cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Islams historie
I løpet av Muhammeds levetid var samfunnet hans, Ummah, etablert på Den arabiske halvøya ved hjelp av konvertering til islam og erobring av territorium (se: de islamske erobringene). De erobrede måtte enten akseptere islam, eller betale den ikke-muslimske skatt (jizyah). Muslimske dynastier ble etablert og det kom flere etterfølgende imperier som for eksempel abbasidene, fatimidene, almoravidene, mogulene i India, safavidene i Persia og osmanene. Disse var blant de største og mektigste i verden. Den islamske verden var sammensatt av en rekke sofistikerte sentre for kultur og vitenskap med vidtrekkende merkantile nettverk, reisende, forskere, jegere, matematikere, leger og filosofer, som alle bidro til islams gullalder. Aktivitetene i denne kvasipolitiske ummah resulterte i spredningen av islam så langt fra Mekka som Senegal, Kina og Indonesia. Pr. oktober 2009 var det 1571 millioner muslimer som gjør islam til den nest største religionen i verden.
Muhammed
Muhammed ble født i Mekka i 570, og i 610, 40 år gammel, mente han at han mottok en åpenbaring fra engelen Gabriel. Etter tre år med bønn og meditasjon, mottok han nye åpenbaringer og begynte å spre sitt budskap offentlig i Mekka. Men hans budskap og økende oppslutning førte raskt til konflikter med makteliten i Mekka, og i 622 etter en forespørsel fra klansoverhodene i oasen Yathrib (Medina) om å megle i en årelang klansfeide, utvandret Muhammed til Medina med mange av sine tilhengere. Denne utvandringen, kalt hijra, markerer starten på islamsk tidsregning. Konflikten i området ble raskt løst ved at det store flertallet av oasens innbyggere innen kort tid konverterte til islam, og ved at Muhammed utarbeidet en grunnlov for oasen som skapte en likeverdig føderasjon mellom stammene. Da flertallet av stammene konverterte til islam ble Muhammed oasens leder, og han gikk raskt inn i allianser med nabostammer. I Mekka så man på dette som en stor trussel mot dem, og de erklærte krig mot Medina. Over de neste årene møttes partene på slagmarken tre ganger, hvorav muslimene vant to og en endte uavgjort, og muslimene utvidet sin innflytelse i regionen. Etter at muslimene ble hindret i å utføre en pilegrimsreise til Mekka i 628, inngikk partene en våpenhvile. Muslimer og mekkanere kunne for første gang på år møtes fritt, og mange mekkanere begynte nok en gang å konverterte til islam. Men konflikten mellom makteliten i Mekka og muslimene fortsatte å ulme under overflaten, og i 630, etter at allierte av Mekka angrep en klan alliert med muslimene, presenterte Muhammed mekkanerne for et ultimatum. De ble gitt tre alternativer;
Tidlig ekspansjon
I første århundret etter islams etablering på Den arabiske halvøya og den påfølgende raske utvidelsen av det arabiske imperiet under de muslimske erobringene ble et av historiens største imperier dannet.
Ira Lapidus, amerikansk historiker, skiller mellom to tråder av konvertitter på den tiden: en av animister og polyteister av stammesamfunn på Den arabiske halvøya og Den fruktbare halvmåne; den andre er de monoteistiske befolkningen i Midtøstens jord- og urbansamfunn.
Fra 632 til 661 kom en avgjørende måte som skulle prege islams historie. De fire første kalifene var Abu Bakr, Umar, Uthman og Ali. Disse ble omtalt som de «fire rettledende kalifer» (Rashidun). De ledet det religiøse og politiske fellesskapet i Medina. Kalifen anvedte fra koranen og fungerte som imam. Han bar tittelen «profetens etterfølger». Under denne perioden starten den militære ekspansjonen utenfor Den arabiske halvøya. Perserriket og Det østromerske riket var to stormakter på den tiden som var politisk og militært svekket og i løpet av om lag ti år hadde arabiske styrker erobret Iran, Palestina, Syria og Egypt.
De fire første khalifene (632-661)
Etter Muhammeds plutselige bortgang av naturlige årsaker, møttes en gruppe muslimer for å avgjøre hvem som skulle lede muslimene videre. Møtet ble kalt sammen i stor hast og etter kort men opphetet diskusjon valgte medlemmene på møtet Abu Bakr, Muhammeds svigerfar som leder og han ble den første kalifen. Både møtet og valget av Abu Bakr er et kontroversielt emne. Sunnier mener valget gikk riktig for seg, mens sjiaer ser på det som et kupp, både fordi blant andre Ali ibn Abi Talib, Muhammeds svigersønn ikke var til stede, og fordi de mener Muhammed hadde utnevnt Ali som etterfølger før sin død. Denne hendelsen danner utgangspunktet for splittelsen mellom sjia- og sunnimuslimer.
Dennis van der Ree
Dennis van der Ree (født 19. april 1979 i Rotterdam) er en nederlandsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for.
Fribord
Fribord er brukt i maritim sammenheng om avstanden mellom fribordsdekket og lastelinjemerket på skroget, men i vanlig tale blir det ofte brukt om høyden fra havflaten og opp til værdekket. På skip over en viss størrelse reguleres fribordet av et lastelinjemerke.
Fribordsdekket er første dekk over vannlinjen som i sin helhet kan gjøres vanntett ved at alle rør, ventiler, dører og luker kan skalkes. Luftvolumet mellom vannlinjen og fribordsdekket gir dermed skipest reserveoppdrift for islast, sjø over dekk og reserve ved lekkasjer. På mindre fartøyer er ofte fribordsdekk, hoveddekk og værdekk sammenfallende.
Dennis van der Ree
Han var forsvarsspiller for. Van der Ree startet å spille fotball for i 1997, og han spilte 29 kamper fordelt over to sesonger for klubben før han ble lånt ut til NAC Breda sesongen 1999-2000.
Målscorerliste for Tippeligaen 2013
Dette er en utdypende side til Tippeligaen 2013
Dennis van der Ree
Da han vendte tilbake til var han ute i kulden og spilte bare 8 kamper i løpet av de to neste sesongene. Sommeren 2003 gikk han til AGOVV Apeldoorn, og han har var fast på førstelaget fram til sommeren 07, da han gikk til.
Barticaria
Barticaria er en slekt av biller som hører til gruppen trebladbiller (Megalopodidae).
