cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Herakles (Evripides)
Handling
Koret sympatiserer med de anklagede, men er ikke i stand til å yte hjelp. Lykus ankommer og spør hvor lenge de skal forsøke å forlenge sine liv ved å klynge seg til alteret. Han hevder at Herakles er drept i Hades og ikke vil komme dem til hjelp. Han hevder at Herakles’ barn vil komme til å forsøke å hevne sin bestefar Kreon som var konge i Theben, men ble drept av tronraneren Lykus. Han kaller Herakles feig som bruker pil og bue i stedet for spyd. Amfitryon argumenterer imot og ber om at de får tillatelse til å dra i eksil. Lykus sier han er ferdig med argumentasjonen og gir sine menn ordre om å lage et bål rundt alteret og brenne flyktningene levende. Megara har gitt opp å håpe på Herakles’ tilbakekomst, og hun ber om å få kle barna i andre klær for å møte døden. Korets gamle menn forsvarer stadig familien og synger til Herakles’ pris.
Megara kommer tilbake med barna som er kledd for døden. Hun forteller dem om kongedømmene som Herakles hadde tiltenkt hver av dem, og om hvem de var utsett til å gifte seg med. Mens Amfitryon beklager det ugudelige livet han har levd får Megara øye på Herakles som nærmer seg. Når Herakles får høre om Kreons død og Lykus’ planer om å drepe familien bestemmer han seg for å hevne udåden. Han forteller at årsaken til hans lange fravær var at han, i tillegg til å fange Kerberos, også hentet Thesevs, Athens konge, tilbake til Athen. Han fører Megara og barna tilbake til palasset deres.
Lykus vender tilbake og finner Amfitryon alene. Han stormer inn i palasset for å hente de andre. Der inne blir han møtt av Herakles som dreper Lykos. Koret firer seieren med sang, men blir avbrutt av guddommene Iris og Lyssa som svever over huset. Iris har kommet for å få Herakles til å drepe sine egne barn ved at han skal rammes av en galskap. Det er Zevs’ hustru Hera som står bak denne planen. Hun har hatet Herakles i sjalusi helt siden hans fødsel fordi han er Zevs’ sønn. Hun misliker hans styrke og ønsker å ydmyke ham.
Et sendebud forteller at galskapen har rammet Herakles. Han trodde han skulle drepe Eurysthevs, kongen som ga ham oppdragene med de tolv storverk. Han gikk fra rom til rom og trodde han gikk fra land til land. Da Amfitryon prøvde å stanse ham, trodde han at Amfitryon var Eurysthevs og at barna var Eurysthevs’ barn. I vanvidd drepte han Megara og sine tre sønner. Da han også truet Amfitryon grep gudinnen Athene inn og sørget for at han sovnet. Dørene til palasset åpner seg og man ser Herakles bundet til en søyle med likene av familien rundt seg. Når han våkner forteller Amfitryon hva han har gjort, og Herakles fylles av skam og vil ta sitt eget liv.
Thesevs, kongen av Athen, som Herakles hadde befridd fra dødsriket, ankommer. Han hadde fått vite at Lykus hadde styrtet Kreon og vil hjelpe til med å bekjempe Lykus. Han får høre om Herakles’ galskap, og han ber Herakles, som har gjemt hodet under kappen og ikke vil se sine venner i øynene, får beskjed om å se opp. Thesevs sier at vennskap er større enn noen dødeligs synder. Herakles gjentar sitt ønske om å ta sitt eget liv fordi gudene (Hera) hater ham. Thesevs fremholder Herakles store innsats og sier at en så meningsløs død kan ikke Hellas bære. Selv gudene begår onde handlinger, men fortsatt styrer de, og hvorfor skulle ikke Herakles da kunne leve? Herakles lar seg overbevise om at selvmord ville være feigt. Han forvises fra Theben og får ikke delta i familiens begravelse, og han ber Amfitryon ta seg av denne. Med senket hode blir han med Thesevs til Athen, men lover å komme tilbake og hente Amfitryon.
Temaer og tolkninger
Dikteren har ikke hatt til hensikt å gjengi alle punkt i Herakles-myten. Han dikter opp noe, slik han også gjorde i skuespillet Medeia, og det er «den menneskelige eksistens og dens tragiske dimensjon stykket hjelder.» Ifølge de gamle mytene om Herakles hadde han drept sine barn i et anfall av vanvidd og derfor blitt dømt til å tjene hos Eurysthevs og gjennomføre de tolv storverk. Men hos Evripides er handlingen snudd – drapene skjer etter at storverkene er gjennomført. Bare slik kan forfatteren skape det store drama med kontrasten mellom de seierrike storverk og den dype elendighet. Vi ser også Evripides’ tvetydige syn på gudene gjennom Heras hat til Herakles som forårsaker de meningsløse drapene. Hovedtemaet kommer med Thesevs’ inngripen hvor han går imot Herakles’ ønske om å ta sitt eget liv. Selvmordet er feigt, skjebnens knusende slag opphever ikke menneskeverdet. Herakles skal «leve videre i tillit til vennens kjærlighet og trofasthet. En slik ukuelighet er en modigere og mer ærefull holdning enn det å ta tilflukt til selvmordet.Helten som før seiret så mang en gang i mytiske kamper, må nå kjempe den vanskeligste av alle kamper, kampen med seg selv. Også her seirer han.»
Turmero
Turmero er en venezuelansk by som ligger i delstaten Aragua.
Den har 254 880 innbyggere (2013) og dekker et areal på 36,28 km².
Marie Gabrielle Felicitas av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Wiesenburg
Knapt var hennes foreldre døde, så avled ektemannen plutselig den 7. september 1744. Han nådde dermed å regjere Fürstenberg i tre år. Enken trakk seg i 1760 tilbake til klosteret Skt. Waldburg zu Eichstädt. Her hadde hun et par innen ombygget og forbedret en leilighet for egne midler. Hennes penger delte hun også gavmildt ut til klosteret og byens befolkning.
Hun døde 13. juni 1798, etter å ha overlevet sin ektemann med 53 år.
Fürstenbergs arv tilfaldt linjen Fürstenberg-Stühlingen.
Anaco
Anaco er en venezuelansk by som ligger i delstaten Anzoátegui.
Den har 162 704 innbyggere (2018).
