cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
England
Etymologi og bruk
Begrepet ble den gang benyttet i betydningen «landet befolket av de engelske» og omfattet også engelske folk som i dag er sørøstlige Skottland, men den gang var en del av det angelsaksiske (engelske) kongeriket Northumbria. Den angelsaksiske krønike nedtegnet at Domesday Book av 1086 dekket hele England, det vil si det engelske kongerike, men noen få år senere slo Krøniken fast at kong Malcolm III dro «ut av Scotlande og inn Lothian i Englaland», således benyttet det i den mer gamle betydning. I henhold til ordboken Oxford English Dictionary er den moderne stavingen først benyttet i 1538. Tapet av doble stavelser er et tilfelle av den historiske fonetiske prosess som kalles haplologi.
Ordet «England» er ofte hverdagslig – og feilaktig – brukt for å henvise til øya Storbritannia eller Det forente kongerike Storbritannia og Nord-Irland i sin helhet. Det er mange eksempler på denne bruken gjennom historien hvor henvisninger til England faktisk var tenkt å omfatte Skottland og Wales også. Betegnelsen brukes rundt om i hele verden og selv av engelskmenn; bruken er problematisk og fører til forargelse mange steder i Storbritannia.
Et alternativ navn for England er Albion. Dette navnet refererte opprinnelig til hele øya øya Storbritannia. Den formelt eldste vitnemålet av navnet opptrer i Corpus Aristotelicum (tekstene til den greske filosofen Aristoteles), særskilt i teksten De Mundo (Om universet) fra 300-tallet f.Kr.: «Bortenfor Herkulessøylene er havet som flyter rundt Jorden. I den er det to meget store høyer som kalles Britannia; disse er Albion og Ierne.» Gresk «... ἐν τούτῳ γε μὴν νῆσοι μέγιστοι τυγχάνουσιν οὖσαι δύο, Βρεττανικαὶ λεγόμεναι, Ἀλβίων καὶ Ἰέρνη, ...», translitterasjon «... en toutoi ge men nesoi megistoi tynchanousin ousai dyo, Brettanikai legomenai, Albion kai Ierne, ...», oversettelse «... Det er to meget store øyer i det, kalt for de britiske øyer, Albion og Ierne; ...»; Aristoteles eller Pseudo-Aristoteles. «On the Cosmos, 393b12». [https://archive.org/details/onsophisticalref00arisuoft ''On Sophistical Refutations. On Coming-to-be and Passing Away. On the Cosmos''], oversatt av Forster, E. S.; Furley, D. J. William Heinemann LTD, Harvard University Press. s. 360–361. Hos Open Library Project.DjVu Moderne forskning tilskriver De Mundo ikke til Aristoteles, men til Pseudo-Aristoteles ettersom det ble skrevet senere i den gresk-romerske epoken eller enda senere. Ordet Albion (Ἀλβίων) eller insula Albionum har to mulige opprinnelser. Det er enten avledet fra en kognat (ordslektning) av latinske albus i betydningen hvit, en referanse til de hvite klippene ved Dover (den eneste delen av Britannia som synlig fra det europeiske fastlandet) eller fra frasen «øya til albionerne» i den nå tapte manuskriptet Massaliote Periplus som er bevitnet via Avienus’ Ora Maritima noe den førstnevnte antagelig fungerte som kilde for. Albion benyttes nå som en mer poetisk omskrivning for England. Et annet romantisk navn for England er Loegria, beslektet med det walisiske ordet for England, Lloegr, som ble gjort populært via at det ble benyttet i legendene om kong Arthur.
Administrativ inndeling
Historisk sett utgjør grevskapene (counties) det regionale nivået i England. Disse utviklet seg fra gamle politiske enheter fra før Englands samling, slik som kongerikene Sussex og Kent, eller fra middelalderlige enheter som hertugdømmene Lancashire og Cornwall. Mange grevskap hadde en grevskapsby (county town), og fikk navn etter denne (for eksempel Nottinghamshire etter Nottingham).
Etter den industrielle revolusjon med påfølgende urbanisering ble det et stadig større sprik mellom de gamle grevskapsgrensene og bosettingsmønsteret, og det har vært nødvendig med en rekke justeringer og lokalforvaltningsreformer. Den siste reformen på 1990-tallet har gitt en inndeling i mer funksjonelle metropolitan counties sentrert rundt større byer (som eksempelvis Greater Manchester). I tillegg til de 6 metropolitan counties er områder uten et større sentralsted inndelt i 34 non-metropolitan eller shire counties. De gamle grevskapene er beholdt som seremonielle grevskap.
Grevskapene – både metropolitan og non-metropolitan – er igjen delt i distrikter (metropolitan districts og non-metropolitan districts). En helt ny forvaltningsenhet fra 1990-tallet er de 41 unitary authorities. Det er distrikter som har fått samme administrative status som grevskaper.
På det laveste nivået i lokalforvaltningen finner en de verdslige sognene (civil parishes). Disse finnes likevel ikke overalt. London og flere andre byer har ikke verdslige sogn.
England har også fått en helt ny inndeling på et høyere nivå enn grevskapene, i og med de ni regionene. Disse har ikke folkevalgte forsamlinger som grevskapene, men koordinerer visse lokalforvaltningsfunksjoner over større områder. Regionene er også valgkretser for valg til Europaparlamentet. Et unntak er regionen Stor-London (Greater London), som både har en egen folkevalgt forsamling (Greater London Authority) og en direktevalgt ordfører (Mayor of London). De 32 London boroughs og Corporation of London utgjør lokalnivået i hovedstadsregionen.
Befolkning
Med over 53 millioner innbyggere er England det mest folkerike landet innenfor Storbritannia, og utgjør 83 prosent av helheten. Med en befolkningstetthet på 407 personer per km2 er England det nest mest befolkningstette landet i EU etter Malta.
