cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Hollies
Norske 7" singel-utgivelser
(senere singler ble presset i England eller Tyskland)
Sigfrid Karg-Elert
Komponist
Blant nasjonalsosialistene, som ikke likte hans musikk, var det noen som må ha trodd han var jøde. Han ble derfor medtatt i et smede-leksikon over jødiske komponister, det beryktede Lexikon der Juden in der Musik. Feilen ble rettet i senere utgave. Men hans musikk var uansett ikke høyt skattet - ikke før etterkrigstidens orgelbevegelse i Tyskland gjenoppdaget den.
Niederösterreich (historisk)
Niederösterreich («nedre Østerrike») var en forvaltningsregion i de cisleithanske habsburgske besittelsene, som bestod av områdene nord for Semmering, dvs. det egentlige erkehertugdømmet Østerrike. Dermed tilsvarer det dagens delstater Niederösterreich, Oberösterreich og Wien.
The Hollies
Norske 7" singel-utgivelser
Omslag: Billedtrekk-farge
HP:    Høyeste posisjon på VG-lista.
Niederösterreich (historisk)
De andre to forvaltningsregionene var Innerösterreich (syd for Semmering) og Oberösterreich (rikets vestlige deler). Betegnelsene ble bare brukt i to perioder da riket var delt mellom forskjellige linjer av huset Habsburg, for å avgrense Østerrikes kjerneområde fra de andre to regionene. Ved begge delingene (1379–1463 og 1564–1590) var det linjen til den eldste sønnen som ble (erke)hertuger over Niederösterreich. Det var også disse som ev. stilte tyske konger eller keisere.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1984 – 5000 meter herrer
42 utøvere fra 20 nasjoner deltok på distansen.
Rekorder
Dette var gjeldende verdens- og olympisk rekord før Vinter-OL i 1984:
Det ble ikke satt noen ny olympisk rekord under øvelsen.
Resultater
Både svenske Tomas Gustafson og finske Pertti Niittylä satte nye nasjonale rekorder med sine sluttider.
Oljeregimet i Norge
Internasjonale prinsipper for fiskale rammebetingelser
I 1960 ble OPEC dannet av Saudi-Arabia, Kuwait, Iran, Irak og Venezuela for å stå samlet mot oljeselskapene i forhandlinger om priser, betingelser og produksjonsrater.
Etter det har det utviklet seg ulike systemer for å fordele fortjenester og risiko mellom oljeselskapene og produsentlandene. Sentralt ble prinsippet om statsdeltakelse i alle konsesjoner ble vedtatt av OPEC i 1968. Ved siste årtusenskifte var det utviklet en knippe av ulike prinsipper for staten til å sikre inntekter fra petroleumsvirksomhet, her listet som elementer i tre grupper nedenfor:
Prinsipper for avtaler
Avtaler skiller seg fra skatter og avgifter ved at de skal være faste for hele perioder, ofte hele produksjonsperioden for et felt eller område. Økonomien for selskapene kan være sårbare for endringer i oljepris.
Prinsipper for beskatning
Skatter og avgifter kan endres eller justeres med endring i oljepris og endrede politiske system, som kan innebære en større risiko i ustabile områder enn avtaler nevnt over.
I 2007 var beskatningen av selskapers oljeinntekter svært ulike i de ulike oljeproduserende land, og skattenivået er viktig for investeringsbeslutningene. ved høye oljepriser er overskuddene også høye, og det lønner seg ekstra godt å produsere i lav-skatteland. Under slike prisforhold ønsker oljeselskapene ofte å produsere og investere mest mulig i land med lav oljebeskatning. Ved lave oljepriser er overskuddet derimot ganske lavt og det betyr mindre nominelt for selskapene om beskatningen er 10%p høyere eller lavere.
I 2007 var statens totale produksjonsavgifter, royalties og beskatning av oljeselskapenes overskudd etter investering (EBIT) på 92% i Libya, 85% i Indonesia, 78% i Russland, 76% i Norge, 61% i Alaska, 58% i Venezuela, 55% i Canada, og 50% i Storbritannia. (Kilde: Economist, 3. november 2007, side 58)
Andre prinsipper for statsinntekt av petroleumsvirksomhet
I de fleste stater med oljeindustri vil det være en kombinasjon av flere elementer nevnt over og en utvikling av skatte- og avtalesystemet over tid. Flere land har også elementer av sære systemer som for eksempel en trinnvis beskatning avhengig av avkastning fra et felt eller produsert volum av et felt, fradragsrett for leteomkostninger med mer.
Pionerskij
Pionerskij (russisk: Пионе́рский, tysk: Neukuhren, litauisk: Naujieji Kuršiai) er en by i Kaliningrad oblast i Russland. Den ligger ved Østersjøen, rundt 30 km nordvest for Kaliningrad.
Den ble grunnlagt av Den tyske orden i 1254 som Neukuhren. Etter andre verdenskrig ble den annektert av Sovjetunionen. Den tyske befolkningen ble utvist og erstattet med russere. I 1946 fikk den bystatus og navnet ble endret til Pionerskij, etter organisasjonen Unge pionerer av Sovjetunionen.
Den lille havna i byen, som tidligere mest ble brukt av fiskeflåten, er nå mye benyttet av seilbåter og til strandturisme.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Overheadprojektor
Virkemåte
En overheadprojektor viser tekst og bilder fra gjennomsiktige lysark eller transparenter, det vil si A4-store, klare plastfolier. Lysarket legges oppå en lysflate på apparatet, og det gjennomlyste motivet sendes via et speil gjennom en optisk linse og projiseres på en projeksjonsduk, en hvit vegg eller annen passende flate. Speilet og linsa sitter montert på en stang over lysflaten og kan justeres for å stille inn fokus og størrelse på bildet. Lysbildene er lyssterke nok til at de kan vises i rom med vanlig dagslys.
Bruk
Overheadapparater er enkle i bruk og har siden 1970-tallet blitt svært vanlige på skoler og kontorer, i møterom og foredragssaler der en viser bilder og dokumenter for en forsamling. Motivet på lysarkene overføres til plastfolien ved hjelp av vanlig fotostatkopiering i farger eller svart-hvitt på en kopimaskin. Brukeren kan også enkelt tegne og skrive med tusjpenn på lysarket mens det ligger på apparatet, som dermed delvis erstatter en veggtavle til å skrive på.
Overheadprojektorer kan også brukes ved avtegning av et motiv i større størrelse, for eksempel ved overføring til et veggmaleri, men fordi lysbildet lett blir noe fortegnet, blir ikke kopieringen alltid like riktig i forhold til proporsjonene i originalbildet.
