cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bloddråpesvermere
Utseende
Små til ganske store (vingespenn 10 – over 100 mm), de fleste med et vingespenn på 20 – 40 mm. Kroppen er sylindrisk, tett og kort hårete, som oftest mer eller mindre metallisk på farge. Hodet er forholdsvis lite med store fasettøyne og velutviklet sugesnabel. Antennene er middels lange til lange, tett kamtakkede, ytterst ender de i en liten krok. Forvingene er store og avlange, vanligvis med mørk, mer eller mindre metallisk grunnfarge, ofte med skarpt røde flekker eller bånd. Bakvingene er temmelig små og runde, ofte skarpt røde med mørk ytterkant. Bakkroppen er ganske lang og sylindrisk. Beina er middels lange, tett og kort, nedliggende behåret. Larvene er korte og trinne, med korte brystføtter, oversiden med mange vorter som bærer korte børster. De er ofte lengdestripete i gult og svart.
Levevis
De voksne sommerfuglene flyr om dagen i solskinn, men holder seg i ro om været er mindre bra. De besøker mange slags blomster, og kan ofte finnes i paring. De sterke fargene signaliserer at de er giftige, og de får stort sett være i fred for fugler, men dersom en fugl skulle prøve seg, er de temmelig robuste og kan klare seg etter hardhendt (nebbet?) behandling. Siden er godt vernet av sin giftighet, trenger de ikke være raske til å komme seg unna, og bloddråpesvermerne er såpass trege at man gjerne lett kan fange dem med bare hendene. Larvene lever på forskjellige lave planter, mest på planter i erteblomstfamilien (Fabaceae). Ved slutten av utviklingen spinner de seg inn i en karakteristisk, papiraktig kokong. Når puppen er klar til å klekkes, borer den seg halvveis ut av kokongen, og når den voksne sommerfuglen har klekket, henger det tomme puppeskinnet igjen stikkende ut av den tomme kokongen. Eggene som blir lagt, klekkes om høsten og de overvintrer som små larver.
Alwin Boerst
Alwin Boerst (født 20. oktober 1910 i Osterode, Tyskland, død 30. mars 1944 nær Iaşi, Romania) var en tysk major og flyveress som fløy det såkalte Stuka for Luftwaffe under andre verdenskrig. Boerst deltok i slaget om Kreta og hjalp til i senkningen av de britiske jagerne «Kelly» og «Kashmir».
Bloddråpesvermere
Norske arter
Det er registrert seks arter av bloddråpesvermere i Norge, men flere av dem er meget sjeldne. Bare fjellbloddråpesvermer og seksflekket bloddråpesvermer er noenlunde vanlige. Grønn metallsvermer (Adscita statices) er den eneste norske representanten for den artsrike underfamilien Procridinae. Den er liten (ca. 20 mm i vingespenn), og kroppen og forvingene er ensfarget metallgrønne. Den kan ikke forveksles med noen annen norsk sommerfugl, men det finnes flere svært like arter lenger sør i Europa. Den finnes lokalt på Sør- og Østlandet, det er også enkelte funn fra Vestlandet, men de fleste er gamle. Larvene lever på syre (Rumex spp.). Fjellbloddråpesvermer (Zygaena exulans) finnes i fjellet over hele Norge, i Nord-Norge kan den finnes helt ned til havnivå. Den er temmelig liten og blekere enn de andre Zygaena-artene. Vingene er tynt skjellkledte og delvis gjennomsiktige. Den kan være svært tallrik på solskinnsdager i juli enkelte år, men bestandene svinger mye fra år til år og enkelte år kan den være nesten helt borte. Bestandssvingingene synes å ha sammenheng med smågnagernes sykluser (lemenår), trolig fordi store smågnagerbestander ødelegger larvene. Flygetiden er temmelig kort. Larven kan leve på mange ulike planter, i Sør-Norge helst på musøre (Salix herbacea). Den bruker 2-3 år på utviklingen. Seksflekket bloddråpesvermer (Zygaena filipendulae) kan kjennes på at forvingene har seks røde flekker, mens de har fem eller færre hos de andre artene. Den er ganske vanlig på Østlandet, Sørlandet og langs kysten til Rogaland, mens forekomsten lenger nord på Vestlandet er mer spredt. Nordligst er den funnet i Nordland. Larven lever på tiriltunge (Lotus corniuculatus). Liten bloddråpesvermer (Zygaena viciae) finnes på Østlandet, men er stort sett sjelden. Larven lever på ulike planter i erteblomstfamilien. Båndbloddråpesvermer (Zygaena osterodensis) er bare funnet to ganger i Norge, i Oppland og Telemark. Den er oppført som direkte truet (E) på den norske rødlisten. Larven lever på ulike planter i erteblomstfamilien. Stor bloddråpesvermer (Zygaena lonicerae) fantes tidligere på Østlandet og Sørlandet, men er nå trolig utdødd der. Den finnes fortsatt på noen rasmarker i indre fjordstrøk i Sogn og Fjordane og Møre og Romsdal. Larven lever på ulike planter i erteblomstfamilien. Den er oppført som hensynskrevende (DC) på den norske rødlisten. Alle de norske artene bortsett fra fjellbloddråpesvermeren ser ut til å ha gått tilbake på grunn av tilgroing av landskapet og gjødsling, som gjør at næringsplantene deres forsvinner.
Alwin Boerst
Sammen med sin radiooperatør og skytter Ernst Filius fløy han for første gang en Ju 87G-1 den 30. mars 1944. Under dette oppdraget ble de skutt ned og drept nord for Iaşi som følge av kontinuerlig ild fra bakken. Oberfeldwebel Filius ble posthumt tildelt Jernkorsets ridderkors den 19. mai 1944. Boerst ble posthumt hedret med Jernkorsets ridderkors med ekeløv og sverd den 6. april 1944. Boerst fløy 1 060 kampoppdrag.
Bloddråpesvermere
Kilder
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Zoologisk Museum, Universitetet i Oslo, og Norsk institutt for skogforskning, Ås.
Alwin Boerst
Utmerkelser
Alwin Boerst ble tildelt følgende utmerkelser:
Bloddråpesvermere
Kilder
Om bloddråpesvermere på nettsiden Norges sommerfugler:
Wilhelm Landaus bankhus
Wilhelm Landaus bankhus (polsk Dom bankowy Wilhelma Landaua) ligger ved Piotrkowska-gaten 29 i Łódź.
Bankhusets to vinger forenes av et rundt hjørne som har tre vinduer og kranses av en effektfull kuppel. Elevasjonen fra Piotrkowska-gaten har seks vinduer, mens den noe lengre fra Stanisław Więckowskis gate har åtte.
