cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Four Seasons
Ny interesse og oppløsning
Også albumet Who Loves You fra samme år blei en millionselger for The Four Seasons. Singelen «December 1963» fra albumet blei gruppas femte listetopp. (En dance-remiks av denne kom igjen inn på Billboard-lista i 1994.) Men nå var det stopp igjen. De neste par åra hadde gruppa bare et par låter inne på Hot 100, og ingen av dem høyt oppe.
I ettertid
Rundt 1981 blei The Four Seasons gjenoppretta med konserter og albumet Reunited – Live. De har fortsatte turnevirksomheten og har enda i 2016 hyppige konserter. er nokså populære. Besetningene har skifta, mens Valli har vært det faste holdepunktet. Gaudio er eier fortsatt rundt 50 prosent av The Four Seasons Partnership, som igjen eier navnet og det meste av musikken til gruppa. Hans aktive rolle er nå stort sett innen skriving og produksjon.
I 1984 spilte de inn singelen «East Meets West» i et samarbeid med The Beach Boys. Høsten 2004 hadde musikalen Jersey Boys premiere i San Diego. Stykket baserer seg på historia til The Four Seasons og inneholder et stort antall av gruppas slagere. Året etter blei det satt opp på Broadway og hadde stor suksess der. Denne oppsetninga blei nominert til åtte og mottok fire Tony Awards, blant annet for beste musikal. Forestillinga førte til ny interesse for gruppas katalog, og i 2007 kom ei omfattende samling av deres innspillinger, Jersey Beat: The Music Of Frankie Valli & The Four Seasons (tre cd-er og en dvd). I 2014 blei musikalen filmatisert i regi av Clint Eastwood.
I 2008 blei sangen «Beggin'» gjenoppliva både som elektro-remiks av Pilooski og som rap av Madcon. Den første blei populær som reklame for Adidas, mens den siste blei en slager i store deler av Europa.
Utvalgte singler
Dette er ei oversikt over singler som har nådd 30.-plass eller høyere på Billboard Hot 100 i USA. Høyeste plassering står bak tittelen. Plater utgitt som solo for Frankie Valli er ikke tatt med.
Boostedt
Boostedt er en kommune i kretsen Segeberg i Schleswig-Holstein, Tyskland. Boostedt ligger i Boostedt-Ricklings amt. Det er kort vei sørover til Hamburg, og 50 km nord for Boostedt ligger Kiel.
Boostedt blir for første gang nevnt skriftlig i et dokument datert til 1201. Funn vitner derimot om bosetning i området som skriver seg mye lengre tilbake.
Automated Transfer Vehicle
Automated Transfer Vehicle eller ATV er et ubemannet romskip utviklet av ESA. Alle ATV-er er utviklet for å forsyne den internasjonale romstasjonen ISS med drivstoff, vann, luft, nyttelast og eksperimenter. I tillegg kan ATV-ene bruke sitt drivsystem til å løfte ISS opp til høyere baner, som synker over tid på grunn av friksjon mot atmosfæren.
ATV-ene vil bli skutt opp med en Ariane 5-rakett fra Kourou, Fransk Guyana. Etter omtrent to dagers ferd, vil den ankomme ISS, og dokket automatisk med den russiske modulen Zvezda. Den første ferden med en ATV ble utsatt flere ganger før oppskytningen fant sted 9. mars 2008.
Konstruksjon
ATV er designet til å komplementere de russiske Progress-romfartøyene, og har tre ganger så stor lastekapasitet. I likhet med Progress, kan ATV inneholde både væsker og relativ sårbar last som er lagret i trykksatt miljø, slik at brukerne av ISS kan komme til de uten å bruke romdrakter. ATV sitt trykksatte lasterom er basert på den italiensk-bygde Multi-Purpose Logistics Module (MPLM), som allerede er i bruk ombord på romfergene som en «rom-lastecontainer» som transporterer utstyr til og fra romstasjonen. På samme måte som Progress vil ATV også fungere som container for romstasjonens avfall.
Hovedentreprenøren for ATV er EADS Astrium Space Transportation, som leder et konsortium av underentreprenører. Kontoret for hovedentreprenøren er lokalisert i Les Mureaux, Frankrike, og vil bli overført til Bremen, Tyskland, med en gang utviklingen er komplett og produksjonen av de seks første ATV starter.
Spesifikasjoner
ATV kan inneholde:
ATV sitt drivstoff som blir brukt til re-boost av ISS («monomethylhydrazine» drivstoff og «nitrogen tetroxide» oksidant) er en annerledes type enn den russiske typen. Etter å ha blitt koblet fra ISS, blir ATV styrt til en kontrollert oppbrenning i atmosfæren, sammen med avfallet.
Ferder
Følgende ferder er enten gjennomført eller planlagt:
Peter Steele
Petrus T. Ratajczyk (født 4. januar 1962, død 14. april 2010) kjent som Peter Steele, var frontfigur, bassist og vokalist i det amerikanske gothic metal-bandet Type O Negative.
Steele ble født i Brooklyn, New York og er av polsk, islandsk, engelsk og russisk opprinnelse. Han startet opp bandet Fallout tidlig på 1980-tallet, men etter at keyboardisten sluttet i bandet startet han thrash metal-bandet Carnivore i 1986. Det ga ut to album, og ble oppløst rett etter det andre albumet ble utgitt. Steele startet så bandet Subzero, som kort tid senere byttet navn til Type O Negative.
Det ble annonsert på Blabbermouth.net 15. april 2010 at Peter Steele var død, meldingen kom fra Josh Silver, Type O Negatives keyboardist.
Komorisk
Komorisk er et bantuspråk som snakkes på Komorene. Det er i nær slekt med swahili, og er sterkt påvirket av arabisk. Det er ett av tre offisielle språk på Komorene, sammen med arabisk og fransk.
Komorenes nasjonalsang, «Udzima wa ya Masiwa», er skrevet på komorisk.
Göta hovrätt
Göta hovrätt er en svensk hovrätt med sete i Jönköping. Göta hovrätt ble innstiftet under dronning Kristinas formynderregjering den 5. november 1634. Domstolen fikk sete i Jönköping. Den er den nest eldsta av Sveriges seks hovrätter. Den første hovrätten i Sverige var Svea hovrätt som ble innstiftet i 1614.
Historie
Domkretsen omfatter nå Kalmar, Kronobergs, Jönköpings, Östergötlands og Örebro län samt tidligere Skaraborgs län.
Tingsretter under Göta hovrätt finnes i Karlskoga, Örebro, Mariestad, Lidköping, Skövde, Norrköping, Linköping, Jönköping, Eksjö, Växjö og Kalmar.
