cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chicagos søknad om Sommer-OL 2016
Chicago ble utpekt til en av de fire finalistene i nominsjonsprosessen foran Sommer-OL 2016 den 4. juni 2008. Den internasjonale olympiske komité utpekte på den 13. IOK-kongressen i København i Danmark den 2. oktober 2009 Rio de Janeiro (Brasil) som arrangørby. Rio de Janeiro slo dermed, foruten Chicago, Madrid (Spania) og Tokyo (Japan). Praha (Tsjekkia), Baku (Aserbajdsjan) og Doha (Qatar) søkte også om å få lekene, men fikk ikke komme med på den endelige listen over kandidater.
Ungdom
Ungdom er tiden fra man slutter med å være barn til man er blitt voksen.
Aldersgrense for å kjøpe alkohol på over 0,8%, men under 22% er nå 18 år. Aldersgrense for å kjøpe alkohol med 22% og til og med 60% i Norge er nå 20 år.
Ungdomstid som særegen tidsperiode er historisk sett et nytt begrep. I tidligere tider ble man regnet som voksen ved konfirmasjonen. Deretter skulle man i arbeid, gjerne i lære. Den nye velstanden i forrige århundre førte til at stadig flere unge ble gående i utdanning og fikk mere disponibel tid for seg selv. Gruppene av unge skilte seg etter hvert så mye ut at det ga mening å snakke om en ungdomskultur.
Filosofiåret 1426
Filosofiåret 1426 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1426.
Inderøy Gårdsbryggeri
Inderøy Gårdsbryggeri ble grunnlagt i 2007 av Per Morten Kvam og Steinar Kvam i Inderøy kommune i Trøndelag fylke. Den første bryggingen skjedde 1. desember 2007.
Alt ølet er upasteurisert og inneholder derfor levende gjær. Det gir en lang holdbarhet og et fyldigere øl. Det tilsettes ikke kullsyre, all kullsyren i ølet produseres av ettergjæringen som skjer i flasken. I 2018 ble det produsert om lag 40,000 liter øl.
Øltyper
Bryggeriet lager blant annet følgende øltyper som alle er av typen real ale, en sjeldenhet i moderne norsk ølbrygging:
Ole-Jørgen Nilsen
Ole-Jørgen Nilsen (1936–2008) var en norsk skuespiller kjent fra flere filmer om Olsenbanden og TV-serien Hotel Cæsar. Han var ved flere teater, men lengst ved Nationaltheatret.
Bakgrunn og virke
Ole-Jørgen Nilsen vokste opp i arbeidermiljø i Halden. Moren var nåtlersken Linnea Johansson og faren industriarbeider og journalist Marinius Nilsen, som døde da Nilsen var 10 år. I sine unge år var han en aktiv turner og fikk gode plasseringer i flere norgesmesterskap. Han tok eksamen artium i 1954 og spilte i to av Brageteaterets oppføringer i løpet av gymnastiden.
Nilsen debuterte som elev ved Nationaltheatret i 1959 og gikk ut fra Teaterhøgskolen samme år. Han var så ansatt ved Trøndelag Teater 1961–68, Det norske teatret 1968–73, Fjernsynsteatret 1974–77 og på Nationaltheatret fra 1977 til 2006.
Ved Trøndelag Teater regidebuterte han i 1966 med stykket Hetebølge av Ted Williams. Ved Det Norske Teater gjorde han seg bemerket i oversatte stykker som Myrfolket, Johann uten land, Montserrat og som van Gogh i Postmannen fra Arles. Ved Nationalteatret spilte han blant annet en sykelig sjalu Saleri i Amadeus. Han hadde også sentrale roller i stykker som Ibsens De unges forbund og Peer Gynt. I de senere år var han aktuell i stykker som Byggmester Solness (2003), Maria Stuart (2004) og Til Damaskus (2006) – alle ved Nationaltheatret.
Nilsen ble født i Halden, men bodde mer enn 40 år i Rælingen og på Strømmen.
Han var sjef for Nationaltheatret fra 1988–89 sammen med Ellen Horn og Sverre Rødahl. Han var medstifter av Skuespillerforeningen av 1978 og dens første formann.
I 2000 ble han tildelt Per Aabels ærespris.
Filmografi (film og TV)
{| cellpadding="2" cellspacing="2" border="0" style="width: 100%;"
Idrettslaget ROS
Idrettslaget ROS (stiftet 6. februar 1919 som Spikkestad Idrettsforening) er et norsk idrettslag fra Røyken og Spikkestad i Viken. Idrettslaget har per 1. januar 2019 ca. 2000 medlemmer fordelt på 13 særidretter: allidrett, badminton, basketball, boksing, fotball, friidrett, håndball, ski, svømming, sykkel, tennis,  turn og volleyball.
Idrettslagets nye storstue, ROS Arena, ligger i Spikkestad og består av idrettsbaner, turnhall, speilsal, kafé, møterom og 700 tilskuerplasser.
Historie
Idrettslaget ROS er et resultat av en sammenslutning mellom Spikkestad Idrettsforening (stiftet 6. februar 1919) og Røyken Idrettsforening (stiftet 16. mars 1932). De to klubbene gikk sammen 20. mars 1963 og tok etter hvert navnet ROS.
Fotball
ROS fotball har 800 spillere fordelt på 50 lag og er en av Buskeruds største klubber. Klubben har eget fotballakademi og er satellittklubb for spillerutvikling i NFF Buskerud. Antallet jenter som spiller fotball har doblet seg i perioden 2014 - 2018 og klubben har nå tilbud fra 1. klasse til A-lag kvinner. ROS fotball har eget klubbhus vis a vis ROS Arena, med garderobeanlegg, møterom, kiosk og lokaler til utleie for ulike typer arrangementer.
