cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Musikkterapi
Musikkterapi på barneavdelinger på sykehus
De musikalske, personlige og sosiale erfaringene kan gi barna og miljøet opplevelser av helse og mestring. Alle får et spillerom hvor de kan oppdage og utvikle seg selv og sine ressurser. De kan engasjere seg i sine skapende evner samtidig med det å være syk eller skadet. Det kan gi krefter, mot, glede og håp. Det kan være med å bearbeide vonde opplevelser i sykdomsforløpet og sykehusoppholdet. Det kan fremme omsorg, tillit og kommunikasjon mellom barnet og miljøet og styrke opplevelsen av trygghet.
Musikkterapeuten forsøker å finne og bruke musikk som kan være lindrende eller dempende da barnet opplever smerte / ubehag eller behandlingsprosedyrer som gjør dem redde eller utrygge. Musikk kan være et ønske fra barnet og familien om en stemning som kan romme noe de kan dele og være sammen om.
Musikkterapi i fengsel og ettervern
Musikkterapeuter driver tilpasset musikkopplæring individuelt eller i gruppe hvor man vektlegger sosial fungering og deltakelse i fritidsaktiviteter. Innen ettervern bidrar musikkterapeuten til å opprettholde og videreutvikle allerede etablerte fritidsinteresser.
Musikkterapi i kulturskolen
Musikkterapeuter i kulturskolen har en variert arbeidsdag med hensyn til elevgrupper og hvilke mål som ligger tilgrunn for arbeidet. I likhet med mange andre musikkterapeuter jobbes det i spenningsfeltet mellom pedagogikk, spesialpedagogikk og terapi.
Kulturskolen tilbyr bla tilrettelagt musikkopplæring for elever med spesielle behov der opplæring og mestring av et instrument, gjerne i samspill med andre kan være målet. Samtidig kan arbeidet også dreie mer mot det spesialpedagogiske feltet der en bruker musikken for jobbe med mål knyttet til utvikling av språk, sosiale evner eller fysisk ferdigheter.
Andre arbeidsoppgaver kan være veiledning og/eller kursing av andre ansatte som ønsker å bruke musikk innen sine fagområder.
Mitridates VI av Pontos
Mitridates VI (gresk: Μιθριδάτης, mer presist Mithradates, bokstavelig betydning (persisk): «gitt av Mithra»), 132–63 f.Kr., også kjent som Mitridates den store og Eupator Dionysius var konge av Pontos i det nordlige Anatolia fra 120 til 63 f.Kr. Han er kjent som en av Romerrikets mest formidable og suksessfulle fiender, og som kjempet mot tre av de største generalene i senrepublikken: Sulla, Lucullus og Pompeius den store.
Gilan
Gilan (persisk: استان گیلان‎ Ostān-e Gīlān) er en av de trettien provinsene i Iran. Provinsens areal er 14 042 km². I 2016 hadde Gilan 2 530 696 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Rasht.
Gilan ligger nord i Iran og grenser til provinsene Mazandaran i øst, Zanjan og Qazvin i sør og til Ardabil i vest. I nord har Gilan kystlinje mot Kaspihavet.
Det kurdiske språket brukes av kurdere som har flyttet til Amarlu-regionen.
Stiftsgårdsparken
Stiftsgårdsparken er en park i tilknytning til Stiftsgården i Midtbyen i Trondheim. Stiftsgården er på 3 000 m² og var tidligere lukket. Under renoveringen av parken i perioden 1996 – 1997 ble parken åpnet og innarbeidet i et sammenhengende gangstrøk mellom Bispegata og Jomfrugata. Under renoveringen ble parken tilpasset de historiske elementene som opprinnelige akser, vegetasjon og gjerder. Utformingen består av en sirkulær plass med en fontene med benker og beplantning. Rundt fontenen og gjennom parken er det etablert gangsoner som både består av grusstier og skiferganger. Parkens kongemonument over Kong Olav V er utformet av Harald Wårvik. I 2004 ble det massive gjerdet mellom parken og Sommerveita fjernet og erstattet med smijerngjerde med port, slik at parken fikk direkte adkomst til Torget.
Kirkegata (Stavanger)
Kirkegata i Stavanger som går fra Domkirkeplassen og Kongsgata ned til Havneringen. Kirkegata ble i 1960 landets første gågate.
Gata var også lenge byens «promenadegate». Fram til 1930-tallet samlet byens ungdommer seg fast i gata klokka 19 og 21 – hendelsene ble kalt «syv-strøket» og «ni-strøket». Særlig folksomt var det på onsdagskveldene da tjenestejentene i byen hadde fri. Mange gikk arm i arm i rekke og brukte hele gatebredden. Promenaden gikk videre foran Domkirken, Kongsgård og langs vestsida av Breiavatnet.
Gaten hadde på 1800-tallet brostein i gata og skiferheller på fortauene. I 1905 ble brosteinene skiftet ut med nye. Senere er skiferhellene blitt borte.
Gamle gatenavn
I middelalderens Stavanger var det to hovedgater, begge beliggende på den østre siden av Vågen. Dette var Nedregaten og Øvregaten som i det store og hele følger gateløpet til den nåværende Kirkegaten. Fra Kirkegata 2 er det datert et brannlag som kan være fra et hus. Det er omtrent 50 % sjanse for at dette er fra før år 1100, som etter.
Fra 1770-tallet til 1861 ble gata fra Domkirkeplassen til Steinkargata kalt for Uhrens gate eller Urgata. Videre fra Steinkargata til Timiantorget ble den kalt for Gaten til Holmen, og fra Timiantorget til Pottemakerstranden for Gaten til Pottemakerstranden.
Som et resultat av Gatenavnkommisjonens behandling av sentrale deler i byen i 1861, etter Holmenbrannen i 1860, fikk gatetrasén sitt nåværende navn i hele sin lengde, nemlig Kirkegata. Fra 1870–årene ble Kirkegaten regnet som byens hovedgate, blant annet med flere store manufakturhandlere.
Fra Domkirkeplassen til Steinkargata - Uhrens gate
Denne delen av gaten var stort sett uberørt av Holmenbrannen i 1860, og er trolig bygget opp etter bybrannen i 1684. En del hus er revet og andre er bygget opp, men mange av husene har nok fortsatt grunnmurer og en del trematerialer fra slutten av 1600-tallet. Denne delen av Kirkegata er nå gågate, og en av de viktigste handlegatene i Stavanger sentrum. At gateløpet er smalt, skyldtes også alle terrassehagene som strakte seg fra Skagen opp til Kirkegata. De rike handelsmennene på Skagen hadde hager som strakte seg helt opp til Kirkegata.