Bygningen
Hovrättsbygningen i Jönköping ble tatt i bruk i 1650 og er dermed den eldste rettsbygning i Sverige.
Heraldiskt våpen
Blasonering: ''I blått fält tre av vågskuror bildade ginbalkar av silver, överlagda med ett med öppen krona krönt lejon av guld med röd beväring. Skölden krönt med kunglig krona.'' Våpenet ble tatt i bruk i år 2003
Manfred Mann Chapter Three
Manfred Mann Chapter Three var et britisk eksperimentelt jazz-rockband, startet i 1969 av musikeren Manfred Mann og Mike Hugg etter at bandet Manfred Mann ble oppløst. Bandet ga ut to album før det ble oppløst i 1970. Manfred Mann startet rockebandet Manfred Mann's Earth Band i 1971.
Willow Tearooms
Willow Tearooms er et tehus i Sauchiehall Street, som er en av hovedgatene i Glasgow. Tehuset åpnet i 1903 og er designet av den anerkjente arkitekten Charles Rennie Mackintosh.
Mackintosh innledet tidlig i karrieren et tett samarbeid med Catherine Cranston. Hun var tilhenger av måteholdsbevegelse og ønsket, gjennom å opprette tehus, at alkoholkonsumet i befolkningen skulle reduseres. Før Willow Tearooms ble åpnet var Mackintosh med på å dekorere og designe møbler til to andre tehus som Crantson eide. Da Crantson skulle åpne et nytt tehus i Sauchiehall Street fikk Mackintosh oppdraget med å designe tehuset.
Mackintosh designet så å si alt i tehuset, inkludert interiøret, menyen, serviset og uniformene til servitrisene. Det ble også designet en ny fasade på bygningen som brøt vesentlig med de omkringliggende bygningene.
Bygningen ble brukt som tehus frem til 1950-tallet, men ble etter dette brukt til en rekke ulike formål blant annet som varehus. På begynnelsen av 1980-tallet ble det gjennomført et omfattende oppussingsarbeid for å sette tehuset tilbake i sin originale stand. Det gjenåpnet i 1983 og er fremdeles i drift i dag, men det er nå en smykkebutikk i førsteetasje
Michelle Dekker
Michelle Dekker (født 18. mars 1996) er en nederlandsk snøbrettkjører som konkurrerer i parallell. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 19 i parallellslalåm.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 4.
MF «Nordfjord»
MF «Nordfjord» er en bilferge bygget i 2001 for Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane (senere Fjord1). Fra 2010 til 2017 gikk fergen på strekningen Rysjedalsvika–Rutledal–Krakhella. Har siden 2017 trafikkert strekningen Askvoll-Fure-Værlandet.
Preußische Geheimpolizei
I 1851 ble De tyske staters politiforening etablert som et av de første formelle initiativene i det moderne industrisamfunnet for å skape et organisert politisystem på tvers av nasjonale grenser, med sikte på forent innsats for å slå ned på revolusjonær politisk aktivitet i kjølvannet av revolusjonen i Tyskland i 1848. Forbundet ble etablert på grunnlag av politistyrker fra Østerrike, Baden og de tyske fyrstedømmene Preussen, Saksen, Bayern og Württemberg. Mellom 1851 og 1866 avholdt Politiforeningen årlige møter for å utveksle konfiskert politisk materiell og for å videreformidle informasjon om etterlyste revolusjonære, demokratisk-liberale partier, religiøse grupper og presse.
MF «Nordfjord»
«Nordfjord» ble bygget av Fiskerstrand Verft som byggenummer 48.
Preußische Geheimpolizei
Foreningens hovedprosjekt var utviklingen av et hemmelige system for innhenting og videreformidling av informasjon. Særlig gjaldt det informasjon om revolusjonære ledere og opposisjonelle, tyske så vel som franske, italienske, polske og ungarske. Foreningens uttalte politiske prosjekt var imidlertid definert nokså vidt. Dermed inngikk både innvandrere, religiøse grupper, frimurere, arbeiderorganisasjoner og studentorganisasjoner – i korthet enhver som kunne mistenkes for å drive med opposisjonell politisk organisering – i deres overvåkingsarbeid. Ved siden av de årlige informasjonsmøtene utga foreningen også et ukentlig informasjonsmagasin basert på utlysningspapirer om ettersøkte politiske opposisjonelle, som ble distribuert innad i de tilknyttede politistyrkene.
Skjønt Politiforeningen ble formelt avviklet i kjølvannet av den østerriksk-prøyssiske krigen i 1866, fortsatte i stor grad både det hemmelige overvåkingsarbeidet og det internasjonale samarbeidet for å koordinere politikontrollen og overvåkingen av antatt revolusjonære og politiske opposisjonelle. Mot slutten av århundret og i overgangen til det 20. århundret ble det etablert en rekke lignende politiorganer og konferanser, som eksempelvis den internasjonale anti-anarkist-konferansen i Roma i 1898, samt internasjonale konferanser i Frankrike 1904 og 1910 for å slå ned på den såkalte hvite slavehandelen i de vestlig-kontrollerte koloniene.
De umiddelbare årene før utbruddet av første verdenskrig så man en eksplosiv framvekst av lignende initiativer. Mens mange av disse organisasjonene og konferansene fikk nokså kortvarige liv, oppsto andre initiativer som skulle bli mer varige, som eksempelvis Den internasjonale politikongressen i Wien i 1923, hvor International Criminal Police Commission ble etablert, i dag kjent som Interpol.
Kashgar (Xinjiang)
Kashgar (kinesisk: 喀什; pinyin: Kāshí; uigurisk: قەشقەر; uigur-latin: Qeshqer) er et prefektur i den autonome region Xinjiang (Sinkiang) i det vestlige Kina. Befolkningen var på 3.405.713 innbyggere i 1999.
Prefekturet ligger i den vestlige delen av Tarimbekkenet.
Historie
Kashgar, som var en viktig by på Silkeveien, har en over 2000 år lang historie. Det mektige Kushanriket i det nordlige India ekspanderte til Tarimbekkenet under de 1. og 2. århundrer, og etablerte et kongedømme i Kashgar. Kushanerne innførte Brahmiskrift, det indiske prakritspråket for administrasjon, og den buddhistiske religion. De spilte en viktig rolle da Silkeveien bidro til å føre buddhismen til Øst-Asia.
Befolkningen i Kashgar er i dag (2008) overveiende uigursk og stort sett muslimsk av religion.
Administrative enheter
Prefekturet Kashgar har jurisdiksjon over ett byfylke (市 shì), 10 fylker (县 xiàn) og ett autonomt fylke (自治县 zìzhìxiàn).
