cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jacksonville Jaguars
1989–1994
Det var flere grunner til at folk så på Jacksonville som den minst sannsynlige byen til å få et lag. Storbyområdet rundt Jacksonville samt TV-markedet var mindre enn omtrent alle de andre lagene i ligaen. Jacksonville var det 54. største TV-markedet, og det var Bare Green Bay som da hadde et mindre marked (Jacksonville har siden steget til 42. og både New Orleans, Buffalo og Green Bay er mindre). Selv om Jacksonville var landets 15. største by (byen er nå landets 11. største), har det alltid hatt et mellomstort marked siden områdene rundt byen er mye mindre enn selve byen. I 1990 var det 635 000 i selve Jacksonville, men bare 900 000 i storbyområdet. I tillegg var Gator Bowl utdatert, og eierskapsgruppen hadde problemer i forhandlingene for en ny leieavtale med byen. Forhandlingsprogebleme førte til at gruppen trakk sitt bud for et NFL-lag i juli 1993.
Charlotte fikk det første laget - Carolina Panthers - i oktober 1993. Overraskende nok tok det en måned før den andre byen ble annonsert. De fleste forventet at utsettelsen kom for å la St. Louis klargjøre sitt bud. St. Louis ble sett på som favoritten for den andre laget, med Baltimore som den neste byen. Eierne i NFL stemte derimot 26-2 for å gi NFLs 30. lag til Jacksonville.
I anledning byggingen av et nytt stadion ble "The World's Largest Outdoor Cocktail Party"-kampene i 1994 og 1995 flyttet til hjemmebanene for Florida og Georgia, og Gator Bowl i 1994 ble flyttet til Ben Hill Griffin Stadium i Gainesville.
1995–2002
I januar 1994 valgte Wayne Weaver Tom Coughlin som lagets første hovedtrener. Coughlin hadde tidligere jobbet i NFL som en Position Coach, men hadde aldri vært hovedtrener eller Coordinator før.
Jaguars sin ansettelse av Coughlin stod i kontrast med ansettelsene for det andre nye laget i NFL. Samme måned som Weaver ansatte Coughlin som sin hovedtrener, ansatte Carolina Panthers sin eier Jerry RIchardson tidligere general manager for Buffalo Bills Bill Polian som Panthers sin første GM (Panthers sin første hovedtrener, Dom Capers, ble ikke ansatt før ett helt år etter Coughlin). Da det viste seg at Weaver ikke hadde planer om å ansette en general manager, ble det klart at Coughlin kom til å ha bred autoritet når det kom til ansettelser. Coughlin brukte sitt første år som "head coach without a team" på å gjøre seg klar for ansettelser som skulle komme med NFLs expansion draft, free agency, og nykommerdraft om våren 1995.
1995
Sammen med Carolina Panthers ble Jacksonville Jaguars med i NFL som de første nye lagene på nesten 20 år. De deltok begge i NFL Expansion Draft i 1995, hvor Jaguars plukket opp Steve Beuerlein med sitt første pick. Beuerlein mistet fort sin stilling til tidligere reserve for Green Bay Packers Mark Brunell. Jaguars fullførte sin første sesonge 4-12. Både Jaguars og Panthers (7-9) slo rekorden for flest seiere av et nytt lag (3), satt av Cincinnati Bengals i 1968. Flere av spillerne som skulle lede Jacksonville til sluttspillet i de kommende sesongene spilte i for Jaguars i den første sesongen, inkludert quarterback Mark Brunell (plukket opp i et bytte med Green Bay), offensive lineman Tony Boselli (draftet som pick #2 totalt under NFL Draft i 1995), running back James Stewart (også draftet i 1995), og wide receiver Jimmy Smith (plukket opp som free agent).
Laget spilte sin første seriespillkamp på hjemmebane foran et publikum på 72 363 den 3. september 1995, hvor de tapte 10-3 mot Houston Oilers. Laget fikk sin første seier i uke 4 da de slo Oilers 17-16 den 1. oktober i Houston. Den neste uken spilte Jaguars hjemme mot Pittsburgh Steelers, hvor de fikk sin første hjemmeseier 20-16 mot laget som samme sesong vant conference-tittelen i AFC. Lagets andre to seiere kom mot Cleveland Browns, inkludert en seier 24-21 i uke 17 i Browns sin siste kamp før de flyttet til Baltimore og skiftet navn til Baltimore Ravens.
1996
Jacksonvilles -sesong var en klar suksess da de vant seks av sine syv siste kamper og avsluttet sesongen 9-7. Quarterback Mark Brunell kastet for over 4 000 yards, og wide receiverene Keenan McCardell og Jimmy Smith hadde begge over 1 000 receiving yards hver. I lagets siste sesongkamp mot Atlanta Falcons trenge Jaguars en seier for å nå sluttspillet, og fikk noe flaks da Morten Andersen, en av de beste kickerene i NFLs historie, bommet på et 30-yard gield goal med under ett minutt igjen som ville gitt Falcons ledelsen. Jaguars gikk inn i sluttspillet som femte seed.
Jacksonville spilte borte mot Buffalo Bills i sin første sluttspillkamp noensinne. Til tross for at Jaguars ble sett på som kampens underdog vant de 30-27, og so Buffalos quarterback Jim Kelly ut av sluttspillet i den siste kampen i hans karriere. Deres neste kamp var borte mot Denver Broncos, som gikk inn i sluttspillet som første seed fra AFC etter å ha gått 13-3, og ble av mange sett på som det beste laget i AFC, om ikke hele NFL. Broncos scoret to touchdowns tidlig i kampen, men Jaguars dominerte etter det første kvarteret. I en kamp som har blitt rangert som en av de tre største upsets i NFL-sluttspillets historie,  slo Jaguars Broncos med samme stilling som mot Bills i uken før, 30-27. Da Jaguars kom hjem igjen ble de møtt av omtrent 40 000 tilhengere på stadion. Mange av dem hadde sett kampen på stadionets JumboTron og hadde blitt der til tidlig om morgenen da laget kom hjem igjen. I AFC Championship-kampen ble Jaguars sin mirakelsesong avsluttet i et 20-6 nederlag mot New England Patriots i Foxboro. Carolina Panthers nådde også sin Conference-kamp, hvor de tapte 30-13 mot Green Bay Packers som vant Super Bowl samme året.
1997–99
Jaguars nådde sluttspillet igjen i 1997 som et wild card-lag etter å ha avsluttet sesongen 11-5. Laget falt derimot ut etter et nederlag i den første kampen mot Denver Broncos, som gikk videre til å vinne Super Bowl XXXII, på bortebane i Mile High Stadium. .