A-laget for menn spiller i 4. divisjon i Buskerud per 2022, men laget har vært oppe i 3. divisjon så sent som i 2010.
A-laget for kvinner spiller i 4. divisjon i Buskerud.
Heather Bergsma
Heather Bergsma (tidligere Heather Richardson; født 20. mars 1989 i High Point i Nord-Carolina) er en amerikansk skøyteløper som har konkurrert internasjonalt siden 2006. Hun er tatt ut til Vinter-OL 2010 i Vancouver.
Richardson begynte med rulleskøyter i 1998, men valgte å gå over til skøyteløp i håp om å komme til OL. Hun kvalifiserte seg for verdenscupløp bare fire måneder etter at hun gikk over til is. Hun ble amerikansk juniormester i sprint i 2008, og vant seniormesterskapet i 2009.
Hun tok bronse under Vinter-OL 2018.
Selsverket
Selsverket er en bygd i Sel kommune i Innlandet. Bygden ligger i den nordlige delen av Otta, 3,5 kilometer nord for Otta sentrum. Selsverket er i dag stort sett et boligfelt med noen gårder, men det er også et slakteri, en barnehage og et turistsenter der, samt Sel kirke fra 1742.
På Selsverket ligger Uladalen, en sidedal til Gudbrandsdalen som strekker seg til Mysusæter like utenfor Rondane nasjonalpark. Her renner elven Ula ut i en foss rett ved E6, deretter gjennom Selsverket og ut i Gudbrandsdalslågen.
Historie
Fra 1624 var det et kobberverk på Selsverket, derav navnet.
I juli 1789 raste Storofsen, en stor flom, gjennom Selsverket og rev med seg kobberverket. Noen menneskeliv og mye bebyggelse gikk tapt, men Sel kirke stod igjen.
Haapsalu
Haapsalu (tysk og svensk: Hapsal, «Ospelunden») er by i det vestlige Estland. Byen ligger ved den sørlige stranden av en vik av Østersjøen, innenfor Hiiumaa. Byen betraktes som sentrum for estlandssvenskenes Aiboland. Haapsalu er administrasjonssenter i Haapsalu bykommune og Lääne fylke.
Haapsalu fikk byrettigheter i 1279, men byens historie strekker seg tilbake til 1263, da den ble valgt til den katolske biskopens høysete for Lääne og Saare. Biskopkatedralen ble fullført i andre halvdel av 1200-tallet. Midt i byen finner vi også en middelalderborg – biskopens fort. Det 38 meter høye tårnet er intakt, og kan besøkes. Borgen var i en periode svensk, og er delvis bygd av svensker.
På 1800-tallet var Estland en del av Russland. Med sin beliggenhet ved Østersjøen var Haapsalu spa og endestasjon på jernbanen fra Tallinn, en avgrening av den baltiske jernbane ut fra Keila. Derfor har den lille byen en overdimensjonert jernbanestasjon.
Det ble anlagt et spa her i 1825, det ble besøkt av de siste fire russiske tsarene, og Pjotr Tsjajkovskij tilbragte en hel sommer her. Han markerte denne sommeren med fire små pianostykker kalt Souvenir de Hapsal.
Under den kalde krigen hadde Sovjetunionen en stor militær flyplass ved Haapsalu. Byen var sterkt preget av forfall da russerne overlot byen til estlenderne i 1991, men er nå nesten helt restaurert, og har igjen blitt det pittoreske kurstedet den en gang var.
Den kjente illustratøren Ilon Wikland, som har illustrert mange av Astrid Lindgrens bøker, bodde som barn hos sin farmor i Haapsalu fra 1939 til 1944. Da andre verdenskrig var slutt, sørget farmoren for at hun ble sendt som krigsflyktning til Stockholm, der hun fikk bo hos en tante. Ilon Wikland har sammen med Rose Lagercrantz utgitt et par bildebøker som handler om barndommen i Estland og Haapsalu. Andre kjente personer fra byen er komponisten Adolf Vedro og kunstneren Ants Laikmaa. Den lokale maleren Eduard Ole (1898-1995) malte havnen i sin hjemby Haapsalu i 1943, som noe av det siste han gjorde før han flyktet over Finskebukta til Finland.
Expressens Heffaklump
Expressens Heffaklump er en svensk litteraturpris som årlig deles ut av avisen Expressen til årets beste svenske barne- og ungdomsbok. Prisen kan også deles ut for flere titler av samme forfatter, eller eventuelt for samlet innsats på barnebokområdet. Prisen ble opprettet i 1966 og består av en statuett laget av Karl Göte Bejemark.
Juryen for prisen består av fem kulturjournalister/litteraturkritikere tilknyttet avisen. Navnet heffaklump er hentet fra den svenske oversettelsen av A.A. Milnes bok om Ole Brumm.
FPS
FPS og fps kan vise til:
Independent Foreign Fiction Prize
Independent Foreign Fiction Prize ble stiftet av den britiske avisa The Independent for å honorere oversatt skjønnlitteratur i Storbritannia. Prisen ble første gang delt ut i 1990 og ble delt ut i fem år før den fikk en pause. I 2001 ble den tatt opp igjen med støtte fra Arts Council England. Nominasjoner (romaner og noveller) må være publisert i engelsk oversettelse i Storbritannia året før pristildelingen og forfatteren må være i live når oversettelsen kommer ut. Spesielt for denne prisen er at både forfatteren og oversetteren honoreres; hver av dem får £5000.
Juryen settes sammen av en representant for avisa, en for Arts Council England og tre britiske forfattere.
