cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Internt fordreven person
Selv om Internflyktninger faller utenfor FNs definisjon, er det mange land, blant annet Norge, som tar imot dem som flyktninger.
Johann Heinrich von Frankenberg
Johann Heinrich von Frankenberg  (født 18. september 1726 i Gross-Glogau i det da østerrikske Schlesien, død 11. juni 1804 i Breda i Nederland) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Mechelen og Belgias primas 1759–1801.
Han ble kreert til kardinal i 1. juni 1778 av pave Pius VI.
Da Frankrike okkuperte Belgia nektet han å avlegge den lydighetsed som kleresiet var pålagt, og ble dermed sendt i eksil til Emmerich i Preussen i 1797.
Benoît Hamon
Benoît Hamon (født 26. juni 1967) er en sosialistisk fransk politiker. Han representerer Parti socialiste, er medlem av nasjonalforsamlingen og Europaparlamentet og vært utdanningsminister. Hamon er sosialistpartiets kandidat ved presidentvalget i 2017.
Johann Heinrich von Frankenberg
Han deltok ikke på konklavet 1799-1800.
Benoît Hamon
Politisk karrière
Hamon grunnla den sosialistiske ungdomsorganisasjonen Mouvement des jeunes socialistes i 1993. Han ledet denne frem til 1995. Han ble deretter rådgiver for Lionel Jospin frem til 1997, da han gikk over til en stilling som rådgiver for arbeids- og solidaritetsminister Martine Aubry. Hamon var rådgiver for Aubry frem til 2000.
I 2001 ble han valgt inn i bystyret i Brétigny-on-Barley. Han ble i 2004 ble valgt til Europaparlamentet. Hamon var medlem av komiteen for økonomiske saker og pengepolitikk i Europaparlamentet. Han var også nestleder i delegasjonen for relasjoner til USA.
Inge Roelofs
Ingeborg Roelofs (født 27. november 1983) er en nederlandsk profesjonell håndballspiller som spiller for den nederlandske håndballklubben Westfriesland/SEW. Hun spiller i posisjonen målvakt, og er også en del av det nederlandske håndballandslaget.
Johann Heinrich von Frankenberg
Han ble i 1801 tvunget av prøysserne til å forlate Emmerich, og dro da til fyrstedømmet Borken ved Münster. Men da det ble avskaffet dro han til Breda, der han døde.
Benoît Hamon
Politisk karrière
Hamon markerte seg som motstander av Traktaten om en forfatning for Europa. Hamon har vært nasjonalsekretær i Parti socialiste.
Inge Roelofs
Hun ble tatt ut til å representere Nederland under Håndball-VM 2011 for kvinner i Brasil.
Benoît Hamon
Politisk karrière
I november 2008 stilte Hamon som kandidat da sosialistpartiets medlemmer avholdt uravstemning for å velge partiets nye leder (og dermed sannsynligvis neste presidentkandidat). Han ble slått ut i første valgomgang, da både Martine Aubry (34,7 %) og Ségolène Royal (42,5 %) fikk flere stemmer enn Hamon (22,4 %).
Johann Heinrich von Frankenberg
Han ble hedret med ordren S. Stefanus av keiserinnen.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Benoît Hamon
Politisk karrière
Hamon er kandidat ved presidentvalget i 2017. Den 29. januar 2017 vant han sosialistpartiets primærvalg og slo rivalen Manuel Valls i andre valgomgang.
Rogaland Musikkonservatorium
Rogaland Musikkonservatorium ble etablert i 1945 som Stavanger Musikkonservatorium, som et norsk musikkonservatorium i Stavanger. Skolen er i dag en del av Universitetet i Stavanger.
Konservatoriet ble grunnlagt av Edvin A. Eikenes (1907–1981) sommeren 1945 under navnet Stavanger Musikkonservatorium, og endret navn til Rogaland Musikkonservatorium i 1971. Konservatoriet ble statlig høgskole i 1988. 1. august 1994 fusjonerte konservatoriet og seks andre høyskoler i Stavanger til Høyskolen i Stavanger som 1. januar 2005 ble til Universitetet i Stavanger (UiS). Konservatoriet ble da en egen avdeling, først under navnet Høgskolen i Stavanger, Avd. for kunstfag og senere Universitetet i Stavanger, Institutt for musikk og dans.
Siden åpningen av Stavanger Konserthus i 1982 har konservatoriet og tilsvarende utdanning hatt tilholdssted her.
HACCP
Hazard analysis and critical control point (HACCP) er et internasjonalt anerkjent system for fareanalyse og risikovurdering innenfor næringsmiddelindustrien. Ved hjelp av systemet kan farer for sluttbrukers (forbrukers) helse påvises og vurderes på en systematisk måte. Systemet fokuserer på de enkelte prosesstinn i en næringsmiddelproduksjon og vurderer de biologiske, kjemiske og fysiske farer for forbrukeren som introduseres i, eller oppstår på et enkelt produksjonstrinn. HACCP er en grunnstein i flere kvalitetssystemer for næringsmiddelproduksjon og finner også anvendelse innenfor europeisk matlov (Food Law).
De sju HACCP-prinsippene
En HACCP-plan består av sju prinsipper. Ved et systematisk arbeid etter disse prinsippene vil man kunne finne fram til farene som kan gi utrygg mat, i hvert trinn i produksjonen.
Tommaso Maria Ghilini
Tommaso Maria Ghilini (født 5. august 1718 i Alessandria della Paglia i Italia, død 3. april 1787 i Torino) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var nuntius i Belgia og denere tilknyttet den romerske kurie.
HACCP
Oversikt over prosessen frem mot HACCP
Det er grunnleggende viktig for HACCP-arbeidet at medarbeiderne i bedriften får en forståelse av helheten i produksjonsprosessen.
`Abdu’l-Bahá
Liv og virke
Han ble født natten til 23. mai 1844, samme døgn som religionstifteren Báb forkynte sitt budskap om en «ny tidsepoke for menneskeheten». Som åtteåring fikk han møte sin far, Bahá'u'lláh, i fengsel, og forsto da – ifølge hans tilhengere – at hans far var den utlovede, Guds budbærer for vår tid. Dette ble starten på 'Abdu'l-Bahás førtiårige profetiske karriere, som var preget av prøvelser, forfølgelser, landsforvisning og fangenskap. Han var sin fars mest trofaste ledsager og beskytter.
