cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Den filippinske revolusjon
Revolusjonen i andre landsdeler
Også i provinsene Laguna og Batangas var filippinerne like seierrike som i Cavite. Under ledere som general Miguel Malvar og Artemio Ricarte, og med helteskikkelser som den kvinnelige general Agueda Kahabagan (Henerala Agueda) klarte de etterhvert å nedkjempe alle spanske stillinger. Den 3. mai 1897 spredte opprøret seg til provinsen Capiz i Visayas. De militære seirene førte til at de revolusjonære i andre landsdeler grep til våpen på ny i mai og juni 1897. I provinsene Pangasinan, Tarlac, Pampanga og Nueva Ecija kjempet de under general Mamerto Natividad, som i november 1897 falt i for en spansk skarpskytters kule. Det var også opprør lenger borte i det nordlige Luzon, i Zambales, Ilocos Sur og Ilocos Norte.
Spania gir etter
Spania kjempet mot opprørerne både med militærmakt og ved å bestikke opprørsledere.
Men ikke alle revolusjonære hadde vært med på Biak-na-Bato. I februar 1898 raste den ikke bare videre på nytt, men spredte seg til stadig nye deler av landet. Den 2. april 1898 ble det opprør i Cebu.
USA går til krig, revolusjonen fortsetter
USA, som nettopp hadde gått til krig mot Spania, så store fordeler ved at den filippinske revolusjon fortsatte. Den 19. mai 1898 vendte Aguinaldo tilbake fra Hongkong på det amerikanske skipet McCullough. Fem dager etter, den 24. mai, dannet han en provisorisk diktatorisk regjering, og den 12. juni proklamerte han Filippinene som fritt og uavhengig land.
I 1898 bragte USA sin krig mot Spania også til Filippinene. Under den spansk-amerikanske krig angrep den amerikanske flåte spanjolene i Manilabukten, mens filippinske styrker under Emilio Aguinaldo rykket frem på land. Spanjolene måtte gi etter.
Den 13. august 1898 marsjerte Aguinaldo og general Arthur MacArthur inn i Manila, og spanjolene gjorde for sin egen militære æres skyld symbolsk motstand i to timer før de overgav seg. Kapitulasjonserklæringen ble fremforhandlet og etter få dager undertegnet i San Agustin-kirken i Intramuros.
Konstitusjon og regjeringsdannelse
I september innkalte Aguinaldo til lovgivende kongress i Barasoain-kirken i Malolos, i provinsen Bulacan nord for Manila.
Den 17. januar 1899 var revolusjonen også et faktum på Mindanao; da ble det filippinske flagg heist der for første gang. Den 21. januar promulgerte Aguinaldo Malolos-konstitusjonen, og den 23. januar tiltrådte det nye republikanske styre, med Emilio Aguinaldo som president, og hans nære rådgiver siden juni 1898, Apolinario Mabini som statsminister og utenriksminister.
Ny krig, men nå mot amerikanerne
Stilt ovenfor det uunngåelige nederlag mot amerikanerne, hadde Spania imens solgt Filippinene til USA. Uavhengigheten ble ikke godtatt av amerikanerne. Allerede den 4. februar begynte den filippinsk-amerikanske krig (1899–1901, med spredte kamphandlinger helt frem til 1913), som skulle knuse den filippinske republikk og etablere amerikansk kolonistyre.
CO2-avgift
CO2-avgift er en særavgift til statskassen.
CO2-avgiften på mineralske produkter ble innført i 1991 og ble i 1999 skilt ut i et eget avgiftsvedtak. Avgiftens formål er å bidra til kostnadseffektive reduksjoner av utslipp av klimagassen CO2. Avgiftsplikten omfatter mineralolje og bensin og oppstår som hovedregel ved uttak fra godkjent lager eller ved innførsel.
Avgiften på utslipp av CO2 i petroleumsvirksomheten på kontinentalsokkelen ble innført i 1991. Avgiftens formål er å redusere utslipp av klimagassen CO2 fra petroleumsvirksomheten på kontinentalsokkelen.
CO2-avgiften på mineralolje og bensin er hjemlet i vedtaket om CO2-avgift på mineralske produkter, mens CO2-avgiften på sokkelen er hjemlet i vedtaket om CO2-avgift i petroleumsvirksomheten på kontinentalsokkelen. Avgiftene oppkreves etter henholdsvis lov 19. mai 1933 nr. 11 om særavgifter og lov 21. desember 1990 nr. 72 om avgift på utslipp av CO2 i petroleumsvirksomhet på kontinentalsokkelen.
Statens inntekter fra CO2-avgift på mineralske produkter og CO2-avgiften på sokkelen var i 2008 på hhv. om lag 4,5 milliarder kroner og om lag 3,4 milliarder kroner.
CO2-avgift på mineralolje
Som mineralolje anses bl.a. parafin, fyringsparafin, gassolje, dieselolje og fyringsolje.
Den generelle avgiftssatsen i 2010 er 0,58 kroner per liter mineralolje. For mineralolje til bruk i innenriks luftfart er avgiftssatsen 0,68 kroner per liter, mens avgiftssatsen for mineralolje til bruk i treforedlingsindustrien, sildemel- og fiskemelindustrien er 0,30 kroner per liter.
Det gis fritak for avgiften for produkter som leveres til bruk som gir kvotepliktige utslipp etter klimakvoteloven. Etter EFTAs overvåkningsorgan (ESA) sitt vedtak 16. juli 2008 (502/08/COL) kan fritaket godkjennes så lenge de fritatte virksomhetene minimum ilegges en avgift på 15 euro per 1000 kg mineralolje fastsatt i nasjonal valuta per første virkedag i oktober i året før budsjettåret. Dette samsvarer med minstesatsen i EUs Rådsdirektiv 2003/96/EF (energiskattedirektivet). ESAs godkjennelse gjelder fram til 31. desember 2017.
Det gis i tillegg avgiftsfritak blant annet for mineralolje som brukes i skip i utenriks fart, i fiske og fangst i fjerne og nære farvann samt i fly i utenriks fart.
CO2-avgift på bensin
Avgiftsplikten omfatter bensin og blandinger dersom bensin er hovedbestanddel og blandingen kan benyttes som motordrivstoff.
Avgiftssatsen i 2010 er 0,86 kroner per liter bensin.
Det gis fritak for avgiften for blant annet bensin brukt i fly i utenriks fart og bensin gjenvunnet i VRU-anlegg (Vapour Recovery Unit).