Historie
Wilhelm Landaus bankforretning ble grunnlagt i 1858 og hørte til de betydeligste private bankene i Warszawa mot slutten av det 19. århundre. I Łódź åpnet banken sin filial i 1870, til å begynne med ved Piotrkowska-gaten 39. Etter at Landau kjøpte tomten ved Piotrkowska-gaten 29, bestemte han seg for å bygge et nytt sete.
Den nye bygningen ble tegnet i 1902 av arkitekten Gustaw Landau-Gutenteger og ble ferdigbygd i 1903. Selve banken hadde sine lokaler kun i andre etasje. Første etasje ble leid ut til butikker, mens tredje og fjerde rommet fire luksuriøse leiligheter. I mellomkrigstiden ble bygningen solgt til Den polske forretningsbank i Lviv, og ble senere kjøpt av en privateier.
Sharika Nelvis
Shakira Nelvis (født 10. mai 1990 i Memphis) er en USA-amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp og hekkeløp.
2014
Nelvis vant 60 meter hekk ved NCAA-mesterskapet innendørs i 2014. Hun vant også NCAA-mesterskapet utendørs, på 100 meter hekk.
2015
Hun vant 60 meter hekk ved Malmö Games i februar 2015. Ved Golden Spike Ostrava i mai vant hun 100 meter hekk, med ny mesterskapsrekord på 12,55. Den forrige mesterskapsrekorden (12,65) var fra 1980, og var satt av polske Grazyna Rabsztyn. Nelvis vant også 100 meter hekk ved Diamond League-stevnet i Roma i juni, der hun satte ny personlig rekord med tiden 12,52. Hun vant også Diamond League-stevnet Adidas Grand Prix i New York i juni. I USA-mesterskapet i friidrett 2015 hadde hun beste tid i forsøksheatene, med tiden 12,34, som var personlig rekord og årsbeste i verden, og tiden plasserte henne på sjuendeplass på listen over de raskeste utøverne noen sinne. Hun kom på tredjeplass i finalen, men kvalifiserte seg til VM i friidrett 2015. I VM hadde hun neste beste tid i semifinalene, med 12,59, men endte sist i finalen, og endte på åttendeplass.
2017
Nelvis ledet sammenlagt etter alle kvalifiseringsstevnene i Diamond League 2017, med 31 poeng. Diamond League-finalen gikk i Weltklasse Zurich, der hun kom på andreplass, bak Sally Pearson. Begge fikk tiden 12,55.
Dystasiopsis
Utseende
Middelsstore, kraftige, brunlige trebukker. Antennene er nokså tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene. Dekkvingene er nesten parallellsidige.
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved.
Utbredelse
Artene er utbredt i Vest-Malaysia og Sumatra.
Lillehammer UNESCO-litteraturby
Lillehammer UNESCO-litteraturby er et samarbeid mellom Lillehammer kommune, Innlandet fylkeskommune, Norsk Litteraturfestival – Sigrid Undset-dagene, Nansenskolen, Stiftelsen Lillehammer Museum og Høgskolen i Innlandet. Partnerne jobber i fellesskap for å utvikle litteraturbyen Lillehammer, samt å gjøre norsk litteratur- og kulturpolitikk kjent internasjonalt.
Lillehammer ble i 2017 tatt opp som permanent medlem i UNESCO Creative Cities Network innenfor feltet litteratur. UNESCOs nettverk av kreative byer ble etablert i 2004, for å fremme samarbeid og utveksling mellom byer over hele verden, som satser spesielt på byutvikling basert på kultur og kreativitet.
Administrasjonen er lagt til Lillehammer kommune og er samlokalisert med Norsk Litteraturfestival – Sigrid Undset-dagene, Fribyen Lillehammer , Lillehammer bibliotek og Litteraturhus Lillehammer i Meierigården i Lillehammer sentrum.
Lillehammer er den eneste norske byen i UNESCOs Creative Cities Network, ved siden av Bergen, som i 2015 ble tildelt samme status på feltet gastronomi.
Josef Stangl
Josef Stangl (født 12. mars 1907 i Kronach, død 8. april 1979 i Schweinfurt) var katolsk biskop av Würzburg. Han viet den senere pave Benedikt XVI til biskop 28. mai 1977 i Münchens Liebfrauendom.
Liv
Stangl ble presteviet 16. mars 1930. Pave Pius XII utnevnte ham 27. juni 1957 til biskop av Würzburg. Han ble konsekrert 12. september samme år av erkebiskop Josef Schneider av Bamberg. Den 8. januar 1979 trådte han tilbake som biskop av Würzburg, og døde tre måneder senere. Kardinal Ratzinger holdt messen over ham 11. april 1979 i Würzburg.
I løpet av sitt virke gav han tillatelse til eksorsismen (djevelutdrivelsen) mot Anneliese Michel som ble gjennomført av pater Arnold Renz «nach reiflicher Überlegung und guter Information».
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Giulio Boschi
Giulio Boschi (født 2. mars 1838 i Perugia i Italia, død 15. mai 1920 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Ferrara 1900–1919.
Han ble kreert til kardinal i 1901 av pave Leo XIII.
Han deltok på konklavet 1903 som valgte pave Pius X, og konklavet 1914 som valgte pave Benedikt XV.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Palace of Beaulieu
Palace of Beaulieu, også kjent som New Hall, var en kongelig residens nord for Chelmsford i Essex i England.
Eiendommen tilhørte herregården i Boreham, og ble gitt til kannikene ved Waltham Abbey i 1062. Etter en del eierskifter ble det gitt av kronen til Thomas Butler, 7. jarl av Ormonde i 1491. På dette tidspunktet hadde huset fått navnet new Hall.
I 1517 solgte en ny eier, Thomas Boleyn, det til Henrik VIII. Kongen fikk reist et nytt hus i murstein, til en kostnad av 17 000 pund. Han gav palasset navnet Beauliue, men det skulle snart bli kjent som New Hall igjen. 23. juli 1527 kom Henrik VIII dit på sin sommerreise, og ble uvanlig nok en hel måned. Han hadde med seg et stort antall aristokrater, og det var under dette oppholdet han la en plan om å få en pavelig tillatelse til bigami slik at han kunne leve sammen med Anne Boleyn uten å først måtte kvitte seg med sin første hustru, Katarina av Aragón. En av de tilstedeværende var Thomas Boleyn, som var Annes far. Planen måtte droppes da kardinal Wolsey fikk vite om dem, men paven utstedte faktisk en bulle som kunne ha tillatt en slik ordning i desember samme år.
