cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
John Clayton (bassist)
Musikk
Han dro på turne med Monty Alexander Trio og Count Basie Orchestra før han besatte stillingen som hovedbassist i Amsterdam Philharmonic Orchestra i Amsterdam. Men etter fem år returnerte han til USA for å ta en pause fra den klassiske musikken og heller fokusere på jazz og jazzkomposisjon. Han startet opp Clayton-Hamilton Jazz Orchestra sammen med sin bror, saksofonisten Jeff Clayton, og trommeslageren Jeff Hamilton. Han og broren startet også The Clayton Brothers.
Fra 1999 til 2001 hadde han stillingen som Artistic Director of jazz for Los Angeles Philharmonics program på Hollywood Bowl.
Han underviser også ved University of Southern California Thornton School of Music og er president i International Bassist Association (som har over 1,500 medlemmer).
Han har komponert og arrangert musikk for artister som The Count Basie Orchestra, Diana Krall, Whitney Houston, Carmen McRae, Nancy Wilson, Joe Williams, Ernestine Anderson, Quincy Jones, Dee Dee Bridgewater, Natalie Cole, og Tonight Show Band.
Hans sønn, Gerald Clayton, er en habil jazzpianist som kom som nummer to i «the Thelonious Monk International Jazz Piano Competition» i 2006.
Grammyprisen
I 2007 vant John Clayton en Grammy for «Instrumental Arrangement Accompanying Vocalist(s)» for sitt arrangement på : I'm Gonna Live Till I Die, (Queen Latifah). I desember 2009 bvle Brother To Brother av «The Clayton Brothers» nominert til en Grammy i «Best Jazz Instrumental Album, Individual or Group» kategorien.
Luigi del Gallo Roccagiovine
Luigi del Gallo, marchese di Roccagiovine (født 12. juli 1922 i Roma i Italia, død 12. mai 2011 i Roma) var en kuriebiskop i den katolske kirke.
Bakgrunn
Adelsmannen Luigi del Gallo Roccagiovine ble født som det tredje av fire barn til marchese Alessandro del Gallo Roccagiovine og hans hustru Maria Rosaria Lepri.
Prest
Etter å ha studert katolsk teologi og filosofi, ble han ordinert til prest 19. mars 1950 i Roma.
Han var ansvarlig for pavens personlige besøkende, og hadde senere embedet som vestiarius (garderobemester) i den pavelige familie frem til reformen av den romerske kurie i 1968.
Biskop
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til titulærbiskop av Camplum den 22. desember 1983 og konsekrerte ham til biskop 6. januar neste år i Peterskirken; medkonsekratorer varerkebiskop Eduardo Martínez Somalo, sostituto i Statssekreteriatet, og erkebiskop Duraisamy Simon Lourdusamy, sekretær for Kongregasjonen for folkenes evangelisering.
I 1997 aksepterte Johannes Paul II hans aldersbetingede avskjedssøknad.
Han bodde i Palazzo del Gallo di Roccagiovine, bygget i 1520 av Baldassare Peruzzi, ved Trajans forum i Roma.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Return to Ommadawn
Return to Ommadawn er det 25. studioalbumet (27. om man tar med et film-album og et klassisk-album) av den engelske multiinstrumentalisten og låtskriveren Mike Oldfield, utgitt 20. januar 2017 på Virgin EMI Records. Albumet er oppfølgeren til albumet Ommadawn fra 1975.
Bakgrunn
I mars 2014 ga Oldfield ut sitt forrige album Man on the Rocks, som markerte et avvik fra hans vanlige tradisjonelle lange melodier, instrumentale og new-age musikkstil da den inneholdt standard poplåter med vokal. Da Oldfield begynte på sitt neste album, tok han i bruk sosiale medier og spurte fansen hva slags album de ønsket. Han fant ut at flertallet ville ha låter i musikkstilen han benyttet på sine tre første album, Tubular Bells (1973), Hergest Ridge (1974) og Ommadawn (1975), med akustisk-orienterte instrumentale spor over en hel LP-side. Han oppdaget at Ommadawn hadde blitt en spesiell favoritt blant fansen. Dette påvirket Oldfield til å spille inn en oppfølger, noe han selv hadde tenkt å gjøre. Albumet Amarok fra 1990 var opprinnelig ment å gis ut som Ommadawn II før materialet «gikk i sin egen retning» og ideen ble skrinlagt. I tillegg ønsket Oldfield å lage oppfølgeren etter at han hadde hatt en nettprat med den franske musikeren Jean-Michel Jarre, som sa at han var en fan av Oldfields musikk og ønsket å samarbeide med ham, men anså musikken hans for akustisk. Oldfield husket at det fikk ham til å tenke at «hvis en musiker som Jarre tror at jeg kun er en akustisk musiker, så viste det hvor viktig den delen av karrieren var».
Innspilling
16. oktober 2015 la Oldfield ut en Twitter-melding om at han hadde begynt å jobbe med musikk den siste uken, med tanke på å spille inn en ny Ommadawn. Meldingen ble lagt ut for å finne ut om konseptet faktisk kunne fungere. Oldfield var klar over populariteten til Hergest Ridge og brukte albumet til inspirasjon for Return to Ommadawn. Det høres for eksempel på introduksjonen, der en folkemelodi skulle starte stykket før Oldfield endret det til mer stemningsfullt. Ideer ble utforsket videre de påfølgende ukene, og Oldfield begynte å spille inn i desember 2015 i hjemmestudioet i Nassau, Bahamas. Oldfield oppdaget straks at han var ute av trening med gitarteknikkene, da fingertuppene hadde myknet og forårsaket smerte når han spilte. Han fokuserte på instrumentet i tre uker for å komme seg tilbake i form.
Oldfield begynte med å samle de nødvendige instrumentene som han hadde tenkt å spille på albumet og ordnet studioet sitt slik at han kunne jobbe best mulig. Dette innebar kjøp av mandolin, ukulele og bodhrán.
Han bestemte seg for å benytte en gammel opptrekkbar metronom til innspillingen, i motsetning til et programmert klikkspor. Han satte opp arbeidsområdet og Pro Tools-programvaren slik at den lignet en 24-spors opptaker som han hadde brukt på 1970-tallet. Oldfield hadde tidligere brukt Logic Pro-programvare, men fant det stadig mer upålitelig. Dette fikk ham til å bytte til Pro Tools og investere i større 4K-oppløsningsskjermer som tillot ham å se et musikkstykke på 20 minutter på én skjerm. Oldfield spilte deler av albumet for sine to sønner slik at han kunne få andres meninger. En av de sa at en del hørtes for tettpakket ut og burde i stedet skulle inneholde kun ett instrument. Dette tok Oldfield til seg, og endret det slik at noen partier kun består av en gitar. Som med den originale Ommadawn, la Oldfield inn små feil i innspillingen for å beholde en menneskelig kvalitet i lyden.