CO2-avgift på naturgass og LPG
I forbindelse med budsjettet for 2007 ble det vedtatt å innføre CO2-avgift på gass til oppvarming av bygg fra 1. juli 2007. CO2-avgiften på gass til oppvarming av bygg ble vedtatt som en generell avgift på gass med et fritak for gass som benyttes til annet enn oppvarming. Avgiften har i påvente av godkjenning fra EFTAs overvåkingsorgan (ESA) ikke blitt innført. I vedtak 23. juli 2009 (342/09/COL) har ESA konkludert med at fritaket ikke er i tråd med EØS-avtalens statsstøtteregelverk.
CO2-avgiften i petroleumsvirksomheten
CO2-avgiften i petroleumsvirksomheten ble doblet fra 2012 til 2013. Satsene gikk fra 0,49 til 0,96 kr per sm3 gass og liter olje/kondensat.
São João do Piauí
São João do Piauí er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Ann Eleonora Jørgensen
Ann Eleonora Jørgensen (født 16. oktober 1965 i Hjørring) er en dansk skuespiller.
Jørgensen ble utdannet som klinikkassistent hos en tannlege, før hun søkte seg inn på Statens Teaterskole i København i 1989 og ble uteksaminert i 1993. I 1992 ble hun kjent med Thomas Vinterberg. Han brukte henne i sin avgangsfilm fra Filmskolen, Sidste omgang, i 1992. Samme år medvirket hun i hans TV-film Slaget på tasken. Blant dansker flest er hun allikevel best kjent for sitt TV-arbeide (Taxa (1997–99) og sine filmroller i Forbrydelser og Italiensk for begynnere. I 2005 medvirket hun i Jul i Valhall som Tove og fortsettelsen Guldhornene, og i Tørklædemonologerne.
Hun har spilt i en lang rekke teaterforestillinger på noen av Danmarks ledende scener bl.a. [[Mungo Park (teater)
Familie
I perioden 1991–1999 var hun gift med teaterregissøren Emmet Feigenberg. I 2003 giftet hun seg med pressesjef Rasmus Windfeld.
Lovundvraket
Oppdagelsen var tilfeldig da en gravemaskinfører så at det var trerester i grabben etter at han hadde hentet opp sand fra valen ved Hamnholmen. Undersøkelsene viste at arbeidet hadde forårsaket en del skader på vraket, og deler av kjølen som var blitt knekt, ble hentet opp sammen med spantene.
De er datert til 1400-tallet og er faktisk det eneste vraket fra middelalderen som fremdeles eksisterte i ett stykke. Resten av vraket på funnstedet er under forvaring av Tromsø Museum. Det vil være altfor dyrt å hente opp vraket fra sanden slik at det ble besluttet å la det være der det ligger.
Som et rent middelalderfartøy er det ikke et stort skip. Det er bygget av eik, en tresort som ikke finnes i Nord-Norge. Lovund har vært befolket helt siden steinalderen, men de første historiske beretningene skriver seg fra 1500-tallet. Den gangen var det en liten «landsby» med bofaste folk oppe på «Tofta» (Kroken). Lovundvraket kom sørfra. Hvordan skipet endte opp som vrak på en nær bortgjemte øy i havet vest for Svolvær vil aldri blir kjent. Det er omtrent 15 meter langt.
Kystkultursenteret på Lovund mottok en av de oppbevarte spantene til det lokale museet i 2007 sammen et kartriss som viser omtrent hvor vraket ligger.
Arbutus canariensis
Arten er endemisk for fire av Kanariøyene: Tenerife, La Gomera, Hierro og Gran Canaria. Den vokser i kanarifuruskog og lyngheier oppe i fjellene sammen med trelyng og Morella faya.
Mbomou
Mbomou er et prefektur i Den sentralafrikanske republikk. Det ligger sørvest i landet og grenser til prefekturene Haute-Kotto, Basse-Kotto og Haut-Mbomou. Det grenser også til landet Den demokratiske republikken Kongo. Grensen til Kongo er elvene Ubangi og Mbomou.
Administrativ inndeling
Mbomou er delt inn i fire underprefekturer.
Entropia Universe
Entropia Universe (Tidligere Project Entropia) er et virtuelt univers med en virtuell økonomi, hvor Entropia Universe valuta can veksles med USA Dollar. Spillet er ikke offisielt et MMORPG, men det har en god del elementer fra MMORPGs.
Utviklingen av Entropia Universe startet i Sverige i 1995. Kommersielt ble det lansert i begynnelsen av 2003.
«Spillet» kan lastes ned gratis, men man starter ikke med noe utstyr. For å kjøpe utstyr, må man benytte PED (Project Entropia Dollar). PED kan man kjøpe for USD og 1 USD = 10 PED.
En viktig forskjell mellom Entropia Universe og andre MMORPG'er, er muligheten til å veklse inn virkelig valuta (fra kredittkort eller lignende) i PED. Man har også samme mulighet til å veksle inn PED i USD å få dem godskrevet egen bankkonto. Dette gjør det teoretisk mulig å tjene penger på å spille videospill.
I spillet kan man drepe monstre, lete etter mineraler, lage våpen og drive med aktiv handel samt spekulasjon.
Nøkkelen til verdier i spillet er noe som kalles for TT-verdi. TT står for «Trade Terminal». Det finnes slike trade terminals inne i spillet, men de har kun begrenset utvalg av utstyr for salgs. TT-verdi er en garantert sum PED man får når man selger et objekt i spillet til en Trade Terminal. Siden det er større etterspørsel enn tilbud etter enkelte objekter, så får disse en tilleggsverdi som avhenger av hvor mye en potensiell kjøper er villig til å gi. Denne tilleggsverdien varierer voldsomt og det kan nevnes at sjeldent medisinutstyr nå omsettes for over ett hundre tusen norske kroner, selv om TT-verdien kun er på noen få hundre norske kroner. De enkleste våpen (virtuelle) i spillet koster noen få PED.
Omgivelser
Handlingen i spillet foregår på planeten Calypso og i noen områder rundt denne som romstasjonen Crystal Palace og Club Neverdie lokalisert på en asteroide. Ved Calypso har man til nå oppdaget 2 kontinenter, Eudoria og Amethera. Det befinner seg flere byer av forskjellig størrelser både i Eudoria og i Amethera. Ved Amethera er det åpent for at spillere selv administrerer landområder og dette er veldig populært. I løpet av Juli 2006 ble det auksjonert landområder som bragte inn 200.000 USD.
Økonomi
Spillet baserer seg på valuta lik det som vi kjenner til fra den virkelige verden. Spillets valuta er PED. (Fra Project Entropia Dollar) I spillet har man også 1/100 PED som kalles for PEC. (Project Entropia Cent) 10 PED = 1 USD. Det kan veksles inn valuta fra den virkelige verden til spillet. På den samme måten kan man veksle inn valuta fra spillet og ut til den virkelige verden. Den vanligste måten å veksle inn valuta er med kredittkort. For å ta ut penger har det nylig blitt introdusert et ATM-kort som kan benyttes i minibanker eller til varekjøp, som et vanlig kredittkort. I tillegg til dette, er det mulig med andre former for pengeoverføringer.
