cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Charon (måne)
Charons diameter er målt (i januar 2006) til 1 212 km. Denne størrelsen ble kombinert med masse-målinger av Hubble-teleskopet til å beregne tettheten til Charon til 1,72 g/cm³. Denne tettheten, ca. 1/3 av jordens, gjenspeiler Charon sin stein- og is-sammensetning. Observasjonene (også gjengitt i Nature) sier også at månen ikke har noe særlig atmosfære. Samtidig sies det at Charon inneholder ca. 10% mindre steinmaterialer enn Pluto.
På grunn av den lille forskjellen i størrelse mellom Pluto og Charon, ble de tidligere noen ganger regnet som en dobbelplanet, i stedet for planet og måne. Charon falt innenfor de definisjonene av en planet som astronomer tok stilling til under en konferanse i Praha i august 2006.
Det er IAU, Den internasjonale astronomiske union, som tok stilling til dette, og skulle prøve å vedta en offisiell definisjon av hva en planet er. Pluto falt etter dette møtet inn under definisjonen for dvergplaneter.
I 2005 ble to andre måner oppdaget omkring Pluto av Hubble-teleskopet. De to nyoppdagede månene, som fikk navnene Nix og Hydra, er mellom 45 og 160 km i diameter. De ligger hhv ca. 49 000 og 65 000 km fra Pluto.
I 2007 ble det oppdaget ved hjelp av observasjoner fra Gemini Observatory på toppen av Mauna Kea på Hawaii at Charon i likhet med Saturn-månen Enceladus kan ha geysirer. Teleskopet fanget opp forekomsten av ammonium-nitrater og vannkrystaller spredt utover overflaten av månen. Dette kan skyldes kryo-vulkanisme, der flytende væsker fra det indre strømmer ut til overflaten gjennom sprekker.
Noter og referanser
<references group="N"/>
Teatre Nacional de Catalunya
Teatre Nacional de Catalunya («Catalonias nasjonalteater», forkorta TNC) er et offentlig teater i Barcelona i Catalonia. Det drives av kulturdepartementet til Generalitat de Catalunya. Teatret er et av Catalonias viktigste kultursentre.
Bygninga sto ferdig i 1999 og er tegna av den postmoderne arkitekten Ricardo Bofill.
Liste over tyske mestere i storslalåm
Liste over tyske mestere i storslalåm inneholder en oversikt over alle utøvere som siden 1955 har blitt tyske mestere i storslalåm.
Fylkesvei 4484
Fylkesvei 4484 går mellom Bråstein og Sviland i Sandnes. Veien er 4,1 kilometer lang.
Liste over tyske mestere i storslalåm
Liste der Deutschen Meister im Riesenslalom
Fylkesvei 4484
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 333.
«Rommel» (D 187)
«Rommel» var et skip i Den tyske marine som var i tjeneste fra 1970 til 1999. Skipet var en jager i Lütjens-klassen, som var en modifikasjon av den amerikanske Charles F. Adams-klassen. Det var oppkalt etter generalfeltmarskalk Erwin Rommel, en av Tysklands mest populære hærførere under annen verdenskrig. Skipet ble døpt i 1969 av forsvarsminister Gerhard Schröder og Rommels enke Lucia Maria Rommel.
Skipet var 134,48 m langt og 14,38 m bredt, og veide 4 460 tonn (deplasement). Det hadde to motorer og kunne oppnå 33 knop. Det hadde et mannskap på 337.
Skipets merke var et grønt skjold med et jernkors og to kryssede sverd i gull under.
Skipet hadde to søsterskip; av de tre skipene var et oppkalt etter en person fra hver våpengren. Dets søsterskip var «Lütjens» (oppkalt etter admiral Günther Lütjens (1889–1941), kommandør for Operasjon Rheinübung, og som gikk ned med «Bismarck») og «Mölders» (oppkalt etter flyveresset oberst Werner Mölders, som hadde 14 seire i den spanske borgerkrig og 100 seire i annen verdenskrig før han omkom i en flyulykke). Søsterskipene var i tjeneste til 2003.
The X-Files
The X-Files er en science fiction-serie som gikk på amerikansk tv fra 1993 til 2002 og fra 2016 til 2018. Serien var en av Fox' første store suksesser og hovedpersonene og slagordene – «The Truth Is Out There», «Trust No One», «I Want to Believe» – ble en del av populærkulturen på 1990-tallet. Den vant også Emmy Award og Peabody Award. The X-Files er en serie som definerte 1990-årene og periodens utbredte mistro til staten, interesse i konspirasjonsteorier og åndelighet og troen på utenomjordisk liv.
Innhold
Serien handler om spesialagentene Fox Mulder (David Duchovny) og Dana Scully (Gillian Anderson) hos FBI som etterforsker X-filene, uløste saker som ofte handler om paranormale fenomener. En episode forklarte at disse sakene fikk dette navnet på grunn av at det ikke var mer plass under «U» i filkabinettet for uløste saker. Mulder er den som tror på utenomjordisk liv mens Scully er skeptikeren som ble gitt i oppdrag å jobbe med Mulder og analysere validiteten i hans arbeid i et forsøk på å nedlegge prosjektet av hennes overordnede. I løpet av serien blir de involvert i en større mytologi og de utvikler et nært og tvetydig vennskap som såkalte shippere så på som mer enn platonisk. The X-Files har også flere episoder som ikke er en del av denne overhengende historien og de kan være en del av alt fra skrekksjangeren til komedie. I disse episodene etterforsker Mulder og Scully underlige og overnaturlige saker som ikke har noen innvirkning i andre episoder. Flertallet av episodene er av denne typen.
Mottagelse
Serien har resultert i to spillefilmer: The X-Files (1998) og The X-Files: I Want to Believe (2008).
Handling og mytologi
The X-Files består av episoder som forteller en kontinuerlig historie blandet sammen med enkeltstående episoder, som ikke krever at en seer vet hva som har skjedd tidligere. På grunn av dette deler seriens produsenter så vel som seerne episodene inn i to kategorier:
En episodes anatomi
En episode begynner med en såkalt teaser som presenterer en mystisk eller overnaturlig hendelse som forteller seerne hva Mulder og Scully vil etterforske i resten av episoden. Mulder og Scully opptrer sjelden i teaserne. Unntaket er noen mytologiepisoder og episoder som handler om dem. Teaserne varierer i lengde. Noen er flere minutter lange mens andre er under ett minutt.
Teaseren blir fulgt av åpningssekvensen med kjenningsmelodien og hvem som spiller Mulder og Scully. Det eneste unntaket er pilotepisoden. Denne sekvensen avsluttes med en frase. Som oftest «The Truth Is Out There», men andre fraser dukker også opp.