I mai 2016 uttalte Oldfield på Facebook at albumet var ferdig, men at en offisiell utgivelsesdato ennå ikke var satt. Mot slutten av innspillingen på høsten 2016 ble Bahamas direkte truffet av orkanen Matthew. Orkanen forårsaket omfattende skade på Oldfields hjem og gjorde at huset var uten strøm i tre uker. Da albumet var ferdig, leverte Oldfield opptakene til Virgin EMI via en reserveløsning til internettforbindelse gjennom en liten parabolantenne som var installert på taket. Overføringen tok rundt 24 timer på grunn av de lave hastighetene. 7. desember 2016 kunngjorde Oldfield en utgivelsesdato 20. januar 2017. Samme dag ble et 3-minutters utdrag sendt på Steve Wrights ettermiddags program på BBC Radio 2.
Return to Ommadawn er det første albumet siden Incantations fra 1978 som følger formatet med å ha ett spor per side av vinylplaten, ganske enkelt med tittelen «Part One» og «Part Two».
Sporliste
All musikk av Mike Oldfield.
Musikk
Alle instrumentene spilles av Mike Oldfield.
Strengeinstrumenter
Keyboard
Forsterkere
Hitlister
På Metacritic har albumet en score på 64 av 100 basert på anmeldelser fra 7 kritikere, noe som indikerer «generelt gunstige anmeldelser». Albumet kom på 1.-plass i Spania.
The Poacher’s Pardon
The Poacher's Pardon er en amerikansk stumfilm fra 1912 regissert av Sidney Olcott.
Bård Brodersen
Han studerte ved Kunstakademiet 1947–1950 med Per Krohg som lærer og ved Det Kongelige Danske Kunstakademi i 1965 under professor Richard Mortensen. Han debuterte på Høstutstillingen i 1950. Brodersen var en tidlig utøver av abstrakt maleri i Norge før det abstrakte maleri hadde fått gjennomslag og stod i 1950- og 1960-årene sammen med en liten gruppe andre malere for gjennombruddet for et modernistisk abstrakt maleri i Norge. Han var særlig inspirert av landskapet og opptatt av lys og farger.
Brodersen fikk Namdalsstipendiet 1964. Han hadde Statens garantiinntekt fra 1979. I 1986 ble han æresborger av Drammen by, og han fikk Drammen kommunes kulturpris 1997.
Arve Mokkelbost
Arve Mokkelbost (født 9. august 1945) er en norsk tidligere forretningsmann og fotballtrener. Mokkelbost kommer fra Frei på Nordvestlandet og moderklubben er Clausenengen. Han var tidligere trener i Sportsklubben Brann, Karlstad BK og Djurgårdens IF, samt Norge U-19, Frigg, Ready og Holmen. Han var i en kort periode daglig leder i Fredrikstad fotballklubb.
Barbara (andre betydninger)
Barbara kan vise til:
John Clayton
John Clayton er navnet til flere personer:
Beasts of No Nation
Beasts of No Nation kan referere til:
Michael Agerskov
Michael Agerskov (født 28. juli 1870, død 11. desember 1933) var en dansk lektor, dikter og forfatter.
Biografi
Ekteparet Agerskov kom på begynnelsen av 1900-tallet i kontakt med det spiritistiske miljøet i Danmark, og fikk meget raskt noen oppsiktsvekkende opplevelser. Det ble «kalt» på dem fra den oversanselige verden, og Johanne Agerskov fikk vite at hun var medium. Gjennom ukentlige seanser som pågikk gjennom flere år, mottok så Johanne Agerskov tankediktater som det ble sagt var formidlet fra forskjellige avdøde ånder, og de øvrige seansedeltagerne – de var seks i alt, medvirket ved å fremkomme med spørsmål vedrørende religiøse og etiske emner og ved å nedskrive de svar som Johanne Agerskov mottok.
Resultatet av dette arbeidet ble boken Vandrer mod Lyset!. Verket ble utsendt til samtlige danske biskoper og i tillegg 60 prester, som ifølge lysets ånder alle hadde lovet å medvirke til en reformasjon av den danske kirke. Den ventede reformasjon uteble – til tross for at Vandrer mod Lyset! fikk en rekke tilhengere blant menigmann ble den møtt med taushet fra kirken.
Michael Agerskov utga senere flere bøker i tilknytning til hovedverket. I boken Nogle psykiske Oplevelser forteller han om de opplevelsene som ledet frem til at ekteparet utga Vandre mot Lyset! Sistnevnte bok er siden blitt utgitt på en rekke språk, blant annet engelsk, tysk, spansk, italiensk, russisk, svensk og norsk.
Samveldelekene 2014
Samveldelekene 2014. Lekene, Commonwealth Games i 2002 var de syttende samveldelekene. De fire første lekene (1930–1954) het de britiske imperielekene (British Empire Games) de neste fire (1958–1970) het British Empire and Commonwealth Games og lekene i 1974 og 78 het British Commonwealth Games.
Lekene i 2014 ble arrangert i Glasgow i Skottland i perioden 23. juli til 3. august 2014. Det var tredje gangen som lekene ble arrangert i Skottland. Det var 4947 utøvere fra 71 nasjoner som deltok i sytten sporter. Lekene ble åpnet av Elizabeth II. England ble beste nasjon med femtiåtte gullmedaljer foran Australia med førtini.
Deltakende nasjoner
Det var 71 nasjoner/land/lag som deltok i lekene i 2014
Friidrett under Sommer-OL 2008 – 800 meter menn
Kvalifikasjonskravene var 1.46,00 (A-krav) og 1.47,00 (B-krav).
Jean de La Fontaine
I henhold til Gustave Flaubert var han den eneste franske poet som forsto og mestret teksturen i det franske språk før Victor Hugo. La Fontaines elegante herredømme av sin diktning var så dyktig at han kunne «bevege seg fra det opphøyde til det ydmykt fortrolige, uten at det føltes som et stilbrudd.» Et sett med frimerker som feiret La Fontaine og hans fabler ble utstedt i Frankrike i 1995.
Friidrett under Sommer-OL 2008 – 800 meter menn
Norge var ikke representert.
Jean de La Fontaine
Liv og virke
La Fontaine ble født i Calan ved Château-Thierry. Hans far var Charles de La Fontaine, maître des eaux et forêts, en form for offentlig skogvokter, for hertugdømmet Château-Thierry; hans mor var Françoise Pidoux. Begge sider av familien var høyere provinsielle middelklasse. Selv om de ikke tilhørte adelen, var hans far ganske rik.
