cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cumulonimbus
Utseende
Skybasen på en cumulonimbussky kan være flere kilometer på tvers, og kan starte i både middels høye og lavere høyder. Den tilsvarer kondensasjonspunktet og er ofte flat. Bygeskyene blir dannet rundt 2-4000 meter, mens skytoppen i de mest ekstreme tilfellene kan nå så høyt som 23 000 meter. De mektigste bygeskyene forekommer i tropene og om sommeren på midlere breddegrader (f.eks. i USAs Midtvesten), og i øyeveggen rundt de kraftigste tropiske orkanene. I Norge kan skytoppene nå 10-12 km på varme sommerdager, mens småbygene i forbindelse med aprilværet om våren ikke når tilnærmet slike høyder.
Skyenes omfang sier mye om hvor kraftig nedbør vi kan vente: Jo større og mektigere skyer, og jo mørkere underside, desto kraftigere nedbør er sannsynlig. Fallstriper under skyene kan gi et inntrykk av nedbørintensiteten. Men disse skyene kan være helt eller delvis skjult av dis eller av nærliggende, lave skyer.
To former for cumulonimbus
Cumulonimbus finnes i to former eller stadier: Cumulonimbus calvus (latin calvus=skallet), og den fullt utviklede cumulonimbus incus (incus=ambolt). Begge kan gi kraftige byger med torden.
Cumulonimbus calvus
Dette er en sky i mellomstadiet mellom en cumulus congestus og en cumulonimbus incus, og oppstår når kraftige vertikale bevegelser presser skyen opp i de høyeste nivåene av troposfæren. Disse nivåene av troposfæren er svært kalde, så kondensasjon her vil danne iskrystaller og ikke vanndråper. Dette gir det trevlete utseendet og den klare, hvite fargen i toppen av disse skyene. Calvusskyen kan gi en kortvarig byge (med eller uten torden) og så falle sammen, eller utvikle seg videre til en incussky.
Farten på de vertikale luftstrømmene i en cumulonimbussky kan bli så høy som 40-50 km/t, dvs. orkan langs vertikalen. Ved så høy fart kan det oppstå et rart fenomen, ofte mens skyen ennå befinner seg på Cumulus congestus-stadiet: Den kraftige oppdriften kan ta tak i en luftmasse og kaste den oppover, og det kan oppstå en kappelignende eller sydvestlignende sky (pileus) over selve hovedskyen. Den siste vil fortsette å vokse og etter hvert ta igjen pileusskyen. Dette kan være en nyttig observasjon med tanke på å forutse tordenvær, fordi en calvussky med pileus er et klart tegn på at skyen kommer til å utvikle seg til en fullt utviklet cumulonimbus incus.
Cumulonimbus incus
En velutviklet cumulonimbis incus er karakterisert ved en flat topp. Denne er ofte formet som en ambolt eller kongekrone. Utflatingen skyldes at den vertikale luftstrømmen blir stanset av det stabile inversjonslaget i stratosfæren. Luften nedenfor, dvs. i troposfæren, fortsetter derimot å presse seg oppover. Dermed spres skytoppen øverst i tropopausen – kanskje til alle kanter hvis høydevinden er ubetydelig, andre ganger bare i vindretningen. Skytoppen består av iskrystaller, og ofte drar høydevinden skytoppen i et stripeaktig mønster med kraftige fjærskyer (cirrus). Disse skyene kan blåse mange kilometer bort fra hoveddelen av skyen, noe som er typisk for kraftige byger med torden. De kan også være det første forvarsel om at en kaldfront eller et tråg nærmer seg. Andre ganger blir fjærskyene liggende lenge etter at bygene har dødd ut.
Amboltskyen eller fjærskyene viser også hvor høy troposfæren er i området.
Overskytende topp
Av og til er den vertikale luftstrømmen så kraftig at skyen trenger et stykke opp i stratosfæren. Dette kalles «overskytende topp» og er kjent bl.a. fra superceller i USA. I disse forekommer oppvinder på over 160 km/t (118 km/t og mer er orkan). Overskytende topp kan sees som en kjegleformet utvekst over den for øvrig flate skytoppen, men som regel bare på langt hold eller på satellittbilder, da disse skyene er svært massive. Den er et tegn på en svært kraftig CB-sky som kan gi store hagl, voldsomme vindkast og i noen tilfeller tornadoer.
Virkninger
Både cumulonimbus calvus og incus gir nedbør i form av byger, ofte kraftige regnbyger, med påfølgende flomfare (eller snø hvis det er kaldt nok), i tillegg til kraftig vind. De kan også gi hagl. I tørre områder kan nedbøren fordampe før den rekker overflaten, et fenomen kjent som virga.
Nedbør kan føre til synkende luftbevegelser i amboltskyen, og av og til kan dette føre til mammatusskyer. Dette er kanskje den mest spektakulære skyformasjonen som kan oppstå, særlig når solen står lavt og kaster lange skygger.
Cumulonimbusskyer inneholder svært kraftige vertikale luftstrømmer, som både kan gå oppover og nedover. Dette kan derfor være svært farlig for fly. Mindre propellfly kan ikke takle slike forhold og må fly rundt disse skyene, mens store jetfly kan fly over mindre skyer og rundt større skyer. Større fly har også værradar og detektorer for vindskjær som kan hjelpe dem å navigere rundt disse skyene i forbindelse med landing.
Uvær med organiserte bygeskyer
En bygesky dannes pga. sterk konveksjon, og den er et synlig (og ofte hørbart) tegn på et lite lavtrykk. Under visse forhold kan en samling nærliggende bygeskyer begynne å rotere rundt hverandre og bli til et lavtrykk i form av en mesosyklon, en tropisk syklon eller et polart lavtrykk. Også en supercelle omfatter en mesosyklon. Mens en vanlig bygesky faller sammen etter kort tid, kan disse lavtrykkene under gunstige forhold stadig bygge seg opp fordi de blir tilført varme og fuktighet fra bakkeluften (eller fra varmt hav) som suges inn mot dem. De kan derfor få lang levetid og bli svært intense, og de kan gjøre store skader pga. voldsom vind og ekstreme nedbørmengder. Bedre varsling av slike uvær har, særlig siden ca. 1920, bidratt til å spare mange menneskeliv.
Også ildstormer kan av og til gi lavtrykk av lignende type; Peshtigo-brannen er et kjent eksempel.