I oktober 1553 ble Katarina av Aragóns datter prinsesse Mary kastet ut, da kongen gav huset til George Boleyn, vicomte Rochford, som var Anne Boleyns bror.
Elizabeth I gav i 1573 eiendommen til Thomas Radcliffe, 3. jarl av Sussex. Det ser ut til at han bygde om nordfløyen mer eller mindre fullstendig. I 1622 ble huset solgt til George Villiers, 1. hertug av Buckingham for 30 000 pund.
Under den engelske borgerkrig, i 1640, tok Oliver Cromwell over eiendommen for fem skilling. Etter restaurasjonen ble huset gitt tilbake til George Villiers, 2. hertug av Buckingham. Det ble så solgt til George Monk, 1. hertug av Albemarle, som ofte hadde besøk at Karl IIs hoff. I 1669 besøkte Cosimo III av Toscana palasset.
Benjamin Hoare kjøpte eiendommen i 1713, og i 1737 ble den kjøpt av John Olmius. Huset var da i dårlig forfatning og ble revet. Bare nordfløyen forble nokså intakt, og utgjør det nåværende huset.
I 1798 kjøpte den søstrene i Den hellige gravs orden eiendommen, og året etter åpnet de en katolsk skole der. New Hall School drives fortsatt i bygningen. Henrik VIIIs kongelige våpen er bevart i skolekapellet.
NM i friidrett 2009
Hovedmesterskapet ble arrangert over dagene 31. juli til 2. august 2009 på Stampesletta i Lillehammer. Arrangør var Lillehammer IF. For første gang ble kappgang arrangert som en del av mesterskapsøvelsene i friidrett.
Øvelser arrangert utenfor hovedmesterskapet:
100 meter
Etter fire innledende heat, der Mari Gilde Brubak, Siri Eritsland, Ezinne Okparaebo og Folake Sekinat Akinyemi vant hver sitt, var det to semifinaler. Ezinne Okparaebo vant den ene på tiden 11,81, mens Folake Sekinat Akinyemi vant den andre på 11,95. Åtte utøvere løp finalen, der Okparaebo vant, som hun gjorde året før.
200 meter
Etter tre semifinaler, der Elisabeth Slettum, Ida Bakke Hansen og Nina Katrine Brandt vant hver sin, ble åtte utøvere kvalifisert til finalen. Elisabeth Slettum vant finalen, som hun også gjorde året før.
Walter Wadsworth
Wadsworth startet sin karriere i amatørklubbene Lingdale og Ormskirk før han ble hentet til Liverpool av manager Tom Watson 23. april 1912. De første tre årene tilbragte han som amatørspiller i klubben. Debuten hans kom 20. mars 1915 i bortekampen mot Middlesbrough, i en kamp Liverpool tapte 3-0. På grunn av 1. verdenskrig scoret han ikke sitt første ligamål før 28. august 1920 i hjemmekampen på Anfield mot Manchester City, i en kamp Liverpool vant 4-2. I denne sesongen var Wadsworth den eneste Liverpool-spilleren som var involvert i samtlige kamper de røde spilte i.
NM i friidrett 2009
100 meter hekk
Isabelle Pedersen og Tine Teigene Dalen deltok også, men disse fullførte ikke løpet.
Walter Wadsworth
Han var med på seirene i ligaen i sesongene 1921/1922 og 1922/1923. Han spilte fast for de røde helt til sesongen 1924/1925, da han mistet plassen sin på laget til David Pratt.
NM i friidrett 2009
3000 meter hinder
Kun 3 utøvere deltok.
3000 meter kappgang
Kjersti Tysse Plätzers tid var ny norsk rekord, og gav kongepokal. Hun var eneste deltaker.
Stavsprang
Katrine Haarklaus resultat var ny norsk juniorrekord. Kun 5 utøvere deltok.
Walter Wadsworth
Han døde i 1951, 61 år gammel.
NM i friidrett 2009
Halvmaraton
For flere resultater, se NM i halvmaraton 2009
Maraton
For flere resultater, se NM i maraton 2009
Tikamp
Kun to utøvere stilte til start.
Nathalie Armbruster
Nathalie Armbruster (født 2. januar 2006) er en tysk kombinertløper. Under Ski-VM 2023 tok hun sølv i normalbakke/5 km.
Arnsteins
Arnsteins var et norsk gammeldansorkester dannet i Trøndelag i 1975.
De etablerte seg raskt som et populært gammeldanskorkester og fikk den norske sølvplaten i 1980 for det gode salget av Gammeldansens Beste 3. Blant de mest kjente låtene til orkesteret er: «Tjo og hei og itjnå ainna», «Piggsvinskinnet», «Jammen va det livat» og «Vi fann livet». Bandet har hatt flere melodier på Norsktoppen. I tillegg til selvskrevet materiale har orkesteret også spilt inn mange skandinaviske standardlåter, fortrinnsvis av komponister som Carl Jularbo, Olav Indal, Alf Prøysen, Thore Skogman og Evert Taube.
Medlemsoversikt og kort historikk
Orkesteret startet karrieren med å underholde i bryllup og mindre sammenkomster, men fikk etter hvert et større publikum. Den opprinnelige besetningen bestod av Arnstein Moen på trekkspill og sang, Håkon Renanger på vokal og gitar, Per Haugan på bass og sang og Knut Sjøvold på trekkspill. Både Haugan og Renanger hadde tidligere spilt i en forløper til dansebandet Vikings. Ved enkelte spillejobber på 1980-tallet ble den opprinnelige besetningen av og til supplert med ytterligere musikere, deriblant Kai Bierman på trommer, Kjell Karlsen på steelgitar og Per Johnny Norlén på fele. Senere sluttet Sjøvold og Haugan i orkesteret og ble etter hvert erstattet av Kay Vang og Per Adolfsen.
I tillegg til originalmedlemmene Arnstein Moen (trekkspill/sang) og Håkon Renanger (gitar/sang) har den andre utgaven av orkesteret bestått av Per Adolfsen (trekkspill/synth/sang), Harry Fuglem (trommer), Per Johnny Norlen (fele/bass/sang) og Jostein Sveen (gitar/bass/sang). Med denne besetningen som var spesielt aktiv på 1990-tallet gjennomførte orkesteret flere nye plateinnspillinger, samt spilleoppdrag i USA og Karibien.
Orkesteret har vunnet «Gammeldanskategorien» i Dagbladets leseravstemning 2 ganger, og de har opptrådt på Momarken. Rundt år 2000 hadde fan-klubben ca. 1200 medlemmer. I 2005 ble den opprinnelige besetningen med Moen, Renanger, Sjøvold og Haugan gjenforent i forbindelse med at orkesteret feiret 30-årsjubileum. Denne besetningen er også kjent under navnet «Arnsteins Original».
