cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Det kongelige canadiske myntverket
3. mai 2007 avduket Det kongelige canadiske myntverket en Maple Leaf i gull med hele 1 million canadiske dollar som pålydende verdi. Gullmynten veier 100 kilo og måler 50 cm i diameter. Mynten ble hovedsakelig laget for å gi myntverket en høyere internasjonal status og for å promotere myntverkets nye maple leaf bullion mynter preget i én unse 99,999 % rent gull.
100-kilos mynten er verdens største gullmynt og så langt har Det kongelige canadiske myntverket kun produsert 5 eksemplarer. Minnemynten var på besøk i Norge i mars 2009, og ble vist frem på Grand Hotell.
I 1999 ga Det kongelige canadiske myntverket ut fellesutgivelsen Vinland 1 000 år sammen med Den Kongelige Mynt. Myntsettet inneholder en norsk 20-krone med motiv av vikingskip samt en canadisk 5 dollar.
Villy Haugen
Villy Haugen (født 27. september 1944 i Leksvik, nåværende Indre Fosen) er en norsk tidligere skøyteløper.
Haugen var en del av den norske skøyterevolusjonen tidlig på 1960-tallet, og tok en overraskende bronsemedalje på 1,500 meter i OL i Innsbruck i 1964. I samme OL ble han nr. 8 på 500 meter. Han representerte Sportsklubben Falken.
Evald Rygh d.y.
Han hadde examen artium fra 1935, juridisk embedseksamen fra 1940, diplom fra Haags akademi for internasjonal rett fra 1952 og kurs i engelsk rett fra University of Cambridge fra 1948. Rygh var sakførerfullmektig 1941–1942, dommerfullmektig 1942–1944, drev selvstendig sakførerpraksis i Stjørdal 1944–1945, og var sekretær i Akers ligningsvesen 1946–1947. Fra 1948 praktiserte han som høyesterettsadvokat i firmaet Eckbo & Rygh, fra 1967 Eckbo, Rygh & Haneborg.
Rygh hadde en rekke verv som medlem av Oslo ligningsnemnd fra 1965, medlem av Oslo Høyres representantskap 1953–1967, formann i Norsk Skattebetalerforening 1955–1965, viseformann i Oslo Sivilforsvar-Samfunn 1962–1965, medlem av A/S Unions representantskap fra 1962, formann i Høyres stedlige lokalforening og medlem av Oslo Høyres hovedstyre 1965–1967. Han var medredaktør i Skatte-Nytt, utgitt av Norsk Skattebetalerforening, fra 1957 og forfatter av utgivelser om personalbeskatning.
Han var sønnesønn av høyesterettsadvokat og Høyre-politiker Evald Rygh.
Fylkesvei 3356
Fylkesvei 3356 går mellom Findal og Bamble kirke i Bamble kommune. Veien er 8,2 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 206 (Telemark).
Christina von Braun
Baronesse Christina von Braun (født 27. juni 1944 i Roma) er en tysk kulturforsker, forfatter og filmskaper. Fra 1994 har hun vært professor i kulturvitenskap ved Humboldt-Universität zu Berlin.
Hun er datter av diplomaten Sigismund von Braun og Hildegard Beck-Margis, og er niese av romfartspionéren Wernher von Braun.
Bani Walid
Bani Walid er en kommune i Libya. Kommunen hadde i 2003 77 424 innbyggere, og med et flatemål på 19 710 km² gir det en befolkningstetthet på 3,93 innbyggere per km².
Bani Walid grenser til følgende kommuner:
Commonwealth Engineering
Commonwealth Engineering (Comeng) var et australsk selskap som produserte lokomotiver og trikker.
Historikk
Selskapet begynte i 1921 under navnet Smith & Waddington i Sydney-bydelen Camperdown. Selskapet bygde karosserier for biler og mindre busser. Etter den store depresjonen flyttet selskapet til Granville. Under andre verdenskrig tok de føderale myndighetene kontroll over selskapet og produserte krigsmateriell ved fabrikken i Granville. Myndighetene skaffet seg aksjemajoritet i 1946 og forandret navnet til Commonwealth Engineering.
Etter krigen fokuserte selskapet på å produsere jernbanemateriell og trikker.
Comeng er i dag del av Bombardier Transportation.
Salvatore Gionta
Salvatore Gionta (født 22. desember 1930) var en italiensk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1960 i Roma. Gionta vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det italienske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Jugoslavia. Italias resultat i finalerunden som besto av fire lag; 2-7 mot gullvinnerne fra Ungarn og 1-3 mot Jugoslavia og seier over USA med 5-4 fra gruppespillet, et resultat som ble tatt med til finalerunden. Det var 21 lag som deltok i vannpoloturneringen som ble avviklet 25. juli til 2. august 1952. Gianto spilte to kamper i OL-turneringen.
Åtte år senere, under Sommer-OL 1960 i Roma, ble han olympisk mester med det italienske vannpololaget. Gionta spilte to kamper og scoret to mål i turneringen.
Forsamlingsfrihet
Forsamlingsfrihet er retten til å forsamle seg i private, religiøse eller politiske grupper, uten innblanding fra politiet eller myndigheter.
Retten til å delta i fredelige forsamlinger og til frihet til forening med andre fastslås blant annet FNs verdenserklæring om menneskerettigheter artikkel 20 og 23, og Den europeiske menneskerettighetskonvensjonen artikkel 11 Det fastslås samtidig at disse rettigheter skal ikke bli undergitt andre innskrenkninger enn de som er foreskrevet ved lov og er nødvendige i et demokratisk samfunn av hensyn til den nasjonale sikkerhet eller offentlige trygghet, så forsamligsfriheten er begrenset av andre lover og hensyn.
Det er flere land som ikke har en slik frihet, og i noen land er friheten under press selv om den er lovfestet.
Forsamlingsfrihet og organisasjonsfrihet er ofte forbundet. Det samme er forsamlingsfrihet og ytringsfrihet.
Hartelkering
Hartelkering er en springflobarriere bygget over Hartelkanalen ved Spijkenisse (på øyen Voorne-Putten), sørvest for Rotterdam i den nederlandske provinsen Zuid-Holland. Den forbinder øyen med industriområdet Botlek. Barrieren er også i bruk som fylkesvei, N218 (Hartelweg) ble åpnet i 1997. Hartelkeringen ble bygget i perioden 1991-1997 og kostet rundt 90 millioner gylden. Sammen med Maeslantkeringen utgjør den Europoortkeringen, den nyeste delen av Deltaprosjektet (ned.: Deltawerken). Som Stormvloedkering Hollandse IJssel kan slusedørene senkes slik at Hartelkanalen stenges og bakenforliggende områder beskyttes ved springflo. Barrieren består av to ellipseformede slusedører, hengt opp mellom tre ovale tårn. Tårnene som slusedørene henger mellom er plassert slik at de kommer overett med Hartelbroens bærekonstruksjon. Dørene er 49,3 og 98 meter brede. I åpen tilstand henger de 14 meter over vannet, litt høyere enn undersiden av Hartelbroen. Ved (truende) høyvann senkes dørene vertikalt slik at elven stenges. Så lenge vannet ikke stiger høyere enn til 3 meter over NAP er dørene åpne og kan skipsfarten foregå uhindret under dem. I stengt tilstand kan større bølger slå over dem.