Geocharis
Utseende
Ganske små (1,5-2,5 millimeter), avlange, blanke, blekt brunrøde løpebiller. De mangler fasettøyne og er blinde. Kroppen har tallrike oppstående hår som har en sansefunksjon. Hodet er kort og bredt, rundet, antennene middels lange. Pronotum er avrundet firkantet, dekkvingene jevnbrede uten påfallende punktrader. De mangler flygevinger.
Ordensvakt
En ordensvakt er en person som har fått en tillatelse av politiet til å være ordensvakt og som arbeider som ordensvakt.
Norge
Ordensvakt er i Norge en person som har fått en tillatelse av politiet til å være ordensvakt og som arbeider som ordensvakt. Tittelen «dørvert» har vært brukt tidligere blant annet av Agder politidistrikt. Ordningen med politigodkjente ordensvaktene erstattet det som tidligere ble kalt utkaster eller dørvakt, og som ikke var lovregulert.
Geocharis
Levevis
Artene lever underjordisk.
Utbredelse
Slekten er endemisk for den Iberiske halvøya (Spania, Portugal).
Ordensvakt
Norge
Ordningen har siden den ble lovregulert på 1990-tallet hett ordensvaktgodkjenning og ordningen har gjennomgått store endringer. Ordningen er fortsatt regulert av serveringsloven § 16. Bestemmelsene om ordensvakt i serveringsloven er vedtatt endret i 2009 og når endringene i vaktvirksomhetsloven trer i kraft vil ordensvakter være omfattet av vaktvirksomhetslovens bestemmelser. Lovendringen vil tre i kraft når det nye opplæringsprogrammet for vektere er klart. Per 12. januar 2013 har ikke lovendringen trådt i kraft.
Historie
Kravene som har blitt stilt til å få godkjenning som ordensvakt har vært i stadig endring. Ordningen er i dag vedtatt overført til bestemmelsene i vaktvirksomhetsloven.
Den første bestemmelsen om ordensvakter kom da ''lov av 3. juni 1983 nr. 52 om overnattings- og serveringssteder (hotelloven'') trådte i kraft 1. juli 1983. Lovens § 15 ga hjemmel for politiet til å kreve ordensvakt ved inngangen og til å godkjenne ordensvakter, i begge tilfelle dersom det var påkrevd. Til loven ble utarbeidet forskrift om orden og lukningstider for overnattings- og serveringssteder hvor det het:
Ordensvakter ble drept på jobb i Norge i 1991 og 2002.
Ordensvaktkurs og godkjenningsordning
Justisdepartementets rundskriv G-113/95 av 22. desember 1995 til politimestrene omtaler en interdepartemental arbeidsgruppe som høsten 1993 fremla en rapport om beskrivelse av kriminalitet i forbindelse med restaurantbransjen, der den interdepartementale arbeidsgruppen blant annet pekte på vold utført av og mot ordensvaktene. Etter dette ba Justisdepartementet politimestrene om å sette i gang lokale tiltak for å bedre samarbeidet mellom serveringsstedene og ordensvaktene. Blant annet ble muligheten for ordensvaktkurs nevnt.
Tiltaket ble lansert som et prøveprosjekt, og våren 1995 ble erfaringsmateriale innhentet fra alle politikamre som hadde deltatt i ordningen. Tilbakemeldingene viste at mange politikamre hadde arrangert ordensvaktkurs, enten alene eller i samarbeid med bransjen. Disse hadde udelt positive erfaringer med ordningen og så på dette som resultat av den gode kontakten som var etablert med serveringstedene og ordensvaktene. Av effektene som ble nevnt var det færre anmeldelser mot ordensvakter for vold, flere henvendelser fra ordensvaktene m.h.t. observert kriminalitet og ordensvaktene var blitt flinkere til å sikre bevis i saker som gjaldt straffbare handlinger.
Hotellovens bestemmelsene ble opphevet da serveringsloven av 1997 trådte i kraft. Om den nye bestemmelsen i serveringsloven sier forarbeidene
Den nye bestemmelsen om ordensvakt gjaldt fra 1. januar 1998 og lød :
Om bestemmelsen heter det i rundskriv av 21. desember 2000 fra Justis- og politidepartementet
Serveringslovens § 16 ble senere endret og fra 1. januar 2008 gir loven departementet hjemmel til å utarbeide forskrifter for godkjenning av ordensvakter:
Ordensvaktbestemmelsene overføres til vaktvirksomhetsloven
Serveringsloven § 16 er vedtatt endret og dens bestemmelser om ordensvakt vil bli fjernet. Endringen har ikke trådt i kraft. Bestemmelsen lyder : Den vedtatte endringen i serveringslovens § 16 vil tre i kraft når endringene i vaktvirksomhetsloven trer i kraft. Når endringene trer i kraft vil ordensvaktgodkjenninger og utdannelse av ordensvakter være regulert av vaktvirksomhetsloven.
Godkjenning av ordensvakt
En ordensvakt må godkjennes av politiet, og får et skilt med bilde og nummer på. For å bli godkjent kreves det at ordensvakten har gått kurs, har vandelen i orden og er både psykisk og fysisk egnet for en slik oppgave. For å hindre ordensvakter i å jobbe uten å oppgi inntekt kreves det også at den som søker godkjenning er ansatt et sted som ordensvakt, enten et vaktselskap eller serveringsted. Det finnes likevel et unntak. Man kan søke uten å være tilknyttet verken serveringsted eller vaktselskap dersom virksomheten går inn under lovens definisjon «egenvakthold».
Ordensvaktbeviset som blir tildelt er personlig, og skiltet skal alltid bæres med forsiden godt synlig når en ordensvakt er på jobb. Dette er for å gjøre gjestene på et serveringsted kjent med at denne personen er en godkjent vakt, og at gjestene lett kan se hvilket nummer vakten har. Nummeret på ordensvaktbeviset kan brukes om gjester vil klage på ordensvakten til vaktselskapet, serveringstedet eller til politiet. Nummeret på ordensvaktbeviset er også til for ordensvaktens del, slik at han kan identifisere seg overfor personer som vil anmelde eller klage, uten å måtte oppgi personalia som kan misbrukes.
En godkjenning kan trekkes tilbake om kriteriene til godkjenningen ikke lenger er oppfylt. Som regel vil dette være tilfelle ved lovbrudd eller mistanke om lovbrudd, men også om ordensvakten blir kjent psykisk eller fysisk uegnet til oppgaven.
Opplæring
Politidirektoratet sier om krav til opplæring for ordensvakter:
Sverige
Svensk politi sier om ordningsvakt i Sverige:
En viktig forskjell mellom Sverige og Norge er at i Sverige er det politiet som utdanner ordensvaktene. I Norge er det private selskap som forestår utdanningen og politiet som godkjenner kursenes innhold. I Norge har ikke ordensvakter noen form for politimyndighet herunder også det som i Norge kalles begrenset politimyndighet.
