cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gazakrigen 2008–2009
Ny militær doktrine
Det anerkjente britiske forskningsinstituttet Institute for Strategic Studies (IISS), kom med en uttalelse den 28. januar der de hevder at Israels angrep mot Gazastripen bidro til å styrke Hamas på bekostning av mer moderate palestinske grupper. De presiserer at selv om Hamas fikk hard medfart under de israelske bombetoktene, bidro de høye sivile tapene til å «legitimere Hamas i deler av den arabiske opinionen og blant enkelte ledere i regionen, noe som har svekket stillingen til de såkalte moderate». De hevder videre at den israelske offensiven mot Gazastripen har gjort det vanskeligere å få fredsprosessen tilbake på sporet. De hevder også at det forestående valget i Israel vil føre til ytterligere forsinkelser, samtidig som styrkingen av Hamas bidrar til å øke splittelsen innen den palestinske ledelsen. De rådet videre Israel til å skaffe seg større legitimitet blant moderate arabiske stater, som da kan støtte Israel i kampen mot ikkestatlige aktører som Hamas og Hizbollah. Anthony H. Cordesman ved Center for Strategic and International Studies i USA kom i februar med en lignende konklusjon. Han hevdet blant annet at militæroffensiven mot Gazastripen virket mot sin hensikt. Han hevdet videre at Israel verken lyktes med å få slutt på rakettangrepene fra Gazastripen, eller skape grunnleggende endringer i den politiske og militære situasjonen. En meningsmåling foretatt i begynnelsen av februar 2009 viste at Hamas hadde styrket sin stilling, særlig på Vestbredden der de mer enn doblet sin oppslutning. Samme måling viste at Fatah hadde gått markant tilbake.
Militært utfall
Enkelte mener krigen resulterte i en taktisk seier for Israel, og presenterte et taktisk nederlag for Hamas. Flere høytstående militære kommandanter og politiske ledere i Hamas ble drept i krigen, i tillegg til om lag 50 sprengstoffeksperter. Det har blitt hevdet at et betydelig antall Hamas-soldater trakk seg for tidlig tilbake fra fronten, stilt framfor den israelske offensiven. En tidligere avdelingsdirektør for Shin Bet som deltok i utskrivelsen av en rapport om krigen la til, «Hamas hadde planlagt å fortsette kampen, men Iz al-Qassam-brigadene viste seg å være upassende til oppgaven [...] og feilet i å passe inn i det folkelige bildet Hamas hadde prøvd hardt å presentere som trofaste, dyktige islamiske krigere.»
Den israelske operasjonen i Gaza gjorde at antallet rakettangrep fra palestinske grupper mot Israel sank drastisk, og hverdagen i Sør-Israel ble derfor delvis normalisert. Året før krigen hadde Hamas ifølge det israelske militæret skutt over 3,300 raketter mot nærtliggende israelske byer. Dette nummeret sank til færre enn 300 raketter i løpet av de ti månedene etter krigen.
Forsvarsanalytikeren David Eshel hevdet «at suksessen i Operasjon Støpt Bly i den tettbefolkede Gazastripen beviste at en militærindustri som koordinerer sine operasjoner blant land- luft- og sjøenheter, gjør effektiv bruk av avansert teknologi [...] kan bekjempe en asymmetrisk fiende.» Videre hevdet han at «Israel brukte en variert taktikk til å utmanøvrere og beseire Hamas på deres eget territorium, inkludert langsiktig planlegging, grundig etterretningssamling, bedrag og desinformasjon.»
Kort tid etter at Israel fullførte sin tilbaketrekning fra Gaza, erklærte Hamas en «bemerkelsesverdig seier» Khaled Mashall uttalte, fra sin eksilhovedkvarter i Damaskus, at «motstanden vant kampen(e) i Gaza og fienden feilet på slagmarken så vel som i politikken. Fienden måtte trekke seg ut fra stripen uten mulighet til å kreve betingelser.» Som et resultat av krigen, ble to brigadekommandanter i Hamas avsatt fra sine stillinger. Hamas valgte også å iverksette en grundig etterforskning om hva soldatene foretok seg under krigen. En israelsk brigadekommandant sa følgende til reportere:
Israels forsvar hevdet at de hadde ødelagt rundt 80 prosent av tunnelene mellom Gazastripen og Egypt fordi at de ble brukt for å smugle våpen og raketter inn på stripen. Innbyggere i Rafah hevdet at etter å ha ryddet bort rusk, oppdaget de at flere av tunnelene fortsatt var intakte, selv om mange var blitt ødelagt.
Israel
Den 6. januar kom Norsk Folkehjelp med anklager om at Israel begår alvorlige krigsforbrytelser i Gaza. Folkeretten krever blant annet at det skal skilles mellom sivile og militære mål. Det har ikke Israel gjort verken overfor omverdenen eller den palestinske befolkningen, mener Norsk Folkehjelp. Organisasjonens leder, Petter Eide, mener at Israel rammer de sivile målene med vilje og viten og de spiller bevisst på sivilbefolkningens frykt. Folkeretten sier at angrep i selvforsvar skal stå i proporsjonalt forhold til den militære trusselen landet er utsatt for, og Eide hevder at Israels angrep mot Gaza ikke er proporsjonalt: «De primitive Hamas-rakettene besvares med massiv høyteknologisk krigføring fra både luft og bakke. Motsvaret fremstår som en kollektiv avstraffelse av hele den palestinske befolkningen». Han mener også at Israels blokade av Gaza strider mot Genèvekonvensjonenes bestemmelser om en okkupasjonsmakts forpliktelser overfor et okkupert folk. Eider forteller at: «Vi kan ikke dokumentere eller bevislegge våre anklager i tradisjonell forstand, men vi har svært sterke indikasjoner på at Israels krigshandlinger i Gaza må betegnes som alvorlige krigsforbrytelser». Advokat og folkerettsjurist Terje Lund hevder at det ikke tvil om at Israel har begått alvorlige krigsforbrytelser og sier at: «Israels nødvergerett er klar, men blir du angrepet av en terroristgruppe som Hamas kan du etter folkeretten ikke svare med et angrep som straffer hele befolkningen. Av 150 drepte i Gaza skal 100 være kvinner og barn. Det forteller hvor helt ute av proporsjon Israels respons er». Lund har bakgrunn fra Forsvaret og har vært rådgiver for Norsk Folkehjelp i vurderingen av Israels krigføring. Han har arbeidet med folkerett i tretti år.