Dermed har disse dørene et helt annet belastningsmønster enn dørene i komplekset over elven Hollandse IJssel. I Hartelkanalen må de tåle høye og vekslende krefter fra vannstrømmene, krefter som kan angripe dørene fra flere retninger. Videre måtte man prøve å forutsi hvordan barrieren ville oppføre seg i hydrodynamisk sammenheng, slik at den kunne designes slik at under de fleste forhold vibrasjoner, turbulens og oscillerende vannstrømmer kunne begrenses. Dessuten måtte dørene heller ikke ha en form som fanget mye vind i åpen tilstand. Dette løste designerne ved å la slusedørene bli ellipseformet.
Forsamlingsfrihet
Norge
Da konventikkelplakaten ble opphevet i 1842 ble grunnlaget lagt for forsamlingsfrihet i Norge, og en norsk organisasjonskultur vokste frem på 1840-tallet.
Hartelkering
For computerprogrammaturen som brukes i Europoortkeringen, Beslis- en Ondersteunend Systeem (BOS) (no.: Beslutnings- og støttesystemet), ble departementet for transport, offentlige arbeider og watermanagement sammen med CMG tilkjent de Innovatieprijs 1998 fra Computable IT Award's jury. De følgende personene mottok prisen: for departementet Stanley Deighton og Ton Rohde, mens Franc Buve, Klaas Wijbrans og Frans van Kruijssen representerte CMG.
Forsamlingsfrihet
Norge
I Norge ble forsamlingsfriheten uttrykkelig grunnlovsfestet med grunnlovsrevisjonen 13. mai 2014, da det ble vedtatt et nytt annet avsnitt i § 101 om at alle kan møtes i fredelige forsamlinger og demonstrasjoner.
Hartelkering
Hvorfor trengtes en barriere her?
Etter at det ble bestemt at Maeslantkeringen i Nieuwe Waterweg skulle bygges, ble det tydelig at en barriere også måtte bygges i Europoortområdet. Bakgrunnen for dette var at området i en ekstrem situasjon kunne bli satt under vann ved stenging av Maeslantkeringen. Sjøvannet kan da følge en rute via Hartelkanalen og ikke bare oversvømme Europoort, men også true resten av Zuid-Holland.
Samtidig som disse planene var under utvikling, undersøkte Gemeentelijk Havenbedrijf Rotterdam (Rotterdam kommunes driftsselskap for havnen) hvordan en bedre forbindelse mellom industriområdet Maasvlakte og steder lengre inn i landet, eller selv i Tyskland og Belgia, kunne ordnes for  rijnaak (elvebåter). Dette fordi det på slutten av 1980-årene var en periode med vekst i transport av containere og bulktransport. Ofte ble disse varene lastet om i Rotterdams havn fra havgående skip til elvebåter, og ved vindstyrke fem eller høyere var det ikke trygt å ferdes til eller fra Maasvlakte. Forsinkelser svekket Rotterdams posisjon i konkurranse med andre havner som for eksempel Amsterdam, Vlissingen og Antwerpen.
Det ble besluttet at Rijkswaterstaat og Gemeentelijk Havenbedrijf Rotterdam skulle samarbeide for å finne den beste løsningen på begges problemer. Resultatet ble at en barriere skulle bygges i Europoortområdet, og at Beerdemningen skulle åpnes. For å realisere dette, måtte man undersøke hvor barrieren burde bygges. Følgende kriterier ble brukt for å komme til et resultat: sikkerhet, hvor mange skip passerer, teknikk, byggetid, byggekostnader, hensyn til landskap og konsekvenser for omliggende bedrifter. Resultatet ble som følger:
Designvalg
Først måtte man bestemme seg for hvilken type slusedør som skulle brukes. Blant de ulike variantene var hele eller delte skyvedører (beveges sidelengs på hjul), visirdør  (minner om visiret på en ridderhjem, og heves/roteres), vippedør  (beveges som en garasjedør) og den valgte hevedøren. Hevedøren ble til slutt valgt, fordi man da ikke ville trenge å bygge om Hartelbroen (den har tre pilarer i Hartelkanalen) og kunne bruke de eksisterende to seilingsløpene.
Deretter ble bærekonstruksjonen valgt, forhold som telte i denne sammenheng var blant annet slusedørene (bredde, vekt), byggekostnader og så videre. Man besluttet å bruke buede bredflensliggere fordi disse både var gunstigst i forhold til kreftene som virket på konstruksjonen og billigst. Liggerne har en buet flens på forsiden, for å få tyngdepunktet på det gunstigste stedet. Slik fikk resten av konstruksjonen en slank og kompakt design.
Når stenges barrieren?
Som nevnt i innledningen tas beslutningen om å stenge barrieren av et computersystem, Beslis- en Ondersteunend Systeem (BOS) (no.: Beslutnings- og støttesystemet). Dette styrer både Hartelkeringen og Stormvloedkering Nieuwe Waterweg, og stenger dem når vannstanden når + 3,00 m NAP ved Rotterdam og + 2,90 m NAP ved Dordrecht. Statistisk sett regner man med at situasjoner som gjør det nødvendig å stenge barrieren kommer til å inntreffe en til to ganger i løpet av en periode på ti år. Lengre frem i tid forventer man at dette vil skje oftere forårsaket av endringer i klimaet.Slusedørene testes annenhver uke ved at de beveges opp og ned et par centimeter slik at man kan sjekke at alt virker som det skal. Disse bevegelsene er ikke til hinder for skipsfarten.
Se også
Hartelbroen
Michael P. Anderson
Michael Phillip Anderson (født 25. desember 1959, død 1. februar 2003) var en amerikansk romfarer og oberstløytnant i U.S. Air Force. Han var født i Plattsburgh i New York, men anså Spokane i Washington som sin hjemby.
Han ble utpekt som NASA-astronaut i 1994, og deltok på to romferder, STS-89 (Endeavour) og STS-107 (Columbia). Under STS-107 mistet han og de seks andre astronautene om bord livet.
I løpet av NASA-karrieren tilbrakte han 24 døgn, 18 timer og 8 minutter i rommet.
