cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Immaterialrett
Ulike kategoriseringer av immaterialrettighetene
Immaterialrettighetene kan kategoriseres på forskjellige måter. Et hovedskille går mellom det man kan kalle åndsproduksjonsrett, som verner intellektuell innsats, og kjennetegnsrett, som verner gjenkjennelseseffekten og det markedsmessige rennomeet til kjennetegn. Til åndsproduksjonsretten hører blant annet opphavsretten, som verner opphavsmannens kunstneriske innsats i frembringelsen av et åndsverk; patentretten, som verner oppfinnerens innovative innsats i frembringelsen av en oppfinnelse og designretten, som verner designerens innsats i frembringelsen av et design. Til kjennetegnsretten hører blant annet varemerkeretten og foretaksnavneretten. Forklaringen på kategoriseringen er enkel: Vernet av varemerket Coca-Cola, skyldes ikke den intellektuelle innsatsen som ligger bak frembringelsen av merket, men merkets evne til å fungere som kjennetegn for leskedrikk fra Coca-Cola Company, og den goodwill som ligger i merket.
Åndsproduksjonsrettene er uten unntak tidsbegrenset. Vernetiden til åndsverk er for eksempel 70 år etter utløpet av opphavsmannens dødsår, jf. åvl. § 40, mens patenter kan opprettholdes i inntil 20 år fra dagen da patentsøknaden ble inngitt, jf. patl. § 40 første ledd. Kjennetegnsrettighetene er derimot uten tidsbegrensning. Varemerkeregistreringer må riktignok fornyes hvert 10. år, men dette kan gjøres i det uendelige, så lenge vilkårene for varemerkeregistrering fortsatt er oppfylt. Innarbeidede varemerker har vern så lenge det innenfor omsetningskretsen, er godt kjent som noens særlige kjennetegn, jf. vml. § 3 tredje ledd.
Et annet skille går mellom industrielle rettigheter og kunstneriske rettigheter. Industrielle rettigheter, som patentretten, designretten og kjennetegnsretten, beskytter typiske rettigheter som er nært knyttet til industri, som retten til å utnytte en oppfinnelse industrielt og retten til å utnytte et varemerke i næringsvirksomhet. Vern av de industrielle rettighetene oppnås som hovedregel ved registrering hos offentlig myndighet, typisk ved søknad om patent, varemerke eller design. Unntak er innarbeidede varemerker, hvor vern oppnås gjennom innarbeidelse, og kretsmønsterrett, som oppstår ved frembringelsen. På den annen side har man kunstneriske rettigheter, som omfatter opphavsretten og de opphavsrettslige naborettighetene. Vern av de kunstneriske rettighetene oppnås automatisk ved frembringelsen, uten at registrering er nødvendig. Skillet mellom de industrielle og de kunstneriske rettighetene er imidlertid ikke særlig skarpt. Det klareste eksempelet på dette er opphavsrettsvernet av datamaskinprogrammer, som har lite å gjøre med den kunstneriske utformingen koden til datamaskinprogrammet, men som snarere er en industriell rettighet til å utnytte datamaskinprogrammer, hovedsakelig i næringsvirksomhet.
Cosmin Moți
Cosmin Iosif Moți (født 3. desember 1984) er en rumensk tidligere fotballspiller.
Landslaget
31. mai 2008 fikk han sin første landskamp for mot.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Patrick Allen
Patrick Allen (født 7. februar 1951 i Portland Parish, Jamaica) er generalguvernør på Jamaica.
Allen ble offisielt utnevnt til generalguvernør den 26. februar 2009. Han er den sjette personen, og den femte fra Jamaica, som har blitt tildelt denne posisjonen siden Jamaicas uavhengighet fra Storbritannia i 1962.
Etter endt eksamen ved Moneague Teacher's College underviste han ved Water Valley School i St. Mary i tre år før han ble utpekt som rektor for Robins Bay Primary School i St. Mary i 1976. I 1978 ble han rektor for Hillside Primary School i St. Mary. I 1980 begynte han å studere ved Andrews University i Michigan, der han oppnådde en bachelorgrad i historie og religion før han begynte på en mastergrad i systematisk teologi. Allen vendte tilbake til Jamaica i 1986 og ble utnevnt til utdannings- og kommunikasjonsdirektør i Sentral-Jamaica.
I 1996 reiste Patrick tilbake til Andrews University får å lese til sin doktorgrad og i 1998 ble han tildelt graden Ph.D i pedagogikk, administrasjon og tilsyn. I løpet av den perioden jobbet han som assisterende kontofører ved Andrews University. Da han kom tilbake til Jamaica i 1998, ble han valgt til president for den sentrale Jamaica.
Allen har vært gift i 33 år og han og hans kone, Denise Patricia (født Beckford), er foreldre til tre barn, Kurt og Candice, som bor henholdsvis i Michigan og Atlanta, og David som fremdeles er bosatt i Jamaica. Ekteparet har tre barnebarn.
Allen overtok som generalguvernør på Jamaica den 26. februar 2009.
Allen ble utnevnt til kommandør av den jamaicanske Order of Distinction i 2006. Den jamaicanske dronningen utnevnte Allen til en Knight Grand Cross av den kjente Order of St. Michael and St. George 26. mai 2009. Han ble derved opphøyet i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen Sir foran sitt navn.
Osvaldo Fernández
Osvaldo Fernández Rodríguez (født 4. november 1968), cubansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona. Fernández ble olympisk mester i baseball under sommer-OL 1992 i Barcelona. Han var med på det cubanske laget som vant den første olympiske baseballturneringen foran Kinesisk Taipei og Japan. Cuba vant finalen mot Kinesisk Taipei med 11-1.
Amaurornis
Amaurornis er én av 37 slekter i riksefamilien (Rallidae), som videre inngår i ordenen tranefugler (Gruiformes). Slekten teller 7 arter, hvorav 5 er monotypiske. Artene er utbredt i deler av Afrika sør for Sahara, i Sør- og Sørøst-Asia, samt i Australasia.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på arter og delgrupper følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske navn i parentes er eventuelt uoffisielle midlertidige beskrivelser.