Tommaso Maria Ghilini
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
`Abdu’l-Bahá
Liv og virke
Under påfølgende landsforvisninger og i tiden i Adrianopel ble han kjent som «Mesteren». I fangebyen `Akká kom en mengde søkere og troende for å treffe Bahá'u'lláh. Abdu'l-Bahá tok imot de besøkende. Bahá'u'lláh døde i 1892, og testamentet hans utpekte sønnen `Abdu'l-Bahá som «paktens midtpunkt», «troens sanne eksempel» og «lærens eneste fortolker».
Ved ungtyrkernes revolusjon i 1908 satt `Abdu'l-Bahá i fengsel. Da ungtyrkerne kom til makten løslot de alle politiske fanger, og dermed ble også `Abdu'l-Bahá løslatt i september 1908. Kort tid etterpå flyttet han fra `Akká till Haifa, slik at han kunne bo i nærheten av stedet der Bab var gravlagt. Ved bahai-nyåret den 21. mars 1909 gravla han Bábs jordiske rester på det stedet Bahá'u'lláh hadde anvist på Karmelfjellet for at det i fremtiden skulle kunne tjene som gravmæle og helligdom. I 1910 reiste han til Alexandria i Egypt, og derfra la han ut på en forkynnelsesturné som bragte ham rundt i Afrika, Europa og Amerika. På sine reiser talte han til ulike foreninger, i kirker, synagoger og i andre forsamlinger. Hans budskap inneholdt alltid prinsippet om «Guds enhet, profetenes enhet, religionens enhet og menneskehetens enhet».
Hans forfatterskap er omfattende; det meste er basert på hans brev og taler. Han skrev flere offentlige brev, stilet til statsledere som dronning Victoria, den russiske tsaren, paven, USAs president, den persiske shahen og den tyske keiseren. I 1919 henvendte han seg også til den kortlivede The Central Organization for a Durable Peace, i et brev som bahaier omtaler som «The tablet of peace» / «Tavlen til Haag».
I sitt testament utpekte han sin eldste dattersønn Shoghi Effendi til «Troens Beskytter» og til ny leder for bahai-samfunnet.
Øverbygda skole
Øverbygda skole kan vise til:
Slangbellan
Slangbellan (svensk for «spretterten») er en svensk litterær debutantpris på 30 000 SEK innstiftet i  og som deles ut til svenske barne- og ungdomsforfatter av Sveriges Författarförbunds seksjon for barne- og ungdomslitteratur. Foruten pengene får vinnerne en dreiet sprettert og et diplom.
Minnehallen
Minnehallen er en bygning og et minnesmerke utenfor Stavern i Larvik kommune i Vestfold fylke. Etter to års byggearbeider ble den innviet av kong Haakon VII 1. august 1926. Den er Norges nasjonale monument over sjøfolk (krigsseilere) som falt under første verdenskrig. Etterhvert ble også falne krigsseilere fra andre verdenskrig inkludert.
Laura van der Heijden
Laura van der Heijden (født 27. juni 1990) er en nederlandsk profesjonell håndballspiller som spiller for den tyske håndballklubben VfL Oldenburg. Hun spiller i posisjonen høyreback, og er også en del av det nederlandske håndballandslaget.
Hun ble tatt ut til å representere Nederland under Håndball-VM 2011 for kvinner i Brasil.
Karin Straume
Karin Straume (født 30. april 1951) er direktør for kompetanse og personell i Helsedirektoratet.
Straume var fylkeslege i Finnmark, stasjonert i Vadsø. Hun er allmennmedisiner med samfunnsmedisin som spesialitet.
I statsråd fredag 12. august 2011, ble Straume oppnevnt som medlem av 22. juli-kommisjonen som skal utrede hedelsesforløpet i forbindelse med terrorangrepene i Oslo og på Utøya, 22. juli 2011.
Dan Dare
Dan Dare, Pilot of the Future er en britisk science fiction tegneserie som ble skapt av Frank Hampson. Den første delen av serien kom 14. april 1950 i det første nummeret av tegneseriebladet Eagle. Serien er en fremtidsroman som starter i 1996, nær femti år inn i fremtiden (i 1950).
Dan Dare ble den mest populære fiktive helten i britisk historie, og bidro til at bladet Eagle solgte 750 000 utgaver i uken. Tilleggsprodukter som figurer og plakater gjorde Dan Dare til en god butikk. Dan Dare ble så populær at han fikk sitt eget radioprogram på Radio Luxembourg. Tegneserien ble oversatt til en rekke språk, og utkom med egne utgaver i blant annet Frankrike, Nederland, Kroatia, Australia, og etter hvert også i Norge.
Dan Dare
Dare er den øverste lederen i romflåten, og innehaver av FN-orden som han fikk etter den første bemannede flygningen til Venus i 1996. Herfra starter historiene om Dan Dare, og Hampson gjorde et poeng av stor nøyaktighet i blant annet tidslinjer og progresjon i historiene.
Parlamentsvalget i Storbritannia 1983
Parlamentsvalget i Storbritannia den 9. juni 1983 ble vunnet av de konservative med en stor majoritet. Regjeringens populariet ble påvirket av seieren i Falklandskrigen, samt forbedringer i økonomien.
Labours partileder var Michael Foot, som ble regnet som mer venstrevridd en sin forgjenger James Callaghan. Et nytt innslag i 1983 var det sosialdemokratiske partiet, som ble stiftet i 1981 av utbrytere fra Labour. Ved valget i 1983, samt valget i 1987 inngikk dette partiet en valgallianse med det liberale partiet, før de to partiene deretter slo seg sammen til liberaldemokratene.
Kampanjen var polarisert mellom de to største partiene, de konservative og Labour. Labours forsvars- og utenrikspolitikk ble av mange oppfattet som ekstrem. Partiet gikk blant annet inn for utmeldelse av EU og ensidig kjernevåpennedrustning.
Ved valget fikk alliansen mellom sosialdemokratene og de liberale nesten like mange stemmer som Labour, som gjorde sitt dårligste valg siden valget i 1918. Etter valget gikk Foot av som partileder og ble etterfulgt av Neil Kinnock.
''Totalt antall stemmer: 30 661 309. Alle partier med mer enn 10 000 stemmer er vist.''
Resultatet for alliansen mellom sosialdemokratene og de liberale er sammenlignet med resultatet for de liberale i valget 1979.
''Grensene var endret fra foregående valg. En viktig forandring var at antallet plasser for Nord-Irland økte fra 12 til 17.''