I den opprinnelige kringkastingen ble episoden avbrutt av en reklamepause etter åpningssekvensen. Episodene er delt opp i fire akter etter åpningssekvensen med reklamepauser mellom hver akt. Hver akt er vanligvis 10 til 15 minutter lang. Manusforfatterne, regissørene og klipperne strukturerer episodene slik at hver akt har en avslutning og begynnelse. De slutter ofte med en cliffhanger som blir løst i neste akt.
Mytologiepisoder
Viktige mytologiepisoder ble vanligvis vist som sesongpremierer eller finaler hvert år så vel som flere ganger hver sesong. En tredel av episodene er av denne typen. De hadde ofte historier fortalt over to episoder som ble vist under sweeps (fra og med Duane Barry/Ascension og Colony/End Game i den andre sesongen).
Disse episodene ble utgitt i fire spesielle DVD-utgivelser i tillegg til sesongboksene. Nedenfor er en liste over episoder som omhandler seriens mytologi ifølge disse DVD-utgivelsene. De er listet i kronologisk rekkefølge etter sendedato.
Andre episoder
Episoder som ikke er en del av mytologien er vanligvis «ukens monster»-episoder, som handler om paranormale vesener eller situasjoner som Mulder og Scully etterforsker. Flere episoder utforsker også forholdet mellom Mulder og Scully og andre fokuserer på andre personer i serien, slik som Walter Skinner og The Lone Gunmen. Chris Carter har sagt at han ville unngå «ukens monster-syndromet», så disse episodene har noen ganger også utenomjordiske vesener og konspirasjoner for å skape en kontinuitet mellom mytologiepisodene.
Ikke-paranormale episoder
Nesten alle episodene av The X-Files handler om overnaturlige eller har science fiction-elementer selv om handlingen noen ganger virker som et bakteppe for figurdrevne historier. Det er likevel en håndfull episoder som ikke har noen overnaturlige elementer, slik som Irresistible som handler om en nekrofil seriemorder. Andre slike episoder er Home, Hell Money og All Things.
I Norge
Serien ble sendt på TV 2 fra 1994. Serien hadde høye seertall og første sesong ble fulgt av oppunder 600 000.
Sigvard av Sverige
Sigvard Oscar Fredrik Bernadotte af Wisborg (født 7. juni 1907 på Drottningholm slott, død 4. februar 2002 i Stockholm) var en svensk kunstner. Han var sønn av kong Gustav VI Adolf av Sverige og hans første hustru, prinsesse Margaret av Connaught. Bernadotte ble født som prins av Sverige, men tapte sin tittel som følge av ekteskap. Han fikk tittel som greve i Luxembourg.
Bakgrunn
Til forskjell fra sin eldre bror Gustaf Adolf fulførte prins Sigvard sin skolegang. Han studerte ved Lundsbergs skola og ble i 1926 den første i familien Bernadotte som tok studentexamen. Høsten 1926 skrev han inn seg ved Uppsala universitet og ble samtidig medlem av Uplands nation. Bernadotte studerte blant annet kunsthistorie for August Hahr og statsvitenskap for Axel Brusewitz. Bernadotte ble i 1929 det første medlem av familien Bernadotte som tok en akademisk eksamen.
Bernadotte søkte til kunstfag i Stockholm etter sine studier i Uppsala. Han ble i 1930 opptatt på Konstfacks dekorative linje og studerte under professor Olle Hjortzberg som skal ha ha hatt stor innflytelse til den stramme og konsentrerte formgivning Bernadotte senere skulle bli kjent for. Prinsen skal også inngått i gruppen av malere som hjalp med å dekorere Stockholmsutställningen 1930.
Han utdannet seg også til infanterioffiser og tjenestegjorde som løytnant i Svea Livgarde under andre verdenskrig.
Ekteskap, tap av tittel og arverett
Han ble født som Hans Kongelige Høyhet prins Sigvard av Sverige, hertug av Uppland, men mistet både tittel og arverett da han giftet seg med Erica Patzek i London den 8. mars 1934. Han ble da helt enkelt hetende Sigvard Bernadotte. 2. juli 1951 ble han imidlertid adlet til greve av Wisborg i Luxembourg av storhertuginne Charlotte av Luxembourg.
Grev Sigvard skilte seg fra Patzek i 1943 og giftet seg 26. oktober samme år med Sonja Robbert. De fikk en sønn, grev Michael Bernadotte af Wisborg, født 1944. Ekteskapet tok slutt i 1961, og grev Sigvard giftet seg for tredje gang i Stockholm 30. juli 1961 med Marianne Lindberg.
Grev Sigvard nektet å godta at han ble fratatt sin prinsetittel i 1934. I 1983 gikk han til Den europeiske menneskerettsdomstolen og krevde å få tilbake tittelen sin, som han mente var en medfødt rett som ikke kunne fratas ham. Han fikk medhold, men nevøen, kong Karl XVI Gustav av Sverige, godtok aldri denne avgjørelsen. Grev Sigvard titulerte imidlertid seg selv prins resten av sitt liv.
Kunstner
Foruten sin kongelige bakgrunn er grev Sigvard også kjent som kunstner og formgiver. Han hadde utdannelse fra Uppsala, Stockholm og München, og laget blant annet skisser til teater- og filmdekorer. Blant annet var han ansatt ved et filmselskap i Hollywood. Han har også laget brukskunst så vel som eksklusivt sølvarbeide for blant annet Georg Jensen og Nilsjohan. Han laget blant annet flasken til Explorer Vodka.
Madonna (maleri)
«Madonna» er et maleri av Edvard Munch. Det finnes fem versjoner av maleriet, alle malt i perioden 1894–1895 og alle med olje på lerret. Ett av disse fem maleriene finnes på Munchmuseet i Oslo, ett på Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design i Oslo og ett på Hamburger Kunsthalle. De to resterende er i privat eie. Edvard Munch laget også en rekke grafiske blad med Madonna som motiv.
Tyveriet av «Madonna»
Versjonen av «Madonna» som er utstilt på Munch-museet ble stjålet av bevæpnede menn 22. august 2004. Også en versjon av «Skrik» ble stjålet. De kom begge til rette igjen to år senere, 31. august 2006.
Crinum calamistratum
Akvaristikk
Crinum calamistratum blir ikke spist av planteetende fisk. Den kan også brukes i brakkvannsakvarier med lavt saltinnhold. Den foretrekker en temperatur mellom 20 og 27 °C, en pH mellom 6,1 og 7,8, og en hardhet mellom 0 og 18 °dH. Den krever mye lys.