Themsen
Themsen (engelsk: Thames, uttale: ) er ei elv i den sørlige delen av England. Elva er best kjent ettersom den nedre delen renner gjennom sentrum av London, men elva renner også gjennom mange andre byer, herunder Oxford, Reading, Henley-on-Thames, Windsor, Kingston upon Thames og Richmond upon Thames. Themsen er 346 kilometer lang, med et nedbørfelt på 12 935 km².
Themsen er den nest lengste elva i Storbritannia og den lengste elva som i sin helhet ligger i England. Den har sitt utspring ved Thames Head i Gloucestershire, og munner ut i Nordsjøen gjennom et stort estuar mellom Kent og Essex. Elva er påvirket av tidevannet opp til Teddington Lock i Londons vestlige forsteder. I London har tidevannet en høyde på opptil 7 meter. Nedbørfeltet omfatter en stor del av det sørøstlige og vestlige England og elva har over 18 sideelver som flyter inn i Themsen. Det ligger over 80 øyer langs elva, og den er hjemsted for et rikt dyre- og planteliv. Det er minst 214 broer som krysser elven og 17 tunneler som går under den. Det er også mer enn 200 roklubber ved elven.
Elva har understøttet menneskelig aktivitet fra kilde til munning gjennom mange tusen år, og har gitt folk bosteder, vannkraft, mat og drikke. Den har også fungert som en hovedferdselsåre for internasjonal handel gjennom London havn, både direkte til steder langs sine egne bredder og gjennom elvas tilknytninger til det engelske kanalsystemet.
Born to Be Wild (album)
Born to Be Wild er det 10. studioalbumet til Ann-Margret som ble gitt ut i 2023.
Themsen
Themsen var i middelalderen og senere en veldig forurenset elv. Årsaken var at mengder av søppel og kloakk ble tømt i den. Først på midten av 1800-tallet anla Metropolitan Board of Works et kloakkanlegg i London slik at utslippene i elven ble sterkt begrenset. Elva har i senere år blitt et viktig fritidsområde som understøtter turisme, båt- og friluftsliv, og andre aktiviteter som roing, seiling og padling. Elva har hatt en spesiell tiltrekning på forfattere, kunstnere, musikere og filmmakere, og den er godt representert innen kunst.
Born to Be Wild (album)
Sporliste
Side A:
Side B:
Themsen
Etymologi
Navnet Themsen, fra mellomengelsk Temese, er avledet fra det keltiske navnet for elv, Tamesas (fra *tamēssa), nedtegnet i latin som Tamesis og gitt moderne walisiske ordet Thames. Navnet hadde antagelig betydningen «svart» og kan sammenlignes med andre språkbeslektede ord som russiske темно (urslavisk: *tьmьnъ), sanskrit tamas, irske teimheal og walisiske tywyll, «mørke» (urkeltisk: *temeslos) og mellomirske teimen, «mørk grå», skjønt Richard Coates nevner andre teorier: Kenneth Jacksons teori er at det ikke er indoeuropeisk (og derfor av ukjent betydning), og Peter Kitsons forståelse er at det indoeuropeisk, men før-keltisk og indikerer betydningen «slam/slammete»/«leire/leirete», fra et rotord *tā-, «smelte».
Bemerk også andre navn på britiske elver som Teme, Tavy, Teviot, Teifi (sammenlign med Tafwys).
Elvens navn ble alltid uttalt med en enkel t-lys, /t/; den mellomengelske stavingen var vanligvis Temese og keltisk var Tamesis. En lignende staving fra samme tidsalder, rundt 1210, er funnet i Magna Carta som «Tamisiam».
Den delen av Themsen som rant gjennom Oxford ble tidvis referert til som elven Isis. Historisk, og særlig i viktoriansk tid, var det en rekke kartografer som insisterte at det korrekte navnet for hele elven fra dens kilde og ned til Dorchester-on-Thames, og at kun fra dette punktet, hvor elven møter sideelven Thame og ble «Thame-isis» (etter sigende således forkortelse av Themsen) og derfor burde navngis som det. En del særskilte kart kan fortsatt betegne Themsen som «River Thames or Isis» ned til Dorchester, men siden tidlig på 1900-tallet har denne forskjellen gått tapt i vanlig bruk utenfor Oxford, og en del historikere mener at navn «Isis» er ikke mer enn en feilaktig sammentrekning av Tamesis, det latinske navnet for Themsen.
Den engelske lingvisten Richard Coates mener at mens elven som en helhet ble kalt for Themsen, ble deler av den, hvor den var for bred til å krysses som vadested, ble den kalt for *(p)lowonida. Det ga navnet til en bosetning ved dens bredde som ble kjent som Londinium, fra de indoeuropeiske rotordene *pleu-, «flyte/strømme» og *-nedi, «elv», i betydningen som den flytende/strømmende elven, eller den bredtstrømmende, ikke-vadende elv.
For sjøfarende handelsmenn har Themsen lenge blitt kalt for kun the London River, «London-elva». For beboerne i London er den ganske enkelt the river, «elva», eksempelvis i uttrykk som south of the river.
Stensjön (Tyresta)
Stensjön i Tyresta nationalpark er en høyt beliggende innsjø i kommunene Tyresö og Haninge i landskapet Södermanland i Sverige. Innsjøen er relativt dyp, med steinete og bratte bredder, med unntak av en mindre bukt som ligger på Haninge-siden. Omkringliggende skogområder ble ødelagt i den store skogbrannen som herjet området i 1999.
Stensjöns tilløp kommer fra, foruten avvanning fra den omkringliggende skogen, fra Löpanträsk i vest og fra Mörtsjön i nord. En nordvestlig tilløp kommer også fra Årsjöbäcken som går fra Årsjön. På det stupbratte berget nord for innsjøen, ligger fortidsborgen Stensjöborg. Det er gjort funn av flere boplasser fra Steinalderen på bergene rundt hele innsjøen.
Skytebaner i Buskerud
Dette er en liste over skytebaner i Buskerud for armbrøst, bue, hagle, pistol og rifle.
Skyting under Sommer-OL 2000
Skyting under Sommer-OL 2000. Under Sommer-OL 2000 i Sydney var det totalt 17 skyteøvelser på programmet. Ti øvelser var for menn og syv for kvinner.
