cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Søren Bundgaard
I 1983 komponerte Bundgaard melodien «Og livet går», som ble fremført av Kirsten Siggaard, i Dansk Melodi Grand Prix samme år. Senere forlot Søren Bundtgaard Sir Henry & His Butlers for å fortsette et samarbeid med Kirsten Siggaard. Duoen Kirsten og Søren, som internasjonalt gikk under navnet Hot Eyes, deltok ved en rekke anledninger på 1980-tallet i Dansk Melodi Grand Prix og Eurovision Song Contest før samarbeidet tok slutt etter en turné sommeren 1989. I 1989 komponerte Bundgaard «Vi maler byen rød», som ble fremført av Birthe Kjær i Eurovision Song Contest.
Søren Bundgaard grunnla hjemmestudioet SB Studio i Frederiksberg i 1985, og slo seg sammen med Tommy Seebachs hjemmestudio i 1986 for å etablere et moderne innspillingsstudio i Valby. Bundgaard har siden 1989 drevet studioet alene.
I juli 2013 flyttet Bundgaard, sammen med sin samboer Helle Dalgaard, til Vescherane i Toscana i Italia.
Komposisjoner
Et utvalg av melodier som har blitt komponert av Søren Bundgaard:
Fylkesvei 610 (Akershus)
Fylkesvei 610 i Akershus gikk mellom Grini og Lysaker i Bærum.
Traséer: Grini – Lysaker stasjon (4,8 km), Lysaker torg – bygrensen (0,8 km).
2019 fikk veien fra Grini til E18 ved Lysakerlokket nummeret fylkesvei 1632, veien fra Lysakerlokket til bygrensen fikk nummeret fylkesvei 1633.
MS «Lunnøy»
MS «Lunnøy» er en arbeidskatamaran bygget i 2015 ved Fitjar Mekaniske Verksted, som byggenummer 209. MS «Lunnøy» eies av Lerøy Vest / Sjøtroll Havbruk AS. Fartøyet brukes fast som arbeidsbåt ved mange av fiskeoppdrettene i Austevoll kommune. MS «Lunnøy» er utstyrt med to Novoga Scania dieselmotorer á 370 HK. Fartøyet har en servicefart på 9 knop. Arbeidsbåten er utstyrt med hydraulisk foldekran og vinsj. Skipet er oppkalt etter Lunnøya i Austevoll.
Hoggeren
Hoggeren er en norsk spillefilm fra 2017, regissert av Jorunn Myklebust Syversen, som også skrev filmens manus. Den var Myklebust Syversens spillefilm-debut.
Anders Baasmo Christiansen spilte hovedrollen i Hoggeren, og til filmens biroller hentet Myklebust Syversen inn medlemmer av sin egen familie.
Handling
Men hans forsøk på å komme seg unna resten av samfunnet blir snart avbrutt på grunn av det konstante engasjementet fra hans påtrengende familie-medlemmer som ønsker å fortelle Anders hva han burde gjøre - og hvordan han burde gjøre ting. Etter hvert blir det åpenbart at Anders nettopp har byttet ut hans tidligere klaustrofobisk tilværelse med en annen lignende klaustrofobisk tilværelse.
Hearts Asleep
Hearts Asleep er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Howard Hickman.
Handling
Nancy er en sfattig ung kvinne, som forblir ærlig og lovlydig til tross for at hun er oppdratt av Hawkins - som holder til blant flere av byens kriminelle. Hun blir venn med den velstående John Lewis, som ofte krangler med naboen sin - Andrew Calvert - om at en ordentlig dame blir skapt, ikke født.
Kjeltringen Gentleman Chi får Nancys hjelp til å rane et pengeskap. Men Nancy forlater utkikksposten sin og Chi blir arrestert, og lover derfor hevn. For å skaffe beskyttelse tar Nancy kontakt med Lewis, som ser en mulighet til å bevise hypotesen sin. Fem år med rikdom og utdannelse gjør Nancy, nå introdusert som niesen til Lewis, til en kvinne av raffinement og ynde.
Fylkesvei 5370
Fylkesveg 5370 går mellom Samdalen og Helgeplasset i Bergen.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 286 (Hordaland).
Austrheim Musikklag
Austrheim Musikklag er en folkemusikkgruppe fra Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. Laget ble etablert i 1917 i en smie, da under navnet «Smiemusikken». Laget er dermed fylkets eldste, og et av de eldste i landet. I 2007 feiret laget 90 år med en jubileumsturné gjennom hele fylket. Turnéen ble i 2008 bok, under tittelen «Speleferda gjennom fylket».
Historie
«Smiemusikken» hadde i 1917 syv medlemmer, fire hardingfeler og tre gitarer.
Austrheim musikklag ble formelt stiftet i 1920, og drev parallelt med Smiemusikken. Flere av de samme aktørene var med i begge gruppene. Etter hvert slo de seg sammen i musikklaget. Hardingfelene ble byttet med vanlige feler, bratsj, cello og kontrabass, og laget tok mer form av et strykeorkester. De spilte klassisk musikk og til salmene i Vereide kirke.
Da to av medlemmene flyttet til USA, ble det lite aktivitet i laget, men i 1947 ble det igjen samlinger og regelmessige øvelser. De hadde samlingene hjemme hos hverandre, frem til de fikk bruke kjøkkenet ved ungdomshuset, Gimle, tilhørende ungdomslaget i Austrheim krets. Laget var igjen en tydelig folkemusikkgruppe, spilte til gammeldans og for tilstellinger i hele Nordfjord. Men de spilte hovedsakelig lokalt til St. Hans, 17. mai og den årlige festen til Austrheim Ungdomslag.
2007 - jubileumsåret
I 2007 feiret laget sine 90 år med en omfattende jubileumsturné, der de spilte i alle av fylkets 26 kommuner i løpet av jubileumsåret. Turnéen fikk mye oppmerksomhet i lokalpressen i fylket. Historiene er samlet i en bok skrevet av musikklærer ved Firda videregående skole og medlem av musikklaget, Trygve Apalset og redaktør i Firda Tidend, Bjørn Grov.
Saphanodes
Saphanodes er en slekt av underamilie av trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, mørkt brunlige trebukker. Antennene er noe kraftige og betydelig lengre enn kroppen. Hodet er rundet, pronotum sylindrisk med en kraftig pigg midt på hver sidekant, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede, beina middels lange med fortykkede lår.
Levevis
Som andre trebukker lever larvene av de fleste artene i død ved. De voksne billene er oftest nattaktive.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Afrika.