Arnstein Moen døde 20. april 2021.
Innspillinger
De tre første plateutgivelsene i serien «Gammeldansens Beste» var alle innspilt i Arctic Studio med Kolbjørn Alstad som produsent. På plate nr. 2 og plate nr. 3 medvirket forøvrig lydtekniker Rune Nordal på trommer. Den fjerde platen var innspilt i Nidaros Studio med Hans Rotmo som produsent. Felles for alle disse utgivelsene var at de var tuftet på norsk og skandinavisk tradisjonsmusikk. I 1980 kom samleplaten Arnsteins Beste, en foreløpig oppsummering av karrieren så langt. Utover på 1980-tallet valgte bandet å endre noe av lydbildet i retning av country-musikk, noe som ble reflektert på utgivelsen av platen ''Tjo og hei! Med ny steel'' i 1983.
Flere nye plateutgivelser forankret i Gammeldans og tradisjonsmusikk fulgte utover på 1990-tallet, deriblant albumet Rugsvekusen som var en samling med slåtter komponert av Olav Indal. I forbindelse med at orkesteret feiret 30-årsjubileum i 2005 ble de fem første plateinnspillingene utgitt på nytt av Nidelven Grammofon, denne gang i CD-format.
Konsertvirksomhet
Bandet har spilt mye ute i bygdene og har spesielt hatt et trofast publikum i fylkene Trøndelag og Hedmark. I 1995 feiret orkestret 20-årsjubileum med å spille på Titano-festivalen på Vinstra, med «Hjallis» som innleid konferansier. I 2004 var Arnsteins en av 4 aktører, i tillegg til orkestrene Bjarnes, Jhohans og Tømmerdalens, som var med på å arrangere den første Gofotfestivalen på Hell i Stjørdal.
Orkesteret har også hatt flere opptredener i Nord-Amerika. På midten av 1970-tallet gjorde det en sommerturné i statene Nord-Dakota og Minnesota. Turen medførte tre opptredener i amerikansk fjernsyn. I 1986 spilte orkesteret under Verdensutstillingen i Vancouver.
Med den senere besetningen har orkesteret gjennomført flere spillejobber i Nord-Amerika og Karibien, deriblant et eget gammeldanscruise på skipet SS «Norway». I forbindelse med dette oppdraget opptrådte orkesteret også på Danske-Klubben i Brooklyn i New York, den norske paviljongen på Epcot-senteret i Orlando, Leiv Eiriksson Center i Miami og Scandinavian Culture Festival i New Jersey. De var også innom den karibiske øya St. Thomas Den maritime tematikken ble plukket opp igjen i 2000 da Arnsteins spilte ombord «Richard With». Det var første dansegalla ombord på et hurtigruteskip.
Laksvatn Idrettslag
Laksvatn Idrettslag (stiftet 2. juni 1971) er et idrettslag fra Laksvatn i Troms.
Fotball
A-laget i fotball spiller i 2011 i 4. divisjon.
Omskjæring
Omskjæring kan vise til:
Kvinnelig omskjæring blir i vestlige land også kalt (kvinnelig) kjønnslemlestelse, et begrep som ble vanligere fra 1990-tallet.
Anneliese Michel
«Klingenberg-tilfellet» har vært gjenstand for omfattende debatt. Den amerikanske filmen The Exorcism of Emily Rose (2005) er løselig basert på Michels liv. En tysk film kalt Requiem (2006) ligger nærmere den faktiske historien.
Ski Classics 2018/19
Ski Classics 2018/19 var den 9. utgaven av Ski Classics. Sesongen bestod av 12 skirenn - 10 langløp som fellesstart og to prologer med enkeltstart, en individuell og en lagprolog. Konkurransen startet med lagprolog i Livigno i Italia 30. november 2018 og ble avsluttet med Ylläs–Levi Ski Marathon i Finland den 13. april 2019.
Denne sesongen ble det for første gang arranger et renn i fri teknikk (skøyting), med Engadin Skimarathon i Sveits i mars.
Andreas Nygaard vant herreklassen sammenlagt for første gang, og Britta Johansson Norgren vant kvinneklassen for fjerde år på rad.
Visma Alp Trophy
Visma Alp Trophy er en delkonkurranse i Ski Classics, som ble innført i sesongen 2017/18. Delkonkurransen gjelder kun de fire rennene som går i Alpene, som denne sesongen var Kaiser Maximilian Lauf, Toblach-Cortina, La Diagonela og Marcialonga. Førsteplass gir 5.000 euro.
Visma Nordic Trophy
Visma Nordic Trophy er en delkonkurranse i Ski Classics, som ble innført i sesongen 2016/17. Delkonkurransen gjelder kun de fire rennene som går i Norden, som denne sesongen var Vasaloppet, Birkebeinerrennet, Reistadløpet og Ylläs-Levi. Førsteplass gir 5.000 euro.
Magnitogorsk
Magnitogorsk (russisk: Магнитого́рск, løselig oversatt: magnetfjellbyen) er en gruve- og industriby i Tsjeljabinsk oblast i Russland. Byen ligger ved elva Ural, og har et av de største jern- og stålverk i landet. Geografisk ligger byen på den østlige (sibirske) siden av de sørlige Uralfjellene. Innbyggertall: 418 545 (folketelling 2002), 440 321 (folketelling 1989).
Historie
Den raske byggingen av Magnitogorsk sto i fronten for Josef Stalins femårsplaner på 1930-tallet. Den var et utstillingsvindu for sovjetiske prestasjoner. Enorme reserver av jernmalm i området gjorde det til en førsteklasses beliggenhet for å bygge et stålverk som kunne utfordre sine vestlige rivaler. Imidlertid hadde en stor andel av arbeidsstyrken, hovedsakelig tidligere småbønder, svært få industrikunnskaper og liten industriell erfaring. For å løse disse problemene kom flere hundre utenlandske spesialister for å lede arbeidet, herunder et gruppe arkitekter under ledelse av tyskeren Ernst May.
Ifølge de opprinnelige planene skulle Magnitogorsk bygges etter inspirasjon fra Pittsburgh, som på den tid var det viktigste senteret for stålproduksjon i USA. Den skulle følge den samme lineære bydesign, med rader av lignende, store nabolagskvartaler løpende parallelt med fabrikken, skilt fra hverandre med grønne belter. Planen var å plassere bolig- og produksjonsområdene slik at reisetidene ble minimalisert.