Islams historie
De fire første khalifene (632-661)
Abu Bakrs regjeringstid gikk for det meste med til å nedkjempe klaner som mente de utelukkende hadde underkastet seg Muhammed og at deres lojalitetsløfte sluttet med hans død. Abu Bakr ble dolket i ryggen og drept mens han ledet en bønn i ca. 634, og i henhold til hans ønske ble Umar ibn al-Khattab utnevnt til ny kalif. Under Umar erobret kalifatet mange nye landområder. Muslimene erobret mesopotamia og deler av Persia fra Det persiske rike og Syria, Palestina, Armenia, Egypt og deler av Nord-Afrika fra Det bysantinske riket. I 644 ble Umar drept av en persisk slave som bar nag mot ham av personlige årsaker. Uthman ibn Affan ble valgt til kalif etter Umars død. Under Uthmans styre falt restene av Det persiske riket, Kypros, og mesteparten av Nord-Afrika og Kaukasus under kalifatets kontroll. Uthman utnevnte for det meste sine egne klansmenn fra Umayyadklanen til guvernørstillinger i det nye imperiet, mange muslimer så på dette som nepotisme, og mente Uthman regjerte mer som en konge enn som «Den første blant likeverdige» som kalifen var ment å være. Dette førte til økt misnøye med hans styre og i 656 ble han drept av en sint folkemengde i sitt eget hus.
Etter Uthmans død ble Ali ibn Abi Talib spurt om å bli muslimenes leder. Det blir sagt at han takket nei til å begynne med, fordi han ikke ønsket å profittere på Uthmans brutale drap, men at han til slutt takket ja etter at hans tilhengere insisterte. Mange mente derimot enten at han var medskyldig i drapet, eller at han ikke gjorde nok for å stille morderne for retten, og hans regjeringstid startet med å slå ned opprør, først fra profeten Muhammeds enke Aisha i «slaget ved Basra», og så fra Uthmans klansmann Muawiyah ibn Abi Sufyan, guvernør av Syria i «slaget ved Siffin» i 657. Slaget ved Siffin ble løst ved megling, men en puritansk del av Alis tilhengere (kharijittene) som hadde ment han var utvalgt av Gud som muslimenes leder, mente megling over Guds avgjørelse var blasfemisk og forlot han. I 661 ble han drept av en gruppe kharijitter, og Muawiyah tok makten som første kalif i det som utviklet seg til å bli det arvelige Umayyadkalifatet.
Barticaria
Levevis
Trebladbillene er planteetere.
Utbredelse
Arten er kjent fra Brasil og Guyana.
Islams historie
Umayyadekalifatet (661-750)
Kalifene i Det umajjadiske dynastiet etablerte de første skolene innad i imperiet, kalt madrassa. Madrassa betyr i utgangspunktet «skole» på arabisk. Mer spesifikt i muslimske land omtales madrassa som religiøse skoler. Videre startet de ambisiøse prosjekter med å bygge moskeer over hele imperiet, hvorav mange fortsatt i da er noen av de mest storslåtte moskeer i den islamske verden, som for eksempel Umajjad-moskeen i Damaskus. Mot slutten av Umajjadperioden, var mindre enn 10% av innbyggere i Iran, Irak, Syria, Egypt, Tunisia og Spania muslimer. Bare på Den arabiske halvøy var andelen muslimer i befolkningen høyere enn dette.
Et av Muawiyahs første gjøremål som kalif var å flytte hovedstaden til kalifatet fra Medina til Damaskus, hvor han hadde vært guvernør. Området under muslimsk styre fortsatte å vokse under umayyadene, og innen 750 hadde det som i dag er Pakistan, resten av Nord-Afrika, mesteparten av Sentral-Asia samt Spania og Sør-Frankrike falt under islamsk styre. Det var likevel økende misnøye med umayyadenes styre, både fordi de hadde gjort kalifatet monarkisk og fordi de aktivt forsøkte å bremse islams vekst blant befolkningen i imperiet. Ikke-muslimer måtte betale en skatt til kalifatet i bytte mot beskyttelse og trosfrihet, og jo flere som konverterte til islam, jo lavere ble disse skatteinntektene. I 750 tok abbasidene makten fra de stadig mer upopulære umayyadene. Umayyadekalifatet blir generelt sett på som negativt av både sunni- og sjiamuslimer, og mange mener det betydde slutten for den ekte islamske staten, styrt etter Guds vilje.
Abbasidekalifatet til Bagdads fall (750-1258)
Abbasidene klarte aldri å få full kontroll over kalifatet. Umayyadene beholdt kontrollen over Spania, og innen kort tid tok et nytt dynasti (Idrisiddynastiet) makten i Nord-Afrika. Hele den muslimske verden har aldri befunnet seg under en eneste leder siden. Abbasidene flyttet i år 763 kalifatets hovedstad fra Damaskus til Bagdad for å komme nærmere sin persiske maktbase. Abbasidene styrte sitt kalifat fra 750-1258 e.Kr og dette var det andre store dynastiet hvor herskerne bærer tittelen «kalif»
Den geografiske ekspansjonen stoppet opp og islamsk filosofi, teologi, lovgivning og mystikk ble spredt ut innad i dynastiet og det forekom konverteringer av større deler av befolkningen. Betydelige konverteringer skjedde også utenfor kalifatets grenser som for eksempel i de tyrkiske stammene i Sentral-Asia og i områder sør for Sahara gjennom kontakt med muslimske handelsmenn. I Afrika spredde konverteringene seg gjennom tre ruter: gjennom Sahara via handelsbyer som for eksempel Timbuktu, oppover Nildalen gjennom Sudan opp til Uganda og over Rødehavet og nedover Øst-Afrika gjennom bosetninger som for eksempel Mombasa og Zanzibar.
Abbasidene fant det etterhvert vanskeligere og vanskeligere å kontrollere imperiet, og lokale guvernører fikk stadig mer makt under deres styre. Samtidig la abbasidene grunnlaget for senere tyrkisk dominans i Midtøsten ved å basere de væpnede styrkene på tyrkiske slaver (mamelukkene). Umayyadene i Spania erklærte seg selv som de rettmessige kalifene i opposisjon til abbasidene, og den islamske kulturen i Spania fikk utvikle seg mer eller mindre selvstendig fra resten av den muslimske verden. Men også Spania ble fragmentert i mindre stater som skapte grunnlaget for den kristne gjenerobringen av Spania. Innen 1235 hadde hele Den iberiske halvøy bortsett fra Granada falt til kristne konger, og i 1492 falt også Granada.