Året etter, i 1998, vant Jaguars sin første divisjonstittel med et sesongresultat på 11-5. Laget ble det første nye laget i NFL til å nå sluttspillet tre av sine fire første sesonger. Jacksonville spilte sin første hjemmekamp i et sluttspill i Wild Card-runden, og vant 25-10 mot New England Patriots, men tapte mot New York Jets i divisjonsrunden uken etter, 34-24.
Jaguars satte en rekord for beste sesongresultat i lagets historie i 1999, da de avsluttet seriespillet 14-2. Begge nederlagene hadde vært mot Tennessee Titans. Jaguars vant divisjonstittelen for andre år på rad, og gikk inn i sluttspillet som første seed fra AFC, hvor de tok imot Miami Dolphins i divisjonrunden, og knuste dem 62-7 i det som skulle bli Dan Marino og Jimmy Johnsons siste kamp i NFL. Jacksonvilles 62 poeng og 55-poengs målforskjell er det nest høyeste i NFL-sluttspillets historie, og Fred Taylor sitt 90-yard rush i første kvarter er det lengste i NFL-sluttspillets historie. Sesongen sluttet i AFC Championship-kampen, hvor Jaguar tapte 33-14 mot Titans - alle tre tapene i Jaguars 1999-sesong kom mot Titans. Dette var Jaguars sitt siste sluttspill før -sesongen.
2000–02
Tom Coughlin fikk sparken etter 2002-sesongen, etter åtte år med Jaguars og et totalresultat på 68-60 med fire turer til sluttspillet. 2002 var også den siste fulle sesongen for Mark Brunell, som ble byttet ut i den tredje kampen i 2003 til fordel for Byron Leftwich. Brunell hadde samlte opp over 25 000 yards med Jaguars, og blitt invitert til Pro Bowl 3 ganger. I 2002 omorganiserte NFL hver conference inn i fire divisjoner, og Jacksonville Jaguars ble flyttet til AFC South sammen med Indianapolis Colts, Tennessee Titans og det nye laget Houston Texans.
2003–05
I 2003 ansatte Jaguars Jack Del Rio som hovedtrener. Del Rio var en linebacker på slutten av 80-tallet og begynnelsen av 90-tallet før han pensjonerte seg. Han var tidligere Carolina Panthers sin Defensive Coordinator, og løftet Panthers sitt forsvars rangering fra 30. til 2. plass. Før det var han Linebackers Coach for Baltiore Ravens da Ravens sitt forsvar satte NFL-rekorder i 2000. Jaguars plukket opp quarterback Byron Leftwich med sitt syvende pick i NFL Draft. Til tross for høye forventninger avsluttet Jaguars -sesongen 5-11, og gikk glipp av sluttspillet for fjerde år på rad.
Lagets tiende sesong, i, avsluttet laget positivt (9-7) for første gang siden 1999, med borteseiere mot Green Bay Packers i Lambeau Field og Indianapolis Colts i RCA Dome. Det var lagets forsvar som reddet dem, som inkluderte to Pro Bowlere i defensive tackles Marcus Stroud og John Henderson. Josh Scobee ble plukket opp i femte runde av NFL Draft i 2004 og ble en dominerende placekicker for Jaguars som satte flere lagrekorder. Byron Leftwich hadde et solid år i 2004 med hjelp fra Fred Taylor og Jimmy Smith. Taylor fikk en skade som avsluttet sesongen tidlig for ham i bortekampen mot Green Bay. Uken etter tapte Jaguars mot Texans, som ødela muligheten deres for å nå sluttspillet.
I 2005 hadde Jaguars håpt å vinne divisjonstittelen over Colts, men etter at Colts startet sesongen 13-0, inkludert to seiere mot Jaguars, tok de førsteplassen i divisjonen uten problemer. Jaguars nådde sluttspillet som et Wild Card-lag etter å ha avsluttet seriespillet 12-4, og nådde sluttspllet for første gang siden 1999. I løpet av Jaguars ti siste kamper ble flere av lagets viktige spillere skadet, inkludert Byron Leftwich, Mike Peterson, Akin Ayodele, Paul Spice og Rashean Mathis. Den 7. januar 2006 tapter Jaguars 28-3 mot New England Patriots i Wild Card-runden for AFC.
2006–08
Etter en sterk 2005-sesong var det forventet at Jaguars skulle nå sluttspillet i 2006, men ble igjen hindret av en rekke skader. Reggie Hayward, Greg Jones, Donovin Darius, Byron Leftwich og Mike Peterson ble alle plassert på benken for resten av sesongen med skader. Marcus Stroud, Matt Jones, Paul Spicer og Fred Taylor ble også skadet i løpet av sesongen. Jaguars avsluttet eventuelt sesongen 8-8, men hadde i det minste en imponerende nykommersesong for running back Maurice Jones-Drew, som ble plukket opp i andre runde av NFL Draft.
I NFL Draft i 2007 brukte Jaguars sitt pick i første runde (#21 totalt) for å velge safetyen Reggie Nelson. 15. juni 2007 slapp Jaguars safety Donovin Darius, som hadde fått lite spilletid de siste par sesongene som følge av skader. 31. august 2007 ble det annonsert at reservequarterbacken David Garrard skulle flyttes til startende quarterback etter at Byron Leftwich ble frigitt. Garrard ledet laget til et sesongresultat på 11-5 og en wild card-plass i sluttspillet, hvor Jaguars slo Steelers 31-29 for sin første seier i sluttspillt på åtte år, og sin første borteseier i sluttspillet siden 1997. I divisjonsrunden møtte de et ubeseiret New England Patriots; lagene var uavgjort til halftime, men Patriots vant til slutt 31-20. Lagets angrepsstrategi i 2007 hadde fokusert på rushing, med et høyt antall yards for Maurice Jones-Drew og Fred Taylor.
Jaguars plukket opp wide receiver Jerry Porter som free agent i 2008, samt defensive ends Quentin Groves fra Auburn og Derrick Harvey fra Florida. Flere journalister, inludert ESPNs Kevin Seifert, forutså at Jaguars kunne nå Super Bowl i 2008.
Jaguars skuffet nok en gang med et sesongresultat på 5-11, lagets dårligste sesong siden 2003. De dårlige prestasjonene kunne tildels skyldes på en rekke skader på lagets offensive line - de mistet guards Vince Manuwai og Maurice Williams til skader for resten av sesongen innen de første kvarteret av åpningskampen. Tackle Richard Colliers karriere ble brått avsluttet da han ble overfalt og skutt 14 ganger i september. Center Brad Meester var ute de første to ånedene, og guard Chris Naeolo, som ble signert i midten av sesongen, ble skadet under oppvarmingen i forkanten av en kamp. 2008 ble Fred Taylors siste sesong med Jaguars, med over 10 000 rushing yards og en invitasjon til Pro Bowl. I 2011 skrev Taylor en kontrakt for én dag med Jaguars, så han kunne pensjonere seg som en Jaguar-spiller.