Gerhard Schønings skole
Gerhard Schønings skole, tidligere Trondhjems Borgerlige Realskole, er en avdeling av Thora Storm videregående skole i Trondheim. Skolen ligger i Vår Frue gate i Midtbyen i Trondheim, med blant annet Vår Frue kirke som nærmeste nabo. Trondhjems Borgerlige Realskole ble opprettet i 1783 med midler fra Stiftelsen Trondhjems Borgerlige Realskole, Waisenhusstiftelsen og Thomas Angells Stiftelser.
I 1956 ble skolen omdannet til gymnas ved sammenslåingen av Trondhjems Borgerlige Realskole og Trondhjem kommunale høgre allmennskole, og oppkalt etter Gerhard Schøning som var rektor ved Trondheim katedralskole på midten av 1700-tallet, og en viktig kulturpersonlighet i norsk historie. Stiftelsen Trondhjems Borgerlige Realskole eier skolens bygninger og grunn, og leier disse ut til Sør-Trøndelag fylkeskommune som driver skolen.
Skolen ble i 2010 slått sammen med Adolf Øiens skole til én enhet, Thora Storm videregående skole.
På folkemunne går skolen under navnet «Skjøning». Skolen tilbyr studiespesialisering, studiespesialisering med formgivingsfag, design og håndverk, helse- og oppvekstfag, yrkestrening, voksenopplæring og utdanning for minoritetsspråklige. Den har derfor en stor andel elever med ikke-norsk bakgrunn, og flere titalls språk praktiseres av skolens elever.
MS «Peter Wessel»
MS «Peter Wessel» har vært navnet på flere av fergene som har trafikkert ruten mellom Larvik og Fredrikshavn:
Seihval
Seihval (Balaenoptera borealis) er en bardehval som hører til finnhvalfamilien, der den klassifiseres blant de ekte finnhvalene. Den finnes i alle verdenshavene og ferdes stort sett på åpent hav.
Beskrivelse
Seihvalen kan bli opp mot 18 meter (noen hevder opp mot 20 meter) lang og veie nærmere 30 metriske tonn. Seihval på den sørlige halvkule (Balaenoptera borealis schlegellii) blir generelt noe større en de på den nordlige halvkule (Balaenoptera borealis borealis). Vanligvis måler denne hvalen omkring 12-15 meter. Den største seihvalen som er fanget i Nord-Atlanteren ble tatt utenfor Island. Den ble målt til i overkant av 16 meter. Hunnene blir ganske mye større en hannene. Seihvalen har 636-760 gråsorte barder som henger ned i to rader fra overkjeven. Bardene kan måle opp mot 78 cm i lengde og er fine (tette og tynne). Den sigdformede ryggfinnen sitter omtrent to tredjedeler ned på ryggen og måler 25-60 cm i høyde. På undersiden av hodet og på halsen har den 38-56 strupefurer, som ikke strekker seg like langt nedover brystet som på andre finnhvaler.
Utbredelse og habitat
Seihvalen er utbredt på alle verdenshavene og holder gjerne til på åpent hav. Den går ikke nær drivisen og iskanten i polområdene, men ser heller ut til å trives i noe varmere farvann. Totalbestanden av seihval er trolig omkring 55 000-60 000 dyr, hvorav minst halvparten (trolig mer) befinner seg på den sørlige halvkule. Omkring 14 000 befinner seg i Stillehavet, mens resten finnes i Atlanterhavet
Atferd
Seihval ferdes ofte i små grupper på 3-5 dyr. De er hurtigsvømmende, men spiser gjerne nær overflaten mens de svømmer relativt sakte med åpen munn (skimming) slik retthvalene gjør, men de angriper også stimer av byttedyr i høy fart fra undersiden. Det er også kjent at seihvalen kan dykke til 300 meter eller mer, men slike dykk er trolig ikke typiske. Seihvalen regnes som den hurtigste av alle finnhvalene og kan trolig nå en toppfart på 50 km/t eller mer. Det gjør den også til en av de hurtigste av alle hvaler. Føden består av zooplankton som krill og hoppekreps, men også fisk og blekksprut opp mot 30 cm i størrelse står på menyen. Den kan spise opp mot 900 kg i døgnet.
Observasjoner
I Nord-Norge ble det i perioden 1868 til 1904 tatt omkring 5000 seihval. På 1900-tallet har en veldig få observasjoner av seihval i Nord-Norge, og perioden 1948-1971 ble kun 3 dyr tatt i fangst. På Vestlandet var seihvalen relativt vanlig frem til noen år etter andre verdenskrig, etter 1960 har en derimot ytterst få observasjoner.
Svolvær kirke
Svolvær kirke ligger på en høyde i sentrum av Svolvær i Nordland. Kirka er ei langkirke i betong. Den ble innviet av biskop Berggrav 25. april 1934 og har 400 plasser. Arkitekter for kirka var Harald Sund og August Nielsen.
Dampskipsekspeditør og handelsmann Ole Johan Kaarbø og kona Anna Wilhelmine la i sin tid ned et stort arbeid for å få reist en egen kirke i Svolvær. Han var formann i kirkekomiteen og hun (som enke) skjenket blant annet kirken orgel og tok kostnadene med planering av kirketomten. Kirken ble finansiert utelukkende med private midler
I 2003/04 ble det strid da menighetsrådet i Svolvær hengte opp de homofiles regnbueflagg i kirken i Svolvær for å vise at homofile var velkomne i menigheten.
Freeshine
Freeshine var et norsk band som ble startet i Lillestrøm i 1999. De ga ut to album og en EP i fysiske formater, samt to digitale pakker med tekst og musikk gjennom en plattform kalt Syklus. Bandet ble oppløst i 2011, men ble gjenforent «one night only» på Audunbakken-festivalen 2017.
Wir sind schon auf dem Brenner
«Wir sind schon auf dem Brenner» (tysk: Vi er allerede ved Brennerpasset), skrevet av Udo Jürgens og Friedhelm Lehmann, er en fotballåt som ble utgitt på singel i 1989. Den var kampsangen til Vest-Tysklands herrelandslag i fotball under VM i fotball 1990 i Italia. Wir sind schon auf dem Brenner skildrer reisen fra Vest-Tyskland til Italia via Østerrike.
Lierstranda
Lierstranda er en tettbebyggelse i Lier kommune og en av Drammens forsteder nær bygrensen. Bebyggelsen strekker seg fra Brakerøya østover langs Drammensfjorden forbi Frydenlund gård og ender ved Amtmandsvingen. Navnet ble stadfestet i 1972 og skal ha fått navnet sitt fordi det i sin tid bodde tre amtmenn der. Lierstranda grenser til Brakerøya i vest, Nøste i nordvest, Jensvoll i nord, Huseby i nordøst og Linnesstranda i øst.
