cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tyrannides
Tyrannides (tyrannider) er meget stor infraorden med spurvefugler (Passeriformes) i underorden Tyranni i ordenen, som også består av den betydelig større infraordenen Eurylaimides.
Tyrannides består av arter med tilhold i den nye verden. Eurylaimides består av arter i den gamle verden, pluss Sapayoa fra den nye verden.
Sepp Lichtenegger
Josef «Sepp» Lichtenegger (født 13. november 1937 i Bad Goisern) er en østerriksk tidligere skihopper.
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1961 til 1971, og ble nummer 2 sammenlagt i 1966/67. Hans beste enkeltresultat var 3.-plass i Innsbruck 6. januar 1967 og i Bischofshofen to dager senere.
Han var med i VM i 1966 og 1970, med 24.-plass i normalbakken i Oslo i 1966 som beste plassering. Han deltok i OL i 1964 og 1968, der hans beste plassering var 11.-plass i normalbakken i Seefeld i 1964.
Etter den aktive hoppkarrieren var Sepp Lichtenegger hopptrener og skilærer blant annet i hjembyen Bad Goisern.
Peter Wilhelm Lund
Peter Wilhelm Lund (født 14. juni 1801 i København, død 25. mai 1880 i Lagoa Santa, Brasil) var en dansk zoolog og paleontolog.
Lund var født inn i en velstående familie i København og studerte medisin ved Københavns Universitet. I 1825 gjorde han sin første reise til Brasil der han brukte tre år på å samle inn planter nær Rio de Janeiro. I 1829 kom han tilbake til Europa hvor han tok en doktorgrad ed Universitetet i Kiel. Han reiste på nytt til Brasil i 1833 for å gjøre zoologiske undersøkelser. Han etablerte seg i byen Lagoa Santa i delstaten Minas Gerais hvor han ble frem til sin død. I denne perioden undersøkte han en rekke grotter der det fantes benrester etter forhistoriske dyr, blant annet kjempedovendyr og sabeltannet tiger. I 1834 oppdaget han benrester etter en prehistorisk hominid som senere er blitt omtalt som Lagoa Santa-mannen.
Den norske tegneren og maleren Peter Andreas Brandt jobbet sammen med Lund og illustrerte funnene som ble gjort i de ulike grottene.
Æbelholt kloster
Æbelholt Kloster var et dansk kloster under Augustinerordenen viet til St. Thomas og Paraclitus (Helligånden). Klosterruinene kan i dag ses i Tjæreby Sogn 5 km. vest for Hillerød på Sjælland.
Klosteret ble opprettet i 1176 da den franskfødte Abbed Vilhelm flyttet Eskilsø kloster i Roskilde Fjord til Æbelholt ved Tjæreby. Klosteret ble et av de største og mest innflytetelsesrike i Danmark.
Klosterbygningene
Først ble en trekirke oppført, hvor Vilhelm i 1203 ble begravet. I 1238 sto den trefløyede korsstenskirken ferdig, hvortil abbedens jordiske levninger ble flyttet. Det ble talt om undere ved Vilhelms grav, og pilegrimer strømmet til klosteret, som etterhvert utviklet seg til Nordens største Augustinerkloster. Takket være forbindelsen til biskop Absalon, ble Æbelholt meget velhavende, og kunne oppføre et stort firefløyet klosteranlegg i røde mursten omkring en åpen gård. Over refektoriet og kapittelsalen fantes søylebårne hvelvinger. Utenfor selve klosterområdet, lå en større hospitalsbygning.
Reformasjonen
Etter reformasjonen ble klosteret i 1544 forlent til den norske adelsmannen Christoffer Throndsen Rustung. Her ble flere av hans døtre født, deriblant den senere berømte Anna Tronds. Rustung skulle sørge for de munker som stadig var i klosteret. I 1555 fikk Rustung Eskilsø i stedet for Æbelholt, og både Christian III og Frederik II var heretter av og til innkvartert på klosteret. Samme år ble klosterkirken sognekirke, men bøndene klaget over at den var for stor og dyr å vedlikeholde, hvoretter den ble revet ned i 1561. Den siste abbed, Anders Ibsen, hadde da forlatt klosteret. Klosterbygningene ble siden blant annet brukt som byggematerialer ved oppførelse av Frederiksborg slott.
Utgravninger
Klosterområdet ble utgravd på 1930- og 1950-tallet, og danner i dag ramme om Æbelholt Klostermuseum. Her kan ruinene ses samt noen av de mange skjeletter som ble funnet under utgravningene. Flere av disse har forandringer i halshvirvelsøyler og tenner pga. skjørbuk, og symptomene har fått den internasjonale betegnelse morbus Æbelholt. Museet har også gjenskapt en klosterhave med mange legeurter.
Heini Klopfer-bakken
Heini Klopfer-bakken (tysk: Heini-Klopfer-Skiflugschanze) er en skiflygingsbakke i Oberstdorf i Tyskland. Bakken ligger i dalen Birgsautal (også kalt Stillachtal) sør for Oberstdorf, og har identisk størrelse som Kulm i Bad Mitterndorf. Bakken har K-punkt 200 meter og bakkestørrelse 235 meter. Bakkerekorden er 242,5 meter, satt av Domen Prevc (Slovenia) i kvalifiseringen til den individuelle konkurransen 20. mars 2022. Skiflygingsbakken har en tilskuerkapasitet på 40 000 og er eid av Skiclub 1906 Oberstdorf.
Tårnet av spennbetong er et landemerke i området, og omtales iblant av lokalbefolkningen som «Det skjeve tårn i Oberstdorf». I tårnet er det varmestue og smøreboder, toalett og kiosk, samt en 75 meter lang skråheis med plass til tolv personer og ski. Plattformen på toppen har plass til 100 personer. Tårnet er tegnet av arkitekt Claus-Peter Horle fra Oberstdorf.
Historie
I årene etter 2. verdenskrig ble tyske idrettsfolk i stor grad utestengt fra konkurranser i utlandet, blant annet vinter-OL i St. Moritz i 1948 og skiflyging i rekordbakken i Planica. Tre skihoppere fra Oberstdorf, Sepp Weiler, Heini Klopfer og Toni Brutscher, tok initiativet til å få bygd en skiflygingsbakke i Oberstdorf. Tre andre steder, Baiersbrunn, Bayerisch Gmain og Ruhpolding, tok opp kampen om å få bygd kjempebakken hos seg. Baiersbrunn og Bayerisch Gmain trakk seg, mens Oberstdorf vant 19-3 over Ruhpolding i en avstemning i det bayerske skiforbundet i februar 1949, og det ble vedtatt at skiflygingsbakken skulle bygges i Oberstdorf.