Robert Edwards
Robert Geoffrey Edwards (født 27. september 1925 i Leeds, død 10. april 2013 ) var en britisk fysiolog og pioner i reproduktiv medisin. Han spesialiserte seg på in vitro-fertilisering (IVF), også kjent som prøverørsbefruktning. Sammen med kirurgen Patrick Steptoe lyktes Edwards med å utvikle metoder for å bli gravid gjennom IVF, noe som førte til at det første prøverørsbarn, Louise Joy Brown ble født 25. juli 1978. For denne innsatsen fikk han Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 2010.
Biografi
Han studerte ved University College of North Wales (UCNW). Han studerte genetikk ved Edinburgh Universitetet mellom 1951 og 1957. Her tok han sin doktorgrad i 1955. Etter studiene arbeidet i ett år ved California Institute of Technology og i 1958 begynte han å arbeide ved National Institute for Medical Research i London. Fra 1963 arbeidet han ved University of Cambridge. I 1968 startet han samarbeidet med legen Patrick Steptoe. Deres banebrytende og omstridte forskning førte til at verdens første prøverørsbarn Louise Brown ble født i 1978. I 1980 grunnla han verdens første IVF-klinikk Bourn Hall i Cambridge. Som følge av metoden som de utviklet har over 4 millioner barn er født ved hjelp av IVF.
Edwards ble i dronningens fødselsdagsliste for 2011 utnevnt til Knight Bachelor og derved adlet. Han fikk dermed også rett til å føre tiltaleformen Sir foran sitt navn. Han er også kommandør av Den britiske imperieordenen.
Vasilij I av Russland
Vasilij I (født 30. desember 1371 i Moskva, død 27. februar 1425 i Moskva) var storfyrste av Moskva og sønn av Dmitrij Donskoj.
Bordtennis under Sommer-OL 1992
Bordtennis under Sommer-OL 1992. Bordtennis var med på det olympiske programmet for andre gang 1992 i Barcelona. Det ble spilt både singel- og doubleturneringer for herrer og for damer. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedalje.
Norderstedt
Norderstedt er en by i Tyskland i delstaten i Schleswig-Holstein med rundt 70 000 innbyggere. Byen er en del av storbyområdet til Hamburg og den femte største i delstaten i Kreis Segeberg.
Historie
Norderstedt ble opprettet da fire småbyer ble slått sammen 1. januar 1970. Disse byene var Friedrichsgabe og Garstedt, som begge hørte til distriktet Pinneberg, og byene Glashütte og Harksheide, som hørte til distriktet Stormarn. Disse hadde vokst til på 1940-tallet på grunn av strømmen av flyktinginger og fordrevne fra fra tidligere tyske regioner (som Østpreussen og øvre Schlesien), og som følge av at manga personer fra Hamburg flyttet dit.
Den nye byen Norderstedt ble så en del av distriktet Segeberg.
Gandalv Alvgeirsson
Gandalv Algeirsson omtales i Halvdan Svartes saga som en norsk småkonge i Vingulmark.
På 800-tallet omfattet kongedømmet det nåværende Østfold og Oslo-området. Ifølge Snorre Sturlason sto det flere kamper mellom kong Gandalv og Halvdan Svarte, sannsynligvis på 830-tallet. Striden mellom dem endte med et forlik hvor Halvdan fikk tilbake halvparten av Vingulmark som hans far Gudrød Veidekonge i sin tid hadde fått i medgift.
Referanser
Gandalf Alfgeirsson
Bernard Haitink
Bernard Johan Herman Haitink (født 4. mars 1929 i Amsterdam, død 21. oktober 2021 ) var en nederlandsk fiolinist, oboist og dirigent. Han var i mange år aktiv ved Royal Opera House i London, der han var musikalsk leder.
I 1961 ble han ansatt som dirigent for det nederlandske Koninklijk Concertgebouworkest, og i 1963 ble han orkesterets hoveddirigent. Fra 1967 til 1979 var han hoveddirigent for London Philarmonic Orchestra. Han var kunstnerisk leder («musical director») for Glyndeborne-festivalen fra 1978 til 1987. Fra 1987 til 2002 var han kunstnerisk leder («musical director») for Royal Opera House i London.
Haitink ble i 1977 utnevnt til ridderkommandør av Order of the British Empire. I 2002 ble han tildelt den britiske Order of the Companions of Honour.
NM i friidrett 1912
Norgesmesterskapet i friidrett 1912 ble arrangert i Kristiania fra 21. til 22. september. Arrangør var IK Tjalve. Kun menn deltok.
Kongepokalvinner ble Herman Sotaaen.
Liste over polfarere
Dette er en liste over anerkjente polfarere som har bidratt til utforskingen av arktis og antarktis. Listen inkluderer ikke eventyrere eller reisende til polområdene.
Elisa Bonaparte
Élisa Bonaparte (født 3. januar 1777 i Ajaccio på Korsika, død 7. august 1820 i Villa Vicentina nær Trieste i Italia), egentlig  Maria Anna Elisa Buonaparte, var den eldste av de av Napoléon Bonapartes søstre som vokste opp.
Bakgrunn
Élisa ble født i Ajaccio. Hun ble døpt Maria-Anna, men tok senere offisielt sitt kallenavn Élisa (det var broren Lucien, som hun stod meget nær, som begynte å kalle henne Elisa). I juni 1784 fikk hun lov til å begynne på Maison royale de Saint-Louis i Saint-Cyr, og der ble hun ofte besøkt av sin bror Napoleon. Under den franske revolusjon stengte den lovgivende forsamling Maison royale i et dekret av 16. august 1792 som rettet seg mot mange institusjoner knyttet til aristokratiet. Élisa dro derfra den 1. september med Napoleon og vendte tilbakew til Ajaccio.
Omkring 1795 flyttet hun med familien Bonaparte til Marseille.
Hun giftet seg den 1. mai 1797 med Felice Pasquale Bacciochi, en korsikansk adelsmann. I 1798 reiste Elisa til Paris, der hun omgikkes i byens intellektuelle kretser. Etter det at hennes bror hadde tatt keisertittelen i 1804 fikk Elisa tittelen keiserlig høyhet
Fyrstinne, storhertuginne i italienske land
Selv om hun ikke var sin brors yndling ble hun i 1805 gjort til fyrstinne av Piombino og Lucca, og i 1809 til storhertuginne av Toscana. Hun fikk fire barn med sin mann (som hun senere levde adskilt fra). Bare datteren Elisa-Napoléone levde opp til voksenalder, og giftet seg med greven Carmrata-Passionei di Mazzolini.