Et større område i sør ble avstått fra Pakistan til Kina i en grenseavtale i 1963, men denne avtalen anerkjennes ikke av India, og India gjør fortsatt krav på området som en del av Kashmir.
Samferdsel
Kinas riksvei 314 begynner her. Den utgjør den kinesiske delen av Karakoramveien, som løper sørover til fjellpassene inn i Pakistan og fortsetter ned til det pakiskanske lavland.
Kinas riksvei 315 ender her. Den fører vestover fra Xining i provinsen Qinghai til Kashgar.
Rutland (Vermont)
Rutland er en by i Rutland County i Vermont i USA med cirka 17 292 innbyggere (2000).
The Abyssinians
The Abyssinians er en harmonisk rootsreggaetrio fra Jamaica. Bandet ble dannet i 1968 av Donald Manning, Bernard Collins og Linford Manning. Deres største hit gjennom tidene, «Satta Massagana», ble utgitt i 1969. Låten er en spirituell rastafarisang med innspill av amharisk, språket i Etiopia. Selve titelen «Satta Massagana» betyr «Be og vær takknemlig» på amharisk. Sangen har blitt spilt av flere andre reggaeartisten, bla Third World og Johnny Clarke, og er en av Jamaicas mest populære låter gjennom tidene.
Navnet «the Abyssinians» kommer av det gamle navnet på keiserriket Etiopia, som var Abyssinia. The Abyssinians musikk bærer stort preg av medlemmenes rastafaristandpunkt. «Satta Massagana» fra 1969 er en av rastafarianernes mest spilte låter og er introduksjonslåten på filmen Rockers. På syttitallet fortsatte the Abyssinians å produsere gode rootsreggaelåter, blant andre «Declaration of Rights», «Yi Mas Gan», «Let My Days Be Long», «Forward On To Zion» og «ARISE».
I 1980 ble the Abyssinians oppløst. En av grunnleggeren, Donald Manning, fortsatte å turnere under navnet the Abyssinians, men uten de andre opprinnelige medlemmene. Gruppa ble gjenforent i 1998 og ga da ut albumet REUNION.
The Abyssinians er fortsatt aktive som et rootsreggaeband, sist gang the Abyssinians var på turné var i USA i 2007.
Eusébio
Eusébio da Silva Ferreira, mest kjent som bare Eusébio, (født 25. januar 1942 i Lourenço Marques, nå Maputo i Mosambik, død 5. januar 2014) var en portugisisk fotballspiller og et stort ikon i portugisisk fotball. Han gikk under tilnavnene «Den svarte perle», «Den svarte panter» eller «O Rei» (Kongen). Med SL Benfica vant han blant annet Serievinnercupen i 1962, hvor han lagde to mål i finalen mot Real Madrid. Han ble dermed den første med fødselsattest fra det afrikanske kontinent som var med å vinne Serievinnercupen (senere kalt mesterligaen), selv om han spilte for det portugisiske landslaget.
Han døde av hjertesvikt. Flere titusen personer sto langs ruten da kisten hans ble fraktet i kortesje gjennom Lisboa. Trafikken ble stanset mens kisten ble fraktet gjennom byen. Myndighetene erklærte tre dager landesorg i forbindelse med dødsfallet. Kisten ble etter vedtak i nasjonalforsamlingen plassert i en sarkofag Panteão Nacional der landets fremste personligheter er gravlagt. Flytting av kisten til «det nasjonale panteon» skjedde i en stor seremoni der kisten ble ført med hestevogn gjennom gatene dekket av det portugisiske flagget og deretter satt inn i Panteão Nacional med presidenten og statsminister til stede.
Landslaget
Han var Portugals mestscorende gjennom tidene inntil 2005. Han er nå etter Pauleta. Han hadde sitt år på landslaget i 1966 da han ble toppscorer i VM med 9 mål. Han ble også med på VMs "All Star Team". Men det ble bare VM-bronse på Portugal i VM. Som for såvidt er Eusebios eneste meritter på landslaget. Han spilte totalt 64 landskamper og scoret i alt 41 mål.
Gladsaxe kommune
Gladsaxe kommune er en forstadskommune til København i Region Hovedstaden på Sjælland i Danmark, like nordvest for København. Frem til Kommunalreformen i 2007 lå kommunen i det nå oppløste Københavns amt. I forbindelse med Kommunalreformen forble Gladsakse selvstendig og grensene er uendret. Gladsaxe kommune ble opprettet av Gladsaxe Sogn i 1841, og i 1952 ble sognerådet dannet om til et kommunestyre med en borgermester.
I kommunen ligger byene Søborg, Buddinge, Bagsværd og Mørkhøj. Søborg er administrasjonssenter.
Lokalpolitikk
Ved kommunalvalget 15. november 2005 ble sosialdemokraten Karin Søjberg Holst gjenvalgt som kommunens borgermester.
Mandatfordelingen i kommunestyret var:
Etter kommunalvalget i 2017 hadde byrådet i kommunen 25 medlemmer og mandatfordeling per 1. januar 2018 var som følger:
Oliver Bierhoff
Oliver Bierhoff (født 1. mai 1968) er en tidligere tysk fotballspiller som i perioden 1996–2002 spilte 70 landskamper og scoret 37 mål. Han spilte for de tyske klubbene Bayer Uerdingen, Hamburger SV og Borussia Mönchengladbach, de italienske klubbene Ascoli, Chievo Verona, Udinese og AC Milan, den franske klubben AS Monaco og den østerrikske klubben SV Salzburg. Han var fra 2004 til 2022 det tyske fotballandslagets manager. Stillingen ble opprettet da Jürgen Klinsmann overtok som trener.
Bierhoff er kanskje mest kjent for å ha scoret begge s mål i EM-finalen i 1996, etter å ha kommet inn som innbytter. Han utlignet Tsjekkias 1-0-ledelse, slik at kampen gikk videre til ekstraomganger
Robert Foster Bennett
Robert Foster «Bob» Bennett (født 18. september 1933 i Salt Lake City i Utah, død 4. mai 2016 i Washington D.C.) var en amerikansk republikansk politiker som representerte delstaten Utah i USAs senat fra 1993 til 2011. Bennett var utdannet statsviter fra University of Utah. Hans far var Wallace Foster Bennett, senator for Utah fra 1951 til 1975. Bennett ble valgt til senator i 1992 og ble gjenvalgt i 1998 og 2004 med stor margin. Bennett var mormon, og kom fra en familie som lenge har vært sentrale i mormonkirken.
Etter at han var ferdig i Kongressen tok han jobb på K Street i lobbyfirmaet Arent Fox LLP.