Men før May hadde fullført sine planer for Magnitogorsk var imidlertid byggingen av både fabrikken og boligområdene allerede i gang. Den vidstrakte fabrikken og de enorme rensesjøene gjorde at det var lite areal til overs tilgjengelig til byggingen av byen, og May måtte dermed tegne om bosetningene for å passe med det gjenværende området. Denne modifiseringen medførte en by som var mere «tau-lignende» enn lineær.
Byen spilte en viktig rolle under andre verdenskrig.
Nyere tid
Årene etter perestroika medførte store endringer i byens liv. Jern- og stålfabrikken ble omorganisert til et aksjeselskap, Magnitogorsk Iron and Steel Works eller MISW, (russisk: Магнитогорский металлургический комбинат – Magnitogorskij metallurgitsjeskij kombinat eller MMK), som hjalp med ombyggingen av jernbanen og bygging av ny lufthavn.
Med uttømmingen av de store lokale reservene av jernmalm, har Magnitogorsk måttet importere råmaterialer fra gruver nord i Kasakhstan.
Selv om industriområdene er konsentrert på venstre side av elva Ural, og de fleste boligkompleksene ligger på høyre bredd, så er innbyggerne fortsatt utsatt for helsefarlige utslipp og fabrikkrøyk. Magnitogorsk ble i 2007 oppført på en liste over de 25 mest forurensede byene i verden, i en undersøkelse gjennomført av Blacksmith Institute. Forurensingene omfatter bly, svoveldioksid, tungmetaller og annen luftforurensing. Ifølge det lokale sykehuset, er bare 1% av barna i byen ved god helse. Lokalavisa refererer til at 72% av barna født i byen er syke, mens bare 27% hadde friske mødre.
Byens ishockeylag, Metallurg Magnitogorsk, har vunnet det russiske mesterskapet i ishockey fem ganger mellom 1999 og 2016.
Øyelidelser hos hund
Øyelidelser hos hund forekommer i en rekke varianter og kan i verste fall føre til både smerter, blindhet og død dersom de ikke blir behandlet i tide. Mange er også arvelig belastet, men graden av arvelighet kan variere rasene i mellom.
Mistanke om øyelidelse
Har man mistanke om at en hund har en øyelidelse bør man få den øyenlyst og behandlet hos en spesialist. Ta kontakt med veterinær og be om råd.
CEA (collie eye anomaly)
CEA er en medfødt arvelig sykdom som nedarves recessivt. Den skyldes en feil i dannelsen av strukturene i de bakre delene av øyet. Graden av øyeforandringene kan variere fra små defekter som ikke medfører synsproblemer, til alvorligere komplikasjoner med nedsatt syn eller blindhet.
Forandringene ved CEA kan deles inn i 4 grupper:
CRD (chorioretinal dysplasi)
CRD har liten eller ingen betydning for hundene, og fører ikke til senere komplikasjoner. Hunder med små forekomster av CRD kan brukes i avl, men bør pares med hunder som er sykdomsfrie.
Colobom
Colobom er en defekt i synspapillen, i området der synsnerven går ut fra øyet, eller i området like ved synspapillen. Defekten kan være til stede i ett eller begge øynene. I en større eller mindre del av papillen oppstår det en fordypning med unormale strukturer i synsnerven. Små colobomer gir ikke nevneverdige synsproblemer for hunder, men større defekter kan føre til nedsatt syn og blindhet. Store defekter kan dessuten forårsake forskyvning av retina fra fødselen av, eller retinalløsning. Normalt er det en fordypning i midten av synspapillen, og det kan iblant være vanskelig å skille disse normale fordypningene fra colobomer. Små colobomer kan være vanskelig å oppdage i 7-8 ukers alder. Det anbefales ikke avl på hunder med denne sykdommen.
Retinalløsning (netthinneløsning)
Retinalløsning kan oppstå som følge av CEA. Den kan være medfødt eller skje spontant i løpet av hundens 2 første leveår. Retina kan løsne delvis, slik at et område velver seg frem, eller det kan skje en total løsning som fører til blindhet på det affiserte øyet. Det anbefales ikke avl på hunder med denne sykdommen.
Intraokulær blødning
Intraokulær blødning er blødning i det indre øyet. Sykdommen kan sees som en komplikasjon til CEA. Graden varierer, fra små blødninger i små kar som ligger i tilslutning til retina, og som bare kan oppdages ved oftalmoskopi, til store blødninger hvor hele øyet fylles med blod.
Blodmengden i øyet kan variere fra dag til dag, men forsvinner vanligvis aldri helt igjen. Blødningen fører ikke til trykkstigning i øyet eller smerter for hunden. Det anbefales ikke avl på hunder med denne sykdommen.
Cornea dystrofi
Cornea dystrofi er en ikke-arvelig fettdeposit-variant som kan ha sammenheng med kostholdet. Den framstår som flekker på hornhinnen. Flekkene består av kalsiumkrystaller eller kolesterol. Sykdommen kan forsvinne av seg selv etter en tid. Noen mener sykdommen har sammenheng med kostholdet, og at tispas (mangel på riktig) kosthold er årsaken til at noen valper fødes med sykdommen.
Crystalline cornea dystrofi
Crystalline cornea dystrofi er en arvelig disponert variant av cornea dystrofi (ovenfor) som sjelden fører til blindhet, men enkelte hunder kan få nedsatt syn. Sykdommen oppstår vanligvis i alderen 6-18 måneder og utvikler seg sakte, men den kan også oppstå senere.
Grønn stær (glaukom)
Grønn stær eller glaukom (av latinsk glaucoma) er en lidelse hvor trykket inne i øyet (det intraokulære trykket) stiger over normalt nivå. Tilstanden oppstår når forholdene mellom produksjon og absorpsjon av kammervæsken i øyet endres. Primært glaukom skyldes unormale forhold i vinkelen mellom hornhinnen og regnbuehinnen (iridocornealvinkelen), der avløpet av kammervæske normalt skjer. I iridocornealvinkelen er det et fint nettverk av tråder som holder vinkelen åpen. Disse trådene kan være feilutviklet, og vinkelen er trangere enn normalt inntil den til slutt kollapser. Mer sjelden er glaukom som skyldes dreneringsdefekter i en åpen vinkel.
Glaukom er en akutt sykdom som krever rask behandling med trykksenkende og pupillkontraherende midler for å unngå at det blir varige skader på øyet. Ubehandlet blir etter hvert øyeeplet forstørret, det blir skader i retina og hunden blir blind. Sekundært kan det utvikles uveitt (betennelse i iris) eller linsen kan luksere (løsner fra sin normale plass). Øyet bør amputeres om det er ødelagt p.g.a. glaukom og hovent, slik at hunden lider. Arvelighet er ikke utredet skikkelig.
