cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
André Ooijer
Ooijer skrev kontrakt med Ajax som 12-åring i 1986, men klarte aldri å spille seg inn på førstelaget. I 1994 gikk derfor turen videre til FC Volendam på utlån, før det ble permanent overgang til Roda JC året etter. I Roda befestet han seg som et av lagets sentrale spillere, og dette førte til at storklubben PSV Eindhoven ble interessert i hans tjenester. Midtveis i 1997/98 sesongen signerte Ooijer for PSV, og han har etter dette vært en sentral brikke i lagets forsvar i over åtte sesonger, noe som etter hvert førte til at han spilte seg inn på landslaget.
Høsten 2006 ville Ooijer ha nye utfordringer, og han takket ja til et kontraktsforslag fra Blackburn-manager Mark Hughes. Etter en litt trøblete start spilte han seg opp, og var etter hvert en sentral brikke i Blackburns forsvar inntil han pådro seg et beinbrudd i en kamp mot Manchester City 20. januar 2007 – en skade som holdt ham ute for resten av sesongen. Sommeren 2009 dro han vederlagsfritt tilbake til nederlandsk fotball og gamleklubben PSV Eindhoven.
1042 Amazone
1042 Amazone er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 22. april 1925 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Emanuel de Thygeson
Nicolai Emanuel de Thygeson (1772–1860) eller Niels Emanuel de Thygeson var en danskfødt norsk jurist, amtmann og godseier. Han var godseier på Bygholm ved Horsens i Danmark, og eier av Nordre Skøyen hovedgård i Christiania (Oslo). Han var amtmann i Hedmark 1802–04, amtmann i Nedenes (Aust-Agder) og stiftsamtmann i Agder 1804–10 og stiftsamtmann i Akershus 1813. Etter 1814 levde han som godseier i Danmark til 1828, i Christiania til 1841 og deretter utenfor Norden.
Halls fortopp
Halls fortopp er en fjelltopp i Tysfjord kommune i Nordland. Den ligger cirka 500 meter sørøst for toppen av Stetinden og har en høyde på 1 314 meter over havet. Halls fortopp har fått navn etter dansken Carl Hall, som bygget varden på toppen da han og nordmannen Mathias Soggemoen i 1888 forsøkte å bestige Stetinden, uten å lykkes.
Emanuel de Thygeson
Han huskes blant annet for sin innsats for kornforsyningen til Norge i nødsårene etter 1807.
Halls fortopp
Den vanligste ruten til toppen av Stetinden går opp til Halls fortopp, over eggtraversen mellom Halls fortopp og Stetinden, og så opp selve Stetinden.
Emanuel de Thygeson
Liv og virke
Faren var fra en handelsfamilie, og ble adlet i 1776. Emanuel de Thygeson tok artium i 1792, ble cand.jur. i 1797, og arbeidet som viselandsdommer over Sjælland og Møn fra 1799. Thygeson kom til Norge som var amtmann i Hedmark fra 1802. I 1804 ble han utnevnt til amtmann i Nedenes/Aust-Agder og stiftsamtmann i Agder, med sete i Kristiansand. Fra 1812 til 1813 var han stiftsamtmann i Christiania og Akershus. Han var medlem av Overprovideringskommisjonen 1812–1814. I 1814 trakk han seg tilbake fra offentlige stillinger for å ivareta sine eiendommer.
Han giftet seg i 1805 med Lovise Pløen (1785-1880), datter av kjøpmannen Jørgen Pløen. Som godseier var han bl.a. eier av Nordre Skøyen hovedgård, og av Bygholm i Danmark. Han arvet også herregården Mattrup, et stamhus i Danmark (og står som stamhusbesitter på Mattrup mellom 1821 og 1828).
Under Kanonbåtkrigen mellom England og Danmark-Norge fra 1807 engasjerte han seg i kaperfart, og beskrives som «muligens landets tredje største kaperreder».
Han gikk konkurs i 1820-åra, og mistet både Bygholm og Mattrup i 1829–1830. Han bodde på Nordre Skøyen til 1841. Da solgte han gården og bodde utenlands de siste 19 årene av livet: Paris, Roma, Lausanne og til slutt ved Zürich, hvor han døde 1860.
Mens han bodde i Christiania eide han maleriet av Jan van Huysum som inspirerte Henrik Wergeland til diktet Jan van Huysums Blomsterstykke. I Kristiansand har den gamle Lundsbroa navnet «Thygesons minde» etter ham. I Oslo finnes Thygesons vei på Østensjø. En gatestrekning på Sandaker het tidligere Thygesons gate.
USS «New Mexico» (SSN-779)
USS «New Mexico» (SSN-779) er en Virginia-klasse ubåt i den amerikanske marine, satt i tjeneste i 2010. Ubåten er den sjette i klassen og har fått navnet sitt etter delstaten New Mexico.
Sherri Steinhauer
Sherri Steinhauer (født 27. desember 1962 i Madison, Wisconsin) er en profesjonell amerikansk golfspiller, som spiller på LPGA-touren.
Sätila
Sätila er et tettsted i Mark kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. Det ligger rundt 20 kilometer vest for Kinna. I 2010 hadde tettstedet 1 059 innbyggere.
FL Studio
FL Studio (tidligere Fruity Loops) er digitial musikkprogramvare utviklet av Didier Dambrin (også kjent som 'Gol'), hovedprogrammerer i Image-Line Software. Programvaren lar brukeren gjøre opptak og mikse lyd og/eller MIDI-data for å lage en låt, som kan lagres i FL Studios eget filformat FLP (Fruity Loops Project). Låter kan eksporteres til WAV eller MP3-format.
FL Studio er en pattern-basert musikksekvenser, som lar brukeren lage låter i deler (også kalt patterns) ved å bruke Step Sequencer (funksjon som lar brukeren angi toner og rytme) og Piano Roll (samme som Step Sequencer, men mer funksjonsrikt), og sette delene sammen i Playlist-vinduet. Effektpanelet som også fungerer som mikseren gir brukeren adgang til et bredt spekter av softsyntheffekter som kan automatiseres (endre innstillinger på parametere i sanntid).
Programmet er spesielt kjent blant hobbymusikerne fordi det er et billig og brukervennlig program for produksjon av hiphop, electronica og dance. Den fulle versjonen av FL Studio er også egnet til å lage andre musikkgenrer. Artister som Avicii, Basshunter, Deorro, deadmau5, Alan Walker, K-391 og mange andre profesjonelle artister bruker eller har brukt FL Studio for å komponere musikk.
