cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Don McCullin
Familie
I den senere tid har McCullin bla. tatt opp landskaps- og stillebensfotografi. Han har selv uttalt at hans bilder ofte er preget av hans fortid som krigsfotograf og alle de grusomhetene han har sett og at disse derfor ofte kan være ganske mørke og dystre med sterke/harde kontraster. McCullin bor nå i Somerset-området i England hvor han er gift og har fem barn fra hans nåværende og tidligere ekteskap.
Paris Jackson
Paris-Michael Katherine Jackson (født 3. april 1998), kjent som Paris Jackson, er en amerikansk skuespiller. Hun er eneste datter av Michael Jackson.
Personlig
I juni 2013 ringte hun et nødtelefonnummer i USA, og sa at hun forsøkte å begå selvmord.
Vytautas Strolia
Vytautas Strolia (født 28. november 1992 i Anykščiai) er en litauisk langrennsløper og skiskytter. Han representerte Litauen under Vinter-OL 2014.
Sør-Korea under VM i friidrett 2017
Sør-Korea deltok under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 4. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.
Light It Up
Love Explosion kan sikte til:
Ingvald Magne Lunde
Ingvald Magne Lunde (født 7. juni 1891 i Trysil, død 7. september 1944 i tysk fangenskap i offisersleiren i Schildberg i Polen (Oflag XXIC) ) var en norsk offiser med kapteinsgrad.
Lunde førte 2. kompani av 9. Infanteriregiment i kampene mellom Trengereid Stavenesli – Boge – Vaksdal – Dale – Bolstadsøyri, mellom 19. april 1940 og 24. april 1940. Foruten den defensive oppgaven med å sperre adkomsten mot Voss fra tyskokkuperte Bergen, ble det utført mindre offensive operasjoner mot tyskerne mens de lå på Trengereid og forberedte offensiver mot Voss.
Familie
Han var sønn av kirkesanger Halvor Lunde og Sina Lunde, født Otnæs. I 1919 giftet han seg med Arna Fahlstrøm Hamlander fra Elverum; Ingvald Magne Lunde var da premierløytnant og bosatt i Bergen.
Ettermæle
I 1949 ble Lundes urne bragt til Norge sammen med urnene med aske etter andre norske offiserer som var døde i tysk fangenskap utenfor Norge. Navnet hans står på en bauta på Elverum æreskirkegård, sammen med navnene på andre fra Elverum som var falt under andre verdenskrig.
Setertjern (Østmarka)
Setertjern, også kalt Hanåtjernet, er et vann beliggende sør for Oslo, på grensen mellom Nordre Follo og Oslo kommune, helt i ytterkant av Østmarka,136 moh. Sørvest ved vannet ligger Frambu kurs- og leirsted på en odde mellom Setertjern og det tilstøtende Brokkenhustjern. Via Svartkulp henger begge disse vannene sammen med Sværsvann, og kommunegrensa følger her linja Setertjern-Brokkenhustjern-Svartkulp-Sværsvann.
Sørenden av Setertjern nås via Sandbakkveien, som følger tjernets bredd et stykke før den når utfartsparkeringen nedenfor markastua Sandbakken.
Nordenden av vannet nås via en gang- og sykkelvei fra Hanåveien. Denne turveien krysser vannet over bru i et smalt sund, og fortsetter på østsiden langs bredden sørover og østover til den møter Sandbakkveien.
<BIG>«AИTONS VEI»</BIG> Den smale turveien langs vannet går under det uoffiselle navnet «AИTONS VEI», oppkalt etter Anton Barli (1903 – 1982). Han jobbet for Oslo kommune i mange år, og fikk på slutten av 1960-tallet, rett før han ble pensjonist, jobben med å rydde sti langs vannet. Han hugget selv inn veinavnet i en bergknaus ved stien. Han var angivelig ikke så bevandret i skrivekunsten og endte opp med første N-en i navnet speilvendt.
På 1990-tallet ble turveien utbedret, blant annet for å gjøre det mulig å ferdes med rullestol, og knausen med navnet ble sprengt bort. Men for å hedre den gamle veibyggeren hugg man det inn på nytt - med Antons opprinnelige skrivemåte.
Ski-VM 2011 – 50 kilometer fri teknikk menn
Herrenes 50 km fri teknikk under Ski-VM 2011 i Holmenkollen, Oslo ble avholdt søndag den 6. mars 2011. Petter Northug ble verdensmester foran Maksim Vylegzjanin og Tord Asle Gjerdalen.
Etienne Dormoy
Étienne Dormoy (født 10. februar 1885 i Vandoncourt, Frankrike, død 28. februar 1959 i San Diego, USA) var en flyingeniør og flykonstruktør.
Biografi
Han møtte Harold D. Kantner i Frankrike i 1913 og ble deretter utlånt til Maximilian Schmitt Aeroplane & Motor Works (Paterson, NJ), hvor han konstruerte det første selvbærende skroget som ble bygget i USA. Med denne endekker vant, Harold D. Kantner NY Times løp den 4. april 1914. Flyet ble re-konstruert som en dobbeldekker med en 100 Hk motor og testet for militæret bruk i San Diego, CA.
Dormoy reiste tilbake til Frankrike på begynnelsen av Første verdenskrig, og arbeidet for SPAD. I 1917 sluttet han seg til en fransk industridelegasjon i USA for overføring av SPAD teknologi til Curtiss Aeroplane and Motor Company i Elmwood (Buffalo, NY, USA).
Etter krigen arbeidet Dormoy ved Engineering Division of the United States Army Air Service i McCook-Field (Dayton) fra 1919 til 1925. Der testet han luftfartsprogrammer, inkludert en United States Army Air Service Curtiss JN-4 modifisert til bruk for å spre insektsmidler 1921. . I McCook Feltet konstruerte han et ultra-lett Dormoy sjøfly i 1924 Etter at to prototyper ble bygget i 1919 og 1920 vant Dormoy Dayton Daily NewsLight Aeroplane Race og Rickenbacker-troféet i 1924.