Flyg av sted
Flyg av sted er et musikkalbum utgitt av Åge Aleksandersen i 1999. Albumet er produsert av Ulf Risnes.
Mr. Bungle (album)
Mr. Bungle er det amerikanske eksperimentell rockebandet Mr. Bungles debutalbum, og ble utgitt i 1991 på Warner Bros. Records. Albumet etterfulgte bandets demo OU818 og ble i 1995 etterfulgt av Disco Volante.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Mr. Bungle.
Association of Train Operating Companies
ATOC ble stiftet av togselskapene som ble etablert etter privatiseringen av jernbanen i 1993. Hovedkontoret ligger i London.
Migrasjonspedagogikk
Migrasjonspedagogikk kan sies å være vitenskapen om metoder for opplæring av elever fra kulturer andre enn den norske, altså minoritetsgrupper i Norge. Betegnelsen er særnorsk og ble først brukt om et studietilbud ved Oslo lærerskole 1978/79 etter initiativ fra rektor Olav Røthe. Studietilbudet ble senere gitt også ved andre lærerskoler, enten med samme eller andre navn ettersom navnet var omdiskutert. Oslo lærerskole inngikk fra 1992 i dagens Høgskolen i Oslo. Betegnelsen brukes ikke mye lenger, men bl.a ved Norsk Lærerakademi i Bergen brukes denne betegnelsen på faget. Fagområdet inngår der under enheten «Flerkulturell forståelse».
Forlaget for by- og bygdehistorie
Forlaget for by- og bygdehistorie (eller Borgen forlag) ble etablert av Per Otto Borgen i Drammen i 1995 som et hobbyprosjekt.
Forlaget gir ut lokalhistoriske bøker og leksikon:
Bøkene er forfattet av Borgen selv. Forlaget er det forlag i Norge som har utgitt flest lokalleksika (med Kunnskapsforlaget som nr. 2). Den siste utgivelsen, Asker og Bærum leksikon er Norges mest omfattende lokalleksikon med 7.400 oppslagsord.
Forlaget ble nedlagt i 2011.
Brattland
Brattland er et spredtbebygd område ved Grimevatnet i Fana bydel i Bergen kommune, på grensen mot Arna bydel i øst, og omgitt av Sædalen og Midtun i vest. Hardangerveien er hovedveien gjennom området.
Brattland utgjør en grunnkrets i Bergen kommune, som hadde 1 864 innbyggere 1. januar 2014, og et areal på 9,56 km², hvorav 0,79 km² er ferskvann. Grunnkretsen strekker seg fra grensen mot Arna i øst til og med Helldal i vest. I området ligger gårdene Øvre og Nedre Brattland, Søylen, Erdal, Grimen og Helldal, som er oppdelt i mindre bruk. Ved Helldal er det tettbebyggelse oppover mot Sædalen.
John Arne Moen
Han vokste opp i Fana, Snillfjord og Stjørdal. Han begynte i 1983 som journalist i Stjørdalingen. Han var ansvarlig redaktør og disponent 1984–1985, deretter frilansjournalist.
Moen var informasjonssjef i Senterpartiet og redaktør i partiavisen Sentrum 1993–1995, men meldte seg ut av partiet idet han gikk tilbake til pressen. Han var reportasjesjef i Forsvarets forum 1995–1996, journalist, vaktsjef og desksjef for morgenutgaven av Aftenposten 1996–2002 og samfunnsredaktør i Nationen 2002–2003.
I 2020 ble Moen utpekt som leder for den regjeringsoppnevnte Personvernkommisjonen.
Manglerud videregående skole
Manglerud videregående skole var en videregående skole på Manglerud i Bydel Østensjø i Oslo. Skolen hadde ca. 600 elever og ca. 100 ansatte i 2008. De siste årene ble tilbudene trappet ned frem til nedleggelse i 2015. Fra høsten 2016 ble byggene overtatt av Manglerud skole.
Manglerud vgs hadde tilbud innen studieprogrammene musikk, dans og drama, og studiespesialisering. Innenfor studiespesialisering har skolen programområdene formgivingsfag, i tillegg til påbygging til generell studiekompetanse. Musikk, dans og drama og studiespesialisering med formgivingsfag flyttes til Edvard Munch videregående skole, mens studiespesialisering overtas av Hersleb videregående skole. Manglerud vgs ligger ikke langt fra Østensjøvannet, og omkring 800 meter fra Manglerud politistasjon.
De forskjellige studieprogrammene fordeler seg på fire forskjellige bygninger, pluss en bygning for kroppsøving. Før 2008 besto skolen av seks bygninger, pluss kroppsøvingsbygning. Men to av bygningene er blitt avsatt til barnehageformål.
Historie
Skolen åpnet som en kombinert realskole og framhaldsskole i 1960, og skulle dekke elever fra drabantbyene Lambertseter og Manglerud. På starten av 1970-tallet ble skolen en barne- og ungdomsskole. Skolen hadde 1588 elever i 1970. Den ble konvertert til en videregående skole i 1976. I 2008 ble dramaklassene flyttet til Bjørnholt videregående skole. Det året var det 333 elever ved skolen. Musikktilbudet ble igjen ved skolen, og en årlig musikkfestival der skolens band fra musikk, dans og drama stod i sentrum ble etablert.
I 2009 ble det lagt planer om å gjøre Manglerud videregående skole om til en ungdomsskole igjen, som skulle ta over elevmassen til Abildsø skole og Trasop skole. Men etter at både elever, lærere og foresatte engasjerte seg, bestemte Bystyrets kultur- og utdanningskomite seg for å ikke omgjøre skolen til ungdomsskole.
Det økte behovet for skoleplasser i området ledet til at skolen ble vurdert opphørt ved flere tilfeller. Endelig avgjørelse ble utsatt flere ganger frem til skolen hadde sitt siste skoleår i 2014-2015. Fra 2013 ble tilbudene ved skolen trappet ned. Høsten 2014 begynte rehabilitering av skolen samtidig som den videregående skolen gjennomførte sitt siste år. Det rehabiliterte skolebyggene står klare som ny barne- og ungdomsskole høsten 2015. Rehabiliteringen fortsette med trinn 2 og stå klar til skolestart høsten 2016.
Manglerudrevyen
I 2007 fikk Manglerudrevyen terningkast 5 av Aftenposten. Etter lange tradisjoner med revy valgte skolen året 2009 at revyen skulle bli lagt ned grunnet for lav deltakelse. Dette hadde sammenheng med at dans- og dramaklassene ble flyttet til Bjørnholt videregående skole året før.