I Egypt, Syria, Palestina, Sicilia og Libya styrte de sjiittiske fatimidene i realiteten selvstendig fra abbasidene. I slutten av det 11. århundret begynte også de kristne korstogene i Midtøsten, og frem til slutten av det 12. århundret eksisterte flere små korsfarerstater i Midtøsten. Tiden under abbasidekalifatet så også flere invasjoner fra tyrkiske stammer som var nykonverterte til islam, og i 1258 falt Bagdad til mongolske styrker og flesteparten av abbasidenes lederskikt ble drept. Fra da av eksisterte kalifatet utelukkende i teorien selv om abbasidene beholdt tittelen til 1517.
Konvertering
Ved slutten av det 10. århundre e.Kr, hadde en stor del av befolkningen konvertert til islam. Grunnene til dette er kan være mangfoldige. En grunn kan være at islam hadde blitt klarere definert og at linjen mellom muslimer og ikke-muslimer var tydelig. Statusen til kristne og jøder var på mange måter underlegen. Ikke-muslimer led av restriksjoner, de måtte betale den ikke-muslimske skatt (jizyah), de kunne ikke bære visse farger og de kunne ikke gifte seg med muslimske kvinner."
Lapidus skrev at tidligere generasjoner av europeiske forskere mente at konverteringer til islam ble gjort ved makt, og de som ble beseiret måtte velge mellom konvertering eller død. Det er nå tydelig at konvertering gjennom makt, selv om det ikke er ukjent i muslimske land, faktisk var sjeldne. Muslimske erobrere ønsket heller å dominere framfor å konvertere andre og de fleste konverteringer til islam var frivillige. I de fleste tilfeller var det verdslige og åndelige motiver for konvertering. Dessuten betydde konverting til islam ikke nødvendigvis en komplett vending fra et gammelt til et helt nytt liv. Selv om det betydde en ny religiøs tro og et medlemskap i et nytt religiøst samfunn, beholdt de fleste konvertitter bånd til de kulturer og samfunn de opprinnelig kom fra. Lapidus påpeker at resultatet av dette kan sees i mangfoldet av det muslimske samfunnet i dag som har varierende manifestasjoner og praksis av islam.
Konvertering til islam kom også som en følge av nedbryting av historisk religiøse organiserte samfunn: med for eksempel svekkelsen av mange kirker. Sammen med religionen islam, ble det arabiske språket og arabiske skikker spredt gjennom Abbasid-kalifatet. En følelse av enhet vokste blant mange, men ikke alle provinsene. Etter hvert dannes bevisstheten om et bredt arabisk-islamsk samfunn. En tydelig mektig islamsk verden hadde vokst frem mot slutten av det 10. århundre.
Seldsjukkene og osmanene (950-1918)
Utvidelsen av islam fortsatte i kjølvannet av tyrkiske erobringer av Lilleasia, Balkan, og det Indiske subkontinent. Den tidligere perioden så også økt vekst i konverteringer i de muslimske kjerneområder, mens i kjølvannet av erobringer i nylig erobrede områder beholdt betydelige ikke-muslimske befolkninger i motsetning til de regionene hvor grensen av den muslimske verden var trukket. Som for eksempel på Sicilia der muslimer ble utvist eller tvunget til å konvertere til kristendommen. Den siste perioden av denne fasen var preget av den mongolske invasjonen (spesielt beleiringen av Bagdad i 1258) og etter en innledende periode med forførgelsee, konvertering av disse erobrerne til islam.
Det osmanske riket forsvarte sine grenser i utgangspunktet mot trusler fra flere sider: safavidene fra øst, Det bysantinske riket i nord som forsvant med Konstantinopels fall i 1453, og de store katolske krefter fra Middelhavet: Spania, Det tysk-romerske rike og Venezia med sine kolonier i østre deler av Middelhavet.
Senere satte osmanene i gang tokt for å erobre territorium fra disse rivalene. Kypros og andre greske øyer (bortsett fra Kreta) ble tapt av til osmanene etter venetiansk nederlag. Osmanene erobret også territorium opp til Donau-bassenget så langt som Ungarn. Kreta ble erobret i det 17. århundre, men osmanene tapte Ungarn til Det tysk-romerske rike, og andre deler av Øst-Europa, og endte med Karlowitztraktaten (1699).
Fra Bagdads fall til det 20. århundre
Etter abbasidene mistet all reell makt, ble utviklingen i de forskjellige delene av den muslimske verden til større og større grad styrt av lokale forhold. og den muslimske verden ble mer og mer fragmentert. I århundrene som fulgte vokste det frem tre store imperier:
I tillegg spredte islam seg til nye deler av verden;
De islamske statenes strategiske og økonomiske interesser i verden stadig svekket i denne perioden på grunn av Europas voksende verdensdominans. Innen det 20. århundret var alle statene i den muslimske verden enten blitt europeiske kolonier og protektorater, eller de var på randen av kollaps grunnet etniske og religiøse konflikter, og politisk og økonomisk stagnasjon.
Islam i det 20. århundre
Det 20. århundre så store forandringer i den muslimske verden. Etter første verdenskrig kollapset det siste muslimske imperiet, Det osmanske riket, og etter annen verdenskrig var mesteparten av statene i den muslimske verden blitt selvstendige. De fleste nye muslimske statene forsøkte å imitere vestlige stater i form, og mange prøvde å fremme nasjonalisme og nasjonal stolthet i befolkningen. Samtidig vokste det frem sterke krefter som så på de siste århundrene av islamsk historie som islams middelalder, og ønsket enten en islamsk renessanse, og en oppbygning av et nytt moderne samfunn basert på islams storhetstid i stedet for basert på vesten, eller en forkastelse av det de så på som uislamske nyvinninger, og en direkte gjenskapelse av det de så på som det rene, ubesudlete islamske samfunnet etter profeten Muhammeds død. Dannelsen av staten Israel i det mange muslimer så på som islamsk kjerneland skapte også økende motstand mot vesten og skapte grobunn for islamsk ekstremisme og terrorisme.
Islam har fortsatt å spre seg gjennom handel, virksomhet fra Sufi-misjonærer, og utvandring; særlig til Sørøst-Asia.
Utbredelse
Islam er en verdensreligion, og det finnes muslimer av de fleste etniske bakgrunner, hudfarger og språk. I dag bor det mellom 1,3 og 1,5 milliarder muslimer i verden, og i antall tilhengere regnes islam som verdens nest største religion.
I Norge var det ifølge Statistisk sentralbyrå 1. januar 2004 nesten 78 000 mennesker i registrerte islamske trossamfunn, disse var fordelt på 82 menigheter. Islamsk Råd Norge fungerer forøvrig som en paraplyorganisasjon.