Dormoy arbeidet ved Buhl Aircraft Company i Detroit fra 1925 til 1932 hvor han utviklet flere typer sports- og bruksfly. Dormoy bidro til den første type-godkjenning av et amerikansk fly (USA type sertifikat n°1 - I mars 1927 for Buhl-Verville CA-3/J-4 Airster). Som Buhls sjefsingeniør konstruerte han Buhl Airsedan i 1928 (antall bygde, om lag 60) og den billige Buhl Bull Pulp i 1930 (antall bygde, om lag 100) som var relativt populære ved utbruddet av Den store depresjonen. Buhl Airsedan Spokane Sun God ble brukt til den første nonstop tur/retur flytur over USA i august 1929. Dormoy bygde også prototypen av Buhl A-1 Autogyro, verdens første autogyro med bakmontert motor i 1931.
Dormoy begynte hos Boeing i Seattle, rundt 1932–1934 og hos Consolidated Aircraft Corporation i San Diego (Convair-General Dynamics) i San Diego, CA, fra 1936 til 1958.
Jens Juel (lensbaron)
Jens lensbaron Juel til Juellinge (født 15. juli 1631 på Nørtorp i Thy, død 23. mai 1700 i København) var en dansk diplomat, politiker og godseier, som hadde stor innflytelse ved det danske hoffet.
Han var sønn av riksråd Erik Juel til Hundsbæk og Alsted (1591–1657) og Sophie Clausdatter Sehested (1594–1658), og bror til admiral Niels Juel. I 1657 ble han gesandt i Polen, og i årene 1660–1668, samt i 1674, virket han likeledes som gesandt i Stockholm. I 1667 var han med til å kreve de eneveldereformer som var blitt forberedt under kong Frederik III.
Han var gift tre ganger:
Dels gjennom ekteskapene og dels ved kjøp, skaffet han seg store godsbesittelser som ved hjelp av sparsommelighet, brakte ham en betydelig formue. Han ble bisatt i Hellested kirke på Sydsjælland.
Det kriminalitetsforebyggende råd
Det kriminalitetsforebyggende råd (KRÅD) var den norske regjeringens spesialorgan for forebygging av kriminalitet. Rådet ble etablert i 1980 etter initiativ av daværende justisminister Inger Louise Valle.
Rådet var administrativt underlagt Justis- og beredskapsdepartementet, men var faglig uavhengig, det vil si at rådet selv bestemte hvilke saker det skulle behandle, og som vedtok hvilke felt i mandatet som skulle prioriteres.
Rådsmedlemmer ble oppnevnt i statsråd for tre år av gangen.
Rådet ble avviklet 30. juni 2015.
Tilsvarende myndigheter i resten av Norden
Tilsvarende organ i Sverige heter Brottsförebyggande rådet, i Danmark Det Kriminalpræventive Råd og i Finland Rådet för brottsförebyggande.
Bakgrunn
Daværende justisminister Inger Louise Valle (Ap) var ansvarlig for stortingsmeldingen, som innebar et linjeskift i synet på straff.
I meldingen ble det foreslått å nedsette minstestraffen, oppheve dødsstraffen (som fortsatt kunne idømmes under krig), skape mer humane fengsler, heve den kriminelle lavalder, øke støtten til ofrene, opprette konfliktråd, innføre samfunnstjeneste, nedsette en straffelovkommisjon, endre sikringsreglene, styrke friomsorgen og få mer politi ut i folks nærmiljø. Alt dette er gjennomført i dag. Det ble også foreslått å etablere et kriminalitetsforebyggende råd som skulle arbeide for at kampen mot kriminalitet ble en del av den alminnelige politikken. Slike råd fantes allerede i Danmark og Sverige. Norge fikk sitt råd i 1980.
KRÅD har bestått av et politisk oppnevnt råd og et sekretariat. Rådet ble utnevnt i statsråd for perioder på tre år. Medlemmene ble valgt på grunn av faglig bakgrunn og innsikt i kriminalitetsforebygging. Antallet har variert mellom ti og 21 medlemmer. Sekretariatets medarbeidere var først ansatt i Justisdepartementet, deretter i Politidirektoratet, før de i 2005 ble administrativt ført tilbake til Justisdepartementet. Antallet ansatte i sekretariatet har variert. Høyeste antall medarbeidere har vært syv. I 2015 var det fem. Rådet har vært uavhengig av den til enhver tid sittende regjering.
Til erstatning opprettet justisminister Anundsen fra 1. november 2015 Nasjonalt kompetansesenter for kriminalitetsforebygging, administrativt innordnet i Sekretariatet for konfliktrådene og underlagt et tverrdepartementalt utvalg for kriminalitetsforebygging. Justisdepartementet presenterte dette som en styrking av det kriminalitetsforebyggende arbeidet. Kompetansesenteret fikk redusert antallet stillinger sammenliknet med Det kriminalitetsforebyggende råd, og budsjettet ble redusert med rundt 15 prosent.
Rådsperioden 1984–1987
I 1984 ble nytt råd oppnevnt og medlemstallet ble redusert til 15. Anne Lise Bakken var fortsatt leder, men Torild Lien Utvik (A) overtok som rådets leder i 1986. Tematisk begynte rådet nå å rette innsatsen mot hvordan forhindre at barn og ungdom ble kriminelle. Tanken var at noe må gjøres tidlig, men spørsmålet ble hvordan.
Prosjektet ”Samordning av tiltak på lokalplanet for utsatte barne- og ungdomsgrupper” ble startet i kommunene Lillehammer og Øyer. Prosjektet tok sikte på å vurdere de problemer som eventuelt hindret samordning. I tillegg forsøkte man å skape et undervisningsopplegg for grunnskolen, innrettet på kriminalitetsfore­bygging.
Etter å ha eksistert under økonomiske og personellmessige mangler i lengre tid, gjorde rådet i 1987 opp status om sin egen berettigelse. Resultatet ble at rådets tilknytning i Justisdepartementet ble endret. KRÅD ble overført fra Kriminalomsorgsavdelingen til Plan- og administrasjonsavdelingen for å markere den faglige frie stillingen.
Rådsperioden 1988–1992
I 1988 ble rådet oppnevnt for tredje gang. Rådet fikk igjen 11 medlemmer, og Torild Lien Utvik fortsatte som rådsleder.
Rådet konsentrerte nå tyngden av sin virksomhet mer og mer mot å forebygge kriminalitet blant barn og ungdom. Arbeidet med å samordne lokale kriminalitetsforebyggende tiltak (SLT) fikk fornyet kraft og i 1990 ble det igangsatt et treårig SLT-prosjekt i syv kommuner. Samtidig ble et nytt initiativ tatt i Aksjon Nabohjelp. Prosjektet Nabohjelpsområder ble lansert i en rekke utvalgte kommuner.
