cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Svensk
Prosodi
Ordmelodien i svensk kan variere veldig mellom ulike dialekter, inkludert de ulike regionale variantene av rikssvensk. Som i de fleste europeiske språk kan trykk brukes for å framheve enkelte ord i en mening. Prosodien kan også i visse tilfeller brukes for å uttrykke spørsmål. Eksempel på ord som kun er forskjellige gjennom bruk av trykkaksent er:
De fleste dialektene skiller også mellom to ulike såkalte tonale ordaksenter. Disse benevnes ofte som akutt og grav aksent, men også aksent 1 og aksent 2, og kan ofte være relativt vanskelige å oppfatte for ikke-svensker. I dialekter som finlandssvensk og visse varianter av dalmål er forskjellen fraværende, eller kan kun påvises ved en meget detaljert fonetisk analyse.
Noen hundre par tostavelsesord skiller seg kun fra hverandre ved bruken av enten akutt eller grav aksent. Disse er imidlertid leksikalt forutsigbare, og har for det meste å gjøre med om ordets rot har én eller to stavelser. Enstavelsesord bruker for det meste akutt aksent, mens tostavelsesord bruker grav aksent. Det vanligste eksempelet på dette er forskjellen mellom ordene «ande» (ånd) og «and» (fuglen and) i bestemt form:
Fonotaks
Som i mange andre germanske språk pleier stavelser i svensk å være lukkede (slutter på en konsonant), og en relativt stor mengde konsonantopphopninger er mulig både i sluttstilling og i startstilling. Selv om disse ikke er like varierte som i visse slaviske språk, finnes eksempler på opptil åtte konsonanter når visse fremmedspråklige ord kombineres med svenske bøyningsregler, og opphopningene kan være enda større om man regner med svenskens tendens til å danne lange sammensatte ord. Svenskens stavelsesstruktur kan beskrives med følgende formel:
Dette betyr at et svensk enstavelsesmorfem kan ha opptil tre konsonanter foran og etter stavelseskjernen (som alltid er en vokal). Alle konsonanter utenom kan forekomme i begynnelsen av morfemer, og det finnes sammenlagt seks mulige konsonantkombinasjoner på tre bokstaver i forstilling, som alle begynner med, og sammenlagt 31 ulike konsonantkombinasjoner på to bokstaver. Alle konsonanter utenom og  forekommer i sluttstilling, og antall sluttkombinasjoner er sammenlagt 62. I enkelte tilfeller kan dette føre til ord som er vanskelige å uttale, som «västkustskt», som består av ordet «västkust» (vestkyst) med adjektivendelsen «-sk-» og intetkjønnsendelsen «-t» og det (for det meste teoretiske) eksempelet «herbstskts» med samme endelser som i forrige eksempel, men med enda en «-s» for å markere eieform.
Samtlige vokalfonemer, korte og lange, forekommer i trykksterke stavelser. Trykksvake stavelser kan kun være korte, og kort samt  sammenfaller derfor. I stavelser der det forekommer en trykksterk stavelse, er samtlige vokaler utenom og  differensierte. Trykksvake stavelser etter trykksterk stavelse får suksessivt færre alternativer, og i den tredje trykksvake etter trykksterk forekommer kun, og.
Grammatikk
Substantiver og adjektiver bøyes i to kasus, (nominativ og genitiv), og to tall (entall og flertall). Pronomen har også spesielle objektsformer. Svenske substantiver kan tilhøre ett av to kjønn, neutrum eller utrum (intetkjønn eller felleskjønn), som også styrer adjektivbøyninga. For å ta et eksempel er ordet «fisk» felleskjønn og kan ha følgende former:
Som i andre germanske språk finnes det foranstilt bestemt artikkel den/det og ubestemt artikkel en/ett, som i engelsk the og a/an. Bestemthet markeres imidlertid først og fremst gjennom endelser, etterstilte artikler som bestemmes av substantivets kjønn («-en»/«-et»). De frittstående artiklene legges til for å gjøre muligens komplekse og subtile betydningsforskjeller bestemte. For eksempel finnes det en mindre, men fullt ut utskillbar forskjell mellom setningene «hon har bil» (hun har bil) og «hon har en bil» (hun har en bil) eller «han har katt» og «han har en katt». Artikler kan ofte brukes som demonstrative pronomener sammen med adverb, som «den här» (denne) og «den der». Pronomen bøyes i tillegg til i nominativ og genitiv også i en objektsform som stammer fra den gamle dativbøyninga. «Hon» har følgende tre former:
Verb bøyes kun i tid og i noen tilfeller modus. Selv om imperativformene i mange tilfeller har falt sammen med grunnformen, har mange verb fortsatt separate imperativbøyninger. Langt inn i moderne tid fantes et tydelig skille mellom indikativ og konjunktiv, men i dag finnes den nesten bare i faste setninger og idiomer som «hon leve» (må hun leve) og «om han vore här» (om han hadde vært her), men selv disse begynner å bli mer sjeldne. Partisipp i fortid og nåtid er meget vanlig, og brukes ofte som nesten rene adjektiver:
Til forskjell fra engelsk og mange andre europeiske språk brukes ikke perfektum partisipp for å uttrykke nåtid eller datid. I stedet brukes hjelpeverbet «ha» med verbet bøyd i supinum, som kun brukes til dette formålet (selv om det i visse tilfeller er identisk med perfektum partisipp).
1. divisjon bandy for menn 2018/19
1. divisjon bandy for menn 2018/19 var det nest øverste nivået i norsk bandy sesongen 2018/19.
Svensk
Grammatikk
Det svensk mangler når det gjelder kasusbøyning, kompenseres av et stort antall ulike preposisjoner som «i», «på» og «efter». Disse styrte en gang i tiden visse kasus, som i moderne tysk, men i dag finnes dette kun igjen i faste uttrykk som «till sjöss» (til sjøs; genitiv) eller «mann ur huse» (mann av huse; dativ entall), som imidlertid er i vanlig bruk.
Som germansk språk deler svensk syntaktiske trekk med såvel engelsk som andre germanske språk på kontinentet. Ordstillinga er subjekt–verb–objekt, og akkurat som i tysk brukes V2-regelen i hovedsetninger, det vil si at verbsatser settes etter adverbial og bisatser. Preposisjonsuttrykk plasseres i ordninga rom–måte–tid, som i engelsk, og adjektiver står alltid foran det ordet de bestemmer.