Fredericia kommune
Fredericia kommune er en kommune i Region Syddanmark, tidligere Vejle amt, i det østlige Jylland. Kommunen ble opprettet ved kommunalreformen i 1970 og kommunalreformen i 2007 endret ikke kommunegrensene. Fredericia kommune hadde i 2004 en befolkning på 48 857, mot 49 260 i 2007.
Den største byen i kommunen er Fredericia, som også er administrasjonssenter.
Fredericia er et viktig samferdselsknutepunkt og øst for byen går Lillebæltsbroen over til øyen Fyn, med både vei- og jernbaneforbindelse. I Skærbæk ligger hovedkvarteret til det danske energiselskapet DONG Energy. Her ligger også kraftanlegget Skærbækverket.
Fredericia kommune vant Dansk Idrætsforbunds pris som  Årets Idrætskommune i 2006.
Lø skole
Lø skole er en kommunal barneskole i Steinkjer kommune med elever fra 1.–7. trinn. Skolen satser hardt på aldersblanding, nye læringsmetoder og fleksibel skoledag for elevene. Skolen er medlem i HEFRES, og har ordninger som gjør at elevene har tilbud om minimum én time fysisk fostring på skolen hver dag. Lø skoles adresse er Løsbergveien 85, 7712 Steinkjer.
Surfin’ USA (sang)
«Surfin' U.S.A.» er en sang skrevet av Brian Wilson med melodi av Chuck Berry fra hans «Sweet Little Sixteen». «Surfin' USA» ble innspilt av The Beach Boys og utgitt som singel 4. mars 1963. Sangen er spor nummer en på albumet Surfin' USA fra 1963, og har Mike Love som hovedvokalist.
Singelen kom på 3.-plass på Billboard Hot 100 i USA i 1963, og på 36.-plass da den ble utgitt igjen i 1974.
Bakgrunn
Ifølge Brian Wilson kom inspirasjonen fra forskjellige artister som blant andre Chubby Checker og Chuck Berry. Wilson var på dette tidspunktet kjæreste med Judy Bowles, og hennes lillebror Jimmy var en ivrig surfer. Wilson ønsket å skrive en sang der alle store surfesteder ble nevnt, på samme måte som flere steder i USA blir nevnt på Chubby Checkers sang «Twistin' USA». Jimmy Bowles laget en liste, og Wilson skrev en tekst med en melodi basert på Chuck Berrys «Sweet Little Sixteen».
Da sangen ble utgitt i 1963 var Brian Wilson kreditert som eneste låtskriver. Da singelen ble en hit, kom Chuck Berry på banen og mente at melodien var en ren kopi av «Sweet Little Sixteen». Ifølge Wilson selv er det flere musikkologer som ikke er enige i dette. Brian Wilsons far og The Beach Boys' manager, Murry Wilson, ga senere alle opphavsrettighetene til Berry uten at sønnen visste om dette.
Sangen ble spilt inn av tenåringsidolet Leif Garrett i 1977, og hans versjon kom på Topp 20 i USA. Sangen er også med i filmen Teen Wolf med Michael J. Fox fra 1985.
Surfesteder som nevnes i sangen
Quercus virginiana
Quercus virginiana er en eikeart. Det er først og fremst denne arten som kalles live oak, selv om navnet også brukes om andre eviggrønne eikearter. Slike trær, som regel bevokst med spansk mose, er et symbol for the Deep South i USA.
Vekstformen varierer fra buskaktig til 35 m høye trær. Den er egentlig ikke en eviggrønn plante, men vintergrønn: De grønne bladene sitter på hele vinteren og felles ved løvsprett om våren. Barken er mørkebrun eller svart. Bladene er ovale til omvendt eggformede. Oversiden er mørkegrønn og undersiden lysegrå og tett dekket av hår. Nøttene sitter 1–3 sammen på en 1–2 cm lang nøttestilk.
Quercus virginiana vokser i fuktig subtropisk klima, der den danner skog sammen med blant annet vasseik, oksemagnolia og ambratre. På våte steder finnes den også sammen med Celtis laevigata, grønnask og kvitalm. Andre trær og busker som kan vokse sammen med den, er Morella cerifera, Sabal palmetto, Serenoa repens, amerikakristtorn, blomsterkornell, hagtorn og svinehickory. Arten er utbredt på kystslettene i sørøstlige USA fra sørøstlige Virginia sørover til Georgia og Florida inkludert Florida Keys. Den finnes vestover til sørlige Texas.
Dette treslaget tilhører underseksjon Virentes, en gruppe på sju arter utbredt i Nord- og Mellom-Amerika. Flere former som tidligere ble regnet til Quercus virginiana, er nå skilt ut som egne arter. Det gjelder blant annet den tørketålende Quercus fusiformis som er utbredt i sørvestlige Oklahoma, sentrale Texas og i fjellene i nordøstlige Mexico og Quercus cubana (= Q. sagraeana) på vestlige Cuba.
Berlin Station
Berlin Station er en amerikansk fjernsynsserie skapt av Olen Steinhauer. Den hadde premiere på Epix 16. oktober 2016. En ti-episoders andre sesong for 2017 ble bestilt 17. november 2016.
Serien er filmet i Potsdam ved Studio Babelsberg. Hele interiøret til CIAs Berlin-avdeling, som omfatter en sikkerhetsinngang samt de store vindusløse kontorlokalene innvendig, ble bygget opp i Babelsbergs filmstudioer. Andre scener ble filmet på steder i Potsdam og Berlin.
Simón Bolívar internasjonale lufthavn
Simón Bolívar internasjonale lufthavn (spansk: Aeropuerto Internacional de Maiquetia Simón Bolívar), er en flyplass som ligger i Maiquetía, Venezuela, ca. 21 km utenfor Caracas, hovedstaden i landet.
Katrine Winnem Jørgensen
Katrine Emilie Winnem Jørgensen (født 22. januar 1997) er en norsk fotballspiller som spiller for LSK Kvinner.
Hun har tidligere spilt for Hardhaus, Medkila, Røa og Brøndby.
H-1B visa
H-1B er et visum for ikke-immigranter i USA, som har lovhjemmel i Immigration and Nationality Act seksjon 101(a)(15)(H). Hvis en utenlandsarbeider sier opp jobben eller blir oppsagt, må han enten finne en ny arbeidsgiver, søke om en annen ikke-immigrant status, eller forlate USA.