I denne perioden ble rådets organisering og rolle igjen et sentralt tema. Budsjettildelingen i 1991 førte til at rådet anbefalte seg selv nedlagt, bunnen var nådd. Rådet stilte konkrete betingelser for fortsatt eksistens. Som en følge av dette økte Justisdepartementet KRÅDs bud­sjett samtidig som rådet fikk disponere en del av departe­mentets forskningspott.
Rådsperioden 1993–1995
I begynnelsen av 1993 ble nytt råd oppnevnt med 15 medlemmer. Assisterende skolesjef Mary Kvidal ble oppnevnt som ny leder; hun hadde tidligere vært både stortingsrepresentant og statsråd for Arbeiderpartiet. Flere departementer hadde også rep­resentanter i rådet.
Det nye rådet fortsatte stort sett med prioriteringene fra den foregående perioden. I arbeidet med kriminalitetsforebygging blant barn og unge rettet man oppmerksomheten mot skolene. Våren 1994 ble det opprettet et tverrsektorielt under­utvalg for å utvikle et kriminalitetsforebyggende under­visningsopplegg til bruk i grunnskolen og gjennom dette skape gode samarbeidsløsninger som kunne involvere skole og nærmiljø.
Samtidig arbeidet rådet med sin formidlingsform og med å utvikle gode informasjonsstrategier overfor samarbeidspartnere i departementer, kommuner, skoler, politi, organisasjoner og pressen. Rådet fikk ny logo og nye profilelementer.
Rådsperioden 1996 – 1998
Rådets femte periode startet i 1996 med 15 medlemmer, ledet av direktør i Norges forskningsråd, tidligere statsråd for Arbeiderpartiet, Tove Strand Gerhardsen. Rådet fikk nå et medlem som også var advokat. Arbeidet med barn og unge fortsatte, og det nordiske samarbeidet ble trappet opp. Tanken på å få til et fellesnordisk sekretariat ble vurdert. Planen var å samordne innsatsen i Norden og være et kontaktledd for andre internasjonale kriminal­itetsforebyggende organer i Europa og verden for øvrig. Dette arbeidet fortsatte gjennom perioden.
I 1997 var undervisningsopplegget for alle trinn i grunnskolen ferdigstilt; skolepakken LEV VEL. Den ble presentert og sendt gratis til alle landets skoler i forbindelse med innføring av den nye læreplanen samme høst. Denne satsingen var et stort økonomisk løft som forutsatte en samfinansiering mellom KRÅD og de departementene som er representert i rådet. Et godt eksempel på sentral samordning.
Den kriminalitetsforebyggende pris ble opprettet samme år – som en påskjønnelse for en eksemplarisk kriminalitetsforebyggende innsats over en viss tid.
KRÅD fikk i 1998 sin egen hjemmeside på internett, og dette økte mengden henvendelser betraktelig. Men det ble fortsatt produsert mye papirbasert informasjon til kommuner, politi, skoler og andre interesserte.
Rådsperioden 1999 – 2002
I den sjette rådsperioden, som startet februar 1999, fikk rådet 16 medlemmer. Leder ble fylkesvaraordfører i Troms, Elisabeth Aspaker. Aspaker hadde vært stortingsrepresentant og nestleder i Høyre. Advokaten fra den foregående rådsperioden ble erstattet med en prest.
Sekretariatet fikk i år 2000 tilsatt en rådgiver særlig øremerket for arbeid med SLT-modellen. Stillingen ble opprettet for tre år og ble finansiert i fellesskap mellom de fem departementer som er representert i KRÅD - en vellykket sentral samordning. Alle landets kommuner ble tilbudt SLT-modellen. Det ble avholdt startkonferanser og nettverkskonferanser for SLT-koordinatorene.
KRÅD gjenopptok sin tidligere satsing på nabohjelp med ønske om å etablere et nasjonalt servicekontor. Ideen ble solgt til næringslivet og den 11. november 2000 kunne justisministeren foreta den høytidelige åpningen av servicekontoret i Kristiansand. Senteret var drevet av en privat stiftelse.
Rådsperioden 2002 – 2005
I 2002 ble nytt råd oppnevnt. Kjellbjørg Lunde, utdanningsdirektør i Hordaland og tidligere stortingsrepresentant for SV, ble rådsleder. Antallet rådsmedlemmer var fortsatt 16. Blant medlemmene fikk rådet fire som var politisk oppnevnt og to ungdomsrepresentanter.
Rådet fikk nytt mandat denne perioden. Satsingen på områdene barn og ungdom og lokalsamfunn fortsatte, men økonomisk kriminalitet og forskning ble tatt ut. I stedet kom forebygging av vold og forebygging av tilbakefall til fengsel inn som to nye områder, uten at de økonomiske ressursene ble økt. Det var ikke lenger økonomi til å sette i gang større prosjekter eller til å utvikle og produsere skriftlig materiell. Bl.a. ble skolepakken LEV VEL lagt ned og Den kriminalitetsforebyggende pris ble delt ut for syvende og siste gang.
Rådets nye strategi var «KRÅD gir RÅD». Den gikk ut på å finne fram til kriminalitetsforebyggende tiltak og programmer i andres regi som fungerte godt. Metoden var å arrangere miniseminarer for å hente inn og videreformidle de beste rådene til politikere, offentlige myndigheter og andre relevante beslutningstakere. KRÅD løftet fram emner som bl.a. utvikling av konfliktrådenes metoder (Restorative Justice), ADHD problematikk, bruk og misbruk av mobiltelefon/internett og reaksjoner på kriminalitet blant barn og unge.
Med stimuleringsmidler fra Justisdepartementet som KRÅD kunne dele ut til kommunene ble SLT-arbeidet holdt ved like. Antallet SLT-kommuner steg til over 100. Anstrengelsene for å få etablert et felles nordisk sekretariat lyktes ikke. Imidlertid ble det arbeidet med å intensivere og målrette de årlige nordiske arbeidsutvalgsmøtene rundt fellesprosjekter.