Erfaring
All aktivitet som blir utført i spillet gir erfaring. Dette blir omtalt som «skills». I Entropia Universe finnes det ikke maksimalgrenser for skills. Skills kan også kjøpes og selges blant spillerne gjennom skillimplanter.
Spillere
Det finnes spillere fra hele verden, men for tiden er det flest fra Sverige, Danmark, USA og Norge. Pr. august 2006 er det registrert 470.000 brukerkonti.
Skatt
Skatteetaten har gitt en uttalelse om beskattning av inntekt fra entropia universe, som kan leses på: Skatteetaten
Collettgården
Collettgården var den vanlige betegnelsen på en gammel bygård med adresse Kirkegata 15 i Christiania, revet i 1939 og flyttet til Norsk Folkemuseum på Bygdøy. Gården ble senere også kalt «Cappelengården» fordi den i tiden 1843-1939 var eid av medlemmer av den såkalte forlagsgrenen av slekten Cappelen. Norsk Folkemuseum innførte etter 2000 nydannelsen «Collett- og Cappelengården».
Den eldste delen av anlegget var fløyen i to etasjer på hjørnet av Tollbugata, oppført før midten av 1600-tallet. Den hadde et bratt tak avsluttet med gavl mot Kirkegata. Taket ble omgjort til valmtak på 1700-tallet, antagelig i forbindelse med en reparasjon etter krigsskader som oppsto under Karl XIIs beleiring av Akershus festning i 1716. På langsiden som vendte mot Tollbugata, hadde huset et karnapp. Hovedbygningen fikk sin endelige form omkring 1760, da fløyen mot Kirkegata ble forlenget og påbygget til to etasjer. Samtidig fikk fasaden midtstilt inngangsparti og frontispis (midtgavl) i barokk stil.
Hovedbygningen hadde i tillegg til de to fløyene vendt mot gatene også sidefløyer som omsluttet en gårdsplass omgitt av svalganger. Bak dette firefløydede anlegget fantes enda en gårdsplass inne i kvartalet, omgitt av driftsbygninger knyttet til eiernes næring. Disse bakbygningene ble ikke tatt med ved flyttingen til Folkemuseet.
Gården ble i 1703 kjøpt av trelasthandler James Collett, innvandret fra England i 1683, stamfar til den norske familien Collett. Gården tilhørte hans etterkommere i 125 år til 1828. Fra 1843 drev Cappelen-familien bokhandel og forlag i gården. Den var fredet som kulturminne, men ble likevel revet i 1939 da forlagets nye forretningsgård skulle oppføres. Hovedbygningen med tilstøtende sidefløyer ble demontert og flyttet til Norsk Folkemuseum, hvor den etter 25 års lagring ble gjenreist fra 1963 til 1982, men den er ennå ikke helt ferdig innredet.
De sententia ferenda
De sententia ferenda er et latinsk uttrykk som er brukt i jus. Uttrykket betyr bokstavelig «av dommer som de burde være», og er brukt til å skildre råd til domstolene om hvordan de bør dømme og avgrense det fra analyser om hva de egentlig dømmer.
Statens landbruksforvaltning
SLF gav faglige råd, iverksatte landbrukspolitikken og la til rette for landbruket og matindustrien.
SLF skulle være en brukerrettet og effektiv virksomhet som innenfor rammene av nasjonal landbruks- og matpolitikk bidro til å:
SLF lå i Oslo og hadde ca. 190 ansatte. Direktør for årmålsperioden 2012-2018 var Jørn Rolfsen
Den 1. juli 2014 ble SLF slått sammen med Statens reindriftsforvaltning til Landbruksdirektoratet.
Porvenir (kommune)
Porvenir er en kommune (spansk: municipio) i Paysandú-departementet i det nordvestlige Uruguay. Hovedstaden heter Porvenir.
Office of Special Investigations
Office of Special Investigations (OSI) er et kontor i det amerikanske Justisdepartementet som har til oppgave å oppspore, etterforske, påtale og deportere personer som deltok i det nasjonalsosialistiske Tyskland under andre verdenskrig.
Porvenir (kommune)
Historie
Porvenir ble grunnlagt i 15. mars 2010.
Regjeringen
Ordføreren (alcalde) i kommunen er Silvia Scarboni (2010-2015).
Ildgrubaffæren
Ildgrubaffæren fant sted ved Ildgrubfossen kraftstasjon i Nord-Rana den 5. april 1943. Bakgrunnen var radiosenderen Crux II, som den norske motstandsbevegelsen benyttet til å kontakte Secret Intelligence Service (MI6) i London. Senderen ble kjørt til kraftstasjonen om natta, sommeren 1942, av Alf Andreas Øverli, med Arne Pedersen, Ole Hoff Snefjellå og Erling Moe som påsittere.
Historien
Den 5. april 1943 fikk okkupasjonsmaktens nazi-utnevnte politi i Mo i Rana meldinger om ulovlige radiosendere i kraftstasjonens vokterbolig, og muligens også et våpenlager.
Tre tyske utsendinger fra Gestapo kom til boligen 5. april 1943 og der var Birgit Jakobsen (Molla), hennes ektemann Normann Jakobsen, broren Petter Gruben, fire bekjente fra nabogårdene, bestemoren og spedbarnet Gunn.
Petter Gruben kom seg unna ved å hoppe ut soveromsvinduet i 3. etasje, skjøt de to politisoldatene som holdt vakt og varslet naboene om det som var skjedd. Molla saboterte telefonen, og den tredje tyskeren hoppet ut vinduet og forsvant i retning nærmeste nabogård. Petter Gruben kom tilbake og varslet søsteren og Normann at de må ta med seg Gunn og rømme til Sverige for så å storme ut for å hente ski. Ute ble Petter Gruben skutt og drept av den ene tyskeren, som var såret og hadde gjemt seg i uthuset.
Med tynne klær og nesten uten mat brukte de syv dager i uvær over fjellet til Sverige. Underveis mistet de barnet, som hadde falt ut av ryggsekken, men fant det igjen. Molla og Normann Jakobsen måtte amputere deler av føttene på grunn av frostskader og ble liggende seks måneder på sykehus, mens babyen de bar med seg kom fra det uten varige skader.
Etter denne episoden oppdaget Gestapo radiosendere, sprengstoff og gevær lagret ved kraftstasjonen.
