cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Periodisk kjøretøykontroll
Klage på periodiske kjøretøykontroller/kontrollorgan
Det er viktig å merke seg at dersom en skal klage på en periodisk kjøretøykontroll, bør man gjøre det umiddelbart etter at kontrollen har funnet sted. Har kjøretøyet gått mange kilometer eller at det har gått lang tid fra kontrollen fant sted, vil det være vanskelig for Tilsynsseksjonen å ta stilling til hvordan mangelen var på kontrolltidspunktet.
En klage kan, fra Statens vegvesen sitt ståsted, behandles på tre måter. Enten kan de gi avslag på klagen, de kan ta klagen til følge ta kontrollen som en stikkprøvekontroll, eller de kan også utføre en såkalt overprøvingskontroll. Ved en overprøvingskontroll risikerer kjøretøyeier å betale et gebyr til Statens vegvesen.
Tilsynsseksjonen i Statens vegvesen
Tilsynsseksjonen ble opprettet i 2007 etter at Statens vegvesen selv sluttet å utføre periodiske kjøretøykontroller. Tilsynsseksjonens oppgave er blant annet å kontrollere at alle verksteder utfører arbeid i tråd med Forskrift om periodisk kjøretøykontroll og forskrift om Forskrift om kjøretøyverksteder, sikre god kvalitet på tjenestene samt sikre like vilkår i bransjen.
Tilsynsseksjonen er plasser rundt omkring på landets trafikkstasjoner. Det er denne seksjonen som har ansvaret for å følge opp ulovlige verksteder, virksomheter med særlig arbeidstillatelse og godkjente verksteder. Tilsynsseksjonen utfører systemrevisjoner hos verksteder og kontrollorgan. Ved en systemrevisjon, også kalt systemtilsyn, utfører de revisjon av bedriftens kvalitetssikringssystem. Tilsynsseksjonen utfører også stikkprøvekontroller av periodiske kjøretøykontroller. Stikkprøvekontroller blir utført på forskjellige måter; Personell fra Tilsynsseksjonen følger en mekaniker/kontrollør for periodisk kjøretøykontroller under en hel eller deler av en periodisk kjøretøykontroll der en blir vurdert på gjennomføringsmetodikk, faglig vurdering av feil og mangler på kjøretøyet samt hvordan kontrollresultatet blir registrert i datasystemet. Tilsynsseksjonen kaller også inn kjøretøy til trafikkstasjonen i ettertid av en periodisk kjøretøykontroll for å kontrollere det kjøretøyet som har vært til periodisk kjøretøykontroll. En representant fra tilsynsseksjonen går da over kjøretøyet og vurderer eventuelle feil eller mangler som kontrollorganet har avdekket, eventuelt ikke avdekket. Blir det avdekket avvik på noen av de kontroller Tilsynsseksjonen utfører, kan det bli opprettet en tilsynssak mot verkstedet eller kontrollorganet.
Kontrollseddel
Eier av kjøretøyet skal motta en kontrollseddel som er maskinskrevet. En håndskrevet kontrollseddel skal ikke godtas. Dette for å forhindre juks. Flere verksteder tilbyr periodiske kjøretøykontroller uten å være godkjent for det. De som er godkjent har dataprogram og godkjenning fra Statens vegvesen. Mottar du som kjøretøyeier en kontrollseddel som er håndskrevet er det stor grunn til å være mistenksom. Da bør du ta kontakt med Tilsynsseksjonen i Statens vegvesen.
Dersom en mottar en kontrollseddel som er håndskrevet, er det stor sjanse for at kontrollen ikke er registrert i kjøretøyregisteret. Du som kjøretøyeier risikerer da at den periodiske kjøreøtykontrollen ikke er registrert. Dette kan senere medføre at kjøretøyet blir avskiltet på grunn av at det ikke er registrert eller utført en periodisk kjøretøykontroll.
Eier av kjøretøyet skal sammen med kontrollseddelen motta et tillegsskriv om hvordan de forskjellige kontrollpunkt skal bedømmes, samt hvordan en periodisk kjøretøykontroll kan påklages.
Godkjente verksteder
Alle verksteder som utfører reparasjon av kjøretøy skal være godkjent av Statens vegvesen. Alle som er godkjent skal ha dokumentasjon på dette. Mange har et godkjenningsskilt hengende på utsiden av bygget, men noen har også dette hengende i kundemottaket. På skiltet vil de stå hva de er godkjent for. Verkstedet skal i tillegg ha godkjenningsbevis, utformet i A4 størrelse, disse skal henge godt synlig for publikum. Dersom du som kjøretøyeier ikke kan se noen form for godkjenning fra Statens vegvesen kan dette etterspørres. Kan de ikke vise noe som har med godkjenning fra Statens vegvesen å gjøre, bør du som kjøretøyeier ikke bruke denne virksomheten til å utføre reparasjoner på ditt kjøretøy. En godkjenning fra Statens vegvesen vil si at verkstedet oppfyller blant annet et minimumskrav til teknisk utstyr og teknisk kompetanse.
Det er vanlig å omtale en periodisk kjøretøykontroll som en PKK-kontroll eller som EU-kontroll, men EU-kontroll er ikke en offisiell betegnelse.
Nederland
I Nederland er «Algemene Periodieke Keuring» (APK) obligatorisk på alle kjøretøy som er tre år eller eldre.
Sverige
I Sverige er kjøretøykontroll obligatorisk siden 1965 for kjøretøy som er tre år eller eldre. Tidligere hadde det halvstatlige selskapet AB Svensk Bilprovning monopol på tilsynsoppgaven, men fra 2010 har andre selskap hatt adgang til å bli akkreditert for kjøretøykontroll. I 2012 ble også to tredjedeler av Svensk Bilprovning privatisert.
Danmark
I Danmark heter kontrollen Bilsyn og alle registrerte kjøretøy i Danmark skal være typegodkjent eller være godkjent ved en bilkontroll av en godkjent synsvirksomhet.
Vare- og lastebiler, personkjøretøy, utrykningskjøretøy og busser m.m. innkalles til periodisk kontroll, slik at disse kjøretøyene løpende undergives kontroll med fastsatte intervaller. De nærmere regler om innkallelse og kontrollperiode fastsettes av Færdselsstyrelsen. For personbiler gjelder, at de etter fire år skal kontrolleres hvert annet år.
Massimo De Vita
Massimo De Vita (født 21. mai 1941 i Milano) er en italiensk tegner som er kjent for sin produksjon av Disneytegneserier. Han er sønn av illustratøren Pier Lorenzo De Vita.