På det som nå er Domkirkeplassen lå tidligere Bispegården, som ble revet i 1957. Inn mot plassen finner en nå Hennes og Mauritz i Kirkegata 1. Bygget ble i sin tid satt opp for Hetlandsbanken.
Ved dagens Domkirkeplass finner en også Sparebank 1, tidligere Stavanger Sparekasse. I andre etasje i denne bygningen lå tidligere Banksalen, som ble brukt som bystyresal og ballsal. I Kirkegata 2 var også byens realskole i perioden 1802-1818.
Der Torgterrassen er nå, var det fram til slutten av 1960-tallet en bratt bakke med det beskrivende navnet Brattegata. Gata var hovedveien for de som kom fra Kongsgata og skulle til Torget. Foran Domkirken var det kirkegård, så en kom ikke fram den veien.
Lønninghuset i tre etasjer lå også mot Brattegata. Navnet hadde sitt navn etter Wilhelm Coucheron Lønning. Huset ble revet i 1967. De hadde hage ned til Laugmannsgata. Adressen var Kirkegata 3.
I Kirkegata 6 holdt Børsen i Stavanger til. Bygget ble laget i tysk pseudo-renessanse. Bygget ble oppført i 1878, og revet i 1967. Jan Henrich Lexow mente at bygget var tegnet av Henrik Nissen.
I Kirkegata 15 var Stavanger Colonialforretning i mange år fram til 1972. Butikken førte det en kalte "finere colonialvarer", som eksotiske krydder. Enda tidligere var Aanesens manufakturforretning i bygget. Huset og nabohuset ble tegnet av Conrad Fredrik von der Lippe på 1860-tallet.
Mauritzengården fra 1905, i hjørnet med Prostebakken skiller seg ut i gatebildet. Den er en meget spesiell og hjørnegården regnes som en av byens fineste murbygninger i jugendstil. Mauritzengården er tre etasjer høy, og den er bygget i rød tegl. Det markante hjørnetårnet er én etasje høyere enn resten av bygningen. Det er bekronet med et spir. Tidligere hadde bygget også opprinnelige jugendvinduer, men disse er skiftet ut med mer moderne vindu. Huset er tegnet av arkitekt Slettebø. Tidligere var det hotell her - Søstrene Jespersens hotell og så Wesnes hotell.
Rett over gata for Mauritzengården hadde firmaet S. Leversen butikk fra 1878 til 1973. Siden har det vært en lang rekke butikker her som urmaker, gullsmed og veskebutikk.
På det andre hjørne hvor Rolfsen har sin konfeksjonsforretning (Kirkegata 11) holdt baker Egenes til.
I Kirkegata 23 har Kochs parfymeri (i dag Parfymelle Koch Parfymeri og Hudpleiesalong) holdt til fra 1896.
I Apotekergården holdt Hygea apotek til. Det var apotek her fra apoteker Johan Kristoffer Røtger flyttet inn i 1731. I bakgården hadde apotekerne en urtehage, der de dyrket urter som ble brukt i apoteket. I en periode leide Stavanger klubbselskap lokaler her, og det har også vært vertshus i bygget.
Norem Baade har holdt til i det samme lokalet som i dag siden 1843, og er den butikken i Kirkegata i dag med den lengste historien.
Fra Steinkargata til Øvre Holmegate - Gaten til Holmen
Alle husene på begge sider av gaten brant ned fra Steinargata og ned til sjøen. Så de eldste husene her er fra omkring 1860. En del hus er også revet og bygget opp på ny siden. Breigata ble anlagt i 1860 som en følge av brannen. Fram til da var Steinkargata hovedtrafikkåren fra Kirkegata og ned til Østervåg. Som en følge av brannen er også Kirkegata bredere i denne delen.
Den første gaten eller smau en treffer på er Sundtasmauet, som tidligere var hovedtrafikkveien en brukte fra Østervåg til Skagen – opp Steinkargata og ned Sundtasmauet. Det har i flere omganger vært diskusjoner i byen om smauet opprinnelig het Tollaksmauet eller Tollersmauet, og smauet har skiftet navn flere ganger.
På hjørne med Breigata lå Johan Fosse – eller bare Fossen, Stavangers største platebutikk i to etasjer. Etter den digitale revolusjonen innen musikk, var den ikke lenger liv laget. Den har nå blitt en del av et større kjøpesenter som nesten omfatter hele kvartalet.
I det samme krysset kan et kikke opp på en av byens store severdigheter – Valbergtårnet.
Når en fortsatte ned bakken, kom en til Timianstorget hvor det engang var en åpen plass, der Kirkegaten krysser Øvre Holmegate. På Timianstorget foregikk det hver høst stor handel med timian. Det kom båtlaster med timian fra Ryfylke, og særlig Nedstrand. Båtene kom til Pottemakerstranden der det var båtstøer. Bøndene stilte seg opp med stabler med timian og det luktet timian over hele byen. Det var en stor dyp brønn på torget, og de fleste i området hentet vann derfra i bøtter. Ved omreguleringen i 1860 ble Timianstorget tatt bort. I årene etter var det fortsatt salg av timian i gatene omkring det tidligere Timianstorget, men det forsvant etter hvert til fordel for handelen på Torget i Stavanger, som ble kraftig utvidet på 1860-tallet.
Øvre Holmegate til Havneringen - Gaten til Pottemakerstranden
På hjørnet med Øvre Holmegata lå lokalene til Bondeungdomslaget fra 1911 til 1996. I første etasje var Matstova, i andre storesalen, og i tredje litlesalen og kontoret. Det var et samlingssted for ungdom som kom til byen spesielt fra Ryfylke. Søndag kveld var det åpen dans, og mange fant seg livspartnere her. Stavanger Kredittbank startet her i 1865, men gikk konkurs i 1889. Lokalene ble overtatt av Poststyret i 1891 som holdt til der til 1911, med telegrafkontoret i andre etasje. Siden mai 2000 har huset vært drevet av «Gaffel & Karaffel».
På det andre hjørnet hadde Jenssen i mange år sin herrekonfeksjonsbutikk, med spesialitet på store størrelser.
Nede i bakken hadde Folke Hermansen sitt Elektrosenter, som nå er overtatt av en større kjede.
Anne Karin Elstad
Anne Karin Elstad (født 19. januar 1938 i Valsøyfjord på Nordmøre, død 4. april 2012 ) var en norsk forfatter.
Elstad var utdannet lærer, og jobbet i yrket i mange år før hun ble forfatter på heltid. Hun debuterte i 1976 med romanen Folket på Innhaug, som er den første av fire bøker i romanserien om Innhaug-folket. Titlene på de tre andre bøkene i serien er Magret (1977), Nytt rotfeste (1979) og Veiene møtes (1980).