Storbritannia under Paralympiske vinterleker 2006
Storbritannia deltok med tjue deltakere i de paralympiske vinterlekene 2006 i Torino.
Japans Grand Prix 2005
Japans Grand Prix 2005 var et Formel 1-løp arrangert 7. oktober – 9. oktober 2005 på Suzuka Circuit i Japan. Det var det attende løpet i Formel 1-sesongen 2005.
INTERFET
INTERFET eller International Force for East Timor var en internasjonal militærstyrke, som i september 1999 ble sendt til Øst-Timor for å stabilisere situasjonen der i påvente av etableringen av FN-styrke i landet.
Øst-Timor var okkupert av Indonesia og en folkeavstemning i august 1999 skulle avgjøre om landet skulle velge selvstendighet eller tilhøre Indonesia. FNs sikkerhetsråd autoriserte den fredsbevarende styrken UNAMET 11. juni 1999 for å sikre gjennomføring av folkeavstemningen, men før denne kunne utplasseres eskalerte volden i Øst-Timor. FN og Indonesias regjering ble enige om at en midlertidig internasjonal styrke kunne settes inn for å gjenopprette ro og sikkerhet. FNs sikkerhetsråd autoriserte i resolusjon 1264 en flernasjonal styrke. Etter at INTERFET tok kontroll over Øst-Timor ble landet i oktober 1999 overført til FN-administrasjon, UNTAET. INTERFET overlot 23. februar 2000 militær kontroll til denne. Militærpersonell fra INTERFET fortsatte imidlertid i tjeneste for UNTAET.
INTERFET var ledet av Australia. Generalmajor Peter Cosgrove fra Australia førte kommandoen over INTERFET. INTERFET hadde en styrke på nær 10,000 mann, halvparten av disse var australske. 21 andre land bidro med de resterende troppene. Norge bidro med seks offiserer til INTERFET.
Aspøy
Aspøy eller Aspøya er ei øy og en bydel i Ålesund kommune. Øya er en av sentrumsøyene og har et folketall på 3 408 (2014). Aspøya er en tett befolket øy, siden arealet bare er 0,6 km². Øya huser idag Ålesunds politistasjon, flere av byens hoteller, kunstmuseet Kube, Jugendstilsenteret, Ålesund kirke og mye av Ålesunds fiskeindustri.
Øya er forbundet med naboøya, Nørvøya, via Hellebroa over Ålesundet - også kalt Brosundet, og med Skarbøvika på naboøya Heissa via Steinvågbrua fra 1953.
Lappfiskand
Lappfiskand (Mergellus albellus) er en fugl i andefamilien.
Utbredelse
Arten er rødlistet i Norsk rødliste for arter, til Sårbar (VU). Kategorien skulle egentlig vært Sterkt truet (EN) hvis man bare så på Norge, men så ble den satt ned et trinn til VU fordi det går bra med arten i nabolandene - og man anser at arten vil kunne innvandre derfra hvis den blir borte hos oss.
Afrikamesterskapet i fotball 2015 Finale
Bakgrunn
Det var Elfenbenskystens 20. gang de deltok i Afrikamesterskapet. De vant mesterskapet i 1992, hvor de tapte for på straffer. De spilte også i finalen i 2006 og 2012, hvor de tapte for henholdsvis og.
Ghana deltok også i deres 20. turnering og deres 9. finale. De har tidligere vunnet turneringen 4 ganger, (1963, 1965, 1978 og 1982) og tapt 4 ganger, (1968, 1970, 1992 og 2010).
Elfenbenskysten var rangert som nummer 28. på FIFAs verdensranking (nummer 3. blant afrikanske nasjoner), mens Ghana var nummer 37. (5. blant afrikanske nasjoner).
Verdi-Grüne-Vërc
Verdi-Grüne-Vërc er det offisielle, trespråklige (italiensk-tysk-ladinske) navnet på Syd-Tirols grønne parti. Partiet stilte første gang til valg i 1978 under navnet Neue Linke/Nuova Sinistra, videreført i 1983 som Lista Alternativa per l'altro Sudtirolo (Alternative Liste für das Andere Südtirol), i 1988 som Lista Verde Alternativa (Grün-Alternative Liste - GAL), og siden 1993 som Verdi-Grüne-Vërc.
Partiet henvender seg til alle tre språkgrupper i provinsen og er siden 2013 representert med tre (av 35) medlemmer i Syd-Tirols landdag og ett medlem i Italias parlament.
Verdi-Grüne-Vërc var medlem av Federazione dei Verdi (det italienske grønne partiet) til 2013, da de inngikk i partidannelsen Sinistra Ecologia Libertà, oppløst i 2016.
En kjent representant for partiet og tidligere medlem av EU-parlamentet er fjellklatreren Reinhold Messner.
Torja
Torja (ungarsk uttale: ; rumensk: Turia) er en kommune i Kovászna fylke i Romania. Kommunen består av de to landsbyene Torja og Futásfalva (rumensk: Alungeni).
Skjermkort
Et skjermkort eller grafikkort er en komponent i en datamaskin som konverterer en logisk representasjon av et bilde lagret i minnet til et signal som kan brukes av en skjerm. Ofte tilbyr skjermkortet funksjonalitet for å manipulere det logiske bildet i minnet. Se DirectX og OpenGL.
Det finnes to typer skjermkort, integrerte og kort med andre tilkoblinger. De førstnevnte kommer integrerte i CPU, mens sistnevnte er separate kort som man kobler til hovedkortet. Hvis ikke prosessoren har et integrert grafikkort, må man skaffe seg et grafikkort av den andre typen for å få bilder på skjermen.
Moderne datamaskiner har ofte et skjermkort spesielt utviklet for tredimensjonal grafikk. Dette er for å avhjelpe prosessoren ved ressurskrevende spill. Grafiske arbeidsstasjoner har ofte skjermkort mer tilpasset todimensjonal grafikk.
På skjermkortmarkedet er det to selskaper som står for størstedelen av markedsandelen. Disse heter ATI, som nå er kjøpt av AMD, og NVIDIA. Begge selskapene støtter to viktige funksjoner som er nødvendig i spill, nemlig Full Screen Anti-Aliasing (FSAA), og Antisotropic Filtering (AF). Ofte brukes imidlertid en integrert grafikkontroller fra Intel
Hvordan et skjermkort virker
En PC-skjerm er bygd opp av flere millioner små lyspunkter. Hvert lyspunkt består av én av tre primærfarger, nemlig rød, grønn eller blå (RGB). Tilsammen utgjør en slik gruppe av de tre grunnfargene en piksel (additiv fargesyntese). Lyser alle tre like sterkt vil fargen (summen av alle tre) fremstå som hvit. Slukker alle, er punktet (naturligvis) svart. Lyser prikkene med ulik intensitet vil summen av dem gjengi en hvilken som helst farge i regnbuen.