Erikoussa
Det er bare én by på øya, også kalt Erikoussa. Ved folketellingen i 2001 hadde øya 498 innbyggere. Arealet er 3.7 km². Øya er lokalisert utenfor den nordvestlige kysten av øya Korfu, og det er omtrent samme avstand fra Korfu i sørøst, Mathraki i sørvest og Othoni i vest.
Som følge av reformen med lokalt selvstyre i 2011, er øya en del av kommunen Korfu som den er en kommunal enhet av.
Øya har rikelig med grønne skoger fylt med sypresser og oliventrær. Den har to strender, Porto (Πόρτο) og Braghini (Μπραγκίνι), begge italienske navn som ble gitt da øya var underlagt republikken Venezia; det førstnevnte betyr 'havn'. Braghini er lite brukt selv om denne stranden er noe bedre enn den førstnevnte, men ligger lenger unna hoveddelen av øya.
Det er to måter å komme seg til Erikoussa på, enten med en båt kalt «Sea Away» som går fra Sidari, en by på den nordlige delen av Korfu, eller med «Alexandros», en båt som går fra byen Korfu. Den førstnevnte turen tar rundt 40 minutter mens sistnevnte båt bruker rundt 2 timer og 45 minutter.
Fylkesvei 4424
Fylkesvei 4424 går mellom Håbakken i Klepp og Gjesdal rådhus i Gjesdal.
Strekningen ble definert 2019, og består av de tidligere fylkesvei 220, fylkesvei 290 og fylkesvei 294.
Benfords lov
Benfords lov, også kalt Newcomb–Benfords lov, Lov for avvikende tall, eller De første sifres lov, er en observasjon om frekvensfordeling av ledende sifrene i mange virkelige sett med numeriske data. Loven sier at i mange naturlig forekommende samlinger av tall, vil det ledende siffer sannsynligvis å være et lavt tall. I sett som følger loven, vil tallet 1 vises som det ledende signifikante siffer i ca. 30 % av tilfellene, mens 9 vises som det ledende signifikante siffer i mindre enn 5 % av tilfellene. Var tallene jevnt fordelt, ville hvert tall oppstå i 11,1 % av tilfellene. Benfords lov gjør også spådommer om distribusjon av andre siffer, tredje, siffer, sifferkombinasjoner, og videre.
Loven er oppkalt etter fysikeren Frank Benford, som i 1938 publiserte en artikkel med tittelen «Lov om avvikende tall», selvom loven tidligere hadde vært publisert av Simon Newcomb i 1881.
Loven ligner på Zipfs lov, men er ikke identisk i distribusjonen.
Liu Ou
Liu Ou (født 13. november 1986) er en kinesisk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing.
Ou vant en olympisk bronsemedalje i synkronsvømming i Sommer-OL 2008 i Beijing. Hun var med på det kinesiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Russland og Spania. De andre på laget var Huang Xuechen, Gu Beibei, Jiang Wenwen, Jiang Tingting, Luo Qian, Sun Qiuting, Wang Na og Zhang Xiaohuan.
FC Nordsjælland
FC Nordsjælland er en dansk fotballklubb som spiller i Superligaen. Klubben het tidligere Farum Boldklub, og spiller sine hjemmekamper på Farum Park i Farum.
Klubben vant Superligaen for første gang i 2011/12, og ble derfor direkte kvalifisert til gruppespillet i Champions League 2012/13.
Historie
Farum BK ble skapt i 1992 på initiativ av Farum kommunes daværende ordfører Peter Brixtofte og rykket opp flere divisjoner på kort tid, takket være en sterk kommunal støtte. Peter Brixtofte ble senere dømt for å ha ført kommunale midler over til klubben ulovlig.
Sesongen 2001/2002 rykket klubben opp til Superligaen, og tok året etter bronse i Danmarks øverste divisjon.
Året etter skiftet klubben navn til FC Nordsjælland, blant annet for å slippe det dårlige ryktet klubben fikk i forbindelse med Brixtofte-saken. Den negative stemningen i klubben forplantet seg også til banen, hvor klubben var innblandet i bunnstriden i hele denne perioden, men de unngikk nedrykk.
Spillerstall
Oppdatert 25. april 2023.
Katia Cardenal
Katia Eugenia Cardenal Barquero (født 19. juni 1963 i Managua, Nicaragua) er en nicaraguansk-norsk musiker. Hun har utgitt en rekke album og turnert i store deler av verden siden hun som 16-åring startet duoen Dúo Guardabarranco sammen med broren sin, Salvador Cardenal. Hun flyttet til Norge på slutten av 1990-tallet, og utgav sju soloalbum her, seks i samarbeid med Kirkelig Kulturverksted og ett med Majo Records. Musikken hennes er i visesjangeren, og tekstene handler om kjærlighet, miljø og samfunn. Hun har også utgitt kristen musikk, barnesanger og oversettelser av skandinavisk musikk.
I Nicaragua er Katia Cardenal en svært kjent artist og en av de mest fremtredende kvinnestemmene. I 2005 etablerte hun plateselskapet MOKA Discos i Managua, som hittil har utgitt album av artistene Clara Crun, Moisés Gadea, Elsa Basil, Katia Cardenal og Duo Guardabarranco.
Katia Cardenal er også barnebokforfatter, og har utgitt to barnebøker: «La luna y yo» (2012) og «Apágame la luz» (2017), begge på forlaget Libros para niños.
Biografi
Katia Cardenal startet sin karriere sammen med broren Salvador Cardenal i «Duo Guardabarranco». Duoen utgav 13 album og turnerte i store deler av verden, også i Norge, i 30 år, fram til hans død i 2010. Katia Cardenal er niese av den poeten, presten og tidligere kulturminister i Nicaragua Ernesto Cardenal.
Katia Cardenal har flere ganger opptrådt med nordiske artister, blant annet med Bjørn Afzelius, Mikael Wiehe, Lars Klevstrand, Bjørn Eidsvåg og Lars Lillo Stenberg, i tillegg til Åge Aleksandersen. Etter tsunamien i 2004 deltok hun på en tv-konsert sammen med Anne Grete Preus, Sissel Kyrkjebø og Morten Abel. Hun har deltatt på plateinnspillinger med Mari Boine, Kari Bremnes, Knut Reiersrud og Bugge Wesseltoft, sunget på flere norske ambassader i Latin-Amerika og holdt konserter i mer enn 30 norske byer og tettsteder.
Hun har også holdt konserter sammen med en rekke kjente latinamerikanske artister, blant annet Silvio Rodriguez og Daniel Viglietti.