Den 9. januar hevdet professor Nils Butenschøn at Israels krigføring på Gazastripen begynner å ligne etnisk rensing, slik man så i det tidligere Jugoslavia på 1990-tallet. «Det synes som man ikke bare forsøker å ramme ledelsen i Hamas, men hele samfunnets mulighet til å fungere økonomisk, sosialt og institusjonelt». Butenschøn er leder for Senter for menneskerettigheter ved Universitetet i Oslo. Røde Kors-president Sven Mollekleiv hevder at Israel har begått brudd på internasjonal humanitær rett på tre nivåer. Han spesifiserer videre at det ene er kravet om å verne sivile. «Med det antall skadde og drepte sivile er det tydelig at de ikke er vernet, tvert imot blir de rammet direkte». Det andre nivået er at de militære ikke overholder forpliktelsene sine når det gjelder å hjelpe skadde sivile. Og det siste er å sikre tilgang til humanitær hjelp ikke bare inne i konfliktområdet, men også inn til området. «Denne utfordringen går også til Egypt», understreker Mollekleiv til VG.
Butenschøn uttalte til VG at han tror Israel vil bli gransket for krigsforbrytelser eller forbrytelser mot menneskeheten for sin opptreden i krigen på Gazastripen, men poengterer samtidig at Israel ikke har ikke sluttet seg til Den internasjonale straffedomstolen ICC. Han tror derfor det ikke blir noen internasjonal straffeforfølgelser mot israelske militære eller politikere innenfor den rammen, men at folk som anklages for overgrep, vil kunne bli brakt inn for nasjonale domstoler. «Slik rettsforfølgelse har tidligere skapt problemer for israelske politikere», hevder han.
Den 22. januar uttalte jusprofessor Richard Falk fra California at det er sterke bevis for at Israel har brutt grunnleggende, humanitære spilleregler ved å sette i gang en større militæroperasjon mot en befolkning som i all hovedsak er forsvarsløs. Han har i den forbindelse tatt til orde for en uavhengig granskning for å fastslå helt sikkert om Israel har begått krigsforbrytelser. Han uttalte videre at: «Dette er første gang hvor sivilbefolkningen effektivt er blitt fanget inne i kampsone, uten muligheter til å søke beskyttelse eller flykte. På denne måten er det barna som har måttet betale den høyeste prisen». Falk har siden mai 2008 jobbet spesielt med spørsmål om krigens folkerett i Gaza på vegne av FN. Han presiserte også at rakettene avfyrt fra Hamas-kontrollert område mot Istrael var et brudd på folkeretten.
Det har også kommet rapporter fra Gaza om at det er brukt våpen som inneholder tusenvis av små dartlignende piler. Disse fungerer på den måten at et slags skjell blir avfyrt for så å eksplodere i luften slik at pilene sprer seg ut over et større område, gjerne over flere hundre meter. Flere menneskerettighetsorganisasjoner har satt spørsmålstegn ved hvilken intensjon Israel har hatt med å bruke slike. Fred Abrahams i Human Rights Watch uttalte at: «Når man har våpenalternativer som er veldig presise og styrt av GPS, hvorfor vil man da bruke et slikt våpen som har en mye større drapsradius?». I løpet av krigføringen kom det rapporter fra Gaza om sivile som var drept av slike piler. Amnesty International forteller selv at deres folk har funnet mange slike piler i etterkant. Også tidligere har Israel brukt slike våpen mot Gaza. Blant annet ble en kameramann, som jobbet for nyhetsbyrået Reuters, drept av en slik pil i 2008.
Mandag den 19. januar skrev den israelske avisa Haaretz at Israel frykter at krigen på Gazastripen skal føre til en rekke krigsforbryteranklager og at landets regjering allerede hadde begynt å forberede sitt forsvar. Flere ledende tjenestemenn i Israel tror at de mange europeiske lederne som besøkte Jerusalem i helgen og deres erklæringer om at Israel har rett til å forsvare seg mot terror, vil være til hjelp i framtidige rettsoppgjør. Statsministrene fra både Frankrike, Tyskland, Storbritannia, Italia, Spania og EUs formannskapsland Tsjekkia, møtte søndag kveld Ehud Olmert. Over halvparten av de 1 300 som så langt er meldt drept på Gazastripen, var sivile, ifølge palestinske kilder. Ødeleggelsene av sivile hjem beskrives som enorme. I flere tilfeller ble sykehus, skoler og FN-bygninger angrepet. Den israelske regjeringen har flere ganger hevdet at de militære styrkene handlet i selvforsvar, og at de anstrengte seg for å advare folk som bodde i hus som skulle bombes. «Sivile bygninger ble bare angrepet om palestinsk milits hadde forskanset seg i dem», hevder Israel. Den påstanden tilbakevises i en rekke tilfeller av palestinere og av UNRWA, FNs hjelpeorganisasjon for palestinske flyktninger. Den 25. januar ble det kjent at israelske myndigheter har til hensikt å opprette en juridisk ekspertgruppe som skal forsvare israelske soldater mot eventuelle anklager om krigsforbrytelser på Gazastripen. Avgjørelsen ble gjort kjent av statsminister Ehud Olmert. Noen dager før det gav den militære sensuren ordre til lokale og utenlandske medier om å sladde ansiktene til israelske soldater og offiserer på bildene fra Gaza. Ifølge Reuters frykter de militære sensorene at de kan bli identifisert og arrestert dersom de reiser til utlandet.
Den 21. januar gikk den liberale israelske avisa Haaretz på lederplass og krevde en offentlig israelsk gransking av påstandene om krigsforbrytelser utført av israelske militære under krigen i Gaza. Avisa skrev at spørsmålene var mange og problematiske: «Massedrap på sivile, blant dem 300 barn og 100 kvinner, skyting mot helsepersonell, bruken av ulovlig ammunisjon mot sivilbefolkning, inklusive granater med hvitt fosfor, hindring av evakuering av skadde, bombing av skoler, sykehus, forsyningskonvoier og en FN-bygning. Disse spørsmålene kan ikke stå ubesvarte». Avisa skrev videre at mistanken om at Israel har begått krigsforbrytelser i Gaza trolig ville påføre landet stor skade. Ifølge lederskribenten er en avklaring av disse spørsmålene viktig fordi Israels moralske profil i egne øyne er av uvurderlig viktighet. Seniorkommentator Gideon Levy i Haaretz gikk samme dag til kraftig angrep på begrunnelsen for krigen og måten den ble utført på. Han skriver at Israels handlinger har påført et alvorlig slag mot den internasjonale støtten til Israel. Selv om virkningene ikke kommer umiddelbart, frykter Levy at sjokkbølgene av dette vil ramme Israel. Han konkluderer med at Israel etter krigen framstår som er et voldelig og farlig land, som ikke respekterer verken internasjonal lov eller resolusjoner i FNs sikkerhetsråd: «Hele verden så bildene. De sjokkerte hvert eneste menneske som så dem, selv om de fleste israelere forble uberørte».