Instruksjoner til skjermen forteller altså skjermen hvilke punkter som skal tennes og slukkes, og hvilken intensitet hvert enkelt tent punkt skal ha. Tar man et bilde med et digitalkamera, vil sensorbrikken lagre lysinformasjon. Sensorbrikken består av millioner av lysfølsomme punkter, som kan registrere farge og lysintensitet. Når denne informasjonen gjengis på en skjerm i full oppløsning, vil skjermen benytte tre lyspunkter (RGB) for hvert sensorpunkt på kamerasensoren. Bildet vises da i full størrelse. Hvert slikt lyspunkt kalles en piksel. Hvis du zoomer inn enda mer enn 1:1 visning, vil hvert originalt piksel (lyssensor fra kameraet) dekke mer enn én RGB-gruppe på skjermen. Zoomer du inn til 10 dobbel størrelse, vil altså informasjonen fra én av lyssensorene i kamerabrikken dekke 10x10 piksler på skjermen. Hvert av disse skjermpikslene består altså av tre lysdioder, så i dette eksempelet er 300 lysdioder tent for hver original piksel fra kameraet.
Dette bildet vil fremstå som en serie av synlige firkanter på skjermen, og ikke som et detaljert bilde. Når bilde vises i 1:1 skala (altså en piksel fra kameraet tilsvarer en piksel (RGB) på skjermen), ser bildet detaljrikt og fint ut. Poenget er altså at en skjerm med høy oppløsning som skal vise et bilde tatt med et kamera med lav oppløsning, bare vil vise bildet fint i en 1:1-oppløsning. I eksempelet vil et slikt bilde vises som et lite bilde midt på skjermen. Zoomer du inn slik at bildet fyller hele skjermen, vil du få et "piksellisert" bilde, altså at hvert enkelt piksel fra kamerasensoren blir synlig i stedet for å gli sammen til et pent bilde.
Et 3D-spill operer på en annen måte. Bildene her er jo ikke et resultat av lagret informasjon fra en billedsensor, men konstrueres fortløpende av grafikkmotoren (programvare) i spillet. Har du en høyoppløst skjerm (2560×1600) og spiller et spill der du setter oppløsningen til 800x600, vil bildet fremstå som pikselert slik eksempelet med kameraet over. For å få en fin billedopplevelse på denne skjermen må altså spillet levere et like høyoppløst bilde som skjermen (2560×1600). På en lavere oppløst skjerm (1680x1059) vil bildet vises pent når spillet leverer bildet i tilsvarende oppløsning.
Et grafikkort trenger bare å oversette de binære tallkjedene til lysdiodeinsstruksjoner for at bildet skal vises (altså hvilke dioder som skal tennes, og med hvilken styrke). Dette krever svært lite datakraft når billedinformasjonen kommer som en strøm med instrukser fra hovedprosessoren (typisk et vanlig bilde/fotografi som skal vises på skjermen). Arbeidsbelastningen oppstår når bildet ikke eksisterer, men må konstrueres "on the fly" av grafikkortet, slik det må i spill.
Et todimensjonalt spill (slik som "space invaders" og de fleste Nintendo DS spillene), krever lite datakraft. Det er når spillet blir tredimensjonalt (3D) at beregningsmodellene og datamengden øker eksponensielt. Med 3D her menes ikke 3D som man opplever med 3d briller på kino (altså at man fysisk kan se i 3 dimensjoner/dybde), men at spillet må kunne presentere et tredimensjonalt miljø i 2D. Det betyr at du i et typisk "first shooter" spill kan bevege deg i alle tre dimensjoner i et kunstig miljø (du kan gå til høyre/venstre, opp/ned, inn/ut i bildet). Hvis du går forbi en bil i bildet, må altså grafikkmotoren beregne/tegne bildet av hele bilen, ikke bare den delen du ser. Nærmer du deg bilen forfra, ser du bare fronten og kanskje litt av den ene siden og taket på bilen. Bakparten, den andre siden og undersiden er skjult. Grafikkortet trenger ikke å beregne tekstur og overflate for disse skjulte sidene, men den må forholde seg til at de er der, ettersom hele bilen eksisterer i beregningsmodellene den jobber med. Grafikkortet kan imidlertid ikke beregne avanserte buede kurver og flater. Den bryter hele den kompliserte grafiske modellen ned i mangekanter (polygoner). Hadde den brukt ett polygon til å tegne hele bilen, hadde bilen sett ut som en pyramidevariant. Bruker den titalls millioner polygoner, kan summen av dem få bilen til å fremstå som et objekt med myke buede former.
For alle som har hatt projeksjonstegning som et ledd i sin utdannelse, vet man at man kan rotere geometriske figurer rundt en akse, og så beregne hvordan en gitt figur ser ut fra et annet perspektiv. Det er dette grafikkortet gjør. Den beregner hvordan hvert polygon roterer i forhold til hvordan spilleren beveger seg innover i det virtuelle landsskapet. Disse beregningene er rent matematiske og ikke særlig komplekse. Det som gjør det vanskelig er det svimlende nummeret av polygoner som skal beregnes fortløpende (hundretalls millioner eller milliarder). I tillegg skal prosessoren bruke polygonenes posisjon til å bergene vektorgrafikk og farge/tekstur på synlige flater. I tillegg kommer beregnings av lys. Akkurat som i den virkelige verden, vil lys komme fra en lyskilde, Denne kilden kan være en taklampe, sola eller en rekke lyskilder som lyser samtidig fra flere steder. Grafikkprosessoren må altså beregne hvilke visuelle elementer den allerede har beregnet som skal ligge badet i lys, ligge i skygge, ligge delvis i skygge, osv. I tillegg må den kunstige overflatens refleksjonsevne gjengis. Er det en glatt/blank overflate, er den matt eller lysabsorberende, er det andre lyskilder til stede som også belyser objektet, eller blir objektet indirekte belyst av refleksen fra et annet objekt i nærheten som er opplyst av primærlyskilden? I tillegg finnes det en rekke tilleggsalgoritmer som skal gjøre det visuelle bildet enda mer overbevisende ved hjelp av en rekke subrutiner som bergener lysbryting og fraksjonering fra ulike overflater og objekter.