Det engelske folk er et britisk folk. En del genetiske studier antyder at 75–95 prosent i den patriarkalske linjen nedstammer fra forhistoriske bosettere som opprinnelige kom den iberiske halvøy, foruten 5 prosent bidrag fra anglere og saksere, og et betydelig element fra Skandinavia (i vikingtiden). I midlertidig er det en del andre genetisk undersøkelser som peker på at det germanske bidrag kan utgjøre langt mer, kanskje opp til halvparten. Over tid har ulike kulturer hatt innflytelse: forhistorisk befolkning, britonsk, romersk, angelsaksisk, skandinavisk («vikinger»), [Gælere|gæliske kulturer]], foruten også større innvandring av normannere over tid. Det har også vært en betydelig engelsk utvandring til tidligere deler av det britiske imperiet, særlig USA, Canada, Australia, Sør-Afrika og New Zealand. Siden slutten av 1990-tallet er det mange englendere som utvandret til Spania.
I 1086 ble Domesday Book satt sammen, og viste at England da hadde en befolkning på to millioner. Rundt 10 prosent bodde i urbane områder. Ved 1801 var befolkningen økt til 8,3 millioner, og ved 1901 til 30,5 millioner. Grunnet særlig den økonomiske framgangen i sørøstlige England kom de t mange økonomiske immigranter fra andre steder i Storbritannia. Det har vært en betydelig innvandring fra Irland.
Det var også innflytning fra Tyskland og Polen, men andre folk kom lengre unna fra tidligere britiske kolonier siden 1950-tallet. I særdeleshet, 6 prosent av folk i England har familieopprinnelse på Det indiske subkontinent, hovedsakelig India, Pakistan og Bangladesh. Det er et betydelig antall kinesere og britisk-kinesere. I 2007 var 22 prosent av barn i grunnskolen fra etniske minoritetsfamilier, og i 2011 var dette tallet 26,5 prosent. Innvandringsdebatt er framstående i det politiske bildet; i henhold til en undersøkelse i 2009 ville 80 prosent av befolkningen begrense den. Kontoret for nasjonal statistikk har prosjektert at befolkningen vil øke med ni millioner mellom 2014 og 2039.
Innenfor England finnes det en innfødt og stedegen nasjonal befolkning, det korniske folk (kornisk: Kernowyon) i Cornwall. Det er anerkjent av den britiske regjering under rammekonvensjonen for beskyttelse av nasjonale mindretall i 2014.
Økonomi
Englands økonomi er en av de største i verden med en gjennomsnittlig BNP per hode på £22 907. Den er vanligvis forstått som en blandet markedsøkonomi (eller blandingsøkonomi), men har tilpasset seg mange av prinsippene for det frie marked, men opprettholder avansert infrastruktur for velferd. Den offisielle valutaen i England er britisk pund (pound sterling) og dens kode ISO 4217 er GBP. Skattelegging i England er ganske omfattende sammenlignet med mye av resten av Europa. Per 2014 er den grunnleggende graden av personlig skatt 20 prosent av skattebelagt inntekt til opp £31 865 over den personlige skattefrie andel (vanligvis £10 000), og er 40 prosent av ekstra inntjening over dette beløpet.
Økonomien i England er den største innenfor Storbritannias økonomi, som har den attende høyeste BNP KKP per hode i verden. England er verdensledende innenfor kjemisk og legemiddelindustrien, og innen teknisk nøkkelindustri, særskilt romfartsindustri, våpenframstilling og programvare. London er Englands finansielle sentrum og hvor London Stock Exchange ligger, Storbritannias fremste aksjebørs og den største i Europa. 100 av Europas 500 største selskaper er basert i London. London er det største finansielle sentrum i Europa og per 2014 det neststørste i verden.
Bank of England, grunnlagt i 1694 av den skotske bankieren William Paterson, er Storbritannias sentralbank. Den ble opprinnelig etablert som privatbank for Englands regjering, men har siden 1946 vært en statseid institusjon. Banken har monopol for å utstedte pengesedler i England og Wales, skjønt ikke i andre deler av Storbritannia. England er meget industrialisert, men siden 1970-tallet har det vært en nedgang i den tradisjonelle tung- og tilvirkningsindustriene, og isteden vært økende vektlegging på en mer serviceorientert økonomi. Turisme har blitt en meget viktig industrinæring og tiltrekker seg millioner av besøkende til England hvert år. Eksportdelen av økonomien er dominert av farmasøytisk industri, bilproduksjon (selv om mange engelske selskaper nå eid av utenlandske selskaper, blant annet Land Rover, Lotus, Jaguar og Bentley), råolje og petroleum fra den engelske delene av Nordsjøoljen sammen med oljefeltet Wytch Farm i Dorset, motorer for flyindustrien og alkohol.
Landbruket er omfattende og i stor grad mekanisert. Det framstiller 60 prosent av matbehovet med kun 2 prosent av arbeidsstyrken. To-tredjedeler av matproduksjonen består av husdyrproduksjon, resten er matavlinger.
Nasjonale symboler
Den kristne martyren sankt Georg er Englands nasjonalhelgen. Hans kors har vært Englands nasjonalflagg siden 1200-tallet. Sankt Georg ble på 1300-tallet erklært både som skytshelgen for England og som beskytter av den kongelige familie. Flagget ble opprinnelig benyttet av maritime adelsrepublikken Genova. Den engelske monarken betalte tributt til doge (herskeren) av Genova fra 1190 og framover slik at engelske skip kunne benytte flagget som beskyttelse i Middelhavet. Et rødt kors var et symbol for mange korsfarere på 1100- og 1200-tallet. Det ble knyttet til sankt Georg, sammen med land og byer, som hevdet at han var deres skytshelgen og benyttet hans kors som fane. William Shakespeare bidro den engelske nasjonale identiteten med sankt Georg da han lot kong Henrik V av England komme med sitt berømte utsagn i sin tale: «Cry God for Harry, England and St. George!» Siden 1606 har sankt Georgs kors dannet en del av utformingen av Storbritannias unionsflagget («Union Jack»), en fellesbritisk flagg designet av kong Jakob I, og benyttes også på andre nasjonalflagg som inneholder unionsflagget, som de til Australia og New Zealand.
Det er tallrike andre symboler og symbolske gjenstander, både offisielle og ikke offisielle, inkludert Tudorrosen, nasjonens blomstersymbol, og de tre løver som utgjør Englands våpenskjold. Tudorrosen ble tatt i bruk som nasjonalsymbol for England under Rosekrigene (1455-1487) som et fredssymbol. Den er et synkretisk symbol i at den ble smeltet sammen med Huset Yorks hvite rose og Huset Lancasters røde rose, slektsgreiner av Huset Plantagenet som gikk til krig over kontrollen av England. Den er også kjent som Englands rose. Eiketreet er også et symbol for England og representerer styrke og utholdenhet. Den kongelig eik (Royal Oak) og Oak Apple Day feires for å minnes at kong Karl II under den engelske borgerkrigen unnslapp rundhodene ved å skjule seg i et tre i 1651.