Garsjøen
Det finnes flere innsjøer kalt Garsjøen:
Tabernasørkenen
Tabernasørkenen er en ørken i Spania. Den ligger i provinsen Almería, omtrent 30 km nord for hovedstaden Almería i Tabernas kommune. Ørkenen er et vernet område som dekker 280 km².
Klima
Tabernasørkenen ligger mellom Sierra de los Filabres i nord og Sierra de Alhamilla i sørsørøst og er slik isolert fra de fuktige vindene fra Middelhavet i et område med lite nedbør kalt Levante. Ørkenen får omtrent 240 mm nedbør årlig. Høye temperaturer året rundt (normaltemperatur på 18 °C) og mange soltimer (3000 timer) har gitt en virkelig ørken. Disse egenskapene blir også forsterket av fønvindeffekten.
Geologi og biologi
Det vesle regnet området får komme vanligvis i kraftige regnbyger, slik at overflaten, som består av mergel og sandstein er tørr og har særdeles lite vegetasjon. I stedet fører regnet til erosjon som har formet badlandlandskapet. Arroyo er en elv som oppstår i perioder med kraftig regn og nærer opp om den spredde vegetasjonen og dyrelivet som fins her, som firfisler, piggsvin, kaier, hvitbuksandhøner, blåtrost, triell, trompeterfink og topplerke.
Populærkultur
Siden Tabernasørkenen ligner de nordamerikanske ørkenene ble den mye benyttet i spaghetti westernfilmer fra 1950- til 1980-årene, som For en neve dollar og For noen få dollar mer av Sergio Leone, med musikk av Ennio Morricone og skuespillere som Clint Eastwood. Den ble også benyttet til ørkenscener i Indiana Jones and the Last Crusade.
Leonardo DiCaprio
Leonardo Wilhelm DiCaprio (født 1974) er en amerikansk skuespiller som har mottatt flere priser for sine skuespillerprestasjoner, og har spilt i blant annet filmer som Titanic (1997), The Beach (2000), The Aviator (2004), Inception (2010) og Killers of the Flower Moon (2023).
Bakgrunn
Leonardo Wilhelm DiCaprio ble født 11. november 1974 i Los Angeles som sønn av George DiCaprio, en halvt italiensk, halvt tysk distributør av tegneserier, og Irmelin Indenbirken, en tidligere advokatsekretær født i Tyskland. Foreldrene ble skilt da han var ett år gammel. Han vokste opp i Echo Park i Los Angeles.
Fem år gammel opptrådte DiCaprio i TV-serien Romper Room, men ble sparket for dårlig oppførsel.
Han gikk på John Marshall High School i Los Angeles.
1990–1996: Første roller
DiCaprios skuespillerkarriere startet i 1990 da han fikk rollen som «Garry Buckman» i TV-versjonen av filmsuksessen Parenthood. Han møtte bestevennen Tobey Maguire mens han spilte inn en av episodene. Samme år spilte DiCaprio rollen som «Mason Capwell» i såpeoperaen Santa Barbara. Fra 1991 til 1992 hadde han rollen som den hjemløse gutten «Luke Brower» i Growing Pains.
DiCaprio er imidlertid best kjent for sine roller i spillefilmer. Han debuterte som «Josh» i Critters 3 (1991), en film som ble utgitt på video.
To år senere gjorde han seg bemerket med rollen som unggutten «Toby Wolff» i Et gutteliv (1993), med Robert De Niro og Ellen Barkin som motspillere. Samme år spilte han rollen som handikappet gutt i Hva er i veien med Gilbert Grape? (1993). Han hadde rollen som den psykisk utviklingshemmede Arnie Grape, og Johnny Depp spilte storebroren Gilbert Grape. Filmens originaltittel er «What's Eating Gilbert Grape?». Den rollen ga ham en Oscar-nominasjon for beste skuespiller i en birolle.
Svart-hvitt-filmen Don's Plum, et lavbudsjett-drama med DiCaprio og noen av vennene hans (inkludert Tobey Maguire), ble filmet mellom 1995 og 1996. Utgivelsen ble senere forsøkt stoppet i USA og Canada av DiCaprio og Maguire, som argumenterte med at de hadde aldri ment å lage den som en film. Den fikk dog sin premiere 10. februar 2001 i Berlin i Tyskland.
I 1996 spilte også DiCaprio hovedrollen i Romeo + Juliet, en moderne versjon av Shakespeares teaterstykke, regissert av den australske regissøren Baz Luhrmann. Til sammen har DiCaprio spilt i 25 filmer.
1997–2006: Gjennombrudd med Titanic
Overgangen fra «stjerne» til «superstjerne» kom da DiCaprio spilte Jack Dawson Titanic (1997) mot Kate Winslet. Filmen er basert på den sanne historien om RMS Titanic, «skipet som ikke kunne synke». Filmen ble den største filmsuksessen noensinne; foruten å sette omsetningsrekord vant den like mange Oscar som Ben-Hur (1959) fikk i sin tid. DiCaprio var imidlertid ikke blant de nominerte.
På 2000-tallet har DiCaprio kun arbeidet for kommersielt store regissører. I 2002 spilte DiCaprio hovedrollen i to filmer; Catch Me If You Can, der han spiller en svindler som forsøker å rømme fra en FBI-agent, spilt av. Tom Hanks. Filmen ble regissert av Steven Spielberg. I Gangs of New York, regissert av Martin Scorsese, spiller han en ung, foreldreløs mann på jakt etter farens morder. Motspilleren hans i den filmen er Daniel Day-Lewis. Begge filmene ble veldig godt mottatt av kritikerne.
I 2004 spilte DiCaprio i en ny Scorsese-film, The Aviator, hvor han portretterte den eksentriske filmregissøren Howard Hughes. Skuespillerkollegaen Terry Moore, som hadde vært gift med Hughes, hjalp DiCaprio med rolleforberedelsene.
DiCaprio har fortsatt sitt samarbeid med Scorsese, og enkelte har kalt ham «Scorceses nye De Niro». I 2006 kom filmen The Departed – som også var regissert av Scorsese. Der spiller DiCaprio en politimann som går undercover i mafiaen; motspillerne hans er blant andre Matt Damon og Jack Nicholson. Rolleprestasjonen ble godt mottatt av både publikum og presse. I 2006 kom også Blood Diamond, hvor han spiller en diamantsmugler som lengter etter å vende hjem. DiCaprio ble nominert til en Oscar for rollen.
