cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Grim torv
Hver side av gata huser en egen større bygning med flere funksjoner, samt en tidligere mølle, per april 2023 en brukthandel bare kalt Mølla, på den nordvestlige siden. Den større nordvestlige bygningen huser primært en Meny-butikk mot sørvest («forsiden»), og flere butikker på «baksiden», inkludert en kinamatrestaurant, en gravsteinsbutikk, en veterinær og en Pizzabakeren-pizzeria. Bygningen inneholder også en frisør. Den sørøstlige rekken inneholder en sykkelbutikk, et bakeri og et Apotek 1-apotek. Det er lagt planer ved Kristiansand kommune om å bygge ut gata og omegn til et større, «urbant storkvartal».
Tidligere hadde veien torvfunksjoner som kolonial, bakeri og slakterbutikk. På den ene siden av gatestubben, matrikulert til Setesdalsveien hadde to busselskaper verksted- og garasjeanlegg, Lillesand og Topdalens Bilruter (LTB) og Torridalens Bilruter (TBR), som i dag (per april 2023) huser et supermarked og diverse andre forretninger. Torvet hadde også tidligere en filial til Sørlandsbanken, som først ankom Grim i 1937. Banklokalene huset senere forskjellige forretninger, blant annet en blomsterhandel (Blomsterhallen), en kebabsjappe og en matvarehandel med importvarer.
I 2001 ble Postens 500. Post i butikk etablert i matvarehandelen på Grim torv.
Sumprikse
Sumprikse (Zapornia parva) er en liten vannfugl i riksefamilien.
Ynglevanene dens er å benytte sivkratt i Europa, for det meste i øst og inn i vestasia. De setter opp redet på en tørr plass i krattvegetasjonen og legger 4-7 egg. Dette er en vandreart som overvintrer i Afrika.
2010 NBA-draftet
2010 NBA-draftet var NBAs årlige draftbegivenhet i 2010 som fant sted i Madison Square Garden i New York den 24. juni. Begivenheten ble mediadekket av ESPN. Det første draftet ble gjort av Washington Wizards som vant trekningen den 18. mai 2010.
Ravello
Ravello er en by ved den italienske Amalfikysten. Byen ligger høyt oppe på klippene over kysten, og er et populært turistmål. Det bor 2487 innbyggere her per 2013.
Mir-Hossein Mousavi
Mir-Hossein Mousavi Khameneh (farsi: میرحسین موسوی خامنه; født 29. september 1942 i Khameneh i Øst-Aserbajdsjan) er en iransk reformistpolitiker, maler og arkitekt som tjente som Irans femte og siste statsminister fra 1981 til 1989 – etterpå ble statsministerposten avskaffet.
Han var kandidat til presidentvalget i Iran 2009, hvor han ble erklært slått av sittende president Mahmoud Ahmadinejad. Valgresultatet utløste store protester og demonstrasjoner.
Krabbefeiden
Krabbefeiden er i Norge navnet på de krigshandlinger som foregikk ved den norske grense under Karl Gustav-krigene 1657–1660.
Norsk hærordning
Etter at Hannibalsfeiden var endt 1645, ble det besluttet å oppheve det nasjonale fotfolk og opprette en vervet hær. Men etter et års forløp ble det igjen opprettet tre nasjonale regimenter i lenene nærmest grensen mot Sverige. Ved krigens utbrudd 1657 ble regimentenes antall øket til syv; dessuten ble det opprettet et nasjonalt dragonregiment og et rytterregiment. Den sønnenfjelske hærs anfører var Ivar Krabbe, og krigen fikk derfor navnet «Krabbefeiden». I det nordenfjelske hadde Jørgen Bjelke ledelsen.
Krigens gang
De troppene som stattholderen, Niels Trolle, hadde klart å utruste sønnenfjells, hadde Krabbe samlet i Båhuslen. De skulle passe på at svenskene ikke gikk over grenseelven Göta älv. I juli 1657 ble svenskene, som falt inn i Båhuslen under Douglas og Stake, slått ved Hjertum og Turholm. 28. august fikk Krabbe ordre om å gå forbi Göteborg inn i Halland for å avlede svenskene som var gått inn i Skåne. Krabbe slo broer over elven ved Hisingen, forskanset seg ved Göteborg, og sendte ryttere inn i Halland og Dalsland under oberst Fircks. En svensk tropp ble slått ved Mynge og 30 ryttere tatt til fange.
For å dra Krabbe bort fra Göteborg, samlet Otto Stenbock noen regimenter ved Vänersborg og gikk i sydlig retning frem i Båhuslen. Krabbe gikk imot ham, og om formiddagen 27. september kom det ved Hjertum igjen til en trefning, som varte til kvelden. Svenskene ble slått tilbake over elven i stor uorden med et betydelig tap av mannskap, faner og to kanoner. Av nordmennene ble flere kvestet av deres egne geværer. Etter slaget ble mannskapet sendt hjem på grunn av mangel på brød.
I november samlet svenskene en ny hær ved Vänersborg under grev Oxenstjerna, brødrene Stenbock og Harald Stake. For å stanse den ble nordmennene samlet ved Uddevalla. Hæren besto av seks kompanier av Fircks' regiment, fire av Skades, syv av Reichweins og tre av Vedbergs regiment, fire kompanier under rittmesterne Nielsen, Andersen, Eicksted og Thott, to kompanier dragoner under Urne og Brockdorf, 6 trepundige, 4 sekspundige og 3 tolvpundige kanoner. I flere måneder sto begge hærene uvirksomme, og på grunn av sykdom og deserteringer svant den norske inn til 1700 mann.
Svenskene benyttet seg av dette og rykket frem i januar 1658 med 5000 mann, hvorav halvdelen til hest. Krabbe måtte forlate Uddevalla; han gikk mot nord til Kvistrumbro og derfra til Svarteborg. Tre kompanier og tre kanoner ble etterlatt ved Uddevalla skanse; etter to dagers forsvar måtte disse overgi seg til svenskene, som sendte besetningen hjem etter å ha fratatt den våpnene. I mellomtiden hadde den norske hær fått en forsterkning på åtte kompanier til fots og to til hest, som Reichwein hadde hentet ved Halden.
Nordmennene rykket frem igjen i frostvær. Kulden var så sterk, at mange soldater ble ødelagt av frosten, en del døde straks, mange mistet førligheten for alltid. Svenskene, som nå ble ledet av Gustaf Stenbock, Lindrot og Stake, måtte rømme Uddevalla, men etterlot en sterk besetning ved skansen. Denne ble innesluttet av Fircks' regiment, som dannet fortroppen. 12. februar rykket nordmennene inn i Uddevalla. Den svenske kommandanten ba om å få forlate skansen under våpen, men fikk til svar at han ville få samme betingelser som nordmennene hadde fått noen dager før. Han ba så om å få bli i skansen natten over, men da også dette ble nektet, overga han seg. Besetningen overleverte våpnene og fikk deretter lov til å dra hjem.