Fra 1995 til 2018 bodde hun i Nicaragua. I 2018 forlot hun hjemlandet på grunn av konflikten mellom demonstranter og regjeringen, og i juli 2019 flyttet hun tilbake til Norge sammen med sin fire barn, hvor hun holder konserter sammen med sin datter og faste gitarist siden 2008, Nina Cardenal.
I 2020 feiret hun førtiårsjubileum som artist med en turné i Mellom-Amerika, Mexico og USA.
Kina under VM i svømmesport 2013
Kina deltok under VM i svømmesport 2013 i Barcelona i Spania fra 20. juli til 4. august 2013.
Stuping
Kinesisike stupere var kvalifisert til to utøvere i hver av individuelle øvelsene (1 m, 3 m og 10 m) og et lagt for hver synkronøvelse (3 m og 10 m).
Maratonsvømming
Følgende maratonsvømmere var kvalifisert for Kina:
40px Svømming
Kinesiske svømmere kvalifiserte seg for de etterfølgende øvelsene (med maksimum to svømmere i hver øvelse som har klart A-kravet, og en som har klart B-kravet): Den offisielle deltajerlisten inneholder olympiamesterne Sun Yang, Ye Shiwen og Jiao Liuyang.
Synkronsvømming
Kina har meldt på følgende kvalifiserte synkronsvømmere.
Astraeus
Astraeus er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utseende
Små til middelsstore (6-10 millimeter), nærmest dråpeformede, litt matt svarte praktbiller. Dekkvingene har gjerne gule tegninger, noen ganger også pronotum. Dekkvingene har tydelige punktrader og ender i to spisser.
Levevis
De voksne billene besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.
Systematisk inndeling
Inndelingen følger.
Albert Forster
Albert Forster (født 26. juli 1902 i Fürth i Bayern, død 28. februar 1952 i Warszawa, Polen) var en tysk nasjonalsosialist og SS-general. Fra 1935 til 1945 var han Reichsstatthalter (riksstattholder) og gauleiter i Danzig-Westpreußen.
Han ble etter andre verdenskrig dømt til døden for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten. Dødsdommen ble gjennomført i 1952.
Bakgrunn
Forster ble født i Fürth i Bayern hvor han gikk på Humanistisches Gymnasium. I 1923 meldte den 21-åringe Forster seg inn i NSDAP og SA, og i 1926 ble han medlem av SS.
Under nasjonalsosialismen
I 1930 ble han gauleiter i Fristaden Danzig (nå byen Gdańsk). Her stod han bak den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen våren 1933. I 1939 ledet han agitasjonsarbeidet i fristaden for å få støtte for gjenforening med Tyskland. Forholdet til Danzig (Gdańsk) og hensynet til den overveldende tyske majoritet i fristaden var en av grunnene som ble brukt for den tyske invasjonen av Polen i september 1939.
Andre verdenskrig
Etter den tyske invasjonen av Polen ble Forster utnevnt til Reichsstatthalter (guvernør) for Danzig-Westpreußen og hadde nå det høyeste embete både for partiet og staten i området som nå ble en del av Tyskland.
Gauleiterene i de nye annekterte områdene fikk kort tid etter okkupasjonen i oppdrag fra Adolf Hitler om å «germanisere» de okkuperte områdene med beskjed om at «det ikke vil bli stilt noen spørsmål» om hvordan denne «germaniseringen» vil bli gjennomført.
Forster gjennomførte den samme inhumane politikken overfor jødene som øvrige Gauleitere i regime – men inntok en annen holdning i germaniseringen i forhold til polske befolkningen. Han mente at store deler av den polsk-etniske befolkningen i hans Riksgau var Kashubians og ikke polakker og at disse hadde germanske aner. Han gjennomførte en mildere germanisering overfor den polske befolkning – med utvisninger til Generalguvernatet fremfor slavearbeid og deportasjoner.
Han ble forfremmet til Obergruppenführer i 1943.
Etter krigen
Forster ble tatt til fange i den britiske okkupasjonssonen etter krigen og utlevert til polske myndigheter. Forster ble dømt til døden for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten og hengt 28. februar 1952 i Mokotowfengselet i Warszawa.
Tre ønsker
Tre ønsker (svensk: ) er en svensk dramafilm fra 1960, i regi av Göran Gentele. Han skrev også manuset. Norske Per Aabel spiller rollen som dirigenten Alexander Hassler.
Filmen ble spilt inn i AB Europa Studio i Sundbyberg.
Den hadde premiere på kinoen Saga i Stockholm 26. desember 1960.
Handling
Oskar og Mona møtes når de kommer til Musikaliska Akademien for å få vite om de har blitt antatt. De forelsker seg i hverandre og gifter sig omsider. De får et barn. For å forsørge familien begynner Oskar å arbeide som akkompagnatør for en kjent kvinnelige sanger og blir også hennes elsker. Hans hustru oppdager sidespranget og flytter hjem til sin mor. Hun får hundre kroner av sin far som hun kjøper en parfyme med navn Tre önskningar for. I parfymebutikken treffer Mona en dirigent og får æren av å bli solist. På slutten møtes alle fire og Oskar og Mona blir gjenforent.
Protoplanetarisk skive
En protoplanetarisk skive er en roterende skive med tett gass som omgir en svært ung stjerne, en T Tauri-stjerne eller en Herbig-Ae/Be-stjerne. Den protoplanetare skiven kan anses å være en akkresjonsskive ettersom materie kan falle ned fra de indre delene av skiven til stjernens overflate. Den prosessen bør imidlertid ikke blandes sammen med akkresjonsprosessen som antas å danne selve planetene.
Protoplanetare skiver rundt T Tauri-stjerner skiller seg fra skivene som omgir den dominerende stjernen i dobbeltstjerne-systemet gjennom størrelse og temperatur. Protoplanetare skiveer har radier opp mot 1,000 AU, og er forholdsvis kalde; bare dens innerste deler når temperaturer over 1,000 K. De er ofte assosiert med såkalte Herbig-Haro-objekt og lignende fenomener.
Protostjerner dannes normalt av molekylskyer som hovedsakelig består av molekylært hydrogen. Når en del av en molekylsky når en kritisk størrelse, masse eller densitet, begynner den å kollapse av sin egen gravitasjon Når den kollapsede skyen, blir tettere begynner de tilfeldige bevegelsene som fantes hos molekylene i skyen å jevne seg ut og gå i retning av stjernetåkens nettovinkelmoment. Bevegelsesmengdemomentet forårsaker en stadig raskere rotasjon, ettersom tåken blir mindre. Denne rotasjonen får skyen til å flate seg ut, akkurat som når en pizzabaker flater ut deigen gjennom å rotere den i luften, og får formen til en skive. Den opprinnelige kollapsen tar omtrent 100,000 år. Eter denne tiden når stjernen et overflatetemperatur som ligner en hovedseriestjerne og blir synlig. Den er nå en T Tauri-stjerne. Akkresjon av gass på stjerne fortsetter ytterligere i cirka 10 millioner år til skiven forsvinner. De eldste protoplanetare skivene som har blitt oppdaget er 25 millioner år gamle.