Ordforråd
Det svenske ordforrådet er for det meste av germansk opprinnelse, enten gjennom nedarvede urgermanske ord eller gjennom tysk og i visse tilfeller engelsk lån. Eksempler på ord av germansk opprinnelse er «hus», «kung» (konge) og «gås». Det meste av det religiøse og vitenskapelige ordforrådet er av latinsk eller gresk opphav, ofte lånt via fransk og, mer nylig, via engelsk. Visse sammensetninger er oversettelseslån, som «bomull» fra tysk «Baumwolle» (bokstavelig oversatt: «trädull» (treull). Finlandssvensken har ofte egne termer som står nærmere tilsvarende finske ord. Et vesentlig antall franske ord ble lånt inn i løpet av 1700-tallet. Noen av disse ble senere transkribert for bedre å avspeile den svenske uttalen, som for eksempel «paraply» (fr. parapluie), «nivå» (fr. niveau) og «ateljé» (fr. atelier).
Nye ord kan lett dannes ved hjelp av sammensetninger, som i mange andre germanske språk. Som i både tysk og nederlandsk kan disse ofte bli meget lange, og eksempler på helt korrekte, men upraktiske sammensetninger er mange (som t.ex guldflaggstångsknoppsputsarinna). En meget produktiv metode for å danne nye ord er også å legge endelsen «-a» til et ord, og dermed danne et nytt verb, som i «bila» (kjøre bil) eller «pakta» (inngå pakt). Det motsatte er også mulig, som for eksempel det relativt nytilkomne ordet «tänk», som et synonym til «tankesätt» (tenkemåte).
Dialekter
Den lingvistiske definisjonen av en svensk dialekt er de lokale variantene som ikke har blitt sterkt påvirka av standardspråket, og som har et utspring som kan spores tilbake til norrønt. De kalles ofte bygdemål eller sognemål. Mange av de mer genuine dialektene som tales på steder som Orsa i Dalarna eller Närpes i Österbotten har ofte meget særpregede fonetiske og grammatiske aspekter, som opprettholdelsen av eldre kasussystemer. Disse dialektene kan være nesten uforståelige for de fleste svensker, og de fleste talerne behersker også rikssvensk. Dialektene er ofte så lokale at de kan begrenses til enkelte sogn. Dialektene deles generelt opp i seks større dialektområder, som seg i mellom har likeartede trekk i grammatikk, uttale og ordforråd. Selv om hvert eksempel anses som representativt for nærliggende dialekter, er det egentlige antallet flere hundre, dersom hvert enkelt sted anses å utgjøre et eget dialektområde.
Andreas Michael Heiberg
Andreas Michael Heiberg (født 1. desember 1767, død 21. mars 1815) var en norsk embetsmann og eidsvollsmann.
Heiberg ble født på Straumsnes ved Bergen. Faren Christen Heiberg var fogd da Anders Michael ble født, senere var han amtmann på Bornholm i Danmark. Sønnen vokste opp der, og tok i 1789 dansk juridisk eksamen. Han var så byfogd i Svaneke på Bornholm og samtidig herredsfogd i Østre Herred i 14 år. Fra 1810 var han byfogd og byskriver i Fredrikstad.
I 1814 var Heiberg representant fra Fredrikstad på Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Der tilhørte han den moderate fløyen av selvstendighetspartiet.
Heiberg døde i Fredrikstad, mindre enn et år etter riksforsamlingen. Angivelig begikk han selvmord etter at det var avdekket kassamangel og rot med embedsførselen hans.
Svensk
Rikssvensk
Rikssvensk er den vanligste termen for det standardspråket som har oppstått først og fremst av de dialektene som tales i og rundt stockholmsregionen. Dette er det målet som brukes av den store majoriteten av svensker samt finlandssvensker. I Finland eksisterer fortsatt termen högsvenska (høysvensk) for å skille det finlandssvenske standardmålet fra det i Sverige, der högsvenska anses som en gammeldags term. Rikssvensken har mange ulike regionale varianter som er typiske for visse deler av landet (regioner, landskap, steder). Selv om disse variantene ofte er påvirka av de mer genuine bygdemålene, er grammatikk og lydverk i høy grad mellomsvensk. I massemedier er det for tiden vanlig at journalister taler med en distinkt regional aksent, selv om det vanligste og mest normerte fortsatt anses å være de mellomsvenske dialektene.
Selv om rikssvensken og dens definisjon er etablert blant språkforskere og tydelig definert, er de fleste svensker uvitende om denne definisjonen, og henviser ofte til regionale varianter som «dialekter». I en undersøkelse som ble gjennomført av Handelns Utredningsinstitut (HUI) i desember 2005, fremgikk det at 54 % av de som svarte anså at «rikssvensk» var den varianten av svensk de helst ville høre fra en telefonselger. Dette til tross for at f.eks. «gotlandsk» og «skånsk», som bør betraktes som regionale varianter av standardsvensk, var gitt som alternativer i undersøkelsen.
Finlandssvensk
Finland var fra middelalderen en del av det svenske riket, men ble avstått til Russland i 1809. Svensk fortsatte å være det eneste administrative språket fram til 1902, og det dominerende kultur- og utdanningsspråket fram til Finlands selvstendighet i 1917. I 2004 snakka 5,53 % av Finlands befolkning svensk som morsmål, ifølge offisiell statistikk. Siden en utdanningsreform på 1970-tallet er både svensk og finsk obligatoriske skolefag på fastlandet. Fram til 2004 var begge obligatoriske for å ta studenteksamen; studenter velger nå selv om de vil ta eksamen i begge språkene eller bare ett. Obligatorisk svensk ble innført for å motvirke nedgangen i antall svensktalende og for å unngå å skape store språkkløfter innen befolkninga. Finsk, som er et uralsk språk, er ikke beslekta med svensk, og det er ingen innbyrdes forståelighet mellom språkene. Det finnes imidlertid store mengder svenske lånord i finsk, som inkluderer relativt nye lån i for eksempel den slangen som snakkes i Helsingfors. Eksempler på denne slangen er «stadilainen» (byboer, fra stadsbo) eller «vallesmanni» (befallningsman, embetstittel). Også en betydelig del av de finske stedsnavnene i svenskspråklige områder har utspring i svensk, for eksempel «Helsinki» (Helsingfors) eller «Porvoo» (Borgå). Det autonome landskapet Åland er enspråklig svensk og hører dialektmessig ikke til de finlandssvenske områdene. Ålandsk minner først og fremst om den svenske upplandsdialekten.
Estlandssvensk
Estland hadde tidligere, i likhet med Finland, en svenskspråklig minoritet. I Estland ble svensk talt langs den nordvestlige kysten og på øyene, for det meste på Ormsö, Dagö, Nuckö, Rågöarna, Odensholm, Rickull, Sutlep, Vippal, Korkis, Nargö og Runö. Dagens Nuckö kommune (slått sammen av tidligere Rickull, Sutlep og Nuckö kommuner) er tospråklig.