Svenskene ble forfulgt til Vänersborg, og det ble sendt et korps inn i Värmland, hvor Eda skanse ble erobret.
Nordenfjells hadde Jørgen Bjelke rykket inn i Jemtland med syv kompanier av det trondhjemske regiment og to kompanier dragoner. Jemtene mottok de norske troppene som befriere, og hele provinsen ble besatt. De norske troppene sto overalt på svensk grunn, da de i mars 1658 fikk beskjed om at det var sluttet fred i Roskilde med avståelse av hele Båhuslen og Trondhjems len.
Hyllevare
Hyllevare er en benevnelse som de fleste næringslivsbransjer bruker om produkter som under normale omstendigheter alltid skal være klare for neste kunde. Produktene er standardprodukter det er relativt jevn etterspørsel etter, og hvor de aller fleste kunder er fornøyde med å få det samme som andre, i stedet for å bestille og vente på noe mer spesielt som ofte også koster mer. I noen bransjer, der etterspørselen etter en vare kan dreie seg om billass, brukes uttrykket lagervare, siden leveransene gjerne foregår direkte fra lageret.
Hyllevare er blitt sjeldnere i mange bransjer der vareutvalget er motepreget eller er preget av stadige tekniske nyvinninger og endringer.
I databransjen er hyllevare masseproduserte dataprogrammer som man kan kjøpe ferdiglaget i forretning eller fra leverandør. Herunder hører de fleste programmer som hjemmebrukere kommer i befatning med, slik som operativsystemer, e-postprogrammer, tekstbehandling, regneark, databaser, bilderedigeringsprogrammer, DAK og videospill. Hyllevare er ikke det samme som "shelfware" på engelsk. "Shelfware" er en betegnelse på programvare man anskaffet og satte rett i hylla uten noensinne å bruke det.
Skreddersøm er programvare laget for en bestemt kunde og tilpasset dennes særegne behov. Det er dyrt sammenlignet med hyllevare, og kunden vil sannsynligvis være en bedrift.
En spesiell form for hyllevare er frivare (eng: freeware) som gis bort gratis av ulike årsaker – fra de idealistiske til de totalt kyniske.
Rockwell (skala)
Rockwell er en internasjonal hardhetsskala for angivelse av metallers overflatehardhet. Måleenheten er Hardness Rockwell (HR). Den brukes mest i USA.
Et materiales hardhet bestemmes ved inntrykning av en herdet stål- eller diamantkjegle i materialet som skal undersøkes. Måleverdien bestemmes på grunnlag av kjeglespesifikasjon, trykk og måling av inntrykningsdybde.
Hele prosessen kan automatiseres ved bruk av spesialinstrumenter.
Karl Eberhard Schöngarth
Karl Georg Eberhard Schöngarth (født 22. april 1903 i Leipzig, henrettet 16. mai 1946 i Hameln) var en tysk nazist og SS-general som personlig var involvert i Holocaust under den annen verdenskrig. Han deltok under Wannseekonferansen i 1942. Schöngarth var en ivrig antisemitt og var overbevist om at det var nødvendig å utrydde jødene. Han var ikke fornøyd med skrivebordstjeneste i Krakow og var etter eget ønske personlig til stede under Einsatzgruppenes drapstokt i og rundt Lviv i Ukraina. Han var tilknyttet både Gestapo, Sicherheitsdienst og etterhvert også Waffen-SS.
Han ble etter krigen dømt til døden for drap på en amerikansk krigsfange. Den britiske militærdomstolen konkluderte med at Schöngarth hadde gitt ordre om å henrette en amerikanske pilot som hadde landet med fallskjerm i Enschede 21. november 1944. Schöngarth ble henrettet 16. mai 1946 i Hameln.
Bakgrunn og tidlig virke
Karl Eberhard Schöngarth ble født i Leipzig, 22. april 1903. Faren var leder ved et bryggeri i Leipzig. Moren stammet fra Leipzigs landlige omgiivelser. Schöngarth hadde to brødre, hvorav én døde i ung alder. Den andre ble handelsmann, siden yrkessoldat og falt i juni 1944 i Vitebsk på Østfronten. Foreldrehuset var sterkt nasjonalistisk preget.
Han tilhørte den unge etterkrigsgenerasjonen som ble voksne rett etter første verdenskrig og derfor opplevde krigen hjemmefra. Som 17-åring deltok Schöngarth som frikorps-kjemper i det mislykkede Kappkuppet i 1920, som forsøkte å styrte Weimarrepublikken og gjeninnføre monarkiet. To år senere ble han medlem i Wikingbund og i Det nasjonalsosialistiske tyske arbeiderparti (NSDAP), og ble samtidig medlem av SA. Etter Hitlerputsch («Ølkjellerkuppet») i 1923 ble han fengslet og anklaget for forberedelse til høyforræderi, men så løslatt som del av det alminnelige amnesti. Han forlot nazistpartiet samme år, men ble medlem igjen etter Hitlers Machtergreifung i 1933, og ble da også med i SS.
Han begynte å studere juss i 1924 og fullførte i 1929 med juridisk doktorgrad innenfor arbeidsrett. Schöngarth ble promovert til juris doktor ved Leipzigs universitet i 1929 etter å ha lagt fram den arbeidsrettslige avhandlingen Die Zurückweisung von Kündigungen des Arbeitsvertrages. I 1935 giftet han seg med Dorothea Groß.
Han arbeidet etter utdanningen som dommerfullmektig ved flere lavere domstoler i Prøyssen.
Virke under nazismen
Han ble medlem av Sicherheitsdienst i 1933. Schöngarth begynte i Gestapos avdeling for kirkesaker 1. november 1935, trolig på bakgrunn av anbefaling fra Heydrich eller Himmler. Han ble året etter knyttet til Sicherheitsdienst (SD) og var de påfølgende to år lokal Gestapo-sjef i Dortmund, Arnsberg, Bielefeld og Münster. Han ble beskrevet som åpen og ærlig, med sterk vilje, og fullstendig lojal til den nazistiske ideologien og til SS. Ved årsskiftet 1939-1940 ble han inspektør for Sicherheitspolizei og SD i både Dresden og i Sudetenland (i Reichenberg). Han ble senere leder av Sicherheitspolizei. Han ble så utnevnt til leder for Gestapo i Nederland.