Som det eldste barnet i familien fikk Jean La Fontaine utdannelse på latinskolen i Reims, og i mai 1641 begynte han på Oratoriet og ved presteseminaret ved Saint-Magloire i oktober samme år, men etter et meget kort opphold overbeviste ham om at han ikke hadde tatt et riktig valg. Han skal deretter ha studert juss og det er hevdet at han fikk tillatelse å fungere som advokat.
Remavatnet
Remavatnet (også kalt Rimavatnet) er en innsjø i Sogndal kommune. Den er en del av Gaularvassdraget, og ligger på Gaularfjellet, nær kommunegrensen mellom Sogndal og Sunnfjord. Navnet kommer fra fjellet Rimma som ligger rett nord for vannet.
Friidrett under Sommer-OL 2008 – 800 meter menn
Resultater
Alle tider vises i sekunder.
Jean de La Fontaine
Liv og virke
I 1647 lot hans far ham overta sin posisjon i Château-Thierry og sørget for et ekteskap for ham med Marie Héricart, en pike på 16 år, og som skaffet ham 20 000 livres. Den unge hustruen synes å ha vært både vakker og intelligent, men de gikk ikke godt sammen. Det synes ikke å ha vært noe grunnlag for de vage antydninger om skandale for hennes oppførsel, som ble fremmet lenge senere av sladder eller personlige fiender av La Fontaine. Han var uansett mye borte fra hjemmet, og var en slik elendig forretningsmann at han havnet i økonomisk uføre. Separasjon ble tatt ut i 1658, og ved felles enighet gikk de fra hverandre. I de neste førti årene av hennes liv bodde La Fontaine i Paris mens hun ble boende i Chateau-Thierry. En sønn ble født i 1653 og ble oppfostret av sin mor.
Friidrett under Sommer-OL 2008 – 800 meter menn
Runde 1
De innledende heatene ble avholdt den 20. august. De to første i mål i hvert heat pluss utøverne med de åtte beste tidene ellers kvalifiserte seg til semifinalene.
Jean de La Fontaine
Paris
Selv i de første årene som gift synes La Fontaine å ha oppholdt seg mye i Paris, men det var ikke før rundt 1656 at han besøkte den franske hovedstaden hyppig. Hans posisjon som skogvokter var ikke til forhindring for hans reiser. Det var ikke før han hadde passert tretti år at hans litterære karriere begynte. Det var i lesningen av François de Malherbe, er det sagt, at hans poetiske interesse ble vekket, men for en tid fordrev han ikke mer enn med tidens litterære sysler som epigrammer, fransk ballade (en andel av de tre formes fixes), og rondeaux (en annen andel av de tre formes fixes''), og lignende.
Friidrett under Sommer-OL 2008 – 800 meter menn
Semifinaler
Kvalifiseringsregel: første 2 i hvert semifinaleheat pluss de 2 raskeste tidene ellers.
Jean de La Fontaine
Paris
Hans første seriøse arbeid var en oversettelse eller tilpasning av Eunuchus (Eunukken, 161 f.Kr.). til den romerske komedieforfatteren Terentius Afer (1654). På denne tiden var Nicolas Fouquet, surintendant des finances, en Mæcenas av fransk skriftspråk. La Fontaine ble introdusert av Jacques Jannart, en forbindelse av hans hustru. Få som viste sin respekt for Fouquet ble etterlatt tomhendte, og La Fontaine fikk i 1659 en pensjon på 1000 livres under de enkle betingelser at han måtte framstille en del leilighetsdikt ved jevne mellomrom. Han skrev blant annet en blanding av prosa og poesi kalt Le Songe de Vaux som hyllet Fouquets berømte landsted Château de Vaux-le-Vicomte.
Friidrett under Sommer-OL 2008 – 800 meter menn
Semifinale 1
21 August 2008 – 19:50
Jean de La Fontaine
Paris
På omtrent samme tid ble hans hustrus eiendom adskilt og sikret for henne, noe som førte til at han solgte alt han eide, men med mektig og sjenerøse patroner hadde dette liten betydning for ham. Det samme året skrev han diktet Les Rieurs du Beau-Richard, igjen fulgt av en rekke leilighetsdikt adressert til ulike beskyttere. Fouquet falt i kongelig unåde og ble arrestert, men La Fontaine, som mange andre av hans litterære protesjeer, forble trofaste. Han sendte kongen en appell for den falne ministeren med Elégie aux Nymphes de Vaux («Elegi for nymfene i Vauz», 1661), men kongen lot seg ikke formidle og poeten måtte regne med represalier. La Fontaine fant det best å reise til Limoges i følge med Jannart i 1663. Herfra sendte han en rekke brev til sin hustru, prosa med innflettede poetiske stykker, bestående av yndige beskrivelser av byer og landskap, særlig traktene rundt Tour tiltalte ham og han hyllet Loire som foldet ut «sitt krystall i Frankrikes hage».
Friidrett under Sommer-OL 2008 – 800 meter menn
Semifinale 2
21 August 2008 – 19:58
Jean de La Fontaine
Paris
Som sin far hadde han tatt tittelen esquire, menn av høyere sosial rang, noe de strengt tatt ikke hadde krav på, noe som førte til en bot på 2000 livres. Han fant imidlertid en ny beskytter i hertugen og hertuginnen av Bouillon, hans føydale herrer ved Chateau-Thierry, og boten synes å ha forsvunnet. En del av hans poesi var adressert til hertuginnen, Marie Anne Mancini, den yngste av kardinal Mazarins kusiner. Enken etter Gaston, hertug av Orléans, ble en ny mesen i 1664 etter Fouquets fall og lot ham oppholde seg i Palais du Luxembourg i Paris hvor han omgikkes Furetière, madame de La Fayette, La Rochefoucauld, og andre.
Berømmelse
Det var på denne tiden at kvartetten av Rue du Vieux Colombier ble dannet, berømt i fransk litteraturhistorie. Den besto av litterære venner som La Fontaine, Racine, Molière og Boileau, den sistnevnte bortimot på samme alder som La Fontaine, de andre to var betydelig yngre. Jean Chapelain bevegde seg i utkanten og var mer av en fremmed. Det er mange anekdoter om disse møtene. Den mest karakteristiske er kanskje at en kopi av Chapelains store, men ulykkelige episke dikt, La Pucelle, alltid lå fremme på bordet, og hvor et bestemt antall linjer ble utpekt som straff for overtredelser mot selskapet. At de fire vennene opptrer i forkledning i La Fontaines prosaroman  Les Amours de Psyché et du Cupidon («Psykes og Amors kjærlighet», 1669) som fire venner som oppsøker Versailles, og en av dem leser høyt historien om Amour og Psyke er kanskje søkt, men en mulighet.