På et kart fra 1832 er det bare vist noen få hus mellom Drammen og Amtmandsvingen, mens strekningen var fullt bebygget i 1913. De fleste beboerne arbeidet på brukene i Drammen. Mellom Amtmandsvingen og bygrensen var det i 1913 regulert ca. 20 tverrgater, alle påført navn. Mange av disse gatenavnene ble senere benyttet i Nøsteområdet.
Idrettsforeningen Sparta, senere Sparta/Bragerøen, ble stiftet på Lierstranda i 1919.
Drammens nye sykehus og Fjordbyen
I 2018 ble det besluttet at Drammens nye sykehus skulle bygges på Brakerøya i Drammen og den 14. oktober 2019 var det offisiell byggestart med planlagt Innfasing for full drift sommeren 2025. Området rundt sykehuset er også et større prosjekt under navnet Drammen Helsepark. Planen der er å etablere ny legevakt og helsehus sammen med Lier kommune med 105 senger som kan knyttes med sykehuset gjennom en gangbru.
Fjordbyrådet er samarbeidsorganet mellom Drammen og Lier kommune under utviklingen av Fjordbyen Lier og Drammen, som vil etter planen bestå av hotell, forskning, utdanning, butikker, kafeer og boliger.
Norsk Folkeminnelag
Norsk Folkeminnelag (NFL) er en frivillig, idealistisk kulturvernorganisasjon stiftet 1920 for å ivareta både innsamling, formidling og forskning innenfor det folkloristiske fagfeltet. Organisasjonens viktigste arbeidsområde er utgivelsen av bokserien Norsk Folkeminnelags skrifter. I tillegg utgir Norsk Folkeminnelag et tidsskrift med tittelen FOLKEMINNER. NFL-nytt, som foruten rene meddelelser fra styret om årsmøter, seminarer, osv., også inneholder artikler om ulike folkloristiske emner, bokmeldinger, og annet til faglig orientering.
Formidling og desentralisering av kildetilfanget
Fra første stund har folkeminnelaget tatt mål av seg til å publisere for et bredt publikum, det flyktige fortellerstoffet som like siden tidlig på 1800-tallet var blitt samlet inn. Det viktigste kildetilfanget (etter Peter Chr. Asbjørnsen og Jørgen Moe, Sophus Bugge, Moltke Moe, m.fl.), var med opprettelsen av Norsk Folkeminnesamling (NFS) i 1914 blitt det offentliges eiendom, men arkivaliene var i praksis utilgjengelige for publikum. Det gjaldt også eldre samlinger (f.eks. etter Johan Theodor Storaker), som befant seg i håndskriftsamlingen på Universitetsbiblioteket (nå: Nasjonalbiblioteket i Oslo).
Formålet med virksomheten
Imidlertid er det slik at NFL ikke bare aktualiserer slikt som står i fare for å bli gjemt og glemt, men også er involvert i pågående innsamlings- og kartleggingsarbeider av samtidskulturen. Gjennom folkeminnelagets bokutgivelser fra nær sagt hver krok av landet har det lyktes å bevare og synliggjøre den immaterielle kulturarven, som ellers lett ville forsvunnet gjennom samfunnsendringer og historiens gang. Perspektivet er også dreid mer i retning av å identifisere nye kulturelementer, kulturmøter (akkulturasjon) og ulike uttrykksformer.
Ettersom det muntlige føres over i et annet medium, kan en fra et brukersynspunkt naturligvis hevde at hensikten med stofftilfanget ikke oppfylles før materialet på nytt blir tatt i bruk i et levende tradisjonsmiljø, men utgivelsene er ikke primært ment å virke revitaliserende. Dessuten vil en i enkelte tilfeller finne kassetter og CD-utgivelser vedlagt bøker med musikalsk innhold. Gjennom utgivelsene drives en aktiv kulturpolitikk; oppmerksomhet rettes til sider ved den immaterielle kulturen som folk flest kanskje ellers ikke en gang har vunnet bevissthet om eksistensen av. Det finnes dessuten mange eksempler på at lokalmiljøer, historielag og profesjonelle utøvere av musikk og fortellerkunst har kunnet tilegne seg og revitalisere deler av kulturen som finnes dokumentert gjennom Folkeminnelagets utgivelser.
Folkeminnelagets nåværende og fremtidige arbeidsområder
NFLs flyktige arbeidsområder – den immaterielle kulturen – har ført til at hovedfokuset er blitt på bokutgivelsene. Dette har vært og er stadig selve ryggraden i virksomheten, men NFL driver også andre typer kulturformidling, går aktivt inn i prosjekter, og driver veiledning ved innsamling og arbeid med manus: NFL har dessuten ved flere anledninger vært engasjert i utstillinger, driver utstrakt samarbeid med andre kulturorganisasjoner, bl.a. som medlem av Norges kulturvernforbund, foredragsvirksomhet, seminarer, musikkutgivelser, elektronisk formidling, m.m.
Folkeminnelagets ledere
Blant øvrige styremedlemmer opp gjennom årene kan nevnes Jørgen Løvland, Halvdan Koht, Knut Liestøl, Reidar Th. Christiansen, Olav Bø og Reimund Kvideland.
Darnah (kommune)
Darnah (درنة) er en kommune i Libya. Den ligger i den nordøstlige delen av landet, og hovedstaden er Darnah.
I nord har Darnah en kystlinje til Middelhavet. På land grenser den til følgende kommuner:
Arve Skjeflo
Arve Skjeflo (født 6. juli 1940, død 8. august 1985) fra Steinkjer ble skytterkonge under Landsskytterstevnet på Ulven ved Bergen i 1972. Han var fra Ogndal og startet sin skytterkarriere i Ogndal skytterlag i 1956, men gikk over til Steinkjer skytterlag i 1960. Skjeflo fikk mesterskapsmedaljen i 1962 og senere fikk han hele 14 stjerner. I tillegg til den store kongepokalen fra Landsskytterstevnet hadde han 4 kongepokaler til fra landsdelskretsstevnene i Trønderkretsen. Han var således i mange år en av landets fremste skyttere. Skjeflo døde like før han skulle inn på standplass under Landsskytterstevnet på Lesja i 1985.
I 2004 fikk Skjeflo en vei oppkalt etter seg. Arve Skjeflos vei ligger på Sannan og er atkomstveien til skytterbanene i Steinkjer. Premiesamlingen hans er utstilt i tredje etasje i Steinkjer rådhus.
Brede Nord
Brede Arnesen Nord (født 14. januar 1787 i Grue, Hedmark, død 28. august 1817 i Moss) var en norsk soldat, høker og postrøver.