I 2010 har ildsjeler ved skolen tatt ansvar og fått engasjementet opp igjen på et høyt nivå. Derfor arrangeres Manglerudrevyen igjen med tittelen «Overkill». Premieren fant sted i mars 2010. I 2011 het Manglerudrevyen "Subway", og fikk terningkast 5 i Aftenposten og terningkast 6 av Aktiv i Oslo. I 2012 het Manglerudrevyen Multiple Choice, og var en interraktiv revy hvor publikum selv kunne velge hvilken sketsj eller sang de ville se. Revyen fikk terningkast 6 av dittoslo.no og Aktiv i Oslo.no samt 5 av aftenposten. Reyven vant også prisen «åpen klasse» på revyprisutdelingen for mentometerknappene de brukte for at publikum skulle velge mellom sketsj. Instruktørene i 2012 og 2013 var Frida Baggethun og Petter Lillehagen.
Bryn kirke
Byggverket er i tegl og har 400 plasser. Arkitekt P.H. Holtermann. Ved kirken ligger Bryn kirkegård. Kirken er veikirke og sognekirke for Bryn menighet.
Historikk
Kirken var ferdigbygget i 1861 og ble åpnet med stor seremoni 28. juni 1861. Gunder Kristensen Krydsby fra Lommedalen fraktet de to kirkeklokkene fra Kristiania med hest og vogn.
Ringeriges Ugeblad (nå Ringerikes Blad) skrev: «Alledere tidlig paa Morgenen saaes store Skarer ad alle Veie at begive sig til Kirken. Omtrent 800 Adgangstegn vare uddelte. Kl 9½ aapnedes Kirken, hvorved de, som havde Adgangstegn kom ind og indtog sine Pladse. Kl 10 avgik Processionen fra Gaarden Bryn. Den bestod af Provstiest Præster, 10 i Tallet. Bygdens nye og særdeles vakre Kirke blev indviet.»
Noe av inventaret ble kjøpt nytt, noe ble mottatt som gaver og noe ble overført fra den mye eldre kirken Tanum kirke. Utsmykkingen av koret i kirken ble utført av Emanuel Vigeland, som var bror til den mer berømte Gustav Vigeland.
Kirken ble restaurert i 1959-60 ved arkitekt Finn Bryn. I 2007-2008 ble kirkespiret reparert, og det ble da funnet en gammel skriftrull i bjelkelaget, som fortalte hvor kirkens grunnstein var lagt, hvem som hadde deltatt i byggingen av kirken og hvem som hadde bekostet arbeidet.
Den 70 mål store kirkegården er planlagt utvidet med 60 mål og gravearbeidene er igang. Gravingen avdekket en rekke arkeologiske funn fra eldre jernalder fra 500 år f. Kr. og frem til middelalderen, bl. a. to automatisk fredede kulturminner bestående av graver og bosettingsspor fra jernalderen.
150-årsjubileet
I jubileumsåret 2011 vil det bli arrangert konserter, utstillinger og jubileumsgudstjeneste i kirken. Jubileumsskrift redigeres av Bjørn Sandvik.
Calgacus
Calgacus (noen ganger nevnt som Calgacos eller Galgacus) er et latinsk navn på den utpekte lederen for caledonere i den såkalte Den caledonske konføderasjon som kjempet mot den romerske hæren ledet av Gnaeus Julius Agricola i slaget ved Mons Graupius i år 83 eller 84 e.Kr. Navnet er latinsk, men kan bli tolket i keltisk, *calg-ac-os, «sverdmannen» eller «manndomsmannen» (i betydning et mannslem).
Den eneste historiske kilde som nevner Calgacus er den romerske historikeren og forfatteren Tacitus’ verk om Agricola som beskriver ham som «meget fornem i fødsel og tapperhet blant høvdingene». Tacitus skrev også en fiktiv tale som ble tillagt Calgacus og talt før slaget og hvor han beskriver romernes undertrykkelse av Britannia og maner sine krigere til å kjempe. Talen refererer hovedsakelig romernes oppfatning av nordlige Britannia, eksempelvis opplysningen om at ingen bor hinsides Caledonia, som de kalt dagens Skottland.
Følgende utdrag er fra talen som blir tilskrevet Calgacus av Tacitus i Livet til Agricola (30):
Calgacus blir ikke nevnt i løpet av slaget eller etter det, og han er heller ikke nevnt som en av gislene som Agricola tok med seg. Det er derfor uklart om han ble drept i slaget eller unnslap for å slåss videre i den usikre freden som romerne tvang på Caledonia.
Pål Plassen
Pål Hovengen Plassen (født 21. juni 1980 på Lillehammer, oppvokst i Vågå i Gudbrandsdalen) er en norsk journalist og programleder. Han har vært tilknyttet NRK siden 2001, og har vært programleder for en rekke programmer i radio og TV. Per 2022 som programleder i Kompass i NRK P2.
Bakgrunn
Plassen har fortalt om tøffe år med mobbing i tenårene, og om hvordan han det har preget han i senere år.
NRK-produksjoner
Plassen var programleder for radioprogrammet Plassen i NRK P1, og var tidligere programleder for Norgesglasset på samme kanal.
Han har tidligere arbeidet i NRK Hedmark og Oppland, i Reiseradioen og i Nitimen.
Langfjordjøkelen
Langfjordjøkelen (nordsamisk: Bártnatvuonjiehkki) er en isbre mellom Loppa kommune i Finnmark og Kvænangen kommune Troms.
Dassault Mirage III
Dassault Mirage III er et supersonisk jagerfly som ble konstruert i Frankrike av Dassault Aviation på 1950-tallet. Flyet ble produsert både i Frankrike og en rekke andre land. Det var et av de mest suksessrike jagerfly som noen gang har blitt konstruert, med salg til mange luftforsvar over hele verden. Flyet ble produsert i over et tiår. Noen av verdens mindre luftforsvar flyr fremdeles Mirage III eller varianter av flytypen.
Langfjordjøkelen
Den har et areal på 7,49 km² og er den 34. største isbreen i Norge, og den tredje største i både Finnmark og Troms. Den ligger vest for Langfjorden, som den er oppkalt etter.
Dassault Mirage III
Tidlig historie
Historien om Mirage III begynte da de franske myndighetene i 1953 fullførte en studie som ledet til en spesifikasjon på en ønsket avskjæringsjager. Det skulle være et lettvektsfly med mulighet til å fly i allslags vær, mulighet til å klatre til 18 000 m i løpet av seks minutter, og ha mulighet til å nå Mach 1,3 ved horisontal flyging.
Langfjordjøkelen
Det høyeste punktet på breen er 1 045 meter over havet, noe som er det niende høyeste punktet i Finnmark.