FL Studio er skrevet i Borland Delphi.
Brukergrensesnitt
FL Studios brukergrensesnittet inneholder fem hovedvinduer:
Funksjoner
FL Studio brukes både av profesjonelle og amatører, på grunn av sitt allsidige brukergrensesnitt, lave pris, brede støtte for industristandarder som DXiog VSTi, omfattende automasjonsegenskaper og innebygde høykvalitetseffekter. Kunder som har kjøpt FL Studio via nettet får tilgang til nyere versjoner av FL Studio så lenge det lages nye versjoner.
Effekter kan bli koblet i mikseren inkludert Reverb (gjenklang), Chorus, Flanger, Delay (ekko), Equalizer og andre.
Ved å bruke funksjoner i Piano Roll (som Quick Chop) og innebygde plugins som Fruity Slicer, kan trommesekvenser og loops deles opp og flyttet på for å lage breakbeataktige rytmer, komplekse IDM (Intelligent Dance Music) og DnB-patterns.
Standarversjonen av FL Studio inneholder flere generatorer, eller softsynther. Noen av disse selges separat. "Producer Edition" av FL Studio inkluderer en mikser og mulighet for å spille inn på flere tracks samtidig for lydhardware med ASIO-drivere. FL Studio "XXL Edition"" tilbyr alle tilgjengelige komponenter med en 40% prisreduksjon. FL Studio bruker sine egne interne plugins men støtter også VST, Buzz, ReWire og DirectX-plugins via en adapterplugin, som gjør at FL Studio er kompatibelt med et flertall av softsynther på markedet i dag.
Demoversjonen av FL Studio har alle funksjonene til fullversjonen, men brukeren kan ikke lagre arrangementer for senere bruk. FL Studio tillater imidlertid brukeren å eksportere arrangementer til WAV og MP3-format. I tillegg følger en rekke restriksjoner på medfølgende plugins.
Fra versjon 7 støtter FL Studio multithreading og prosessorer med flere kjerner.
Norges ungdomskor
Norges Ungdomskor (NUK) er et nasjonalt prosjektkor som drives av Ung i Kor. Koret ble grunnlagt i 1987 av Joar Rørmark og Carl Høgset, som dirigerte koret fram til 2003.
Norges Ungdomskor har vunnet en rekke priser i internasjonale konkurranser. Det utvikler unge, talentfulle sangere fra hele landet gjennom dyktige dirigenter og utfordrende repertoar, og deltar på festivaler og i konkurranser, nasjonalt og internasjonalt. Koret samarbeider ofte med profesjonelle sangere og kor, og har blant annet samarbeidet med Det Norske Solistkor og Nordic Voice s.
Norges Ungdomskor har et variert repertoar og synger både klassiske korverk, samtidsmusikk og norske folketoner. De synger a capella, og opptrer som regel i bunad.
Formål med koret
Ung i Kor har to mål for Norges Ungdomskor:
Dirigenter
Dirigent for koret engasjeres for to år av gangen. Fra etableringen av 1987 har koret hatt følgende dirigenter:
Karin Beate Vold
Vold er søster av lyrikeren Jan Erik Vold og datter av Dagbladet-journalisten Ragnar Vold.
Kaunas internasjonale lufthavn
Historie
Kaunas internasjonale flyplass ble åpnet i 1988 da flygingen ble flyttet fra S. Dariaus til S. Girėno aerodromas, en annen flyplass nær Kaunas. Da landet fikk selvstendighet i 1991, fikk den status som internasjonal flyplass. I 1996 ble den medlem i Airports Council International (ACI).
7-Eleven (sykkellag)
7-Eleven Cycling Team, senere Motorola Cycling Team, var et amerikansk profesjonelt sykkellag som ble grunnlagt i 1981 av Jim Ochowicz. Lagets innsats og resultater bidro sterkt til sykkelsportens økende popularitet i USA på 80-tallet.
Historie
I starten besto 7-Eleven av syv syklister, blant dem den tidligere skøyteløperen Eric Heiden. De ble i 1985 det andre amerikanske laget i historien som deltok i Giro d'Italia (Gianni Motta var det første i 1984) og i Tour de France (1986). 7-Eleven tok sammenlagtseieren i Giro d'Italia i 1988 ved Andy Hampsten, og vant flere etapper i Tour de France, blant annet ved Dag Otto Lauritzen i 1987.
Fra 1991 ble laget sponset av Motorola, og Lance Armstrong debuterte som profesjonell syklist på nettopp dette laget i 1992.
Laget drev i 1994/1995 utstrakt bruk av EPO.
Laget ble nedlagt i 1996.
Skjærehastighet
Skjærehastighet eller skjærhastighet er hastigheten det skjæres av spon på et arbeidstykke i en sponskjærende bearbeiding, for eksempel dreiing eller fresing. Vanlig enhet for skjærhastighet er meter per minutt (m/min). Relativbevegelsen mellom verktøyet og arbeidstykket i en sponskjærende prosess fører til at det oppstår en kraft mellom dem. Kraften skyldes arbeidsstykkets motstand mot å bli deformert, samt friksjon mellom verktøyet og arbeidsstykket. Denne kraften kan dekomponeres, slik at man f.eks kan finne hovedskjærekraften.
Dreiing
I en dreieprosess roterer arbeidsstykket, og verktøyet skjærer ved å justere seg i dybden og lengden av arbeidsstykket. Dette gjør at dreiing brukes for å produsere rotasjonssymetriske former. Skjærehastigheten er relativbevegelsen i tangentiell retning. Sammenhengen mellom turtall og skjærehastighet er der Vc er skjærehastigheten, n er turtallet og D0 er diameteren på arbeidsstykket før dreieoperasjonen. Enheten på skjærehastigheten er oftest oppgitt i meter per minutt, og turtallet i omdreininger per minutt.
Fresing
I en freseprosess roterer og flyttes verktøyet, mens arbeidsstykket står i ro eller har en forholdsvis langsom matingshastighet. Sammenhengen mellom turtall og skjærehastighet for en freseprosess er der Vc er skjærehastigheten, n er turtallet og D er diameteren på verktøyet. Enheten på skjærehastigheten er oftest oppgitt i meter per minutt, og turtallet i omdreininger per minutt.
Susanne Munk Wilbek
Susanne Munk Wilbek (født Munk Lauritsen, 12. oktober 1967) dansk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta. Hun er gift med Ulrik Wilbek. Lauritsen ble olympisk mester i håndball under 1996 i Atlanta. Hun var målvakt på det danske damelandslaget som vant håndballturneringen foran Sør-Korea og Ungarn.