2009–2011
Jaguars fikk sin første general manager i 2009, Gene Smith. Han tmerket seg tidlig under NFL Draft i 2009, da Jaguars plukket opp Eugene Monroe, Terrance Knighton, Derek Cox, Eben Britton og Mike Thomas, som alle presterte bra i sine første sesonger. Jaguars avsluttet sesongen 7-9 og nådde ikke sluttspillet, og mistet så John Henderson og Reggie Hayward i årets off-season.
I 2009 falt lagets tilskuertall drastisk, som førte til TV-blackouts og spekulasjoner om laget skulle flyttes eller bli solgt. Gjennomsnitlige tilskuertall i 2009 var så lave som 50 000, med syv av åtte kamper påvirket av NFLs blackout-regler, som ledet til at NFLs kommissær Roger Goodell diskuterte problemet med lagets eier Wayne Weaver. Jacksonville er et av ligaens minste markeder, men har et stort stadion; siden 2005 ble omtrent 10 000 av stadionets 73 000 seter dekket til for å senke stadionets offisielle kapasitet og redusere sjansen for blackouts. Den økonomiske krisen på slutten av 2000-tallet påvirket Florida hardt, og strukturelle endringer innen NFL førte til ulemper for lag som befant seg i mindre markeder.
I et forsøk på å forbedre tilstanden tok laget og byen Jacksonville flere grep for å sikre lagets eksistens i Jacksonville. Supportere started "Team Teal" for å øke billettsalg. Byen forhandlet frem en rettighetsavtale for navnet på stadionet verdt $16,6 millioner med EverBank, og stadionet fikk navnet EverBank Field. Alt resulterte i at Jaguars sine tilskuertall økte dramatisk i 2010, hvor tilskuertallene for de fleste lag i NFL var stillestående økte Jaguars sine med 36,5%, den høyeste økningen i ligaen, og hadde ingen blackout-kamper på hjemmebane.
2010 var også et stort år for Jaguars på banen. Running back Maurice Jones-Drew var nummer to i ligaen for rushing yards, og David Garrard kastet 23 touchdowns og satte ny lagrekord. Josh Scobee satte en lagrekord med et 59-yard field goal i en kamp hvor de slo Indianapolis Colts, og på vei inn i desember lå Jacksonville på førsteplass i AFC South, med sjanser for å nå sluttspillet. De tapte derimot 34-24 mot Indianapolis i uke 15, og Colts tok førsteplassen i divisjonen. Etter nederlag i de to siste kampene sine var Jaguars' sjanser til å nå sluttspillet over, og sesongen avsluttet 8-8.
Laget stilte svakt i 2011, og etter å ha gått 3-8 i de første 12 ukene fikk hovedtrener Jack Del Rio sparken 29. november, med et totalresultat på 68-71 i løpet av sine 9 år. Defensive Coordinator Mel Tucker spilte ut sesongen som midlertidig hovedtrener.
2012
Like etter at Del Rio fikk sparken annonserte Weaver planer om å selge laget til forretningsmannen Shahid Khan. Oppkjøpet ble godkjent av NFL-eierne et par uker senere, og Khan tok over laget 4. januar 2012, og begynte umiddelbart jakten på en ny hovedtrener.
13. februar 2012 ble president og CEO for MetLife Stadium Mark Lamping ansatt som lagets president. Lamping hadde også vært president for St. Louis Cardinals i 13 år. Han var den andre presidenten i lagets historie, og den første siden 1997 da David Seldin forlot stillingen.
10. januar 2012 ble tidligere Offensive Coordinator for Atlanta Falcons Mike Mularkey utpekt som lagets nye hovedtrener. 13. januar ble det annonsert at Mel Tucker, som hadde vært midlertidig hovedtrener siden Del Rio fikk sparken, skulle bli hos Jaguars som Defensive Coordinator/Assisterende hovedtrener, og at tidligere Quarterbacks Coach for Falcons Bob Bratkowski skulle bli lagets nye Offensive Coordinator. Den 20. januar 2012 ble John Bonamego ansatt som Special Teams Coordinator.
Jaguars begynte så -sesongen med nye trenere og en ny eier. De plukket opp wide receiver Justin Blackmon i første runde av NFL Draft i 2012, og Laurent Robinson som free agent. Til tross for de store endringene avsluttet Jaguars sesongen 2-14, det dårligste resultatet i lagets historie. Både general manager Gene Smith og hovedtrener Mike Mularkey fikk sparken etter sesongslutt.
21. august 2012 annonserte Jaguars at de hadde fått i stand en avtale om å spille én hjemmekamp i seriespill i året mellom 2013 og 2016 i Wemblay Stadium i London, som en del av NFL International Series. Den første av disse kampene var mot San Franciso 49ers den 27. oktober 2013. Avtalen ble senere forlenget ut 2020.
2013
8. januar 2013 ble tidligere Director of Player Personnel Atlanta Falcons David Caldwell ansatt som General Manager. Hans første oppgave med Jaguars var å lede intervjuprosessen for en ny hovedtrener, og ni dager senere ble tidligere Defensive Coordinator for Seattle Seahawks Gus Bradely ansatt som Jaguars sin nye hovedtrener. Åtte uker inn i -sesongen lå Jaguar nederst i divisjonen, 0-8, og 1. november ble wide receiver Justin Blackmon suspendert for brudd på NFLs Policy and Progra for Substances of Abuse. Jaguars fikk sin første seier under Gus Bradley 10. november, da de slo Tennessee Titans 29-27, og vant halvparten av sine kamper resten av sesongen for et sluttresultat på 4-12.
2014–2016
Jaguars plukket opp tidligere quarterback fra University of Central Florida Blake Bortles i første runde av NFL Draft i 2014, og wide receiver Marqise Lee fra University of Southern California i andre runde. Justin Blackmon ble i juli suspendert for brudd på NFLs Policy and Progam for Substances of Abuse for andre gang. Senere samme måned ble de nye stillingsskjermene på EverBank Field avdeket, de største i verden. Jaguars avsluttet 2014-sesongen 3-13, og klarte en knapp forbedring det følgende året, til 5-11, om var lagets femte negative sesong på rad, og åttende uten en positiv sesong.