Generalguvernementet
Han ble forfremmet til Oberstleutnant der Polizei i desember 1940 etter han i november 1940 ble Gestapo-sjef i Generalguvernementet. I januar 1941 sørget Wilhelm Frick for at han ble forfremmet til Oberst der Polizei og deretter utnevnt til SS-Oberführer. Gestapo-kontoret i Kraków var organisert etter mønster av RSHA som var Gestapos overordnete. Gestapo skulle der overvåke og bekjempe motstandere av regimet og i samarbeid med HSSPF (Friedrich-Wilhelm Krüger direkte underordnet Himmler) forfølge jødene i området.
Etter angrepet på Sovjetunionen satte Schöngarth, i samråd med Arthur Nebe i Einsatzgruppen B, sammen en egen Einsatzkommando som 5. juli 1941 kom til Lemberg (Lviv) som nylig var erobret. Med denne styrken sørget Schöngarth for å drepe polske professorer i Lemberg, inkludert deres familier. Schöngarth organiserte massakrene ved å instruere mannskapet hvordan det skulle graves store grøfter, hvordan ofrene skulle samles sammen og skytes, og hvordan likene skulle plasseres i grøften. Han rapporterte 3. august til RSHA at 3947 personer var drept fra 21 til 31. juli. Han returnerte til Krakow i slutten av august. I november 1941 ga han ordre om å skyte enhver jøde som ble påtruffet utenfor gettoen.
Hans Frank var generalguvernør og HSSPF Krüger var formelt underordnet Frank; i praksis arbeidet Krüger direkte med sin venn Himmler uten hensyn til Frank. Krüger anså Frank som et ravende fjols. Da ansvarsfordelingen i Polen mellom SS og Wehrmacht var avklart brøt det ut maktkamp mellom Himmler og Frank både om hvilken politikk som skulle føres og hvem som hadde myndighet på ulike områder. Den kompliserte organiseringen medførte at Schöngarth som sjef for sikkerhetspolitiet i Generalguvernementet hadde tre overordnete: Heydrich, Frank og Krüger.
I løpet av den tiden Schöngarth var stasjonert i Kraków i Polen ble han aktivt involvert i jødeforfølgelsene som Befehlshaber der Sicherheitspolizei und des SD (BdS). Ved angrepet på Sovjetunionen ble det organisert fire innsatsgrupper (Einsatzgruppen) av sikkerhetspolitiet bak de kjempende styrkers rekker. Deres vesentligste oppgaver, sammen med SD som de samarbeidet med, var å gjennomføre de tyske rasepolitiske mål. I løpet av den tyske hærs raske fremmarsj med innsatsgruppene hakk i hælene myrdet de hundretusener av jøder og polakker. Mer enn én million jøder klarte imidlertid å flykte. Det viste seg etterhvert at mange jøder var blitt oversett av innsatsgruppene. Derfor ble en ny drapsbølge planlagt og gjennomført. Som BdS i Generalgouvernementet søkte Schöngarth deretter Reinhard Heydrich om fullmakt til å danne ytterligere «Einzatzkommandos» eller «Einsatztruppen» for området Galicja («Galizien»), der det tradisjonelt bodde et særlig høyt antall jøder. I juli 1941 meldte han til Reinhard Heydrich at det da var stasjonert Einsatzkommandos i Lemberg, Brest-Litovsk og Białystok, mens det var avsatt Einsatztruppen for byene Pinsk, Luzk, Riwne, Kowel, Rawa Ruska, Nawahradak, Baranawitschy og Grodno. Disse enhetene ledet Schöngarth med en liten stab fra Lemberg. De fikk senere navnet «Einsatzkommando zur besonderen Verwendung» og drepte flere tusen mennesker. Enheten ble oppløst høsten 1941.
I november 1941 gav Schöngarth «Schießbefehl» (skyteordre), hvorved jøder som ble påtruffet utenfor ghettoene, skulle stilles for standrett og skytes. I juni 1943 deltok Schöngarth på en ekshumeringsaksjon («Enterdungsaktion») hvor målet var å tilintetgjøre alle spor etter sikkerhetspolitiet og SDs virksomhet. Massegraver ble åpnet og likene brent. Det direkte ansvaret for dette ble gitt Sonderkommando 1005 under ledelse av SS-Standartenführer Paul Blobel.
Sommeren 1942 oppsto en konflikt om jøder på tvangsarbeid i krigsinnsatsen skulle spares eller drepes. Himmler sendte i juli 1942 et hemmelig brev til Krüger som begynte å hente jøder fra blant annet krigsindustrien for å drepe dem, noe som ledet til protester fra industrilederne. Schöngarth og Frank var enige om jødiske tvangsarbeidere ikke lot seg erstatte og jødepolitikken i Polen burde bli mer liberal. Sommern 1942 ble Schöngarth gransket etter mistanke om underslag. I forbindelse med granskingen ble Schöngarths venn Pieter Menten etterforsket for kunsttyveri og på Himmlers ordre utvist fra Generalguvernmentet (Menten fikk ta med seg verdigjenstandene han hadde stjålet blant annet fra jødiske familier i Lemberg). Menten hadde medvirket i Schöngarths drapsskvadron i Lemberg. Høsten 1942 klaget Krüger over at Schöngarth hadde for godt forhold til den sivile administrasjonen under Frank. Himmler ville sparke Schöngarth, men utsatte det for ikke å forsterke inntrykket av utbredt korrupsjon i Generalguvernementet. Tidlig i 1943 ble han forfremmet til SS-Brigadeführer og generalmajor i politiet (tross at han var upopulær i SS-ledelsen). I april 1943 argumenterte han for å en mindre brutal politikk i Polen fordi den skapte økende motstand i befolkningen, et synspunkt som var i motstrid med Himmlers og Krügers linje. I juli 1943 ble han brått avsatt som sjef for sikkerhetspolitiet og i september 1943 som en disiplinært tiltak overført til luftvernartilleriet i München. I Generalguvernementet ble han erstattet av Walter Bierkamp.
Schöngarths funksjon som BdS i Generalgouvernementet varte til 9. juli 1943.
Hellas og Jugoslavia
Han ble i september 1943 for en tid overført til Waffen-SS og virket fra oktober 1943 til begynnelsen av 1944 til 4. SS-Polizei-Panzergrenadier-Division med «partisanbekjempelse» i Nord-Hellas og Jugoslavia. I mai 1944 ble han overført til Nederland.
Nederland
I slutten av mars 1944 ble han av Ernst Kaltenbrunner (eller av Heinrich Himmler selv) kalt tilbake til Sicherheitspolizei. I midten av 1944 flyttet Schöngarth til Den Haag i Nederland («Reichskommissariat Niederlande»), der han fra 1. juni 1944 var BdS hos rikskommissæren for de okkuperte nederlandske områder – Arthur Seyß-Inquart – som etterfølger etter Erich Naumann. I Nederland gjennopptok han kontakten med sin venn Pieter Menten. Hans umiddelbare overordnede var generalkommissæren for sikkerhetsvesenet, HSSPF Hanns Rauter, som på grunn av sin sterke stilling og sin pågående marginalisering av Seyß-Inquart var den sentrale nazistiske skikkelse i det okkuperte Nederland.