Elstad er også kjent for serien om «Julie». Den første boken, Julie, utkom i 1993, og ble etterfulgt av Som dine dager er (1995), Lenker (1998) og Fri (2000). For romanen Odel, som ble en av de mest solgte bøkene i 2003, og Hjem (2006), som ble hennes siste utgivelse, mottok hun Den norske leserprisen.
I 1986 og 1992 ble Elstad rammet av hjerneslag. Hun var innlagt på Sunnaas sykehus for rehabilitering og etter det siste tilfellet skrev hun ikke noe på åtte år.
Elstad satt i styret for Den norske Forfatterforening fra 1983 til 1987, og var styremedlem i Norsk Forfattersentrum 1991–97.
Lørdag 17. juni 2006 åpnet Elstadsamlinga i det gamle skolehuset i Otnesbukta i Halsa, og Elstad stod selv for snorklippingen inne i skolestua der hun selv hadde gått. William Nygaard, Tom Kristensen og Mia Bull-Gundersen fra Aschehoug forlag var til stede under åpningen. Elstadsamlinga er en utstilling av Elstads forfatterskap. Elstadsamlinga har hovedfokus på Folket på Innhaug- serien. Den første boka kom ut i 1976 og serien hadde 30-årsjubileum i 2006.
Elstad døde i sitt eget hjem 74 år gammel den 4. april 2012.
Stubbe
Stubbe er den delen av et felt tre som er over bakken. Den står fortsatt fast på rota og mottar i en periode fortsatt næringsstoffer derfra.
Furustubber blir fylt med kvae slik at de ofte blir til en tyristubbe. Tyrirøtter er gode til opptenning. Granstubber ble før overlatt til å råtne på stedet, men blir i dag ofte fjernet med rota av store maskiner. Enkelte løvtrær råtner vekk, mens seiglivede sorter kommer med nye greiner langs snittflaten (særlig ask, hassel og selje). Noen av disse endte opp som styvinger i gamle dager. Mange løvtrær produserer også rotskudd.
Stubber kan være vanskelige å fjerne, men det finnes spesielle stubbefresere som letter arbeidet. På 1900-tallet brukte en stubbebryter til oppgaven..
67 (tall)
67 (sekstisju, også skrevet syvogseksti på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 66 og kommer før 68. 67 er også et primtall, det neste primtallet er 71.
67 er atomnummeret til grunnstoffet Holmium.
67 er LXVII i romertall.
Nekropolis (bok)
Nekropolis (originaltittel: Necropolis) er den fjerde boka i serien om De fem utvalgte. Serien er skrevet av forfatteren Anthony Horowitz. Den engelske utgaven av Nekropolis ble utgitt i 2008, mens den norske utgaven kom i 2009.
MPlayer
MPlayer er et mediespilleprogram som støtter de aller fleste formater, både innen lyd og video. Opprinnelig var det et filmvisningsprogram til Linux, men finnes også til andre operativsystemer. MPlayer er et tradisjonsrikt program, og mye liknende programvare avhenger av komponenter utviklet av MPlayer-prosjektet, blant annet VLC. Likevel anbefales det å kompilere det selv hvis man vil ha den nyeste funksjonaliteten.
Nekropolis (bok)
Handling
Scarlett Adams er femten år. En dag havner hun på forsiden av alle aviser da hun forsvinner sporløst fra en skoletur.
MPlayer
Kontroll
På Linux kan Mplayer styres fullstendig fra kommandolinja, slik at bare filmvinduet synes. Det er også mulig å bruke et ekstra grafisk vindu til å styre med, men da bruker programmet lengre tid på å starte opp. Uansett kan man bruke knappene på tastaturet til å styre de vanligste funksjonene, som framover/bakover (piltastene), fullskjerm/ikke_fullskjerm (f), endre lydstyrke osv. Man kan også dra filmvinduet til ønsket størrelse med musa.
Mencoder
Mencoder er et program som følger med MPlayer. Det brukes til enkel konvertering og miksing av filmer og filmklipp. Det benytter seg av MPlayer til avspilling, og seg selv til innspilling. Mencoder kan dermed åpne alle medieformater som MPlayer kan.
Nekropolis (bok)
Handling
Først etter atten timer dukker hun opp igjen, i sjokk og ute av stand til å forklare hvor hun har vært. På den andre siden av kloden, i Peru, sitter en gutt som vet sannheten – Matt Freeman. Han skjønner at han endelig har funnet den femte portvokteren. Nå kan De fem utvalgte samle sine krefter for å nedkjempe De gamle, et folk som kun er til for å skape ondskap og som før eide verden.
MPlayer
Formater
Dette er en ufullstendig liste over støttede formater:
Konteinerformater
Ogg, Ogm, AVI, ASF
Ta skjermbilde av filmen
Den optimale måten for en datamaskin å vise film på er at visningsprogrammet oppdaterer skjermkortets minne direkte. Alternativet er at hvert bilde settes sammen i arbeidsminnet og hele tiden kopieres til skjermkortet. Den siste metoden er normalt en nødløsning, men bare denne gjør det mulig å ta skjermbilde av filmen. Ellers får man en blå eller gjennomsiktig del av bildet der filmen skulle vært, fordi programvaren man bruker til å ta skjermbildet bare har tilgang til den delen av skjermen som ikke er film.
Det man må gjøre er å få filmvisningsprogrammet til å bruke et programbasert visningsverktøy. På Linux kan Mplayer benytte vindussystemet X til å vise filmen. Det gjør man ved å legge til parameteren "vo x11", for eksempel skrive "mplayer -vo x11 film.mpg" for å spille filmen "film.mpg". Så er det bare å knipse i vei bilder.
Nekropolis (bok)
Handling
Men Matt er ikke den eneste som har oppdaget Scarlett. Ondskapens herskere ligger et skritt foran og lokker Scarlett til Hongkong, som De gamle har tatt over og hvor ingen er trygge.
Quang
Quang er et vienamesisk mannsnavn som betyr «tydelig» eller «klar».
Tana
Tana, på nordsamisk Deatnu (kvensk: Taana; finsk: Teno ), er en kommune i Øst-Finnmark i Troms og Finnmark fylke, og et geografisk og kommunikasjonsmessig knutepunkt i Øst-Finnmark. Kommunen grenser i sør til Finland (Utsjok), i sørvest til Karasjok, i vest til Porsanger, i nordvest til Lebesby og Gamvik, i nordøst til Berlevåg og i øst til Båtsfjord (på ett punkt), Vadsø og Nesseby.