Institutt for historiske studier (NTNU)
Institutt for historiske studier var et institutt under Det humanistiske fakultet ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Instituttet var lokalisert på Dragvoll i Trondheim, og drev undervisning og forskning innenfor fagene historie, arkeologi, klassiske fag, europastudier og kulturminneforvaltning. Instituttets navn stammet fra 2013, da Det humanistiske fakultet endret instituttstrukturen, og arkeologi (inngikk tidligere i Institutt for arkeologi og religionsvitenskap) ble slått sammen med Institutt for historie og klassiske fag.
Giovanni Pierluigi da Palestrina
Giovanni Pierluigi da Palestrina (født ca 1525 muligens 3. februar i Palestrina nær Roma i Kirkestaten, død 2. februar 1594 i Roma) var en italiensk organist og renessansekomponist av kirkemusikk, og 1500-tallets best kjente eksponent for den romerske skole innen komposisjon. Han satte et varig preg på utviklingen av religiøs og sekulær musikk i Europa, særlig ved utviklingen av kontrapunkt, og hans verk anses som kulminasjonen av renessansemusikkens polyfoni.
Institutt for historiske studier (NTNU)
Som en følge av fusjonen mellom NTNU, Høgskolen i Sør-Trøndelag, Høgskolen i Gjøvik (nå: NTNU i Gjøvik) og Høgskolen i Ålesund (nå: NTNU i Ålesund), ble det til dels store endringer i institutt- og fakultetsstrukturen ved NTNU fra 1. januar 2017. Dette berørte i liten grad Institutt for historiske studier, som ble videreført et par år uten større endringer.
Høsten 2019 besluttet NTNUs styre å dele instituttet i to, for å løse opp i en langvarig konflikt ved instituttet, og i 2020 ble instituttet delt i Institutt for historie og klassiske fag og Institutt for moderne samfunnshistorie, der førstnevnte er det største instituttet. De to instituttene samarbeider om driften av studieprogrammene sine.
Giovanni Pierluigi da Palestrina
Bakgrunn
Giovanni Pierluigi ble født i småbyen Palestrina, nær Roma, til napolitanske foreldre, Santo og Palma Pierluigi, i 1525, muligens den 3. februar. Hans mor døde 16. januar 1536, da Palestrina var ti år gammel. Giovanni Pierluigi ble fra tidlig oppfostret som korgutt i katedralen i Palestrina og fikk senere, trolig i 1537, plass som korgutt i basilikaen Santa Maria Maggiore i Roma. Han studerte for Robin Mallapert og Firmin Lebel.
Institutt for historiske studier (NTNU)
Instituttets historie
Det som var historiefagmiljøet ved instituttet, utviklet seg fra en sped begynnelse ved Norges lærerhøgskole i Trondheim (NLHT), som ble etablert i 1922.
Høgskolen skulle være en etter- og videreutdanningsinstitusjon for folkeskolelærere, og hadde helt fra starten en stilling i historie. Stillingen var opprinnelig et dosentur, men stillingsinnehaver Arne Bergsgård ble i 1935 forfremmet til professor. Høsten 1958 ga departementet NLHT tillatelse til å gi regulær universitetsundervisning på grunn- og mellomfagsnivå i flere fag, blant annet historie.
I 1963 ble det formelt bestemt, ved kongelig resolusjon, at lærerhøgskolen hadde rett til å holde eksamener med adjunkts kompetanse eller cand.mag.-grad som mål. Ordningen med historie som en sentral komponent i det eksamensfrie opplegget for lærere, bestod ved siden av universitetsundervisningen til 1965.
Giovanni Pierluigi da Palestrina
Karriere
Palestrina var blitt musikalsk formet under innflytelse av den nordeuropeiske musikks polyfoni, som var blitt populær i Italia fore det meste på grunn av to innflytelsesrike nederlandske komponister, Guillaume Dufay og Josquin des Prez, som hadde tilbragt vesentlige deler av sine karrierer der. Italia selv hadde imislretid ennå ikke frembragt noen av tilsvarende ry eller dyktighet innen polyfonien.
Omkring 1554 inngikk Palestrina som sanger i pavens private ensemble i det sixtinske kapell. Dette ensemble nøt en høy status og det må anses som et viktig steg oppover i Palestrinas karriere, samtidig som det var en bekreftelse av at han hadde skapt seg et visst ry som musiker og tonesetter. Allerede i 1555 ble han imidlertid tvunget til å forlate denne stilling. Den da nytiltrådte pave Paul IV gjeninnførte nemlig en tidigere regel om att sangerne i ensemblet måtte være presteviede, noe som utelukket Palestrina (som var blitt gift i 1547 med Lucrezia Gori).
Institutt for historiske studier (NTNU)
Instituttets historie
Fra 1963 til 1. juli 1978 hørte instituttet inn under Avdeling for samfunnsfag. Deretter ble det organisert under Avdeling for filologiske fag. Da loven for Universitetet i Trondheim trådte i kraft 1. juli 1984, endret Norges lærerhøgskole navn til Den allmennvitenskapelige høgskole (AVH), og høgskolens ulike enheter fikk nye betegnelser. Avdeling for filologi ble da til Det historisk-filosofiske fakultet.
Giovanni Pierluigi da Palestrina
Karriere
Samme år fikk han imidlertid en tjeneste som kapellmester i San Giovanni in Laterano, som var Romas domkirke. På denne post etterfulgte han Orlando di Lasso. Tjenesten var vel ansett, men den innebar trangere forhold hva gjelder kunstnerisk arbeid. Dette er sannsynligvis årsaken til at han i 1560 skiftet over til en kapellmestertjeneste i Santa Maria Maggiore, samme kirke som han som barn hadde vært korgutt i. I 1566 skiftet han på nytt tjeneste til en mindre vel betalt lærertjeneste ved jesuittenes nylig grunnlagte presteseminar i Roma. Eventuelt hadde skiftet å gjøre med at hans sønner fikk gå som frielever ved seminarets internat. Det kan også tenkes at han foretrakk å arbeide for jesuittene som var mer vidsynte, eller i det minste mer pragmatiske hva gjaldt musikkens rolle i kirken.
Fra 1571 var Palestrina atter kapellmester ved Cappella Giulia i Peterskirken, en tjeneste som han innehadde til sin død i 1594. Han fikk da også tittelen pavelig komponist, et klart bevis på den anseelse han hadde opparbeidet i det musikkliv som hadde Roma som nav. Medlem av pavens ensemble i det sixtinske kapell ble han imidlertid aldri igjen.