Liste over Norges barne-, familie-, likestillings- og inkluderingsministre
Dette er en liste over Norges familieministre. Den første ministeren for familier og forbrukere ble utnevnt i 1956. Mellom 1972 og 1990 eksisterte ikke departementet lenger, og det meste av arbeidet ble overført til Sosialdepartementet. Fra 1991 til 2005 het ministerposten barne- og familieminister. I 2006 ble den offisielle tittelen endret til barne- og likestillingsminister. I 2010 fikk stillingen tittelen barne-, likestillings- og inkluderingsminister. I 2016 ble begrepet inkludering droppet igjen. Siste navneskifte fant sted i januar 2019 og det tilhørende departementet har siden blitt kalt Barne- og familiedepartementet.
Nåværende barne- og familieminister er Kjersti Toppe (Sp).
Passasjerskip
Et passasjerskip er et skip som er konstruert for å transportere passasjerer. Den Internasjonale Sjøsikkerhetskonvensjonen (SOLAS) danner grunnlaget for Sjøfartsdirektoratets regler for norsk skipsfart. I denne konvensjonen er et passasjerskip definert som et skip som frakter mer enn 12 personer som ikke er engasjert i driften av skipet.
Denne artikkelen befatter seg i hovedsak med havgående skip som linjeskip, cruiseskip og til dels RoPax-skip. Overgangen er glidende til de mindre ferjene som omtales i en egen artikkel.
Kjæremål
I norsk prosessrett var kjæremål tidligere betegnelsen på et krav om overprøving av rettslige avgjørelser som ikke kunne ankes. Både tvistemålsloven av 1915 og straffeprosessloven skilte mellom anke som var krav om overprøving av realitetsavgjørelse (dom) i saken og kjæremål som var krav om overprøving av andre avgjørelser (kjennelser og beslutninger). Da den nye tvisteloven trådte i kraft 1. januar 2008 forsvant dette skillet i sivilprosessen og samtidig ble også straffeprosessloven endret slik at terminologien ble den samme. Alle krav om overprøving i en høyere rettsinstans kalles nå anke, og det har også fått den konsekvens at Høyesteretts kjæremålsutvalg nå heter Høyesteretts ankeutvalg. Det er samtidig foretatt en gjennomgang av lovverket slik at uttrykket kjæremål er erstattet med anke i de aller fleste lover (men ikke domstolloven § 10 og enkelte andre mindre viktige lover).
Passasjerskip
Historie
Frem til midten av det 20. århundre ble store passasjerskip hovedsakelig brukt til passasjerbefordring. Det var regulære passasjerruter over store havstrekninger fra Det fjerne østen over Stillehavet til Nord-Amerika og fra Europa over Atlanterhavet til Nord-Amerika. På attenhundretallet og tidlig på nittenhundretallet gikk det skip fra Europa praktisk talt daglig.
Kjæremål
I tvisteloven er reglene om anke fra tingrett til lagmannsrett samlet i kapittel 29, mens reglene om anke til Høyesterett og Høyesteretts ankeutvalg finnes i kapittel 30. I straffeprosessloven finner vi ankereglene i kapittel 23 (anke over dommer) og i kapittel 25 (anke over kjennelser og beslutninger).
Passasjerskip
Historie
Med tiden utkonkurrerte flyene passasjerskipene som viktigste transportmiddel over slike strekninger. De største passasjerskipene har etter hvert blitt cruiseskipene som tilbyr opplevelser og underholdning fremfor transport.
Det første cruiseskipet som nådde samme størrelse som de tradisjonelle linjeskipene var SS «Norway». Nordmannen Knut Kloster ga skipet dette navnet etter at det tidligere linjeskipet SS «France» hadde vært igjennom en større ombygging på 1980-tallet. Det største cruiseskip til nå er «Freedom of the Seas» som er eiet av Royal Caribbean Cruise Line. Det kan ta 3 600 passasjerer, det er 339 meter langt og måler 158 000 brt.
Gjenkjennelse
Havgående passasjerskip er lettest gjenkjennelige på store overbygg i hele skipets bredde. Overbygget danner terrasser akter som skaper dekksareal i ly. Det store antallet passasjerer krever også et stort antall livbåter som vil ligge i en linje langs store deler av skipssiden.
Skipene skal ha et tiltalene ytre samt være kjøligst mulig innvendig. Derfor males skipne som regel i hvitt. Det er også vanlig å velge marineblå farge på skroget.
Norske redere
I emigrasjonstiden gikk mange skip i linjetrafikk til Nord-Amerika. Den Norske Amerikalinje seilte med flere skip igjennom en periode på 70 år fra 1910. Restene av dette rederiet er nå en del av Cunard Line.
Ƃ
Ƃ og ƃ er en bokstav som tidligere ble brukt for å skrive zhuang-språket i Kina, mellom 1957 og 1986. Den ble da byttet ut med digrafen «mb», slik at språkets skriftssystem skulle basere seg på ASCII-tegnsettet. Både bokstaven Ƃ og digrafen mb representerer lyden [mb].
I Unicode kodes bokstaven som U+0182 (&#X182;) og U+0183 (&#X183;).
Huseby
Huseby, av norrønt Húsabýr eller Húsabǿr, er et gårdsnavn som forekommer over hele Norden og på Orknøyene.
Navnet er sammensatt av genitiv flertallsform av hús og entallsordet býr eller bǿr, som i de fleste tilfeller betyr gård. På svensk og dansk kan býr også nyttes om landsby. Oluf Rygh, i Norske Gaardnavne, fastslår at på norsk område er betydningen en gård med mange og gode hus. Navnet er svært vanlig; i Sverige finnes 70 Huseby, i Danmark åtte, tre eller fire på Orknøyene
I Danmark og Sverige har historikerne lenge vært klar over at disse gårdene har eller har hatt en egen posisjon i det administrative systemet. I Norge foreligger ikke direkte dokumentasjon på dette i skriftlige kilder. Likevel greide historikeren Asgaut Steinnes å argumentere overbevisende om at de likevel hadde hatt en slik funksjon også i Norge. Over hele Norden er det nå enighet om at husebygårdene gikk inn i et system av kongseide gårder, som kongen kunne bruke på veitslereisene. Den daglige driften av gården ble styrt av en kongelig oppnevnt gårdsbestyrer, en årmann.
Hvor gammelt dette systemet er, kan ikke fastslås med sikkerhet. Mye tyder imidlertid på at den konsentrasjonen av husebygårder som finnes rundt Uppsala kan dateres til det tidligste kongedømmet her, til 600-700 e.Kr. I Norge vil det være rimelig å knytte dem til det tidligste rikskongedømmet, eller til småriker tidligere enn dette.
