cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sopho Nizharadze
Eurovision Song Contest 2010
Sopo Nizjaradze ble internt valgt som Georgias representant av den georgiske rikskringkasteren. Over hundre sanger ble sendt inn, og seks av disse, skrevet av kjente låtskrivere, ble valgt ut til finalen. Den nasjonale finalen ble avholdt i Tbilisi 27. februar. Etter at juryen og folket hadde stemt, sto «Shine» igjen som vinner. Låten kom på niendeplass i den internasjonale finalen.
De fire nye store
De fire nye store er en bokserie utgitt av i Bokklubben Nye Bøker i. Bokklubben markerte sitt 20-årsjubileum ved å lansere verket med 16 utvalgte romaner; fire romaner av hver av de fire forfatterne Herbjørg Wassmo, Jan Kjærstad, Kjartan Fløgstad og Dag Solstad. Forfatterne, og deres utvalgte romaner, ble kåret av interne konsulenter i bokklubben.
Danmarks amter (1793–1970)
Liste over Danmarks amter, som de eksisterede i perioden 1793-1970:
Joen Michael Matras
Joen Michael Matras (født 3. juli 1866 i Hvannasund, død 20. oktober 1937 på Viðareiði) var en færøysk kjøpmann og politiker (Sb.).
Han var sønn av sysselmann Hans Jacob Matras og hustru Anna Elisabeth Joensen. Han giftet seg med Anna Elisabeth Poulsen; blant deres barn var filolog og forfatter Christian Matras samt lærer og redaktør Samuel Erik Matras. Færøyenes tidligere regjeringssjef Jógvan Sundstein er deres oldebarn (datters sønnesønn).
Joen Michael Matras var i mange år faktor ved M.C. Restorff & Sønners forretning på Viðareiði.
Matras var innvalgt på Lagtinget fra Norðoyar 1901–1906 og 1914–1924 samt formann i Viðareiðis sognestyre (kommunestyre) 1922–1926.
Lokomobil
En Lokomobile eller Lokomobil (fra latin; locus: sted mobilis: bevegelig) er en mindre dampmaskin som er sammenbygget slik at at den består av alle nødvendige deler: fyrkasse, kjele, styring, hastighetskontroll og selve sylinderenheten med stempel og svinghjul. Alt er sammenbygd til en enhet som ligner en mellomting mellom et damplokomotiv og en traktor. Kraften fra dampmaskinen kan på enkelte modeller tilføres hjulene slik at den blir selvgående. En lokomobil blir dermed en selvgående dampmaskin. Lokomobilen ble tidligere brukt bl.a. i landbruk og skogbruk som en flyttbar kraftkilde til bl.a.drift av treskemaskiner og  flyttbare saganlegg.
Zwijndrecht (Belgia)
Zwijndrecht er en kommune i den belgiske provinsen Antwerpen.
Caribou County
Caribou County er et fylke i den amerikanske delstaten Idaho. Det ligger i de sørøstlige delene av staten og det grenser mot Bonneville County i nord, Bear Lake County og Franklin County i sør, Bannock County i vest og mot Bingham County i nordvest. Det har også grense mot delstaten Wyoming i øst.
Lindinia
Lindinia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Bortsett fra én art fra Fiji lever alle artene på Filippinene.
Systematisk inndeling
Slekten er nært beslektet med Rhyparida.
Breivik (Skjerstad)
Breivik (pitesamisk: Gåbbdåluakkta, lulesamisk: Gåbddåluokta) er ei lita bygd på rundt 100 innbyggere. Bygda ligger i Bodø kommune i Nordland, i kommunedel Skjerstad.
Som så mange andre små bygdesamfunn, lider også Breivik under nedleggelse av landbruk, landhandel, postkontor og barneskole. Likevel har det i de siste årene vært en positiv befolkningsøkning, med flere småbarnsfamilier som har og venter flere barn. Breivik har eget samfunnshus, eget kor og velforening. Rundt bygda finner vi en storslått natur hvor man kan fiske, jakte og drive annet friluftsliv.
Hemiksem
Hemiksem er en kommune i den belgiske provinsen Antwerpen.
Hindustanimusikk
Hindustanimusikk er den ene hovedform av klassisk indisk musikk. Den hører hjemme i Nord-India, Pakistan og Bangladesh og til en viss grad Nepal og Afghanistan, typisk blant folk som taler indoariske språk. Den andre hovedformen er karnatisk musikk, og er vanlig i det dravidiske språkområdet. Musikktypene har felles utgangspunkt, men skiltes ad da de nordlige delene av Sør-Asia ble erobret av muslimer fra 1200-tallet og hindustanimusikk tok opp i seg elementer fra persisk og arabisk musikk. Begge musikktypene bygger på ragaer og tala rytmer, og legger stor vekt på improvisasjon.
De vanligste instrumenene i hindustanimusikk er strengeinstrumentene sitar, sarod, sarangi og tamboura, blåseinstrumentet shehnai og trommesettet tabla. Hindustanisang har ofte et religiøst innhold, både hinduisk og muslimsk. Tradisjonelt fremfører utøvere av musikken ofte musikk knyttet til begge religionane.
Ravi Shankar, Ali Akbar Khan og Bismillah Khan er kjente moderne hindustanimusikkutøvere.
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 for Arbeiderpartiet
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 blei avholdt 12. september 2011. Denne delartikkelen omhandler valgresultatet for Arbeiderpartiet.
Kommunevalget
Ved kommunevalget 2011 stilte Arbeiderpartiet reine lister i 418 av de 429 kommunene. Partiet fikk i alt 767,641 stemmer, det vil si 31,7 prosent av de avgitte stemmene. Dette er en oppgang på 2,0 prosentpoeng fra kommunevalget i 2007, men en tilbakegang på 3,6 prosentpoeng fra stortingsvalget i 2009. Samla sett blei Arbeiderpartiet det største partiet ved dette valget, 3,7 prosentpoeng foran Høyre.
Det beste resultatet fikk Arbeiderpartiet i Årdal med 74,7 prosent av stemmene. I ytterligere fem kommuner fikk partiet over 60 prosent: Kvalsund, Hjartdal, Hammerfest, Lebesby og Sel. I 22 kommuner til blei resultatet over 50 prosent.
Partiet fikk under 10 prosent av stemmene i 11 kommuner. Det svakeste resultatet kom i Selje med 4,2 prosent. I 213 av landets kommuner blei Arbeiderpartiet størst og i 130 kommuner nest størst. Det er tredje størst i 44 kommuner, fjerde størst i 21 kommuner, femte størst i 7, sjette størst i to og sjuende størst i én kommune. Partiet er minst i seks av kommunene der det stilte liste.