Innbyggertall: 2821 (pr. 2021). Tana kommunes eneste tettsted er Tana bru ( innbyggere ).
Kommunen hører til forvaltningsområdet for samisk språk.
Grensepassering til/fra Finland skjer ved Polmak og over Samelandsbrua ved Utsjok. Tana bru ble bygd i 2020 og har et hovedspenn på 234 meter. Denne erstattet den gamle brua, som ble bygget i 1948 og som ble revet da den nye ble bygget.
E75 og E6 går gjennom kommunen.
Fordeling av areal
Dyrket mark 1%, ferskvann 4%, annet areal 95%.
Fordeling av yrkesbefolkning
Primærnæringer 21% (9%), sjøfart og samferdsel 7% (7%), industri/bergverk og bygg/anlegg 24% (29%), tjenesteyting 48% (55%). (Landsgjennomsnitt i parentes).
Politikk
Se også utdypende artikkel: Kommunestyrevalg i Tana
Ulrik av Danmark (1578–1624)
Ulrik (Ulrich Johann, født 30. desember 1578 på Koldinghus, død 27. mars 1624 på sitt gods Rühn ved Bützow og begravet 24. mai s. å. i denne bys kirke, hvorfra hans lik ble overført i 1642 til Roskilde domkirke) var en dansk-norsk prins, hertug til Slesvig-Holsten og biskop i Schwerin (som Ulrik II).
Biografi
Han var sønn av kong Frederik II og dronning Sophie. Som liten ble han i en periode sendt til oppfostring hos morens foreldre i Meklenborg, men var allerede i 1583 tilbake i Danmark. Han oppholdt seg dels på Kalundborg slott dels på Sorø kloster, når ikke han fulgte sine foreldre på deres reiser rundt i landet.
Han ble oppdratt sammen med Mogens Pax til Torup (1577 Holbæk slott-1642 sst.), som ledsaget ham utenlands 1590-94. I 1590 reiste de to blant annet til det brunsvigske hoff og universitetet i Helmstedt, så var de i 1593 ved Rostocks universitet, så videre til Leipzig universitet, hvor Ulrik ble rector magnificus, som han også var blitt det i Rostock.
Den unge kong Christian IV hadde verdsatt den dyktighet, som den senere riksadmiral Albret Skeel (1572-1639) hadde ervervet i utlandet og lot derfor denne tjene som hoffmester for hertug Ulrik på en lang reise til England, Skottland og Frankrike, hvor hertugen lot seg immatrikulere på universitetet i Orléans i juli 1597 under navnet «Uldaricus Schele, hic frater regis Daniæ est.» Om han lånte navnet fra sin hovmester eller fra den nordtyske slekt Schele dictus Luscus, er uvisst, men skrivemåten tilsier nærmest dette siste. Ved faren, Frederik IIs hoff, hadde flere av navnet Schele oppholdt seg, ikke de v. Schele-Schelenburg, men antagelig medlemmer av slekten Schele i Kiel.
Ulrik fulgte kongen på dennes reise til Tyskland, og dro altså selv senere til Frankrike og England. Og Albret Skeel var med i følget også denne gang, nå som kaptein, da Ulrik i 1599 ledsaget kongen på den store reisen til Nordkapp, hvor Ulrik i Bergen fikk et forhold til den beryktede Mette Høg, den trondhjemske lensmann Jakob Trolles hustru.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1977
Finale
ble Norgesmester etter at de vant over med  1–0 den 23. oktober. Målscorer for Lillestrøm var Tom Lund som scoret i det 76. minutt.
22 648 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Ullevaal Stadion i Oslo. Dommer var Rolf Haugen. Dette var første gangen Lillestrøm vant et Norgesmesterskap.
Lillestrøms vinnerlag: Arne Amundsen, Rune Hansen, Jan Birkelund, Tore Kordahl, Georg Hammer, Tor Egil Johansen, Frank Grønlund, Gunnar Lønstad, Terje Olsen, Tom Lund, Erik Karlsen, Leif Hansen, Frank Tømmervåg og Per Brogeland.
Bodø/Glimts lag: Jon Abrahamsen, Gunnar S. Haare, Truls Klausen, Ernst Pedersen, Arnfinn Helgesen, Arild Olsen, Harald Johan Berg, Anders Farstad, Ove Andreassen, Arne Hanssen og Jacob Klette.
Mørkets tid
Mørkets tid (originaltittel: Nightrise) er den tredje boka i serien om De fem utvalgte. Serien er skrevet av Anthony Horowitz. Boka ble utgitt i 2007 både på engelsk og norsk.
Handling
De fjorten år gamle tvillingene Scott og Jamie Tyler vet ingenting om sitt ohhav. De har gjennom tiden bodd hos flere fosterforeldre, men ingen ønsker å ha dem. Scott og Jamie har alltid visst at de har overnaturlige evner, at de besitter krefter som er så sterke at de knapt våger å bruke dem. For tiden jobber Scott og Jamie for Onkel Don, eller Don White, som er den siste av fosterforeldrene, i et teatershow i Rino kalt Sinnenes Sirkus. Her opptrer de med et nummer av tankelesning, en av evnene deres. En dag blir Scott kidnappen av et mektig forretningsimperie kalt Nightrise, og Jamie blir feilaktig anklaget for mord på Don White. Det er nå Jamie finner ut at han må ta evnene sine i bruk.
Jamie kastes også tusener av år tilbake i tid, der han havner midt i kampen mot de onde maktene som truer selve menneskehetens eksistens. Jamie oppdager at han er en av de fem portvokterne, som er født til å redde verden fra undergangen.
Kunståret 1602
Kunståret 1602 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1602.
Gambling 34
Linge tegnet også andre båter, blant annet: Yngling og Soling.
Historie
Linge tegnet denne båten til den nye IOR 3/4 Tonns regattaklassen som ikke fantes på dette tidspunktet. Han «gamblet» og fikk terningkast seks (se seilmerket)! Gambling 34 var en rask båt i regattaene på 70-tallet. De fleste båtene ble levert som selvbyggersett med ferdig skrog og dekk. Den aller første båten laget Linge til seg selv med navnet «Gambling». Den ble utstilt på båtmessen i London tidlig på 70-tallet, men fikk dessverre ikke den ønskete suksessen. De fleste båter ble solgt og befinner seg fortsatt i Norge. De første båtene ble laget av båtbygger Anders Martinius Gjeruldsen på Fevik med produksjonsnumre KMV 1 til 13. Den siste båten ble laget på 80-tallet. Produksjonen av Gamblingen sluttet fordi den ikke kunne konkurrere prismessig med de svenske seilbåtene.