Melankoli
Melankoli (gresk μελανχολία) er en form for dyp depresjon og inngår i gruppen psykiske sykdommer, som berører stemningsleiet - de affektive syndromene. Ordet kommer av gresk melas (= svart) og choli (= galle), basert på antikkens lære om de fire kroppsvæskene som var i balanse hos friske mennesker - hjertets blod, hjernens slim, leverens gule galle og miltens svarte galle. Det finnes ingen svart galle, men den ble like fullt beskrevet som «så tykk og klebrig» at legene så vidt kunne tappe den ut. Den utsondret svarte damper som steg opp i hjernen og formørket tankene. Personen ble bokstavelig talt svartsynt.
Behandling
Behandlingen bør skje på sykehus, ettersom risikoen for selvmord er høy og kan øke i begynnelsen av behandlingen. Når pasienten begynner å fungere bedre, med forbedret evne til å ta initiativ, samtidig som mindreverdighetsfølelsene og følelsen av håpløshet er like ille, kan faren for selvmord øke.
Personer med melankoli behandles med medisiner mot depresjon eller ECT, ettersom de ikke kan ta imot samtalebehandling i depresjonens dypeste fase.
Moissac
Moissac er en kommune i departementet Tarn-et-Garonne i regionen Occitanie sør i Frankrike.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Moissac
Venezuelas herrelandslag i fotball
Venezuelas herrelandslag i fotball representerer Venezuela i internasjonale sammenhenger som VM og Copa América. Venezuela er det eneste landet i CONMEBOL som aldri har deltatt i VM, de 9 andre medlemmene har deltatt minst 3 ganger hver. En medvirkende grunn til dette er at det er baseball og ikke fotball som er ansett som den mest populære sporten i landet.
Det eneste større mesterskapet laget har kvalifisert seg for er Campeonato Sudamericano (forgjengeren til Copa América) i 1967. Etter Copa América ble innført ble alle medlemsland i CONMEBOL automatisk kvalifisert.
Setesdalslaget i Amerika
Setesdalslaget i Amerika var et av de mange norske bygdelag i Amerika. Laget ble stiftet 30. juni 1909 i Grand Forks, Nord-Dakota. Tanken om å stifte et bygdelag som kunne organisere en samling for setesdøler hadde mange hatt, men initiativet til stiftelsen var det Anend Rysstad som tok ved å sette en annonse inn i avisa Nordmanden.
RS 89 «Ragni Berg»
R/S 89 «Ragni Berg» var en redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1974 ved Fjellstrand Aluminium Yachts AS i Omastrand.
Setesdalslaget i Amerika
Bjørgulv D. Bjøraraa ble valgt som Setesdalslaget i Amerikas første president, det vervet hadde han i 32 år. Han var allerede vel kjent blant immigrantene for sine artikler og dikt. På de årlige møtene hadde de taler, opplesning, musikk, folkedans, film fra Norge og annen underholdning.
RS 89 «Ragni Berg»
«Ragni Berg» var stasjonert på Brekstad i Trøndelag, men om sommeren ble den tidvis stasjonert andre steder langs norskekysten.
Pr. 1. januar 2008 hadde «Ragni Berg» som redningsskøyte berget 51 personer fra «den visse død», 115 fartøyer fra totalforlis, og gitt assistanse til totalt 2916 fartøy.
Republikken Kina under Sommer-OL 1936
Republikken Kina under Sommer-OL 1936. Femtifire sportsutøvere fra Republikken Kina deltok i sju grener, basketball, boksing, fotball, friidrett, svømming, sykling og vektløfting i Sommer-OL 1936 i Berlin. Republikken Kina vant ingen medaljer.
São Lourenço do Piauí
São Lourenço do Piauí er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Statkraft
Statkraft AS er et norsk kraftselskap og Europas største produsent av fornybar energi. Konsernet produserer vannkraft, vindkraft, gasskraft, fjernvarme og solkraft, og er en global markedsaktør innen energihandel. Statkraft har 3600 ansatte i 16 land og er heleid av den norske stat.
Historie
Den norske stat kjøpte sitt første kraftanlegg, Paulenfossen i Otra-vassdraget i Vest-Agder, i 1895. I årene fra 1907 til 1920 kjøpte Staten fallrettigheter for store summer og ble Nord-Europas største vannkrafteier. Dette var gjennombruddsperioden for Norge som et industrialisert samfunn, og bærebjelken var storproduksjon av elektrisk energi.
I 1921 ble Norges vassdrags- og energidirektorat etablert, med blant annet ansvaret for å operere statens kraftproduksjonsanlegg. Fra 1950-tallet skjøt vannkraftutbyggingen fart, og Staten bygget ut store vannkraftverk over hele Norge. Tre av de største prosjektene var Aura-utbyggingen i Møre og Romsdal, Røssåga-anleggene i Nordland og Tokke-anleggene i Telemark. En av de siste store utbyggingene til Statkraft var Ulla-Førre i Rogaland, som sto ferdig i 1988 som Norges største kraftverk.
I 1986 ble kraftanleggene og sentrale kraftnett splittet ut i Statskraftverkene, og 1. januar 1992 ble det splittet igjen til Statkraft og Statnett. Nøyaktig 10 år senere, 1. januar 2002, ble eierskapet overført fra Olje- og energidepartementet til Nærings- og handelsdepartementet. I 2004 ble Statkraft reorganisert fra å være et statsforetak til et aksjeselskap, Statkraft AS, men var fremdeles heleid av staten.
På 1990-tallet og 2000-tallet kjøpte Statkraft opp flere regionale kraftselskap i Norge. I 2009 gjennomførte Statkraft og E.ON AG et bytte av Statkrafts aksjer i E.ON Sverige mot vannkraftverk, fjernvarmeanlegg og gasskraftverk i Tyskland, Sverige og Storbritannia, samt aksjer i E.ON AG. Totalverdi på transaksjonen var omtrent € 4,5 milliarder, og dermed den største avtalen noe norsk selskap til da hadde gjort i utlandet.
Den rødgrønne regjeringen gjennomførte i desember 2010 et egenkapitalinnskudd på 14 milliarder kroner i Statkraft, for at selskapet skulle kunne realisere en investeringsplan på rundt 82 milliarder kroner. Næringsminister Trond Giske begrunnet forslaget med at Statkraft nå kunne videreutvikle sin posisjon som Europas største produsent av fornybar energi.
Frem mot 2025 vil Statkraft investere rundt 10 milliarder kroner årlig i fornybar energi, hvorav oppgraderinger og vedlikehold av nordiske vannkraftverk utgjør om lag 1,5 milliarder kroner. Øvrige investeringer er i hovedsak knyttet til landbasert vindkraft, solkraft, internasjonale vannkraftprosjekter og innen markedsoperasjoner, hvor vi ønsker å bygge ut vår kundevirksomhet. Statkraft satser også på nye forretningsmuligheter innen elbillading, datasentre, biodrivstoff og hydrogen.