Lauritsen har spilt 171 landskamper for Danmark som målvakt og scoret 3 mål.
Helotrephidae
Helotrephidae er en familie som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. De er små, kompakte teger som lever i ferskvann.
Totalt er det beskrevet 44 arter fordelt på 16 slekter.
Utseende
Små (1–4 mm), tettbygde teger, kroppen hvelvet til litt flat. De kan ligne på små ryggsvømmere (Notonectidae). Hodet og den fremre delen av thorax er sammenvokst til et såkalt cephalonotum, bare en svak fure skiller dem. Fasettøynene er forholdsvis små. Antennene er små og korte og består av ett eller to ledd, det ytterste med flere lange børster. Sugesnabelen er kort og fire-leddet. Scutellum er svært stort, forvingene er hornaktige, ikke tydelig oppdelt i ulike avsnitt og uten markerte årer. Bakvinger mangler ofte. Tallet på fotledd varierer mellom de ulike underfamiliene.
Levevis
Helotrephidae lever i ferskvann, både strømmende og stillestående. De finnes både i rasktflytende, oksygenrike bekker og i varme kilder. De er rovdyr som lever av små, virvelløse dyr. Disse tegene svømmer for det meste med ryggen ned i likhet med ryggsvømmerne, men de kan også svømme "den rette veien".
Systematisk inndeling
Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på ...oidea.
Historiebevissthet
Historiebevissthet er et sentralt begrep innenfor faget historiedidaktikk. Historiebevissthet kan kort forklares at mennesket er et historisk vesen og dets tolking av fortiden, forståelse av nåtiden og forventninger om fremtiden har betydning for den de er og hva de gjør.
Francis Savio Lu Xinping
Francis Savio Lu Xinping eller Francis Xavier, eventuelt Lu Zinping (født i 1963 i Qidong i Haimen i Jiangsu i Kina) er katolsk biskop i erkebispedømmet Nanjing i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina.
Prest
Han ble presteutdannet ved seminaret i Sheshan ved Shanghai, og ble presteviet i 1989 av Haimens regjeringsgodkjente biskop Matthew Yu Chengcai (1917–2006).
Biskop
Han var en av de fem kontroversielt bispeviede i Nantang-kirken i Beijing den 6. januar 2000, uttrykkelig uten pavelig mandat. Hovedkonsekrator var biskop Joseph Liu Yuanren. Bispevielsen da utløste stor motstand, både fra mange «undergrunnskatolikker» og andre katolikker i Kina, og ble kritisert av Pavestolen.
Et halvt år etter sin egen bispevielse deltok biskop Lu på en ny bispevielse uten pavelig mandat, av Matthew Cao Xiangde, som ble biskop av Hangzhou. Vatikanet minnet da om kirkelovens kanon 1382, som dreier seg om ekskommunikasjon ved bispevielser uten pavelig mandat. Derfra ble det uttalt noen måneder etter at en bispevielse uten apostolisk mandat er «et smertefullt sår på den kirkelige kommunion og et alvorlig brudd på kanonisk disiplin», og at slik representerte store hindre på veien mot normalisering mellom Beijing og Pavestolen.
Senere har imidlertid biskop Lu bedt om pavelig forsoning og godkjenning av eget embede, og mottatt den.
Etter at han ble bispeviet, ble han sendt som hjelpe- eller koadjutorbiskop til Nanjing, der den ordinære biskop, den samme Joseph Liu Yuanren, trengte hjelp. Biskop Liu bodde i Beijing i egenskap av formann av den regjeringsgodkjente katolske biaspekongeranse, slik at biskop Lu hadde det daglige ansvar i Nanjing.
Biskop Liu døde 20. april 2005, hvoretter biskop Lu overtok embedet som ordinarius.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Abolhassan Bani-Sadr
Abolhassan Bani-Sadr (farsi: ابوالحسن بنی‌صدر, også omtalt som Abu'l-Hassan Banisadr; født 22. mars 1933, død 9. oktober 2021 ) var en iransk politiker og økonom. Han var Den iranske republikks første president, men måtte dra i landflyktighet etter kort tid.
Bakgrunn og tidlige år
Abolhassan Bani-Sadr var sønn av ayatollah Nasrollah Bani-Sadr. Faren var en kjent motstander av Reza Shah. Familien stod i nær forbindelse med den sjia-muslimske geistlige Ruhollah Khomeini. Khomeini kom ofte om somrene til Hamadan og slik ble Abolhassan kjent med ham allerede i sin barndom. Abolhassan og Khomeinis sønner Ahmad og Mostafa ble lekekamerater.
Bani-Sadrs lidenskap gikk ikke i retning religion, men for politikken. I skoletiden ble han tilhenger av statsminister Mohammad Mossadegh. Etter Mossadeghs fall ble han motstander av monarkiet. Abolhassan var i 1960-årene aktiv i studentbevegelsen som arbeidet for å styrte sjahen. Han ble fengslet to ganger og såret under et opprør i 1963.
Bani-Sadr flyktet så til Frankrike, der han gikk inn i en iransk motstandsbevegelse som ble ledet av ayatollah Ruhollah Khomeini. Sammen med Khomeini var han en av pådriverne bak den islamske revolusjonen i Iran.
Den iranske revolusjon, politiske poster
Han satt som president fra 1980 til 1981. Han var utenriksminister en kort periode i 1979 og finansminister fra 1979 til 1980. Han var medlem av revolusjonsrådet.
Bani-Sadr var ikke en mulla, og ayatollah Khomeini insisterte på at mullaer ikke skulle velges til statlige embeder. Khomeini endret imidlertid senere sin oppfatning om dette.
Etter en kort tid havnet Bani-Sadr i konflikt med Khomeini, som mente at Bani-Sadr var en svak leder for de iranske styrkene i krigen mot Irak, noe som medførte at Khomeini fratok presidenten kontrollen over de væpnede styrker og lot denne makt overgå til seg selv.
Bani-Sadr ble avsatt den 21. juni 1981 av det iranske parlament på grunn av konflikter med mullaene og spesielt med lederen for landets juridiske system, Mohammad Beheshti. Khomeini anses å ha formådd parlamentet til å avsette Bani-Sadr. Bani-Sadr hadde også vært motstander av gisselaksjonen i den amerikanske ambassaden, som begynte i 1979 og varte til januar 1981.
Liste over utøvere i Tour de France 2007
Dette er en liste over de 21 lag med ni utøvere hver som starter i Tour de France 2007 som pågår mellom 7. juli og 29. juli 2007.
