cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Den amerikanske borgerkrigen
Vestlige krigsskueplass 1861–1863
Unionens nøkkelstrateg og taktikker i vest var Ulysses S. Grant. Han vant seire ved festningene Henry og Donelson (hvor Unionen tok kontroll over Tennessee og Cumberland), slaget ved Shiloh og slaget ved Vicksburg som gav Unionen et jerngrep over Mississippi-elva og regnes som et av vendepunktene i krigen. Grant marsjerte til Rosecrans unnsetning og beseiret Bragg i det tredje slaget ved Chattanooga. Han drev Konføderasjonens styrker ut av Tennessee og åpnet en rute til Atlanta og Sørstatenes hjerte.
DMX
Earl Simmons, kjent som DMX, (født 18. desember 1970, død 9. april 2021) var en amerikansk rapper og skuespiller. Han ble kjent på slutten av 1990-årene. Han ga ut sitt første album i 1998, It's Dark and Hell Is Hot. Albumet debuterte på førsteplass på Billboards albumliste Billboard Hot 200. Også hans fire neste album toppet den amerikanske albumlista.
Den amerikanske borgerkrigen
Trans-Mississippi 1861–1865
Gerilja-aktiviteter gjorde store deler av Missouri til slagmark. Missouri hadde det tredje største antallet trefninger av statene under krigen. Selv om de andre statene i vest var geografisk isolert fra slagene i øst, var det tallrike militære operasjoner i mindre skala. Slagene i regionen handlet om å sikre Missouri, territoriet Arizona, territoriet New Mexico og indianerterritoriet til fordel for Unionen. Konfødererte inntog i territoriene Arizona og New Mexico ble slått tilbake i 1862 og Nordstatenes felttog for å sikre indianerterritoriet lyktes i 1863. Sent i krigen mislyktes Unionen med sitt Red River-felttog. Texas forble under Sørstatenes kontroll under krigen, men ble avskåret fra resten av Konføderasjonen etter at Vicksburg ble erobret i 1863 og Unionen fikk kontroll over Mississippi-elva.
Slutten av krigen 1864–1865
I begynnelsen av 1864 utnevnte Lincoln Grant til øverstkommanderende over nordstatenes arméer. Grant opprettet sitt hovedkvarter hos Army of the Potomac og utnevnte generalmajor William Tecumseh Sherman til kommandant over de fleste av de vestlige arméene. Grant forsto opplegget med total krigføring og trodde, i likhet med Lincoln og Sherman at kun total seier over Konføderasjonens styrker og ødeleggelse av deres økonomiske grunnlag, ville få slutt på krigen. Dette var ikke en total krig ut fra drap av sivile, men i ødeleggelse av hjem, gårder og jernbaner. Grant utarbeidet en koordinert strategi som ville angripe hele Konføderasjonen fra flere retninger: Generalene George Meade og Benjamin Franklin Butler hadde ordre om å bevege seg mot Lee nær Richmond, general Franz Sigel (og senere Philip Sheridan) skulle angripe Shenandoah-dalen, general Sherman skulle erobre Atlanta og marsjere mot havet, generalene George Crook og William W. Averell skulle operere mot jernbanelinjene i Vest-Virginia og generalmajor Nathaniel P. Banks skulle erobre Mobile i Alabama.
DMX
DMX ble også kalt «Dark Man X». Han tok navnet DMX fra en tidlig trommemaskin kalt Oberheim DMX.
Den amerikanske borgerkrigen
Slutten av krigen 1864–1865
Unionsstyrkene i øst forsøkte å manøvrere seg forbi Lee og utkjempet flere slag under Grants Overland-felttog. Grants utmattelseskrigføring i villmarka, Spotsylvania og Cold Harbor resulterte i store tapstall for nordstatene, men tvang Lee til å trekke seg tilbake gang på gang. Et forsøk på å gå rundt Lee fra sør slo feil under Butler som ble fanget i elvesvingen Bermuda Hundred. Grant var fast bestemt på å fortsette, til tross for forferdelige tapstall (over 65 000 sårede og døde på syv uker), og fortsatte å trykke Lees Army of Northern Virginia tilbake til Richmond. Han holdt Konføderasjonens armé innestengt i beleiringen av Petersburg hvor de to hærene satt fast i skyttergraver i over ni måneder.
Grant fant til slutt en kommandant, general Philip Sheridan, som var aggressiv nok til å seire i Shenandoah-felttoget i 1864. Sheridan beseiret generalmajor Jubal Anderson Early i en serie slag, inkludert en siste avgjørende seier i slaget ved Cedar Creek. Sheridan fortsatte så å ødelegge det agrikulturelle grunnlaget i Shenandoah Valley, en strategi som minnet om taktikken som Sherman senere brukte i Georgia.
DMX
DMX spilte i Cradle 2 the Grave. Han ble kjent for sangene «X Gonna Give It To Ya», «Party up» og «Where The Hood At».
Den amerikanske borgerkrigen
Slutten av krigen 1864–1865
Imens marsjerte Sherman fra Chattanooga til Atlanta og beseiret generalene Joseph E. Johnston og John Bell Hood på veien. Atlantas fall den 2. september 1864 var en betydelig faktor i gjenvalget av Lincoln som president. Hood forlot Atlanta-området for å terrorisere Shermans forsyningslinjer og invadere Tennessee i Franklin-Nashville-felttoget. Generalmajor John Schofield beseiret Hood i slaget ved Franklin, og George Henry Thomas gav Hood et massivt nederlag i slaget ved Nashville, noe som i realiteten ødela Hoods armé.
DMX
Simmons fikk hjerteinfarkt 2. april 2021 og ble innlagt på sykehus i sin hjemstat New York, hvor han ble liggende i koma. Han døde en uke senere.
Den amerikanske borgerkrigen
Slutten av krigen 1864–1865
Shermans armé forlot Atlanta og hans forsyningsbase, marsjerte med ukjent mål og la øde rundt 20 % av gårdene i Georgia i sin «marsj mot havet». Han nådde Atlanterhavet ved Savannah i Georgia i desember 1864. Shermans hær ble fulgt av tusenvis av frigjorte slaver. Det var ingen betydelige slag på marsjen. Han vendte nordover gjennom Sør-Carolina og Nord-Carolina og nærmet seg grensen til Virginia sørfra, noe som la ytterligere press på Lees armé.