Felleslister
Arbeiderpartiet var med på felleslister i følgende kommuner:
I Selbu fikk Arbeiderpartiet ordføreren (Inga Balstad). Det samme var tilfellet i Røst (Tor-Arne Andreassen), mens partiet i Bø fikk varaordføreren (Sunniva Dahl). Sistnevnte sted fikk felleslista også ordføreren, men dette vervet gikk til Høyre-representanten Sture Pedersen.
Det var altså seks kommuner uten mulighet til å stemme på Arbeiderpartiet ved dette kommunevalget: Utsira, Modalen, Granvin, Midsund, Rødøy og Bjarkøy.
Partiets resultater kommunevis
Tabellen under viser stemmetall og prosent for alle aktuelle kommuner. Kolonnen «rang» viser verdien 1 for kommuner der partiet var størst, verdien 2 der det var nest størst og så videre. Motsatt viser kolonnen «omv. rang» verdien 1 for kommuner der partiet var minst.
Fylkestingsvalget
Arbeiderpartiet stilte liste til samtlige atten fylkesting. På landsbasis fikk partiet 33,2 prosent av stemmene, mot 31,7 ved det samtidige kommunevalget. Partiet var størst i tretten av fylkene og nest størst i de øvrige. Størst var oppslutninga i Hedmark (46,0 prosent) og minst i Vest-Agder (23,5 prosent). Sistnevnte er det eneste fylket der Arbeiderpartiet fikk færre enn ti representanter i fylkestinget. Ved konstitueringene fikk partiet åtte fylkesordførere og tre fylkesvaraordførere.
Bydelsvalg i Oslo
Arbeiderpartiet stilte liste til samtlige femten bydelsutvalg i Oslo. Partiet var størst i ni av bydelene og nest størst i de seks øvrige. Det fikk over 50 prosent av stemmene i Grorud (51,7) og Alna (50,3). Minst var oppslutninga i Vestre Aker (15,3 prosent). Arbeiderpartiet oppnådde reint flertall (med åtte av femten representanter) i fire bydeler.
Homjel
Homjel (belarusisk: Гомель) eller Gomel (russisk: Гомель) er en by i Belarus. Byen er landets nest største med 526,872 innbyggere (2014). Homjel ligger langs med elven Sozj i Homjel voblasts sydøst i landet, og er det administrative senteret i Homjel voblasts.
Historie
På 1800-tallet var den jødiske befolkningen i byen på over halvparten av byens totale innbyggertall, og hadde 24 synagoger. Ved inngangen til annen verdenskrig bodde det omtrent femti tusen jøder i Homjel, av et totalt innbyggertall på ca. 150,000. Enkelte jøder kom seg i sikkerhet i krigens tidlige fase, men de som ble igjen ble satt i gettoer av nazistene og ble offer for Holocaust.
Cascapara (distrikt)
Cascapara er et distrikt i provinsen Yungay i regionen Ancash i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 022002 og hovedstaden er Cascapara. Distriktet ble opprettet den 29. november 1915.
Calodromius
Calodromius er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Små til middelsstore, avlange og litt flate, blanke, mørkbrunlige løpebiller med lyse flekker på dekkvingene.
Levevis
Denne slekten finnes gjerne i trekroner.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Afrika, over hele Europa og i Midtøsten.
Systematisk inndeling
Artene har tradisjonelt vært plassert i slekte Dromius.
Michele Bullock
Utdanning og yrkeserfaring
Bullock har en Bachelor of Economics-grad fra University of New England, og hun har en Master of science-grad fra London School of Economics.
Modell
Modell eller modellering (av lat. modulus – «mål, målestokk») kan vise til:
Takeshi Urata
Takeshi Urata (japansk: 浦田 武, Urata Takeshi, født 1947, død 15. desember 2012 ) var en japansk astronom og en profilert oppdager av asteroider, oppdaget ved Nihondaira Observatory.
I 1978 ble han den første astronomen som oppdaget en småplanet på mer en femti år. Den fikk navnet 2090 Mizuho og var oppkalt etter hans dattr Mizuho. Hans pionérarbeid førte til en oppblomstring av slike oppdagelser, og i de ti årene som fulgte oppdaget amatørastronomer fra Japan 160 småplaneter. Urata har bidratt til akademiske tidsskrifter som f.eks. Advances in Space Research. Urata has contributed to academic journals such as Advances in Space Research.
I 1986 var Urata en medoppdager av kometen 112P/Urata-Niijima. Som en av de mest aktive amatørastronomene i Japan, var han også redaktør av den japanske Ephemerides of Minor Planets.
Paul Otto Johnsen
Paul Otto Johnsen (født 12. september 1924 i Haugesund, død 13. februar 2012 ) var ordfører i Kristiansand fra 1978 til 1991. Han representerte Høyre og hadde før han ble ordfører vært informasjonssjef i Hansen-Tangens rederi fra 1975.
Biografi
Johnsen vokste opp i Haugesund og engasjerte seg i Unge Høyre i hjembyen i tiden etter andre verdenskrig. Han var medlem av bystyret i Haugesund og ble fylkessekretær i Rogaland Høyre, siden i Akershus Høyre. Fra 1954 til 1958 var han redaktør av Fjordenes Tidende i Måløy, og i 1966 flyttet han til Kristiansand for å bli redaktør av Christianssands Tidende. I hans tid byttet avisen navn til Sørlandske Tidende, men i 1975 måtte avisen gå inn.
Verv
Johnsen hadde en rekke styreverv og vært engasjert på mange områder i samfunnet: Norsk Havneforbund, Norsk Flyktningeråd, Kontaktforum for innvandrere og regjeringen, Jernbanerådet, KLPs forsikringsutvalg, Sparebanken Sør, Sparebanken Pluss, Christianssands Byselskab, Vest-Agder krets av Norsk Pensjonistforbund, Vest-Agder fylkes eldreråd, rådet for Strømmestiftelsen og Kristiansand havnevesen er noen av hans mange styreverv.
Bibliografi
I forbindelse med sitt engasjement i Christianssands Byselskab skrev Johnsen flere artikler i Christianssands Byselskabs Årsskrift:
Karen Blixen
Karen von Blixen-Finecke (baronesse, døpt Karen Christentze Dinesen, født 17. april 1885, død 7. september 1962) var en dansk dikter, forfatter og storyteller som også skrev under pseudonymene Isak Dinesen, Osceola og Pierre Andrézel. Hun betraktet seg selv som historieforteller og sammenlignet seg med Sjeherasad som i Tusen og en natts eventyr forteller kalifen Shahryar eventyr.