Jacksonville plukket opp flere free agents i 2016, defensive tackle Malik Jackson fra Denver Broncos og cornerback Prince Amukamara fra New York Giants. I første runde plukket Jaguars opp Jalen Ramsey fra Florida State University, og deretter Myles Jack fra ULA i andre runde av NFL Draft i 2016. Den 2. oktober 2016 slo Jacksonville Indianapolis Colts 30-27 i NFL International Series-kampen. Etter lagets niende nederlag på rad i sesongen fikk Gus Bradley sparken den 18. desember 2016, etter å ha gått 14-48 over tre sesonger som lagets hovedtrener.
2017–nå
Doug Marrone ble installert som midlertidig hovedtrener den 9. januar 2017, mens kontrakten til General Manager David Caldwell ble forlenget, og Tom Coughlin returnerte til Jacksonville som Executive Vice President of Football Operations.
Med en seier mot Houston Texans i uke 15 sikret Jaguars sitt første sluttspill siden ; de avsluttet sesongen 10-6 som var nok til å vinne divisjonen for første gang siden, med syv flere seiere enn fjoråret. Jaguars gikk videre til å slå Buffalo Bills 10-3 i Jacksonville, deres første sluttspillseier på ti år. I divisjonsrunden den 14. januar 2018 slo Jaguars Pittsburgh Steelers 45-42 på bortebane, lagets andre seier på Heinz Field den sesongen, og gikk videre til sin tredje AFC Championship Game, og sitt første på 18 år. Etter å ha holdt ledelsen størsteparten av kampen, tapte de til slutt mot New England Patriots, 24-20. Forsvarte den sesongen fikk kallenavnet "Sacksonville" for sine prestasjoner.
Logoer
Dagen etter at NFL gav rettighetene til et nytt lag til Jacksonville, avduket Wayne Weaver det første forslaget for Jaguars sine uniformer, en sølvarget hjelm og en blågrønn skjorte, under NFL-eiernes møte i Chicago. Lagfargene skulle være blågrønn, gull og sølv, med sorte sømmer. Designet på uniformen og logoen skapte derimot kontrovers. Ford Motor Company, som da laget Jaguar-bilene, mente at logoen lignet for mye på bilmerket. Det oppstod aldri noe søksmål, men advokatene for begge parter kom eventuelt frem til en avtale om at Jaguar skulle bli lagets offisielle bil, og at Jaguars skulle lage nye design for uniformene.
Den nye logoen var et snerrende jaguarhode med en blågrønn tunge, som Weaver sa at var hans kones ide. Han påsto også at fargen på tungen kom fra å "mate Pantere til Jaguarene våre" - et stikk mot Carolina Panthers, det andre nye laget i NFL. Under Jaguars sin første sesongoppkjøringskamp ble det delt ut blågrønt snop til alle tilskuerene, som farget tungene deres i samme farge som logoen. "Candy Man" delte også ut slikkepinner i seksjon 142, som endret fargen på tungene til hjemmefansen.
I 2009 annonserte Weaver at han hadde lyst tl å 'rydde opp' i lagets image. Dette betydde at han fjernet logoen med den kravlende jaguaren og den klorende jaguaren, samt de to tekstlogoene som hadde inkludert dem.
I februar 2013 introduserte eieren Shahid Khan, som kjøpte laget på slutten av 2011, en ny identitet for laget med en ny logo, tekstlogo, og sekundærlogo. Den nye logoen skulle være voldsommere og mer realistisk. Sekundærlogoen inkludete det nye jaguarhodet sammen med lagets først offisielle bruk av kallenavnet "Jags". De to bildene var presset på et skjold, til ære for Jacksonvilles militære samfunn.
Max Ludwig
Max Ludwig (født 1896, død 1957) var en tysk bobkjører som deltok i de olympiske leker 1932 i Lake Placid.
Jacksonville Jaguars
Logoer
Fra 2013 av begynte Jaguars å bruke mer gull enn tidligere. Fra 2009-12 hadde fargen kun blitt brukt i logoen, og til tider i sømmer på uniformene.
Uniformer
Jaguars har for det meste gjordet samme som andre NFL-lag i subtropisk klima - de bruker hvite hjemmedrakter på hjemmebane i første halvpart av sesongen og tvinger dermed motstandere til å bruke sine mørkere uniformer i det varme høsten i Jacksonville. De eneste unntakene var i 2004 og 2008-10, da Jaguars brukte blågrønt i alle hjemmekampene. I sesongoppkjøringen bruker Jaguars vanligvis blågrønt hjemme siden disse kampene spilles på kvelden når temperaturen gjør lite forskjell.
Max Ludwig
Ludwig vant en olympisk bronsemedalje i bobsleigh under vinter-OL 1932 i Lake Placid. Han var med på det tyske laget som kom på tredjeplass i firerbob bak to amerikanske. Konkurransen ble avviklet 14. og 15. februar 1928. De andre på laget var Hanns Kilian, Sebastian Huber og Hans Mehlhorn.
Jacksonville Jaguars
1995–2001
Etter endringen på logoen ble uniformene endret til helt sorte hjelmer, hvite bukser med blågrønne, sorte og gullstriper, og nummer med en indre gullfarget trim og en ytre sort trim. Hjemmeskjortene var blågrønne med hvite numre og borteskjortene hvite med blågrønne numre. Begge skjortene hadde sorte krager og ingen striper på ermene.
En krypende jaguar på begge ermene erstattet den hoppende jaguaren på skuldrene i det originale designet. Jaguars var i 1995 det første NFL-laget som hadde to farger på kantene på numrene og bostavene, og det første NFL-laget som hadde en kompleks logo (den krypende jaguaren) på ermet.
Sifan Hassan
Sifan Hassan (født 1. januar 1993) er en etiopiskfødt friidrettsutøver som representerer Nederland. Hun konkurrerer hovedsakelig i friidrett, men har også U23-gull terrengløp fra 2013. Hun vant 1500 meter både ved EM i 2014 og EM innendørs i 2015. Hassan tok gull på 5000 meter i EM i Berlin 2018.
Hun kom til Nederland som flyktning i 2008, da hun var 15 år gammel, og begynte med løping mens hun studerte for å bli sykepleier. Hun ble nederlandsk statsborger i november 2011.
Idrettskarriere
Hassan deltok ved Eindhoven halvmaraton i 2011, og vant dette løpet på tiden 1:17.10. Hun kom også på annenplass i to terrengløp dette året; Sylvestercross og Mol Lotto Cross Cup. Året etter vant hun begge disse terrengløpene. Hun vant også 300 meter ved Leiden Gouden Spike-stevnet i 2012.