Bakgrunn
Brede Arnesen Nord ble født på husmannsplassen Pinn i Grue i Hedmark. Mellom 1806 og 1814 var han soldat i det nordenfjeldske regiment. Fra 1815 av fikk han borgerbrev som høker i Fredrikstad. Den 5. februar 1815 giftet han seg med Anne Aarum. De fikk ingen barn.
Forbrytelse
Den 1. desember 1815 plyndret Brede Nord posttransporten mellom Christiania og Fredrikstad. Ingen menneskeliv gikk tapt, men postføreren ble sterkt mishandlet. Utbyttet var på mellom to og tre tusen riksdaler. Til tross for en belønning på 1000 riksdaler, forble ranet uoppklart.
Den 29. oktober 1816 plyndret Brede Nord nok en gang posttransporten mellom Christiania og Fredrikstad. Heller ikke denne gangen gikk menneskeliv tapt, og utbyttet var omtrent to tusen speciedaler, som skulle brukes til lønnsutbetalinger til garnisonen i Fredrikstad. Nord selv hevdet at motivet for forbrytelsen var at han hadde store utgifter til advokathjelp i forbindelse med en sak som gikk mot ham for tyveri av utstyr fra brannvesenet.
Etterforskning
Han tilsto begge ranene under en åstedsbefaring.
Etterspill
Enken, Anne Nord f. Aarum flyttet tilbake til Borge og giftet seg igjen 2. april 1819.
Fellesmarked
Et fellesmarked er en form for internasjonal økonomisk integrasjon. Fellesmarkeder er en mer omfattende form for økonomisk integrasjon enn et frihandelsområde og en tollunion, men mindre omfattende enn en økonomisk union. I tillegg til indre frihandel og felles handelshindringer overfor ikke-medlemmer innebærer et fellesmarked fri flyt av produksjonsfaktorene arbeidskraft og kapital mellom medlemslandene.
Fellesmarked i Europa
Å etablere et velfungerende fellesmarket i Vest-Europa, var et sentralt mål for Det europeiske fellesskap (EF). Sentralt i dette prosjektet har de såkalte fire friheter stått. Varer, personer, tjenester og kapital skal flyte fritt over landegrensene. EF gjorde store fremskritt på dette området på 1980- og 1990-tallet og særlig var Enhetsakten fra 1986 av stor betydning. Likevel er det er vanskelig å fastslå noen eksakt periode der man har hatt et fellesmarked i Europa.
Kilder
Hội nhập kinh tế
Kenth Eldebrink
Kenth Eldebrink (født 14. mai 1955 i Morjärv) er en tidligere, svensk spydkaster. Han konkurrerte for Sverige under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, California hvor han tok bronsemedalje i spydkonkurransen. Han er broren til ishockeyspilleren Anders Eldebrink.
Fylkesvei 5616
Fylkesvei 5616 går mellom Fimreite og Valeberg i Sogndal kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 214 (Sogn og Fjordane).
Kronjurist
Kronjurist (Law Officer of the Crown) betegner den øverste juridiske rådgiver til Kronen, som i Storbritannia og andre Samvelde-kongedømmer vil si den britiske monarken. I realiteten fungerer kronjuristen i hvert av landene som regjeringens juridiske rådgiver, og embedet fylles gjerne av landets riksadvokat. I Skottland har kronjuristen tittelen Lord Advocate (Morair Tagraidh på skotsk gælisk), men ytterligere et embede, Advocate General for Scotland, ble opprettet da Skottland fikk selvstyre for å gi råd til den britiske regjeringen om skotsk rett. Ellers i Storbritannia finnes en kronjurist for England og Wales (Attorney General for England and Wales), som har nokså like rettstradisjoner, og en kronjurist for Nord-Irland (Advocate General for Northern Ireland). Det er også egne kronjurister for Hertugdømmet Cornwall og Hertugdømmet Lancaster.
Bronco Lane
Michael «Bronco» Lane (født 1945) er en tidligere britisk offiser og forfatter, kjent for å nådd toppen av Mount Everest.
Blant de militære avdelingene han har tjenestegjort ved, er Special Air Services.
Hareidlandet
Hareidlandet er ei øy i Møre og Romsdal og ligger i Hareid og Ulstein kommuner.
I gammel tid var navnet på øya Hǫð. På moderne norsk blir skrivemåten Hod og på moderne islandsk Höð. Det er den største øya på Sunnmøre, og har et areal på 165,282 kvadratkilometer. Innbyggertallet er ca. 12 600 og er den nest mest folkerike øya på Sunnmøre etter Uksenøya i Ålesund kommune.
Øya har broforbindelse med Dimna og Eika i Ulstein og med Gurskøya i Herøy/Sande over Dragsundbrua. I sør er øya knyttet til fastlandet via bro til Eika og tunnel til Ørsta/Volda. Eiksundtunnelen går 287 meter under havet og er verdens nest dypeste undersjøiske veitunnel. Fra Hareid er det hurtigbåtforbindelse til Valderøya i Giske og til Ålesund. Fra Hareid er det også ferjeforbindelse til Sulesund i Sula.
Det største tettstedet på øya er Ulsteinvik med 5 936 innbyggere (2022). Ulsteinvik er et viktig senter for maritim industri og er også et handelssenter. Det andre store tettstedet er Hareid med 3 467 innbyggere. Tettstedet Sundgot med 884 innbyggere ligger hovedsakelig på Dimna, men delvis på Hareidlandet. Videre Hjørungavåg med 706 innbyggere, som hevdes å være synonymt med det historiske Hjörungavágr, der slaget i Hjørungavåg skal ha funnet sted. I tråd med teorien skiftet bygda navn fra Liavåg til Hjørungavåg. Brandal har 340 innbyggere. Hareidlandet har også en andel (7 innbyggere) av Dragsund tettsted, som hovedsakelig ligger på Gurskøy.
Den største innsjøen er Snipsøyrvatnet i Hareid som har et areal på 3,19 km².
Benghazi
Benghazi (eller Banghazi; arabisk: بنغازي, tyrkisk: Bingazi) er den nest største byen i Libya, med et innbyggertall på rundt 637 000. Den er hovedstad i regionen Kyrenaika og tidligere provinshovedstad for det nasjonale overgangsrådet en periode i 2011 under borgerkrigen i Libya. Det større metropolittområdet (som omfatter de sørlige byene Gimeenis og Suluq) er også et distrikt i Libya. Havnebyen ligger i det nordøstlige Libya mot Middelhavet.
Navn
Byens navn er en forvanskning av Berenike, oppkalt etter dronning Berenike II av Egypt.
