernberedskapen i regionen ikke var tilfredsstillende. Likevel brukes fortsatt Lille-Sjona til dette formålet.
Se NRKs reportasje om nestenulykken her.
Sandøyna
Sandøyna (også skrevet Sandøya) er den største øya i Gulen kommune, Sogn og Fjordane. Den ligger nord for Fensfjorden. Den har et areal på 31,91 km². Øya har 130 innbyggere.
Geologi
Israndavsetningen Raet, som også kalles hovedtrinnet, går gjennom Ånneland på Sandøyna, og området er beskrevet som verneverdig i kvartærgeologisk sammenheng.
Samferdsel
Fylkesvei 4 går over øya og forbinder den med fastlandet via Brandangersundet bru mellom Sandøy og Fivelsdal på fastlandet som åpnet 4. november 2010 og dermed gav fastlandsforbindelsen for øyene i Ytre-Gulen. De andre broene i denne forbindelsen er Mjåsundbrua som forbinder Sandøy med Mjømna, Nappsundbrua og Mjømnesundbrua som forbinder Mjømna med Byrknesøyna. Tidligere gikk fastlandsfobindelsen via fergesambandet Leirvåg-Sløvåg-Skipavik. Skipavik på Sande ble sløyfet som stoppested i fergesambandet da Brandangersundet bru åpnet.
Skjerjehamn, lengst nordvest på øya, var tidligere et knutepunkt for skipstrafikken i området.
Næringsliv
Forsøk med torskeoppdrett fra midten på 1980-tallet. Stolt Seafarm hadde et anlegg på klekking og oppdrett av torskeyngel ved Ånnelandsundet. I 2000 tok Vestvik Marinefarm AS over torskeoppdrettet. I dag drives det torskeoppdrett, tidligere østersoppdrett, i Tunsbergpollen.
Baruks apokalypse
Baruks apokalypse eller Andre Baruk er en apokalypse og pseudepigrafi skrevet på syrisk. Den stammer trolig fra slutten av 100-tallet e.Kr. eller tidlig på 200-tallet, og fra tiden etter Jerusalems fall for romerne i år 70. Den er tilskrevet den bibelske Baruk og er av den grunn tilknyttet det gamle testamente, men er ikke anerkjent som hellig skrift av hverken jødene eller av de fleste kristne grupper. Teksten er inkludert i en del utgaver av Peshitta, den syriske standardversjonen av Bibelen.
Manuskriptets tradisjon
Boken har 87 seksjoner. Selve apokalypsen utgjør de første 77 kapitlene av boken. Kapitlene 78-79 blir vanligvis referert til Baruks brev til de ni og en halv stammer. Sistnevnte hadde en adskilt og brede sirkulasjon enn resten av boken, og det bevitnet i 36 gammelsyriske manuskripter.
Apokalypse har vært mindre tilgjengelig. Et utdrag på latin var kjent fra et sitat fra Cyprianus, en biskop i Kartago på midten av 200-tallet. Et gresk fragment fra 300- eller 400-tallet ble funnet sammen med Oxyrhynchus-manuskriptene i Egypt. To utdrag var kjent fra leksjoner fra 1200-tallet i Den syriske ortodokse kirke.
Den fullstendige teksten Andre Baruk er i dag kjent fra gammelsyrisk manuskript fra 500- eller 600-tallet som ble oppdaget av Antonio Ceriani i Biblioteca Ambrosiana i Milano i 1866. Et arabisk manuskript av hele teksten ble oppdaget så sent som i 1974. Det er tilsynelatende en meget fri oversettelse fra en gammelsyrisk tekst ganske lik manuskriptet i Milano.
Beskrivelse
Selv om den bibelske Jeremias bok portretterer Baruk som Jeremias' skriver, portretterer Andre Baruk ham som en profet i egen rett. Den har tilsvarende stil som de skriftene som er tilskrevet Jeremias: en blanding av bønner, klager, og visjoner. Selv om Baruk skriver om Nebukadnesar II av Babylonias herjinger av Jerusalem i år 586 f.Kr., er det antatt å ha blitt skrevet som en reaksjon på Jerusalems fall i år 70 e.Kr., men før år 135 e.Kr.