Innvandrerdialekter
Ifølge Kotsinas, som har studert den varianten som snakkes i Rinkeby utenfor Stockholm, finnes noen særskilte drag i rinkebysvensk:
Jeff Bingaman
Jesse Francis «Jeff» Bingaman Jr. (født 3. oktober 1943 i El Paso, Texas) er en amerikansk politiker. Han er en tidligere senator og representerte New Mexico og Det demokratiske parti fra 1983 til 2013. Han kom inn i Senatet i 3. januar 1983, etter å ha vunnet over den sittende senatoren Harrison Schmitt.
The Brazz Brothers
The Brazz Brothers er en norsk jazzgruppe fra Langevåg på øya Sula utenfor Ålesund. De kalles også Brazz Broz og Brass Brør.
Jeff Bingaman
Han var statsadvokat i New Mexico fra 1979 til 1983.
The Brazz Brothers
Musikken de spiller er en blanding av tradisjonell og moderne jazz og folkemusikk fra ulike deler av verden, men mest fra Skandinavia.
Bakgrunn og historie
Gruppen ble dannet av brødrene Jarle, Jan Magne og Helge Førde og Runar og Stein Erik Tafjord i 1981 som en ren messingkvintett. Disse hadde spilt sammen i Langevåg Skulekorps, og Jarle, Helge og Stein Erik hadde allerede vært del av Ytre Suløens Jassensemble i 1976 på Jazz & Heritage Festival i New Orleans i USA som første norske jazzband.
I 1985 ble Egil «Bop» Johansen (1934–98) medlem av gruppen, og sammen spilte de over 1 200 konserter sammen. Etter hans bortgang tok Marcus Lewin fra Eskilstuna, Sverige over som trommeslager. I tiden 1990–95 hadde de et omfattende med den amerikanske trompetstjernen Lester Bowie.
I 1986 startet innspillingen av deres første album, Brazzy Landscapes med egne komposisjoner og arrangement med opptreden av den britiske sangeren Phil Minton.
Gruppen har spilt og gitt ut en rekke plater sammen med mange kjente fra inn- og utland. De har turnert i USA, Afrika, Asia og store deler av Europa, og holdt mange konserter i året. Alle medlemmene har også gjennomført en rekke soloprosjekter.
Kurs
Mange skolekorpsmedlemmer over hele Norge har fått stifte bekjentskap med gruppen gjennom sine kurs i å lære å spille uten noter, som gruppen holder både for nybegynnere, viderekomne, profesjonelle og musikklærere i både inn- og utland.
Dårekisten (film)
Dårekisten (originaltittel: Дом дураков) er en russisk film fra 2002, regissert av Andrej Kontsjalovskij.
Handling
Ved et psykiatrisk sykehus i den russiske republikken Ingusjetia, på grensen til det krigsherjede Tsjetsjenia i 1996, forsvinner medisinsk personell for å tilsynelatende skaffe mer hjelp - men pasientene deres blir overlatt til seg selv. Zhanna (spilt av Yuliya Vysotskaya) en ung kvinne, lever i troen på at pop-stjernen Bryan Adams er hennes forlovede. Men at han er på turné og skal, på ett eller annet tidspunkt i fremtiden, komme tilbake for å ta henne med seg vekk fra hjem-stedet hennes.
Pasientene ved sykehuset er lykkelig uvitende om krigens terror, men de blir snart oppdaget av en gruppe tsjetsjenske opprørere. En av disse, Ahmed (spilt av Sultan Islamov) setter Zhanna på ideen om at de burde gifte seg med hverandre. På dette tidspunktet blir Zhanna også forelsket i Ahmed. Men håpet hennes går ikke i oppfyllelse, og Ahmed og Zhanna skilles kort tid senere.
Elvis In Person at the International Hotel, Las Vegas, Nevada
Elvis In Person at the International Hotel, Las Vegas, Nevada er et konsertalbum med Elvis Presley, utgitt i november 1970. Albumet består av konsertopptakene (From Memphis to Vegas-delen) fra albumet From Memphis to Vegas/From Vegas to Memphis, utgitt i 1969.
Snøbrett under Vinter-OL 2022 – Parallellstorslalåm kvinner
Parallellstorslalåm for kvinner i snøbrett under Vinter-OL 2022 fant sted den 8. februar 2022 i Genting snøpark i Zhangjiakou utenfor Beijing.
Kvalifisering
Kvalifiseringsrunden startet kl. 10:40 (UTC+8).
Elimineringsrunder
Elimineringsrunden startet kl. 14:30 (UTC+8).
Urda Arneberg
Urda Arneberg (1929–2000) var en norsk skuespiller, kjent fra scene, fjernsyn og film.
Arneberg var utdannet ved Det Norske Teatrets elevskole, og debuterte i 1948, 19 år gammel, som Beret i Christophorus. Senere spilte hun Helga i Peer Gynt og en lang rekke ungpikeroller. Hennes voksne gjennombrudd var rollen som Anja i Tsjekhovs Kirsebærhaven. Foruten enkelte gjesteopptredener ved Folketeatret, ble hun ved Det Norske Teatret fram til 1960. Deretter var hun engasjert ved Fjernsynsteatret (1960–1962), Nationaltheatret (1962–1974) og Trøndelag Teater (1974–1976). Fra 1976 til pensjonsavgang i 1994, var hun igjen tilsatt ved Nationaltheatret.
Blant hennes mer fremtredende roller kan en nevne Irina i Tsjekhovs Tre søstre (Det Norske Teatret 1954), tittelrollen i Strindbergs Frøken Julie (Fjernsynsteatret 1960), Inez i Stein Winges oppsetning av Sartres For lukte dører (Nationaltheatret 1973). Hun hadde også utradisjonelle roller som for eksempel i Sofokles' Antigone på Nationaltheatret (1980), samt i Becketts Spill på Torshovteatret (1993).
Arneberg spilte en rekke roller i Radioteatret, blant annet som Regine Engstrand i Ibsens Gengangere (1955) og den unge kvinnen i Hjalmar Bergmans Ein skygge (1957).
På TV medvirket hun i flere produksjoner av Fjernsynsteatret.
Kari Nessa Nordtun
Kari Nessa Nordtun (født 7. juni 1986 i Stavanger) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet. Fra oktober 2019 er hun ordfører i Stavanger kommune.
Liv og virke
Nessa Nordtun er datter av Stavangers tidligere ordfører og stortingsrepresentant (Ap) Tore Nordtun. Hun har vært elev ved Stavanger katedralskole.
Nordtun er utdannet jurist ved Universitetet i Bergen. Etter endt studium arbeidet hun som advokatfullmektig og senere som advokat for advokatfirmaet Sjødin, Meling & Co, og deretter for advokatfirmaet Elden DA. Hun var blant annet bistandsadvokat for fornærmede og etterlatte i 22. juli-saken. Hun har permisjon fra yrket som advokat for å drive politisk arbeid.