Bakken ble tegnet av Heini Klopfer, som av yrke var arkitekt. Byggingen tok 5 måneder, og bakken ble først prøvd den 2. februar 1950. Første hopper var Klopfer, som nådde 90 meter. I den første skiflygingsuka satte østerrikeren Willi Gantschnigg verdensrekord med 124 meter den 28. februar 1950. De neste dagene ble rekorden forbedret to ganger. Sepp Weiler hoppet 127 meter 2. mars, og dagen etter hoppet svensken Dan Netzell 135 meter.
Foran skiflygingsuka i 1970 ble bakken oppkalt etter Heini Klopfer, som døde i november 1968, bare 50 år gammel. Han var ikke bare en av initiativtakerne til å få bygd skiflygingsbakken i Oberstdorf, han var også hoppbakkearkitekt i FIS, og tegnet omtrent 250 hoppbakker.
Bakken er utbygd i to omganger, i 1972 og 1997-1999. Opprinnelig hadde bakken ovarenn (tårn) av tre, men det ble revet og erstattet av en betongkonstruksjon i 1972. Ved senere ombygginger er blant annet bakkeprofilen blitt justert, og bakken er blitt utvidet ved at sletta har blitt gravd ut. Skiflygingsbakken ble i 2008 utstyrt med flomlysanlegg.
Før innføringen av verdenscupen ble det arrangert skiflygingsuke i bakken i 1950, 1951, 1952, 1955, 1958, 1961, 1964, 1967, 1970, 1976 og 1979. Bakken har vært arena for VM i skiflyging seks ganger, i 1973, 1981, 1988, 1998, 2008 og 2018. Siden 1980 har alle renn i bakken utenom verdensmesterskapene inngått i verdenscupen. Skiflygingsuka i 1970 ble avbrutt etter to stygge fall. Jugoslaven Vinko Bogatajs spektakulære fall på hoppet gjorde ham kjent i USA, etter at fallet i mange år ble brukt som en fast del av åpningssekvensen til sportsprogrammet Wide World of Sports på fjernsynsnettverket ABC.
Heini Klopfer-bakken regnes i dag som en relativt sikker skiflygingsbakke. Kulen og unnarennet er omgitt av skog, og det gjør bakken nokså lite ømfintlig for sidevind, som ellers kan være et problem i store hoppbakker.
Skiflygingsbakken ble ombygd før verdenscuprennene i februar 2017 og VM i skiflyging i 2018 som ble arrangert i bakken. Betongkonstruksjonen som utgjør tilløpet ble kraftig endret og forkortet, samtidig som bakken ble forlenget opp mot det nye tilløpet. I tillegg ble bakken utvidet i overgangen mot sletta. Nye tribuner var også på plass til verdenscuprennet i februar 2017. Ny hillsize var 225 meter med kritisk punkt på 200 meter.
Etter at FIS i 2017 justerte reglene for fastsettelse av K-punkt og bakkestørrelse, fikk Heini Klopfer-bakken endret bakkestørrelse til 235 meter, uten at det var gjort noen videre utbygging av selve bakken. Den har dermed samme bakkestørrelse som Kulm (Bad Mitterndorf), men litt mindre enn bakkene i Vikersund og Planica.
Verdensrekorder og bakkerekorder
Det har til sammen blitt satt 20 verdensrekorder i skiflygingsbakken i Oberstdorf. Bare den nåværende og tidligere skiflygingsbakken i Planica (til sammen) har flere verdensrekorder. Den siste verdensrekorden i Oberstdorf ble satt av finske Matti Nykänen med 185 meter den 17. mars 1984. Dagens bakkerekord er 238,5 meter, satt av Daniel-Andre Tande (Norge) 19. januar 2018.
Se artikkelens diskusjonsside for informasjon om kildene til denne listen og rekordene.
Drikke
For verbet drikke, se drikking
Drikke eller «en drikk» er vannbasert væske tilberedt for å inntas gjennom munnen (drikkes). I tillegg til å fylle det fysiologiske behovet for vann, har drikker kulturell betydning.
Vann
De aller fleste drikker inneholder vann, men i mange sammenhenger blir drikkevann i seg selv ikke regnet som en drikk. Alle dyr trenger vann for å overleve og vann har historisk vært livsviktig drikke for mennesker. Sett bort fra fett utgjør vann ca. 70 % av menneskekroppen vekt. Det er en nødvendig bestanddel i stoffskiftets prosesser og fungerer som løsemiddel for mange kroppslige løsningsstoffer.
Destillert (rent) vann er sjeldent i naturen. Kildevann er vanligvis rikt på mineraler (se naturlig mineralvann). Springvann leveres av vannverk i utviklede land. Alle disse typene vann er vanlige å drikke, ofte renset gjennom filtrering.
Alkoholholdige drikker
En alkoholholdig drikk er en drikk som inneholder etanol, mest kjent som «alkohol» selv om alkoholer per definisjon innbefatter mange andre stoffer. Alkoholholdige drikker som vin og øl har vært del av menneskelig kultur og utvikling i 8000 år.
Alkoholfrie drikker
Med alkoholfrie eller «ikke-alkoholholdige» drikker menes som regel leskedrikker, squash eller andre tørstedrikker uten etanol, med eller uten kullsyre, som drikkes kalde. Tørstedrikker som inneholder kullsyre kalles brus, utenom mineralvann.
Iste, jus, limonade og saftdrikker er ikke tilsatt kullsyre. Mange leskedrikker inneholder sukker, men noen er i stedet tilsatt kunstige søtningsstoffer.
Varme drikker
Mange steder er det nødvendig å koke vannet for å unngå å bli syk av mikroorganismer som vannet er forurenset med. Varme drikker er også et vanlig resultat av at man koker eller trekker aromatiske plantedeler i varmt vann for å få frem lukt og smak. Kaffe tilberedes ved å koke eller trakte oppmalte «kaffebønner» (egentlig frø), mens te er blader som trekkes i varmt vann. Kakao lages ved å koke oppmalte «kakaobønner» (også frø).
Leonardo Vinci
Liv og virke
Vinci ble i 1708 tatt opp på Conservatorio dei Poveri di Gesù Cristo i Napoli der han sannsynligvis fikk undervisning av Gaetano Greco.
Vincis første egne produksjon var buffaen Lo Cecato fauzo («den falske blinde») oppført på Teatro dei Fiorentini i 1719. Librettoen var på napolitansk språk. Oppføringen gjorde stor suksess og ble etterfulgt av av en rekke lignende operaer som Vinci skrev for samme hus fram til 1722.
