cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elsket og savnet (film)
Handling
Engelske Dennis Barlow (Robert Morse) reiser til Los Angeles etter å ha vunnet en flybillett. Han flytter inn hos onkelen sin, sir Francis Hinsley (John Gielgud), som jobber i filmindustrien. Da Francis får sparken etter over 30 års tjeneste for filmselskapet, henger han seg. Dennis blir instruert av det britiske filmmiljøet i byen om å arrangere en passende begravelse for ham. Han oppsøker den mest eksklusive gravplassen, Whispering Glades Memorial Park, og får i stand de nødvendige forberedelsene. Gravplassen ledes av pastoren Wilbur Glenworthy (Jonathan Winters), som utad fremstår som en gudfryktig mann, men som i virkeligheten bare er en kynisk forretningsmann. Dennis forelsker seg i den naive kosmetologen Aimee Thanatogenous (Anjanette Comer). Hun har også en annen ivrig beundrer i balsamereren Joyboy (Rod Steiger), som har et unormalt tett forhold til sin svært overvektige mor (Ayllene Gibbons).
Dennis får seg jobb på dyregravplassen Happier Hunting Grounds, som ledes av pastor Glenworthys bror, Henry Glenworthy (Jonathan Winters). Denne typen jobb blir sett ned på av de som jobber med begravelser for mennesker, og Dennis må derfor holde jobben sin skjult for Aimee. Han oppsøker henne stadig, og sjarmerer henne ved å sitere kjente dikt, som han gir inntrykk av at han har skrevet selv. I mellomtiden har pastor Glenworthy funnet ut av gravplassen hans ikke kommer til å være lønnsom stort lenger, og han bestemmer seg derfor for å satse på eldreboliger i stedet. Problemet er imidlertid hvor han skal gjøre av alle de døde menneskene. Løsningen får han gjennom sin bror, som har startet tilbud om å skyte de døde kjæledyrene opp i verdensrommet. Pastor Glenworthy får i stand de nødvendige forberedelsene og annonserer at det første liket som skal bli skutt opp i verdensrommet er en mann som var astronaut.
Da Joyboy kommer til Happier Hunting Grounds for å arrangere en begravelse for sin mors fugl, finner han ut sannheten om Dennis. Han inviterer med seg Aimee i begravelsen, slik at også hun får vite det. Aimee er knust over at Dennis har løyet til henne, og at diktene som gjorde henne så betatt, ikke var skrevet av ham likevel. Dennis forsøker å fortelle henne at hennes store idol, pastor Glenworthy, heller ikke er så perfekt som hun tror. Hun nekter å tro på ham, men da hun oppsøker pastoren bekrefter han hvilke fremtidige planer han har for Whispering Glades Memorial Park. Han forsøker også å forføre henne, men hun greier å flykte. Aimee ender opp med å begå selvmord. Hun blir funnet av Joyboy, som i et forsøk på å avverge skandale tar kontakt med Dennis. Etter å ha diskutert blir de enige om å fjerne liket av astronauten og kremerere det på dyregavplassen, og i stedet plassere liket av Aimee i kisten til astronauten. Dennis krever klekkelig betalt for å hjelpe til, og reiser tilbake til England.
Medvirkende
I tillegg dukker Dana Andrews, Milton Berle, James Coburn, Tab Hunter, Margaret Leighton, Liberace, Roddy McDowall, Robert Morley, Barbara Nichols og Lionel Stander opp i cameoroller.
Mottakelse
Filmen ble promotert som en film som inneholdt noe som kunne støte alle. Variety lot seg ikke imponere og mente filmen var fylt med «dårlig smak». Anmelderen mente manuset var vinglete og inneholdt for mange dårlige spøker. Bosley Crowther i The New York Times mente at filmen var katastrofal som en skarp satire, men var overbevist om at den ville holde det den lovet når det gjaldt å støte folk. Filmen har i årene som fulgte fått et bedre rykte enn da den først ble utgitt.
Kamenz
Kamenz er en større kretsby (øversorbisk: Kamjenc, ordrett «liten by by stein») i Landkreis Bautzen i Fristaten Sachsen, Direktionsbezirk Dresden, ca. 40 km nordøst for Dresden og ca. 30 km nordvest for Bautzen. Byen har 17 431 innbyggere (31. desember 2008).
Kamenz var kretshovedstad i Kreis Kamenz fra 1952 til 1990, og i Landkreis Kamenz fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var den kretshovedstad i Landkreis Kamenz, som oppstod gjennom en sammenslåing av kretser i forbindelse med kretsreformen i Sachsen i 1994 og 1996. Siden 1. august 2008 har byen vært en del av Landkreis Bautzen.
Det islandske fallosmuseet
Det islandske fallosmuseet (islandsk: Hið íslenzka reðasafn) er et museum i Reykjavík på Island, og er viet til falloser. I september 2009 hadde museet 272 eksemplarer av peniser fra 92 dyrearter. Disse er balsamert i formaldehyd eller ligger tørket i montre. Museet forsøker å samle penisprøver fra alle pattedyr på Island, inkludert flere arter som er truet eller utdødde på Island.
Fylkesvei 5706
Fylkesvei 5706 går mellom Grotle og Struen i Bremanger kommune. Veien er 5,1 km lang.
Det islandske fallosmuseet
Sigurður Hjartarson, tidligere lærer i historie ved et institutt i Reykjavík, er grunnlegger og nåværende leder av museet, som også viser prøver fra pattedyr som ikke lever på Island, så vel som folkloristiske eksemplarer, det vil si fra påståtte alver, troll, havmonstre og så videre, samt kunst med penismotiv.
Fylkesvei 5706
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 571 (Sogn og Fjordane).
Det islandske fallosmuseet
Museet har ett menneskelig eksemplar; Páll Arason, født i 1915 og død 95 år gammel, donerte sin penis posthumt.
Tour of the Alps 2023
Tour of the Alps 2023 var et sykkelritt i Italia og Østerrike med oppstart 17. april 2023 og målgang 21. april 2023. Rittet var for mannlige, profesjonelle syklister, og var en del av UCI ProSeries 2023.
Cortney Mansour
Cortney Mansour (født 15. desember 1994) er en tsjekkisk kunstløper.
Hun representerte Tsjekkia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 23 i isdans.
Katherine Copeland
Katherine Copeland (født 1. desember 1990) er en britisk roer som spesialiserer seg i toerbåt. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok gull i dobbelsculler, lettvekt.