Geotermisk energi på New Zealand
Geotermisk energi på New Zealand står for om lag 10 % av landets produksjon av elektrisk energi, med en installert effekt på rundt 600 MW. Sammen med noen få andre land har New Zealand tallrike geotermiske felt som kan utnyttes for energiproduksjon, og kan vise til noen av verdens første geotermiske energiverk i stor skala.
Karen Blixen
Hennes fortellinger og eventyr er skrevet i bevisst gammelmodig stil; dels ble hun oppfattet som uavhengig av stilretninger, og dels lar hun seg plassere innenfor nyromantikken og den gotiske stil. De fleste av hennes noveller finner sted på 1800-tallet eller tidligere. Karen Blixen er i Danmark, USA og England mest berømt for verkene Syv fantastiske Fortællinger, Vinter-Eventyr og Den afrikanske Farm. Hun er også kjent som forfatteren til verkene bak filmene Mitt Afrika og Babettes gjestebud, som begge er Oscar-belønnet.
Liv
Karen Blixen ble født på Rungstedlund på Nordsjælland som nest eldste datter av forfatter og kaptein Wilhelm Dinesen og Ingeborg Dinesen født Westenholz. Farens familie, slekten Dinesen, omfattet offiserer og godseiere, mens moren var av borgerlig slekt. Ingen i Karen Blixens familie var adelige, men flere fra hennes familie hadde giftet seg adelig og hadde forbindelser til de danske adelsslektene gjennom ekteskap og vennskap. De levde også som de adelige – med tjenestefolk og uten økonomiske bekymringer.
Geotermisk energi på New Zealand
Geotermiske felt
Utforsking av New Zealands geotermiske felt har vært svært omfattende, og i løpet av 1980-årene var de fleste feltene kartlagt. Av 129 felt, er 14 i 70–140 °C-området, sju i 140–220 °C-området og 15 i >220 °C-området. Høytemperaturfeltene er hovedsakelig konsentrert rundt Taupos vulkanske sone sentralt på Nordøya, men det finnes geotermiske felt spredt over hele landet, fra Ngawha Springs i Northland til tallrike varme kilder på Sørøya, de fleste assosiert med forkastninger og andre tektoniske formasjoner.
Hove (Belgia)
Hove er en kommune i den belgiske provinsen Antwerpen.
Karen Blixen
Barndom på Rungstedlund
Karens far begikk selvmord i 1895, da hun var ti år gammel. Hennes mor ble alene med fem barn. Wilhelm Dinesen tok sitt eget liv ved å henge seg i den pensjonatleiligheten i København hvor han bodde, når han som folketingsmedlem var på møter i byen. Wilhelm Dinesen hengte seg etter sigende fordi han hadde gjennomlevd politiske nederlag og fått kjønnssykdommen syfilis som dengang ikke kunne helbredes. Den medførte en lang depresjon og fysisk svekkelse. Karens far var 49 år da han valgte «fridøden» som det ble kalt. Karen og hennes fire søsken ble oppdratt av sin mor og mormor. Moren begynte å miste livsgleden og fikk et skjær av sørgmodighet over seg. De to brødrene Thomas og Anders var henholdsvis tre og ett år og for små til å huske sin far, mens hun aldri selv glemte tapet.
Hun fikk allikevel en sorgløs og ubekymret oppvekst. Hennes barndom på Rungstedlund ble som andre barns i samme krets: lange reiser til familiens herregårder, egne ridehester og seilbåter i Sundet, en stor stab av tjenestefolk, barnepiker og privatlærerinner. Senere reiste hun til Sveits på et langt opphold. Hun reiste også til Skottland, Norge, Paris og Roma.
Karen manglet aldri noe. Hun fikk kjærlighet fra både sin mor, mormor og tante, og lommepenger hadde hun rikelig av. Hun ble oppmuntret til å tegne, male og uttrykke seg kunstnerisk. Det varte ikke lenge før Karen begynte å fortelle historier og snart skrev hun sitt første skuespill, komedien Hovmod står for fald. Skuespillet ble oppført på Rungstedlund med familie og venner i hovedrollene.
Som attenåring ble Karen Blixen tatt opp i forberedelsesklassen til Kunstakademiets kunstskole for kvinner på Charlottenborg i København. Hun gikk to år på Kunstakademiet. I 1905 ble hun nestformann i Kunsternes Elevforbund der, og ble tatt opp på Kunstakademiets modellskole. Hun benyttet seg ikke av tilbudet. Blixen studerte også malerkunst i Paris hos Simon og Menard, hvis malerskole hun oppsøkte for første gang i 1910.
De ulykkelige kjærlighetshistoriene
Karen Blixen var 24 år da hun forelsket seg i sin første store kjærlighet, baron Hans von Blixen-Finecke. Hans var en av tidens mest ettertraktede ungkarer. Han var en fremragende rytter og hadde evnen til å føre seg i de beste kretser. Karen Blixen var hans tremenning og ferdedes i de samme kretsene. Hans var imidlertid adelig og denne sosiale forskjellen betydde mye. Karen var så ulykkelig forelsket i Hans, at hun en dag overveiet å skyte seg selv i foten slik at hun kunne slippe å bli med resten av familien på ferie og i stedet se ham på et hesteveddeløp. Hun skjøt seg ikke i foten og var som femogtyveårig stadig ulykkelig forelsket i Hans. Derfor besluttet hun og hennes søster Inger Dinesen seg for å reise til Paris i 1910. Ved å dra til Paris prøvde hun å glemme Hans og finne en ny kjærlighet.
Den skulle hun finne i Hans' tvillingbror Bror von Blixen-Finecke, som også var baron og oppvokst på herregården Næsbyholm i Skåne. Den 14. januar 1914, samme dag som hun for første gang ankom Britisk Østafrika, giftet hun seg med sin tremenning Bror og ble baronesse Blixen. Det skjedde til familiens store forundring ettersom hun som tenåring hadde hatt et vilt kjærlighetsforhold til Hans. Ekteparet var helt forskjellige i utdannelse og temperament, og Bror var senere utro mot henne. Paret ble separert i 1921 og skilt i 1925.
Livet i Britisk Øst-Afrika
I perioden 14. januar 1914 til den 14. juli 1931 bodde Karen Blixen i Britisk Øst-Afrika, hvor hun eide og drev en kaffeplantasje. Paret Karen og Bror von Blixen-Finecke flyttet til Afrika, hvor de i begynnelsen av 1914 brukte familiens penger til å etablere Karen Coffee Company Ltd., leide afrikanske arbeidere osv. Om sitt tidlige liv i Afrika skrev Karen Blixen:
Farmen M’Bogani var bygget av Åke Sjögren i 1912, og ekteparet Karen og Bror von Blixen-Finecke flyttet inn i 1917. De hadde først bodd fire år på M'Bagathi, som var deres første farm i Afrika.