Aleksandr Morozevitsj
Aleksandr Sergejevitsj Morozevitsj (ru. Александр Сергеевич Морозевич, født 18. juli 1977) er en russisk sjakkspiller. Han slo gjennom i turneringen i Lloyd Banks i 1994, da han som 17-åring oppnådde poengsummen 10,5 av 11 i et sterkt internasjonalt felt. Allerede den gang gjorde han seg bemerket med en sans for kompliserte og uvanlige stillinger, og en slags egen logikk for hvordan brikkene skal plasseres. Spillestilen gjorde at han scorte høyt mot lavere ratede spillere, men mot den ypperste verdenseliten ble han straffet for svakhetene han pådro seg i stillingene sine. Det gjorde at han aldri nådde helt på topp i klassisk sjakk (eller sjakk med normal betenkningstid til forskjell fra lynsjakk og hurtigsjakk, der betenkingstiden er kortere).
Muskelsvinn
Muskelsvinn, eller muskelatrofi, beskriver svinn av muskulatur og muskelstyrke hos dyr og mennesker, for eksempel som følge av inaktivitet over tid eller arv. Et eksempel er arvelig greyhound nevropati, en sykdom som arves recessivt og er 100% dødelig.
Mobilisering
Mobilisering vil si at en stat samler både tropper og forsyninger for å gjøre seg klar for en krig. Ordet mobilisering ble først brukt i militær sammenheng ved klargjøringen av Preussens hær i 1850 og 1860-årene. Teorier og retningslinjer for mobilisering har endret seg mye siden begrepet først ble innført.
Muskelsvinn
Enkelte sykdommer og arvelige forhold fører til kronisk og ofte progredierende atrofi, med økende avhengighet av tekniske hjelpemidler som resultat. Slike følgetilstander kan sees ved sykdommer som KOLS, aids, fremskreden kreft, store brannskader m.fl. der pasientens aktivitetsnivå blir utilstrekkelig til å vedlikeholde opprinnelig muskelmasse.
Aleksandr Morozevitsj
I blindsjakk (sjakk der spillerne ikke får se brettet, men må huske hvor brikkene er plassert) har han også dominert i verdenseliten, med årlige topprestasjoner i blind- og hurtigsjakkturneringen Melody Amber i Monaco. I mars 2006 vant han blindsjakkdelen igjen, med 9,5 poeng av 11. Det gav han delt førsteplass sammenlagt, med inderen Viswanathan Anand.
Muskelsvinn
En viss atrofiering kan også sees som følge av aldringsprosesser. Denne virkningen kan dempes ved enkel trim tilpasset aldersnivået og kroppens fysiske tilstand forøvrig.
Mobilisering
Spesielt før første verdenskrig og andre verdenskrig utviklet mange nasjoner store planverk for å sikre en raskest mulig mobilisering av landenes ressurser. Mobilisering kan være hel eller delvis, i det siste tilfellet kalles bare en del av landets vernepliktige soldater og offiserer inn til tjeneste.
Debbie Bont
Hun ble tatt ut til å representere Nederland under Håndball-VM 2011 for kvinner i Brasil. I 2010 kom hun på 6.-plass i U-20-VM for Nederland.
Hanne Bech Hansen
Hanne Bech Hansen (født Hanne Vagner den 16. juni 1939 i Aarhus, død 9. september 2016) var en dansk politikvinne som var direktør for Københavns Politi frem til 2009.
Bech Hansen var i 1958 elev ved Marselisborg Gymnasium. 23 år gammel giftet hun seg med overlege Jørgen Bech Hansen, (d. 2002). Hun tok graden cand.jur. fra Aarhus Universitet i 1964 og arbeidet deretter som advokatfullmektig i Odense. I 1970 ble hun politifullmektig ved Odense Politi. 14 år senere, i 1984, ble hun visepolitimester ved Gentofte Politi. To år etter ble hun sjef for Rigspolitiets personalavdeling, før hun i 1988 tok over som politimester for Politiets Efterretningstjeneste (PET).
Fra 1993 ble hun statsadvokat for København, Frederiksberg og Tårnby. I 1995 tok hun over som politidirektør ved Københavns Politi, og forble i jobben frem til hun gikk av 70 år gammel i 2009.
Hanne Bech Hansen var formann for Epidemikommissionen i Københavns kommune og Københavns lufthavn, Kastrup. Hun var videre medlem av Rådet for Større Færdselssikkerhed, utvalgt av Justitsministeriet.
12. august 2011 ble Bech Hansen av Kongen i statsråd i Norge utnevnt til medlem av 22. juli-kommisjonen som skulle utrede hendelsesforløpet i forbindelse med terrorangrepene i Oslo og på Utøya, 22. juli 2011.
Utmerkelser
I 1989 ble Bech Hansen utnevnt til ridder av Dannebrogordenen. I 1995 ble hun plassert i rangfølgens klasse II nr. 12. Foreningen Aktive Kvinder i Danmark kåret henne til Årets Aktive Kvinde i Danmark i 2001. I 2005 ble hun forfremmet til kommandør av 1. grad av Dannebrogordenen.
Hun har også mottatt Hæderstegnet for 25 års god tjeneste i Civilforsvaret, Den Kongelige Norske Fortjenstorden, Den islandske falkeorden, Den hellige skatts orden (Zui ho sho) (Japan) samt Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden (Tyskland).
Irina Korzjanenko
Irina Nikolajevna Korzjanenko (russisk Ирина Николаевна Коржаненко, født 16. mai 1974 i Azov) er en tidligere russisk kulestøter.
Hun slo igjennom i 1997 med en bronsemedalje i VM innendørs. I de følgende årene, ble hun europeisk mester både innendørs og utendørs, samt verdensmester innendørs. Under OL i 2004, tok hun opprinnelig gullmedaljen, men testet positivt på stanozolol. Senere ble hun utestengt på livstid av IAAF. Irina nektet å returnere medaljen, hun hevdet å ikke ha brukt stanozolol, og kritiserte det russiske forbundet for ikke å ha gjort noe for å hjelpe henne.
Wells-demningen
Wells-demningen er en demning med vannkraftverk i Columbia River i staten Washington, USA. Den ligger i Douglas County der hvor sideelva Okanogan flyter sammen med Columbia, nesten rett øst fra Seattle. Installert vannkrafteffekt er 840 MW. Anlegget stod ferdig i 1967, og har 11 turbiner.
Demningen regulerer Lake Pateros.
Henri Eberhardt
Martin Henri Eberhardt (født 27. november 1913, død 4. juli 1976) var en fransk padler som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin og 1948 i London.