Jean-François de La Pérouse
Jean-François de Galaup, Comte de La Pérouse (født 23. august 1741 i La Gua nær Albi i provinsen Languedoc, trolig død 1788 nær Vanikoro, Salomonøyene) var en fransk sjøfarer og oppdagelsereisende.
de La Pérouses tidlige liv
Jean-François de Galaup ble født som sønn til en godseier. Godset het La Pérouse som han senere la til navnet sitt. Han startet 15 år gammel i den franske marinen og avsluttet sin offisersutdannelse i Brest med utmerkede karakterer. Deretter tjenestegjorde han i Nord-Amerika i syvårskrigen (1754–1763) og ble senere utnevnt til (kommandørkaptein) etter noen vellykkede slag.
I årene 1772 til 1776 ledet han på oppdrag av den franske regjeringen, en ekspedisjon til Det indiske hav og de franske territoriene på Madagaskar, Mauritius, Réunion og til Pondicherry i India. På denne reisen finslipte han sine geografiske kunnskaper.
Etter hjemkomsten ble han adlet, og 1785 ble han bedt av kong Ludvig XVI å gjennomføre en liknende oppdagelsesreise som James Cook hadde gjennomført.
Ekspedisjonen til Stillehavet
De La Pérouse forlot Brest den 1. august 1785 med fartøyene «Astrolabe» og «Boussole» sammen med en rekke forskere fra forskjellige fakulteter. Oppdraget var å kartlegge Stillehavet fra nord til sør samt å skape nye handelsmuligheter.
Fra Monterey krysset han igjen Stillehavet og nådde Macao hvor han solgte alt pelsverket han hadde fått kjøpt i Alaska og delte inntektene med sine mannskaper. Herfra kartla han også store deler av Sørkinahavet, Japanhavet, Kurilene og Kamtjatka-halvøya. I byen Petropavlovsk-Kamtsjatskij overlot han tolken til Jean Baptiste Barthelemy de Lesseps ekspedisjon i september 1787 som reiste tilbake til Paris. de Lesseps nådde Paris i oktober 1787 med de første rapportene fra ekspedisjonen.
Etter et lengre opphold i Kamtjatka fortsatte reisen mot Samoa hvor de La Pérouse ankom den 6. desember 1787, deretter besøkte han Tongaøyene og siden videre mot Australia hvor han ankom i Botany Bay den 26. januar 1788, samme dag som kaptein Arthur Phillip flyttet bosetningen til Port Jackson (nåværende Sydney).
Fra Botany Bay skulle reisen fortsette mot Ny-Caledonia, Santa Cruz-øyene, Salomonøyene, Louisadene og igjen til det sørlige og vestlige Australia, og deretter hjem til Paris der de La Pérouse beregnet å ankomme i juni 1789. Etter at konvoien forlot Bounty Bay ble de aldri senere sett.
Ettermæle
Flere ekspedisjoner ble sendt ut for å lete etter de La Pérouse i de neste årene. 1826 fant den irske kaptein Peter Dillon spor etter ekspedisjonen i Santa Cruz-øyene og 1826 fant også Jules Dumont d'Urville spor som tydet på at konvoien forliste på revet rundt Vanikoro.
De La Pérouse hadde sendt en større del av sine notater og dagbøker sammen med en del brev og post med et engelsk fartøy fra Bounty Bay som gjorde at ekspedisjonens funn og arbeid derfor ikke ble tapt. Hans notater ble publisert posthumt og har også kommet ut på andre språk.
La Victoria
La Victoria er en venezuelansk by som ligger i delstaten Aragua.
Den har 214 492 innbyggere (2018) og dekker et areal på 55,43 km².
Eliana Aleixo
Eliana Aleixo (født 13. juli 1954) er en brasiliansk volleyballspiller.
Hun representerte Brasil under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 7.
El Limón
El Limón er en venezuelansk by som ligger i delstaten Aragua.
Den har 106 206 innbyggere (2011) og dekker et areal på 52,12 km².
Else Marie Pade
Else Marie Pade (født 2. desember 1924 i Aarhus, død 18. januar 2016 i Gentofte) var en dansk komponist. Hun var aktiv i motstandsbevegelsen under andre verdenskrig.
Barndom og ungdomstid
Under sin barndom var Else Marie Pade ofte syk av nyrebekkenbetennelse og halsbetennelse og var derfor ofte sengeliggende. Fordi hennes mor hadde mistet sitt første barn, var hun meget overbeskyttende med Else Marie, som derfor ofte måtte ligge til sengs. Her lyttet hun til omverdenen og skapte «hørebilder» ut av lydene. Disse lydene, virkelighetens lyder, ble grunnlaget for hennes konkretmusikalske verker. Som det beskyttede barnet Else Marie var, ble hun ofte med sin mor ut til byen, slik hun ikke skulle være alene, og kom på denne måten tidlig til teaterlivet. Den første musikkundervisningen hennes foregikk i hjemmet, hvor moren forsøkte å undervise henne i klaverspill, men da hun ikke gadd å øve skalaer, fikk hun etter hvert undervisning av sin mors klaverlærer, frk. Møller. Senere fikk hun musikkundervisning på Folkemusikkskolen i Aarhus, hvor direktøren, Edoard Müller hadde sett Else Maries talent og foreslått musikkundervisning på Folkemusikkskolen. Else Marie svarte at de ikke hadde råd til dette, hvorpå Hr. Müller ringte til foreldrene hennes for å få etablert en ordning.
Den rundt 12 år gamle Else Marie fikk innsikt i jazzmusikk takket være Folkemusikkskolen. Hun lånte en reisegrammofon av en kamerat og hørte på New Orleans jazz. Da hun ble 16 år begynte hun i et jazzorkester, "The Blue Star Band" som blant annet spilte i skoleball og i foreninger. Trommeslageren i "The Blue Star Band" hadde en bror som studerte musikk på universitetet og tok klaverundervisning hos Karin Brieg, en av byens førende pianister og lærer på konservatoriet. Broren sa en dag til Else Marie at hun ikke kunne fortsette å spille jazz, men i stedet skulle ta klaverundervisning hos Karin Brieg, noe hun også gjorde.
Det var også via Karin Brieg at hun kom inn i motstandsbevegelsen. En dag hadde Else Marie spyttet etter en kolonne tyske soldater som marsjerte i Aarhus. En soldat trådte ut av geleddet og løp etter henne, men Else Marie kjente byen bedre, og via en snarvei forsvant hun og tok trikken til Karin Brieg som bodde i Klintegården. Brieg sa da at hvis hun skulle gjøre motstand, skulle hun bli med i motstandsbevegelsen, og Else Marie kom deretter med i en kvinnegruppe under Brieg.
