cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gabriel Axel
Liv og karriere
Gabriel Axel vokste opp i Paris, hvor familien flyttet da han var barn. Farens møbelfabrikk gikk konkurs og familiens fire barn ble sendt hjem til Danmark i 1935. Her ble Axel først utdannet som møbelsnekker før han i 1943 ble tatt opp på Det kongelige Teaters elevskole.
Som ferdig utdannet skuespiller vendte Axel tilbake til Frankrike i 1946. Han arbeidet som skuespiller, blant annet på turneer med parisiske teatre.
I 1970-årene reiste Axel igjen til Frankrike for å arbeide. Sitt store internasjonale gjennombrudd fikk han i 1988 med den Oscarvinnende filmen Babettes gjestebud.
Axel mottok Statens Kunstfonds hædersydelse.
Kulturkanonen
Babettes gjestebud ble i 2006 tatt opp i den danske Kulturkanonen.
Den siste kontrakten
Den siste kontrakten (originaltittel: Sista kontraktet) er en svensk kriminalthriller fra 1998 med Palme-mordet som tema. Filmen er regissert av Kjell Sundvall og basert på ei bok av en ukjent forfatter som benyttet pseudonymet John W. Grow. Hovedrollen spilles av Mikael Persbrandt.
Handling
Roger Nyman, en erfaren politimann med 15 år bak seg i tjenesten, ber om å bli overflyttet til en roligere avdeling av hensyn til helsen og familien. Han kommer i etterretningstjenesten og en dag dukker navnet Victor Gales opp på hans pult. En mann med arbeids og oppholdstillatelse i Sverige. Problemet er bare at Victor Gales har vært død i seks år. Nyman må finne ut hvem som skjuler seg bak denne identiteten. Det viser seg at hans egentlige navn er Ray Lambert. Etter å ha overvåket ham en tid, får Nyman mistanke om at hans egentlige mål er å drepe sveriges statsminister.
Anmelderne
Anmelderen på danske PHILM gav den bare 2 av 7 stjerner og skrev: «Dog ikke nok til at højne niveauet, som hele tiden på fortællesiden er faretruende lavt. Som ringe kompensation præsenteres vi for overbevisende professionelt teknisk arbejde».
Publikum
Filmen innbrakte 132 000 kr på svenske kinoer. Den hadde et produksjonsbudsjett på ca. 24 millioner svenske kroner.
Priser
Den ble nominert til Grand Jury Prize ved Det amerikanske filminstituttets prisutdeling.
Grøtneselva
Grøtneselva er ei elv på Reinøya i Karlsøy kommune i Troms og Finnmark. Den har utspring fra Hanshansadalen midt på øya, og renner mot sørøst, deretter sør, til den munner ut i Grøtsundet ved Grøtnesdalen. Elva er 8,4 km lang og har et nedbørfelt på 21,1 km².
Hisense
Hisensegruppen er børsnotert med to selskaper, Hisense Electric Co Ltd, ved Shanghaibørsen, og Hisense Kelon Electrical Holdings Co Ltd, notert i Shenzhenbørsen. Dessuten har den et høyt antall datterselskaper.
Hisense har (2009) produksjonssteder i Guangdong, Guizhou, Huzhou, Jiangsu, Liaoning, Linyi, Shandong, Sichuan, Yangzhou, Yingkou, Xinjiang, Zibo og Beijing, og utenlands i Ungarn, Sør-Afrika, Egypt, Algerie og Frankrike.
Hisense selger produkter under fem varemerker: Sitt eget navn, Kelon, SAVOR, Ronshen og Hisense-Hitachi. Selskapet selger også noen produkter under andre selskapers varemerker, som for eksempel under Carrefours Produits libres eller HP.
Thomas Plantagenet, 2. jarl av Lancaster
'''Thomas Plantagenet, 2. jarl av Lancaster''' (født ca. 1278, død 22. mars 1322) var en av lederne i baronenes opprør mot kong Edvard II av England.
Krekkebakkene
Krekkebakkene var et skihoppanlegg i Ringebu kommune i Innlandet. Anlegget lå ved gården Krekke, sør for Fåvang, og besto av seks hoppbakker med størrelse K80, K62, K46, K38, K24 og K18. Anlegget ble bygd i 1966 og var arena for NM normalbakke i 1976 og junior-NM i 1970. Hoppanlegget er nedlagt, og dommertårnet i normalbakken ble nedbrent i 2004. Krekkebakkene var eid av Ringebu-Fåvang Skiklubb.
Thomas Plantagenet, 2. jarl av Lancaster
Slekt
Thomas var den eldste sønnen til Edmund Krokrygg (Crouchback), 1. jarl av Lancaster og Blanche av Artois. Hans besteforeldre på farssiden var Henrik III av England og Eleanora av Provence. Besteforeldre på morssiden var Robert I av Artois og Matilda av Brabant, datter av Henrik II, hertug av Brabant.
Fra støttespiller til opposisjon
Han tjenestegjorde ved kroningen av sin fetter, kong Edvard II av England, den 25. februar 1308 ved å bære Curtana, sverdet til Den hellige Edvard Bekjenneren. I løpet av begynnelsen av kong Edvards regime var Thomas åpent en støttespiller, men etter hvert som konflikten mellom kongen og adelen utviklet seg skiftet han allianse. Han avskydde kongens favoritt, Piers Gaveston, som hadde hånt ham som «felespiller» (overført betydning som ‘småkjeltring’) og sverget hevn da Gaveston forlangte at kongen avskjediget en av hans tjener.
Thomas av Lancaster var en av baronenes ledelse, det såkalte styret til komitéen av 21 ordeinen (gammel-engelsk for ‘de som styrer’), og som forlangte at Gaveston skulle bli forvist og at et styre av baroner, et oligarki, skulle etableres. Hans private hær klarte å skille kongen og Gaveston, og Thomas var en av «dommerne» som dømte Gaveston og fikk ham henrettet.
Selv om han var skilt fra sin hustru beholdt han hennes mektige jarledømmer i Lincoln og Salisbury. Det var i henhold til ekteskapskontrakten som de to familiene hadde blitt enig om og som var effektiv fra og med dødsfallet av hans svigerfar, og han holdt således jarledømmene i eget navn og ikke i sin hustrus.
Thomas tar makten
Det nye lederskapet som etter hvert ble ledet av Hugh le Despenser, 1. jarl av Winchester, og dennes sønn, Hugh den yngre Despenser, viste seg å bli mer populære blant adelskapet, og i 1321 ble Thomas av Lancaster igjen leder av et opprør.