Summen av alle disse beregningene er nok til å få det til å svimle. Det er ufattelige mengder data som skal beregnes med det samme et objekt blir beveget eller beveger seg i forhold til andre objekter i bildet. Med det samme grafikkortet har fullført en komplett beregning av alle elementene i bildet inkludert lys/skygger og annaet, blir det ferdige produktet levert skjermen som et stillbilde. Deretter gyver grafikortet løs på beregning av neste bilde som så i sin tur leveres skjermen. Som de fleste vet fra film og video, består disse av en serie bilder som vises raskt etterhverandre. Man fant rakst ut at billedfrekvensen måtte være 24-25 bilder i sekundet for at bevegelsene skulle fremstå som myke og overbevisende. Dersom hastigheten ar lavere enn dette, beveget figurene i bildet seg rykkete og unaturlig.
Et grafikkort må altså levere ferdigberegede bilder i samme hastighet (altså 25 bilder per sekund eller mer) for at det skal se mykt og naturlig ut. Dette kalles billedhastighet eller "framerate" på engelsk. Lavere hastighet fører til rykkete og unaturlig billedstrøm. Et grafikkort må også levere en oppløsning som matcher skjermoppløsningen, ellers ser bildet pikselert ut. Jo høyere oppløst skjerm, jo mer detaljert blir bildet, og antallet polygoner skjermkortet må beregne øker eksponensielt. Blir grafikken for krevende (moderne ultrarealistiske spill) og skjermen for høyoppløst, vil ikke grafikkortet klare å regne raskt nok, og bildet rykker, fryser og hopper. Grunnen til at bildet ikke blir som gamle stumfilmer (jevnt hakkende) er at belastningen på grafikkprosessoren og grafikkminnet konstant varierer med hva som skal vises av bevegelser og detaljer i bildet. Et grafikkort som blir overbelastet kan altså vise alt fra relativt myke bevegelser til hakking og fullstendig frys, i en kontinuerlig variasjon. Grafikkort med tilstrekkelig kapasitet for spillet og skjermoppløsningen, vil kontinuerlig vise en sømløs strøm av bilder. Kobler man et grafikktestprogram opp, kan man direkte lese av hvor mange bilder grafikkortet lager per sekund (Frames Per Second eller FPS for kort). Da vil man se at kortet leverer opptil hundrevis av bilder i sekundet i "rolige" scener, mens det i mer krevende partier med mye bevegelse og mange individuelt bevegelige objekter i billedflaten, kanskje synker til 24-30 bilder i sekundet.
Skjermkortets betydning
Hvis man driver med lettere programmer som for eksempel Word, MSN, Office, Email osv, har man strengt tatt ikke bruk for noe bra skjermkort; da holder det med ett billig et. Unntaket kan være hvis man absolutt trenger høy oppløsning, men de billige har en helt grei oppløsning som folk flest er fornøyd med. Disse kan klare seg med ett integrert skjermkort på hovedkortet.
Skjermkortets fysiske tilkoblinger
Skjermkort kan kobles til en datamaskins hovedkort via tre porter: PCI, AGP, og PCI Express. Hvert enkelt skjermkort er tilpasset en av disse portene, og dersom man for eksempel ønsker å tilkoble et kort med AGP-grensesnitt, må man dermed ha et hovedkort som har en slik port.
PCI express er den nyeste og kjappeste av de tre og gjør også at systemet har støtte for å bruke to, tre eller fire skjermkort sammenkoblet ved bruka av enten ATI's crossfire eller Nvidia's SLI som er videreutiklet av tidligere 3dfx sine voodoo PCI skjermkort. Denne porten har en overføringsbegrensning på 8 GB/s (versjon 1.1, port x32). Enkelte nye skjermkort trenger mer strøm enn hovedkortet kan levere så de kommer med egne plugger som man kobler direkte til strømforsyningen.
Når det gjelder tilkoblingen til PC-skjermer, har de fleste skjermkort en DVI-kontakt for tilkobling til LCD-skjerm og en VGA-kontakt for tilkobling til CRT-skjermer. Imidlertid har svært mange kort også flere tilkoblinger som: S-Video, HDTV-utgang og HDMI.
Komponenter
Som et hovedkort er skjermkortet et printkort som inneholder en prosessor, minne og en BIOS.
Graphics processing unit (GPU)
En grafikkprosessor, GPU, grafikkontroller eller grafikkbrikke er en mikroprosessor som bestemmer hvordan hver enkelt piksel skal vises på skjermen til enhver tid. Dette betyr at GPUen mottar beskjeder fra prosessoren (CPU), som den så bearbeider og sender ut til skjermen. De fleste GPU-er inneholder flere transistorer enn CPU-er, og produserer derfor en god del varme, i noen tilfeller mer enn selve CPU-en. Derfor er god kjøling viktig. Det er ofte en vifte eller en kjøleribbe plassert på skjermkortet. Enkelte slike vifter gir sjenerende støy.
Minnet
Når GPU-en komponerer et bilde, bruker den minnet for å lagre og holde på informasjon om bildet den nettopp har gjort ferdig. Her lagres informasjon om hver enkelt piksel, fargen og hvor på skjermen denne pikselen skal plasseres. Minnet kan også fungere som et slags skjermbuffer, noe som vil si at den holder på informasjonen om bildet helt til det er klart for å vises på skjermen. Disse lagringsprosessene gjør at minnets størrelse naturlig nok er viktig for skjermkortets ytelse, men dette er ikke den eneste viktige spesifikasjonen. De to andre viktige elementene er minnetype og hvor mange bit minnet er på. I dag har de fleste kort enten DDR2 eller GDDR3, men en del nye kort har GDDR5. Som oftest kjører video rammen på veldig høy klokkefrekvens og er ’’dual ported’’ som vil si at systemet både kan skrive til og lese fra minnet samtidig.
Spesielt med hensyn til krevende programvare, slik som 3D-modellering og noen spill, er minnestørrelsen sentral, idet grafikkortet må holde «teksturer» (bildene som bidrar til å gi objekter på skjermen egenskaper som farge, dybde o.l.) i minnet for å oppnå en mest mulig effektiv skjermvisning.