Hun fikk sitt gjennombrudd i 2013. Hun vant 800 meter ved det internasjonale stevnet KBC Night of Athletics, og hun vant 1500 meter ved både Nijmegen Global Athletics og Golden Spike Ostrava. Hun deltok også ved Diamond League 2013, der hun kom på annenplass på 800 meter ved Athletissima, med ny personlig rekord på 4:03,73. Hun kom på tredjeplass på 3000 meter ved DN Galan, med tiden 8:32,53, som var ny personlig rekord og den fjerde raskeste tiden i verden på dette tidspunktet.
Hennes første konkurranse som nederlandsk statsborger var EM i terrengløp 2013 i desember. Her vant hun 6 km i U23-klassen, og bidro til at Nederland kom på 3.-plass i lagkonkurransen. Samme vinter vant hun også terrengløpene Warandeloop og Lotto Cross Cup Brussels. Hassans første innendørskonkurranse var Weltklasse in Karlsruhe i februar 2014, her satte hun ny årsbeste i verden på 3000 meter, med tiden 8:45,32. Senere satte hun ny nederlandsk innendørsrekord på 3000 meter ved Birmingham Indoor Grand Prix, med tiden 4:05,34. Ved EM i friidrett 2014 fikk hun to medaljer; hun vant 1500 meter, og kom på annenplass på 5000 meter, kun slått av svenske Meraf Bahta. Hun vant også to løp i Diamond League 2014; i Paris og Glasgow.
Jacksonville Jaguars
2002–2008
Det ble gjort mindre endringer på uniformen i denne perioden, og hver gang noe ble endret ble det tilført noe sort.
Sifan Hassan
Idrettskarriere
Ved EM i friidrett innendørs 2015 i Praha vant hun 1500 meter, 1½ sekund foran polske Angelika Cichocka. I Diamond League 2015 vant hun 1500 meter ved British Grand Prix i Birmingham og Athletissima i Lausanne.
Jacksonville Jaguars
2002–2008
Stripene på de hvite buksene ble endret i 2008 slik at det tykkeste stripen i midten ble sort, og de tynnere linjene på sidene var blågrønne. I 2008 ble de gullfargede uniformene endret fra en metallisk gulfarge til en beigefarge.
Sifan Hassan
Idrettskarriere
Den 12. juli 2019 satte hun verdensrekord på en engelsk mil med 4.12.33 i Monaco. Hun slo dermed Svetlana Masterkovas over 22 år gamle rekord med 23 hundredeler.
Den 6. juni 2021 i Hengelo satte hun verdensrekord på 10000 meter med 29.06,82.
I 2021 representerte hun Nederland på øvelsen 1500 meter under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo, og vant bronsemedaljen.
Jacksonville Jaguars
2009–2012
Under pressekonferansen forklarte Weaver at forskjellige personer hadde gjort endringer på Jaguars sitt image over årene, og utpekte især 'All Black'-utseende som laget brukte under hjemmekamper i beste sendetid fra 2003 til 2007 som en dårlig periode. Han sa også at laget skulle bruke sine blågrønne skjorter på hjemme kamper selv om det var varmt, og at bruken av hvitt på varme dager hadde ført til at lagets image hadde blitt utvannet. De nye uniformene hadde en enklere lok. Kragen og ermene er samme farge som resten av skjorten. Den krypende jaguaren ble endret. Numrene på skjortene ble endret til en simplere, firkantet skrifttype med en tykkere kant i én farge. Ordet "JAGUARS" ble lagt till under NFL-emblemet på brystet, og to tynne striper ble lagt til på midtsømmen på hver skjorte, opp til halsen på fronten og ned under nummere på baksiden. Stripen på hjemmeskjorten er en hvit linje ved siden av en sort linje, og stripen på borteskjortene er en sort linje med en blågrønn linje, hvor begge matcher fargene brukt på numrene. Buksene har lignende striper både for bort- og hjemmeuniformene. Bortuniformene behold sorte bukser og numre på en hvit skjorte, men brukte nå blågrønn istedenfor gull. Jagaurs sin identitet, i forhold til fargene, fra 2009 er kun blågrønn og sort, mens gull kun brukes i logoen. Den siste endringen i 2009 var med hjelmene. Mens de nye hjelmene og ansiktsmaskene fremdeles er sorte, får de en glitrende blågrønn effekt når lyset skinner på dem. Dette var de første hjelmene i profesjonell amerikansk fotball som tok i bruk denne effekten. Logoet og nummeret har også denne effekten.
I forkant av 2012-sesongen annonserte Jaguars sin nye eier Shahid Khan at laget skulle ta i bruk sorte skjorter igjen, noe de ikke hadde gjort siden 2008. I september samme år ble det annosnert at laget skulle bruke sorte skjorter og bukser som hoveduniform på hjemmebane. Den blågrønne skjorten ble brakt tilbake som en alternativ uniform.
2013–2017
Den 23. april 2013 avduket Jaguars nye uniformer som var designet av Nike. Den primære hjemmeskjorten var sort med hvite numre og kanter i blågrønn og gull. Borteskjortene er hvit med blågrønne numre med kanter i sort og gull, som er første gang siden 2003 at laget brukte blågrønne numre på borteuniformene sine. Den alternative skjorten er blågrønn med sorte numre ed kanter i hvitt og gull. Laget hadde aldri før brukt sorte numre på sine blågrønne skjorter. Alle tre variantene hadde en estripe som går rundt nakken, og skinnende merker på skuldrene som skal ligne på kloremerker. Laget tok i bruk sin nye skjold-logo like over spillernes hjerte, for å hedre Jacksonvilles militærarv.
De nye uniformene hadde både sorte og hvite bukser, med Jaguars sin logo på hoften og ett tre-farget mønster ned foten.
I november 2015 var Jaguars ett av åtte lag som deltok i Nikes "Color Rush"-program i fire Thursday Night Football-kamper, og introduserte en gullfarget alternativ uniform. Skjortene var i gull med sorte ermer og kanter, og buksene var i gull. De hvite numrene på forsiden og baksiden hadde en blågrønn ytterlinje og en sort kant rundt. TV-numrene på skuldrene var hvite med sorte kanter. Settet hadde også gullfargede underskjorter og sokker.
2018–nå
Den 19. april 2018 avduket Jaguars nok en gang et nytt design for uniformene. De gikk tilbake til helt sorte, glossy hjelmer og fjernet en del detaljer fra de tidligere uniformene. For første gang var det ingen kanter rundt skjortenumrene. Det var ingen striper eller logoer på buksene, bare en NFL-logo og en Nike-logo, som er unikt i NFL. I likhet med 2009-uniformene var gullfargen fjernet helt og kun brukt i logoen, og skrifttypen på numrene var den samme som de fleste andre lagene brukte. Kanten på ermene og halsen er en annen farge enn resten av skjorten, og er sammen med logoen de eneste distinkte merkene på skjorten. For første gang har sokkene en blågrønn stripe mellom den sorte og hvite. Den sorte skjorten er nå primæruniform, som den har vært siden 2012, og den blågrønne er den alternative. Jaguars fortsatte å kombinere trøyene med enten sorte eller hvite bukser, men la også til blågrønne bukser for første gang.