Michael C. Hall
Michael Carlisle Hall (født 1. februar 1971 i Raleigh i Nord-Carolina) er en amerikansk skuespiller, kjent for rollen som David Fisher i den prisbelønte dramaserien Six Feet Under og Dexter Morgan i Showtime-serien Dexter.
Oppvekst
Hall ble født som enebarn i Raleigh i North Carolina. Hans mor, Janice Styons Hall, er dekan for studenter på Wake Forest Rolesville High School, mens hans far, William Carlyle Hall, jobbet for IBM. Halls søster døde før han ble født, og hans far døde av kreft da Hall var elleve år gammel.
Hall gikk Ravenscroft School i Raleigh, og tok eksamen i 1989. Han ble uteksaminert fra Earlham College i Richmond i Indiana i 1993. Han gikk senere på New York University's Master of Fine Arts program i New York City.
Karriere
Halls skuespillerkarriere begynte i teateret, der han opptrådte i Macbeth og Cymbeline på New York Shakespeare Festival, og i Timon of Athens og Henry V på New York Public Theater.
I 1999 fikk Hall en rolle i Broadway-oppsetningen Cabaret regissert av Sam Mendes, som var hans første Broadway rolle. Mendes som også regisserte filmen American Beauty, skrevet av Alan Ball, foreslo Hall for rollen som David Fisher i dramaserien Six Feet Under, som ble hans store gjennombrudd.
Hall ble nominert til Emmy for sin skuespillerprestasjon i den første sesongen av Six Feet Under, og vant AFI Award-nominasjon som årets beste skuespiller. I tillegg delte han Screen Actors Guild-nominasjon for beste skuespiller for alle de fem årene serien var i produksjon, og vant prisen både i 2003 og 2004.
I 2003 turnerte Hall som Billy Flynn i musikalen Chicago. Hans eneste filmkrediteringer i 2003 var thrilleren Paycheck, og 2009 science fiction-thrilleren Gamer. Han spilte også i filmen Bereft fra 2003.
Dexter
Michael C. Hall er hovedrolleinnehaver og en av produsentene av Showtime-TV-serien Dexter, som handler om Dexter Morgan, som på dagtid jobber som blodsprutanalytiker for Miami-Metro-politiet, mens han om natten er en hensynsløs seriemorder som kun dreper dem han synes fortjener det. Seriens første sesong hadde premiere 1. oktober 2006, den andre sesongen 30. september 2007, den tredje sesongen den 28. september 2008 og den fjerde sesongen begynte den 27. september 2009. For sitt arbeid med serien, har Hall nominert til Golden Globe i 2007 og 2008 for beste skuespiller i et tv-drama. Hall vant i 2007 TCA prisen for Individual Achievement for sitt bidrag til Dexter. Hall ble også nominert til en Emmy-pris i 2008 for beste skuespiller i en dramaserie for sitt arbeid i Dexter. Dexter ble i 2008 nominert til en Emmy i dramaserie kategorien. Hall ble nok en gang nominert til en Golden Globe-pris i 2009 for beste skuespiller i en dramaserie for sitt arbeid med Dexter.
Privat
I 2002 giftet han seg med skuespillerinnen Amy Spanger, men ble skilt fire år senere i 2006. På nyttårsaften i 2008, stakk han av med Jennifer Carpenter, som spiller hans rollefigur Dexter Morgans søster Debra Morgan på Showtimes tv-serie Dexter.
Den 13. januar 2010, bekreftet Halls agent og talsmann at han var under behandling for krefttypen Hodgkins lymfom. Mange av hans kolleger og venner innrømmet at de ikke hadde noen anelse om at Hall kjemper mot kreft, fordi han aldri viste noen tegn til sykdommen.
Hall aksepterte sin Golden Globe og Screen Actors Guild Award i 2010 iført en strikket lue etter å ha mistet alt håret på grunn av cellegift.
I april 2010 ble Hall erklært frisk etter ett år med lymfekreft.
Eidehøvdingen
Eidehøvdingen var en storbonde som trolig levde på 400-tallet i Gloppen kommune i Vestland.
I tilknytning til gården Eide finnes en større gravhaug plassert på kanten av platået, ved Ulvesbakkene ned mot Sandane sentrum. Gravhaugen var forholdsvis stor, med en diameter på 25 meter og 2 meter i høyde. Inne i haugen ble det funnet en kiste av større steinheller, 4 meter lang, 75 centimeter bred og omtrent 1 meter dyp. Graven tilsier at det var en mektig mann som lå i kisten, han har dermed fått navnet «Eidehøvdingen». Graven er datert til slutten av 400-tallet etter Kristus. Eidehøvdingen ble gravlagt i sin fineste bekledning, med våpen og et rikt gravgods. Forholdsvis mye tøyfragmenter ble funnet i graven. Graven er en sentral kilde til kunnskap om jernalderens draktskikk, og regnes som en av Norges store, arkeologiske funn. Plasseringen av graven på kanten av platået, godt synlig mot fjorden, var trolig ment som et tegn til besøkende.
Arkeologiske funn gjort i 2000 etter utgravinger i regi av Universitetet i Bergen tilsier at Eide var en storgård, og tolig en sentral gård på nordvestlandet i gammel tid. Utgravingene avdekket at gården hadde en hovedbygning med hele 43 meters lengde og en bredde på 8 meter. En tilhørende fjøsbygning med båseskiller til så mange som 30 storfe ble også avdekket. Gårdens datering tilsvarer graven til høvdingen. Den store gården har ligget på samme sted gjennom flere generasjoner.
«Tankeringen»
I graven fant de også en gjenstand skåret av ett stykke bjørk som kan trekkes ut i ulike geometriske mønster og figurer. Gjenstanden er dekorert med mønstre og figurer. Det er ikke funnet lignende gjenstander andre steder i Norge, og de eneste, lignende treringer som er kjent er en funnet Iran og en annen fra Afghanistan. Gjenstanden er blitt kalt «tankering», selv om det er ukjent hva den ble brukt til. En teori er at tankeringen fra Eide-høvdingens grav var en magisk gjenstand brukt til spådom. En annen teori er at den hadde rekreasjonell verdi, som en slags leke. I Gloppen kommune er det laget en forstørret utgave av tankeringen som er plassert som skulptur på kommunens tusenårssted, Heradsplassen, i Sandane sentrum.
Funnet av gården medførte en publikasjon om funnet med en detaljert beskrivelse av hvordan byggene så ut. Selskapet Arkikon har på bakgrunn av publikasjonen og skisser utarbeidet av arkeologer, utarbeidet et rekonstruksjonsforslag av gården. Forslaget er også basert på de arkeologiske sporene, samt kunnskap om den forhistoriske byggeskikken fra denne perioden. Det er planer om å gjenoppbygge deler, eller hele gården ut fra forslaget fra Arkikon. En lokal kunstner og håndverker har laget en miniatyrmodell av hovedhuset.