Lees armé var uttynnet av deserteringer, sårede og døde og var nå mye mindre enn Grants. Unionsstyrkene vant en avgjørende seier i slaget ved Five Forks 1. april. Dette tvang Lee til å evakuere Petersburg og Richmond. Konføderasjonens hovedstad falt til Union XXV Corps som var satt sammen av fargede styrker. De resterende konføderasjonsavdelingene flyktet vestover, og etter et nederlag ved Sayler's Creek ble det klart for Robert E. Lee at fortsatt krigføring mot USA var både taktisk og logistisk umulig.
MediCult
MediCult ose: MEC er et dansk legemiddelselskap. Det ble etablert i Norge i 1987 av legene Kjell Bertheussen og Nicolai Holst sammen med Jens U. Holst. Selskapets arbeider med kunstig befruktning og stamcelle-produkter. MediCult er notert på smb-listen på Oslo Børs.
Den amerikanske borgerkrigen
Konføderasjonen overgir seg
Lee overga sin Army of Northern Virginia den 9. april 1865 ved McLean House i landsbyen til Appomattox Court House. I en utradisjonell gest og som tegn på Grants respekt og forventning om en fredelig tilbakeføring av Sørstatene inn i Unionen, fikk Lee beholde sin offiserssabel og sin hest, Traveller. 14. april 1865 ble president Lincoln skutt i hodet. Han døde morgenen etterpå, og Andrew Johnson ble president.
Hendelser som ledet til Lees overgivelse begynte med at nøkkeloffiserene Richard S. Ewell og Richard H. Anderson ble tatt til fange 6. april etter Konføderasjonens nederlag ved Sayler's Creek. 8. april ødela kavaleriet under ledelse av generalmajor George Armstrong Custer tre tog med konfødererte forsyninger ved Appomattox Station, noe som førte til general Lees overgivelse dagen etter. General St. John Richardson Liddells armé overga seg etter tapet av festningene i slaget ved Spanish Fort i Alabama, også den 9. april.
MediCult
Markedet for legemidler mot barnløshet vokser med mer enn 10 % i året og prisene stiger årlig som følge av dette. I tillegg har barnløshet økende hyppighet. Medicult har patent på legemidler og driver forskning for å utvikle nye legemidler for å møte den økende etterspørselen i markedet.
Den amerikanske borgerkrigen
Konføderasjonen overgir seg
Den 21. april oppløste John S. Mosbys 43rd Battalion Virginia Cavalry seg, og den 26. april overga Joseph E. Johnston sine styrker til Sherman ved Bennett Place i Durham i Nord-Carolina. 4. og 5. mai overga regimentene i Alabama, Mississippi og Øst-Louisiana samt Gulfdistriktet, seg. Konføderasjonens president ble tatt til fange 10. mai, og avdelingene Florida og Sør-Georgia overga seg samme dag. Brigadegeneral M. Jeff Thompson overga sin brigade dagen etter, før styrkene i Nord-Georgia overga seg 12. mai.
Den 23. juni 1865 signerte Stand Watie en våpenhvile med Unionens representanter i Fort Towson i Choctaw-nasjonens områder i Oklahoma-territoriet. Han ble dermed den siste konfødererte generalen i felten som overga seg. Det siste konfødererte skipet som overga seg var CSS «Shenandoah» den 6. november 1865 i Liverpool i England. Disse overgivelsene markerte slutten på den amerikanske borgerkrigen.
Union Army
Union Army bestod av den vervede regulære amerikanske hæren, United States Army (USA), med 16 000 soldater ved utbruddet av borgerkrigen, og under krigen vokste den til 42 000 soldater. Imidlertid besto hoveddelen av Union Army av Volunteer Army of the United States (USV) med over en million krigsfrivillige og vernepliktige, organisert av statene og stilt til unionens disposisjon.
Confederate Army
Provisional Army of the Confederate States (PACS) (De konfødererte statenes provisoriske hær) var den store hæren som alle frivillige og vernepliktige soldater tilhørte. Army of the Confederate States of America (ACSA) var den vervede regulære hæren som skulle utgjøre 15 000 soldater, men dette ble aldri oppnådd.
Den militærtaktiske utvikling
Den militærtaktiske utviklingen under den amerikanske borgerkrigen ga det taktiske forsvaret dominanse over det taktiske angrepet fordi angrepsformasjonene viste seg å være utilstrekkelige i forhold til forsvarerens ildkraft. Den riflede musketten ga ildkraften og forårsaket spesifikke taktiske endringer i forhold til den taktikken som ble brukt under Napoleonskrigene og den meksikanske krigen. Angriperne under borgerkrigen måtte gruppere seg lenger unna forsvareren og måtte dermed passere over lengre avstander før de møtte motstanderens forsvarslinje. Dette økte antallet forsvarere som kunne skyte mot hver angriper. Både angripere og forsvarere måtte dermed spre seg over et større område. Tyngdepunktet i infanterikampen gikk følgelig fra sjokkangrep til ildstrid. Kampene varte lenger fordi angriperne ikke kunne nå motstandernes forsvarslinjer for en avgjørende nærkamp. En utbredt og vanlig bruk av feltfestningsverk ble en stor amerikansk nyvinning i 1800-tallets krigføring. Artilleriet ble også tvunget til å forlate sin tidligere offensive taktikk med å bevege seg frem til kardeskeavstand foran forsvarende infanteri. Kavaleriet ble tvunget til utkanten av slagmarken til det på slutten av krigen fikk baklade- og repetervåpen og dermed økt ildkraft.
Slaveri under krigen
I begynnelsen av krigen trodde noen av Unionens kommandanter at det var forventet av dem å returnere rømte slaver til deres eiere. Da det ble klart at dette ville bli en lang krig i 1862, ble spørsmålet om hva en skulle gjøre med slaveriet et generelt spørsmål. Den sørlige økonomien og driften av militæret var avhengig av slavenes arbeidskraft. Det begynte å virke urimelig å beskytte slaveriet mens en la den sørlige handelen under blokade og ødela sørlig produksjon. En kongressmann sa at slavene «...kan ikke være nøytrale. Som arbeidere, om ikke som soldater, vil de være allierte med opprørerne eller med Unionen. » Den samme kongressmannen, og hans radikale republikanere, la press på Lincoln for å raskt frigjøre slavene, mens moderate republikanere begynte å akseptere en gradvis, kompensert frigjøring og kolonisering. Copperheads, grensestater og krigsdemokrater motsatte seg frigjøring, men grensestatene og krigsdemokratene aksepterte til slutt dette som del av en total krigføring som var nødvendig for å redde Unionen.