Familieaksjeselskapet, som kjøpte M’Bogani i 1916, het Karen Coffee Company Ltd. Formannen for bestyrelsen var hennes onkel, Aage Westenholz, som oppkalte selskapet etter sin niese Karen Blixen. Den forstaden til Nairobi hvor hun dyrket kaffe og hadde farmen sin, heter i dag «Karen», og Karen Blixen har i sine senere skrifter erklært at: «Boligdistriktet Karen var opkaldt efter mig.» Byggherren som kjøpte kaffefarmen av familieaksjeselskapet, fortalte hennes biograf Judith Thurman at han hadde planlagt å kalle opp distriktet etter Karen Blixen.
I 1918 møtte hun den engelske storviltjegeren Denys Finch Hatton og etter separasjonen fra Bror utviklet hun et nært vennskap med Denys, som endte med å bli en langvarig kjærlighetsaffære. Denys benyttet Karen Blixens farm som «hjemmebase» fra 1926 til 1931, når han ikke var på en av sine tallrike safarier. Denys' dødelige flystyrt den 14. mai 1931 med sitt biplan De Havilland DH 60 Moth, var en av grunnene til at hun forlot Kenya i august 1931. Av andre grunner kan nevnes den feilslåtte kaffehøsten og den økonomiske depresjonen etter Wall Street-krakket i 1929. Det gjorde at utgiftene til bedriftens jord og produksjon vokste, og Karen Blixen ble tvunget til å oppgi sin høyt elskede farm.
Blant hennes nære venner fra Kenya-tiden var eventyreren Gustav Lous Mohr (1896-1936) fra Oslo. Gjennom ham samt hans bror Fridtjof Lous Mohr (1898-1942) og hans kone Joronn Sitje ble «Kanga farm» drevet like ved fra 1928 til 1939.
Familieaksjeselskapet som eide farmen, solgte den til en byggherre som hadde planer om å stykke ut farmens jord til byggetomter. Karen Blixen vendte tilbake til Danmark, hvor hun bodde resten av sitt liv på Rungstedlund, som hun arvet etter sin mor i 1939. Hun vendte hjem såret på kropp og sjel. Denys' død og hennes egen delvis kurerte syfilis fra ekteskapet med Bror hadde tatt hardt på henne.
Livet som forteller
Som ung hadde hun offentliggjort to noveller i danske tidsskrifter i 1907. Den gang brukte hun pseudonymet «Osceola», som opprinnelig var navnet på en seminolehøvding, muligens inspirert av farens forbindelser med chippewa-indianerne i Wisconsin 1872-73. Etter hvert skrev hun under flere ulike psevdonym: Isak Dinesen ble hennes faste forfatternavn i den engelskspråklige verden. Hun utga én bok under navnet «Pierre Andrézel», og dertil sporadiske tekster under navn som «Osceola» og «Peter Lawless» – som hun brukte til diverse vittighetstegninger i tidsskriftet Klods Hans. «Tania Blixen», som hun kalte seg i Tyskland, må ha vært inspirert av kjælenavnet «Tanne».
Hennes første bok Syv fantastiske fortellinger ble utgitt i USA i 1934 under pseudonymet «Isak Dinesen». Med sin gåtefulle og omfattende symbolisme vant boken stor anerkjennelse. Den kom ut i Storbritannia i september samme år og i Danmark i september 1935. En dansk kritiker skrev i sin anmeldelse: «Som dronningen av Saba skrider Karen Blixen gjennom våre litterære husmenns bukkende geledder.» Hennes fortellerstil og gullalderspråk avvek sterkt fra mellomkrigstidens kulturkritiske stil, orientert mot Freud og Marx. Blixen derimot var inspirert av en langt eldre fortellertradisjon: Bibelen, Homer, Shakespeare og ''Tusen og en natt. ''
Hennes andre og mest kjente bok Den afrikanske farm utkom i 1937, og dens suksess befestet hennes ry som forfatterinne. Under den tyske okkupasjonen av Danmark begynte Karen Blixen å skrive den introspektive fortellingen Gengældensens Veje under pseudonymet, «Pierre Andrézel». Boken kom ut i 1944.
Karen Blixen nøt utstrakt respekt blant sine samtidige, som Ernest Hemingway og Truman Capote. I 1959 la hun ut på en tre og en halv måneders rundreise i USA, enda hun var så avkreftet av kuren hun gjennomgikk for syfilis, at hun ikke veide stort over 32 kilo og ble sagt å leve på en diett av sjampanje og østers. Like fullt gjennomførte hun turen, med foredrag og opptredener hver eneste dag på universiteter og i private klubber. Hun kom på amerikansk fjernsyn hvor hun fremstod som klassisk forteller som fremførte en beretning helt uten manuskript. Avmagret til en vakker mumie kan Blixen kalles en performer, lenge før begrepet fantes. Hun ble fotografert av Cecil Beaton, og hun møtte en rekke forfattere – blant andre E.E. Cummings og Pearl S. Buck. Høydepunktet var likevel møtet med Marilyn Monroe og hennes mann Arthur Miller hjemme hos Carson McCullers. Det ikoniske bildet av de to verdenskjendisene Monroe og Blixen sammen - skjønnhetsidealet og den inntørkede sibyllen - kom på forsiden av Life magazine.
Da Hemingway i 1954 mottok nobelprisen, skal han ha sagt:
Karen Blixen takket ham i et brev av 1. november 1954:
På oppfordring fra Thorkild Bjørnvig og Bjørn Poulsen bidro Karen Blixen med flere artikler til tidsskriftet Heretica, den første av dem var hennes tyske reisereportasje Breve fra et Land i Krig fra 1940, publisert i 1948.
Flere av Karen Blixens fortellinger ble først trykt i amerikanske magasiner og tidsskrifter (spesielt Ladies' Home Journal ). Flere av hennes utgivelser i USA ble valgt til Book-of-the-Month, blant andre Seven Gothic Tales, Out of Africa Winter's Tales og Shadows on the Grass.