Arkeologi i nærområdet
I omtrent samme tidsperiode ble det bygget flere gravhauger og tinghauger i Gloppen. Flere hauger i området rundt gårdene Austrheim og ikke minst Hauge der den store tinghaugen Karnilshaugen ligger. Også lenger ute langs nordsida av Gloppefjorden på Vereide ble det bygget flere gravhauger, og området har vært gjenstand for flere arkeologiske funn.
Se også
Liste over kjente personer fra Gloppen kommune
Kabel-TV
Kabel-TV er en betegnelse på TV-signaler som overføres i en koaksialkabel enten i bakken eller i luftspenn mellom stolper. En koaksialkabel brukt i et Kabel-TV-nett er som regel laget av kobber og/eller aluminium.
I starten var denne tjenesten kun analog, men ble senere også digital (se Historisk utvikling av kabel-tv i Norge lenger ned på siden).
Mange nyere eller oppgraderte Kabel-TV-nett bruker også fiberkabel i første ledd. Dette kalles for HFC-nett (Hybrid Fiber Coaxial), og det åpner for toveis kommunikasjon som internett/bredbånd via antennekabelen.HFC-nett kan gi høyhastighets bredbånd uten at det har innvirkning på TV-signalene i samme kabel, samt muligheten for både analog og digital TV.
Kabel-TV er en ekomtjeneste (elektronisk kommunikasjonstjeneste) som reguleres av ekomloven og ekomforskriften.
Teknologi
I tradisjonell kringkasting benyttes trådløs overføring av tv-signaler fra en sender til en mottakerantenne hos seeren, mens kabel-tv benytter kabelinfrastruktur for denne overføringen.
Begrepet kabel-tv er ikke lenger dekkende for det tilbud man får over kabelen, fordi det omfatter bredbånd (Internett) og telefoni og tjenester som kan knyttes til dette.
Indian Point kjernekraftverk
Indian Point kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft ved Hudsonelva like sør for byen Peekskill, i Westchester County, like nord for millionbyen New York, NY i USA. Kjernekraftverkets to siste reaktorer ble godkjent for igangsetting i hnhv 1974 og 1976, mens en tidligere reaktor fra 1962 er permanent stengt ned siden oktober 1974. Installert maksimal effekt er 2 045 MW, og årsproduksjonen i 2007 var på om lag 16,89 TWh elektrisk kraft.
Kabel-TV
Teknologi
Et moderne kabel-tv-nett kalles et HFC-nett (Hybrid Fiber Coaxial nett), der det benyttes både fiberkabler og koaksialkabler til overføringen. I et HFC-nett overføres sendingene på andre frekvenser på kablene enn de som benyttes ved trådløs kringkasting. Mens kabel-tv-nett tidligere hadde énveis overføring (fra hovedsentralen til abonnentene), er HFC-nett bygget for toveis trafikk, der returretningen benyttes bl.a. ved bredbåndskommunikasjon. Toveisforbindelsen i en koaksialkabel sikres ved at den nedre delen av frekvensspekteret (opp til ca. 60 MHz) benyttes til retursignalering, mens resten av spekteret brukes i forover-retningen.
Indian Point kjernekraftverk
Anlegget eies av Entergy Corporation. Det har i alt to reaktorer som er i operativ drift, hver med maksimalt i gjennomsnitt 1 022 MW effekt. Etter dagens konsesjoner skal reaktorenes produksjon opphøre i hnhv 2013 og 2015.
Kabel-TV
Bredbånd, overføringskapasitet og Docsis 3.1
HFC-nettene er derfor fremtidssikre, og vil være konkurransedyktige mot de rene fibernett, der store utbyggings- og gravekostnader kan være en begrensende faktor for lønnsomheten i utbyggingen.
Ljubovnik
Ljubovnik (originaltittel: Любовник) er en russisk film fra 2002, regissert av Valerij Todorovskij.
Kabel-TV
TV og radio
De fleste operatører tilbyr digitale dekodere som også har PVR (Personal Video Recorder), som man kan gjøre opptak av tv-programmer med. Denne boksen kan også sette programmet på pause hvis man vil gjøre et opphold i tv-tittingen i løpet av sendingen. Det finnes også dekodere som har innebygget kabelmodem, slik at man kan få bredbåndstilgang med trådløst nettverk (Wi-Fi) gjennom dekoderboksen, og Internett rett inn på tv’en.
Ljubovnik
Handling
Historien forteller om to menn, hvorav den ene er lingvist, og den andre er en pensjonert militærveteran.
Men de to mennene blir forent, på grunn av deres kjærlighet til den samme kvinnen.
Kabel-TV
Historie
De første spede kabelnettene i Norge var de såkalte fellesantenneanleggene for radio, som oppstod helt tilbake på 1950-tallet som individuelle anlegg i blokkbebyggelsen i byene. Da NRK startet tv-sendinger i 1960, ble disse anleggene ombygget til også å kunne overføre fjernsyn. Sveriges Television (SVT) startet også sine sendinger av SVT1 i 1960, og i deler av østlandsområdet kunne man ta inn denne kanalen, om enn med redusert bildekvalitet. Uansett var det mange som ønsket et alternativ til NRK, og dette var derfor starten på utviklingen av kabel-tv i Norge, siden kabel-tv-nettene kunne levere svensk tv med fullgod bildekvalitet.
Den gode bildekvaliteten ble oppnådd fordi kabeloperatørene kunne plassere sine mottakerantenner på høyder i terrenget, der tv-signalene fra Sverige var mye sterkere. I Oslo var det særlig fire aktører: Janco Electronic (med Robert Bosch som leverandør av teknisk utstyr), Odd Rygh & Co. (med Hirschmann), Norske Fjernsynsantenner (med Siemens-utstyr) og Lyd og Bilde (med Hirschmann utstyr. Janco konsentrerte seg om borettslagene på østsiden av Oslo, Odd Rygh om de kommunale leilighetene og småhusbebyggelse på vestsiden av Akerselven. Odd Rygh benyttet Voksenåsen for antennene, mens Janco hadde sine antenner på Grefsenkollen. Lyd og Bilde bygde stort sett ut Holmenkollåsen og Voksen. Antennene var montert på toppen av dommertårnet i Holmenkollen før tribunene ble revet av rivningsgeneralen Aage Spakmo i 1980.