Krigens tid
Else Marie Pade begynte med å utdele illegale blader i 1943, og fra 1944 fikk hun undervisning i våpenbruk og sprengstoff som Hedda Lundh stod for. Else Marie kom med i en gjeng som skulle kartlegge telefonkabler i Aarhus sammen med Lundh. Ideen med denne kartleggingen var at ledningene skulle sprenges i luften når engelskmennenes invasjon kom, slik at tyskerne ikke kunne bruke telefonnettet.
13. september 1944 ble Else Marie Pade arrestert av Gestapo. Etter et hardt avhør våknet hun i et mareritt med et skrik. Ut av fengselets vindu så hun en stjerne blinke og hørte musikk som kom inne fra henne selv. Neste morgen risset hun melodien inn i cellens mur med en spenne fra sitt belte. Det ble til sangen Du og jeg og stjernene.
Hun ble satt i Frøslevlejren, hvor hun begynte å komponere og besluttet å utdanne seg innen musikk. I Frøslevlejren holdt de sangkvelder for å holde humøret oppe. De sang bl.a. Pades sanger og andre sanger i arrangement av Karin Brieg, og denne musikken ble utgitt på CD i anledning 60-årsdagen for befrielsen.
Silvia León
Silvia León (født 22. februar 1958) er en peruansk volleyballspiller.
Else Marie Pade
Komponisten
Etter krigen studerte Else Marie Pade musikk på Musikkonservatoriet, først til pianist, men på grunn av ettervirkninger fra oppholdet i Frøslevlejren kunne hun ikke gjennomføre dette, og utdannet seg i stedet til komponist.
Silvia León
Hun representerte Peru under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 6.
Else Marie Pade
Komponisten
I 1952 hørte Pade radiosendingen Horisont på DR, om konkret musikk og dens skaper Pierre Schaeffer, noe som ga minner om barndommens lydbilder og klanger. Via familie i Frankrike fikk hun kontakt med den franske radiokanalen RTF og Schaeffer selv. Hun fikk mulighet for å se studiene på RTFs hovedkvarter hvor Schaeffer hadde sitt verksted og fikk en avtale om å få sendt materiale hjem. Hun leste i 1952 Pierre Schaeffers bok À la Recherche d'une Musique Concrète (På sporet av den konkrete musikk).
Denne inspirasjon fra Pierre Schaeffer satte i gang det som skulle bli skapelsen av Danmarks første konkrete og elektroniske musikkverk: En dag på Dyrehavsbakken. Etter å ha sendt et synopsis til DR, som Jens Frederik Lawaetz leste, fikk hun ja til å lage bakgrunnsmusikk til en tv-sending om Dyrehavsbakken til det nye danske fjernsynet. Denne bakgrunnsmusikken var Danmarks første konkrete musikkverk, skapt av mange opptak fra Dyrehavsbakken, hvor hun også fikk hjelp av teknikere fra DR.
Verket er konkret musikk som beskriver hverdagslivet i et døgn i København: morgenen som gryr med dens rutiner, veien til arbeid, tiden på kontoret og på fabrikken, hjemturen fra skole og arbeid, de vanlige rutinene om kvelden, og endelige dagen som renner ut og en ny kan begynne.
Verket ble til etter et besøk i et planetarium på verdensutstillingen i Brussel i 1958. En komposisjon viste stjernehimmelen med stjernenes gang og deres bevegelse i forhold til hverandre. Verket bygger på Ligetis prinsipp om klangfarger, Boulez' serialisme og Stockhausens matematisk tilrettelagte partitur. Dette var Pades første rene stykke elektronisk musikk.
Hennes interesse for den nye musikken medførte at hun og mange andre komponister reiste til Darmstadt og fulgte Stockhausens, Ligetis og Boulez' kurs. Else Marie deltok på kursene i 1962, 1964, 1968 og 1972. Stockhausen har senere brukt hennes Glasperlespil som eksempel når han holdt foredrag om elektronisk musikk.
Nini Theilade og Pade ble venner og de møtte hverandre hos El Forman hvor mange kunstinteresserte mennesker ble samlet. Sammen laget Nini og Else Marie en TV-ballett, Græsstrået, over et dikt av Forman, der koreografien var av Nini Theilade. De fikk med bry solgt ideen til Danmarks Radio, og det var også vanskelig å få Den Kongelige Ballet til å danse til lydene, men også det lyktes for de.
En glemt pioner som fikk en sen anerkjennelse
Else Marie Pade var en av de første danske komponistene til å komponere musikk med elektroniske musikksekvenser med hverdagslyder (konkret musikk): En dag på Dyrehavsbakken, 1953–1955. Senere fulgte Jørgen Plaetner i 1960 med en kantate over et dikt av Piet Hein, Per Nørgård i 1962 med verket Titanic, Bent Lorentzen i 1966, der han arrangerte det første elektrofonikurset i Danmark på Det Jyske Musikkonservatorium. Senere igjen fulgte Gunner Møller Pedersen og Fuzzy som sammen gjennomførte fire MUSIKZAG-prosjekt i 1972.
Anerkjennelsen
Else Marie Pade oppnådde først riktig anerkjennelse etter år 2000, selv om hun i 1970 fikk et treårig stipend av Statens Kunstfond. Hun ble gjenoppdaget av Ingeborg Okkels og Henrik Marstal, som laget et intervju med Pade til Dansk Musik Tidsskrift i 2000. I 2001 utkom for første gang noe av Pades verker, CD-en Et Glasperlespil, for inntil da hadde det kun eksistert som kasettbånd. Gjennombruddet kom da fem unge kunstnere i 2002 utgav et remix av hennes Syv cirkler med tittelen "7 cirkler – 5 remix." To år senere, i 2003, mottok hun Årets Steppeulv, og året etter fikk hun livsvarig støtte av Statens Kunstfond.
Thomas Knak, en av remixerne, sa dette i et intervju 19. oktober 2002:
Kolerapandemien 1827–1835
Kolerapandemien i 1827–1835, eller den andre kolerapandemien, var en pandemi av kolera som fant sted mellom 1827 og 1835. Den er kjent som den andre av flere kolerapandemier som fant sted i Asia og Europa på 1800- og 1900-tallet, og den fulgte få år etter den første kolerapandemien (1817–1824) og ble fulgt av den tredje kolerapandemien (1839–1856).