2007–: Oscar-statuett
I 2008 spilte DiCaprio i en ny storfilm, denne gang regissert av Sam Mendes. Filmen het Revolutionary Road, og var basert på Richard Yates' roman med samme tittel. Som i Titanic var hans kvinnelige hovedmotspiller Kate Winslet. De to spiller et ektepar som tar kranglene til stadig nye høyder. I den påfølgende blockbusteren Body of Lies spilte han en CIA-agent som prøvde å fange en terrorist. Motspiller var Russell Crowe, og regien var ved Ridley Scott.
I 2010 spilte han i to nye blockbustere: Shutter Island (nok en Scorsese-regissert film, hvor DiCaprio spiller en politimann som etterforsker forsvinningen av en morder) og Inception, hvor Christopher Nolan stod for regien. Her spiller han en tyv som er bannlyst fra hjemlandet, i en verden hvor det går an å stjele fra og plante drømmer i hodene på folk. DiCaprio ble ikke Oscar-nominert for noen av filmene, men fikk strålende kritikker fra et samlet pressekorps for sin innsats i begge filmene. Inception ble tildelt fire andre Oscar-statuetter.
I 2011 spilte han J. Edgar Hoover i J. Edgar, en rolletolkning han ble nominert til en Golden Globe for. Han ble nominert til to Oscar-priser for arbeidet med komedien The Wolf of Wall Street (2014). DiCaprio vant Oscar for beste mannlige hovedrolle for sin rolle i The Revenant (2015).
Schaan
Schaan er den største kommunen i Liechtenstein. Den ligger i den nordlige delen av landet i Rhindalen. Kommunen avgrenses mot nord av hovedstadskommunen Vaduz.
hadde innbyggere per. Arealet er på 26,8 km². Kommunen har endel fjell og skog.
Duguay-Trouin
Duguay-Trouin kan vise til:
«Lamotte-Picquet»
«Lamotte-Picquet» har vært brukt som navn på flere franske krigsskip.
Melastomataceae
Se teksten
Melastomataceae eller Melastomaceae er en plantefamilie i ordenen Myrtales. Den har ca. 200 slekter med minst 4.500 kjente arter. De vokser i tropene, med det store flertallet av arter (2/3) i Latin-Amerika.
Artene omfatter både ettårige og felrårige urter, busker, og trær. Flere av artene er invaderende og pionérarter.
Slekter
Slektene i denne familien omfatter:
Ragnvald Orknøyjarl
Ragnvald Orknøyjarl (Ragnvald Kale Kolsson; født ca. 1100, død 20. august 1158 i Caithness) var nevø av Magnus Orknøyjarl.
Bakgrunn
Moren var Gunhild, Magnus' søster, som ble giftet bort til Kol Kalesson, lendmann på Agder. Ragnvald het opprinnelig Kale, men tok navnet Ragnvald etter Ragnvald Brusesson, Olav den helliges fostersønn fra Orknøyene. Flere granskere, gjerne med noe lokal tilknytting, har forsøkt å finne sikker informasjon om Ragnvalds opphav, uten å kunne bevise hypoteser om konkrete opphavssteder. Både Fjære i Grimstad og Huseby på Lista er nevnt som hans fødested. Orknøyingenes saga opplyser bare at Ragnvald stammet fra Agder. Den katolske kirkes biografi om Ragnvald oppgir fødestedet til Jæren.
Jarl
Sigurd Jorsalfare utnevnte ham i 1129 til jarl over halve Orknøyene og Hjaltland (Shetland). Hans tremenning Pål Håkonsson hadde imidlertid gjort seg selv til enehersker over øyene og nektet å avstå en del til Ragnvald. Ragnvald ble værende i Norge i Harald Gilles tjeneste, og gjorde et mislykket forsøk på å få kontrollen over Orknøyene i 1135, etter at Harald var blitt enekonge i Norge. I 1136 lyktes han imidlertid med å få Pål fanget og drept, og ble etter det hyllet som enejarl. Harald Maddadsson, søstersønn av Pål jarl ble i 1138 utnevnt til medjarl, med Ragnvald som formynder. I 1137 startet han byggingen av St. Magnuskatedralen i Kirkwall, til ære for onkelen som hadde lidd martyrdøden i 1115. Han var også forfatter; sammen med islendingen Hall Thorarinsson skrev han Háttalykill om heltesagn og Norges kongehistorie.
Ragnvald dro sammen med biskop Vilhelm den gamle, Erling Skakke og andre på korstog i årene 1151–1155. Dette foretaket, dom beskrives som en pilegrimsferd, tar opp fem kapitler av Orkneyinga saga. Men det som står om deres opphold i Det Hellige Land er ganske kort. Det synes som om selve reisen er den viktige. Sagaen forteller atr impulsen til pilegrimsferden kom fra en fjern slektning i Rögnvald, Eindridi Ungi, som nevner det prestisjefylte ved å ta del i en slik stor ekspedisjon.
Da han kom tilbake til Orknøyene hadde det i hans fravær oppstått en maktstrid, og han ble myrdet av slektninger avført av Harald Maddadssons fosterfar Torbjørn Klerk i Caithness i Skottland.
Etter Ragnvalds død oppsto det et ry om hellighet, og det ble meldt om mirakler ved hans grav i St. Magnuskatedralen. På initiativ av biskop Bjarne Kolbeinsson skal Ragnvald ha blitt kanonisert av pave Celestin III (1191–1198), uten at det er bevist. Dersom dette er korrekt er han den eneste i den norske katolske kirke som oppnådde helgenstatus på en slik måte. I Orknøsaga nevnes jærtegn og at "biskop Bjarne med pavens tillatelse lod hans hellige levninger optage".
Man fant under restaureringsarbeider i katedralen i 1919 to skjeletter som var innmurt i pilarene i koret. Det regnes som sannsynlig at det dreier seg om relikviene etter Magnus og Ragnvald.
Hans minnedag kan i Norden markeres på 21. august; noen eldre kilder oppgir at han ble feiret på dødsdagen 20. august.
Ragnvald etterlot seg et barn, datteren Ingegerd, som ble gift med Eirik Stagbrell, en høvding fra Orknøyene.
Länsväg 964 (Värmlands län)
Länsväg S 964 er en svensk sekundær länsväg som går mellom Medskogen og Klarabro i Torsby kommune.
Nabopolassar
Nabopolassar (600-tallet f.Kr.) var grunnleggeren av det nybabylonske rike. Nabopolassar var muligens av kaldeisk herkomst og overtok tronen i Babylonia etter motstand fra både babylonere og assyrere. Han foretok store erobringer og ødela sammen med Kyaxares av mederne assyrernes hovedstad Ninive, hvilket gav det assyriske riket et avgjørende nederlag. Han var faren til Nebukadnesar II. Mens faren ennå levde, dro Nebukadnesar ut på mange felttog hvor han utførte babylonske erobringer og var seierherre i blant annet slaget ved Karkemisj. Det fant sted kort tid før Nabopolassar døde.