Abolhassan Bani-Sadr
Ny landflyktighet
Han bosatte seg i Frankrike i 1981 da han falt i unåde hos Ayatollah Khomeini og flyktet fra landet, etter først å ha holdt seg i skjul vest i Iran. Han var kritisk til ayatollahenes brutalitet og deres manglende kunnskaper om styring av et land. Bakgrunnen var at Khomeini mente han ledet de iranske styrkene på en for svak måte under krigen mot Irak.
Etter at han ble avsatt etablerte han det nasjonale iranske motstandsrådet i Paris. Beni-Sadr har vært utsatt for flere attentat og har vært en av de fremste representantene for den iranske opposisjonen.
Fritsla
Fritsla er et tettsted i Mark kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 2 293 innbyggere.
1043 Beate
1043 Beate er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 22. april 1925 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
UEFA-cupen 1978/79
UEFA-cupen 1978/79 ble vunnet av det tyske laget Borussia Mönchengladbach med 2-1 sammenlagt over det jugoslaviske laget Røde stjerne Beograd. Dette var UEFA-cupens åttende sesong. Turneringens toppskårer ble danske Allan Simonsen fra Borussia Mönchengladbach med ni mål totalt.
Liste over byer i India
Dette er en liste over byer i India, ordnet etter innbyggertall og alfabetisk.
Andre byer
Hovedstedene i delstatene er markert med en asterisk (*).
Horred
Horred er et tettsted i Mark kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 271 innbyggere.
Joris Mathijsen
Joris Mathijsen (født 5. april 1980 i Goirle) er en nederlandsk tidligere fotballspiller.
Mathijsen kom til HSV i 2006 etter seks sesonger i Willem II og to i AZ Alkmaar. Han spilte deretter for Málaga, før han avsluttet karrieren med fire sesonger i Feyenoord.
Den 17. november 2004 debuterte Mathijsen for i en landskamp mot. Mathijsen var fast spiller på laget som nådde finalen i VM 2010, og Voetbal International skrev noen år senere at dette var høydepunktet i Mathijsens karriere.
Carolina Morais
Carolina Martene Miranda Morais (født 13. april 1986 i Luanda) er en angolansk profesjonell håndballspiller, som spiller høyreving for for den norske håndballklubben og det angolanske håndballandslaget.
Hun ble tatt ut til å representere Angola under Håndball-VM 2011 for kvinner i Brasil.
Vadheimstunnelen
Vadheimstunnelen er en 1658 meter lang tunnel i Høyanger i Vestland. Den er en del av fylkesvei 55 og ligger på østsiden av Vadheimsfjorden like sør for Vadheim. Den ble åpnet i 1972 og erstattet da en kortere tunnel.
1044 Teutonia
1044 Teutonia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 10. mai 1924 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
1045 Michela
1045 Michela er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 19. november 1924 av George Van Biesbroeck ved Yerkes Observatory i Williams Bay.
Østsibirsk laika
Østsibirsk laika (Восточносибирская лайка, FCI #305) er en gammel jakthundrase som tilhører gruppen av russiske laikahunder, som er spisshunder. Typen er svært vanlig i Sibir, men mer sjelden i den vestlige delen av verden.
Opprinnelse og alder
Den østsibirske laikaen er den mest østlige av de fire laikaene og stammer fra området mellom Jenisejelven og Stillehavet. Tidligere har nesten alle folkeslag i dette enorme området sin egen lokale laika, men under den russiske kynologiske konferansen i 1949 ble det bestemt at alle laikavariantene i dette området skulle slås sammen til en rase og kalles østsibirsk laika.
I hovedsak var det de fem laikaene evenkilaika, irkutsklaika, jakutisk laika, amurlaika og tofolarlaika som dannet grunnlaget for den nye rasen. Amurlaikaen, som stammer fra grenesestrøkene mot Kina, ble valgt som idealtype. Dette var en meget allsidig jakt- og trekkhund, men yrkesjegerne var bare interessert i jaktegenskapene og stilte seg negative til forsøket med å gjøre rasen mer enhetlig eksteriørmesig. Selv om det ble gjort forsøk på å få til dette også senere, har man ikke lyktes i særlig grad. Evenki laika er den varianten som har influert mest på typen, selv om også Irkutsk laika har vært betydningsfull for utviklingen. Derfor er den østsibirske laikaen mindre homogen som rase enn de tre andre anerkjente laikarasene. Manglende homogenitet har ført til at to varianter ble skilt ut som egne raser, nemlig jakutisk laika og tsjukotisk laika, som begge er fysisk større og har kraftigere pels en de andre. Det er forventet at disse i løpet av perioden 2009–2015 vil oppnå internasjonal anerkjennelse. Også kamtjatkalaika skiller seg fra idealtypen, men denne varianten har til nå ikke oppnådd lokal status som egen rase.
Otis Rush
Otis Rush (født 29. april 1935, Philadelphia i Mississippi, død 29. september 2018 i Chicago) var en amerikansk bluesmusiker, som flyttet til Chicago i 1949. I 1984 ble han valgt inn i Blues Hall of Fame. Otis Rush platedebuterte i 1956 på Cobra Records med I Can't Quit You Baby/Sit Down Baby.
Østsibirsk laika
Opprinnelse og alder
På begynnelsen av 1900-tallet var det stor interesse i Russland for å klassifisere de forskjellige laikatypene, og samtidig bevare egenskapene som en allsidig jakthund. Fyrst Shirinski-Shimatov samlet inn et stort antall jaktlaikaer fra det europeiske Russland og Sibir, og delte dem inn etter eksteriørmessige kriterier. Arbeidet ble fortsatt etter annen verdenskrig.
Otis Rush
Rush var kjevhendt, og i motsetning til mange kjevhendte gitarister spilte han en vanlig høyrehendt gitar opp ned uten å bytte rekkefølgen på strengene. En annen bluesgitarist som spilte gitaren på samme måte, var Albert King.
Østsibirsk laika
Opprinnelse og alder
De første hundeutstillingene fant sted på begynnelsen av 1900-tallet, og jegerorganisasjonene gikk i spissen for utviklingen av rasene. En kynologisk konferanse inndelte i 1947 laikaene i fem raser, men dette ble ikke godkjent av laikatilhengerne. Det var først ved konferansen i 1949 at man kom frem til fire raser: vestsibirsk laika, østsibirsk laika, russisk-europeisk laika og karelsk–finsk laika (den siste aksepteres som finsk spets av FCI). I 2004 ble jakutisk laika lagt til gruppen, etter at den ble skilt ut fra østsibirsk laika. Den nye rasen ble videre anerkjent av FCI i 2019.