Elisa styrte sine land med kraft. Hun grunnla en bank og et akademi for skulptører, reformerte lovgivningen etter fransk mønster, beskattet kirken og stengte alle kloster utenom de som fungerte som andre virksomheter, innførte fri sykepleie for fattige, en skole og komité for jordbrukets forbedring (1807), grunnla allmenne skoler og innførte obligatorisk skolegang for piker. Hun var også sysselsatt med store byggeprosjekter, som en akvadukt hun begynte å bygge i 1811. Hun ble imidlertid mislikt for sin franskvennlighet, sin fiendtlighet mot kirken og rivingen av gamle bygninger, og ble sarkastisk kalt med det franske «La Madame». Ryktene sa at hun i årene som storhertuginne av Toscana hadde et kjørlighetsforhold med sin hoffmusiker, fiolinvirtuosen Niccolò Paganini.
Forholdet til keiser Napoleon ble anstrengt de siste årene, hun tok vel imot paven som broren gikk i konflikt med, og han fremsatte flere krav på penger til henne som hun nektet å betale.
I 1814 mistet hun tittelen som storhertuginne av Toscana.
Etter de hundre dagene i 1815 ble Elisa utvist fra Italia, og bodde deretter for de meste i traktene rundt Trieste (som da tilhørte Østerrike). Hun tok tittelen contessa di Compiagano, kjøpte en byresidens og ute på landet Villa Vicentina. Den østerrikske regjering gav henne i 1819 tilbake hennes private italienske besittelser. De solgte hun så og det gav henne så stor innkomst at hun skulle kunne leve behagelig av den. Så kjøpte hun annen eiendom i Italia. Rundt Trieste finansierte hun arkeologiske utgravninger.
Hun døde uventet i sin villa i 1820.
Apache Avalon
Apache Avalon er en programvare som er laget ved hjelp av programmeringsspråket Java. Det er et rammeverk som ble utviklet i 1999 som et prosjekt som sørger for gjenbrukbare komponenter for containerapplikasjoner. Avalon var det første programmet som benyttet designmønstre slik som separation of concerns (SoC) og inversion of control (IoC).
Fukui (Fukui)
Fukui (japansk: 福井市 – Fukui-shi) er hovedstaden i Fukui-prefekturet på den japanske øya Honshu.
Fylkesvei 7924
Fylkesvei 7924 går mellom Lenangsøyra og Jægervatnet i Lyngen kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 313 (Troms).
St. Francis Church (Kochi)
St. Francis Church er også kalt Vasco da Gama-kirken fordi Vasco da Gama ble gravlagt her.
Kirken har stor historisk betydning, og har vært et taust vite til europeiske kolonimakters kamp om herredømmet over subkontinentet Kirken som ligger ved Fort Kochin, nå Kochi i Kerala er den eldste europeiske kirke India og ble bygget i 1503. Vasco da Gama var på sin tredje reise da han døde her av kolera og ble gravlagt ved kirken. Hans legeme ble etter 14 år fjernet og ført til Lisboa, men gravstøtten står fortsatt ved kirken.
Kirken ble i 1923 erklært som et fredet monument under beskyttelse av Archaeological Survey of India. Den eies av Sør-Indias kirke og er åpen for turister og andre besøkende.
Septimius Severus-buen
Septimius Severus-buen er en triumfbue i Roma, reist i 203 til minne om Romas seire over araberne og parterne i Mesopotamia i 195 og 197-198. Relieffene viser felttoget og innmarsjen i Roma. Buen er bygd i hvit marmor, og står i det nordøstre hjørnet av Forum Romanum.
Buen ble innvidd av keiser Septimius Severus og hans to sønner Geta og Caracalla. I 212 lot Caracalla broren drepe, og sletta deretter navnet hans fra innskriften. Innskriften sier at Septimius og Caracalla er OPTIMIS FORTISSIMISQUE PRINCIPIBUS – «fremragende og tapre feltherrer».
Buen har gjennom mange århundrer vært delvis begravd av et beskyttende jordlag, og er derfor godt bevart.
Lappkrabbeedderkopp
Lappkrabbeedderkopp (Xysticus obscurus) er en av edderkoppene i gruppen krabbeedderkopper (Thomisidae). De jakter ofte fra blomster hvor de venter på byttedyret. Navnet krabbeedderkopper, har de fått på grunn av sin sidelangs gange, ved en sammenligning med krabber.
Utbredelse
Lappkrabbeedderkopp finnes nord og øst i Europa. Den finnes i Norge.
Utseende
Lappkrabbeedderkopp er lyst eller litt mørkere brun eller rødbrun, med lysere eller mørkere flekker. Mange av artene i slekten Xysticus er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp og et hode-bryst parti, kalt cephalothorax. Hodet har forfra en slags firkantet form. Foran på hodet er det åtte øyne. Hos krabbeedderkopper er de to fremste beina ekstra kraftige og lange, mens de to bakerste beina er kortere.
Dagmar Kersten
Dagmar Kersten (født 28. oktober 1970 i Altdöbern), tysk turner som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.
Kersten vant en olympisk sølvmedalje i turn under Sommer-OL 1988 i Seoul. Hun kom på andreplass i skranke bak Daniela Silivaş fra Romania. Hun var også med på det østtyske laget som kom på tredjeplass i mangekamp for damer bak Sovjetunionen og Romania. De andre på laget var Gabriele Fähnrich, Martina Jentsch, Ulrike Klotz og Bettina Schieferdecker og Dörte Thümmler.
Kuben yrkesarena
Kuben yrkesarena er et kompetansesenter for yrkesfaglig opplæring i Kabelgata ved Økern næringspark i Bydel Bjerke. Arenaen har over 2500 elever og studenter fordelt på tre opplæringsinstitusjoner, der den største er Kuben videregående skole med over 1 800 elever. Fagskolen Oslo har drøyt 700 studenter og Lærlingsenteret i Oslo som har lærlinger innom på kortere opplæring og fagprøver gjennom hele året. Direktør for arenaen er Remi Pettersen. Han leder arenaen sammen med rektor Kjell Ove Hauge for den videregående skolen og rektor Kirsti Andresen for fagskolen.