Vinnere og nominerte
I listen nedenfor følger både vinnere og nominerte (shortlist):
Christian Niemann Rosenkilde
Christian Niemann Rosenkilde (født 8. januar 1786 i Slagelse, død 12. november 1861 i København) var en dansk skuespiller med spesiale i de komiske roller (Corfitz i Barselstuen av Holberg, Trop i Recensenten og Dyret av Heiberg). Han var far til den komiske skuespillerinnen Julie Sødring. Christian Niemann Rosenkilde ble student i 1804, og var huslærer, kordegn lærer og kantor i Århus. Han ble antatt på Det Kongelige Teater i 1815, og debuterte i 1816.
Rosenkildes komiske sans viste seg ikke bare på scenen, men også utenfor denne. Fra hans «vrøvleroman» (som kunne ses som en forløber for Storm P), siteres f.eks. "'Ingenlunde', svarede Værten stiltiende".
Hans datter forteller at arveprinsesse Caroline en dag stanset Rosenkilde på en beferdet gate og spurte (høyt, da hun var noe tunghørt): -Er det sant at Heiberg drikker? Til dette svarte skuespilleren: -Ja, likesom Deres kongelige Høyhed og jeg, når han er tørst!
Signe Raassum
Signe Raassum (født 18. desember 1924 på Lunner, død 8. juni 2022 ) var en norsk motstandskvinne, aktiv i Osvald-gruppen. Hun gikk under dekknavnet «Grete». Broren Jul Johansen var også aktiv i gruppen.
Slaget på Sollia
Våren 1944 ble Osvald-organisasjonen angrepet av tyske styrker på turisthotellet Sollia i Søndre Land kommune. Rassum hadde akkurat stått opp da en kule traff i veggen bak henne. «Knut» (Asbjørn Sunde) ledet gruppen ut, og de reddet livet.
Anerkjennelse
Den 4. oktober 2013 ble Raassum og syv andre medlemmer av Osvald-gruppen hedret av norske myndigheter for sin motstandskamp under okkupasjonen. «Dere var sabotørene og soldatene i mørke, som forble i mørke. I dag beklager vi at mange av dere ble mistenkeliggjort og underkjent», sa forsvarsminister Anne-Grete Strøm-Erichsen i sin tale. Ifølge Strøm-Erichsen utførte gruppen ikke bare de fleste, men også de mest virkningsfulle sabotasjeaksjonene i Norge under krigen.
«Vår nære allierte ble plutselig vår bitre fiende da Hitler-Tyskland var beseiret. Derfor kunne en mann som Asbjørn Sunde gå fra å være krigshelt i det ene øyeblikket til å bli stemplet som forræder i det neste. Derfor ble dere stille. Derfor forble dere i mørke», sa forsvarsministeren.
MS «Vingtor» (1990)
M/S «Vingtor» er en katamaran bygget i 1990 som M/S «Pattaya Express». Skipet gikk i rutefart i Flaggruten for Tide Sjø. En forgjenger på samme ruten, en hydrofoilbåt hadde samme navn.
GP Ouest-France 2008
GP Ouest-France 2008 var den 71. utgaven av GP Ouest-France, og ble avholdt den 25. august i og rundt den franske landsbyen Plouay i Bretagne. Rittet bestod av 12 runder i en 19,1 kilometer lang rundløype.
Plouay, 226 km
25-08-2008
Bygdekinoen
Bygdekinoen er Film & Kinos tilbud om kino på steder I Norge som ikke har egen fast kino. Bygdekinoen har mobilt utstyr og viser film i alle typer lokaler over hele landet. Bygdekinoen ble startet i 1950 under navnet Norsk Bygdekino (etablert 23. juli 1950 i Oslo) og var et norsk aksjeselskap som drev ambulerende kinofremvisning. Den ble vedtatt opprettet i Stortinget (1948) med det formål å tilby kinodrift med visning av god film til bygde- og kystbefolkning på steder som ikke hadde fast kino. Staten eide halvparten av aksjene, og blant stifterne var landsomfattende organisasjoner som Kommunale Kinematografers Landsforbund (KKL – senere Film & Kino), Kommunenes Filmcentral A/S (KF) og andre medlemmer av Statens folkeopplysningsråd.
Premieren fant sted i Storsteinnes i Troms. Etter en kursendring, som innebar at Norsk Bygdekino skulle fungere som filmpedagogisk instrument, ble den i sin helhet en del av Statens filmsentral (1969). Senere ble den flyttet under Norsk kino- og filmfond (1987) som administreres av bransjeorganisasjonen Film & Kino. Den skiftet også navn til Bygdekinoen.
Bliasetra
Bliasetra eller Bliasætra i Flesberg kommune i Buskerud ligger ved Storeblevegen – mellom Gjuveli og Kyrkjevatnet (bomvei). Bliasetra ligger 200 m vest for Gjuvvatnet.
Arkeologiåret 1858
Arkeologiåret 1858 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1858.
Corinne Rey-Bellet
Corinne Rey-Bellet (født 2. august 1972, død 30. april 2006 i Les Crosets, Valais) var en sveitsisk alpinist.
Rey-Bellet delte sølvmedaljen i utfor i VM 2003 i St. Moritz og vant totalt fem verdenscuprenn. Hun la opp i 2003 på grunn av en rekke skader i det høyre kneet.
Drap
Rey-Bellet ble skutt og drept i foreldrenes hjem i den sveitsiske landsbyen Les Crosets. Broren Alain ble også funnet drept, mens moren Verena ble alvorlig skadet. Det ble utstedt arrestordre på Corinnes mann, Gerold Stadler, som var mistenkt for drapene. Tre dager senere ble han funnet skutt, med en revolver ved siden av seg. Alt tydet på at han hadde begått selvmord.