Islamisme
Islamistiske bevegelser har vært en voksende faktor i mange land de siste årene, både i land der muslimer er i majoritet og der de er i minoritet. Islamisme er basert på troen om at islam ikke bare er en religiøs tro, men også et politisk system, og at alle muslimer bør arbeide for å innføre dette politiske systemet i de land hvor muslimer er i majoritet.
Referanser
Islam clásico
Dronning (sjakk)
Dronningen er den sterkeste brikken i sjakk. Den kan flytte både som et tårn og som en løper, det vil si at den kan flytte loddrett, vannrett eller diagonalt så mange felt man ønsker. Dronningen kan imidlertid ikke hoppe over andre brikker.
Den hvite dronningen starter på d1, den sorte på d8. Dronningen starter altså alltid på et felt med samme farge som brikken.
På grunn av brikkens høye verdi venter man ofte til midtspillet før dronningen tas i bruk, fordi dronningen er for sårbar i åpningsfasen. Avbytte av dronningene markerer ofte starten på sluttspillet.
Oleksandr Obolontsjuk
Oleksandr Obolontsjuk (født 17. januar 1992) er en ukrainsk aker. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 17 i dobbel.
Sergio Bianchetto
Sergio Bianchetto (født 16. februar 1939) var en italiensk syklist som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma og 1964 i Tokyo.
Beghetto ble olympisk mester i sykling i Sommer-OL 1960 i Roma. Sammen med Giuseppe Beghetto vant han 2000 meter tandem foran Jürgen Simon / Lothar Stäber fra Tyskland og Vladimir Leonov / Boris Vassiljev fra Sovjetunionen.
Fire år senere, i Sommer-OL 1964 i Tokyo, vant han sin andre olympiske gullmedalje i banesykling. Sammen med Angelo Damiano vant han 2000 meter tandem.
Banjedemningen
Banje-demningen er en demning med vannkraftverk under utbygging i elva Devoll i det nordøstlige Albania. Anlegget skal få en installert totaleffekt på 60 – 80 MW. Anlegget blir ferdigstilt i 2015.
Demningen blir 90-100 meter høy, og dette skal være en steinfyllingsdam. Den skal tjene ulike funksjoner, ikke bare vannkraftproduksjon.
Ludvig Nielsen
Ludvig Nielsen (født 3. februar 1906 i Borge i Østfold, død 22. april 2001 i Trondheim) var komponist, kor-dirigent, og domorganist i Nidarosdomen i 41 år.
Utdannelse
Nielsen var utdannet ved musikkonservatoriet i Oslo under Arild Sandvold i orgelspill, Dagmar Walle-Hansen i klaver og Gustav Fr. Lange i teori. Han dro videre til Leipzig, og studerte under Karl Straube og Günther Raphael.
Karriere
Han var organist i Høvik kirke i perioden 1924-32, og i Ris kirke 1932-35. I årene 1935-76 var han organist og kantor i Nidarosdomen. Han regnes som initiativtager til Olavsfestdagene i 1963.
Han utga to plater med egne verker, og komponerte mye kirkemusikk: fem helaftens verker (kor, soli og orkester) og tallrike orgelverker, kantater og motetter. Blant bestillingsverkene var Konsert for orgel og orkester til Norges musikkhøgskoles 100-årsjubileum i 1983. Han underviste ved Trondhjems Musikkskole, i noen år også ved musikklinjen på Norges lærerhøgskole.
Nielsen var Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden, ridder av Dannebrogordenen, og mottok Norsk kulturråds musikkpris i 1976, Lindemanprisen i 1979 og Trondheim kommunes kulturpris i 1983.
Stone Arch Bridge (Minneapolis)
Stone Arch Bridge er en tidligere jernbanebro som krysser elven Mississippi ved Saint Anthony Falls i det sentrale Minneapolis, Minnesota.
Plassert mellom 3. Avenue Bridge og I-35W Saint Anthony Falls Bridge, ble Stone Arch Bridge bygget i 1883 av jerbanemagnaten James J. Hill for hans Great Northern Railway, og tilkomsten til den tidligere passasjerstasjonen ligger ca halvannen kilometer mot vest, på vestsiden av elven. Broen er nå brukt som forgjenger- og sykkelbro.
Morgan Schild
Morgan Schild (født 25. august 1997) er en amerikansk freestylekjører.
Devin the Dude
Devin the dude, er artistnavnet til Devin Copeland (født 4. juni 1970 i Houston, Dallas, USA) er en amerikansk rapper, som har vært aktiv siden 1994.
Morgan Schild
Hun representerte USA under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble utslått i finalespillet i kulekjøring.
Devin the Dude
Han bidro bl.a, på Dr. Dres album 2001, med låten «Fuck You» sammen med Snoop Dogg og Dr. Dre. Devin the Dude var også med på den omfattende «Up in smoke»-tour, der rappere som Dr. Dre, Snoop Dogg, Eminem, Xzibit, Ice Cube var med.
I 2007 deltok Devin the Dude på den norsk-chilianske El Axels (aka F'em One) album, It Is Wha It Is.
Devin har også samarbeidet sammen med Oral Bee på låta Wine N Dine ´Em fra 2008.
Ralph Myerz lagde låta Montana i 2010 sammen med Devin the Dude, Onkl P og Kurupt.
Den norske hiphop-produsenten Håkon Lund har også hatt et mindre samarbeid med Devin the Dude.
Karol Stuchlák
Karol Stuchlák (født 13. november 1990) er en slovakisk aker. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 16 i dobbel.
Frederik Løvenskiold
Frederik Michael Frantz Wilhelm Løvenskiold (født 12. november 1790 i Porsgrunn, død 28. januar 1869 i Christiania) var kammerherre, eier av herregården Rafnes i Bamble, jernverkseier og stortingsrepresentant fra 1827 til 1832, samt postmester i Christiania. Han var gift med Maren Fransisca Paus. Hun forteller i sin nokså naive ungpikedagbok om sin forelskelse i Fritz, som var navnet han brukte til daglig. Hun fryktet for at hun hadde for enkel slektsbakgrunn for ham og hans familie, som hadde fått adelspatent i 1739 (Frederiks 13 år eldre storebror Severin hadde da giftet seg med en dansk komtesse noen år tidligere). Hun var datter til en skipskaptein og proprietær i Skien, og tilhørte en norsk presteslekt som føres tilbake til 1500. Det eksisterer malte portretter av begge. Deres etterkommere eide Rafnes til begynnelsen av 1900-tallet.