Lincoln advarte grensestatene om at en mer radikal frigjøring ville skje dersom hans gradvise plan basert på kompensert frigjøring og frivillig kolonisering ble forkastet. Kun distriktet Columbia aksepterte Lincolns gradvise plan, og Lincoln nevnte sin frigjøringsproklamasjon til regjeringsmedlemmer den 21. juli 1862. Utenriksminister William H. Seward ba Lincoln om å vente på en seier før han utstedte proklamasjonen. Han mente det ville se ut som «vårt siste skrik på retretten» dersom han ikke ventet. Slaget ved Antietam i september 1862 ga denne muligheten, og den etterfølgende krigsguvernørenes konferanse styrket støtten for proklamasjonen. Lincoln hadde allerede publisert et brev som oppmuntret særlig grensestatene til å akseptere frigjøring som nødvendig for å redde Unionen. Lincoln sa senere at slaveri var «på en måte grunnen til krigen». Lincoln utgav sin foreløpige emansipasjonserklæring den 22. september 1862, og hans endelige erklæring den 1. januar 1863. I sitt brev til Hodges forklarte Lincoln sin tro på at «dersom slaveri ikke er galt, er ingenting galt... Og likevel har jeg aldri forstått at presidentskapet har pålagt meg en rett uten restriksjonen om å handle offisielt på denne dommen og følelsen... Jeg hevder ikke å ha kontrollert hendelsene, men innrømmer bare at hendelsene har kontrollert meg. »
Siden erklæringen var basert på presidentens krigsfullmakter, inkluderte den kun territoriet som ble holdt av Konføderasjonen på det tidspunktet. Men den ble et symbol på Unionens voksende engasjement til å legge emansipasjonen til Unionens definisjon av frihet. Lincoln spilte også en ledende rolle i å få kongressen til å stemme for det trettende tillegget som gjorde emansipasjonen universell og permanent.
Afroamerikanske slaver ventet ikke på Lincolns handlinger før de flyktet og søkte frihet bak Unionens linjer. Fra krigens tidlige år flyktet tusenvis av afroamerikanere over Nordstatenes grenser, særlig i de okkuperte områdene som Nashville, Norfolk og Hampton Roads-regionen i 1862, Tennessee fra 1862 av, linjen for Shermans marsj osv. Så mange afroamerikanere flyktet til unionens linjer at kommandanter opprettet leirer og skoler for dem hvor både voksne og barn lærte å lese og skrive. American Missionary Association gikk inn i krigsforetaket ved å sende lærere sørover til slike leirer, ved for eksempel å etablere skoler i Norfolk og på nærliggende plantasjer. I tillegg tjente nesten 200 000 afroamerikanske menn som soldater og sjømenn sammen med Unionens styrker. De fleste av disse var slaver som hadde flyktet.
Konfødererte tok fargede unionssoldater til slaver, og særlig fargede soldater ble skutt da de forsøkte å overgi seg i Fort Pillow-massakren Dette førte til sammenbrudd i fangeutvekslingsprogrammet og fremveksten av fengselsleirer som Andersonville-fengselet i Georgia hvor nesten 13 000 unionsfanger døde av sult og sykdom.
Til tross for Sørstatenes mangel på mannskap, motsatte de fleste sørlige ledere seg frem til 1865 å bevæpne slaver som soldater. De brukte dem som arbeidere til støtte for krigsforetaket. Howell Cobb sa at «dersom slavene vil være gode soldater, er hele vår teori om slaveri feil.» De konfødererte generalene Patrick Cleburne og Robert E. Lee talte for å bevæpne fargede sent i krigen, og Jefferson Davis ble til slutt overtalt til å støtte planer om å bevæpne slaver for å unngå et militært nederlag. Konføderasjonen overga seg ved Appomattox før denne planen kunne settes i verk.
Emansipasjonserklæringen reduserte i stor grad Konføderasjonens håp om å få hjelp fra Storbritannia eller Frankrike. Lincolns moderate tilnærming lyktes i å få grensestatene, krigsdemokratene og frigjorte slaver til å kjempe på samme side for Unionen. De unionskontrollerte grensestatene (Kentucky, Missouri, Maryland, Delaware og Vest-Virginia) var ikke dekket av Emansipasjonserklæringen. Alle avskaffet slaveri på egen hånd, med unntak av Kentucky og Delaware. Det store flertallet av de fire millionene slaver ble satt fri av erklæringen ettersom Nordstatenes arméer rykket sørover. Det 13. tillegget ble ratifisert den 6. desember 1865, og satte til slutt fri de resterende slavene i Kentucky, Delaware og New Jersey. Per 1860 var dette 225 000 i Kentucky, 1800 i Delaware og 18 i New Jersey.
Trussel om internasjonal intervensjon
Dersom Storbritannia eller Frankrike hadde gått inn i krigen på Konføderasjonens side, ville det kraftig forsterket Sørstatenes sjanse til å skaffe seg uavhengighet fra Unionen. Unionen under Lincoln og utenriksminister William H. Seward arbeidet for å forhindre dette og truet med krig dersom noe land offisielt anerkjente Amerikas konfødererte stater. Det var det heller ingen som gjorde. I sør valgte en frivillig å innføre handelsboikott av bomull i håp om å starte en økonomisk depresjon i Europa som ville tvinge Storbritannia til å gå inn i krigen for å få bomull. Bomullsdiplomatiet viste seg å være forgjeves siden Europa hadde overskudd av bomull, mens dårlige avlinger i 1860-62 i Europa gjorde importen av korn fra Nordstatene livsviktige. Det ble sagt at «kong Korn var viktigere enn kong Bomull,» siden Unionens markedsandel av korn i Storbritannia steg fra en fjerdedel til halvparten.
Storbritannia stod til slutt ovenfor bomullsmangel, men den var midlertidig, siden markedsandelen til Sørstatene ble erstattet av økt kultivering i Egypt og India. I mellomtiden skapte krigen arbeid for våpenprodusenter, jernarbeidere og britiske skip til å transportere våpnene.
Charles Francis Adams viste seg å være særlig viktig som ambassadør i Storbritannia for Unionen, og Storbritannia nølte med å utfordre blokaden. Konføderasjonen kjøpte flere krigsskip fra kommersielle skipsverft i Storbritannia. Det mest kjente, CSS «Alabama», gjorde betydelig skade og førte til en alvorlig disputt etter krigen. Men den offentlige opinionen mot slaveri skapte en politisk terskel for de europeiske politikerne, særlig i Storbritannia. Krig truet sent i 1861 mellom Nordstatene og Storbritannia på grunn av Trent-affæren, hvor den amerikanske marinen bordet et britisk postdampskip for å ta to konfødererte diplomater til fange. Men London og Washington klarte å glatte over problemet etter at Lincoln løslot de to.