Religiøs kult
I kjølvannet av forakten og hatet som førte til kong Edvards nedverdige død ble Thomas av Lancasters ry og motiver gjenreist. I det politiske spillet ble han fremstilt og hedret som en martyr og som en helgen i løpet av kun et par måneder etter sin død. Hagiografier ble skrevet om ham og kong Edvard III av England skrev tre ganger til paven med forespørsel om hans helgengjøring. Han ble dog aldri kirkerettslig gjort til helgen, men ryktene om at det skulle skje i løpet av 1390-tallet ga hans religiøse kult en visst oppsving før den døde ut.
Arise O Compatriots, Nigeria’s Call Obey
Arise O Compatriots, Nigeria's Call Obey er Nigerias nasjonalsang. Den har vært Nigerias nasjonalsang siden 1978, da den erstattet sangen Nigeria We Hail Thee.
Gå – fortell Sparta om vår død
Filmens tittel henspiller på slaget ved Thermopylene.
Handling
Vi befinner oss i 1964, ved begynnelsen av Vietnamkrigen. På denne tiden har USA 12 000 militære rådgivere i landet. I Penang sitter major Asa Barker (Lancaster), yrkessoldat og veteran fra Koreakrigen, som øverstkommanderende for amerikanernes rådgivning i dette området. Han får ordre om å sende en gruppe menn til Muc Va, en forlatt utpost ute på landet som franskmennene tapte i sin krig i Indokina. Da Vietcong begynner å interessere seg for Muc Va oppstår det en hard kamp for å overleve. Muc Va forlates, men Vietcong har ikke til hensikt å la noen vende tilbake til et tryggere territorium.
Om filmen
Filmen er ingen sterk glorifisering av krig, men den støtter opp om de vanligste vrangforestillingene når det gjelder menneskene i den ikke-industrialiserte verden. Filmen regnes dog som en anti-krigsfilm, og til tross for begrenset visning på amerikanske kinoer, fikk den realivt god omtale av kritikerne. Særlig var kritikere med en anstrengt forhold til amerikas rolle i Vietnamkrigen positive til filmen. Publikumsbesøket ble imidlertid dårlig og filmen har i ettertid blitt mer eller mindre glemt.
Filmens manusforfatter, Wendell Mayes, mottok i 1978 en pris fra Writers Guild of America for beste manus.
Filmen regnes for å være en lav-budsjettfilm.
Hounslow West undergrunnsstasjon
Hounslow West undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon i Hounslow, London. Den er en del av Piccadilly-linjen og ligger i kollektivsone 5.
Jaanus Kuum
Jaanus Kuum (født 2. oktober 1964 i Tallinn, død 26. august 1998 i Oslo) var en estiskfødt norsk syklist. Han deltok i Tour de France to ganger, i 1988 ble han nummer 24 sammenlagt og tok en tredjeplass i konkurransen om den hvite ungdomsstrøyen. I løpet av karrièren syklet han alle syklingens tre Grand Tours.
Karrière
Kuum var i 1984 tatt ut til å representere Sovjetunionen under OL i Los Angeles, men ble nødt til å være hjemme etter at Sovjetunionen boikottet lekene.
Som sovjetisk syklist var det utelukket å bli profesjonell med mindre man hoppet av. I 1984 benyttet Jaanus Kuum muligheten da han besøkte Danmark i forbindelse med et ritt, midt på natten klatret han ut vinduet mens lagkameraten sov. Han søkte da politisk asyl i Norge. Valget av Norge var ikke tilfeldig, da hans besteforeldre levde i landet.
Kuum ble norsk statsborger 11. desember 1985 Året etter deltok han i sitt første norgesmesterskap. Dette fant sted i Verdal og han ble norsk mester på både tempo og lagtempo for Glåmdal CK.
Som profesjonell kjørte han for en rekke ulike lag. Sine beste år resultatmessig hadde han i 1988 og 1989 mens han syklet for det belgiske laget ADR. Begge årene kjørte han Tour de France, etter å ha kommet på tredjeplass i kampen om ungdomstrøya første året brøt han på 10. etappe året etterpå. Noen uker senere deltok i sin første Vuelta a España hvor han tok en overbevisende 14.-plass.
I 1993 ble Kuum hardt skadd i sammenstøt med en bil. Han la opp i 1994.
Privatliv
Etter karrièren startet han sykkelbutikk i USA, men denne gikk etter en tid konkurs.
Kuum var gift med den britiske syklisten Maria Blower-Porter som representerte Storbritannia under OL i 1984 og 1988. Sønnen Elliott Porter sykler for det britiske kontinentallaget Rapha Condor.
Han døde i Oslo den 26. august 1998.
Finn Kolstad
Finn Fougner Kolstad (født 21. mai 1937) er en norsk arkitekt, utdannet ved NTH i 1965. Førsteamanuensis ved AHO. Medstifter i 1979 av Arkitektene Furuholmen Gunnarsjaa Kolstad. Medstifter i 1984 av Gunnarsjaa + Kolstad AS Arkitekter MNAL.
St. Eystein skole
I skoleåret 2013- 2014 hadde skolen 82 elever og ti klassetrinn.
Abraham (bibelsk person)
Abraham (hebraisk: – ʾAḇrāhām; gresk:  – Abraám), opprinnelig Abram (hebraisk:  – ʾAḇrām), er eponymet til de abrahamittiske religioner, blant disse er jødedommen, kristendommen og islam. I henhold til både Den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente for kristne) og Koranen er Abraham stamfar til like mange stammer som det er stjerner på himmelen. Jøder, kristne og muslimer anerkjenner Abraham som Israelfolkets oldefar, bestefar til Jakob som fikk navnet Israel, gjennom Isak.
I islam er Abraham anerkjent som en profet, patriark og budbringer under navnet Ibrahim. Muslimer kaller tilhengere av de andre abrahamittiske religioner som «bokens folk», og ser på Abraham som en av de viktigste av mange profeter sendt av Gud og som en arketype av den perfekte muslim.
Abraham var en etterkommer av Noahs sønn Sem. Kristne og muslimer tror at Jesus var en etterkommer av Abraham, og i tillegg tror muslimer at også Muhammad var en etterkommer via Ismail. Første Mosebok er fortellingen som nedtegner livet til Abraham og presenterer hans rolle som den som kunne bare bli tilfreds gjennom en monoteistisk overenskomst eller pakt mellom ham selv og Gud. Koranen har fortellinger om Abraham og hans avkom som er tilsvarende til de som er i Bibelen.
Det er en voksende konsensus blant bibelforskere at fortellingen i Første Mosebok om Abraham har sin opprinnelse fra litterære sirkler fra 500- og 400-tallet f.Kr. hvor den tjente til å forsikre og overbevise israelittene i landflyktighet om at til tross for ødeleggelsen av Jerusalem, templet og kongedømmet av Davids Hus, innebar Jahves omgang og behandling av deres forfedre at de fikk en historisk grunnleggelse og et opphav som ga håp for framtiden. Abrahams tilknytning til områdene Mamre og Hebron i den sørlige delen av Jerusalems område og Juda antyder at dette var opphavet til Abrahams kult.