Historie
Byen ble grunnlagt på 600-tallet f.Kr. av grekere under navnet Euesperides. Byen blomstret i flere hundre år takket være sin gunstige beliggenhet for maritim handel. Den var den vestligste av de greske koloniene i Cyrenaika. På 300-tallet f.Kr. kom Cyrenaika under ptolemeisk styre. Omkring 250 f.Kr. ble byen Euesperides oppgitt, og innbyggerne flyttet til en ny by grunnlagt tett ved kysten, som fikk navnet Berenike etter Ptolemaios IIIs dronning.
Ruinene av det antikke Euesperides we blitt utgravd i omganger av britiske arkeologiske ekspedisjoner, senest 1999-2007 av The Society for Libyan Studies. Berenike ble utgravd av britiske arkeologer på 1970-tallet, men storparten av den antikke byen ligger fortsatt skjult under Benghazis gamleby.
Under 600-tallet fikk araberne kontrollen over byen. På 1500-tallet ble byen osmansk, og mellom 1911 og 1943 tilhørte den likesom resten av Cyrenaika Italia. Under andre verdenskrig ble byen ødelagt i stor grad, og etter britenes erobring i november 1942 ble den en viktig base under det nordafrikanske felttoget.
Under kongedømmet i Libyas historie hadde Benghazi en status som felles hovedstad med Tripoli, muligens ettersom kongen pleide å bo i den nærliggende byen Bayda og Sanussiya (den kongelige familie) generelt var assosiert med Kyrenaika enn Tripolitania. Benghazi fortsatte å holde på institusjoner og organisasjoner som normalt er assosiert med en nasjonal hovedstadsby. De skapte en konstant atmosfære av rivalisering og spenning mellom Benghazi og Tripoli, og ved utstrekning og mellom de to regionene Kyrenaika og Tripolitania. Befolkningen for hele distriktet utgjorde 500 120 ved folketelling i 1995 og økte til 670 797 i 2006.
Per Hotvedt Nielsen
Per Hotvedt Nielsen (født 6. oktober 1938) var ordfører i Tjøme kommune i Vestfold i perioden 2003–2007. Han representerer Fremskrittspartiet og ble valgt til ordfører i sin første periode som folkevalgt på Tjøme i 2003, da i et samarbeid med partiet Høyre, som fikk varaordfører. Ved kommunevalget i 2007 mistet partiet to mandater i kommunestyret og Nielsen måtte dermed gi fra seg ordførerklubba til Arbeiderpartiets Bente Kleppe Bjerke.
Hotvedt Nilsen har vært engasjert i og opptatt av politikk siden 1970-tallet. Han er også svært interessert i kjæledyr og drev dyrebutikk i Tønsberg i tjue år. Butikken ble solgt i 2004.
Hadors hus
Huset Hador var et fiktivt hus i Tolkiens fiktive verden.
Huset Hador var det tredje huset i Edain.
Casa de Hàdor House of Hador Gundor
Reskript
Et reskript eller rescript (latin: rescriptum) var opprinnelig et skriftligt svar fra en romersk keiser eller en pave på et spørsmål om lov eller moral. Senere fikk det en videre betydning som offisiell forordning eller skrivelse fra en regjering.
Før innføringen av Grundloven i Danmark kunne kongen gi lover i form av reskripter, som innebar en befaling rettet mot kollegier og andre underordnede myndigheter. Dette var i motsetning til en forordning eller anordning som var en generell befaling rettet til alle landets borgere.
Reskripter ble utgitt enkeltvis og tilsendt de relevante myndighetene og deres bestemmelser ble offentliggjort via plakater slått opp på offentlige steder. Men ettersom de i motsetning til forordningene ikke ble samlet i årganger og tilbudt for salg, var den eksakte viten om disse i realiteten utilgjengelige for den allmenne befolkningen når plakatene var tatt ned igjen. Dette betydde ikke at borgerne kunne påberope seg uvitenhet overfor loven som unnskyldning, idet de statlige forordningene under eneveldet var gyldige uansett om de var kunngjort eller ikke. Dette endret seg delvis i 1786 da juristen Laurids Fogtman begynte utgivelsen av verket ''Samlingen af kgl. Reskripter, Resolutioner og Kollegialbreve, udtogsvis og i kronologisk Orden, for Tiden fra 1660 til 1812'', for så vidt som man hadde mulighet for å anskaffe eller på annen måte benytte verket. Serien ble ført opp til 1865 av juristen Tage Algreen-Ussing. I tillegg til dette ble mange reskripter offentliggjort i Collegial-Tidende som begynte å komme ut i januar 1798.
Anthony Minghella
Anthony Minghella (født 6. januar 1954 på Isle of Wight, død 18. mars 2008) var en britisk filmregissør og manusforfatter.
I 1996 vant han en Oscar for beste regi med filmen Den engelske pasienten (The English Patient).
Gucheng
Gucheng kan være:
Applikasjonsintegrasjon
Applikasjonsintegrasjon (engelsk: enterprise application integration, EAI) er betegnelsen på teknologi som brukes til å få applikasjoner til å snakke sammen. Dette er typisk et rammeverk med mellomvare som brukes for å kommunisere mellom applikasjonene. Applikasjonsintegrasjon er et godt komplement til bottom up-dataintegrasjon.
HMS «Pathfinder» (G10)
Skipet ble bygget av Hawthorn Leslie & Co, og ble satt inn i tjeneste 13. april 1942. Under andre verdenskrig deltok «Pathfinder» i antiubåtkrigføring mange steder i verden, og senket flere tyske og italienske ubåter.
Den 11. februar 1945 ble «Pathfinder» skadet av japanske bombefly utenfor Ramree, og ble tatt ut av tjeneste. Skipet ble hugget opp i november 1948 i Milford Haven.
Göran Malmqvist
Nils Göran David Malmqvist (født 6. juni 1924 i Jönköping i Sverige, død 17. oktober 2019 ) var en svensk språkforsker, professor, oversetter og kinaekspert.
Liv og virke
Malmqvist ble født i Jönköping, men tilbragte barndommen i Kullabygden i Höganäs kommun i Skåne og ungdomstiden i Västergötland. Han studerte ved högre allmänna läroverket i Borås, før han i 1945 begynte å studere latin og gresk ved Uppsala universitet med tanke på å bli lektor i klassiske språk.
I studietiden kom Malmqvist til å fatte interesse for kinesisken gjennom Lin Yutangs Kunsten å nyte livet. Etter kontakt med sinologen og professoren Bernhard Karlgren flyttet Malmqvist høsten 1946 til Stockholm for å studere kinesisk ved Stockholms högskola.