Bernstorffs palé
Arveprinsesse Caroline og arveprins Ferdinand kjøpte bygningen etter at de giftet seg i 1829. Etter prinsessens død i 1881, ble bygningen solgt for ca. 357 000 danske kroner til kong Georg av Hellas. Etter at Christiansborg slott brant i 1794, flyttet midlertidig Højesteret inn i førsteetasjen, mens andre etasje ble bolig for prins Carl (senere kong Haakon den 7. av Norge) og prinsesse Maud, etter at de giftet seg i 1896.
Bygningen ble fredet i 1951.
Derry (distrikt)
Derry er et administrativt distrikt i Nord-Irland. Det ligger i grevskapet Londonderry, og distriktet het også Londonderry inntil 1984.
Navnet
Disputten omkring byen og grevskapets navn, Londonderry eller Derry, førte til at distriktsrådet i 1984 valgte å skifte navn fra Londonderry til Derry. Det endret også navn på Londonderry Eglinton Airport til City of Derry Airport. Men den britiske regjeringen nektet å endre det offisielle navnet på byen. Distriktet hadde pr. 2005 75,4% katolikker, som generelt foretrekker formen Derry, og 23,2% protestanter, som generelt foretrekker Londonderry.
Navneendringen førte til at unionistene boikottet distriktsrådet. Jim Guy og David Davis brøt denne boikotten, og ble ekskludert fra Ulster Unionist Party, og ble senere gjenvalgt som uavhengige unionister i en periode. Unionistene forsøkte å få opprettet et eget distrikt, Waterside, i et område med protestantisk flertall, men lyktes ikke med dette. Boikotten endte i begynnelsen av 1990, og i valget i 2005 stilte for første gang ingen unionister til valg i valgkretsen West Bank.
Thesan
Thesan var i henhold til etruskisk mytologi en gudinne for soloppgang og ble assosiert med livets generasjoner («liv-død-liv»), forutanelser og i forlengelsen også fødsel og barsel. Således var hun også en fruktbarhetsgudinne. Hun tilsvarer i gresk mytologi, som etruskerne lånte myten fra, til Eos, og i romersk mytologi til Aurora.
Afrodites forbannelse
Etruskerne identifiserte deres Thesan med den greske gudinne for daggry, Eos. I henhold til gresk mytologi hadde Afrodite funnet Eos i seng med hennes elsker Ares. Hun forbannet Eos med et umettelig begjær etter menneskelige ynglinger, og Eos ble beryktet for sine mange elskere. Etruskerne synes å ha likt disse fortellingene og overførte dem til deres egen gudinne for daggryet. Fortellingene som dekorerte bronsespeilene er generelt illustrasjoner til kjente greske myter.
Avbildninger av Thesan/Eos
På et lavt relieff på et bronsespeil (en sjeldenhet blant etruskiske speil som bort imot alltid ble gravert), er Thesan vist i handlingen hvor hun bortfører Kefalos, en ung mann fra Athen som var gift med kong Erekhtheus’ datter Prokris. Thesan er framstilt med vinger, kledd i en khiton og en diagonal himation flagrende i vinden. Over hodet hennes er en glorie for å framheve hennes funksjon som en lysgudinne. Hun løpet mot venstre mens hun bærer Kefalos i armene sine. Han er framstilt naken, skjønt han ser ikke fortvilet ut, men hviler i hennes armer med sin høyre hånd på hennes skulder. Som mange avbildninger av etruskiske kvinner er hun framstilt som større og derfor viktigere eller mektigere enn mannen (betydningsperspektiv).
Den samme scenen er avbildet som høyt relieff på håndtaket av et speil; Kefalos er igjen framstilt mindre og kanskje yngre enn gudinnen, som ikke er utstyrt med vinger denne gangen, men hennes kappe bølger bak henne i vinden. Hun smiler ned til den unge Kefalos, som er naken bortsett fra en kort kappe og jaktsko.
En annen yndet scene med Thesan/Eos framstiller en langt mer melankolsk affære- Da hennes sønn Memrun (Memnon) (som hun fikk med Tithonos, en annen ung mann som hun bortførte for å bli sin elsker; kalt for Thinthun av etruskerne) ble drept i Trojakrigen sørget Eos så enormt at hun truet med å aldri bringe fram dagslyset igjen. Til sist ble hun overtalt til å komme tilbake og således bringe morgenlyset med seg, men i sin sorg gråt hun tårer for sin sønn hver hennes morgen som man kan se som morgendugg. Et motiv på baksiden av et bronsespeil viser henne foran Tinia (Zevs) med Thethis, mor til Akilles. Begge gudinnene bønnfalt himmelguden om å spare deres sønners liv, men var allerede dømt til å dø. Relieffspeil nevnt over har også blitt tolket som at det viser Thesan frakter vekk legemet til sin døde sønn Memrun. Figurene er ikke gitt tekstforklaringer, noe som er vanlig i dekorasjonene på etruskiske speil, noe som gjør det mulig med flere tolkninger.
Som med noen få andre etruskiske gudinner synes Thesan å ha overlevd i folkeminnet i Toscana fram til minst 1800-tallet som en ånd ved navn Tesana. Denne ånden, ble det sagt, besøkte menneskene mens de drømte i den tiden da solen dukket fram, men før den sovende hadde våknet. Det var at antatt at hun brakte med seg oppmuntring og trygghet, og hennes tilstedeværelse i en drøm var et godt varsel som brakte med seg lykke og velsignelser for dagen.
Pula lufthavn
Pula lufthavn er en flyplass som ligger seks kilometer fra byen Pula i Kroatia.
Fugledansen (roman)
Fugledansen er den andre romanen i serien om Elling av Ingvar Ambjørnsen.
Den ble utgitt i 1995 på Cappelen og er oversatt til flere språk.
De syv bøkene i serien (per 2020) er Utsikt til paradiset (1993), Fugledansen (1995), Brødre i blodet (1996), Elsk meg i morgen (1999), Ekko av en venn (2019), Ingen kan hjelpe meg (2020) og Yoko Ono er en sjarlatan (2020).
Handling
Denne boken er den andre boken i serien og handler fortsatt om den underlige og tenkende Elling. Nå, etter han ble kastet ut av leiligheten sin i forrige bok, har han havnet på Brøynes kurssenter. Hans umiddelbare reaksjon på situasjonen er tvilende. Etter hvert resonnerer han seg fram til at dette bare er et midlertidig oppholdssted for folk som er i en hektisk fase i livet. Et rekreasjonssted.
Denne boken er tredelt. Første og tredje del handler om tiden på Brøynes, og den andre delen handler om turen til Benidorm.