Ekspertutvalg
KRÅD ga i denne rådsperioden blant annet råd til aktuelle offentlige og politiske myndigheter om
Rådsperioden 2005 – 2008
I 2004 gjorde Justisdepartementet atter en gang en vur­dering av KRÅD fremtid. Det ble ikke nedleggelse, men derimot en fornyelse ved inngangen til den åttende rådsperiode i 2005; nytt mandat, ny organisering og nye medlemmer. Kjellbjørg Lunde ble gjenoppnevnt som rådsleder. Antall rådsmedlemmer ble redusert til ti. Ekspertutvalgene ble ikke gjenoppnevnt. Administrativt ble KRÅD tilbakeført fra Politidirektoratet til Justisdepartementet, hvor det administrative ansvaret ble lagt til Politiavdelingen.
Mandatets hovedprioritering var fortsatt kriminalitetsforebygging blant barn og ungdom. Det nye rådet samkjørte sin virksomhet med Justisdepartementets handlingsplan ”Sammen mot barne- og ungdomskriminalitet”, lansert i august 2005.
KRÅDs 25-årsjubileum ble feiret den 24. oktober med en SLT-markering i Røyken kommune og festmiddag i Gamle Logen.
Virksomhetsplan for perioden
KRÅDs virksomhetsplan for perioden inneholdt følgende områder:
KRÅD var medarrangør til en stor internasjonal kriminalitetsforebyggende konferanse i Oslo i 2007 for The International Center for the Prevention of Crime (ICPC).
De nordiske kriminalitetsforebyggende rådene hadde årlig et tre dager langt felles møte for å utveksle kunnskap og erfaringer. Vertskap for disse møtene gikk på omgang. I 2008 arrangerte KRÅD det fellesnordiske møtet i Lofoten.
Rådsperioden 2009–2011
Ved årsskiftet 2008 – 2009 ble det oppnevnt et nytt råd med 11 medlemmer. Tidligere justisminister Odd Einar Dørum ble oppnevnt som ny rådsleder. Han var på det tidspunktet stortingsrepresentant, og tiltrådte først sin funksjon da han gikk ut av Stortinget etter valget høsten 2009.
Mye av aktiviteten denne perioden var konsentrert rundt oppfølgingen av regjeringens kriminalitetsforebyggende handlingsplan, der KRÅD hadde helt eller delvis ansvar for oppfølging av 14 av tiltakene.
Virksomhetsplan for perioden
I tillegg inneholdt KRÅDs virksomhetsplan for perioden følgende områder:
Fra 1. juli 2009 trådte en ny plandel i plan- og bygningsloven i kraft. Her fremgår i § 3-1 også kriminalitetsforebyggende hensyn som et selvstendig formål i loven. En mangeårig KRÅD-kampsak var kronet med seier.
En arbeidsgruppe nedsatt av KRÅD utarbeidet to rapporter til Justisdepartementet. Den første inneholdt forslag til målekriterium for kriminalitetsforebyggende politiarbeid (2010) og den andre inneholdt forslag til «samsyn» mellom de ulike samarbeidspartnerne i det tverrfaglige og tverretatlige kriminalitetsforebyggende arbeidet (2011). Rapportene ble aldri fulgt opp av departementet.
KRÅD fortsatte i denne perioden å gjøre årlige studietur til en kommune med godt tverrfaglig, kriminalitetsforebyggende samarbeid. Det ble Trondheim (2010) og Kristiansand (2011).
Publikasjoner i perioden
I denne perioden ga KRÅD ut følgende publikasjoner:
Rådsperioden 2012–2015
I begynnelsen av 2012 ble det oppnevnt et nytt råd, fortsatt med 11 medlemmer. Ny rådsleder ble Shahzad Rana, teknologidirektør i Microsoft. Mandatet hadde da vært uendret siden 2005.
Virksomhetsplan for perioden
Denne perioden var også for KRÅD preget av sjokket etter terroraksjonene 22. juli 2011 og hva som kunne gjøres fore å forebygge at noe liknende skjer igjen. Gjørv-kommisjonens rapport fra august 2012 viste at mye hadde gått galt. KRÅD hadde i denne rådsperioden til stadighet gjentatt at ensidig satsing på reaktiv beredskap ikke kan forhindre nye terroraksjoner. I beste fall kan skadeomfanget reduseres. KRÅD etterlyste satsing på forebygging, i tillegg til beredskap.
I 2012 ga KRÅD ut Tryggere nærmiljøer, en håndbok om kriminalitetsforebygging og fysiske omgivelser. Håndboken var beregnet på kommunale planleggere, politi og befolkningen generelt og informerte om hvordan man kan ivareta det nye kriminalitetsforebyggende hensynet som var blitt et selvstendig formål etter plan- og bygningsloven § 3-1.
KRÅD laget også en veileder om Forebygging av lokal, organisert kriminalitet i 2013. Veilederen redegjorde for generelle prinsipper for kriminalitetsforebygging, taushetsplikt og informasjonsrett og mer konkret om hvordan kriminelle MC-gjenger, mobile vinningskriminelle, hvitvasking, svart arbeid og bedragerier kan forebygges.
Tilskyndet av statssekretær Laila Bokari ved Statsministerens kontor, utviklet KRÅD i 2015 en idésamling med innspill til hva som er viktig når norske kommuner skulle ta tak i det forebyggende arbeidet mot radikalisering og voldelig ekstremisme.
KRÅD fortsatte i denne perioden å gjøre årlige studieturer til kommuner med godt tverrfaglig, kriminalitetsforebyggende samarbeid. Det ble København og Malmø (2012) og Ringsaker (2013).
Det var i 2013 igjen KRÅDs oppgave å være vertskap for de nordiske kriminalitetsforebyggende rådenes årlige tre dager lange felles møte for å utveksle kunnskap og erfaringer. Møtet ble denne gangen lagt til fengselsøya Bastøy, som er ulik alle fengselsinstitusjoner både i Norge og i utlandet.
Nedleggelsen av KRÅD i 2015
Rambøll drøftet i evalueringsrapporten flere ulike måter å organisere det kriminalitetsforebyggende arbeidet på. Det var forutsatt at KRÅD skulle videreføres, men med enkelte forslag til endringer. Herunder å styrke rådslederes stilling og justere mandatet, som var alt for omfattende til å kunne oppfylles av en så vidt liten organisasjon. I evalueringsrapporten ble KRÅDs faglige frie og uavhengige stilling trukket frem som særlig viktig å beholde.