Etymologi
Abraham opptrer først som Abram inntil han blir omdøpt av Gud i Første Mosebok 17:5. (På samme tid endres hans kones navn fra Sarai til Sara.) Fortellingens kontekst indikerer at Abraham skal bety «far til de mange» (hebraisk 'aḇ-hămôn goyim). Filologer kan dog ikke akseptere den bibelske forklaringen på Abrahams etymologi. Selv om forleddet ab- betyr «far», er ikke andre ledd, -hamon og -naham noe hebraisk ord. Det ordet på hebraisk som faktisk betyr «mange», «utallige», «mengde», er rabim. Johann Friedrich Karl Keil har foreslått at det en gang virkelig fantes et ord, raham (רָהָם) på hebraisk, som betydde «mange», som en analog til det arabiske ruhâm med denne betydningen, men ingen bevis støtter denne antagelsen. En annen mulighet er at første element egentlig skal være abr-, som betyr «høvding», men det vil gi et meningsløst annet element -aham. David Rohl har foreslått at navnet kommer fra akkadiske «faren elsker», men flertallet av forskere foretrekker en opprinnelse basert på hebraisk.
Opphav
Abraham var sønn av Tarah og etterkommer av Noahs sønn Sem. Hans opprinnelige navn var Abram, men han ble siden kjent som Abraham. Han var gift med sin halvsøster Sarai, senere kjent som Sara. Han hadde to brødre som het Nahor og Haran. Sistnevnte døde på et ganske tidlig tidspunkt og etterlot seg sønnen Lot.
Etter Saras død fikk han ytterligere seks sønner med medhustruen Ketura: Simran, Joksjan, Medan, Midjan, Jisjbak og Sjuah. Abraham regnes som stamfar til både israelitter, ismaelitter, edomitter og midjanitter.
Abraham døde 175 år gammel, og ble begravet i Makpela-hulen som ifølge Bibelen skal ligge i byen Hebron på Vestbredden. Dette er en av grunnen til at jødene ønsker å ha tilgang til byen.
Kronologi
Den standardiserte masoretiske bibelteksten i Den hebraiske Bibelen plasserer Abrahams fødsel til 1948 år etter Skapelsen, eller 1948 AM (Anno Mundi, «Året til Verden»). De to andre betydelige teksttradisjonene har ulike datoer. Den oversatte Bibelen til gresk, Septuaginta, plasserer den ved 3312 AM og Den samaritanske Tora til 2247 AM. Alle tre er enige i at han døde 175 år gammel. Det har vært rundt to hundre forsøk på å tilpasse den bibelske kronologi til historiske datoer, to av de mer innflytelsesrike har vært de jødiske datoer (Abraham levde i 1812 f.Kr. til 1637 f.Kr.) og de fra erkebiskop James Ussher på 1600-tallet (1976 f.Kr. til 1801 f.Kr.); men det meste som kan bli sagt med en viss grad av sikkerhet er at den standardiserte hebraiske teksten av Første Mosebok plasserer Abraham i den tidligste delen av det andre millennium f.Kr.
Historisk korrekthet og opprinnelse
Det er generelt akseptert av forskere at det er ingenting i fortellingene i Første Mosebok som kan bli knyttet til historien i Kanaan tidlig på 2. millennium. Ingen av kongene som nevnes er kjente. Abimelek kan ikke ha vært filisterkonge ettersom filisterne ikke dukket opp historien før flere århundrer senere. Ur kan ikke ha vært kjent som «Ur i Kaldea» før tidlig på 1. millennium. Laban kan ikke ha vært en arameer ettersom disse ikke ble en identifiserbar politisk enhet før på 1100-tallet f.Kr. Joseph Blenkinsopp, professor emeritus i bibelstudier ved amerikanske University of Notre Dame, har merket seg at de tidligere fire eller fem tiårene har det kommet en voksende enighet at Første Moseboks fortelling om Abraham stammer fra litterære sirkler på 500- og 400-tallet f.Kr. som et speilbilde på den situasjonen som det jødiske samfunnet var i under det babylonske og senere tidlige persiske fangenskapet. Blenkinsopp beskriver to konklusjoner om Abraham som er i utstrakt grad opprettholdt innenfor bibelforskningen: den første er at med unntak av triaden «Abraham, Isak og Jakob», er han ikke klart og utvetydig attestert i Bibelen tidligere enn det babylonske landflyktigheten (han opptrer eksempelvis ikke i profetiske tekster tidligere enn denne tiden); den andre er at han ble, i den persiske tiden, en modell for de som ønsket å reise ut fra Babylon og til Judea. Hinsides dette tjente fortellingen om Abraham (og de om Isak og Jakob/Israel) en teologisk hensikt etter ødeleggelsen av Jerusalem, templet og kongedømmet utgått fra Davids Hus: til tross for tapet av dette ga Jahves forhold til forfedrene en historisk berettigelse og grunnlag som ga håp for framtiden. Det er en grunnleggende enighet at Abrahams forbindelse til Harran, Sikem og Betel er sekundære og har sin opprinnelse i at han ble identifisert som bestefar til Jakob og stamfar til de nordlige stammene; hans tilknytning til Mamre og Hebron, på den annen side, som lå i sør innenfor området til Jerusalem og Judea, antyder at denne regionen var opphavet til hans kult.
Den bibelske fortelling
Sammen med sin far Tarah og nevøen Lot, som var sønn av hans avdøde bror Haran, dro hyrden Abram ut fra sin hjemby Ur i Kaldea (sør i dagens Irak) for å søke mot stedet Haran (i dagens tyrkiske provins Şanlıurfa). I henhold til den bibelske kronologi skjedde dette en gang rundt 1900 f.Kr., det vil si på slutten av den yngre steinalder og begynnelsen av bronsealderen. Det var en tid da nomadene ble mer og mer fastboende og allerede hadde forstått seg på dyrking av korn og opplagring av forråd. De første keramikkprodukter og annen håndverk ble også framstilt. Å være en hyrde eller gjeter var sannsynligvis blant de lavere lag av befolkningen.
Det er grunnet denne overenskomsten og pakten alle dagens jøder og borgere i staten Israel begrunner deres religiøse krav på området som tilhører staten Israel som deres lovmessige rett.
Abraham forlot Haran og dro sørover til Kanaan. Rundt hundre år gammel ble han far til Isak, til tross for Saras høye alder. Gjennom Isaks sønn Jakob ble Abraham stamfar til Israels folk. Etter at Sara døde 127 år gammel tok Abraham til seg en ny hustru, Ketura, og fikk med henne sønnene Simran, Joksjan, Medan, Midian, Jisjbak og Sjuah. Disse sønnene fikk også sønner, men verken de eller Ismael arvet Abraham, men han ga dem gaver og sendte dem østover, og lot Isak arve alt etter ham da han døde 175 år gammel.