Schöngarth tiltrådte på en tid da det ytre militære trykk tiltok etter de allertes landgang i Normandie, noe som også utløste økt motstandsarbeid i den nederlandske befolkning. Han reagerte ved å innføre «polske tilstander». I august/september ble 450 motstandskjempere henrettet i KZ Herzogenbusch. Hans underordnede Erich Deppner (da sjef for Abt. IV: Terroristenbekämpfung) fikk oppdraget. Den 11. september 1944 gav han ordre om å slå hardt tilbake: «Wann immer bekannt wird, dass irgendeine illegale Versammlung abgehalten wird oder Widerstandszentren ausgemacht werden können, so sind diese Versammlungen rücksichtslos zu sprengen und die Teilnehmer niederzumachen.» («Niedermachungsbefehl»). Det betød at enhver ansamling av motstandsfolk eller annen ulovlig forsamling skulle møtes med henrettelsaksjoner.
Natten mellom 6. og 7. mars 1945 utførte en nederlandsk motstandsgruppe et angrep på hans overordnede, Hanns Rauter, som ble hardt såret. Som gjengjeldelse ble 263 fanger henrettet etter Schöngarths ordre: 117 i Woeste Hoeve (der attentatet hadde funnet sted, nær Apeldoorn), 38 i Den Haag (Waalsdorpervlakte), 53 i Amsterdam, 49 i Durchgangslager Amersfoort og 6 i Utrecht.
Wannsee-konferansen
Schöngarth deltok på Wannsee-konferansen 20. januar 1942, sammen med Dr. Rudolf Lange (Einsatzgruppen A). Schöngarth hadde ikke tjenesteposisjon og rang som tilsa at han skulle delta ved denne konferansen. HSSPF i Generalguvernementet Friedrich-Wilhelm Krüger ville vært en mer naturlig kandidat, men ble ikke innkalt. Schöngarth var Heydrichs forlengede arm i det okkuperte Polen. På Wannsee-konferansen var Rudolf Lange og Schöngarth de to med praktisk erfaring med gjennomføring av massedrap. Schöngarth arbeidet senere ved opplæringssenteret for Sipo/SD i Bad Rabka (Rabka-Zdrój) sør for Krakow der studentene øvde på tortur og skyting med levende offer.
Utryddelsesleirer var egentlig utenfor Heydrichs ansvarsområde, dette lå under Himmler og HSSPF. I Generalguvernementet var Schöngarth og Odilo Globocnik (SS- og politisjef i Lublin) ansvarlige for å ta mot de deporterte. I forbindelse med dette samarbeidet Schöngarth nært med ledelsen for jernbanen i område og med Adolf Eichmanns kontor.
Rettsoppgjør
Under Nürnbergprosessene klarte man ikke å finne entydig bevist hvilket ansvar Schöngarth hadde for denne gjengjeldelsesaksjon, og han ble derfor ikke domfelt for dette, heller ikke for deportasjonene av jøder fra Durchgangslager Westerbork til KZ Auschwitz-Birkenau, som også skjedde innenfor hans tilsynsområde.
Han ble funnet skyldig i å ha myrdet en krigsfange, en amerikansk pilot 21. november 1944 i Enschede i det okkuperte Nederland. Piloten hadde landet i nærheten av en villa konfiskert av SD. Schöngarth nektet for å ha noe med saken å gjøre blant annet fordi piloter var Luftwaffes ansvar. Under rettssaken innrømmet han at 100 personer ble skutt og drept som gjengjeldelse for angrepet på Rauter, og han innrømmet å ha beordret drap på ytterligere 150-200 (han insisterte på at disse hadde fått vanlige dødsdommer). Han ble dømt av en britisk domstol i Burgensteinfurt 11. februar 1946 og henrettet ved henging 16. mai 1946 i fengselet i Hameln. Skarpretter var Albert Pierrepoint.
Singalesisk
Singalesisk er et indoarisk språk som tales og er offisielt språk på Sri Lanka.
Joseph R. Tanner
Robert Lee Curbeam jr. (født 21. januar 1950) er en amerikansk NASA astronaut med fire romferder med romfergen, derav to turer til Den internasjonale romstasjonen og en til Hubble Space Telescope. Han har logget over 43 dager i verdensrommet totalt, og har gjennomført syv romvandringer totalt.
Fjær (teknikk)
En fjær er en innretning som er konstruert for å deformeres elastisk. Fjærer anvendes fortrinnsvis for å anbringe kraft, oppta støt eller lagre energi. I moderne tid er fjærer vanligvis laget av stål, men også bronse, kobber, treverk og enkelte former for tau kan brukes til å lagre mekanisk energi.
Et fjærbelastet element er noe som har en fjær festet til seg som enten strekkes eller dyttes sammen. Formålet med en fjær er å absorbere belastning eller få til en automatisk bevegelse i noe som blir brukt ofte. Når dette elementet blir belastet, gjenopptar den sin opprinnelige posisjon når belastningen avsluttes. Eksempler på dette kan man se ved håndtaket på en hullemaskin, et magasin til et våpen, eller støtdempere på bil.
Referanser
Vieteri
Tonny Brochmann
Tonny Brochmann Christiansen (født 11. august 1989) er en dansk fotballspiller som fra 11. juli 2021 er klubbløs.
Han har tidligere spilt for AC Horsens, Sogndal Fotball, Sandnes Ulf, Jerv og Stabæk. Brochmann fikk sin Tippeliga-debut da han ble byttet inn for Sogndal 7. august 2011 på hjemmebane mot Vålerenga Fotball. Han er en offensiv midtbanespiller, som også kan bekle en kantrolle og en indreløper-posisjon. Brochmann er mest kjent for sine kjappe vendinger, tekniske finesser og sitt blikk for spillet.
Contrived
Contrived er et canadisk rockeband fra Halifax og Montreal som ble startet opp i juni 2000. Bandet består av Mike Bigelow, Loel Campbell, Mike MacNeill, Tim D'Eon og Jon Samuel. Bandet er under kontrakt med Hand Drawn Dracula. Fire av de fem medlemmene er med i det Juno-vinnende bandet Wintersleep, og to av dem er med i Juno og Polaris-nominerte Holy Fuck. Bandet har til nå gitt ut tre album og en EP.
Penrosetrapp
En penrosetrapp er en optisk illusjon, navnsatt etter Lionel Penrose og sønnen Roger Penrose. Det er en todimensjonal framstilling av en trapp med fire 90-graders vinkler, der tappetrinnene tilsynelatende stiger og stiger i en sluttet sirkel. Det vil være umulig å lage en Penrosetrapp i tre dimensjoner.