I begynnelsen av januar 2015 sendte Justisdepartementet ut et høringsnotat hvor det fremgikk at hensikten var å legge ned KRÅD. Til erstatning ønsker departementet å opprette et kompetansesenter for kriminalitetsforebygging, administrativt lagt til Politidirektoratet eller et annet kunnskaps- og kompetansemiljø. Departementet ønsket at det nye kompetansesenteret skulle styres av et tverrdepartementalt utvalg. Den faglige frie og uavhengige stillingen, som KRÅD hadde hatt i 35 år, skulle bort.
I sin høringsuttalelse pekte KRÅD på at en høringsfrist på bare fire uker var i strid med utredningsinstruksen og følgelig ulovlig. Videre pekte KRÅD på at når det i evalueringsrapporten ble anført at KRÅD ikke hadde fungert tilfredsstillende som rådgiver på nasjonalt nivå, var dette en påstand som ikke var underbygget og dokumentert med objektive funn. Vedlagt KRÅDs høringsuttalelse var det derfor en liste på 52 konkrete forslag som KRÅD i evalueringsperioden hadde fremmet for Justisdepartementet. Det het videre at KRÅD ikke visste i hvilken utstrekning disse er fulgt opp, fordi departementet ga aldri informasjon om hvordan forslagene ble vurdert og om de eventuelt ble fulgt opp.
Ett eksempel på et tema der KRÅD hadde pekt på behovet for økt og samordnet innsats var tiltak for psykisk syke som begikk alvorlig kriminalitet. Høsten 2021 skjedde det to dramatiske hendelser som involverte personer med kjent psykisk sykdom, uten at det var gitt adekvat helsehjelp. 13. oktober 2021 ble fem personer drept i sentrum av Kongsberg. 9. november 2021 ble en mann som truet forbipasserende med kniv skutt og drept av politiet ved Bislett i Oslo. Mannen var dømt til tvungent psykisk helsevern.
I en kronikk i VG 13. november 2021 («Kunne politiskuddene vært unngått?») redegjorde KRÅDs tidligere sekretariatsleder, direktør Erik Nadheim, for hvordan rådet hadde forsøkt å få helsevesenet til å ta større ansvar for denne gruppen psykisk syke. KRÅD hadde gjennom flere år fokusert på situasjonen. Noen psykisk syke begår kriminalitet, men mange må politiet ta hånd om fordi det ikke finnes tilgjengelig helsehjelp. Ofte blir psykisk syke plassert på glattcelle som nødløsning. For svært mange av disse personene blir det aldri noen straffesak. De er ikke strafferettslig tilregnelige, men heller ikke så syke at de kan dømmes til tvungent psykisk helsevern.
KRÅD foreslo derfor flere ganger for Justisdepartementet en samarbeidsmodell mellom psykiatri, sosialtjenester og politi. Forslagene ble aldri fulgt opp. KRÅD hadde to møter med statssekretær Astrid Nøkleby Heiberg (H) i Helse- og omsorgsdepartementet sommeren 2014. Statssekretæren sendte KRÅDs skisse for samarbeidsmodell til Helsedirektoratet som ikke var interessert, men sendte saken videre til Politidirektoratet. Og der forsvant den.
Hvorvidt KRÅD lyktes i sitt arbeid overfor sentralt nivå var i stor grad avhengig av i hvilken grad departementene og direktoratene valgte å benytte seg av KRÅDs kompetanse. At Justisdepartementet ikke brukte de råd og anbefalinger KRÅD ga, kom blant annet til uttrykk i kritikk fra Riksrevisjonen i rapporten om den årlige revisjon og kontroll for budsjettåret 2013. Her var Riksrevisjonen kritisk til at Justisdepartementet i for liten grad hadde sikret en enhetlig og helhetlig oppfølging av det kriminalitetsforebyggende arbeidet.
Det kom inn 53 høringsuttalelser til forslaget om å legge ned KRÅD. Uttalelsene var i overveldende grad svært positive til det arbeid KRÅD hadde gjort og mange understreker at det var viktig å velge en ny organisasjonsform som innebar faglig uavhengighet.
Til tross for en uttalt forutsetning i høringsnotatet om omorganiseringen fra januar 2015 om at KRÅDs ressurser skulle videreføres i det nye kompetansesenteret, var sekretariatet redusert med en stilling allerede i mars 2015. 31. oktober 2015 ble KRÅDs sekretariat nedlagt og tre ansatte ble overført til Sekretariatet for konfliktrådene. Derved var 35 års innsats for kriminalitetsforebygging og trygghetsskapende virksomhet avsluttet. En fri og uavhengig røst i den kriminalpolitiske debatten var brakt til taushet. Erstatningen, Det Nasjonale kompetansesenteret for kriminalitetsforebygging, ble i stillhet avviklet våren 2020. Norge har i 2022, i motsetning til Danmark, Sverige, Island og Finland, intet kriminalitetsforebyggende råd.
Sekretariatsledere
1981–1982: Ingeborg Moen Borgerud
1982–1983: Jacob Wahl
1986–1987: Anne-Marie Aslaksrud
1988–1994: Marit Tresselt
1994–2005: Inger Marie Fridhov
2006–2015: Erik Nadheim
Tharald Hetland
Tharald Hetland (født 1. januar 1943, død 29. august 2011 ) var fylkeslege i Oppland 2006-2011. Hetland var spesialist i samfunnsmedisin.
Det kriminalitetsforebyggende råd
Regjeringens kriminalitetsforebyggende pris
I Justisdepartementets handlingsplan for kriminalitetsforebygging, Gode krefter fra 2009, var ett av tiltakene å innstifte regjeringens kriminalitetsforebyggende pris. Jury for valg av prisvinnerkommune skulle være KRÅD. Prisen besto av kroner 100 000 og et diplom.
Tharald Hetland
Han var kommunelege i Drammen, assisterende fylkeslege i Vestfold og gjennom mange år ansatt i Helse- og omsorgsdepartementet. Hetland arbeidet for NORAD i Botswana og for WHO i Usbekistan.
Det kriminalitetsforebyggende råd
Regjeringens kriminalitetsforebyggende pris
Kriminalitetsforebygging handler om å satse systematisk på å unngå kriminalitet, i stedet for å reparere i ettertid. Det handler om å analysere hvor og hvordan problematisk atferd og kriminalitet oppstår, for deretter å sette inn konkrete tiltak rettet mot årsakene til problemene. Innsatsen må starte tidlig, være mangfoldig og rettes mot både sosiale miljøer, enkeltpersoner og fysiske omgivelser.