Else Marie Pade
Noter
<references group='note'/>
Kolerapandemien 1827–1835
Utbredelse
Pandemien hadde sitt opphav i Bengal i 1827 og spredte seg derfra og nådde Afghanistan og Persia i 1829. I august 1829 nådde koleraen Orenburg, for deretter å spre seg til ulike deler av Russland, etter hvert inkludert de vestligste delene av keiserriket. Etter å ha rammet Warszawa, nådde pandemien Berlin og Wien i august 1831. Samme år rammet pandemien Mesopotamia og Den arabiske halvøy og pilegrimer som hadde besøkt Mekka brakte smitten til Palestina, Syria og Egypt. I oktober 1831 kom koleraen til Storbritannia og i løpet av 1832 var store deler av Vest-Europa rammet. I juni 1832 var smitten brakt til Montreal og New York og i 1833 var deler av Latin-Amerika rammet sammen med Portugal og Spania. Java ble rammet i 1834 og fram til 1835 førte pilegrimer pandemien til Sudan, Etiopia, Somalia og Zanzibar. Øst-Asia med Kina og Japan ble ikke rammet av den andre kolerapandemien.
Koleraen nådde også Norge og Henrik Wergeland skrev et teaterstykke om den, Den indiske Cholera i 1835. Her gav han britisk kolonialisme skylden for spredningen av epidemien.
Aurora Heredia
Aurora Heredia (født 13. september 1959) er en peruansk volleyballspiller.
Hun representerte Peru under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 6.
Jan Pedersen
Jan Pedersen kan vise til:
Cagua (Venezuela)
Cagua er en venezuelansk by som ligger i delstaten Aragua.
Den har 122 571 innbyggere (2015) og dekker et areal på 40 km².
Gabriela Cárdeñas
Gabriela Cárdeñas (født 5. januar 1958) er en peruansk volleyballspiller.
Hun representerte Peru under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 6.
Den siste natt
Dreieboken var skrevet av John Meehan, etter teater-stykket Letty Lynton av Marie Belloc Lowndes.
Handlingsreferat
Letty Lynton har i en lengre periode bodd i Montevideo i Uruguay. Hun ønsker å avslutte sin affære med Emile Renaul. Etter flere mislykkede forsøk på å forlate ham, er den eneste måten hun finner på å forlate landet. På et dampskip tilbake til USA møter Letty en rik amerikaner Jerry Darrow (spilt av Robert Montgomery) og blir umiddelbart tiltrukket av ham. Etter to uker til sjøs, har de blitt forelsket. På julaften kysser de to for første gang, og han frir til henne kort tid senere. Men i New York City blir Letty sjokkert når hun ser Emile vente på henne ved en kai. Lettys mor, fru Lynton, er en forbitret, gammel kvinne som ikke viser noen kjærlighet til Letty, som hun anser som alt for uansvarlig.
Emile forsøker deretter å true Letty til å bli sammen med ham igjen, hvis ikke kommer han til å vise Jerry hennes eksplisitte kjærlighetsbrev som hun skrev til Emilie før hun ble forlovet med Jerry. Letty bestemmer seg for å begå selvmord, i stedet for å tilbringe livet sammen med Emile. Letty legger gift i et glass champagne, men Emilie dukker opp, slår henne ned, og plukker opp glasset hennes og drikker opp all giften.
Etter at Emilie har dødd, rydder Letty opp på rommet, tørker vekk hennes egne fingeravtrykk, og reiser sin vei. Dagen etter, kort tid etter at Letty og Jerry har reist på besøk til foreldrene hans, kommer en politi-etterforsker fra New York og tar med Letty til distriktsadvokat John J. Haney. Han beskylder Letty for dødsfallet til Emilie, og de konfronterer henne med de gamle kjærlighetsbrevene mellom henne og Emilie.
Carmen Pimentel
Carmen Pimentel (født 2. august 1961) er en peruansk volleyballspiller.
Hun representerte Peru under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 6.
Santa Rita (Venezuela)
Santa Rita er en venezuelansk by som ligger i delstaten Aragua.
Den har 169 158 innbyggere (2018).
Nenia (Valen)
'''«Nenia» opus 18 nr. 1''' er et verk for orkester i én sats av Fartein Valen. Stykket ble skrevet i 1932-33 og er inspirert av billedhuggerverket «Den døende galler» og det meningsløse og tragiske ved unge menneskers død.
Besetning
Verket er skrevet for et orkester bestående av 2 fløyter, 2 oboer, 2 klarinetter, 2 fagotter, 1 valthorn, 1 trompet og strykere.
En typisk framføring varer omtrent 6 minutter. Verket er tilegnet Else Christie Kielland og er utgitt på Harald Lyche & Co.s Musikkforlag.
Bakgrunn
Valen begynte på «Nenia» hjemme i Valevåg den 20. juli 1932, bare ett par uker etter at han hadde fullført «Sonetto di Michelangelo», og komposisjonen ble fullført på Mallorca 23. januar 1933. Verket har undertittelen «Nenia sulla morte d'un giovane» («Sørgesang over en ung manns død»). Nenia er betegnelsen på sørgesangen som de gamle romerne brukte i sine begravelsesfølger, der kvinnene i følget sang til akkompagnement av tibia (et obo-lignende instrument). Dette temaet har senere inspirert mange kunstnere, mest kjent er kanskje Friedrich Schillers dikt «Nänie», som senere ble tonesatt av Johannes Brahms (se «Nänie»).
Valens viktigste inspirasjonskilde til «Nenia» var billedhuggerverket «Den døende galler» som han hadde sett i Kapitolmuseene i Roma noen år tidligere. Skulpturen gjorde et sterkt inntrykk på ham, og han gikk senere til Nasjonalgalleriet i Oslo for å se kopien der. Han festet seg også ved et attisk gravmæle der en sønn sto sammen med sine foreldre. Trolig kjente Valen også Olav Nygards dikt «Døyande gallar» fra 1915 som også var inspirert av «Den døende galler». Disse kunstverkene viste alle det meningsløse og tragiske ved unge menneskers død.
Stykket ble urfremført i Oslo den 2. mai 1952 av Filharmonisk Selskaps Orkester dirigert av Odd Grüner-Hegge.
Se også
Valens øvrige énsatsige orkesterstykker:
Innspillinger
Filharmonisk Selskaps Orkester / Miltiades Caridis (dirigent) (innspilt 6-9/1971) Stavanger Symfoniorkester / Christian Eggen (dirigent) (innspilt 2006)
San Diego (Venezuela)
San Diego er en venezuelansk by som ligger i delstaten Carabobo.