Ryet som komponist av musikalske lystspill åpnet etterhvert portene inn til den seriøse operaen. Vincis første opera seria, Publio Cornelio Scipione (1722), ble tatt imot med stort bifall og snart fulgte utenbys oppdrag, spesielt for operahus i Roma og Venezia.
Etter Alessandro Scarlattis død i 1725 ble Vinci hans etterfølger som Pro-Vicemaestro ved det kongelige hoffkapell i Napoli. I februar 1728 gikk han inn i Rosenkransbrorskapet Santa Caterina a Formiello i Napoli. Kort tid etter ble han kapellmester ved Conservatorio dei Poveri di Gesù Cristo, men for å kunne konsentrere seg om operakomposisjon gav han etter noen måneder fra seg posten til fordel for Francesco Durante.
4. februar 1730 ble Artaserse uroppført i Teatro delle Dame i Roma. Dette var den største suksessen Vinci opplevde, og operaen går for å være hans mesterverk. Kort tid etter fikk Vinci en brå og sannsynligvis unaturlig død. Omstendighetene ble aldri oppklart, men troverdige kilder i samtida hevdet at det dreide seg om forgiftning etter en kjærlighetsaffære.
Musikk
Vinci komponerte hovedsakelig operaer i tillegg til oratorier, kantater og serenaden La contesa dei Numi («Gudestriden», 1729).
Vincis opere buffe er full av liv. Som den beste regnes Li zite 'ngalera (1722). Av hans opere serie går Didone Abbandonata (Roma, 1728) og Artaserse (Roma, 1730) for å være de beste.
Vincis stil var glitrende og elegant. Et utmerket eksempel er «Vo solcando» fra Artaserse. Stilen dannet et forbilde for en hel generasjon operakomponister, og spesielt for Johann Adolph Hasse.
De fleste av Vincis operaer består av en lang rekke da capo-arier bundet sammen av resitativ.
Hans Blom (1819–1881)
Hans Blom (født 15. november 1819 i Gjerpen, død 7. februar 1881 i samme bygd) var en norsk pedagog og rektor ved den høyere skolen i Tromsø. Han regnes som grunnleggeren av slavistikken i Norge.
Liv
Hans Blom tilhørte den såkalte slekten  Blom fra Skien, og var onkel til maleren Erik Werenskiold. Hans Blom ble cand. philol. i 1844 og cand. theol. i 1848, men slo inn på en karriere i skolen. I 1849 ble han utnevnt til rektor ved Tromsø høyere skole, og giftet seg inn i en av byens kjøpmannsfamilier. Her kom han i forbindelse med russere og fikk interesse for russisk språk og kultur. I 1863 ble han forflyttet til skolen i Fredrikshald, og ble etterfulgt som rektor i Tromsø av senere statsminister Johannes Steen.
Arbeid
I 1870 fikk Blom et stipend for å gjennomføre en studiereise til St. Petersburg. Han utga i 1876 den første russiske grammatikken på norsk, Russisk Sproglære. Blom var også den første som oversatte russisk litteratur til norsk, nemlig Pusjkins «Peter den Stores Morian» i Norsk Folkeblad (1867), og dikt og noveller av Pusjkin av Lermontov i L. K. Daas tidsskrift Tids-Tavler (1873). Han utga dessuten Meddelelser fra den russiske Kirke, som dels er en beskrivelse av kirkebygningene i Kreml, dels en beskrivelse av de gammeltroende. Blom skrev også lærebøker i fransk.
Konservativ Ungdom
Konservativ Ungdoms Landsorganisation (KULO), oftest Konservativ Ungdom (KU), er ungdomsorganisasjonen til Det Konservative Folkeparti i Danmark. Gjennom hele organisasjonens historie har Konservativ Ungdom vist seg som et korrektiv til moderpartiet.
Historie
Organisasjonen ble stiftet som Danmarks Konservative Ungdomsforeninger 8. desember 1904, uavhengig fra partiet Højre, og er dermed verdens eldste politiske ungdomsorganisasjon som fortsatt eksisterer. Organisasjonen ble etterhvert tilknyttet Højre under navnet Højres Ungdom. Dannelsen var en reaksjon på Højres sviktende oppslutning, og mange i organisasjonen var av den oppfatning at Højre opplevde en forgubbing. Højres Ungdom var derfor hoveddrivkraften bak stiftelsen av sitt nye moderparti – Det Konservative Folkeparti – i 1915. Året etter skiftet Højres Ungdom navn til Konservativ Ungdom.
Mellom 1932 og 1935 steg medlemtallet i Konservativ Ungdom fra 16 000 til 30 000. I juni 1934 var en tredjedel av medlemmene fra København-området, men medlemstallet vokste også kraftig i provinsbyer som Odense og Vejle og i Sønderjylland. Sosialt var det en overvekt av privatfunksjonærer, som handels- og kontormedarbeidere, blant medlemmene. Formann Jack G. Westergaard var den fremste eksponenten for en fløy av Konservativ Ungdom som kritiserte parlamentarismen og de krisene som man mente den hadde medført, og fløyen lot seg inspirere av korporativisme etter mønster fra den italienske fascismen. I 1936 lyktes John Christmas Møller og Poul Sørensen i å felle Westergaard som formann og innsette Aksel Møller i hans sted. Møller sørget for at organisasjonen holdt seg til en moderat, konservativ linje.
Under den andre verdenskrig ble partiarbeidet liggende nede, men i de kommende tiårene vokste organisasjonen jevnt. I 1980-årene opplevde Danmark en politisk høyrebølge som gjorde Poul Schlüter til statsminister og Konservativ Ungdom til den mest synlige politiske ungdomsorganisasjonen i landet. Fra slutten av 1980-årene sank Det Konservative Folkepartis popularitet og dermed også medlemstallet. På 2000-tallet har Konservativ Ungdom dog opplevd en vekst igjen.
Skyting under Sommer-OL 1920
Skyting under Sommer-OL 1920. Skyting var med på det olympiske programmet for femte gang 1920 i Antwerpen, det ble konkurrert i 21 skyteøvelser.
Sahle Sellassie
Sahle Sellassie (født 1936) er en forfatter fra Etiopia. Han har skrevet både på amharisk, guragie og engelsk.
Fylkesvei 2886
Fylkesvei 2886  går mellom Solli og Sokna i Ringerike kommune. Veien er 7,2 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 179.
Måsnaren
Måsnaren er en innsjø i nærheten av Hovsjö i Södertälje kommune i Södermanland, Sverige. Innsjøens overflateareal er på 345 hektar, og den er adskilt i to deler som har forbindelse med hverandre. Ved innsjøen ligger blant annet Tveta kyrka.