I midten av mars trykket avisa Haaretz bilder av flere provoserende T-skjorter som er i omløp blant israelske soldater. Den israelske forsvarsledelsen har tatt avstand fra T-skjortene, som blant annet viser bilde av en gravid palestinsk kvinne, sett gjennom et geværsikte og med teksten «Ett skudd, to drept». En annen trøye for skarpskyttere har teksten «Better use Durex», ved siden av en død, palestinsk baby hvor moren gråter ved barnets side. Det oppstod etter krigen debatt i Israel om de israelske soldatenes opptreden under angrepene mot Gazastripen. Flere av soldatene som deltok har fortalt at de behandlet alle palestinere som «terrorister». Ifølge rapporter fra israels egne soldater ble sivile ble drept uten blygsel, og lite detaljerte stridsregler kunne brukes som dekke for disse handlingene. Ifølge nyhetsbyrået AP forteller soldatene om vilkårlig hærverk mot palestinske hjem, ydmykelser av sivile og manglende instrukser som ledet til flere unødvendige sivile dødsfall. Soldatene bekrefter også tidligere beskyldninger fra motparten, om at de israelske angrepene ikke i tilstrekkelig grad skilte mellom sivile og militære mål. Organisasjonen Physicians for Human Rights (PHR) har kartlagt at Israel har angrepet totalt 34 medisinske institusjoner under Gaza-offensiven. En rapport organisasjonen la frem siterer også WHO, som avslører at totalt 16 palestinske leger eller annet medisinsk personell har blitt drept mens de var på jobb.
Bruk av hvitt fosfor
Det ble i løpet av krigen rettet flere beskyldninger mot den israelske hæren om de brukte hvitt fosfor nær sivile under den tre uker lange militæroffensiven. FNs hovedkontor i Gaza ble truffet av israelske granater 15. januar. Ifølge FN-talsmann Chris Gunness ble FN-bygningen rammet av to eller tre hvite fosforgranater. Disse granatene skal også ha blitt benyttet under et bombeangrep mot al Quds-sykehuset sør i Gaza by samme dag. Den 19. januar uttalte menneskerettsgruppen Amnesty International at det var klare bevis for at Israel brukte hvitt fosfor i sivile områder. Den internasjonale Røde Kors-komiteen gransket også påstandene og slo fast at Israel hadde brukt hvitt fosfor, men de hadde samtidig ikke funnet bevis for at bruken var ulovlig eller uforsvarlig. Få dager etter våpenhvilen besluttet Israel at hæren skulle gjennomføre en intern granskning etter anklagene. Oberst Shai Alkalai skal lede undersøkelsene, og omfatter en reservestyrke med fallskjermsoldater som avfyrte 20 fosforraketter nord på Gazastripen. Den 25. januar innrømte Israel at de hadde brukt hvitt fosfor under krigføringen og at de kan ha blitt brukt mot sivile ved ett tilfelle.
Den 26. mars 2009 uttalte Human Rights Watch at Israels bruk av hvitt fosfor var ulovlig og at det resulterte i unødvendige drap på sivile. Menneskerettsorganisasjonen har gransket israelernes bruk av fosforgranater og slo fast at de resulterte i unødvendige drap på sivile. Organisasjonen hevdet at den israelske hæren visste at fosforgranatene utgjorde en trussel mot sivilbefolkningen, men brukte dem likevel «med fullt overlegg på en hensynsløs måte». Fred Abrahams, som har ledet arbeidet med rapporten, konstaterte at hvitt fosfor ble ikke bare brukt over åpne områder for å legge et røykteppe for egne styrker, men at Israel også brukte det gjentatte ganger over tett befolkede områder, selv om det ikke var israelske soldater der og andre former for røyklegging eventuelt kunne ha vært benyttet. Som et resultat av dette led og døde sivile helt unødvendig. «Den israelske forsvarsledelsen må ha gitt grønt lys til den systematiske bruken av hvitt fosfor», mente Abrahams. Israel medgir at det ble brukt granater med hvitt fosfor under krigen mot Gazastripen, men fastholder at bruken var lovlig. Forsvarsledelsen har lovet å granske anklagene, men resultatet av granskingen er ikke kjent. Etter at krigshandlingene var over i januar, var representanter fra Human Rights Watch raskt inne i Gaza, og der fant de rester av detonerte fosforbomber og flere titalls spor etter fosforbomber både i bygater, hager, på leilighetstak og på en FN-skole. Fosforbomber skal også ha rammet et marked og et sykehus. I tillegg til vitneutsagnene inneholder den 71 sider lange rapporten også skisser av rakettbaner, fotografier, satellittbilder og dokumenter fra det israelske militæret og myndighetene. Rapporten til den humanitære organisasjonen mener også å kunne dokumenterer også at fosforbombene har blitt brukt på en slik måte som må kreve godkjenning fra militæroffiserer høyt oppe i systemet.
Levende skjold
I slutten av mars 2009 slo en gruppe FN-eksperter fast at israelske soldater brukte en palestinsk elleveåring som levende skjold under krigen. Soldatene beordret gutten til å gå foran seg, til å gå først inn i bygninger de skulle gjennomsøke og til å åpne vesker de mistenkte kunne inneholde eksplosiver. Dette skjedde etter at israelske styrker, støttet av stridsvogner, hadde rykket inn i Tel al-Hawa på Gazastripen 15. januar. Ni FN-eksperter, blant dem Radhika Coomaraswamy, anklager i en 43 sider lang rapport israelske soldater for å ha skutt palestinske barn, for ved hjelp av bulldoser å ha revet et hus med en kvinne og et barn inni, og for å ha angrepet en bygning de hadde beordret sivile å søke tilflukt i dagen før. Ifølge Coomaraswamy ble daglig meldt om slike overgrep, og det var altfor mange til å liste opp alle. Hun slår videre fast at dette bare er noen få eksempler på hundrevis av hendelser som er dokumentert og verifisert av FN-personell i området. FNs spesialrapportør i de palestinske områdene, Richard Falk, slo i en rapport til FNs menneskerettighetsråd fast at Israels krigføring mot den tett befolkede Gazastripen var ulovlig, innebar brudd på menneskerettighetene og mulige forbrytelser mot menneskeheten. Falk mener at de israelske styrkene i mange tilfeller umulig kunne skille mellom sivile og militære mål og uttalte i den forbindelse at: «Dersom det ikke er mulig å gjøre det, er det ulovlig å angripe. Da synes det å være snakk om krigsforbrytelser av verste sort i henhold til folkeretten». Også Hamas har ifølge Coomaraswamy blitt beskyldt for å bruke menneskelige skjold. Dette har FN ikke klart å bekrefte enda, men undersøkelser blir ifølge Haaretz utført fortløpende. Hamas var, i motsetning til Israel, ikke villige til å undersøke beskyldningene, konstaterte FN-utsendingen.