Utseende, anatomi og fysikk
Østsibirsk laika er litt større en vestsibirsk laika, men ligner ellers mye på denne. Hodet er kileformet og ganske spisst, med svakt markert stopp. Snutepartier er forholdsvis langt og kraftig. Ørene er triangulære, svært rørlige og stående. Kraftig, muskuløs kropp og markert manke. Bred og dyb brystkasse og vel opptrukket buklinje. Kort lend, som er en aning sluttet. Muskuløs rygg. Muskuløse bein og kraftig benstamme, med ovale kompakte labber. Halen bæres over rygglinjen i en bue eller tett ringlet mot låret eller lendet.
Otis Rush
Rush begynte å spille gitar da han var åtte år gammel, og ble inspirert til å bli musiker etter å ha sett Muddy Waters live. Han vant en Grammy for beste tradisjonelle bluesopptak i 1999 for «Any Place I’m Going».
Rush døde den 29. september 2018 av komplikasjoner etter et hjerneslag som han ble rammet av i 2003.
Album
Oversikten er ikke komplett.
Østsibirsk laika
Utseende, anatomi og fysikk
Skulderhøyden hos hannhunder er ca. 55-63 cm, og hos tisper ca. 53-61 cm. Vekten ligger normalt omkring 30 kg, avhengig av kjønn og generell størrelse.
Bruksområde
Østsibirsk laika er en jakthund med stor jaktlyst, men den er også en god kløvhund, trekkhund og vakthund. I hjemlandet brukes denne laikaen først og fremst som jakthund på skogsfugl og mindre pelsdyr som ekorn, mår, røyskatt og mink, samt større vilt som elg, rein, bjørn og villsvin. I Norden brukes denne laikaen først og fremst som løshund på elgjakt, men den kan også stille bjørn og gaupe. Nordmenn bruker den både som løs- og bandhund.
Lynne og væremåte
Østsibirsk laika er en livlig, våken og stabil hund med jevt godt gemytt. Den skjeller ofte og er gjerne mistenksom ovenfor fremmede. Den trenger mye mosjon for å trives maksimalt, og passer derfor best som familiehund for aktive friluftsfolk og jegere. Instinktene til Østsibirsk Laika er å jage og spore andre dyr. Man bør derfor være seg var med å gå til anskaffelse av en hund av denne rasen om en ikke har mulighet til å leve opp til forpliktelsene som ligger implisitt her. Østsibirsk Laika er samtidig den roligste av de fire anerkjente russiske laika hundene, og er ikke kjent for å være aggressiv mot andre mennesker, men kan trenes til å bli det som vakthund.
Annet
Pelsen krever normalt vedlikehold. Rasen regnes som sunn. Passer dårlig som «innehund».
Uiloq Slettemark
Uiloq Slettemark (født Heilmann 6. august 1965 i Varde, Danmark) er en grønlandsk skiskytter og langrennsløper, bosatt i Nittedal, Norge. Hun representerer Nuuk Biathlonklub og har konkurrert internasjonalt for Grønland (i skiskyting) og Danmark (i langrenn) siden 1999. Hun har også vært generalsekretær i det grønlandske skiskytterforbundet. Uiloq Slettemark er gift med Øystein Slettemark, som også er skiskytter og langrennsløper.
Uiloq Slettemark debuterte i verdenscupen i skiskyting på sprintdistancen (7,5 km) i Oslo i 1990 med 31.-plass av 35 deltakere. Hennes beste plassering i verdenscupen er en 31.-plass (av 35 deltakere) på sprinten (7,5 km) i Oslo i 1990. I VM er hennes beste plassering 48.-plass (av 78 deltakere) i Khanty-Mansijsk i 2003. Hun har deltatt i VM i 1990, 2001, 2003, 2004, 2005, 2007 og 2009, men ikke i OL i 2002 og 2006. Under VM i Pyeongchang i 2009 var Uiloq Slettemark og mannen Øystein Slettemark nest eldste og tredje eldste utøver, etter Athanassios Tsakiris fra Hellas. Hun deltok også i EM i Nové Město i 2008.
Slettemark konkurrerte internasjonalt i langrenn mellom 1980 og 2002. Hun representerte Danmark i Junior VM i 1980, VM i Oberstdorf 1987, VM i Lathi 1989 og 1991 i Ramsau i 1999 og Lahtis i 2001. Hennes beste plassering i VM er 45.-plass (av 59 deltakere) på 15 km i 1999. Hun har deltatt i to langdistanserenn i verdenscupen. På 44 km i Lamoura Mouthe i Frankrike i 2000 ble hun nummer 35 av 40 deltakere i eliteklassen. I Birkebeinerrennet (58 km) på Lillehammer i 2002 ble hun sist av 48 deltakere i eliteklassen. Hennes beste plassering i et renn organisert av FIS er en 5.-plass i et FIS-renn (10 km) i Campra i Sveits i 2000.
Uiloq Slettemark har vunnet Arctic Circle Race, et grønlandsk etappeløp i langrenn, 9 av 12 ganger siden 1998. I 1998 og 2009 ble hun nummer 2, og i 2006 ble hun nummer 9.
Selv om hun deltok i VM i skiskyting og Arctic Circle Race i 2009, hadde hun egentlig lagt opp som aktiv skiløper. I juni 2009 varslet hun imidlertid at hun ville gjøre comeback som internasjonal skiskytter for å forsøke å kvalifisere seg til OL i Vancouver i 2010.
Thomas Sackville, 1. jarl av Dorset
'''Thomas Sackville, 1. jarl av Dorset''' (født 1536, død 19. april 1608) var en engelsk statsmann og poet, sønn av Richard Sackville (underkasserer av finansministeren). Sackville var medlem av parlamentet og riksskattmester. Hans hus, Knole House ved Knole i Kent og priorinnekloster Michelham, er i dag vernede, historiske bygninger.
Sammen med Thomas Norton var Sackville forfatter av teaterstykket Gorboduc, som regnes som den første engelske tragedie (1562).
Sackville fikk dannet baroniet Buckhurst, av Buckhurst i fylket Sussex, i 1567, og jarl av Dorset i 1604. Han etterfulgte William Cecil, 1. baron Burghley, som riksskattmester i 1599. Han ble betraktet som en dyktig og praktisk finansminister, om enn uinspirert. Han var formelt universitetsrektor av University of Oxford i årene 1591–1608.