Random Access Memory Digital-to-Analog Converter, RAMDAC
Denne oversetter digitale signaler fra CPUen til analoge signaler som skjermen kan bruke. I 2000-årene begynte denne funksjonen å forsvinne fra nye skjermkort, i takt med LCD- og plasmaskjermenes økende popularitet. Disse skjermene kan nemlig sende digitale signaler, og det er dermed ikke nødvendig å konvertere signalene til analogt format.
Noen skjermkort har flere DACer som gjør at ytelsen blir forbedret og at man har mulighet for å bruke flere skjermer samtidig.
Video BIOS
Video BIOS-en er en chip som inneholder et basisprogram som overvåker skjermkortets operasjoner og gir de instruksjonene som er nødvendige for at kortet skal kunne kommunisere med PC-en.
OpenGL og Directx
OpenGL og DirectX er to API-er som, gjennom å fortelle maskin- og programvaren hvordan komplekse grafiske oppgaver som visning av 3D-grafikk og 2D-bilder (spill, film osv) skal utføres. I noen tilfeller vil et skjermkort med støtte for en av standardene ikke bare være nødvendig for å optimalisere hastigheten på bildet, men også for at det i det hele tatt skal være mulig å kjøre programmet. De fleste skjermkort som selges i dag har støtte for både OpenGl og DirectX, men ikke alle skjermkort støtter de nyeste versjonene.
Forskjeller mellom skjermkort
Grovt sagt kan man si at det er GPU klokkehastigheten (MHz eller GHz), størrelsen på minnebussen (bits), mengde tilgjengelig minne, minneklokkehastighet (MHz), minnebåndbredde(GB/s), og eventuelt RAMDAC-hastighet (MHz), som forteller hvor bra et skjermkort er. Har et kort høyere spesifikasjoner på ett eller flere av disse områdene, er det i utgangspunktet et bedre kort.
Pr i dag er det to store aktører som dominerer grafikkort-markedet: ATI og NVIDIA. Begge firmaene produserer hver sine serier av skjermkort, der kortene innen hver serie bygger på mye av den samme teknologien. Hver serie er videre delt inn i såkalte low-, mid- og high-end-kort, der high-end-kortene har den i utgangspunktet beste teknologien. Det er denne klassifiseringen, altså produsent, serie, X-end kort som utgjør benevnelsen grafisk prosessor/leverandør. En slik inndeling betyr at et kort i high-end kategorien i utgangspunktet skal være bedre enn et kort i low-end klassen, gitt samme spesifikasjoner og produsent. Imidlertid kan man ikke forvente at alle kortene i en serie skal være bedre enn alle kortene i den foregående serien. Kortets faktiske ytelse påvirkes også av drivernes kvalitet.
I tillegg spiller også resten av systemet en rolle, prosessorminne og hovedkort må henge med for at skjermkortet skal yte optimalt. Prossesoren leverer alle instruksene til skjermkortet, så er den treg vil skjermkortet få færre instrukser enn den kunne ha fått, og dermed jobbe mindre effektivt. Noe annet som spiller inn er hvor mange watt strømforsyningen klarer å levere, imidlertid er ikke skjermkortenes strømkrav absolutte. Det er for eksempel mulig å kjøre enkelte kort med strømkrav på 400W på flere PC-er med strømforsyning helt ned mot 300W.
Sion Kløfta
Pinsekirken Kløfta eller Sion Kløfta, tidligere Kløfta pinsemenighet, er en kristen frikirkelig menighet på Kløfta, i Ullensaker, i Viken. Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Sion Kløfta ble stiftet i 1931.
Andrea Gioannetti
Kamaldulenser
Han ble personlig teolog for erkebiskopen av Ravenna, Ferdinando Romoaldo Guiccioli, i juni 1753. Deretter ble han abbed først ved klosteret i Classe (1763) og senere ved klosteret S. Gregorio al Monte Celio i Roma (1773).
Sion Kløfta
Menigheten hadde 60 tilskuddstellende medlemmer i 2022. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.
Andrea Gioannetti
Erkebiskop av Bologna
Han ble titulærbiskop av Emeria og utnevnt til administrator av Bologna den 20. januar 1776. Bispevielsen ble foretatt den 4. februar 1776 i Roma av kardinal Giovanni Francesco Albano. Den 15. desember 1777 ble han offisielt utnevnt til erkebiskop av Bologna.
Skjærgårdsjeep
Skjærgårdsjeep er en åpen båt med styrekonsoll i midten eller ved ripa. Den blir som regel benyttet i lukket farvann og rolig sjø i godvær.
Andrea Gioannetti
Kardinal
Han ble kreert «in pectore» til kardinal den 23. juni 1777 av pave Pius VI, og dette ble publisert 15. desember 1777, samme dag som han ble erkebiskop av Bologna.
Skjærgårdsjeep
Den er også kjent som en liten «hyttebåt», noen ganger er styreposisjonen med konsollen lukket med et overbygg. Noen har vindskjerm, andre ikke. Det er varianter med to konsoller side om side også. Den er en åpen båt uten fordekk som må tømmes for vann etter regn eller sjøsprøyt. De fleste skjærgårdsjeeper er selvlensende. Båttypen er som regel utstyrt med utenbordsmotor, oftest store og sterke påhengsmotorer.
Andrea Gioannetti
Kardinal
Den katolske kirke i Bologna ble hardt rammet av de politiske forandringene som fant sted etter general Napoléon Bonapartes franske okkupasjon av byen, som tok til med franske troppers innmarsj 19. juni 1796. De brakte med seg et nytt republikansk politisk system med bakgrunn i tankegodset fra den franske revolusjon, som var fiendtlig innstilt til religion. Byen ble først del av den franske klientstaten Den cispadanske republikk, som året etter, i 1797, gikk opp i Den cisalpinske republikk. Alle religiøse ordener og brorskap ble forbudt og oppløst, kirkens velferdsinstitusjoner og veldedige verk ble sekularisert, og religionsfriheten ble innskrenket.
Skjærgårdsjeep
Bruksområdet for en slik skjærgårdsjeep er bredt, men de er ikke egnet for kjøring i farvann med røft vær og store bølger. De har også høy hastighet ved å ha et halvplanende eller planende skrog. Flere typer er utviklet, men den meste populære er allbruksbåten som er en naken versjon uten tant og fjas som et rent transportsmiddel til ulike formål som på tur med familie ut til skjærene, frakt og fiske.
Andrea Gioannetti
Kardinalens siste år
Kardinal Andrea Gioannetti deltok ved det langvarige og vanskelige konklavet 1799-1800 på øya San Giorgio Maggiore i Venezia som til slutt valgte kardinal Giorgio Barnaba Luigi Chiaramonti til ny pave. Men Gioannetti døde få uker etter at valget var gjennomført.