Penrosetrappen kan sees som en variant av penrosetriangelet.
Kunstneren M. C. Escher baserte sin kjente litografi Ascending and Descending på en penrosetrapp.
Temrjuk
Temrjuk (russisk: Темрю́к) er en by i Krasnodar kraj i Russland. Den ligger rundt 130 km vest for Krasnodar. Innbyggertall: 36 116 (folketelling 2002).
Byen ligger ved elva Kuban, rundt 8 km fra munningen i Azovhavet, på Tamanhalvøya mellom Svartehavet og Azovhavet, hvor også byens havn ligger.
Den første bosetningen på stedet var Tatar-festningen Tumnev, som ble nevnt på 1300-tallet, da den ble overdratt til handelsmenn fra Genova. Den ble kalt Copa til den ble okkupert av Krim-khanatet i 1483.
Russerne, alliert med den lokal potentaten Temrjuk av Kabarda, erobret Tumnev og bygget festningen Nye Temrjuk på stedet. Krimtatarene tok tilbake fortet i 1570, og det neste århundret ble den kalt Adis. På 1700-tallet ble området bosatt av kosakker, og deres stanitsa fikk bystatus under navnet Temrjuk i 1860.
Kongsfjord
Kongsfjord er et lite fiskevær som ligger i Berlevåg kommune i Finnmark. En av de viktigste næringene fiskeværet har er sjølaksfiske. Kongsfjord er også et knutepunkt mellom Berlevåg og Båtsfjord på fylkesvei 890.
Geografi
Fiskeværet ligger med Berlevåg i vest og Båtsfjord i øst. I øst ligger Kongsfjorden. I vest ligger Raggonjargga og litt lenger sørvest Rákkočearru. I området finner man i dag flere fuglefjell.
Demografi
Grunnkretsen Kongsfjord hadde 32 fastboende pr. 1. januar 2017.
Tilstand i dag
Postnummeret var 9982 Kongsfjord. I dag er både postkontor og butikk nedlagt.
Kongsfjord skole ble stengt i 2004 på grunn av få skoleelever. I dag drar disse elevene til Berlevåg (ca. 3 mil unna) for å få utdanning.
Kongsfjord har fremdeles et fiskebruk i aktivitet. Kongsfjord har i dag en liten café, et gjestehus og et bedehus.
Historie
Kongsfjord var et av få steder som ikke ble brent eller bombet under andre verdenskrig. På grunn av dette har fiskeværet flere bygninger bevart fra tiden før 1940. Under andre verdenskrig ble det anlagt et tysk kystbatteri på Veidenes. Batteriet, Heeres Küsten Batterie Kongsfjord 4/448, ble oppsatt med fem 15,5 cm kanoner med skuddvidde 17 000 m, i desember 1941.
Michael Grundt Spang
Spangs roman Operasjon V for vanvidd ble filmatisert i 1970. Sammen med Kjell Syversen vant han i 1981 Nordvisjonens konkurranse om beste manuskript for TV-krim. Dramaet ble i 1984 filmatisert av NRK som SK 917 har nettopp landet. I 1985 ble romanen Spionen dramatisert som hørespillserie av Arild Feldborg og sendt på NRK Radio.
Kongsfjord
Historie
I 1946 ble det åpnet et kraftverk i Kongsfjordelva ved Store Buevatnet som er regulert som magasin.
Michael Grundt Spang
Michael Grundt Spang var yngre bror til jagerflyveren Helner Grundt Spang.
Kongsfjord
Historie
Nedgangstidene kom på midten av 1980-tallet da fiskeværet ble rammet av fraflyttning.
Senere åpnet det en café i fiskeværet og senere ble det en turistattraksjon med fugletitting og andre naturopplevelser.
Den meksikanske revolusjon
Den meksikanske revolusjonen var en revolusjon i Mexico fra 1910 til 1928. Samfunnsomveltningen omfattet opprør, borgerkrig og en voldsom sosial og kulturell bevegelse farget av sosialistiske, nasjonalistiske og anarkistiske strømninger. Det begynte med den folkelige motstanden mot diktator Porfirio Díaz i 1910 og nådde høydepunktet da en ny grunnlov ble kunngjort syv år senere. Voldsomhetene økte mot slutten av 1920-årene, og det endte med at Det institusjonelle revolusjonspartiet (Partido Revolucionario Institucional, PRI) etablerte et maktmonopol i 1928. Revolusjonen ble ledet av Emiliano Zapata og Pancho Villa.
Revolusjonen hadde stor innvirkning på bonde- og arbeiderbevegelser internasjonalt, samt anarkistiske bevegelser da den meksikanske grunnlova av 1917 var den første i verden til å anerkjenne kollektive rettigheter for arbeidere. Revolusjonen fostret dessuten internasjonale venstreikoner, som maleren Diego Rivera, opprøreren Emiliano Zapata, og journalisten Ricardo Flores Magón.
Væpna konflikt
Den væpna konflikten begynte med en påstand om at general Porfirio Díaz hadde begått valgfusk i 1910. Díaz hadde vært president så godt som avbrutt siden 1876. Presidentperioden hans hadde vært kjennetegnet av satsing på industrien og å gjenopprette stabilitet i landet, men dette kom på bekostning av levekårene til arbeider- og bondeklassene. Som et resultat, var rikdom, politisk makt og tilgang til utdanning reservert for bare noen få godseierfamilier og utenlandskeide selskaper (framfor alt engelske, franske, og nordamerikanske).
Motstanderen hans ved valget var Francisco I. Madero fra Det liberale partiet, som var utdannet i utlandet og som hadde sympati for de sosiale reformene som hadde vært fremmet av intellektuelle som Antonio Horcasitas og Flores Magón-brødrene. For å sikre at han ble gjenvalgt, gav Díaz ordre om at Madero ble arrestert, men Madero dro nytte av misnøyen som rådde i landet og som etter en kort periode i eksil i USA kunngjorde San Luis-planen, som erklærte valget for å være ugyldig og oppfordra til væpna folkeopprør mot Díaz-regjeringa den 20. november 1910.
Ymse opprørere og populære ledere, som Emiliano Zapata og Aquiles Serdán, svarte på oppfordringa, men var aldri i stand til å danne en forent bevegelse, og de hadde dessuten ulike idealer. I sør kjempa bøndene som var leda av Zapata for å vinne tilbake landet til forfedrene deres, mens troppene til geriljasoldaten Francisco «Pancho» Villa kjempa seg hele vegen opp til grensa mot USA, og kryssa den også noen ganger.