Korskirken (Bergen)
Korskirken er en korskirke i mur som ble oppført på 1100-tallet i Vågsbunnen i byen Bergen. Kirken kan være påbegynt i 1120 og var ferdig i 1150, men gjentatte branner gjør det tvilsomt om dagens form og uttrykk er representativt for opprinnelig form. Det var minimalt som ble bevart av kirken etter bybrannen i 1702. Øystein Ekroll skriver at Mariakirken og Korskirken er jevngamle.
Kirken har grunnplan som et uregelmessig tilnærmet likearmet kors med tårn for enden av vestre korsarm. Samlet lengde øst-vest er 46 meter, og lengde nord-sør er 37 meter. Hovedaksen er orientert nokså nøyaktig øst-vest.
Bakgrunn
Navnet kommer ikke av kirkens arkitektur, men at den var viet til det hellige kors. Den ble regnet som en av de få kirker i Norge som var i besittelse av en relikvie av det sanne kors. Den omtales første gang i Sverres saga i forbindelse med begivenheter i året 1181, der det heter at mange av birkebeinerne hadde samlet seg i byens kirker, deriblant Korskirken; men kong Sverre samlet dem ved å blåse i Andvaka og manet til kamp, slik at de sprang mot baglernes fylking ute på vollene og jagde dem i skipene og ut av Bergen. Etter denne seieren gikk kongen gjennom byen, benådet alle som overga seg, «og kysset alle hovedkirkene». Omtalen i Sverres saga tyder på at kirken var ferdig og tatt i bruk.
De første kirkebyggene i Norge, trolig også i Bergen, var av tre. Bergens første steinkirke var Kristkirken på Holmen. I alt ble 18 steinkirker reist i middelalderen i Bergen; bare tre av disse eksisterer fortsatt (Mariakirken, Korskirken og Domkirken).
De middelalderske delene av Korskirken ble oppført i bruddstein med kledning av kvadre i kleberstein. Murene er nær 150 cm tykke. Klebersteinen ligner på den som er brukt i Mariakirken og Domkirken.
Arkitektur
Opprinnelig ble kirken bygd som en enkel, enskipet romansk bygning med kor og skip i samme bredde. Bortsett fra at Mariakirken i Bergen har basilikaform, er det mange likheter mellom de to kirkene i hver sin ende av det som trolig var byens utstrekning på 1100-tallet. Opprinnelig var tomten en frittliggende odde som gikk litt ut i Vågen, egentlig en morenerygg av grus og leire hvor tre bekker fra Fløyfjellet dannet et delta som ble kalt Eyrar.
«Scholeusstikket» fra slutten av 1500-tallet viser kirken med to tårn i vest. Det er ikke påvist arkeologisk spor etter to tårn. En skriftlig kilde fra samme tid nevner at kirken har tårn med to spir og fire gavler. Et dokument fra 1593 omhandler oppmuring av et klokketårn for Korskirken. I tårnportalens bue var årstallet 1594 hugget inn og tårnet var trolig bygget det året. Dokumentet fra 1593 antyder at kirken hadde tårn av treverk og disse har ikke nødvendigvis hatt solide fundamenter som kan påvises ettertid.
Først ved senere utfyllinger og forskyvning av strandlinjen har byens bebyggelse omsluttet kirken. (Det senere vesttårnet står på fast fjell.) Senere ble den atskillig forandret da den også fikk en portal med Christian 4.s monogram. Tverrskipene som gjorde den til en korskirke, ble tilføyd i 1615/1632. På Scholeusstikket fra 1580 har kirken tvillingtårn, men disse var trolig av treverk. Vesttårnet i stein ble reist i 1595. Byggematerialet var bruddstein med utvendig kvaderkledning.
Utsmykning (utvalg)
Altertavlen Jesus i Getsemane er malt av Eilif Peterssen.
Branner
Kirken brant ned ved tre av middelalderen store branner, i 1198, 1248 og 1476. Den kan også ha brent i 1393 da vitalinerne satte fyr på engelskmennenes hus, og i 1413, da brannen startet i den nærliggende Engelskmannsgården. Absalon Pederssøn Beyer hevder at kirken ble innviet i 1319 av biskop Audfinn, kanskje etter en større reparasjon. Etter reformasjonen brant kirken i 1582, 1623, 1640 og 1702.
Byggverket har 600 plasser. Kirken forvaltes av Kirkens Bymisjon som «åpen kirke».
Uncle Deadly (Band)
Uncle Deadly er et band fra Stavanger, Norge. Bandet ble dannet i 2009, og er det andre soloprosjektet til Geir Zahl, best kjent fra Kaizers Orchestra. Musikerne er blant annet Geir Zahl, Christer Knutsen, Morten Abel, Børge Fjordheim. Knutsen var med på Zahls forrige soloprosjekt, Zahl, og Fjordheim er medlem av Cloroform, hvor Zahls bandkollega fra Kaizers Orchestra, Øyvind Storesund, spiller. I tillegg, har Zahl fått noen store norske artister med på debutalbumet, blant annet: Thomas Dybdahl, Thom Hell og Kaizers-kollega Janove Ottesen
Den første singelen «Sneakin' Up», ble utgitt digitalt i januar 2010. Deres første konsertopptreden som en gruppe var på Senkveld med Thomas og Harald, den 29. januar 2010. Bandets første album, Monkey Do, ble utgitt i Norge den 1. februar 2010, i et begrenset opplag på 2 000 kopier. Zahl filmet og regisserte også en EPK (electronic press kit) til Monkey Do.
Argentina under Vinter-OL 1948
Argentina under Vinter-OL 1948. Ti utøvere, alle menn, fra Argentina deltok i to øvelser, alpint og bobsleigh, under Vinter-OL 1948 i St. Moritz. OL-troppen besto av seks alpinister og fire bobkjørere. Argentina vant ikke noen medaljer, beste plassering var en tolvteplass i firerbob.
Koltsjugino
Koltsjugino (russisk: Кольчу́гино) er en by i Vladimir oblast i Russland. Den ligger ved elva Peksja (ei sideelv til Kljazma), rundt 70 km nordvest for Vladimir.
Koltsjugino ble grunnlagt i 1871 som en bosetning ved fabrikker for bearbeiding av kobber og produksjon av tråd, tilhørende den moskovittiske forretningsmannen A. G. Koltsjugin (derav navnet Koltsjugino). Den fikk bystatus i 1931.