Hamas og palestinske militanter
En uttalelse fra FNs menneskerettighetsråd lød: «Det er opplagt at rakettangrep mot sivile mål i Israel er ulovlig …» BCC rapporterer at «vitner og analytikere bekrefter at Hamas avfyrer raketter fra befolkede sivile områder, og det er enighet om at bevegelsen åpenbart bryter internasjonal lov ved å sikte mot sivile med sine raketter».
Professor ved Harvard Law School, Alan M. Dershowitz har også anklaget Hamas for diverse krigsforbrytelser, innbefattende deres påståtte bruk av sivilbefolkning som menneskelig skjold. Han argumenterer med at «bruken av menneskelige skjold slik Hamas bruker Gazas befolkning, er en krigsforbrytelse – slik som det er å avfyre raketter mot israelske sivile. Et hvert menneskelig skjold som drepes under israelsk selvforsvar er Hamas' ansvar […]»
Israel argumenterer med at Hamas gjør det vanskelig å skille mellom sivile og stridende, og dermed er ansvarlige for sivile dødsfall i Gaza. Israels utenriksdepartement fremholder at Hamas' påståtte bruk av «menneskelige skjold» og «virksomme bruk av svært bebygde og tettbefolkede sivile områder» bryter med paragraf 8(2)(b)(xxiii) i Roma-vedtekten. Denne vedtekten definerer det å «nyttiggjøre seg av tilstedeværelsen til sivile […] for å gjøre visse punkter, steder eller militære styrker immune fra militære operasjoner» som en krigsforbrytelse. Den definerer også palestinske angrep for å være terroristiske av natur, da de dreper sivile for å «spre frykt» blant den større sivile befolkningen. Dette vil utgjøre brudd på loven om bevæpnet konflikt, som beskrevet i paragraf 51(2) i tilleggsprotokollen til tredje genèvekonvensjonen.
Bruk av nye våpen
Bilder av skader fra Gaza ble analysert ved Tromsø mineskadesenter, og kan tyde på at Israel har brukt såkalte «DIME-våpen». Disse kan være kreftfremkallende. Våpenekspert Per Nergaard i Norsk Folkehjelp uttalte til Aftenposten den 12. januar at det er «overveiende sannsynlig» at DIME-våpen er brukt i Gaza. DIME-granatene inneholder wolfram (tungsten). Dette stoffet gir granatene en voldsom effekt på et mer begrenset område enn vanlige eksplosiver, og trykkbølgene de skaper kan føre til at kroppsdeler blir revet direkte av. Siden granatene gjerne eksploderer på bakken er det oftest beina som blir rammet.
Da de norske legene Mads Gilbert og Erik Fosse kom tilbake til Oslo fra Gaza den 12. januar, uttalte de at de så avrevne kroppsdeler som kan tyde på at DIME-våpen ble brukt. «Det er en sterk mistanke om at Gaza nå blir brukt som et testlaboratorium for nye våpen», sa Gilbert på en pressekonferanse på Gardermoen den 12. januar. Gilbert og Fosse bidro med bilder av skadene til Tromsø Mineskadesenter, hvor de ble analysert av Hans Husum. Også Husum konkludere med at skadene sannsynligvis skyldtes DIME-våpen.
Propagandakrig og nye medier
I begynnelsen av januar kom det opplysninger om at Israel hadde til hensikt å sette i gang en kampanje på nettet i den hensikt å påvirke opinionen til Israels fordel i forbindelse med krigen. Israeleren Gilad Stern (28), leder for kampanjen «Hjelp oss å vinne», uttalte til Dagbladet at «Flere tusen av våre aktivister publiserer bilder, meninger, videoer og kommentarer på nettsamfunn. Slik vil vi bidra til en mer objektiv debatt og avsløre noen av løgnene om Israel». Stern og hans allierte opplevde at Israels kritikere ligger noen hestehoder foran i kampen om opinionen på nettet. Han og flere hundre frivillige har kontorer mange steder i Israel og støttes av den USA-baserte lobbyorganisasjonen Stand With Us International, som jobber for å påvirke kunnskapen om Israel blant «beslutningstakere, media og unge mennesker». Stern mente videre at den internasjonale kritikken mot Israels okkupasjon og militære aksjoner mot Gaza er kraftig i flere europeiske land - både blant politikere og vanlige folk. De flere tusen aktivistene som meldte seg for kampanjen ble sortert flere egenskaper, blant annet språkkunnskaper og hvilke sosiale plattformer de var medlemmer av. Facebook, YouTube, Myspace, Twitter og Flickr er blant de internettsteder som ble brukt av de israelske sympatisørene. Like før nyttår lanserte det israelske forsvaret, IDF, sin egen Youtube-kanal der de viste fram sin versjon av krigen. På kampanjens hjemmesider kunne man finne informasjon blant annet på russisk (russere er blant de største immigrantgruppene i Israel), tyrkisk, polsk og fransk. Michael Dickson, leder for Stand With Us International, uttalte til mediene at dette var Israels første nye mediekrig.
Det ble i løpet av krigen også startet internettkampanjer til støtte for palestinerne. Blant annet støttegruppen «Let’s collect 500 000 signaturens to support the Palestinians in Gaza» på Facebook. Facebook-effekten handlet først og fremst om å samle folk til opprop og arrangementer, men det oppsto også en mer generell meningsmobilisering.