Adam Przeworski
Adam Przeworski (født i 1940 i Warszawa) er en polsk-amerikansk professor i statsvitenskap. Han er en sentral analytiker av demokratiske samfunn, demokratiteori og politisk økonomi. Han er for tiden professor ved Wilf Family Department of Politics ved New York University.
Przeworski tok mastergraden ved Universitetet i Warszawa i 1961. Kort tid senere dro han til USA, der han tok doktorgraden ved Northwestern University i 1966. Przeworski har skrevet 13 bøker og mange artikler.
EverQuest
EverQuest er et nettrollespill (MMORPG) som ble utgitt 16. mars 1999 av Sony Online Entertainment. Spillet baserer seg i oppbygging og regelsett på det etterhvert klassiske rollespillet Dungeons & Dragons.
Spillopplevelsen
Spillet foregår i en fantasiverden med middelaldertema, med trollmenn, riddere og skumle monstere i massevis. EverQuest har et 3D basert grensesnitt. Man kan velge mellom 16 spillbare raser, som for eksempel troll, dverger, alver, mennesker. Man har 16 forskjellige klasser å velge mellom, hvor hver enkelt har sine styrker og svakheter. Disse valgene bestemmer hvilke oppgaver man er best egnet til å løse.
Verdenen
Spillet har over 375 soner, med varierende størrelser, som man kan bevege seg mer eller mindre fritt imellom.
Progresjon
Som mange andre MMORPG så er spillopplevelsen veldig fri, og spillerne behøver ikke følge noen lineær historie, men står fritt til å plukke det innholdet som passer best. Det mest normale er å følge den oppsatte progresjonen med å gå opp i nivå (level). For å komme seg opp i nivå må man samle erfaringspoeng. Dette gjøres ved å drepe monstre i spillet eller gjennomføre oppdrag.
Spillet har stor grad av kompleksitet og variasjon. Mye er imidlertid gjort fra utviklernes side for å gjøre spillet lettere og læringskurven mindre bratt. Det foregår kontinuerlig utvikling av spillet, med stadige utvidelsespakker (19 til nå) og modifisering av innhold.
Grafisk bærer spillet tildels preg av at det faktisk er fra 1999, spesielt er dette fremtredende i en del av de eldre sonene. Underveis har imidlertid grafikkmotoren til spillet blitt byttet ut, og støtter nå DirectX 9c. De nyeste sonene står ikke særlig tilbake for nyere spill. Eldre soner blir gradvis modernisert etterhvert. Figurene, har også fått en ansiktsløfting.
Interaksjon med andre spillere
I utgangspunktet baserer spillet seg på PvE (Player versus Environment), spillere mot omgivelsene. PvP (Player versus Player), spiller mot spiller, støttes bare i begrenset grad. etter avtale mellom spillerne, og i spesielle områder (Arena).
Grunntanken i spillet er samarbeid. Mesteparten av innholdet er laget for å passe til større eller mindre grupper av spillere, 2-3 opptil 72 eller flere (72 er maks antall i den største taktiske enheten "Raid"). En basisgruppe består av 6 spillere. Spillere, spesielt på høyere nivåer, organiserer seg ofte i laug(engelsk: "Guilds") som er spillerdrevne organisasjoner med egne verktøy tilgjengelig for organisering og effektivisering)
Murverksprisen
Murverksprisen er en norsk arkitekturpris som ble opprettet i 1979 av selskapet AS Norsk Leca for å stimulere og utvikle bruken av murverk i norsk byggevirksomhet. Prisen ble tidligere utdelt i regi av Mur-Sentret og deles i dag ut av Norsk murforum. Prisen går til byggverk i Norge med fremragende arkitektur i tegl- eller blokkmurverk der murverket også er anvendt på en håndverksmessig og teknisk god måte. I tillegg til arkitekten blir også murmester fremhevet. Prisvinneren mottar en plakett som kan monteres på bygningen, i tillegg til at de involverte parter mottar et diplom. Prisen deles vanligvis ut på Norsk murdag.
EverQuest
F2P
Den 16. mars 2012 ble det mulighet for å spille gratis med noen begrensninger.
Murverksprisen
Sekretariatet er hos Norsk murforum i Oslo og juryen består av fem personer, hvorav tre er oppnevnt av Norsk murforum og to personer fra Norske arkitekters landsforbund (NAL).
EverQuest
Utvidelsespakker
1. The Ruins of Kunark (April 2000)
2. The Scars of Velious (Desember 2000)
3. The Shadows of Luclin (Desember 2001)
4. The Planes of Power (Oktober 2002)
5. The Legacy of Ykesha (Februar 2003)
6. Lost Dungeons of Norrath (September 2003)
7. Gates of Discord (Februar 2004)
8. Omens of War (September 2004)
9. Dragons of Norrath (Februar 2005)
10. Depths of Darkhollow (September 2005)
11. Prophecy of Ro (Februar 2006)
12. The Serpent's Spine (September 2006)
13. The Buried Sea (Februar 2007)
14. Secrets of Faydwer (November 2007)
16. Underfoot (Desember 2009)
17. House of Thule (Oktober 2010)
18. Veil of Alaris (November 2011)
19. Rain of Fear (November 2012)
21. Call of the forsaken (Oktober 2013)
22. The Darkened Sea (Oktober 2014)
Tag
Tag brukes på engelsk om ulike typer merkelapper og etiketter. På norsk har ordet flere betydninger:
Nylandsveien (Oslo)
Nylandsveien er en vei i Oslo som løper fra Bjørvikshavna til Tøyen. Det sør-nordgående veiløpet utgjorde tidligere riksvei 4s førsteetappe, men er nå en del av Ring 1. Veien kan sies å representere grensa mellom administrative Oslo Sentrum og bydel Gamle Oslo (siden Akerselva er lagt i rør og dermed ikke synlig i Bjørvika). Nylandsveien hadde kun fire adresser: 20A, 20B, 28 og 32, som alle ligger ved Operahuset i Oslo, men har i dag kun adressene 2,4 og 6 som ligger i kontorbygget Diagonale.
Liste over kulturminner i Vestre Slidre
Liste over kulturminner i Vestre Slidre er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Vestre Slidre. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Sjur Nesheim
Sjur Nesheim (født 13. april 1952 i Vardø) er en norsk fjellklatrer.