Grå stær (katarakt)
Grå stær eller katarakt er arvelig disponert. Symptomene på katarakt er en fortetning (uklarhet) i den ellers glassklare øyelinsen. Katarakt kan skyldes en skade på øyet, stoffskiftesykdom (f.eks. diabetes), forgiftning eller infeksjon. Sykdommen kan være sekundær (f.eks til PRA). Den kan føre til begrenset syn eller i verste fall total blindhet. Katarakt kan behandles med at linsen byttes ut av veterinær som spesialist på øyesykdommer. Det gjøres på store dyresykhus som Strømholm i Sverige og Norges veterinærhøgskole.
PPM (persisterende pupillmembran)
I en periode i fosterstadiet mens øyet dannes, er pupillåpningen lukket av en membran. Før fødsel tilbakedannes membranen, slik at det blir en åpning i regnbuehinnen – pupillåpningen. Små rester av membranen kan ofte observeres med spaltelampe også etter fødsel og har som regel ingen betydning for hunden. I noen tilfeller er imidlertid membranrestene større og kan observeres direkte. De kan opptre som strenger på tvers av pupillåpningen eller de kan hefte seg til linsen eller baksiden av hornhinnen. Defekter i synsnerven har også vært observert sammen med denne tilstanden.
PPM er en medfødt defekt som normalt ikke vil endre seg med alderen, men når øyet vokser kan defektene i linse og hornhinne bli relativt mindre. Arvelighet er ikke fastslått. Endringer bør kontrolleres, selv om det ikke har avlsmessige konsekvenser.
PRA (progressiv retinal atrofi)
PRA nedarves recessivt og har per dags dato ingen effektiv behandling. Symptomene er redusert mørkesyn og etter hvert nattblindhet. PRA angriper først netthinnens staver (cellene som oppfatter svakt lyset i skumring og demring og når lysforholdene ellers er dårlige). Redusert synsoppfatning fører til at øyet kompenserer lyset ved hjelp av pupilldilatasjon (store pupiller som ikke trekker seg sammen i sterkt lys). Dette, sammen med en økt refleks på netthinnen, fører til at hundens øyne skinner i grønt eller gult under spesielle lysforhold. Siste fase av denne sykdommen fører til blindhet. Hunder som har PRA får også ofte katarakt (grå stær).
Tørre øyne (keratoconjunctivitus sicca)
Tørre øyne eller keratoconjunctivitus sicca (KCS) er en sykdom som skyldes nedsatt tåreproduksjon. Symptomene er gjerne kløe, irritasjon, lysskyhet og manglende glans i øyet som følge av lite tårevæske. Vedvarer sykdommen får hornhinnene også ofte en ujevn overflatestruktur. Årsaken til manglende tårevæskeproduksjon kan skydes manglende stimulasjon av tårekjertlene på grunn av feil i nervebanen eller feil på kjertlene. Tette tårekanaler kan også være en årsak. Sykdommen behandles med medikameter eller gjennom kirurgisk inngrep.
Man er usikker på om sykdommen er arvelig belastet eller ikke, men det anbefales ikke å bruke dyr med KCS i avl.
Øyekatarr (conjunctivitis)
Akutt, infeksiøs konjunktivitt (vanlig øyekatarr) varer mindre enn 3-4 uker. Den rammer ikke selve øyet, og det medfører derfor ingen fare for synet. Tilstanden er svær vanlig i allmennpraksis og forekommer ofte hos dyr, der den gjør seg gjeldende som utflod fra øynene. Infeksiøs konjunktivitt kan skyldes bakterier eller virus. Klinisk kan det være vanskelig å skille de to.
Feilstilte/overtallige øyenhår (feilstilte cilier)
Dette er øyenhår som ikke vokser fra normal plass og vender inn mot øyets slimhinne og hornhinne og skaper irritasjon. Symptomene varierer etter cilienes retning. Økt tåreflod, sammenknipning av øyelokkene og hornhinnebetennelse kan være symptomer på slike problemer. I alvorlige tilfeller kan det oppstå dype sår i hornhinnen og betennelse i regnbuehinnen.
Ekstra rad med øyenhår (distichiasis)
Distichiasis er betegnelsen på en ekstra rad med øyenhår som skaper irritasjon i øyet. Hårene kan fjernes gjennom å ødelegge hårsekkene ved brenning, kuldebehandling eller gjennom et kirurgisk inngrep. Hårene kan også være så myke og små at de ikke skaper irritasjon. Dette er ikke arvbart.
Ektopiske cilier
Ektopiske cilier er en tilstand der enkelte, ekstra øyenhår sitter 2–6 mm innen for øyelokkskanten, på innsiden av det øvre øyelokket. De er gjerne rettet direkte inn mot hornhinneflaten og kan forårsake sterk irritasjon, som kan resultere i betennelse og sår på hornhinnen. Problemet kan fjernes kirurgisk. Dette er ikke arvbart.
Trichiasis
Trichiasis er en tilstand der normalt plasserte øyenhår har feil retning. De kan irritere øyets slimhinne og hornhinne. Årsaken til sykdommen er som oftest arr etter en tidligere skade i øyelokkskanten. Problemet kan fjernes kirurgisk eller gjennom brenning. Dette er ikke arvbart.
Øyelokkbetennelse (blepharitis)
Øyelokkbetennelse (blepharitis) kalles også blefaritt og er en betennelse i øyelokkskanten, som oftest forårsaket av såkalt blepharochalasis, som er overskudd av hud på øvre øyelokk slik at denne henger som en fold nedover øyelokkskanten.
Lidelsen skyldes en defekt funksjon av kjertlene på øyelokksrendene (blepharitis squamosa), eventuelt i perioder komplisert med infeksjon (blepharitis ulcerosa). Sees ofte i kombinasjon med refraksjonsanomalier, seboré og eksem.
Symptomer er et kronisk forløp, med røde fortykkede øyelokkskanter, korte uregelmessige cilier og tørre skjell.
Beaumont Palace
Etter at Edvard II måtte flykte fra slagmarken ved Bannockburn i 1314 skal han ha påkalt jomfru Maria og lovet å bygge et karmelittkloster dersom han unnslapp. For å oppfylle dette løftet gav han Beaumont Palace til ordenen i 1318. Ved oppløsningen av klostrene under reformasjonen ble det meste av bygningen fjernet, og stein derfra ble brukt til Christ Church College og St John's College.