Skjærgårdsjeep
Den ble forvekslet med de tradisjonelle landstedsbåter i norske omgivelser, men er en videreutvikling med større dimensjoner som er beregnet for store påhengsmotorer. Som med alle moderne båter med utenbordsmotor er den en plattgatter, men uten et speil. Den har også større fribord.
Andrea Gioannetti
Kardinalens siste år
Det skulle ta to år før erkebispedømmet Bologna igjen skulle få erkebiskop, og det var ikke før med Napoleons fall i 1814 at normale kirkelige tilstander kunne gjenopprettes.
Sion Kløfta
Misjon
Sion Kløfta støtter misjonsarbeidet i Chopda i India. I 2007 var menighetens misjonsregnskap på 15 000,- kr. .
Andrea Gioannetti
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Mission: Impossible II
Mission: Impossible II er en amerikansk actionthriller og eventyrfilm fra 2000 regissert av John Woo. Dette er den andre filmen i Mission Impossible-serien. Denne gangen truer terrorister i Australia med å slippe løse et dødelig influensavirus som har kommet i deres besittelse. IMF-agenten Ethan Hunt blir sendt til for å eliminere trusselen og å skaffe viruset tilbake. Men for at det kan skje må han få hjelp fra en kvinnelig innbruddstyv som er terrorlederens tidligere kjæreste. Hovedrollen spilles av Tom Cruise, mens sentrale biroller spilles av Thandie Newton, Ving Rhames og Dougray Scott.
Den fikk blandet mottakelse av anmelderne, men ble meget populær hos publikum. Den ble den mest innbringende filmen på verdensbasis i 2000.
Den ble etterfulgt av Mission: Impossible III (2006).
Handling
Forskeren Nekhorvitsj er på vei til USA fra Australia med et dødelig influensavirus og motgiften dens. Han skal etter planen få hjelp av agenten Ethan Hunt, men ombord på ruteflyet blir Nekhorvich drept og fratatt viruset av Sean Ambrose, en maktsyk agent som har skiftet side. Ethan må ut på oppdrag for å stjele giften tilbake. Med seg på laget har han IMF-agentene Luther Stickell og Billy Baird i tillegg til den profesjonelle kvinnelige tyven Nyah Nordoff-Hall, som er Seans tidligere kjæreste. Teamet reiser til Australia for å finne Ambrose og å skaffe tilbake viruset og vaksinen.
Anmelderne
Den fikk blandet mottakelse av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 57 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 3 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.
De norske anmelderne var jevnt over fornøyde. Blant annet så gav Dagbladet den terningkast fem og VG fire. Nettstedet CINERAMA gav den terningkast fem i 2008.
Innspilling
De fleste scenene ble gjort på ulike steder i New South Wales i Australia, samt noen steder i California, Utah og Arizona. Opptakene ble foretatt fra april til desember 1999.
Musikk
Kjenningsmelodien er ved rap-gruppa Limp Bizkit og er basert på den originale melodien fra TV-serien. Hans Zimmer har komponert resten av musikkinnslagene. Det er også musikalsk innslag av gruppa Metallica.
Fotnoter
<references group='lower-alpha'/>
Lasso
Lasso er et fangstredskap i form av et kastetau (lariat) med en renneløkke som skal ende rundt hode eller hals på det som skal fanges inn. Den brukes av kvegsankere i hovedsakelig USA og i en noe annen variant av reingjetere på Eurasiadelen av nordkalotten.
Tauet må i begge tilfeller være glatt og tungt nok til at kastet bærer. Kasteteknikken er noe ulik, fordi en i USA bruker en liten løkke, og resten av tauet i en kveil, mens samene lar hele taulengden være løkke, og vrir kastet slik at den siste lille løkkedelen havner der den skal.
Lassoen har vært i bruk i det gamle Egypt, og av flere folkeslag fra Asia. Enkelte bruker å la løkken henge for enden av en stang.
Soppmarihøner
Soppmarihøner (Endomychidae) er en familie av biller som er nært beslektet med marihøner (Coccinellidae). Disse små til middelsstore billene kan grovt deles i to grupper. Den ene, som blant annet omfatter underfamilien soppmarihøner (Endomychinae) er middelsstore, glatte og gjerne kontrastrikt farget i svart og rødt. Den andre gruppen, som blant annet omfatter børstemarihøner (Mycetaeinae) og stokkmaurbiller (Leiestinae), er små, ensfarget rødbrune og ofte påfallende hårete. I alt blir disse billene gjerne delt inn i 12 underfamilier, fire av dem finnes i Norge med til sammen fem arter. Soppmarihønene lever, som navnet tyder på, på ulike slags sopp, for eksempel røyksopp og kjuker.
Utseende
Små til middelsstore (1 – 7,5 mm) biller, kroppsformen varierer fra nesten sirkelrund til ganske avlang. På farge er de vanligvis enten matt svarte, svarte og røde eller ensfarget rødbrune. Mange av de mindre artene har oversiden kledt med fine, lange, oppstående hår. Hodet er forholdsvis lite. Antennene varierer mye i lengde og er maksimalt så lange som resten av kroppen. Slekten Trochoideus har antenner som bare består av fire ledd, det ytterste leddet er svært og danner en stor kølle. De andre slektene har vanligvis 11-leddete antenner. Antennene kan være fortykket mot spissen uten en tydelig kølle, eller de kan ha en tydelig, 1-3 leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) hos de større artene er mer eller mindre firkantet, med sterkt framskytende framhjørner, hos de mindre artene er det gjerne mer avrundet. Det er vanligvis bredre enn langt, og varierer i bredde mellom mindre enn halvparten så bredt som dekkvingene og like bredt som dem. Hos de fleste artene er det to lengdefurer med roten av brystskjoldet. Dekkvingene varierer i form fra nesten sirkelrunde til ganske lange og smale. Hos enkelte tropiske arter (blant andre i slekten Cacodaemon) bærer de flere lange pigger. Beina er forholdsvis lange og kraftige, føttene er enten fire-leddet med et svært lite tredje ledd, eller tre-leddet. Larvene er ofte fargerike likesom de voksne billene. Soppmarihønene kan ligne på slektningene marihøner (Coccinellidae), men kan som oftest skilles fra disse på at de har lengre og ikke så tydelig klubbeformede antenner, og på brystskjoldets to lengdefurer.