Å forebygge kriminalitet er ikke bare politiets ansvar. Mye viktig kriminalitetsforebyggende arbeid skjer lokalt, når politi og kommune samordner sin innsats og sine ressurser. En effektiv innsats handler om å forebygge kriminalitet og gjennomføre tidlig forebyggende innsats, med oppmerksomhet på så vel lovbruddsituasjonen, som på offeret og gjerningspersonen. Mange kommunale virksomheter har dermed en indirekte kriminalitetsforebyggende funksjon, uten at dette er hovedoppgaven.
Eksterne lenker
Rådets hjemmeside
Lyn Fotball Damer
Lyn Fotball Damer er et fotballag fra Oslo. Laget begynte i kvinnenes fjerdedivisjon i 2009, og siden 2018 har de spilt i den norske Toppserien for kvinner.
Klubben er en del av Lyn Fotball, som igjen er en del av allianseidrettslaget Ski- og Fotballklubben Lyn. Laget har Kringsjå kunstgress som hjemmebane, og draktfarger rød/hvit-blå-rød.
Historie
I 2009-sesongen hadde Lyn for første gang påmeldt seniorlag for kvinner i 4. divisjon. I sin første sesong endte laget på en 2.-plass, før de året etter rykket opp etter hard kamp mot Stabæk 2 i toppen av tabellen. I 2011 vant Lyn sin avdeling i 3. divisjon, og i 2012 vant de sin avdeling i 2. divisjon og hadde dermed rykket opp tre år på rad.
2013-sesongen ble den første av totalt fem i 1. divisjon. Femteplass var fasiten etter første forsøk, før en sjetteplass og en ny femteplass fulgte de påfølgende sesongene. I 2016 tok man steget opp til en 2.-plass, som medførte kvalifiseringskamper mot Medkila som endte på 11. plass i Toppserien. Etter tap 0–2 hjemme tente en tidlig Lyn-skåring i Harstad håpet, men tap 3–4 og 3–6 totalt gjorde at Lyn forble i 1. divisjon ett år til.
I 2017-sesongen tok Lyn tabelltoppen i 1. divisjon i løpet av sommeren og ga den aldri fra seg igjen. 29. oktober 2017 ble datoen da det historiske opprykket til Toppserien ble et faktum, etter seier 1–0 over Åsane i Bergen.
I sin første sesong i Toppserien endte de på en 11.-plass og måtte ut i kvalifisering, der møtte de byrival Grei. Med seier 1–0 hjemme, og 4–0 borte var Lyn sikret ny sesong i Toppserien. I 2019-sesongen endte de på 10.-plass, men grunnet omleggingen fra 12 til 10 lag i Toppserien, måtte de for andre år på rad ut i kvalifisering. Med seier 5–0 borte mot Fløya i den første kampen, var de så å si sikret overlevelse allerede før den andre kampen, som endte med seier 2–1.
Etter at Toppserien gikk ned til 10 lag, var Lyn spådd en svært tøff sesong i 2020 etter å ha endt på kvalifiseringsplass de to foregående årene. Under ledelse av trener Ole Johan Aas overrasket det unge Lyn-laget og endte til slutt på en sterk 6.-plass.
Spillerstall
''Oppdatert 1. august 2023''
Liste over nasjonalparker i Argentina
Liste over nasjonalparker i Argentina omfatter alle 30 nasjonalparkene i Argentina. De blir administrert av Corporación Nacional Forestal (CONAF). Nasjonalparkene dekker totalt et areal på 38 000 km².
Jakov Gotovac
Jakov Gotovac (født 11. oktober 1895 i Split, Østerrike-Ungarn, idag Kroatia, død 16. oktober 1982 i Zagreb) var en jugoslavisk komponist og dirigent.
Liv
Gotovac studerte i Split først hos Antun Dobronić, Josip Hatze og Cyril Metoděj Hrazdíra, fra 1920 hos Joseph Marx i Wien. 1922 virket han i det filharmoniske selskapet i Šibenik og dirigerte i tidsrommet mellom 1923 og 1958 ved det kroatiske nasjonalteatret i Zagreb. Ved siden av var han leder for flere kor, blant annet studentkoret Mladost-Balkan og koret Vladimir Nazor.
Hans største suksess var operaen Ero s onoga svijeta som ble uroppført i 1935 og senere spilt på fler enn 80 europeiske scener. Gotovac skrev utelukkende vokal- og orkesterverk.
Gotovac ble etter sin død bisatt på Mirogoj-kirkegården i Zagreb.
Makeskifte
Makeskifte, makebytte, eller (særlig eldre) mageskifte, er et juridisk begrep for byttehandel brukt i forbindelse med bytte av eiendommer. Et makeskifte innebærer at eiendom (hele, deler av eller flere) byttes mot annen eiendom. Ved verdidifferanser mellom eiendommene omfatter typisk også en makeskifteavtale et mellomlegg i penger.
I praksis brukes makeskifte for eksempel hvor grunneiere ønsker å samle flere spredte eiendommer for å ha én sammenhengende eiendom, eller ellers for å oppnå mer praktiske og hensiktsmessige eiendomsgrenser. Som et alternativt virkemiddel til ekspropriasjon kan også makeskifte forekomme ved at vederlag for en ønsket eiendom ytes i form av en erstatningseiendom.
Frimann (militær)
Frimann (frikar) var en vervet soldat som var midlertidig permittert. Denne ordningen, frimannsordningen, var en del av et utbredt mobiliseringssystem i Europa rundt år 1700. Systemet ble brukt hovedsakelig for å spare statskassen. En frikar fikk en liten del av lønnen utbetalt, og måtte tjene til livets opphold ved å ta lønnet arbeid. Hvor lenge en soldat kunne være frikar varierte, men han måtte møte til tjeneste noen ganger i året. I den siste halvdelen av 1700-tallet var bortimot halvparten av de vervede soldatene frikar.
Palaeoxenus
Palaeoxenus er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae). Man kjenner én nålevende, forholdsvis stor og fargerik art fra California, men det er også kjent en ca. 125 millioner år gammel, fossil larve som ser nesten identisk ut som denne artens larve.