Byen er velkjent på grunn av fabrikken for produksjon av bordservise som ligger her. Denne fabrikken ble også grunnlagt av Aleksander Koltsjugin. De fleste russiske teglass-holdere ble laget i Koltsjugino.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Kykkos kloster
Kykkos kloster er det største klosteret på Kypros, og ligger i Troodosfjellene vest på øya.
ByLAN
ByLAN er et dataparty som arrangeres i høstferien i Bergen.
ByLAN har blitt arrangert hvert år siden 2002. Fram til 2005 ble det arrangert i Bergen Racket senter på Bønes. I 2006, 2007 og 2008 i Arenum Messesenter, mens det i 2009 vendte tilbake til Bergen Racket senter. Også ByLAN 2012 ble arrangert på Bergen Racketsenter.
ByLANs ble sist arrangert i 2017. I 2018 måtte de avlyse grunnet sviktende billettsalg, og har ikke blitt forsøkt arrangert siden.
Historikk
ByLAN ble startet av Telenor sammen med Vestbo, Stor-Bergen og Bergen og Omegn Boligbyggelag, de tre største boligbyggelagene i Bergen. De første årene var det representantene fra de tre boligbyggelagene som administrerte arrangementet. Da Telenor trakk seg ut fra ByLAN i 2005, kom eventselskapet Possibility inn en periode som medarrangør og administrativ ansvarlig for arrangementet. Possibility mistet interessen for ByLAN etter 3 år. De siste årene er det også kun BOB som er igjen av boligbyggelagene, mens NextGenTel har kommet inn som den andre hovedsponsoren. ByLAN har siden 2008 blitt administrert av en intern og uavhengig ledergruppe. Flere i ledelsen har vært med siden starten i 2002. På det første arrangementet i 2002 var det i overkant av 100 deltakere. Deltakerantallet har øket jevnt hvert år, men det har nå stabilisert seg på ca. 900 deltakere.
I 2018 måtte ByLAN avlyse grunnet svinktende billettsalg, og har ikke blitt forsøkt arrangert siden. ByLAN som foretak eksisterer enda, men med nytt styre oppført i Brønnøysundregisteret, da opprinnelig styre fra før 2018 har trukket seg. ByLANs twitch.tv konto har streamet egen spilling et titalls ganger i løpet av 2021.
Valgerður Sverrisdóttir
Valgerður Sverrisdóttir (født 23. mars 1950) er en islandsk politiker. Hun var landets utenriksminister i Geir H. Haardes første regjering fra 15. juni 2006 til 24. mai 2007. Hun var medlem av Alltinget for Framsóknarflokkurinn (Fremskrittspartiet) for valgkretsene Norðurland eystra (1987-2003) og Norðaustur (2003-09). Hun har vært medlem av sentralkomiteen i partiet siden 1983.
1707 Chantal
1707 Chantal er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 8. september 1932 av Eugène Joseph Delporte ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.
Morion (hjelm)
Morion, også omtalt som «spansk hjelm» og «båthjelm», er en type historisk militærhjelm (stormhatt, stormlue) som kom i bruk omkring 1520. Slike hjelmer ble båret av fotsoldater flere steder i Europa og var typisk for de spanske konkvistadorene som erobret deler av Amerika. Morionene ble laget av metall og formet som en sammentrykt halvkule, klokke eller belg. Nederst er en bred brem, kant eller krage som er bøyd oppover i en båtliknende bue med spiss foran og bak. Langs toppen går en høy, halvmåneformet metallkam. Hjelmtypen forbindes særlig med Spania på 1500-tallet, men var billig å produsere og i bruk over store deler av Europa inn på 1600-tallet, blant annet av pikenerer og musketerer. Hjelmene var innvendig foret med mykt materiale og kunne ha hakereim med kinnplater.
Hjelmformen var en videreutvikling av åpne jernhatter fra tidligere i middelalderen, «pottehjelmer» brukt for eksempel ved beleiringer av festninger og annet. Morioner, og brystpanser, erstattet lukkede hjelmer med visir og tyngre rustninger over større deler av kroppen. Soldatene ble dermed lettere og kunne bevege seg friere.
Sveitsergarden, pavens livgarde i Vatikanet, bærer fortsatt morionhjelmer som del av sin tradisjonelle seremoniuniform, en farge- og stoffrik landsknektdrakt med røtter i 1400-tallet.
Høye, klokkeformede morionhjelmer uten kam og med smal brem ble også kalt cabasset.
Ordet morion er lånt direkte fra det spanske morrion, et ord som er avledet av morra, «skalle» eller «isse».
Dublins rådhus
Dublins rådhus (engelsk: City Hall, irsk: Halla na Cathrach, Baile Átha Cliath), opprinnelig Royal Exchange, er en samfunnsbygning i Dublin, Irland. Det ble bygget mellom 1769 og 1779 i enden av Parliament Street ved siden av Dublin Castle, sentrum for den britiske regjeringen i Irland fram til 1922. Utformingen var ved arkitekten Thomas Cooley, og er et bemerkelsesverdig eksempel på arkitektur fra 1700-tallet i byen. Opprinnelig brukt av kjøpmennene i byen, er det i dag det formelle setet for Dublins bystyre.
Den eldste byadministrasjonen holdt til i middelalderbygningen Tholstel omtrent 400 meter fra rådhuset. I 1850 ble Royal Exchange kjøpt av Dublin Corporation (det tidligere navn på bystyret og dens administrative organisasjon) og ombygget slik at det kunne brukes som rådhus. Bygningen ble på begynnelsen av 2000-tallet restaurert til sitt opprinnelige utseende.
Det meste av byadministrasjonens stab er lokalisert i Civic Offices, en ny og kontroversiell bygning som ble reist over et nasjonalmonument, vikingbyens fundamenter på Wood Quay.
Nettvett
Nettvett er fornuftig atferd på Internett. Det finnes flere nettvettregler og -råd om hvordan brukere burde forholde seg på internett. Redd Barnas nettvettregler for barn og unge er blant de mest kjente. Også de norske nettstedene Nettvett.no, Barnevakten og Politiet i Norge gir gode råd om trygg og sikker nettbruk.
Nettvett.no
Nettvett.no er et norsk nettsted hvor en finner informasjon, råd og veiledning om sikker bruk av Internett. Informasjonen er rettet både mot private brukere og små og mellomstore bedrifter. Nettvett.no er laget av Post- og teletilsynet på oppdrag fra Samferdselsdepartementet og i samarbeid med andre myndigheter, IKT-bransjen og representanter for brukerne. Nettvett.no vant It-sikkerhetsprisen på Dataforeningens Rosing-prisutdeling 2006.