Englands kongelig våpenskjold har tre løver. Designet har opphav i en utforming benyttet av Rikard Løvehjerte i 1198. Det består av et rødt felt (rødt skjold) med tre gule/gylne løver som står over hverandre. Løvene er vendt mot høyre (heraldisk høyre, hvilket er venstre for betrakteren) og står på tre bein og med den framlabben løftet og fjeset vendt utover. Det er et av mest framtredende symboler for England. Det også tilsvarende det tradisjonelle våpenskjoldet til Normandie av historiske årsaker. England har ikke et offisielt nasjonalsang da «God Save the Queen» fungerer som nasjonalsang for hele Storbritannia. Imidlertid er det en rekke uoffisielle nasjonalsanger: «Jerusalem»; «Land of Hope and Glory» (benyttet som nasjonalsang under Samveldelekene 2002); og «and I Vow to Thee, My Country». Englands nasjonaldag er 23. april som også sankt Georgs dag. Feiring skjer som et uttrykk for engelsk kultur og identitet. Den har sitt opphav i opprettelsen av Royal Society of St. George i 1894 og siden 2010-tallet ført til en fornyelse av feiringen av sankt Georg som aspekter av nasjonaldagfeiringen.
Hammer og sigd
Hammer og sigd (russ. серп и молот, serp i molot = sigd og hammer) er et symbol som forbindes med kommunismen. Det er opprinnelig fra Russland, der det ble tatt i bruk i 1917/1918. I 1922 ble hammer og sigd offisielt merke for Sovjetunionen, og det inngikk i statens offisielle kjennetegn (emblem) eller «våpen». Symbolet er i dag forbudt i en rekke land på grunn av sin assosiasjon med kommunismen.
Hammeren står for industriarbeidere og sigden for jordbruksarbeidere. I stedet for sigden brukte man aller først bildet av en plog. Merker på uniformene til Den røde armé og annet inneholdt derfor fram til 1922 hammer og plog. Sammen skal de to redskapene stå for foreningen mellom de to hovedgruppene i arbeiderklassen. Symbolet har blitt brukt i flere kommunistiske lands flagg, og i mange kommunistpartiers merker (emblem).
Et annet viktig symbol for kommunismen har vært en femtakket stjerne, og dette symbolet omtales som den røde stjerne. Fargen rødt symboliserer også sosialisme og kommunisme.
Hammer og sigd inngår også i merket til Norges Kommunistiske Parti.
En hvit hammer alene på rød bunn er brukt som kjennetegn for arbeiderbevegelsen, blant annet av Det norske Arbeiderparti.
En hammer brukes også som figur i kommunevåpen og slektsvåpen i mange europeiske land. En slik heraldisk hammer kan være utformet noe forskjellige fra de formene som er vanlige i sovjetiske kjennetegn. I Norge er det en hammer i kommunevåpnene til Ballangen (fra 1980: på grønn bunn en gull opprett hammer) og Iveland (fra 1987: i grønt en skråstilt sølvhammer). En eller to hammere inngår i slektsvåpnene til de norske familiene Gade, Klingenberg, Koren og Smith.
Forbud
I flere av landene som tidligere var okkupert av Sovjetunionen blir kommunistiske symboler, bl.a. hammer og sigd, røde stjerne eller den sovjetiske nasjonalsangen Hymne til Sovjetunionen/Stalin-hymnen, ansett som okkupasjonsymboler. I Ungarn (fra 1994), Litauen (fra 2008), Polen (fra 2009), Moldova (fra 2012), Latvia (fra 2013) og Ukraina (fra 2015) er hammer og sigd forbudt, og besittelse, produksjon eller distribusjon av effekter med symbolet kan straffes med bøter eller fengsel (i Ukraina er strafferammen ti års fengsel for medlemmer av organisasjoner, fem års fengsel ellers, i Polen er strafferammen to års fengsel).
Chen Boda
Chen Boda (kinesisk: 陈伯达, pinyin: Chén Bódá; født 29. juli 1904 i Hui'an i Fujian i Kina, død 20. september 1989 i Beijing) var en kommunistisk organisator og ideolog.
Bakgrunn
Chen Boda stammet fra en fattig bondefamilie. Han gikk på middelskole i Xiamen. Ettersom han på grunn av pengemangel ikke kunne videreføre sine studier, ble han sekretær for en krigsherre.
I 1926–1927 deltok han under Nordekspedisjonen, som var anført av Chiang Kai-shek som ville forene Kina under sitt eget styre.
Kommunistisk politisk virke
I 1927 ble han medlem av Det kinesiske kommunistiske parti. Senere dro han til Moskva for fire års studier ved Sun Yat-sen-universitetet der. Han studerte sosiologi og historie.
I 1930 vendte Chen Boda tilbake til Kina for å undervise i Beijing. Fra 1937 var han lærer i ved partiskolen i Yan'an. I 1937 ble Chen Boda dessuten politisk sekretær for Mao Zedong, et verv han innehadde til 1956. I 1945 ble Chen Boda kandidatmedlem, og fra 1946 var han fullt medlem av Sentralkomitéen for Kinas kommunistparti.
I 1951 skrev han en artikkel med tittelen «Mao Zedongs teori for den kinesiske revolusjon er en kombinasjon av marxismen-leninismen og den kinesiske revolusjon» og en bok med tittel «Mao Zedong om den kinesiske revolusjon». De to verkene førte til at han ble en av de viktigste fortolkere av Mao Zedongs tanker. I 1958 ble han redaktør av partibladet Hongqi (Røde Fane).