Statkraft i dag
Selskapet er i dag Norges største og Nordens tredje største kraftprodusent. Med 3600 medarbeidere i Norge og utlandet, er Statkraft den største produsenten av fornybar energi i Europa, med en samlet installert effekt på 19 300 MW og en årsproduksjon i 2018 på totalt 62 TWh. Selskapet hadde i 2018 en brutto omsetning på 56 milliarder kroner.
Hovedkontoret er på Lilleaker i Oslo. Hoveddriftssentralen for Region Midt-Norge ligger i Gaupne i Vestland og Region Nord-Norge i Korgen i Nordland, mens Region Sør har driftssentraler i Sauda i Rogaland og i Dalen i Telemark.
Den største delen av Statkrafts produksjon kommer fra vannkraft. Selskapet hadde 333 vannkraftverk i 2018, 226 av disse i Norge. I dag bygger Statkraft primært ut ny produksjonskapasitet i vekstmarkeder utenfor Europa. I tillegg driver Statkraft utbygging og drift av vindkraft, på land samt fjernvarme og solkraft.
Statkraft er dessuten en betydelig aktør på de europeiske markedene der energi og energirelaterte produkter kjøpes og selges. Her leverer Statkraft tjenester til ulike oppdragsgiverne, som spenner fra små produsenter som vil selge kraft fra eget kraftverk, til store industribedrifter som trenger en stor, fast kraftforsyning, til strømleverandører.
Statkraft er ikke direkte involvert i nett- og sluttbrukervirksomhet. I Norge drives nett- og sluttbrukervirksomhet gjennom regionale kraftselskaper der Statkraft har eierskap, som Skagerak Energi (66,62 %), Å Energi (45,52 %) og Eviny (43,44 %).
Vannkraft
Vannkraft er en miljøvennlig og fornybar energikilde. Vannkraften har mange fordeler – den er fornybar, ren, pålitelig, fleksibel og produserer billig energi i generasjon etter generasjon.
Omtrent 99 % av all kraftproduksjon i Norge kommer fra vannkraft. På verdensbasis utgjør vannkraften rundt en sjettedel av den totale kraftproduksjonen. Statkraft har over 100 års erfaring med vannkraft, og er den største produsenten av strøm fra vannkraft i Europa. Den største delen av konsernets produksjon kommer fra vannkraft.
Per 2018 foregår produksjonen i mer enn 300 vannkraftverk verden over. De aller fleste av disse vannkraftverkene er i Norge, men Statkraft har også anlegg i:
Statkraft utvikler ny produksjonskapasitet i utvalgte land i Sør-Amerika og Sør-Asia. Selskapet legger til grunn at den største veksten i elektrisitetsbehov.
Vindkraft
Vindkraft er en av de mest miljøvennlige formene for storskala kraftproduksjon vi har i dag. Statkraft har produsert vindkraft siden 2002, da Statkraft åpnet Smøla, Norges største vindpark. Flere områder har enorme vindressurser som ennå ikke er utnyttet. Den britiske delen av Nordsjøen har grunne havområder som egner seg godt for utbygging av bunnfaste vindparker. Statkraft solgte sin del av havvindparken Sheringham Shoal i 2017. Norge har også store vindressurser som omtrent ikke er utnyttet. Vindkraft kan i motsetning til vannkraft ikke magasineres, og er dermed en mindre pålitelig forsyningskilde med betydelig større prisvariasjoner. Vindkraft er dermed en av faktorene som utløste behov for AMS-målere.
Per 2014 foregår produksjonen av vindkraft i vindparker i:
Markedsoperasjoner
Statkraft er en av de største aktørene på det europeiske engrosmarkedet for elektrisitet. I tillegg opererer selskapet på det finansielle markedet. Statkraft handler blant annet sikringsprodukter med industribedrifter, kraftprodusenter og distribusjonsselskaper. Statkraft er også en av de største aktørene i verden innen handel med CO2-kvoter. Innenfor Markedsoperasjoner ser Statkraft på forretningsmuligheter innen distribuert energi og småskala solkraft.
Gasskraft
Gasskraftverk har de laveste CO2-utslippene av alle kraftverk som er basert på fossile brensler, og kan erstatte den langt mer forurensende olje- og kullbaserte elektrisitetsproduksjonen. Kraftverkene genererer elektrisitet ved hjelp av både gassturbiner og dampturbiner.
I 2014 varslet Statkraft at nye investeringer kun vil bli gjort innen fornybar energi.
Fjernvarme
Fjernvarme er transport av varmt vann til flere brukssteder for oppvarming. Et fjernvarmeanlegg kan betraktes som et sentralvarmeanlegg som forsyner ett eller flere bygg med varmt vann, som blir brukt til oppvarming gjennom vannbåren gulvvarme eller radiatorer, og til oppvarming av tappevann.
Til produksjon av fjernvarme benyttes mange forskjellige energikilder. Dette kan være avfall, biobrensel, varmepumper, deponigass, naturgass, propan/butangass, elektrisitet og fyringsolje. Flere energikilder kan benyttes samtidig i fjernvarmesystemet. Dette fører til en stabil og fleksibel forsyning av varme til kundene.
Gjennom Statkraft Varme og Skagerak Varme har Statkraft-konsernet fjernvarmeanlegg i Trondheim, Stjørdal, Namsos, Levanger, Harstad, Nannestad, Moss, Sandefjord, Ås, Gardermoen, Porsgrunn, Skien, Tønsberg og Horten. I Sverige har Statkraft Värme produksjon fra flisfyrte varmesentraler i Kungsbacka, Trosa, Vagnhärad og Åmål.
Solkraft
Solkraft er en viktig fornybar energikilde i fremtidens kraftproduksjon. Statkraft utvikler og eier solkraftanlegg i India og Nederland, og ser etter muligheter for å ekspandere både i Europa og Sør-Amerika.
11. mars 2010 åpnet Statkraft sin første solpark, Casale, i Aprilia, syd for Roma i Italia. Solparken har en samlet kapasitet på 3,3 MW og en årlig kraftproduksjon på 4,5 millioner kWh. Statkraft er ikke lenger eier av dette prosjektet.
Saltkraft
Statkraft Hurum saltkraftverk (Statkraft Osmotic Power Prototype) ble åpnet på Tofte i Hurum kommune, ved Oslofjorden i 2009, og nedlagt i 2014.