Etterspill
Kampen mot den føderale hæren varte bare ei kort stund, ettersom Díaz gikk av og dro i eksil fem måneder seinere. Etter dette ble det likevel en maktkamp mellom ulike opprørere og ideologier. Denne krigen kosta en million meksikanere livet, eller ti prosent av hele befolkningen på den tida. Ved havna i Veracruz arresterte meksikanske tjenestemenn en nordamerikansk sjømann i 1914, noe som førte til at USA okkuperte byen i om lag sju år. I 1916 førte Pancho Villas plyndringstokt på den nordamerikanske sida av meksikanske grensa til at USA sendte en styrke leda av general John Pershing inn i Mexico. Den brukte elleve måneder på å jage Villa i den såkalte Straffeekspedisjonen, før den måtte gi opp.
En interimregjering ledet av Francisco León de la Barra ble så dannet, noe som gav presidentstillinga til Madero i 1911. Madero hadde ikke støtte fra sine tidligere allierte, som hevdet at revolusjonens mål ikke var blitt nådd, og han hadde heller ikke støtte fra tilhengerne av det gamle regimet. I 1913 ble han avsatt og drept i et statskupp ledet av general Victoriano Huerta, sammen med visepresidenten sin.
Lokale ledere retta nå innsatsen sin mot den nye regjeringa og anklagde Huerta for å ha planlagt mordet på Madero, i ledtog med USAs ambassadør. I et forsøk på å hindre drapet, danna Venustiano Carranza, guvernøren av nordstaten Coahuila, Konstitusjonshæren med det målet å skape fred ved å oppta de fleste av opprørernes krav i ei ny grunnlov. Den kom i 1917, men Madero klarte ikke å bli kvitt problema som i utgangspunktet hadde ført til voldsomhetene. En etter en blei opprørerne avretta.
Obregón stilte til gjenvalg i 1928, noe som var forbudt ifølge grunnlova av 1917, og blei faktisk gjenvalgt, men før han fikk tiltre, blei han henretta av en katolsk ekstremist.
Triumfen til PRN/PRI markerte begynnelsen på en politisk tradisjon med lojalitet (noen mener underkastelse) overfor presidenten, en tradisjon som varte om lag sytti år, etter som hver president utpekte guvernører til å styre over statene, og utnevne etterfølgerne sine. Dette førte til at PRI i realiteten hadde et monopol på makta.
Sort morbær
Sort morbær (vitenskapelig navn: Morus nigra) er et lite, løvfellende tre med en bredkronet vekstform. Det tilhører morbærfamilien. Treet stammer mest sannsynlig fra de sørvestlige delene av Asia.
Beskrivelse
Stammen er kort og knudrete, og grenene er utsperrede. Barken er først grønn og en smule hårete. Senere blir den brun, og på gamle grener er den gråbrun og korkaktig. Knoppene sitter spredt, og de er svarte (derav navnet). Bladene er hjerteformede med en grovt takket kan. I Norge skjer blomstringen i juni, men det er vanskelig å oppdage blomstringen fordi blomstene er grønne. Fruktene er sammensatte "bær". Frukten er grønn inntil den modner sent på sommeren, og blir nesten sort (derav det latinske nigra, som betyr sort).
Størrelse
10 x 10 m (15 x 10 cm/år).
Utbredelse
Sort morbær har vært dyrket så lenge at man ikke med sikkerhet vet hvor treet egentlig stammer fra. Mye tyder dog på at planten er tilpasset forholdene i Kaukasusfjellenes sydøstvendte skråninger. Der finner man viltvoksende eksemplarer i blandede løvskoger, sammen med blant andre ekte fiken, ekte mispel, påfuglbusk, granateple, ekte vinranke og kaukasisk alm. Sort morbær blir i dag også dyrket i Europa. Sort morbær har også lenge blitt dyrket i det sørvestlige Asia, og mange betegner dette som treets opprinnelsessted. Ifølge Botanisk hage i Oslo og Botanisk hage i Århus, er det Kina som er opprinnelsesstedet for morbærtrærne.
Dyrkning og bruk
Sort morbær har vært dyrket lenge på grunn av dets spiselige frukt, og blir plantet og ofte naturalisert i store deler av Øst-Europa, inkludert Ukraina. I øst plantes den i Kina. Fruktene til iransk morbær eller sort morbær får en lilla-svart farge ved modning. Sort, rød og hvit morbær er utbredt i Nord-India, Pakistan, Iran og Afghanistan. I disse landene er trærne og frukten kjent ved det persiske navnet toot (morbær) eller shahtoot (شاه توت) (kongens eller "overordnedes" morbær). I Midtøsten lages det ofte syltetøy og sherbet (en kald drink) av frukten. Sort morbær ble innført i Storbritannia i det 17. århundre, i håp om at det ville være nyttig i dyrkningen av silkeormer.
Fagverksbro
Fagverksbro er en bro hvor brobanen bæres av et fagverk.
Historie
Etter at fagverksstatikken ble utviklet, kunne en konstruere større trebroer og stålbroer.
Metoden var blant annet kjent i Russland i 1840. Culman, en tysk konstruktør, var den første som benyttet grafiske metoder for blant annet beregning av fagverk (1866).
Som fagverk var det mulig å bygge broer med lange spenn. I 1889–1890 ble broen Forth jernbanebro over elven Firth of Forth i Skottland bygget. Denne hadde lengste spenn på 521 m.
I Norge er det bygget en rekke stålfagverksbroer i forbindelse av utbyggingen av vei- og jernbanenettet. I de senere årene er det bygget mest fagverksbroer i tre.
Statisk system
Bildet til venstre viser en typisk fagverksbro. De ytterste stavene tar trykk, de ytterste vertikale på hver side tar strekk, de skrå veksler annenhver gang på å ta strekk og trykk. Vertikale som ligger midt mellom to skrå hvor en tar strekk og en tar trykk er såkalte "nullstaver". Overgurt tar trykk og undergurt tar strekk.
Hvilke staver som tar trykk og hvilke som tar strekk er avhengig av hvordan stavene står i forhold til hverandre og hvordan de dynamiske kreftene virker. I tillegg er den geometriske utformingen av over- og undergurt avgjørende for påkjenningen i stavene. Noen overgurter er formet som en bue.
Typer fagverksbro
Det er tre hovedmåter fagverksbroer kan bygges.
Eksterne lenker
Brücke
Svetoslav Gavriiski
Svetoslav Gavriiski (født 18. desember 1948 i Svisjtov) er en bulgarsk økonom, som fra 1997 til 2003 var sentralbanksjef i Bulgarias nasjonalbank (Balgarska Narodna Banka).
Gavriskii gikk ut fra videregående skole i Sofia i 1967, og avsluttet i 1972 sin utdanning innen utenrikshandel (Foreign Trade Economics) ved Karl Marx Higher Economics Institute.