Den har 187 215 innbyggere og dekker et areal på 275 km².
Upata
Upata er en venezuelansk by som ligger i delstaten Bolívar.
Den har 98 274 innbyggere (2011) og dekker et areal på 1 930 km².
Naguanagua
Naguanagua er en venezuelansk by som ligger i delstaten Carabobo.
Den har 157 437 innbyggere.
USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2017
USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2017 ble arrangert i Albuquerque Convention Center i Albuquerque i New Mexico, fra 3. til 5. mars 2017. Arrangør var USA Track and Field (USATF).
Mariara
Mariara er en venezuelansk by som ligger i delstaten Carabobo.
Den har 120 861 innbyggere (2013).
Bjørn Tore Grøtte
Bjørn Tore Grøtte (født 1978) er en norsk journalist, programleder, forfatter, artist og redaktør. Han vokste opp på Lundamo i Melhus kommune, men ble senere bosatt på Rosenborg i Trondheim. Han jobber som kanalsjef i NRK Radio, med ansvar for NRK P1, NRK P1+, NRK P3, NRK P13, mP3, NRK Radio Super og NRK Sapmi. NRK P1 er landets største radiokanal.
Grøtte begynte i NRK i 2002, da som DJ på NRK NRK P3, hvor han ledet formiddagsprogrammet Folkets Hus. Senere ble han prosjektleder for radioprogrammet Are og Odin og kanalens festivalsatsninger. Siden 2005 har han innehatt ulike lederjobber i NRK. Han var formatsjef, radiosjef og redaktør i NRK P3 fram til 2018, da ble han kanalsjef i NRK P1. Han var også produsent for TV-serien Skam, som NRK publiserte på nett-TV fra 2015 til 2017.
Før han begynte i NRK var Grøtte journalist i Adresseavisen og i Radio 1. Han har også vært frilansjournalist og er publisert i Klassekampen, Dagsavisen, og i en rekke lokale aviser, blant annet Hitra-Frøya og Trønderbladet.
I 2013 debuterte Grøtte som forfatter på Snøfugl forlag med barneboken Hitrakongen. Høsten 2021 kom en ny bok om Hitrakongen, denne gang på Forlaget Marvin. Samtidig ble det også gitt ut en barneplate fra samme univers om Hitrakongen. Plata er laget i samarbeid med komponist Martin Myhre Olsen. Både boka Hitrakongen, hjelp nå skal han på ferie og plata Hitrakongen har fått svært god mottakelse.
Som tekstforfatter og låtskriver samarbeider Grøtte blant annet med bandet B-gjengen, blant annet på singelen "Gamle Kompisa". Låta kom høsten 2022, og ble produsert av Ulf Risnes fra Tre små kinesere  Grøtte har også skrevet sangen "Hei kjære Trondheim" sammen med Petter Wavold. Den fremføres av Musikalfabrikken.
Guacara
Guacara er en venezuelansk by som ligger i delstaten Carabobo.
Den har 200 212 innbyggere (2020) og dekker et areal på 320 km².
Ciudad Guayana
Ciudad Guayana er en venezuelansk by som ligger i delstaten Bolívar.
Den har 751 331 innbyggere (2011) og dekker et areal på 44 042 km².
Augustin Meurmans
Augustin Meurmans (født 29. mai 1997) er en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok gull.
Mercedes Pérez (volleyballspiller)
Mercedes Pérez (født 4. juni 1950) er en cubansk volleyballspiller.
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 5.
Raquel Chumpitaz
Raquel Chumpitaz (født 11. februar 1962) er en peruansk volleyballspiller.
Hun representerte Peru under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 6.
Kolerapandemien i 1899–1923
Beskrivelse
Ifølge Leonard Rogers ble utbruddet spredt med hjemvendede hinduistiske pilegrimer som hadde vært på kumbh mela-valfarten til Haridwar. Den nådde Europa via Punjab, Afghanistan, Persia, og det sørlige Russland.
Koleraen kom også til Nord-Amerika og ble der det siste større utbruddet av kolera. Det skjedde i 1910–1911 da dampskipet «Moltke» førte med seg smittede til New York City fra Napoli. Helsevesenet isolerte de smittede på Swinburne Island, bygd på 1800-tallet som en karanteneanstalt. Elleve mennesker døde, av dem også en helsearbeider som hadde sitt virke der.
Sykdommen rammet videre på det europeisk/asiatiske kontinent, og gjorde seg sterkt gjeldende under første verdenskrig og i noen tid etterpå.
Anders Jonassen
Anders Jonassen (født 25. juli 2002 Trondheim) er en norsk ishockeyspiller, som spiller for back. Han har tidligere spilt for, Nidaros Hockey og Astor IK som er moderklubben samt aldersbestemte landslag.
Jonassen er sønn av tidligere ishockeyspiller Steinar Jonassen som spilte for Trondheim Ishockeyklubb.
Steinar Jonassen
Steinar Jonassen (født 5. september 1975 Trondheim) er en norsk tidligere ishockeyspiller, som spilte både back og løper for Trondheim Ishockeyklubb, Rosenborg Ishockeyklubb og Astor IK som er moderklubben samt aldersbestemte landslag.
Jonassen er far til ishockeyspiller Anders Jonassen.
Pedernales
Pedernales er en venezuelansk by som ligger i delstaten Delta Amacuro.
Cecilia del Risco
Cecilia del Risco (født 23. august 1960) er en peruansk volleyballspiller.
Hun representerte Peru under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 6.
Nicolas De Kerpel
Nicolas De Kerpel (født 23. april 1993) er en belgisk landhockeyspiller.
Ana Díaz
Ana Díaz (født 17. februar 1954) er en cubansk volleyballspiller.
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 5.
Alexander Hendrickx
Alexander Hendrickx (født 6. august 1993) er en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok gull.
Imilsis Téllez
Imilsis Téllez (født 7. juni 1959) er en cubansk volleyballspiller.
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 5.
Ana Cecilia Carrillo
Hun representerte Peru under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 6.
Mercedes Pomares
Mercedes Pomares (født 9. april 1954) er en cubansk volleyballspiller.
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 5.
Valle de la Pascua
Valle de la Pascua er en venezuelansk by som ligger i delstaten Guárico.
Den har 115 902 innbyggere (2017).
Zaraza
Zaraza er en venezuelansk by som ligger i delstaten Guárico.
Den har 62 027 innbyggere og dekker et areal på 2 475 km².