Utdanningsetaten i Oslo omtaler yrkesarenaen som «Oslo kommunes storsatsing på yrkesfaglig opplæring», og Kuben er med investeringen på 2 milliarder kroner Norges dyreste videregående skole. . Plasseringen på Økern hvor Standard Telefon og Kabelfabrik i sin tid lå, og som nærmeste nabo til Hotell 33 og tett på bedrifter og opplæringskontorer, er tenkt å legge til rette for et unikt og tett samarbeid med bransjen. Den ligger også sentralt med tanke på offentlig kommunikasjon mellom stasjonene Økern og Risløkka på T-banens linje 5. Skolen er utformet med bibliotek, Kuben idrettshall, administrasjon og servicefasiliteter, kantine, auditorier og lysfylte «minglearealer». På plan fire er det tilgang til en større takterrasse som fungerer som skolegård med benker, plen og egen ballbinge for basketball. Elevrådet har eget rom sentralt plassert i myldreområdet.
Parkeringsplasser for nær 250 biler i tillegg til sykler er tilrettelagt i byggets kjeller, sammen med tekniske rom. Parkeringen driftes av EuroPark.
Kuben kurs- og teknologisenter
Kuben kurs- og teknologisenter (KKT) er etablert som en selvstendig enhet ved Kuben yrkesarena. KKT skal dekke kompetansebehov i offentlig og privat sektor, basert på teoretisk kunnskap og praktiske øvelser. KKT samarbeider nært med de tre opplæringsinstitusjonene ved Kuben yrkesarena, og tilbyr utleie av auditorier, møterom, klasserom og Teknologisentret som er opprettet ved arenaen.
Arkitektur
Bygget er tegnet av arkitektfirmaet Arch Uno. Med en lengde på 144 meter og en grunnflate på 10 000 m² er bygget om lag 42 300 m² fordelt på 6 etasjer. Bygget har kapasitet for 2000 elever og studenter. Entreprenør for utførelsen var AF Gruppen.
15. oktober 2014 ble Kuben tildelt Oslo Bys arkitekturpris. Det var første gang en offentlig skole mottok prisen. Skolen vant finalerunden mot prosjektene The Green House på Dælenenga og Gregers Grams vei 13.
Logo
Kubens logo er sentral i den visuelle profilen, og er utformet som et helt alfabet av særpregende fonter. For dette fikk Kuben Merket for god design 2014 fra Norsk Designråd.
Juryens uttalelse påpekte blant annet:
Kunst i Kuben
Med støtte fra Kulturetaten og Kunst i offentlige rom (KORO) ble det etablert et eget kunstprosjekt for Kuben, kalt Kunst i Kuben. Blant kunstnere som fikk levere verket er performancekunstneren Kurt Johannessen. Han har bidratt med nynorske tekster som er integrert i bygget gjennom tre hoveddeler. Fortellingene Glubusen og Ho er korte fortellinger plassert høyt på glassfasadene på hver side av hovedinngangen. Fire substantiv er perforert i veggflater i skolens foajé og verker Eg er er korte tekster plassert på speil på skolens toaletter. Kjell Bjørgeengen står bak to større videoinstallasjoner som er integrert gjennom en rekke skjermer plassert etter hverandre i foajeens vegger. Verkene Her I og Her II viser en blanding av abstrakte bilder og bilder fra skolens arkitektur.
Verkene Atlas, Verk U og Verk V er betongelementer i form av sirkler og ellipser plassert i bakken ved inngangspartiet og i gressplenen på skolens takterrasse. Disse er laget av May Elin Eikaas Bjerck. Kristoffer Myskja står for to mekaniske kunstverk. Et av kunstverkene, Governors, består fire mekaniske skulpturer plassert i montere foran verkstedshallene langs lengden av bygget. Bevegelsene er finurlig drevet av en luftkompressor og luftsstrømmen reguleres mellom verkene. Det andre kunstverket henger fra taket i foajéen og består av et nettverk av tynne metallstrimler som beveger seg via en rekke mikroprosessorer som trekker og slipper kryssene i nettverket. Skulpturen er uten tittel fra kunstneren, men har fått navnet Bølgen av skolens elever på grunn av bevegelsene.
Historie
Utdanningsetaten i Oslo har hatt en rekke tiltak for å styrke yrkesfagenes posisjon i byen. I 2006 begynte de første skissearbeidene med en mulighetsstudie for å etablere en nyvinning innen fag- og yrkesopplæring. Det ble tidlig besluttet at Sogn videregående skole skulle opphøre og utdanningstilbud med personell flyttet til ny skole i Økernområdet. Ferdigstilling av bygget er utsatt flere ganger. Oslo bystyre hadde først vedtak på at skolen skulle stå klar til skolestart i 2010. Byggestart ble utsatt og mål om ferdigstilling flyttet til 2012, før den igjen ble flyttet til 2013. Grunnsteinen ble lagt ned 9. juni 2011 av byrådsleder Stian Berger Røsland. 19. august 2013 ble skolen åpnet av Erna Solberg og Kristin Skogen Lund.
Valg av navn
Utdanningsetaten brukte prosjektnavnet Risløkka kompetansesenter for yrkesfag, selv om bystrøket Risløkka geografisk sett ligger på nordre, og motsatt side av Østre Aker vei. Bydel Bjerke bestemte den 10. mars 2011 at navnet på skolen skal være Kuben videregående skole. Bestemmelsen kom etter at bydelsutvalget først ønsket et navn med lokal tilknytting, Kabelgata videregående skole, noe som skapte misnøye og stort engasjement fra elevene ved Sogn videregående skole. Det var elevrådet ved Sogn som vant frem med navneforslaget Kuben yrkesarena.
Aymen Mejri
Aymen Mejri (født 16. august 1988) er en tunisisk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 31.
Svømming under EM i svømmesport 2010 – 50 meter ryggsvømming menn
Øvelsen 50 meter ryggsvømming menn ved EM i svømming 2010 på langbane fant sted 11. og 12. august i Budapest, Ungarn.
Courting Across the Court
Courting Across the Court er en amerikansk stumfilm fra 1911.
Handling
En ung kvinne var veldig stolt av sin mor, som hadde oppnådd berømmelse og anerkjennelse som advokat. Men datteren hadde aldri noe ønske om å følge i morens fotspor. Faktisk var hennes aller største ambisjon å gifte seg med en svært presentabel og velstående ung mann, som hadde en viss formue. Men moren hennes ønsker at datteren heller skal bli berømt i juridiske kretser.
Bob Murphy (musiker)
Bob Murphy (født	28. mai 1945, død 22. oktober 2015) var en canadisk jazzpianist, velkjent i musikkmiljøet i Vancouver i Britisk Columbia og Toronto i Ontario.