Eberhardt vant en olympisk sølvmedalje i padling under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han kom på andreplass i K-1 1 0000 meter bak Gregor Hradetzky fra Østerrike.
Tolv år senere, under Sommer-OL 1948 i London, kom han på tredjeplass i K-1 1 000 meter bak svenske Gert Fredriksson og Johan Andersen fra Danmark.
Kongedømmet Kent
Under den foregående romersk-britonske administrasjonen hadde området Kent gjentatte angrep fra sjøfarende angripere i løpet av 300-tallet. Germansktalende foederati (romerske leiesoldater) ble antagelig invitert til å bosette seg i området for å bidra til forsvaret. Som følge av den romerske administrasjonen trakk seg ut i 410 kom flere germansktalende stammegrupper til området, noe som bevitnet av både arkeologisk bevis og av angelsaksiske tekstkilder. Den fremste etniske gruppen som bosatte seg i området synes å ha vært jyder (fra dagens sørlige Danmark og nordlige Tyskland). De etablerte deres kongerike i østlige Kent, som var innledningsvis underlagt Frankerriket på motsatt side av Den engelske kanal. Det har blitt argumentert at et østsaksisk samfunn opprinnelig bosatte seg i vestlige Kent før det ble erobret av det ekspanderende østlige Kent på 500-tallet.
Den eldste nedtegnelsen av en konge fra Kent var Æthelbert, som bretwalda (overkonge eller fremste blant kongene) hadde betydelig innflytelse over andre angelsaksiske kongeriker på slutten av 500-tallet. Kristningen av angelsakserne begynte i Kent under Æthelberhts styre ved ankomsten av munken Augustin av Canterbury og hans misjon utsendt av pave Gregor den store i 597. Kent var et av de sju tradisjonelle kongeriker i det såkalte angelsaksiske heptarkiet, men det mistet sin uavhengighet på 700-tallet da det ble et underkongerike av Mercia. På 800-tallet ble det et underkongerike av Wessex. Dets navn har blitt værende siden som grevskapet Kent.
Nedgang for romersk-britonske Kent
I den romersk-britonske perioden, romersk Britannia, i området av dagens Kent øst for elven Medway var det en civitas kjent som Cantiaca. Dets navn er avledet fra et eldre brytonsk stedsnavn, Cantium («land på hjørnet» eller «landet på kanten») som hadde vært benyttet for området i den foregående før-romerske jernalderen, skjønt den geografiske utstrekningen av stammeområdet er ukjent.
I løpet av slutten av 200- og 300-tallet hadde romersk Britannia blitt stadig angrepet fra gjentatt angrep fra frankere, saksere, piktere og skotere. Ettersom Kent er det området av De britiske øyer som ligger nærmest det europeiske fastlandet er det åpenbart at dette området fikk en stor andel av disse angrepene fra sjøfarende pirater. Det førte til byggingen av fire festninger som en del av forsvarsverket som ble kalt for den saksiske kysten (latin: litus Saxonicum) langs kysten av Kent: Regulbium, Rutupiæ, Dubris, og Portus Lemanis. Det er også sannsynlig at germansktalende leiesoldater fra nordlige Gallia, kjent som foederati (forbundsfeller), ble leid for å støtte disse offisielle romerske soldatene i denne perioden, og ble gitt land i Kent som betaling. Disse foederati ble assimilert i den bredere romersk-britonske kulturen, noe som gjør det vanskelig å skille dem arkeologisk fra den øvrige romersk-britonske befolkningen.
På den samme tiden er det bevis for at på 300- og tidlig på 400-tallet ble de rurale villaene forlatt, noe som antyder at den romersk-britonske eliten flyttet til tryggere områder i befestede urbane sentre. Imidlertid var det også nedgang i de urbane områdene; Canterbury viser nedgang i befolkningen og redusert aktivitet fra slutten av 200-tallet og framover, mens Dover ble forlatt på slutten av 300-tallet. I 407 forlot den romerske hæren Britannia for å ta seg av angrep og streiftog fra angripende «barbarer» i Romerrikets sentrale områder på fastlandet. I 410 sendte den romerske keiseren, Honorius, et brev til sine undersåtter i Britannia som i korthet slo fast at fra nå av hadde de selv ansvaret for forsvaret og kunne ikke lenger stole på keiserlig militære styrker for beskyttelse. I henhold til Den angelsaksiske krønike, en tekst framstilt i det senere angelsaksiske England, og som ikke er betraktet som en nøyaktig nedtegnelse av hendelsene på 400-tallet, forlot mange romere i 419 Britannia via Kent, tok mye av sine rikdommer med seg, noe som kan være et minne av en genuin utvandring av det romerske aristokratiet.
Angelsaksisk innvandring: 410–499
I henhold til arkeologen Martin Welch var 400-tallet «en radikal omforming av hva som kom til å bli Kent, politisk, samfunnsmessig og av det fysiske landskapet». Både historiske og arkeologiske nedtegnelser bevitner innvandring av germanskspråklige fra nordlige Europa og inn i Britannia i løpet av dette århundret. Det har vært mye akademisk debatt om størrelsen på denne innvandringen; en del historikere har sett på det som en masseinnvandring av ulike germanske folkegrupper som forlot sine hjemland i nordlige Europa for å bosette seg på De britiske øyer, mens andre forskere har argumentert for at det var kun en mindre krigerelite som kom til Britannia, og hvor de tok kontroll over den eksisterende romersk-britonske befolkningen som deretter assimilerte seg til språket og kulturen til nykommerne. Hva som skjedde med den eksisterende befolkningen har også vært debattert; et argument er at en stor andel av befolkningen flyktet fra de innvandrende angelsaksiske folkene, enten til vestlige Britannia eller til Bretagne på andre siden av Den engelske kanal, mens en alternativ tilnærming er at det meste av befolkningen ble værende og ble assimilert med angelsakserne. For Kent alene er det sannsynlig at det var en videreføring av den romersk-britonske befolkningen i denne regionen ettersom det romerske navnet for område, Cantiaca, har blitt videreført i navnet til det nye angelsaksiske kongeriket, Cantware («beboere av Kent»).