Chen Boda ble i mai 1966 leder for Kulturrevolusjonsgruppen, som skulle bli bestemmende for kulturrevolusjonens retning og til en viss grad kunne være dens ledergruppe. . Etter kort tid ble dette til Kinas mektigste politiske organ, nesten viktigere enn Politbyråets stående komité. Dermed var Chen Boda blitt en av landets fem viktigste partiledere. Likeså ble Chen Boda i 1966, ved siden av Jiang Qing, sjef for det kommunistiske partis propagandaapparat og medlem av det kinesiske kommunistiske partis politbyrås stående komite. I disse funksjoner hadde han som sine nærmeste rådgivere Kang Sheng (sjefen for det hemmelige politi), Jiang Qing, Yao Wenyuan, Zhang Chunqiao, Wang Li, og unge ideologer (Qi Benyu, Guan Feng...) assisterte ham. Da Kulturrevolusjonsgruppen var blitt for mektig for Mao, svant dens innflytelse hen. Dermed tapte Chen Bodas aktiv styrende befatning med kulturrevolusjonen. Våren 1969 ble gruppen også formelt oppløst.
I 1970 oppfordret han til at stillingen som statspresident ble gjenopprettet, noe som i virkeligheten ville innebære at det ville stå en mulig arvtager til Mao rede i kulissene, dersom det skulle bli aktuelt med en endring av den øverste ledelse. I 1971 talte han også ut mot utskeielser, og forsvant brått fra den politiske scene. Talen ble antagelig oppfattet som et uttrykk for sympati med Lin Biao.
Etter kulturrevolusjonen ble han stilt for retten som en støttespiller for «firerbanden». Han ble dømt til 18 måneders fengsel, men løslatt etter kort tid av helsegrunner.
Comanche County (Oklahoma)
Comanche County er et fylke i den amerikanske delstaten Oklahoma. Det ligger sørvest i staten og det grenser mot Caddo County i nord, Grady County i nordøst, Stephens County i sørøst, Cotton County i sør, Tillman County i sørvest og mot Kiowa County i vest.
Comanche Countys totale areal er 2 807 km² hvorav 38 km² er vann. I 2000 hadde fylket 114 996 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Lawton som også er fylkets største by. Fylket ble grunnlagt 6. juli 1901.
Grady County
Grady County er navnet på to fylker i USA:
Joseph Taylor Robinson
Joseph Taylor Robinson (født 26. august 1872, død 14. juli 1937) var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerte Arkansas i Representantenes hus 1903–1911 og Senatet 1913–1937. Robinson var også guvernør i delstaten fra januar til mars 1913. Han var Det demokratiske partis visepresidentkandidat, mens Al Smith var presidentkandidat, ved presidentvalget i 1928.
Karrière
Joseph Taylor Robinson ble født på en gård i Concord utenfor småbyen Lonoke i Arkansas som sønn av lege, gårdbruker og legpredikant James Madison Robinson fra New York og Matilda Jane Swaim fra Tennessee. Han gikk som regel bare på skolen om sommeren, og fikk mindre enn 46 måneders skolegang. Han kompenserte for dette gjennom å lese i farens private boksamling. Som 17-åring fikk han anledning til å undervise i 1. klasse i grunnskolen i distriktet. To år senere begynte han å studere rettsvitenskap ved University of Arkansas, senere ved University of Virginia. Robinson fikk advokatbevilling i 1895, og åpnet en advokatforretning i Lonoke.
Robinson ble valgt inn i Arkansas' lovgivende forsamling i 1894, og satt der i én periode. Han ble valgt til Representantenes hus fra Arkansas' 6. distrikt i 1902, og ble gjenvalgt ved fire anledninger. I 1912 ble han valgt til guvernør av Arkansas, og trakk seg dermed fra Kongressen den 14. januar 1913, og tok sete som guvernør i hjemstaten dagen etter. I mellomtiden hadde imidlertid senator Jeff Davis avgått med døden, og Arkansas' lovgivende forsamling valgte Robinson til ny senator, bare tolv dager etter at han hadde blitt guvernør. Robinson ble dermed den siste senatoren i USA som ble valgt av sin delstats lovgivende forsamling, istedenfor å bli valgt ved nyvalg. Det syvende grunnlovstillegg, som krevde et slikt nyvalg, ble ratifisert og trådte i kraft den 8. april 1913. Robinson trakk seg som guvernør den 10. mars.
Senator
Robinson ble gjenvalgt til Senatet i 1918, 1924, 1930 og 1936. Som senator ble han aldri gjenvalgt med mindre enn 70 % av stemmene. Han var Senatets minoritetsleder 1923–1925 og majoritetsleder 1933–1937.
Ved presidentvalget i 1924 ble han nevnt som en potensiell presidentkandidat for Demokratene. Ved partiets landsmøte i New York samme år, kom Robinson på tolvteplass i den 103., og endelige, avstemningen over presidentkandidat (som ble vunnet av John W. Davis). Ved den hundrede avstemningen var Robinson så høyt oppe som sjetteplass. Landsmøtet var det i USAs historie hvor man brukte lengst tid på å finne en kandidat.
Visepresidentkandidat
Robinson ble valgt til Det demokratiske partis visepresidentkandidat for Al Smith ved partiets landsmøte i Houston i Texas. Deres felles plattform inkluderte motstand av forbud mot alkohol, og de var dessuten motstandere av Ku Klux Klan. Det faktum at Smith i tillegg var katolikk, forverret saken deres. De endte opp med å vinne bare 8 stater, mot Herbert Hoover og Charles Curtis' 40 stater. De tapte tradisjonelle demokratiske stater som Nord-Carolina og Tennessee, og Texas stemte republikansk for første gang.
Museu Picasso
Samlinga består av 4.249 verker. De fleste av dem er fra Picassos tidlige periode, da han bodde i Barcelona. Picasso kom til byen i 1894 da faren hans, som var kunstlærer, hadde fått jobb ved byens kunstskole. Høydepunktene i samlinga er to av Picassos første store verker, Første kommunion (1896) og Vitenskap og veldedighet (1897). Museet uttrykker særlig kunstnerens forhold til Barcelona, er forhold som starta i barndoms- og ungdomstida, og som varte helt til hans død. Mange av verkene ble donert av Picasso selv til museet i 1970, tre år før han døde.
Samlinger
Museet inneholder følgende samlinger, sortert kronologisk:
Utstillinger
Museu Picasso avholder ofte spesielle utstillinger hvor hans verker eller verker av andre kunstnere blir presentert. Fra tid til annen holdes det også seminarer og forelesninger om emner relatert til Picasso eller andre ting av interesse av spesialister fra hele verden.