Andreas Hessen Schei
Andreas Hessen Schei (født 13. februar 1980 i Trondheim) er en norsk jazzpianist. Han er utdannet ved musikkhøgskolen i Oslo. Han spiller og har blant annet spilt i Jaga Jazzist, Shining og Tub Quartet.
VM i rullestolcurling 2019
VM i rullestolcurling 2019 ble arrangert i Stirling i Skottland fra 3 til 10. mars 2019.
Kina vant mesterskapet etter å ha slått Skottland i finalen med 5-2. Sør-Korea tok bronsen etter å ha slått Norge i bronsefinalen.
Discoxenus
Discoxenus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.
Utseende
Små (gjerne ca. 1,5 millimeter), dråpeformede, glatte og blanke, brunrøde kortvinger. Antennene er kraftige og spoleformede. Hodet er vanligvis helt gjemt under pronotum (sett ovenfra), med rundede, ikke særlig reduserte fasettøyne. Pronotum er stort og bredt, rundet og hvelvet. Dekkvingene er svært korte (ca. en tredjedel av pronotums lengde). Bakkroppen er kjegleformet og forholdsvis kort.
Levevis
Denne slekten er sterkt knyttet til termitter og lever i tuene deres.
Utbredelse
Slektenn er utbredt i Sørøst-Asia.
Ski-VM 2023 – 4 × 5 kilometer stafett kvinner
4 x 5 kilometer stafett kvinner under Ski-VM 2023 ble arrangert 2. mars 2023.
Avitus
Avitus (latin: (Marcus Maecilius) Flavius Eparchius Avitus Augustus; født ca. 380/395, død etter 17. oktober 456 eller i 457) var vestromersk keiser fra 8. eller 9. juli 455 og fram til 17. oktober 456. Han var en senator og offiser av høy rang i både den sivile og militære administrasjonen, foruten også biskop av Piacenza etter sitt fall.
Som en gallo-romersk aristokrat motsatte han seg at det vestromerske riket ble redusert til Italia alene, både politisk og fra en administrativ synsvinkel. Av denne grunn innførte han flere galliske senatorer i den keiserlige administrasjon; denne politikken ble motarbeidet av senatoraristokratiet og av folket i Roma, som hadde lidd fra angrep og herjinger av byen av vandalene i 455.
Avitus etablerte et godt forhold til vestgoterne, i særdeleshet med deres konge Teoderik II, som ble hans venn og utropte Avitus som keiser. Muligheten av en sterk og nyttig allianse mellom vestgoterne og romerne endte imidlertid da Teoderik invaderte romersk Hispania og deretter nektet å hjelpe Avitus mot opprørske generaler som avsatte ham. Ricimer og Maiorianus beseiret Avitus, avsatte ham og tvang ham til å bli biskop av Piacenza.
Barbershop
Barbershop er en vokal musikksjanger fra 1800-tallets USA. Barbershop-musikk framføres vanligvis av en mannskvartett, men også av firestemt kor som synger a cappella. På verdensbasis er herresiden av barbershopkvartetter og kor organisert i Barbershop Harmony Society. I Norden heter organisasjonen SNOBS. Barbershop synges også av kvinner. Verdensorganisasjonen heter Sweet Adelines og den nordiske Nordic Light. Sjangeren stammer opprinnelig fra 1600-tallets musisering på offentlige steder i Europa (derav navnet barbershop), men ble særlig utbredt i USA fra 1800-tallet, særlig i perioden før første verdenskrig. I Norden har Barbershop flest utøvere i Sverige.
De fire mannsstemmene i barbershop kalles tenor, lead, baryton og bass, der tenor er lysest og bass dypest. Melodien ligger som hovedregel i den nest lyseste stemmen lead (også kalt annentenor i tradisjonelle kor).
Markovkjede
Markovkjeder er oppkalt etter Andrej Markov.
Billy McMillen
Tidlige år
McMillen ble født i Belfast. Seksten år gammel, i 1943, meldte han seg inn i IRA. Under organisasjonens Border Campaign 1956–1962 ble han internert, og satt i Crumlin Road fengsel.
I 1964 stilte han opp i valget til Det britiske parlamentet som representant for Republican Clubs, en dekkorganisasjon for Sinn Féin i den perioden partiet var forbudt. Han hengte opp den irske trikoloren i vinduet på sitt valgkampkontor på Falls Road i Belfast. Ian Paisley reagerte sterkt på dette, og det brøt ut opptøyer. Omkring på samme tid erstattet McMillen Billy McKee som kommandant for IRAs Belfastbrigade.
Borgerrettsbevegelsen
I 1967 var McMillen involvert i opprettelsen av Northern Ireland Civil Rights Association (NICRA). Han satt blant annet i en tremannskomité som forfattet NICRAs vedtekter. Organisasjonen arbeidet for moderate reformer som kunne begrense diskriminering i Nord-Irland, et arbeid som førte til voldsomme reaksjoner fra lojalisme. Det brøt ut opptøyer flere steder i provinsen i 1969. I mai det året deltok McMillen på et møte i IRA Army Council, hvor Ruairí Ó Brádaigh spurte ham hvor mange våpen Belfastbrigaden hadde tilgjengelig for å forsvare katolske bydeler. Han svarte at de bare hadde en pistol, et maskingevær og litt ammunisjon.
Den 14. august 1969 var det voldsomme opptøyer i Belfast, og flere katolske områder ble angrepet av lojalister. McMillens brigade hadde fått tak i noen flere våpen, men kunne ikke utrette mye. Han var involvert i noen skyteepisoder denne dagen, men ble sterkt klandret i den republikanske bevegelsen fordi IRA ikke hadde klart å forsvare de katolske områdene. Den 15. august ble han arrestert og varetektsfengslet, men han ble sluppet fri etter kort tid.
Splittelsen i IRA
I september 1969 innkalte McMillen IRAs kommandanter i Belfast til et møte. Billy McKee og flere andre kom bevæpnet til møtet, og krevde McMillens avgang. Han nektet, noe som førte til at flere brøt ut og nektet å ta ordre fra ledelsen i Dublin. De fleste av utbryterne ble med på å danne Den provisoriske IRA (PIRA) i desember 1969. McMillen forble lojal mot Dublinledelsen, i den delen av IRA som ble til Den offisielle IRA.
Det brøt ut en feide mellom OIRA og PIRA, og i april 1970 ble McMillen skutt og såret av PIRA-medlemmer i Lower Falls. Feiden la seg i løpet av våren.