På Nettvett.no får en informasjon og hjelp om blant annet surfing, e-post, brannmur, spam, virus, fildeling, chatting, e-handel, beskyttelse mot tap og ødeleggelse, uønsket innsyn i egen informasjon og beskyttelse mot angrep utenfra.
Politiet om trygg nettbruk
Gjennom ulike tiltak arbeider politiet i Norge for å gjøre det tryggere å bruke Internett og digitale tjenester, spesielt for barn og unge. Politiet har blant annet opprettet nettpatruljer som kan kontaktes døgnet rundt. Det finnes nettpatruljer i alle landets politidistrikter. Nettpatruljene er tilstede på mange ulike plattformer: per 2021 bruker politiet Facebook, Instagram, Snapchat, TikTok og Twitter.
Klippeiguaner
Klippeiguaner, slekten Petrosaurus, er en liten gruppe øgler med svært flattrykt kropp og markerte fargetegninger som lever i det sørlige USA og i Mexico. I USA er de særlig utbredt i California, og kalles derfor for «California rock lizards» på amerikansk. På grunn av fargetegningene holdes begge artene som kjæledyr lokalt.
St. Hallvard (andre betydninger)
St. Hallvard viser til Hallvard Vebjørnsson, Oslos skytshelgen, men kan også vise til:
Liste over elver i Brasil
Liste over elver i Brasil gir en oversikt over de lengste og viktigste elvene i Brasil, inklusive elver som har sitt utspring i, eller renner ut i, andre naboland. Brasils vassdrag er dominert av Amazonas – verdens mest vannrike elv. Denne elva har utspring i Andesfjellene og drenerer verdens største regnskog på sin ferd vest–øst over hele kontinentet. Brasils sentrale høyland har nordgående elver som renner ut i Amazonas, eller unntaksvis i Atlanterhavet som Tocantins og São Francisco.
Amazonas drenerer et nedbørfelt på 6,9 millioner km², og på brasiliansk område omfatter dette nedbørsområdet om lag halve landets areal. Amazonasbekkenet er flatt og bredt, med løsmasser lagt opp og vasket ut av elvene gjennom millioner av år. Til sammenlikning er elvene i det østlige og sørlige Brasil langt smalere og har gravd ut v-daler med større potensial for vannkraft. Først helt i sør mot Paraná-bekkenet blir elvelandskapene igjen flatere og roligere, hvor Brasil har sørgående tilførselselver til de store elvene som munner ut i Río de la Plata.
Vassdrag i Brasil med sideelver
Nedenfor gjengis de viktigste vassdragene med sine hovedløp og sideelver, ordnet geografisk fra nordvest, og deretter østover og sørover. Sideelver oppgis fra hovedløpets nordbredd ved munningen og innover, og deretter utover igjen mot munningen langs sørbredden. For å opprettholde oversikten over sideelvene i Amazonas tas også de viktigste sideelvene i Peru og Bolivia med i oversikten.
Elver i Brasil etter lengde
I listen nedenfor angis navn på hovedelver i fete typer, mens navn i kursiv angir sideelver. Fargekodene følger vassdragenes farge på kartet ovenfor. Hver elv som renner i Brasil angis med sin rangering blant Brasils lengste elver («Rang nasj») med fargekode som i kartet, samt med sin rangering blant verdens lengste elver («Rang glob»). Sideelver til Amazonas som i sin helhet renner i nabolandene, tas med for oversiktens skyld, men gis ikke rangering. Etter rangeringen oppgis elvens største lengde inklusive lengste sideelv i kilometer, arealet av nedbørfeltet (vassdragets nedbørsområde) i kvadratkilometer, og hvilket avrenningsbasseng elven tilhører. Her brukes vassdragsbassengene som er angitt på kartet. Avslutningsvis opplyses det hvor elven munner ut, enten i en annen elv eller i en kommune eller by, og til sist hvilke stater og delstater elven renner gjennom.
1708 Pólit
1708 Pólit er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 30. november 1929 av Josep Comas Solá ved Observatori Fabra i Barcelona.
Chrisfestivalen
Chrisfestivalen er en musikkfestival i Kjøllefjord i Lebesby kommune i Finnmark. Festivalen ble først arrangert i 2002, og har siden den gang blitt arrangert hvert år foruten 2020 og 2021, da den ble avlyst på grunn av koronapandemien. I 2002 var det daværende kulturkonsulent Per Christensen som tok initiativ til å starte festivalen. Lebesby kommune har eid festivalen fra begynnelsen.
Festivalen er oppkalt etter og en hyllest til den lokale bluesartisten Kristen Lyngedal, kjent som Chris Lyngedal, som døde i 1990, bare 43 år gammel. Lyngedal var kjent for ett rått og genuint bluesuttrykk med stor innlevelsesevne. I tillegg til omfattende nasjonal turnévirksomhet opptrådte han også i Sverige og i USA.
Festivalens hovedlokaler for konsertene er Foldalbruket. På det gamle tørrfiskloftet kan du sitte på hvitmalte fiskekasser og benker av tre, med tønner til bord. Du kan også stå ved solide bjelker og nyte musikken, eller hive deg utpå dansegulvet av tre.
Chrisfestivalen har hatt besøk av både store og små musikere som Mari Boine, Violet Road, Hekla Stålstrenga, Iver Kleive, Ine Hoem, Niko Valkepää, Claudia Scott og D'sound! Salt Mortale, Knut Reiersrud band, Petter Aagard & Housequake og Kjøllefjord storband er noen av bandene som har gjestet festivalen mange ganger. Andre tidligere «festivalmusikere» er Konrad Kaspersen, Paolo Vinaccia, Oddmar Amundsen, Britt Eva Løkkemo, Ole Morten Sommer, Karl Strømme, Jan Simonsen med flere.
Serf av Culross
Sankt Serf av Culross (Servanus) (ca. 500 – død 583) var sannsynligvis en britonisk helgen i Skottland. Det eneste som med sikkerhet kan bli tilskrevet Serf er at han drev misjon i området vestlig Fife. Det er dog ikke kjent når dette nøyaktig skjedde. Han er også blitt kalt for en apostel av Orknøyene, men med langt mindre historisk riktighet. Sankt Serf er tilsynelatende tilknyttet kirken Saint Mungo's Church i nærheten av Simonburn i Northumberland (ved Bellingham Road, nord for Chollerford). Hans festdag er 1. juli.