I den første delen av boken finner Elling seg selv liggende i en seng i et enerom på kurssenteret. Etter et vått møte med en pleier og noen dager tilbrakt på et enerom kommer Elling inn i den nye hverdagen på Brøynes. Han blir nå flyttet over til et dobbeltrom der han møter Kjell Bjarne. Kjell Bjarne er en kraftig bamse med en bunnløs appetitt som senteret har reagert på ved å pålegge ham diett. I sengen driver han for det meste med å lese pornoblader. Hans desperate ønske om å få «pule» prøver han å dekke ved lesingen. Det mest seksuelle han noen gang har opplevd er å se moren sin naken, og det synes han ikke noe om.
Gjennom den første tiden på dobbeltrommet er Elling veldig kritisk til sin romkamerat. Men etter hvert, gjennom først litt småprating og løgner, utvikler det seg et vennskap dem imellom som etter forholdene er meget bra. Gjennom morsomme, sørgmodige og sympatifremkallende hendelser får vi oppleve hvordan Ellings liv arter seg på senteret: Framgang, utfordringer, barrierer og vanskeligheten ved å ferdes ute blant andre mennesker kommer tydelig fram som en utfordring. Spesielt kommer det frem når han skal kjøpe dress til julaften på senteret. Den handleturen ender opp i et nervesammenbrudd. Elling takler rett og slett ikke å forholde seg til alle menneskene og miljøet rundt ham. Dress fikk han likevel kjøpt seg og en klokke med motiv av en lettkledd dame som skulle være julepresang til Kjell Bjarne.
Videre i tredje del av boken fortsetter vennskapet mellom Kjell Bjarne og Elling å vokse på en etter hvert god og fast grobunn. Det er nå Elling får tid og mulighet til å drive med det han har ønsket hele livet, nemlig bli en eller annen form for skribent. Han innleder denne hobbyen ved å sende et innlegg til redaktøren i lokalavisen, der han utreder om mulige forbedringspunkter i Brøynes’ lokalmiljø. Elling er en tenkende person som fantaserer om det ene og det andre. Mye av tiden blir gjerne slått i hjel av fantasering, undring og refleksjon over alt fra plasseringen av blader i en Narvesen-kiosk til hva den gamle damen tenkte da en ungdom dultet borti henne. Det han skriver i sitt første innlegg vil, for majoriteten, bare syntes å være bagateller, men, som han sier; «Men er det ikke slik, at det er bagatellene, de små detaljene, som til sammen utgjør hverdagen vår?». Han fortsetter og skrive og trives med det, selv om innleggene hans ikke faller i smak hos redaktøren i lokalavisen og ikke kommer på trykk.
I forbindelse med Ellings skriblerier og Kjell Bjarnes store lyst på å skaffe seg en dame, hjelper Elling ham å legge en kontaktannonse inn i et blad. De fleste kontaktannonsene den flittige bladleseren Kjell Bjarne har lest er for det meste meget direkte og vulgære. Slik ønsker han at hans annonse også skal være, men etter litt overtalelse fra Elling lager de en tilsynelatende anstendig annonse. Elling ser på annonsen som en bankers og mener Kjell Bjarne vil få napp om ikke så altfor lang tid. Kjell Bjarne er mer tvilende. Kjell Bjarne får ingen respons på sin annonse. Etter en stund kommer det imidlertid et svar. Han stråler av lykke, uvitende om at Elling står bak og gir seg ut for å være en viss Linda Leknes. Elling ville med dette svaret muntre han opp, men det viser seg at det skaper mer komplikasjoner enn oppmuntring for Kjell Bjarne. Han klarer til slutt å redde seg ut av det og bestemmer seg for å slutte med alle løgnene ovenfor kameraten og ovenfor alle andre for den slags skyld. Han ville bli en mer ærlig og anstendig mann.
I den andre delen av boken blir vi tatt med tilbake i tid til en tur der Elling og hans mor, ferierer i den spanske byen Benidorm. Denne beretningen kommer av at Elling hadde fått i oppgave av sin psykolog å skrive om turen. Antagelig hadde denne psykologen fått vite litt turen og derfor satt Elling på en slags prøve ved å skrive om den.
Det starter med at moren til Elling overrasker ham med at hun har bestilt billetter til den spanske byen Benidorm. Dette synes ikke Elling noe om, spesielt det at hun ikke har snakket med han om det på forhånd. Etter mye om og men blir det allikevel til at han godtar å være med på turen. Der får vi virkelig oppleve karakteren Elling fullt ut. Han har problemer og angst for å møte andre mennesker og for å føre en oppriktig samtale med andre uten å dumme seg ut på noen som helst måte. Problemene til Elling blir sterkest fremhevet når han og moren tar seg en tur ned på stranden. Der er det mye folk, og det liker han ikke. Bade vil han i hvert fall ikke. Når han endelig kommer seg uti vannet får han ereksjon på grunn av alle de halvnakne damene rundt om på stranden og vil ikke komme ut av vannet.
Som et bilde på at Elling ikke takler den sosiale hverdagen, ender turen med at han og moren blir sendt på første fly hjem på grunn av en katt. Denne katten hadde Elling i sin ensomhet kalt Erna og begynt å passe på fordi han hadde sett hvilke forferdelige forhold den levde under. Han ga Erna mat og koste med henne inntil han fant henne blødende i bakgården. Elling fant straks ut at han måtte gjøre en slutt på kattens smerter og fant en planke for å slå den i hjel. Det maktet han ikke og begynte i stedet og slå rundt seg med planken på alt og alle.
Liu Xinyu
Liu Xinyu (født 16. oktober 1994) er en kinesisk kunstløper. Han konkurrerer i isdans sammen med Wang Shiyue. De representerte Kina under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor de ble nummer 22. De er også fire ganger kinesiske mestere (2015, 2018, 2019, 2020).
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 12.
Rauland kirke
Rauland kirke er en korskirke som ligger i Raulandsgrend i Vinje kommune i Vestfold og Telemark fylke. Kirken fungerer som sognekirken til sognet Rauland som er en del av Øvre Telemark prosti; Møsstrond kirke og Øyfjeld kirke er også en del av dette sognet. Det nåværende kirkebygget er bygget i tre og sto ferdig i 1803. Byggmester var Halvor Høgkasin og arkitekt var Jarand Rønjom. Flere kjente telemarkinger ligger gravlagt på den tilhørende kirkegården, inkludert spelemannen Myllarguten (1801-1872) og billedhoggeren Dyre Vaa (1903-1980). Utenfor kirkeplassen står det et minnesmerke for hingsten Førnesbrunen fra sagnet med samme navn.
Historie
Rauland kirke er plassert på Raulandstrondi ved bredden til innsjøen Totak, på utkanten av Raulandsgrend i Vinje. I førkristen tid ble denne plassen trolig brukt som en hedensk kultplass. Etter kristningen av Norge ble det reist en stavkirke på plassen. Stavkirken på Rauland var i bruk helt fram til 1801 da den ble revet for å gjøre plass for det nye kirkebygget.