Han var profesjonell musiker fra han var 14. Murphy komponerte, arrangerte og fremførte musikk til filmer, CBC-fjernsynsprogrammer, CTV-programmer, reklame og CBC-radio. I tillegg til konserter, underviste Murphy i jazzpiano, improvisasjon og musikalske fremføringsferdigheter.
Murphy var påvirket av blant annet Bill Evans, Keith Jarrett, Miles Davis, Cannonball Adderley og John Coltrane.
BLUP
BLUP (Best Linear Unbiased Prediction) er metode for statistisk analyse og vurdering utviklet i 1948 av Dr. C. R. Henderson. Vurderingsmodellen til BLUP tillater en tallfesting og justering av systematiske miljøpåvirkninger samtidig som den gir en vurdering av avlsverdien til dyr.
Storhamrasjön
Storhamrasjön er en innsjø sørvest i Ljusdal kommune i Hälsingland, Sverige. Innsjøen ligger i øvre del av Voxnanvassdraget, som er en sideelv til Ljusnan.
Sjøens økologiske status betegnes som "moderat" (svensk: "måttlig"). I 2017 var det vedtatte målet å oppnå god økologisk status i 2021. Nå (2021) foreslås det som mål å oppnå dette innen 2033.
Podocarpusslekten
Podocarpus-slekten (latin: Podocarpus) er en slekt av bartrær innenfor gultrefamilien. De 105 artene i denne slekten vokser i Australia, Asia, Ny-Guinea og Afrika. Den kan deles i to underslekter, og en rekke seksjoner, basert på morfologi og verdensdeler.
Trærne kan bli 1-30 meter høye, med svært ulike bladstrukturer. Konglene har få fertile skjell, og da oftest bare med ett enslig frø.
Arter
Slekten inneholder blant annet følgende arter:
Dvergkveldvikler
Dvergkveldvikler (Epinotia granitana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
Utseende
En liten vikler (vingespenn 12-14 millimeter), men tross det norske navnet ikke av de aller minste artene i slekten Epinotia. Denne arten er lyst gråbrunt spraglete uten noen spesielt slående særtrekk, men et brukbart kjennetegn kan være at det ligger to diffuse, avlange, svarte flekker langs midten av forvingen.
Levevis
Larvene lever under barken på gran (Picea abies). De voksne viklerne flyr i mai-juni.
Utbredelse
Den er utbredt i Mellom- og Nordvest-Europa fra Italia i sør og Romania i øst til Skandinavia. I Norge er den funnet langs kysten vest til Vest-Agder, dessuten i Nord-Trøndelag.
Torolf Prytz
Torolf Prytz (født 26. desember 1858 på Sandnes, Alstahaug, død 16. juni 1938 i Vestre Aker, nå Oslo) var en norsk arkitekt, politiker, gullsmed og innehaver av det da kjente juvelerfirmaet J. Tostrup i Oslo.
Liv og virke
Torolf Prytz gikk Kristiania tekniske skole og studerte til arkitekt i Hannover. Han kom tilbake til Oslo i 1881, der han begynte både med gullsmedvirksomhet og å tegne møbler. Han hadde dessuten de nærmeste årene studiereiser i Tyskland, Østerrike, Ungarn og Frankrike. Fra 1884 var han tatt opp som kompanjong i firmaet J. Tostrup der han senere ble eneeier og leder.
Torolf Prytz var blant annet statsråd i Industriforsyningsdepartementet i Gunnar Knudsens andre regjering i 1917, president i Norges Røde Kors 1922-30, samt medlem av mange viktige styrer og komiteer, bl.a. kroningskomiteen 1906 og formann i komiteen for jubileumsutstillingen 1914 i Christiania. Han var mange år i ledelsen av Oslo Håndverks- og Industriforening, og der ble han æresmedlem i 1914.
Torolf Prytz er den eneste nordmannen som har vært medlem av Røde Kors og Røde Halvmånebevegelsens høyeste permanente organ, «Standing Commission of the Red Cross and Red Crescent» Han har bl.a. tegnet Tostrupgården i Oslo, ordensinsignier for St. Olavs Orden og flere kjente kunstgjenstander, bl.a. Sneklokkevasen i Kunstindustrimuseet i Oslo. En byste av ham står i Kunstindustrimuseet i Oslo og et portrettmaleri finnes i Håndverkerforeningens lokaler i Oslo.
Torolf Prytz var kommandør av St. Olavs Orden og ridder av den franske Æreslegionen.
Familie
Han tilhørte slekten Prytz fra Røros og var sønn av Eiler Hagerup Krog Prytz (1812- 1900), som var fogd i Helgeland og stortingsrepresentant 1859-1861. Torolfs mor var Anne Margrethe født Thommesen fra Bodø. Torolf var gift med Hilda N. M. Tostrup (1861–1947) som var sønnedatter av gullsmeden Jacob Tostrup, Oslo.
Torolf var far til bl.a. Anne-Margrethe («Mosse») gift med Erik Cappelen Knudsen på Borgestad gård, og gullsmed Jacob Prytz (1886–1962) som bl.a. var rektor for Kunst- og Håndverkskolen i Oslo. Jacob var far til bl.a. gullsmed Grete Prytz Kittelsen og gullsmed Torolf Prytz jr. som var motstandsmann under den 2. verdenskrig.
Torolf Prytz var bror av presten Frederik Prytz, og onkel til NS-politikeren Frederik Prytz (1878–1945) og kjemikeren Milda Prytz.
Zadankai
Zadankai betyr diskusjonsmøter og er konventikler basert på lokalsamfunnet som tjener som grasrotaktivitet til medlemmer av Sōka Gakkai. De er midler for utbredelse og fordypning av troen. Litteraturen til Soka Gakkai beskriver dem også som steder for revitalisering av naboskapet.
The Crooked Road
The Crooked Road er en amerikansk stumfilm fra 1911, regissert av D. W. Griffith.
Handling
Et nygift ektepar står overfor store økonomiske vanskeligheter. De tar derfor ut skilsmisse, og hun flytter vekk for å unngå å sladder blant naboene.
Men tre år senere blir kvinnen tvunget til å skaffe penger, ved å selge gifteringen sin til en pantelåner. Men den tidligere ektemannen hennes legger senere merke til ringen i den samme pantelåner-butikken, og forsøker å finne igjen sin kone i håp om forsoning.