Ekteparet var blitt separert om lag ti dager før drapene fant sted.
Ingvar Moe
Moe arbeidet i omkring 20 år som lærer, blant annet på Nøtterøy og i Nodeland.
Han debuterte i 1975 med diktsamlingen Løktastolpefrø, som han fikk Tarjei Vesaas' debutantpris for. Moes første bøker ble skrevet på Etnedialekt. Sammen med flere andre av hans bøker, som oppvekstromanen Rundt sjøen (1986), tok de opp bygdeproblematikk på en måte som ble godt mottatt av både kritikere og lesere. Moes bøker har i seg både et oppgjør med det stengende og undertrykkende i småsamfunnet, kombinert med en kjærlighet til bygda og de skapende kreftene i bygda.
Moe var en populær kåsør i NRK radio. Foruten sitt forfatterskap for voksne skrev han også ungdomsromaner og barnebøker. Som barnebokforfatter er han særlig kjent for de humoristiske bøkene om Oldemor.
John Moses Browning
John Moses Browning (født 23. januar 1855 i Ogden i Utah, død 26. november 1926 i Liège i Belgia) var en amerikansk våpendesigner og oppfinner som oppfant og utviklet en mengde våpen, patroner og våpenmekanismer, mange som fremdeles brukes rundt om i verden.
Historie
Browning var mormon og hans far var en mormonpionér som reiste til Utah og etablerte et våpenverksted i Ogden i 1852. Fra 1883 arbeidet Browning i partnerskap med Winchester Repeating Arms Company hvor han designet en serie med rifler og hagler, blant annet Winchester modell 1887 og 1897 hagler og bøyleriflene 1886, 1892, 1894 og 1895, flesteparten er fremdeles (2007) i produksjon i en form eller annen.
I november 1926, mens han arbeidet på en ny selvladende design for Fabrique Nationale i Liège, døde han av hjertefeil. Pistolen han arbeidet på ble fullført i 1935 av den belgiske designeren Dieudonne Saive og utgitt som Fabrique Nationale GP35, eller mer populært Browning Hi-Power.
Produkter
Noen av de viktigste våpen:
Maskingevær: Pistoler: Rifler: Hagler: Patroner:
Alan Parker
Alan William Parker (født 14. februar 1944 i London, død 31. juli 2020 samme sted) var en britisk filmregissør, filmprodusent og manusforfatter som skapte flesteparten av filmene sine i USA.
Biografi
Parker skrev manuset til spillefilmen Melody (1971). I 1976 hadde Parker sin spillefilmdebut som regissør med den amerikanskproduserte filmen Bugsy Malone. Bugsy Malone er en gangsterkomedie-musikal, der alle rollene blir spilt av barn. Blant barna som spilte i filmen var Jodie Foster, som da var 13 år, og Michael Jackson, 17 år.
I 1978 regisserte Parker filmen Midnight Express, som endte opp med at Parker fikk flere Oscar-nominasjoner, inkludert for «beste regissør» og «beste film».
I 1980 regisserte han Fame. Deretter kom han med spillefilmen Pink Floyd: The Wall (1982), basert på Pink Floyds album The Wall. Parkers neste film var Birdy (1984), med Matthew Modine og Nicolas Cage i hovedrollene.
Angel Heart fra 1987 står i sterk kontrast til Parkers andre produksjoner. Filmen beveger seg i et område mellom thriller-, skrekk- og kriminalfilm. Med Mickey Rourke, Robert De Niro og Lisa Bonet i hovedrollene lagde Parker her en dyster og tung kriminalhistorie som beveger seg i en okkult underverden.
Furevannkjær
Furevannkjær er en familie av vannlevende biller som kan kjennes på at de har palper som er omtrent like lange som antennene, bredt, kort hode, brystskjold med fem lengdefurer og dekkvinger med kraftige punktrekker. De er dårlige svømmere og krabber for det meste rundt mellom vegetasjonen, derimot flyr de godt og kan ofte påtreffes langt fra vann. De ble tidligere regnet til familien vannkjær (i snever forstand), men denne er nå delt opp og det er vanlig å regne dem som en familie for seg. Alle furevannkjærene regnes til én slekt, Helophorus.
Alan Parker
Biografi
Mississippi i flammer (Mississippi Burning, 1988) er basert på en sann historie og tar opp rasehatet som preget Mississippi på 1960-tallet. Parker ble Oscar-nominert som «beste regissør» for filmen. Etter å ha jobbet med Dennis Quaid i den politiske filmen Come See Paradise (1990) lagde han filmen The Commitments (1991) som ble spilt inn i Irland.
Furevannkjær
Utseende
Små til middelsstore biller (2 – 8 mm), gulbrune til svarte, noen med en matt metallglans. Kroppen er parallellsidig og forholdsvis smal, tre til fire ganger så lang som bred. Hodet har en Y-formed fure i midten og er mye bredere enn langt, stumpt trekantet sett ovenfra.
Fasettøynene danner bakhjørnene i denne trekanten, er små og ikke utstående. Antennene er 8- eller 9-leddete, med en svakt avsatt, tre-leddet kølle. Palpene er omtrent då lange som antennene, det ytterste leddet er spoleformet. Brystskjoldet (pronotum) er mye bredere enn langt, med noe fremskutte fremhjørner. Det har fem ganske dype og brede, bølgende furer. Bunnen av furene har gjerne en matt metallglans. Hver dekkvinge har 10 rader av dype punktgroper. Beina er slanke, vanligvis gul- eller rødaktige, med fem-leddete føtter (tarser).