Gedved kommune
Gedved kommune er en tidligere dansk kommune i Vejle amt. Kommunen ble dannet ved kommunalreformen i 1970, men gikk ved regionreformen 2007 inn i nye Horsens kommune i Region Midtjylland.
Mekanikk (album)
Mekanikk er et musikkalbum med NXP, utgitt i 1986.
Kaigaten
Kaigaten kan være:
Vatikanstaten
Vatikanstaten (italiensk: Stato della Città del Vaticano) er en innlandsstat i Sør-Europa som ligger i Roma og dermed grenser kun til Italia. Staten er verdens minste etter både areal og folketall. Staten har setet for paven, katolisismens øverste leder og er et valgmonarki. Vatikanet brukes noen ganger på norsk om staten, men også om pavens embete og tjenesteapparat den hellige stol. Staten er nært tilknyttet Italia og det meste av kommunikasjon går på italiensk, men latin er statens offisielle språk.
Historie
Kirkestatens historie går langt tilbake, og var tidligere en stor, verdslig stat som omfattet hele Midt-Italia. Da Italia ble samlet i 1861, ble mesteparten av Kirkestaten en del av den nye statsdannelsen, men ved hjelp av militær støtte fra keiser Napoleon III beholdt paven kontroll over Roma og nærmeste omegn (Latium). De franske troppene ble trukket ut under den Den fransk-prøyssiske krig i 1870, og italienske soldater rykket inn og okkuperte byen. 13. mai 1871 vedtok den italienske stat den såkalte Garantiloven som skulle sikre pavens ukrenkelighet innen Vatikanet og gi ham visse rettigheter, blant annet retten til eget diplomati og livgarde gjennom Sveitsergarden.
Kirken nektet å anerkjenne Garantiloven da den mente at den måtte være uavhengig av enhver politisk og verdslig myndighet i sitt åndelige virke. Pave Pius IX isolerte seg i Vatikanet og betraktet seg selv som «fangen på Vatikanhøyden». Det italienske herredømmet over Roma ble ikke anerkjent av pavestolen før i 1929. Da undertegnet pave Pius XI og Mussolini den såkalte Lateranoverenskomsten. Samtidig anerkjente Italia Vatikanstaten som en egen stat.
Staten er suveren og paven er overhode. Vatikanstaten er på bare 0,44 kvadratkilometer og har heller ikke innen dette området full jurisdiksjon; italiensk politi har nemlig etter avtale ansvar for lov og orden på Petersplassen, selv om denne altså ikke ligger i Italia. På tross av størrelsen har Vatikanstaten sine egne euro-mynter, eget postvesen, radiokanalen Vatikanradioen, tv-kanalen CTV og avisen L'Osservatore Romano. Den har også en liten jernbanestasjon like bak Peterskirken, og 862 meter med jernbane. Den er knyttet til linjen mellom Roma og Viterbo, men brukes i dag stort sett til godstrafikk. Sveitsergarden består av bare ett kompani, som teller noe over 100 gardister. Garden, som er pavens personlige livvakt, oppstod på 1500-tallet, da sveitsiske leiesoldater var vanlige. Nå må alle som vil være med i sveitsergarden både være av sveitsisk nasjonalitet og bekjenne seg til den katolske tro. I tillegg er man helst fra syd i Sveits, og sveitsisk førstegangstjeneste bør være fullført. Garden vil om nødvendig fungere som Vatikanstatens forsvar, men er strengt tatt Palassgarde (og altså livvakt) for Paven, som er Vatikanstatens statsoverhode. (Under perioder uten pave (noe som betegnes med uttrykket "sede vacante", "setet er tomt") er Sveitsergardens oppgave å sikre at kardinalene får anledning til å utføre sin plikt uten ytre påvirkninger eller trusler.)
Av kjente bygninger i Vatikanstaten er Peterskirken den mest kjente. Den er den nest største kirkebygningen i verden og er bygget over apostelen Peters grav. Andre kjente bygninger er Vatikanbiblioteket og Vatikanmuseene. Petersplassen foran Peterskirken er også svært kjent.
Paven styrer i prinsippet Vatikanstaten eneveldig. Han er også den katolske kirkes øverste leder. Ifølge katolsk lære er pavedømmet innstiftet av Jesus Kristus selv (Matt. 16, 13-19). Kort tid etter hans død stod Peter frem som leder (biskop) for den kristne menigheten i Roma. Tradisjonen tro var Romas biskop hele den kristne kirkes øverste leder. Etter hvert ble Romas biskop kalt pave. Ordet pave betyr kort og godt far. Som leder for den katolske kirke må paven klargjøre viktige trosspørsmål. Når kirken gjennom paveembetet definerer viktige lærespørsmål, f.eks dogmer, ex cathedra anses avgjørelsen som ufeilbar. Paven har to krevende embeter, han er både statsoverhode i Vatikanstaten og overhode for Den katolske kirke. Vatikanstaten er verdens minste stat, men langt ifra den minst kjente, og den er blitt et populært turistmål. Som et kuriosum kan nevnes at Italias ambassade i Vatikanstaten ligger i Roma, utenfor Vatikanstaten. Dette er den eneste ambassaden i verden som ligger i samme land som den representerer.
Ifølge Lateranoverenskomsten kan heller ikke samme ambassadør være akkreditert Italia og Den hellige stol; Norges diplomatiske representasjon til Vatikanet er følgelig ikke noe som hører under ambassaden i Roma, men ivaretas av Norges ambassade i Bern, Sveits.
Politikk og administrasjon
Paven, som velges av og blant det hellige Kardinalkollegiet for livstid utøver i prinsippet all myndighet innen Vatikanstaten og i administrasjonen av kirken mer allment. Administrasjonen av Vatikanstaten tar imidlertid lite av pavens tid. Det meste av denne oppgaven er delegert til en pavelig kommisjon på sju kardinaler, som igjen leder en stab av legmenn, som er ledet av en spesialdelegat. Det meste av pavens tid går med til å lede pavestolen, altså kirken. I dette arbeidet assisteres han av et kollegium og det kirkelige byråkrati, den romerske kurie med over 3000 geistlige og ikke-geistlige ansatte.