Med stipend fra Rockefellerstiftelsen reiste Malmqvist i 1948 med lastefartøy via Hongkong til Shanghai, for videre studiereiser i landet. Han tilbragte en stor del av tiden i et buddistisk kloster i Sichuan, der han studerte dialektuttale. I samband med den kommunistiske maktovertagelsen i 1949 forlot han klosteret og tok seg i 1950 ut av Kina via Hongkong. Han vendte tilbake til Stockholm for å avlegge lisensiateksamen der.
Malmqvists akademiske karriere var lenge internasjonalt orientert. Med unntak av årene 1956–1958, da han var kulturattasjé i Beijing, arbeidet Malmqvist først i et lektorat i kinesisk ved University of London (1953–1955) og deretter som dosent (1959–1961) og professor (1961–1965) i kinesisk ved Australian National University i Canberra. Etterhvert ble han dosent også ved Stockholms universitet (1962) og først i 1965 vendte han tilbake til Stockholm for der å inneha et professorat i sinologi, særskilt det nykinesiske språk. Han ble professor emeritus ved samme universitet i 1990.
Akademiske hovedinteresser
Malmqvists innledende oversettergjerning var fremst innrettet mot lyrikk fra Tang-dynastiets tid. Han oversatte senere både eldre og nyere kinesisk litteratur, deriblant middelalderromanene Fortellinger fra myrlandet og Reisen mot Vest samt verker av nobelpristakeren Gao Xingjian og poeten Bei Dao.
Han har forfattet en introduksjon til kinesisk språklære, lærebøker i fonetikk og grammatikk samt samlingsverk om kinesisk litteratur gjennom årtusenene. Mot slutten av sin gjerning fokuserte han på klassisk kinesisk filologi, syntaks og semantikk.
Malmqvist ble valgt inn som medlem av Svenska Akademien den 11. april 1985 på stol nr. 5 og inntrådte den 20. desember samme år.
Stanislas Julien
Aignan Stanislas Julien (født 1797 eller 1799 i Orléans i Frankrike; død 14. februar 1873 i Paris) var en fransk sinolog og allsidig orientalist.
Julien var Professeur de langue et culture chinoise et tartare-mandchou ved Collège de France i Paris og forfattet grunnleggende verker og den kinesiske kunsts historie. Han oversatte mange klassiske litterære og historiske verker fra kinesisk og formidlet til Vesten noen av de tidligste moderne erkjennelser innen kinesisk språkvidenskap fra Qing-dynastiet.
Det franske Académie des Inscriptions et Belles-Lettres utdeler hvert år en Prix Stanislas Julien for betydelige sinologiske publikasjoner.
McMurdo Dry Valleys
Klima
McMurdo Dry Valleys har fått sitt navn på grunn av den ekstremt lave fuktigheten og mangel på snø- og isdekke. Området dekker 4 800 kvadratkilometer og danner det største relativt isfrie området på kontinentet. Dalbunnene er dekket med et løst gruset materiale, der iskiler kan forekomme.
De unike forholdene i McMurdo Dry Valleys er forårsaket av katabatiske vinder. Disse opptrer når kald, tett luft trekkes ned dalsidene av gravitasjonskrefter. Vindhastigheten kan komme opp i 320 km/t og i dragsuget fordamper all fuktighet – vann, is og snø.
Geologi
Dalene skjærer gjennom en geologisk formasjon kalt Beacon sandstone. Grusen kommer tilsynelatende fra to kilder. Den første er endemorener som er dannet ved frontene på isbreene som strekker seg ned i dalene. Disse breene sublimerer hovedsakelig direkte til luften og bidrar lite til fuktighet i dalene. Den andre potensielle kilden til grus er forholdsvis uvanlig. Det antas at under perioder med istid, kan mengden med is i det nærliggende Rosshavet ha vært så stor at den har presset seg innover land og avsatt en endemorene.
Flora og fauna
Anaerobe bakterier med metabolisme basert på jern og svovel lever i temperaturer under frysepunktet under Taylorbreen og farger isen som kommer til syne ved Blood Falls rød.
Geografi
Dry Valleys omfatter et system av et titalls daler, hvorav de tre største er Victoria Valley, Wright Valley og Taylor Valley.
Enkelte av innsjøene i Dry Valleys er blant verdens mest saltholdige sjøer, med høyere salinitet enn Assalsjøen og Dødehavet. Den mest saltholdige av alle er den lille Don Juan Pond. Lake Vida i Victoria Valley er en av de største innsjøene i området og ligger i et endorheisk bekken.
Onyx River i Wright Valley er med sin lengde på 40 kilometer den lengste i Antarktis.
Ghat (kommune)
Ghat er en kommune i Libya. Hovedstaden bærer samme navn. Ghat hadde i 2003 et innbyggertall på 22 770, og med et areal på 72 700 km² gir det en befolkningstetthet på 0,3 per km².
I vest grenser Ghat til Algerie, og har også en kort grense mot Niger i sør. Internt i landet grenser den til:
Krigen mellom Uganda og Tanzania
Krigen mellom Uganda og Tanzania var en kort krig som ble utkjempet etter flere år med uvennskap mellom de to landene. Uganda ble invadert, og lederen måtte flykte i eksil. Tanzania okkuperte Uganda videre fram til 1985.
Før krigen
Forholdet mellom Tanzania og Uganda hadde vært irritabelt flere år før krigen startet. Etter at Amin tok makten i et militært kupp i 1971 fikk den tidligere lederen Milton Obote leve i eksil i Tanzania av den tanzaniske lederen Julius Nyerere. Et år senere prøvde en gruppe tanzaniere å invadere Uganda og fjerne Amin, men mislykkes. Amin anklaget Nyerere for å styrke hans fiender. Forholdet mellom Uganda og Tanzania ble liggende anstrengt i flere år.
Tidlig i oktober 1978 prøvde opprørsstyrker å fange Amin ved presidentvalget i Kampala, men han flyktet med familien sin i et helikopter. Dette var i en periode da antallet tilhengere av Amin hadde sunket betydelig, og han møtte økende uenighet fra Uganda. Da general Mustafa Adrisi, Amins visepresident, ble skadd i en mistenkelig bilulykke, fikk en gruppe opprørere skylden. Disse ble det sendt tropper etter, og mange av dem hadde flyktet over til Tanzania. Opprøret spredte seg til Tanzania, og tanzaniske styrker slåss mot Amin og støttet opprørerne.
Krigen
Nyere mobiliserte det tanzaniske folkets forsvarsstyrker og gjorde motangrep. I løpet av noen uker hadde den tanzaniske hæren vokst fra 40 000 soldater til over 100 000, inkludert politimenn, fengselarbeidere, hjemmefronten og militsen. Flere anti-Amin-grupper i Uganda hjalp til.