Fra 1972 til 1977 jobbet han i Finansdepartementet, i avdelingen for utenrikshandel. I 1977 begynte han å jobbe i valutaavdelingen (Foreign Exchange Finance). Etter dette jobbet han som seniorekspert med nasjonalregnskapet i Økonomi- og Planleggingsdepartementet fra 1988 til 1990, før han igjen returnerte til Finansdepartementet i 1990, som seniorekspert innen internasjonale økonomiske relasjoner. Etter en kort periode som leder av avdelingen for internasjonale økonomiske relasjoner fra 1991 til 1992 ble han i 1992 utnevnt til visefinansminister.
Fra februar til mai 1997 var han fungerende finansminister i Stefan Sofianskis forretningsministerium. Han deltok i utarbeidelsen av den nye sentralbankloven som trådte i kraft fra 1. juli 1997, og 11. juni 1997 ble han utnevnt til landets sentralbanksjef, og tok over etter Lyubomir Filipov. Han hadde denne stillingen fram til 2003, da Ivan Iskrov overtok stillingen.
Skrapesyke
Forekomst
Det første tilfellet hos en norskættet sau ble påvist i 1981. Det var en økning i påviste tilfeller på nittitallet, med påvisning i hele 31 besetninger i 1996 og det finnes skildringer av sykdommen i Mellom-Europa helt tilbake til 1732. I Norge mistenker man at såkalt "grubbe- gnave eller travesjuke" som ble rapportert i Rogaland innenfor tidsrommet 1890-1920 kan ha vært et tidlig eksempel på skrapesyke. Internasjonalt finnes sykdommen i dag i alle deler av verden unntatt New Zealand og Australia samt Sør-Afrika.
Odd Johan Overøye
Odd Johan Overøye (født 13. april 1961) er komponist, pianist og førsteamanuensis ved NTNU–Institutt for musikk.
Skrapesyke
Symptom
Et typisk symptom er en sterk trang hos sauen til å klø seg ved å skrape seg mot tre, steiner og lignende. Denne sterke skrapingen får ulla til å falle av. Men skrapesyke har også andre symptom som smatting med leppene, uvanlig ganglag og kollaps. De varierte symptomene gjenspeiles i at den britiske betegnelsen scrapie spiller på skrapingen, mens den franske betegnelsen la tremblante i stedet viser til skjelving og ustø gange. Inkubasjonstiden kan variere fra 7 måneder til 10-12 år, avhengig av blant annet arvelig mottagelighet og alder ved smitte. Symptomene kommer ellers gradvis og uten feber eller tap av matlyst. Det er ikke mulig, per 2008, å påvise skrapesyke med en blodprøve. Undersøkelse av hjerne og gjerne også lymfeknuter er nødvendig for å stille en sikker diagnose.
Odd Johan Overøye
Han har utdanning fra Musikkonservatoriet i Trondheim, Norges musikkhøgskole og The Grove School of Music i Los Angeles, samt private studier hos filmkomponisten Jack Smalley.
Komposisjon
Overøyes produksjon omfatter vokalverker, orkestermusikk, musikkteater og kammermusikk, inkl. bidrag på over 30 fonogram-innspillinger. Han var i 2014 festivalkomponist under Fjord Cadenza Festivalen der bestillingsverket Camino del sur for akkordeon og orkester ble urfremført med Kaunas City Symphony Orchestra (Litauen) og Ingrid Johanne Nupen som solist. Han har samarbeidet med sentrale ensembler som TrondheimSolistene, Trondheim Sinfonietta, Alpaca Ensemble, alle korene i Nidarosdomen, kvinnekoret Cantus og Mogens Dahl Kammerkor (København). Sammen med billedkunstneren Arne Nøst og forfatteren Marit Kaldhol sto han bak den multimediale installasjonen «Harpeberget» (2007). Her nevnes også verket Arise, shine! som ble urfremført av Nidarosdomens Guttekor, TrondheimSolistene og Arve Tellefsen i desember 2008. Overøyes utstrakte samarbeid med forfatteren Eyvind Skeie har resultert i en musikaltrilogi basert på norske helgenlegender. Verkene ble fremført ved Oslo Internasjonale Kirkemusikkfestival i perioden 2005–2007, og er et samarbeid mellom barne -og ungdomskor og profesjonelle solister og musikere.
Skrapesyke
Årsak
Skrapesyke skyldes infeksjon med et feilfoldet prionprotein. Proteinet kommer inn via mage-tarm-kanalen eller via sår og rifter, og påvirker sauens normale prioner til å innta feil form. Dette fører etterhvert til opphopning av disse proteinene, spesielt i nerveceller, som etterhvert vil dø. Ved opptak i tarm er det i det tilknyttede lymfesystemet man først finner opphopning av prionene, da spesielt i Peyers pletter ved tynntarmen.
Odd Johan Overøye
Komposisjon
Om lag 50 av Overøyes titler for kor er publisert ved Norsk Musikkforlag og Cantando Musikkforlag. Fra 2015 er han antatt hos Walton Music, et amerikansk musikkforlag. Deler av Overøyes kormusikk har fått internasjonal utbredelse, både i Norden og fjernere strøk som USA, Sør-Amerika og Japan. Han er representert med melodier i flere norske sangbøker, bl a i ny norsk salmebok 2013, og er blant bidragsyterne til ny liturgimusikk for Den Norske Kirke. Overøyes orkester - og kammermusikk er publisert hos NB Noter Nasjonalbiblioteket.
Skrapesyke
Årsak
Man har en tid vert klar over at enkelte raser som sjeviot og suffolk er mer utsatt enn andre. Nærmere bestemt avgjøres dette av genene som koder for sauens prionproteiner. De mest motstandsdyktige dyrene har "ARR"-alleler, helst dobbelt opp, mens sauer med "VRQ"-allel er mest utsatt. En blodprøve bestemmer raskt sauens alleler og man har ikke greid å overføre skrapesyke til sauer med dobbelt ARR. I mange land avles derfor VRQ-allelet nå vekk til fordel for ARR.
Odd Johan Overøye
Komposisjon
Av siste prosjekter nevnes I forsommarens fang; ny musikk til pater Arnfinn Harams lyrikk (med sopranen Ann-Helen Moen og musikere) - innspilt på selskapet Øra Musikk (2016). Sammen med salmedikteren Arve Brunvoll sto Overøye bak verket «Stem i den nye songen» til reformasjonsmarkeringen i 2017. Verket var bestilt av Ung Kirkesang, og har hatt en rekke framføringer over hele landet.
Skrapesyke
Behandling
Det finnes i dag ingen behandling for sykdommen.
Odd Johan Overøye
Komposisjon
Overøye var Fulbright-stipendiat ved California State University, Northridge i 2003. Han har siden 2000 vært kunstnerisk leder for sommerscenen Kyrkjehola Kulturbeite i Møre og Romsdal.