Dagens kirkebygg ble tegnet av arktitekt Jarand Rønjom fra Åmotsdal og ble oppført av byggmester Halvor Høgkasin. De bygde kirken under oppsyn av Marcus Monrad som var sogneprest i Rauland på den tiden. Det nye bygget, som er en kors-formet trekonstruksjon som har plass til ca. 200 kirkegåere, sto ferdig i 1803. Flere elementer fra den gamle stavkirken ble integrert i det nye kirkebygget, inkludert to jernstøpte krusifikser fra 12-1300 tallet. Kirkeklokken, kollektbøssen, dåpsfatet og flere av lysestakene er også hentet fra den gamle stavkirken.
På 1950 tallet ble kirkebygget restaurert i forbindelse med kirkens 150-årsjubileum. Restaureringsarbeidet ble ledet av kunstmaler Kristian Kildal og den lokale maleren Olav Fossli. I 1976 ble minnesmerket Hestedokki oppført på den antatte gravplassen til hingsten Førnesbrunen fra sagnet om samme navn. Minnesmerket består av en bautastein med et relieff av Førnesbrunen laget av billedhogger Tor Vaa. I 1984 ble kirken modernisert med et nytt danskbygd orgel og på 90 tallet ble det for første gang installert elektriske lys inne i kirken. I forbindelse kirkens 200-års jubeleum i 2003 publiserte Rauland sokneråd boken Kyrkja på Raulandsstrondi, skrevet av Øystein og Åsta Kostveit.
Fellesrommet
Fellesrommet er en norsk ungdomserie som gikk på NRK-TV i 1985. Serien handler om tre unge menn som bor i et kollektiv. Hovedrollene spilles av Morten Faldaas, Henrik Mestad og Olav Øen. Serien ble skapt av Martin Nygaard og Axel Hellstenius, mens Nina Valle hadde regien. Fellesrommet er en serie laget av, med og for ungdom. Målgruppen var ungdom fra 18 og 25 år. NRKs Barne- og Ungdomsavdelingen stod bak produksjonen.
Serien ble godt mottatt av den målgruppen den var myntet på.
Den ble sendt i reprise i 1988.
Handling
Serien handler om tre forskjellige gutter som er i begynnelsen av 20-årene, og som bor sammen i et bokollektiv i Oslo. De tre er: Henry, en dameglad moteløve med jobb i reklamebyrå og med bakgrunn som fenrik i forsvaret. Lars, en sosialt anlagt gutt som jobber på bensinstasjon, men drømmer om å bli forfatter. Han er forøvrig i et seriøst forhold med Kari. Den tredje er Victor, som er en litt fjern student og tekno-freak med musikk og data som hobbyer.
Havets bytte
Havets bytte (originaltittel: Underwater!) er en amerikansk dramafilm fra 1955, regissert av John Sturges og produsert av RKO Pictures. I hovedrollene spiller Jane Russell, Gilbert Roland og Richard Egan. Filmen handler om noen dykkere som finner en verdifull skatt. Manus er skrevet av Walter Newman, basert på en historie skrevet av Hugh King og Robert B. Bailey.
Fellesrommet
Om serien
De to manusforfatterne Martin Nygaard og Axel Hellstenius var begge amatører i begynnelsen av 20-årene da de debuterte med denne serien. De sendte på eget initiativ inn manuset til Barne og Ungdomsavdelingen i NRK i 1984. De hadde egentlig planlagt å lage serien selv gjennom et privat videoselskap med venner og bekjente. Dette ble etterhvert skrinlagt, og de gikk derfor til NRK med arbeidsmanus og noen videokassetter. Der ble de møtt av en kald skulder fra de fleste, men Nina Valle i Barne- og Ungdomsavdelingen var positiv og ba dem lage et pilotprosjekt. Pilotprosjektet ble godt mottatt, og dermed startet NRK produksjonen. Alle scenene ble innspilt i ett studio, og derav ble produksjonskostnadene meget lave. Produksjonen var krevende for de to unge manusforfatterne, og Hellstenius har i ettertid beskrevet prosessen som hans «filmskole».
Havets bytte
Handling
Johnny og hans kone Theresa, sammen med en leiesoldat Dominic Quesada, en prest kalt Cannon og Gloria, en båt-eier, leter etter en nedsunket skatt i havet utenfor Karibia. De kommer over et vrak som de antar inneholder en skatt. Men de blir konfrontert av hai-jegere. I deres forsøk på å finne økonomiske midler til å heve vraket, oppdager de at skipet er fra 1600-tallet og inneholder en stor statue i solid massivt gull og edle perler, og at denne skatten ligger på et annet sted under vannet. Men de er ikke de eneste som er på jakt etter denne skatten.
Fellesrommet
Om serien
Serien tok indirekte opp en rekke spørsmål som angikk ungdom på 1980-tallet, slik som boligproblemer, arbeidsløshet, kjærlighet og graviditet. Serien ble lagd delvis på bakgrunn av Ungdomsåret 1985. Den ble sendt under programvignetten til Ungdomsredaksjonen i NRK.
De fleste av skuespillerne var amatører da den ble innspilt, kun Morten Faldaas var utdannet skuespiller.
William Rosenberg
William Rosenberg (1920–2014) var en dansk skuespiller og maler. Han var i en periode gift med skuespillerkollega Helle Virkner som senere ble dansk ministerfrue.
Tsjermoz
Tsjermoz (russisk: Чермо́з) er en by i Perm kraj i Russland. Den ligger ved Kama-reservoaret, rundt 90 km nord for Perm. Innbyggertall: 4 376 (folketelling 2002), 5 907 (folketelling 1989).
Verdensmesterskapet i håndball for kvinner
Verdensmesterskapet i håndball for kvinner er blitt arrangert siden 1957.
Medaljeoversikt
Mellom 1957 og 2021.
B-VM
B-VM ble spilt mellom 1977 og 1992.
Sauer 404
Sauer 404 er en lettvekts sylinderlåsrifle produsert av Sauer & Sohn som ble lansert i 2015, og er en direkte etterfølger av Sauer 202. Våpenet har en modulær konstruksjon som muliggjør enkel utskifting av komponenter, og fås fra fabrikk i en rekke kamringer.
Verdensmesterskapet i håndball for kvinner
C-VM
C-VM ble spilt tre ganger mellom 1986 og 1988.
Utendørs (Felthåndball)
Tre mesterskap i utendørs håndball ble arrangert mellom 1949 og 1960.