Den 20. januar opplyste avisa Teknofil at Israel satser på at en hær av bloggere skal vinne propagandakrigen. Avisa skriver at «Israel har så langt kommet dårlig ut både i media og i verdensopinionen, og de har fått lite støtte for sitt angrep på den palestinske sivilbefolkningen. Påskuddet om at det var Hamas som skulle tas har fått lite gehør. Nå vil de satse på at bloggere skal ta seg av propagandaføringen». Ifølge Haaretz, Israels eldste avis, har utenriksdepartementet innledet et prosjekt hvor de verver bloggere over hele verden for å bekjempe anti-sionisme. Formålet skal være å primært samarbeide med israelske bloggere som kan skrive på engelsk, tysk, spansk, fransk og russisk for å spre Israels syn på konflikten og motarbeide negativ omtale av Israels rolle. Vider opplyser Teknofil at bloggere som melder seg frivillig til programmet vil bli tilsendt informasjon og det som beskrives som «gode argumenter» for Israels krigføring. Bloggerne skal ifølge samme kilde også få en oversikt over nettsider som Israelske myndigheter anser som problematiske. Ifølge The Guardian ønsker Israelske myndigheter at kommentarer legges igjen på nettaviser som The Times, The Guardian, Sky News, BBC og Yahoo News.
NUPI-forsker Daniel Heradstveit uttalte i begynnelsen av januar at «mediekrigen» er like viktig som de faktiske krigshandlingene, og at den ville bli vanskeligere å håndtere for Israel etter bakkeinvasjonen. Han uttalte videre at han trodde Israels bilde kom til å få en alvorlig knekk, noe som han begrunnet med Israels forsøk på å holde pressen unna og deres ønske om å legge lokk over det som skjer.
FN
Søndag den 28. desember krevde FNs sikkerhetsråd øyeblikkelig stans i alle militære operasjoner på Gazastripen. Den ikkebindende nevnte verken Israel eller Hamas ved navn. Sikkerhetsrådet uttrykte alvorlige bekymring over situasjonen i Gaza. De ba om at alle voldshandlinger umiddelbart bringes til opphør, og at partene straks stanser sin militære virksomhet. Den krevde videre at det ble slutt på rakettangrepene mot Israel fra Gaza, og at befolkningen i Gaza straks skulle få humanitær hjelp. Den 9. januar vedtok FNs sikkerhetsråd resolusjonen som krever en umiddelbar stans i krigshandlingene på Gazastripen og deretter full israelsk tilbaketrekning fra området.
President for FNs generalforsamling, Miguel d'Escoto Brockmann, gikk den 14. januar meget hardt ut mot Israel og kalte deres krigshandlinger for folkemord. Han uttalte videre at de ikke var til å tro at land som kan takke generalforsamlingen for sin egen eksistens, kan være så respektløs overfor resolusjoner som kommer fra FN.
Den 15. januar gikk FNs generalsekretær Ban Ki-moon ut med sterk fordømmelse av Israel på grunn av deres angrep på en FN-skole. Han omtalte videre angrepet som en grov krenkelse av FN. Han kom også med fordømmelse av de israelske krigshandlingene mot Gaza i forbindelse med et besøk på Gazastripen den 20. januar.
EU
EU gikk den 28. januar 2008 ut og krevde en stans i krigshandlingene og kalte de israelske angrepene uakseptable. EUs utenrikspolitiske leder, Javier Solana uttalte i samme anledning at de gjentatte ganger har fordømt rakettangrepene mot Israel, og videre at de israelske flyangrepene påfører den palestinske sivilbefolkningen uakseptable lidelser og bidrar til å forverre den humanitære krisen og komplisere arbeidet med å finne en fredelig løsning.
Den 3. januar uttalte en talsmann for det tsjekkiske EU-formannskapet (Jiri Potuznik) at han anså israelernes handlinger for å være defensive, ikke offensive. Uttalelsene vakte skarpe reaksjoner både innad i EU og utenfor. Dagen etter meddelte den tsjekkiske utenriksminister Karel Schwarzenberg at uttalelsen fra talsmannen var en misforståelse. Samme dag uttalte det tsjekkiske EU-formannskapet at: «Selv den ubestridte retten til å forsvare seg selv tillater ikke handlinger som i stor grad går ut over sivile», og tok til orde for en umiddelbar våpenhvile. Palestinerne sjefforhandler Saeb Erekat reagerte sterkt på uttalelsen til Potuznik og uttalte i den forbindelse at: «Dette er en ondskapsfull aggresjon mot vårt folk. Verdenssamfunnet må ikke være stille. Denne holdningen fortjener fordømmelse».
EUs nødhjelpskommissær, Louis Michel, uttalte under et besøk på Gazastripen den 26. januar at Hamas har det største ansvaret for krigen på Gazastripen. Han omtalte Hamas som en terrorgruppe under et besøk i byen Jabalyia lengst nord på Gazastripen. Byen ble hardt rammet av den israelske krigføringen.
USA
USA kom den 28. desember 2008 med sterk kritikk av Hamas og gav dem hovedansvaret for krigen. George W. Bush pressetalsmann, Gordon Johndroe, omtalte Hamas som bøller, og at Israel hadde all rett til å forsvare seg mot dem. USA ba også Hamas legge ned våpnene med begrunnelsen at det var den eneste måten konflikten kunne få en slutt. De oppfordret også israelerne til å unngå å ramme sivile. Utenriksminister Condoleezza Rice uttalte den 28. desember at USA var dypt bekymret over voldsopptrappingen på Gazastripen, og at alle parter måtte beskytte uskyldige liv og gjøre sitt for å dekke de akutte humanitære behovene til befolkningen på Gazastripen.
Den 16. januar gikk den kjente republikanske politikeren Pat Buchanan hardt ut mot Israel i en TV-debatt og omtalte Gazastripen som en «israelsk konsentrasjonsleir».
Vatikanet
Den 28. desember 2008 uttrykte Pave Benedikt XVI dyp bekymring over meldingene fra Gazastripen og oppfordrer alle involverte til å opptre «menneskelig og klokt». I en tale på Petersplassen uttalte han at: «Jeg bønnfaller om en stans i volden som må fordømmes i all sin form, og om at våpenhvilen på Gazastripen blir gjenopprettet».
Den 8. januar omtalte vatikanets talsmann, kardinal Renato Martino, Gazastripen som en «gigantisk konsentrasjonsleir». Han mente samtidig at begge parter i konflikten på Gazastripen opptrådte egoistisk, og at de ikke respekterte menneskeverdet. Israel reagerte kraftig på uttalelsene og truet med å avlyse pavens planlagte besøk til Israel i mai.