Britene vurderte mekling i 1862, selv om et slikt tilbud kunne ha risikert krig med Unionen. Lord Palmerston skal ha lest Onkel Toms hytte tre ganger da han tok en beslutning om dette. Nordstatenes seier i slaget ved Antietam gjorde at de utsatte en avgjørelse. Emansipasjonserklæringen hevet den politiske terskelen for å støtte Konføderasjonen ytterligere. Til tross for sympati med Sørstatene, forhindret Frankrikes egen intervensjon i Mexico dem til slutt fra krig med Nordstatene. Konfødererte tilbud sent i krigen, om å oppheve slaveriet mot diplomatisk anerkjennelse ble ikke tatt alvorlig av verken London eller Paris.
Seier og etterspill
Historikere har diskutert om hvorvidt Konføderasjonen kunne ha vunnet krigen. De fleste forskere legger vekt på at Unionen hadde en uoverstigelig langsiktig fordel over Konføderasjonen med tanke på industriell styrke og befolkning. Konfødersjonens handlinger kunne bare forsinke nederlaget, hevdes det. Historikeren Shelby Foote uttrykte dette slik: «Jeg tror at Nord kjempet krigen med en hånd på ryggen... Dersom det hadde vært flere seiere for Sør, og langt flere, ville Nord rett og slett tatt frem den andre hånda fra ryggen. Jeg tror ikke Sør noen gang hadde mulighet til å vinne den krigen. » Konføderasjonen forsøkte å vinne uavhengighet ved å holde ut til Lincoln ble erstattet som president. Men etter at Atlanta falt og Lincoln beseiret McClellan i valget i 1864, forsvant alt håp om en politisk seier for Sørstatene. På dette tidspunktet hadde Lincoln lyktes i å skaffe seg støtte fra grensestatene, krigsdemokratene, frigjorte slaver, Storbritannia og Frankrike. Ved å beseire demokratene og McClellan, beseiret han også Copperheads og deres fredsplattform. Lincoln hadde også funnet militære ledere som Grant og Sherman som kunne utnytte Unionens tallmessige fordel i slag ovenfor Konføderasjonens arméer. Generaler som ikke nølte med å utgyte blod vant krigen, og fra slutten av 1864 var det ikke håp for Sørstatene.
På den andre siden har James McPherson hevdet at Nords fordel i befolkning og ressurser gjorde en seier for Nordstatene sannsynlig, men ikke uunngåelig. Konføderasjonen trengte ikke invadere og holde fiendtlig territorium for å vinne, men trengte bare å utkjempe en forsvarskrig for å overbevise Nord om at krigens pris for å vinne var for høy. Nord måtte erobre og holde store fiendtlige territorier og beseire de konfødererte arméene for å vinne.
Viktig var også Lincolns overbevisende rasjonalisering av det nasjonale formålet og hans dyktighet i å holde grensestatene forpliktet på Nordstatenes sak. Lincolns tilnærming til emansipasjonen var treg, men erklæringen var effektiv bruk av presidentens krigsmakt. Den mer industrialiserte økonomien i Nord hjalp til i produksjonen av våpen, ammunisjon og forsyninger, i tillegg til finanser og transport. Tabellen viser den relative fordelen til Unionen over Amerikas konfødererte stater i begynnelsen av krigen. Fordelene økte raskt under krigen siden den nordlige økonomien vokste, Konføderasjonens territorium skrumpet inn og dens økonomi ble svekket. Nordstatenes befolkning var 22 millioner mot Sørstatenes 9 millioner i 1861. Den sørlige befolkningen inkluderte mer enn 3,5 millioner slaver og rundt 5,5 millioner hvite. Dette gjorde at den sørlige hvite befolkningen var tallmessig underlegne i forholdet fire til en, sammenlignet med Nord. Forskjellen vokste ettersom Unionen kontrollerte flere og flere sørlige territorier med garnisoner og avskar delen av Konføderasjonen vest for Mississippi. Til å begynne med kontrollerte Unionen 80 % av skipsverft, dampskip, elvebåter og marinen. Dette ble forsterket gjennom et massivt byggeprogram for båter. Dette gjorde det mulig for Unionen å kontrollere elvesystemene og å legge hele den sørlige kystlinjen under blokade. Gode jernbaneforbindelser mellom Unionens byer gjorde det mulig med rask og billig bevegelse av styrker og forsyninger. Transporten var mye tregere og vanskeligere i Sørstatene som ikke var i stand til å styrke sitt mye mindre jernbanesystem, reparere skader eller til og med utføre rutinemessig vedlikehold. Davis mislyktes i å opprettholde positive og produktive forhold med statsguvernørene (særlig Joseph E. Brown i Georgia og Zebulon Baird Vance i Nord-Carolina). Dette skadet hans evne til å trekke fordel av regionale ressurser. Konføderasjonens «King Cotton»-fortolkning av verdensøkonomien førte til slett diplomati, som å nekte å levere bomull før blokaden startet.
Rekonstruksjon
Lederne i Nordstatene var enige om at seier ville kreve mer enn slutt på kampene. Den måtte inneholde de to krigsmålene: Utmeldingene fra Unionen måtte fullstendig omgjøres og alle former for slaveri måtte fjernes. De var kraftig uenige i kriteriene for disse målene. De var også uenige i graden av føderal kontroll som skulle innføres på Sør og prosessen som Sørstatene skulle reintegreres i Unionen med.
Rekonstruksjonen som startet tidlig i krigen og tok slutt i 1877, involverte en kompleks og raskt endrende serie av føderal og statlig politikk. Langtidsvirkningen kom i de tre rekonstruksjonstilleggene til den amerikanske konstitusjonen: det trettende som avskaffet slaveriet, det fjortende som utvidet føderal beskyttelse gjennom lov til borgere uten tanke på rase og det femtende tillegget som avskaffet raserestriksjoner i stemmeretten. Rekonstruksjonen endte i forskjellige stater på forskjellige tidspunkt, de siste tre gjennom 1877-kompromisset. Kompromisset førte til at føderale styrker forlot Sørstatene. Etterpå fulgte rasesegregering og Jim Crow-lovene.