Sykdom og død
Umiddelbart etter vielsen med Bror von Blixen-Finecke den 14. januar 1914 ble Karen smittet med syfilis. Hun må tidlig ha erkjent smitten, for allerede samme år henvendte hun seg til en engelsk lege i Nairobi og ble behandlet med kvikksølvtabletter, men frisk ble hun ikke. I brev av 28. mai 1915 skrev hun til moren om sin helsetilstand at hun var svært dårlig med feber og blæresykdom:
Hun fulgte legens råd og reiste i juni samme år til København. Her oppsøkte hun straks professor i hud- og kjønnssykdommer, Carl Rasch, som ivaretok behandlingen av henne når hun var hjemme de følgende 17 år. Det ble til flere langvarige innleggelser på Rigshospitalet og ambulant behandling, som fortsatte etter Karen Blixens endelige hjemkomst til Danmark den 31. august 1931.
Hennes syfilis medførte helt fra begynnelsen infertilitet (ufrivillig barnløshet). Imidlertid var omfattende undersøkelser ikke i stand til å avsløre tegn til syfilis hos henne før etter 1925. Hennes forfatterskap tyder på at hun ikke led under den mentale degenerasjon av senstadier av syfilis eller av forgiftning på grunn av kvikksølvbehandlingene. Hun opplevde et mildt permanent tap av følelse i benene, som kunne tilskrives hennes kroniske bruk av arsenikkbehandling under oppholdet i Britisk Øst-Afrika.
Fra 1940 til siste halvdel av 1950-årene overtok dr. Mogens Fog den behandlingen som Carl Rasch hadde innledet i forbindelse med hennes fire besøk i Danmark i Afrika-tiden. Hennes medisinske behandling ivaretok overlege, dr. med. Torben Andersen, mens Mogens Fog i visse perioder oftere enn andre foretok undersøkelser, behandlingsindikasjoner og lange konsultasjoner med Karen Blixen. Fog skriver i sin artikkel om Blixens sykdom:
I midten av 1940-årene ble Karen Blixens ryggmargsmerter så markante at hun insisterte på en operasjon. Den fikk hun og i de følgende år var hun ikke plaget av smerter som tidligere. Hennes tilstand ble hurtig forverret i 1950-årene, og i 1955 fikk hun en tredjedel av magesekken fjernet på grunn av et magesår. Det hindret fortsettelsen av forfatterskapet i en periode, hvor hun til gjengjeld deltok i flere radiosendinger.
I sine brev fra Afrika og senere i Danmark spekulerte hun selv over sin sykdoms art og symptomer. Offentlig ga hun syfilis skylden for sin lidelse – en sykdom som rammet helter og diktere, som hennes egen far. Uansett hennes overbevisning om sykdommens art var den et velegnet utgangspunkt for å skape den myte og legende som kjennetegner hennes liv som innsiktsfull kunstner, karismatisk kvinne og baronesse.
Karen Blixen døde den 7. september 1962 på Rungstedlund i en alder av 77 år. Hun veide bare 35 kg pga. magesåroperasjonen. Karen Blixen ble jordfestet den 11. september under den store rødbøken ved foten av Ewalds Høj. Etter hennes ønske ble salme 121 Jeg løfter mine øyne opp til fjellene lest opp.
Forfatterskapet
I Britisk Øst-Afrika hadde Karen Blixen underholdt Denys Finch Hatton med fortellinger fra fjerne land og tidsaldre, og hun betraktet seg selv som «storyteller». Det kan sees i forfatterskapet, som benytter en tradisjonell fortellerstil. Om sin bevisst gammeldagse stil nevnte Karen Blixen i flere intervjuer at hun ønsket å uttrykke en forestilling om mot og skjebne som ikke finnes i moderne tid. Dessuten er Karen Blixens fortellinger og eventyr intellektuelle og intertekstuelle med hensyn til verdenslitteraturen, akkurat som mange av hennes ideer kan spores til romantikken.
Da Karen Blixen først startet sitt forfatterskap i 50-årsalderen, kan hennes fortellingers univers sies å ha vært fullført og veletablert allerede. Gengældelsens Veje er det eneste av Karen Blixens verker som har karakter av introspektiv kriminalroman. Det har Karen Blixen da også – vel å merke etter avsløringen av forfatteren bak pseudonymet Pierre Andrézel – betegnet som sitt forfatterskaps illegitime barn.
Hennes skriftlige arbeider i det meste av 1940- og 1950-årene besto av eventyr innenfor en nyromantisk og gotisk tradisjon, med handling hentet fra tidligere tiders klassesamfunn og gods. Den i ettertid mest berømte av hennes fortellinger er Babettes gjestebud, først publisert i 1950, og utgitt i bokform i 1958 i samlingen Skjebneanekdoter. Babette er en fransk mesterkokke som i årene etter Pariserkommunen i 1871 søker tilflukt som kokkepike for et par pietistiske søstre. Hun vinner i lotteri og bruker gevinsten til å forberede et lukullisk måltid i en nordnorsk bygd. Denne udødelige historien ble filmatisert i 1987 av Gabriel Axel.
Karen Blixen skrev først sine bøker på engelsk og oversatte dem deretter til dansk. Kritikere roser hennes engelsk for dens dyktighet og presisjon.
Karen Blixen var i 1960 et av de tolv stiftende medlemmene av Det Danske Akademi. Fra 1957 var hun korresponderende medlem av det bayerske kunstakademiet, og samme år ble hun æresmedlem av American Academy of Arts and Letters.
Ettermæle
Dronning Margrethe II illustrerte i 2002 en utgave av Blixens Syv fantastiske Fortællinger. Illustrasjonene var utvalgt av Frans Lasson blant decoupager som opprinnelig var utarbeidet som del av annen kunstnerisk virksomhet.
Fra kaffefarm til museum
Siden Karen Blixen forlot M’Bogani i 1931 bodde tre forskjellige familier der frem til 1963, da den danske stat kjøpte den og ga den til Kenya for å markere Kenyas uavhengighetsdag den 12. desember samme år. Imidlertid var det først i 1985, altså hundreåret for Karen Blixens fødsel, at Kenyas nasjonalmuseum innviet et Karen Blixen Museum i hovedbygningen på hennes farm. I dag er farmen derfor en avdeling under National Museums of Kenya.
Karen Blixen Museum i Rungstedlund
Karen Blixen levde det meste av sitt liv i familiens hjem på Rungstedlund, som ble overtatt av hennes far i 1879. Eiendommen ligger i Rungsted, 24 kilometer nord for København. De eldste delene av huset går tilbake til 1680, og det har vært drevet både som en kro og landbruk. Det meste av Karen Blixens skrivearbeid fant sted i Ewalds stue, som er oppkalt etter forfatteren Johannes Ewald. Eiendommen administreres av Rungstedlundfonden, som ble grunnlagt av Karen Blixen og hennes søsken i 1958. Eiendommen ble museum i 1991. Publikumsdelen av museet ligger i vestfløyen som tidligere inneholdt vognport, hestestall og høyloft. Bygningen er restaurert og innredet med museumsbutikk, kafé, utstillingsrom med bibliotek med alt Blixen har skrevet og oversettelser til allverdens språk.