Sauer 404
Fra utsiden ligner 404 mye på 202, men få deler går om hverandre på de to modellene. En av forskjellene er at 404 har en oppspenner istedenfor trykknappsikring som på 202. I motsetning til 202 bruker 404 samme glidekasse for standard- og magnumpatroner.
Single Room Furnished
Single Room Furnished er en amerikansk dramafilm fra 1968, regissert av Matt Cimber og produsert av Empire Film Studios og Unifilm. I hovedrollene spiller Jayne Mansfield, Dorothy Keller, Fabian Dean, Billy M. Greene og Terri Messina. Filmen handler om en ulykkelig kvinne som ender opp som prostituert, etter å ha blitt forlatt av flere menn. Manus er skrevet av Matt Cimber og Michael Musto, basert på et teaterstykke skrevet av Gerald Sanford.
Sauer 404
Universalverktøy
Riflen har et integrert verktøy i det fremre reimbøylefestet, som egentlig er en 5 mm sekskantnøkkel. Nøkkelen kan brukes for å demontere forskjeftet, bakskjeftet, bytte pipe eller justere avtrekket.
Single Room Furnished
Handling
Tenåringsjenten Maria beundrer den vakre nabokvinnen Eileen, til hennes mors store fortvilelse. Vaktmesteren i bygget bestemmer seg for å fortelle Maria en historie som kan få henne på bedre tanker. Han forteller om de to ungdommene Frankie og Johnnie som blir forelsket og gifter seg. Ekteskapet blir imidlertid ikke slik de hadde håpet, og da Johnnie blir gravid forlater Frankie henne. Johnnie ender opp med å miste barnet. Hun endrer da utseendet sitt, får seg jobb som servitrise og begynner å kalle seg Mae. En dag oppsøker hun vennen Charley. Mae forteller at hun har blitt gravid etter å ha tilbrakt en natt med en mann hun møtte på jobben. Hun har ingen mulighet til å kontakte ham, og vet ikke hva hun skal gjøre. Charley synes så synd på Mae at han ender opp med å fri til henne. Ikke lenge etter innser han at det egentlig er venninnen sin, Flo, han vil gifte seg med, og avbryter forlovelsen med Mae. Alene og forlatt på nytt bestemmer Mae seg for å adoptere bort barnet. Hun endrer også utseendet sitt enda en gang, begynner å jobbe som prostituert og kaller seg Eileen.
Sauer 404
Glidekasse
Glidekassen har en proprietær integrert kikkertmontasje. Systemet har likheter med en picatinnyskinne, men de to systemene er ikke kompatible. Både originale og ettermarkeds kikkertmontasjer er tilgjengelige, både for skinnemontasje (f.eks. zeisskinne) og ringmontasje. Magasinutløseren kan låses for å unngå at man mister magasinet under jakt.
Single Room Furnished
Handling
Etter å ha fått vite dette innser Maria at Eileen kanskje ikke levde et så glamorøst liv som hun hadde trodd. Eileen på sin side har fått en ivrig beundrer i den usikre sjømannen Billy. Han har hele livet blitt mobbet på grunn av de lange armene og de store ørene sine, og ofte blitt kalt «ape». Billy føler imidlertid at Eileen aksepterer ham, og ønsker derfor å gifte seg med henne. Eileen svarer først ja, men da Billy ved et uhell ødelegger en dukke som hun har spart fra sitt første ekteskap vil hun ikke ha noe mer med ham å gjøre. Hun kaller ham «ape», noe som gjør Billy så opprørt at han retter en pistol mot henne. Eileen bare fortsetter, men i stedet for å skyte henne løper Billy utenfor huset og skyter seg selv. Ikke lenge etterpå får hun en ny kunde på besøk, og gjør seg klar til jobb.
Julio Edgar Cabrera Ovalle
Julio Edgar Cabrera Ovalle (født 22. august 1939 i San Juan Comalapa i departementet Chimaltenango i Guatemala) er en guatemalansk prelat og emeritert katolsk biskop av Jalapa.
Sauer 404
Avtrekk
Ved å ta av forskjeftet kan man komme til for å justeres avtrekksvekten med det medfølgende verktøyet eller med en 5 mm sekskantnøkkel. Avtrekksvekten kan da veksles mellom de fire innstillingene 550 g, 750 g, 1000 g eller 1250 g (±50 g). Plasseringen av avtrekket kan også flyttes ca. 5 mm frem/bakover, samt at vinkelen kan justeres sideveis (venstre/høyre).
Julio Edgar Cabrera Ovalle
Prest
Erkebiskopen av Lima, kardinal Juan Landázuri Ricketts ordinerte ham til prest den 1. desember 1963. Han virket i sjelesorden som kapellan og som sogneprest, og var også rektor for seminaret i Guatemala by.
Sauer 404
Pipe
Pipeskiftsystemet har blitt fornyet, og 404-piper er ikke kompatible med 202 eller 200 STR. I motsetning til 202, hvor man måtte bytte sluttstykke når man skulle bruke kamring fra en annen patrongruppe, behøves bare sluttstykkehodet å skiftes på Sauer 404.
Julio Edgar Cabrera Ovalle
Biskop av Santa Cruz del Quiché
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Santa Cruz del Quiché den 31. oktober 1986. Paven bispeviet ham personlig den 6. januar året etter; medkonsekratorer var kurieerkebiskopenen Eduardo Martínez Somalo og José Tomás Sánchez.
Single Room Furnished
Produksjon
Matt Cimber og Michael Musto skrev manuset basert på et teaterstykke, skrevet av Gerald Sanford. Cimber, som hadde erfaring som teaterregissør, hadde sin debut som filmregissør med denne filmen. I hovedrollen spilte hans kone, Jayne Mansfield. Musto, som produserte filmen, var skeptisk til Cimbers manglende erfaring, men ble presset av Mansfield til å ansette ham likevel.
Sauer 404
Pipe
For å ta ut pipen må først forskjeftet tas av med en 5 mm sekskantnøkkel, og deretter kan man løsne de tre pipeskruene med det samme verktøyet. Deretter må en spake roteres 90 grader for å løsne pipen.
Julio Edgar Cabrera Ovalle
Biskop av Santa Cruz del Quiché
Det teologiske fakultet ved Universitetet i Fribourg (Sveits) tildelte ham en æresdoktorgrad i 1997.
Smoljan oblast
Smoljan oblast er en forvaltningsenhet (oblast) i det sentrale sørlige Bulgaria. Den grenser til Hellas i sør og ligger i fjellkjeden Rodopifjellene. Den største byen, som også er administrasjonssentrum er Smoljan.
Sauer 404
Pipe
Pipen kan monteres igjen med håndmakt, men SIG Sauer anbefaler å bruke en momentnøkkel innstilt på 5 Nm.