Det er flere enkeltstående fortellinger om Abrahams liv, blant annet da han besøkte Egypt hvor hans hustru Sara ble tatt til faraos hus. Straks ble faraos hoff rammet av «plager», og deretter ble Sara og Abraham sendt vekk. Etter at hans nevø Lot hadde bosatt seg i Sodoma bryter det ut en krig og Lot ble tatt til fange. Abraham samlet sine slaver og befridde Lot og andre fanger. Gud viste seg for Abraham da han fikk besøk av «tre menn» som forutsier at Sara skal føde en sønn og at synden i Sodoma og Gomorra hadde fått Guds oppmerksomhet, og deretter velger Abraham de «rettferdige» byene.
Den fortellingen som er mest kjent er når Abraham ble satt på prøve av Gud. Abraham ble bedt om å dra til landet Moria og ofre sin sønn Isak som et brennoffer. Da Abraham grep kniven og foreberedte seg på å ofre sin sønn, ble han forhindret av at Guds engler ropte ned til ham: «Legg ikke hånd på gutten og gjør ham ikke noe! For nå vet jeg at du frykter Gud, siden du ikke engang sparte din eneste sønn for meg.» Abraham ofret da en vær isteden.
Første Mosebok oppgir også at Abraham er gravlagt i Makpela-hulen i Hebron sammen med sin hustru og sine etterkommere.
The National Bank
The National Bank var en norsk popgruppe som var aktiv mellom 2004 og 2008. Den bestod av medlemmer fra Bigbang og Jaga Jazzist, samt soloartisten Thomas Dybdahl og ble betegnet som en supergruppe. Bandet spilte sammen første gang da brødrene Lars og Martin Horntveth skrev et bestillingsverk til Vestfoldfestspillene i Tønsberg sommeren 2003, da uten bandnavn.
St. Franciskus skole
St. Franciskus skole er en privat katolsk grunnskole i Arendal, grunnlagt i 1913.
I tilknytning til skolen drives også skolefritidsordningen St.Franciskus SFO. St. Franciskus Xaverius menighet eier i tillegg  St. Franciskus barnehage, som har lokaler i etasjen under St.Franciskus SFO. St. Franciskus barnehage er arvtager til St. Franciskus førskole som ble drevet mellom 1962 og våren 1997. Høsten 1997 ble førskolen startet opp som St. Franciskus barnehage som en direkte konsekvens av reform 97. I motsetning til barnehagen, som eies av S. Franciksus Xaverius menighet, er det Oslo katolske bispedømme som eier St. Franciskus skole og SFO. Reidun Pihlmann sluttet i stillingen som Rektor i 2010, og ble erstattet med tidligere avdelingsleder for ungdomsskolen, Geir Nyborg. Nyborg avsluttet sin stilling som rektor i juli 2021. Fra 1.august 2021 har Lars Pedersen vært skolens rektor.
San Marino under Sommer-OL 1980
San Marino under Sommer-OL 1980. Seksten sportsutøvere fra San Marino deltok i fem sporter, friidrett, judo, sykling, vektløfting og skyting under Sommer-OL 1980 i Moskva. Det var femte gangen som San Marino deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer. De støttet USAs boikott av lekene gjennom, som en rekke andre nasjoner, å konkurrere under OL-flagget.
Scare Easy
«Scare Easy» er en sang skrevet og sunget av Tom Petty. Sangen var på det selvtitulerte debutalbumet til rockebandet Mudcrutch, med blant annet Petty og Mike Campbell som medlemmer. Sangen ble brukt i en reklame i 2008, for TV-serien My Name is Earl.
«Scare Easy» ble beskrevet for å være "full av tonene og tekstene fra midten av 1970-åra, men harmoniene kommer fra musikere som har blitt mere voksne". Videoen for sangen var tilgjengelig på YouTube
Sangen kan også bli hørt under rulleteksten til filmen Appaloosa (2008), en western regissert av Ed Harris, som spiller i filmen også, sammen med Viggo Mortenson og Rénee Zelwegger. Men «Scare Easy» er ikke på Jeff Beal's offisielle soundtrack til filmen.
Settebello
Settebello var en videreutvikling av ETR 200, som i 1939 var det første ordinære tog som kjørte i over 200 km/t (riktignok bare ved testkjøring). Det ble lansert som transportmiddel for forretningsfolk med dårlig tid og for turister som hadde råd til de dyre billettene. De kostet nesten det dobbelte av vanlige førsteklassebilletter. Flyselskapene tilbød ennå ikke innenlandske fly i skytteltrafikk, og Settebello var mye raskere enn noen bil. Med en toppfart på 158 km/t var det som et lynraskt, femstjernes hotell på hjul. Opptil 190 passasjerer satt i 15 rommeige salonger med lenestoler og sofaer. Det var dusjer om bord, og hele toget hadde klimaanlegg. Interiøret var elegant utsmykket, og utvendig var toget malt i sølvgrått og grønt. Kjøretiden Milano–Roma (627 km) var til å begynne med vel seks timer, men etter at en parsell av en ny Direttissima-linje Roma–Firenze ble åpnet i 1977, ble kjøretiden midlertidig redusert til 5 h 35 min. Gjennomsnittsfarten var da på 113,9 km/t med stopp i Bologna og Firenze; mellom Milano og Bologna 130 km/t.
Settebello delte Direttissimalinjen med et annet ekspresstog til Roma 7 minutter senere, men Settebello holdt seg godt foran. Linjen gikk gjennom Appenninene og kjørte gjennom 29 kilometer tunneler, blant annet den 18,5 kilometer lange Galleria del Appenino, verdens den gang nest lengste hovedlinjetunnel.
Stanisław Kazimierz Nagy
Han kommer fra en arbeiderfamilie fra Øvre Schlesien. Nagy trådte i 1937 inn i kongregasjonen Prestene av Det hellige hjerte i Zgromadzenia. Han avla der sine evige løfter i september 1941.
Nagy ble presteviet i juli 1945 i Kraków og studerte deretter ved Det jagiellonske universitet i samme by til 1948, og så ved Johannes Paul II katolske universitet i Lublin hvor han tok en doktorgrad i teologi i 1952. Hans spesialfelt er moralteologi og økumenikk.
Ɣ
Ɣ og ɣ (latinsk gamma) er en variant av den greske bokstaven gamma, som har blitt moderert for bruk sammen med det latinske alfabetet. I motsetning til den greske bokstaven, er majuskelen identisk med minuskelen. Bokstaven brukes i det internasjonale fonetiske alfabetet, der den representerer en stemt velar frikativ. Den brukes med samme verdi i en del afrikanske språk. I det berbiske latinske alfabetet representerer den en lyd som tilsvarer skarre-r.