I juni 1970 hadde OIRA sin første større konfrontasjon med British Army, som hadde blitt satt inn i Belfast året før. Under ransakingen av en bygning som ble brukt av OIRA i Lower Falls ble soldatene angrepet med en håndgranat av PIRA-medlemmer. Dette førte til at store styrker ble satt inn i området, og at det ble innført portforbud. Gjennom hele denne dagen var det skuddveksling mellom 80–90 OIRA-medlemmer ledet av McMillen og opp mot 3000 britiske soldater. Fem sivile ble drept, og omkring seksti såret. 35 rifler, seks maskingevær, fjorten hagler, håndgranater, eksplosiver og 21 000 runder ammunisjon ble beslaglagt fra OIRAs lager. McMillen klandret PIRA for å først utløse hendelsen, og deretter nekte å delta i kampen mot de britiske soldatene.
I mars 1971 brøt det igjen ut en feide mellom fraksjonene. PIRA forsøkte igjen å drepe McMillen og hans nestkommanderende, Jim Sullivan. Som hevn beordret McMillen drapet på Charlie Hughes, et ungt PIRA-medlem. I tillegg ble Tom Cahill, broren til PIRA-lederen Joe Cahill, skutt og såret. Etter disse hendelsene møttes fraksjonene til forhandlinger, og inngikk våpenhvile overfor hverandre. I stedet rettet de oppmerksomheten mot British Army.
OIRAs våpenhvile
I april 1972 hadde organisasjonen blitt sterkt svekket, spesielt på grunn av dødsfallet til kommandanten Joe McCann. I mai samme år erklærte ledelsen i Dublin våpenhvile, noe McMillen støttet. I året som fulgte drepte hans enhet like fullt syv britiske soldater i det de beskrev som hevnangrep.
OIRAs splittelse
I 1974 var mange av de mer militante medlemmene av OIRA misfornøyd med våpenhvile. Av forskjellige grunner, ikke minst ideologiske, var det ikke aktuelt for dem å gå over til PIRA, og i desember 1974 brøt en del medlemmer ut og opprettet Irish National Liberation Army. Mange av utbryterne kom fra McMillens enhet, blant annet hele enheten i Divis Flats. Dette utløste en ny feide, som begynte med at INLA-medlemmer raidet OIRAs våpenlagre og banket opp OIRA-medlemmer. McMillen ble anklaget for å ha laget en dødsliste over INLA-medlemmer, og til og med for å a levert denne listen til medlemmer av Ulster Volunteer Force.
Det første drapet under feiden kom i januar 1975, da OIRA drepte Hugh Ferguson. Deretter fulgte flere drap på begge sider.
Den 28. april 1975 ble McMillen skutt ned og drept av INLA-medlemmet Gerard Steenson mens han var i en jernvarebutikk på Spinner Street i Belfast sammen med sin kone Mary. Han ble truffet i nakken og døde på stedet. Mordet var ikke autorisert av INLAs ledelse, og ble fordømt av lederen Seamus Costello. Like fullt forsøkte OIRA å drepe Costello den 9. mai, og lyktes med å drepe ham året etter.
McMillens død var et hardt slag for OIRA i Belfast, og organisasjonen klarte aldri å bygge seg opp igjen.
Amigurumi
Amigurumi (編み包み) er den japanske kunsten å hekle og strikke leketøy.
En amigurumi forestiller ofte dyr, men kan også være en menneskelig figur, en matrett eller andre ting. Den klassiske amigurumien har et uproporsjonalt stort hode, store runde øyne og liten kropp, lik det japanske idealet «kawaii», som er så søtt som mulig. Det finnes likevel ingen gitte grenser for hvordan en amigurumi skal se ut.
En amigurumi kan både være håndlaget og fabrikklaget, men den fabrikklaget varianten er vanligst. Figuren lages i med faste masker i en spiral der rundene overlapper hverandre. Øynene og detaljer kan være laget av plast, glass, knapper, tøy eller broderi.
Marviken (Södermanland)
Nedre, Mellan- og Övre Marviken er tre lange og smale innsjøer i Södermanland, Sverige, som strekker seg i nord-sørlig retning. Nedre Marviken ligger i Strängnäs kommune, Övre Marviken i Gnesta kommune, og Mellanmarviken i begge kommunene.
Amigurumi
I Japan ble amigurumi populært i 1980-årene, da de ble anvendt i et utdanningsprogram for barn som skulle lære seg å lage dem fra gjenvunnede leker.
«Amigurumi» er et japansk ord som dekker flere design av små kosete dyr. Løst oversatt betyr «amigurumi» små heklede eller strikkede kosebamser med fyll – «ami» betyr heklet/strikket og «nuigurumi» betyr kosete/søte dyr/bamser/dukker.
Marviken (Södermanland)
De tre innsjøene har, via Visnaren og Råckstaån, forbindelse med Mälaren. Marviken-innsjøene ligger i en sprekkedal, som i sør fortsetter med innsjøen Klämmingen i Gnesta kommune, som via Trosaån munner ut i Østersjøen. Deler av Mellanmarviken og Övre Marviken ligger i Marvikarnas naturreservat, som også inneholder et fuglevernsområde.
De tre innsjøene kalles Övre, Mellan- och Nedre Marviken basert på vannflatenes nivå over havet. Övre Marviken ligger lengst sør av innsjøene, og Nedre Marviken lengst nord.
Marviken-innsjøene er populære for kanopadling, og vinterstid for langdistanse skøyteløp. Motorbåttrafikk på innsjøene er forbudt. Sörmlandsleden passerer Marviken-innsjøene.
Eksterne lenker
Marvikarnas naturreservat
Slekten (film fra 2021)
Slekten (originaltittel: Родные/Rodnyje) er en russisk film fra 2021, regissert av Ilja Aksjonov.
Torplassen
Torplassen (1a–11d) er et bostedsområde og gatesløyfe sør i Trondheim som grenser til Saupstad i sør og vest, Kolstad i nord og Bjørndalen med Størenbanen i øst. Plassen er omringet av skog med raviner både i sør, nord og øst mot jernbanelinjen.
Slekten (film fra 2021)
Handling
Historien forteller om en mann som får muligheten til å oppfylle drømmene sine, og derfor reiser til en festival sammen med familien sin for å opptre med sangen sin.
Torplassen
Veien har tilførsel fra Saupstadringen fra vest og består av flere rekkehus i klynger. Den fikk sitt navn i 1970 etter en fotballplass i området.
Slekten (film fra 2021)
Handling
En rekke spennende eventyr og problemer venter på familien underveis.
Brandy Drozd
Brandy Drozd (født 1. februar 1994) er en amerikansk skytter som konkurrerer i hagleskyting. Hennes største internasjonale resultat var en gullmedalje under VM i skyting 2014.
Sandra Gini
Sandra Gini (født 8. februar 1982) er en sveitsisk alpinist. Søsteren til Marc Gini tilhører det sveitsiske landslaget, og har spesialisert seg innen disiplinene slalåm og storslalåm.