I 1572 mistet han sin bror i pesten. Etter også å ha mistet to av sine sønner og sin hustru i to nye pestepidemier som hjemsøkte Roma i 1575 og 1580, forberedte Palestrina seg på å la seg prestevie. Man kan vanskelig vurdere om planene om å bli prest var drevet av et religiøst motiv eller var et trekk for å skaffe seg større karrieremuligheter som kirkemusiker, så var kallet ikke sterkere enn at han kunne oppgi dem for å istedet gifte seg med en velberget pelshandlerenke, Virginia Dormoli.
Palestrina arbeidet størstedelen av sitt liv i Roma og for paven og kirken. Han unnvek imidlertid ikke oppdrag fra annet hold, men søkte etter muligheter til engasjement fra musikkinteresserte personer og rike fyrster, for å på dette vis få ekstra inntekter. Så var han for eksempel fast ansatt som kapellmester hos kardinal d'Este, som hadde bygget Villa d'Este, fra 1567 til 1571. Forhandlinger med flere fyrster samt med keiserhoffet i Wien strandet imidlertid på Palestrinas høye økonomiske krav. Palestrina var ved sin død, ved sine to fordelaktige ekteskap, en temmelig velberget mann.
Palestrinas musikk
Ved siden av Orlando di Lasso regnes Palestrina som en av renessansens største komponister. Han skrev hovedsakelig sakral musikk og vurderes særlig høyt for sine messer.
Han etterlot seg 104 messer, 68 offertorier, 250 motetter, 45 hymner og salmer, 33 Magnificat (Marias lovsang) og litanier, 4 eller 5 sett med Lamentationes (klagesanger), minst 140 madrigaler og 9 ricercari for orgel.
En egen musikalsk stil er oppkalt etter Palestrina, Palestrinastilen. Det er 15-hundretallets jevne polyfoni som i barokken utviklet seg til fuge. I det 17. århundre ble denne stilen kalt prima practica, og den var mønster for mange komponister, blant annet Gregorio Allegri.
Palestrinas innflytelse
Johann Sebastian Bach studerte og framførte Palestrinas Missa sine nomine mens han komponerte sin egen Messe i h-moll. Palestrina blir sett på som kirkemusikkens redningsmann etter at han i forbindelse med Tridentinerkonsilet komponerte Missa Papae Marcelli (Pave Marcellus' messe). Konsilet hadde vurdert å forby flerstemmige messer, men Palestrina overbeviste konsilet om at det var unødvendig. Han fortsatte resten av sitt liv å komponere med målet om at musikken ikke skulle overskygge teksten og at teksten skulle være forståelig.
Den tyske komponisten Hans Pfitzner har skrevet en opera om Palestrina.
Verker
(samlet 113 messer i 14 bøker) (samlet 35 magnificat-melodiganger) (samlet 11 Litanei-melodiganger) (samlet 72 Lamentations-melodiganger) (samlet 77 hymne-melodiganger) (samlet 336 autentiske komposisjoner og 81 verker med usikker tilskrivning og/eller av tvilsom ekthet) (samlet 56 åndelige madrigaler) (samlet 93 verdslige madrigaler)
Lagtingsvalget på Færøyene 1920
Lagtingsvalget på Færøyene 1920 ble avholdt 10. november 1920.
Karen Sofie Hanssen
Karen Sofie Hanssen (født 1879, død 1950), bedre kjent under pseudonymet Nicolette, var en norsk visedikter. Allerede 1912 begynte hun å skrive viser for Bokken Lasson på Chat Noir og var revyteaterets husdikter i en årrekke. I en lang periode skrev hun også populære, aktuelle vers i avisen Tidens Tegn.
Institutt for historiske studier (NTNU)
Instituttets historie
I 2013 endret Det humanistiske fakultet igjen instituttstrukturen. Institutt for arkeologi og religionsvitenskap ble delt. Religionsvitenskap ble slått sammen med Filosofisk institutt til Institutt for filosofi og religionsvitenskap, og arkeologi ble slått sammen med Institutt for historie og klassiske fag. Det nye instituttet fikk navnet Institutt for historiske studier.
Karen Sofie Hanssen
Hun var en sjenert og tilbakeholden kvinne, som aldri selv trådte fram i rampelyset.
Institutt for historiske studier (NTNU)
Instituttets historie
I 2020 ble instituttet delt i Institutt for historie og klassiske fag og Institutt for moderne samfunnshistorie, der førstnevnte er det største instituttet.
Karen Sofie Hanssen
En av de visene hennes, som lenge holdt seg populær i sangbøker, var Svart og hvitt eller Nær ved Yungstørjes basar, som hun skrev til sangeren Jens Hetland på Chat noir i 1913.
Institutt for historiske studier (NTNU)
Instituttets historie
Fra opprettelsen i 1922 til høsten 1960, holdt NLHT til på Lade gård. Høsten 1960 flyttet høgskolen inn i nye lokaler på Rosenborg. På grunn av den kraftige studentveksten gjennom 1960-årene, ble de nye bygningene på Rosenbrg for små, og Avdeling for samfunnsfag og Avdeling for filologi flyttet ut. De flyttet tilbake til Lade, til forholdsvis nybygde industri- og kontorlokaler. I 1974–1975 flyttet de igjen, til provisoriske bygninger like i nærheten, reist av Trondheim kommune.
Da første byggetrinn var klart på Dragvoll i 1978, flyttet instituttet dit.
Biologi
Biologi er læren om den levende naturen og dens organismer (av gresk βιολογία, dvs. bios [βίος] = liv, og logos [λόγος] = lære). En faglært tituleres i et samlebegrep som biolog. Biologer er naturvitere.
Agrigento (provins)
Provinsen Agrigento (italiensk: Provincia di Agrigento; siciliansk: Pruvincia di Girgenti) var en provins i regionen Sicilia i Italia. Agrigento var provinsens hovedstad. Den hadde et areal på 3,041.9 km² og en befolkning på 474,493 innbyggere. Det var 43 kommuner.
Biologi
Fagets inndeling
Deler man biologien inn etter hvilke organismegrupper som studeres, får man en grovinndeling i:
Agrigento (provins)
Provinsen ble i 2015 erstattet av Agrigento frie kommunale konsortium som dekker samme området som provinsen gjorde.