Utseende
Den nordamerikanske arten er en middelsstor (13-19 millimeter), avlang, blodrød og svart råtevedbille, som lett kjennes på fargen. Hode, pronotum, dekkvingenes "skuldre" og spiss og beina er røde, resten av dekkvingene og antennene svarte. Larven er ganske stor (opptil 35 millimeter), hodet er mye smalere enn kroppen, noe flatt, med tannet forkant.
Levevis
De fleste artene av råtevedbiller (Eucnemidae) har larver som lever i død ved. Larver i denne slekten kan finnes under barken av døde stammer av bartrær. Artene lever i høyereliggende områder.
En gammel gruppe
Den nålevende arten fra California har larver som er nesten identiske med en ca. 125 millioner år gammel, fossil larve fra Kina. Den kan dermed regnes som et levende fossil, et eksempel på en art som har forandret seg svært lite over langt tid
Utbredelse
Det forekommer én art i Nord-Amerika (sørlige California).
Grete Brunvoll
Grete Brunvoll (født 27. april 1930, død 4. november 2022) var en norsk ballettdanser, av Aftenposten omtalt som verdens eldste aktive ballerina, basert på en kåring av Guinness rekordbok i 2010.
Grete het opprinnelig Grete Møller, datter av Frigg-fotballspilleren Arne Møller (1904–1963) og Johanne Danielsen (1909–1996) som var mannequin fra Bergen. Søsteren Mette Møller (1934–2001) var også danser. Farens søster Else Møller turnerte Europa med ballett. Grete ble i 1950 gift med operasanger Jonas Brunvoll (1920–1982). De møttes på «Carmen» på Nationaltheatret i 1948. De var foreldre til danseren og skuespilleren Bente Brunvoll (f. 1954) og pianostemmeren Kim Brunvoll (f. 1951).
Académie Tahitienne – Fare Vāna’a
Académie Tahitienne – Fare Vāna'a er et språkakademi i Fransk Polynesia. Det ble grunnlagt i 1972 og har som formål å bevare og fremme tahitisk. Akademiet holder til i Papeete.
Stadion Miejski (Wrocław)
Bygginga av stadionet startet i 2009, og det sto ferdig i 2011.
Académie Tahitienne – Fare Vāna’a
Akademiet har arbeidet med normering av tahitisk, men driver også språkhistoriske studier. Den første grammatikken for tahitisk ble publisert i 1985 og større ordbøker ble utgitt i 1987 og 1999. En tahitisk ordbok er tilgjengelig på akademiets nettsted på Internett. Akademiet utgir andre slags bøker og skrifter på tahitisk og støtter oversettelse av verdenslitteraturen til tahitisk. Det arbeider også for at tahitisk skal benyttes i undervisningen.
Stadion Miejski (Wrocław)
Stadionet benyttes under EM i fotball 2012. Det skal være arena for tre gruppespillskamper, alle i gruppe A.
Académie Tahitienne – Fare Vāna’a
Det finnes egne akademier for marquesisk og tuamotuansk.
Marina Aitova
Marina Aitova (født 13. september 1982) er en kasakhstansk friidrettsutøver som konkurrerer i høydehopp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvalifiseringen i høydehopp.
Tomaž Razingar
Tomaž Razingar (født 25. april 1979) er en slovensk profesjonell ishockeyspiller som for tiden spiller for IF Troja-Ljungby i Hockeyallsvenskan.
Light It Up (sang)
«Light It Up» er en sang som ble spilt inn og gitt ut på singel med Marcus & Martinus og Samantha J i 2016. Singelen nådde en niendeplass på norske VG-lista og plass 23 på svenske Sverigetopplistan. Sangen ble også gitt ut på albumet Together senere samme år.
Tahiti Nui-ordenen
Tahiti Nui-ordenen (fransk: Ordre de Tahiti Nui) er en franskpolynesisk orden innstiftet 5. juni 1996 av Fransk Polynesias forsamling til belønning av fortjenstfull innsats for Fransk Polynesia. Ordenen har navn etter Tahiti, den største øya i Fransk Polynesia, som noen ganger kalles Tahiti Nui eller Store Tahiti. Fransk Polynesias president er ordenens stormester og står i spissen for ordensrådet.
Inndeling
Tahiti Nui-ordenen er inndelt i fire trinn:
Insignier
Ordenstegnet for Tahiti Nui-ordenen består av et rødemaljert malteserkors med kuler i spissene. Midtmedaljongen har Fransk Polynesias riksvåpen som motiv og er i oransje, blå og rød emalje. I de fire korsvinklene finnes nasjonalblomsten tahitigardenia i grønn og hvit emalje. Ordenstegnet er opphengt i båndet i et ledd utformet som en krans av tahitigardenia. På reversen står innskriften «ORDRE DE TAHITI NUI».
Ordensstjernen har åtte tagger og har ordenstegnet i midten.
Ordensbåndet er hvitt med brede røde kantstriper. Rødt og hvitt er fargene i Fransk Polynesias flagg.
Tildeling
Tahiti Nui-ordenen tildeles som belønning for fremragende innsats for Fransk Polynesia, enten det har skjedd i offentlig tjeneste eller i privat virksomhet. Ordenen kan tildeles innbyggere i Fransk Polynesia, så vel som utlendinger.
Det er satt begrensninger på antallet samtidige innehavere av ordenen. Det kan til en hver tid finnes ti innehavere av storkors, 40 kommandører, 100 offiserer og 300 riddere. Stormesteren er i kraft av sitt embete innehaver av storkors.
Brainville (Meurthe-et-Moselle)
Brainville  er en kommune i departementet Meurthe-et-Moselle i regionen Grand Est i Frankrike.
Systemkall
I de fleste systemer er systemkall bare mulige gjennom prosesser som kjører i brukerrommet, mens i enkelte systemer, for eksempel OS/360 og dens etterfølgere, kan også privilegert systemkode sende systemkall.
Gare de l'Est
Paris Est eller Gare de l'Est er en av de seks store jernbanestasjonene til SNCF i Paris. Den ligger tett ved Gare du Nord i det 10. arrondissement, mot Boulevard de Strasbourg, del av den nord-sør-aksen i Paris som byplanleggeren Baron Haussmann stod bak. Den er den eldste jernbanestasjonen i Paris, og det vestlige endepunktet for Paris–Strasbourg-jernbanen og Paris–Mulhouse-jernbanen.