Da SVT2 begynte sine sendinger i 1970, ble det et enda større marked for kabel-tv, og ikke minst å binde sammen de ulike blokkene og borettslagene i et felles kabelnett. En særlig drivkraft i dette kom da antennemasten til Sunne-senderen i Sverige blåste ned i 1979, og signalene først var helt bort i lengre tid, for deretter å komme tilbake med redusert styrke. Det var da mange steder i lavlandet ikke lenger mulig å få gode nok bilder fra Sverige, og de fleste mindre lokale antenneanlegg ble derfor ubrukelige. Det ble da igjen et betydelig oppsving i interessen for tilknytning til kabel-tv.
Inntil 1970 var det mest såkalte kanalsett som ble brukt som forsterkere i kabelnettene, men allerede tidlig på 1970-tallet ble de første bredbåndsforsterkere tatt i bruk. Derved kunne kanaltallet enkelt økes uten at forsterkerne måtte utvides med nye enheter for hver ny kanal. Fra 1984 ble det også bestemt i forskrift at kabel-tv-nettene måtte bygges som bredbåndsnett med kapasitet til 24 tv-kanaler.
Utviklingen av tv-tilbudet fra satellitt var også en drivkraft for utbyggingen av kabel-tv-nettene. Først kom Sky Channel fra England i 1982 med Pat Sharp som Disc Jockey. TV3 startet sine satellittsendinger i 1987, og TVNorge i 1988. I 1992 kom TV2 som den første norske riksdekkende kommersielle allmennkringkaster. Kabel-tv bidro i avgjørende grad til at disse tv-kanalene fikk et marked.
I 1988 etablerte Televerket bedriftsselskapet TBK, som fikk en egen kabel-tv-divisjon, TBK Kabel-TV AS. Dette hadde utspring i OBOS-selskapet Oslo Kabelnett og Televerkets regionale kabel-tv-satsinger siden 1983. TBK-Kabel-TV kjøpte opp mange nett i Sør-, Midt- og Nord-Norge. I 1995 endret det navn til Telenor Avidi. Selskapet ble noen år senere til Canal Digital Kabel TV, som nå er en del av Telenor Norge. I 2018 ble Canal Digital Kabel innlemmet i Telenor, og Canal Digital navnet brukes kun på satellitt (parabol) markedet.
Graham Land
Området inngår i kravområdene til Argentinsk Antarktis, Britisk Antarktis og Chilensk Antarktis.
Graham Land har fått sitt navn etter James R.G. Graham, som var First Lord i Royal Navy på Tula-ekspedisjonen under ledelse av John Biscoe på vestsiden av Graham Land i 1832.
Kabel-TV
Historie
Først ute med bredbånd og telefoni over kabel-tv-nettet var UPC, senere Get, pr 2020 Telia, som etablerte disse tjenestene i 1998, samtidig som det gamle telemonopolet ble opphevet, og Telenor fikk konkurranse på sine telefonitjenester.
Kabel-tv-bransjen i Norge har siden 1990 vært gjenstand for en betydelig konsolidering. På slutten av 1980-tallet hadde bransjeorganisasjonen Kabel Norge ca. 120 medlemmer, i dag er det ca. 20. Norkabel, som ble etablert i 1987, kjøpte opp en rekke kabelnett på Øst- og Sørlandet, og fusjonerte i 1997 med Janco i Oslo, som allerede hadde tatt opp i seg Odd Ryghs anlegg på vestsiden av byen. Dette selskapet ble senere til UPC Norge, som senere igjen er blitt til Get. Get, nåværende Telia ble i 2014 kjøpt av danske TDC og ble en del av TDC Norge.
Utbredelse
I 2001 var over 900,000 husstander tilknyttet kabel-TV i Norge. Ytterligere 820,000 husstander hadde parabolantenne.
I 2015 var ca. 950,000 husstander i Norge tilknyttet et kabel-tv-nett. Det utgjør halvparten av alle norske husstander. De største leverandørene er Telenor og Get. I tillegg finnes ca. 20 mindre kabel-tv-selskaper organisert i bransjeforbundet Kabel Norge.
Kabel-TV i andre land
Det finnes i dag godt utbygde kabel-TV-nett i Europa, Nord-Amerika, Australia og Det fjerne østen, samt Sør-Amerika og Midtøsten.
Pascal Clément
Pascal Clément er en fransk vinprodusent fra landsbyen og kommunen Savigny-lès-Beaune i departementet Côte-d'Or, Burgund. Etter å arbeidet fire år i kjelleren til Jean-François Coche-Dury, startet Pascal Clément for seg selv i 2012. På grunn av det høye prisnivået i Burgund, eier han ikke egne vinmarker, men kjøper druer fra flere produsenter. I tillegg leier han et halvt hektar i Savigny-lès-Beaune som han selv jobber i.
Han er av Dagens Næringslivs vinskribent, Merete Bø, omtalt som en av Burgunds nye og svært lovende vinprodusenter. Hun berømmer Cléments elegante vinstil drevet av en ren og presis frukt, støttet opp av balanserte tanniner og forsiktig bruk av eik.
Vinmarker
Pascal Clément produserer vin fra følgende vinmarker.
Village (kommunevin)
Lieux-dits i parentes.
Premier cru
Kommunenavn og climatet som er godkjent som premier cru i parentes.
Grand cru
Climats et Lieux-dits i parentes.
Folket
Folket var en Oslo-basert avis for personer som jobbet på rusfeltet eller ønsket å holde seg oppdatert om behandling, forebygging politikk og forvaltning.
Avisen ble utgitt første gang i 1919. Det startet som et ledd i kampen om brennevinsforbudet. Etter hvert ble avisa et naturlig talerør for avholdsbevegelsen i Norge. Bladet var eid av Mediehuset Vårt Land da avisa etter flere års opplagssvikt og usikkerhet i forbindelse med pressestøtten for 2007 ble lagt ned 1. april 2006. Eivind Jahren var avisas siste redaktør. Nettoopplaget i 2005 var 2489 eksemplarer.
Karl Johan
Karl Johan kan vise til:
Alex Rae
Alex Rae (født 23. august 1946 i Glasgow) er en skotsk tidligere fotballspiller og manager. Rae spilte for East Fife, Bury, Partick Thistle, Cowdenbeath og Forfar Athletic. Deretter var han manager for Forfar mellom 1980 og 1983.
Rhabdovirus
Rhabdoviridae er en familie med RNA-virus. De ulike virusene innenfor familien kalles for rhabdovirus. Viruspartiklene er stavformede og har viruskappe, og genomet består av enkelttrådet RNA i negativ retning (−ssRNA). Virus innenfor slekten kan gi opphav til en rekke ulike sykdommer, inkludert rabies hos pattedyr, samt viral hemoragisk septikemi (VHS, også kjent som egtvedsyke) og infeksiøs hematopoiteisk nekrose (IHN) hos fisk innenfor laksefamilien.