Alan Parker
Biografi
Madonna og Antonio Banderas spilte hovedrollene i musikalen Evita (1996). Boken Angelas Ashes, skrevet av Frank McCourt, la grunnlaget for Parkers neste film. Angela's Ashes (1999) omhandler Frank McCourts fattige oppvekst i Irland før krigen, og hans drøm om å reise til USA.
Furevannkjær
Levevis
Furevannkjærene lever i stillestående eller sakte strømmende fersk- og brakkvann. Mange arter kan tåle ganske surt vann. Av de norske artene lever Helophorus glacialis i det meget kalde vannet i smeltevannsdammer nær isbreer. Helophorus fulgidicollis lever i brakkvann, mens Helophorus nubilus skiller seg fra de fleste andre artene i familien ved å være landlevende. Denne arten lever i jorden og larvene kan av og til gjøre skade med å spise på røttene av korn. De andre artene i slekten lever i ferskvann, noen særlig i myrpytter, andre i mer næringsrike vann. Furevannkjærene er gode flygere som svermer i solskinn, og de kan påtreffes ganske langt fra vannet.
Alan Parker
Biografi
Parkers hittil siste film, Historien om David Gale (2003) med Kevin Spacey, Laura Linney og Kate Winslet i hovedrollene, tar opp temaet dødsstraff i USA.
Parker ble i 1995 utnevnt til kommandør av Order of the British Empire (CBE). I 2001 ble han utnevnt til Knight Bachelor. Han ble dermed opphøyd i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn. Han fikk en æresdoktorgrad i kunst fra University of Sunderland i 2005.
Furevannkjær
Kilder
Hansen, M. 1987. The Hydrophiloidea (Coleoptera) of Fennsocandia and Denmark. Fauna Entomologica Scandinavica 18. E.J.Brill/Scandinavian Science Press Ltd.
Alan Parker
Utvalgt filmografi
Han har også regissert flere reklamefilmer.
Robert Levinson
Robert Levinson (født 10. mars 1948, død ukjent tid før 2020) var en amerikansk privatetterforsker og FBI-agent. Levinson forsvant i mars 2007, mens han var i Iran, tilsynelatende for å undersøke et tilfelle av sigarettsmugling. Han hadde tidligere gransket drapet på russisk-amerikaneren Paul Klebnikov i Moskva. Den iranske regjeringen hadde uttalt at de ikke hadde noe informasjon om saken, men tjenestemenn fra Utenriksdepartementet kastet tvil på den iranske regjeringens påstander.
Den 5. september 2007 nektet Iran en forespørsel fra USA om å tillate diplomater fra Sveits å se etter bagasjen eller andre spor etter Levinson i Iran. Media rapporterte i august 2007 at Christine Levinson, kona til Robert, planla en tur til Iran sammen med sin eldste sønn. Iran kunngjorde den 23. september 2007, at hun ville få lov til å besøke landet. I desember 2007 reiste hans kone og deres sønn til Iran for å prøve å finne ut mer om Levinsons forsvinning. Den turen ga ikke noe nytt.
Den 13. januar 2009, avslørte den amerikanske senatoren Bill Nelson med Hillary Clintons bekreftelse at de mente Levinson ble holdt fanget i et hemmelig fengsel i Iran. Ifølge The New York Times hadde Levinson møtt Dawud Salahuddin (som hadde konvertert til islam, anklaget for mord på en iransk dissident) rett før han forsvant. Den 3. mars 2011, kunngjorde Utenriksdepartementet at de hadde dokumenter på at Levinson var i live og ble holdt fanget et sted i Sørvest-Asia. Levinson-familien hadde mottatt «ugjendrivelige bevis» for at han var i live så sent som i 2010. Den 9. desember 2011 publiserte familien en video datert i november 2010, som viste at Levinson ble holdt i live som gissel.
Myter fra Meso-Amerika
Myter fra Meso-Amerika er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Lars Kirkhusmo Pharo og utgitt i 2007. Boken inneholder religiøse tekster fra de ulike kulturene i Mesoamerika før den spanske erobringen i 1521, blant annet aztekisk mytologi og mayamytologi.
Kli
Kli er det harde ytre skallet på et korn. Kli finnes i mange kornsorter, hvete, havre, bygg, ris, mais og hirse.
Myter fra Meso-Amerika
Mesoamerika defineres av bokens redaktør som den vestre delen av Honduras og El Salvador, det nordvestlige, sentrale og sydlige Mexico, hele Belize og hele Guatemala. Her levde folkegrupper som mayaer, aztekere, olmekere, zapotekere, toltekere, purépechaer, tlapanekere, otomier og mixtekere, som alle levde i urbane høykulturer i perioden ca. 1000 f.Kr.–1521 e.Kr.
Kli
Innhold
Kli inneholder en stor del cellulosefiber, protein, sunne plantefettstoffer, karbohydrater, vitaminer og mineraler.
Bruk
Kli brukes hovedsakelig i grovbrød og müsli.
Myter fra Meso-Amerika
Mange av kulturene har fellestrekk, selv om det også er kulturelle og religiøse forskjeller. Gruppene hadde kontakt på flere nivå (handel, krig, migrasjon), og har felles kalender (mayakalenderen), felles tallsystem (maya-matematikk), skriftsystemer, felles interesse for mesoamerikansk ballspill, likhetstrekk i monumental arkitektur, og likhetstrekk i religiøse myter og ritualer.
Tekstene er hentet fra tre kilder: logosyllabiske inskripsjoner (hieroglyfer) fra precolumbiansk tid, manuskripter skrevet eller initiert av de spanske etnograf-misjonærene på 1500-tallet og etnografiske innsamlinger på 1800- og 1900-tallet. Blant de mest kjente 1500-tallsmanuskriptene er Codex Vindobonensis Mexicanus I, Chilam Balam, Popol Wuj og Florentinerkodeksen av Bernardino de Sahagún.