I 2019 begynte Jaguars å bruke enten helt sorte eller helt hvite sokker etter at NFL innførte regler om ensfargede sokker på banen. De hvite kombineres vanligvis med hvite bukser, mens de sorte brukes med sorte eller blågrønne bukser.
I uke 3 av 2020-sesongen mot Miami Dolphins brukte Jaguars en helt blågrønn uniform for første gang, hvor også sokkene var blågrønne.
Den 17. februar 2021 annonserte laget at klubben igjen skulle bruke blågrønne trøyer som hoveduniform på hjemmebane.
Stadion
TIAA Bank Field (tidligere Jacksonville Municipal Stadium, Alltel Stadium, og EverBank Field) ligger på nordsiden av St. Johns River og har vært Jaguars sin hjemmebane siden lagets første sesong i 1995. Stadionet har en kapasitet på 69 132, med mulighet for flere seter under Florida-Georgia-kampen og Gator Bowl.
Mellom 1995-97 og 2006-09 het stadionet Jacksonville Municipal Stadium. Mellom 1997 og 2006 het det Alltel Stadium. Navnerettighetene ble kjøpt opp av EverBank i forkant av -sesongen. I forkant av 2018-sesongen annonserte Jaguars at stadionet skulle skifte navn til TIAA Bank Field.
Stadionet fikk en oppgradering i 2014 med nye stillingsbrett, bassenger, cabana-seter og premiumseter, inkludert 180 seter på bakkenivå. Stillingsbrettet er 60 fot høyt og 362 fot bredt, og er det største i verden. Det ble installert to bassenger på 25x12 fot i den nordlige og sørlige enden av banen. Prislappen på oppgraderingene var $63 millioner, og lagets eier Shahid Khan finansierte $20 millioner av totalkostnadene.
Rivaler
Jacksonville har tre hovedrivaler, de tre andre lagene i AFC South: Indianapolis Colts, Houston Texans og Tennessee Titans.
Lagets rivalisering med Titans er den mest merkbare da de to har vært divisjonsrivaler siden laget først ble en del av NFL i, da Titans gikk under navnet Houston Oilers. I 1995-sesongen fikk Jaguars lagets første seier over Oilers i Houston. Rivaliseringen ble mer intens mot slutten av 1990-årene da begge lagene holdt seg i toppen av tabellen i AFC Central. I avsluttet Jaguars sesongen 14–2, hvor begge nederlagene kom mot Tennessee. De to lagene møttes i AFC Championship Game hvor Tennessee fikk en tredje seier over Jacksonville det året, 33–14. Rivaliseringen fortsatte inn i 2000-årene da begge lagene ble plassert i den nye divisjonen AFC South i. Titans leder sammenlagt 33–21, og har også seieren i det eneste møtet mellom lagene i sluttspillet.
Jaguars har også geografisk rivaliseringer med Miami Dolphins og Tampa Bay Buccaneers. De tre lagene møtes ofte i sesongoppkjøringen. Jaguars har også rivaliseringer med lag som de spilte mot i AFC Central, mest merkbart Pittsburgh Steelers på midten av 1990-årene og i begynnelsen av 2000-årene, da de to begge var med i sluttspillkampen i perioden. Denne rivaliseringen nådde nye høyder i 2000- og 2010-årene da de to lagene ble med i henholdsvis AFC South og North. Jacksonville slo Pittsburgh i sluttspillet i og.
Sesongresultater
Listen under viser Jaguars sine fem siste sesonger.
Merk: Plassering, Seier, Tap og Uavgjort viser resultater i seriespill og inkluderer ikke kamper i sluttspillet.
Per 14. januar 2021
Pride of the Jaguars
Det ble avholdt en konkurranse i juli i 2006 for å navngi klubbens Ring of Honor, og "Pride of the Jaguars" vant med 36% av stemmene. Den ble avduket i -sesongen under en kamp mot New York Jets den 8. oktober. Tidligere offensive tackle Tony Boselli var den første spilleren som ble innlemmet.
Den 1. januar 2012 ble lagets eier Wayne Weaver og hans kone Delores lagt til i Pride of the Jaguars i sin siste kamp før laget ble solgt til Shahid Khan. Den 7. juni 2012 annonserte Jaguars at Fred Taylor skulle bli den neste spilleren som ble innlemmet. Han ble offisielt innlemmet 30. september 2012. Quarterback Mark Brunell ble inkludert 15. desember 2013.
Pensjonerte numre
Under halftime i en kamp mot divisjonsrivalene Houston Texans den 9. oktober 2022 pensjonerte Jaguars Tony Bosellis #71. Det var den første gangen laget pensjonerte en spillers uniformnummer.
Selv om det ikke er formelt pensjonert har Jaguars ikke tatt i bruk numrene 8, 28 eller 82, brukt henholdsvis av Mark Brunell, Fred Taylor og Jimmy Smith, siden de tre forlot laget. Brunell og Smith er også de eneste spillerne i lagets historie som har brukt sine uniformnumre.
Hovedtrenere
Jaguars har hatt ni forskjellige hovedtrenere (inkludert to midlertidige hovedtrenere). Lagets første var Tom Coughlin, som ledet laget til et sammenlagtresultat på 72–64 (.529) fra 1995 til 2002. Jack Del Rio holdt stillingen lengst, fra 2003 til 2011. Lagets nåværende hovedtrener er Doug Pederson, som ble ansatt 3. februar 2022 og er lagets niende hovedtrener.
Hans Mehlhorn
Hans Mehlhorn (født 16. januar 1900, død 2. juli 1983) var en tysk bobkjører som deltok i De olympiske leker i 1932 i Lake Placid.
Mehlhorn vant en olympisk bronsemedalje i bobsleigh under Vinter-OL 1932 i Lake Placid. Han var med på det tyske laget som kom på tredjeplass i firerbob bak to amerikanske. Konkurransen ble avviklet 14. og 15. februar 1928. De andre på laget var Hanns Kilian, Sebastian Huber og Max Ludwig.
Fylkesvei 3968
Fylkesvei 3968 går mellom Hølledale og Åros Camping i Kristiansand kommune. Veien er 1,4 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 152 (Vest-Agder).