Dronning Elisabeth I ervervet seg Bexhill Manor ved Bexhill-on-Sea i 1590 og bevilget det til Thomas Sackville. Han giftet seg med Cicely Baker og de fikk syv barn.
Kong Lear
Kong Lear (engelsk King Lear) er et skuespill av William Shakespeare. Det er sammen med Hamlet, Romeo & Julie, Othello og MacBeth regnet blant Shakespeares aller største tragedier, og dermed verdenslitteraturens største teaterstykker overhodet. Det er antatt skrevet i 1605, og er basert på sagnet om kong Leir som blir svindlet av sine døtre etter han har fordelt arven til de to som snakker best om ham. Slik tar sagnet opp problemet med at man ikke alltid skal høre på hva folk sier, og man skal ikke la seg forlede av ros, men Shakespeare gir historien en kunstnerisk form som løfter den til å omhandle langt mer enn dette.
Kong Lear og de tre andre store Shakespeare-tragediene
Av de fire store tragediene til Shakespeare har Kong Lear og Hamlet flest felles trekk. Othello skiller seg ut ved at hele tragedien er iscenesatt av en enkel karakter – Iago – og baserer seg på en løgn. MacBeth skiller seg ut ved sin voldsherlighet, og ved å ha en hovedrolle (MacBeth) som ikke er noe godt menneske, og som er drevet av slette motiver som maktbegjær og grådighet. Kong Lear er selv skyld i sin tragedie, men han er selv uvitende inntil det er for sent og som kong Oidipus blind for konsekvensene. På denne måten oppfyller tragedien kriteriene for katarsis fra Aristoteles poetikk.
Handling
Kong Lear av Britannia har bestemt å dele landet sitt mellom sine tre døtre Gonerill, Regan og Cordelia, på en slik måte at han ikke mister makten over landet. Til dette krever han troskapsløfte fra dem. «Gonerill og Regan» gir det han ber om, men hans yngste og den datteren han liker best kan ikke gi ham det. Av intet kommer intet sier han og deler landet mellom de to andre døtrene og forviser Cordelia til kongen av Gallia. Men det han ikke visste var at han gjorde en uhyre stor feil ved denne beslutningen.
Tragedien om Konge Lear er lagt til en fjern førkristen tid, der grensen mellom myte og historie er vanskelig å skille. Med Kong Lear videreutvikler han de samme temaene som i «Macbeth», men på en mørkere måte.
Tolkning
Skuespillet blir ofte tolket i samsvar med skuespillet «Macbeth», som ble skrevet et år etter Kong Lear. Begge disse skuespillene tar for seg maktgalskap, ærgjerrighet, hovmot, stolthet, brutalitet og smerte. Mens «Macbeth» går dypere inn i det onde mennesket, der begjæret og forræderi sloss mot moralen og etikken, dreier Kong Lear seg om samfunnet, der begjær og forræderi styrer samfunnet og hva som blir oppnådd i samfunnet. For alle samfunnsborgere vil oppnå den samme posisjonen som den ledende personen, mens den ledende personen vil beholde dette og gjør alt for å beholde sin posisjon.
Av den grunn er skuespillet brennaktuelt og blir av litteraturhistorikeren A.C. Bradley i boka «Shakespearean Tragedy» fra 1904 betegnet som det viktigste Shakespeare-skuespill i moderne tid.
Noen produksjoner
Norge Andersen som Kong Lear. Regi: Tim Carroll
England
Noma
Noma har flere betydninger:
Anne Dorthe Tanderup
Anne Dorthe Tanderup (født 24. april 1972 i Århus) var en dansk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta.
Tanderup ble olympisk mester i håndball under 1996 i Atlanta. Hun var med på det danske damelandslaget som vant håndballturneringen foran Sør-Korea og Ungarn.
Tanderup ble verdensmester i håndball i 1997 i Tyskland. Hun har spilt 88 landskamper for Danmark i perioden 1991 til 1997 og har scoret 179 mål.
Super Quick
Super Quick er et norsk gameshow og pengespill som gikk på TVNorge fra 1993 til 1995. Jarl Goli og Ingrid Martens Larsen var programleder den første tiden, deretter Benny Borg (sammen med Larsen). Programmet ble lansert av Quicklotteriene i samarbeide med TVNorge og ble delvis skapt som et mottrekk til TV 2s «TV-flax» i programmet Scene 2. Programmet ble sendt på torsdager.
Inntektene gikk til veldedige organisasjoner, blant annet Norges Handikapforbund.
Konsept
Etter 25 sendinger vant en person hovedgevinsten på 4,2 millioner kr.
Programmet var nær ved å bli stanset av Justisdepartementet like før premieren på grunn av uklarheter rundt lotteriet.
Super Quick ble avviklet i juni 1995, men deler av spillet ble i en kort periode videreført i programmet Ta kvelden, som hadde oppstart høsten 1995.
Seertall og mottagelse
Programmet hadde jevnt over gode seertall. Premieren ble sett av 351 000.
VGs TV-anmelder var hard og omtalte premieren som «forferdelig dårlig» og at det var «surr og rot fra ende til annen». Aftenpostens kritiker poengterte noe av det samme og mente programmet burde ha gjennomgått en generalprøve før det gikk direkte på lufta.
Vardåsen (Asker)
Vardåsen er en ås og et utmarksområde i Asker kommune i Viken, om lag 2,5 kilometer sørvest for Asker sentrum. Berggrunnen på stedet er drammensgranitt, en lokal variant av den magmatiske dypbergarten granitt. Åsens høyeste punkt ligger på 349 meter over havet, slik at åsen er om lag like høy som Skaugumsåsen som ligger mot nord på den andre siden av kommunesenteret. Disse to åsene dominerer landskapet i Askerbygda. Sør for toppen ligger et platå på om lag 300 moh, med den lille myrsjøen Vardetjern.
Kulturhistorie
Toppen på Vardåsen var utstyrt med en vete, også kalt vedvarde eller ildvarde, som ga åsen navn. Veten på åsen var del av et varslingssystem som gikk opp langs Viken, og som har røtter tilbake til jernalderen. Dette varslingssystemet skulle advare folk mot angrep. Fra midten av 900-tallet skulle det også mobilisere leidangen, og fra 1600-tallet det norske forsvaret. Skogen på Vardåsen brant i 1730 og igjen i 1779. Etter den siste av disse brannene ble veten flyttet til Skaugumsåsen, som hadde bedre tilgang til ved til veten. Den siste store skogbrannen på åsen startet lørdag 25. juli 1859.