Værelsene i nordfløyen står fortsatt som Karen Blixen innredet dem – alltid med friske blomster i vasene. Denne delen av Rungstedlund er også åpen for publikum og her finnes et lite galleri med oljemalerier, pasteller og kulltegninger utført av Karen Blixen. Etter en ombygning i 2004 ble to nye rom innviet – et fuglerom og et filmrom.
100-årsdag
Til Blixens 100-årsdag i 1985 ble hennes afrikanske farm M’Bogani åpnet som museum. Den 10. desember 1985 hadde filmen Mitt Afrika verdenspremiere i New York.
Forlaget Gyldendal sendte ut nye og større utgaver av hennes essays samt etterlatte fortellinger. Karen Blixen Selskabet publiserte sin siste og tiende årbok, Blixeniana 1985. Dagen ble også feiret med en seremoni på Københavns Universitet og et symposium på University of Minnesota, USA.
Bibliografi
Inneholder: Vejene omkring Pisa; Den gamle vandrende Ridder; Aben; Syndfloden over Norderney; Et Familieselskab i Helsingør; Drømmerne; Digteren Inneholder: Dykkeren; Babettes gæstebud; Storme; Den udødelige historie; Ringen Inneholder: Farah; Barua a Soldani; Den store Gestus; Ekko fra Højene
Inneholder: Grjotgard Ålvesøn og Aud; Pløjeren; Eneboerne; Familien de Cats; Vinger; Maaneskin; Medvind; Vuggesang; En Stjerne; Balladen om mit Liv; Ex Africa Inneholder: Familien de Cats; Onkel Théodore; Karneval; Den sidste dag; Onkel Seneca; Den fede mand; Anna; Den stolte dame; Bjørnen og kysset; Gensyn
Litteratur om henne
Norsk utgave: Karen Blixen : et dikterliv. Gyldendal, 1986 ISBN 82-05-16765-6 ; Bokklubben, 1987 ISBN 82-525-1601-7
Eksterne lenker
Biografiske data
Bibliografier
Museer
HIFK Fotboll
HIFK Fotboll er fotballavdelingen til idrettslaget HIFK, som kommer fra Helsingfors, hovedstaden i Finland.
Laget var den første seriemesteren i Finlands toppdivisjon i 1930, og har vunnet seriemesterskapet sju ganger, sist i 1961. De siste tjue årene har laget vaket mellom de fem øverste nivåene. De rykket opp fra 4. divisjon i 2005, og har siden 2013 rykket opp først fra 2. divisjon, så fra 1. divisjon. Etter tre sesonger i Veikkausliiga rykket laget i 2017 ned til 1. divisjon, men vant deretter ligaen, og kommer derfor igjen til å spille i Veikkausliiga i 2019-sesongen.
Klubbens tilskuerrekord ble satt i Stadin-derbyet mot HJK Helsinki 23. april 2015, med 10 071 tilskuere.
Rachel Cawthorn
Rachel Cawthorn (født 3. november 1988) er en britisk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 5 i K-4 500 meter.
Esperantinópolis
Esperantinópolis er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Winterreise
Winterreise op. 89, D 911 er en sangsyklus med 24 sanger som Franz Schubert komponerte høsten 1827, et år før han døde bare 31 år gammel.
Den fullstendige tittelen lyder: ''Winterreise. Ein Cyclus von Liedern von Wilhelm Müller. Für eine Singstimme mit Begleitung des Pianoforte komponiert von Franz Schubert. Op. 89. Erste Abtheilung (Lied I–XII). februar 1827. Zweite Abtheilung (Lied XIII–XXIV). October 1827.''
Winterreise er en av de mest kjente sangsyklusene i det klassiske romanserepertoaret. Spilletiden er på litt over én time.
Wilhelm Müller
Wilhelm Müller regnes for å være en av de første romantiske tyske poetene; han hadde stor kjennskap til gammeltysk lyrikk og folkediktning, og hadde en spesiell forkjærlighet for gresk åndsliv. I sin dagbok skrev Müller en gang at hans vers var ment å skulle synges, men ettersom han selv hverken kunne synge eller spille, håpet han at en beslektet sjel ville sette musikk til dem. Müller døde i 1827, 33 år gammel.
Norske CD-innspillinger
Sangeren Njål Sparbo og pianisten Einar Steen-Nøkleberg spilte inn Winterreise i 1996 på platemerket Quattro.
Winterreise finnes også innspilt på norsk med sangeren Håvard Stensvold og pianisten Tor-Espen Aspaaspå platemerket Lavvo i 2010. Det er Håvard Stensvold selv som står for den norske gjendiktningen.
Norsk gjendiktning
Vinterreisen er gjendiktet til norsk av André Bjerke. (Solum, 1976 – ISBN 82-560-0062-7)
Gnathocera sulcata
Gnathocera sulcata er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor, avlang, skinnende blank, grønn og brunlig gullbasse. Oversiden er sparsomt kledt med lange, lyst brunlige hår. Hodet har to små tenner ved forkanten. Hode, pronotum, scutellum og sømstripen og to opphøyde lengderibber på dekkvingene er gjerne skinnende grønne, dekkvingene for øvrig virker gjerne mest brunlige. Beina er brunrøde.
Levevis
Arten er knyttet til gressenger med høyt gress. De voksne billene finnes gjerne på aksene til ulike gress.
Utbredelse
Arten er utbredt i Tanzania.
Charles Hubert Millevoye
Charles Hubert Millevoye (født 4. desember 1782 i Abbeville i Frankrike, død 12. august 1816) var en fransk lyrisk dikter med betydelig suksess i sin tid. Levde et liv i relativ luksus, delvis understøttet av Napoleon. Mest kjent for sine elegier, særlig «Fallende løv» («La chute des feuilles»). Gjenstand for et dikt av Herman Wildenvey om berømmelsens forgjengelighet («Charles Millevoye» i Ildorkesteret, 1923).
Gode (navn)
Etymologi
Gode har opprinnelse i urgermanske *guða, «gud», eller *gôda, «god». De norrøne formene av navneleddet er guðr, goðr, goð og guð.