Bygningen ble fullstendig fjernet da Beaumont Street, som har navn etter palasset, ble anlagt i 1820-årene. På nordsiden av gaten nær krysset med Walton Street står det en stein med en innskrift som forteller at King's House lå der, og at Rikard I ble født i den bygningen den 8. september 1157. King's House var en del av palasskomplekset.
Paprikaslekten
Paprikaslekten (Capsicum) er ei planteslekt i søtvierfamilien (Solanaceae), også kjent som chili, chilipepper og spansk pepper på grunn av frukten plantene bærer. Den brukes både som grønnsak og som krydder, og noen sorter er ualminnelig sterke.
Navnet kommer fra chilli på det meksikanske språket nahuatl. Chilien stammer fra Mexico, der man har nytt chilipepper de siste 9000 år.
Capsaicin
Chilifrukt kan inneholde capsaicin, et stoff som oppleves voldsomt sterkt av mennesker og andre pattedyr, men ikke av fugler. Capsaicin stimulerer nerver i huden og tungen som normalt reagerer på varme og smerte, og hjernen narres til å fornemme det som noe brennende. Ut fra chilifrukten er det utarbeidet en skala for å bedømme en capsaicinbasert smaksstyrke: Scovilleskalaen. Capsaicin brukes i smerteforskning til å drepe nerveender. Chili har den positive bieffekt at den kan være bakteriedrepende.
I pepperspray til selvforsvar er virkestoffet capsaicin.
Chili er ikke pepper
På grunn av den sterke smaken og fordi planten brukes som krydder, omtales chili ofte som et pepper-lignende krydder under beskrivelsen chilipepper. Chili tilhører imidlertid ikke pepperfamilien (Piperaceae), men søtvierfamilien. Beskrivelsen chilipepper har derfor kun med likhet som krydder å gjøre. Navnet spansk pepper har ikke med Spania å gjøre, men det spansktalende Amerika.
Samlebetegnelse
Chilipepper er som nevnt en samlebetegnelse for flere varianter av capsaicinkrydder. De er nokså like hverandre, og det varierer fra språk til språk hvordan og i hvilken grad de forskjellige betegnelsene på chilikrydderet brukes i dagligtale. En tilnærming kan da være å ta utgangspunkt i de botaniske navnene:
Eksterne lenker
మిరప
Ivar Horvli
Ivar Horvli (født 1950) er en norsk sivilingeniør og forsker som har vært ansatt i Statens vegvesen i flere år. Han har forsket på veibygging og har vært særlig opptatt av asfaltblandinger og veislitasje.
Horvli ble sivilingeniør ved NTH i 1974 og tok en doktorgrad i 1979 med avhandlingen Dynamisk prøving av leire for dimensjonering av veger.
Han startet yrkeskarrieren som forsker ved NTH og Sintef i 1975 og var her frem til han i 1979 begynte i Statens vegvesen Sør-Trøndelag. Her arbeidet han med oppgaver innen geoteknikk, ingeniørgeologi, veiteknologi, kvalitetssikring og ble senere leder for laboratorieavdelinga. I 1995 fikk han en stilling som professor II ved Institutt for vei- og jernbanebygging, NTNU. I 2008 ble han ansatt som rådgiver ved ViaNova Plan og Trafikk i Sandvika med delvis hjemmekontor på Oppdal, samtidig som han hadde delstilling som professor II. I 2010 ble han ansatt ved byggherreseksjonen i Statens vegvesen Region Midt og i 2014 ble han leder for seksjonen med byggherreansvar for region Midt.
Horvli er spesialist på stein og asfaltblandinger og har vært særlig opptatt av problemer knyttet opp til veislitasje på grunn av piggdekk. Utover dette har han forsket på områder som bygging og drift av veier, materialteknologi og dimensjonering av veikonstruksjoner, kvalitetssikring og verdianalyse av veiprosjekt.
Fra 1995 til 2002 var han norsk og nordisk leder i Nordisk Vegteknisk Forbunds utvalg 34 "Vegens konstruksjon". Fra 1995 til 2008 hadde han hovedansvar for den internasjonale fagkonferansen "Bearing Capacity of Roads, Railways and Airfields" (BCRRA) som blir arrangert hvert 4. år vekselvis i Norge og i et annet land i Europa og i USA.
Horvli er født og oppvokst på Kvål i Melhus, men har sine røtter fra Oppdal der begge foreldrene var født.
Thorstein Fretheim (1867–1927)
Thorstein Fretheim (født 26. februar 1867 i Ådal, død 9. februar 1927) var en norsk prest, skolemann og politiker (V). Han satt på Stortinget for Akershus fra 1913 til 1918.
Fretheim ble cand. theol. i 1893, og tok den praktisk-teologiske eksamen i 1895. Han arbeidet en tid på forskjellige skoler, før han i 1898 dro til Wisconsin i USA for å arbeide som prest ved norske evangelisk-lutherske menigheter. Fra 1901 var han tilbake i Norge, og var senere sogneprest i Idd, Halden og Kråkstad.
Fretheim satt to perioder på Stortinget. Han var medlem i Kirkekomiteen både i 1913–1915 og 1916–1918, den siste perioden også som komitéleder. Fretheim var også involvert i lokalpolitikken i både Nes og Idd, og satt flere perioder i herredsstyret begge steder.
Tsuneari Yahiro
Tsuneari Yahiro (født 12. september 1987) er en australsk karateka.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i gruppespillet.
FC Codru Lozova
FC Codru Lozova (stiftet 2008) er en moldovsk fotballklubb fra Lozova.
Akademika
Akademika er norsk bokhandel med fokus på fagbøker og læremidler for høyere utdanning. Virksomheten har sin opprinnelse i Universitetsbokhandelen i 1952. Selskapet Akademika fikk sitt navn i 1988 og hadde per 2019 over 100 ansatte og 30 butikker, samt nettbokhandel. Akademika ble kjøpt av Fagbokforlaget/Forlagshuset Vigmostad & Bjørke i 2014.
Agostino Gaetano Riboldi
Agostino Gaetano Riboldi (født 18. februar 1839 i Paderno Dugnano ved Milano i Italia, død 25. april 1902 i Ravenna) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Ravenna 1901–1902.
Han ble kreert til kardinal i 1901 av pave Leo XIII.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Uber Cup 1963
Uber Cup 1963 ble arrangert i Wilmington i USA i 1963.