Victor Wegnez
Han representerte Belgia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok gull.
Calabozo
Calabozo er en venezuelansk by som ligger i delstaten Guárico.
San Juan de los Morros
San Juan de los Morros er en venezuelansk by som ligger i delstaten Guárico.
Den har 120 111 innbyggere (2011) og dekker et areal på 247 km².
Arthur De Sloover
Arthur De Sloover (født 3. mai 1997) er en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok gull.
Erenia Díaz
Erenia Díaz (født 14. april 1958) er en cubansk volleyballspiller.
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 5.
Donau-lavlandet
Donau-lavlandet, eller Det donauske lavlandet, (slovakisk: Podunajská nížina) er betegnelsen på den delen av Den lille ungarske sletten som ligger i Slovakia, mellom Donau, Lillekarpatene og de andre delene av Vest-Karpatene.
Lavlandet er en stor tektonisk senkning fylt med fylt med lag fra neogen som når opp til en høyde på mellom 100 og 350 meter over havet.
Joseph Alois Daisenberger
Joseph Alois Daisenberger (født 30. mai 1799 i Oberau i kurfyrstedømmet Bayern; død 20. april 1883 i Oberammergau) var en tysk katolsk prest som ledet og delvis reviderte teksten til pasjonsspillene i Oberammergau.
Bakgrunn
Som forberedelse til sine gymnasstydier som han avsluttet i 1816 ved (det som i dag er) Wilhelmsgymnasium München, fikk Joseph Alois Daisenberger undervisning av pater Othmar Weis (1770–1843), en benediktiner fra det i 1803 sekulariserte Kloster Ettal. Pater Weis hadde i 1811 under tittelen «Das große Opfer auf Golgotha oder Geschichte des Leidens und Sterbens Jesu» forfattet en ny tekst for pasjonsspillet i Oberammergau.
Fra 1817 til 1820 studerte Daisenberger teologi i Landshut, blant annet under Johann Michael Sailer.
Prest
I 1850 fikk han ansvaret fot ledelsen av pasjonsspillene i Oberammergau. Han foretok da først forkortelser og kurrekturer i pater Othmar Weis' tekst. I 1858 reviderte han mer gjennomgripende teksten, idet han orienterte den etter de gamle greske tragediers stilmidler. Forut for pasjonsoppførelsene i 1870 gjennomarbeidet han teksten nok en gang. Riktignok fikk ikke hans tekst som nå var omskrevet til jamber noen varighei i spillepraksisen, men det fikk derimot hans nye prolog i alkaisk og sapfisk versemål. Det religiøse anliggende som han hadde for spillet utdypet fader Daisenberger i 1871 i sin prekensyklus «Die Früchte der Passionsbetrachtung».
Joseph Alois Daisenberger døde i 1883 i en alder av 83 år og ble begravet på Oberammergaus gamle kirkegård.
Mot slutten av 1970-årene ble deler av Daisenbergers pasjonstekst kritisert for antijødiske elementer, fremfor alt i fremstillelsen av Judas. Fra 1990 har spilleleder Christian Stückl (fra 1961) med en reform av alle slike elementer.
Antoine Kina
Antoine Kina (født 13. februar 1996) er en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok gull.
Avskjæringsfly
Et avskjæringsfly, engelsk interceptor, er en type jagerfly utviklet spesielt for å hindre at fiendtlige fly skal kunne gjennomføre vellykkede oppdrag, spesielt bombefly og rekognoseringsfly. Det er to generelle klasser av avskjæringsfly: de relativt lette fly som er bygget for høy ytelse, og de tyngre luftfartøy som er konstruert for å fly om natten eller i dårlig vær og operere over lengre avstander.
På dagtid fyller konvensjonelle jagerfly normalt rollen, så vel som mange andre oppdrag. Avskjæringsfly om dagen er blitt brukt i en forsvarsrolle siden første verdenskrig, men er kanskje best kjent fra flere store operasjoner under andre verdenskrig, blant annet slaget om Storbritannia hvor Supermarine Spitfire og Hawker Hurricane fikk et godt omdømme. Noen fly kan bli vurdert som «dedikerte» dagtid-avskjæringsfly. Unntakene er Messerschmitt Me 163B, det eneste rakettdrevne bemannede militære fly i kamp — og en mindre konstruksjon som MiG-15 som hadde tung bevæpning, spesielt beregnet for oppdrag mot bombefly.
Reproduksjonstall
Det basale reproduksjonstallet er uavhengig av hvor mange som er vaksinert eller immune, mens det effektive reproduksjonstallet RE vil bli påvirket av slike tiltak.
Avskjæringsfly
Nattjagerfly og bombefly er, per definisjon avskjæringsfly av den tunge typen, selv om de i utgangspunktet sjelden ble referert til som sådan. I begynnelsen av den kalde krigen var en kombinasjon av jetdrevet bombefly og kjernefysiske våpen etterspurt. Det er i denne perioden at begrepet kanskje ble mest anerkjent og brukt. Eksempler på klassiske avskjæringsfy fra denne epoken er Convair F-106 Delta Dart, Sukhoj Su-15 og English Electric Lightning.
Reproduksjonstall
Reproduksjonstallet R0 kan variere og smitte kan f.eks. skje raskere i kaldt klima enn i varmt klima, og spres fortere der folk bor tett enn der det er god plass. R0 er ikke en biologisk konstant for et bestemt smittestoff eller et mål på sykdommens alvorlighet. R0 er et tall uten benevning, og angir følgelig ikke smitteutbredelse over tid. R0 er en funksjon av både menneskelige faktorer samt smittestoffets biologiske egenskaper. Modellene som brukes for å beregne R0 er avhengige av riktige data. Antall smittede blir lett underestimert fordi noen smittede har få eller ingen symptomer og på grunn av manglende smitteoppsporing eller manglende testkapasitet.
Avskjæringsfly
Gjennom 1960- og 1970-tallet førte de raske forbedringene i konstruksjon til at de fleste overlegne jagerfly og multirolle-jagerfly, for eksempel F-14 Tomcat og F-15 Eagle, etter sin ytelse fikk avskjæringsrolle, og den strategiske trussel ble flyttet fra bombefly til interkontinentale ballistiske missiler (ICBM). Dedikerte avskjæringsfly etter 1960-tallet var Tornado F3, MiG-25 «Foxbat», MiG-31 «Foxhound», og Shenyang J-8 «Finback».
