cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Den danske Kunstforening
Kunstforeningen eksisterer den dag i dag og er en sentral formidler av nasjonal og internasjonal kunst i Danmark. Foreningen har holdt til på Gammel Strand i København siden 1952, i en bygning tegnet av arkitekt Philip de Lange. Bygningen er fredet
Erling Drangsholt
Erling Drangsholt (født 29. oktober 1885 i Oddernes, død 20. november 1950) var en norsk skuespiller.
Niuisk
Niuisk blir snakket av 2 027 mennesker på Niue (nesten hele befolkningen) viser tall fra 1998, men språket også blir snakket på Cookøyene, New Zealand og Tonga, for det meste av utflyttere fra Niue. Til sammen blir språket snakket av omkring 8 000 mennesker, altså bor de fleste talerne på andre steder enn Niue, hvor språket er hjemmehørende. De fleste innbyggerne på Niue er tospråklige, med engelsk som sitt andre morsmål.
Tidlig på 1990-tallet bodde 70 prosent av de som snakket niuisk på New Zealand.
Kleiner münsterländer
Kleiner münsterländer (FCI #102), «liten münsterlander», er en opprinnelig tysk jakthundrase.
Kleiner Münsterländer ble innført til Norge i begynnelsen på 1960-tallet, men det er først i de siste årene rasen har fått utbredelse som jakthund i Norge. Rasen er fremdeles en av de stående jakthund-rasene med minst utbredelse i landet. Den blir anvendt av mange som allsidig jakthund slik den er avlet for i opprinnelseslandet. Siden midten på 1980-tallet begynte enkelte også å ta inn grosser münsterländere, og de siste årene har også flere individer av denne rasen gjort seg bemerket på både lavlands-, skogsfugl- og høyfjellsprøver. Hunden brukes som støtende hund på rådyr, hjort, elg og villsvin etter norske regler som sier los i maks 5 min. Holder god kontakt med fører og egner seg til ettersøk. Rasen skal avles etter internasjonale retningslinjer som tilsier bruk allsidig og ikke isolert på fugl.
Bymarka
Bymarka er et skogsområde vest for Trondheim på 80 km², og er dermed Trondheims største og mest populære utfartssted.
Området er et kontinuerlig skogbelte som ligger på Byneshalvøya, og kan grovt deles i fire deler. Det sentrale kjerneområdet rett vest for byen heter Trondheim bymark, (ofte kalt Trondheimsmarka) og er godt utbygget med turløyper.
Området har et svært variert turterreng – fra tette granskoger via vekslende skog- og myrterreng til snaufjell over tregrensen (ca. 450 moh.).
11 km² ble vernet som Bymarka naturreservat i 2005.
Slagord
Jens Fredrik von der Lippe, tidligere sjef for Trondheim Kommuneskoger, lanserte følgende slagord for friluftsbruken av Bymarka: «Her er du alltid velkommen når ingen kan se at du har vært der!».
XFree86
XFree86 er en implementasjon av vindussystemet X. Det ble opprinnelig laget for Unix og Unix-liknende operativsystemer for x86-arkitekturen, men ble etterhvert også tilgjengelig for OS/2 og Microsoft Windows (via biblioteket Cygwin). Det var fri og åpen programvare under XFree86 Lisensen versjon 1.1. Systemet ble utviklet av the XFree86 Project, Inc.; den ledende utvikler var David Dawes. Siste versjon var 4.8.0.
Under mesteparten av 1990-årene og like etter århundreskiftet, var prosjektet kilden til de fleste innovasjoner innenfor vindussystemet X. Frem til 2004 ble det brukt av nesten samtlige distribusjoner av Linux og Berkeley Software Distribution.
Med versjon 4.4.0 i februar 2004 forandret XFree86 Prosjektet sin lisens på en måte som Free Software Foundation oppfattet som i strid med GNU General Public License. De fleste Linux-distribusjoner valgte derfor X.org som et nytt alternativ.
Il Redentore
Venezia ble rammet av en pestepedemi som drepte 46 000 mennesker i årene 1575–1576. Etterat alle menneskelige forsøk hadde feilet på å stoppe pesten, vendte de seg til høyere makter, og 8. september 1576 vedtok senatet at det skulle bygges en kirke i takknemlighet hvis pesten tok slutt.
Ælfgyth
Ælfgyth er et gammelengelsk kvinnenavn.
Il Redentore
Det var Marcantonio Barbaro som var pådriver for at Andrea Palladio skulle få oppdraget.
Palladio tegnet en kirke med kvadratisk grunnplan. Kirkerommet var sirkulært med en kuppel. Selv om slike kirkerom hadde vært populære i Nord-Italia ville senatet ikke ha den løsningen. De ønsket seg en løsning som fungerte bedre liturgisk. Løsningen som Palladio endte opp med har en exedra med et rektangulært skip.
Ælfgyth
Utbredelse
Ælfgyth var et populært kvinnenavn i England fra 800-tallet til 1100-tallet.
Il Redentore
Hver tredje lørdag og søndag i juli holdes det en fest for å takke for at pesten tok slutt. Det bygges en pongtong over kanalen slik at folk kan gå over den brede kanalen fra Zattere til Guidecca.
Szczepan Kupczak
Szczepan Kupczak (født 29. november 1992) er en polsk kombinertløper.
Han representerte Polen under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 25 og 39.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 34 i normalbakke/10 km.
BMW E63
BMW E63 er betegnelsen på BMWs nåværende versjon av 6-serie som ble lansert i 2004. E63 betegner coupéversjonen, mens cabrioletversjonen kalles E64. Forrige versjon av 6-serien var E24, som ble produsert i perioden 1977–1989.
E64 cabriolet
BMW valgte å gå bort fra Ci da 645Ci ble erstattet med 650i. 630i kom også inn i bildet da endringen skjedde.
Ralph Wilson (amerikansk fotball)
Ralph Cookerly Wilson Jr. (født 17. oktober 1918 i Columbus i Ohio, død 25. mars 2014 i Grosse Point Shores i Michigan) var en amerikansk forretningsmann og idrettsleder. Han var best kjent for å være grunnlegger og eier av amerikansk fotballaget Buffalo Bills i National Football League (NFL). Han var en av grunnleggerne av American Football League (AFL), som ble slått sammen med NFL i 1970, og var den siste originale eieren av et AFL-lag. Da han døde var han den eldste eieren i NFL på 95 år, og var den tredje lengst sittende eieren i ligaens historie (over 54 år, bak George Halas som eide Chicago Bears i 63 år og Art Modell som eide Pittsburgh Steelers i 55 år ). Han ble innlemmet i Pro Football Hall of Fame i 2009.