Vardåsmarka har fra gammelt av vært delt mellom de omkringliggende gårdene. Gårdene Drengsrud, Borgen, Blakstad, Vinnulstad, Hauger, Solberg og Dikemark har alle gamle teiger i åsen. Disse teigene har blitt brukt til hogst, sanking, jakt og beite. Før brannene på 1700-tallet kan det også ha vært seterdrift på Vardåsen. I hvert fall både Drengsrud, Borgen, Blakstad, Hauger og Dikemark har fra siste halvdel av 1700-tallet hatt husmannsplasser i eller i kanten av Vardåsmarka, som har utnyttet naturressursene i dette utmarksområdet.
Vardåsen er delt i to av Raatadalen, som skjærer inn i Vardåsen fra sør ved for Hauger gård. I denne dalen gikk fra gammelt av allfarveien fra gårdene i Askerbørskogen til Dikemark og Asker. I tillegg til å være kirkevei til Asker kirke, skal veien ha vært del av en gammel pilegrimsled. Den delen av åsen som ligger vest for Raatadalen heter Slottsberget, og ble fra gammelt av ikke regnet til Vardåsen.
Vardåsmarka i dag
I dag er Vardåsmarka på om lag 4800 dekar. I 2007 ble området underlagt Markaloven som del av Oslomarka, og dermed vernet som natur- og friområde for ettertiden. I dag er området mye brukt av til tur, trening og friluftsliv, både av folk i nabolagene rundt åsen og av folk som er bosatt lenger unna. På den sørvestre siden av åsen ligger det tre store sva, som brukes til klatring. Vardåsen skisenter ligger på østsiden av åsen, ned mot Borgen. Det går også en lysløype fra Gullhella stasjon og nordover langs østsiden av åsen til Dikemark. Det er flere blåmerkede stier i åsen (se kart og info i eksterne lenker under).
Eksterne lenker
Turer i Vardåsen med utgangspunkt i Gullhella stasjon på Spikkestadbanen
Carl Hall
Bakgrunn
Hall var sønn av Carl Christian Hall (1812–1888), kulturminister, utenriksminister og statsminister (1857–1863) i flere danske regjeringer og Augusta Marie Hall, født Brøndsted (1816–?). Foreldrene var nære venner av kong Christian VIII, og hjemmet i Bakkegården var preget av tidens mest innflytelsesrike mennesker. Faren var svært avholdt som politiker, men sto også for en del svært kontroversielle avgjørelser. Moren var kjent som en original, varm og uredd kvinne, som kunne være svært direkte, også mot sine kongelige venner.
Carl Christian jr. ble student ved Borgerdydskolen i 1867. Han tok statsvitenskapelig eksamen i 1873, og ble deretter ansatt i Koloniernes Centralstyrelse. Han var svært opptatt av den folkelige forsvarsbevegelse og stiftet i 1880 en forening for Forsvarssagens Fremme. Han var redaktør for tidsskriftet Vort Forsvar som utkom fra 1881, og det var her han gjorde sin største innsats. I Norge er han imidlertid mest kjent som fjellklatrer.
Hall var en rendyrket klatrer, og interesserte seg for klatringens tekniske aspekter. Han ble kjent som en systematisk og dyktig planlegger, og gikk metodisk til verks når han tok fatt på en klatreoppgave.
Klatrebragder
Han fikk sin første klatreerfaring på en tur til Alpene i 1878. I 1880 var han i Norge og kom til Røysheim. Fra Galdhøpiggen kunne han se flere fristende mål for senere klatreekspedisjoner.
Hall utførte i 1881 norsk fjellsports mest berømte andrebestigning. Det gikk en historie om at Romsdalshorn var besteget allerede i 1828, av smeden Christen Storsveen og Hans Bjermeland. En sommerkveld med mye godt drikke hadde de veddet om at de skulle klare å komme seg til topps, og en julidag klarte de bragden. Imidlertid var det i årene som fulgte ingen som klarte å kopiere denne prestasjonen selv om mange forsøkte, så historien ble etter hvert trukket mer og mer i tvil og gikk etter hvert også i glemmeboken. Så da Hall i 1881 dro til Åk, og for syvende gang ga seg i kast med Hornet, var det med et klart håp om å bli førstemann på toppen. Da han, sammen med klatrekollegene Mathias Soggemoen og Erik Norahagen, endelig kom til topps, fant han imidlertid en varde, og han måtte erkjenne at han bare var den andre som hadde besteget Hornet. Ruten han fulgte til toppen har fått navnet Halls renne.
Mens Hall var ute på sitt fremstøt mot Hornet, kom William Cecil Slingsby til Åk sammen med sin fører Johannes Vigdal. I stedet for å hekte seg på Hall, ga de seg i kast med Store Vengetind og kunne innkassere førstebestigningen. Da de kom tilbake til Åk samme kveld, møtte Slingsby Hall, og forteller at «en lang og svært interessant samtale utspant seg mellom oss».
I 1882 kom Hall tilbake til Romsdalen og kom seg til topps på alle de imponerende toppene man kunne se fra klatresenteret på Åk. Han anså seg dermed som ferdig med dette området og så seg om etter nye oppgaver.
Førstebestigninger i Jotunheimen
Etter en lengre korrespondanse med Emanuel Mohn, bestemte han seg for en nærmere utforskning av Hurrungane. I 1883 kom han til Årdalstangen og traff som avtalt sin faste følgesvenn, Mathias Soggemoen. Den 3. august kunne de notere seg for førstebestigningen av Store Austanbottstind, Hurrunganes utpost mot sørvest. Neste triumf kom tre dager senere. Gjennom Helgedalen kom Hall og Soggemoen seg opp på Store Styggedalstind via Gjertvassbreen.
Året etter kom han tilbake med planen klar, nemlig å bestige «samtlige jomfruelige tinder i Hurrungene». Om han ikke klarte det, fikk han i hvert fall notert førstebestigninger av Midtre Skagastølstind og Midtre Dyrhaugstind, selvfølgelig med følge av Soggemoen. I årene som fulgte kunne Hall, med typisk grundighet, krysse av topp etter topp på sin liste.
I 1889 var han og Soggemoen i Nord-Norge. Han hadde sett seg ut fem topper han ville bestige, og greide tre av dem: Strømstinden på Kjerringøy, Skotshammeren ved Grøtøy og Tilthornet på Hamarøy. Han skriver om ekspedisjonen i DNTs årbok samme år.