Resultater
Slaveriet opphørte i USA våren 1865 da Konføderasjonens arméer overga seg. Alle slaver i Sørstatene ble frigjort av Emansipasjonserklæringen som sa at slaver i Konføderasjonens områder var frie. Slaver i grensestatene og områder i sør kontrollert av Unionen, ble satt fri gjennom statenes handlinger eller av det trettende grunnlovstillegget den 6. desember 1865. Total gjenoppretting av Unionen var resultatet av den turbulente perioden kjent som rekonstruksjonen. Krigen førte til rundt 1 030 000 døde og sårede (3 % av befolkningen), inkludert rundt 620,000 døde soldater, av disse døde to tredjedeler av sykdom. Krigen førte til like mange amerikanske dødsfall som alle dødsfall i andre amerikanske kriger til sammen. Basert på tall fra folketellingen i 1860, døde 8 % av alle hvite menn mellom 13 og 43 år i krigen, 6 % i nord og hele 18 % i sør. En grunn til det høye antallet drepte på slagmarken var bruken av taktikker fra Napoleonskrigene som direkte frontalangrep. Soldatene ble desimert da de stod oppstilt i linjer på slagmarken på grunn av at riflene var mer nøyaktige, minié-prosjektiler og (nær slutten av krigen for Unionshæren) våpen som Spencer-karabin og noen få eksperimentelle Gatlingvåpen. Dette førte til skyttergravskrigføring, en taktikk som var mye i bruk under første verdenskrig.
Geoinformatikk
Geoinformatikk eller geomatikk er vitenskapen for og teknologien omkring innsamling, fordeling, bearbeiding, analyse, fortolkning og formidling av geografisk informasjon.
Geoinformatikk er altså håndtering, fordeling og bearbeiding av opplysninger av mangfoldig art som beskriver steder. Teknologien som brukes kan være alt fra GIS til NAVSTAR.
Ytre Rymden Dansskola
Ytre Rymden Dansskola er en norsk produsentduo bestående av Marius Våreid og Jarle Bråthen. Produsentduoen er del av den norske Oslo-disco-scenen. Musikken er sjangeroverskridende, med elementer av nu-disco, house og dub.
Diskografi
Album:
Singler:
Lichtenberg stasjon
Lichtenberg stasjon er en stasjon på Berlins forstadsbane, Berlins undergrunnsbane, trikk og regionaltoglinjer. Den befinner seg i bydel Lichtenberg. I DDR-tiden var det den viktigste fjernjernbanen i Berlin. Daglig betjener den rundt 85 000 reisende som beveger seg i de østlige og nordlige delene av Berlin. Dessuten betjener den fortsatt noen fjernnattog.
Trivia
Stasjonen er nærmeste avstigningsstasjon for reisende som ønsker å besøke severdigheten Zentralfriedhof Friedrichsfelde der man blant annet finner æreslunden der gravstedet til Rosa Luxemburg og andre kjente revolusjonære befinner seg; Sosialistenes minnested (Gedenkstätte der Sozialisten).
Ilja Glebov
Ilja Glebov (født 22. juli 1987 i Tallinn i Estland) er en estisk kunstløper innen pardans. Han konkurrerer med Maria Sergejeva. Paret vant det estiske mesterskapet i 2007, 2008 og 2009. Glebovs yngre søster, Jelena Glebova, er også profesjonell kunstløper.
Meritter
(med Sergejeva)
Grunnvannsspeil
Grunnvannsspeil er nivået for grunnvannet i berggrunn eller jordgrunn. Det kan være så dypt man må bore en brønn for å hente drikkevann.
Tørke vil føre til en senkning av grunnvannsspeilet, mens i regntider kan grunnvannsspeilet komme opp på bakkenivå.
Vanntrykket og atmosfæretrykket er likt ved grunnvannsspeilet.
Endringer i grunnvannsnivået
Byggingen av Romeriksporten, jernbanetunnelen fra Oslo til Lillestrøm, er et eksempel der fjellet der tunnelen skulle gå, var oppsprekt. Når tunnelen var ferdig, fungerte den som et dreneringsrør på flere tjern og småvann i Østmarka i Oslo. Nordre Puttjern ble nesten helt tørrlagt.
I bunnen av Engavatnet i Brønnøy i Nordland er det et hull som er forbundet med et grottesystem. Dette hullet tettes vanligvis igjen av leire, men når grunnvannsspeilet synker, kan denne «proppen» kollapse, og vannet forsvinner.
Richard Montgomery
Han var født i Swords, County Dublin, Irland, og var sønn til Thomas Montgomery, et parlamentsmedlem, og Mary Franklin Montgomery.
Montgomery var en offiser i den britiske hær i sjuårskrigen, og han tjente både i Canada og Karibia. Han ble forfremmet til kaptein i mai 1762. Da freden ble inngått i 1763, reiste han med sitt regiment til New York. To år senere reiste regimentet tilbake til England. Montgomery identifiserte seg med whig-partiet i parlamentet som generelt sett tok kolonistenes side i deres krav om mer politisk frihet.
6. april 1772 solgte han sin hærkommisjon og bestemte seg for å flyttet tilbake til New York. Han kjøpte en gård på 270 mål ved Kings Bridge i det som nå er i The Bronx i New York City.
Montgomery giftet seg den 24. juli 1773 med Janet Livingston, søster til Robert Livingston som var en prominent newyorker som senere var i komitéen som laget utkastet til USAs uavhengighetserklæring. Han flyttet så til sin kones gård nær Rhinebeck som var hans hjem i de få gjenværende årene av hans liv. I 1775 ble han valgt til den provinsielle forsamlingen i New York, selv om han bare hadde bodd der i tre år.
Han ble andregrads brigadegeneral i uavhengighetskrigen og ledet en armé inn i Canada, invasjonen av Canada, hvor han erobret to fort og byen Montréal.
Han ble drept i forsøket på å ta byen Quebec under en kraftig snøstorm den 31. desember 1775. Britene gjenkjente liket av ham og gav ham en ærefull begravelse. I 1818 ble hans lik flyttet til New York City og lagt til hvile ved St. Paul's Chapel.
Arv
Steder oppkalt etter Richard Montgomery inkluderer:
Kargilik
Kargilik eller Yecheng (kinesisk: 叶城县; pinyin: Yèchéng Xiàn; uigursk: قاغىلىق ناھىيىسى / Kağilik Nahiyisi) er et fylke i prefekturet Kashgar i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 383,664 i 1999.
Fylkets hovedsete er den gamle byen Yecheng (eller Kargilik).
Administrative enheter
Storkommuner: Kommuner:
Dessuten ni statsgårder, statsskoger, statsbeitemarker og oppdrettsstasjoner.
Samferdsel
Kinas riksvei 219 fører fra Kargilik til Lhazê i den autonome region Tibet.
Kinas riksvei 315 løper gjennom området. Den fører vestover fra Xining i provinsen Qinghai til Kashgar (Kashi) i Xinjiang.