Levevis
Soppmarihønene lever av sopp av ulike slag. De kan finnes på kjuker, på ulike slags sopp-fruktlegemer, under barken på døde trær, mellom råtnende plantedeler og i tilknytning til maur.
Klokketårn
Et klokketårn er et tårnoppbygg som rommer ei eller flere støpte klokker til å ringe med, ofte i forbindelse med mer eller mindre religiøse seremonier, som for eksempel gudstjeneste, dåp, konfirmasjon, bryllup, begravelse med mer. Klokketårn og kirketårn er imidlertid ikke det samme, siden et kirketårn er et hvilkensomhelst tårnoppbygg som reises i direkte tilknytning til et kirkebygg, enten det har klokker til å ringe med eller ikke. En klokketårn, på sin side, trenger ikke å ha noen religiøs tilknytning.
I noen tilfeller kan klokketårn ha mekaniske urverk som viser tiden på ei urskive utvendig på tårnet og ringer med klokker til bestemte tider av døgnet, som for eksempel det verdenskjente klokketårnet Big Ben i London gjør. Denne typen klokketårnene er gjerne ikke av religiøs karakter. Formen på klokketårn kan variere. Mest vanlig er kvadratisk tårnoppbygg som ender i ei klokkestue med tak over, på kirker og lignende ofte også med høy hjelm og spir med kule og vindfløy.
Klokkene sitter gjerne montert i en klokkestol i et eget lite rom, typisk kalt klokkestue, høyt oppe i klokketårnet. Rommet har gjerne glugger som kan åpnes, såkalte lydglugger, for å slippe ut lyden fra klokkene. Ofte er det lydglugger i alle retninger, men ikke bestandig. Tuft kirke i Hvittingfoss har for eksempel lydglugger i kun tre retninger. Klokkene støper for å gi god klang og kalles ofte kirkeklokker, fordi nesten alle kirker bruker sånne klokker. Mange kirkesamfunn har til og med egne folk ansatt for å ringe med klokkene til spesielle begivenheter. Disse ansatte kalles klokkere, selv om selve ringeprosessen for en stor del har blitt automatisert i våre dager. I kirkene henger det som regel én, to eller tre sånne støpte klokker, men det kan også være flere. I Kongsberg kirke er klokkestua bestyrket med et klokkespill og har mange flere klokker, noe man også finner i en enda mer avansert variant ved Nidarosdomen. Også i Oslo rådhus er det ene tårnet bestyrket med et svært avansert klokkespill, og tårnet har utvendig urskive som viser tiden, på framsiden ut mot havneområdet ved Aker brygge. Det samme gjelder for Bærum rådhus.
All of the Above
«All of the Above» er en sang fra progressiv rock supergruppen Transatlantic, utgitt på deres debutalbum SMPT:e i 2000. Sangen er skrevet av Neal Morse, Mike Portnoy, Pete Trewavas og Roine Stolt, og består av seks satser. «All of the Above» er albumets lengste sang med 30 minutter og 59 sekunders lengde.
Struktur
Sangen har en oppbygning av sangen via temaer og sømløse overganger, temposkifter og komplekse symfoniske passasjer som ikke er ulik bandet Yes' komposisjon «Close to the Edge». Musikalsk har naturlig nok «All of the Above» et mer moderne lydbilde, men det benyttes «typisk» instrumentering, eller sampler-versjoner av disse, som progressive rock-band benyttet under sjangerens glansperiode på 1970-tallet. Neal Morse har et utall av lyder på sin synthesizer, blant annet hammondorgel, mellotron og moog-effekter.
I. «Full Moon Rising»
Satsen starter med en overtyre, der alle de seks satsenes hovedtemaer presenteres. Så føres vi inn i satsens eget tema, som er basert på et konvensjonelt rock-riff. Stemningen endres og et soloparti i jazz-inspirert stil leder over til neste sats.
II. «October Winds»
Andre sats er en blues-inspirert ballade. Teksten forteller om håpløshet og oppgitthet. Mens musikken drives seigt videre, forsvinner den nesten helt inntil et bass-riff overtar. Riffet går sømløst over i neste satsens tema.
III. «Camouflaged in Blue»
Den tredje satsen starter med et enkelt, nesten «funky-groove» bassriff der resten av instrumentene kommer gradvis med. Etter versene starter en orgelsolo, som blir avløst av en gitarsolo og det utvikler seg nærmest til en duell mellom alle instrumentene i en jam. Det bygges gradvis opp mot et crescendo, som avsluttes med en punktering i form av en sekvens med «powerchords» fra gitaren. Dette fører musikken direkte inn i den neste satsens hovedtema.
IV. «Half Alive»
Satsens hovedtema kommer nærmest som en naturlig følge av den forrige satsens avslutning, og fører oss til sangens mest aggressive sats. En tekst som forteller om ugjorte ting, uoppfylte drømmer og tapt kjærlighet akkompangeres av et orgeltema i forgrunnen med hard rock-inspirerte gitarer, bass og trommer. Satsen ender mykt og sårt, og et enkelt tema spilt på mellotron (eller mellotron-sampler) sender sangen liksom svevende inn i femte sats.
V. «Undying Love»
Satsen åpner som en ballade og bygges opp vers for vers. I starten er det kun sang og akustisk gitar, men gradvis kommer de andre instrumentene med. Musikken bygges opp, en solosekvens i heavy metal-stil bringer satsen til et crescendo. Satsen avsluttes brått med et kort pianotema som fører musikken direkte inn i siste sats.
Konsertversjoner
Offisielle utgivelser med konsertopptak av «All of the Above»:
Alternative versjoner
På Neal Morses album Transatlantic Demos finnes en tidlig versjon av sangen under tittelen «Full Moon Rising». Denne versjonen er 22 minutter og 34 sekunder lang, og inneholder de fleste temaene fra den ferdige versjonen.
På Roine Stolts album SMPT:e - The Roine Stolt Mixes finnes en versjon med alternativ lydmiks. Den gir et noe annerledes lydbilde, først og fremst ved valg av fremhevede instrumenter i de forskjellige solopartiene. Strukturen er ellers identisk med den utgitte versjonen.
Operasjon Essential Harvest
Operasjon Essential Harvest også kalt Task Force Harvest var en NATO-operasjon i Republikken Makedonia i august–september 2001. Landet hadde opplevd en voldelig konflikt og president Boris Trajkovski henstilte NATO om å bistå. Operasjon Essential Harvest skulle bidra til å avvæpne albanske opprørsgrupper. Den fikk autorisert en styrke på inntil 3,500 mann. Operasjonen ble ledet av den danske generalmajor Gunnar Lange. Norge bidro med fem offiserer til operasjonen.