Under junior-VM 2002 i Sella Nevea tok hun bronse i slalåm bak Veronika Zuzulová og Maria Riesch. Det samme året kjørte hun sitt første renn i verdenscupen.
Det fulgte flere sesonger uten nevneverdige resultater. Dette snudde i sesongen 2006/07, da hun vant tre slalåmrenn i europacupen og oppnådde sin første topp 10-plassering i verdenscupen i Sierra Nevada. Den største suksessen var bronsemedaljen hun var med på å ta for det sveitsiske laget i lagkonkurransen under VM 2007 i Åre. 13. januar 2008 oppnådde hun sin hittil beste verdenscupplassering, da hun i Maribor ble nummer 6 i slalåm.
Barbucca
Munnen og svømmeblæra har særegne morfologiske trekk som skiller Barbucca fra alle andre smerlinger. Det er to par skjeggtråder på snuten og ett par på underkjeven. Kroppen har vertikale bånd. Begge artene er svært små med en lengde på tre–fire cm.
Barbucca diabolica ble beskrevet i 1989 og er utbredt på Borneo, Sumatra og Malakkahalvøya, og i Thailand og Kambodsja. I 2013 ble Barbucca elongata beskrevet fra Phú Quốc i Vietnam. Slekten omfatter sannsynligvis flere arter som ennå ikke er vitenskapelig beskrevet.
Sionistunionen
Sionistunionen, som ønsker en tostatsløsning, ønsker å framforhandle en avtale med Palestina og avslutte Midtøsten-konflikten. Innenrikspolitisk er viktige saker for unionen å redusere levekostnadene, forbedre den økonomiske situasjonen og redusere forskjellene mellom de fattige og rike. Partiet ønsker også et større fokus på miljøsaker.
Cucurbita pepo
Cucurbita pepo, på norsk som regel kalt squash (sommersquash og vintersquash) og gresskar er en plante i gresskarfamilien. Det finnes flere varianter av frukten. Den vanligste varianten er sommersquash (Cucurbita pepo ssp. pepo). Andre vanlige varianter er vintersquash og gresskar.
Planten er mellom 30 og 75 cm høy og mellom 60 og 90 cm. Blomstene er gule.
Dominique Parrenin
Dominique Parrenin (valgt kinesisk navn: Pa To-ming K'e-an, født 1. september 1665 i Grand-Russey, ved Besançon i Frankrike, død 29. september 1741 i Beijing i Kina) var en Kina-misjonær tilhørende jesuittordenen.
Liv og virke
Han trådte inn i ordenen 1. september 1685, og kom til Kina i 1698, der han tilbrakte mer enn 40 år ved det keiserlige hoff i Beijing. Han nøt tre keiseres respekt for sine språklige ferdigheter i kinesisk og mandsjuisk, og tjente også som naturvitenskapsmann. Han var formidler og oversetter i forbindelse med en rekke europeiske besøkende og representanter.
Pater Parrenin grunnla en latinskole i Beijing for unge mandsjuiske diplomater.
Under Yongzheng-keiseren (1725–1755), som tillot forfølgelser av de kristne, virket han fra sin posisjon ved hoffet for kirkens videre eksistens i Kina, og omvendte den fyrstelige mandsjufamilien Sunu (Sourmiana) til katolisismen.
Fader Parrenin var med på utarbeidelsen av et stort kartverk over Kina under Kangxi-keiseren, som ville at et slikt skulle lages ut fra mer presise metoder enn det samtidens kinesiske kartografer benyttet seg av. I 1700 utarbeidet Parrenin kartene over provinsene Petchili, Shan-tung og Liao-toung, og hjalp til med kartene over Peking og områdene rundt.
Parrenin hadde fra 1723 en omfattende korrespondanse med kjente europeiske lærde som han slik holdt orientert om kinesiske forhold. Dette var med på å styrke den fremdeles unge vitenskap sinologien. Han korresponderte blant annet med Jean-Jacques Dortous de Mairan (1678-1771, president for Det franske vitenskapsakademi i Paris), med den tidlige sinolog Theophil Siegfried Bayer (1694-1758, tilknyttet akademiet i St. Petersburg) og med Nicolas Fréret (1688–1749). I Kina forsøkte han å utbre kjennskap om de nyeste kunnskaper innen anatomien.
Hans anatomi på mandsjuisk forble upublisert, likeså hans kinesisk-latinske ordbok.
Newsboys
Newsboys (noen ganger skrevet newsboys) er et Grammy Award-nominert kristent pop/rock-band. Siden bandet ble etablert i Australia i 1985, har Newsboys gitt ut 14 studioalbum og vært blant de mest populære kristne musikkartistene.
1980-årene
Newsboys' opprinnelige medlemmer, bassist Sean Taylor, vokalist John James og trommeslager Peter Furler etablerte bandet i Mooloolaba, Queensland i 1985 sammen med Furlers skolekamerat, George Perdikis (gitar). Bandets opprinnelige navn var The News, men de droppet dette for å unngå konflikt med det USA-baserte bandet Huey Lewis and the News. Bandet kom til USA sent i 1987 etter å fått kontrakt med Refuge Communications. I 1988 gav de ut albumet Read All About It i USA.
1990-årene
Bandet signerte kontrakt med Star Song Communications, og gav ut to nye album i årene 1990 og 1991: Hell Is For Wimps og Boys Will Be Boyz. Ingen av deres tre første album fikk noe særlig oppmerksomhet, og flere bandmedlemmer ble skiftet ut mellom hver utgivelse.
I 1994 gav bandet ut Going Public, deres femte album og første store suksess. Newsboys fikk en Dove-utmerkelse for "Rock album of the Year" i 1995. Albumet bestod blant annet av nummer #1-hitene "Spirit Thing", "Let It Rain" og "Shine". "Shine" vant Dove-utmerkelse i 1995 for "Rock Recorded Song of the Year". I 2006, CCM Magazine satt "Shine" på topp ti-listen da de rangerte de 100 beste låtene i sjangeren kristen musikk.
Albumbet som fulgte i 1996, Take Me To Your Leader ble spilt inn mens bandet ble utvidet til seks medlemmer. Phil Joel ble ny bassist og Jeff Frankenstein begynte å spille tangenter for bandet. Albumet produserte flere nummer #1-hiter: "God Is Not A Secret", "Reality", "Breakfast" og tittelsporet. Albumet vant også bandets tredje Dove-utmerkelse, denne ganger for "Recorded Music Packaging of the Year".