Næringsliv
Inntektskildene er i sin helhet knyttet til forvaltning av gaver (f.eks. de såkalte peterspenger), renter av investeringer og annen finansiell virksomhet, samt salg av publikasjoner, frimerker og inngangspenger til museene. Ved inngangen av 1990-året var Vatikanets økonomi i store vanskeligheter blant annet som følge av bankskandaler og dårlig tilsyn med økonomien i 1980-årene. Representanter for den katolske kirke over hele verden møttes i 1991 for å diskutere muligheten for å støtte Vatikanets økonomi. I 1993 kunne man imidlertid, for første gang på 23 år, fremvise et lite overskudd i statsregnskapet.
Fotball
Vatikanstaten har en fotballiga for menn, som heter Vatican City Championship (Campionato della Citta Vaticano), som ble etablert i 1972. Seriemester i 2017 ble FC Santos. De beste spillerne deltar også på Vatikanstatens landslag (Selezione di calcio della Città del Vaticano), som spiller vennskapskamper. Gianfranco Guadagnoli, er dommeren for laget. Landets fotballforbund, Federazione Vaticanese Giuoco Calcio, er ikke medlem av FIFA.
I 1985 ble det også etablert en annen serie, Coppa Sergio Valci, og vinneren av denne serien møter vinneren av Campionato della Citta Vaticano hvert år, i finalen Supercoppa ACDV.
Annet
I 2013 etablerte Vatikanstaten sitt eget cricketlag, under navnet St. Peter's Cricket Club.
Sentralstimulerende midler
Sentralstimulerende midler (også kjent som psykostimulantia eller stimulanter) er en gruppe rusmidler og legemidler som stimulerer sentralnervesystemet, hovedsakelig hjernen. Disse midlene har sympatomimetiske effekter; dette gir økt våkenhet og selvfølelse, i tillegg til nedsatt appetitt og tretthet.
Junior-VM på skøyter 1980
Junior-VM på skøyter 1980, det 7. offisielle juniorverdensmesterskapet i ISU-regi, ble arrangert på Kunstijsbaan Drenthe i Assen, Nederland den 26. januar og 27. januar 1980.
Grupos Antiterroristas de Liberación
Grupos Antiterroristas de Liberación (GAL) var en dødsskvadron ulovlig etablert av spanske sosialdemokrater i det daværende regjeringspartiet PSOE for å bekjempe den væpnede baskiske separatistgruppen ETA.
Bakgrunn
GAL var aktive mellom 1983 og 1987, under PSOEs regjering. Rettssaken avdekket at gruppen ble finansiert av viktige embetsmenn i det spanske innenriksministeriet med midler fra den militære etterretningsorganisasjonen Curso Especial de Identificadores Datiloscopistas (CESID). Den spanske avisen El Mundo spilte en viktig rolle i avsløringen av gruppens aktiviteter og bakmenn.
GAL opererte nesten utelukkende i fransk Baskerland (Iparralde). Ofrene (minst 27 døde og 26 skadde) var enten medlemmer av ETA eller baskiske nasjonalister, men noen av ofrene hadde ingen bånd til ETA eller politiske organisasjoner over hodet. Perioden GAL var aktive (1983-1987) omtales ofte som la guerra sucia (den skitne krigen) i spansk historieskriving.
Dømte medlemmer av GAL
De faktiske angrepene ble utført av ansatte i det spanske politiet eller av portugisiske og franske leiemordere. De dømte medlemmene av GALs lederskap er:
De excidio et conquestu Britanniae
De excidio et conquestu Britanniae («Om ødeleggelsen og erobringen av Britannia») er bok av den britonske presten Gildas fra 500-tallet. Det er en preken i tre deler som fordømmer handlingene til Gildas' samtidige, både de religiøse som de verdslige, som han anklager for den forferdelige tilstanden som finnes i det sub-romersk Britannia. Verket er en av de viktigste kildene for Britannias historie på 400- og 500-tallet ettersom det er den eneste betydelige kilden for perioden som er skrevet av en nær samtidige av folket og hendelsene som er beskrevet. Senere historikere i middelalderen støttet seg på Gildas' tekst, blant annet Beda den ærverdige.
Del I inneholder en fortelling om britisk historie fra den romerske erobringen og fram til Gildas' egen tid; den omfatter referanser til Aurelius Ambrosius og bretonernes seier over sakserne i slaget ved Mons Badonicus. Del II er en fordømmelse av fem konger for deres ulike synder, og omfatter både uklare historiske figurer og relativt veldokumenterte som Maelgwn Gwynedd. Del III er et tilsvarende angrep på det britonske presteskapet på denne tiden.
Historie
Gildas' verk er av stor betydning for historikere selv om den er mer av en jeremiade («klagesang») enn tradisjonell historie. Det er en fortelling om bretonernes synder i bibelske vendinger og deres påfølgende lidelser i hendene på barbarene etter at de romerske legionene trakk seg ut av De britiske øyer i 410. Lidelsene er Guds straffedom for deres synder.
Den er bortimot den eneste bevarte kilde skrevet av en nær samtidig av hendelsene i Britannia på 400- og 500-tallet. Dateringen av verket er tradisjonelt blitt satt til en gang på 540-tallet, men det er nå ansatt som svært mulig at den ble skrevet tidligere i løpet av den første fjerdedelen av 500-tallet.
Gildas hensikt var å preke til sine samtidige på samme vis som en gammeltestamentlig profet, ikke for å skrive redegjørelser for ettertiden. Når han gir historiske detaljer er det når det tjener hans hensikt, eksempelvis gir han en av de første skriftlige beskrivelsene av Hadrians mur, og kanskje også Den antoninske mur, skjønt hans redegjørelse av deres historie er meget unøyaktig. Imidlertid utelater han detaljer der hvor de ikke bidrar til hans budskap; han er hele tiden vag, gir få navn og ingen bestemte detaljer. Uansett, De Excidio forblir en viktig kilde ikke bare for middelalderens historie, men også for britisk historie generelt som et av de få verker skrevet på De britiske øyer som har overlevd fra 500-tallet.
I De excidio et conquestu Britanniae nevner Gildas at året for hans fødsel var det samme året som slaget ved Mons Badonicus, som kan ha skjedd 482 e.Kr. Gildas' retoriske skrivestil indikerer en klassisk latinsk utdannelse som knapt kunne ha vært tilgjengelig for noen på De britiske øyer etter 400-tallet. Annales Cambriae oppgir at han døde i 570, skjønt Tigernach-annalene hevder at det skjedde i 569, men differansen er relativt liten.