Biologi
Fagets inndeling
Deler man etter hva som studeres ved disse organismene, ender man opp med en liste over biologiens deldisipliner:
Dessuten eksisterer flere fagområder i skjæringspunktet med «nabovitenskapene»: biokjemi og molekylærbiologi mellom biologi og kjemi, biofysikk mellom biologi og fysikk, stratigrafi mellom biologi og geologi, biogeografi mellom biologi og geografi, og astrobiologi mellom biologi og astronomi. I de senere årene har utviklingene i evolusjonsbiologien også ført til flere berøringspunkt med samfunnsvitenskapene (antropologi, medisin, filosofi, psykologi, sosiologi), bl.a. evolusjonspsykologi, evolusjonær erkjennelsesteori og evolusjonær etikk.
Slaget på Lohede
Slaget på Lohede den 28. juli 1261 under den danske erkebispestriden mellom den danske hæren og den slesvigsk-holstenske hæren ved Danevirke.
Biologi
Historie
Biologiens røtter kan føres tilbake til det gamle Hellas. Spesielt Aristoteles (384 f.Kr.–322 f.Kr.) gjorde mange iakttakelser av dyrs og planters levevis, og organiserte disse iakttakelsene i teorier. Teoriene forble mer eller mindre uforandret helt til 1400- og 1500-tallet.
Slaget på Lohede
Enkedronning Margrete Sprenghest med sin sønn Erik Klipping som bare var tretten år gammelt beskuet slaget på trygg avstand, men de observert at deres utvalgte feltherrer som tok seg av den militære ledelsen, gjorde ikke en overbevisende presentasjon. Snart viste det at de var forrådet av stormennene som deserterte til hertug Erik Abelsson. Flere danske stormennene hadde konkluderte med at de ikke ønsket et sterkt kongestyre. Mor og sønn ble tatt til fange under forsøk på flukt nordover av holstenerne som førte dem vekk til fangenskap på Nordborg slott.
Men Margrete i egenskap som kvinne og mor av kongen fikk større handlingsfrihet, klart å ta kontakt med hertug Albrekt I av Braunsweig som kom til hennes redning. Han tvunget hertug Erik Abelsson og de holstenske greverne til å løslate henne etter ni måneders fengsel. Hun under forhandlingene var ikke mindre dyktig på å finne løsninger og klart å overføre kongen vekk fra sine fiender til markgreven av Brandenburg som gissel for flere år fram til 1264.
Biologi
Historie
Wilhelm Johannsen brukte for første gang navnet «gen» i begynnelsen av det 20. århundre og dette sammen med oppdagelsen av at arveegenskapene ligger gjemt i kromosomene gjorde at der ble gjort store fremskritt innenfor arvelighetslæren gjennom den første delen av det 20. århundre.
Slaget på Lohede
Med ordets makt hadde enkedronningen snudde en katastrofe til en triumf, med hertugens hjelp og de danske stormennenes innblanding i opposisjon mot hertug Erik var situasjonen reddet. Stormennene trodde de vil få et svakt kongestyre og var manipulert av enkedronningen til hennes fordel, hun fikk disse til å foretrekke en kvinne som regent fremfor en mann som vil styrket styret. Erik Abelsson mistet sin gyldne sjanse for å ta kongemakten i Danmark.
Biologi
Historie
I 1953 fant man ut av at kromosomene er en dobbeltspiral, som nå omtales som DNA.
Genetikk
Gener er de primære enheter av arv i alle organismer. Et gen er en enhet av arv og tilsvarende av DNA som påvirker form eller funksjon for en organisme på bestemte måter. Alle organismer, fra bakterier til dyr, deler de samme grunnleggende maskiner som kopierer og oversetter DNA til proteiner. Celler transkriberer et DNA gen til en RNA versjon av genet, og et ribosom oversetter deretter RNA til et protein. Et protein er en sekvens av aminosyrer. Oversettelsen koder fra RNA kodon til aminosyrer, som er den samme for de fleste organismer. For eksempel vil en sekvens av DNA som koder for insulin hos mennesker også kode for insulin når de settes inn i andre organismer.
DNA oppstår vanligvis som lineære kromosomer hos eukaryote celler og sirkulære kromosomer i prokaryote celler. Et kromosom er en organisert struktur bestående av DNA og histoner. Settet med kromosomer i en celle, og i all annen arvelig informasjon som finnes i mitokondriene, kloroplaster, eller andre steder, er kollektivt kjent som genom. I eukaryoter er genomisk DNA lokalisert i cellekjernen, sammen med små mengder mitokondrier og kloroplaster. I prokaryote celler, er DNA holdt innenfor en irregulær skapt form i cytoplasma kalt nucleiod. Den genetiske informasjon i et genom er holdt innenfor gener og den komplette samling av denne informasjonen kalles genotype.
Elisabet Kågerman
Elisabet Kågerman (født 1920 i Halmstad i Sverige, død 1997) var en svensk forfatter, lektor og oversetter.
Kågerman arbeidet som svensklektor i Kiruna og Luleå. Hun debuterte som forfatter i 1956 med romanen Döden skriver svenska, og er mest kjent for sine kriminalromaner med lærerinnen Kickan Store i hovedrollen. I tillegg til krim skrev hun også barne- og ungdomsbøker.
Wielgerma
Wielgerma er et stutteri i Nederland. Wielgerma driver med opprett av New Forest-ponnier. De har bra premierte avlshopper og hingster, som: Wielgerma's Nelson, Merrie Moscan, Shining Star Aristo og Wielgerma's First Diamond.
Christmasøya
Christmasøya ligger i Det indiske hav og er et ikke-selvstyrende territorium som tilhører Australia. Øya ligger 2 360 km nordvest for Perth i Australia og 500 km sør for Jakarta i Indonesia. Over 2/3 av øya er i dag nasjonalpark. Øya er 135 km² stor.
Historie
Øya ble oppdaget 25. desember 1643 og fikk sitt navn etter oppdagelsesdagen. Øya ble annektert og befolket av Storbritannia i 1888. Fosfatgruvedrift fra 1890-årene. Storbritannia overførte suvereniteten over øya til Australia i 1958.
Flora og fauna
Christmasøya var ubebodd til sent på attenhundretallet. Av den grunn er øya gjenstand for en enestående vitenskapelig interesse, idet det fins en rekke arter som har utviklet seg upåvirket av mennesker. To tredeler av øya er lagt ut som nasjonalpark under oppsyn av det australske miljødepartementet.
To endemiske rottearter, Rattus macleari og Rattus nativitatis, er blitt utryddet etter at bosetningen startet ved at de ble smittet av innførte svarte rotter. Videre er flaggermusarten Pipistrellus murrayi gått dramatisk tilbake i antall, og fryktes faktisk å være utdødd. Spissmusa Crocidura fuligonosa trichura, ble lenge antatt å ha lidd samme skjebne før den ble gjenopdaget på 1990-tallet. Mens dyrelivet på Christmasøya før i tiden var truet av en intensiv fosfatutvinning er den største faren nå for tiden den lille gule mauren (Anoplolepis gracilipes) – kjent som crazy ant – som er kommet med last fra Afrika. Den viser en forkjærlighet for visse saftsugende insekter på trærne, og har på det nærmeste utryddet deres naturlige fiender.