Legendene
David Hugh Farmer har skrevet at hans «Legende er et sammensurium av ville umuligheter». Legenden slår fast at Serf var sønn av Eliud, konge av Kanaan, og dennes hustru Alphia, datter av en konge av Arabia. Etter å ha vært lenge barnløse fikk de til slutt to sønn, den andre var Serf. Han kom til Roma og med seg hadde han et omdømme om fromhet som fikk ham valgt til pave, og var det i syv år.
Serf reiste til Gallia og til England etter å ha ha gått av Den hellige stol, og kom til slutt til Skottland. Der møtte han Adomnán, abbed av Iona, som viste ham en øy i innsjøen Loch Leven (senere navngitt St Serf's Inch). På denne tiden ville øya ha vært en del av det piktiske kongedømmet Fib (Fife). Serf grunnla klosteret St Serf's Inch Priory på øya og ble der atter i syv år.
Senteret for hans kult (og muligens for hans aktivitet) var Culross, som i henhold til tradisjonen var grunnlagt av helgenen selv. Ved Dunning i Strathearn er det sagt at han drepte en drage med sitt prestestav.
«Endelig, etter mange mirakler, etter hellige fortreffeligheter, etter å ha grunnlagt mange kirker, etter å ha gitt sin fred til sine klosterbrødre, oppga (sankt Serf) sin ånd i sin celle ved Dunning på den første kalendsdagen i juli, og hans disipler og folkene i området tok hans lik til Cuilenross (Culross) og der, med salmer og hymner og lovsanger, ble han ærefullt gravlagt».
Helgenene Serf og Mungo
Sankt Serf skal ifølge legendene ha vært en samtidig med sankt Mungo, også kjent som sankt Kentigern, skjønt om han faktisk levde på samme tid som Adomnán er dette kronologisk umulig.
En legende hevder at da den britonske prinsesse (og framtidige helgen) Theneva (Thenaw) ble gravid før hun var gift skal hennes familie ha kastet henne utenfor et stup. Hun overlevde fallet uten en skade og ble kort tid etter møtt av en ubemannet båt. Hun visste at hun ikke hadde noe hjem å gå til og klatret derfor opp i båten. Denne seilte henne tvers over Firth of Forth og gikk i land ved Culross hvor hun ble tatt imot av sankt Serf. Helgenen ble fosterfar for hennes sønn, sankt Kentigern (sankt Mungo).
En annen legende hevder at sankt Kentigern vekket til live en rødstrupe som var et dødt kjæledyr for sankt Serf. Fuglen hadde blitt drept av noen klassekamerater som hadde håpet at skylden ville falle på Kentigern og få ham drept.
Fordakning
Fordakning (fra tysk: Dach – «tak») er en kort fremspringende, horisontal bygningsdel, en gesims, over en dørportal eller et vindu. Fordakningen utgjør som regel et rent dekorativt element. Den kan være avsluttet med en rett, vertikal kant på hver side, eller profilen kan fortsette rundt kanten. Dette kalles en forkrøpning, eller forkrøpping (fra tysk: Verkröpfung). Fordakningen er ofte tilsynelatende båret av pilastre. Fordakninger finnes både på bygningers fasader, og på innervegger.
Bormio
Bormio er et vintersportssted nord i Italia som ligger 1 217 moh. rett sør for grensen til Sveits ved foten av Stelviopasset, som skiller Lombardia fra det tysktalende Sør-Tyrol.
Bormio er ofte vertskap for verdenscupen i alpint og fikk arrangere VM i alpint 2005, i skarp konkurranse med Norge. VM i alpint 1985 ble også arrangert i Bormio.
Fundin
Fundin/Unndalsvatnet er en innsjø i Folldal kommune i Innlandet og Oppdal kommune i Trøndelag. Innsjøen er regulert som magasin for Einunna og Savalen kraftverker, med reguleringshøyde 11 meter. Konsesjon er gitt til Glommens og Laagens Brukseierforening 26. august 1966. Fra nord renner elven Unna inn i innsjøen, derav navnet på Oppdalssiden Unndalsvatnet. Vannet er relativt grunt, med 60 % av arealet grunnere enn 5 meter, og anslått maksdybde på 23 meter. Det er derfor store arealer som tørrlegges ved lav magasinfylling. Likevel er næringsforholdene gode med store forekomster av linsekreps, skjoldkreps og marflo. Vanligvis forsvinner marflo ved regulering på over 6 meter.
Memecylaceae
Se teksten
Memecylaceae er en plantefamilie i ordenen Myrtales. Den har 7 slekter med i alt ca. 430 arter av trær og busker. De vokser i tropene fra i alle verdensdeler. En av slektene, Mouriri, er usikkert plassert og tilhører kanskje familien Melastomataceae.
Landås kirke
Landås kirke er en kirke bygd i en vifteplan fra 1966 i Bergen kommune.
Byggverket er i betong og har 600 plasser.
Landås kirke er soknekirke for Landås menighet, Bergensdalen prosti, Bjørgvin bispedømme, Den norske kirke.
Historie
I 1959 ble Landås menighet skilt ut av Fridalen, og det ble behov for et eget kirkebygg for den nye menigheten. Det ble avholdt en arkitektkonkurranse som ble vunnet av Ola Kielland-Lund. Statens bygge- og eiendomsdirektorat foreslo imidlertid å speilvende kirken i forhold til Lunds tegninger, noe som ble tatt til følge. I 1964 startet byggingen, og 27. november 1966 ble den nye kirken vigslet.
Arkitektur
Kirken er bygget i betong med et sektorformet grunnplan der kor og alter er plassert inn mot midten av sirkelen. I tillegg til selve kirkerommet er det sakristi, kontorer, og menighetssal i samme etasje, i underetasjen er det også garderobe, toaletter og tilfluktsrom.
Interiør
Prekestolen er i betong med lesepult i stål. Døpefonten er i betong med et sølvbekken oppå. Alteret består av en laminert treplate som bæres av to pilarer i betong, og har et krusifiks i tre som er utskåret av Olav Espevoll. Kirkeorgelet som er plassert på galleriet i øst har 20 stemmer og er levert av Norsk orgel- og harmoniumfabrikk.
Vittorio Cioni
Vittorio Cioni (født 12. oktober 1900, død 29. september 1981) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Cioni vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på den italienske åtteren som kom på andreplass bak USA. Mannskapet på den italienske båten var; Vittorio Cioni, Mario Balleri, Renato Bracci, Dino Barsotti, Roberto Vestrini, Guglielmo Del Bimbo, Enrico Garzelli, Renato Barbieri og Cesare Milani som var styrmann.