Karriere
Wilson vokste opp i Detroit i Michigan, sønn til selgeren Ralph Wilson Sr. og hans kone Edith Cole.
Wilson valgte å gå på University of Virginia i en annen delstat før han returnerte til Michigan for å gå på University of Michigan Law School. Han ble uteksaminert fra Detroit University School, nå University Liggett School, i 1936. Han vervet seg før angrepet på Pearl Harbor og tjenestegjorde i slaget om Atlanterhavet og Stillehavskrigen. Etter krigen overtok han farens forsikringsselskap og investerte i gruver og fabrikker i Michigan. Han kjøpte senere opp flere fabrikker, byggefirmaer, radio- og TV-stasjoner, og grunnla Ralph Wilson Industries.
Wilson fant ut om Lamar Hunts planer om å stifte en ny liga, American Football League, for å utfordre NFL. Han forsøkte å sette sammen et lag i Miami, men ble avvist. Hans neste valg var Buffalo, hvor AFLs førstevalg Pat McGroder hadde takket nei til å starte et lag. I september 1959 sendte Wilson et telegram til Hunt med setningen «Count me in with Buffalo.» Han kalte navnet Bills, etter et tidligere lag] som spilte i All-America Football Conference under samme navn fra 1946 til 1949. Den 28. oktober 1959 ble Buffalo Bills offisielt det syvende laget i AFL. Wilson klarte å gjøre idretten til en suksess i et relativt lite marked ved å signere stjernespillere som Cookie Gilchrist, Jack Kemp og Tom Sestak samt Hall of Famerne Billy Shaw og O.J. Simpson.
Wilsons hovedfokus var lagets økonomiske side og brydde seg ikke mye om lagets suksess på banen; O.J. Simpson kommenterte senere om kontraktforhandlingen hans med Bills, da Simpsons agent fortalte Wilson om hvordan Simpson kunne gjøre laget til en utfordrer for tittelen svarte Wilson med «What good would a championship do me? All that means is everybody wants a raise.»
I 1989, etter at ligaens kommissær Pete Rozelle annonserte at han skulle gå av med pensjon, var Wilson en av seks medlemmer på en komité som skulle finne kandidater for stillingen. Wilsons nominasjon, hans egne tidligere quarterback Jack Kemp, avslo tilbudet da han allerede hadde en stilling i USAs regjering (det var etter hvert Paul Tagliabue som tok over).
Etter at de originale navnerettighetene for Bills’ stadion utløp i 1998 endret de navn fra Rich Stadium til Ralph Wilson Stadium; laget solgte ikke navnerettighetene igjen før i 2016, etter Wilsons død og at laget ble solgt. Wilson skal ha blitt beskrevet som «sta», og avslo flere tilbud om navnerettighetene.
Wilson var en av ligaens mest frittalende eiere opp til sin død. Han stemte mot Cleveland Browns’ flytting til Baltimore i 1995. Han kritiserte NFLs kommissær i et åpent brev i 1998 fordi ligaen ikke tillott kritikk mot dommerne etter at feilaktige dommeravgjørelser hadde ført til et nederlag for Bills samme sesong. Han var en av to eiere (sammen med Cincinnati Bengals’ Mike Brown) som stemte mot ligaens forrige (før 2011) tariffavtale (Wilson og Brown fikk senere støtte for sin opposisjon etter at denne avtalen førte til spillerstreiken i NFL i 2011). Han forhandlet også frem en avtale som gjorde at laget hans kunne spille flere hjemmekamper i Toronto som en del av Bills Toronto Series fra 2008 til 2014.
Wilson trakk seg som lagets president i 2001 og gav kontroll over til daværende general manager Tom Donahoe; Wilson tok tilbake kontroll i 2006. 1. januar 2013 trakk Wilson seg igjen, og gav da kontroll over laget til Russ Brandon. Han fortsatte å jobbe med Brandon frem til han døde.
Privatliv
Wilson bodde i Grosse Pointe Shores i Michigan med sin kone Mary McLean, som han møtte i 1989. Han hadde tre døtre fra sitt første ekteskap med Janet McGregor Wilson, hvorav to var aktive i laget: Linda Bogdan (1948–2009) var dne første kvinnelige talentspeideren i profesjonell amerikansk fotball og var lagets Corporate Vice President frem til hun døde. En annen datter, Christy Wilson Hofmann, var konsulent innen merchandising. Mary Owen, Wilsons niese, var Vice President of Strategic Planning frem til laget ble solgt. Wilson skilte seg fra sin første kone i 1970 etter 26 år.
På 1990-tallet begynte Wilson på en liten, men verdifull kunstsamling som blant annet inkluderte verk av Claude Monet, Édouard Manet og Alfred Sisley; samlingen hadde en verdi på flere titalls millioner dollar.
Wilson ble innlemmet i Greater Buffalo Sports Hall of Fame i 1992. Han var en Scottish Rite frimurer av 33. grad.
Helse og død
Wilson pådro seg et hoftebrudd etter et fall i sitt eget hjem i juli 2011 som førte til at han gikk glipp av Bills’ første hjemmekamp i en sesong i lagets historie. Skaden førte til at han måtte bruke rullestol. Han publiserte en pressemelding hvor han forklarte at han hadde et håp om å kunne delta minst en kamp i løpet av sesongen med fysisk terapi. Han sa også at han var «svært overrasket» over lagets 41–7 seier over Kansas City i uke 1. Han var innlagt på sykehus i august og tidlig i september 2012 med en infeksjon og gikk glipp av hele 2012-sesongen. I april 2013 skal Wilson ha vært i god form med et håp om at han kunne være til stede under første hjemmekamp i 2013.
Wilson døde i sitt eget hjem 25. mars 2014 av naturlige årsaker, 95 år gammel. Laget forble en del av dødsboet frem til det ble solgt til Terry og Kim Pegula, eierne av Buffalo Sabres, i september 2014. Inntekten fra salget ble gitt i gave til Ralph C. Wilson Jr. Foundation, som støtter veldedigheter i Buffalo og Detroit, som var Wilsons ønske før han døde. Donasjonen var på $1,2 milliarder og skulle deles ut i løpet av de neste to tiårene. Niesen Mary Owen styrte organisasjonen i noen få måneder før salget ble fullført 8. oktober 2014.