Nesheim flyttet til Tromsø i 1966 og var med på etableringen av klatremiljøet der. I 1971 foretok han sin første bestigning i Raftsundet. Nesheim har siden 1970-tallet klatret verden over, og blant annet besteget Ulvetannas nordvestvegg (Antarktis, 1994). Han er instruktør i Tromsø Klatreklubb. Han har også holdt foredrag fra sine klatreekspedisjoner.
Han er bror til klatreren Håvard Nesheim, og sønn av sorenskriver Nesheim i Vardø. Han har tre barn.
Lars Arvid Nilsen
Lars Arvid Nilsen (født 15. april 1965) er en norsk jurist og tidligere kulestøter som representerte Porsgrunnsklubben Urædd.
Nilsen satte den norske rekorden i kulestøt på 21,22 meter da han vant det amerikanske studentmesterskapet i Indianapolis 6. juni 1986.
I 2004 ble Nilsen benådet av Idrettsstyret i NIF med hensyn til deltakelse i organisert trening og konkurranseaktivitet i andre idretter enn kulestøt. Benådningen omfatter ikke konkurranser som kvalifiserer til nasjonale eller internasjonale mesterskap.
Queer tango
Queer Tango er et forsøk på å løsrive seg fra de tradisjonelle heteronormative kjønnsrollene i argentinsk tango. Queertango-dansere ønsker å bryte med forestillingen om tango som en dans mellom menn og kvinner, der menn er den aktive fører og kvinner den passive følger. Queer tango utfordrer forestillingen om hva det vil si å føre og følge og queertango-dansere skifter ofte rolle i løpet av dansen eller lar det være uklart hvem som fører.
Queer tango står sterkest blant lesbiske, homofile og transpersoner LHBT, men også for heterofile gir queer tango en mulighet til å utforske andre sider ved tango. Ved å lære både å føre og følge økes sensitiviteten og muligheten for god kommunikasjon mellom dansepartnerne.
Historien om Queer Tango
På begynnelsen av 1900-tallet fantes det et stort overskudd av nyimmigrerte ugifte menn i Buenos Aires. Dans, ved siden av bordell-besøk, var blant de få mulighetene disse mennene hadde for å treffe kvinner. For å bli flinke å danse og dermed bedre sine sjanser overfor det annet kjønn, øvde menn med å danse med hverandre. Samkjønnet dans har dermed lange tradisjoner i tango.
Samkjønnet dans har likefullt forekommet siden tangoens opprinnelse, men Queer tango bevegelsen som sådan oppsto i Hamburg i 2001 ved arrangeringen av den første lesbisk-homofile milonga. Samme år fant den første internasjonale queertango-festivalen sted. Grunnleggerne valgte å bruke begrepet ”queer” som referanse til queer teori som stiller spørsmål ved det naturgitte i kjønnsroller og seksuelle preferanser.
Siden har Queer tango bredt seg internasjonalt til bl.a. Berlin, Stockholm, New York, San Francisco og London. I Oslo begynte byggingen av et queertango-miljø i 2007 og foreningen Oslo Tango Queer ble stiftet i juni 2010. Den første internasjonale queertango-festivalen i Norge fant sted i Oslo 27.-29. august samme år.
I Buenos Aires åpnet den første Queer Milonga, La Marshall, i 2002. Den første internasjonale queertango-festivalen i Buenos Aires fant sted i 2008.
HTC Titan
HTC Titan er en Windows Mobile-basert mobiltelefon (smartphone) som ble produsert av HTC. Den erstattet HTC Apache, og ble lansert i juni 2007.
Mobilen har en 2,8 tommer stor touchskjerm, GPS og A-GPS, fullt QWERTY-tastatur som kan skyves ut til siden, og har kamera med 2 megapiksler.
Den er også solgt via andre mobiloperatører under navnene HTC P4000, Telus & HTC P4000, Sprint & HTC Mogul, Qwest & HTC Mogul, Alltel & HTC PPC6800, Bell & HTC PPC6800, UTStarcom PPC6800, UTStarcom & Verizon XV680, Telecom New Zealand & HTC Titan og U.S. Cellular PPC6800.
Katerina Dalaka
Katerina Dalaka (født 20. august 1992 i München) er en gresk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp og hekkeløp. Hun vant 200 meter og 400 meter hekk individuelt ved Balkanmesterskapet i friidrett 2016, og 100 meter under Balkanmesterskapet i friidrett 2017.
Idrettskarriere
På nasjonalt nivå har hun vunnet 400 meter hekk i 2014, 2016 og 2017, og hun vant 100 meter i 2016.
Hun deltok i Balkanmesterskapet i friidrett 2016, der hun vant 200 meter og 400 meter hekk individuelt. I tillegg deltok hun på begge stafettene, der Hellas vant 4 x 100 meter stafett og kom på andreplass på 4 x 400 meter stafett. Hun deltok også i EM i friidrett 2016, på 4 x 100 meter og 4 x 400 meter stafett, og Hellas ble slått ut i semifinalen i begge disse øvelsene.
Under Balkanmesterskapet i friidrett 2017 vant hun 100 meter, 0,1 sekund foran Milana Tirnanić fra Serbia. Hun fikk også sølv på 400 meter hekk, bak Elif Yıldırım fra Tyrkia. Hellas deltok i Super League under Lag-EM i friidrett 2017, og Dalaka deltok der på 400 meter hekk. Hun kom der på åttendeplass i kvalifiseringen, og nådde finalen, der hun også kom på åttendeplass. Dette ga fire poeng i lagkonkurransen, der Hellas kom på niendeplass og beholdt plassen i Super League.
Forsvarets hundeskole
Forsvarets hundeskole (FHSK) har som oppgave å utdanne hunder og hundeførere (ekvipasjer), og å utøve det faglige ansvaret for hundetjenesten i Forsvaret. Skolen ligger på Hauerseter leir ved Sessvollmoen leir i Ullensaker kommune.
Vernepliktige i Hæren og Luftforsvaret kan gjennomføre førstegangstjeneste som hunderøkter eller hundefører.