Norge
Regjeringen
Norske myndigheter reagerte sterkt på Israels militære maktbruk og slo fast at det ikke var snakk om to likeverdige parter i konflikten. Den 2. januar uttalte statsminister Jens Stoltenberg, i et intervju med TV2, at Israels reaksjon på rakettutskytningene fra Gaza er uproporsjonal, samtidig som han ba partene umiddelbart om å inngå en våpenhvile. Han sa at for å få en varig fred i Midtøsten må Israel avslutte okkupasjonen av palestinske områder, og fjerne ulovlige bosettinger på okkupert område. Den 4. januar uttrykte Utenriksminister Jonas Gahr Støre sterkt bekymring for sivilbefolkningen på den tett befolkede og isolerte Gazastripen etter Israels inntog med bakkestyrker lørdag. Han uttalte i den forbindelse at «Norge tar sterkt avstand fra en krigføring som medfører store sivile lidelser, og ber om at troppene trekkes ut umiddelbart». Statssekretær Raymond Johansen (Ap) i Utenriksdepartementet, uttalte like etter krigens start at Israels maktbruk i Gaza var overdreven og at den måtte fordømmes, akkurat som islamistbevegelsen Hamas rakettangrep mot Israel måtte fordømmes.
Andre stortingspolitikere
Høyre-leder Erna Solberg mente Israels reaksjon har vært uforholdsmessig og uttalte i den forbindelse at: «Det er ikke tvil om at Hamas har fremprovosert dette, men Israels reaksjon har vært helt ute av proporsjoner». Lars Sponheim uttalte at han var «opprørt over den ekstreme voldsbruken fra Israel mot et tett befolket område. Det er helt jævlig det som Israel gjør». Han sa videre at Israel må bære ansvar for hvert barn som dør. Han mente også at det er all grunn til å rette «beinhard kritikk» også mot Hamas, blant annet for å skyve den palestinske sivilbefolkningen foran seg, men mener likevel ikke det fritar Israel for et særlig ansvar. Den 30. desember beskrev Thorbjørn Jagland situasjonen i Gaza som grotesk, men mente at Norge ikke kunne gjøre stort alene. Han uttalte videre at: «En bred internasjonal front må til for å stoppe blodbadet i Gaza». Utenrikspolitisk talsmann i Frp, Morten Høglund, mente at Hamas må bære all skyld for den lidelse som palestinerne nå gjennomgår. Han uttalte i den forbindelse at: «Det som skjer, smerter alle. Men det er riktig å plassere ansvaret for de sivile tapene i Gaza på Hamas. Det er Hamas som har brutt våpenhvilen og skutt raketter mot Israel, og plassert militære installasjoner blant sivile». Frps leder Siv Jensen gikk lengst i sin støtte til Israel og uttalte i begynnelsen av januar at hun var lei av kritikken mot Israels krigføring, og sa at palestinernes liv på Gaza ikke blir bedre om Israel legger ned våpnene i dag. Hun hevdet videre at det er Hamas som sitter med ansvaret for krigen og nøkkelen til fred. Frps utenrikspolitiske talsmann uttalte, i forbindelse med et besøk på Gazastripen i februar, at grensene må åpnes slik at det kan slippes inn tilstrekkelig med humanitær hjelp. Han uttalte videre at ødeleggelsene var enorme i enkelte områder og at han var rystet. Han stilte seg også åpen for å forhandle med Hamas, men understreket samtidig at det måtte stilles klare krav organisasjonen.
Andre
Den 12. desember uttalte forsvarssjef Sverre Diesen at Israel forspiller sitt omdømme. Han hevdet at den israelske krigføringen i Gaza er irrasjonell og virker mot sin hensikt i forhold til Israels langsiktige politiske mål: «For det første evner ikke maktbruken å oppnå det som er dens begrunnelse, nemlig å stanse Hamas’ rakettavfyringer mot sivile israelske mål. Dernest skaper den i stedet omfattende materielle og menneskelige ødeleggelser som radikaliserer nye grupper av palestinere så vel som befolkningen i de øvrige araberstater, hvilket ikke er i Israels interesse. For det tredje forspiller Israel stadig mer av sin sympati og sitt omdømme i resten av verden, som heller ikke er i deres langsiktige strategiske interesse».
Kontroversiell e-post fra norsk ambassade
Den 21. januar ble det kjent at førstesekretær Trine Lilleng, som er ansatt ved den norske ambassaden i Riyadh, hadde brukt sin jobbadresse til å videresende bilder som sidestilte krigen på Gaza og konfliktene mellom jøder og palestinere med andre verdenskrig om jødeutryddelsene. Over 40 bilder der situasjoner fra utryddelsesleirene på 40-tallet og krigshandlingene i Gaza er montert sammen, ble sendt som vedlegg til mailen fra den norske UD-ansatte. Den ansatte hevder å ha sendt e-posten «privat til noen få venner». Kjedebrevet, videresendt av en diplomat ved den norske ambassaden i Riyadh skal ha skapet sterke reaksjoner i Israel og blant Israel-venner i Norge og ellers i verden. e-posten ble fanget av den israelske avisen Jerusalem Post og ble etterhvert gjengitt i en rekke andre utenlandske medier. E-posten skal ha sirkulert en tid. Jan Bugge-Mahrt, ved Utenriksdepartementet, uttalte samme dag at UD drøfter saken. Lederen for Israels venner på Stortinget, Ingebrigt Sørfonn (KrF), uttalte samme dag at han frykter saken vil skade Norges troverdighet i utlandet.
I Israel
Jøder utenfor Israel
Britiske og amerikanske jøder syntes å være delt i synet på de israelske angrepene mot Gaza. Det viste uttalelser fra talsmenn for ulike jødiske organisasjoner kom med under krigen. Britiske jøder fremsto som langt mer negativ til Israels angrep, mens amerikanske jøder i langt større grad støttet opp om den. Josh Block, talsmann for lobbyorganisasjonen American Israel Public Affairs Committee uttalte under krigen at: «Folk her har stor forståelse for hva Israel står overfor».
Antisemittiske handlinger i Europa
Konflikten i Gaza førte til en økning i antisemittiske handlinger i Europa. I Frankrike var det blant annet flere forsøk på ildspåsettelse på synagoger. Totalt var det hele 55 antisemittiske hendelser i landet fra den israelske aksjonen mot Gaza begynte til mandag 12. januar, uttalte leder for den franske jødiske studentunionen, Raphael Haddad, til AFP.
Gabrielle Bidenkap
Gabrielle Bidenkap (også kalt Gabbi, født 1876 i Kristiania, død 23. mai 1913 i Bergen) var en norsk sopran.
Hun var datter av stadsfysikus Johan Lauritz Bidenkap (1828–1892) og skuespillerinne Elisabeth Jensine (“Elisa”) Berg (1837–1885) ved Det norske Theater i Bergen, senere ved Kristiania norske Theater og Christiania Theater.