Friidrett under Sommer-OL 2008 – 800 meter menn
Semifinale 3
21 August 2008 – 20:06
Finalen
23. august 2008 – 19.30
Jean de La Fontaine
Berømmelse
Hans første verk av betydning, Contes et Nouvelles en vers («Fortellinger og noveller på vers»), kom i 1664 og han var da førtitre år. Siden kom det ytterligere fire tilsvarende samlinger. Hans tidligere trykte produksjon hadde til sammenligning vært triviell, skjønt mye av det ble lest i manuskript før det senere ble utgitt. Hans contes var til dels pikante historier om amorøse nonner, dumme og sjalu ektemenn og lignende opplegg; fortellinger som hadde blitt fortalt tidligere i middelalderens franske fabliauer og italienske renessansenoveller, og hans nærmeste forbilder var antagelig Boccaccio og Ariosto. La Fontaines hensikt var kun underholdning, fortalt på en vittig og elegant måte. Den første samlingen av seks var godt innenfor anstendighetens grenser, men siden ble han stadig mer vågal, og den siste samlingen som kom i 1674 ble til og med konfiskert.
Etter at hertuginnen av Orléans døde i 1672 sto han igjen uten noen viktig mesen. Han synes nå å ha gitt opp sin posisjon som skogvokter, antagelig solgt det for å betale gjeld. Madame de la Sablière, en kvinne av intellektuell kraft, inviterte ham til bo i hennes palé i Faubourg Saint-Antoine, hvor han kunne omgå folk av det gode selskap. Han ble boende i tjue år. Han hadde deretter tilsynelatende ingen økonomiske vanskeligheter, og kunne hengi seg fullt og helt til sitt forfatterskap.
Yu Dong-geun
Yu Dong-geun (født 3. september 1984) er en sørkoreansk håndballspiller. Han spilte på Sør-Koreas herrelandslag i håndball i Håndball-VM 2011.
Jean de La Fontaine
Berømmelse
Hans ry hviler dog på hans fabler. Den første samlingen kom i 1668 i to bind og inneholdt hele 126 fabler i seks deler. Da den kom hadde fabelen som sjanger tapt sin storhetstid, og Baileau nevnte den ikke en gang i sin poetikk. La Fontaine klarte imidlertid å gi sjangeren tilbake dens prestisje. Her er det et stort antall småvers som er blitt fransk folkeeie, lest av de fleste, og fast inventar i barneværelset og i skolen. Her var fortellingene om «Gresshoppen og mauren»; «Ravnen og reven»; «Hunden og ulven»; «Eika og sivet», og lignende. Fabelens vesen var å gjøre seg til talsperson for de små og svake. Dette trekket finnes også hos La Fontaine, sammen med snusfornuftige visdom og moral. Bare unntaksvis tyder det på at han kom med hentydninger til spesielle hendelser i samtiden, men han tar for seg tidløse karakterfeil og misforhold.
Akademiet
Han ble første gang foreslått i 1682, men ble forbigått til fordel for marquis de Dangeau. Året etter døde Colbert og La Fontaine ble nominert på nytt. Boileau var også kandidat, men i det første fikk La Fontaine 16 stemmer mot 7 for Boileau. Kongens godkjenning var nødvendig, og han var misfornøyd med resultatet. Plassen ble stående tom, og ved neste valg i 1684 ble Boileau valgt inn, noe kongen aksepterte, men la til at også La Fontaine kunne aksepteres: Vous pouvez incessamment recevoir La Fontaine, il a promis d'etre sage. La Fontaine tok sete 24 etter Colbert.
Med Pascal, La Rochefoucauld, madame de La Fayette, Bossuet, Racine, Molière, Boileau og La Fontaine ble den klassiske generasjonen i Frankrike konstituert. Det kom til å prege litteraturen i hele Europa. De antikke forfatterne, og særlig de latinske forfatterne, ble ansett og fremmet som særlig verdige for tilstrebelse og etterligning. Det førte til querelle des Anciens et des Modernes, krangelen mellom de antikke og de moderne, som blusset opp på slutten av 1680-tallet. Boileau ledet den antikke siden, og La Fontaine støttet ham.
72 år gammel oversatte han den latinske botssalmen Dies Irae (Vredens dag) til vakker fransk. En siste bok med fabler kom i 1694. I sine gamle dager ble han mer gebrekkelig og sykelig, og han angret på en del av sin ungdoms djerve erotiske tone. Han overlevde ikke madame de la Sablière med mer enn to år, døde den 13. april 1695, 73 år gammel. Da kirkekården Père Lachaise ble åpnet i Paris ble hans levninger flyttet dit. Hans fraskilte hustru overlevde ham med nær femten år.
Flere anekdoter har blitt tilknyttet hans personlighet, blant annet om hans møte med sin sønn som hadde vokst opp hos sin mor. Etter å ha blitt informert om hvem ham var, bemerket han: «Å ja, jeg mente jeg hadde sett ham et sted».
Østerrike under Paralympiske vinterleker 2018
Østerrike deltok under Paralympiske vinterleker 2018 fra 9. til og med 18. mars i Pyeongchang i Sør-Korea.
Kaja Thorne
Kaja Thorne (født 25. august 1942) er en norsk billedkunstner og illustratør. Hun har illustrert blant annet Torvald Sunds barnebok Eg er med deg, Kim fra 1983 og Halldis Moren Vesaas' Den gode gåva, ei bildebok om Demeter fra 1987.
Thorne har utdannelse fra Statens kunstakademi og Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i Oslo. Hun har hatt flere separatutstillinger og deltatt på gruppeutstillinger, deriblant ei rekke ganger på Høstutstillinga. Kaja Thorne er innkjøpt av Norsk kulturråd, Nasjonalgalleriet og Riksgalleriet.
Liste over Sierra Leones statsoverhoder
Dette er en liste over Sierra Leones statsoverhoder.
Deanna Troi
Deanna Troi er en fiktiv figur fra Star Trek-universet - mest kjent fra Star Trek: The Next Generation som ble laget for TV i 7 sesonger fra medio 1986 til 1993 i tillegg til flere påfølgende filmer. "Deanna Troi" er halvt betazoid etter sin mor Lwaxana Troi (spilt av opphavsmann Gene Roddenberry sin kone Majel Barrett. "Deanna Troi" er rådgiver på skipet USS Enterprise. Senere flyttes hun til USS Titan, der hennes mann William T. Riker er kaptein.