Gildas' avhandling ble først publisert i 1525 av den italiensk-engelske historikeren Polidoro Virgili, men med mange forklarte utelatelser og omgåelser. I 1568 utga John Joscelyn, sekretær for erkebiskop Matthew Parker av Canterbury, en ny utgave som var mer i overensstemmelse med det opprinnelige manuskriptet, og i 1691 utga Thomas Gale en enda mer omsorgsfull revidert utgave ved Oxford. Gildas' bok ble hyppig utgitt på det europeiske fastlandet i løpet av 1500-tallet, og en eller to ganger siden. Den neste engelske utgaven, beskrevet av August Potthast som editio pessima, ble utgitt av English Historical Society i 1838, og redigert av prost J. Stevenson. Teksten var basert på Gales utgave samordnet med to andre manuskripter og med detaljerte forord, og ble inkludert i Monumenta Historica Britannica. En annen utgave finnes i Arthur West Haddan & William Stubbs' Councils and ecclesiastical documents relating to Great Britain and Ireland (Oxford, 1869); og en av de siste utgavene er Theodor Mommsens ''Monumenta Germaniae Historica: auct. antiq. xiii.'' (Chronica min. iii.), 1898. Siden har det vært flere moderne utgivelser basert på tidligere eller nye oversettelser for et allment publikum, eksempelvis On the Ruin of Britain (De Excidio Britanniae) ved J. A. Giles, 2010.
Del I
Den første delen består av Gildas' forklaring for sitt arbeid og en kort fortelling om romerske Britannia fra dets erobring til Gildas' tid:
Del I er særlig kjent da den tidligste kilden til navnet Aurelius Ambrosius nevnes, en viktig figur som engelsk tradisjon har kreditert for å ha vendt strømmen mot den angelsaksiske erobringen. Det inneholder også den tidligste referansen til britonernes seier i slaget ved Mons Badonicus.
Del II
Den andre delen besto av en fordømmelse av fem britonske konger, og det er den eneste samtidige informasjonen om dem, og således av særlig interesse for historikere. Gildas innhyller fordømmelsen i allegoriske udyr fra den kristne apokalypse og Bibelens Daniels bok, og sammenligner kongene med udyr beskrevet der: en løve, en leopard, en bjørn og en drage. beskrivelsen er gjentatt i færre ord i Johannes' åpenbaring: «Dyret jeg så, lignet en leopard, men hadde føtter som en bjørn og gap som en løve. Dragen ga det sin kraft og sin trone og stor makt.»
De kongene som blir hudflettet av Gildas er:
I løpet av hans fordømmelser gir Gildas en referanse i forbifarten til andre udyr nevnt i apokalypsen, slik som ørnen, slangen, kalven og ulven. En diskusjon av den opprinnelige meningen i disse bibelske allegoriene ble forsøkt gitt av den kontroversielle svenske mystikeren Emanuel Swedenborg i hans Apocalypsis Revelata («Apokalypsen avslørt», 1766), men en mindre spekulativ og et annerledes perspektiv er gitt i James Rattons The Apocalypse of St. John: A Commentary on the Greek Text.
Årsaken for Gildas' uvilje og fordømmelse av disse fem kongene er ukjent. Han var selektiv i sitt valg av konger ettersom han har ikke gitt noen kommentar angående kongene i andre britonske kongedømmer fra den samme tiden, som Rheged, Gododdin, Elmet, Pengwern/Powys, eller kongedømmene som eksisterte i den sørlige delen av hva som i dag er England. At han valgte konger assosiert med en konges fortrinn (Maglocune, «dragen») antyder en grunn annen enn et hans krav på moralsk krenkelse over deres personlige fordervelse. Verken forurettelse eller en doktrinær strid vil synes å rettferdiggjøre hudflettingen av de fem kongene med et personlig angrep mot Konstantins mor som «den urene løvinne», annet enn at hvis man hater en person, hater man gjerne også ens slekt.
Maelgwn (Maglocune), konge av Gwynedd, får den mest omfattende fordømmelsen og er beskrevet nærmest som en overkonge over alle andre konger (Apokalypsens makt-givende drage). Øya Anglesey var maktbasen til kongene av Gwynedd, og således er beskrivelsen av Maelgwn som «øyas drage» ikke uegnet. Hans overhøyhet over andre konger er bekreftet indirekte i andre kilder. Eksempelvis var Maelgwn en sjenerøs bidragsyter til spredningen av den kristne sak over hele Wales, noe som antyder et ansvar hinsides grensene til sitt eget kongedømme. Han ga donasjoner for å støtte til presten (og senere helgen) Brynach i kongedømmet Dyfed, til Cadoc (en annen senere helgen) i Gwynllwg, til Cybi (også en senere helgen) på Anglesey, til Padarn (senere helgen) i Ceredigion, og til Tydecho (også senere helgen) i kongeriket Powys. Han er også knyttet til grunnleggelsen av Bangor i Gwynedd.
Konstantin er en mindre, uklar konge. Hans Damnonia er vanligvis blitt identifisert med Dumnonia, et kongedømme i sørvestlige Britannia. Et antall senere tekster viser til en konge med dette navnet i området, men det er ikke etterlatt noen samtidige bevis. Dessuten kan Damnonia referere til området til damnonii, en folkestamme som er beskrevet av Klaudios Ptolemaios for å ha oppholdt seg det området som i dag er sørvestlige Skottland. Dette folket var forløperne til det senere kongedømmet Strathclyde, også kalt for Alt Clut, som er kjent for å ha et langvarig forhold til Gwynedd og dets konger, noe som ikke er tilfelle med Dumnonia.
Cuneglasse er Cynglas (moderne walisisk: Cynlas) i de kongelige slektslister, sønnen til Owain Ddantgwyn (Owain Hvittann), sønn av Einion, sønn av Cunedda. Han er assosiert med Penllyn, den sørlige regionen i Gwynedd, og han var stamfar til en senere konge av Gwynedd, Caradog ap Meirion. En av hans brødre var den hellige Seiriol, en helgen på 500-tallet.
Aurelius Conanus, eller Aurelius Caninus, kan ikke bli knyttet til noen særskilt region i Britannia. Den walisiske historikeren John Edward Lloyd har foreslått en forbindelse mellom denne kongen og de degenererte etterkommerne til den store helten Aurelius Ambrosius som nevnt tidligere av Gildas. Om det er tilfelle kan hans kongedømme ha vært lokalisert et sted i de områdene som ble erobret av angelsakserne. Imidlertid er dette kun spekulasjon.