MS «Vindafjord» (2002)
MS «Aigues de Formentera» er en katamaran bygget i 2002 for Torghatten Trafikkselskap som MS «Vindafjord». Senere ble den solgt til Tide Sjø AS, nå Norled, og omdøpt til MS «Tidebris». Båten trafikkerte i perioden 2007 til 2013 Flaggruten mellom Stavanger og Bergen sammen med MS «Tideadmiral» og MS «Tyrving». I 2015 ble skipet solgt til et selskap i Tyskland og fikk navnet MS «Seewind 2». I 2018 ble skipet solgt til Spania og fikk navnet «Aigues de Formentera».
Rådet för brottsförebyggande
Rådet för brottsförebyggande (svensk) eller Rikoksentorjuntaneuvosto (finsk) er et statlig forvaltningsorgan i Finland som planlegger og iverksetter tiltak for å forebygge kriminalitet. Rådet er underlagt det finske justisministeriet. I sin nåværende form har rådet vært virksomt siden 1999.
Rådet har som målsetning å redusere følgene av kriminalitet samt å øke tryggheten. Virksomhetens tyngdepunkt ligger i realiseringen av Finlands nasjonale program for kriminalitetsforebyggelse og det nasjonale programmet for forebyggelse av vold. Det lokale kriminalitetsforebyggende arbeidet fremmes gjennom å gi sakkyndig bistand, delta i utdelingen av økonomiske tilskudd som justisministeriet bevilger, og informere om gode fremgangsmåter for å forebygge kriminalitet.
Rådet för brottsförebyggande består av en leder, en nestleder og 15 andre medlemmer med varamedlemmer. Rådet utnevnes av Finlands statsråd for tre år om gangen. Blant medlemmene er representanter for de ministerier og statlige myndigheter som er sentrale for kriminalitetsforebyggelse, kommunalforvaltningen, kirken, næringslivet, organisasjoner som arbeider for kriminalitetsforebyggelse, den kriminologiske forskningen samt den sosialpolitiske planeringsekspertisen.
Under rådet hører et arbeidsutvalgt samt rådets sekretariat med ni fast ansatte.
Tilsvarende myndigheter i resten av Norden
Tilsvarende organ heter i Sverige Brottsförebyggande rådet, i Norge Det kriminalitetsforebyggende råd og i Danmark Det Kriminalpræventive Råd.
Rod Stewart
Sir Roderick David Stewart CBE (født 10. januar 1945 i London) er en britisk musiker med skotske aner. Stewart er best kjent som soloartist, men han har også vært vokalist i flere rockeband, deriblant The Jeff Beck Group og Faces. Han har hatt stor suksess med sin karakteristiske og lett gjenkjennelige hese stemme.
«Maggie May» (1971), «Sailing» (1975) og «Da Ya Think I'm Sexy?» (1979) er blant hans mest kjente låter. Albumet Every Picture Tells a Story fra 1971 inneholder signatursangen «Maggie May».
Karriere
Stewart har solgt over 250 millioner album verden over.
Stewart begynte sin karriere i London tidlig i 1960-årene som vokalist i band som Long John Baldry, Steampacket og Shotgun Express. Det var imidlertid først i 1968, da han ble en del av Jeff Becks band, at han begynte å nærme seg stjernehimmelen for alvor. Sammen med The Jeff Beck Group var han med på å gi ut album som Truth og Beck-Ola, som begge regnes som milepæler i rockehistorien. Spesielt førstnevnte regnes av mange som forløperen til heavy metal.
Etter utgivelsen av Beck-Ola i 1969, valgte imidlertid Stewart og hans gode venn Ron Wood å trekke seg fra Jeff Becks gruppe og istedenfor starte et nytt band sammen med de resterende medlemmene av 60-tallssuksessen The Small Faces. Bandet fikk navnet The Faces, og besto i tillegg til Stewart og Wood av Ronnie Lane på bass, Ian McLagan på keyboard samt Kenny Jones på trommer.
Samtidig begynte Stewarts solokarriere så smått å komme i gang. I 1969 gav han ut sitt debutalbum, An Old Raincoat Won't Ever Let You Down (med tittelen The Rod Stewart Album i USA. Albumet huskes kanskje best for hans tolkning av Mike d'Abos «Handbags and Gladrags».
I denne perioden kom albumene på rekke og rad, både i form av solo- og bandutgivelser. I 1970 gav The Faces ut sitt debutalbum, First Step, før Stewart så gav ut sitt andre soloalbum, Gasoline Alley, senere samme år. Begge utgivelsene skulle imidlertid bli overskygget av hans neste soloalbum, Every Picture Tells a Story. «Maggie May», som opprinnelig var B-siden av singelen «Reason to Believe», ble en stor hit både i Storbritannia og USA, noe som også førte til at albumet nådde toppen av hitlistene. Every Picture Tells a Story regnes i dag som Stewarts klart beste album, og har også blitt kåret til ett av de beste rockealbumene noensinne flere ganger. På Rolling Stones liste over de 500 beste albumene noensinne, kom det på 172.-plass. Albumet regnes som en klassiker av musikkavisen Panorama.
Noen få måneder tidligere samme år kom The Faces' andre album, Long Player. Albumet ble en større suksess enn gruppens debutalbum, men mottakelsen kan likevel ikke sammenliknes med den de fikk med sitt neste album, A Nod is as Good as a Wink... to a Blind Horse, som ble utgitt allerede i slutten av 1971. Gruppen red da på en medgangsbølge etter utgivelsen av Stewarts Every Picture Tells a Story, og The Faces-albumet nådde således topp 10-listene i Storbritannia så vel som i USA. I tillegg fikk gruppen sin første og eneste topp 40-hit i USA med «Stay With Me».
Suksessen ble fulgt opp av et nytt soloalbum året etter. Da det utgjorde hans niende plateutgivelse på kun fire år, var tittelen Never a Dull Moment åpenbart på sin plass. Albumet fulgte opp i samme stil som det foregående soloalbumet, og ble også en stor kommersiell suksess med førsteplass på hitlistene i Storbritannia og andreplass i USA. Singelen «You Wear It Well» ble også en hit, spesielt i Storbritannia, der den nådde andreplass på hitlistene.
De neste årene gikk det lengre tid mellom plateutgivelsene. I 1973 gav The Faces ut Ooh La La, som nådde førsteplass på hitlistene i Storbritannia. Det skulle likevel vise seg å bli gruppens siste album. Etter avslutningsturneen i 1974 ble bandet oppløst som en følge av at Stewart ville satse på solokarrieren, mens Ron Wood tok over Mick Taylors plass i The Rolling Stones.