Julio Edgar Cabrera Ovalle
Biskop av Jalapa
Den 5. desember 2001 ble han utnevnt til biskop av Jalapa.
Single Room Furnished
Produksjon
Innspillingen av filmen ble fullført i april 1966. I månedene som fulgte ble den bare sett av en håndfull personer på private visninger. Mansfield innså at filmen ikke var blant hennes beste, men mente at den likevel kunne få folk til å innse hva hun kunne få til, dersom de fikk muligheten til å se den. Ekteskapet mellom Mansfield og Cimber tok slutt noen måneder etter at innspillingen var fullført. Grunnet problemer med å få i stand en distribusjonsavtale ble ikke filmen utgitt før i august 1968, året etter Mansfields død.
Smoljan oblast
Smoljan er en av to oblaster i Bulgaria, den andre er Kardzjali oblast, er der majoriteten av befolkningen ikke tilhører den bulgarske ortodokse kirke. Rundt 42% av befolkningen er muslimer.
Sauer 404
Pipe
Noen tilgjengelige kamringer er:
Julio Edgar Cabrera Ovalle
Biskop av Jalapa
Den 30. mars 2020 innvilget pave Frans biskop Julio Edgar Cabrera Ovalles aldersbetingede avskjedssøknad.
Smoljan oblast
Kommuner
Smoljan oblast er inndelt i 10 kommuner (entall: община, obshtina – flertall: общини, obshtini)
Næringsliv
Næringsveiene i Smoljan er turisme, gruvedrift, skogbruk, industri og dyrehold. I den østlige delen av Smoljan ligger det flere zink og blygruver. Hovednæringsveien er turisme knyttet til vintersportsanleggene i Smoljan.
Hawker 800
Hawker 800 er et mellomstort tomotors sivilt jetfly, en såkalt business jet. Den er utviklet av British Aerospace og produseres nå av Hawker Beechcraft.
Den ble utviklet som en forbedring av de Havilland 125, og hadde jomfruturen sin i 1983.
Michal Češka
Michal Češka (født 2. september 1992) er en tsjekkisk kunstløper.
Elsk meg i morgen
Elsk meg i morgen er den fjerde romanen i Ingvar Ambjørnsen s romanserie om Elling.
Michal Češka
Han representerte Tsjekkia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 23 i isdans.
Sophie Hosking
Sophie Hosking (født 25. januar 1986) er en britisk roer som spesialiserer seg i toerbåt. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok gull i dobbelsculler, lettvekt.
Elsk meg i morgen
Den ble utgitt i 1999 på Cappelen og er oversatt til flere språk.
De syv bøkene i serien (per 2020) er Utsikt til paradiset (1993), Fugledansen (1995), Brødre i blodet (1996), Elsk meg i morgen (1999), Ekko av en venn (2019), Ingen kan hjelpe meg (2020) og Yoko Ono er en sjarlatan (2020).
Handling
Elsk meg i morgen er den fjerde av romanene om Elling og hans kamerat Kjell Bjarne. Status quo er at Kjell Bjarne har en kjæreste, Reidun Nordsletten, og Kjell Bjarne har en farsrolle overfor Reiduns datter, selv om han ikke er den biologiske faren. Kjell Bjarne har nå fått jobb i dagligvarehandelen. Elling er for det meste alene nede i leiligheten sin.
En dag stormer de to ned til Elling og tar seg inn. Kjell Bjarne skriker til Elling for å få han til å forstå hvor virkelig ille det var blitt med han og leiligheten. Elling har alltid vært en ordentlig og hygienisk mann, men nå er det gått helt på styr. Kjell Bjarne tar ham i nakken, drar ham opp av sofaen og bærer han opp i leiligheten til Reidun. Der river han av ham klærne og får ham opp i badekaret. Etterpå serverer han mat og gir ham sovetabletter slik at han kan sove ut. På den måten får de Elling inn på rett spor igjen.
De dagene han nærmest lå og sov hele tiden, har Reidun og Kjell Bjarne ryddet opp og pusset opp leiligheten til Elling. Da Ellings dager med soving i leiligheten til Reidun er over, føler han seg som en ny mann og bestemmer seg for å forbli slik. Etter en fortreffelig frokost, får han se hvordan leiligheten er blitt. Den er blitt nydelig, akkurat som å vandre rett inn i en IKEA-katalog. Han foretar seg å holde den slik og er meget takknemlig.
I denne boken er det Ellings tur til å få prøve kjærligheten. Den aktuelle er damen i pølseboden, som viser seg å hete Lone. Etter å ha funnet ut at han liker henne, kommer han stadig vekk til boden og bestiller ”en pølse med alt”. For å starte noe som helst kontakt med Lone, begynner han med å lyge om at han i sine yngre år bodde i Afrika. Dette var en god løgn, og de to får mer og mer kontakt. Når han oppdager at hun leser en bok om folk som har sett romvesener, følger han opp med enda en løgn der han forteller henne at han så et romvesen en gang han var på jakt.
Denne løgnen gjør utslaget. Elling skaffer seg sin første date, en kopp kaffe på Felix, og kommer seg tålig bra gjennom den. Forholdet utvikler seg i riktig retning, og Elling blir etter hvert invitert hjem til Lone. Der får han møte tanten Elise, som også er interessert i folk som har møtt romvesener. De sitter sammen rundt bordet og spiser og prater. Etter middagen ber Lone Elling inn på rommet sitt på en kopp kaffe. Han har tidligere fått vite at Lone har hatt en ekskjæreste, og det likte han ikke noe særlig. Da hun er gått ut av rommet for å sette på kjelen, ser han i hennes fotoalbum. Da Lone kommer tilbake og forteller ham at de fleste guttene som er avbildet i albumet, er hennes ekskjærester, klikker det helt for Elling. Det at hun har hatt mange kjærester synes han er helt forkastelig og billig. Dette uttrykker han direkte til Lone. Hun blir naturlig nok såret og kaster ham rett på dør.
Slik ender det som kunne se ut til å være forholdet Elling skulle satse på. Men at det er basert på en løgn er jo betenkelig og ville kanskje gjort utslaget som skulle til for at Lone skulle avvise ham.
Nå står Elling helt på egne bein igjen. Kjell Bjarne bor i leiligheten til Reidun Nordsletten sammen med jenten deres, Mojo. Kjell Bjarne er fortsatt Ellings venn, men har nå ikke så mye tid til ham. Elling må komme seg gjennom den moderne hverdag på egen hånd. Nå har han hvert fall god ballast i bakhånd.