Skrapesyke
Forebygging
Skrapesyke kan smitte mellom sauer, og nye besetninger kan derfor smittes når sauer flyttes mellom besetninger eller når besetninger møtes i utmark. Karantene og destruering av smittede besetninger er et vanlig tiltak for å begrense smitte. I Storbritannia er den såkalte 'National Scrapie Plan' iverksatt, som inkluderer å avle frem sauer som er mer motstandsdyktige mot skrapesyke.
Et eksperiment har vist at lam kan bli smittet av skrapesyke gjennom melken, men lammene i forsøket smittet også hverandre. Forsøket pågikk ikke lenge nok til å vise at smittede lam utviklet sykdommen.
I Norge er det iverksatt et overvåkings- og kontrollprogram for skrapesyke hos sau og geit. Småfe eldre enn 18 måneder som enten dør brått eller avlives på grunn av sykdom, skal undersøkes for skrapesyke. Diagnosen stilles i laboratorium på grunnlag av histopatologiske forandringer i hjernen og påvisninger av prionet.
Varianten Nor98
Nor98 er en variant av skrapesyke som er påvist i Norge, flere land i Europa, på Falklandsøyene og i USA. Navnet viser til at varianten først ble påvist i Norge i 1998. Betegnelsen "atypisk skrapesyke" brukes også. Diagnosen stilles ved at prionet og forandringene i hjernen skiller seg fra vanlig skrapesyke. I motsetning til vanlig skrapesyke har ikke Nor98 spredning til andre vev og organer enn hjernen.
Forskning synes å vise at denne varianten ikke smitter mellom sauer, noe som har gitt endrede tiltak for besetninger med Nor98 i Norge. Fra 1998 til midten av november 2005 ble det registrert 49 tilfeller av Nor98 i Norge. I Norge har det aldri blitt funnet mer enn ett tilfelle i hver flokk, noe som tyder på at sykdommen er lite smittsom. Det første tilfellet av skrapesyke hos geit i Norge var Nor98 og ble bekreftet av veterinærinstituttet i juni 2006. Dette var hos en tre år gammel geit fra Kvaløya i Troms som ble avlivet grunnet jurbetennelse.
Veterinærinstituttett annonserte i september 2007 funn av Nor98 i Hordaland og i januar 2008 funn av Nor98 i Buskerud og Rogaland, sykdommen er ellers funnet over hele landet. Nor98 har et langvarig sykdomsforløp og gjennomsnittsalderen for syke dyr er 6 år, med påvist sykdom hos dyr fra 3 til 9.
En hypotese går ut på at sykdommen oppstår spontant hos den enkelte sau. I laboratorieforsøk er det vist at metaller kan ha betydning for endring av prionproteinet, dette kan forklare at man har funnet en mulig sammenheng mellom fôring med mineralnæring og sannsynlighet for skrapesyke. Genetisk disponering trekkes også frem.
Differensialdiagnose
Mange andre sykdommer som f.eks hjernebarksår og hjerneformen av listeriose kan gi nevrologiske symptom og forveksles med skrapesyke. Hudparasitter kan også forårsake den karakteristiske kløingen.
Arbroath
Arbroath (skotsk-gælisk: Obair Bhrothaig), eller Aberbrothock, er en by (town), tidligere kongelig burgh og den største byen i regionen Angus i Skottland. Den ligger på østkysten av Skottland ved Nordsjøen, 25,7 kilometer nordøst for Dundee og 72,4 km sør-sørvest for Aberdeen. Folketallet for 2020 er beregnet til 23 500 innbyggere.
Historisk er byen først og fremst kjent for Arbroath-deklarasjonen som ble undertegnet i Arbroath Abbey i 1320. Dessuten for «Arbroath-smokie», en form for røkt hyse som er en spesialitet for byen. Fotballklubben Arbroath FC holder til i Arbroath og spiller hjemmekampene på Gayfield Park. Arbroath Football Club har offisielt verdensrekorden for antall mål scoret i en profesjonell fotballkamp: 36–0 mot Bon Accord FC fra Aberdeen i den skotske cupen i 1885, men det er mulig at det er en myte.
Det er bevis på bosetting i jernalderen, men byens historie som en by begynte med grunnleggelsen av klosteret Arbroath Abbey i 1178. Byen vokste mye under den industrielle revolusjonen gjennom lin- og deretter juteindustrien og ingeniørsektoren. En ny havn opprettet i 1839; på 1900-tallet var Arbroath en av Skottlands større fiskehavner.
Toponymi
Det eldste registrerte stedsnavnet var Aberbrothock, med henvisning til elven Brothock Burn som går gjennom byen. Prefikset Aber stammer enten fra det gæliske 'Obair', eller det tidligere brytoniske uttrykket Aber for sammenløp eller elvemunning. Navnet Aberbrothock ble stavet på mange måter. De eldste tilgjengelige manuskriptene har det som «Abirbrothoke» (i et brev til Edvard I av England som bekreftet Salisbury-traktaten, som gikk med på at dronningens regnant, Margaret, jomfruen fra Norge, skulle gifte seg med den engelske kongens sønn Edvard II) og «Aberbrothok» (i en påfølgende samtykkebrev til ekteskapet). I Arbroath-erklæringen blir det sett på som «Abirbrothoc». Tidlige kart viser en rekke varianter, inkludert «Aberbrothock», «Aberbrothik», «Aberbrothick», og «Aberbrothwick».
Det moderne navnet Arbroath ble vanligere på midten av 1800-tallet, det eldre navnet ble stort sett droppet ved tidspunktet for den første Ordnance Survey-utgaven. Imidlertid hadde varianter av «Arbroath» blitt brukt siden 1600-tallet, inkludert «Arbroth» og «Aberbreth».
My Shopping Genie
My Shopping Genie (MSG) er et amerikansk selskap som driver nettverksmarkedsføring. Selskapets hovedprodukt er et program (Genie) som menes å kunne hjelpe forbrukere til å finne de rimeligste produktene på nettbutikker verden over.
Selskapet har vært utsatt for påstander om ulovlig virksomhet fra flere hold, deriblant Google og Lotteritilsynet.
Historie
My Shopping Genie ble opprettet i 2007 av Bruce Bise og David Freed. I selskapets ledelse sitter også Andy Cauthen og William (Bill) Shaw.
I 2010 ble My Shopping Genie lansert i Irland, Norge og flere andre Europeiske land. Siden lanseringen av My Shopping Genie i 2007, skal selskapet ha vokst raskt. Allerede i 2009 var Genien blitt lastet ned mer enn 30 millioner ganger. Blant de mest aktive distributørene i Norge er Tor Einar Olaisen, kjent fra pyramidespillet World Games Inc. (WGI) som kollapset i 2005.