Stanisław Kazimierz Nagy
Han arbeidet ved universitetet i Lublin samtidig som Karol Wojtyła underviste i moralteologi der, og han ble slik kjent med den fremtidige pave Johannes Paul II. I 1968 ble Nagy habilitert professor, i 1979 ekstraordinær professor og i 1985 ordinær professor. Han har også hatt en rekke andre akademiske stillinger.
Ɣ
I Unicode kodes den som U+0194 (&#X194;) og U+0263 (&#X263;).
For Almuen
For Almuen var et blad som ble utgitt av Henrik Wergeland i årene 1830–1839.
Wergeland ønsket å utgi et eget blad som skulle henvende seg til bønder og arbeidere. Derfor skrev han i 1830 det første heftet av «For Almuen», som han sendte til Selskabet for Norges Vel. I samarbeid med selskapet fikk han frem til 1839 utgitt ni hefter. I dette året begynte han å utgi ukeskriftet For Arbeidsklassen.
Prisme (geometri)
Et geometrisk prisme er en romfigur. Prismet blir bestemt av en mangekant (polygon) som markerer grunnflaten, og et linjestykke som markerer høyden. Grunnflaten bestemmer navnet til prismet, og det fins en identisk flate på toppen av prismet. Grunnflaten og toppflaten i et prisme kalles endeflater. De flatene som ligger mellom endeflatene i et prisme benevnes sideflater, og de har form som parallellogram.
Dersom sideflatene står vinkelrett på endeflatene, kaller vi prismet for et rettvinklet prisme. I motsatt fall har vi et skjevt prisme.
Glassprismer og de matematiske forhold med lysbrytning og helningsvinkler i prismer som ikke er likesidet er viktig del av optikken og brukes blant annet ved framstilling av prismekikkerter og brilleglass.
Uniforme prismer
Noen uniforme prismer:
Distrikt (Wales)
Et distrikt var den minste regulære administrative enhet i Wales mellom 1974 og 1996. Hvert av de åtte grevskapene var inndelt i flere distrikter, omtrent på samme måte som norske fylker er inndelt i kommuner.
I 1996 ble ordningen avskaffet, og landet ble delt inn i 22 hovedområder.
Andrea Ypsilanti
Andrea Ypsilanti (født 8. april 1957 i Rüsselsheim) er en tysk politiker (SPD). Hun var medlem av Hessens landdag fra 1999 og leder av SPDs fraksjon fra 2003 til 2009. Fra mars 2003 til 2009 var hun leder for SPD i delstaten Hessen. Den 2. desember 2006 ble hun valgt til partiets ministerpresidentkandidat ved delstatsvalget 27. januar 2008.
Bakgrunn og utdannelse
Ypsilanti studerte så sosiologi, statsvitenskap og pedagogikk i Frankfurt am Main, og tok hovedfagseksamen.
Politisk karrière
Hun var leder for Jusos i Hessen fra 1991 til 1993, og jobbet deretter i det hessiske statskanselliet for ministerpresident Hans Eichel.
I 1999 ble hun innvalgt i landdagen, delstatens parlament, fra valgkretsen Frankfurt am Main (nord/øst). Hun ble nestleder for SPD-fraksjonen i landdagen i 2001. I mars valgte partiet henne til delstatsleder med 74 prosent av stemmene.
Hun gjorde sitt ministerpresidentkandidatur kjent i august 2006. Den 2. desember valgte så delstatspartiet henne til ministerpresidentkandidat.
For Arbeidsklassen
For Arbeidsklassen var et ukeskrift utgitt av Henrik Wergeland fra 1839 til hans død i 1845.
Det het opprinnelig For Fattigmand, og utkom annenhver uke. Gjennom dette bladet ønsket Wergeland å virke for folkeopplysningen, idet han for eksempel angrep drikkeondet og kom med praktiske råd til arbeiderne.
Ouachita (elv)
Ouachita River er en elv i det sørlig-sentrale USA, og en sideelv til Red River, like før denne munner ut i Mississippi River 100 km nord for Baton Rouge. Elva er 974 km lang, med utspring i Ouachita Mountains i vestre Arkansas. Elven renner østover et stykke, og deretter sørover og etterhvert inn i Louisiana.
Elvas nedslagsfelt er 254 000 kvadrat-miles, hvorav 16 000 kvadrat-miles i Louisiana. Det tilsvarer totalt om lag 67 000 km².
Singel (musikk)
En singel (engelsk: single record), også forkortet SP (dvs. single playing), er en grammofonplate. Den ble laget for avspilling på grammofon, men betegnelsen er senere også blitt brukt om CD-plater.
Kaliopahuset
Kaliopahuset i Ruse, Bulgaria (bulgarsk: Къщата на Калиопа) er det populære navnet på Ruse museum for urban livsstil (bulgarsk: Къща-музей „Градския бит на Русе), som ble bygget i 1864.
Singel (musikk)
Singelplatene satte strenge begrensninger på artistene, siden radiostasjonene nektet å spille plater som varte lenger enn 2 minutter og 29 sekunder. The Rolling Stones endret på dette i april 1966 da de tok med Going Home, et opptak som varte 11 minutter og 35 sekunder, på LP-en Aftermath.
Kaliopahuset
Ifølge legenden ble huset bygget av Midhat Pasha til hans store kjærlighet, den vakre Kaliopa (eg. Maria Kalish), som imidlertid var hustru til den prøyssiske konsulen Kalish.
Singel (musikk)
Varianter
I motsetning til andre formater som (EP = Extended Play) og LP = Long Play-plater) har singelplaten kun et lydopptak eller lydspor på hver side. Hovedsangen er vanligvis gjengitt på A-siden, mens B-siden er å regne som et bonusspor. Imidlertid hender det at singler kommer som dobbelte A-sider. Det kan f.eks. merkes AA og A istedenfor A og B. En av de tidligste eksemplene er The Beatles' We Can Work It Out / Day Tripper.
Standardformatet på grammofonsingel er 7 tommer (= 7") eller en diameter på 17,5 cm, og den skal spiller med hastigheten 45 omdreining per minutt (= rpm). De omtales derfor også som «45-plate». For å få plass til lengre opptak forekommer imidlertid singler som skulle avspilles på 33 1/3 rpm. På 1970-tallet ble det dessuten lansert 12 tommers maxi-singler, under påstand om at det ville gi bedre lydkvalitet.
Kaliopahuset
Fasaden gjenspeiler byggestilen i Plovdiv. Freskene i andre etasje ble laget i 1896. Utstillingen viser Ruses rolle som porten til Europa og det vestlige Europas innflytelse på bulgarsk kultur mot slutten av det nittende og begynnelsen av det tjuende århundret. I huset er det utstilt eksempler på datidens interiør i innredete stuer, musikkrom og soverom. Videre er det utstilt møbler fra Wien, klær alminnelig brukt i byen, smykker og annet tilbehør av sølv, samt porselen som er typisk for det som den gangen ble brukt av byens borgere. Det første pianoet som ble brakt fra Wien til Bulgaria er utstilt i huset.