Utbredelse
Gode var et populært kvinnenavn i England fra 900-tallet til 1100-tallet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Kincardineshire
Grevskapet hadde navn etter administrasjonsbyen Kincardine. Mange har feilaktig trodd at det opprinnelige administrasjonsstedet var Kincardine O Neil, men den landsbyen lå i grevskapet Aberdeen. Kincardine opphørte å eksistere i middelalderen, og det eneste synlige spor etter byen er ruinen av festningen Kincardine Castle, rundt 3 km nordøst for Fettercairn. I 1296 skrev kong Johan Balliol et brev om overgivelse fra festningen til Edvard I av England etter kortvarig stridigheter som markerte begynnelsen på den langvarige skotske uavhengighetskrig.
Fra 1600 ble grevskapet administrert fra Stonehavne Tolbooth. Stonehaven ble ny grevskapsby. Den var en av fire burghs i Kincardineshire; de andre var Banchory, Inverbervie og Laurencekirk. Grevskapet strakte seg til Hill of Fare nord for elven Dee, men i 1891 ble den kongelige burgh Torry ved sørbredden av Dee lagt inn under Aberdeen. Grevskapet mistet sin administrative status i 1975. Området Nigg i nord ble en del av byen Aberdeen, og det gjenværende ble en del av distriktet Kincardine og Deeside i Grampian. Regionen ble delt inn i enhetlige myndigheter i 1996, og distriktet ble da en del av Aberdeenshire.
Elsick Mounth er en forhistorisk sti eller gangvei som krysset Grampian-fjellene. Den ble nyttet av de kaledonske stammene foruten også av den romerske hæren i deres invasjon av det skotske høylandet.
Hestesport under Sommer-OL 2012 – Dressur
Hestesport – dressur under Sommer-OL 2012 fant sted fra 2. august til 9. august 2012 på Greenwich Park i London.
Brian Williams
Brian Douglas Williams (født 5. mai 1959) er en amerikansk journalist i nyhetskanalen MSNBC. Williams var tidligere NBC News' hovedanker for NBC Nightly News. Han er nå anker i MSNBC-programmet The 11th Hour with Brian Williams. Fra 2004 til 2015 var han anker og ansvarshavende redaktør for NBC Nightly News, hovednyhetssendingen hos NBC. I 2005 ble NBC News tildelt Peabody Award for sin dekning av Orkanen Katrina. Williams tok imot prisen på vegne av organisasjonen. I februar 2015 ble Williams suspendert i seks måneder fra NBC Nightly News for å «fremstille hendelsene som skjedde mens han dekket Irak-Krigen i 2003 feil.». 18. juni 2015 ble han degradert til programleder hos MSNBC.
Dessel
Dessel er en kommune i den belgiske provinsen Antwerpen.
Amir Abrashi
Amir Malush Abrashi (født 27. mars 1990) er en sveitsiskfødt albansk fotballspiller som spiller for Grasshopper Club Zürich.
Landslaget
Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for Sveits der de ble utslått i gruppespillet.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Angela Hannah
Angela Hannah (født 23. mars 1988) er en britisk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 5 i K-4 500 meter.
Samuel Erik Matras
Samuel Erik Michael Matras (født 31. desember 1898 på Viðareiði, død 29. juni 1960 i Tórshavn) var en færøysk lærer og redaktør.
Han var sønn av kjøpmann og lagtingsmann Joen Michael Matras og hustru Anna Elisabeth Poulsen på Viðareiði. Blant hans søsken var filolog og forfatter Christian Matras.
Anna Jesień
Anna Marta Jesień-Olichwierczuk (født 10. desember 1978) er en polsk friidrettsutøver (hekkeløper) som har spesialisert seg på 400 meter hekk.
Samuel Erik Matras
Etter lærerseminaret i Haslev underviste han noen år i Herning, Hedehusene og Vammen i Danmark samt i Tórshavn på Færøyene. I 1925 ble han lærer ved Tórshavns kommunale folkeskole. Ved siden av dette var han instruktør i Tórshavns gymnastikkforening i en årrekke. Han nedla også et betydelig arbeid for handelsskolen, som ble etablert i 1936, etter å ha vært et kveldskurs siden 1926. Matras var formann i den nasjonale ungdomsforeningen Merkið og redaktør for Sjálvstýrisflokkurins partiorgan Tingakrossur 1940–1943.
Anna Jesień
Jesień har deltatt i tre OL, Sydney 2000, Athen 2004 og Beijing 2008. Hun kom ikke til finalen i 2000 og 2004, men i 2008 endte hun på femteplass i finalen med tiden 54,29.
VM i fotball 2006 – Gruppe E
Resultatene i gruppe E i VM i fotball 2006.
12. juni 2006
Anna Jesień
Jesień tok bronse på 400 meter hekk i EM 2002 i München, og i EM 2002 og 2006 løp hun for det polske stafettlaget som ved begge anledninger tok bronsemedaljene på 4 x 400 meter.
VM i fotball 2006 – Gruppe E
17. juni 2006
22. juni 2006
Ticherra acte
Ticherra acte er en glansvinge som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).
Utseende
En middelsstor (vingespenn ca. 30 millimeter) stjertvinge, bakvingen har én lang og tynn og én ganske kort stjert. Oversiden er mørkbrun med et blåaktig skinn og et par små, hvite flekker ved bakhjørnet. Undersiden er lysbrun. Arten er ganske variabel.
Utbredelse
Arten er utbredt i Sørøst-Asia, fra det nordvestlige India i vest til Borneo og Sumatra i øst.
Bjorøyl
Bjorøyl er et musikkalbum med Åsmund Åmli Band, utgitt i 2003. Dette er bandets første studioalbum. Albumet ble produsert av Bjørn Stiauren og Stian Øvland.
Estreito
Estreito er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Arkitekturåret 1802
Arkitekturåret 1802 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1802.
Kne meieri
Kne meieri (1886–1965) ble startet av blant andre Jens Kne, som var den første i Stod med jordbruksopplæring. Første andelsmøte var på Kne gård i slutten av 1884. Ved oppstarten i mars 1886 var bestyrer tilsatt som Peter Kvamsing, med Karen J. Dahl som hjelpemeierske. Ivar Kne var tidvis i styret.
Kne overtok meiriskolen efter Hegra meieri i 1897, og drev frem til år 1904. Den het også den mannlige meieriskole for Det Nordenfjeldske.
Lynnedslag gjorde at bygningen brant ned til aske den 18. juli 1934. Kne ble del av Steinkjer meieri i 1965. Etter meieriarbeidet var over, bruktes bygningene til lagring for Kne Planteskole. Den 26. februar 1998 brant brannvesenet ned bygningene igjen.
Trine Dyrholm
Trine Dyrholm (født 15. april 1972 i Odense) er en dansk skuespiller og sanger.