Pro Football Hall of Fame
Den 31. januar 2009 ble Wilson stemt inn i Pro Football Hall of Fame sammen med tidligere defensive end for Buffalo Bills Bruce Smith. Pro Football Hall of Fame Game, som ble spilt dagen etter innlemmelsesseremonien i 2009, fulgte ikke det vanlige formatet med AFC mot NFC, men var istedenfor en kamp mellom to lag fra American Football League: Buffalo Bills og Tennessee Titans (tidligere Houston Oilers). Kampen ble annonsert like etter Wilson var stemt inn. I likhet med Wilson var Bud Adams den eneste eieren Titans hadde hatt, og de to var de eneste levende medlemmene av «Foolish Club», grunnleggerne av de åtte originale lagene i AFL. Wilson og Adams er to av kun fire som har eid et profesjonelt amerikansk fotballag i over femti år (George Halas, eier av Chicago Bears fra 1920 til han døde i 1983, er den tredje og William Clay Ford Sr., Wilsons nabo og eier av Detroit Lions fra 1961 til 2014, er den fjerde).
Wilson donerte $2,5 millioner til byggingen av Pro Football Research and Preservation Center i Hall of Fame; bygget ble oppkalt etter Wilson 13. august 2012.
Risdalen
Risdalen er en bekkedal i Østre Toten, mellom Kraby og Lensbygda. Dalen er veldig preget av forurensing fra noen år tilbake, og dette har medført at skogen er derfor i noe som kalles «Eldringsfasen»
Risdalen er foreslått vernet på grunn av dets mangfoldige fugle- og planteliv, og søknaden ligger foreløpig under behandling.
På Toten er Risdalen et populært ekspedisjonsmål, både for skoleelever og voksne i nærmiljøet. Det som er unikt fra Risdalen i forhold til andre små daler i området, er Fuglefossen. Fuglefossen er en ca. 14 meter høy foss, som videre renner ut i en liten elv. Dette er drikkevann for det lokale fuglelivet.
Risdalen og Fuglefossen ligger skjult inne i en stor skog i området, skogens navn er ukjent. Om du vil besøke Risdalen er turen fra Lena Ungdomsskole om lag 4 kilometer.
Ved første øyekast vil man se det som en vanlig skog, men når man kommer nærmere vil man se at det er mange bratte kanter å takle før man kommer ned i selve dalen.
Steinodden dyrefredningsområde
Steinodden dyrefredningsområde og Steinodden plante- og dyrefredningsområde er et biotopvern i Farsund kommune, Vest-Agder. Arealet er henholdsvis 2,3 km² og 0,2 km². Områdene ble fredet i 1987, og er en del av ramsarområdet Lista våtmarksystem siden 1996.
Hensikten med verneområdet er å beskytte en rik og variert flora, og det rike fuglelivet. Verneområdet ligger åpent og værhardt til ytterst på Lista, i et pent kulturlandskap med lange steingjerder. Geologien i området inneholder rester av Lista-morenen. det rike fuglelivet omfatter særlig vadefugler, men også ender og skarv.
Fylkesvei 261 (Hordaland)
Fylkesvei 261 (Fv261) i Hordaland gikk mellom Landås og Mannsverk i Bergen. Veien var 3,1 km lang, den har blitt omklassifisert til kommunal vei.
Den tidligere fylkesveien tilsvarer de kommunale veiene
Jasper Good
Jasper Good (født 10. mai 1996) er en amerikansk kombinertløper.
Greenwood County (Kansas)
Greenwood County (GW) er et fylke i den amerikanske delstaten Kansas.
Jasper Good
Han representerte USA under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 43 og 45.
Beingrinda
Beingrinda er et vandresagn dokumentert både i Norge, Sverige og Danmark. Den er ikke blant de mest kjente, men er blitt fortalt over mesteparten av landet bortsett fra de nordligste fylkene. I Reidar Th. Christiansens katalog over vandresagn har den typenummer ML 4020.
«Beingrind» er et eldre norsk ord for skjelett.
Fortellingen kan variere mye, men i kortform er innholdet slik:
En variant av sagnet står trykt i:
Knut Hermundstad I Manns Minne: Gamal Valdreskultur III. Oslo 1944 (Norsk folkeminnelags skrifter nr.55, side 50f.
Bjarne Braatoy
Bjarne Braatoy (født Bjarne Froyland Nielsen i 1900 i Milaca, Minnesota, død 15. mars 1957 i London, Storbritannia) var en norskættet amerikansk organisasjonsmann og forfatter.
Braatoy ble født av norske foreldre i USA, og han studerte i Minneapolis, Boston, Oslo, Berlin, Paris og ved London School of Economics. Han arbeidet en stund i London som journalist for Daily Herald og for skandinaviske arbeideraviser.
Etter at den andre verdenskrig begynte, reiste han tilbake til USA, der han arbeidet for den norske eksilregjeringen. Etter krigen arbeidet han i Østerrike og Tyskland som utsendt for «United States Displaced Persons Commission».
Den 3. mars 1956 ble han valgt til generalsekretær for Sosialistinternasjonalen i Zürich, Sveits.
Han var bror til Trygve Braatøy.
Industriell shipping
Industriell shipping er frakt av industriprodukter som kjemikalier, gass, bil, container og må ikke forveksles med råvare-shipping som er frakt av råvarer som produkt, tørrlast og olje.
Lars Erik Sødal
Lars Erik Sødal (født 26. mai 2002) er en norsk fotballspiller som spiller for, på lån fra.
Cidade de Deus (Rio de Janeiro)
Cidade de Deus er et nabolag i bydelen i Jacarepaguá, i den vestlige delen (Zona Oeste) av Rio de Janeiro i Brasil. På portugisisk betyr det «Guds by». Cidade de Deus hadde 36 515 innbyggere i 2010. Det har et areal på 1,21 km².
Silatunnelen
Silatunnelen er en veitunnel i Lurøy kommune og Rana kommune i Nordland. Tunnelen er en del av fylkesvei 17 og går mellom Sila i Lurøy og nordsiden av fjorden Sjona i Rana. Den er 2882 meter lang og ble åpnet 8. juli 1989. Sammen med resten av veien mellom Utskarpen i Rana og Stokkvågen i Lurøy, ga Silatunnelen fergefri veiforbindelse til Lurøy kommune.
Cidade de Deus (Rio de Janeiro)
Cidade de Deus ble grunnlagt i 1960, og var planlagt og utført av myndighetene i den tidligere delstaten Guanabara som en del av en politikk for å systematisk fjerne favelaer fra sentrum i Rio de Janeiro og bosette deres innbyggere i forstedene.
Silatunnelen
I likhet med mange andre tunneler i Norge er Silatunnelen noe plaget med kondens. Kondensen kan føre til farlige situasjoner fordi bilrutene plutselig dugger når en kjører inn i tunnelen.