Sporveisbrannen i Trondheim 1956
Ved Sporveisbrannen i Trondheim 1956 brant hele trikkestallen på Dalsenget i Trondheim ned til grunnen, sammen med 42 enheter banemateriell.
Brannen startet natt til 10. oktober. Klokken 04.03 oppdaget en vognvasker røykutvikling i trikkestallen. Da brannvesenet ankom var store deler av østfløyen overtent. Bare kort tid etter at brannvesenet hadde ankommet raste taket over vognhallen sammen. 3 personer døde som følge av brannen.
26 motorvogner og 16 tilhengere brant opp, så å si hele den moderne vognparken til Sporveien. Dagen etter ble de gamle sporvognene tatt i bruk. Disse hadde stått parkert i vognhallen på Voldsminde og var derfor reddet unna brannen. Sporveien tok også kontakt med sporveisselskapene i Oslo og Bergen med forespørsel om lån av busser for å sette inn i midlertidig trafikk. Allerede 14. oktober kom åtte busser med jernbanen fra Oslo. Disse ble satt inn i rute fra 16. oktober. Ledelsen i Sporveien valgt å ta kontakt med kollegaer i Oslo og Bergen fremfor byens to andre transportører, Trondheim bilruter og Gråkallbanen.
Etter brannen ble det diskutert om det skulle benyttes trolleybusser i stedet for trikk. Men et enstemmig bystyre vedtok at sporveisdriften skulle fortsette. Hele forsikringsummen på 8 millioner og et banklån på 4 millioner ble satt til disposisjon for innkjøp av nye trikker. I løpet av 2 år var vognparken og vognhallen på Dalsenget bygget opp igjen.
Fylkesvei 5464
Fylkesveg 5464 går mellom Sævrås og Eikanger i Alver.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 397 (Hordaland).
Lollipop (sang av Mika)
«Lollipop» er en sang av Mika fra hans debutalbum Life in Cartoon Motion. Sangen ble sluppet i Storbritannia i 2007, da kun til nedlasting. Mika skal ha uttalt i nyere intervjuer at dette er hans favorittsang på albumet og at han skrev det for sin søster.
Marianne Jakobsen (psykiater)
Hun ble cand.med. ved Universitetet i Bergen i 1985, er spesialist i psykiatri og tok doktorgraden i medisin ved Universitetet i Oslo i 2018 med avhandlingen Mental health of unaccompanied refugee minors. Hun mottok Cornelia B. Wilbur Award for sitt arbeid med å fremme traumeforståelse og traumeterapeutiske metoder i Norge i 2009. Hun var medlem av Erstatningsnemnda for voldsofre.
Sander Wold
Sander Wold (født 11. august 2004 i Asker) er en norsk ishockeyspiller som spiller for den svenske ishockeyklubben Frölunda Hockey Academy. Wold sin moderklubb er Frisk Asker. Wold er sønn av Vidar Wold, som har vært tidligere målvakt for blant annet Frisk Asker.
Selvaagparken
Selvaagparken er en park på Bryne like ved Vanse sentrum i Farsund kommune. Parken ligger mellom Abraham Berges vei og Brynebekken. Den ble åpnet i 2009 og er oppkalt etter Olav Selvaag. Parken ble sponset av Selvaagfamilien. I parken er det fire broer og en byste av Olav Selvaag. Parken er delt i to av bekken. Den ligger også ved det gamle rådhuset i Vanse – Herredshuset. Parken brukes til arrangementer som 17. mai og American festival.
Sander Wold
Sander Wold har også vunnet en rekke priser, blant annet Scott Winkler-prisen i 2019.
Albino Carraro
Albino Carraro (født 4. april 1899, død 14. august 1964) var en fotballdommer fra Italia. Han ble fotballdommer i 1923 og dømte sin første Serie A-kamp 6. oktober 1929. Han dømte 106 kamper på 1920- og 1930-tallet, blant annet bronsefinalen under VM i Italia i 1934 mellom og. Albino Carraro ble sportsdirektør for Ambrosiana-Inter 16. mars 1936, og han var midlertidig trener for klubben sammen med Gyula Feldmann de siste seks kampene av 1936-sesongen.
Sven Furberg
Sven Verner Furberg (født 16. april 1920 i Sande i Vestfold, død 15. mars 1983 i Oslo) var en prisbelønt norsk kjemiker, biolog og krystallograf, kjent for sin spiralmodell av DNA fra 1949.
Etter examen artium 1940 og cand.real. fra Kjemisk institutt (UiO) 1946, tok han doktorgrad på strukturene i cytidin ved Birkbeck, University of London 1949. Han klarte å måle vinklene mellom ulike atom i DNAets fire byggesteiner (nukleotider), og la frem en spiralmodell med vinkelrett plasserte baser (delmolekyler) pekende innover (ikke utover), men med bare én nukleotidkjede, et arbeide James D. Watson og Francis Crick refererte til i 1953 på vei mot Nobelprisen i fysiologi eller medisin de mottok i 1962. Furberg var på UNESCO-oppdrag i Uruguay som ekspert i krystallografi ved Universitetet i Montevideo 1955-56 og tidvis dosent ved Universitetet i Bergen. Fra 1957 var han dosent ved UiO etter Milda Prytz (1891–1977), og han overtok i 1966 professoratet etter Otto Bastiansen ved Universitetet i Oslo. Furberg etablerte i tiden frem til 1983 blant annet en lab for studie av kjempemolekyler som er bygd opp av opptil flere tusen atomer som er bundet sammen med kovalente bindinger.
Pearl Jam (album)
Pearl Jam er det åttende studioalbumet fra Pearl Jam, utgitt 2. mai 2006. Albumet regnes som Pearl Jam sitt comeback-album. Albumet er mye tyngre enn de forrige albumene og dette kan merkes på sanger som «Comatose» og «Severed Hand». Det ble gitt ut to singler fra albumet; «Life Wasted» og «World Wide Suicide». Albumet kom på 1.-plass på Billboard 200, noe som gjør det til det første av bandets album på 1.-plass siden No Code.
Albumet ble produsert av Adam Kasper, som blant annet hadde jobbet sammen med Matt Cameron på Soundgarden-albumet Down on the Upside.
Tanneik
Tanneik (Quercus dentata) er et løvfellende tre som vokser i Kina, Japan, Korea, og i Primorskij kraj og på Kurilene i Russlands fjerne østen.
Den blir opptil 25 m høy. Barken er svartgrå, tykk, korkaktig og grovt oppsprukket. Krona er glissen med nesten vannrette greiner, og stammen er som regel kort. Bladene er store, 10–30 cm lange, 6–30 cm brede og har små fliker. De er gråbrune og tett dekket av hår på undersiden, mens oversiden er glinsende mørkegrønn, men også hårete. Det visne løvet sitter på treet langt utover vinteren. Nøttene er omgitt av ei skål, cupola, som dekker halvparten til to tredjedeler av nøtta.