Saltkraft er ren, fornybar energi som bygger på naturfenomenet osmose, definert som transport av vann gjennom en halvgjennomtrengelig membran. Når ferskvann møter saltvann, for eksempel når en elv løper ut i havet, frigjøres enorme mengder energi. Denne energien kan utnyttes til kraftproduksjon gjennom osmose. I saltkraftverk føres ferskvann og saltvann inn i separate kamre som er atskilt av denne kunstige membranen. Saltmolekylene i sjøvannet trekker ferskvannet gjennom membranen og øker trykket på sjøvannsiden. Trykket tilsvarer en 120 meters vannkolonne eller en stor foss, og kan brukes i en kraftturbin.
Barbara Wagner
Barbara Aileen Wagner (født 5. mai 1938 i Toronto) var en canadisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo og 1960 i Squaw Valley.
Wagner ble olympisk mester i kunstløp under Vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Sammen med Robert Paul vant hun konkurransen i parløp, foran Marika Kilius / Hans-Jürgen Bäumler fra Tyskland og Nancy Ludington / Ronald Ludington fra USA.
Wagner ble verdensmester i kunstløp fire ganger på rad, 1957–1960, alle i parløp sammen med Robert Paul.
Owen Tudor
Owen Tudor (walisisk: Owain ap Maredudd ap Tudur; født ca. 1400, død 2. februar 1461) var en lavadelig waliser, som tjenestegjorde som soldat og var ved det engelske hoffet hvor han ble hemmelig gift med enkedronning Katherine av Valois (1401–1437), enke etter kong Henrik V av England. Han ble selv stamfar til Tudor-dynastiet, bestefar til Henrik VII. Owan Tudors affære og til sist ekteskap med enkedronningen var kontroversielt på flere vis; han var lavadelig og waliser, og dronningen kunne ikke gifte seg uten tillatelse av politiske årsaker. I tillegg hadde Henrik IV av England opprettet lover som begrenset rettighetene til walisere, blant annet kunne de ikke uten videre gifte seg med engelske borgere. Likevel gikk dette ekteskapet i gjennom og deres barn ble betraktet som legitime. Henrik VI av England tok seg av sin mors andre familie; Owen fikk en årlig livrente, sønnene Edmund og Jasper ble gitt adelige titler. Edmunds sønn Henrik VII overtok den engelske tronen.
I mai 1432 fikk Owen rettighetene til en engelskmann av parlamentet. Ved 1459 ble Owain ap Maredudd i økende grad referert til som Owen Tudor, en anglifisert utgave av hans walisiske navn, og som innlemmet hans bestefars etternavn. Hvorfor dette skjedde er ikke klart. Owan støttet politisk huset Lancaster i forbindelse med rosekrigene. Han levde fram til 1461 da han ble henrettet av yorkistene i kjølvannet av slaget ved Mortimer's Cross.
Liv og virke
Owen var en etterkommer av Rhys ap Gruffydd (1132–1197), hersker av småkongedømmet Deheubarth i vestlige Wales. Han nedstammet fra en framtredende familie fra Penmynydd på øya Anglesey, som kan spore sin slekt tilbake til Ednyfed Fychan (død 1246), en walisisk embetsmann og seneskalk i kongedømmet Gwynedd. Hans bestefar, Tudur ap Goronwy, giftet seg med Margaret, datter av Thomas ap Llywelyn ab Owain av Cardiganshire, den siste mannlige etterkommer av fyrstehuset i Deheubarth. Margarets eldre søster giftet seg med Gruffudd Fychan av Glyndyfrdwy, og deres sønn var Owain Glyndŵr (død 1416), den siste waliser som holdt tittelen fyrste av Wales. Owen Tudors far Maredudd ap Tudur og hans onkler var framstående i Owain Glyndŵrs opprør mot engelsk styre og undertrykkelse, Glyndŵropprøret.
Han tok morfarens navn (Tudor ap Goronwy) og bega seg til England og den unge Henrik VI av Englands hoff, der han fikk tjeneste som tjener. Owen Tudor, som hadde omdømme som en stilig mann, steg i gradene og fikk antagelig posisjon som vokter av garderoben eller husholdningen til den unge kongens mor, enkedronning Katherine av Valois, enken etter Henrik V av England. I Owens arbeidsoppgaver inngikk å vokte juvelene hennes og bestille stoff til hennes garderobe. De to ble forelsket i hverandre. En av de mange legendariske historiene forteller at Owen Tudor fikk beskjed om å danse for enkedronningen. Han kom til å vingle og falt rett i fanget hennes og som ble begynnelsen til at de to innledet en affære.
Owen Tudor og Katherine giftet sig i all hemmelighet og fikk fem barn sammen, tre sønner og to døtre. Ekteskapet ble ikke sett på med bilde øyne av de ledende i England. Owen Tudor ble satt i fengsel, men klarte å rømme derfra. Han kom på et senere tidspunkt til å delta i rosekrigene og var tilhenger av Henrik V.
I slaget ved Mortimer's Cross i Herefordshire ble han tatt til fange den 4. februar 1461 og halshugget på befaling av Edvard av York (den framtidige Edvard IV av England).
Etterkommere
En gammel stamtavle av den engelske kongefamilien som er datert fra rundt 1500 hevdet at Owen Tudor og enkedronning Katherine hadde tre sønner, Edmund, Jasper, ogEdward: «Owyn tedder marrydd wt queen Kateryn yt was wyffe un to kyng henry ye vth & had by har Edmunde yerle of rychemond Jaspar & Edward the sayd Edmund maryed wt Margarete yt was dawter & eyer un to John duke of Somersett.»
Owen Tudor hadde minst et barn utenfor ekteskap med en ukjent elskerinne, men lenge etter at hans hustru døde i 1437:
Republikken Kina under Sommer-OL 1948
Republikken Kina under Sommer-OL 1948. 31 sportsutøvere fra Republikken Kina deltok under Sommer-OL 1948 i London. Republikken Kina vant ikke noen medaljer.
Petter Dass-prisen
Petter Dass-prisen er en pris som årlig deles ut av den kristne avisen Vårt Land. Prisen ble opprinnelig gitt til en person eller organisasjon som gjennom sitt arbeid har forent kristen gudstro med folkelighet, på en frodig og folkelig måte, slik Petter Dass gjorde i diktingen sin. I 2016 ble tildelingskriteriene utvidet, prisen går nå til «en person som i god Petter Dass-tradisjon har satt Gud og kristen tro på den offentlige dagsorden på en engasjerende måte».
Statens reindriftsforvaltning
Statens reindriftsforvaltning (SRF) var en norsk statlig etat som hadde ansvar for spørsmål om reindrift, arealforvaltning, ressursovervåkning, vedlikehold av grensegjerder og drift av Statens Fjellstuer i Finnmark.