Cidade de Deus (Rio de Janeiro)
Nabolaget er mest kjent gjennom filmen ved samme navn fra 2002, Cidade de Deus. Filmen handler om livet i favelaen, men ble av sikkerhetsmessige grunner ikke spilt inn i Cidade de Deus.
Hamilton County (Kansas)
Hamilton County (HM) er et fylke i den amerikanske delstaten Kansas.
Pieter Lenie Station
Copacabana Field Station, også kalt Pieter J. Lenie Field Station, er en amerikansk sommerstasjon i Antarktis, opprettet i 1985 , som ligger på King George Island, ca. to km sørøst for den polske forskningsstasjonen Arctowski. Stasjonen består av tre små bygninger ved foten av Rescuers Hills, nær Llano Point. Den ligger på et spesielt verneområde kalt «Admiralty Bays vestkyst» (ASPA 128).
Stasjonen har fått sitt navn etter Pieter J. Lenie, kaptein på skipet RV «Hero», hovedfartøy for Det amerikanske forskningsprogrammet i Antarktis mellom 1968 og 1985.
Rockers Time Now
Rockers Time Now er et reggaealbum utgitt i april 1976 av reggaeartisten Johnny Clarke. Albumet inneholder flere jamaicanske slagere som tittellåta «Rockers Time Now» og «Satta Massagana». Albumet inneholder et budskap om fred og bevissthet.
Musikere
Alle låtene er mixet av King Tubby. Albumet er produsert av Bunny Lee.
Wojciech Marusarz
Wojciech Marusarz (født 28. mai 1993) er en polsk kombinertløper.
Han representerte Polen under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 47.
Hans Fredrik Marthinussen (1918–2009)
Hans Fredrik Marthinussen (født 19. mai 1918 i Bergen, død 7. november 2009 ) var en norsk jurist og dommer.
Han tok examen artium i 1937 og ble cand. jur. i 1942. Marthinussen var sønn av biskop i Stavanger Karl Marthinussen.
Karriere
Hans Fredrik Marthinussen var dommerfullmektig i Karmsund fra 1943 til 1945 og var hjelpedommer fra 1946 til 1947. Han begynte i Justisdepartementets lovavdeling i 1946, hvor han ble byråsjef i 1952. Han ble lagdommer ved Gulating lagmannsrett i 1958, ble lagmannsretten leder (lagmann) i 1969 og fikk tittelen førstelagmann i 1986. Han ble gitt avskjed i nåde fra 1. juni 1988, da han hadde passert aldersgrensen. Han fortsatte som ekstraordinær lagdommer en periode etter avgangen.
Marthinussen deltok også som norsk sakkyndig i det nordiske lovsamarbeidet i forbindelse med ny aksjelov, etter at Per Augdahl hadde trukket seg i 1962, og han avga Innstilling om lov om aksjeselskaper i 1970. Han ledet også utvalget som la frem forslag til lov om kredittkjøp i NOU 1977: 2. Han var også medlem av selskapslovutvalget fra 1975 til 1980, som la frem forslag til ny selskapslov. Han var medforfatter til flere lovkommentarer til aksjelovene av 1957 og 1976.
Hans Fredrik Marthinussen var også formann i Markedsrådet i årene 1975–1984 og har vært ordfører i representantskapet for Vestenfjeldske Bykredittforening.
Æresbevisninger
Hans Fredrik Marthinussen ble i 1986 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden for sin embedsfortjeneste. Han er også ridder av den svenske Nordstjerneordenen. Han var også medlem av Den norske frimurerorden.
Loddefjord
Loddefjord ligger i Laksevåg bydel i Bergen kommune, 9 kilometer vest for Bergen sentrum, og var tidligere en egen bydel. Loddefjord er en drabantby som vokste frem tidlig på 1970-tallet, og fremstår i dag som et tettbebygd område av næringsområder, blokker, rekkehus og villaområder med bydels- og kjøpesenteret Vestkanten som sentrum. Loddefjord holder badelandet Vannkanten, og fikk i 2007 ny ishall.
Buavåg
Buavåg er en bygd i Sveio kommune i Hordaland. Stedet har omtrent 300 innbyggere. Buavåg er mest kjent som ferjekai i forbindelsen Buavåg-Langevåg (Bømlo). Kystsogedagene blir arrangert hvert år i begynnelsen av september. Sveio kommunes første tennisbane er for tiden under oppføring i Buavåg, like ved beachvolleyballbanen.
Interstellar materie
Interstellar materie (også kalt Det interstellare medium) er stoffet som er samlet mellom stjernene i en galakse. Dette stoffet består som oftest av atomer i ionisert og molekylær form, støv og kosmisk stråling. Emisjontåker består av varm hydrogengass som er ionisert av varme stjerner og sender ut lys på bestemte bølgelengder i form av et emisjonspektrum. Mørke tåker har større tetthet og avtegner seg mot en lysere bakgrunn av stjerner eller lysende tåker. Andre er refleksjonståker som reflekterer lys fra stjerner i nærheten. Her finner vi også de kalde og tette molekyltåker, som inneholder mye gassmolekyler, samt tåker med kald nøytral hydrogengass. De observeres først og fremst i radiobølgeområdet. Det finnes også en ytterst tynn og varm gass som sender ut røntengenstråling.
Ranheim kirke
Ranheim kirke er en korskirke fra 1933 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke. Kirken er tegnet av arkitekt Roar Tønseth.
Loddefjord
Geografi
Det utvidete Loddefjord-begrepet kalles ofte Bergen Vest, og omfatter de vestlige delene av Laksevåg bydel, med områdene Bjørndal, Loddefjorddalen, Vadmyra, Hetlevik, Mathopen, Håkonshella, Alvøen, Drotningsvik, Godvik, Olsvik og Kjøkkelvik med tilhørende skog, fjell og innsjøområder. Loddefjord utgjør de deler av byen som ligger vest og sør for byfjellet Lyderhorn, og er omgitt av sjø i sør, vest og nord.
Askøybroen forbinder området med Askøy i nord, Sotrabroen forbinder området med kommunen Øygarden i vest, og Bjorøytunnelen forbinder området med Bjorøy i Øygarden. Forøvrig er det motorveiforbindelse gjennom Laksevåg og Damsgårdstunnelen via Puddefjordsbroen og Nygårdstunnelen til Nygårdstangen ved Bergen sentrum, som knytter denne veiforbindelsen sammen med E39 og E16. Veiforbindelse er det også sørover til Fyllingsdalen og Ytrebygda, en strekning som er under utbedring med prosjektnavnet Ringvei Vest.
Ranheim kirke
Den tidligere kirken var en trekirke som brant ned etter lynnedslag i 1932.
Loddefjord
Geografi
Delområdet Loddefjord består av 25 grunnkretser med til sammen 25 605 innbyggere 1. januar 2013 og et samlet areal på 22,8 km², hvorav 2,07 km² er ferskvann. Befolkningstettheten er på 1 235 innbyggere pr. km² landareal. Tettbebyggelsen i området inngår i tettstedet Bergen.
Hypocisseis
Hypocisseis er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utseende
Små til middelsstore, avlange og litt flate, svarte praktbiller med lyse eller blålige tegninger.
Levevis
I alle fall noen av artene er knyttet til trær i akasieslekten.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Filippinene) og Australia.
Allogymnopleurus
Allogymnopleurus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Levevis
Som hos andre gjødselgravere (Scarabaeinae) lever larvene av gjødsel som foreldrene har gravd ned.
Wulfthryth
Wulfthryth er et gammelengelsk kvinnenavn.
Etymologi
Navneleddet wulf har opprinnelse i germanske *-wulfaz, «ulv». Den norrøne formen av leddet var ulfr. Navneleddet thryth er dannet av gammelengelske þrȳð, «styrke». Den norrøne formen av leddet var *þrúðr.
Utbredelse
Wulfthryth var et populært kvinnenavn i England fra 800-tallet til 1000-tallet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Playlife
Playlife er et selskap basert i Treviso, Italia. Selskapet eies av kleskonsernet Benetton Group, og er merkenavnet dette selskapet bruker til sine sportsrelaterte produkter.
Playlife ble brukt som navn på motorene til Formel 1-teamet Benettons biler fra 1998 til 2000. Playlife-motorene var ommerkede Renault-motorer som var blitt innkjøpt av Mecachrome i 1998 og Supertec i 1999 og 2000. Andre F1-team, som Williams, Arrows og BAR brukte de samme motorene, men beholdt Mecachrome/Supertec-navnet. Benetton beste resultater med Playlife-motorer var tre andreplasser i 1998, og en andre og to tredjeplasser i 2000-sesongen.
Fylkesvei 5340
Fylkesveg 5340 går mellom Vetrlidsalmenningen og Nygaten i Bergen. Veien er 390 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 263 (Hordaland).
King Tubby meets Rockers Uptown
Musikere
Alle sangene er komponert av Augustus Pablo. Albumet er produsert av Augustus Pablo og mixet av King Tubby.
Arkitekturåret 1741
Arkitekturåret 1741 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1741.
Teisme
Teisme er en metafysisk filosofi om at gud eksisterer transcendent, altså uavhengig og utenfor vår verden, men som fortsatt opererer innenfor det immanente. Det kan da ses som en motsetning til deisme.
Begrepet oppstod på 1600-tallet som en kontrast til det allerede etablerte begrepet ateisme.
Harper County (Kansas)
Harper County (HP) er et fylke i den amerikanske delstaten Kansas.
Isaccea
Isaccea (tyrkisk: İshakçı) er en by i fylket Tulcea i landskapet Dobrudsja øst i Romania. Byen har vært bebodd i tusener av år bl.a. som følge av sin beliggenhet langs Donau på et sted hvor det er enkelt å krysse elven. Slik ble den en forbindelse mellom Balkan i sør og steppene i Russland og det sørlige Ukraina i nord og øst. Donau var lenge en grense mellom romere, senere bysantinere i sør og barbarene i nord. Slik ble også Isaccea en grenseby, erobret av ulike folk og herskere utallige ganger.
Geografi
Isaccea ligger ved Donaus sørlige og dermed høyre bredd. Elven danner på dette stedet grensen mot Ukraina. Byen ligger ca. 30 km vest for fylkeshovedstaden Tulcea. Veien mellom Tulcea og Brăila (E87) går gjennom byen.
Byen er inndelt i tre bosettinger: administrasjons- og handelssenteret Isaccea (4 789 innbyggere), landsbyen Revărsarea (563 innbyggere) og leprosariet Tichilești (22 innbyggere).
Isaccea ligger nær Măcinfjellene og Dobrudsjaplatået i sør og Donau i nord. Tidligere var det en rekke sjøer innenfor byens grenser, men flere av disse ble drenert i kommunisttiden for å gi landbruksjord. Prosjektet var mislykket da jorden viste seg å være lite fruktbar. Enkelte større sjøer finnes fortsatt: Saon, Telincea, Rotund, Ghiolul Pietrei, Racova. I april 2006 sviktet diket og Donau flommet inn over områder som tidligere hadde vært våtmark.
Landsbyen Revărsarea ble grunnlagt etter frigjøringskrigen i 1877 og etablert av veteraner som ryddet skogen i området og bygget byen der. Stedet har siden hatt flere navn: Piatra Calcată, Principele Nicolae, oppkalt etter prins Nikolas av Romania og Ștefan Gheorghiu, oppkalt etter fagforeningsmannen med samme navn.
Neolittisk kultur
Dagens Isaccea ligger på et sted som har vært befolket siden førhistorisk tid. Nordvest i byen, på stedet Suhat, er det funnet rester av en neolittisk bosetting som tilhørte Boian-Giulești-kulturen (4100-3700) f.Kr.
Getere og keltere
Den neolittiske kulturen ble etterfulgt av geterkulturen som var influert av hellenistisk sivilisasjon. Kelterne utvidet sitt territorium fra Sentral-Europa, og da de nådde Isaccea i det tredje århundret f.Kr., kalte de stedet Noviodunum. Kelterne ga også navn til stedene Aliobrix på motsatt side av Donau og Durostorum, lengre sør i Dobrudsja.
Dareios I av Persia utkjempet i 514 f.Kr. i dette området et avgjørende slag mot skyterne. Grekerne bygget et handelssted i byen og Klaudios Ptolemaios og Hierocles (forfatter av Synecdemus) kalte Isaccea en polis. .
Dakere og carpiere
De romerske bosettingene i Dobrudsja ble rundt år 170 angrepet av den dakiske stammen Costoboci som levde i området for dagens Moldavia. Resultatene av deres angrep er synlig i de arkeologiske utgravningene i Noviodunum. Angrepene fortsatte utover i det tredje århundret. Da var det samarbeidende styrker fra den dakiske Carpi-stammen og goterne som var de aggressive parter. Det avgjørende slaget da romerne måtte oppgi byen, fant sannsynligvis sted i 247.
Carpiene plyndret byene og tok innbyggerne som slaver. Fra denne perioden finnes en rekke arkeologiske spor, bl.a. depotfunn av mynter og andre tegn på ødeleggelser. Noviodunum ble sannsynligvis ødelagt under raid gjennomført av gotere og heruler i år 267,da Gallienus var romersk keiser. Like ved byen er det funnet nedgravde myntdepoer, bl.a. ett på 1071 romerske mynter. Etter raidene ble Noviodunum og dessuten de øvrige utplyndrete urbane sentrene i området, liggende folketomme. De gjenvant ikke sin opprinnelige form som byer før mot slutten av det tredje århundret.
Under Konstantin den store (306-337) ble Noviodunum festning gjenreist som del av et større prosjekt med å ruste opp imperiets grenser langs nedre Donau.
Innen utløpet av det tredje hundreåret var byen også blitt et senter for kristendommen. Like ved Niculițel ble det i 1971 oppdaget en grav til fire kristne martyrer: Zotikos, Attalos, Kamasis og Philippos. Martyrene ble trolig drept i Noviodunum under forfølgelsen av de tidlige kristne under de romerske keiserne Diokletian (303-304) og Licinius (319-324) og deretter gravlagt av lokale kristne.
Bysantinerne
Etter delingen av det romerske riket ble Isaccea del av Det bysantinske riket og dermed den viktigste bysantinske havn langs Donau. Valips som var overhode for rugierne (som var allierte av hunnerne), okkuperte Noviodunum på et tidspunkt mellom 434 og 441 og byen ble inkludert i det hunnerske imperiet. Området ble gitt som føydaljord til hunnernes leder Hernak etter at hans far Attila var død.
I den bysantinske keiseren Fokas' regjeringstid (602-610) krysset store masser av avarer og slavere den bysantinske grensen. Selv om deres tilstedeværelse beskyttet det bysantinske herredømmet mot andre nomader ble deres kontroll av området kun formell. En endring skjedde i 681 da bysantinerne anerkjente det første bulgarske riket og oppga sine krav på Skytia. Deretter forsvinner Isaccea fra historien i over 300 år. Fra denne perioden finnes ingen bevis for at det bodde mennesker på stedet.
900 og 1000-tallet
Konstantin VII omtaler ca. 950 seks byer i området, bl.a. Saka-katai. Dette kan være første gang byen omtales skriftlig etter at den forsvant fra historiske kilder. I 971 ble Isaccea igjen inkludert i Det bysantinske riket og castrumets murer ble forsterket. I 1032 ble petsjengerene trolig drevet sørover av kumanerne og slo seg ned i denne byen. Denne teorien bygger på arkeologiske funn, bl.a. bladformete anheng som var typiske for deres håndverk. Petsjenegerene handlet med bysantinerne, noe som førte til en oppgang i økonomien i regionen. Et bevis for dette er antallet mynter funnet i Isaccea: 700 mynter fra perioden 1025-1055. Petsjenegerene ble imidlertid assimilert og forsvant fra historien.
1100-tallet
Bysantinerne gjenvant kontroll med Isaccea mot slutten av det tiende århundret. Dette vises ved funnet av et segl tilhørende Leo Nicerites, guvernøren (paristrion). Rundt år 1100 ble det bygget en dobbel mur i byen.
Midt i det 12. århundret ble Isaccea ødelagt av angrep fra kumanerne og deretter fullstendig gjenoppbygget. I den andre halvdelen av det 12. århundret var Isaccea den viktigste bysantinske militærbasen i regionen, bedømt etter de mange rikssegl som ble funnet her. Det dreier seg om et segl tilhørende Isak II Angelos (1185–1195) og ett tilhørende Johannes III (Bysants), sjef for riketes garde under Manuel I Komnenos (1143–1180).
1200-tallet
Den arabiske geografen Albufeda nevte byen og plasserte den i regionen Al-Ualak i Valakia. Byen har angivelig hatt en hovedsakelig tyrkisk befolkning og ble styrt av bysantinerne. Et bysantinsk despotat eksisterte i den nordre delen av Dobrudsja med Isaccea som sentrum. Mellom 1332 og 1337 fikk byen en vasall fra Den gylne horde av Nogaiere kalt Saqčï.
1300 og 1400-tallet
Sent i det fjortende århundret ble byen regjert av Mircea cel Bătrân av Vallakia. Ett år før hans død i 1417 ble denne byen i likhet med andre befestede byer langs Donau, erobret av osmanene. Disse bygget en garnison som del av den danubiske grensen.
Byen ble vunnet tilbake av Vlad Țepeș i 1426 under hans felttog mot osmanene. Vlad massakrerte den lokale muslimske bulgarske og tyrkiske befolkning som det ble antatt ville ta parti for tyrkerne. 1350 personer i Issacea og Novoselo, ble myrdet av totalt 23 000 i hele Bulgaria.
Osmanene tok byen tilbake i 1484 og la den inn under den daværende Silistra-provinsen som omfattet Dobrudsja, store deler av dagens Bulgaria og senere også Budjak og Yedisan.
1500 og 1600-tallet
Țepeș' massakre og ødeleggelser endret fullstendig den etniske sammenseting av Isaccea, som forble en mindre kristen landsby gjennom det sekstende århundret. Bayazid II's erobring av Kilia og Akkerman reduserte faren fra nord og det samme gjorde Mehmet II's seire over Vallakia med hensyn til trusselen fra vest. Sultanen så derfor ingen grunn til å gjenreise festningen i Isaccea og heller ikke garnisonsbyen.
Lyngsdalselva
Lyngsdalselva (samisk: Vuošváhjohka) er ei elv i Lyngen kommune i Troms. Elva er 10,3 km lang (17,0 km regnet fra Bálggesváhjohkas utspring), og har et nedbørfelt på 84,78 km². Middelvannføringen ved munningen er 4,51 m³/s.
Cabécar (språk)
Cabécar er et chibchansk språk som snakkes av et sted mellom 2000 og 9000 mennesker i Talamanca-regionen i det sørlige Costa Rica. Det er dermed et av de to største indianske språka i Costa Rica, sammen med bribri, som det er nært beslekta med.
Lyngsdalselva
Elva starter fra brefrontene på Sydbreen og Midtbreen på østsida av Jiehkkevárri (1 833 moh) i Lyngsalpan. Fra dette fjell- og brelandskapet renner Lyngsdalselva først mot nordøst i et stritt løp ned mot Dalbotn, hvor elva brer seg ut i et forgreinet løp mot øst over ei vid slette. Her møter den sideelva Bálggesváhjohka, som kommer inn fra Veidalen i sør. Bálggesváhjohka, som er betydelig lengre enn hovedelva, har utspring fra sørsida av fjellet Bálggesvárri, nord for Veidalsvatnet i de sentrale delene av Lyngsalpan. Etter Dalbotn øker fallet i elva igjen. Den munner ut i Lyngen ved Furuflaten.
Cabécar (språk)
Cabécar skiller mellom orale og nasale vokaler, og har i alt 12 vokalfonemer og 14 konsonantfonemer.
Isaccea
1500 og 1600-tallet
Voivod Ioan Vodă cel Cumplit av Moldavia sendte i 1574 Pârcălab Ieremia Golia med en hær til Oblucița (Isaccea) for å hindre den osmanske hæren fra å forsere elven. Golia svek imidlertid Ioan for 30 gullpenger. Dette sviket førte til den moldaviske hærens nederlag og til henrettelsen av Ioan.
Cabécar (språk)
Det er to dialektgrupper av cabécar, nordlig og sørlig, som igjen deles inn i to dialekter hver.
Lyngsdalselva
Med unntak av bebyggelsen og veien som krysser elva ved utløpet er vassdraget helt uten påvirkning av menneskelige inngrep.
Isaccea
1500 og 1600-tallet
Ved begynnelsen av det sekstende århundret oppsto en ny fare for den osmanske grensen langs nedre Donau, nemlig kosakkene fra Ukraina. Disse hadde nådd Oblucița i 1603 og satt byen i brann. Sultan Osman II innledet deretter en serie angrep mot kosakkene og bygde en ny festning i Isaccea i 1620 som del av grensen. Byen ble imidlertid plassert på et annet sted enn det opprinnelige.
Lyngsdalselva
Elva ble varig vernet mot kraftutbygging i 1973, gjennom Verneplan I for vassdrag.
Isaccea
1500 og 1600-tallet
Den 6. oktober 1598 slo Mihai Viteazul den osmanske hæren ved Oblucița og gjenerobret byen. I mars 1599 var byen igjen på osmanske hender og osmanene utførte angrep i Vallakia. Mihais svar var å forsere Donau og angripe byen Oblucița. Etter Mihais død i 1601 ble byen gjenerobret av osmanene.
I desember 1673 ble Dumitrașcu Cantacuzino i den osmanske hæravdelingen i Isaccea valgt som prins av Moldavia.
1700-tallet
Under Prutoffensiven i den russiske tyrkiske krig fra 1710 til 1711 prøvde russerne å hindre at osmanene forserte Donau, men mislyktes. De to armeene støtte sammen ved Stănilești ved elven Prut.
Isaccea ble beleiret tre ganger på 1770-tallet: i 1770, 1771 og 1779. I 1771 ble den erobret av russerne i kjølvannet av slaget ved Kagul og russerne ødela festningen og moskeene. I motsetning til andre bosettinger i området ble den ikke totalt utslettet, men etter 10 år med utmattende krig var det bare 150 hus tilbake.
Den russiske flåten under kommando av José de Ribas kom i kamp med den tyrkiske flåten nær Isaccea under den russisk-tyrkiske krig fra 1787 til 1792, og overmannet den. De osmanske forsvarerne av Isaccea flyktet etter å ha ødelagt festningen. Etter en tid vant tyrkerne byen tilbake under generalløytnant Galitzine i mars 1791.
1800-tallet
Under den russisk-tyrkiske krig (1828-1829), krysset den russiske hær Donau ved Isaccea, men den osmanske garnisonen i festningen ga seg uten motstand. Et lokalt sagn forklarer en jordvoll nær den gamle broen slik: under den russisk tyrkiske krigen ble en tyrkisk general anklaget for forræderi og gravlagt levende sammen med sin hest. Hver av hans soldater ble tvunget til å kaste en fez full av jord over generalen.
I 1853 under Krimkrigen, ble byen beleiret av russerne til krigsskueplassen forflyttet seg til Krim. Etter krimkrigen ble det etabler en europeisk donaukommisjon. Denne bestemte at det skulle dreneres mellom Isaccea og Svartehavet, men den økte handel på Donau fikk liten innvirkning på Isaccea.
I begynnelsen av den russisk-tyrkiske krig fra 1877 til 1878 benyttet russerne seg av Romanias jernbane og samlet store styrker i Galați. 4000 russiske soldater krysset Donau 14 kilometer sør for Măcin og nedkjempet den tyrkiske garnisonen 22. juni 1877. De russiske seirene skremte kommandøren av den osmanske garnisonen og tyrkerne trakk seg tilbake fra byen. Dermed var hele den nordlige del av Dobrudsja på russiske hender. .Mange av muslimene i byen flyktet tidlig under konflikten. Byen ble tatt uten kamp 26. juni 1877 av den fjortende arme under ledelse av generalmajor Yanov.
Etter den russisk-rumenske seieren i krigen mot osmanene, tok russerne tilbake fra Romania det sørlige Bessarabia og som en kompensasjon, fikk Romania som nylig var blitt en selvstendig stat, Dobrudsja med Isaccea.
1900-tallet
Nicolae Iorga beskriver i 1915 byen som "en samling små og fattige hus spredt over en åsside".
Under den andre verdenskrigen var Dobrudsja innenfor et område opererert av de russiske og rumenske armeer. Den første russiske enhet som krysset Donau ved Isaccea på samme dag som krigserklæringen (27. august 1916) og startet utplassering av tropper i retning av Bulgaria som var i allianse med sentralmaktene.
Etter den mislykkede rumenske Flămânda-offensiven (29. september til 5. oktober 1916), begynte russerne å trekke seg tilbake og var snart så langt nord som Isaccea. Byen ble forsvart av rumenske og russiske tropper mot tyske angrep, men falt 24. desember 1916. Etter dette nederlaget undertegnet Romania Bukaresttraktaten i 1918. Romania oppga den sørlige del av Dobrudsja til Bulgaria, mens resten herunder Isaccea, ble overdratt til sentralmaktene. Traktaten ble kjent ugyldig ved våpenstillstanden med Tyskland 11. november 1918 som var forløperen til Versaillestraktaten og Isaccea ble gjenforent med Romania.
Severdigheter
I byens sentrum finnes Isacceamoskeen med sin 25 meter høye minaret. Moskeen er fra det 17. århundret og av tyrkisk opprinnelse. Ruinene av Sankt Georgkirken (ortodoks) fra det attende århundret kan ses. I byen ligger Isaac Baba's grav, av muslimene holdt for å være byens grunnlegger. Ruinene av den romerske festningen Noviodunum ligger ca. 2,5 kilometer øst for byen, ved Donau. Utenfor byens grenser, ca. 6 kilometer i sørvestlig retning ligger Cocoș kloster. Klosteret Saon ligger i tilsvarende avstand mot sørøst, ved sjøene langs Donau.
Ding Ruchang
Ding Ruchang (kinesisk: 丁汝昌; pinyin: Dīng Rǔchāng, Wade-Giles: Ting Ju-ch'ang; født 18. november 1836 i Lujiang i provinsen Anhui i Kina; selvmord 12. februar 1895) var en kinesisk offiser.
Liv og virke
Han sluttet seg til Taipingopprøret i 1854. Men senere skiftet han side, og gikk over til Li Hongzhang som kavalerist, og kjempet mot taipingerne, og tjenestegjorde med Liu Mingchuan. Etterpå ble han med på å slå ned Nian-opprøret, og ble belønnet for sin innsats med forfreemmelse til en militær grad tilsvarende oberst.
I 1874 protesterte han mot Qingregjeringens beslutning om å redusere hærens mannskapsstyrke. Han dro hjem til fødebyen for å unngå å bli drept.
Ding Tuchang støttet selvstyrkingsbevegelsen i Kina, og oppfordret Li Hongzhang til å etablere skipsverfter i Kina som skulle kunne bygge panserkryssere selv, fremfor å gjøre seg avhengig av utenlandsk import. Ding inntok en aktiv rolle ved opprettelsen av marinebasene i Weihaiwei og Lushunkou.
I 1882 var Ding observatør under forhandlingene som førte frem til en normalisering av handelen mellom Korea og De forente stater. Han hjalp senere til med å få slutt på Imo-opprøret, ved det at hans marinesoldater arresterte Heungseon Daewongun, far til kong Gojong, etter å ha ankommet Incheon med en flåte på syv skip.
Under den sino-franske krig i 1884 ble Ding Ruchang utmerket av Qing-keiseren med den gule ridejakke, tradisjonelt Qing-rikets høyeste militære distinksjon.
I 1894, under den første sino-japanske krig, kommanderte han flåten som tidu under sjøslaget ved Yalu. Han og enkelte andre offiserer ble såret allerede under de første skuddsalvene ombord på sitt skip Dingyuan. I februar 1895 stod Beiyang-flåten foran sin endelige ødeleggelse. Ding avviste tilbud om politisk asyl fremført av den japanske admiral Itoh Sukeyuki og begikk selvmord med en overdose opium i sitt kontor i hovekvarteret sitt på Liugong-øya. Hans nestkommanderende, admiral Liu Buchan beordret sitt krigsskip senket med eksplosiber, og begikk også selvmord. Restene av Beiyangflåten overgav seg til japanerne.
Etter hans død gav den kinesiske keiserlige regjering ham skylden for lederlaget. Først i 1912, etter at Qing-dynastiet hadde falt, ble hans familie tatt inn i varmen igjen.
I Robot
I Robot har forskjellige betydninger:
Ringerike Stormarked
Ringerike Stormarked var det første reelle kjøpesenteret i Ringerike kommune. Det åpnet dørene den 24. mars 1971.
Senteret ble etablert i den gamle bygningsmassen etter Norpapp Industri (nå kjent som Smurfit Kappa Norpapp), for det meste bygget ut av Edward Lloyd Limited som kjøpte opp Hønefoss Træsliberi (nå bedre kjent som Hønefoss Brug) i 1893 og utvidet denne bedriften betydelig på begynnelsen av 1900-tallet. Lokalene ligger praktfullt til langs Hønefossen, på Sørsiden i Hønefoss. Senteret eies i dag av Tronrud Eiendom AS
Tro og Lys
Tro og Lys er en internasjonal, kristen, økumenisk bevegelse for mennesker med utviklingshemning, deres familier og venner.
Organisasjonen arbeider for at utviklingshemmede og deres familier skal finne sin plass i kirke og samfunn. Tro og Lys begynte som en katolsk bevegelse, og ble startet i Frankrike i 1971 av kanadieren Jean Vanier og spesialpedagogen Marie-Hélène Mathieu.
De tok i 1968 initiativ til en pilegrimstur til Lourdes for utviklingshemmede, deres familier og venner. Det deltok ca 12000 mennesker fra hele verden 12,000 på den første pilegrimsreisen i 1971. I kjølvannet av dette oppsto Tro og Lys-bevegelsen.
Etter hvert spredte Tro og Lys seg til mange land, og ble en økumenisk bevegelse. I dag finnes det 1350 grupper i 86 land (2021). I 1990 begynte katolikken Aslaug Espe den første norske Tro og Lys-gruppen. Det finnes i dag 12 lokale grupper i Norge. Det er lutheranere, katolikker, pinsevenner og metodister med i arbeidet, og noen uten kirketilhørighet.
Bevegelsen har senere arrangert pilegrimsturer til Roma i 1975, og igjen til Lourdes i 1981, 1991 og 2001.
I 2010 mottok bevegelsen Brobyggerprisen.
Charles Hamelin
Charles Hamelin (født 14. april 1984 i Lévis i Quebec) er en canadisk skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 2006 i Torino, 2010 i Vancouver og 2014 i Sotsji.
Hamelin ble olympisk mester i kortbaneløp på skøyter under vinter-OL 2010 i Vancouver. Han vant 500 meter foran Sung Si-bak fra Sør-Korea og Francois-Louis Tremblay fra Canada. Hamelin var også med på det canadiske stafettlaget som vant 5 000 meter stafett for menn foran Sør-Korea og USA. De andre på laget var François Hamelin, Olivier Jean og Francois-Louis Tremblay.
Hamelin har blitt verdensmester i kortbaneløp på skøyter sju ganger, to individuelt begge på 500 meter 2007 i Milano og 2009 i Wien.
Lonesome Luke, Social Gangster
Lonesome Luke, Social Gangster er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av J. Farrell MacDonald og Hal Roach.
Charles Hamelin
Han tok bronse under Vinter-OL 2018.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok han gull på stafetten.
Jegersborggate (Larvik)
Jegersborggate er ei gate i Larvik. Den strekker seg mellom Lilletorvet og krysset Herregårdsbakken/Greveveien. Den var den første gaten i byen som ble regulert etter moderne prinsipper cirka 1820, det vil si etter byplanleggernes kart.
Lonesome Luke, Social Gangster
Handling
Luke, en landstryker, blir tatt med til en danse-konkurranse av en vakker millionær.
Men når Luke blir kastet ut, kommer han tilbake med en pistol og forårsaker kaos.
Hølaløkka
Hølaløkka er en vannpark i elva Alnas løp på nedre Grorud i Oslo, åpnet i 2004.
Parken
Parken, som er cirka 0,15 dekar stor, ligger inne i området som avgrenses av Stanseveien i øst, Grorudveien i øst og nord og Gangstuveien i vest, 1,5 km fra Grorud T-banestasjon og cirka en halv kilometer fra Grorud jernbanestasjon.