Kari Rolfsen
Kari Rolfsen (født 12. oktober 1938, død 8. desember 2020) var en norsk tegner, grafiker, maler og billedhugger, som bodde i Oslo.
Liv og virke
Hun var utdannet ved Accademi De Belle Arti i Italia og ved Kunst- og Håndverksskolen og Kunstakademiet i Oslo.
Blant hennes offentlige arbeider kan nevnes statue av Kristin Lavransdatter i Sel, av Theodor Kittelsen i Prestfoss, av Madam Felle i Sandviken i Bergen og av Elise Ottesen-Jensen i Sandnes.
Hun har også illustrert boka/ CD-plata Stev for dagen Heilo forlag (2007) av Kirsten Bråten Berg og Astri Rysstad. I omtale av denne heter det:"«Kari Rolfsen har portrettert utøverar i folkemusikkmiljøet i mange år. I denne produksjonen har ho teikna eit knippe kvedarar frå Setesdal som er med på plata. Portretta er levande og attkjennelege. I tillegg har ho andre illustrasjonar, nonfigurative og sprelske i fargane som ein kontrast til portretta i svart/kvitt. Illustrasjonane framhevar portretta.»"
Rolfsen var en av grunnleggerne av tidsskriftet Sirene i 1973. I sitt ekteskap med maleren Karl Erik Harr ble hun mor til billedkunstneren Gisle Harr (født 1966). Hun er også mor til filmregissøren Ulrik Imtiaz Rolfsen (født 1972).
Hun mottok Ingeborg og Per Palle Storms ærespris i 2005.
Ekspresstog
Ekspresstog er tog som gjerne brukes på lengre strekninger, som gjerne kjøres med hurtiggående materiell, og som kun stopper ved viktige knutepunkter for å spare tid. Lyntogene av typene 66 og 88 ble ofte brukt som ekspresstog, men også tog med lok og vogner har vært brukt. El 14, El 16 og El 17 var mye brukt som ekspresstoglok de siste tiårene før dette togslaget gikk av bruk. Hos NSB var ekspresstog det raskeste togslaget. Hurtigtogene var noe langsommere og stoppet noen flere steder (dog ikke alle), mens persontogene stoppet enda flere steder. I dag har disse betegnelsene gått av bruk og erstattet med regiontog. Flytoget kalles Airport Express i engelskspråklig informasjon.
I en rekke land forekommer fortsatt tilsvarende togslag, f.eks. Acela Express i USA og de tyske ICE-togene. Ekspresskjøring forekommer også på enkelte tunnelbaner - f.eks. New York Subway, hvor noen linjer har tre eller fire spor, med ekspresstogene i midtre spor.
Chili (TV-serie)
Chili er et norsk underholdningsprogram med Christina Støp og Gunnar Andersen som gikk på TV 2 i 1995. Programmet gikk på fredagskveldene og hadde flere musikalske innslag. En norsk politiker ble invitert i hver episode og utsatt for en løgndetektortest. Disse var Kristin Halvorsen (SV), Kristin Krohn Devold (H), Kjell Magne Bondevik (KrF), Olav Akselsen (Ap), Carl I. Hagen (Frp), Erik Solheim (SV), Jan Tore Sanner (H), Johan J. Jakobsen (Sp) og Anita Apelthun Sæle (KrF).
Bad Köstritz
Bad Köstritz ligger 7 km nordvest for Gera ved elven Weiße Elster i Landkreis Greiz, delstaten Thüringen.
Markensplassen
Markensplassen er et meget sentralt beliggende område midt i Kongsvinger sentrum. Området har så langt blitt benyttet til parkeringsplass for Pyramiden Kjøpesenter, Kongsvinger svømmeanlegg og Messehallen. Markensplassen ble tatt i bruk til parkering i forbindelse med etableringen av Hjemkjøp i 1960.
Hjemkjøp ble bygget ut i tre faser henholdsvis 1960, 1965 og 1972. Etter siste utbygging åpnet Hjemkjøp Stormarked som konkurrent til varehuset ETO. I perioden fra 1974 til 1982 ble varehuset drevet som et EPA varehus. Varehuset er senere omprofilert til Pyramiden Kjøpesenter.
Bad Köstritz
Byen er kjent for bryggeriet Köstritzer Schwarzbierbrauerei (grunnlagt i 1543) som lager et berømt svartøl. Videre dyrkes det georginer i byen. Det finnes også en kjemifabrikk i bydelen Heinrichshall.
Ferjesambandet Sagvåg–Siggjarvåg
Sagvåg-Siggjarvåg var et ferjesamband mellom Sagvåg i Stord kommune på Stord og Siggjarvåg i Bømlo kommune. Sambandet ble opprettet i 1962 og ble lagt ned i 2001 da Trekantsambandet åpnet.
Markensplassen
Markensplassen er i dag omsluttet av Messehallen/Europris, Pyramiden Kjøpesenter, Kongsvingerhallen, Kongsvinger svømmeanlegg, Brannstasjonen, Pinsekirken og Byparken.
Navnet kommer av at Kongsvinger-marken siden 1962 har blitt avholdt på Markensplassen og i Byparken. Kongsvinger-marken gjennomføres to ganger per år med tre dager i mai og september.
Vyg
Vyg (russisk: Выг) er ei elv i Karelia i Russland. Vyg består av øvre og nedre Vyg. Øvre Vyg er 135 km lang og har sine kilder i Verkhotinoje-sjøen øst for Onega, og løper ut i Vygozero ved Vorosjgora. Øvre Vyg flyter gjennom flere små innsjøer i et sumpete landskap. Nedre Vyg er 102 km lang og renner fra Vygozero, og løper ut i Onegabukta i Kvitsjøen ved Belomorsk. Nedre Vyg kontrolleres av flere dammer som en del av Kvitsjøkanalen.
Jonas Gahr Støre
Jonas Gahr Støre (født 1960) er en norsk politiker (Ap) som har vært Norges statsminister siden 14. oktober 2021. Han er partileder i Arbeiderpartiet siden 2014 og stortingsrepresentant for Oslo siden 2009.
Han er utdannet statsviter, og har bakgrunn fra embedsverket og humanitære organisasjoner, blant annet som generalsekretær i Norges Røde Kors fra 2003 til 2005.
Bladet Kapital skrev i 2021 at Støre da hadde en reell formue på rundt 140 millioner kroner, for en stor del basert på arv etter foreldrene.