Guru Nának
Sri Guru Nanak Dev Ji (punjabi: ਗੁਰੂ ਨਾਨਕ ਦੇਵ; født 15. april 1469 i landsbyen Talvandi Rai Bhoai nær Lahore som nå er i Pakistan, død 7. mai 1539 i Kartarpur som også var i Mogulriket) var grunnleggeren av sikhismen og den første av sikhenes ti guruer.
Krigen mellom Uganda og Tanzania
Krigen
Tanzania importerte raketter fra Russland, og skjøt dem mot bestemte mål i Uganda. I Uganda ble rakettene kjent som saba saba. Ugandas hær ble kastet ut av Kagera, og de tanzaniske styrkene fortsatte inn i selve Uganda, med som mål å invadere hele landet og avsette Idi Amin. Amin fikk avslag i sin forespørsel til Sovjetunionen om å motta militær støtte, så dermed ble han tvunget til å henvende seg til Libya. Libyas leder Muammar al-Gaddafi sendte 2,500 tropper for å støtte Amin. Libyerne ble utnyttet maksimalt av Amin, som bevisst utsatte dem for større farer enn de ugandiske soldatene, ved å bruke dem i vanskelige operasjoner. PLO, som hadde ideologiske likheter med Idi Amin, sendte også flere hundre soldater til støtte for diktatoren.
Guru Nának
Bakgrunn
Nánaks foreldre, Mehta Kalu og Matta Tripat, var hinduer og var av krigerkasten, en av de høyere kaster. Allerede som gutt var Nának fascinert av religion; han vokste opp med både muslimske og hinduiske venner, og lærte seg persisk og arabisk. Som sekstenåring giftet han seg Sulkhni fra Batala, og de fikk to sønner, Sri Tjand og Lakhmi Das.
Krigen mellom Uganda og Tanzania
Krigen
Tanzania kastet Uganda ut av Kagera, og invaderte selve Uganda. Da Kampala falt, flyktet Amin i eksil. Tanzania beholdt kontrollen til 1985, da Nyerere gav kontrollen til Ali Hassan Mwinyi.
Guru Nának
Religiøst virke
Hans ønske om å oppdage livsmysteriet var den drivende kraften fra tidlig av. Han fortsatte sin religiøse oppdagelsesferd også som gift mann. Hans svoger, mannen til hans søster Nánki, skaffet ham arbeid som forvalter av det offentlige kornlageret i Sultanpur.
Da hans idéer var modnet, forlot han sine verdslige gjøremål og delte ut sine eiendeler til de fattige. Han begav seg ut på vandringer, kom tilbake og dannet et samfunn av disipler; han ble selv det første åndelige overhode eller guru i samfunnet. Før sin død utså han en etterfølger.
Guru Nanak regnes som en opplyst mester av flere enn sikhene. Han ble en gang spurt: «Munk, hvorfor har du ikke barbert hodet?» Han svarte: «Min venn, jeg har barbert sinnet.» I betydningen av at han hadde fjernet det som skiller ham fra Gud.
Guru Nanak Dev har sagt: «Det finnes ingen muslimer, ingen hinduer.» Han hadde tilhengere fra begge religionstradisjoner. Han reiste rundt i India og kom en gang til Ganges. Han så mennesker som kastet Gangesvann mot solen i øst for å gi næring til sine avdøde slektninger. Han begynte da å kaste Gangesvann mot vest, mot sine åkre i Pakistan. Han sa: «Mine åkre er nærmere enn deres avdøde slektninger.» Han var med andre ord imot mye av den rituelle gudsdyrkelsen han fant i India av hinduisk og muslimsk art.
Rett før Guru Nanak Dev døde kalte han til seg sine disipler og anmodet dem å synge «Sohila», kveldshymnen. Det sies at kroppen hans forsvant natten før begravelsen for på den måten vise omtanke for sine tilhengere av ulik tro, både de hinduistiske som de muslimske, ved at ingen av dem skulle utføre begravelsesritualene.
Andrés Quintana Roo
Andrés Quintana Roo (født 30. november 1787 i Mérida i Yucatán, død 15. april 1851 i Mexico by) var en meksikansk liberal politiker og forfatter. Han var en av de mest innflytelsesrike mennene under Mexicos uavhengighetskrig, og var medlem av Chilpancingo-kongressen. Quintana Roo hadde etter frigjøringa en rekke høye verv i statsadministasjonen. Han var gift med Leona Vicario, en annen viktig personlighet under uavhengighetskrigen.
Andrés Quintana Roo er begravd sammen med kona i mausoleet under Ángel de la Independencia i Mexico by. Delstaten Quintana Roo er oppkalt etter ham.
Morten Juvet
Morten Juvet (født 18. mars 1953) er en norsk maler, tegner og grafiker.
Morten Juvet debuterte på Høstutstillingen i 1974. Juvet er en anerkjent kunstner på nasjonalt nivå, og har hatt en innholdsrik karriere med en magisk billedverden som beveger seg i et grenseland mellom fantasi og virkelighet. Juvets kunst er blant annet kjent for naivistiske og lett surrealistiskedyre- og naturmotiver i sterke farger.
Storøya (Hole)
Storøya er den største øya i Tyrifjorden, ca. 1,7 km², og ligger fysisk sør for Sælabonn og sørvest for Kroksund i Hole kommune, Buskerud. Sundet mellom Storøya og Sælabonn kalles Storøysundet. Øya har forbindelse til Elstangen på Utstranda via flytebru, som har passasje for småbåttrafikken på fjorden. Veien over brua er forsynt med bom.
På øya ligger også Storøen gård, som i middelalderen ble sete for Hamarbispen vest i bispedømmet, og en 18-hulls golfbane som drives av Tyrifjord Golfklubb. Sørøst på øya er det et større hyttefelt, og i nordøst ei småbåthavn.
Morten Juvet
Morten Juvet har deltatt på Høstutstillingen 13 ganger og på Østlandsutstillingen 7 ganger. Haugar Vestfold Kunstmuseum viste i 2003 en retrospektiv utstilling av Juvets verker i forbindelse med hans 50-årsjubileum. Han er representert i en rekke kunstsamlinger rundt i landet og har hatt flere offentlige utsmykkingsoppdrag- Han har illustrert flere bøker og har mottatt Morgenbladets pris i 1980 og Holmestrand kommunes kulturpris i 1985. I 2008 ble han også tildelt Vestfold fylkeskommunes Kunstnerpris.
Storøya (Hole)
Storøya naturreservat
På øya ligger også Storøya naturreservat, som ble fredet 15. januar 1988. Naturreservatet dekker et areal på ca. 35 dekar. Verneområdet omfatter strandsonen vest på øya. Hovedårsaken til vernevedtaket er de geologiske lagene fra silur. Sammen med Purkøya og Lamostangen utgjør feltet referanseprofilen for undersilur-perioden fra 440 millioner år tilbake.