Reindriftsforvaltningen var sekretariat og saksutreder for Reindriftsstyret. Etaten var underlagt Landbruks- og matdepartementet. Etaten ble etablert som «Lappevesenet», og de distriktslederne som senere het «reindriftsagronomer» het inntil 1979 «lappefogder».
Den 1. juli 2014 ble SRF slått sammen med Statens landbruksforvaltning til Landbruksdirektoratet.
Glendalough
Stedet ble opprettet på 500-tallet av prest ved navn Kevin av Glendalough som opprettet et kloster hvor han selv ble dets første abbed, og siden helgenerklært. Kevin ønsket til å begynne med å leve som asketisk eneboer, langt fra allfarvei, men flere av hans disipler bygde en liten landsby nedenfor tilholdsstedet hans. Det kom til kirker, kapeller og boligkvarter, og etter hvert så ble dette en av de viktigste religiøse lærestedene i Irland. I 1398 ble stedet ødelagt av engelske styrker.
Historie
Det tidlige kristne Irland var ulikt andre deler av Europa, bortsett fra de nordiske landene. Andre steder ble kristendommen innført i de siste dager av Romerriket og overtok dermed de organisasjonsstrukturene som allerede var tilgjengelige, med fokus på biskoper økonomisk og politisk basert i byer og de store sentrene for befolkning. Irland hadde aldri vært en del av imperiet, og hadde heller ingen urbane samfunn eller byer. Befolkningen var spredt rundt på landsbygda, organisert på mer eller mindre stammebaserte samfunn og styrt av en rekke konkurrerende småkonger i strid eller allianse med hverandre. Klostrene ble ofte opprettet i nærheten av de lokale småkongenes maktsentra og festninger i et gjensidig avhengighetsforhold. Disse stedene utviklet seg ikke bare som senter for den nye troen, men også for handel, makt, befolkning, kunst og kultur.
Den stedegne legenden knyttet til Glendalough er at Kevin, en semi-legendarisk etterkommer av en av de regjerende familiene i Leinster, studerte som ung mann under tre hellige menn: Eoghan, Lochan og Eanna.
Kevin, en etterkommer av en av de regjerende familiene i Leinster, studerte som gutt under omsorg av tre hellige menn: Eoghan, Lochan og Eanna. I løpet av denne tiden dro han til Glendalough. Han skulle komme tilbake senere, sammen med en liten gruppe munker for å grunnlegge et kloster der «de to elvene danner et sammenløp». Kevins skrifter diskuterer hans kjempende «riddere» ved Glendalough; forskere i dag mener dette refererer til hans prosess med selvransakelse og hans personlige fristelser. Hans berømmelse som en hellig mann spredte seg og han tiltrakk seg mange tilhengere. Han døde rundt 618, tradisjonelt 3. juni. I de neste seks århundrene blomstret Glendalough og de irske annalene inneholder referanser til abbedenes død og angrep på bosetningen.
En gang rundt 1042 ble eiketømmer fra Glendalough brukt til å bygge det nest lengste vikinglangskipet som er registrert (ca. 30 m). En moderne kopi av det skipet ble bygget i 2004 og ligger for tiden i Roskilde i Danmark. På synoden i Rath Breasail i 1111 ble Glendalough utpekt som et av de to bispedømmene i North Leinster. Glendalough-boken (Lebar Glinne Dá Locha) ble skrevet der omkring 1131. Lorcán Ua Tuathail (anglifisert som Laurence O'Toole), født i 1128, ble abbed av Glendalough og var kjent for sin hellighet og gjestfrihet. Selv etter utnevnelsen som erkebiskop av Dublin i 1162, vendte han av og til tilbake til Glendalough, men døde i Normandie i 1180. I 1176 rapporterte Tigernach-annalene at Glendalough ble «plyndret av de fremmede». I 1214 ble bispedømmene Glendalough og Dublin forent. Fra den tiden og utover ble Glendaloughs kulturelle og kirkelige status redusert. Ødeleggelsen av bosetningen av engelske styrker i 1398 etterlot den en ruin, men den fortsatte som en kirke av lokal betydning og et pilegrimssted.
Europavei 6
Europavei 6 (E6) er en europavei som går mellom Kirkenes i Norge og Trelleborg i Sverige. Veiens lengde er 3056 km, hvorav 2576 km i Norge.
Glendalough
Historie
Nåtidens gjenværende strukturer i Glendalough forteller bare en liten del av historien. Klosteret i sin storhetstid omfattet verksteder, områder for manuskriptskriving og kopiering, gjestehus, sykestue, driftsbygninger og boliger for både munkene og en stor lekbefolkning. Bygningene som fortsatt er bevart stammer sannsynligvis fra mellom 900- og 1100-tallet.
Europavei 6
Trasé fastlagt av UNECE: Trelleborg – Malmö – Halmstad – Göteborg – Oslo – Lillehammer – Trondheim – Narvik – Olderfjord – Karasjok – Kirkenes.
Glendalough
Geografi
Glendaloughdalen ble dannet under siste istid (den perioden som kalles pleistocen) av en isbre som etterlot en morene over dalmunningen. Poulanass-elven, som stuper ned i dalen fra sør, via Poulanass-fossen, skapte et delta, som til slutt delte den opprinnelige innsjøen i to. Rundt Glendalough er fjellene Camaderry 699 meter, vannkraftstasjonen ved Turlough Hill 681 meter, og det store massivet Conavalla 734 meter som dominerer toppen av dalen, og toppene av Lugduff 652 meter og Mullacor 661 meter.
Europavei 6
Før 1985 gikk E6 helt fra Roma til Kirkenes, men begynner nå altså i lengst sør i Sverige. Strekningen Helsingborg–Olderfjord på E6 var tenkt som en del av E47 men den fikk beholde nummeret som gjaldt inntil 1985 (i Norden ble gamle europaveinummer beholdt til 1992). Dette unntaket ble innvilget Sverige og Norge fordi kostnadene med en omskilting på denne særdeles lange veistrekningen ville blitt altfor store.
Glendalough
Vegetasjon
Glendalough er omgitt av en delvis naturlig eikeskog. Mye av dette ble tidligere hogd ned med jevne mellomrom for å produsere ved, trekull og bark. Om våren er bakken rundt eiketrærne teppebelagt med klokkeblåstjerne, frytle, sisselrot, einstape og ulike arter med bladmoser. Det finnes også en god del av kristtorn, hassel og rognetrær.