William Petersen
William Louis Petersen (født 21. februar 1953 i Evanston i Illinois) er en amerikansk skuespiller med røtter i Danmark og Tyskland.
Petersen spiller rollen som Gil Grissom i TV-seriene CSI: Crime Scene Investigation og CSI: Vegas.
Christiansted
Christiansted er by på St. Croix som er den del av De amerikanske Jomfruøyer, tidligere Dansk vestindia. Byen ble grunnlagt i 1733 og oppkalt etter Kong Christian VI av Danmark-Norge. Christiansted har en befolkning på 3 000 (2004).
En stor del av bysentrum er en del av Christiansted National Historic Site hvor Christiansværn (1734), det gamle danske tollbod (1844), lagerbygningen til dansk vestindisk kompani (1749) og Klokketårnpalasset (1753) inngår Den gamle regjeringsbygning fra 1830, hvor portretter av kong Frederik VII og guvernør Peter von Scholten ennå henger på en hedersplass.
Historie
Danskene kjøpte øya St. Croix i 1733, og valgte for sin første bosetning på øya et sted med muligheten for en god havn på nordkysten. Her hadde det tidligere vært en liten fransk landsby kalt Bassin. Den visjonære lederen og guvernør Frederik Moth lagde en byplanen, og oppkalte byen etter Christian VI. I tillegg delte han inn øyen i plantasjer hver på 150 hektar. Disse plantasjene ble tilbudt nybyggere til en svært billig penge. Befolkningstallet på øyen steg raskt til 10 000, hvorav 9 000 var slaver fra Afrika.
Christiansted var i perioden fra 1754 til 1871 hovedstaden i Dansk Vestindia.
Et skipsanløp 1768
En sommerdag 1768 ankret den danske fregatten «Fredensborg» opp på havnen i Christiansted med ca. 240 slaver ombord. 265 slaver var lastet ombord fra Christiansborg (fort) i Accra to – tre måneder tidligere, ca. 10 % var døde underveis. Nå skulle slavene selges. Det guinesiske kompani hadde annonsert salget som skulle foregå i selskapets egen gård i byen. Kompaniets protokoller er bevart, og vi kan se hvordan salget utvikler seg, dag for dag. Plantasjeeier Schimmelmann kjøpte 16 mannsslaver og 2 gutteslaver den første dagen, 18. juli. Barneslavene og de syke slavene ble solgt til slutt. Handelsfregatten Fredensborg ble liggende en stund i Christiansted. 14. september varpes skipet ut av havna. I lasterommet er det varer som er resultat av slavearbeid: Sukker, tobakk, fargetre og mahognyplanker. De hadde også med tre slaver som skulle fraktes til København. 1. desember forliser skipet utenfor Arendal. «Fredensborg» var bare ett av de mange skipene som seilte i den såkalte trekantfarten.
Frederiksted
Frederiksted er by på St. Croix som er den del av De amerikanske Jomfruøyer, tidligere Dansk vestindia. Grunnlagt på 1750-tallet. Frederiksted har en befolkning på 800 (2004).
Frederiksted domineres som i kolonitiden av det røde og hvite Fort Frederik fra 1750-tallet. Fortet har en særlig historisk betydning både for USA og Danmark-Norge. Herfra kom den første salutt som anerkjennelse for selvstendigheten til Amerikas Forenede Stater i 1776, og det var også herfra generalguvernør Peter von Scholten frigav slavene i juli 1848. Derav dagens tilnavn Freedom City. Både fortet og byen fikk navnet sitt etter Kong Frederik V, men ble i den danske kolonitiden aldri kalt annet en Westenden på grunn av sin beliggenhet på øya.
Historie
Frederiksted ble likevel skueplass for noen viktige begivenheter i St. Croix's historie. Det var mot Frederiksted de 8000 slavene marsjerte i 1848 for å gjøre krav på øyeblikkelig frigivelse, i stedet for å følge programmet som gikk ut på gradvis frigivelse over 12 år som den danske kongen hadde bestemt. Slavene truet med å gjøre opprør og sette fyr på hele byen. Guvernøren Peter Von Scholten, som var klar over trusselen, leste fra Fort Frederik sin berømte erklæring: "Alle de, der på De Danske Vestindiske Øer ikke er frie, kan fra i dag anse sig for at være frie...".
Dette var starten på en rekke problemer for kolonimakten og plantasjeeierne på St. Croix og 30 år senere i Frederiksted etter flere dårlige innhøstinger og en rekke naturkatastrofer, gjorde de frigitte slavene opprør. Varehusene, pakkhusene og butikkene ble plyndret og satt fyr på. Militære styrker fra Christiansted kom til Frederiksted for å drive opprørerne ut av byen. Opprøret fortsatte i fem dager, mens kampene gradvis forflyttet seg mot landet, og satte fyr på sukkerrafenerier og en rekke gods. Begivenheten gikk over i historien som "Den store ildebrand" i 1878.
Asialekene 2014
Asialekene 2014 (eller XVII Asiad) ble avholdt i Incheon i Sør-Korea i perioden 19. september til 4. oktober 2014. Byen fikk tildelt arrangementet 17. april 2007, i konkurranse med Delhi, India. Incheon var den tredje sørkoreanske byen som arrangerte Asialekene, etter at Seoul og Busan stod som arrangører i 1986 og 2002.
Lancaster County (Virginia)
Lancaster County er et fylke i den amerikanske delstaten Virginia.
Det nasjonalrepublikanske partiet
Det nasjonalrepublikanske partiet (engelsk: National Republican Party) var et amerikansk parti som eksisterte på 1820-tallet.