Universitetet i Paris
Universitetet i Paris, kalt Sorbonne etter bygningen der det opprinnelig holdt til, var et universitet i Paris, beliggende på høyden Montagne Sainte-Geneviève på venstre bredd. Det ble grunnlagt i 1253.
Omorganisering i 1970–1971
Omorganisering i 1970–1971 skapte 13 ulike universiteter, der tre videreførte Sorbonne-navnet: Université Panthéon-Sorbonne (Université Paris I), Université Sorbonne-Nouvelle (Université Paris III) og Université Paris-Sorbonne (Université Paris IV). To av universitetene, Université Paris-Sorbonne og Université Pierre-et-Marie-Curie (Université Paris VI), gikk fra 1. januar 2018 sammen til Sorbonne Université.
Det finnes per 2018 også allianser og grupper av læresteder og institusjoner, slik som Université Sorbonne-Paris-Cité, Sorbonne Universités og Hautes Écoles Sorbonne Arts et Métiers université.
Paris-universitetet i middelalderen
Universitetet, som sammen med universitetet i Bologna ble et mønster for alle senere universiteter i middelalderen, hadde fire fakulteter: kunst, medisin, jus og teologi. Studentene ble delt i fire nasjoner etter språk og opphavsland; Frankrike, Normandie, Picardie og England. Den engelske nasjonen omfatta også studenter fra Tyskland, Skandinavia og Øst-Europa. Paris-universitetet ble snart det fremste lærdomssetet i Europa, og i det 13. århundre hadde Paris 20 000 utenlandske studenter. Området rundt universitetet ble etter hvert hetende Quartier latin – Latinerkvarteret – etter språket som var studentenes og de lærdes felles språk.
Collège de Sorbonne
Universitetet fikk sitt navn etter Collège de Sorbonne, som ble grunnlagt av Robert de Sorbon i 1257 for å utdanne teologer.
Sorbonne fikk etter hvert ry som den fremste teologiske institusjonen i Frankrike, og ble ofte forespurt i kirkelige og teologiske lærespørsmål. På 1620-tallet sørga kardinal Richelieu for en opprustning av Sorbonne, og de eldste bygningene på området stammer fra denne tida. Til hans ære ble kapellet bygd, og Richelieu er sjøl gravlagt her.
Den nære forbindelsen til kirka førte til at Sorbonne ble stengt under den franske revolusjon. Napoleon gjenåpna Sorbonne i 1808 og gjorde det til en del av Universitetet i Paris. Mellom 1808 og 1885 tjente Sorbonne som sete for det teologiske fakultetet og for Académie de Paris. På slutten av 1800-tallet ble alle bånd til kirka løst, og universitetets frie stilling sikra.
Andre kollegier
Utenom det berømte Collège de Sorbonne var det andre collegia. Noen tjente et rent praktisk formål, som mat og innkvartering for studentene. Det var åtte eller ni collegia for utenlandske studenter, det eldste var Collegium danicum, grunnlagt i 1257. For svenske studenter var det i det 13. og 14. århundre tre kollegier, Collegium Upsaliense, Collegium Scarense og Collegium Lincopense for studenter fra de tre katedralskolene i Uppsala, Skara og Linköping. Det tyske kollegiet, Collegium alemanicum, er nevnt i 1345, det skotske Collegium scoticum ble grunnlagt i 1325 og det lombardiske Collegium lombardicum i 1330-åra. Collegium constantinopolitanum ble grunnlagt i det 13. århundre for å fremme gjenforeninga av de østlige og vestlige kirkesamfunna. Det ble senere omorganisert som en fransk institusjon, Collège de la Marche-Winville.
Nyere tid
Under den tyske okkupasjonen 1940-1944 ble universitetet stengt for første gang i historia. Det skjedde igjen under studentopptøyene i 1968. Den 3. mai 1968 brøt det ut opptøyer inne på universitetsområdet etter at politiet hadde forsøkt å stenge et politisk møte. Fakultetsbygningene ble okkupert av studentene, og Sorbonne ble kommandosentral for opprøret som snart spredte seg til Paris' gater og til fabrikker over hele byen. 16. juni storma politiet universitetet og gjorde slutt på Paris-våren.
Som et direkte resultat av opprøret kom nyorganiseringa av Paris-universitetet. I dag er Paris-Sorbonne et universitet hovedsakelig for humaniora og samfunnsvitenskap.
Paris-universitetene i dag
Per 2022 består universitetssammenslutningen Sorbonne av følgende 11 læresteder:
Maxitaxi Driver
Maxitaxi Driver er en norsk mørk humorserie fra 2021. Serien består av seks episoder og hadde premiere på NRK TV fredag 4. februar 2021. Serien handler om maxitaxi-sjåføren Jan Egil Svensen fra Oslo som rygger ned McDonald's-ansatte Nadia, og som prøver å skjule det. Serien er skrevet av Steinar Sagen, forfatteren Erlend Loe og Per Harald Kårstad. Sagen spiller også hovedrollen som Jan Egil.
Handling
Steinar Sagen spiller maxitaxi-sjåføren Jan Egil Svensen, en traust, middelaldrende type uten kjæreste og egen familie. I stedet bor han fortsatt i kjelleren til moren Brita (Jannik Bonnevie) på Ammerud i Oslo. Jan Egils far, Jørn, døde for flere år siden. Farens venn, Jimmy (Duc Mai-The), dukker også opp i serien. Faren og Jimmy møttes da de begge jobbet på en plattform i Ekofiskfeltet. Jan Egil går i gruppeterapi for ensomhet, og han er hemmelig betatt av Nadia Koslowa (Valentina Alexeeva) som jobber i drive through-en på McDonald's. En kveld rygger han henne ned ved et uhell og kjører henne til sykehus. Nadia har pådratt seg en kneskade og husker ingenting fra ulykken. Jan Egil velger å holde det hemmelig for henne og politiet at det var han som rygget henne ned.
Taxikollega og kompisen Abdul «Dullis» (Yusuf Toosh Ibra) ber Jan Egil innstendig om å fortelle Nadia om at det var han som kjørte henne ned. Men før han rekker det, dukker Nadias kriminelle ekskjæreste Marko (Mikkel Bratt Silset) opp på sykehuset. Nadia får Jan Egil til å kjøre henne hjem, og de to utvikler etter hvert et vennskap.
Parallelt med disse hendelsene er politietterforskerne Wilma og Khalid (Trine Wiggen og Ravdeep Singh Bajwa) i gang med å etterforske påkjørselen. Sjefen ber dem droppe saken, men Wilma trosser ordren og etter hvert begynner nettet å snøre seg rundt Jan Egil.