Historie
Den norske militære tjenestehundens historie går tilbake til 1944, da Forsvarets sanitet startet trening av sanitetshunder i Sverige. I 1951 tok Forsvaret opp spørsmålet om å bruke hund i vakthold, og trening kom i gang i AR-1's leir i Ski kommune.
I 1953 ble hundeskolen, etter vedtak i Stortinget, etablert på Rauøy fort utenfor Fredrikstad, for så å bli flyttet til Seiersten fort i Drøbak i 1959. Der lå den inntil 1. juli 2003, da skolen ble relokalisert til Hauerseter leir ved Sessvollmoen garnison.
Kennel og fasisiliteter
Forsvarets hundeskole har en kennel som sto ferdig til innflyttingen i juni 2003 og har plass for inntil 80 hunder. Fasilitetene inkluderer isolat, veterinærtjeneste, administrasjon og treningsforhold.
Utdanning og fagområder
Skolen utdanner følgende kategorier tjenestehunder:
Statsbesøk
Statsbesøk er et seremonielt besøk som et statsoverhode avlegger hos statsoverhodet i en annen stat etter invitasjon fra denne. Et statsbesøk avsluttes vanligvis med at det gjestende statsoverhode gir sitt vertskap invitasjon til gjenbesøk.
Det er kun besøk mellom statsoverhoder som betegnes statsbesøk. Regjeringssjefers besøk kalles offisielle besøk, eller i tilfeller arbeidsbesøk, og har ofte mindre seremoniell.
Seremonielle besøk
Statsbesøk er den høyeste form for diplomati mellom to stater og er preget av seremoniell og formaliteter. Dette omfatter en offisiell mottakelse med et visst seremoniell, gjerne også med parade der gjesten gis militær æresbevisning, og offisielle middager (banketter) gitt av både vertskap og gjester der de to lands statsoverhoder er æresgjester. Bekransning av nasjonalmonument eller annet minnesmerke er en vanlig del av statsbesøk. Videre omfattes statsbesøk av et offisielt program med besøk hos nasjonale institusjoner av politisk, kulturell og økonomisk betydning. Statsoverhodet og vedkommendes følge av ministre og andre representanter kan holde offisielle samtaler med sine motparter. Det organiseres gjerne et eget parallelt program for statsoverhodets ektefelle. Videre kan statsbesøket inneholde et program som omfatter en utvidet delegasjon satt opp for å fremme forbindelsen mellom de to land innen handel, kultur, og lignende.
I forbindelse med statsbesøk tildeler de to lands statsoverhoder som regel hverandre en av landets høyeste ordener. Øvrige medlemmer av delegasjonene, samt personer som har utført viktige oppgaver i forbindelse med statsbesøket, tildeles også ordener i ulike grader og klasser.
I parlamentariske demokratier sendes og mottas invitasjoner til statsbesøk etter avklaring og godkjennelse fra regjeringen.
Statsbesøk i Norge
I Norge er det regjerende monark som er vert for utenlandske statsoverhoder ved statsbesøk og som selv reiser på statsbesøk til andre land. Ved begynnelsen av en monarks regjeringstid avlegger monarken som regel først statsbesøk i de nordiske naboland. I Norge er det vanlig at fremmed lands statsoverhode besøker Stortinget, der vedkommende tas imot av stortingspresident, og Høyesterett. Når besøkende statsoverhode er president, møter vedkommende statsministeren til offisielle samtaler.
Antallet statsbesøk har blitt hyppigere med årene. Haakon VII mottok i sin regjeringstid elleve utenlandske statsoverhoder til statsbesøk i Norge og reiste selv på 13 statsbesøk til utlandet. Olav V var vert ved 30 statsbesøk og dro selv på 33 statsbesøk til andre land. Under Harald V har Norge inntil utgangen av 2011 mottatt 37 utenlandske statsoverhoder til statsbesøk i Norge og kongen har avlagt 40 statsbesøk i utlandet.
Statsbesøk av Russlands president
I forbindelse med statsbesøk fra Russlands president Dmitrij Medvedev 26.–27. april 2010 ble en rekke offisielle seremonier og møter avholdt:
Tisnaren
Tisnaren er en innsjø som ligger på grensen mellom landskapene Östergötland og Södermanland i Sverige. Innsjøen ligger 44 meter over havet, og har et overflateareal på 39 km². Innsjøen deles av kommunene Finspång, Katrineholm og Vingåker. Tisnaren dreneres via Forsaån til Viren, og inngår i vassdraget. Innsjøens omgivelser består av kupert og lite tilgjengelig terreng. Ingen større tettsteder ligger i nærheten av innsjøen. Tisenö er største øy i innsjøen, og har fastboende befolkning.
I 1910-15 ble Tisnare kanal bygd for å forenkle frakt av gods til jernbanestasjonen Ändebol, som ligger på Södermanlandssiden av landskapsgrensen.
Föreningen Rädda Tisnaren har som hovedformål å verne om Tisnaren og tilstøtende elver.
Antonio Pacheco
Antonio Pacheco Massó (født 4. juli 1964), cubansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona, 1996 i Atlanta og 2000 i Sydney.
Pacheco ble olympisk mester i baseball under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Han var med på det cubanske laget som vant den første olympiske baseballturneringen foran Kinesisk Taipei og Japan. Cuba vant finalen mot Kinesisk Taipei med 11-1.
Fire år senere, under Sommer-OL 1996 i Atlanta vant han sin andre olympiske gullmedalje i baseball. Cuba vant finalen mot Japan med 13-9. Pacheco vant sin tredje olympiske medalje i baseball under Sommer-OL 2000 i Sydney. Cuba tapte finalen mot USA med 0-4.
The Freewheelin’ Bob Dylan
The Freewheelin' Bob Dylan er sangeren og låtskriveren Bob Dylans andre studioalbum, utgitt i mai 1963 av Columbia Records.
Til forskjell fra Dylans debutalbum, Bob Dylan, som hadde bare to selvskrevne sanger, hadde Freewheelin'  bare to coverlåter, den tradisjonelle «Corrina, Corrina», og «Honey, Just Allow Me One More Chance» — som var gjendiktet av Dylan. Freewheelin'-albumet viste dermed Dylans låtskrivertalent for første gang. Albumet startet med «Blowin' in the Wind», som skulle bli en av Dylans mest kjente sanger. I juli 1963, ble sangen en hit for folk-trioen Peter, Paul & Mary.