Partiet var et utbryterparti fra Det demokratisk-republikanske parti på grunn av indre uengigheter rundt styrkeforholdet mellom presidenten og Kongressen, samt forholdet mellom føderale myndigheter og delstatene.
Det endte med at et mindretall rundt president John Quincy Adams, som ønsket å begrense presidentembetets makt, brøt ut og dannet Det nasjonalrepublikanske partiet. Også utbrytere fra det splittede Føderalistpartiet sluttet seg til denne fløyen.
Etter at Adams tapte presidentvalget i 1828 gikk partiet i oppløsning, men store deler av partiet ble videreført Whig Party som oppsto på 1830-tallet og senere også av Det republikanske parti.
Müsli
Serveres med melk eller yoghurt, og frisk frukt eller bær hvis ønskelig. Müsli er sunt på grunn av det grove kornet, men enkelte müsliblandinger har mye tilsatt sukker.
Müsli ble oppfunnet rundt 1900 av den sveitsiske legen Maximilian Bircher-Benner. Det var diettmat for pasientene hans, og var en del av terapien.
Alla Jarosjynska
Alla Oleksandrivna Jarosjynska, ukrainsk Алла Олександрівна Ярошинська (født 14. februar 1953 i Zhytomyr oblast ) er en ukrainsk politiker og journalist.
Som student ved universitetet i Kiev, var Yaroshinskaya en politisk dissident. Etter endt utdannelse jobbet hun som korrespondent for den lokale avisen, The Soviet Zhitomirshchina, i 13 år. Hun publisere også sin egen avis, Stenogramma, som fremmet motstand mot det sovjetiske totalitære regime. Hennes mann ble satt under press for å skille seg fra henne og hennes sønn ble diskriminert på skolen på grunn av hennes motstand mot sovjetiske myndigheter. Jarosjynska var medlem av det øverste Sovjet fra 1989 til 1991, og holdt flere ministerposter. Hun var rådgiver for Russlands president Boris Jeltsin.
I 1992 mottok hun Right Livelihood Award. I 2005 ble hun nominert til Nobels fredspris som en del av 1000 PeaceWomen-prosjektet. Jarosjynska initierte mange demokratiske lover i Russland og Ukraina.
Etter Sovjetunionens sammenbrudd publiserte hun artikler som kritiserte Mikhail Gorbatsjov.
York County (Virginia)
York County er et fylke i den amerikanske delstaten Virginia.
Teodebert I
Teudebert I (fransk: Thibert eller Théodebert) (født ca. 500, død 547/548) var frankisk konge av i Metz og Reims, eller også kalt for Austrasia fra 533 og til sin død i 548. Han var sønn av Teoderik I fra merovingerdynastiet og var selv far til Teodebald I. Allerede mens han far ble konge i Metz var Teudebert I en betydningsfull hærfører som Gregorius av Tours beskrev som «en kjekk og tapper sønn».
Kildene
Det meste som er kjent om Teudebert er avledet fra Gregorius av Tours' Historia Francorum, eller «Historien til frankerne», et latinsk verk skrevet på andre halvdel av 500-tallet. I tillegg finnes det en del diplomatisk brevveksling skrevet ved hoffet i Austrasia, kjent som De austrianske brev, diktene til Venantius Fortunatus, en redegjørelse fra Prokopios' verk og et lite antall andre kilder. Hovedkilden er Gregorius' verk.
Liv og virke
Allerede under sin fars styre viste unge Teudebert seg som en dyktig kriger. I henhold til Gregorius beseiret han rundt 516 en hær av nordboere som hadde angrepet og herjet nordlige Gallia, eller Frisland. Gregorius kaller nordboerne for daner, slik frankere gjerne omtalte alle nordfra, og deres konge ga han navnet Chlochilaich, og som ble drept i dette sammenstøtet. Denne Chlochilaich er blitt identifisert med figuren Hygelak, en konge av gøterne, som omtales i det angelsaksiske episke diktet Beowulf. Teudeberts omdømme ble ytterligere forsterket av en rekke militære kampanjer i Septimania i sørlige Gallia mot vestgoterne.
Ved sin fars død i 534 ble Teudebert nødt til bekjempe begge sin onkler Kildebert I og Klotar I for å arve sin fars rike. Til sist hadde hans militære framgang overbevist Kildebert om å avslutte striden og isteden adoptere Teudebert som sin arving, da han selv var uten mannlige etterkommere. Deretter endret alliansene seg da Kildebert og Teudebert samlet sine styrker og erklærte krig mot Klotar. Innledningsvis beseiret de ham og tvang ham til å søke tilflukt i en skog for å redde livet. Mens Klotar var beleiret, blåste det opp til et fryktelig uvær som herjet utstyr, veier, hester og spredte hæren. Kildebert og Teudebert ble tvunget til å oppgi beleiringen og inngå en fred med Klotar.
Teudebert synes å ha frydet seg over sin voksende makt på den europeiske scene. Hans brev viser at han la krav på et stort landområde rundt Austrasia, inkludert bysantinsk land. Siden Romerrikets fall hadde de frankiske kongene alltid viset en form for ærbødighet for den bysantinske keiseren, men Teudebert avviste sin status som en underordnet hersker: eksempelvis brøt han den keiserlige skikken ved å prege mynter som hadde hans eget bilde. Til da hadde de frankiske kongene respektert den keiserlige konvensjon og sirkulert gullmynter med bildet av keiseren. Ikke overraskende nedtegnet den bysantinske kronikøren Agathias Scholastikos ryktene i Konstantinopel om at bysantinerne mistenkte Teudebert for å planlegge en invasjon av Trakia.