Langmuirsirkulasjon
Sirkulasjonen er ca. 15° til høyre for vinden på den nordlige halvkule og danner band med divergens og konvergens på overflaten. Som Langmuir observerte samles tang, skum og flytende avfall i konvergensbandene. I overflaten dannes det en strøm mot disse band fra divergensbandene hvor avstanden mellom bandene er i størrelsesordenen 15–300 m. Under stripene dannes det smale og kraftige vertikale strømmer som har en fart sammenlignbar med overflatestrømmen, men vil bare strekke seg noen meter eller ti-talls meter ned og aldri dypere enn pyknoklinen. Under divergensbandene er det oppstrømning over et generelt større område og følgelig med lavere vertikal fart.
Det er ikke gjort så mange observasjoner av fenomenet, men i en studie viste i 14 m/s vind en avstand mellom bandene på 20 m. Den største vertikale strøm ble målt til –18 cm/s under konvergensbandene.
Mozarteum
Mozarteum eller Universität Mozarteum Salzburg, opprinnelig Dommusikverein und Mozarteum er et universitet i Salzburg innen musikkfag dedikert landets og byens store musikalske sønn Wolfgang Amadeus Mozart. Institusjonen inneholder også samling av dokumenter relatert til Mozart.
I dag er virksomheten delt i tre deler:
Universität Mozarteum
Dette het opprinnelig Öffentliche Musikschule Mozarteum, og ble i 1914 anerkjent som musikkonservatorium og slik ble en institusjon på universitetsnivå. Etter å ha hatt flere offisielle navn, fikk den dagens navn Universität Mozarteum Salzburg i 1998. Det gir undervisning innenfor instrumentgrupper som strykeinstrumenter, blåseinstrumenter, strengeinstrumenter og slagverkinstrumenter, i konsertfag og musikkpedagogikk. I tillegg er det utdannelse for skuespillere.
Internationale Stiftung Mozarteum
I tilknytning til musikkskolen, ble det i 1880 dannet en internasjonal forskningsstiftelse. Denne skal i tillegg til musikkvitenskapelig forskning også sørge for en forbindelse mellom arven fra Mozart og til samtidsmusikken.
Stiftelsen har tre kjerneområder: arrangere konserter, museumsvirksomhet (knyttet til Mozarts fødested og bolig) og vitenskapelig forskning (knyttet til alle Mozarts rundt 300 etterlatte håndskrifter).
Mozarteum Orchester Salzburg
Mozarteum Orchester Salzburg er byens og delstaten Salzburgs symfoniorkester. Forgjengeren til dette var opprinnelig Dommusikverein und Mozarteum som ble grunnlagt i 1841 blant annet med sterk medvirkning av Mozarts enke Constanze Weber Mozart. Dette var et orkester for studentene ved musikkskolen, og fikk i 1908 dagens navn.
I 1939 ble den sterke tilknytningen til skolevirksomheten myket opp, og orkesteret ble et profesjonelt orkester. Den norske fløytisten Alf Andersen var i en perioden på 1950-tallet ansatt i orkesteret. Siden høsten 2004 har briten Ivor Bolton var orkesterets dirigent, og blant andre har Trevor Pinnock vært gjestedirigent.
E. coli-utbruddet i 2011
Escherichia coli-utbruddet i 2011 var et utbrudd av bakterien Escherichia coli (E. coli) som startet i Tyskland i mai 2011. Minst 50 mennesker omkom, og det regnes med at over 4,000 mennesker ble syke.
Utbruddet startet med at flere personer ble smittet med et hemolytisk-uremisk syndrom i Tyskland, og bakteriestammen ble oppgitt å være Escherichia coli O104:H4. Tyske tjenestemenn pekte først ut forurensede agurker fra Spania som smittekilden, men innså senere at det ikke var spanske agurker som var kilden til Escherichia coli. Spania har uttrykt sinne over ubekreftede tyske koblinger mellom spanske agurker og det dødelige Escherichia coli-utbruddet. 6. juni ble bønnespirer fra Niedersachsen oppgitt å være årsak til bakteriespredningen.
I tillegg til Tyskland, som er hardest rammet, har det så langt blitt rapportert om tilfeller i Sverige, Danmark, Storbritannia, Spania, Nederland, Sveits, Polen, Tsjekkia, Østerrike, Frankrike og USA. I Norge er det mistanke om minst ett tilfelle.
Hemolytisk-uremisk syndrom (HUS) er et medisinsk nødstilfelle, og krever øyeblikkelig behandling. I Tyskland alene har minst 15 personer omkommet av sykdommen og flere hundre har blitt innlagt på sykehus med alvorlig HUS-sykdom.
Flere politikere og forskere tror at utbruddets klimaks er langt fra nådd, og at mange flere kommer til å dø. Legene håper på at Eculizumab, en medisin som er effektiv mot hemolytisk-uremisk syndrom, skal redde liv.
Tyskland
Tyskland er så langt det verst rammede landet. Der har minst 25 mennesker dødd av sykdommen så langt, flere hundre gjennomgår nå medisinsk behandling og det er minst 1500 mulige tilfeller av sykdommen i Tyskland alene. Ifølge helsemyndighetene, kan utbruddet spores tilbake til en butikk i Hamburg, der fire agurker, tre fra Spania, og en fjerde av ukjent opprinnelse, som inneholdt bakterien er blitt undersøkt. Dette førte til at tyske myndigheter begynte å fjerne spanske agurker fra butikkhyllene fra og med 26. mai. 30. mai avholdt tyske helsemyndigheter et møte om utbruddet, som av europeiske helsemyndigheter blir rapportert å være det største som noensinne er registrert i Tyskland.
Tolv av dødstilfellene har vært kvinner. Alle unntatt et av dødsfallene skjedde nord i Tyskland, men frykten for at utbruddet er ytterligere spredd økte da en 91 år gammel dame døde i Nordrhein-Westfalen.
Bønder og grønnsakshandlere i Tyskland lider økonomisk grunnet statlige restriksjoner og redselen for å spise agurk og andre grønnsaker som antas å være forurenset.
Norge
30. mai ble det kjent at en mann i 40-årene er lagt inn på Sørlandet sykehus Kristiansand med EHEC-infeksjon og blodig diaré. Det vites ikke om pasienten er smittet av den samme bakteriestammen som har forårsaket Escherichia coli-utbruddet i Tyskland, og store deler av Europa.
Danmark
I Danmark er det minst 14 bekreftede tilfeller så langt, med minst 37 mulige tilfeller totalt. Syv av de syke har allerede fått nyresvikt, et symptom som oppstår sent i infeksjonsprosessen.
Det danske mat- og veterinærtilsynet begynte å sjekke dansk agurk for infeksjoner, samtidig som de oppfordret til å ikke spise agurk fra Spania og agurk, salat og rå tomater fra Tyskland.