Singel (musikk)
Promotering
Det har vært vanlig å sende ut demo-plater Not for sale til radiostasjoner og discjockeyer, og singleplatene har i tillegg blitt utgitt i forkant av kommende studioalbum som en forsmak på hva disse inneholdt, og som salgsfremmende tiltak for å promotere musikken. Fra omkring 1980 overtok musikkvideoene mye av denne funksjonen.
The Beatles fulgte gjerne et annet mønster ved ikke å inkludere singelutgivelsene på LP-platene, og heller ikke B-sidene. Men da singelplatene gjerne kom ut i mono, ble det ofte oppnådd ekstra oppmerksomhet rundt senere utgivelser av låtene på samlealbum, som gjerne utkom i stereo.
Enkelte artister har i stedenfor å lage unike B-sider til singlene, valgt å inkludere alternative innspillinger eller konsertopptak.
Historikk
De første singelplatene kom på markedet i 1948, samtidig som plater i LP-format ble lansert. Det krevde nye typer platespillere og andre pickuper enn de stiftene og hastighetene de tradisjonelle 78-platene fordret. Det ble i 10-15 år produsert plater parallelt i begge formater. Det var imidlertid gjort forsøk med å skape singelplater allerede flere tiår tidligere, men det viste seg temmelig ugjørlig nettopp fordi grammofonene beregnet på 78-plater og et mye hardere materiale i platene. Datidens stifter ville rett og slett ripe seg tvers gjennom den plasten som ble brukt i singelplatene.
Reunion (album)
Reunion er et konsertalbum av det britiske heavy metal-bandet Black Sabbath, utgitt i oktober 1998.
Albumet er det første med den originale besetningen med Ozzy Osbourne, Tony Iommi, Geezer Butler og Bill Ward siden de brøt opp i 1979. Albumet inneholder også to helt nye spor.
Nimrodøyene
Nimrodøyene var en gruppe øyer som ble rapportert observert i 1828 av kaptein Eilbeck på skipet «Nimrod» under en seilas fra Sydney rundt Kapp Horn. Øyene ble rapportert å ligge øst for Emeraldøya og vest for Doughertyøya i omtrentlig posisjon.
Utforskeren John Biscoe lette etter Nimrodøyene uten hell i 1831 på Tula-ekspedisjonen. John King Davis i «Nimrod» lette i området i juni 1909 etter Ernest Shackletons berømte Nimrod-ekspedisjon til Antarktis, og det norske fartøyet «Norvegia», utstyrt av Lars Christensen, lette igjen i 1930. Resultatløs leting ledet til konklusjonen at de må ha vært isfjell.
Skjoldhaler
Skjoldhaler er en familie av gravende slanger som kun finnes i det sørlige India og på Sri Lanka.
De er forholdsvis små med en lengde på 25–75 cm. Skallen er ikke så fleksibel som hos andre slanger, og overkjevebeinet er vokst sammen med kraniet. På halen har de et stort skjold av keratin, som har forskjellig utforming hos de ulike artene. Skjoldhalene lever i løs jord, og har en spiss snute som de graver med. En antar at de lever av virvelløse dyr, som meitemark.
Det er i De vestlige Ghatfjellene at en finner de fleste artene av skjoldhaler, og her lever de i områder med fuktig klima. Arten Uropeltis ellioti er den eneste som har en videre utbredelse i India. På Sri Lanka er det minst atten arter av skjoldhaler, og flere nye arter i slekten Rhinophis er blitt beskrevet herfra i 2009 og 2011.
Huayan zong
Huayan zong (華嚴宗, pinyin: Huāyán zōng, Wade-Giles: Hua-yen tsung; sanskrit: Avatamsaka – Avataṃsaka-skolen) var en skoleretning innen den kinesiske mahāyāna-buddhismen. Den oppstod på 600-tallet i Kina i Sui-dynastiets senere år, og hadde sin blomstringsperiode under Tang-dynastiet. Den døde imidlertid hen i Kina på 900-tallet, skjønt den hadde spredt seg videre som Hwaeom jong til Korea og deretter også til Japan, der den ble kalt Kegon-shū.
Dens grunnlag var skismet mellom Madhyamika- og Vijnanavada-filosofene. Den hevdet at dette skismet var tilsynelatende paradokser og selvmotsigelser, som opphørte i lys av Avatamsaka sutraen (også kjent som Buddhavatamsakasutraen, på kinesisk Huayan jing, «Blomsterkranssutraen»).
Denne teksten lærer at alle ting henger sammen og er avhengige av hverandre og gir et bilde av hverandre. Alle levende vesener er buddhaer. Det er intet egentlig skille mellom verden og nirvana.
Skoleretningen ble etter tradisjonell forståelse utformet av en rekke på fem «patriarker» som var viktige for å utvikle dens lære. De tredje og den femte av patriarkene var særlig viktige. De fem var (1) Dushun (杜順), (2) Zhiyan (智儼), (3) Fǎzàng (法藏), (4) Chengguan (澄觀) og (5) Zongmi (宗密). En annen viktig skikkelse i samme henseende var den lærde Lǐ Tōngxuán (李通玄).
Hver enkelt av disse «patriarkene» spilte en vidt forskjellig rolle i bevegelsens utvikling. Dùshùn etablerte skolen som en separat retning gjennom sine to «rot-tekster», og Zhì Yăn formulerte dens læresetninger. Fǎzàng var den som forklarte skolens lære på såpass jordnær og konkret, at den ble forstått av almenheten og anerkjent av hoffet. Chéng Guān og Zōng Mì utviklet læren videre gjennom omfattende og ekstremt detaljerte kommentarer til Avataṃsaka sūtraen.
Detaljer
I motsetning til de ti stadiers skole, var Huá-yán Zōng synkronistisk, med et verdensbilde som oppløste skismet mellom Yogachāra og Madhyamika. Den oppfattet Avataṃsakasūtraen som Buddhas høyeste og endelige lære.
Skismet mellom Yogāchāra og Madhyamika
Under Suí-dynastiet skrev Jí Záng (吉藏, 549–623) en eksegese i en bokrull til Buddhbhadras oversettelse av Avataṃsaka sūtraen, med tittelen «Meningen med rekkevidden av Avataṃsaka sūtraen» (華嚴遊意, Huá-yán Yóu Jì) Jí Zángs foreldre kom fra Parthia, og selv tilhørte han Madhyamika-skolen.