Europavei 6
Motorvei
E6 er siden oktober 2020 ferdigutbygd som motorveistandard hele strekningen Moelv til Trelleborg. Innenfor Oslo kommunes grenser har noen kilometer av E6 ikke motorveistatus, selv om veien har fire felt, plandelte kryss og midtdeler. Dette skyldes at veien her av praktiske årsaker også må kunne benyttes av kjøretøy som ikke har lov å kjøre på veier med motorveistatus. Det er også busslommer direkte ved veien uten separering.
Glendalough
Dyreliv
Glendalough er et bra sted å lete etter noen av Irlands nyeste hekkearter, som laksand og flaggspett, og noen av de sjeldneste, som rødstjert og bøksanger; vandrefalk, fossekall, gjøk, nøtteskrike og musvåg kan også sees.
Europavei 6
Motorvei
E6 ble åpnet som motorvei fra Göteborg til Kungälv i 1958. Denne strekningen ble opprinnelig bygget for venstrekjøring og måtte delvis bygges om etter at Sverige gikk over til høyrekjøring i 1967. I perioden 1968-1974 ble motorveien forlenget til Stenungsund. I Norge ble det bygd motorvei fra Ulven i Oslo til Langeland ved Jessheim på 1960- og 70-tallet. Tidlig i 1990-årene ble deler av denne strekningen, mellom Ulvensplitten og Furuset utvidet fra fire til åtte felt (to forbeholdt buss og taxi). Videre utover i tiåret ble det bygget motorvei fra Stenungsund til nordsiden av Uddevalla og fra Moss til Vinterbro. I forbindelse med utbyggingen av Oslo lufthavn på Gardermoen ble E6 utvidet til seks felt mellom Tangerud (kryss med Østre Aker vei) og Hvam. Samtidig ble E6 utvidet fra to til fire felt fra Langeland til Kverndalen (kryss med E16 til Oslo lufthavn).
Glendalough
Inngangsporten
Porten til klosterbyen Glendalough er et av de viktigste monumentene, nå helt unikt i Irland. Det var opprinnelig toetasjes med to fine buer i granitt. Antaene eller utstikkende vegger i hver ende tyder på at den hadde et tømmertak. Innenfor porten, i vestveggen, er en kryssinnskrevet stein. Dette betegnet helligdom, grensen for tilfluktsområdet. Brosteinleggingen av landeveien inn til klosterbyen er fortsatt delvis bevart, men svært lite gjenstår av yttermuren.
Europavei 6
Motorvei
De 160 km mellom Moss og Uddevalla planla og bygget man lenge med filosofien om at veien skulle forbli uten motorveistandard, men kraftig vekst i trafikk og ulykker i 1990-årene gjorde at en utvidelse av vegen tvang seg fram. Fra år 2000 ble nye delstrekninger åpnet, blant annet forbi Dingle/Rabbalshede og Uddevallabroen i 2000, rundt Dynekilen i 2003 og Svinesundsbrua på riksgrensen i 2005. Moss-Strömstad og Uddevalla-Rabbalshede sto ferdig som sammenhengende motorvei i 2008, mens Kolomoen-Gardermoen ble ferdig i 2014 og Strömstad-Rabbalshede i 2015. De 30 sørligste milene av E6 fra Göteborg til Trelleborg ble bygget ut til motorvei fra 1961 til 1996, unntatt den siste milen fra Vellinge til Trelleborg, som ble åpnet i 2011. En ny motorvei forbi Malmö ble åpnet i 2000. I 2019 var strekningen mellom Kåterud helt nord i Stange og Kolomoen ferdig utvidet til fire felt og motorveistandard. Brumunddal til Kåterud ble fullført utvidet til firefelts motorvei 1. juli 2020.
Glendalough
Rundtårnet
Dette tårnet, bygget av glimmerskifer ispedd granitt, er omtrent 30 meter høyt, med inngang 3,5 meter fra basen. Det koniske taket ble gjenoppbygd i 1876 med de opprinnelige steinene. Tårnet hadde opprinnelig seks tømmergulv, forbundet med stiger mellom hver etasje. De fire etasjene over inngangsplanet er hver opplyst av et lite vindu; mens toppetasjen har fire vinduer som vender mot de kardinale vindretningene. Runde tårn, landemerker for besøkende som nærmer seg, ble bygget som klokketårn, men fungerte også av og til som lagerhus og som tilfluktssteder i tider med angrep.
Europavei 6
Motorvei
Det er videre motorvei-standard mellom Kvål og Tiller i Trøndelag, og det er planlegging for og bygging av motorvei på store deler av strekningen Ulsberg – Kvål. Motorvei bygges også mellom Ranheim – Værnes, Kvithammar – Åsen og Moelv – Øyer. Stortinget bestemte i 2021 å legge Åsen - Steinkjer inn i Nye Veiers portefølje. Det er sannsynlig at denne strekningen også stort sett blir motorvei, men trasé og standard er ikke endelig bestemt. Det er planlagt motortrafikkvei på flere strekninger mellom Tretten og Otta som ikke er planlagt for motorveistandard.
Glendalough
Katedralen
Katedralen, med navn etter apostlene Peter og Paulus er den største og mest imponerende av bygningene i Glendalough, katedralen hadde flere faser under byggingen, den eldste, bestående av det nåværende kirkeskipet  med dets antaene. De store glimmerskifersteinene som kan sees opp til høyden av den firkantede vestdøråpningen ble gjenbrukt fra en tidligere mindre kirke. Koret og sakristiet stammer fra slutten av 1100- og begynnelsen av 1200-tallet. Korbuen og østvinduet var fint dekorert, selv om mange av steinene nå mangler. Den nordlige døråpningen til skipet stammer også fra denne perioden. Under korets sørlige vindu er det en nisje ved alteret med et veggskap og et sakrarium for å vaske de hellige kar. Noen få meter sør for katedralen er et tidlig kors av lokal granitt, med en ring uten hull, vanligvis kjent som «Sankt Kevins kors».
Europavei 6
Motorvei
Nye Veier har uttalt at de ønsker å oppgradere E6 fra Ulsberg til Otta, en strekning som i dag er på 149 km, og dermed gjøre E6 mellom Ulsberg og Kolomoen raskere enn Rv3. Dette vil kunne oppnås ved å korte ned på veiens lengde og ved å øke fartsgrensen. I første omgang fikk de i 2021 ansvaret for Dombås - Otta i forbindelse med behandlingen av Nasjonal transportplan.
Glendalough
Prestenes hus
Nesten fullstendig rekonstruert fra de opprinnelige steinene, basert på en skisse fra 1779, er Prestehuset en liten romansk bygning, med en dekorativ bue i østenden. Den har fått navnet sitt fra praksisen med å begrave prester der på 1700- og 1800-tallet. Dens opprinnelige formål er ukjent, selv om den kan ha blitt brukt til å huse relikvier av sankt Kevin.