Oppvekst
Som åtteåring begynte Trine Dyrholm å opptre med Odense Byorkester, og dette førte henne videre til opptredener på Odense Teater og i sommerspillene i Den Fynske Landsby. Danske medier ble oppmerksom på henne da hun som fjortenåring i 1987 deltok i Dansk Melodi Grand Prix med sangen Danse i måneskin, hvor hun sang med sitt band Trine & The Moonlighters. Etter Grand Prix spilte hun inn en LP med flere av hennes egne melodier og tekster.
Film
Hun var 18 år gammel da hun debuterte som filmskuespiller i 1990 med hovedrollen i Eddie Thomas Petersens film Springflod. Hun fikk gode kritikker, og mottok Bodilprisen for beste kvinnelige hovedrolle. Det førte til nye filmroller, blant annet i Casanova (1990), regissert av Morten Lorentzen, Cecilia (1991) og De største helte (1996) av Thomas Vinterberg, som hun to år senere også laget filmen Festen (1998) med. Hennes rolle i Festen førte for alvor til at hennes navn ble kjent i den danske offentligheten.
Teater
I 1991 kom hun inn på Statens Teaterskole i København. Hun ble uteksaminert i 1995, og deretter fulgte teaterroller i stykker som Skærsommer-natsdrøm på Grønnegårds Teatret i 1995, det meget omtalte stykket I en kælder på Dr. Dantes Aveny i 1995, Kunst på Dr. Dante i 1996, Paradis på Dr. Dante i 1997, hovedrollen som Julie i Romeo og Julie på Østre Gasværk Teater i 1999, rollen som den «dumme blondinen» i suksessen Donna Juanna på Østre Gasværk Teater i 1999 og en rolle i stykket Himmelstormerne der hun hadde Dejan Cukic som motspiller– også på Østre Gasværk. Hun debuterte på Det Kongelige Teater i 2005 i stykket Hotel Strindberg.
Kulturkanonen
Dyrholm fremførte sangen «Danse i måneskin» under Dansk Melodi Grand Prix i 1987. Sangen er tatt opp i Danmarks kulturkanon i kategorien «populærmusikk» (12 evergreens).
Sydney Carter
Sydney Bertram Carter (født 6. mai 1915 i Camden Town i London, død 13. mars 2004 i Herne Hill, også i London) var en engelsk poet, sangdikter og folkemusiker. Han er kjent for å ha skrevet sanger som «Lord of the Dance» og «When I Needed a Neighbour» (norsk: «Da jeg trengte en neste»).
Liv og virke
Han gikk på skole på Christ's Hospital sin skole i Horsham, West Sussex og på Balliol College i Oxford, hvor han tok en grad i historie i 1936. Carter var pasifist, og ble med i kvekernes ambulansetjeneste da andre verdenskrig brøt ut. Han tjenestegjorde da i Egypt, Palestina og Hellas
Anne Lise Ryel
Av utdanning er Ryel cand. jur. fra Universitetet i Oslo i 1987. I perioden 1984–1985 var hun vitenskapelig assistent ved juridisk fakultet, deretter førstekonsulent ved Det kriminalitetsforebyggende råd i perioden 1986–1987. Deretter var hun advokatfullmektig frem til hun i 1992 ble konsernadvokat i Statnett SF. Hun fikk advokatbevilling i 1990.
Sydney Carter
Liv og virke
På 50-tallet skrev han tekster for Donald Swann og i 1962 produserte han albumet Putting out the Dustbin med Sheila Hancock.
Anne Lise Ryel
Styreverv
Ryel har hatt og har også en rekke helserelaterte styreverv, blant annet i Nasjonalt råd for tobakksforebygging, Nordic Cancer Union og Center for Advanced Study ved Vitenskapsakademiet. Videre har hun vært medlem av råd for Senter for pasientmedvirkning og sykepleieforskning på Rikshospitalet og WHO Cancer Technical Group. Hun har også vært medlem av hovedstyret og sentralstyret i HSH, nestleder i Oslo Arbeiderparti og medlem av Oslo Arbeiderpartis representantskap. I tillegg har hun vært medlem av styret for Universitetet i Bergen.
Etiopia under VM i friidrett 2013
Etiopia deltok under VM i friidrett 2013 (utendørs) fra 10. august til 18. august 2013 i Moskva i Russland.
Kubena
Kubena (russisk: Кубена) er ei elv i Arkhangelsk og Vologda oblast i Russland.
Den har sine kilder på Konosjahøydene lengst sør i Arkhangelsk oblast, ikke langt fra bosetningen Konosja, og munner ut i Kubenasjøen, hvor den danner et stort delta. Elva er 368 km lang, med et nedbørfelt på 11 000 km². Byen Kharovsk ligger på elvas venstre bredd.
Sydney Carter
Liv og virke
Delvis inspirert av Jesus og delvis av en statue av Shiva som Nataraja skrev Carter teksten til «Lord of the Dance». i 1963. Han brukte melodien til kvekersangen «Simple Gifts», og skrev den som en hyllest til kvekernes musikk. Han sa senere at han ikke trodde sangen ville bli populær og at han trodde folk ville ha problemer med teologien i sangen, men at den representerte den type kristendom han likte.
Heist-op-den-Berg
Heist-op-den-Berg er en kommune i den belgiske provinsen Antwerpen.
Sydney Carter
Liv og virke
Han jobbet mer med Donald Swann, og skrev seks sanger for Swanns EP Songs of Faith and Doubt som kom ut i 1964. På 60-tallet jobbet han også som kritiker for musikkmagasinet Gramophone. I 1965 gav Carter ut, Lord of The Dance, en EP med seks sanger.
Carter har skrevet en salme i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013, salmen «Da jeg trengte en neste».
Palmyra
Palmyra (gresk: Παλμυρα, «Palmebyen», arameisk: Tadmor, arabisk: ‏تدمر‎, Tadmur) er en ruinby fra antikken og et viktig arkeologisk funnsted i Syria cirka 215 km nordøst for hovedstaden Damaskus, i en oase i Den syriske ørken, rett inntil den moderne småbyen Tadmur.
Deler av anlegget ble sprengt og ødelagt av islamistmilitsen ISIL i august 2015, som i flere måneder frem til mars 2016 hadde kontroll over stedet.
Historie
Palmyra, det bibelske Tadmor, ligger midt i Den syriske ørken. Den ble bygd nær en varmtvannskilde som het Afqa, ifølge det som er nedtegnet på skrifttavler fra Mari og i arameiske tekster. På 1700-tallet f.Kr. var stedet bebodd av arameere, amoritter og nabateere. Karavanehandelen ga byen dens betydning og var dens kilde til stor velstand. Man forsøkte også å drive et jordbruk der; det vitner funn av vannledninger om.