Claus Berg (billedhugger)
Berg hadde allerede fra ca. 1510–15 skapt seg et navn som billedhugger i Lübeck. Berg og hans 12 svenner ble rundt 1515 kalt til Danmark av kong Hans' dronning Christine, som satte ham meget høyt. Hun ga ham en gård i Odense, en av damene ved hoffet til ektefelle og holdt sønnen deres, Frants Berg, til dåpen. Frants Berg ble først prest ved Sankt Nicolai kirke i København og senere en mektig og berømt biskop i Norge der han gjennom sin sønn, kannik Claus Berg, har en stor etterslekt.
Billedhuggeren Claus Berg utførte tegningen og svennene skar ut altertavlen «Kristi Lidelseshistorie» med portretter av kong Hans og hans familie til den tidligere gråbrødrenes kirke i Odense. Da denne kirken ble revet gikk altertavlen over til Vor Frue kirke i Odense og senere til Sankt Knuds kirke, også i Odense.
Tidslinje over programmeringsspråk
Dette er en tidslinje over viktige programmeringsspråk.
'Tegnforklaring
1960-tallet
J. J. Horning, med flere hos Stanford University
Georg Rechenberg
Ankomst til Norge
Han var politisk flyktning i Norge da landet ble okkupert i 1940 og deltok som frivillig i kampene i april 1940. Han kom til Norge fra Østerrike i juni 1938 og bodde i Haugesund. Rechenberg hadde som politisk flyktning blitt arrestert i september 1940, men sluppet fri etter en tid trolig for å være tolk for tyskerne. Dette ga ham mulighet til å høre tyske nyheter på radioen som han så formidlet til motstandsbevegelsen.
Auschwitz
Rechenberg avga rettslig forklaring i Haugesund i 1946 og er gjengitt i ordrett Dybvigs hovedoppgave. Han ble for andre gang arrestert 18. oktober 1942 og ble sammen med flere hundre andre internert i Berg leir som var under oppføring. Han ble 26. november sendte med DS Donau til Stettin, og videre med tog til Auschwitz - reisen tok to døgn med jernbane der fangene var stuet inn i kuvogner. Rechenberg fikke tatovert inn nummeret 79207. Han var blant annet slavearbeider i Buna-Monowitz leiren, og som sykepleier der han blant andre traff Robert Savosnick og Ernst Hagerup-Ellingsen (Hagerup-Ellingsen sa etter krigen at uten hjelp fra Rechenberg ville han neppe overlevd fangenskapet og Rechenberg gjorde dette med fare for eget liv ). Han arbeidet også med likfrakting og som skriver. I oktober 1944 ble en stor del av Auschwitz evakuert mot sør og vest, og han var innom Sachsenhausen og til slutt Dachau, leir XI ved Landsberg. Leiren ble befridd av amerikanske styrker 1. mai 1945 og han kom til Norge 9. juni 1945 med et amerikanske fly sammen med Robert Savosnick og andre deporterte fra Norge. Hjemreisen ble organisert av Helmer Bonnevie Hartmann som arbeidet med å oppspore norske fanger i Tyskland. I Sachsenhausen møtte han Odd Nansen og han fikk Røde Kors-pakke.
I løpet av fangenskapet i Auschwitz var han selv vitne til hvordan gasskamrene ble brukt. Hvert gasskammer rommet 500 personer og ble «flittig benyttet». På slutten av 1944 var det fem krematorier i full drift, det ble «drept og brendt» «dag og natt». Rechenberg anslo at det hver dag kom 50-60 fullstappede jernbanevogner («vaggons»). I hver transport anslo at det var omkring 3000 personer og av disse ble knapt 10 % plukket ut til arbeid, de øvrige ble «forgasset og brendt». En tid hadde krematoriene for liten kapasitet og Rechenberg var med å grave 30 meter brede groper der likene ble brent. Asken og knokkelrester ble brukt som gjødsel på åkrene. Seleksjon av ofre til gasskamrene foregikk helt åpenlyst. Han var vitne til at i mai 1944 ble alle i «tsjekkerleiren» sendt i gasskammeret, og kort tid senere alle i «sigøynerleiren».
I 2013 ble det lagt ned en snublestein i Øvregata i Haugesund som et minnesmerke om han.
Munchs hus
Nygårdsgrunn, eller «Munchs hus», er et strandhus i Åsgårdstrand i Horten kommune. Det er kjent som et kunstnerhjem ettersom maleren Edvard Munch (1863–1944) bodde her i lange perioder. Munch kom først til Åsgårdstrand i 1885 sammen med sin familie, og oppholdt seg her de fleste somrene til 1905, og fra 1898 i huset han selv eide. Inntil 1905 kom han regelmessig, senere mer sporadisk. Hovedhuset kan dokumenteres tilbake til 1830 gjennom en såkalt grunnseddel, men er antakelig eldre. Fiskeren Hans Hansen Bollerød eide huset i 1845 og fram til han døde i 1895. Edvard Munch kjøpte huset av sønnen Adolf Hansen Bollerød for 900 kroner.
Munchs ateliér var i et separat hus som han lot oppføre på tomten. Det ble siden revet, men er gjenoppført slik det var.
Selve huset er skildret i Munchs kunst, og en rekke av hans kjente bilder er utført her, ikke minst de syv variantene av Pikene på broen og de fem variantene av Kvinnene på broen. Også Melankoli (1892), Stemmen (1892), Sjalusi (1895) er malt i eller har motiver fra Åsgårdstrand. Broen som Munch malte ble revet allerede i 1904, og deretter kom det en molo på samme sted.
Etter Munchs død i 1944 kjøpte kommunen boligen av hans søster Inger, som hadde arvet det; huset ble åpnet som museum i 1947. I dag er Nygårdsgrunn det eneste viktige sted som er bevart etter han.
Eiendommen er i dag museum, og Museet Munchs hus er en avdeling i Vestfoldmuseene. Eiendommen ble i 2013 fredet av Riksantikvaren.
Verdensmesterskapet i håndball
Verdensmesterskapet i håndball arrangeres for både kvinner og menn av International Handball Federation (IHF). VM er arrangert for menn siden 1938 og for kvinner siden 1957.
Det arrangeres:
Se også:
Økshamaren fyrstasjon
Økshamaren fyrstasjon, også kalt Øksehamaren eller Øxhammeren, ligger på østsiden av øya Selbjørn i Austevoll kommune i Vestland fylke. Fyrstasjonen ble opprettet i 1849 som et fiskefyr som skulle være i bruk vel to måneder under vårsildefiske. Fra 1852 fungerte også fyret som ledfyr og hadde brennetid 15.07-15.05. Det oppsto dermed behov for en mer permanent bolig. Den tømmerlaftede fyrboligen på 8 x 6,3 m stod ferdig i 1861. I 1875 ble et nytt lyktehus satt opp på huset. Lampen var et 4. ordens linseapparat, med en styrke på 170 candela. Lyset var plassert 40,2 meter over havet og hadde en rekkevidde på 9,5 nautiske mil. Den opprinnelige fyrlykten mangler i dag optikk.