Reproduksjonstall
Reproduksjonstallet er viktig for å modellere hvordan en sykdom kan spre seg, og ut fra modellene kan man si noe om behovet for helsehjelp eller legemidler.
Beregning av R0
R0 avhenger av:
Avskjæringsfly
Historie
Den første dedikerte avskjæringsskvadronen ble dannet under første verdenskrig for å forsvare London mot angrep fra luftskip, og senere mot langtrekkende bombefly. Tidlige enheter som vanligvis ble brukt var fly trukket tilbake fra frontlinjen, spesielt Sopwith Pup. De fikk fortalt om sine mål før take-off fra en sentralisert kommandoenhet i Horse Guards-bygningen. Pup viste seg å ha for lav ytelse til å fange opp Gotha G. IV bombefly enn Sopwith Camel som fortrengte dem.
Reproduksjonstall
Beregning av R0
Fordi R0 påvirkes av flere biologiske og sosiale faktorer, blir R0 vanligvis beregnet ved hjelp av avanserte matematiske modeller. R0 kan uttrykkes som produktet av smittsomheten β, kontakthyppigheten c og varigheten av den smittsomme perioden D: R0 = β × c × D
Mavis Guilarte
Mavis Guilarte (født 10. mai 1951) er en cubansk volleyballspiller.
Reproduksjonstall
Beregning av R0
Hvis R0 er større enn 1, forventes epidemien å fortsette. Hvis R0 er under 1, forventes epidemien etter hvert å dø ut. Hvis R0 er over 3 vil mer enn 90% av en befolkning bli smittet.
Avskjæringsfly
Historie
Før andre verdenskrig begynte hadde bombeflyenes hastighet forbedret seg så mye at det viste seg at avskjæringsflyene oppgave i realiteten var umulig. De visuelle og akustiske målingene hadde så kort rekkevidde som et par mil, og ville ikke gi avskjæringsflyet nok tid til å klatre til bombeflyenes høyde før bombeflyene allerede var over sine mål. Dette kunne løses ved en rekke fly i luften samtidig, men bare på enorme kostnader. Konklusjonen ble da at «de bombeflyene vil alltid komme gjennom» Med radar forsvant dette. Radar var i stand til å oppdage fly på lang avstand, på over 160 km med de tidlige systemer, en avstand som tok en typisk bomber på den tiden 20 minutter til å krysse Den engelske kanal. Dette ga nok tid for et jagerfly til å starte opp, klatre til høyden og avskjære bombeflyet. Jobben var ikke ikke enkel uten konstant informasjon fra bakken før bombeflyene ble synlig for jagerpilotene, og denne oppgaven var vanskelig nok til å få et landsdekkende nettverk før Dowdingsystemet.
Mavis Guilarte
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 5.
Avskjæringsfly
Historie
Innføring av jetmotorer økte hastigheter fra kanskje 320 km/t 970 km/t i et enkelt sprang, og omtrent doblet den operative høyden. Selv om radar også fikk bedret ytelse, var gapet mellom angrep og forsvar blitt dramatisk redusert. Store angrep kunne også forvirre forsvarets evne til å formidle informasjon til pilotene etter den klassiske metoden for manuell bakkekontrollert avskjæring ble i økende grad sett på som utilstrekkelig i USA. Introduksjon av de første nyttige bakke-til-luft-raketter på 1950-tallet tydeliggjorde behovet for rask reaksjon fra avskjæringsflyet, da missilet kunne starte nesten umiddelbart.
Jeremy Hayward
Jeremy Hayward (født 3. mars 1993) er en australsk landhockeyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok sølv.
Kolerapandemien 1839–1856
Kolerapandemien 1839–1856, eller den tredje kolerapandemien, var en pandemi av kolera som herjet mellom 1839 og 1856. Den er kjent som den tredje av flere kolerapandemier i Asia og Europa på 1800- og 1900-tallet, og den etterfulgte den andre kolerapandemi og ble etterfulgt av den fjerde kolerapandemi.
Pandemien begynte i Bengal i 1839 og spredt seg derfra til Sørøst-Asia og Øst-Asia. Sannsynligvis bidro britiske soldater og handel til spredningen gjennom første opiumskrig som brøt ut i 1840. I løpet av de påfølgende fire–fem årene spredte kolerasmitten seg videre fra Kina til Sentral-Asia, Afghanistan og Persia. Fra Bengal fant koleraen vegen til Mumbai og i 1846 videre til Mesopotamia og Aden. Pilegrimer fra Mekka førte med seg smitte til Egypt i 1848 og videre til Nord-Afrika de to neste årene. Via Astrakhan og Orenburg nådde pandemien Moskva i september 1847. I 1848 var Nord-Europa og Vest-Europa rammet. Fra Europa brakte skip fra franske og tyske havner koleraen til USA, først til New York og New Orleans. I 1849 ble Panama rammet. Pandemien rammet i 1850 også Colombia, Cuba og Jamaica og mellom 1852 og 1855 også andre steder i Karibia. I 1855 ble Brasil rammet.
Punto Fijo
Punto Fijo er en venezuelansk by som ligger i delstaten Falcón.
Den har 287 558 innbyggere (2012).
Trent Mitton
Trent Mitton (født 26. november 1990) er en australsk landhockeyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok sølv.
Carora
Carora er en venezuelansk by som ligger i delstaten Lara.
Den har 112 600 innbyggere (2005).
Nelly Barnet
Nelly Barnet (født 13. januar 1951) er en cubansk volleyballspiller.
Ejido
Ejido er en venezuelansk by som ligger i delstaten Mérida.
Den har 99 837 innbyggere.
Boroskop
Et boroskop er et optisk instrument for visuell inspeksjon av trange og vanskelig tilgjengelige områder. Den består av stiv eller fleksibel slange med et objektiv i den enden hvor det skal inspiseres, og med en optisk kobling til et okular i den andre enden hvor man plasserer øyet.
Boroskop brukes for visuell inspeksjon av vanskelig tilgjengelige områder, og kan være et godt alternativ til omfattende demontering som kan være tidkrevende og dyrt, eller destruktive former for inspeksjon. Bruk av boroskop er et eksempel på ikke-ødeleggende utprøving for å finne feil eller defekter.
Lignende instrumenter til medisinsk bruk kalles for endoskop.
Virkemåte
Det optiske systemet fungerer ved at et bilde dannes av objektivet, og forstørres ved okularet til presentasjon for operatørens øye.