Madhyamika er en relativitetsteori: Ting, hendelser, personer etc. er «tomme» fordi de mangler «egen eksistens» (sanskrit: svabhāva). En regnbue er ingen uavhengig «ting», men et fenomen som avhenger av en rekke forutsetninger. Hvis en av forutsetningene opphører, opphører også regnbuen. Den har ingen «egen eksistens». Relativitet er iboende i alt, også i det vi oppfatter som «fast» og «uforanderlig». Nāgārjuna brukte uttrykket «betinget samtidig-tilblivelse» (pratītya samutpāda) om denne relative eksistens eller «tomheten» (shūnyatā).
HKG
HKG kan bety flere ting.:
Huayan zong
Skismet mellom Yogāchāra og Madhyamika
Yogāchara benektet dualismen mellom subjekt og objekt, mellom vår bevissthet og den verden vi erfarer «der ute». Observatøren og det observerte er ikke «uavhengige» av hverandre, men to sider av samme sak. Observasjonen påvirker det observerte. Alt vi observerer i den ytre verden er refleksjoner av vår bevissthet. Loven om karma – årsak og virkning, får oss til å erfare en ytre verden som vi forårsaker selv. Våre tanker, følelser og gjerninger skaper en realitet «der ute». Både bevisstheten og «utenverden» som er skapt av bevisstheten, er altså bevissthet. Alt er bevissthet. Selv om fenomenene «der ute» er relative, betraktet Yogāchara bevisstheten som absolutt. At folk har lignende erfaringer av sinn-avhengige ting og hendelser, skyldes at tidligere erfaringer skaper en «lagerhus-bevissthet» (Ālaya vijñana), som gir folk lignende erfaringer. Yogāchara ble også kalt Vijñānavāda eller Cittamatra (tibetansk: Sems tsam) – «bare bevissthet». Selv om objektene for persepsjon, verden utenfor oss, er tomme og uten «egen eksistens», er bevisstheten virkelig.
Ryggfinne
En ryggfinne er en finne som sitter på ryggen hos fisker, hvaler, delfiner, niser, samt de utryddete fiskeøglene. Hovedfunksjonen er å stabilisere dyret mot rulling, og hjelpe til i krappe svinger. Noen dyr har utviklet ryggfinner med forsvarsmekanismer, som pigger eller gift. Mange maller kan låse den første strålen i ryggfinnen i oppreist stilling for å bli mindre fristende å ete, eller for å låse seg fast inne i en sprekk.
Huayan zong
Skismet mellom Yogāchāra og Madhyamika
Madhyamika forkastet dette synspunkt, og betraktet bevisstheten som like relativ og «tom» som ytre fenomener.
De fire dharmadhātus: Foreningen av Yogāchāra og Madhyamika
Avataṃsaka-skolen ble berømt for sin lære om de fire dharmadhātus (四法界, Sì Fă Jiè, egenskaper ved virkeligheten og dharmakaya):
Denne læren fikk også stor innflytelse på Zen-skolen.
Huáyán prøvde å oppheve den tilsynelatende selvmotsigelsen mellom Madhyamika og Yogāchara gjennom de to begrepene Lĭshì wúài (ikke-opphevelsen av prinsipp og fenomen) og Shìshì wúài (ikke-opphevelsen av fenomen og fenomen).
Ikke-opphevelse av prinsipp og fenomen
I sitt essay «100 erklæringer om oseanet av tenkning i Avataṃsaka sūtraen» (華嚴經義海百門, Huáyán jīng yìhăi băimén), forklarer Fǎzàng «prinsipp» som «tomhet», den gjensidige avhengighet mellom alle ting, Nāgārjunas «betingede samtidige-tilblivelse» (pratītya samutpāda) i betydningen intersubjektivitet. «Fenomener» er de dharma’er eller erfaringer som bygger opp den verden vi lever i.
Ifølge Fǎzàng er bevisstheten virkelig (som Yogāchara-skolen lærte). Derimot er egoets «subjektive erfaringer» «tomme» for «egen eksistens» (svabhāva). Egoets «subjektive erfaringer» kan sammenlignes med sirklene i figuren ovenfor som illustrerer en optisk illusjon.
Ifølge Avataṃsaka-skolen finnes ingen individuell erfaring (sirklene), men en gjensidig støttende aktivitet i universet som skaper de enorme mengder av sansende vesener og deres verdener. I figuren gir et kompleks av linjer (den dynamiske aktivitet i universet) opphav til illusoriske sirkler og den like illusoriske verden av uavhengige sirkler (individer). Illusjoner gir opphav til nye illusjoner. Selv ikke linjene (universets aktivitet) finnes uten de illusoriske sirklene (egoene).
I sitt «Essay om gull-løven» (金師子章雲間類解, Jīn sīzi zhāng yún jiān lèi jiĕ), skrevet ned av Jìng Yuán (淨源), og i sin «Kommentar til Avataṃsaka sūtraen og gull-løven» (大方廣佛華嚴經金師子章, Dàfāngguăngfó Huá-yán-Jīng Jīn sīzi zhāng), skrevet ned av Chéng Qiān (承遷), benyttet Fǎzàng en lignelse om en gull-løve for å illustrere den tredje dharmadhātu: Hvis vi tenker på gullet som «prinsipp» og løvens form som «fenomenet», forstår vi hvordan de er samtidig tilstede og gjensidig støttende. Løven trenger gullet, og gullet trenger løven.
Prinsipp og fenomen opphever ikke hverandre.
Ikke-opphevelse av fenomen og fenomen
Fǎzàng tilføyde at inter-subjektivitet ikke innebærer fravær av individualitet. Dersom subjektet er relativt, er dharmaene også relative, siden de ikke kan eksistere uten subjektet. Dette er i harmoni med «Alt i En. En er i Alt», og illustreres med tårnene i Gaņdhavyū der «hver av dem bevarer sin adskilte eksistens i fullkommen harmoni med alle de andre». Hver del av løven (hale, tenner, ører etc.) er nødvendig for helheten og helheten trenger hver del.
Den fjerde dharmadhātu, Shìshì wúài, kan også illustreres med paradoksale figurer. De uendelige inter-subjektiviteter i universet opprettholder og støtter gjensidig hverandre. Ser vi en figur av ung eller gammel dame? En vase eller to ansikter?
To bilder av verden (subjekter) gir opphav til hverandre innenfor samme figur (dharma) uten å forstyrre deres individualitet. Dette er inter-subjektivitet: Alle er gjensidig ansvarlige for verdenene vi former med vår bevissthet.
Med andre ord: Et fenomen (én subjektiv erfaring) opphever ikke et annet fenomen (en annen subjektiv erfaring).