Pterostichus vernalis
Pterostichus vernalis er en av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.
Utbredelse
Pterostichus vernalis finnes i nesten hele  Europa og Asia, Nord-Afrika og Nord-Amerika. Finnes lengst sør i Norge, men er ikke vanlig.
Utseende
Pterostichus vernalis er 6,2-7,5 mm lang. Brystskjoldet har bare en tydelig grop i hvert bakhjørne. Skilles fra alle andre nordiske arter i slekten Peterostichus, ved at fotleddene (tarsi) har en langsgående fåre på oversiden. Dekkvingene mangler en kort scuttularstimle, en kort strimle nær sømmen og scuttellumet.
Levevis
Pterostichus vernalis lever på fuktige enger. Larvene og de voksne (imago) lever som predatore.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Fylkesvei 836
Fylkesvei 836 (Fv836) går mellom Stokkvågen i Lurøy og Selvær i Træna.
Bortsett fra veien mellom Stokkvågen og fergeleiet (lengde 578 meter) er hele fylkesvei 836 en fergestrekning.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Lidhult
Lidhult er et tettsted i Ljungby kommune i Kronobergs län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 611 innbyggere.
Cuautla
Cuautla er en by og en kommune i den meksikanske delstaten Morelos. Byen er den tredje største i delstaten, etter Cuernavaca og Jiutepec. Cuautla ble grunnlagt den 4. april 1829. Cuautla kommer av «Cuauhtlan» som betyr ørnerede på nahuatl
Primer
Primere er korte, syntetiske fragmenter av DNA som brukes for å indusere syntese av DNA i PCR (polymerase chain reaction).
Hensikten med en primer er binding til bestemte sekvenser i DNA og muligheter for amplifisering (produksjon) av bestemte områder i større DNA-molekyler. Bindingen oppstår fordi primerne er designet slik at de er komplementære til de to trådene i DNA. Til hver PCR trengs det to primere (figur 1). En som er komplementær til starten av genet (forward) og en til slutten (revers). På denne måten er det mulig å isolere ønskede områder av DNA som ellers ville vært utilgjengelig, for eksempel gener eller deler av gener (jf. PCR).
Svolvær Boligbyggelag
Svolvær Boligbyggelag ble startet 25. oktober 1961 og opererer i Svolvær i Nordland og nabokommunene.
Boligbyggelaget har 734 medlemmer og forvalter 458 boliger i 31 borettslag, sameier og andre selskap.
Svolvær Boligbyggelag er en del av Norske Boligbyggelags Landsforbund (NBBL).
Paiçandu
Paiçandu er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Åshild Stensrud
Åshild Kristin Stensrud (født 1974) er en norsk vokalist som er mye brukt som korist på plateinnspillinger. Hun er også den norske utøver som har deltatt flest ganger som korist i Melodi Grand Prix. Per 2007 hadde hun deltatt i ni europeiske finaler og ti norske. I de norske finalene har hun deltatt på forskjellige solisters melodier, noe som krever at hun må lære seg flere melodier til hver konkurranse.
20. august 2007, 12. september 2007 og 22. oktober 2010 var hun med i Beat for beat.
Rynjutjern
Rynjutjern (eller Rynjutjennet) er et vann ved Kjølen på Mangenskogen nordøst for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Viken. Vannet ligger like ved grensen til Nes (Akershus) og er det høyest beliggende vannet i Aurskog-Høland.
Navlestreng
Navlestreng (latinsk: funiculus umbilicalis) skal under graviditet være forbindelsen mellom morkake og foster. Navlestrengen skal sørge for at fosteret får nok næringsstoffer og oksygen. Hos mennesker er den cirka 50 cm lang, og blir klipt av etter at fødselen er overstått. En navlestreng kan ligne på en navlestrengskabel som ofte blir brukt til elektrisk utstyr.
Johnny Nilsen
Johnny Nilsen (født 27. januar 1975 i Bærum) er en norsk tidligere ishockeyspiller som spilte 643 kamper for moderklubben sin Frisk Asker, Asker Hockey (1991-95 96-2009) og Lillehammer Ishockeyklubb. Han var kåret til årets back i 2004 og 2006 og fikk også 46 offisielle kamper for Norges herrelandslag i ishockey. Han la opp som aktiv spiller i 2009.
Nilsen er den spilleren som har flest kamper for Frisk Asker med 643 kamper.
The Raconteurs
The Raconteurs (også kjent som The Saboteurs i Australia) er et amerikansk rockeband etablert i 2005 i Detroit.
Bandet kan beskrives som en supergruppe og består av gitarist og sanger Jack White (kjent fra The White Stripes, gitarist og sanger Brendan Benson, bassist Jack Lawrence (kjent fra The Greenhornes og Blanche) og trommeslager Patrick Keeler (kjent fra The Greenhornes). Bandets tekster blir skrevet av Jack White og Brendan Benson.
Historie
Bandets debutsingle «Steady, As She Goes/Store Bought Bones» ble lansert 30. januar 2006 som 7"-vinylskive og var begrenset til 1 000 eksemplarer. Senere samme år ble den sluppet som CD. Debutalbumet Broken Boy Soldiers ble sluppet 15. mai 2006. De ble i 2007 nominert til Grammy i kategoriene Beste rockealbum (Broken Boy Soldiers) og Best Rock Performance by a Duo or Group with Vocal (Steady, As She Goes). Begge kategoriene ble vunnet av Red Hot Chili Peppers.
Gruppens andre album, Consolers of the Lonely, ble gitt ut 25. mars 2008. Samme dag ble albumets første single sluppet, «Salute Your Solution».
Hamandiya-drapet
Hamandiya-drapet er et mord på en handikappet 52-årig irakisk sivil, begått av amerikanske styrker, den 26. april 2006. Påstandene er at amerikanske soldater skal ha dratt irakeren ut fra hjemmet sitt før han ble skutt i veikanten., for så å forsøke å skjule dette ved å plante våpen på liket.
Etterforskningen ble satt i gang etter at irakiske myndigheter kom med anklager mot den amerikanske marinen 1. mai.
3. juni 2006 uttalte amerikanske talsmenn at åtte soldater som er under etterforskning for drapet, blir holdt i militært fengsel, og fire andre blir holdt på basene sine.