Del III
Den tredje delen begynner med setningen «Britannia har prester, men de er tåper; tallrike hjelpeprester, men de er skamløse; geistlige, men de er snedige plyndrere.» Gildas fortsetter sin jeremiade mot sin tids presteskap, men nevner ingen særskilte navn i denne seksjonen, og belyser således ikke historien til den kristne kirken for denne perioden.
Arven i den angelsaksiske perioden
Ved å følge erobringen av Britannia som beskrevet i De excidio fortsatte Gildas å være en viktig modell for angelsaksiske skribenter både på latin og angelsaksisk. Bedas Historia ecclesiastica gentis Anglorum støttet seg tungt på Gildas for dens redegjørelse av de angelsaksiske invasjoner, og trekker ut implikasjonene til Gildas om tapet av guddommelig gunst for britonerne ved å foreslå at denne favøren har isteden blitt gitt til de nå kristne angelsakserne.
Senere i den angelsaksiske perioden var Gildas tekst en viktig modell for Alkuins behandling av invasjonene fra vikingene, særlig hans brev som behandlet herjingen av Lindisfarne i 793. Gildas påkalling som et historisk eksempel tjener til å foreslå ideen om moral og religiøse reformer som botemiddel mot invasjoner. På samme vis benyttet Wulfstan II av York seg av Gildas i sine prekener for å trekke tilsvarende konklusjon, særlig i Sermo Lupi ad Anglos («Ulvens preken til anglerne», hvor han fremstiller danene som en straff fra Gud for engelskmennenes synder.
Andre historiske virkninger
Gildas' verk er viktig for grunnen bortenfor den historiske informasjonen han gir. På den tiden som Gildas skrev var det en effektiv kristen kirke. Gildas benytter seg av latin for å adressere hans punkter til de herskere han hudfletter, og han anser britonere, i det minst til en viss grad, som romerske borgere, til tross for det romerske keiserdømmets sammenbrudd. Ved 597, da Augustin (senere helgen) kom til Kent, var det som i dag er England, befolket av ikkekristne angelsaksere, og de nye herskerne tenkte ikke på seg selv som romerske borgere. Ved å datere Gildas' tekst mer nøyaktig vil således gi litt mer sikkerhet om tidslinjen for overgangen av postromerske Britannia til angelsaksiske England; en sikkerhet som vil være verdifull ettersom presise dateringer og pålitelige fakta er meget sparsommelig for denne perioden.
Algerie under Paralympiske sommerleker 2000
Algerie deltok under Paralympiske sommerleker 2000 i Sydney i Australia.
Nesøya (Sunndal)
Nesøya er en øy i Sunndal kommune på Nordmøre, i Møre og Romsdal fylke. Øya er kommunens største øy. Den ligger sør i Breifjorden. Vest for øya har man innløpet til Ålvundfjorden, i øst Stangvikfjorden. Øya er skilt fra halvøya Neslandet ved Nesøysundet i sør. Det er broforbindelse over sundet. Bebyggelsen på øya, er konsentrert om plassene; Sundet og Solvang. Det høyeste punktet på øya, Synnahaugen ligger 70 moh. Nordenden av øya er Nesøytangen.
Johan Fredrik Odfjell
Johan Fredrik Odfjell (født 26. august 1948) fra Bergen er en norsk siviløkonom og næringslivsleder. Han var tidligere styreleder i Orkla ASA (2002–2006).
Utdanning
Odfjell er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole og har en MBA fra Harvard Business School.
Etterlønnsavtale i Statoil
Da Odfjell i 2006 ble aktuell som ny styreleder i Statoil, ble han kritisert for sin etterlønnsavtale med Vesta. Avtalen gir ham en etterlønn på 750.000 kroner i året – eller 14,2 millioner over 19 år. Avtalen ble inngått i 1994 og varer til 2013. Stortingsrepresentanter fra Ap og SV, samt tillitsvalgte i Statoil krevde at Odfjell måtte gi fra seg fallskjermen, noe han nektet. I månedsskiftet mai-juni ble det kjent at LO-leder Gerd-Liv Valla krevde overfor Stoltenberg-regjeringen at en annen kandidat enn Odfjell burde velges som styreleder i Statoil. 31. mai 2006 trakk Odfjell seg som aktuell kandidat til styreledervervet.
Orkla
Da Odfjell var styreleder i Orkla i 2005, ble rekrutteringsrådgiveren Fred O. Jacobsen benyttet til å finne ny konsernsjef i Orkla, og det var angivelig Odfjell som fikk Jacobsen til å begynne å jobbe for Orkla.
Konflikt med Den Nationale Scene
I 2016 kritiserte Odfjell Den Nationale Scene i Bergen i forbindelse med teaterstykket Vår ære/Vår makt. Stykket er en moderne versjon av Nordahl Griegs Vår ære og vår makt hvor Tore Vagn Lid er en av forfatterne. Odfjell mente at stykket gav en feilaktig framstilling av hans bestefar, Fredrik Odfjell, som var norsk skipsfører og skipsreder. Odfjell ga uttrykk for dette til publikum i salen i forbindelse med fremføring av teaterstykket 23. februar 2016, og til ansatte på DNS. DNS gikk med på å ta bort en plansje som indikerte at skipet Ajax (som ble torpedert) tilhørte Odfjell.
Philadelphia Eagles i NFL-sesongen 2019
Philadelphia Eagles spilte i sin 87. sesong i National Football League og fjerde under hovedtrener Doug Pederson. Eagles plukket opp mange viktige spillere, inkludert wide receiver Desean Jackson, running back Jordan Howard og defensive tackle Malik Jackson. Med disse endringene i løpet av offseason ble Eagles sett på som en solid konkurrent for Super Bowl. Skader på begge sider av ballen plaget derimot Eagles tidlig i året. Til tross for å ha startet sesongen 5–7 vant Eagles de fire siste kampene mot divisjonsmotstandere og tangerte fjorårets resultat på 9–7. Eagles sikret divisjonstittelen i NFC East, men tapte mot Seattle Seahawks 17–9 i wildcard-runden.
Draft
Merknader
Terminliste
Merk: Divisjonsmotstandere er i fet tekst.
Psykiater
En psykiater er en lege med godkjent videreutdanning i psykiatri, det vil si i læren om psykiske lidelser og behandlingen av disse.