Buddhismens «5 stadier»
I sin tekst «Fem nivåer med lærdommer» (華嚴一乘十玄門, Huá-yán Jì chéng shí xuán mén), også kalt «Betraktning av dharmadhātu», med en liten kommentar av Zhì Yăn («Mysteriet ved Dharmadhātu»), delte Dù Shùn opp Buddhas lærdommer i 5 stadier: Disse 5 etappene ble utdypet av Chéng Guān i hans «Analyse av de 5 aggregater» (五蘊觀, Wǔ yùn guān), i hans «Essay om de 5 lærdommer av Huà-yán» (華嚴一乘教義分齊章, Huá-yán Jì chéng jiào yì fēn qí zhāng), og i Fǎzàng’s «Speilet av dharmadhātus mysterium» (華嚴法界玄鏡, Huá-yán fă-jiè xuán-Jìng),
Innflytelse fra taoismen?
Det har blitt hevdet at Huayan zong ble påvirket av kinesisk taoisme. Et teknisk begrep innenfor taoismen er xuán (玄) eller «mysterium». Ordet kan også bety «dypsindighet» eller «sublim sannhet». Det har blitt påpekt at xuán går som en rød tråd gjennom hele skolens presentasjon av læren om de fire dharmadhātus. Navnet brukes i tittelen på en rekke av de fem patriarkenes tekster, og den sentrale lære i forbindelse med de fire dharmadhātus har vært «de ti mysterier» eller de ti xuán.
Eksegeser
Den eksegetiske tradisjonen til Avataṃsaka sūtraen i Kina er svært omfattende. De fleste kommentarer ble skrevet av Avataṃsaka-skolen, men det er også bevart kommentarer fra andre retninger.
Nils Andreas Biørn
Nils Andreas Biørn (født 25. oktober 1807 i Drammen, død 14. august 1886) var en norsk prest og redaktør. Han var i sitt andre ekteskap gift med Henrik Wergelands enke Amalie Sofie Bekkevold.
Huayan zong
Tantriske tekster
Bù Kōng (705–774), en av de 8 patriarkene i kinesisk Vajrayana, oversatte en liten rituell Tantrisk tekst, basert på Gaņdhavyū. Dens tittel var «Rituell prosedyre for stavelses-hjulets Yoga av plutselig erkjennelse av Vairocanas dharmakaya, fra Gaņdhavyū-delen av Buddhāvataṃsaka nama mahāvaipulya sūtra» (大方廣佛花嚴經入法界品頓證毘盧遮那法身字輪瑜伽 儀軌, Dàfāngguăngfó Huá-yán-Jīng Rùfă-jiè-pìn Dùnzhèng Pílúzhēnă făshēn Zìlún yúqié yíguĭ). En annen liten Tantrisk tekst, utgått fra Gaņdhavyū, ble oversatt av Bù Kōng med tittelen Dàfāngguăngfó Huá-yán-Jīng Rùfă-jiè-pìn sì shí èr zì guān mén (大方廣佛華嚴經入法界品四十二字觀門).
En tredje liten tantrisk tekst, «Dhārānī av essensen av Avataṃsaka sūtraen» (華嚴經心陀羅尼, Huá-yán-Jīng Xìn tuó luó ní), ble oversatt av Śīkşānanda. Teksten ble to ganger oversatt til tibetansk fra sanskrit-originaler fra Nepal under tittelen «Essensen av Gaņdhavyūa» (Dong po bkod pai snying po).
Nils Andreas Biørn
Han var sønn av lensmann i Lier Christian Ludvig Schytz Biørn og Maren Arctander. I 1828 ble han privat dimittert til examen artium, og ble i 1833 cand. theol. I 1835 ble han ansatt som personalkapellan i Moss, og var senere forrettende sogneprest på forskjellige steder i landet. I 1840 ble han hjelpeprest hos stiftsprosten i Christiania, og i 1850 ble han utnevnt til sogneprest i Leksvik.
Huayan zong
Eksegeser i «de 1000 Buddhaers huler» (Dūn Huáng)
I de «1.000 Buddha’ers huler» ved Dūn Huáng, forseglet omkring 1000 e.Kr. og gjenoppdaget i begynnelsen av 1900-årene, ble det oppdaget fem kommentarer til Avataṃsaka sūtraen, hver av dem i en bokrull, hvorav fire var kommentarer til Buddhabhadras oversettelse:
Nils Andreas Biørn
I sin tid i Christiania virket Biørn for opprettelsen av barneasyl og måteholdsselskaper. Han var med på å utgi bladet «For huuslig Andagt» (1842–1846) sammen med C. R. Keyser, utga selv «Børnevennen» der flere av Henrik Wergelands barnedikt ble publisert. (1843–1850), og utga «Christelig Huusven», en fortsettelse av «For huuslig Andagt», sammen med P. Andresen.
Huayan zong
Eksegeser i «de 1000 Buddhaers huler» (Dūn Huáng)
Den femte teksten er en kommentar til Śīkşānanda’s oversettelse:
UEFA Super Cup 2011
UEFA Super Cup 2011 var den 37. utgaven av cupturneringen UEFA Super Cup. Finalen ble spilt som én kamp på nøytral bane i Monaco mellom vinner av UEFA Europa League 2010/11 (FC Porto) og vinner av Mesterligaen 2010/2011 (FC Barcelona).
Huayan zong
Andre eksegeser fra Kina
Som nevnt ovenfor, er det bevart en kommentar fra Kinas madhyamika-skole. Andre tidlige kommentarer er:
Nils Andreas Biørn
Biørn forrettet i Henrik Wergelands begravelse fra Vår Frelsers kirke i Christiania 17. juli 1845. Gravtalen er utgitt.
UEFA Super Cup 2011
FC Barcelona vant til slutt finalen med 2–0 etter scoringer av Lionel Messi og Cesc Fàbregas.
Huayan zong
Andre eksegeser fra Kina
Det foreligger tre omfattende kommentarer til Buddhabhadras oversettelse:
Nils Andreas Biørn
Biørn var blitt enkemann i 1844, og giftet seg igjen i 1846 med Henrik Wergelands enke, Amalie Sofie Bekkevold.
Huayan zong
Andre eksegeser fra Kina
Chéng Guān skrev også en eksegese til siste kapittel av Prajñas oversettelse:
Li Dong Xuans kommentar i 40 bokruller og Chéng Guāns kommentar i 90 bokruller er komplette kommentarer til Avataṃsaka sūtraen. De andre er underkommentarer, eller kommentarer til enkelte kapitler (Li Dong Xuans kommentar i 8 bokruller dveler ved kapittel 39, Gaņóavyūha). I 1699, under Qing-dynastiet, kombinerte Ch’an-munken Weilin Dao-p’ei (1615–1702) kommentarene til Chéng Guāng og Li Dong Xuan sammen med sūtraen til en enkel tekst i 120 bokruller. Den er bevart i den kinesiske buddhistiske kanon i to varianter med tittelen «Samling av forklaringen og kommentarene til avataṃsaka sūtraen» (華嚴經疏注 [但欠], Huá-yán-Jīng Shù dàn qiàn) og tittelen Huá-yán-Jīng Hé Lùn (華嚴經合論)