21. juni ble det så kjent at 8 amerikanske soldater vil bli tiltalt for mord, og forsøk på å skjule en forbrytelse.
De tiltalte er:
Avatar (kommunikasjon)
En avatar er en 3D-modell eller et bilde som representerer brukeren på internett. Når avataren hovedsakelig er en stillestående eller animert bildefil, kan den bli nevnt som «profilbilde».
Bruk av avatar blir sett på de fleste sosiale medier og direktemeldingstjenester, hvor hver bruker har egne bilder assosiert med sin profil og sine innlegg. På Facebook og LinkedIn er brukeren som regel representert med et fotografi av seg selv, mens andre steder som Twitter, Tumblr, Discord og Telegram har løsere regler som tillater brukere å ha mer abstrakte eller alternative profilbilder.
Avatarer i videospill
Mange videospill og virtuelle verdener gir også brukere mulighet til å definere sin egen figur innenfor rammene og verktøyene til spillet eller programmet, og disse avatarene brukes til interaksjon med spillverdenen og andre spillere. Spesielt i rollespill er det vanlig å gi spillerne flere valg for å kunne representere seg selv. Nettbaserte spill som World of Warcraft og Final Fantasy XIV gir spillerne valg av forskjellige fantasy-raser med valg av hårstiler, hårfarger, hudfarger, øyer og andre rasespesifikke valg for å separere seg fra andre spillere med lik rase. Den virtuelle verdenen Habbo lot medlemmer velge mellom frisyrer og klær, hvor man kunne få tilgang til flere valg mot en medlemsavgift. Noen virtuelle verdener, som det nedlagte Whirled og det aktive Second Life, lar spillerne selv skape ressurser andre spillere kan ta i bruk, gjerne brukt som inntektsgenerering for tjenesten.
Enkeltspill som Skyrim og Dragon Age II lar spillerne definere sin egen hovedkarakter, men har ofte en kanonisk figur i historien som er kan være beskrevet løst eller i en helhet.
Sætertjennet (Aurskog-Høland, Midtfjellmosen)
Sætertjennet (eller Sætertjern) er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, øst for Midtfjellmosen naturreservat.
Sætertjenn (Aurskog-Høland, Kjølen)
Sætertjenn (også skrevet Sætertjern) er et vann ved Kjølen på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, sør for Bergesæter.
Joseph Wirth
Karl Joseph Wirth (født 6. september 1879 i Freiburg im Breisgau, død 3. januar 1956 samme sted) var en tysk matematiker og politiker (Det katolske sentrumspartiet). Han var tysk kansler fra 1921 til 1922.
Bakgrunn
Joseph Wirth var sønn av maskinmester Karl Wirth og hans hustru Agathe, født Zeller. Foreldrene gjorde det mulig for ham og hans to brødre å få høyrere utdannelse. Han studerte sosialøkonomi og matematikk ved Albert-Ludwigs-Universität Freiburg, dg promoverte i 1906 under Ludwig Stickelberger til doktorgraden (Über die Elementarteiler einer linearen homogenen Substitution). I 1908 ble han ansatt som professor ved realgymnasiet i sin hjemby.
Sosialt og politisk engasjement
Han ble sterkt preget av foreldrenes kristelige og sosiale engasjement. I 1909 var han en av grunnleggerne av Vinzenzverein, en katolsk organisasjon som engasjerte seg for sosialt hjelpetrengende. Dette var også omtrent da han ble medlem av partiet Zentrum. Han ble fra 1912 representant for partiet i bystyret. Året etter ble han medlem i Badische Ständeversammlung. I 1914 ble han medlem av Reichstag.
Etter utbruddet av første verdenskrig meldte Wirth seg til frivillig militærtjeneste, men ble vraket som krigsudyktig. Deretter meldte han seg til Deutsches Rotes Kreuz, og var sykepleier frem til 1918 ved Vestfronten.
Riksdagsmedlem
Joseph Wirth var medlem av den grunnlovsgivende nasjonalforsamling i Weimar i 1919. I april samme år ble han finansminister i fristaten Baden. I årene 1920-1921 var han finansminister i regjeringene til Hermann Müller og Konstantin Fehrenbach.
Den 10. mai 1921 ble Wirth valgt som rikskansler, støttet av en koalisjon av SPD og Deutsche Demokratische Partei. Adolf Hitler, en mann som da i svært liten grad ble tatt på alvor, hånte den nye landets leder: «Den Hellige Ånd [er] til kommet over vår nye rikskansler Wirth nå til pinse!» Sammen med sin utenriksminister Walther Rathenau, forsøkte Wirth å få Tyskland til å betale krigsskadeserstatningene som Versaillestraktaten hadde pålagt landet. Deres politikk ble utskjelt som oppfyllelsespolitikk eller betalingspolitikk (Erfüllungspolitik). Den egentlige hensikt var å vise at Tyskland var ute av stand til å betale, slik at betingelsene kunne bli reforhandlet. Det ytterste høyre som var sterkt imot en slik imøtekommende politikk, oppfordret folk til å ta livet av Wirth.
Oktober 1921 gikk Wirth av som kansler, som følge av delingen av Øvre Schlesien. Senere samme måned fikk han et fornyet oppdrag som kansler av rikspresident Ebert.
De regjeringer han ledet besto av den såkalte Weimarkoalisjonen.
Wirth var også utenriksminister i sin egen regjeringstid som kansler, bortsett fra periodene da Friedrich Rosen og Walther Rathenau var utenriksministre.
Uttreden av Zentrum
Da den partiløse Hans Luther ble kansler i 1925, støttet han seg på en koalisjon av Zentrum, DDP, DVP og dessuten Deutschnationale Volkspartei. Wirth var meget kritisk til at DNVP ble en del av koalisjonen og gikk snart ut av Zentrum-fraksjonen i Riksdagen.
Den andre verdenskrigen
Etter nasjonalsosialistenes maktovertakelse i 1933, ble Wirth utsatt for politisk forfølgelse, og forlot landet til fordel for Wien. Wirth gjorde en rekke reiser i Europa og USA, der han talte imot den sterke antisemittisme som nasjonalsosialistene sto for. I 1935 bosatte han seg i Paris, men levde der atskilt fra de tyske emigrantene forøvrig. Etter utbruddet av den andre verdenskrigen reiste Wirth til det nøytrale Sveits.