Dassault Mirage III
Tidlig historie
Designet hadde en del begrensninger. Mangelen på halemontert høyderor gjorde at flaps ikke kunne brukes, noe som resulterte i behov for ekstra lang avgangsbane, og høy landingshastighet. Deltavingen begrenset manøvreringsevnen og forårsaket sterke vibrasjoner ved lavtflyging. Noen av fordelene var at det var lett å bygge, kunne holde høy hastighet ved horisontal flyging, og det hadde god plass til drivstoff i de store vingene.
Brukerland
Noen land i verden bruker fremdeles Mirage III. Disse er Argentina, Chile, Egypt, Gabon, Libya, Pakistan (største bruker), Peru, og Venezuela.
Earlston
Earlston (skotsk gælisk: Dùn Airchill; skotsk: Yerlston) er et verdslig sogn og liten markedsby (town) i Berwickshire innenfor regionen Scottish Borders i Skottland. Den ligger ved elven Leader, en bielv til Tweed i Lauderdale.
Earlston het opprinnelig Arcioldun, en henvisning til bygdeborg ved Black Hill (306 m), hvor man toppen fortsatt kan se en rundt steinsetting av et festningsverk. Siste stavelse i stedsnavnet, dùn, er gælisk for festningsverk. Det er også levninger fra en eldre grottebosetning som er forsøksvis knyttet til votadiniene, en stammesammenslutning i oldtiden fra denne delen av Skottland.
Earlstons fotballag heter Earlston Rhymers AFC etter en lokal poet, Thomas the Rhymer (ca. 1220–1298), også kalt for Thomas av Erceldoune, sistnevnte navn er en annen skrivemåte for Arcioldun.
Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 1 779 innbyggere, beregnet til 1 760 for 2014.
Norway Cup
Bækkelagets Sportsklub står som arrangør av turneringen med Pål Trælvik som generalsekretær. De fleste kampene spilles på Ekebergsletta. Totalt spilles det ca. 6,000 kamper i løpet av uken.
Deltakere
Totalt fra 1972 til 2016 har 53,049 lag deltatt i turneringen. De siste årene har 1,400–1,600 lag deltatt hvert år og turneringen omtales derfor ofte som «verdens største fotballturnering». Deltakerne i turneringen kommer fra rundt 50–60 ulike nasjoner. I 2016 nådde Norway Cup ny rekord med til sammen 2,199 lag, hvorav 450 spilte på den nye 3v3 turneringen.
Kvinnefotball
I 1972 ble den første utgaven av Norway Cup spilt med jentelag, mens Norges Fotballforbund ikke anerkjente kvinnefotballen offisielt før 1976. Amazon Grimstad Fotballklubb fra Grimstad vant den første Norway Cup-turneringen for kvinner. Laget vant 2–1 over Idrettslaget Vestar etter straffesparkkonkurranse.
Enkeltspillere
Flere spillere som har deltatt i Norway Cup har senere gjort fotballen til sitt yrke: Caroline Graham Hansen, Erik Mykland, John Carew, Ole Gunnar Solskjær og Steffen Iversen er noen av disse.
Sang og minnekonsert
Turneringen har utviklet den kulturelle siden videre, og under Norway Cup Showet som ble arrangert 31. juli 2010, ble det også presentert en ny offisiell Norway Cup-sang: «We live, we love». Den er laget av D'Sound.
Pasewalk
Pasewalk er en by i det tyske forbundslandet Mecklenburg-Vorpommern. Byen har en severdig gammel bykjerne. Den befinner seg 20 km. vest for Tysklands grense mot Polen, og nærmeste større by på polsk side er Szczecin.
Norway Cup
Sang og minnekonsert
I 2011 startet kampene 31. juli og varte til 6. august. Det ble avholdt et «rosetog» og en minnekonsert i forbindelse med terrorangrepene i Oslo og på Utøya.
Rolf Hofmos minnepokal
Siden 1975 har det årlig blitt utdelt en pokal til den beste norske klubben. Hvert tredje år deles det også ut en vandrepokal, Rolf Hofmos minnepokal. Den går til klubben med de beste resultatene de tre siste årene, og ble første gang vunnet av Start i 1978.
Pasewalk
Historie
I historiens løp tilhørte byen forskjellige brandenburgske og pommerske grever. På 1300-tallet fikk byen en ringmur og på grunn av stadige krig ble det ikke bygd boligkvarterer utenfor muren. Som eneste by i den daværende regionen Uckermark var Pasewalk medlem i Hansaen.
Norway Cup
Priser og utmerkelser
Norway Cup har gjennom årenes mottatt en rekke priser.
Pasewalk
Historie
Den industrielle revolusjonen fikk for Pasewalk flere gunstige konsekvenser. I 1863 fikk byen tilknytning til jernbanenettet med to kryssende linjer. På denne tiden ble mange hus bygd utenfor ringmuren.
I samband med nazisternas maktovertakelse ble byens synagoge brent og den jødiske gravlund ødelagt. I andre verdenskrigs sluttfase ble store deler av byen skadet, men den historiske ringmuren ble for det meste stående.
Espen Langvik
Espen Langvik (født 21. desember 1975 i Larvik) er en norsk operasanger (baryton). Han er utdannet ved Rogaland Musikkonservatorium, Statens Operahøgskole samt den New York-baserte skolen Mannes College of Music.
Liv og virke
Langvik har opptrådt ved flesteparten av operascenene i Norge og spilt i roller som Figaro i såvel Barbereren i Sevilla som i Figaros Bryllup, Belcore i Elskovsdrikken, Zaren i Zar und Zimmermann, Alfio i Cavalleria rusticana, tittelrollen i Eugène Onegin, Germont i La traviata samt Baron Scarpin i Tosca.
I operettesammenheng har han spilt rollene som Danilo i Den glade enke, Boni i Czardasfyrstinnen samt Tassilo i Grevinne Maritza. Langvik debuterte i ledende rolle ved Den Norske Operas hovedscene som Danilo i Den glade enke.
Langvik er i tillegg en konsertsanger og har sunget i verker som Carmina Burana (av Carl Orff), Requiem (av Gabriel Fauré), Lieder eines farenden Gesellen (av Gustav Mahler) samt i Messias (av Georg Friedrich Händel).
I to år bodde Langvik i New York, hvor han foretok studier samt gjestet Chautauqua Opera der han sang rollen som Merculio i Romeo og Julie. Ved Mannes College of Music fremførte han tittelrollen i Don Giovanni samt Papageno i Tryllefløyten. The New York Times skrev derpå at «Langvik hadde en varm og solid baryton» og at han var blant de fem sangerne «man gjerne hadde hørt igjen i profesjonell sammenheng».
Langvik har dessuten foretatt flere konserter samt lieder-aftener.