Anlegget omfatter foruten fyrbygningen et uthus fra 1883. Landskapet rundt fyret er sterkt kupert og preget av rydningsrøyser, steingarder og gressflekker som fremdeles blir beitet.
Fyret ble nedlagt som bemannet fyrstasjon i 1918 og erstattet av en fyrlykt rundt 50 meter unna. Fyrvokterbolig med fyrlykt, uthus og område rundt fyrstasjonen ble fredet av Riksantikvaren i 1998.
Ashes of Embers
Ashes of Embers er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Joseph Kaufman.
Handling
Laura Ward, en egoistisk jente, stjeler en stor sum penger. Men tvilling-søsteren Agnes blir feilaktig anklaget for denne forbrytelsen, og sendt til fengsel. I mellomtiden forlater Laura sin kjære, den alkoholiserte arkitekten Richard Leigh, for å gifte seg med en eldre millionær ved navn William Benedict.
Senere går Agnes, som nettopp er løslatt fra fengselet, med på å posere som Richards elskerinne - i forsøk på å redde Lauras ekteskap. Men en rekke komplikasjoner oppstår snart.
Jackie Collins
Jackie Collins (født 4. oktober 1937 i Hampstead, død 19. september 2015 i Beverly Hills) var en britisk forfatter som skrev en rekke bøker om det glamorøse livet i Hollywood.
Jackie Collins var søster til skuespilleren Joan Collins.
Heniochella
Heniochella er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).
Utseende
Middelsstore påfuglspinnere, hvite med brune tverrstriper. Forvingen har en stor, mørk øyeflekk, spissen er brunrosa.
Levevis
Som vanlig for påfuglspinnere kan larvene lever på mange ulike slags busker og trær.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Systematisk inndeling
Artene blir ofte plassert i slekten Heniocha.
As in a Looking Glass
As in a Looking Glass er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Frank Crane.
Handling
Den skandaløse Lila Despard reiser til Amerika, i håp om å unnslippe kjæresten sin - den kriminelle Jack Firthenbras. På skipet møter hun Andrew Livingston, fra den amerikanske marinen, samt en amerikansk senator og hans fru Gales. Hennes nye venner arrangerer en fest for Lila i Washington D.C. hvor en spion ved navn Dromiroff truer med å avsløre fortiden hennes, med mindre Lila stjeler Andrews hemmelige planer for marinen.
For å få tak i alle papirene har Lila sex med Andrew, men planene går skeis når hun blir virkelig forelsket i ham. Til slutt går Lila med på å gifte seg med Andrew, men under bryllupsreisen bortfører Dromiroff henne. Kort tid senere blir Lila skutt, og alvorlig skadet, samtidig som hun forsøker å ødelegge alle dokumentene.
Trøndelagsutstillingen
Trøndelagsutstillingen, også omtalt som Den midtnorske kunstutstilling, er én av fem årlige landsdelsutstillinger for billedkunst i Norge. De andre er: Vestlandsutstillingen, Østlandsutstillingen, Sørlandsutstillingen og Den Nord-Norske Kunstutstilling («Nordnorsken»). Landsdelsutstillingene har ulik oppbygning og struktur. Trøndelagsutstillingen arrangeres av Trøndelag Bildende Kunstnere (TBK) og administreres av Trøndelag Senter for Samtidskunst (TSSK). TBK er fagorganisasjonen for profesjonelle billedkunstnere i Nord- og Sør-Trøndelag fylker.
Trøndelagsutstillingen gjennomføres årlig, juryeres i to trinn og baseres på fri innsendelse av arbeider fra kunstnere med tilknytning til Trøndelag. Juryen består av tre billedkunstnere, valgt for to år i gangen av TBKs årsmøte. Juryen har det kunstneriske ansvar for utstillingen. Jury for perioden 2009 og 2010 er Solrun Rones, Anne Helga Henning og Vigdis Haugtrø.
Historikk og virksomhet
Trøndelagsutstillingen ble første gang arrangert i 1977 med blant andre Håkon Bleken og Inger Sitter på listen over kunstnere som deltok. Den gang som nå var det kunstnerne selv (Trøndelag Bildende Kunstnere) som sto som arrangør, og Trøndelag Senter for Samtidskunst (dengang Trøndelag Kunstnersenter) som administrerte utstillingen.
I de første årene hadde Trøndelagsutstillingen tilholdssted i Trondhjems Kunstforenings lokaler. Senere ble utstillingen flyttet til TSSKs lokaler på Kalvskinnet (gamle EC Dahls stiftelse) helt til senteret flyttet til Fjordgata 11, hvor det idag har tilholdssted.
Formålet med landsdelsutstillingen har vært at den skal vandre. Det vil si at den skal vises flere steder rundt i regionen. På grunn av mangel på egnede visningslokaler i distriktet, har dette blitt løst ved å montere et utvalg av kunstverkene på løse vegger (220x140 cm), og transportert disse ferdigmontert, fra sted til sted, med kortere visningsperioder.
I 2007 ble det mye debatt rundt utstillingen, da juryen med hensikt valgte å anta bare 16 arbeider, som de monterte noe utradisjonelt i TSSKs gallerirom. Dette ble gjort for å provosere og skape debatt blant annet rundt størrelsen på utstillingens visningssteder. En endring var ønsket, og i 2008 ble det investert oppspart egenkapital for å gi den tradisjonsrike utstillingen et løft.
2008-utstillingen hadde hovedsted i ubåtbunkeren DORA1, mens TSSK ble brukt som utstillingsvindu for et performativt prosjekt. I 2008 ble det også vedtatt å endre statuttene til Trøndelagsutstillingen, antall medlemmer i juryen gikk blant annet fra fem til tre, og visningsperioden ble flyttet fra vår til høst. Det er også vedtatt at de løse veggene som tidligere har blitt brukt til å stille ut kunsten i distriktet, ikke lenger skal benyttes. Man skal heller jobbe for å finne gode nok visningslokaler, som gir arbeidene det rom de fortjener.
Velvalgte viser
Velvalgte viser kan vise til:
Cushmanideidae
Cushmanideidae er en av 45 familiene innenfor overfamilie Cytheroidea, i underorden Cytherocopina (orden Podocopida) av muslingkreps, som er små krepsdyr.
Gruppen har under seg minst tre slekter, hvorav mange av de 60-70 artene er nålevende.