Sent i 1997 annonserte John James at han ville forlate bandet. Furler sluttet som trommeslager og gikk over til å bare være vokalist. Duncan Phillips, som frem til nå hadde spilt tangenter og perkusjon for bandet, fortsatte nå som trommeslager. Fra 1998 til 2003, bestod bandet av Furler, bassist Phil Joel, gitarist Jody Davis, keyboardist Jeff Frankenstein og Phillips.
Første albumet etter at James forlot bandet, Step Up to the Microphone, solgte bra. Sangen "Entertaining Angels" want en Dove-utmerkelse i 1999 for "Short Form Music Video of the Year".
I 1999 kom bandet ut med Love Liberty Disco, bandets eneste album som brøt med pop/rock-stilen de ellers har vært kjent for.
I 1999 startet Peter Furler Inpop Records sammen med Wes Campbell, som et uavhengig kristent plateselskap.
2000-årene
I 2000 gav Newsboys ut et samlealbum med sine største hit med navnet Shine: The Hits som ikke hadde med noen låter fra albumet Love Liberty Disco. På albumet var det også fire helt nye låter. To av disse ble nummer #1-hit ("Joy" and "Who"). Bandets neste album kom ut våren 2002 og fikk navnet Thrive.
Den 20.november 2007 gav Newsboys ut The Greatest Hits. På albumet var også de nye låtene "I Fought the La..." og "Stay Strong." En komboutgivelse med CD og DVD med et konsertshow fra Go-turneen, Newsboys Live: Houston We Are GO, ble gitt ut den 30.september 2008.
Newsboys i dag
Peter Furler som har turnert med bandet siden starten i 1985, gav i 2009 beskjed om at han ville trekke seg hovedvokalist, men fortsette i en rolle som låtskriver og produsent. Den 9.mars 2009 ble det annonsert at på bandets nettside at Michael Tait, tidligere medlem i dc Talk, ville bli den nye hovedvokalisten i Newsboys. Den 17.mars 2009 var Michael Tait med som vokalist på hans første konsert for Newsboys i Highlands Ranch, Colorado. Under deres konsert 11.september 2009 i Orlando, fortalte Furler at dette ville bli hans siste konsert med bandet.
Newsboys gav ut studioalbumet In the Hands of God 5.mai 2009 på Inpop Records. Max Hsu (Superchick og tobyMac) produserte albumet. Steve Taylor var med og skrev på alle låtene til albumet og sang på en låt.
The Newsboys' siste studioalbum, Born Again, kom ut 13.juli, 2010. Albumet debuterte på fjerdeplass på Billboard 200, deres foreløpig beste notering på denne listen. Albumet solgte over 45.000 eksemplarer første uken.
San Pedro La Laguna
San Pedro La Laguna er en landsby og en kommune ved den vestlige bredden av Atitlánsjøen, ved foten av San Pedro-vulkanen, i departementet Sololá i Guatemala. Landsbyen har rundt 13 000 innbyggere. Innbyggerne er hovedsakelig tzutujil-mayaer, og snakker tzutujil og spansk.
Dazed and Confused
«Dazed and Confused» er en sang av det britiske hardrockbandet Led Zeppelin, fra deres debutalbum Led Zeppelin, utgitt i 1969. Den ble skrevet av Jimmy Page kort tid etter at The Yardbirds ble oppløst.
Sangen «I'm Confused» ble ofte spilt av Jimmy Page og The Yardbirds under konserter i 1968, en sang som opprinnelig var en noe omskrevet versjon av sangen «Dazed and Confused» av Jake Holmes. Page ble en stund etter utgivelsen av Led Zeppelin kontaktet av Jake Holmes, da Holmes mente at Pages «Dazed and Confused» var nærmest et plagiat av hans egen sang med samme navn. Page svarte aldri på henvendelsen, og det er heller ikke tatt ut noe søksmål. Jimmy Page har i flere intervjuer nektet for at det er snakk om noe plagiat. Sangen er også kjent for fiolinbue-soloen til Page.
Jürg Grünenfelder
Han gjorde seg bemerket under junior-VM 1993, der han ble nummer 4 i storslalåm og nummer 6 i super-G. Grünenfelder debuterte i verdenscupen i november 1996. Det beste resultatet oppnådde han i desember 2004, da han ble nummer to i utforrennet i Val Gardena, bak tyskeren Max Rauffer. Karrierens høydepunkt kom under OL 1998 i Nagano. I utforrennet ble han nummer fire, bare ett hundredels sekund bak bronsevinneren Hannes Trinkl.
Jürg Grünenfelder ble sveitsisk mester i super-G i 2000. Han la opp på grunn av skadeproblemer i mars 2007.
Raphaël Varane
Raphaël Xavier Varane (født 25. april 1993) er en fransk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Manchester United og for Frankrikes herrelandslag i fotball.
Han spilte tidligere for den franske klubben RC Lens og foran sesongen 2010–11 begynte han å trene sammen med seniorlaget og satt på benken i flere kamper. Den 7. november 2010 gjorde han sin profesjonelle debut i den franske førstedivisjonen mot Montpellier HSC. Varane har blitt beskrevet av ungdomstreneren i Lens, Eric Assadourian, som en «i sannhet en førsteklasses spiller» som er «trygg både med det taktiske som det tekniske nivå.» I januar 2014 ble han av den engelske avisen The Guardian navngitt som en av de ti mest lovende unge fotballspillere i Europa.
Varane er en av bare fire spillere som har vunnet Champions League og blitt verdensmester i samme år.
Den 27. juli 2021 ble Manchester United enige med om en overgang for Varane.
Landslaget
Varane har jevnlig spilt for det franske ungdomslandslaget, både for U18, U20 og U21. Han fikk sin A-landslagsdebut i mars 2013 og spilte i VM i 2014.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016. Han ble erstattet av Adil Rami på grunn av skade.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland. vant VM-finalen mot 4-2. Han spilte hele finalen. I 2019 ble han, sammen med andre medlemmer av vinnerlaget fra verdensmesterskapet, utnevnt til ridder av Æreslegionen.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Den 2. februar 2023 ga han seg på landslaget.
Suarnademningen
Suarna-demningen er en demning med vannkraftverk i elva Rio Navia i provinsen Lugo i Galicia, på grensen til Asturias i det nordvestre Spania. Elva renner nordover og ut i Biskayabukta. Vannkraftverket har en total installert produksjonseffekt på 150 MW. Anleggsarbeidene startet i 1955, og vannkraftverket ble igangsatt for kraftproduksjon i 1963.
Demningen er 96,5 meter høy og 291 meter lang. Reservoaret har et areal på 1 km² (100 hektar), og vannmasser med volum inntil 124 m³.