Meixianhua
Meixianhua (kinesisk: 梅县话, pinyin: Méixiànhuà) er den variant av språket hakka som dominerer i byprefekturet Meizhou nelt nordsøst i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. Denne dialekten, en av svært mange innen språket hakka, oppfattes de facto som prestisjedialekt og standard.
Kal Penn
Kal Penn (født 23. april 1977 i Montclair, New Jersey) er en amerikansk skuespiller og politiker.
Begge Penns foreldre hadde innvandret til USA fra India. Penn har uttalt at historiene om hans besteforeldre som marsjerende sammen med Mahatma Gandhi for indisk uavhengighet hadde en betydelig innflytelse på hans interesse for politikk. Penn studerte ved UCLA, hvor han tok hovedfag i film og sosiologi. Penn debuterte som skuespiller i 1998.
Som skuespiller er Penn mest kjent for TV-programmet House i rollen som doktor Lawrence Kutner og i TV-serien Harold og Kumar som karakteren Kumar Patel. Penn er også anerkjent for den kritikerroste filmen The Namesake. Penn har undervist ved University of Pennsylvania som gjesteforeleser som en del av Cinema Studies Program. Penn var en talsmann for Barack Obamas presidentkampanje i 2007. Han spilte i filmen Harold & Kumar Escape from Guantanamo Bay i 2008. Den 8. april 2009 ble det annonsert at Penn ville slutte seg til administrasjonen til den nyvalgte president Barack Obama i Det hvite hus. Dette nødvendiggjorde at hans karakter Lawrence Kutner bli skrevet ut fra TV-serien House.
Penn trakk seg fra stillingen i Obama-administrasjonen den 1. juni 2010, for å vende tilbake til sin karriere som skuespiller. Penn var med i produksjonen av Harold og Kumar-filmen A Very Harold & Kumar 3D Christmas fra 2011, for deretter å komme tilbake til Det hvite hus. I januar 2007, dukket Penn opp i de fire første episodene av den sjette sesongen av TV-serien 24 med blant andre Kiefer Sutherland, der han spilte rollen som Ahmed Amar, en terrorist. Senere dukket han opp i TV-serien Law & Order: Special Victims Unit og ABC-serien Designated Survivor.
Døgntemperatur
For manuelle værstasjoner beregnes døgnmiddeltemperaturen ut fra følgende formel:
Døgnmiddeltemperatur = N - k(N - min), der N er 1/3 (t06 + t12 + t18), dvs. gjennomsnittet av temperaturene kl 06, 12 og 18 UTC, k er en faktor som varierer med sted og måned, hvis hensikt er å kompensere for manglende målinger på natten. Min er temperaturdøgnets minimumstemperatur.
For automatiske målestasjoner som logger timeverdier, regnes døgnmiddeltemperaturen ut som et aritmetisk gjennomsnitt av 24 timeverdier.
Realfag
Realfaglig forskning
Innen realfag bruker man som oftest naturvitenskapelige arbeidsmetoder. Det vil si at man tilegner seg kunnskap om verden gjennom systematiske eksperimenter, gjerne ved bruk av presise måleinstrumenter og spesielt utstyr. Dessuten gjør man systematriske undersøkelser, observerer hva som skjer og tolker resultatene, noe som er sentralt innen all vitenskap. Å beskrive naturen ved hjelp av matematikk er også ofte sentralt.
Metode
Den naturvitenskapelige metoden kan oppsummeres som at man har en teori utledet av observasjoner. Ut av teorien kan man framstille en presis hypotese som skal kunne la seg avkrefte (falsifisere). Med utgangspunkt i hypotesen kan man gjøre forsøk som gir et resultat. Deretter må man tolke resultatet før man lander på en konklusjon. Hvis konklusjonen blir at hypotessen er feil må man endre teorien og begynne på nytt igjen, og slik kan man holde på helt til man har fått en teori som ikke lar seg avkrefte. Har man ikke kunnet avkrefte en teori tilstrekkelig mange ganger, er den blitt en lov.
St. Georg kirke i Łódź
St. Georg kirke (polsk Kościół p. w. św. Jerzego) ligger ved Jerzys gate 9 i Łódź, i nærheten av Den gamle kirkegård. Den ble opprinnelig bygd som St. Aleksej ortodokse kirke i årene 1895–1896, etter tegninger av Franciszek Chełmiński ved Jekaterynburska-gaten (dagens Jerzys gate).
Realfag
Metode
I nesten alle forsøk og eksperimenter fins det feilkilder. Derfor er det viktig hvordan man tolker resultatene fra eksperimenter. Hvis man fortar flere forsøk, og får tellbare resultater, lønner det seg ofte å stryke de resultatene som ligger lengst unna gjennomsnittet og trekker det minste tallet man da får igjen fra det største og så dele diferensen man da får igjen på to. Da får man som regel hvor mange desimaler man skal ha med i resultatet man har kommet fram til.
Parametre, som er variable størrelser, er det viktig å bare variere en om gangen i forsøk. Det betyr at man som regel ikke skal teste ut flere forskjellige forhold på en gang. Bare variere ett forhold om gangen. Kontrollgruppe brukes mye i medisinsk forskning, og er nødvendig for å kunne endre minst mulig av parametrene på en gang. Men allikevel hender det ofte at det er parametere det er vanskelig å gardere seg mot.
St. Georg kirke i Łódź
Kirken har et noe uvanlig bredt og høyt skip. Det viser seg nemlig at den også ble brukt til hesteridning. I mellomkrigstiden ble den ombygd til en katolsk garnisonskirke og mistet da sin karakteristiske løkformede kuppel.
Realfag
Realfag som programområde i den videregående skole
Etter at Kunnskapsløftet ble innført høsten 2006, er realfag et av programområdene elever på studiespesialisering har mulighet til å velge. Det finnes fem femtimers programfag innen realfag i tillegg til tre tretimersfag, som kalles X-fag. X-fagene er nye i Kunnskapsløftet, og er ment å erstatte de tre timene elevene mister dersom de velger matematikk som programfag. Med Kunnskapsløftet fikk også de tradisjonelle femtimers realfagene nye navn og ny struktur.
Ole Kristian Ruud (musiker)
Ole Kristian Ruud (født 18. juni 1975) er en norsk musiker og låtskriver. Som multiinstrumentalist har han gjort seg bemerket som akkompagnatør for diverse artister. Han er også studiomusiker, pianotekniker og produsent.