Om serien
thumb|Hovedpersonen kjører [[maxitaxi «A-1403», en slik Mercedes-Benz Sprinter 315 CDI med automatisk sidedør]] Serien spiller på en rekke stereotypier og helter som ordner opp når politiet velger å ikke etterforske en sak. Serien spiller også på kontrastene mellom Oslo øst og vest, der den sossete jusstudenten Johannes Beck (Tarjei Sandvik Moe) møter Jan Egil som kommer fra Ammerud i Oslo øst.
Jan Egils sjef har tatt inn inn unge Kristian (Alfred Ekker Strande) gjennom et NAV-tiltak. Det viser seg at Kristian blir radikalisert under Ben Reza (Kim Sørensen), men avradikaliseres igjen på slutten av serien.
Maxitaxi driver tar også opp temaer som ensomhet, blant annet i samtalegruppen som Jan Egil går i. Blant personene i gruppen er lederen (Tove Kampestuen Heyerdahl) og karakterene Svein (Bernhard Arnø), Lasse (Harald Kolaas) og Steffen (Joachim Rafaelsen).
Mottakelse
Serien ble anmeldt av Dagbladet til terningkast 5, Aftenpostens anmelder ga terningkast 3, mens Dagsavisen ga serien terningkast 4.
Serien ble nominert til Seriekritikerprisen 2021 i klassen beste norske komedie.
Arbeidsskadedødsfall
Arbeidsskadedødsfall er i Norge definert som en arbeidsulykke som medfører at den skadede ''dør innen ett år etter ulykken''.
Arbeidsulykker med døden til følge på familiebruk og virksomheter i landbruk som ikke sysselsetter arbeidstakere regnes også som arbeidsskadedødsfall. I tillegg til arbeidstakere inkluderes arbeidsskadedødsfall blant selvstendig næringsdrivende i den grad Arbeidstilsynet fanger opp disse.
Chevrolet Camaro
Historie
Camaro ble første gang introdusert den 26. september 1966, og ble utviklet som en konkurrent til Ford Mustang. Bilen var bygget på GMs F-plattform, og delte en rekke komponenter med Pontiac Firebird, som ble introdusert samtidig. Det ble produsert fire ulike generasjoner av Camaro frem til produksjonen ble stanset i 2002, og en ny modell forventes i 2009.
Kanazawa (Ishikawa)
Kanazawa (japansk: 金沢市 – Kanazawa-shi) er hovedstaden i Ishikawa-prefekturet på den japanske øya Honshu.
Chevrolet Camaro
Første generasjon
Første generasjon Chevrolet Camaro debuterte 26. september 1966 som et svar på den særdeles suksessfulle Ford Mustang. Denne generasjonen varte til modellåret 1969.
James Fraser-Mackenzie
James Fraser-Mackenzie (født 17. mai 1993) er en zimbabwisk roer som spesialiserer seg i singlesculler. I Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 30.
Audun Kleive
Audun Kleive (født 20. oktober 1961 i Skien) er en norsk trommeslager, perkusjonist, arrangør og komponist. Han er kjent for sin evne til improvisert samspill.
Bakgrunn
Audun Kleive er sønn av organisten Kristoffer Kleive og bror av organisten Iver Kleive. Han begynte å spille trommer i korps og med venner på ungdomsklubb. Etter å ha fullført skolegangen på Skien Gymnas, flyttet han til Oslo for å studere ved Norges musikkhøgskole. I Oslo var han med i jazzrockgruppa «Lotus» i perioden 1981-1983 og i «Oslo 13» i årene 1981-1984. Som medlem av «Oslo 13» platedebuterte han med albumet Anti-therapy i 1983.
1980-årene
Audun Kleive spilte i flere Oslo-band i 1980-årene:
I tillegg gjorde han flere turnéer og plater med svenske musikere, spesielt gruppa Entra Live. Han gjorde også innspillinger med blant andre  Jon Eberson trio (1986), Jon Eberson/Sidsel Endresen (1987), Per Husby (1990), Palisanderkvartetten (1991–92), Jan Gunnar Hoff (1991, 95 og 96), Marilyn Mazur's Future Song (1994), Gunnar Andreas Berg (1996), Bugge Wesseltoft (New conception of jazz 1995-96), Bendik Hofseth (1997) og gruppa «Decoy» (1997).
Kleive ble i 1989 kåret til «Årets Jazzmusiker».
1990-årene
Fra 1990 et fruktbart triosamarbeid med Jon Balke og Per Jørgensen. Sammen ga de ut platene On and on (1991), Jøkleba! (1992) og Jøkleba live (1994), samt en del av Jon Balkes «Magnetic North»-ensemble (1993)
Fra 1991 har Kleive arbeidet i en kvartett sammen med Nils Petter Molvær, Jens Bugge Wesseltoft og Bjørn Kjellemyr som utgav platen Åpent Øre (1991). Sammen med Jon Eberson lagde Kleive albumet Music for men and machines (1992).
I 1996 ble Audun Kleive, som eneste norske jazzmusiker, plukket ut som gjestesolist til «Europas kulturby» København. Samme år spilte han inn CD-en Going with the flow sammen med Olga Konkova og Carl Morten Iversen.
Kleives siste produksjoner i eget navn bærer tittelen Bitt (1996–97), Generator X (2000), Ohmagoddabl (2004) og Attack (2012)
2000-tallet
På begynnelsen av 2000-tallet samarbeidet Kleive med Samuli Mikkonen og Anders Jormin (platen Kom Live, utgitt 2000), med Sidsel Endresen (platen Undertow, utgitt 2000), 1300 Oslo (platen Live in the North, utgitt 2001), Jon Balke & Magnetic North Orchestra, Ab und Zu og Terje Rypdal/Ronni Le Tekrø (alle plater utgitt 2002). Høsten 2002 gjennomførte Kleive en Norsk Jazzforum-turné i en trio med Arve Henriksen og Jan Bang.
Kleive har også hatt flere konserter sammen med Christian Wallumrød og Bugge Wesseltoft.
Audiopol lydstudio
Siden 1998 har Kleive og Espen Gjelstad Gundersen drevet Audiopol lydstudio i Ibsenhuset i Skien.
Priser og utmerkelser
Den 26. januar 2018 mottok han Buddy-prisen under det direktesendte NRK P2-programmet Spillerom.
Peter Altenberg
Peter Altenberg (født 9. mars 1859 i Wien, død 8. januar 1919 i Wien) var en forfatter og poet fra Wien. Han var nøkkelen til skapelsen av tidligmodernismen i byen.