Fra høsten 2009 inngår han i Nasjonaloperaens faste ensemble.
Ola Thommessen
Olaus Anthon Thommessen Holtan (kjent som Olaf Thommessen, også Olav eller Ola) (født 23. september 1851 i Borre, død 10. februar 1942 i Oslo) var en norsk journalist og politiker. I oppveksten var Bjørnstjerne Bjørnson ett av hans idoler, og de to ble siden nære venner.
Bakgrunn
Sammen med blant andre Arne Garborg gikk Thommessen på Heltbergs studentfabrikk, og tok i 1870 en heller dårlig artium. Først begynte han på filologistudiet for å studere norsk, men studiet ble for langvarig og kostbart. I stedet fullførte han jusstudiet på halvannet år og ble cand. jur. 1877.
Redaktøren
Han ble ansatt i avisen Verdens Gang i 1876. Fra 1878 til 1910 var han også redaktør i avisen, og gjorde den til det mest innflytelsesrike dagblad for venstresiden i Norge. Gjennom sine sterkt politiske og polemiske lederartikler var han for en tid den mest innflytelsesrike personlighet i norsk presse.
Thommessen stod for de franske frihetsidealene, var en sterk motstander av embetsstanden og gikk i bresjen for parlamentarisme, pressefrihet og trykkefrihet. Han moderniserte pressen med bruk av bilder og korte artikler, gravejournalistikk og kriminalreportasjer om drap og sex. Selv skrev han korte, fyndige kommentarer. Portrettintervjuene var signert Christian Krohg, Sven Elvestad og Olaf Bull, og særlig Krohg var frekk. Notorisk er intervjuet med Sigbjørn Obstfelder. Obstfelder skrev gjennom fem år på et tilsvar, formet som en kriminalnovelle som foreligger i tre versjoner, der Obstfelder fantaserer om en mørk natt å gå hjem til Krohgs bolig i Skovveien med en ladd revolver for å skyte ham. Thommessen ville ikke sette det på trykk «av hensyn til min gode venn Krohg», og Obstfelder døde uten å få det offentliggjort. Hvis folk ikke ville stille opp, forbløffet Krohg både dem og leserne med å skrive fiktive intervjuer. Thommessen trykket dem.
Han knyttet senere sterke forbindelser til Christian Michelsen og ble en av lederne for partiet Frisinnede Venstre som ble dannet i 1909. Thommessen var medstifter av Norsk Kvinnesaksforening i 1884.
Etter en konflikt med den økonomiske ledelsen i Verdens Gang forlot han redaksjonen og startet bladet Tidens Tegn, hvor han var redaktør og utgiver frem til sønnen Rolf Thommessen overtok i 1917.
Feiden med Hamsun
En lite flatterende karikatur av Thommessen er hovedperson i Knut Hamsuns roman Redaktør Lynge fra 1893. Året før hadde den tyske forfatteren Felix Holländer antydet at Hamsun i novellen Hazard stjal fra Dostojevskijs roman Spilleren, og at Sult minner tilsvarende om Bondestudentar. Thommessen sørget derfor for at Arne Garborg var den som anmeldte Redaktør Lynge: «...hvis han havde levet i et andet Land, saa vilde han have maattet staa til Ansvar for sin Bedrift foran Mundingen af en Revolver.»
Garborgs anmeldelse sluttet med utsagnet at «det er for pøbelen Redaktør Lynge er skrevet». Men Thommessen hadde vært Hamsuns store forbilde, i Sult omtalt med ærestittelen «Kommandøren». Da Hamsun utsatte Ibsen og andre kjente norske forfattere for bitende kritikk, protesterte imidlertid Thommessen og kalte i avisen Hamsun en «humbugmaker». I tillegg følte Hamsun seg også sveket av redaktøren. I 1892 var Hamsun blitt anklaget for plagiat, og selv om Thommessen visste at Hamsun hadde skrevet sin novelle før Dostojevskij skrev Spilleren, forble han taus. Hamsun opplevde at den ene personen som lett kunne ha hjulpet ham, unnlot å gjøre det. Kort tid etter ble Redaktør Lynge utgitt. Hamsun skrev til sin forlegger Gustav Philipsen: «...jeg har alligevel rammet den Humbug, han repræsenterer, og det var min Mission.» Men det ser ut til at partene etter hvert ble forsont, for Verdens Gang skrev særdeles positivt om Hamsuns neste utgivelse, Ny Jord.
Espen Skjønberg
Espen Henrik Skjønberg (født 7. april 1924, død 26. august 2022) var en norsk skuespiller, kjent fra teaterscene, fjernsyn og film. Han filmdebuterte som åtteåring i En glad gutt (1932) og siden som 13-åring i Fant (1937). Han scenedebuterte på Chat Noir i 1945. Skjønberg var ansatt ved Nationaltheatret (1946–1949, 1968–1995), Det Nye Teater (1949–1959), Oslo Nye Teater (1959–1966) og Det Norske Teatret (1966–1968). I 2004 ble han tidelt Amandakomiteens ærespris for sin mangeårige innsats i norsk film og scene.
Teater
Skjønberg var opp gjennom karrieren tilknyttet flere norske teatre, blant andre Nationaltheatret, Oslo Nye Teater og Det Norske Teatret. Han var aktiv som skuespiller i en årrekke etter oppnådd pensjonsalder.
I årene 2001–2004 turnerte han landet rundt med monologen Grand Old Man (skrevet av Lars Saabye Christensen og regissert av Per Olav Sørensen) til publikums og kritikernes store hyllest. I 2005 spilte Toralv Maurstad og han hovedrollene i Mens vi venter på Godot, i regi av Stein Winge. Våren 2007 gjestet han igjen Nationaltheatret i rollen som Vladimir i suksessen Mens vi venter på Godot, som var inne i sin fjerde sesong ved teatret. Oppsetningen ble tatt opp igjen flere sesonger etter dette, blant annet på Amfiscenen på Nationaltheatret i 2012.
Våren 2008 spilte han dommeren i Henrik IV på Det Norske Teatret.
Høsten 2012 spilte han Tobias i tårnet i Kardemomme by på Nationaltheatret. I 2015 spilte han Ivan Tsjebutykin i Tre søstre av Anton Tsjekhov, og mottok senere Heddaprisen for denne rollen.
Film og fjernsyn
Skjønberg hadde sin første filmrolle allerede som åtteåring i 1932, da han spilte en av elevene i filmen En glad gutt. Fem år senere spilte han som 13-åring en litt større rolle i filmen Fant i 1937. Siden hadde han mange filmroller og etter hvert TV-roller. Blant annet spilte han Haakon Frydenlund i Familiesagaen De syv søstre og Algot Engan i Vestavind i 1990-årene.