Jacksonville Jaguars
Maskot
Siden han ble introdusert i 1996 har Jaxson de Ville vært Jaguars sin maskot. Jaxson underholder publikum før og under kamper med sine påfunn, og har pådratt seg et rykte med dramatiske entréer, inkludert å hoppe i strikk fra stadionlysene, gli ned et tau fra stillingsbrettet, og hoppe i fallskjerm inn i stadionet.
Jaxsons påfunn skaffet ham problemer i 1998 og førte til endringer i NFLs regler for maskoter, samt roet ham ned. Jaxson ble allikevel av noen sett på som en maskot som ofte kom i veien for kamper. Etter en kamp mot Indianapolis den 22. oktober 2007 leverte Colts sin president Bill Polian en klage til NFL, som førte til at Jaxson ble refset igjen.
Jaxsons første opptreden var 18. august 1996 og det var Curtis Dvorak som spilte rollen frem til han pensjonerte seg i juni 2015.
Jacksonville Roar
Jacksonville Roar er Jaguars sin offisielle cheerleadinggruppe. Gruppen ble stiftet samme år som laget, i 1995, og fremfører koreograferte rutiner under lagets hjemmekamper.
I tillegg til fremføringer under kamper og andre samlinger fungerer gruppens medlemmer som "goodwill ambassadors", og deltar i veldedige arrangementer i storbyområdet rundt Jacksonville hvor de signerer autografer og poserer for bilder. De deltar også på NFL Tours for å underholde tjenestemenn og -damer over hele verden.
Samfunnsarbeid
Jacksonville Jaguars Foundation ble stiftet i 1994, da laget først ble annonsert. Siden da har organisasjonen gitt over $20 millioner til lokalsamfunn. Organisasjonen fokuserer på flere initativer, som Honor Rows, anti-tobakkprogrammer, NFL Play 60, og støtte til veteraner. Organisasjonen gir over $1 million årlig til andre organisasjoner som støtter "economically and socially disadvantaged youth and families".
Radio og TV
Fra 1995 til 2013 var Jaguars sin hovedstasjon på radio WOKV, som sender på både AM 690 og 104,5 FM.
Fra 2014 flyttet Jaguars til WJXL og WJXL-FM (1010 AM og 92,5 FM), og sender også på 99,9 Gator Country.
Frank Frangie er hovedkommentator, mens tidligere Jaguars-spillere Tony Boselli og Jeff Lageman er ekspertkommentatorer.
WJAX-TV eller WFOX-TV sender alle sesongoppkjøringskampene, samt seriespillkamper som sendes riksdekkende på ESPN eller NFL Network.
Diatessaron
Diatessaron (fra gresk gjennom de fire) var fra begynnelsen en gresk musikkbetegnelse, men ble også brukt som betegnelse på en evangelieharmoni, en sammenfallende tekst som inkorporerte de fire evangeliene fra Det nye testamente, som Tatianus sammenstilte rundt år 175 e.Kr.
Tatianus ville ha med alle de fire vitnemålene, men ikke i form av fire evangelier. Han utarbeidet en harmonisering av de fire, et firstemt evangelium. Diatessaron var det mest fremstående av et antall harmoniseringer om de fire evangelier, det vil si materialet etter at de fire evangelier ble omskrevet til å én sammenhengende fortelling, og således løste motsigende utsagn og fjernet dupliserende tekstparter.
Kun 56 vers i de kanoniske evangelier hadde ikke noe motstykke i Diatessaron, hovedmengden av den teksten som ble fjernet danner øyensynlig to gjensidig uforsonlige opplysninger om Jesus Kristus’ slektsforhold (i Matteusevangeliet og i Lukasevangeliet), sammen med utdraget om den prostituerte (Johannes 7,53 – 8,11). Det ble ikke lagt til tekst av betydning, men for å tilpasse den kanoniske teksten la Tatianus til egne fortellende sekvenser som avvek radikalt fra rekkefølgen og episodene i alle evangeliene. Det endelige arbeidet har omtrent 72% av lengden til de fire evangeliene lagt sammen.
Et poeng med Diatessaron var å få hele evangeliet få plass i en bokrull. Kronologien følger Johannes. I den østsyriske bibel ble foruten Tatianus' harmoni også tolv Paulusbrev og Hebreerbrevet, som ble regnet som paulinsk, tatt med og et tredje Korinterbrev, og denne kanon var fast i den syriske kirken de neste 300 år. I første halvdel av 400-tallet ble evangelieharmonien erstattet med en nybearbeidet oversettelse av Det nye testamente.
Før dette hadde det skjedd en endring i bokfremstillingen ved at man var gått over til en kodeks, boken slik vi kjenner den i dag med blader av pergament. Det var nå blitt mulig å samle Det nye testamente i ett verk, og enhetsbestrebelser innen storkirken gjorde at de fire evangelier ble innarbeidet overalt. Dette var også viktig i lærespørsmålet, og i en tid med strid, som kampen mot arianisme, var det viktig å samles om en felleskirkelig kanon som grunnlag for den rette tro.
Diatessarons videre skjebne
I storkirken fikk harmonien etter hvert sterk motstand, spesielt fra historikeren og bibelutgiveren Eusebius, som levde i Cæsarea inntil år 340. Eusebius hadde på keiser Konstantins (fra år 313) ordre fått skrevet femti bibler med begge testamentene, til bruk i kirkene.
Hieronimus, som oversatte hele Bibelen til latin omkring år 400 (Vulgata), var også motstander av evangelieharmonien. Hieronimus var den ledende personlighet i kanonspørsmålet da Det nye testamentes endelige innhold ble fastsatt på pave Damasus’ synode i Roma i år 382, i nærvær av utsendinger fra kirken i øst og vest. Det ble bekreftet i synodene i Hippo i år 393 og Kartago i år 397.