Demningene på Navia-elva, regnet nedenfra, er:
Ushi
Ushi er et norsk humorprogram med Jasmin Aasland som gikk på TVNorge i 2003. Serien bestod av en rekke narreintervjuer med norske kjendiser. Det hele var iscenesatt av Aasland, som for anledningen var utkledd som en japansk reporter, tilsynelatende fra japansk frokost-TV. Bruken av skjult kamera var sentralt i programkonseptet. Jon Schau og Edward Schultheiss var med og assisterte intervjueren.
Seertall og mottakelse
Premieren ble sett av 254 000, noe som utgjorde 17,5 % av seerne.
Programmet ble dårlig mottatt av VGs TV-anmelder.
Intervjuobjekter
De kjendisene som ble lurt i serien var Carola, Kjetil Andre Aamodt, Thorbjørn Jagland, Kathrine Sørland, Petter Nome, Martin Schancke, Gørild Mauseth, Toppen Bech, Kim Kolstad, Leif A. Lier, Ellen Horn, Harald Stabell, Ine Marie Eriksen, Jan Eggum, Jostein Gaarder, Susan Badrkhan, Kristin Frogner, Nils Ole Oftebro og John Ertzgaard.
ESTA (andre betydninger)
ESTA kan sikte til:
Buffalo Bills
Buffalo Bills er et profesjonelt amerikansk fotballag basert i Buffalo, New York. Bills konkurrerer i National Football League (NFL), i ligaens American Football Conference (AFC) East-divisjon. Laget spiller hjemmekampene sine i Highmark Stadium i Orchard Park, New York. Bills er det eneste laget som spiller hjemmekampene sine i delstaten New York. Bills avholder treningsleir om sommeren i St. John Fisher College i Pittsford, New York, øst for Rochester, New York.
Laget fikk sin start i American Football League (AFL) i 1960. Klubben ble innlemmet i NFL etter sammenslåingen av AFL og NFL i forkant av 1970-sesongen. Bills var i 1964 og '65 det eneste laget fra Buffalo som vant et mesterskap på høyeste nivå. Laget er det eneste som har vunnet fire conference-titler på rad, samt det eneste NFL-laget som har tapt fire Super Bowl-kamper på rad. Ralph Wilson var lagets eier fra det ble stiftet til han døde i 2014, 95 år gammel. Etter hans død ble laget solgt til Terry og Kim Pegula, og salget ble godkjent av de andre eierne av NFL-lag 8. oktober 2014. Bills hadde den lengste aktive sluttspilltørken i profesjonell sport i Nord-Amerika: de kvalifiserte seg ikke til sluttspillet i National Football League mellom 1999 og 2017, og var det siste NFL-laget (samt siste laget i noen av de store sportsligaene i Nord-Amerika) som kvalifiserte seg til sluttspill i det 21. århundre. De begynte igjen å konkurrere om plass i sluttspillet mot slutten av 2010-tallet, men er fremdeles et av 12 lag i NFL som aldri har vunnet et Super Bowl.
Historie
Bills ble stiftet i 1960 som et av oppstartslagene i American Football League, under ledelsen av Buster Ramsey. De ble med i NFL etter sammenslåingen av AFL og NFL i 1970. Bills vant to titler på rad i American Football League, i 1964 og 1965, men klubben har ikke vunnet noen ligatitler siden da.
Ved midten av 1980-tallet stod det særs dårlig til for laget, men kollapsen av United States Football League og en serie høye draft picks lot Bills bygge seg opp til en sterk konkurrent mellom slutten av 1980-tallet til midten av 1990-tallet, og laget vant fire AFC-titler på rad; laget tapte derimot fire Super Bowl-kamper på rad, og holder dermed en rekord i begge do kategoriene.
Bartskjær
Bartskjær (eller bartskjærer, fra tysk Bartscherer), seinere også kalt badskjær , er en historiske yrkesbetegnelse for en person som drev som barberer og lege, særlig kirurg. I middelalderen i Europa og fram til 1800-tallet var det frisører og badere som sørget for kroppspleie og medisinsk hjelp, det vil si alt fra hårklipp til årelating, sårbehandling og amputasjoner. Tilsvarende sårleger i militæret ble kalt feltskjær.
Buffalo Bills
Historie
Da divisjonsrivalen New England Patriots under Tom Brady og Bill Belichik ble dominerende, sammen med flere mislykkede forsøk på å gjenoppbygge laget, klarte ikke Bills å nå sluttspillet 17 sesonger på rad mellom 2000 og 2016, som var den lengste sluttspilltørken i noen sportsliga på høyeste nivå på tiden. Tørken var over da Bills sikret en wildcard-plass 31. desember 2017. Den 8. oktober 2014 fikk eierne av Buffalo Sabres, Terry og Kim Pegula, enstemmig støtte til å overta Bills, og ble dermed lagets andre eiere etter grunnlegger Ralph Wilson. Under hovedtrener Sean McDermott returnerte Bills i til AFC Championship, for første gang siden 1995, hvor de tapte 24–38 mot Kansas City Chiefs.
Bartskjær
Historikk
Faget ble regnet som et håndverk. I Danmark nevnes en bartskjær første gang i 1363 ved opprettelsen av et kapell i Ribe. Bartskjærerne drev blant annet med årelating ved hjelp av kniv eller blodigler. De kunne også utføre kopping, behandle sår, beinbrudd og lesjoner, og lage plastre og salver. De var derfor etterspurt i hæren og spesielt i flåten. Den islandske bartskjæren Ravn Sveinbjørnsson som døde i 1213, hadde en viss presteutdannelse, hadde lært latin og kunne lese medisinske tekster. Han hevdet å ha helbredet en sinnsforvirret kvinne ved hjelp av årelating. Ravn foretok også et slikt inngrep mot blærestein som tidligere var en vanlig lidelse, så vanlig som kirurgisk tilstand at en svært stor del av bevarte eldre instrumenter var beregnet til «steinsnitt». Blærestein kan skyldes kronisk urinveisinfeksjon, slik at det danner seg blærestein som til sist stopper vannlatingen og forårsaker ulidelig smerte. Risikoen for å dø under en slik operasjon var stor. I legebøkene står det ofte om midler som skal kunne løse opp blærestein. Ravn Sveinbjørnsson hadde besøkt Canterbury, Santiago de Compostela, Roma og Salerno, og skal også ha praktisert i Norge.
Buffalo Bills
Logoer og uniformer
Bills' uniform de to første sesongene var basert på uniformene til Detroit Lions.
Bartskjær
Historikk
Bartskjærerne hadde begrenset med medisinske kunnskaper – og utover på 1600-tallet ble det vanligere at utdannede leger hadde kontroll med virksomheten. Den første professoren i kirurgi i København hadde bakgrunn som bartskjærer. Rundt år 1800 opphørte i stor grad bartskjærernes utøvelse av kirurgi.