De store sjøfuglkoloniene har gitt opphav til guanoen, som er fosfatrik og har vært gjenstand for en utstrakt økonomisk utnytting, noe som lenge var en trussel for faunaen på øya. I disse koloniene fins åtte hekkende arter. I størst antall finner en rødfotsule (Sula sula) og brunsule (Sula leucogaster). Derimot regnes de endemiske artene christmasfregattfugl (Fregata andrewsi) og christmassule (Sula abbotti) som truet. En tredje endemisk art er hvithaletropikfugl (Phaethon lepturus), som i stilisert utgave pryder territoriets flagg. christmasfalkugle (Ninox natalis), raggkeiserdue (Ducula whartoni), christmasbrillefugl (Zosterops natalis), øytrost (Turdus poliocephalus) og hvithaletropikfugl (Phaethon lepturus) er alle endemiske på denne øya. Sistnevnte pryder i stilisert utgave territoriets flagg. Av de ti landbaserte standfuglene er sju endemiske arter eller underarter. Blant de endemiske landfuglene finner vi christmasfalkugle (Ninox natalis), raggkeiserdue (Ducula whartoni), christmasbrillefugl (Zosterops natalis) og øytrost (Turdus poliocephalus).
Den tette regnskogen har utviklet seg i det dype jordsmonnet på platået. Den er dominert av 25 ulike treslag. Bregner, orkideer og slyngplanter vokser på greinene i det fuktige klimaet som dannes under løvtaket. Av Christmasøyas 135 plantearter, er det 16 som bare finnes på denne øya. Fosfatutvinning og annen virksomhet har vært en trussel mot det opprinnelige skogsmiljøet, men flere steder på øya er det gjort forsøk på å gjenetablere urskogen, ved en langsom utplanting i flere perioder. Først plantes noen planter, som ikke krever mye jord eller skygge, senere gir de skygge for mindre hardføre trær.
Gøthe Gøthesen
Gøthe Gøthesen (født 15. januar 1931 i Horten, død 25. november 2017 ) var en norsk skipsingeniør og maritim forfatter og lokalhistoriker. Han vokste opp på Tjøme i perioden 1935-1950. Etter en tur på hvalfangst flyttet han fra Tjøme til studier og arbeid. Han bosatte seg senere på Tjøme og var redaktør for Tjøme Historielags årsskrift Tjúma fra 2000 til 2006. Han har skrevet en rekke artikler i årsskriftet og stod for hovedparten av arbeidet med Tjøme Historielags årlige sommerutstillinger.
Bibliografi
Gøthesen er forfatter av disse bøkene:
Han har dessuten vært forfatter og medarbeider ved disse utgivelsene:
Arstad skole
Arstad skole er en offentlig barneskole med rundt 225 elever. Skolen ligger i Ottestad i Stange kommune i området Hedmark i Innlandet, rundt. 2–3 km utenfor Hamar sentrum. Skolens rektor heter Marit Nyborg. Elevene kommer fra tettbebyggelsen rundt Sandvika og Bekkelaget, som ligger i retning mot Mjøsa og Hamar, samt fra en spredt bebyggelse i Stange vestbygd.
Fetsund batteri
Fetsund batteri, eller Fetsundbatteriet, er en batteristilling i Fetsund i Viken. På folkemunne er batteriet også omtalt som Vilbergfestningen.
Som ledd i en opprustning av Norge og Glommenlinjen i årene frem mot 1905 ble det i Fetsund anlagt et batteri for fire Ehrhardt 7,5 cm og fire Cockerill-Nordenfelt M/1904 10,5 cm feltkanoner fra Posisjonsartilleriet. Anlegget ble påbegynt i desember 1898 og sto ferdig i april 1900. Det ligger på gården Vilberg på høyden vest for Fetsund stasjon. Underlagt Fetsund batteri ble det i samme tidrom bygget et fremskutt batteri, Høgås batteri ved Fjellsrud.
Batteriet er utformet som en lang bue med et lavt brystvern med ammunisjonsnisjer og grunne dekningsgroper for mannskapet. Bak batteriets venstre fløy sto et mindre ammunisjonshus. Dette er nå borte.
Fra batteriet er det vid utsikt over Fetsund sentrum og østsiden av Glomma. Batteriets formål var å hindre fremrykning sørover fra Sørumsand eller nordover fra Fjellsrud og kryssing av Glomma over Fetsund kombinerte jernbane- og veibru. Dengang var dette de to eneste veiene østfra. Kompveien fra Aurskog kom på 1960-tallet som en kompensasjon for at Tertitten ble lagt ned.
Apocalypso
Apocalypso er det fjerde studioalbumet til hiphop-gruppen Gatas Parlament. Albumet ble gitt ut 5. desember 2008.
Fetsund batteri
13. september 1905 ble det gitt ordre om mobilisering og Fetsund og Høgaas batterier ble bemannet med 1450 mann fra Valdres linjebataljon og en eskadron landstormdragoner. Dette er eneste gang batteriet har vært mobilisert.
Depotleiren
I skjul bak høydedraget er det flere lagerbygninger tilknyttet batteriet. Her finnes kanonskur, ammunisjonsskur, et depotskur og et telthus som ble flyttet hit fra Enebakk kirke i 1907. Slik er Fetsund batteri unik blant de mindre grensebefestningene ved at husene tilknyttet batteriet eksisterer og er i nær original stand.
<Gallery> Fil:Storkeredet mai 2009.JPG|Flyfoto. Kanonskuret (1) det røde til venstre, telthuset(2) i to etasjer til venstre, ammunisjonsskuret(3) i midten og skur 4 lengst til høyre. Tor Nørstegård File:Fetsund Battery Gun shed.JPG|Kanonskuret. Lager og verksted for feltatilleriet. File:Fetsudn Battery Tentstore.JPG|Telthuset, flyttet hit fra Enebakk. File:Fetsun Battery depot building.JPG|Depotbygningen jfr verneplanen. Trolig ammunisjonslager. File:Fetsund batteri 3.JPG|Ammunisjonslageret jfr verneplanen. Bygningen synes liten for ammunisjon til Fetsund og Høgaas batterier.