The Freewheelin' Bob Dylan nådde nummer 22 i USA (og solgte etterhvert til platina), og gikk senere inn på 1.-plass i Storbritannia i 1965. I 2002 ble albumet utvalgt av Library of Congress til National Recording Registry som ett av 50 innspillinger, og i 2003 ble albumet kåret til nummer 97 på Rolling Stone Magazines liste over tidenes 500 beste album.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Bob Dylan, unntatt hvor annet er notert.
Innspilling
Både kritikere og publikum la lite merke til Dylans debutalbum, Bob Dylan, som kun solgte 5 000 eksemplarer det første året. Innenfor Columbia Records refererte de sangeren som 'Hammond's Folly' og foreslo at kontrakten hans skulle droppes. Hammond forsvarte Dylan kraftig, også Johnny Cash forsvarte Dylan. Det relativt lille selskapet Prestige Records hadde uttrykt interesse for Dylan, de hadde sett Dylans potensial som låtskrivertalent. Hammond var bundet til å gjøre Dylans andre album til en suksess.
Reise til England
Carthy introduserte Dylan for to engelske sanger som skulle ha stor betydning for Freewheelin-albumet. Carthy lærte Dylan hans arrangement på «Scarborough Fair» som Dylan kom til å bruke som basis på «Girl from the North Country». Og en ballade fra det 19-århundre som handlet om døden til Sir John Franklin i 1847, «Lady Franklin's Lament» ga Dylan melodien for «Bob Dylan's Dream».
Fra England reiste Dylan til Italia hvor han ble med Albert Grossman som var på turne med sin klient Odetta. Dylan håpet også på å komme i kontakt med kjæresten, Suze Rotolo, uvitende om at hun allerede hadde dratt tilbake til Amerika. Mens han var i Italia, gjorde Dylan seg ferdig med «Girl from the North Country» og et utkast til «Boots of Spanish Leather». Dylan returnerte så til England hvor Carthy fikk en overraskelse: «When he came back from Italy, he'd written «Girl From the North Country»; he came down to the Troubadour and said, 'Hey, here's «Scarborough Fair»' and he started playing this thing»."
Tilbake til New York
Da Dylan kom tilbake til New York i midten av januar, spilte han inn sin nye sang, «Masters of War» for Broadside magazine. I denne perioden ble han sammen med Suze Rotolo igjen, og han overtalte henne til å flytte tilbake til leiligheten de hadde delt i West 4th Street.
Innspillingen sammenfalt i tid med Albert Grossmans beslutning om å få John H. Hammond byttet ut som Dylans produser på CBS. Ifølge Dylans biograf Howard Sounes, «The two men could not have been more different. Hammond was a White Anglo-Saxon Protestant, so relaxed during recording sessions that he sat with feet up, reading The New Yorker. Grossman was a Jewish businessman with a shady past, hustling to become a millionaire». De to mennene hadde allerede kommet i konflikt på grunn av Hammonds overtaling av Dylan for å fornye sin CBS-kontrakt. Grossman var bestemt på å kontrollere hvert eneste element av Dylans karriere, men hadde også en dyp tro til Dylan. Filmskaper D. A. Pennebaker kommenterte, «I think Albert was one of the few people that saw Dylan's worth very early on, and played it absolutely without equivocation or any kind of compromise».
Som resultat skaffet Columbia Dylan en ny produser, en ung, afroamerikaner kalt Tom Wilson. På den tiden hadde Wilson mer erfaring med jazzinnspillinger, og var egentlig motvillig til å jobbe med Dylan.
Wilson husket: «I didn't even particularly like folk music. I'd been recording Sun Ra and Coltrane...I thought folk music was for the dumb guys. [Dylan] played like the dumb guys, but then these words came out. I was flabbergasted».
Det siste dramaet under innspillingen av Freewheelin' dukket opp da Dylan dukket opp på The Ed Sullivan Show 12. mai 1963. Dylan hadde valgt å spille «Talkin' John Birch Society Blues», men var informert av 'head of program practices' på CBS Television at denne sangen var potensielt ærekrenkende mot John Birch Society. I stedet for å følge TV-sensuren nektet Dylan å opptre. Ifølge biograf Clinton Heylin. «There remains a common belief that [Dylan] was forced by Columbia to pull «Talkin' John Birch Society Blues» from the album after he walked out on The Ed Sullivan Show» Den reviderte versjonen av The Freewheelin' Bob Dylan ble gitt ut 27. mai 1963; dette hadde gitt Columbia Records bare to uker å endre albumet, skrive nye omslag, og trykke og pakke inn mange nok eksemplarer av den nye versjonen til å oppfylle bestillingene. Heylin argumenterer at CBS antageligvis tvang Dylan til å ta tilbake «John Birch» fra albumet noen uker tidligere. Dylan svarte på dette ved å spille inn nytt materiale 24. april, og erstatte fire sanger («John Birch», «Let Me Die in My Footsteps», «Ramblin' Gamblin' Willie» og «Rocks and Gravel»).
Sangene
«Blowin' in the Wind» er en av Dylans mest kjente låter. I bookleten for The Bootleg Series Volumes 1-3 (Rare & Unreleased) 1961-1991 skriver John Bauldie at det var Pete Seeger som først kjente igjen melodien til «Blowin' in the Wind» som en versjon av den gamle spiritual «No More Auction Block». Ifølge Alan Lomax's The Folk Songs of North America stammer sangen fra Canada der den ble sunget av tidligere slaver som hadde flyktet dit etter at Storbritannia avskaffet slaveriet i 1833. I 1978 innrømte Dylan kilden da han fortalte journalist Marc Rowland: '«Blowin' In The Wind» has always been a spiritual. I took it off a song called «No More Auction Block» — that's a spiritual and «Blowin' In The Wind» follows the same feeling.'  «No More Auction Block» fremført av Dylan ble spilt inn live på Gaslight Cafe i oktober 1962 og ble utgitt på The Bootleg Series Volumes 1-3 (Rare & Unreleased) 1961-1991.
Dylan skrev «Blowin' in the Wind» 9. april 1962. Den ble publisert første gang i mai 1962, i den sjette utgaven av Broadside, et magasin grunnlagt av Pete Seeger som engasjerte seg i sanger med viktige emner.