Redegjørelser om den germanske innvandringen til Britannia er blitt gitt av et antall tekstkilder som ble forfattet i sen angelsaksisk tid, hovedsakelig Bedas Anglernes kirkes historie og Den angelsaksiske krønike; begge støtter seg på muntlige fortellinger som hadde blitt formidlet fra 400-tallet og utgjør forsøk på å etablere opphavsmyter som kunne rettferdiggjøre den politiske situasjonen i den sene angelsaksiske perioden. I henhold til Den angelsaksiske krønike hadde en «konge av britonene» kjent som Vortigern invitert to germanske høvdinger, Hengist og Horsa (navnene betyr «hingst» og «hest»), til Britannia for å hjelpe til med forsvaret mot angrep fra piktere. Etter å ha ankommet til Ebba's Creek i Kent i 449, beseiret Hengist og Horsa piktiske angripere før de vendte seg imot den stedegne befolkning, inviterte flere germanske folk til seile over og bosette seg i Britannia. Blant disse som gjorde det var det tre stammegrupper eller folk: saksere, anglere, og jyder. De sistnevnte bosatte seg både i Kent og på Isle of Wight, og etablerte de folkene som ble kjent som Cantware og Wihtware.
I henhold til Den angelsaksiske krønike gikk Hengist og Horsa i slag med Vortigern ved Ægelesthrep (antagelig Aylesford i Kent), hvor Horsa ble drept. Som et resultat ble Hengist konge i sitt kongerike, deretter etterfulgt av sin sønn Æsc. I 456 gikk Hengest og Æsc i kamp med britonene ved Crecganford (antagelig Crayford innenfor dagens London), og etter at britonerne ble beseiret flyktet de fra Kent og til deres festning i London. En tilsvarende fortelling er gitt i Bedas Anglernes kirkes historie hvor det hevdes at folkene i Kent og Isle of Wight var etterkommere av jydiske bosettere, og at Horsa ble drept i slag mot britonerne, legger til at han ble gravlagt i østlige Kent. Riktigheten eller nøyaktigheten i disse redegjørelsen er blitt utfordret. S.E. Kelly har eksempelvis uttalt at «de legendariske detaljene er lett å avvise». Forskerne vurderer generelt de nevnte Hengist og Horsa som mytologiske figurer som ble lånt fra den folkelige tradisjonen for å legitimere herskerelitene fra midten til i sen angelsaksisk tid.
Det synes som om de innvandrende germanske folkegruppene bosatte seg hovedsakelig i jordbruksland som tidligere hadde vært kultivert av den opprinnelige befolkningen, særskilt i høydedragene i nord for The Downs og Holmesdale sør for skråningen i The Downs. Det synes som om at de fortsatte tradisjonen med blandingsbruk, utfylt med åkerbruk og tamdyr, og med nærheten til kysten og elvene drev de antagelig også med fiske og handel. Angelsakserne benyttet seg de eksisterende forhistoriske og romerske veisystemene da 85 prosent av gravstedene er blitt lokalisert innenfor 1,2 km av en romersk vei, en seilbar elv, eller kysten. De gjenværende 15 prosent har vært i nærheten av en oldtidsvei. Det er få arkeologiske spor fra disse tidlige bosetningene som er blitt avdekket, skjønt et framtredende eksempel er et grophus ved Lower Warbank i Keston. Det ble reist på toppen av stedet til en tidligere romersk villa, tilstående til en oldtidsvei gjennom North Downs. Keramikk fra 400-tallet har også blitt avdekket ved en rekke villasteder rundt om i Kent, noe som antyder at eldre steder ble bosatt på nytt på denne tiden. I østlige Kent er gravstedene fra 400-tallet bestått hovedsakelig av jordsettinger med felles kentisk utførelse. I vestlige Kent er gravene, som i Orpington, en blanding av jordsettinger og kremasjoner, noe som er typisk for saksiske graver nord for elven Themsen. Det antyder at vestlige Kent på dette tidspunktet var uavhengig av østlige Kent og var isteden en del av kongeriket til østsakserne, Essex, som eksisterte nord for utløpet til Themsen.
Utviklingen og ekspansjonen vestover: 500–590
Det synes som om at i løpet av 500-tallet hadde kongeriket Kent en del forbindelser med merovingerstyrte kongeriket Frankerriket på det europeiske fastlandet, og som da strakte sin politiske, militære og økonomiske innflytelse over hele nordvestlige Europa. Ulike tekstlige kilder antyder muligheten for at Kent kan ha vært underlagt, mer eller mindre, merovingernes kontroll i dette århundret. Frankisk materiell kultur fra denne perioden har jevnlig blitt funnet i arkeologisk kontekst i Kent, men er fraværende i andre områder i Britannia, noe som antyder at Kent kan ha hatt en direkte kontakt og handelsmonopol med Frankerriket.
Kentiske gjenstander fra 500-tallet har også blitt avdekket på det europeiske fastlandet, særskilt i områdene til dagens Charente, vestlige Normandie, Rhinland, Friesland, Thüringen, og sørlige Skandinavia. Vekselvis er kentiske gjenstander fraværende fra områder på det europeiske fastlandet mellom Seinen og Somme, et område som direkte ligger mot Sussex i Britannia. Det kan antyde at handelsforbindelsene ble etablert mellom særskilte folke- eller etniske grupper framfor å fungere innenfor et fritt marked åpent for alle i nordvestlige Europa. Det er også arkeologiske bevis på kentiske handelsforbindelser med egenproduserte gjenstander som strakte seg vestover; disse har blitt funnet i Hampshire og Isle of Wight, og kopier eller etterligninger har blitt funnet i graver lengre unna, som i områder som Wiltshire og Cambridgeshire.
Santa Cruz (Madeira)
Santa Cruz er en av de elleve kommunene i den sjølstyrte portugisiske regionen Madeira. Det er også navnet på byen som er administrasjonssenter i kommunen.
Kongedømmet Kent
Utviklingen og ekspansjonen vestover: 500–590
Arkeologiske bevis antyder at på et tidspunkt på 500-tallet annekterte østlige Kent området vestlige Kent. Sør for Kent ligger Weald, en tett skog som ikke var tiltrekkende for den kentiske eliten, noe som etterlot området vest for kongeriket som et hovedområde tilgjengelig for erobring, særskilt dalføret langs elven Darent og forsenkningene i skråningene i North Downs til vest for elven Medway som inneholdt en del av det mest fruktbare jordsmonnet i sørlige Britannia.
Santa Cruz (Madeira)
Kommunen
Kommunen Santa Cruz ligger sørøst på Madeira, rett øst for hovedstadskommunen Funchal. Arealet er ca. 82 kvadratkilometer (altså omtrent på størrelse med Rebbenesøya i Troms). Folketallet var i 2011 42,916.