Nyere tid
Opprinnelig gikk batteritomten fra batteriet og et godt stykke ned i forterrenget for å sikre frie skytelinjer. Da batteriet ikke lenger hadde noen militær verdi inngikk en et makeskifte der Vilberg fikk tilbake forterrenget som jordbruksareal og «Festningsjordet», mellom batteriet og Garderveien, gikk til Forsvaret. Her ble det bygget militære tjenesteboliger.
Anlegget ble under krigen 1940-45 brukt av tyskerne som lager. De tyske vaktsoldatene ble forlagt på Vilberg gård som ligger mellom batteristillingen og depotleiren. Underoffiserene ble innkvartert i 2. etasje i hovedhuset og de menige i et mindre hus nord på tunet. Til venstre ved porten til depotleiren finnes grunnmuren til en mindre bygning. Ut fra utførelsen kan dette ha vært et vakthus fra tyskernes tid. Håndvåpen, hesteutstyr og gjenværenende kanoner i kanonskuret forsvant også i samme tidsrom.
Bromateriell
I Verneplanen for Fetsund batteri er omtalt at en av bygningene i depotleiren ble benyttet til lagring av bromateriell mens en annen ble benyttet som ammunisjonslager. Verneplanen er imidlertid ikke entydig og forveksler bygning 0003 og 0004 i tekst og bilder. Bygning 0003 er plassert i en utsprengt nisje mens bygning 0004 er liten og utsatt plassert. En kan anta at 0003 er ammunisjonslageret.
Eiendommen ble fredet 6. mai 2004 og er regulert til almennyttige formål og ble i 2008 overdratt fra Forsvaret til Fet kommune for 50 000 kroner. Depotleiren er i dag (2009) pusset opp og leid ut. Ved oppussingen er takplatene på to av bygningene skiftet fra de originale bølgeblikkplatene med rund profil til moderne aluminiumplater med trapesprofil. Dette har redusert den visuelle autentisiteten på de fredede bygningene.
FC Honka
Football Club Honka Espoo eller bare FC Honka er en finsk fotballklubb fra byen Esbo. Klubben rykket opp til den finske eliteserien, Veikkausliiga, for første gang i klubbens historie etter 2005-sesongen.
Hovedtrener og manager for klubben er Mika Lehkosuo, og klubben spiller sine hjemmekamper på Hagalunds idrottspark. Før 2005-sesongen hadde klubben i lang tid blitt sett på som en «nesten-klubb» som uten unntak underpresterte i Ykkönen, det nest høyeste nivået i finsk fotball.
Gunn
Gunn er et kvinnenavn med opprinnelse i de norrøne ordene gunnr som betyr «kamp», «strid» eller «krig», eller det tilsvarende gammelhøytyske ordet gund med samme betydning.
Gunnr er en norrøn variant av navnet, og det er også kjent i runeskrift som (kunia),  (kuna) og  (kyna).
Gunn er også navneledd i en rekke andre navn:
Utbredelse
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Gunn i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Ken Livingstone
Kenneth Robert «Ken» Livingstone, kallenavn «røde Ken», (født 17. juni 1945) er en britisk politiker (tidligere Labour) som var borgermester i London fra 2000 til 2008 (som første borgermester, fra opprettelsen av embedet i 2000).
Han ble medlem av det britiske parlamentet (underhuset) for Labour (Arbeiderpartiet) i 1987, etter å ha vært leder for Stor-Londons byråd siden 1981 frem til det ble avskaffet i 1986. Han fikk ikke Labours støtte som borgermesterkandidat i 2000, men stilte som uavhengig kandidat og vant. Dette gjorde ham uglesett i partiet og han ble suspendert for fem år for å ha stilt til valg mot partiets offisielle kandidat. I forbindelse med George W. Bushs statsbesøk til Storbritannia høsten 2003, gjorde Londons borgermester, en sterk motstander av krigen mot Irak, seg bemerket med å erklære at Bush ikke var velkommen i London. Han boikottet den offisielle mottagelsen. I januar 2004 ble han forsont med Tony Blair og fikk tilbake medlemskapet i partiet. Han var Labours offisielle borgermesterkandidat i juni 2004, og vant igjen. Ved valget i 2008 tapte han for den konservative kandidaten Boris Johnson.
Livingstone trakk seg fra partiet i 2018 etter å ha blitt beskyldt for antisemittisme.
Bless
Et bless eller bliss er en avtegnet/merket flekk i pannen eller ansiktet på dyr.
Betegnelsen brukes oftest om hest og merket er er som regel hvitt, men kan også være brunt eller svart. Blesset strekker seg som regel over hele fjeset til hesten, men kan også være veldig lite.
Andre eksempler på dyr med bless/bliss er blisshøne (et lokalt navn på sothøne) og blissbukk som er en underart av antilope.
Liste over Nicaraguas presidenter
Liste over presidenter i Nicaragua.
Ingrid Helene Håvik
Ingrid Helene Håvik (født 20. mai 1987) er en norsk låtskriver og vokalist fra Ålesund. Hun er kjent som frontfigur i Highasakite og har gitt ut et soloalbum under artistnavnet Ingrid.
Hun var tidligere medlem av bandet Your Headlights Are On som ga ut albumet Your Headlights Are On i 2011. Samme år ble Highasakite dannet og året etter ble debutalbumet All That Floats Will Rain gitt ut, med Håvik som en av hovedkomponistene. 2014 ble bandets andre album, Silent Treatment, gitt ut, med all musikk og tekst komponert av Håvik. For musikken til albumet vant hun klassen komponist under Spellemannprisen 2014. Hun var i tillegg nominert i klassen tekstforfatter mens bandet vant klassen popgruppe for albumet.
Hun ga ut soloalbumet Babylove under artistnavnet Ingrid i november 2013.
Hun ble utnevnt som NTNU-jazzambassadør for 2017–2018, en tittel som årlig tildeles en jazzartist eller -gruppe som på en fremragende måte fungerer som ambassadør for NTNU og jazzmiljøet i Trondheim.
Hun har vunnet Musikkforleggerprisen to ganger, kategorien årets gjennombrudd i 2015 og kategorien årets verk, populærmusikk i 2016.
Björn Skifs
Björn Nils Olof Skifs (født 20. april 1947 i Vansbro i Dalarna i Sverige) er en svensk sanger og skuespiller.
Björn Skifs ble kjent som popsanger og låtskriver i 1970-årene med sanger som «Hooked on a Feeling» (med bandet Blåblus) og «Michelangelo». Fra 1990-årene har han i større grad satset på musikaler, TV-skjetser og filmer. Han har deltatt i Melodifestivalen fire ganger, hvorav to ganger som vinner: «Det blir alltid värre framåt natten» (1978) og «Fångad i en dröm» (1981). Bidragene havnet på henholdsvis fjortende- og tiendeplass i Eurovision Song Contest.