Figuren im Star-Trek-Universum
Bad (sang)
Bad er første singelen som ble sluppet fra Michael Jacksons oppfølger Bad (album) i 1987 etter suksessen med Thriller (album). På sangen ville Michael Jackson ha samarbeid med Prince, men han sa at dette ville bli en hit, «selv uten meg». Albumet Bad var siste albumet som ble produsert av Quincy Jones.
Kirsti Sparboe
Kirsti Sparboe (født 7. desember 1946 i Tromsø) er en norsk sanger og skuespiller som har vært aktiv i norsk musikk- og kulturliv fra midten av 1960-årene. I en drøy tiårsperiode fra 1965 var Kirsti Sparboe en hovedaktør i norsk populærmusikk. Hun har senere markert seg som skuespiller innenfor både musikk- og taleteater.
Hun er også kjent for sine mange deltakelser i Melodi Grand Prix, og med fire seiere er hun sammen med Jahn Teigen den artisten som har vunnet konkurransen flest ganger. Hun har representert Norge i Eurovision Song Contest tre ganger: 1965, 1967 og 1969. Hun har gitt ut en rekke album og singler og er særlig kjent for sanger som «Oj, oj, oj, så glad jeg skal bli», «Nordlandsnetter», «Hjem», «En sommer er over», «Nå og for alltid», «Livet er herlig» og «Karusell». Sparboe har hatt suksess i utlandet, blant annet i Tyskland og Sverige, og hun har hatt en rekke større og mindre roller innen norsk teater, revy, film og tv.
Bakgrunn og debut
Platedebuten kom i 1964, med to opprinnelig tyske melodier: «Frankie Boy»/«Ballerina» på plateselskapet Triola. Sparboes plategjennombrudd kom med den neste singelen, «Nå og for alltid», som ble en gjenganger i Ønskekonserten og som lå syv uker på VG-lista.
Teater og musikaler
I 1973 fikk Kirsti Sparboe sitt gjennombrudd som teaterskuespiller i rockemusikalen To muntre herrer fra Verona på Oslo Nye Teater, basert på William Shakespeares tekst. Her spilte hun mot blant andre Toralv Maurstad, Kjersti Døvigen og Per Theodor Haugen.
Nyfødt
Nyfødt er et barn som er mindre enn én måned gammelt. Termen «nyfødt» omfatter premature barn, postmature barn og full termin nyfødte.
Se også
Baby
Kirsti Sparboe
Teater og musikaler
Sammen med Sverre Kjelsberg hadde Sparboe i 2000 hovedrollen i musikalen Brecht-kabaret på Hålogaland Teater. Samme år spilte hun også i Bertolt Brechts Bryllupsfesten sammen med blant andre Ketil Høegh på Hålogaland Teater.
Våren 2019 har Sparboe en av hovedrollene i en større teateroppsetning som har urpremiere i hjembyen Tromsø.
Realpolitikk
Realpolitikk er politikk som i motsetning til moralpolitikk søker å nå sine overordnede mål gjennom kompromisser basert på praktiske betraktninger og overveielser av makt i motsetning til idealer, moral og prinsipper.
Kirsti Sparboe
Fjernsyn
I anledning Kirsti Sparboes 50-årsjubileum som artist hadde NRK TV i 2014 et stort portrettprogram, "Livets Karusell", med bred presentasjon av Sparboes liv og allsidige sang-, revy- og teaterkarriere - som startet i hjembyen Tromsø i 1964.
Holmevatnet (Gaular)
Holmevatnet er en innsjø i Sunnfjord kommune i Vestland. Det er en del av Gaularvassdraget, og ligger på Gaularfjellet, nær kommunegrensen mellom Balestrand og Gaular. Utløpet fører videre mot Byttevatnet og videre fram Eldalsdalen.
Realpolitikk
Hvis man som politiker har en realpolitisk eller pragmatisk tilgang til politikk vil det altså si at man er innstilt på at man ikke kan få igjennom alle sine synspunkter, men at man som ledd av et kompromiss må gi avkall på noe, på samme måte som de øvrige partier innenfor kompromisset. Realpolitikk brukes i større grad innenfor diplomatiet og utenrikspolitikken, hvor en stat som bruker realpolitikk gjerne er ensidig opptatt av egne nasjonale maktpolitiske interesser, og dyrker disse på en effektiv og hensynsløs måte. Det motsatte av realpolitikk er moralpolitikk eller ideologisk politikk, hvor den amerikanske presidenten Jimmy Carter er regnet som dens fremste talsmann.
Melissa Perrine
Melissa Perrine (født 21. februar 1988 i Nowra i New South Wales) er en australsk handikappet alpinist, som konkurrerer i klassen B2.
Hun er synshemmet, og har fått gradvis dårligere syn siden barndommen. Synet hennes er tåkete, men hun ser former og farger. Hun sa selv i 2011: «I don't see much. I see shapes, colours and blurs.»
Realpolitikk
Den tyske rikskansleren Otto von Bismarck ord fra 1867 om politikk, «det muliges kunst», uttrykker kort og klart hva realpolitikken innebærer. Foregangsmenn innenfor realpolitikk er blant andre Niccolò Machiavelli, Armand-Jean du Plessis de Richelieu, Klemens von Metternich og Otto von Bismarck. I nyere tid har den amerikanske sikkerhetsrådgiveren og utenriksministeren Henry Kissinger blitt sett på som en talsmann for realpolitikk.
Melissa Perrine
Sesongen 2009/10
Perrine kjørte med Andrew Bor som ledsager første gang i et IPC North America Cup-renn i 2009, der de kom på andreplass i super-G. Hun ble tatt ut til Paralympiske vinterleker 2010 i november 2009, og til tross for at hun skadet seg i januar 2010 og brakk ischium-benet i bekkenet ble hun med til Paralympics. Hun og Jessica Gallagher var de eneste kvinnelige utøverne i den australske troppen. Hun kom på sjuendeplass i super-G, men fullførte ikke superkombinasjonen. I utfor kom hun på femteplass, og i slalåm på åttendeplass.
I Verdenscupen i paraalpint 2009/10 kom hun på sjuendeplass sammenlagt i klassen for synshemmede. Hun kom der på fjerdecup i utforcupen og femteplass i super-G og kombinasjonen.
Sesongen 2010/11
Hun deltok i VM i paraalpint 2011, og fikk der tre medaljer. Hun kom på andreplass i utfor, bak slovakiske Henrieta Farkasova. I tillegg fikk hun bronse i super-G og i superkombinasjonen. I slalåm og storslalåm kom hun på fjerdeplass.