Frederik og Maren ble viet i Gjerpen kirke 19. april 1815. Forlovere var kammerherre Severin Løvenskiold (Frederiks far) og Jacob Aall til Borgestad (Marens onkel, som hun hadde vokst opp hos).
Han var far til Henriette Benedicte Christiane Dorothea Løvenskiold (1819–1888), gift med kammerherre Carl Emil Rustad, og Herman Løvenskiold (1822–1910), gift med Wilhelmine Clausine Johanne Heftye.
Heraldikeren og fugleforskeren Herman Leopoldus Løvenskiold er en av deres etterkommere.
KV «Nornen»
KV «Nornen» (W 330) er et norsk kystvaktfartøy. Det et av fem fartøy i Nornen-klassen tilhørende Indre Kystvakt.
Fartøyet ble bygget i 2006, av Szczecin Ship Repair Yard Gryfia JSC i Polen. Hun drives av Sjøforsvaret for Kystvakten. «Nornen» ble opprinnelig planlagt for et operasjonsområde fra Egersund til svenskegrensen.
Mikkel Dencker
Mikkel Sjøberg Dencker (født 20. november 1975 på Frederiksberg) er en dansk politiker (DF). Han har vært valgt til Folketinget fra Københavns omegns storkrets, tidligere Københavns amtskrets, siden 2001.
Radio KonRad
Radio KonRad var en nærradiostasjon som var aktiv i Trondheim fra 1982 til 1990.
Mikkel Dencker
Han vokste opp i Hvidovre som sønn av speditør Peter Dencker og pedagog Ilse Sjøberg. Mikkel Dencker er gift med folketingsmedlem Mette Hjermind, som han har barn med. Etter gymnaset og handelsskolen har han studert økonomiske fag ved Københavns Universitet og Vestsjællands Handelshøjskolecenter i Slagelse.
Radio KonRad
Kort historikk
Stasjonen ble startet i 1981 og var opprinnelig en studentradio tilknyttet miljøet rundt Trondheim Konservative Studenterforening, derav navnet Kon(servativ)Rad(io). Den skiftet raskt navn til Radio KonRad, og opplevde en økende lytteroppslutning i løpet av 1982. I begynnelsen holdt stasjonen til i en spesialinnredet kjeller på Moholt studentby, men flyttet i 1985 til nye lokaler i Mediehuset på Vestre Rosten.
Mikkel Dencker
Dencker har vært medlem av kommunestyret i Hvidovre siden 1998 og viseborgermester siden 2013. Han var formann i Dansk Folkeparti i Hvidovre 1997–2001 og formann i Dansk Folkepartis Ungdom i Københavns amt i 2001. Etter ett år som studentmedarbeider ved Dansk Folkepartis sekretariat ble han valgt inn i Folketinget i 2001.
Radio KonRad
Kort historikk
Radiokanalen fremstod tidlig som det politiske motstykket til Radio RV, ettersom den formidlet nyheter fra næringslivet og bl.a refererte fra publikasjoner som The Economist. Etterhvert ble imidlertid den politiske vinklingen nedtonet, og kanalen fremstod i større grad som en moderne radiokanal med brede sendeflater for ungdom. I en presentasjon av programprofilen til Radio KonRad i 1982 het det at sendingene var basert på popmusikk, med appell til ungdom og studenter. Programprofilen var ellers preget av en blanding av musikk, nyhetsstoff, intervjuer og politiske kommentarer. På midten av 80-tallet hadde kanalen 27,5 sendetimer i uken, og engasjerte mer enn 70 medarbeidere.
I 1985 var radiokanalen med på å dra i gang "Radio-aid"-aksjonen, en norsk innsamlingsaksjon i kjølvannet av den globale Live Aid kampanjen. I forbindelse med denne aksjonen auksjonerte man bort LP-en "Blue Sky" av det norske pop-bandet Creation, der toppbudet stoppet på 2800 kroner.
I 1986 lanserte kanalen sin egen radiobingo. Samme år ble radiokanalen tildelt Næringslivets Nærradiopris for 1985. Juryen la vekt på Radio KonRads formidling av næringsprogrammer og forskningsstoff. I 1987 flyttet kanalen til nye lokaler i Kjøpmannsgata 23. I 1989 flyttet radiokanalen inn i nye lokaler i kjelleren under Drugstore platebar i Trondheim sentrum. I en lytterundersøkelse som Norfakta gjennomførte samme år konkluderte man med at Radio KonRad var den mest populære nærradioen i Trondheims-området.
Sommeren 1990 ble det varslet redaksjonelle endringer i Radio KonRad. Ny sjefredaktør ble ansatt og det ble skissert en ny og mer seriøs redaksjonell profil. Kort tid etterpå var det allikevel slutt for merkenavnet Radio KonRad. Kanalen ble avviklet, men den redaksjonelle profilen ble videreført i den nystartede Radio Trondheim. Flere av medarbeiderne i Radio KonRad ble også med over til Radio Trondheim.
Publikumsinformasjon
På midten av 80-tallet hadde kanalen også egne sendinger for turister, der man, på engelsk, norsk og tysk, informerte om byens severdigheter. I samarbeid med ACEM radio hadde Radio KonRad også en sending som het "Parkeringsradio”. Denne sendingen var et informasjonstilbud til byens bilister vedrørende parkeringssituasjonen i midtbyen i forbindelse med handelsstandens "Toilldager".
Nyheter
I 1987 tegnet Radio KonRad en avtale med Viking Film og deres landsomfattende nyhetsradio, Radio Nettverk. Med denne avtalen fikk kanalen tilgang til en tre minutters nyhetsbulletin som ble sendt en gang hver time.
The Cardigans
The Cardigans er et rockeband fra Sverige. Bandet ble startet i 1992 av de også nåværende medlemmene Peter Svensson og Magnus Sveningsson.
Noen av de mest kjente sangene er «Lovefool», «My Favourite Game» og «Erase/Rewind».
Radio KonRad
Hitlister
I tillegg til rene magasinprogrammer sendte også stasjonen flere hitlister. Stasjonens eget hitlisteprogram het Konradtoppenog hadde oppstart i 1982. Dette var, i starten, en slags lokal variant av Ti i skuddet. der lytterne ringte inn og avga sin stemme. Programposten gikk helt frem til slutten av 1980-tallet.