«Blowin' in the Wind» hadde stor innflytelse på borgerrettighetsbevegelsen på 1960-tallet, og sangen har blitt beskrevet som bevegelsens «nasjonalsang». I Martin Scorseses dokumentar om Dylan, No Direction Home, uttrykker Mavis Staples at hun ble forbauset da hun hørte sangen første gang, hun kunne ikke forstå hvordan en ung hvit mann kunne skrive noe som fanget så godt frustrasjonen og lengselen etter noe bedre hos den svarte befolkningen.
Sam Cooke var også dypt imponert over sangen og begynte å spille den live. En versjon ble tatt opp på Cookes album Live At the Copacabana fra 1964. Hans dypere respons var å skrive den tankefulle og ærverdige «A Change Is Gonna Come» som han spilte inn 24. januar 1964.
«Blowin' In the Wind» ble verdenskjent da den ble spilt inn av Peter, Paul and Mary som Albert Grossman også var manager for. Singelen solgte fenomenale tre hundre tusen eksemplarer den første uken. 13. juli 1963, nådde den nummer to på Billboard-listen med salg på over en million eksemplarer. Peter Yarrow sa at da han fortalte Dylan at han kom til å tjene mer enn $5000 fra publiseringsrettighetene, ble Dylan målløs.
Kritikeren Andy Gill skrev: '«Blowin' In The Wind» marked a huge jump in Dylan's songwriting. Prior to this, efforts like «The Ballad of Donald White» and «The Death of Emmett Till» had been fairly simplistic bouts of reportage songwriting. «Blowin' In The Wind» was different: for the first time, Dylan discovered the effectiveness of moving from the particular to the general. Whereas «The Ballad of Donald White» would become competely redundant as soon as the eponymous criminal was executed, a song as vague as «Blowin' In The Wind» could be applied to just about any freedom issue. It remains the song with which Dylan's name is most inextricably linked, and safeguarded his reputation as a civil libertarian through any number of changes in style and attitude."
NPRs Tim Riley beskriver «Girl from the North Country» som «an absence-makes-the-heart-grow-confused song, but it's suffused with a rueful itch, as though Dylan is singing about someone he may never see again». Seks år senere spilte Dylan inn sangen på nytt på albumet Nashville Skyline fra 1969, denne gangen sammen med countrylegenden Johnny Cash.
Den bitende antikrigssangen «Masters of War» er basert på Jean Ritchies arrangement av «Nottamun Town». Sangen er skrevet sent i 1962 mens Dylan var i England. Noen, blant andre Martin Carthy og Anthea Joseph, husker Dylan spille sangen i folkklubber på den tiden. Ritchie skal senere ha krevet rettighetene til sangens arrangement; ifølge en Dylanbiografi ble saken avsluttet med at Ritchie fikk $5000 fra Dylans advokater.
Dylan var bare 21 år gammel da han skrev en av sine mest sammensatte sanger, «A Hard Rain's A-Gonna Fall», ofte bare kalt «Hard Rain». Det har vært sagt at Dylan spilte «Hard Rain» først på Gaslight Cafe, hvor Village-artisten Peter Blankfield var til stede: «He put out these pieces of loose-leaf paper ripped out of a spiral notebook. And he starts singing ['Hard Rain']...He finished singing it, and no one could say anything. The length of it, the episodic sense of it. Every line kept building and bursting».
Dylan spilte «Hard Rain» noen dager senere på Carnegie Hall 22. september 1962, som en del av en konsert som Pete Seeger hadde organisert. Seeger var så imponert av «Hard Rain» at han gjorde en coverversjon av låten.
Mange kritikere tolket teksten til «Hard Rain» som en referanse til atombombingen, men Dylan bestred denne spesifikke tolkningen. I et radiointervju med Studs Terkel i 1963 sa Dylan, "No, it's not atomic rain, it's just a hard rain. It isn't the fallout rain. I mean some sort of end that's just gotta happen... In the last verse, when I say, 'the pellets of poison are flooding the waters', that means all the lies that people get told on their radios and in their newspapers."
Dylan introduserte «Don't Think Twice, It's All Right» som «a statement that maybe you can say to make yourself feel better...as if you were talking to yourself». Den er skrevet rundt samme periode Suze Rotolo utsatte sitt opphold i Italia. «Don't Think Twice, It's All Right» er basert på en melodi Dylan lærte av folksangeren Paul Clayton. Riley beskrev sangen som «the last word in a long, embittered argument, a paper-thin consolation sung with spite».
«Bob Dylan's Dream» er basert på melodien fra den tradisjonelle «Lady Franklin's Lament» som igjen er basert på den irske tradisjonelle «Cailín Óg a Stór». I «Lady Franklin's Lament» drømmer hovedpersonen i teksten om å finne sin mann, arktisutforskeren Sir John Franklin, i live. (Sir John Franklin hadde forsvunnet på en Arktis-ekspedisjon i 1845; en stein funnet på King William Island som beskrev hans dødsfall ble funnet på en annen ekspedisjon i 1859.)
«Oxford Town» er Dylans ironiske oppramsing av hendelser på University of Mississippi i september 1962. U.S. Air Force veteranen James Meredith var den første svarte studenten som startet på University of Mississippi, lokalisert en mile unna Oxford, Mississippi og 75 miles (120 km) sør for Memphis, Tennessee. Da Meredith prøvde å delta i klassene på skolen prøvde et antall mississippiere, deriblant Mississippis guvernør Ross Barnett, å holde universitetet isolert. Til slutt måtte University of Mississippi få hjelp fra føderale tropper. Dylan svarte kjapt på hendelsen: hans sang ble publisert i november 1962-utgaven av Broadside.
«Talkin' World War III Blues» var en spontan komposisjon laget i studio i løpet av Dylans siste innspilling for The Freewheelin' Bob Dylan.
«Corrina, Corrina» var spilt inn av The Mississippi Sheiks og deres leder Bo Carter i 1928. Sangen har vært covret av diverse artister som Bob Willis, Big Joe Turner, og Doc Watson. Det er den eneste sangen på Freewheelin' Dylan spilte inn sammen med andre musikere. Dylan låner fraser fra flere Robert Johnson-sanger: «Stones In My Passway», «32-20 Blues», og «Hellhound On My Trail».