Penteri
Et penteri (av latin panetaria, brødhandel) er et anretningsrom i en båt eller et fly. I skip og båter finner en gjerne skap og skuffer for dekketøy og bestikk og har gjerne oppvask og bluss eller kokeapparat for tilberedning av mat, og eventuelt kjøleskap og isboks for oppbevaring av matvarer som krever kjøling. I fly blir mat og serveringstilbehør brakt om bord i traller som har faste plasser for og akter i flyet. Varme måltider foregår ved hjelp av mikrobølgeovn.Matlaging, oppvask og lignende foregår på bakken.
Eventyrbrus
Eventyrbrus er en rød brus som lages av Ringnes. Den ble opprinnelig produsert og tappet av Nordlandsbryggeriet, men produksjonen i Bodø opphørte i 2000.
Ingredienser: Vann, sukker, karbondioksid, syre (E330), aroma, farge (E163, E150d), konserveringsmiddel (E211).
En periode ble det i Norge solgt en variant, et konkurrerende produkt kjent som Donald-brus. Begge merkene hadde smak av syntetisk bringebær.
Trond Thorbjørnsen
Trond Thorbjørnsen (født 26. desember 1976) var den siste lederen for organisasjonen SOS Rasisme i Norge, frem til organisasjonen ble slått konkurs i 2013 som følge av to sivile dommer for medlemsjuks og store tilbakebetalingskrav. Thorbjørnsen ble i 2015 tiltalt for grovt bedrageri i forbindelse med medlemsjukset i SOS Rasisme. 2. november 2016 ble han frikjent for 11 forhold og dømt for 6 forhold av Haugaland tingrett til en straff av fengsel i et år og seks måneder, hvorav et år og to måneder betinget med to års prøvetid. Han har anket både skyldspørsmål og lovanvendelse.
Han ble valgt til leder i SOS Rasisme i mars 2004, etter å ha vært medlem av arbeidsutvalget fra 1997 og organisatorisk nestleder fra 2002 til 2004, og har også hatt verv som fylkesleder for Oslo og Akershus SOS Rasisme og redaksjonssjef for medlemsavisen AntirasisteN. Han trakk seg som leder i januar 2013.
Thorbjørnsen har i intervju med Dagens Næringsliv innrømmet å ha deltatt i registreringen av hjemmesiden til Tjen folket, men har selv hevdet å ikke være medlem i organisasjonen.
Davanger skole
Davanger skole er en offentlig grunnskole i Askøy kommune i Vestland.
Skolen tar imot elever fra 1. til 7. trinn.
Dzyans bok
Dzyāns bok (eller Dzāns bok) er angivelig en urgammel esoterisk tekst som ligger til grunn for Helena Petrovna Blavatskys bok The Secret Doctrine («Den hemmelige lære», 1888), og Alice A. Bailey i hennes verk A Treatise on Cosmic Fire («En avhandling om den kosmiske ild», 1923).
Religionsvitenskapen har ikke identifisert Dzyans bok, og det er hevdet at den er fiktiv og kun en fabrikasjon av Blavatsky (og/eller Bailey). Andre har hevder å ha identifisert den i ulike esoteriske verker innen buddhisme, kabbalisme og sufisme.
Blavatsky forklarer Dzyāns Bok som Jainismens esoteriske og tapte urtekst, og hevdet at den eksisterte i oversettelser til kinesisk, og tibetansk.
I løpet av de årene som er gått siden Blavatskys utga sitt bok har Dzyāns bok fortsatt ikke dukket opp.
Rgyud-sDe (Tantra-seksjonen) av Tenguyr
Blavatsky omtalte Dzyāns bok som en del av Kiu-Tes bøker. I 1975 ble det oppdaget at «Kiu-Te» er en transliterasjon av det tibetanske navnet for Tantra. Oppdagelsen gikk relativt upåaktet hen, kanskje fordi den ble publisert på nederlandsk og hadde en begrenset leserkrets. I 1981 ble samme oppdagelse gjort på nytt, uavhengig av den første, og publisert i 1983.
Navnet «Kiu-Te» er dokumentert i memoarene til en jesuittisk misjonær, som ble utgitt i 1730, 101 år før Helena Blavatskys fødsel:
Kālachakra Tantra
Under tittelen «Stillhetens røst» utga Blavatsky i 1889 en annen tekst fra «den samme serie [av tekster] hvorfra Stanzene fra Dzyans bok er hentet, og som Den hemmelige lære er basert på». Der finnes utsagnet: «Ønsker du å bli en Yogi av «Tidens sirkel» (kālachakra)»?
Læren i Dzyāns Bok skal stemme overens med Kālachakra Laghu Tantra, selv om ingen vers fra Dzyāns bok ennå er blitt verifiserte eller sett av andre enn innvidde. Jñāna («Dzyān») er også tittelen på den femte og siste seksjonen av Kālachakra Laghu Tantra.
I 1984 ble det fremmet en hypotese om at Dzyans bok kan ha vært en del av den forsvunne teksten Kālachakra mūlatantra.
Dzyāns bok
Dzyān, som moderne orientalister kaller Jain, er nevnt allerede i 1911-utgaven av Encyclopædia Britannica. Det er også nevnt i 5. utgave (1969) av Aschehougs konversasjonsleksikon.
Lingvistiske bevis
«DAN, som i moderne kinesisk og tibetansk fonetikk er blitt til CH'AN, er den generelle benevnelse på de esoteriske skoler og deres litteratur. I de gamle bøker ble ordet Janna definert som «å forandre seg selv gjennom meditasjon og innsikt», en ny, indre fødsel. Herav DZAN, fonetisk DJAN, «Dzyans bok».
Tidlig mellomkinesisk uttale (6. – 10. århundre) av Ch'an er DZIAN.
Oversettelsene til kinesisk av Mahāyāna-tekster fra India og Sentral-Asia i de første århundrer e.Kr. inneholder oversettelsesfeil. Gandhâri-hypotesen, som ble fremmet i 1960-årene av John Brough og andre, forklarer feilene ved å hevde at de tidligste oversettelser av buddhistiske tekster til kinesisk og tibetansk ikke var basert på originaler skrevet i sanskrit – men i Gandhâri Prâkrit, hvor ord ble skrevet og uttalt på forskjellige måter.
I 1998 utga Daniel Boucher en analyse av hypotesen i lys av den kinesiske oversettelsen av Boken om den hvite Lotusblomstens Gode Lov, foretatt av Dharmaraksha den 15. september 286, ved å sammenligne den med sanskrit-teksten, oversatt av Kern.