Sangen «Håll mitt hjärta» har ligget nest lengst på det populære radioprogrammet Svensktoppens hitlister. Sangen lå på lista i 142 uker, fra 2003 til 2006. Året 1984 mottok Skifs "Karamelodiktstipendiet" (innnført av Povel Ramel år 1982 og 2008 ble han tildelt Litteris et Artibus. Han blir iblant ansett som en av Sveriges beste soulsangere.
Bakgrunn og Slam Creepers
Björn Skifs ble født 1947 i Vansbro i Dalarna. Han er etterkommer etter skogfinner fra Savolax som bosatte seg i blant annet Dalarna, Bergslagen og Värmland på 1600-talet.
Skifs gjorde sin scenedebut allerede som barn i sin pappa Anders lokalrevy, der også mamma Britta og søsteren Rosita deltok som skuespillere. Björn Skifs begynte tidlig å spille trompet som medlem av Vansbro guttemusikkorps. Ved tolv års alder satte han opp sine egne show under navnet "Rock-Nalle".
År 1962 dannet han popbandet Slam Creepers, som etter hvert ble Skifs heltidsjobb. 1966 vant bandet "Sveriges Radios popbandstävling". Dette innebar at bandet også fikk muligheten til å spille inn plater og bli etablert som ett turnéband. Bandet turnerte til de øvrige nordiske landene samt i Storbritannia. Inspirasjonen kom på denna tiden fra blant annet Little Richard og Steve Winwood i The Spencer Davis Group.
1970-årene
Etter nnoen år med turnering og plateinnspillinger ble Slam Creepers oppløst i 1969 og Björn Skifs søkte nye veier som artist. Sammen med Eva Rydberg og Lars Kühler utviklet Björn Skifs sitt komiske talent. Trioen Rydberg, Kühler og Skifs turnerte i folkparkene to somre, opptrådte på Berns og lagde flere egne TV-show i begynnelsen av 1970-årene.
År 1972 deltok Skifs i den svenske Melodifestivalen med sangen «Andra kan väl också se». Bidraget framførtes sammen med et kor bestående av blant annet skuespilleren Margareta Sjödin og artisten Clabbe af Geijerstam. Skifs og Clabbe af Geijerstam hadde også vært aktive sammen i pop- och rockgrupper, og Skifs samarbeidet i disse projektene også med navn som Janne Schaffer og Mike Watson.
Skifs forlot Blåblus 1976 og satset deretter på en solokarriere. Samman med Bengt Palmers skapte han hits som blant annet «Härligt härligt, men farligt farligt«», «I mörkret med dej» og «Fångad i en dröm». Han vant den svenske Melodifestivalen 1978 og 1981. 1979 etablerte Björn Skifs igjen et fast band som han opptrådte med. Dette bandet, med navnet Zkiffz, hadde medlemmer som Mike Watson, Lasse Wellander, Chino Mariano og Roger Palm/Peter Milefors. Parallelt innledet Björn Skifs en karriere som skuespiller og underholder. Han hadde hovedrollen i 1978 års SVTs Julekalender.
1980-årene
I 1980-årene hadde Skifs store fremganger med egne show på Hamburger Börs i Stockholm. Han spilte hovedrollen i musikalen Spök som gikk på Maximteatern 1981–1983. Skifs og Lill Lindfors hadde hovedrollene i humorprogrammet Handväskan 1982, som ble internasjonalt prisbelønt. 1985 medvirket han i TV-underholdningen Nöjesmassakern.
I 1986 samlet han for første gang sine venner og kolleger til showet Badrock på Öland. Badrock ble en tradition som pågikk hver sommer i sju år. År 1987 fikk Björn Skifs og Bengt Palmers et oppdrag fra Svensk Filmindustri om å skrive et filmmanus. Resultatet ble actionkomedien Strul i 1988 med Björn Skifs i hovedrollen. Strul ble sett av 789 000 kinogjengere, hvilket gjør den til en av de mest sette svenske filmene.
1990-årene
Palmers og Skifs lagde ytterligere to langfilmer, Joker i 1991 og Drömkåken i 1993. Disse filmene var også framgangsrike med 549 000 respektive 573 000 tilskuere på kinoene. Andra populære prosjekt i 1990-årene var musikalene I hetaste laget på Cirkus i Stockholm og Guys and Dolls på Oscarsteatern. 1995 ga Skifs ut boken Min första skrivbok der han blant annet fortalte om turnéminner og barndomsopplevelser.
2000-årene
Sommeren 2000 var det tid for showet Speldosa – ett musikaliskt Vasalopp på Olnispagården i Sälen. Showet ble en suksess og spilt i ytterligere tre sommere. År 2004 ble evenemanget avsluttet, etter at Skifs og hans kone isteden satset tid og resurser på Björn Skifs Show. Etter en velbesøkt høstsesong på Cirkus i Stockholm fortsatte showet en ytterligere vårsåsong 2005 på Eriksbergsteatern i Göteborg.
I 2000-årene hadde Skifs mer og mer vendt tilbake til sangkarriæren. Han gjorde comeback med albumet Back on Track år 2000 og havnet på Svensktoppen med låten «Håll mitt hjärta» som lå på hitlistene i 142 uker. En annen stor suksess var albumet Decennier – sånger från en annan tid i 2004 der Skifs spilte inn covers på gamle slagere fra 1940-årene. Han sang også den svenske versjonen av Disney-filmen Min bror bjørnen.
Den 6. juni 2008 det offentliggjort at Skifs hadde fått medaljen "Litteris et Artibus", som utdeles for kunstnerlige innsatser innen fremst musikk, scenisk oppsetning og litteratur.
2010-årene
Den 3. februar 2010 ga Skifs ut albumet Da Capo med nytolkninger av sine gamle hits. Det var også med en nyskrevet låt på albumet. Våren 2010 satte Skifs opp et nytt show på Cirkus i Stockholm.
Den 19. juni 2010 sang Skifs sammen med Agnes Carlsson på kronprinsesse Victorias bryllup Jörgen Elofssons sang «When You Tell the World You're Mine». Den ble framført også i andre sammenheng og lå på Svensktoppen i 41 uker.
Høsten 2011 entret Björn Skifs igjen topplistene med det kritikerroste albumet Break the Spell, der han ble spesielt hyllet for sin innsats som soulsanger. Albumet nådde i november samme år første plass på den svenske albumlisten.
Skifs gjennomførte sommeren 2014 den først turnéen på 15 år.