Haug landbruksskole
Haug landbruksskole lå i Vardal i Oppland. Her var det skolevirksomhet fra 1857 til 1896. Christians amt (det seinere Oppland fylke) kjøpte garden Haug til skolegard i 1856, og fikk arkitekt Otto Hjort Friis til å planlegge bebyggelsen. Husa på skolegarden ble bygd 200 meter nordøst for det gamle tunet. I løpet av sine 39 år uteksaminerte skolen 395 elever, i tillegg til de som hadde vært innom uten å ta eksamen.
Haug var den første landbruksskolen i Christians amt og et av de første store prosjektene til formannskapet i amtet. Da skolen ble flytta til Storhove i 1896, var det mot stemmene til ordførerne på Vestopplanda. Også i 1850-åra, da amtsformannskapet diskuterte kjøp av landbruksskolegard, var det ei klar geografisk deling mellom Gudbrandsdalen på den ene sida og Vestopplanda og Valdres på den andre. Landbruksskoledebattene er således tidlige eksempler på de politiske kløyvingstendensene i Oppland fylke.
Yucca
se teksten
Yucca er en planteslekt i aspargesfamilien, underfamilie Agavoideae, bestående av 40-50 eviggrønne arter. Til felles har de sverdliknende skarpe blader arrangert i en rosett. Noen danner stamme med utgreininger, andre får et buskliknende utseende.
I barndommens dage
«I barndommens dage» er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse. Alf Prøysen samlet den inn til visespalten sin i «Magasinet for alle» årgang 1954-1955, og den er også tatt med i samlingen «De gamle visene med Alf Prøysen», utgitt på Forlaget For Alle i 1972. Også Eli Støre Erichsen har den med i «Oldemors visebok» fra 1976, under tittelen «En eldgammel sang». Hun forteller at i hennes familie ble den benyttet som godnattsang.
Teksten
1.I barndommens dage så glade vi går med roser på blomstrende kinn. Da ser vi ei engelen som smilende står og titter i hjertet oss inn.
Yucca
Bruksområder
I norske hjem er yucca"palmen" en populær stueplante. Bruken av "palme"-navnet skyldes at vekstformen er noe palmeliknende, men Yucca er ikke nærmere beslektet med palmefamilien. Yucca blir også mye brukt som prydplanter i hager over hele verden, spesielt fordi den trenger lite stell, tåler tørke, kulde og varme svært godt. Både Yucca filamentosa, Y. flaccida og Y. glauca er tre vinterherdige planter som egner seg godt utendørs i store deler av Norge. Blant de stammedannende yuccaene er Y. gloriosa og Y. recurvifolia trolig de best egnende for de mildeste delene av Norge, da i hovedsak kystnære områder på Vestlandet.
Flere yucca-arter har spiselige deler; både blomstene, blomsterstengelen, frøene og i noen tilfeller også røttene har blitt brukt som matkilde.
I barndommens dage
Teksten
2.Da visste vi ei hva vi eiede da nu vet vi først hva den er verdt, det var en så deilig bedårende sang som aldri vi høre skal mer.
3.I barndommens dage var alt som et hav med roser av pureste gull. Da visste vi ei at det fantes en grav et hjem mellom stener og muld.
4.Hver sorg som vi hadde var drepende stor enskjønt den var liten mot dem som senere trykket oss ned i mot jord langt borte fra barndommens hjem.
5.I barndommens dage vi ønsket så titt å gid jeg var voksen og stor, gid skole og lekser og tvang var forbi og selv jeg var far eller mor.
6.Men nu som jeg voksen blant sorgene går og skuer så tankefullt frem. Jeg ønsker mens tårer i øyet meg står o gid jeg var barn igjen.
Katharina Förster
Katharina Förster (født 6. november 1988) er en tysk freestylekjører.
Hun representerte Tyskland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble utslått i finalespillet i kulekjøring.
Nyamko Sabuni
Nyamko Ana Sabuni (født 31. mars 1969 i Bujumbura i Burundi) er en svensk politiker. Hun var fra juni 2019 til april 2022 partileder for Liberalerna. Hun ble innvalgt i Riksdagen i 2002 og har vært med i partiledelsen for sitt parti siden 2004. Fra 2006 til 2013 var hun minister i Reinfeldt-regjeringen, først som integrasjonsminister fra 2006 til 2010 og likestillingsminister fra 2006 til 2013.
Hennes far er politisk flyktning fra Kongo-Kinshasa, og Sabuni ble født i eksil i Burundi. Hun kom til Sverige i 1981, tolv år gammel og vokste opp i Kungsängen. Hun studerte jus, migrasjonspolitikk og informasjon og kommunikasjon. Hun ble ansatt i kommunikasjonsfirmaet Geelmuyden.Kiese og har også vært selvstendig næringsdrivende.
George Carlin
George Dennis Patrick Carlin (født 12. mai 1937 i New York i New York, død 22. juni 2008 i Santa Monica i California) var en Grammy-vinnende amerikansk standupkomiker, skuespiller og skribent. Han var spesielt kjent for sin uærbødige holdning og sine observasjoner om språk, psykologi og religion i tillegg til mange tabuemner.
Regning med gaffel
«Regning med gaffel» er en norsk sang skrevet av Øystein Sunde og utgitt 19. oktober 1994 på Sundes musikkalbum Du må'kke komme her og komme her.
Teksten fulgte med i CD-heftet til Du må'kke komme her og komme her. Uttrykket «Regning med gaffel» dreier seg om en servitør som mistenkes for å ha regnet ut regningen eller skrevet den med et lite egnet redskap; en gaffel.
George Carlin
Liv og virke
Han ble født i New York, i et nabolag på Manhattan. Han vokste opp hos moren, som forlot faren da Carlin var to måneder gammel. Faren døde da han var åtte år gammel. Da han var 15 år gammel, ble han utvist fra Cardinal Hayes High School. Senere gikk han inn i United States Air Force (USAF) og fikk opplæring som radartekniker.
Regning med gaffel
Sunde har selv benektet at det er han som har funnet på begreper som «Regning med gaffel», «Kjekt å ha» og «Du må'kke komme her og komme her». Han er mer av den oppfatning at når noen har satt en melodi og tittel til et slikt type begrep, så får dem større betydning for folk flest.
Både tekst, noter og tilhørende tegninger ble publisert i notaboka Du må'kke komme her og komme her i 1997.
George Carlin
Liv og virke
I 1959 startet Carlin og Jack Burns et humorprogram mens begge jobbet for radiostasjonen KXOL i Fort Worth. De dro til California sammen i februar 1960, og samarbeidet videre i to år før de beveget seg videre i hver sin retning.