«I Shall Be Free» er en gjendiktning av Leadbelly's «We Shall Be Free», som ble fremført av Leadbelly, Sonny Terry, Cisco Houston, og Woody Guthrie. Ifølge musikkologisten Todd Harvey har Dylans versjon melodien fra Guthrie-innspillingen med unntak av signaturrefrenget («We'll soon be free/When the Lord will call us home»). Det meste av Dylans versjon beskriver sangerens urolige forhold til kvinner, og noen slående referanser fra den moderne kulturen: en telefonsamtale fra JFK, en satire om TV-reklame, og noe om vidunderlig drikking. Plassert på slutten av Freewheelin', sørger denne sangen for en lett avslutning på en LP med ellers følelsesladede tekster.
Outtakes
Manus til «Talkin' John Birch Society Blues» dukket først opp i debututgaven av Broadside Magazine sent i februar 1962. Magasinet var grunnlagt av Pete Seeger og Sis Cunningham og var dedikert til å publisere moderne folkesanger. Dylan ble introdusert for Cunningham gjennom Seeger, og i løpet av hans første møte med Cunningham spilte Dylan sangen for henne. En ironisk, men morsom satire, det ville bli den første av mange bidrag til Broadside magazine.
«The best of Dylan's early protest songs», ifølge Clinton Heylin, «'Let Me Die in My Footsteps' placed a topical preoccupation – the threat of nuclear war – inside a universal theme – 'learning to live, 'stead of learning to die».
Det er uklart om «Mixed Up Confusion» noen gang var en seriøs kandidat for The Freewheelin' Bob Dylan, men den var gitt ut av Columbia som kun single i løpet av julehandelen. Dylan hadde vært en fan av rock & roll helt siden barndommen og «Mixed Up Confusion» var den første låten som kunne minne om rockabilly-innspillingene han hørte som ungdom. Det var også den første innspillingen Columbia satte han sammen med ett studioband.
Selv om den ikke var spilt inn for albumet ble «Tomorrow Is a Long Time» skrevet og laget demo av under innspillingen av albumet. Hvis den ikke var inspirert av personlige opplevelser som skjedde på den tiden, var det i hvert fall en refleksjon av dem, den er sunget fra en fortellers syn som nekter å legge seg i sin seng enda en gang inntil hans egen sanne kjærlighet er tilbake. Ofte er den vurdert som en av Dylans beste kjærlighetssanger. Dylan ga ut «Tomorrow Is a Long Time» i 1971 på Bob Dylan's Greatest Hits Vol. II fra en liveopptreden i Town Hall-konserten 12. april 1963. (Heylin beskriver Town Hall-opptredenen som «an achingly lovely rendition of his most tender song».
Tidligere i 1971, ga Rod Stewart ut en coverversjon av «Tomorrow Is a Long Time» på albumet Every Picture Tells a Story, en av hans mest populære album. Ironisk spilte Dylan sangen inn i 1970 i løpet av New Morning-innspillingen, med backingband og sangere, og et uvanlig uptempo bluesarrangement. Denne versjonen har dukket opp på bootlegs.
Den lange perioden innspillingen foregikk over gjorde at et stort antall sanger ikke fikk plass på albumet. Flere egenkomponerte sanger og coverlåter ble spilt inn. Noen kom han til å spille inn på nytt senere, og andre ble gitt ut offisielt på The Bootleg Series. En stor del av sangene er fortsatt uutgitt, men de sirkulerer som bootlegger. En live versjon av «Talkin' John Birch Society Blues» omdøpt til «Talkin' John Birch 'Paranoid' Blues» ble gitt ut på The Bootleg Series, men studioversjonen er fortsatt uutgitt.
Dette er kjente outtakes fra album:
Promotering av utgivelsen
Dylan promoterte albumet ved å delta i radioprogrammer og holde konserter. Dylan opptrådte på Monterey Folk Festival, hvor Joan Baez ble med og sang duett på Dylans «With God on Our Side» (som ikke ble spilt inn før hans neste album). Baez var på denne tiden på toppen av sin berømmelse; hun hadde vært på forsiden i Time i november året før. Opptredenen bidro til å sette fart i Dylans karriere, det var også begynnelsen på et romantisk forhold mellom de to.
I juli opptrådte Dylan på den andre Newport Folk Festival. Der opptrådte også Peter, Paul and Mary som den helgen nådde nummer to på Billboards popliste med deres versjon av «Blowin' in the Wind». Baez var også på Newport, og hun spilte med Dylan to ganger, en gang på hennes sett, og en på hans.
The Freewheelin' Bob Dylan hadde vært tilgjengelig siden sent i mai, men til tross for kontroversen omkring Dylans avbrutte opptreden på Ed Sullivan show, tiltrakk ikke albumet seg mange anmeldelser fra mainstream-pressen. Det solgte moderat etter utgivelsen, men med Dylans opptreden på Newport, Baez's påtegnelse, og populære coverversjoner av hans låter fra både Baez, Odetta og Peter, Paul and Mary, begynte salget å stige og flere fikk vite om albumet. Dylan's venn Bob Fass husker at etter Newport fortalte Dylan ham at «suddenly I just can't walk around without a disguise. I used to walk around and go wherever I wanted. But now it's gotten very weird. People follow me into the men's room just so they can say that they saw me pee».
I september kom endelig albumet inn på Billboard's albumliste. Den høyeste plasseringen den fikk var nummer 22. The Freewheelin' Bob Dylan vil bli husket som det albumet som introduserte Dylans talent for det store publikummet.
I mars 2000 fortalte Van Morrison det irske rockemagasinet Hot Press om innflytelsen Freewheelin' hadde på han: «I think I heard it in a record shop in Smith Street. And I just thought it was incredible that this guy's not singing about 'moon in June' and he's getting away with it. That's what I thought at the time. The subject matter wasn't pop songs, ya know, and I thought this kind of opens the whole thing up...Dylan put it into the mainstream that this could be done».
The Beatles var også imponert. George Harrison husket, «We just played it, just wore it out. The content of the song lyrics and just the attitude — it was incredibly original and wonderful».