Josef Wirth beholdt kontakten med den tyske motstandsbevegelsen. Etter ønske fra den tyske admiral Wilhelm Canaris, tok Wirth kontakt med den britiske statsminister Neville Chamberlain i forsøk på å megle fred. Da det tyske felttoget mot Frankrike begynte i mai 1940 og Chamberlain dessuten gikk av, ble forsøkene på megling avsluttet.
Sammen med Otto Braun og Wilhelm Dittmann la Wirth mot slutten av den andre verdenskrigen planer om gjenoppbyggingen av Tyskland etter krigen. Planene gikk blant annet ut på gjenoppbygging av en føderal republikk.
Etter den andre verdenskrigen
Wirth var motstander av Konrad Adenauers orientering mot Vesten, men ville isteden arbeide for et blokkfritt Tyskland, og en forståelse med Sovjetunionen. Han arbeidet mot en gjenoppbygging av et væpnet forsvar for Tyskland, og var dessuten mot landets medlemskap i NATO. Wirth hadde allerede i 1948 fått en særlig tillatelse til innreise i den franske okkupasjonssone, og slo seg ned i sin fødeby Freiburg. Han ble i 1955 æresdoktor ved Humbolt-universitetet i Øst-Berlin.
Han regnes av Arbeitsgemeinschaft Orte der Demokratiegeschichte å være blant de viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.
Palmas (Paraná)
Palmas er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Lagan (tettsted)
Lagan er et tettsted i Ljungby kommune i Kronobergs län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 744 innbyggere.
Tettstedet har fått sitt navn etter elven Lagan.
Indre Salten Boligbyggelag
Indre Salten Boligbyggelag er et boligbyggelag i som opererer Fauske med dekkningsområde i indre Salten i Nordland og ble etablert i 3. desember 1990.
Boligbyggelaget har ca. 1 000 medlemmer og forvalter 800 boliger i 54 borettslag.
Indre Salten Boligbyggelag er en del av Norske Boligbyggelags Landsforbund (NBBL).
Ask Idrettslag
Ask Idrettslag ble stiftet den 15. oktober 1928 og er Askøys eldste idrettsforening.
I 1997 ble det dannet et allianselag med Ask Friidrett og Ask Fotball.
Konstantin Fehrenbach
Konstantin Fehrenbach, eller Constantin (født 11. januar 1852 i Wellendingen ved Bonndorf im Schwarzwald i Storhertugdømmet Baden, død 26. mars 1926 i Freiburg im Breisgau), var en tysk advokat og politiker (Det katolske sentrumspartiet). Han var president for Riksdagen fra 1918 til 1920, og deretter fra 25. juni 1920 til 4. mai 1921 Tysklands 13. kansler.
Akademikernes Fellesorganisasjon
I 1996 brøt Den norske legeforening ut, året etter flere medlemsforbund med Norske Sivilingeniørers Forening (NIF) i spissen. Det tyngste slaget for AF var likevel da de to største forbundene, Lærerforbundet og Norsk Sykepleierforbund, bestemte seg for å forlate organisasjonen. Flere av utbryterne var med på å etablere den nye og konkurrerende hovedorganisasjonen Akademikerne.
Konstantin Fehrenbach
Bakgrunn
Fra 1871 til 1878 studerte Fehrenbach teologi med tanke på å bli katolsk prest, og deretter rettsvitenskap i Freiburg im Breisgau, og i 1882 begynte han å virke som jurist der. Han ble snart en vellykket kriminaljurist.
Akademikernes Fellesorganisasjon
Et forsøk i 2000 på å slå AF sammen med YS førte ikke fram. De gjenværende medlemmene av AF vedtok å legge ned organisasjonen i 2001. Et av de siste vedtakene var å bevilge penger til å skrive AFs historie, i form av boken Et akademisk fellesskap : Akademikernes fellesorganisasjon 1975-2001. Flere av de gjenværende medlemsorganisasjonene var blant stifterne av Hovedorganisasjonen for universitets- og høyskoleutdannede i 2001.
Konstantin Fehrenbach
Bakgrunn
I 1879 giftet han seg med Maria (1855-1921), født Hossner, i Freiburg. De fikk en datter.
Akademikernes Fellesorganisasjon
AF representerte på det meste over 200,000 medlemmer, men hadde vel 120,000 medlemmer ved avviklingen. Siste AF-leder var Aud Blankholm.
Litteratur
Trond Bergh: Et akademisk fellesskap: Akademikernes fellesorganisasjon 1975-2001. (ISBN 9788241903489)
Sonja Mandt
Sonja Mandt (født 29. mars 1960 i Larvik) er en norsk politiker (Ap). Hun var innvalgt på Stortinget for Vestfold fra 2005 til 2017.
Konstantin Fehrenbach
Politiker
Konstantin Fehrenbach var årene 1885-87 og 1901-13 medlem av Badens annenkammer, og dets ordførende i 1907-09. Han ble i 1903 medlem av den tyske riksdagen og vant stor tillit. Fra juni 1918 var han riksdagens president og fra august 1917 også ordførende i dets hovedutskudd.
Sonja Mandt
Hun vokste opp i Larvik som datter av sekretær Håkon P. Mandt og fabrikkarbeider Aase Gabrielsen. Etter Sandefjord handelsgymnasium var hun kontorist og fabrikkarbeider og tok 1. avdeling jus som privatist. Mandt utdannet seg til sykepleier ved Høgskolen i Vestfold 1993–1995 og praktiserte deretter yrket ved Sykehuset i Vestfold.
Mandt var medlem av Larvik kommunestyre 1995–2005. Siden 2005 har hun vært innvalgt på Stortinget fra Vestfold. Hun satt i Stortingets helse- og omsorgskomité 2005–2013, og deretter i familie- og kulturkomiteen. Mandt ledet Larvik Arbeiderparti 2001–2004 og Vestfold Arbeiderparti 2000–2014.
Konstantin Fehrenbach
Rikskansler
Den 25. juni 1920, etter at Hermann Müllers sosialdemokratiske regjering hadde falt, ble Fehrenbach utsett til rikskansler i spissen for en sentrum-høyre-regjering, en koalisjon mellom det katolske partiet Zentrum, Deutsche Demokratische Partei (DDP) og det nasjonalliberale Deutsche Volkspartei (DVP). Hans forhold til sosialdemokratene under republikken var svært godt, og det muliggjorde hans regjering.