Sesongen 2011/12
I Verdenscupen i paraalpint 2011/12 kom hun på fjerdeplass sammenlagt, med 310 poeng. Henrieta Farkasova vant verdenscupen for synshemmede denne sesongen. Hun kom på tredjeplass i storslalåmcupen, med 200 poeng, og fjerdeplass i slalåmcupen.
Sesongen 2012/13
Hun kom på tredjeplass i slalåmcupen under Verdenscupen i paraalpint 2012/13, og hun kom på fjerdeplass i storslalåmcupen og femteplass i utfor. Sammenlagt kom hun på tredjeplass, med 365 poeng, bak Aleksandra Frantseva og Farkasova.
Sesongen 2013/14
I Verdenscupen i paraalpint 2013/14 kom hun på tredjeplass sammenlagt. Hun vant storslalåmcupen for første gang, og hun kom på tredjeplass i super-G/utfor og i superkombinasjonen. I slalåmcupen kom hun på fjerdeplass.
Hun representerte Australia under Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji, og kom der på fjerdeplass i utfor, 37 hundredeler bak russiske Aleksandra Frantseva. Hun fullførte ikke slalåm, storslalåm og super-G, og ble diskvalifisert i superkombinasjonen.
Sesongen 2014/15
VM i paraalpint 2015 ble arrangert i Panorama i Canada, og Perrine vant der fem medaljer sammen med sin ledsager Andrew Bor. Hun vant utfor, super-G og superkombinasjonen, der hun vant super-G med over fire sekunder. Hun fikk sølv i slalåm, og bronse i storslalåm.
Sesongen 2016/17
Hun kom på fjerdeplass sammenlagt i Verdenscupen i paraalpint 2016/17. Hun kom på andreplass i verdenscupen i slalåm og tredjeplass i storslalåm, fjerdeplass i super-G og sjetteplass i utfor.
De europeiske småstatslekene 2019
De europeiske småstatslekene 2019 ble arrangert i Budva i Montenegro fra 27. mai til 1. juni 2019.
Luxembourg vant medaljestatistikken.
Idrettsgrener
Følgende ti grener inngikk i småstatslekene 2019: (Tall i parentes viser antall øvelser i hver idrett)
Kirsti Sparboe
Fjernsyn
Sparboe har også vært med i enkelte episoder av Fleksnes' fataliteter.
Slåttonn
Slåttonn, eller slått (bestemt form slåtta eller slåtten) er navn på perioden når bøndene slår graset. Navnet kommer av norrønt sláttr (å slå) og onn, for et årvisst arbeid og anstrengelse i landbruket. Tradisjonelt ble graset slått med ljå og tørket på hesjer, men i dag benyttes slåmaskin og graset blir vanligvis enten tørket til høy, presset til rundballer, eller lagt i silo. Slåttonn omtales også mer spesifikt som høyonn, eller siloslått. Vanligvis slår man graset to ganger i året; en gang på forsommeren – førsteslåtten, og en gang på sensommeren – andreslåtten. I Norge var det til tidlig på 1900-tallet vanlig å slå gress også i utmarken og tørke det til høy for vinteren. Der det var store avstander til utmarkslåtten var det vanlig at slåttefolket bodde i utmarken under i slåttonnen. I tillegg til løer for høyet var det der reist små beboelseshus. Utmarksslått tok slutt på 1950-tallet Der høyet ble tørket på faststående hesjer ble disse vanligvis reparert mellom våronn og slåttonn. På Voss ble den beste slåtten (eng ved husene) tatt først og «skrapslåtten» sist. Der slåttonnen varte lenge kunne hesjene tømmes og fylles flere ganger. I sol og god tørke ble høyet også tørket «flatt» og vendt manuelt med rive. Da slåtten ble utført med håndkraft var ljå (langorv med to håndtak og stuttorv med bare skaft) og rive de viktigste redskapene. Bryne og slipestein var viktig på alle gårder. Stuttorv ble særlig brukt på steinete og ujevn mark. På Voss ble vogner med hjul tatt i bruk i siste halvdel av 1800-tallet, før den tid ble høyet fraktet med sleder med meier av treverk. I bratt terreng ble høyet surret sammen i baller på opp mot 100 kg og kastet utfor berget, eller det ble båret på ryggen. På Voss kom slåmaskin i bruk fra 1889 og de fleste gårder hadde slåmaskin omkring 1920, de bratteste gårdene fikk slåmaskin omkring 1950.
I Rauland ble tiden mellom våronn og slåttonn kalt «hobbale» eller «hobbade».
Die arme Jenny
Handling
Jenny er en renholder. Hun blir forført av en lokal ung mann, Edouard, men foreldrene hennes avviser henne på grunn av dette forholdet.
Jenny finner seg en ny jobb som vaudeville-danserinne. Men hun hender opp som hjemløs, og bestemmer seg for å ta sitt eget liv.
Odzala
Odzala er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Morris Hood III
Liv og virke
Morris Hood stammet fra en politisk aktiv familie. Hans bestefar Morris Hood sr. var aktiv i politikken på 1950- og 1960-tallet, og faren Morris Hood jr. var frem til sin død i 1998 medlem av representantenes hus i delstaten.
Hood begynte sin karriere som arbeider i en motorfabrikk i Dearborn. Her var han aktiv i fagforeningsarbeid og lot seg inspirere til å stille til valg til delstatskongressens representantenes hus. Han var så kongressmann der fra 2003 til 2008, og var blant annet leder av Joint Capital Outlay Committee. Så var han senator for det 3. distrikt (nordvestre Detroit, Dearborn og Melvindale) fra 2011 til 2018.
Han virket til sist i Wayne Countys forvaltning.
Han døde i en alder av 54 år av COVID-19.
Odzala
Utseende
En forholdsvis liten, slank, matt brun trebukk. Antennene er omtrent så lange som kroppen, noe sagtakkede. Hode og pronotum er lyst brunrøde, dekkvingene mørkt gulaktig brune. Pronotum er tønneformet, omtrent så langt som bredt, dekkvingene jevnbrede.
Levevis
Larvene lever i ved.
Utbredelse
Arten lever i Sentral-Afrika og er kjent fra den Demokratiske Republikken Kongo og den Sentralafrikanske Republikken.
Hans Globke
Hans Josef Maria Globke (født 10. september 1898 i Düsseldorf, død 13. februar 1973 i Bonn) var en tysk jurist. Han var fra 1953 til 1963 statssekretær ved forbundskanslerens kontor, under Konrad Adenauer. Globke ble et prominent eksempel på kontinuitet i statsforvaltningen på høyt nivå, opprinnelig fra Preussen, videre gjennom den nasjonalsosialistiske periode, og endelig til Forbundsrepublikken Tyskland.