Ord i Gandhāras Prâkrit dialekter ble forvekslet med sanskrit. Jhana ble uttalt jana (kort vokal) i nordvestlig Prâkrit. Og Dhyâna ble uttalt Jâna (lang vokal). I Kharoshti document no 511 fra Niya, Sentral Asia, er dhyâna skrevet jâna: te jâna parami gate – «de oppnår mesterskap gjennom meditasjon». Når en person gjenga høyt en tekst i sin egen dialekt, kunne ord med forskjellige meninger høres likelydende ut og være uadskillelige for øret.
Hvis dentale pauser (tungen presset mot tennene) mellom vokaler var hørbare, må vi anta at ord som ble innledet med en J ble skrevet D og uttalt Z. I en segl-inskripsjon fra Taxila, Sentral Asia, er det skrevet «mahadhana» istedenfor det korrekte «mahajana». Hva som er uttalt Z, er skrevet D og deretter forvekslet med DH.
Da Blavatsky brukte navnet Dzyân, istedenfor Jain, var det sannsynligvis den korrekte uttale, mens vestlige filologer ikke forstod Prâkrit ortografi før 1998. På samme måte hadde sentralasiatiske og kinesiske skribenter i de første århundrer e. Kr. problemer med å forstå forskjellen mellom skrevne ord og deres uttale.
Esoterisk jainisme
Blavatsky betraktet likhetene mellom Jainisme og Buddhisme som store, og hevdet buddhismen opprinnelig sprang ut av jaina-tradisjoner.
«Påviser ikke Plinius dem [Buddhistene] etablerte ved Dødehavets strender i «tusenvis av år»? ... Og er det umulig at deres påvirkning ikke har etterlatt seg dypere spor i alle disse sektene [gnostikere] enn hva som er alminnelig antatt? Jaina-sekten hevder at buddhismen er utgått fra dens læresetninger at buddhismen eksisterte før Siddhārtha, bedre kjent som Gautama Buddha. ... Hindu Brahman nedtegnelsene viser inkarnasjonen av Jomfru Avany av den første Buddha − guddommelig lys − som å ha funnet sted noen tusen år f.Kr. på øyen Lanka ... Fortellingen om Jomfru Avany og hennes hellige sønn, Sâkyamuni, er nedtegnet i en av de hellige bøkene hos Singalesiske Buddhister – Nirdhasa; og Brahamenes kronologi fastsetter den store Buddhistiske revolusjon og religiøse krig, og den etterfølgende utbredelse av Sâkyamunis lære i Tibet, Kina, Japan, og andre steder til 4 620 år f.Kr.
...Hans [Buddhas] idéer ble utviklet og modnet mens han var i lære hos Tir-thankara, den berømte guru av Jaina-sekten. Den sistnevnte anser dagens Buddhisme som en divergerende grein av deres egen filosofi, og seg selv som de eneste etterfølgere av den første Buddha, som fikk lov il å forbli i India... Hvis noen uinteressert lærd kunne studere Jaina-litteraturen grundig, i deres tusenvis av bevarte bøker − eller skal vi si skjulte − i Rajpootana, Jusselmere, ved Patun, og andre steder; og spesielt hvis han fikk adgang til de eldste av deres hellige bind, ville han finne en fullkommen likhet mellom den filosofiske tenkning ... hos Jainaene og Buddhistene. Og hvis vi nå sporer Jainaene bakover i tid ...er de de eneste sanne etterkommere av de primitive urinnvånere av det gamle India, fratatt deres eiendom av de erobrende og mystiske horder av hvithudede Bramaner som vi i historiens daggry ser komme til syne først som innvandrere i dalene Jumna og Ganges. Tekstene til Sravakene − de eneste etterkommere av Arhâta'ene eller de tidligste Jaina'er, de nakne skog-eremittene fra eldre tider, kunne kaste et visst lys, kanskje, over mange gåtefulle spørsmål. Men vil våre Europeiske lærde, så lenge som de følger sin egen politikk, noensinne ha tilgang til de korrekte tekster? Vi har våre tvil om dette.»
I en fotnote skrev hun at «Vi er blitt fortalt at der er mer enn 20,000 slike [bortgjemte] tekster.»
Dzyāns bok er, fortsatt utelukkende fra Blavatsky selv, Jainismens tapte og hellige tekst. :
«Det manuskript som disse tilleggs-forklaringer er hentet fra, tilhører den gruppe som er kalt «Tongshaktchi Sangye Songa» (på Tibetansk), eller de «35 Bekjennelses-Buddhaers» nedtegnelser, som de kalles eksoterisk. ... Av disse «Buddhaer» eller de «Opplyste», Gautama Buddhas forgjengere fra den fjerne fortid til ... tilhører kun 11 Atlantidenes rase, og 24 den Femte rase, fra dens begynnelse. De er identiske med Jaina'enes Tirtankara'er.»
Dersom Jainismens Tirthankaraer skrev kommentarer til hellige tekster, var dette Jain-tekster. Dzyâns bok = Jains bok.
Sundsbarm kraftverk
Sundsbarm kraftverk er et vannkraftverk ved Seljord i Skiensvassdraget i Seljord kommune i Vestfold og Telemark fylke.
Kraftverket ble satt i drift i 1970 og utnytter et fall på  480 meter mellom Sundsbarmvatnet og Vallaråi ved Seljordsvatn.
Til Sundsbarmvatnet overføres det vann fra to kanter gjennom lange tunneler. Fra vest overføres Nystølvatnet og Liervatnet som ellers ville ha rennt ut i Morgedal og til Liervatnet overføres det også vann fra Bergsvatnet, Ljosdalsvatnet, Selvatnet og elvene Einungåi og Kvernå i Morgedal og Øyfjellvassdragene.
Fra nordsiden overføres det vann fra Åmotsdalsåi.
Deler av nedbørsfeltet på 418 km² ligger i kommunene Tokke, Vinje og Kviteseid
Eier er Skagerak Kraft med 91,5% og Vest-Telemark kraftlag
Henri Fayol
Henri Fayol (født 29. juli 1841 i Istanbul i Det osmanske rike, død 19. november 1925 i Paris) var en fransk geolog, forfatter, gruveingeniør, bedriftsleder og er en innflytelsesrik bidragsyter til moderne ledelsesteori.
Sammen med sine kollegaer utviklet han denne teorien uavhengig av vitenskapelig arbeidsdeling (taylorisme), men omtrent samtidig. Han var en av de mest betydelige bidragsytere til moderne konsepter om arbeidsdeling, og er tidvis referert til som den virkelig far av vitenskapelig arbeidsdeling. Flere av hans arbeider ble publisert.