Under hans tid inntraff konferansene i Spa og i London. I Spa 5. til 16. juli 1920 var det første gang tyskerne fikk delta. I sin tale til ententen krevde han at Det tyske rike i stedet for å redusere sine væpnede styrker til 100.000 mann (så ifølge Versaillestraktaten) burde få beholde minst det dobbelte. Så kom konferansen i London (mars 1921); også der deltok Fehrenbach for å kjempe for tyske interesser. Fehrenbach protesterte med sin utenriksminister Walter Simons mot seiersmaktenes politikk, hvorpå de reagerte med å militært besette brohodene på høyre bredd av Rhinen. Han forsøkte uten hell å få USA til å engasjere seg som megler.
Kånna
Kånna er et tettsted i Ljungby kommune i Kronobergs län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 352 innbyggere.
Konstantin Fehrenbach
Rikskansler
Innen sosialpolitikken ble arbeidsløshetsstøtten forbedret under Fehrenbachs tid som kansler, med en økning fra november 1920 av maksimal støtte for ugifte menn over 21 år fra 7 til 10 Mark.
Konstantin Fehrenbach ledet så det forretningsministerium som regjerte inntil den nye regjering under Joseph Wirth overtok 10. mai.
Senere år
Konstantin Fehrenbach forble politisk aktiv også etter sin kanslerperiode. Han ble sjokkert av mordet på utenriksminister Walther Rathenau, og overtok i 1923 det stedfortredende lederskap av Verein zur Abwehr des Antisemitismus. som reaksjon på fememordene støttet han som overbevist demokrat grunnleggelsen av Reichsbanner Schwarz-Rot-Gold i 1924.
Fehrenbach var dessuten leder for Det katolske sentrumspartiets riksdagsfraksjon fra 1923 til sin død i 1926.
Poecilus cupreus
Utbredelse
Poecilus cupreus finnes i nesten hele Europa og Asia. Finnes i Norge, og er ganske vanlig.
Utseende
Poecilus cupreus har en sørlig utbredelse i Norden. er 11-13,4 mm lang, med metallisk farge i grønt, kobber, messing eller blått, sjeldent mer svart. Også hunnen har metallisk farge. Antennens tre første ledd (nærmest hodet) er noe sammentrykt fra siden og de har en kjøl på oversiden. Antennene to første ledd er gul-røde. Den er svært lik versicolor, men hodets overside er tydelig punktert (knudret overflate).
Levevis
Poecilus cupreus finnes helst på tørre eller litt fuktigere gressmarker. Larvene og de voksne (imago) lever som predatore.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Sheika Latifa Al Maktoum
Sheika Latifa Al Maktoum (født 29. september 1985) er en rytter fra De forente arabiske emirater. Hun representerte De forente arabiske emirater under Sommer-OL 2008. Latifa tilhører herskerfamilien i Dubai.
Juristforeningen (Universitetet i Oslo)
Juristforeningen er en studentforening ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Foreningen ble grunnlagt i 1908 som en fagforening for unge jurister og studenter, men gikk på 1920-tallet over til å bli en ren studentforening. Foreningen organiserer størstedelen av det sosiale tilbudet ved lærestedet gjennom sine understyrer. Foreningen avholder annethvert år en humanitæraksjon, HumAk, og annethvert år en egen festival, Justivalen. Foreningen har videre en egen revy, Cabaret Intime, og har siden 1936 utgitt eget tidsskrift, Stud.Jur.. I tillegg arrangeres Nordisk Uke, ball én gang i året og jevnlige fester og forelesninger.
Formann av foreningen for 2022 er Nina Norum.
Organisasjon
Juristforeningen er bygget opp etter følgende organisasjonsmodell:
Eneveldig over alle i Juristforeningen står Hennes Majestet den Gulblakke Hoppe. HMGB er Juristforeningens symbolske leder.
Under HMGH, og som hennes stedfortreder, står Storebror/Storesøster. Selv om Storebror/Storesøster er overordnet de andre organer og kan utøve den myndighet som er tillagt ham/henne forestår han/hun i praksis stort sett det seremonielle i forbindelse med Juristforeningens tradisjoner. Vervet som Storesøster innehas siden 2018 av professor dr.juris Benedikte Moltumyr Høgberg.
Under Storebror/Storesøster sorterer Juristforeningens Generalforsamling. Denne holdes to ganger i året, som regel siste fredag i hhv. april og oktober. Generalforsamlingen er i praksis det øverste organ og er kun underlagt Juristforeningens lover, som de også kan forandre med 2/3-flertall. Enthvert medlem av Juristforeningen har møte- og stemmerett på generalforsamlingen.
Under Generalforsamlingen står Foreningsstyret som kontrollerer og gir retningslinjer for den daglige drift. Hovedstyret ledes av Juristforeningens formann og viseformann og består ellers fem tillitsvalgte og én vara.
Juristforeningen består av følgende understyrer: Clubstyret, Fagstyret, Stud.Jur. Hyttestyret, Justivalen, HumAk, De Juridiske Vinterleker (JVL), Cabaret Intime, Arbeidslivsdagene, Chorus Mixtus og Glædeskoret Ju§titia.
I tillegg finnes en rekke mindre arrangementer og støttefunksjoner som ikke utgjør egne styrer, som for eksempel et årlig ball i uke 41.
Hennes Majestet den Gulblakke Hoppe
Hennes Majestet den Gulblakke Hoppe er som juridisk personlighet skapt av Alexander Kielland, og fremføres første gang i frihet i hans bok Arbeidsfolk:
Vi hører ikke mer om den surøyde og hans forsofne sakfører. Den gulblakke, derimot, ble senere solgt til en Christiania-grosserer, som med megen stolthet benyttet henne «Det Gule Chor». En gang ankommet til Christiania forlater den gulblakke ikke hovedstaden. Hun blir opptatt i den juridiske terminologi og markedsført av den kjente krets manduktører og forelesere med Carl Platou som midtpunkt. Hun gjorde fast tjeneste som pedagogisk virkemiddel i tusenvis av stadig fornøyelige varierte eksempler.