Familie
Hans foreldre var skuespillerparet Henny Skjønberg og Eugen Skjønberg. Hans bror var skuespiller og regissør Pål Skjønberg. Espen Skjønberg var gift to ganger: første gang med danseren Margrete Ree (1921–1976); annen gang med skuespilleren Mona Hofland (1929–2010) fra 1959 til hun døde i 2010. Hans sønn fra første ekteskap er skuespiller og regissør Jo Skjønberg.
Benno Ohnesorg
Benno Ohnesorg (født 15. oktober 1940 i Hannover, død 2. juni 1967 i Berlin) var en tysk student som ble skutt av en sivilkledd politimann i forbindelse med studentdemonstrasjonene i Vest-Berlin i 1967. Han deltok på en demonstrasjon mot den iranske sjahens (Muhammed Reza Pahlavis) besøk foran Deutsche Oper, og det var hans første politiske demonstrasjon.
Han studerte romanistikk og germanistikk, var pasifist, medlem av en protestantisk studentmenighet og ønsket å bli lektor. Ohnesorg var gift, og hans kone var gravid da han døde.
Hendelsen førte til en radikalisering av den daværende vesttyske studentbevegelsen.
Gjerningsmannen
Den vesttyske politimannen som skjøt ham, Karl-Heinz Kurras, ble dekket av politikollegaene og frikjent for alle anklager under to rettssaker. Mer enn 40 år etter skytingen ble det avdekket at Kurras var en hemmelig agent for det østtyske hemmelige politi Stasi. Men det er likevel uklart hva som var hans motiv. Stasi-arkivene inneholder dokumenter som viser at Kurras ikke handlet etter ordre fra Stasi da han skjøt Ohnesorg. Stasi var nødt til å bryte forbindelsen til Kurras etter gjerningen hans og tapte ham som informant.
Ivanovo oblast
Ivanovo oblast er en oblast i Vest-Russland. Den grenser til Jaroslavl oblast i nord, Kostroma oblast i øst, Nizjnij Novgorod oblast i sør og Vladimir oblast i vest.
Eliteserien i futsal 2011/12
Eliteserien i futsal 2011/12 var det øverste nivået i norsk herrefutsal sesongen 2011/12. Sesongen startet 2. desember 2011 og ble avsluttet 25. mars 2012.
Vegakameratene ble seriemestre for andre år på rad. tok sølv, mens tok bronse for første gang i klubbens historie.
Tidligere bronsevinner rykket ned sammen med. og rykket opp fra 1.divisjon.
Jærstrand
Jærstrand kan en kalle en hvilken som helst av flere strender som strekker seg fra Ogna / Brusand- området og nesten så langt nord som Jæren går. Jæren er ofte kjent for å ha noen av Vestlandets og Norges vakreste strender. I 2010 ble Solastranden på Nord-jæren kåret til verdens 6. beste av Sunday Times.
Jæren består i hovedsak av en eneste stor morenerygg, der grunnfjellet bare bryter gjennom på få steder langs kysten. Strendene, med unntak for granittrabbene i sørøst, og noen skiferfjell i nord, består av enten finmalt sand, eller morenestein som istiden har lagt igjen, og der sanden etter hvert blir vasket vekk. Noen steder der havet står rett på, finnes store ansamlinger av runde steiner som dønningene har laget til rullestein.
Strendene er mellomlandingsområde for trekkfugler, foruten å være populære rekreasjonsområder. Som biotoper er de utsatte, og der er litt konflikter mellom forskjellige interessegrupper, selv om fuglereservatene synes å være skjermet av alle parter.
Flere norske kunstnere har vært inspirert av det spesielle lyset, ofte kalt det «jærske lys» som finnes der, og har gitt bildene tittel «Jærstrand».
Ballerup kommune
Ballerup kommune er en kommune på Vestegnen i Storkøbenhavnsområdet i Københavnsområdet i Region Hovedstaden på øya Sjælland i Danmark, Hovedstadsregionen (Danmark), Københavns omegns storkrets og Ballerup kommune er en forstadskommune til København. Før kommune- og regionalreformen i 2007 hørte kommunen til det nå oppløste Københavns amt. Ballerup by ligger omkring 25 minutter med bil fra København sentrum. Ballerup er kjent for sin Superarena og Lautrupparken.
Administrativ inndeling
Ballerup-Måløv kommune ble dannet ved kommunalreformen i 1970. I 1974 ble det gjennomført en ny kommunereform i Danmark, og da ble Ballerup-Måløv kommunes område noe endret. Noen små jordstykker ved Hareskovby og Hjortespring i den nordøstlige delen av kommune ble overført til henholdsvis Værløseby-Furesø kommune, Værløse og Herlev kommuner, Herlevby-Herlev kommune. I syd ble Harrestrup og et område vest for Harrestrup overført til Ballerup-Måløv kommune fra Herstederne kommune.
Ballerup kommune er omgitt av Furesø kommune, Gladsaxe kommune, Egedal kommune Rødovre kommune, Albertslund Kommune, Høje Taastrup, Glostrup kommune og Herlev kommuner.
Ved kommunereformen i 2007 forble kommunens grenser uforandret. Etter 2007 ble motorveien til Frederikssund åpnet, og Ballerup kommune mistet litt land til Alberslund kommune, Herlev kommune, Glostrup kommune og Høje Taastrup kommune og til den danske stat.
Kommunalvalg
Ved valgene siden 2005 har kommunestyret hatt følgende sammensetning:
Vennskapsbyer og internasjonale partnerskapsavtaler
Ballerup kommune har følgende vennskapsbyer per august 2021 :
Kommunen har i tillegg avtaler om partnerskap med følgende utenlandske byer :
Samferdsel
S-tog linjen C og linjen H og linjen H+ stopper i Ballerup, linje C, linje H og linje H+ (Klampenborg - Ballerup/Frederikssund), mens linje C, linje H og H+ går videre til Frederikssund, København, Østerport (København), Klampenborg og linje H og H+ til Farum. Ballerup stasjon ligger i Ballerup Center, som er et mellomstort shoppingsenter. Kommunens togstasjoner er Ballerup stasjon (S-Tog-stasjon og busstasjon), Måløv stasjon, Skovlunde stasjon, Malmparken stasjon og Kildedal stasjon.
Næringsliv
Blant de mange store bedriftene som har lokaler i Ballerup kommune er legemiddelselskapene LEO Pharma og Novo Nordisk, og sjokolade- og sukkervareprodusenten Toms.
Utdanning
Ballerup kommune har 12 folkeskoler:
Kommunen har også tre spesialskoler: