cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vanlig jordløper
Levevis
Vanlig jordløper er trolig den vanligste norske arten i slekten Carabus. Den kan finnes på mange ulike leveområder (habitat), ofte i parker, villahager og på dyrket mark. De lever som predator på mindre dyr, blant annet insekter og snegler som ellers kunne gjort skade i åkre og hager. De ser ut til å spise mange snegler og kan kanskje være en viktig naturlig fiende for skadearten brunskogsnegl (Arion lusitanicus). De overvintrer som voksen (imago), nedgravd i et hulrom under en stein eller en rot.
Larvene er mørke og opptil 30 mm lange. De lever som predatorer, skjult i øverste laget av jorden.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Paul Oyuga
Paul Mbuya Oyuga (født 7. april 1973) er en kenyansk fotballspiller som spiller for Ålgård Fotballklubb. Der han og er spillerutvikler.
Han spilte i perioden 2004-2007 for Bryne FK.
Fylkesvei 2926
Fylkesvei 2926  går mellom Bjørøybråten og Grandokken i Ål kommune. Veien er 6,3 km lang.
Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 241.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 240.
Elgin
Elgin (skotsk-gælisk: Eilginn; skotsk: Ailgin) er en by i Moray i nordre Skottland i Storbritannia. Byen var tidligere en katedralby og en kongelig burgh, og er i dag det administrative og kommersielle sentrum i Morey. Den fremste industrien er whiskyfremstilling. I henhold til beregninger for 2020 har Elgin en befolkning på 25 040 innbyggere.
Byen er lokalisert ved elven Lossie, men byen hadde opprinnelig sitt sted 4 km sør for elven på høyere grunn over elvesletten der hvor samfunnet Birnie nå ligger og hvor kirken Birnie Kirk ble bygd i 1140. Den var den første katedralen for biskopen i Morey fram til 1184. Den er den eldste kirken i skottland som fortsatt er i bruk.
Elgin ble først dokumentert i Kartulær av Moray (en middelalderbok med kopier av charter)i 1190 e.Kr. Det ble opprettet en kongelig burgh på 1100-tallet av kong David I av Skottland, og hadde på den tiden et festning på toppen av dagens Lady Hill vest for byen. Opprinnelsen til navnet Elgin er sannsynligvis gælisk. Det kan stamme fra Aille som bokstavelig talt betyr «skjønnhet», men topografisk sett henvisning til et vakkert sted eller dal. En annen mulighet er ealg, som betyr både «Irland» og «verdig». Endelsen gin eller in er gæliske avslutninger som betyr små eller diminutive (forkortingsord) former, og derfor kan Elgin bety «vakkert sted», «verdig sted» eller «lille Irland».
Eldste historie
Oppdagelsen av Elgin-søylen, en piktisk stein klasse II fra 800-tallet, under High Street i 1823 antyder at det kan ha vært en tidlig kristen tilstedeværelse i området for det senere markedet, men det er ingen ytterligere bevis på aktivitet før Elgin ble skapte en kongelig burgh (kjøp- og handelsrettigheter ved marked) på 1100-tallet. I august 1040 beseiret og drepte hæren til kong Macbeth av Skottland hans fiende Duncan I ved Bothganowan (Pitgaveny), nær Elgin. Elgin er første gang nedtegnet i et charter av David I i 1151 der han ga en livrente til priorinneklosteret i Urquhart. Kong David hadde gjort Elgin til en kongelig burgh rundt 1130, etter hans nederlag for Óengus av Moray. Under Davids regjeringstid ble en festning etablert på toppen av det som nå er Lady Hill. Byen mottok et kongelig charter fra Aleksander II i 1224 da han ga stedet til en ny katedral til Andrew, biskop av Moray. Dette avgjorde til slutt bispestolen som hadde vært plassert i ulike tider i Kinneddar, Birnie og Spynie. Elgin var en populær residens for de tidlige skotske monarkene: David I, Vilhelm I, Aleksander II og Aleksander III holdt alle hoff der og jaktet i de kongelige skogene.
Av disse kongene var Aleksander II Elgins største velgjører og vendte tilbake mange ganger til hans kongelige residens. Han etablerte de to religiøse husene i byen, dominikanerne eller Blackfriars på vestsiden og fransiskanerne eller Greyfriars i øst. Lenger mot øst sto Hospital of Maison Dieu, eller «Guds hus», som også ble grunnlagt under Aleksander IIs regjeringstid for mottak av fattige menn og kvinner.
Den 19. juli 1224 ble grunnsteinen til den nye Elgin-katedralen seremonielt lagt ned. Katedralen sto ferdig en gang etter 1242, men ble fullstendig ødelagt av brann i 1270. Årsakene til dette er ikke registrert. Bygningene står nå igjen som ruiner fra gjenoppbyggingen etter brannen. beskrev den fullførte katedralen som «Landets speil og kongerikets ære».
Edvard I av England reiste to ganger til Elgin. Under sitt første besøk i 1296 ble han imponert over det han så. Bevart i Cotton-biblioteket som nå holdes i British Library, er dagboken for oppholdet hans, som beskriver festningen og byen Elgin som «bon chastell et bonne ville» — «bra borg og god by». Ved hans andre besøk i september 1303 hadde festningens treinteriør blitt brent mens den ble holdt av den engelske guvernøren, Henry de Rye. Som et resultat ble han bare i Elgin i to dager og slo leir ved Kinloss Abbey fra 13. september til 4. oktober. Kong Edvard ble rasende da David de Moravia, biskop av Moray, sluttet seg til Skottlands sak med Bruce, og Edvard appellerte til paven som ekskommuniserte biskopen, og dermed fjernet pavelig beskyttelse, noe som førte til at han flyktet til Orknøyene, deretter til Norge. Edvard I klagde til kong Håkon V Magnusson og krevde biskopen arrestert, men han flyktet igjen før det ble aktuelt. Han var tilbake i Skottland etter Robert Bruces seire mot engelskmennene. Etter Edvards død i juli 1307 tok Robert Bruce Skottland tilbake i 1308, og ødela skotske festninger for å hindre engelskmennene kunne holde dem. David de Moravia var sammen med Robert Bruce da de ødela festningene i Inverness, Nairn og Forres. Også festningen i Elgin ble angrepet, hele to ganger, men til slutt ble den erobret. Biskopen deltok i den skotske parlamentet i mars 1309 som bekreftet Robert Bruces rett til den skotske tronen.
Fra reformasjonen til 1700-tallet
Innbyggerne i Elgin og områdene rundt så ikke ut til å protestere mot den nye religionen etter den sktoske reformasjonen. I 1568 ble blyet fjernet fra taket på katedralen, etter ordre fra kongens råd i Skottland. Blyet skulle selges og inntektene gå til vedlikehold av regent Morays soldater, men skipet som tok blylasten til Holland sank nesten umiddelbart da det forlot havnen i Aberdeen. Uten denne beskyttelsen begynte bygningen å bli dårligere. Påskedag 1711 kollapset det sentrale tårnet for andre gang i historien, men forårsaket langt mer skade. Ruinene ble brutt og gjenbrukt for forskjellige prosjekter i nærheten fram til 1807, da det, gjennom innsatsen fra Joseph King fra Newmill, ble bygget en mur rundt katedralen og et vokterhus ble bygget.
Da forfatteren Daniel Defoe reiste gjennom Skottland i 1717, besøkte han Elgin og skrev: «I dette rike landet ligger byen (city), eller rettere sagt byen (town), Elgin; Jeg sier by, fordi munkene i gamle dager hevdet det var en by; og katedralen viser ved sine ruiner at det var et sted med stor prakt.»
Prins Charles Edward Stuart reiste til Elgin fra Inverness i mars 1746 og ble syk med en feberforkjølelse og ble liggende i 11 dager før han kom tilbake for å vente på ankomsten til kongens hær. Han bodde i Elgin sammen med fru Anderson, en lidenskapelig jakobitt, på Thunderton House. Hun beholdt lakenene som prinsen sov på og ble gravlagt i dem et kvart århundre senere. Hertugen av Cumberland gikk gjennom byen 13. april, og slo leir ved Alves på vei for å møte prinsen i kamp på Drummossie Muir for slaget ved Culloden.
1800-tallet
På 1800-tallet ble den gamle middelalderbyen Elgin feid bort. Det første store tillegget til sentrum var Assembly Rooms, bygget i 1821 av Trinity Lodge (frimurerlosjen), på hjørnet av High Street og North Street. I 1819 ble Dr Gray's Hospital bygget på ubrukt grunn. Bygningen har imponerende søyler og karakteristisk kuppel. Dr. Alexander Gray, en lege som jobbet for og tjente sin formue med Det britiske ostindiske kompani, ga 26 000 pund til sykehuset. I 1828 ble den nye sognekirken St Giles bygget til en pris av £10.000. Generalløytnant Andrew Anderson, født i Elgin, også fra Det britiske ostindiske kompani, døde i 1824 og testamenterte 70 000 pund til byen for å grunnlegge en institusjon for de eldre fattiges velferd og for utdanning av foreldreløse barn. Anderson Institution ble bygget i østenden av byen i 1832 med overnatting for 50 barn og ti eldre mennesker. Burgh Court House ble bygget i 1841, museet sto ferdig i 1842 og Sheriff's Court Complex ble bygget i 1866.
Jernbanen Morayshire Railway ble offisielt åpnet i seremonier ved Elgin og Lossiemouth den 10. august 1852, da dampmotorene ble levert til Lossiemouth sjøveien. Det var den første jernbanen nord for Aberdeen og gikk opprinnelig bare 9 km mellom Elgin og Lossiemouth. Den ble senere utvidet sørover til Craigellachie. Jernbaneselskapt Great North of Scotland Railway overtok driften av linjen i 1863 og kjøpte selskapet i 1881 etter Morayshire Railways manglende betalingsevne fra lammende gjeld. Jernbanen og Lossiemouths havn ble veldig viktig for Elgins økonomi.
Den militære institusjonen Cooper Park borehall sto ferdig i 1908.
Krigsminnesmerket i Elgin er fra 1921 og representerer «Fred og seier». Den ble designet av Percy Portsmouth.
Mekanisk ventilering
Klinisk bruk
Mekanisk ventilering brukes når pasientens spontane pusting er utilstrekkelig eller fraværende. Dette kan skje på grunn av forgiftning, hjertestans, nevrologiske sykdommer, hodeskader, paralyse av pustemusklene (Guillain-Barré syndrom), ryggmargskade, eller effekten av anestesi- eller muskelavslappende legemidler. Diverse lungesykdommer som lungeødem og KOLS, skader på brystkassen som for eksempel brukne ribbein, hjertesvikt, sepsis og sjokk, kan også være indikasjoner for mekanisk ventilering.
Geir Knutsen
Geir Knutsen (født 30. juni 1959 i Båtsfjord) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet som har vært ordfører i Båtsfjord kommune. Hans første ordførerperiode var fra 2003 til 2007, andre periode fra 2011 til 2015 da han ble gjenvalgt til en tredje periode, fra 2015 til 2019. Han er utdannet lærer, og gikk fra rektorstilling ved Nordskogen skole til ordførervervet.
Mekanisk ventilering
Ikke-invasiv ventilering
Ikke-invasiv ventilering brukes for å assistere ventilering uten å måtte intubere pasienten. Dette oppnås ved å bruke en maske som dekker enten både munn og nese, kun nesen, eller hele ansiktet, og enten kontinuerlig positivt luftveistrykk (CPAP) eller tofasisk positivt luftveistrykk (BIPAP).
Geir Knutsen
Han har hele sitt liv vært en del av idrettsbevegelsen, og var aktiv på Båtsfjords volleyball-lag som utøver og trener, et lag som gjorde det godt i eliteserien på slutten av åtti-tallet og store deler av nitti-tallet. Laget deltok også i Europacupen i volleyball.
Knutsen engasjerte seg også på ledersiden i det lokale idrettslaget, og i Finnmark idrettskrets hvor han var en engasjert leder fra 2002–2007. Knutsen var også styremedlem i Norges idrettsforbund i tingperioden 2007–2011, og var 2. visepresident i Norges Bryteforbund i perioden 2011–2016.
Baroniet Rosendal
Baroniet Rosendal var et baroni i nåværende Kvinnherad kommune i Vestland. Baroniet var Norges eneste og ble opprettet i 1678 av kong Christian V av Danmark-Norge. Selve slottet sto ferdig i 1665, og drives i dag som et levende museum med omvisninger, konserter, foredrag, teater, kunstutstillinger, overnatting og servering.
Stamhus og baroni
I 1745 overtok konsistorialråd og titulær høyesterettsassessor Edvard Londemann (1680–1749) eiendommen fra sin andre hustrus slektning, Christian Lerche (1692–1757). Londemann ble to år etter titulærbiskop, og i 1749 fikk han adelspatent med navnet Londemann af Rosencrone, samme år som Rosendal ble gjort til stamhus. Når Londemann af Rosencrones slekt eventuelt var utdødd, skulle stamhuset tilfalle universitetet i København, og for midlene opprettes et kollegium for studenter. Etter 1814 og en konvensjon med Danmark fra 1820 gikk arveretten til universitetet i Christiania.
Livigno
Livigno er den eneste italienske kommunen som ligger nord for Alpenes hovedvannskille. Kommunen hører til Lombardia, som den grenser til i sydøst, men er på de resterende sidene omgitt av den sveitsiske kantonen Graubünden. Den eneste direkte forbindelsen til Italia (i retning Bormio) skjer over Foscagnopasset, som var vinterstengt frem til 1950-tallet. Andre forbindelser til omverdenen er Livignopasset (som også er vinterstengt) til Valposchiavo og Munt La Schera-tunnelen (som er nattstengt) til Engadin. På grunn av sin isolerte og alpine beliggenhet har Livigno en spesiell status som tollfritt område.
Baroniet Rosendal
Stamhus og baroni
Etter Londemann af Rosencrones død i 1749 gikk Rosendal i arv til sønnen fra hans andre ekteskap, den senere statsminister og greve Marcus Gerhard Rosencrone (1738–1811). Personlig fikk han barontittel i 1773 og grevetittel i 1783. Han fikk også igjen opphøyet godset til baroni i 1779. Ved hans død 1811 gikk baroniet i arv til søstersønnen Christian Henrik Hoff, som fra 1812 ble lensbaron Hoff-Rosencrone. Ved baronens død 1837 arvet Marcus Gerhard Hoff-Rosencrone (1823–1896) Rosendal som igjen ble stamhus. Ved Hoff-Rosencrones død i 1896 var det broren Hermann Reinhold Hoff-Rosencrone (1829–1900) som overtok eiendommen som Rosenkroneslektens siste. I 1900 gikk stamhuset i arv til Hoff-Rosencrones søsterbarn av slekten Weis. I 1923 ble Rosendal stamhus fredet av Riksantikvaren.
Livigno
Geografisk sett er Livigno en dal som strekker seg fra Livignopasset i syd mot Lago di Livigno i nord. Dalen ligger gjennomgående høyere enn 1800 moh. og er på alle sider omgitt av Livigno-Alpene med flere topper på over 3000 moh. Livigno hører til Svartehavets tilsigsfelt (ikke Middelhavets, som resten av Italia). Dalens elv, som heter Spöl og renner gjennom Lago di Livigno, er nemlig en bielv til Inn.
Baroniet Rosendal
Den Weis-Rosenkroneske Stiftelse
I 1927 ble stamhuset opphevet etter lov av 4. juli 1927 og godset ble gitt i testamentarisk gave til Det Kongelige Frederiks Universitet av stamhusbesitter Edvard Weis og «Fru professorinde» Clara Gædeken f. Weis. Av fideikommisskapitalen opprettet Clara Gædeken Den Weis-Rosenkroneske Stiftelse. Jordegodset har blitt solgt og en del av kapitalen er blitt brukt til å bygge studentboliger på Sogn studentby i Oslo. Den Weis-Rosenkroneske Stiftelse har i dag eieransvar for slottet, parken, hagen og den tilhørende «avlsgård».
Livigno
Livigno fikk innrømmet full autonomi fra Graubünden på 1600-tallet. Dalen har alltid hatt stor geostrategisk betydning for Lombardia (og senere Italia). I den senere tid har Livigno også blitt et vintersportssted.
Baroniet Rosendal
Museet Baroniet Rosendal
I 1990 ble Museet Baroniet Rosendal etablert. Museet drifter «Borgen», «Rosendals have» (parkanlegget), «Avlsgården» (antikvariske forvaltning) og husmannsplassen «Treo».
I dag er det etablert kunstutstillinger i Baroniets vinkjeller, og Pleyel-flygelet fra 1860 i «Den røde sal» er restaurert og brukes til konserter. I Borggården om sommeren kan man oppleve Shakespearetruppen Theatre Set-Up fra London som fremfører Shakespeares verker slik det ble gjort på Shakespeares egen tid, med flotte renessansekostymer.
Mange av baroniets gamle dokumenter, skrifter og bøker er tilgjengelige i digitalisert form hos Digitalarkivet.
Slottet
Slottet er preget av ulike stilepoker siden forskjellige eiere har satt sitt preg på rom og saler. I dag er slottet bevart som et hjem, slik det var da de siste eierne forlot slottet i 1927. Bygningen har tre fløyer som danner en slottsgård. Portalen inn til borggården er preget av tidens dekorative stil, bruskbarokk. Portalen er kronet med Mowatts og Rosenkrantz' våpenskjold og inskripsjonen: «W.B. Ludwich Rosenkranz Fr: Karren: Movath». I frisen under står dateringen 1665 og valgspråket: «Melius mori in libertate quam vivere in servitute» – Bedre å dø i frihet enn å leve i trelldom. Den merkverdige sirkelformete trappeoppgang rundt en eikestamme danner husets sentrum.
Stattholderkammeret i andre etasje er slottets best bevarte rom fra 1600-tallet. Veggene har fotpanel med malt akantusdekor og vegger kledd med et fransk tekstiltapet fra 1660-årene. Rommet preges ellers av en stor, åpen sandsteinskamin dekorert med våpenskjold og dateringen 1665. I kammerset står også Axel Rosenkrantz rikt utskårne himmelseng fra slutten 1600-tallet. Spisesalen huser noe av det eldste «Meissenerporselen» og «Kongelig Dansk stråmønsterporselen» som finnes i Norge. Den Gule Sal ble innredet på 1820-tallet i empirestil. Mahognimøblementet med intarsia ble utført i 1825 av Abraham Bøe, en ledende møbelsnekker fra Bergen. Dekorasjonsmaler Johan G. Müller og kunstmaler J. F. L. Dreier fikk også store oppgaver i forbindelse med ominnredningen. Den Røde Sal ble innredet i 1856 og er smykket med norske landskapsmalerier fra nasjonalromantikken (bl.a. I.C. Dahl, Muller, Hans Gude og Anders Askevold). Det pompeianske værelset ble trolig innredet i forbindelse med kronprins Carls besøk i 1856. Værelset har dekor og møbler i pompeiansk stil og gipsrelieffer av billehugger Bertel Thorvaldsen.
I den nasjonalromantiske epoken av norsk malerihistorie (fra sirka 1830-årene framover) var det mange norske malere som var gjester på Baroniet, og som malte der. Bl.a. Anders Askevold, og Marcus Grønvold, som bl.a. malte den sirkelformede trappeoppgangen i husets sentrum.
Hagen
På vestsiden av slottet finnes den 300 år gamle hagen, med et vell av roser plassert i et sirkelformet labyrintmønster. Hagen kan dateres til rundt 1660 og er landets eldste bevarte renessansehage. Plantene til hagen ble importert fra Tyskland i 1666-1667 og fremover.
I 1850-årene ble den høye, hvite renessansemuren revet for å åpne utsynet og hagen mot naturen omkring. Etter tidens stil og ideal ble det anlagt en romantisk landskapspark med mange stier, benker med utsikt over fjell og fjord, samt en eventyrstue med gresskledd tak. Alt ble harmonisk integrert i naturen omkring, som også på en måte blir en del av hele ensemblet med Baroniet og dens hage, midt mellom fjellene Melderskin og Malmangernuten, og mellom Hattebergfossen og Hardangerfjorden.
På bakgrunn av planer om å etablere en vei på tvers av Baronihagen ble området rundt slottet midlertidig fredet av Riksantikvaren i 2000. I 2003 ble hagen kåret til Årets grønne park av Norske anleggsgartnere.
FA-cupen 1959/60
FA-cupen 1959/60 var den 79. sesongen av den engelske FA-cupen. Wolverhampton Wanderers slo Blackburn Rovers 3–0 i finalen.
Roberto Pucci
Roberto Pucci (født 1464 i Firenze i Italia, død 17. januar 1547 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Etter flere viktige borgerlige verv i Firenze og etter å ha blitt enkemann og far til fire barn trådte han inn i den geistlige stand og dro til Roma.
Han ble biskop av Pistoia i 1541 da broren Antonio avstod den i hans favør.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 2. juni 1542, med Santi Quattro Coronati al Laterano som tittelkirke.
Senere ble han flyttet til bispestolen Melfi & Rapolla, og ble kirkens storpønitentiar.
Han var bror til kardinal Lorenzo Pucci (kreert 1513) og onkel til kardinal Antonio Pucci (1531).
Ring 3 (København)
Ring 3 (ofte benevnt O3) er en 19 km ringvei gjennom Københavns forsteder. Ring 3 har sin begynnelse ved Motorring 3s tilslutningsanlegg nr. 19 ved Buddinge og går gjennom Buddinge, Gladsaxe, Herlev, Islev, Ejby, Glostrup, Brøndbyvester og Vallensbæk Strand, hvor den slutter ved Ishøj Strandvej.
Ring 3 er i hele sin lengde fire filer med midtrabatt. Det er forbindelse til flere av Københavns motorveier og store innfartsveier. I 2008 hadde Ring 3 en årsdøgnstrafikk mellom 12 900 (mellom Holbækmotorvejen og Køge Bugt Motorvejen) og 31 600 motorkjøretøy (mellom Motorring 3 og Herlev Hovedgade).
Ring 3 går parallelt med motorveien Motorring 3 i det meste av sin lengde, og disse forveksles ofte, grunnet de enslydende betegnelser.
Kollektiv trafik
I dag betjenes Ring 3 primært av bussrutene 300S og 330E. Det har dog i flere år vært drøftet anlegg av en lettbane i korridoren, og Folketinget har i de seneste to transportpolitiske avtaler avsatt penger til forundersøkelser.
Jonas Furrer
Jonas Furrer (født 3. mars 1805, død 25. juli 1861) var en sveitsisk politiker og medlem av det sveitsiske forbundsrådet (1848–1861). Han var tilknyttet Freisinnig-demokratische Partei der Schweiz.
Furrer ble valg inn i forbundsrådet den 16. november 1848 som en av rådets syv første medlemmer.
Furrer holdt følgende poster:
Furrer var også den første forbundspresident fra 21. november 1848 til 31. desember 1849, og senere igjen i 1852, 1855 and 1858.
Furrer hadde tidligere vært Tagsatzungspresident fra 2. april 1845 til 31. desember 1845.
Furrer døde i tjeneste den 25. juli 1861.
Guatemala under Sommer-OL 1976
Guatemala under Sommer-OL 1976. Tjueåtte sportsutøvere fra Guatemala deltok i fem sporter under Sommer-OL 1976 i Montréal. Guatemala, som deltok for fjerde gang i et sommer-OL, vant ikke noen medaljer.
Tom Curry
Tom Curry (født 1. september 1894 i South Shields, England, død 6. februar 1958 i flyulykken i München, Tyskland) var fotballtrener for Manchester United og tidligere spiller for Newcastle United.
Karriere
Han spilte «half-back» da han var aktiv, og fikk tilsammen 221 kamper (5 mål) i 1920-årene. Han ligadebuterte for Newcastle mot Arsenal på åpningsdagen av 1919-20 sesongen, selv om han hadde kommet til klubben 7 år tidligere, fra et juniorlag i South Shields. Han mistet mange aktive sesonger på grunn av 1. verdenskrig, men fikk likevel mange kamper for klubben. Han vant ligaen med Newcastle i både 1919-20 og i 1920-21, men gikk glipp av Newcastle Uniteds finaleseier i FA-cupen mot Aston Villa (2-0 på Wembley foran 91 695 tilskuere). Han passerte 30 år, men ble værende i klubben 5 år mer, selv om han knapt fikk spille for førstelaget, og måtte dermed hjelpe ungdomsspillerne i «North-Eastern League» (reserveligaen). I januar 1929 forlot han Newcastle til fordel for Stockport County på fri transfer. Året etterpå ble han trener for Carlisle United. I 1934 fikk han jobb i Manchester Uniteds trenerteam. I 1948 var han trener for Storbritannias olympiske lag, under ledelse av manager Matt Busby. Samme mannen var også sjef for Curry i Manchester United, og skal ha uttalt at «Tom Curry is the best trainer in Britan».
Han døde i flyulykken i München sammen med 22 andre, deriblant åtte spillere på Manchester Uniteds lag.
Waitaki (elv)
Waitaki (engelsk: Waitaki River) er en om lag 110 km lang elv på Sørøya i New Zealand. Den er hovedelva i Mackenzie Basin.
Den renner mot øst gjennom Lake Benmore, Lake Aviemore og Lake Waitaki. Elvas fjerneste kilder er i tre store bresjøer – Lake Pukaki, Lake Tekapo og Lake Ohau. Lake Benmore og Lake Aviemore er demmet opp av Benmore-demningen og Aviemore-demningen.
Waitaki har mange sideelver, blant annet Ahuriri og Hakataramea. Den passerer Kurow og Glenavy før den når Stillehavet mellom Timaru og Oamaru på østkysten av Sørøya.
Elva er populær for sportsfiske og vannscooterkjøring
FNLA
FNLA var den nasjonale fronten for Angolas frigjøring. FNLA ble grunnlagt i 1962, med Holden Roberto som leder. FNLA var en av de tre frigjøringsbevegelsene som kjempet mot det portugisiske kolonistyret i Angola. De to andre var MPLA og UNITA.
MPLA gikk seirende ut av den indre striden mellom de tre, og de utropte den selvstendige republikken Angola i 1975, en tid senere gikk FNLA og UNITA til borgerkrig mot MPLA.
I denne borgerkrigen fikk de støtte fra blant annet Sør-Afrika, mens MPLA fikk støtte fra Cuba. Mens UNITA fortsatte den væpnede kampen mot regimet, ble FNLA redusert til en eksilgruppering med tilhold i Zaire. Foran det første flerpartivalget i 1992 ble FNLA omorganisert til et politisk parti.
Abbey Wood
Abbey Wood er et område øst i Greenwich i sørøstlige London, mellom Plumstead og Erith. Det er lokalisert 17 km øst for Charing Cross. Stedet er omtalt som umoderne område, men allerede påvirket av den framtidige jernbanelinjen Elizabeth line (Crossrail). Det vil da ta kun 11 minutter å reise til Canary Wharf.
Historie
Navnet er avledet fra Lesnes Abbey og Bostall Woods, som begge ligger rett ved i øst. Navnet er avledet fra den gamle skogen som omga levningene av klosteret Lesnes Abbey, grunnlagt i 1178. Klosteret sted lå nær en myr som var jevnlig utsatt oversvømmelser når elven Themsen gikk over sine bredder. Munkene måtte administrere et dike mot elven for å forhindre oversvømmelser, noe som førte til utviklingen av en liten bosetning. Det var rundt hundre mennesker da jernbanen North Kent Railway kom og en liten jernbanestasjon ble åpnet. Stedet forble en landbruksområde ut 1800-tallet.
Stedet ble utviklet først på begynnelsen av 1900-tallet, og var da kjent som «The Village» («Landsbyen»). Området som regnes med ligger rett sør for Abbey Wood stasjon. Mellom 1900 og 1930 ble boligområdet Bostall Estate utviklet av Royal Arsenal Co-operative Society, som kjøpte opp to gårder som lå der. Mellom 1955 og 1959 kom så Abbey Estate, som ble utviklet av Londons grevskapsforvaltning. Til slutt kom det tredje boligområdet i Abbey Wood, Thamesmead, som ble utviklet fra begynnelsen av 1970-årene av Stor-Londons myndigheter.
Kunstneren William Morris bodde i det nærliggende Red House i Bexleyheath, et hus som ble bygget for ham av arkitekten Philip Webb. Morris spaserte jevnlig til jernbanestasjonen, og det er en blå plakett rett utenfor Knee Hill som minnes denne tilknytningen.
Mountfield (East Sussex)
Mountfield er en landsby og et verdslig sogn i distriktet Rother i grevskapet East Sussex i England. Stedet ligger omkring fem km nordvest for Battle. I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen og sognet en befolkning på 616 innbyggere.
Historie
Landsbyen er nevnt i Domesday Book (1086), da stavet som Montifelle, og tilhørende normanneren Reinbert, greve av Eu.
På 1600-tallet ble det antatt at det var kull i området, men isteden ble det oppdaget store forekomster av gips (kalsiumsulfat) i grunnen, og det drives fortsatt en gipsgruve der. Gips ble benyttet hovedsakelig for å framstille mørtel, gipsplater, og sement. En gruve ble opprettet i skogen som i dag er kjent som Limekiln Woods, og gruvedriften spredte seg til et stort område i Sussex. Gipsen ble fraktet på jernbane til Hastings og skipet ut derfra. Landsbyen hadde også persontrafikk over denne linjen, men stoppestedet ble nedlagt 6. oktober 1969.
Sognekirken er viet til alle helgener.
De ubestikkelige
The Untouchables er en amerikansk spillefilm fra 1987 regissert av Brian De Palma og basert på fjernsynsserien The Untouchables som ble sendt fra 1959 til 1963. Filmen handler om bekjempelse av den organiserte kiminaliteten i mellomkrigsårenes USA.
I hovedrollene er Kevin Costner som Eliot Ness, Sean Connery som politikonstabelen Jim Malone, Andy Garcia som George Stone og Robert de Niro som Al Capone. Connery vant Oscar for beste birolle.
Handling
På 1920- og 30-tallet herjer mafiaen i USA. Al Capone er mafialederen som skaper frykt og terror i Chicago. I en tid med korrupsjon og bestikkelser er det vanskelig å få gjort noe med dette. Men en mann ønsker å rydde opp, og han samler en gruppe pålitelige etterforskere som viser seg å være ubestikkelige.
Repvåg
Repvåg (nordsamisk: Reiffváhki) er ei bygd i Nordkapp kommune i Troms og Finnmark. Stedet ligger på fastlandssiden i kommunen på vestsiden av Porsangerfjorden. Litt utenfor Repvåg ligger området Stranda som hadde en stor sjøsamisk befolkning og er det siste området i Nordkapp kommune som enda er preget av sjøsamisk kultur.
I 1789 ble Repvåg handelssted. I 1832 ble handelsstedet kjøpt av den skotske innvandreren Charles Robertson i Hammerfest. Stedet ble tvangsevakuert og brent i november 1944.
Repvåg hadde fra 1970 til 1977 ferjeforbindelse til Honningsvåg. Fra 1977 var veien på fastlandssiden videreført til Kåfjord og ferjen til Magerøya gikk herfra frem til Fastlandsforbindelsen til Magerøya stod ferdig i 1999.
UNITA
UNITA eller União Nacional para a Independência Total de Angola er et politisk parti og en tidligere opprørsgruppe i Angola.
UNITA ble grunnlagt i 1966 som en gruppe som kjempet mot Portugals koloniherredømme i landet og ble ledet av Jonas Savimbi. Kampen for selvstendighet ble ført sammen med andre organisasjoner, først og fremst Movimento Popular de Libertação de Angola (MPLA) og Frente Nacional de Libertação de Angola (FNLA).
Etter Angolas uavhengighet i 1975 fortsatte UNITA kampen mot landets nye makthavere i MPLA og en borgerkrig utviklet seg. Borgerkrigen varte til 2002, da UNITAs leder Jonas Savimbi døde. Borgerkrigen var en av den kalde krigens stedfortrederkonflikter. Det antikommunistiske UNITA fikk støtte av USA og Sør-Afrika i kampen mot det marxist-leninistiske MPLA, som hadde støtte fra Sovjetunionen og Cuba. UNITA ble presset tilbake til områdene i det sørøstlige Angola, der organisasjonen etablerte hovedkvarter i Jamba og søkte støtte fra ovimbundufolket. Inntekter skaffet UNITA seg gjennom gruvedrift etter rådiamanter. Gruppen fortsatte sin kamp mot myndighetene i Angola også etter den kalde krigens slutt og avholdelse av valg i landet.
Som følge av fredsforhandlinger ble UNITA i 1998 anerkjent som et lovlig politisk parti.
Partiet deltok i valget i 1992, der Jonas Savimbi fikk 40 % av stemmene og tapte for MPLAs José Eduardo dos Santos med 49, 6% i presidentvalget og der UNITA fikk 34,1 % og 70 av 220 seter i nasjonalforsamlingen. UNITA aksepterte ikke nederlaget og det kom anklager om valgfusk.
Etter at Savimbi døde forlot UNITA den voldelige kampen helt og omdannet seg til et politisk parti. Lederskapet ble i 2003 overtatt av Isaías Samakuva.
UNITA deltok i det frie valget i 2008, vant 10,4 % av stemmene og 16 seter i nasjonalforsamlingen. Det er det største opposisjonspartiet i Angola. Ved valget i 2012 fikk UNITA 18 % av stemmene.
Nok Air
Nok Air er et thailandsk lavprisflyselskap som opererer innenriksflyvninger i Thailand. Selskapet har sin hovedbase på Bangkok Don Mueng lufthavn og ble etablert i 2004.
Ring 2 (København)
Ring 2 eller bare O2 er navnet på den ringvei som i København omkranser de sentrale brokvarterer samt Københavns indre by.
Ringveien går i nord fra Tuborgvej mot øst, dreier mot syd ved Strandvejen, følger en sydlig rute langs Øresund ved Strandpromenaden, Kalkbrænderihavnsgade. Herfra går den over i Øster Voldgade, skilles i to ved St. Kongensgade og Bredgade, Holmens Kanal, Christians Brygge, Kalvebod Brygge, Vasbygade, i vestlig retning langs Ellebjergvej, Folehaven, nordlig retning langs Vigerslevvej, Ålholmvej, Grøndals Parkvej, Rebildvej, Hulgårdsvej, Tomsgårdsvej hvoretter den igjen møter Tuborgvej. Samlet distanse er rundt 26 km.
På mange av strekningene kan man kjøre opp til 60 km/t og enkelte steder 70 km/t.
I 2010 vedtok Københavns Borgerrepræsentation projektforslaget for en ny veiforbindelse mellom Helsingørmotorvejen og Svanemøllehavnen, kalt Nordhavnsvej. Denne skal stå ferdig ultimo 2015, og vil bli en del av Ring 2.
Eddy Curry
Eddy Curry jr. (født 5. desember 1982) er en amerikansk basketballspiller for laget Minnesota Timberwolves i den amerikanske NBA-ligaen. Eddy Curry er en spiller som ikke har gått college, men kom inn i NBA da han var 18 år. Han spiller posisjonen som center.
Chicago Bulls
Curry ble trukket opp av Chicago Bulls i 4. opptaksrunde i 2001 da han var 18 år gammel. Samme året kom Currys tidligere lagkamerat fra highschool; Tyson Chandler til Chicago, da han ble byttet fra Los Angeles Clippers. Curry ble i klubben i fire sesonger til 2005.
Minnesota Timberwolves
Den 22. februar 2011 ble Curry byttet nok en gang, denne gangen som en av de 13 spillerne som endret klubb i forbindelse med at Carmelo Anthony kom til New York Knicks. Curry ble byttet til Minnesota Timberwolves.
Haudegen
Haudegen (eller Wetterstation Haudegen) er en nedlagt tysk meteorologisk stasjon fra andre verdenskrig, og som ligger på den østlige siden av Wordiebukta i Rijpfjorden, sør i Prins Oscars Land i nordlige deler av Nordaustlandet på Svalbard. Stasjonen ble opprettet høsten 1944 for å bedre sikre tilgangen til meteorologisk informasjon, da flere tyske meteorologiske fly og skip var blitt skutt ned eller senket i løpet av krigen. De tyske soldatene der overga seg 4. september 1945 og regnes som den siste tyske enheten som formelt kapitulerte, nesten fire måneder etter at alle andre tyske styrker kapitulerte. Leder for stasjonen var Dr. Wilhelm Dege som hadde flere års erfaring fra ekspedisjoner på Svalbard før andre verdenskrig. Fra Rijpfjorden ville det være relativt enkelt å evakuere over land til Wahlenbergfjorden i tilfelle alliert angrep.
Vinteren 1943 gjennomgikk soldatene opplæring i fjellene i Tirol med sikte på opphold på et kaldt men for dem foreløpig ukjent sted. Soldatene øvde på skigåing, rappellering i bratt fjell og bygging av iglo. Meterologer lærte soldatene å drive værobservasjon; og soldatene fikk opplæring i matlaging, tanntrekking og amputasjon av forfrosne lemmer.
I september 1944 i Tromsø fikk soldatene vite hvor de skal og de ble 13. september satt i land i Rijpfjorden. Mannskapet ble fraktet av skuta K.J. Busch og eskortert av ubåten U-307. Dege var med ubåten de etterfølgende dagene for å rekognosere og legge ut depoter rundt Nordaustlandet. Det var 11 mann på stasjonen. Dege la opp til faste rutiner som blant annet inkluderte undervisning i tysk, matematikk, polarhistorie og kunsthistorie. Hver lørdag var det renhold. Medbragte materialer ble brukt til å sette opp en hytte på 50 m2. Fem ganger daglig meldte de observasjoner til Tromsø i kode. Hver uke sendte de en ballong fylt med hydrogen til 8000 meters høyde. Den tyske marinen brukte 2 millioner Reichsmark på operasjonen. Våren 1945 hørte mannskapet over radio om krigens gang. De begynte å patruljere og la ut miner. De fikk 7. mai 1945 melding om den tyske kapitulasjonen og de avsluttet da all militær aktivitet, sommeren 1945 gjennomførte mannskapet vitenskapelige undersøkelser i området. Etter at det allierte tok kontroll over Norge inkludert Tromsø fortsatte Haudegen å sende værobservasjoner i klartekst på ordre fra britiske myndigheter. Mannskapet forsøkte flere ganger å avtale redning uten at noe skjedde. Britiske myndigheter ba flere ganger om nøyaktig beliggenhet som er vanskelig å påvise fordi tyske myndigheter hadde ødelagt dokumentene. De var forberedt på å overvintre da de 3. september 1945 fikk melding om at selfangstskuta «Blåsel» skulle hente dem.
Andre verdenskrigs avslutning anses å være den 2. september 1945 da Japan kapituerte. (I Europa kapitulerte Tyskland i mai.) Men den bevæpnede tyske enhet Wettertrupp Haudegen på Station hadde ingen å kapitulere til. Det skjedde først den 4. september da et norsk følge ankom. Kaptein Ludwig Albertsen på «Blåsel» kjente Wilhelm Dege, leder for Haudegen, fra før krigen. Nordmennene var usikre på hvordan de skulle gjennomføre akten, men den tyske offiser foreslo at de først inviterte nordmennene på kaffe og schnapps. Så overleverte Dege sin pistol som symbol på kapitulasjon, og man satte opp en kapitulasjonserklæring. Albertsen reddet tyskerne på oppdrag av marinekommandoen i Tromsø.
Stasjonen går for å være den best bevarte av flere tyske meteorologiske stasjoner fra krigstiden, og hovedbygningen og et uthus står fremdeles. Stasjonen er automatisk fredet som et kulturminne, og det er også innført ferdselsforbud i det umiddelbare området rundt bygningene. Sysselmannen på Svalbard inkluderte kulturminnene her i et særskilt miljøovervåkingsprogram implementert i årene 1997-2009, med egne tiltak for å dokumentere, måle, og forebygge miljøslitasje på kulturminnene. Sysselmannen fører utvidet oppsyn og vedlikehold av anlegget, som inngår i de femti mest prioriterte kulturminnene på Svalbard.
Wilhelm Dege utga i 1954 boken Wettertruppe Haudegen (Wiesbaden, 1954) om opplevelsene.
Brud
Brud er en benevnelse for en kvinne den dagen hun gifter seg.
Mange kulturer har sterke tradisjoner om hvordan en brud skal kle og te seg. I Norge har det vært tradisjon at bruden er kledd i bunad eller i hvit eller lys pastell brudekjole. Til en hvit brudekjole kan det høre et brudeslør. Til bryllupsseremonien blir hun tradisjonelt ledet av sin far eller en annen mannlig slektning, ved hans høyre hånd. Det er i dag ikke brudd med takt eller tone om brudgommen leder bruden. Etter bryllupsseremonien er det alltid brudgommen som leder bruden ved sin høyre side.
Allan Borgvardt
Allan Borgvardt (født 5. juni 1980) er en dansk tidligere fotballspiller.
Flåte-krigsmerket
Historie
Merket ble introdusert av Storadmiral Erich Raeder 30. april 1941. Merket var tiltenkt offiserer og mannskap på den tyske Hochseeflotte. Dette var hovedflåten til Kriegsmarine som hovedsakelig besto av slagskip og kryssere. Merket kunne også gis til mannskap på mindre skip som støttet dem, hvis ingen andre utmerkelser ble gitt.
Kriterier
Det ble utdelt til Hochseeflotte personell som: Ved død ble merket gitt til nærmeste pårørende. Merket ble introdusert med tilbakevirkende kraft, slik at personell som hadde oppnådd kriteriene før introduksjonsdatoen også kunne få merket.
Design
Designer var Adolf Bock fra Berlin. Merket har et slagskip sentralt i en krans av ekeløv, med det tredje rikes riksvåpen i toppen. Ekekransen er gullfarget og slagskipet er sølvfarget
Spiritual Black Dimensions
Spiritual Black Dimensions er det fjerde studioalbumet av det norske black metal-bandet Dimmu Borgir. Det ble utgitt i 1999 av Nuclear Blast Records. Det ble også utgitt en spesialutgave i 2004 med bonusmateriale.
Dette var Dimmu Borgirs første steg inn i den delen av black metal som var påvirket av hurtighet, og siden flere av deres tidligere utgivelser var saktere og hadde mer preg av Doom Metal, så fikk dette albumet blandet respons. Mange likte den nye retningen Dimmu Borgir gikk mot, mens andre syns det ble for lite originalt og mislikte det. Dette var det første albumet som bar preg av talentet til den nye keyboardisten Mustis og den rene vokalen til ICS Vortex.
Tyson Chandler
Tyson Cleotis Chandler (født 2. oktober 1982) er en amerikansk basketballspiller for laget Phoenix Suns i den amerikanske NBA-ligaen. Tyson Chandler spiller center på banen. Chandler var også en del av USAs basketlandslag.
Personlig informasjon
I 2005 giftet Tyson Chandler seg med kjæresten, Kimberly. I mai et år senere fikk de sin første datter som de kalte Sacha.
Chandler har sitt eget støtteprogram for flomofrene i New Orleans som kalles «Rebound to Rebound» som går ut på at han gir 10 $ til veldedighet per retur han tar for New Orleans. I fjor tok han 904 returer, han ga 9040 $ til flomofrene. Noe som tilsvarer ca. 55 000 kroner.
Los Angeles Clippers
Tyson Chandler ble valgt av Los Angeles Clippers i andre opptaksrunde i 2001. Rett etterpå ble Chandler byttet bort, sammen med Brian Skinner, mot Elton Brand. Dermed havnet Tyson Chandler sammen med sin gamle lagkamerat fra highschool, Eddy Curry, i Chicago Bulls.
New Orleans Hornets
I juli 2006 ble Chicago Bulls og New Orleans Hornets enige om en avtale som innebar at Chandler ble solgt. Chandler var selv veldig optimistisk vedrørende overgangen. Han mente han hadde noe å gi laget, og at han kunne hjelpe New Orleans Hornets med å komme seg til NBA sluttspillet. Chandler ga også uttrykk for at det var en enorm mulighet for enhver basketballspiller å spille med en gjeng kommende talenter. Særlig var Chandler optimistisk ved New Orleans Hornets' nye Point Guard, Chris Paul, som senere viste seg å være et stort talent.
Charlotte Bobcats
I 2009-2010-sesongen spilte han for Charlotte Bobcats. Han ble byttet mot Emeka Okafor.
Dallas Mavericks
Chandler var en viktig defensiv brikke for et Dallas Mavericks lag som av mange ble sett på som for veike til å gå hele veien. Dallas overrasket de fleste da de tok seg helt til finalen. Enda flere ble overrasket da Dallas slo favorittene Miami Heat 4-2.
New York Knicks
Chandler stod uten kontrakt etter sesongen 2010/11. Dallas´ eier, Mark Cuban, prioriterte økonomisk tilbakeholdenhet fremfor å signere spillerne som hjalp Dallas å vinne tittelen i 2011. Tyson Chandler signerte en 4-årskontrakt med New York Knicks verdt 58 $ dollar. Våren 2012 ble Chandler kåret til NBAs beste defensive spiller sesongen 2011/12.
Han var også med på USAs landslag og var med å vinne VM-gull (2010).
Rockhammar
Rockhammar er et tettsted i Lindesberg kommune i Örebro län i landskapet Västmanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 270 innbyggere.
Torkild Haukaas
Torkild Hebbert Haukaas (født 25. desember 1980) er en norsk forretningsmann og politiker (H).
Han er sønn av administrasjonssjef Nils-Gunnar Solli og adjunkt Torunn Haukaas, og vokste opp i Stjørdal og Molde.
Haukaas var medlem av Molde kommunestyre 1999–2004, medlem av Møre og Romsdal fylkesting 1999–2006 og 1. nestleder i Unge Høyres sentralstyre 2004–2006. Han har vært styremedlem i Moldejazz.
Han er utdannet siviløkonom fra NHH fra 2006 med fordypning i finans fra Cornell University. Han har studier i finans fra London Business School og mastergrad i internasjonal politikk fra Columbia University fra 2015. Haukaas har vært praktikant i mediekonsernet Schibsted og journalist i samfunnsavdelingen i VG. I 2008 gikk han inn i ledelsen i oppkjøpsfondet Herkules Capital.
Han var statssekretær med ansvar for økonomi og finans ved Statsministerens kontor i Erna Solbergs regjering 2015–2017.
I 2018 gikk han tilbake til Herkules Capital som én av syv partnere.
George Lyon
George Seymour Lyon (født 27. juli 1858, død 11. mai 1938) var en canadisk golfspiller. Han tok gull i golf i De olympiske leker i 1904 i St. Louis.
I 1955 ble han valgt inn i Canada's Sports Hall of Fame, og i 1971 ble han medlem av æresgalleriet i Royal Canadian Golf Association.
Junior-NM på ski 2015
Junior-NM på ski 2015 ble arrangert som to separate mesterskap. NM sprint i langrenn ble arrangert 13. - 15. februar i Nes i Akershus. Øvrige grener innen langrenn, skihopp og kombinert ble arrangert 6. - 8. mars 2015 i Hommelvik og i Trondheim i Trøndelag. Langrenn ble arrangert på Jervskogen Skisenter i Hommelvik, og skihoppingen i Granåsen skisenter i Trondheim.
Sprint
Finale: Dato: 14. februar 2015
Sted: Nes i Akershus
10 km fri teknikk
Dato: 6. mars 2015
Sted: Jervskogen Skisenter, Hommelvik
7,5 km klassisk stil
Dato: 7. mars 2015
Sted: Jervskogen Skisenter, Hommelvik
15 km fri teknikk
Dato: 6. februar 2015
Sted: Jervskogen Skisenter, Hommelvik
7,5 km klassisk stil
Dato: 7. februar 2015
7,5 km fri teknikk
Dato: 6. mars 2015
Sted: Jervskogen Skisenter, Hommelvik
3,75 km klassisk stil
Dato: 7. mars 2015
Sted: Jervskogen Skisenter, Hommelvik
11,25 km fri teknikk
Dato: 6. mars 2015
3,75 km klassisk stil
Dato: 7.mars 2015
Dato: 7. februar 2015
Menn 4 x 5 km
Dato: 8. mars 2015
Sted: Jervskogen Skisenter, Hommelvik
Kvinner 4 x 3,75 km
Dato: 8. mars 2015
Sted: Jervskogen Skisenter, Hommelvik
Stor bakke
Dato: 6. mars 2015
Normal bakke
Dato: 7. mars 2015
Dato: 8. mars 2015
Normal bakke / 10 km fri teknikk
Dato: 7. mars 2015
Normal bakke / 5 km fri teknikk
Dato: 8. mars 2015
Klondike
Klondike kan vise til:
Untitled
Untitled er Nas sitt niende studioalbum. Albumet ble utgitt av Def Jam og Columbia Records 15. juni 2008.
Trollspeilet
Trollspeilet er en norsk kriminalroman skrevet av forfatteren og journalist Tom Egeland. Det er en actionthriller og den første ikke-grøsseren Egeland skrev. Det er også den første boken om tv-journalisten Kristin Bye og Dagbladet-veteranen Gunnar Borg. Boken er forfatterens tredje.
I tillegg til å være en thriller om en seriemorder, tar boken opp tabloidiseringen av mediene.
I Norge
I Norge utkom romanen første gang i 1997 fra Aschehoug forlag. I 2005 trykket forlaget opp et andre opplag.
Ytre Norskøya
Ytre Norskøya, tidligere ofte kalt Lille Norskøya eller Østre Norskøya, er en 1,5 km lang og 1 km² stor øy som inngår i øygruppen Norskøyane, som igjen er den østlige delen av Nordvestøyane i Albert I Land ved nordvest-pynten av Spitsbergen, Svalbard. Arealet er ca. 1 km². Øygruppen ligger helt nord i Albert I Land. Øya er litt bratt i vest og nord, men ikke høy, fjellet Utkikken rager 151 moh.
Trollspeilet
Handling
Tv-journalisten Kristin Bye får tilsendt konvolutter med videoopptak av kidnappede kvinner som blir drept av en ukjent seriemorder. Han filmer dem i skjul, kidnapper dem og tar livet av dem. Mens politiet jakter på morderen mottar hun en videokassett der hun selv figurerer, og hverdagen utvikler seg til å bli et virkelig mareritt.
Ytre Norskøya
En liten gruppe meget små øyer ligger her helt inntil hverandre, regnet fra vest: Fuglesongen, Klovningen, Indre Norskøya og Ytre Norskøya, sistnevnte den eneste med ferdselsforbud. Området er en del av Nordvest-Spitsbergen nasjonalpark. Det ble kartlagt under Den norske Nordhavsekspedisjon 1876–78, hvor professor Georg Ossian Sars var med.
Det er totalt ferdselsforbud på stedet på grunn av kulturminnene. Sysselmesteren på Svalbard inkluderte kulturminnene her i et særskilt miljøovervåkingsprogram implementert i årene 1997–2009, med egne tiltak for å dokumentere, måle, og forebygge miljøslitasje på kulturminnene.
Trollspeilet
Radioteater
Trollspeilet er dramatisert for radio av NRK Radioteatret. Hørespillet vant pris i sin klasse i Prix Europa 2009.
Ytre Norskøya
Historie
Ytre Norskøya var hvalfangststasjon på 1600-tallet, og det er fra den tiden synlig ulike kulturminner langs den flate sørkysten av øya - fra vest medregnet to graver, en hustuft, ytterligere to graver, et gravfelt og til sist to gravminner i øst.
Området inngikk i Fangstområde 24 i den norske fangstperioden tidlig på 1900-tallet, men det var ingen fangststasjoner her.
Oppe på fjellet Utkikken står to varder og et jernkors fra ekspedisjonsperioden på 1800- og 1900-tallet.
Morell
Morell (Prunus avium) er et løvfellende tre med steinfrukt. I samme planteslekt finner man blant annet også hegg, plomme og kirsebær. Den ville formen forekommer i Europa og tilstøtende områder og har gitt opphav til frukttrærne som dyrkes i alle tempererte strøk.
Beskrivelse
Følgende beskrivelse gjelder den viltvoksende formen, subsp. avium. De dyrkede formene regnes til subsp. duracina og subsp. juliana og avviker i noen trekk.