Kongedømmet Kent
Etableringen av kongedømmet og kristendommen: 597–650
Kent opptrer i de historiske nedtegnelsene i 597, og på den tiden var kongedømmet fullstendig etablert under en herskerelite. Denne tidlige framtoningen gjør Kent til det første kongerike i det angelsaksiske England som opptrer innenfor de historiske nedtegnelser. Den historiske fortellingen som ble gitt av den angelsaksiske munken Beda sier at Kent var under styret til en konge ved navn Æthelbert i denne perioden, noe som gjør ham til den eldste pålitelige attesterte angelsaksiske monark. Beda hevder at Æthelbert var en bretwalda (fremste blant like, eller konge over konger) som utøvde kontroll over alle de som var sør for elven Humber, således hadde betydelig kontroll over andre angelsaksiske kongeriker i tillegg til sitt eget. Den angelsaksiske krønike refererer til diverse kriger mellom de ulike kongerikene på 500-tallet, men de fleste skjedde i vest i Britannia og berørte ikke Kent direkte; et unntak var et nedtegnet slag som skjedde mellom Kent og Wessex i 568, og hvor Æthelberts styrker ble presset tilbake til Kent. Æthelberts styre etablerte også Æthelberts lov, en rekke av lovmessige bestemmelser som også utgjør den eldste bevarte tekst på angelsaksisk.
Santa Cruz (Madeira)
Kommunen
Madeiras hovedflyplass ligger i kommunen.
Kongedømmet Kent
Etableringen av kongedømmet og kristendommen: 597–650
I henhold til Bedas fortelling begynte kristningen av angelsaksiske England i Kent under Æthelberts styre da den benediktinske munken Augustin kom til halvøya Ebbsfleet i 597 for drive pave Gregor den stores misjon. Æthelberts frankiske hustru, Bertha, var allerede kristen, og Æthelbert selv konverterte til kristendommen noen få år senere.
Santa Cruz (Madeira)
Kommunen
De viktigste næringene i kommunen er fiskeri og landbruk.
Kongedømmet Kent
Etableringen av kongedømmet og kristendommen: 597–650
I løpet av denne tiden var de angelsaksiske kongene ikke stasjonert på et sted, men forflyttet seg rundt i sine kongeriker, samlet inn utkomme og varer fra befolkningen, og ga gaver i et økonomisk system basert på gjensidig varebyttehandel. Ulike dokumenter fra 600- og 700-tallet bevitner det faktum at Kent ble styrt av to konger, en dominerende konge i øst og en underordnet konge i vest, antagelig reflekterer det en tidligere deling mellom to kongeriker.
Santa Cruz (Madeira)
Kommunen
De avsidesliggende Desertasøyene administreres som en del av kommunen.
Kongedømmet Kent
Etableringen av kongedømmet og kristendommen: 597–650
Arkeologiske undersøkelser har påvist at denne perioden hadde den siste fasen av gravlegging med gravgods (engelsk: furnished burial), markert av en minskning i regionale særpreg i gravgods og en økning av gjenstander med dyredekorasjon (Salin Style II-motiver). Det var også begynnelsen på elitegraver hvor enkeltpersoner hadde blitt lagt ned med langt større rikdom enn andre personer; meste kjente tilfelle i Kent har blitt funnet i det angelsaksiske gravstedet i Sarre og gravestedet i Kingston Barrow, mens et elitegrav i Taplow-graven dagens Buckinghamshire inneholdt også kentiske karakteristikker som kan antyde en mulig kentisk innflytelse i denne regionen.
Santa Cruz (Madeira)
Byen
Byen Santa Cruz ligger ved kysten, like ved vestenden av rullebanen på Madeira lufthavn.
Kongedømmet Kent
Nedgang og Marcias dominans: 650–785
På slutten av 600-tallet kom Kent gradvis inn under herredømmet til det ekspanderende Mercia. Hvor det hadde vært en kongelige hall og reeve (myndighetsperson) i Lundenwic fram til minst 680-tallet, kom byen direkte inn under Mercias besittelse. Å tape kontroll over Lundenwic brøt antagelig Kents monopol på handelen over Den engelske kanal og rikets mulighet til å kontrollere Themsen, noe som ytterligere eroderte dets økonomiske makt. I henhold til Beda, angrep Æthelred av Mercia i 676 Kent og ødela flere av rikets kirker. Mercias kontroll over Kent økte i de kommende tiårene; i 689/690 hadde østsaksiske konger underlagt Mercias overherredømme vært aktive i vestlige Kent. Det er også nedtegnelser som bevitner at Æthelred meklet om inntektene i kristne samfunnene i Minster-in-Thanet og Reculver, noe som indikerer en sterk merciansk kontroll over også det østlige delen av Kent.
Santa Cruz (Madeira)
Byen
Byens hovedkirke, Santa Maria de Santa Cruz, blei påbegynt i 1479 og fullført i 1533. Det er Madeiras største kirke utenom hovedstaden.
Kongedømmet Kent
Nedgang og Marcias dominans: 650–785
I 686 ble Kent erobret av Cædwalla av Wessex; innen et år ble Cædwallas bror Mul drept i opprør i Kent, og Cædwalla kom tilbake for å herje området. Etter dette angrepet havnet Kent i en tilstand av uro og kaos. Mercia støttet en klientkonge ved Oswine, kjent fra 3 chartere, men han synes å ha styrt i kun to år, og deretter ble Wihtred konge. Han er kjent for Wihtreds lov, og gjorde en betydelig innsats for å gjenoppbygge kongeriket etter ødeleggelsene i de foregående årene. I 694 fikk han til en fredsavtale med Wessex ved å betale erstatning for drapet på Mul.
Santa Cruz (Madeira)
Kirkesogn
Kommunen er inndelt i fem kirkesogn: Camacha, Caniço, Gaula, Santa Cruz (byen), Santo António da Serra.
Kongedømmet Kent
Nedgang og Marcias dominans: 650–785
Historien til Kent som følge av drapet på Wihtred i 725 er fragmentert og ligger i stor grad i mørke. I de neste førti årene styrte to eller selv tre konger samtidig. Det kan ha vært en form for deling som gjorde Kent til det første målet for den voksende makten til Offa av Mercia: i 764 fikk han overherredømme av kent og begynte å styre det via klientkonger. Ved tidlig på 770-tallet synes det som om Offa forsøkte å styre Kent direkte, og det utløste et opprør. En slag ble utkjempet ved Otford i 776, og selv om resultatet ikke er nedtegnet, antyder omstendighetene i de følgende årene at opprørerne i Kent må ha vunnet: Egbert II og senere Ælhmund synes å ha styrt uavhengig av Offa i minst et tiår etter. Det ble ikke varig, da Offa klarte å gjenopprette sin autoritet over Kent i 785.
Canterbury sto fram som det økonomiske og politiske senter i Kent i løpet av 600-tallet. Det fikk urban vekst som er bevitnet arkeologisk ved avdekking av møddinger og avfallshauger, metallarbeid, tømmerhaller, og grophus som er datert til denne perioden. En tilsvarende vekst i bosetning og utbygging skjedde i Dover, og det er mulig at det samme skjedde ved Rochester, men sistnevnte er ikke tilfredsstillende undersøkt arkeologisk. Det er kjent at de fremste stedene for preging av mynter var både i Canterbury og Rochester, hovedsakelig i framstillingen av sceattaer i sølv. Det antyder at fra 600-tallet og framover hadde kongene i Kent stadig tettere kontroll over kongerikets økonomiske struktur.
Opprustning: 785–825
I løpet av 700- og 800-tallet ble det bygget et antall befestede jordverk, mest kjent av disse forsvarsvoller er Wansdyke og Offas dike, bygget som barrierer og sperringer mellom stridende kongeriker; Faestendic som strakte seg gjennom dalen Cray og veien som siden har blitt til den moderne veien A25 var antagelig kentiske forsvarsvoller fra denne perioden. Bevis på slik militarisering kan også bli sett i bærebjelkene til Rochester Bridge over Medway, dokumentert fra 790-tallet, som la ut plikt for den romerske broen til å bli vedlikeholdt. Broen ble inndelt i seksjoner som lokale landeiere og institusjoner fikk ansvaret for. Broen var viktig for å frakte kentiske soldater over elven.
Etter at Ælhmund formodentlig døde kort tid etter å ha vært vitne ved et charter i 784 ble hans sønn Egbert fordrevet fra Kent og i landflyktighet av Offa og Beorhtric. Det er klart fra chartere at Offa var i kontroll av Kent ved 785. Framfor å bare fungere som en overherre for sin nye besittelse, forsøkte han å annektere det eller i det minste å redusere dets betydning ved å opprette et nytt bispedømme i Mercia ved Lichfield, kanskje grunnet at erkebiskopen av Canterbury, Jænberht, nektet å krone hans sønn Ecgfrith. Jænberht avga en del av sitt bispedømme og den pro-mercianske Hygeberht ble valgt av Offa for å erstatte ham «gjennom fiendskap mot den ærverdige Jænberht og det kentiske folket,» i henhold til Offas endelige etterfølger Coenwulf i et brev til pave Leo III. I 796 døde Offa og i dette øyeblikket da Mercia var svekket ble det utløst et opprør i Kent under Ædberht III Præn som midlertidig var vellykket. Coenwulf gjenerobret imidlertid Kent i 798 og innsatte sin egen bror Cuthred som konge. Etter at broren døde styrte Coenwulf Kent direkte. Mercias autoritet over Kent ble erstattet av Wessex i 825 etter sistnevnte seiret i slaget ved Ellandun. Mercias klientkonge i Kent, Baldred, ble forvist.
Vikingangrep: 825–1066
I henhold til Den angelsaksiske krønike ble Kent først angrepet av vikinger på slutten av 700-tallet. Kent og sørøstlige England var et attraktivt mål for disse nordboerne fra Skandinavia, hovedsakelig Norge og Danmark, grunnet de rike kirkesamfunnene som ofte var lokalisert utsatt til ved kysten. I 804 ble nonnene ved Lyminge i sørøstlige Kent gitt tilflukt i Canterbury for å unnslippe angripere, og i 811 ble soldater i Kent samlet for å slå tilbake en vikinghær som hadde gjort Isle of Sheppey til sin base. Ytterligere nedtegnelser om angrep skjedde ved Sheppey i 835, gjennom Romney Marsh i 841, i Rochester i 842, Canterbury og Sandwich i 851, Thanet i 853, og over Kent i 865. Kent var også attraktiv ved at landet hadde tilgang til de betydelige rutene, både over land og over vann. I 811 er det nedtegnet at nordboerne hadde befestet seg på nordkysten og det ble sagt at de overvintret i Thanet i 851–852 og Sheppey i 854–855. Canterbury og Rochester fortsatte sin romerske bymurer som kan ha blitt forsterket i denne perioden. Byene ble uansett angrepet av vikinger; Rochester i 842, Canterbury i 851, og Rochester på nytt i 885, da la byen under beleiring inntil den ble avlastet av hæren til Alfred av Wessex. Burghal Hidage listet byggingen av festningen Eorpenburnam, som antagelig var en tollfestning. Et antall skjulte forråd med rikdommer, depotfunn, har blitt avdekket, særskilt langs kysten av vestlige Kent, antagelig skjult for angrep fra vikinger og ment for å bli hentet senere, men det skjedde ikke.
I 892, da hele sørlige England var forent under kong Alfred av Wessex (senere blitt kalt for Alfred den store), lå Kent på kanten av katastrofe. Etter at vikinger hadde angrepet Lindisfarne ved kysten av Northumbria i 793 hadde det kommet et økt antall angrep lengre sør fram til 878 da kong Alfred beseiret en stor hær med nordboere. Senere inngikk han en avtale hvor de kunne bosette seg i East Anglia og i nordøst. Imidlertid kom det stadig nye daner. På slutten av 880-tallet hadde vikinghøvding ved navn Hastein samlet en stor hær i nordlige Frankrike, beleiret Paris, og erobret deler av Bretagne. Opp til 350 vikingskip seilte fra Boulogne og til sørkysten av Kent i 892. En stor hær på alt mellom 5 000 og 10 000 menn med kvinner, barn og hester kom opp det nå tapte utløpet av elven Limen (østvestruten til Royal Military Canal i det gjenvunne Romney Marsh) og angrep en festning i nærheten av kirken St. Rumwold's i Bonnington. Alle skal ha blitt drept. De dro videre og året etter bygde sin egen festning ved Appledore. Da de fastboende danene i East Anglia og andre steder hørte om dette, brøt de sitt løfte til Alfred og samlet seg for å bli med. Først gjorde nordboerne lynangrep ut av Appledore. I et av disse raserte til grunnen bosetningen Seleberhtes Cert (dagens Great Chart i nærheten av Ashford); senere forflyttet hele hæren seg ytterligere i innlandet og hadde flere slag med angelsakserne, men etter fire år ga nordboerne opp. En del trakk seg tilbake til East Anglia mens andre seilte over kanalen til nordlige Frankrike.
Grunnet ytre press og angrep ble angelsaksiske England samlet under en konge som kunne koordinere forsvaret av landet. Den historiske tiden med småkongedømmer som Kent var over.