Bakgrunn
Hans Globke ble født i Düsseldorf som sønn av en handelsmann. Kort tid etter hans fødsel flyttet familien til Aachen. Globke gikk på Kaiser Karl-gymnasiet og fikk Abitur (videregående) i 1916. Deretter tok han militærtjenesten og tilbrakte de siste årene av første verdenskrig ved Vestfronten. Etter krigens slutt studerte han jus og statsvitenskap i Bonn og Köln.
Karriere
Globke, som var katolikk, gikk i 1922 inn i offentlig tjeneste og meldte seg det samme året inn i det katolske partiet Zentrum. Han tilhørte partiet helt til det ble oppløst i 1933. Globke var fra 1925 stedfortreder for politipresidenten i Aachen. Han ble i 1929 ansatt i Preussens innenriksdepartement som i 1932 ble overført som Weimarrepublikkens riksinnenriksdepartement.
Hans Globke fortsatte i innenriksdepartementet under Det tredje rike. Der deltok han i lovarbeidet med oppløsningen av det prøyssiske statsråd og med den såkalte Gleichschaltung, et system for politisk ensretting i nazistisk retning, og tilsidesettelse av landets demokratiske organer. Sammen med SS-Obergruppenführer Wilhelm Stuckart (1902-1953) skrev Globke også lovkommentarer til raselovene vedtatt i Nürnberg i 1935.
Under andre verdenskrig holdt han kontakt med den militære og kristelige motstandsbevegelse.
Hans tidligere kollega Robert Kempner (1899-1993) som i 1935 hadde utvandret til USA og i 1945 var del av påtalemyndigheten, hevdet overfor militærtribunalet i Nürnberg i 1945 at Globke ikke kunne anklages. Det ble ved avgjørelsen tatt særlig hensyn til Globkes kontakter med motstandsbevegelsen.
Fylkesvei 4492
Fylkesvei 4492 går mellom Skeiane i Sentrum og Vatnekrossen på Øvre Hana i Sandnes. Veiens lengde er 2,7 km.
Hans Globke
Karriere
Konrad Adenauer ansatte Globke i 1949 som direktør med oppgaven å bygge opp kanslerkontoret i Bonn. I 1953 ble han utnevnt som statssekretær og Adenauers viktigste medarbeider. Globke ble gjerne karakterisert som Adenauers høyre hånd.
Fylkesvei 4492
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 332.
Hans Globke
Karriere
Hans Globke anmeldte i 1964 Thomas Harlan for landsforræderi noe som førte til at Harlan på flere år ikke fikk fornyet passet og fikk problemer med å reise inn og ut av Vest-Tyskland. Harlan ble ikke dømt for noe i denne forbindelse. Harlan arbeidet med å avdekken farens, Veit Harlan, medvirkning til naziregimet og med å granske medskyldige til holocaust. Veit Harlan ble frikjent for medvirkning til regimets forbrytelser.
Peter Graves (roer)
Peter Graves (født 25. oktober 1984) er en amerikansk roer som spesialiserer seg i dobbeltfirer. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 13.
Kirsti Sparboe
Diskografi
Sparboe har gjennom seks tiår spilt inn flere hundre melodier på plater. Mange av disse er etter hvert blitt kjente. Ved siden av «Hjem langt mot nord» (1966) og «Oj, oj, oj» (1969), finnes også «Napoleon med sin hær» (1965), "Karusell" (1965), "Nå og for alltid" (1965), «Nordlandsnetter» (1966), «Det blir ingen sommer» (1966), «Livet er herlig» (1967), «Vi gratulerer» (1968), «På en gammel benk» (1971), «Lillebror» (1972), «Velkommen til verden» (1972), «En sommer er over» (1972), «På verdens tak» i duett med Benny Borg (1973), «Er det merkelig at jeg blir litt sentimental» (1974), «Den store dagen» (1974), «Yo--Yo» i duett med Kjersti Døvigen (1974), «Solen på Kreta» i duett med Benny Borg (1976), «Midnattsol» (1983), «Ikke stå og frys» (1983), «Kjære, kom tilbake» i duett med Gianni Ciriani (1983), «Jeg blir hos deg» i duett med Arne Bendiksen (1995), og «Nordlandsnetter» (nyinnspilling) (2007).
Hans Globke
Kritikk av Globkes stilling
Utnevningen til statssekretær ble møtt med sterk kritikk fra opposisjonen, SPD. Kritikken forsterket seg i 1956 og det ble påstått at han hadde hatt medansvar for at jøder måtte innføre navnene Israel eller Sarah i passene sine. I 1961 konkluderte statsadvokaten i Hamburg med at Globke ikke hadde hatt kontakt med Adolf Eichmann.
Konrad Adenauer holdt hele tiden fast ved Globke på tross av all kritikk. En av Adenauers kommentarer var at - Man kaster ikke ut det skitne vannet, så lenge man ikke har noe som er rent.
The Way You Make Me Feel
«The Way You Make Me Feel» er den andre singelen sluppet fra albumet Bad av Michael Jackson. Singelen ble raskt en hit rundt om i verden. i Videoen får vi se Michael Jackson prøve å bli sammen med Tatiana Thumbzen. Hun dukket opp under Michael Jacksons konsert i Madison Square Garden under opptreden av denne sangen, og kysset Michael også
Hans Globke
Kritikk av Globkes stilling
I 1963 ønsket Globke å slå seg ned i Sveits, men ble nektet oppholdstillatelse.
A Primitive Man’s Career to Civilization
A Primitive Man's Career to Civilization er en britisk stumfilm fra 1912 regissert av Cherry Kearton.
Aalborg kommune (1970–2006)
Aalborg kommune er en tidligere kommune i Nordjyllands amt i Danmark. Den ble opprettet ved Kommunalreformen (1970) fra 1. april 1970 og eksisterte til den ble lagt sammen med Hals kommune, Nibe kommune og Sejlflod kommune fra 1. januar 2007 til den nye Aalborg kommune i forbindelse med Kommunalreformen (2007).
Kirsti Sparboe
Melodi Grand Prix
Kirsti Sparboe har i perioden 1965–1977 hatt 13 fremførelser i åtte ulike finaler av Melodi Grand Prix. I tillegg deltok hun i den vesttyske finalen i 1970 samt tre ganger i Eurovision Song Contest.
Hengebro
Hengebro, eller hengebru, er en bro som er opphengt i kjettinger eller kabler som er utspent mellom høye pilarer eller tårn på hver side. Lengden måles i spenn mellom pilarene.