I 1960-årene begynte Carlin å opptre i TV-programmer, blant annet The Ed Sullivan Show. Han ble populær som hyppig gjest og gjesteprogramleder på The Tonight Show, og ble en av Johnny Carsons faste stedfortredere. Carlin hadde også en rolle i humorserien Away We Go, som ble sendt på CBS i 1967.
På 1970-tallet hadde Carlin et standupnummer som ble kalt «» (norsk: «Syv stygge ord»). I 1972 ble han arrestert etter å ha fremført denne teksten i Milwaukee, og han ble stilt for retten tiltalt for sedelighetsbrudd. Retten fant at Carlin ikke hadde begått noe lovbrudd da han fremførte standupnummeret sitt. Innholdet i samme nummeret ble indirekte behandlet i amerikansk høyesterett i 1978, i saken som er kjent som «F.C.C. v. Pacifica Foundation». Der gikk den føderale myndigheten FCC til sak mot Pacifica Foundation, som eide en radiostasjon som hadde sendt et opptak av Carlin og «»-nummeret hans. I høyesterett kom et flertall på fem av ni dommere til at FCC hadde rett til å forby radiostasjoner å sende «usømmelig» innhold, og å sanksjonere stasjoner som likevel gjorde det.
Carlins senere standupshow fokuserte primært på feilene i det moderne USA. Han tok ofte opp aktuelle politiske temaer, og laget satire om den amerikanske overflodskulturen.
Selv om han var oppvokst i en religiøs familie, avviste han all form for organisert religion. Da han ble spurt om han trodde på Gud svarte han «''Nei. Nei, det er ingen Gud, men det kan være en slags organiserende intelligens, og jeg tror at å forstå den er langt utenfor vår evne.''»
Mange regner ham som etterfølgeren til Lenny Bruce, og han ble beskrevet av Comedy Central som den nest største standupkomikeren gjennom tidene, etter Richard Pryor. Han var også den første programlederen for Saturday Night Live.
Han spilte i filmer som Jersey Girl, Tidevannets fyrste, Dogma, Scary Movie 3, Bill og Teds eventyrlige reise og Bill og Ted drar til helvete.
I 1961 giftet Carlin seg med Brenda Hosbrook, som han hadde møtt under en turné i Dayton i Ohio året før. Sammen fikk de ett barn, Kelly Marie Carlin. Hosbrook døde av leverkreft i 1997, 57 år gammel. Seks måneder senere møtte han Sally Wade. De giftet seg i 1998, og ekteskapet varte til hans død.
Carlin døde av hjertesvikt i 2008, 71 år gammel. Han hadde i flere tiår hatt hjerteproblemer.
Andreas Løvland
Andreas Løvland (født 10. mai 1993) er en norsk fotballspiller som spiller for.
Karriere
Han ble hentet fra Lyngen/Karnes til Alta IF foran 2012-sesongen, og debuterte i Adeccoligaen borte mot Bryne i mai 2012. Løvland hadde kun amatørkontrakt i Alta, noe som medførte at han kun fikk spille tre kamper for klubben før de måtte tilby han proffkontrakt. Alta hadde ikke råd til å betale utdanningskompensasjon til moderklubben Lyngen/Karnes, og Løvland ble lånt ut til Finnsnes i 2. divisjon i slutten av mai 2012. Finnsnes kom etter hvert til enighet om en avtale med Lyngen/Karnes som medførte at han ble permanent Finnsnes-spiller.
Unit step-funksjon
Unit step-funksjon (Heaviside-funksjon) er en diskontinuerlig funksjon. Funksjonen har verdien null for negative verdier og en for positive verdier.
Andreas Løvland
Karriere
Sommeren 2017 var han på flere treningsopphold med Tromsø IL, men Finnsnes avslo at det var aktuelt å selge han. Foran 2018-sesongen signerte Løvland for Tromsdalen.
Unit step-funksjon
Definisjon
Unit-step funksjon u(t) er definert som
Andreas Løvland
Karriere
Løvland er også futsalspiller for Vesterålen Futsal, som han ble seriemester med i Eliteserien i futsal 2021/22.
Unit step-funksjon
Definisjon
Funksjonen blir brukt i matematisk kontrollteori og i signalbehandling, for å få et signal eller en funksjon som starter og slutter på gitte intervaller.
Diskret funksjon
Det er mulig å definere unit step-funksjonen som en diskret funksjon av n:
Hvor n er et heltall.
Den diskrete tidsenheten er stykkevis kontinuerlig i intervallene n < 0 og n \ge 0.
Funksjonen er den kumulative sum av Kronecker-delta funksjoner:
Den afrikanske union
Den afrikanske union (AU) er en samarbeidsorganisasjon mellom 55 stater i Afrika som ble opprettet i 2002. AU er ment å fremme demokrati, menneskerettigheter og utvikling i denne verdensdelen. Unionen ble opprettet på initiativ fra Libyas tidligere leder Muammar al-Gaddafi den 9. juli 2002 i Durban i Sør-Afrika, og har som uttalt mål om å bli mer dyptgående samarbeid enn dens forløpere, deriblant Organisasjonen for afrikansk enhet (OAU). Organisasjonen første leder var Sør-Afrikas president Thabo Mbeki.
AU har forlatt OAUs prinsipp om ikke-innblanding i indre statlige anliggender og skal sammen danne en felles fredsstyrke. Den endrede politikken har blant annet resultert i militært nærvær i Darfur i Sudan og Komorene.
AU ble opprettet etter Den europeiske unions (EU) forbilde, men utgjør et mindre omfattende samarbeid enn EU.
I 2003 ble det enighet om et system kalt African Peer Review Mechanism, som omfatter frivillige, nasjonale gjennomganger av styresett for medlemslandene.
Historie
Det historiske grunnlaget for Den afrikanske union oppsto i Unionen av afrikanske stater, en tidlig organisasjon som ble etablert av Kwame Nkrumah i 1960, samt påfølgende forsøk på å forene Afrika, inkludert Organisasjonen for afrikansk enhet (OAU), som ble etablert 25. mai 1963, og Det afrikanske økonomiske fellesskap (AEC) i 1981. Kritikere hevdet at OAU gjorde lite for å beskytte rettighetene og friheten til afrikanske borgere i forhold til sine egne politiske ledere, og organisasjonen fikk tilnavnet «diktatorklubben».
Ideen om å skape Den afrikanske union ble gjenopplivet på midten av 1990-tallet under ledelse av det libyske statsoverhodet Muammar al-Gaddafi. 9. september 1999 signerte stats- og regjeringssjefer i OAU Sirte-erklæringen (oppkalt etter Sirte i Libya), og signaliserte med det ønsket om etablering av en afrikansk union. Erklæringen ble etterfulgt av et toppmøte i Lomé i 2000, der konstitusjonen ble vedtatt, og et i Lusaka i 2001, der planen for gjennomføringen av Den afrikanske union ble vedtatt.