Gabrielle Bidenkap studerte i København, Stockholm og Berlin og debuterte i 1897 ved Stockholmsoperaen som Helena i Boitos "Mefistofeles", senere turnerte hun med operetteselskaper i Norge. I 1901–02 kom hun til Kristiania og Nationaltheatret hvor hun sang med blant andre Elisabeth Dybwad og Halfdan Rode.
Bidenkap var i 1904 blant de første som fikk innspilt grammofonplater i Kristiania, i alt 10 innspillinger. Hun døde i Bergen den 23. mai 1913.
Michael (1996)
Michael er en amerikansk komedie-fantasifilm fra 1996 regissert av Nora Ephron. John Travolta spiller erkeengelen Michael, som blir sendt til jorden for å gjøre forskjellige oppgaver, inkludert å reparere noen sårede hjerter. Rollelisten inkluderer også Andie MacDowell, William Hurt, Bob Hoskins, Joey Lauren Adams og Robert Pastorelli som folk som krysser Michaels vei.
Det originale partituret ble komponert av Randy Newman. Dansescenen og andre lokasjonsbilder ble filmet ved samfunnssenteret til Holy Trinity Catholic Church i Cornhill, Texas, og på landeveier nær Walburg, Texas, samt ved Texas’ Gruene Hall.
Handling
«The National Mirror» er en tabloid avis som først og fremst rapporterer om uforklarlige fenomener. Redaktøren, Vartan Malt, mottar et tips om en kvinne som visstnok bor sammen med en engel i en liten by i Iowa, og han bestemmer seg for å sende tre ansatte for å undersøke saken videre. Han velger Frank Quinlan, fotografen Huey Driscoll, og Dorothy Winters. På pensjonatet til Pansy Milbank møter de leietakeren hennes Michael, som har vinger og lukter som kaker. Han har en uventet smak for sigaretter og sukker, og fremstår ganske frekk i begynnelsen. Når de lurer på hva slags type engel han er, svarer han at han er en erkeengel.
Etter at Pansy uventet dør kort tid senere, bestemmer Frank og Huey seg for å ta med seg Michael til Chicago. Michael avslører at dette var planen hans helt fra begynnelsen. I løpet av reisen deres blir Michaels oppdrag på jorden sakte avslørt for å være å få Frank og Dorothy sammen med hverandre, til tross for at begge to har hatt dårlige opplevelser med kjærlighet tidligere. Men etter at en mann blir truffet av en lastebil og drept, vekker Michael ham tilbake til livet. I denne prosessen bruker han opp antall mirakler han er tillatt å gjøre på jorden, og han begynner å svekkes. Gruppen når Chicago akkurat i tide til at Michael kan få øye på Sears Tower (som han alltid har ønsket å se) før han forsvinner.
Trym Ivar Bergsmo
Trym Ivar Bergsmo (født 18. januar 1962 på Stokmarknes i Vesterålen) er en norsk naturfotograf og bildekunstner.
Han er utdannet ved Brooks Institute i Santa Barbara i California. Bergsmo har utgitt flere bøker, vært involvert i en rekke multimedia- og teaterprosjekter og hatt mange fotoutstillinger. Fotografisk er han spesielt kjent for sine bilder fra Lofoten og Nord-Norge og dokumentasjonsprosjektet Boazojahki: Et år med reindriftssamene. Filmen Det du ser er sant, så sant du ser det er en dokumentar om Bergsmo (vist på NRK1 og NRK2 i 2001/2002).
Bergsmos bilder er blant annet innkjøpt av Nordnorsk Kunstmuseum i Tromsø, Den kongelige Norske Ambassade i Moskva og Dronning Sonja.
Han er medlem av foreningen Norske Naturfotografer, Nord-Norske Bildende Kunstnere og tilknyttet bildebyrået Scanpix/NTB.
Tony Randall
Tony Randall (født Leonard Rosenberg 26. februar 1920, død 17. mai 2004) var en amerikansk skuespiller, produsent og regissør som var aktiv både på film, fjernsyn og teater.
Randalls filmer inkluderer Åh, for en mann (1957), Kryss på linjen (1959), Hurra for kjærligheten! (1960), Her blir det månelyst (1962) og Dr. Laos syv ansikter (1964). Han gjorde seg også bemerket på fjernsyn, spesielt i rollen som Felix Unger i serien The Odd Couple, der han spilte mot Jack Klugman. Randall ble nominert til fem Emmy-priser for denne rollen, hvorav han vant én. Han spilte også i serier som The Tony Randall Show og Love, Sidney.
Randall døde av lungebetennelse 84 år gammel.
Frytleslekta
Frytleslekta (Luzula) er ei planteslekt i sivfamilien.
Artene er flerårige urter som vanligvis vokser i tuer. Stråene er runde. Bladene er som regel grunnstilte, og de er flate og grasaktige med lukkede bladslirer og ofte ullhårede kanter. Blomstene er protogyne: først hunnlige, så hannlige. Det er seks blomsterdekkblad i to kranser og seks pollenbærere. Blomstene kan sitte enkeltvis eller i hoder eller aks. Frukten er en kapsel med tre frø. Frøene har ofte et fettholdig vedheng, et elaiosom, som maur eter og slik sprer frøene.
Frytleslekta er kosmopolitisk utbredt i tempererte og arktiske strøk. I tropene finnes de bare i fjellene.
Arter i Norge
I Norge vokser 13 frytlearter naturlig, og i tillegg er tre arter innført av mennesker:
Brattåstunnelen
Brattåstunnelen er en veitunnel på europavei 18 i Porsgrunn kommune i Telemark. Den 524 meter lange tunnelen har to kjørefelt, og går under Hvalsåsen. Den åpnet i 1992.
Haugenstua
Haugenstua er en drabantby i bydel Stovner i Groruddalen i Oslo, plassert i dalbunnen mellom strøkene Høybråten og Stovner. Området er preget av store boligblokker og en del næringsbygg. Området har to skoler, Haugenstua skole, som ligger i Smiuvegen og Stig skole i Garver Ytteborgs vei.
Boligbebyggelsen på Haugenstua består i hovedsak av Haugenstua borettslag. Dette borettslaget består av ti syv-etasjers blokker, med totalt 882 4-, 3- og 1-roms leiligheter. Det stod innflytningsklart i 1968/69. Garver Ytteborgs vei løper parallelt med Østre Aker vei nord for borettslaget, mens Ole Brumms vei løper langs Hovedbanen syd for den.
Kristoffer Robins vei ligger på nordsiden av Østre Aker vei og leder til strøket Smedstua. Ved boligblokkene på Haugenstua er det etablert parsellhage for beboerne.