Etter dette søkte man å fjerne harmonien fra den syriske kirke, og erstatte den med de fire evangeliene, noe som lyktes, idet man lette opp og brente de bøker man kom over. Likevel ble ikke Tatianus' Diatessaron glemt. Biskop Victor i Capua fikk på ukjent vis hånd om et håndskrift på latin i år 546. Den hadde vært oppbevart i Fulda og fikk betegnelsen Codex Fuldensis. Harmonien var omarbeidet til latin, idet man har brukt Hieronimus’ latin fra Vulgata. Håndskriftet inneholdt i tillegg de 23 øvrige skrifter fra Det nye testamentet. Dette viser at harmonien har vært i bruk også i andre deler av kirken enn den syriske. Biskop Victor tok inn Tatians harmoni i stedet for de fire evangeliene i en ny utgave av Det nye testamentet som han sendte ut, og som ellers inneholdt de 23 kjente skriftene. Victors kodeks begynte med Lukas 1, 1-4, mens Tatianus begynte med Joh. 1, 1-5: In principio erat Verbum. Også senere har harmonien vært i bruk. På 700-tallet forelå en arabisk utgave. Codex Fuldensis ble oversatt til tysk rundt år 825, og det var i denne form det tyske folk lærte evangeliet å kjenne først. I den franske kirke ble evangeliet alminnelig kjent gjennom en oversettelse på 1400-tallet, mens nederlandske og andre oversettelser er kommet til senere. I nyere tid er Codex Fuldensis blitt trykket og utgitt i år 1868 av tyskeren Ernestus Ranke på latin. 700-tallets arabiske utgave kan være å finne i Roma i et håndskrift fra det 12. eller 13. århundre, Codex Arabicus Vaticanus XIV. Augustinus Ciasca omarbeidet det til latin, og det ble utgitt i 1883. Verket er tilegnet pave Leo XIII. En praktutgave av dette verk, med latin og arabisk språk, er utgitt i Vatikanet i år 1888 til bruk i misjonsarbeidet blant muslimer.
Talla
Talla er en kommune i provinsen Arezzo i den italienske regionen Toscana.
Nabokommunene er Capolona, Castel Focognano, Castiglion Fibocchi og Loro Ciuffenna.
Frazioni
Kommunen omfatter følgende frazioni:
Bicciano, Capraia, Faltona, Pieve di Pontenano, Pontenano, Santo-Bagnena
Deilig er den himmel blå
«Deilig er den himmel blå» er en julesalme av Nikolai Frederik Severin Grundtvig med opprinnelig tekst fra 1810 på 19 vers med tittel «De hellige tre Konger». I 1853 redigerte Grundtvig den selv ned til de sju vers som brukes i dag. I Norsk salmebok 2013 står den på nr. 90 (nr. 93 i Norsk Salmebok fra 1985). Melodien er av Jacob Gerhard Meidell fra 1853. Salmen «Kjære Gud, jeg har det godt» bruker den samme melodien.
Dette er den første salmen som Grundtvig skrev. Den omtales som en forløper til hans bibelhistoriske salmer. Den ble skrevet midt mellom to av hans psykoser, da han en ukes tid hadde fred i sinnet. I teksten fjerner han seg fra snusfornuft og rasjonalisme, og åpner for å ta imot julens mysterium som et lite barn.
Tekst
1. Deilig er den himmel blå, lyst det er å se derpå, hvor de gyldne stjerner blinker hvor de smiler, hvor de vinker /: oss fra jorden opp til seg :/:
2. Det var midt i julenatt, hver en stjerne glimtet matt da med ett der ble å skue en så klar på himlens bue /: som en liten stjernesol :/:
3. Når den stjerne lys og blid lot seg se ved midnatts tid var det varslet i Guds rike at en konge uten like /: skulle fødes på vår jord :/:
4. Vise menn fra Østerland dro i verden ut på stand for den konge å opplete, for den konge å tilbede /:som var født i samme stund :/:
5. De ham fant i Davids hjem, de ham fant i Betlehem uten spir og kongekrone, der kun satt en fattig kone /: vugget barnet i sin skjød :/:
Trollfjorden
Trollfjorden er en fjord i Hadsel kommune i Nordland. Den ligger helt øst på Austvågøya, og vest for Ulvøya i Raftsundet. Den rundt 2,5 kilometer lange fjorden er bare 200 meter bred i munningen og 100 meter ved den smale innsnevringen, men vider seg ut i botnen der den danner et basseng som er 350 meter bredt og 60 meter på det dypeste. Ved det smale partiet ligger et rev av nedrast stein og dybden er bare 30 meter. Den glattpolerte veggen på nordsiden består av monzonitt - Norges eldste bergart.
Deilig er den himmel blå
Tekst
7. Denne stjerne lys og mild som kan aldri lede vill, er hans guddoms ord det klare, som han lot oss åpenbare /: for å lyse for vår fot :/:
Trollfjorden
Trollfjorden besøkes daglig av Hurtigruten i både nord- og sørgående rute. Hurtigruteskipet MS «Trollfjord» er oppkalt etter fjorden. Det arrangeres også daglige turer med utgangspunkt fra flere steder i Vesterålen og Lofoten.
Hadsel kommune regnes administrativt sett som en del av Vesterålen, mens Austvågøya regnes som del av det geografiske området Lofoten. I nyere tid har det vært noen diskusjoner i media om Trollfjorden skal regnes som del av Lofoten eller Vesterålen.
Historie
I 1890 ble Trollfjordslaget utkjempet i Trollfjorden. Slaget var en konflikt der robåtfiskerne gikk til aksjon mot dampbåtene som forsøkte å stenge dem ute fra fisket i deler av fjorden. Dette var på mange måter en kulminasjon av de konfliktene som allerede hadde foregått mellom større, dampdrevne notbåter og det tradisjonelle fiskeriet fra mindre åpne båter. Rederen og handelsmannen Ole J. Kaarbø hadde organisert fiske med not fra dampbåter, og stengte dermed ute fiskere med konvensjonelle redskaper fra den innerste delen av fjorden, der det var svært mye torsk. Fiskerne mente utestengelsen brøt med allemannsretten, og etter et håndgemeng fikk fiskerne brutt opp sperringen. Slaget i Trollfjorden ble i ettertid viden kjent og engasjerte store deler av kystbefolkningen. Også Stortinget tok etterhvert affære og fremskyndet arbeidet med en ny lofotlov. I mars 1891 vedtok Stortinget endringer i lofotloven som bl.a. forbød bruk av not under lofotfiske.
Industri
Ved fjorden ligger kraftverk fra 1950-tallet som utnytter regulerte vann i fjellet rundt.
Gerd Wessig
Gerd Wessig (født 16. juli 1959 i Lübz i Mecklenburg-Vorpommern i daværende Øst-Tyskland) er en tidligere tysk idrettsutøver som konkurrerte i høydehopp.
Han satte verdensrekord og vant OL-gull, 1. august 1980 under sommer-OL i Moskva med et hopp på 2,36. Denne rekorden hadde han frem til 11. juni 1983 da Zhu Jianhua fra Kina hoppet en centimeter høyere.
Wessig var 2,01 høy og veide 88 kg da han var aktiv.
Boy George
George Alan O'Dowd (født 14. juni 1961 i Bexley, Kent), bedre kjent som Boy George, er en engelsk sanger, musiker og discjockey som oppnådde stor popularitet med gruppen Culture Club i 1980-årene.