Bruk
Eksempler på bruk er inspeksjon av flymotorer, industrielle gassturbiner, dampturbiner, dieselmotorer, bil- og lastebil-motorer. Gass-og dampturbiner krever særlig oppmerksomhet grunnet store krav til sikkerhet, samt for å unngå svært kostbare reparasjoner. Boroskop brukes også til produksjon av maskinerte eller støpte deler i industrien for inspeksjon av innvendige overflater for grader, overflatefinish og gjennomføringshull. Andre eksempler inkluderer rettsmedisin, bygningsinspeksjon eller inspeksjon av løp i skytevåpen. Navnet stammer fra at slikt utstyr ble brukt for å undersøke løpene på store våpen i andre verdenskrig.
Stive boroskop
Viktige parametre for et stivt boroskop er vanligvis:
Gitt to boroskop med tilsvarende kvalitet vil det stive boroskopet med størst diameter som passer i hullet som regel gi det beste bildet.
Stive, optiske boroskop kan deles inn i 3 hovedtyper:
For boroskop med stor diameter (over 12 mm) fungerer akromatiske dublettlinser ganske godt, men etterhvert som diameter på boroskopet blir mindre vil sylinderlinser (enten Harold Hopkins eller gradientindeks-typen) gi enestående bildekvalitet. For svært små stive boroskop (under 3 mm) gir gradientindeks-typen bedre ytelse.
Bøyelige boroskop
Tradisjonelle fleksible boroskop overfører bildet ved hjelp av en bunt av optiske fibre. Disse kalles også for fiberskop, og gjør det mulig å komme komme til flere steder. En ulempe med disse er at de lider av såkalt pikselering og kryssnakk. Bildekvalitet kan varierer mellom ulike modeller avhengig av antall fibre og konstruksjonsmetoden som er brukt. Noen fiberskop har et rutemønster som gjør at brukeren kan estimere størrelsen på det som sees.
Viktige parametre for et fiberskop er:
Fiberinnhold er også kritisk for å få best mulig oppløsning. Minste fibermengde er 10 megapiksler, mens man typisk vil få bedre bilder med 15 til 22 megapiksler på fiberskop med større diametre.
Boroskop vs. inspeksjonskamera
Et inspeksjonskamera skiller seg fra et boroskop ved at det istedet har et kamera i enden hvor det skal inspiseres, og med en elektrisk overføring av bilde til en monitor i den andre enden. Selv om noen boroskop har tilkobling for lommelykt (ofte via fiberoptikk) og/eller tilkobling for kamera slik at man kan ta bilde eller videoopptak, så har imidlertid disse som nevnt optisk overføring av bildet og mulighet fungere som et rent optisk system.
Kvaliteten på inspeksjonskameraer har økt de siste årene i takt med forbedret teknologi, men det er store variasjoner i kvalitet og egnede bruksområder. Rimelige inspeksjonskameraer til hobbybruk kan kjøpes til et par hundre kroner, men har et stykke igjen til ytensen til optiske boroskop. Inspeksjonskameraer med svært høy kvalitet kan derimot være priset til et par titalls til tusen kroner til et par hundre tusen kroner. Inspeksjonskameraer kan komme med egen skjerm eller skjermtilkobling til for eksempel TV, telefon eller datamaskin..
En fordel med inspeksjonskameraer er at de ofte har fleksibel ledning og mulighet til å fungere over lengre avstander. Noen kan også styre posisjon eller vinkling med styrespak eller lignende styreinnputt.
Maura Alfonso
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 5.
Josefina Capote
Josefina Capote (født 12. oktober 1961) er en cubansk volleyballspiller.
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 5.
El Vigia
Den har 250 257 innbyggere og dekker et areal på 683 km².
Tim Brand
Tim Brand (født 29. november 1998) er en australsk landhockeyspiller.
Santa Teresa del Tuy
Santa Teresa del Tuy er en venezuelansk by som ligger i delstaten Mérida.
Den har 525 321 innbyggere (2011) og dekker et areal på 284 km².
Dylan Martin
Dylan Martin (født 12. januar 1998) er en australsk landhockeyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok sølv.
Petare
Petare er en venezuelansk by som ligger i delstaten Mérida.
Den har 448 861 innbyggere (2022) og dekker et areal på 40 km².
Cúa
Cúa er en venezuelansk by som ligger i delstaten Mérida.
Den har 214 823 innbyggere (2017) og dekker et areal på 273 km².
Cabudare
Cabudare er en venezuelansk by som ligger i delstaten Lara.
Den har 70 578 innbyggere (2011).
Ana María García
Ana María García (født 6. november 1957) er en cubansk volleyballspiller.
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 5.
Guatire
Guatire er en venezuelansk by som ligger i delstaten Mérida.
Den har 187 262 innbyggere (2011) og dekker et areal på 214 km².
Guarenas
Guarenas er en venezuelansk by som ligger i delstaten Mérida.
Den har 208 663 innbyggere (2011) og dekker et areal på 142 km².
Joshua Simmonds
Joshua Simmonds (født 4. oktober 1995) er en australsk landhockeyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok sølv.
Flynn Ogilvie
Han representerte Australia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok sølv.
Cornell Lab of Ornithology
Cornell Lab of Ornithology er en medlemsstøttet enhet under Cornell University, som ligger i byen Ithaca i staten New York.
Formålet med instituttet er å studere fugler og annet dyreliv. Omkring 250 forskere, professorer, ansatte og studenter arbeider med et utvalg program viet oppdraget som er gitt instituttet: «å tolke og verne jordens biologiske mangfold gjennom forskning, utdannelse og folkeforskning fokusert på fugler.»
Det er de cirka 75 000 medlemmene som hovedsakelig finansierer virksomheten. Instituttet publiserer blant annet bøker under Cornell Lab Publishing Group, en kvartalsvis publisering, Living Bird magazine og et månedlig elektronisk nyhetsbrev. Det forvalter dessuten flere borgervitenskapelige prosjekter og nettsteder, inkludert det Webby Award-prisbelønte All About Birds.
Lucila Urgelles
Lucila Urgelles (født 31. oktober 1957) er en cubansk volleyballspiller.
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor hun ble nummer 5.
Holmebåen
Holmebåen er et skvalpeskjær som er det vestligste punktet i Fastlands-Norge. Det inngår i Nordholmane, beliggende nord for Utvær fyr i Solund kommune i Sogn og Fjordane.
Markus Solbakken
Markus Solbakken (født 25. juli 2000) er en norsk fotballspiller som spiller for.