Realfag
Realfag som programområde i den videregående skole
Programfagene innen realfag kan selvsagt velges av elevene som har realfag som sitt programområde, men også av elever på andre studieforberedende utdanningsprogrammer – eksempelvis språk, samfunnsfag og økonomi eller formgivningsfag – dersom skolen tilbyr det, og elevene på disse programområdene har valgt nok programfag fra sitt område.
Ole Kristian Ruud (musiker)
I 2010 startet han bandet Borderland som blant annet er kjent for låta Dronninga av Campingplassen.
Realfag
Realfag som programområde i den videregående skole
Alle programfagene for realfag gir 0,5 ekstrapoeng utenom fagene Matematikk R2 og Fysikk 2, som begge gir 1 ekstrapoeng. Å velge bestemte realfag gir dessuten spesiell studiekompetanse, noe som kreves for opptak til visse studier innen høyere utdanning.
Ole Kristian Ruud (musiker)
Han har også spilt i en rekke andre band som Trond Erics, Picazzo, Rozzo, Anne Nørdsti Band, Nonstops, og Joyriders.
Realfag
Biologi (BI)
Biologi er nå også blitt et fag som har 5 timer både i Vg2 og Vg3. Før hadde det kun 3 timer i det som da het VKI (Vg2). BIOLOGI 1 og 2, tilsvarer tidligere 2BI og 3BI
Fysikk 1 og 2 (FY)
Fysikk er nok det faget som i alle fall strukturelt sett har blitt minst forandret i kunnskapsløftet. FYSIKK 1 og FYSIKK 2, tidligere 2 FY og 3 FY
Geofag 1, 2 og X
Geofag bygger på Geografifaget fra 1. klasse i Studiespesialisering, og X-varianten av dette programfaget kan erstatte de uketimene elever som velger programfagene for Matematikk mister.
Informasjonsteknologi 1 og 2
Informasjonsteknologi 1 og 2 er 2 nye fag som har kommet med kunnskapsløftet. Disse fokuserer på hvordan informasjonsteknologi fungerer og hvordan det brukes i praksis. Fagområdene er for IT1: Digital samtid, Nettsteder og multimedia, og Database. IT2:Planlegging og dokumentasjon, Programmering og Multimedieutvikling.
Kjemi 1 og 2 (KJ)
Kjemi er nå blitt et fag som har 5 timer både i Vg2 og Vg3. Før hadde det kun 3 timer i det som da het VKI (Vg2). KJEMI 1 og KJEMI 2, tilsvarer tidligere 2KJ og 3KJ.
Matematikk for Realfag (R1 og R2)
Matematikk for realfag er beregnet på dem som tar realfag og regnes som den mest krevende og avanserte matten det undervises i den videregående skolen. R1 er beregnet å tilsvare både Matematikk for samfunnsfag 1 og 2. Realfagsmatematikken bygger på den teoretiske varianten av fellesfaget Matematikk, og man bør derfor forsikre seg om at man har tilstrekkelige kunnskaper før man går i gang med R1 og R2. MATTE R1 og R2, tilsvarer tidligere 2MX og 3MX.
Matematikk for Samfunnsfag (S1 og S2)
Matematikk for samfunnsfag er beregnet på dem som ikke har planer om å ta mange realfag i vgs, men kan også tas av elever som sliter med matte, men allikevel vil ha et realfaglig grunnlag å kunne bygge videre på. Matematikk for samfunnsfag bygger på både den praktiske og teoretiske varianten av fellesfaget Matematikk. De som ikke tar Matematikk som programfag skal ha 3 uketimer (84 årstimer) av enten den praktiske eller teoretiske varianten av fellesfaget Matematikk. MATTE S2, tilsvarer 3MZ
Matematikk X
Matematikk X kan bare leses parallelt med, eller etter R1. Dette faget omhandler ikke de samme temaene som de andre matematikkfagene, men skal gi eleven mer kunnskap i matematikk. Dette faget erstatter de timene med fellesfag elever som velger Matematikk som programfag skulle hatt.
Fagområder i X er komplekse tall, tallteori med kongruensregning og sannsynlighetsregning og statistikk.
Naturfag
Naturfag undervises på Vg1 etter studieforberedende og yrkesfaglig utdanningsprogram i videregående opplæring. Yrkesfagelevene må ha to timer av Naturfag på Vg1, mens de studieforberedende elevene må ha fem timer. For elever som tar Allmennfaglig påbygning kreves det at de tar de resterende tre timene de mangler fra Vg1 for å kunne få generell studiekompetanse.
Teknologi og forskningslære 1, 2 og X (TF)
Teknologi og forskningslære er et nytt fag som har kommet med kunnskapsløftet, dette fokuserer særlig på dem som ønsker seg inn på ingeniørstudier. Her fokuseres det i hovedsak på praktisk bruk av realfag og dette kan fungere som et supplement til de andre realfagene. Foreløpig finnes det ikke læremidler som er skreddersydd etter læreplanen i faget.
Realfag i høyere utdanning
Mange realfagsstudier krever at man har et grunnlag fra vgs og krever derfor bestemte realfag som de mener man må ha for å kunne klare å gjennomføre studiet.
Forberedende studier for realfag i høyere utdanning
Mangler man realfag finnes det muligheter for å studiere det i høyere utdanning allikevel. Det finnes blant annet ordninger for ingeniørstudier der man kan ta et forkurs for å fylle opp med realfagene man trenger for å komme inn på Ingeniørstudier i Norge. Disse kursene er som regel ettårige. Det tilbys også tre-terminsordning der studentene må bruke de to første sommerferiene sine til å komme à jour med de andre ingeniørstudentene. Det er på den andre siden viktig å poengtere at disse ikke tilsvarer fag i vgs, og derfor ikke kan dekke opptakskriterier for andre studier. Unntaket er Universitetet for miljø- og biovitenskap som har ett ettårig grunnstudium som dekker opptakkravene til ulike studium avhengig av hva man velger.
Samarbeid skole/Næringsliv
Nasjonalt senter for realfagsrekruttering eies av Kunnskapsdepartementet og holder til på Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet. Senteret skal først og fremst motivere elever og foreldre til å satse på realfag. Dernest skal senteret informere om betydningen av realfag for senere valg av utdanning og yrke.
Nøklevatnet (Nord-Odal)
Nøklevatnet er en innsjø som ligger på grensa mellom kommunene Nord-Odal, Grue og Åsnes i Innlandet.