Den afrikanske union ble lansert i Durban 9. juli 2002 av unionens første leder, sørafrikanske Thabo Mbeki, ved den første sesjon i Forsamlingen i Den afrikanske union. Den andre sesjonen i Forsamlingen var i Maputo i 2003, og den tredje i Addis Abeba 6. juli 2004.
Medlemskap
Alle uavhengige land i Afrika eller i afrikanske farvann, samt Vest-Sahara, er eller har vært medlemmer av AU eller OAU. Marokko forlot OAU i 1984 som protest mot at Den saharawiske arabiske demokratiske republikk ble innlemmet, men ble i 2017 igjen medlem i AU.
Medlemmer
Følgende land er medlemmer av Den afrikanske union:
Ledere
Formannen for Den afrikanske union velges blant medlemslandenes ledere og embedet har et års varighet.
Vassendgutane
Vassendgutane er et norsk band fra bygda Åmdalen i Ørsta som spiller sin egen variant av country som de selv kaller «fest-country». Vassendgutane har gjort stor suksess som konsertband rundt omkring i Norge med sin uhøytidelige og humoristiske vri på countrymusikken. Bandet består av syv medlemmer og ble startet i 1996.
Debutalbumet Pylse og konjakk kom i 2000 og i 2002 ble oppfølgeren Gi clutch utgitt. Gjennombruddet på landsbasis kom i 2005 med albumet Ungkar med dobbelseng, der spesielt tittelsporet ble en populær låt. Etter suksessen med albumet i 2005, ga de i 2007 ut en konsert-DVD med opptak fra en utsolgt konsert på Rockefeller i Oslo. Albumet XO fra 2008 gikk til topps på VG-lista og solgte til dobbel platina, med over 80 000 eksemplarer.
10. april 2011 ble Vassendgutanes studioalbum Riskrem og entrekått utgitt. Dette er det første studioalbumet etter suksessalbumet XO fra 2008.
De fem siviliserte stammer
De fem sivilisere stammer er en betegnelse som de hvite amerikanere brukte om fem av urfolksgruppene i det sydøstlige USA. Betegnelsen innebar at disse stammene hadde, eller fikk en levemåte som minnet mye om den, de hvite selv hadde, og dermed var «siviliserte». Blant annet hadde de slaver, og de ble typisk styrt av en velståene overklasse.
De fem stammer var cherokeserne, chickasawerne, choctawerne, creekerne og seminolerne. Andre stammer som ikke falt inn under denne betegnelsen betraktet disse som rasistiske, da de antydet at de andre stammene var ville og usiviliserete. De brukte i stedet betegnelsen «De fem stammer».
I 1830-årene ble de fem siviliserete stammer sammen med en rekke andre stammer fra det østlige USA flyttet fra sine opprinnelige hjemland til Indianerterritoriet i det nåværende Oklahoma. Denne flyttingen hadde basis i den såkalte Indian Removal Act, som president Andrew Jackson hadde fått gennemført i 1830. Den mest kjende av disse stammeflytninger var den såkalte "Tårenes vei" – flyttingen av cherokeserstammen i 1838 og 1839. Flyttingen ble beordret av president Martin van Buren mot en avgjørelse i USA høyesterett.
Under Den amerikanske borgerkrigen var de fem stammer splittet over spørsmålet om hvilken side de skulle støtte. Choctawerne og chickasawerne kjempet på sydstatenes side, mens de tre andre stammer var internt splittet i spørsmålet. Spesielt ille var det hos cherokeserne, som dels hadde soldater på begge sider i krigen, men som også kom til å utkjempe en intern borgerkrig om spørsmålet – for øvrig en borgerkrig som kom i forlengelse av en annen borgerkrig som var oppstått i forbindelse med flytningen til indianerterritoriet, og som hadde vart fra 1839 til 1846.
Efter at stammerne var blitt flyttet til indianerterritoriet, lovet USAs regjering dem at de tildelte landområder skulle holdes fri for hvite nybyggere; dette løftet ble ikke overholdt, og i 1893 ble cherokesernes landområde åpnet for hvite i det såkalte Cherokee Strip Land Run. I 1907 ble indianerterritoriet nedlagt, og på tross av løfter ble området gjort til en integrert del av den nyopprettede staten Oklahoma.
Anne Hathaway
Anne Jacqueline Hathaway (født 12. november 1982 i Brooklyn i New York) er en amerikansk skuespiller, sanger og filmprodusent.
Barndom og oppvekst
Hathaway ble født 12. november 1982 i Brooklyn i New York. Faren hennes, Gerald Thomas Hathaway, er en advokat, mens moren hennes, Kathleen Ann «Kate» (født McCauley), er en skuespiller som medvirket i datterens karrièrevalg. Hathaway ble spesielt interessert i skuespill etter at hun så moren spille Fantine i en oppsetning av Les Misérables. Da hun var seks år gammel flyttet familien til Millburn, New Jersey hvor hun vokste opp. Hathaway er den midterste av en søskenflokk på tre, og har både en eldre og en yngre bror; Michael og Thomas. Hun er av fransk og irsk opphav, men har også noen fjerne røtter i Tyskland og Amerikas urbefolkning.
Hun vokste opp som katolikk, og i barndommen ønsket hun å bli nonne; «Da jeg var 11 år gammel, føltes det som om jeg fikk et kall fra Gud om å bli en nonne.» Forholdet hennes til Den katolske kirke endret seg da hun fikk vite at broren Michael var homofil. Hun har sagt: «Jeg innså at storebroren min var homofil, og jeg kunne ikke støtte en religion som ikke støttet broren min.» Hun har kalt seg selv en kristen uten å tilhøre et kirkesamfunn, og gjentatte ganger sagt at hun ikke har funnet et passende trossamfunn for henne.
Karriere
Hathaway startet karrièren sin med en rolle i TV-serien Get Real, etter mindre biroller i teaterstykker. Gjennombruddet kom likevel med rollen som Mia Thermopolis i Prinsesse på prøve fra 2001, samt oppfølgeren Prinsesse på prøve II: Kongelige forviklinger fra 2004. Hun fortsatte å spille i flere familiefilmer, blant annet Den forheksede Ella (2004), men tok etter hvert på seg voksenroller i filmer som Havoc og Brokeback Mountain (begge fra 2005).