Stasjonen åpnet i 1849.
Qaisar Farooq Akram
Qaisar Farooq Akram er en norsk økonom og direktør for forskningsavdelingen ved Norges Bank. I 2002 ble Akrams doktoravhandling, State dependent effects in labour and foreign exchange markets, kåret til beste doktoravhandling i makroøkonomi av Norges Bank.
Frimann (føydal)
Tilsvarende i England, freeman, og i Tyskland, freiherr, var til tider en adelig tittel.
Bralleville
Abaucourt  er en kommune i departementet Meurthe-et-Moselle i regionen Grand Est i Frankrike. Innbyggerne kalles for Brallevillois.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Bralleville
Argyripa
Argyripa er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.
Utseende
Middelsstore gullbasser uten metallisk glans. Oversiden kan være gul med svarte punkter eller mønstret i gult og svart. Pronotum er forlenget bakover i midten og dekker scutellum.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika og det aller nordligste Sør-Amerika.
Sigrid Nitter Baalsrud
Sigrid Nitter Baalsrud (født Rugesæter 27. april 1921 i Fana, død 26. juli 2013) var en norsk motstandskvinne og universitetsadministrator. Hun var en av få kvinner som ble Milorg-jeger under andre verdenskrig i Norge.
Motstandsarbeid under andre verdenskrig
Hun avla examen artium og etter å ha tatt regnskapskurs begynte hun i 1942 å arbeide for skatteinspektøren i Leikanger.
Gjennom broren Olav kom hun med i motstandsvirksomhet i Indre Sogn. Hun var kurer og i 1944 tok hun del i arbeidet for å hjelpe Kompani Linge med å bygge opp styrker i området, Operasjon Siskin under ledelse av Ragnar Ulstein.
Etter krigen
Etter krigen utdannet hun seg til jurist ved Universitetet i Oslo. Før hun begynte i universitetsadministrasjonen arbeidet som sekretær i Norsk studentsamband og i studentsamskipnaden. Hun ble den første fakultetssekretæren, tilsvarende fakultetsdirektør, ved Det samfunnsvitenskapelige fakultet. Baalsrud ledet fakultetsadministrasjonen til 1987.
I flere år satt hun i Utenriksdepartementets stipendkomite, der hun var både nestleder og leder.
Tanyrhinus
Tanyrhinus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). Det er bare beskrevet én art.
Utseende
En liten til middelsstor (ca. 4 millimeter), litt flat, brunlig bille. Arten har forlenget snute og ikke påfallende forkortede dekkvinger, og ligner overflatisk derfor mer på en snutebille enn en kortvinge. Hodet har en flat snute som er omtrent dobbelt så langs om bred foran fasettøynene, som er forholdsvis store. Antennene er tynne og omtrent så lange som hode + pronotum. Hodet er jevnbredt bak fasettøynene med to små punktøyne (ocelli), blankt og kraftig punktert. pronotum er en del bredere enn hodet, noe bredere enn langt, blankt, grovt og noe ujevnt punktert. Dekkvingene dekker mesteparten av bakkroppen, men de tre bakerste leddene stikker gjerne ut bak. Dekkvingebe har markerte, kraftige punktrader. Beina er gulbrune og slanke.
Levevis
Denne arten kan finnes i mange ulike situasjoner, mellom løvstrø, på sopp, mellom mose og under stokker.
Utbredelse
Arten er utbredt på vestkysten av Nord-Amerika, fra British Columbia i nord til California i sør.
Statsadvokaten for Særlig Økonomisk og International Kriminalitet
Statsadvokaten for Særlig Økonomisk og International Kriminalitet, i daglig tale Bagmandspolitiet («bakmannspolitiet»), er en dansk myndighet under Anklagemyndigheden som har til oppgave å etterforske komplisert økonomisk kriminalitet samt saker om alvorlig kriminalitet begått i utlandet. I motsetning til de øvrige statsadvokatene foregår arbeidet i hele landet.
Tidligere utgjorde de to saksområdene to særlige statsadvokaturer, men ble i løpet av 2012 sammenlagt til én enhet.
I myndigheten arbeider såvel jurister som politiutdannet personale, og myndigheten står derfor selv for etterforskningen i dets saker. Etterforskningen skjer i et samarbeide mellom politifolk og jurister, samt eventuelt med ekstern bistand, eksempelvis fra revisorer.
Toni Pfülf
Antonie «Toni» Pfülf (1877–1933) var en tysk lærer, kvinnesaksforkjemper og politiker (SPD). Hun ble i 1919 medlem av den forfatningsgivende nasjonalforsamlingen i Weimar. I 1933 stemte hun som den eneste i sitt partis gruppe i Riksdagen, mot Adolf Hitlers forslag til «fredsresolusjon». Sterkt skuffet over sine partifellers holdning til Hitler, og uten illusjoner om hva som ventet henne fra nazistenes side, tok hun sitt eget liv.
Sosialt og politisk arbeid
Etter å ha opplevd de elendige forholdene som mange av elevene hun underviste levde under, meldte hun seg i 1902 inn i det sosialdemokratiske partiet SPD. Dette utløste det endelige bruddet mellom henne og hennes meget konservative foreldre. På dette tidspunktet hadde kvinner i Tyskland ikke rett til å bli opptatt som regulære medlemmer av noe politisk parti. I SPD kjempet hun alltid for at alle skulle få like muligheter til utdanning, og i Bayern ble hun raskt kjent for sitt arbeid.
Pfülf sloss i såkalte kvinnesaker ikke bare mot partipolitiske motstandere, men også innad i SPD. I disse sakene som dreide seg om kvinner i politikken, reformering av ekteskapsretten, likestiling i arbeidslivet og utdannelse av jenter, møtte hun reaksjonære holdninger også blant sine egne.
Fra 1916 til 1918 arbeidet hun i fattigvesenet og med foreldreløse barn i München. I 1919 ble hun medlem av den forfatningsgivende nasjonalforsamlingen, og deretter av Riksdagen, innvalgt fra Oberbayern/Schwaben, senere Niederbayern/Oberpfalz. I 1920 var hun nestleder i SPDs kvinnekonferanse og fra 1921 til 1925 medlem av programkomiteen.