Hall skrev flere presise og instruktive artikler om sine fjellekspedisjoner i DNTs årbøker. I årboken for 1902 kan man lese en fullstendig fortegnelse over hans ekspedisjoner. Listen fyller tre sider.
Slingsby skriver dette om sin venn:
Alle tindebestigere som har klatret i Hurrungane vil sikkert være enige med meg når jeg hevder vår takknemlighetsgjeld til Carl Hall, borgeren av København, for de lysende skildringer av hans tallrike erobringer av jomfruelige tinder i fjellkjeden, og for et stort antall samvittighetsfulle rapporter om samtlige førstebestigninger utført av andre – og kanskje fremst de ypperlige fotografier som så ofte har prydet sidene i DNTs årbøker gjennom de siste tyve år og ansporet mange unge og søkende mennesker til å ta opp fra dalene for å sanke helse, styrke og nær fortrolighet med seg selv på de evige høydene.
Arkitekturåret 2010
Arkitekturåret 2010 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 2010.
Eriekanalen
Eriekanalen (del av New York State Canal System) er en kanal i delstaten New York i Amerikas forente stater, som løper fra Hudsonelven til Eriesjøen, og forbinder De store sjøer med Atlanterhavet.
Isaac and Tamara Deutscher Memorial Prize
Isaac and Tamara Deutscher Memorial Prize er en pris som gis til forfattere som skriver bøker «som eksemplifiserer de beste og mest innovative nye skriftene i eller om den marxistiske tradisjonen». Prisen, som ble innstiftet av Tamara Deutscher til minne av ektemannen Isaac Deutscher, ble først gitt i 1969, og har siden blitt utdelt hvert år unntatt 1971 og 1998. Selve prisen er en symbolsk sum, men utover dette inviteres prisvinnerne til å levere neste års Deutscher Memorial Lecture, i tillegg til at prisen henger svært høyt blant marxistiske forfattere.
Eksterne lenker
Isaac and Tamara Deutscher Memorial Prize hjemmeside
1046 Edwin
1046 Edwin er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 1. desember 1924 av George Van Biesbroeck ved Yerkes Observatory i Williams Bay.
Radering
Radering er et sett kunstneriske teknikker som går ut på å risse bilder inn i en plan metallplate. Resultatet er en variant av dyptrykk.
Teknikken brukes vanligvis på plater av stål (stålstikk) eller kobber (kobberstikk eller kaldnålsradering). Før fotografering ble vanlig, var radering måten å få masseproduserte bilder på.
Radering brukes også om teknikker der linjene blir etset inn med syre etter at en har laget ripene i et vokslag utenpå platen, egentlig etsninger.
Stålstikk var også vanlig til klisjeer for penger og frimerker. Grunnen er at stålet er så hardt at det tåler store opplag uten at ripene blir slitt, mens kobber, som er mykere, vil gi merkbar forskjell etter noen hundre trykk. Noe av teknikkene til dette er i dag datastyrt, noe som gir mulighet for flerfargetrykk med høy presisjon.
The Secret World
The Secret World (TSW) er et videospill som er utviklet av norske Funcom. TSW er Funcoms tredje MMORPG etter Anarchy Online og Age of Conan. TSW ble først annonsert 11. mai 2007, men ryktene om spillet begynte da Funcom startet en viral markedsføringskampanje den 6. mai som spiller på mystikken i spillets handling. Spillet ble først påbegynt i 2002, men produksjonen ble utsatt flere ganger på grunn av andre spillanseringer som Drømmefall og Age of Conan.
100 stemmeskuespillere deltar i spillet.
Spillet har hatt flere navn i utviklingsperioden som Cabal og The World Online.
Handling
Handlingen i spillet tar plass i nåtid og tar i bruk virkelige steder rundt omkring i verden. Det bygger på konspirasjonsteorier og bakgrunnshistorien spenner langt tilbake i tid. Spillet blander også det virkelige med det overnaturlige slik Funcom har gjort i tidligere spill som Den lengste reisen og oppfølgeren Drømmefall.
Man starter opp med å velge en karakter og en gruppetilhørighet. De tre ulike gruppene er Illuminati (med base i Brooklyn, New York), Templars (med base i London) og Dragons (med base i Seoul).
Handlingen utspiller seg også i blant annet Egypt, Transilvania, Venezia og Tokyo.
Mottagelse
Spillet er gjennomgående blitt mottatt med gode omtaler.
Olaf Solumsmoen
Olaf Solumsmoen (født 19. juli 1896 på Solumsmoen i Sigdal, død 22. september 1972 i Oslo) var en norsk journalist, redaktør og politiker (Ap). Han var pressesjef, senere statssekretær ved Statsministerens kontor under fire Arbeiderpartiregjeringer fra 1948 til 1965.
Biografi
Solumsmoen var bondesønnen hvis høyeste ønske var å bli journalist. Han vant en stor sum i Pengelotteriet; Dette satte ham i stand til å reise til hovedstaden for å skaffe seg en utdannelse – først som stenograf, fordi noen hadde fortalt ham at dette var gunstig hvis han ville inn i en avis.
Sin første avisjobb fikk Olaf Solumsmoen som stenograf i avisa Fremtiden i Drammen, der redaktør Torgeir Vraa raskt oppdaget at hans journalistiske ferdigheter var bedre enn hans stenografiske. Han var også kommunestyremedlem for Arbeiderpartiet og formann i skolestyret samme sted.
Han var redaktør av Arbeidernes Pressekontor, nå Avisenes Nyhetsbyrå, fra 1931. Dette var et landsomfattende pressebyrå for Arbeiderpartiaviser rundt om i Norge.
Solumsmoen reiste i april 1940 med Regjeringen Nygaardsvold, kongen og kronprinsen nordover. Den 11. april ble han utnevnt til regjeringens pressesekretær. Han var dette til regjeringen forlot Norge fra Tromsø 7. juni.
Sammen med redaktørene Olav Larssen og Chr. A. R. Christensen var Solumsmoen høsten 1940 med på å starte en illegal avis, ment som en informasjonbulletin for redaktører og motstandsledere av ulike illegale aviser. Det skjedde på initiativ fra Einar Gerhardsen. Avisen fikk senere navnet Bulletinen, og kom ut som talerør for Hjemmefrontens ledelse mot slutten av krigen.
Solumsmoen ble arrestert og satt på Grini fangeleir fra 27. januar 1942 til krigens slutt 8. mai 1945. Han redigerte der første og siste nummer av Griniposten. Faksimile av dette nummeret er å finne i Grini-museet i Bærum.