Prinsipp med hengebro
Bildet viser et oppriss av en typisk hengebro. Før dekket kommer på plass, spennes kablene kun etter sin egenvekt. Deretter monteres vertikale kabler direkte fra hovedkabelen og ned på dekket. Kablene utsettes for strekk og holdes tilbake i forankringene. Slike kabelanordninger har kun en primær last-bære funksjon for brodekket. Den store spenningen i hovedkabelen krever at det er god innfestning til grunnen på begge sider. Oftest er kablene forankret direkte til fjell på begge sider, eller til en annen massiv konstruksjon.
Historie
Hengebroer er en type bro som har vært bygd helt fra begynnelsen av vår tidsregning. Det er da snakk om enkle gangbroer over juv og elver, basert på en eldgammel inka-taubro. Dette er en enkel bro som er spent fast i begge ender, hvor selve brobanen henger ned som en bue på midten.
Frem mot vår tidsalder, med krav til å kjøre tyngre kjøretøyer og jernbane over broene, ble denne brotypen forandret betraktelig. Det ble blant annet bygd store tårn hvor kablene ble tredd igjennom og mot et solid feste på begge sider av broen. Brobanen ble siden hengt opp i vertikale stag som ble koblet til kablene. De aller første av disse «moderne» hengebroene var Menai- og Canvoy-broene i Nord-Wales, åpnet i 1826. Siden kom Hammersmith bro i 1827 i London.
Hengebrokabelen forankres ved begge endene av broen, da all belastning av broen vil forplante seg som strekk av hovedkablene. Kablene føres videre ned mot dekkenivå og ender i fast forankring på begge sider av brobanen. Et unntak er Royal Albert bro 1859, hvor ankeret erstattes med en bue mellom tårnene. .
Konstruksjonen
Kraftoverføringene i en hengebro er strekk i hovedkablene og trykk mot tårnene. Siden pilarene stort sett tar opp vertikale trykkrefter, kan de, da de får god støtte fra hovedkablene, være ganske slanke – som f.eks. i Severn bridge, i nærheten av Bristol i England.
Noen hengebroer
Lengdene er oppgitt i største spenn.
I Norge
Lengdene er oppgitt i største spenn.
Hestesport under Sommer-OL 1936
Hestesport under Sommer-OL 1936. Hestesport var med på det olympiske programmet for sjuende gang under 1936 i Berlin. Det ble konkurrert i tre disipliner; feltritt, dressur og sprangridning om seks olympiske titler, tre individuelle og tre i lag. Konkurransene ble gjennomført i perioden 12. til 16. august og alle gullmedaljene ble vunnet av Tyskland.
Olsen-bandens flugt over plankeværket
Olsen-bandens flugt over plankeværket er en dansk kriminalkomedie fra 1981. Det er den tolvte filmen i Olsen-Banden-serien. Denne filmen danner sammen med den neste filmen, Olsen-banden over alle bjerge, en samlet historie med en lengde på cirka tre timer. I Norge ble de norske versjonene av Olsen-bandens flugt over plankeværket og Olsen-banden over alle bjerge i 1982 innspilt til én samlet film Olsenbandens aller siste kupp.
Gjesteskuespillere
For å kunne stjele pengekofferten fra visedirektør Hallandsen i Københavns Lufthavn, røper Egon sin plan: «Vi skal bruke en nordmann». Den norske flypassasjeren, som Benny stjeler flybilletten fra, blir spilt av den norske skuespilleren Sverre Wilberg, som i den norske Olsenbanden spiller kriminalinspektør Hermansen.
Arve Opsahl, som er Egon i de norske filmene, spiller en nordmann i lufthavnen.
Om filmen
Erik Balling og Henning Bahs planla opprinnelig å avslutte Olsen-banden-serien med den tolvte filmen. Produksjonsselskapet Nordisk Film A/S valgte imidlertid å produsere en trettende film, Olsen-banden over alle bjerge, i anledning av dets 75 års-fødselsdag høsten 1981. Filmen blir avsluttet med en teaser til Olsen-banden over alle bjerge, men denne del blir klipt bort fra de fleste fjernsynsvisningene.
En sentral lokalitet i filmen er det fiktive forsikringsselskapet Høje Nord. Bygningen som ble benyttet til det ligger i Vognmagergade 11 i København og var på daværende tidspunkt eid av Nordisk Film. Høje Nords logo med en isbjørn på en globus er da nettopp også Nordisk Films logo. Bygningen tilhører i dag Egmont, som har kjøpt Nordisk Film.
Handling
Egon planlegger å trekke seg tilbake. Innen det skal skje vil han gjennomføre et lite, ufarlig kupp, som skulle innbringe «et par millioner». Olsen-banden bryter seg inn i forsikringsselskapet Høje Nords kontor og stjeler en koffert med penger, som firmaets direktør Bang Johansen og visedirektør Hallandsen urettmessig er i besittelse av, fra et Franz Jäger-pengeskap.
Det viser seg imidlertid at tapet av denne kofferten veier meget tyngre enn forventet for begge direktører. Bøffen blir tilkalt og forsøker flere ganger å kidnappe Egon. Etter at Olsen-banden på Københavns Lufthavn har tatt kofferten fra Hallandsen, som dagen etter skal reise til Paris, og Benny har funnet et sett med dokumenter under koffertens dobbeltbunn, viser det seg at Bang Johansen og Hallandsen arbeider innenfor internasjonal våpenhandel, hvor de relaterte selskapene betjener hele verden. Dette vil de investere alle pengene i.
Igjen blir Egon kidnappet av Bøffen. I siste øyeblikk blir han befridd av Kjell og Benny i kjemifabrikken, hvor han skal bli oppløst i syre. Dermed slutter filmen.
Biler
Som i de fleste andre filmer i serien benytter banden Bennys Chevrolet når de skal rundt. Bøffen bruker en Toyota når han kidnapper Egon Olsen og kjører ham til de stedene hvor han vil slå ham ihjel, for eksempel grusgraven eller syrefabrikken. Når Hallandsen skal til lufthavnen den første gangen tar han en taxi som er en Mercedes-Benz.
UEFAs elitedommere
UEFAs elitedommere er de høyest rangerte dommerne i Europa. Det er disse dommerne som dømmer EM, VM og Europacupfinalene.
UEFAs elitedommere
Dette er UEFAs elitedommere for 2013.
''Oppdatert 19. juli 2014''
Markus Treichl
Markus Treichl (født 28. september 1993) er en østerriksk bobkjører.
Han representerte Østerrike under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 22 i firer-bob.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 26 i toer-bob.
Det medisinske fakultet (NTNU)
Det medisinske fakultet var et fakultet ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Fra 1. januar 2017 ble fakultetets virksomhet videreført i Fakultet for medisin og helsevitenskap.