Tinker, Tailor, Soldier, Spy
Tinker, Tailor, Soldier, Spy (også skrevet Tinker Tailor Soldier Spy) kan vise til:
FK Jenisej Krasnojarsk
FK Jenisej Krasnojarsk er en russisk fotballklubb fra byen Krasnojarsk. Klubben spiller i den øverste divisjonen i Russland.
Vekter (eldre tid)
En vekter var tidligere en offentlig vaktmann i byene. Han skulle tenne og slukke for tranlyktene som var datidens gatebelysning, bringe lovbrytere til arresten, og ved hvert timeslag natten igjennom synge et «vektervers» som fortalte «hva timen var slagen». Han varslet brann og ropte fra hvilken kant vinden blåste. Lønnen var likevel skral.
Historikk
I Norge ble en vekterordning bestemt i Magnus Lagabøtes bylov fra 1270-årene. I Christiania (dagens Oslo) ble de siste 60 vekterne tatt ut av tjeneste i 1858, da politiet overtok deres plikter. I Bergen sluttet gatevekterne i 1874. De to første moderne vaktselskapene i Norge ble etablert i Kristiania og Østfold i 1905.
Hans Hein Nysom
Hans Hein Nysom (født 4. februar 1767, død 29. januar 1831) var en prest og eidsvollsmann fra Drammen. Foreldrene var Jens Nysom og Helle Hansdatter Hein. Han ble i 1799 gift med Elisabeth (“Elisa”) Sophia Neumann (1772–1844), datter av jernverkseier Jakob Hansen Neumann.
Vekter (eldre tid)
Historikk
Vekterne avløste politikonstablene når mørket falt på. I København var det dobbelt så mange vektere som politifolk, siden vekterne ikke bare skulle patruljere, men også stå for gatebelysningen, dvs. tranlyktene som lyste opp gatene. De skulle også holde utkikk etter branntilløp. Tolv «tårnvektere» var utplassert dag og natt i Københavns kirketårn. De hadde også utstyrt med kikkert så de kunne se om det virkelig var brann eller bare skorsteinsbrann. Tårnvekteren var den eneste i vekterkorpset som var kledd i en tykk pels, siden han satt i ro hele natten. Oppdaget han en brann, var han byens brannalarm ved å kime med kirkeklokken. Så hente han en lykt utenpå den siden tårnmuren som snudde mot brannen. Han fortsatte så å ringe med kirkeklokken til brannen var slukket, langsomt eller fort ut fra brannens styrke og omfang. Gatevekterne løp i mellomtiden fra hus til hus og sørget for å vekke folk og organisere brannslukkingsarbeidet. Like fullt var vekterlønnen så skral at i 1736 måtte tårnvekteren Mogens Andersen i Roskilde få hjelp fra fattigkassen. Han var bosatt i en av byens «fattigboder», møblert med en seng, tranlykt og et bord. Tranen som hver vekter fylte på lyktene, ble nøye oppmålt, for om en vekter kunne lot seg friste til å videreselge litt, ble denne ekstrainntekten gjerne omsatt i brennevin. Når en vekter ble observert i påvirket tilstand, ble det derfor sagt at han var «trannet», og betegnelsen «tran-tyv» viste til en slik antatt tyvaktig vekter.
Hans Hein Nysom
Nysom ble født på Bragernes i Drammen, der faren var kjøpmann. Han ble personalkapellan hos Hans Strøm i Eiker i 1788 (selv om han var fire år for ung til å få et embete), og residerende kapellan til Våle i Vestfold i 1800. I 1802 ble han sogneprest i Botne i Vestfold.
Vekter (eldre tid)
Historikk
Det var grove løyer sovende vektere kunne bli utsatt for på sine ensomme natterunder. I København la to studenter en gang en stump stry dyppet i petroleum i luen til en sovende vekter. Deretter satte de fyr på og ropte høyt at det var brann. Vekteren sprang opp og styrtet nedover gaten mens han blåste i fløyten og ropte «brann, brann», med luen i full fyr på hodet. 25. desember 1701 havnet en annen av Københavns vektere i håndgemeng med en person som kastet vekteren i vannet, der han druknet.
Hans Hein Nysom
Nysom var i 1814 representant fra Holmestrand til Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. På Eidsvoll sluttet han seg til selvstendighetspartiet.
Han bodde fra 1802 til sin død i 1831 på Botne prestegård i Holmestrand. Bygningene på gården ble revet på begynnelsen av 1900-tallet.
Vekter (eldre tid)
Utrop
Københavns første vekterkorps hadde 68 vektere ansatt og ble opprettet av Ole Rømer i 1683. Det ble nedlagt i 1863. Thomas Kingo skrev til korpset en vektervise basert på gamle middelaldervers. Hvert vers innledes med tilropet «Hov vægter!» tilsvarende «Hallo, vekter!»
Gamle danske vektervers, kjent i trykk fra 1686 og framover, ble også brukt i Norge. Vekterens utrop skiftet hver time, og etter vektersangen fra 1784 ble det kl 23 sunget som innledende linje: Gud Fader oss bevare, de store med de små. Ved midnatt begynte verset med: Det var om midnatts tide vår frelser han ble født. Kl 3 ytres håp for den gryende dag: Nu skrider natten sorte, og dagen stunder til, Gud la dem bli borte, som oss bedrøve vil! Kl 5 kunne daggry meldes med ordene: Vår klokke er slagen fem. Kom, blide sol, fra nådens pol, opplys vårt hus og hjem.
Dagens vektere
I moderne tid har mange av vekterens oppgaver blitt overlatt til politi og private vaktselskaper. Vaktselskapene har tatt over bruken av ordet «vekter» som derfor assosieres med disse.
Gjøken
Gjøken (originaltittel: Кукушка) er en russisk film fra 2002, regissert av Aleksandr Rogozjkin.
Handlingsreferat
I september 1944, mot slutten av Den finske fortsettelseskrigen mot Sovjetunionen, blir den finske soldaten Veikko (spilt av Ville Haapasalo) anklaget for å være en desertør. Som straff blir den unge mannen plassert i lenker, og bundet fast til en stor stein i en avsidesliggende skog i Lappland. Han får bare noen få forsyninger, og en Karabiner 98k med litt ammunisjon, før de tyske soldatene forlater ham. Han blir dermed tvunget til å bli en snikskytter mot sovjetiske soldater. For å sørge for at han kommer til å slåss, i stedet for å overgi seg, kler de ham i en uniform fra det tyske Waffen-SS - som var langt mer hatet i Sovjetunionen, enn vanlige tyske soldater var.