Haugenstua holdeplass for jernbane, med tilgang fra Haugenstuveien, blir benyttet av ca. 1 million reisende hvert år.
Purpurprydvikler
Purpurprydvikler (Celypha rosaceana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). Arten er trolig bare på sporadiske besøk i Norge.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 15-19 millimeter) vikler. Når den er nyklekt, har vingene et påfallende rosa eller purpuraktig fargeskjær, men dette blekner fort til gulbrunt. Forvingen har et litt utydelig, brunlig nettmønster. Bakvingen er gråbrun.
Levevis
Larvene utvikler seg på røttene av dylle (Sonchus spp.) og løvetann (Taraxacum spp.). Biotopen er tørre sandmarker, eller magre steder på grus eller stein. De voksne sommerfuglene finnes på skrotemark, veikanter og andre lysåpne steder og flyr i juni-juli.
Utbredelse
Den er utbredt i Europa, unntatt lengst i sør og nord, og i det nordlige Asia. Arten er kun funnet tre ganger i Norge, to ganger på samme lokalitet, Tromøy, Arendal, 1970 og 2011. På lokaliteten har det vært samlet sommerfugler intenst i mer enn 50 år. Det er vanskelig å vurdere hvorvidt disse to eksemplarene er immigranter fra Danmark eller om det finnes en forekomst i nærheten, akkurat nær nok til at et og annet individ finner fram til lysfella. I 2019 ble det tredje norske funnet gjort i Larvik i Vestfold.
Maggie Reilly
Maggie Reilly (født 15. september 1956 i Glasgow, Skottland) er en skotsk sanger. Maggie Reilly ble først kjent som medlem av det skotske soul-bandet Cado Belle (tidligere kalt Joe Cool) og ga ut et album med dem, i 1976. Hun er mest kjent for sitt samarbeid med komponisten og multiinstrumentalisten Mike Oldfield, spesielt som vokalist på sangen «Moonlight Shadow», som ble en internasjonal hit i 1983. Hun hadde også internasjonale hits med sangene «Family Man», «To France» og «Foreign Affair», alle skrevet av Mike Oldfield.
Mikronesiaføderasjonen under Sommer-OL 2020
Mikronesiaføderasjonen deltok under Sommer-OL 2020 i Tokyo i Japan i perioden 23. juli til 8. august 2021. OL ble utsatt i ett år fra 24. juli 2020 på grunn av koronaviruspandemien.
Maggie Reilly
I 1992, ga hun ut sitt første soloalbum, Echoes der singlene «Everytime We Touch», «Tears in the Rain» og «Wait» gjorde størst suksess. En serie av soloalbum ble utgitt de neste 27 årene. Hun har også samarbeidet med mange andre artister, blant annet Mike Batt (på albumet Hunting of the Snark), Jack Bruce, Dave Greenfield & Jean-Jacques Burnel, Nick Mason & Rick Fenn, Michael Cretu, Lesiëm, Ralph McTell, Simon Nicol fra Fairport Convention, Stefan Zauner fra Münchener Freiheit, Runrig, The Sisters of Mercy og Smokie. «Moonlight Shadow 2k14» (Michael Fall remix) ble gitt ut 23. mai 2014 av det tyske plateselskapet ZYX Music.
Jiaohu
Jiaohu (角胡; pinyin: jiǎohú) er et kinesisk strengeinstrument tilhørende huqin  instrumentene. Den har to strenger og en lydboks laget av ku horn. Den åpne fremre enden av lydboksen er dekket med slangeskinn.
Instrumentet er særlig brukt innen folkegruppen gelao i den autonome region Guangxi sør i Kina.
Instrumentets navn kommer fra jiǎo (角, som betyr «horn») og hú (胡, som er en forkortelse av huqin).
Trondhjems Provincialloge
'''Trondhjems Provincialloge nr. 701''' er en provinsiallosje i Den Norske Frimurerorden med sete i Trondhjem. Losjen er underlagt Den Norske Store Landsloge i Oslo.
Losjen ble grunnlagt i Trondhjem som '''Trondhjems Stewardsloge nr 1. av 2. orden''' i 1905. Den var en Stewardslosje som praktiserte VII º i det svenske frimurersystem. Den 31. januar 1915 ble den opphøyd til provinsiallosje, og den har siden da praktisert VII – XI º i det svenske system.
Trondhjems Provincialloge har sin adresse i Kongens gate 3, Trondhjem, og bygningen huser også lokalene til St. Johanneslogen St. Olaf til det gjenreiste Tempel, St. Johanneslogen Nordlyset, St. Andreaslogen St. Eystein og Marialoge Nr. 5 a. O. «Olavsstake».
Provinciallogens valgspråk er Non nobis Gloria sed tibi Domine (Vår er ikke Æren, men Herrens).
Provinciallogens grader
Losjens Provincial Mester og Deputerende Provincial Mester er de eneste som innehar XI º. Provincial Mesteren er også medlem av Det Høye Råd i Den Norske Frimurerorden.
Losjebygningen
Losjebygningen danner en virkningsfull fondvegg for Søndre gate. Den var i nesten hundre år Trondheims viktigste konsertlokale. Under andre verdenskrig ble bygningen rekvirert av den tyske okkupasjonsmakten og brukt som «Deutsches Haus».
I et brev fra byantikvaren av 29. oktober 1999, ble det lagt vekt på dens antikvariske verneverd. Den 20. august 2000 fikk Provinciallogen innvilget kr. 13.500 til installering av nytt lås- og adgangssystemer samt utvidelse av nødlysanlegg. Den 29. januar 2002 søkte Trondhjems Provincialloge Stiftelsen UNI om støtte til utbedring av elektrisk anlegg og brannalarmsystem. Losjen fikk innvilget kr. 341.941 til nytt brannalarmustyr og til skifte av detektorer.
Provincial Mestere
1) Ordførende Mester i Trondhjems Stewardsloge nr 1 av 2. orden
Tatara-broen
Tatara-broen er en skråkabelbro i Japan og del av Nishiseto-motorveien. Den er 1 480 meter lang, tårnene er 220 meter høye og det lengste spennet er på 890 meter. Dette var verdens lengste spenn på en skråkabelbro frem til 2008 da Sutongbroen i Kina sto ferdig. I 2018 var den verdens femte lengste skråkabelbro. Broen ble åpnet 1. mai 1999.
Broen var egentlig planlagt som en hengebro i 1973, men dette ble endret i 1989. En skråkabelbro trenger ikke de massive forankringene for kablene i hver ende og dermed ble naturinngrepene mye mindre med denne typen bro.