Bakgrunn
Henri Fayol ble født i en forstad til Konstantinopel. Hans far, som var ingeniør, tjenestegjorde i det militære den gang og var blitt utnevnt til superintendent for byggingen av Galatabroen i den osmanske hovedstaden, en bro som krysser Det gyldne horn. Familien vendte tilbake til Frankrike i 1847.
Henri Fayol ble uteksaminert fra gruveakademiet École Nationale Supérieure des Mines i Saint-Étienne i 1860.
Ingeniør
Han begynte da, som 19-åring, som ingeniør ved gruveselskapet Compagnie de Commentry-Fourchambeau-Decazeville, og var leder for konsernet fra 1888 til 1918. Han studerte gruven der (i departementet Nièvre i det sentrale Frankrike) inngående, hcvordan underjordiske branner kunne starte, hvordan de kunne forhindres, hvordan man kunne opparbeide de områder som var blitt brannherjet. Han utviklet også en inngående forståelse av grunnforholdene der gruven lå.
Da Henri Fayol ble konsernsjef kunne han ikke lenger fortsette med sine tekniske og geologiske undersøkelser, men han fortsatte å underkaste sine problemstillinger vitenskapelig og objektiv undersøkelse for å finne forbindelser mellom årsak og virkninger. I Administration industrielle et générale (1916) og The Administrative Theory of the State (1937) har Fayol inngående redegjort for sine prinsipper. Her trakk han opp retningslinjene for hvordan en organisasjon skal ledes. Her presenterte han det som ble bedriftsøkonomiens viktigste budskap ved at bedriftsledelse handler om planlegging, organisering, utøve ledelse, samordne og kontrollere. Et viktig konsept for Fayol var enhetlig ledelse, som blant annet innebærer at hver enkelt person i en organisasjon bare skal måtte forholde seg til én leder.
Flere forfattere forbinder Fayol med Frederick Winslow Taylor, men de to hadde ulike teoretiske ståsted. Taylors scientific management (vitenskapelig arbeidsdeling) tar for seg effektiv organisering av produksjon i et konkurransemiljø hvor bedrifter må kontrollere produksjonskostnadene. Dette var bare ett av mange teoretiske områder for Fayol, som også kritiserte Taylors modell fordi den krevde at arbeidere ble utsatt for styring fra inntil åtte forskjellige ledere. Dette representerte et brudd med prinsippet om enhetlig ledelse.
Erdal barneskole
Erdal barneskole er en offentlig grunnskole i Askøy kommune i Vestland.
Brandenburger Tor stasjon
Brandenburger Tor stasjon (fra 1936 til 2009 kalt Unter den Linden) er en tunnebanestasjon på Berlins forstadsbane og Berlins undergrunnsbane som befinner seg nær Brandenburger Tor. Etter åpningen av U55 8. august 2009 ble det åpnet en undergrunnsstasjon på stasjonen og S-Bahnstasjonen ble omdøpt fra Unter den Linden til Brandenburger Tor.
Lars Petter Nesse
Lars Petter Nesse (født 1953) er en norsk politiker (Sp). Fra 2007 til 2011 var han varaordfører i Lærdal kommune.
Nesse er gårdbruker. Han er gift med partikollega Liv Signe Navarsete.
Rihanna
Robyn Rihanna Fenty, best kjent under artistnavnet Rihanna, (født 20. februar 1988 i Saint Michael på Barbados) er en barbadisk vokalist, skuespiller og motedesigner.
Spider-Man 3
Spider-Man 3 er en amerikansk superheltfilm fra 2007 regissert av Sam Raimi. Hovedrollen spilles som Spider-Man spilles av Tobey Maguire, mens sentrale biroller spilles av Kirsten Dunst og Thomas Haden Church.
Rihanna
Karrieren hennes begynte da hun møtte plateprodusent Evan Rogers gjennom felles venner i slutten av 2003 og spilte inn noen demoer med Rogers veiledning. Demoen hennes ble sendt til flere plateselskaper, og senere signerte hun en kontrakt med Def Jam Recordings etter audition for presidenten av plateselskapet, rapperen Jay-Z. Debutalbumet hennes, Music of the Sun (2005) og oppfølgeren A Girl Like Me (2006) har begge ligget på topp ti på Billboard 200-listen. Albumene ga Pon de Replay Billboard Hot 100 topp-to-hitsingelen og hennes første Hot 100 nummer én SOS.
Spider-Man 3
Historien
Livet til Peter Parker ser endelig ut til å ordne seg. Han har kapret Mary Jane, opprettet en sikker inntektskilde og folk elsker edderkoppen som aldri før. Dette var dog ikke lenge. Vi får se en mørkere og mer brutal Spider-Man idet han blir infisert av et sort utenomjordisk materiale. Dette gjør ham selvsikker og handlekraftig, men også mye mer aggressiv og egoistisk, og det ender med at han støter fra seg alle han elsker, inkludert Mary Jane.
Rihanna
Det tredje studioalbumet hennes, Good Girl Gone Bad (2007), og dens liste- toppende singel Umbrella, var hennes store gjennombrudd i karrieren. Albumet og dens Reloaded versjon (2008) produserte hitsinglene Don’t Stop the Music, Take a Bow, og Disturbia. Albumet ble nominert til ni Grammy Awards, og vant Best Rap / Sung Collaboration for Umbrella. Etter den svært omtalte krangelen med daværende kjæreste Chris Brown, ga hun ut sitt fjerde studioalbum, Rated R, i november 2009. Det ble etterfulgt av tre flere album: Loud (2010), Talk That Talk (2011), og hennes første Billboard 200 nummer en album Unapologetic (2012). Samme år opptrådte hun i sin første kinofilm, Battleship.
Mange av sangene hennes rangerer blant verdens mestselgende singler gjennom tidene, slik som «Umbrella», «Take a Bow», «Disturbia», «Only Girl (In the World)», «S&M», «We Found Love »,«Diamonds» og «Stay». I tillegg til sitt soloarbeid, har Rihanna samarbeidet med en rekke andre artister, blant annet var hun med på de verdensomspennende hitsene «Live Your Life» (med T.I.), «Run This Town» (med Jay-Z og Kanye West), «Love Way You Lie» og «The Monster» (begge med Eminem).