Honda F1
Honda Racing F1 Team var et Formel 1-lag drevet av den japanske bilprodusenten Honda. Laget hadde sin base i Brackley, Storbritannia, og bruker fasilitetene til det tidligere British American Racing, som Honda kjøpte opp i 2005. Motorene blev bygd og utviklet i the Honda R&D facility i Tochigi, Japan. F1 stallet brukte et hvit livery med røde detaljer, men brukte i 2007 en kontroversiell livery som såg ut som kloden - the «Earth Car», men som gav veldig lite synlighet på TV-skjermene. 2008 begynte de å bruke det samme hvite livreet som det brukte på 1960-tallet, med innslag av kloden fra the Earth Car.
Ross Brawn kjøpte infor Formel 1-sesongen 2009 Honda teamet for 1 britisk pund, da teamet slet med økonomien. Dette skulle bli en av de største suksesshistoriene noen gang i F1 historien! Det re-brandede Brawn GP tok også over Honda sine førere, som var Jenson Button og Rubens Barrichello. Med bilen som Honda utviklet infor 2009 sesongen vant Jenson Button sin eneste VM titel, mye takk vare at bilen i begynnelsen av sesongen var dominerende sammenlignet med konkurrentene.
Før Formel 1-sesongen 2021 forlot Honda F1 på nytt, denne gang som motorleverendør til Redbull. 2021 viste seg bli sesongen da Redbull slo Mercedes til VM-førertittelen.
Tidlig suksess
Honda startet i Formel 1-konkurransene i 1963, tre år etter å ha lansert sin første serieproduserte bil. Selskapet begynte på utviklingen av RA271 i 1962 med de amerikanske førerne Ronnie Bucknum og Richie Ginther. Honda hadde bygd sin egen motor og chassis, noe bare Ferrari og BRM – av de andre lagene i 1962 – hadde gjort før dem.
Som motorleverandør 1983–1992
Honda returnerte til Formel 1 i 1983 som motorleverandør til Spirit og ble i sporten i det neste tiåret. Motorene deres ble brukt av Lotus, McLaren, Tyrrell og Williams. Hondamotorene hadde stor suksess med sin store kraft kombinert med holdbarhet. Motorene vant i en periode på seks år, seks konstruktørmesterskap og fem førermesterskap (tre med Senna, 1 med Piquet, og ett med Prost), før de trakk seg ut av sporten igjen. Biler med Honda-motorer hadde vunnet 71 Grand Prix, ved slutten av 1992 sesongen.
Samarbeid med British American Racing
Honda returnerte igjen i 2000, som motorleverandør til BAR. Jordan Grand Prix kjøpte også motorer fra Honda i 2001 og 2002. Dette første til en kamp om hvem som skulle få en langtidsavtale med Hondamotorer. I 2003 droppet Honda Jordan til fordel for BAR selv om Jordan hadde gjort det bedre i de to forrige sesongen. I midten av november 2004 kjøpte Honda 45% av BAR-laget fra British American Tobacco (BAT, grunnlegger og eier av BAR) etter BAR sin beste sesong med 2.-plass i konstruktørmesterskapet i 2004; en sesong som var dominert av Michael Schumacher og Ferrari.
Tilbake som eget team
I september, 2005 kjøpte Honda de resterende 55% av BAR og ble eneste eier. BAT fortsatte som hovedsponsor med Lucky Strike-merket i 2006, men trakk seg fra Formel 1 i 2007. Det ble bestemt at laget skulle kjøre under navnet Honda Racing F1 Team.
2006
På tross av sterke resultater under vintertestingen startet 2006-sesongen middelmådig med unntak av en pole position i Australia og en pallplass i Malaysia. Honda hadde en veldig dårlig helg under Storbritannias Grand Prix, spesielt Jenson Button som hadde tekniske problemer under kvalifiseringen og måtte starte fra 19. posisjon. Button brøt løpet etter åtte runder med en oljelekkasje. Hoder begynte å rulle i laget og nye kom til i håp om bedre resultater.
Under Ungarn Grand Prix kom resultatene de ventet på. Barrichello og Button kvalifiserte til tredje og fjerde beste startspor, men Button måtte bytte motor og falt 10 plasser lenger ned. I et dramatisk løp klarte Jenson å kjøre seg opp fra 14. startspor til sin første seier i Formel 1. Mens Barrichello fullførte på fjerdeplass. Etter denne seieren ble lagets resultater bedre. I siste tredjedel av sesongen scoret Button flere poeng enn mesterskapsutfordrer Michael Schumacher. Begge førerne fullførte med poeng i nesten alle de resterende løpene i sesongen. Prikken over i'en kom i sesongavslutningen i Brasil hvor Button kom på 3.-plass – mindre enn et sekund bak nr 2 – Fernando Alonso etter at han hadde startet fra 14. startposisjon.
15. november, 2006, ble det annonsert at Anthony Davidson, som hadde vært testfører for BAR Honda og Honda i flere sesonger, skulle få sjansen i Super Aguri F1 sammen med Takuma Sato. Tidligere Red Bull fører Christian Klien skulle ta over som testfører for 2007-sesongen.
2007
2007 ble slutten på et langvarig samarbeid med British American Tobacco som sponsor. Det nye designet på bilen skulle nå profilere Honda sin miljøfaktor. Livreet bestod av nesten ingen sponsorer, bare et stor bilde av den grønne planeten vår, Jorden, med verdensrommet i bakgrunnen. På bakvingen var det skrevet en web-adresse, hvor man kunne donere penger til miljøvennlige formål.
Lagets form så dårlig ut i vintertestingen og Jenson Button forlangte forbedringer. RA107 manglet fart i forhold til konkurrentene og dette ble bekreftet allerede i sesongåpningen under Australia Grand Prix i Melbourne. Hvor Button og Barrichello kvalifiserte seg til 14. og 17. startposisjon (langt bak B-laget deres, Super Aguri, som kjørte i en oppgradert versjon av fjorårets bil). Barrichello kom på en 11.-plass, og Button på en 15.-plass etter å ha fått en gjennomkjøringsstraff for å ha hatt for stor fart i pit lane. Det ble ikke stort bedre utover sesongen og årets høydepunkt kom i Kina hvor Button kom på en 5.-plass. Barrichello klarte ikke engang å score poeng i løpet av sesongen og Honda endte på en 8.-plass i konstruktørmesterskapet med bare 6 poeng. Det hardtsatsende teamet hadde allerede gitt opp halvveis i sesongen og var i full gang med å utvikle neste års bil.
2008
Foran 2008-sesongen hadde laget ansatt tidligere teknisk direktør i Ferrari-teamet, Ross Brawn som lagsjef. Den erfarne østerrikeren Alexenader Wurz ble hentet inn fra Williams som ny testfører.
Hondas fabrikksteam
(Forklaring) (resultater i uthevet skrift indikerer pole position)