Rihanna er kjent for å stadig fornye stilen og imaget sitt, spesielt siden det tredje albumet hennes Good Girl Gone Bad. Arbeidet hennes har gitt henne en rekke priser og utmerkelser, inkludert syv Grammy Awards, åtte American Music Awards, 22 Billboard Music Awards, og to BRIT Awards. Hun har solgt over 30 millioner album og 120 millioner singler på verdensbasis, noe som gjør henne til en av de mestselgende artister gjennom tidene. Hun har oppnådd tretten nummer én- singler på Billboard Hot 100 lista, og ble den yngste og raskeste soloartist å oppnå den bragden. Billboard kalte henne Digital Songs Artist av 2000-årene og den beste Hot 100 artist av 2010 tiåret. I 2012 rangerte Forbes henne som den fjerde mektigste kjendisen av året, med inntjening på 53 millioner dollar mellom mai 2011 og mai 2012. samme år, kåret TIME Rihanna en av de hundre mest innflytelsesrike personene i verden. På American Music Awards i 2013, mottok hun den første Icon Award som noensinne er delt ut. 2. juni 2014, ble Rihanna presentert Fashion Icon Lifetime Achievement Award fra Council of Fashion Designers of America (CFDA).
Biografi
Robyn Rihanna Fenty ble født 20. februar 1988, i Saint Michael, Barbados. Moren hennes er Monica Braithwaite, en pensjonert guyansk regnskapsfører, og faren hennes er Ronald Fenty, en lager-supervisor av barbadisk og irsk avstamning. Rihanna har to brødre, Rorrey og Rajad Fenty, og to halvsøstre og en halvbror fra farens side, hver født til forskjellige mødre fra hans tidligere forhold. Hun vokste opp i en tre-roms bungalow i Bridgetown og solgte klær med faren sin i en salgsbod på gaten. Rihannas barndom ble dypt påvirket av farens avhengighet til crack, alkohol og marihuana, og foreldrenes turbulente ekteskap tok slutt da hun var 14 år. Rihanna vokste opp med å lytte til reggaemusikk og begynte å synge på rundt en alder av syv. Hun gikk på Charles F. Broome Memorial Primary School og Combermere High School, hvor hun dannet en musikalsk trio med to av klassekameratene sine. Rihanna var i militæret som ung, artisten og låtskriveren Shontelle var drillsersjanten hennes. Hun ville i utgangspunktet oppgradere fra videregående skole, men hun valgte å satse på en musikalsk karriere i stedet.
Forhold
Rihanna var i et forhold med sanger Chris Brown. De møttes først i 2006, og holdt forholdet deres hemmelig fram til 2008. De slo opp i februar 2009 etter at han utsatte henne for fysisk vold. I januar 2013 kunngjorde Brown at de hadde blitt sammen igjen. De slo opp i mai samme år. Hun var i et fra-og-til-forhold med Drake fra 2010 til 2016, som hun samarbeidet med på Billboard Hot 100 nummer-én-sangene «What's My Name» i 2010 og «Work» i 2016. Hun var i et forhold med den saudiarabiske forretningsmannen Hassan Jameel fra 2017 til januar 2020.
2003-06 Tidlige utgivelser
Rihannas karriere begynte gjennom hennes tilknytning til amerikanske plateprodusenter Carl Stürken og Evan Rogers, hun møtte Rogers gjennom felles venner i Barbados i desember 2003. Hun fanget oppmerksomheten til Rogers, som ba Rihanna å komme til hans hotellrom, hvor hun opptrådte covere av sangene «Emotion» og «Hero». Dette imponerte Rogers, som deretter tok Rihanna og moren hennes til New York City for å spille inn noen demoer. Rihanna ble signert til Rogers ' og Stürken produksjonsselskap, Syndicated Rhythm Productions, som tildelte henne en advokat og manager. I slutten av 2004, ble demoen hennes sendt til plateselskapene rundt om i verden, hvor det fanget oppmerksomheten til Jay Brown, en A & R direktør i Def Jam Recordings, og spilte det for president og administrerende direktør i Def Jam, Jay-Z i februar 2005. Rihanna fløy til New York City for å prøvespille for Jay-Z og L.A. Reid, utfører Whitney Houstons versjon av «For the Love of You» og de opprinnelige sangene «Pon de Replay«og»The Last Time». Den samme dagen, signerte Rihanna en seks - album platekontrakt med Def Jam Recordings, og hun senere flyttet til New York City for å leve med Rogers og hans kone.
Rihanna tilbrakte de neste tre månedene til å samarbeide med rapperen Memphis Bleek på sitt fjerde studioalbum 534 og spille inn debutalbumet hennes. Albumet hennes inneholdt produksjon fra Rogers, Stürken, Stargate og Poke & Tone. Debutsingelen hennes, «Pon de Replay», ble utgitt i august 2005. Den gjorde det bra på musikk lister verden over, med en topp fem i femten land, blant annet ble den nummer to på den amerikanske Billboard Hot 100 lista og UK Singles Chart. Debutalbumet hennes, Music of the Sun, ble utgitt senere samme måned. Det nådde nummer ti på den amerikanske Billboard 200, og fikk en gullsertifisering fra Recording Industry Association of America (RIAA), som betyr at albumet har solgt over 500.000 enheter i USA. Albumet solgte over to millioner eksemplarer på verdensbasis. Det fikk blandet kritikk, Rolling Stone ga det to og en halv av fem stjerner. Den andre singel «If It's Lovin' That You Want», var ikke så vellykket «Pon de Replay», men nådde topp ti i Australia, Irland og New Zealand. I tillegg til musikk gjorde Rihanna sin filmdebut i en cameo rolle i filmen Bring It On: All or Nothing, som ble utgitt i august 2006.
En måned etter utgivelsen av debutalbumet, begynte Rihanna å arbeide på hennes andre studioalbum. Rogers, Stürken, Stargate, JR Rotem og artisten og låtskriveren Ne-Yo jobbet med produksjon og skriving for albumet. A Girl Like Me ble utgitt i april 2006. Albumet ble en kommersiell suksess, det havnet topp ti i tretten land. Albumet ble nummer én i Canada og nummer fem i Storbritannia og USA, hvor det solgte 115.000 eksemplarer den første uken. Den første singelen,«SOS», var en internasjonal suksess, den havnet topp fem i elleve land, inkludert Canada, Tyskland, New Zealand, og Storbritannia. Sangen nådde nummer én på den amerikanske Billboard Hot 100 og i Australia, dette er hennes første sang til å gå nummer én. «Unfaithful», albumets andre singel, nådde topp ti i atten land, deriblant nummer én i Canada og Sveits. «We Ride» og «Break It Off», sistnevnte med Sean Paul, ble også utgitt som singler. Etter utgivelsen av albumet, la Rihanna ut på sin første turne, Rihanna: Live in Concert Tour, hun var også sammen med Jay-Z og Ne-Yo på Rock Tha Block Tour. I tillegg ble hun med The Pussycat Dolls på deres PCD World Tour.