Foruten å være kjent for sine militære framganger ble Teudebert rost av sine samtidige for sin beskyttelse av den galliske kirken. Gregorius av Tours, som selv var geistlig, fant dette særlig aktverdig, men Teudeberts påståtte fromhet er også omtalt av Venantius Fortunatus.
Teudebert døde i det fjortende året av sitt styre, enten ved begynnelsen av 547 eller tidlig i 548. Hans sønn Teodebald I, som hadde fått med Deuteria, etterfulgte ham. I kontrast til hva som skjedde med andre merovingerkonger var Teodebald tiltredelse på tronen fredelig og uten strid.
Teodósio Clemente de Gouveia
Teodósio Clemente de Gouveia  (født 13. mai 1889 i São Jorge i Santana på Madeira, død 6. februar 1962 i Lourenço Marques i Mosambik) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Lourenço Marques 1941–1962.
Han deltok ved konklavet 1958, som valgte pave Johannes XXIII.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Longford (grevskap)
Longford (irsk: Contae an Longfoirt) er et grevskap i provinsen Leinster i Irland. Administrasjonsbyen er Longford, som grevskapet også har navn etter. Grevskapet hadde 46,634 innbyggere ved folketellingen i 2022.
Den eldste historien til Angail er gitt detaljert i middelaldermanusskriptet Annalene av de fire mesterne. Fra begynnelsen av 1000-tallet og fram til de koloniale konfiskasjonene av Jakob I av England på begynnelsen av 1600-tallet, ble Angaile kontrollert av den irske klanen Ó Fearghail som et fyrstedømme.
Den vestlige grensen markeres av elven Shannon. Elven Erne renner gjennom den nordlige delen av Longford. Landskapet er for det meste flatt, med Carn Clonhugh, 278 moh., som høyeste punkt. Landbruk er en viktig næringsvei i Longford, med kveg- og sauehold samt dyrking av poteter og korn.
Geografi
Det meste av Longford ligger i elvebassenget til elven Shannon med innsjøen Lough Ree som utgjør mye av grevskapets vestlige grense. Den nordøstlige delen av grevskapet drenerer imidlertid mot elven Erne og innsjøen Lough Gowna. Innlandets generelt lavtliggende landskap er preget av innsjøer, myr, våtmark, og beiteland. Det høyeste punktet i Longford er i nordvest med Carn Clonhugh (også kjent som Cairn Hill eller Corn Hill) mellom Drumlish og Ballinalee i sognet Killoe, på 278 meter. På Cairn Hill står en TV-sender som sender til store deler av det irske midtlandet.
På listen over irske grevskaper etter høyeste punkt, rangerer Longford tredje lavest. Bare Meath og Westmeath er rangert lavere. Generelt er den nordlige tredjedelen av grevskapet kupert, og utgjør en del av det som på engelsk kalles «drumlinbeltet» (en langstrakt, svakt hvelvet, hauglignende landskapsform) og Esker Riada som strekker seg over det nordlige midtlandet av Irland. De sørlige delene av grevskapet er lavtliggende, med store områder med myrer og land med bedre kvalitet for beite og jordarbeiding. Elven Shannon markerer grevskapets grense til Roscommon mens elvene Inny og Tang danner mye av grensen til Westmeath.
Ferdselsåren Royal Canal renner gjennom den sørlige delen av grevskapet og ender ved Cloondara ved Shannon. Kanalen ble pusset opp og gjenåpnet i 2010. Viktige innsjøer er balt annet Kinale Lough og Lough Gowna på Cavan-grensen, Lough Forbes på grensen av Roscommon og selvfølgelig Lough Ree i sør hvor Longford, Westmeath og Roscommon møtes.
Med en befolkning på 10 008 i henhold til folketellingen i 2016 er administrasjonsbyen Longford den største byen i grevskapet etterfulgt av Edgeworthstown (2 072), Ballymahon (1 877), Lanesborough (1 454) og Granard (816). Townland, bydistrikt, er de minste offisielt definerte geografiske divisjonene i Irland, med 61119 bydistrikter i grevskapet.
Tidlig middelalder
Det territoriet som tilsvarer dagens grevskap Longford var antagelig en bufferområde til kongedømme Mide (Meath) i det første årtusenet. Mellom 400- og 1100-tallet ble området kalt Tethbae et forbund styrt av forskjellige túatha som Cairpre Gabra i nord. Túath (entall) er et gammelirsk betegnelse for den grunnleggende enheten i irsk-gæliske Irland, og kan peke på både et geografisk område som folket innenfor dette området. Tethbae (latin: Teffia) refererte opprinnelig til et område nord for elven Inny som var tilnærmet dagens grevskap Longford.
I år 1070 ble Tethbae erobret av ulike irske stammer omtalt som Conmhaícne, og området er deretter kjent som Muintir Annaly, oppkalt etter Anghaile (eller An Uillin), oldefaren til Fearghail O'Farrell. Videre ble området ofte kalt Øvre Conmaicne, for å skille det fra sørlige Leitrim som da kalt Nedre Conmaicne ettersom begge distriktene ble styrt av etterkommerne av Conmac, sønn av Fergus og dronning Meadbh av Connacht.
Etter den normanniske invasjonen på 1100-tallet ble Annaly gitt til Hugh de Lacy som en del av hans føydale eiendom Liberty of Meath. En engelsk bosetning ble opprettet ved Granard, med normanniske cistercienserklostre som ble etablert ved Abbeylara og Abbeyshrule, noe som har preget stedsnavnene (abbey = kloster), og augustinske klostre ble etablert ved Abbeyderg og på Saints' Island ved bredden av Lough Ree. Monastiske rester ved Ardagh, Abbeylara, Abbeyderg, Abbeyshrule, Inchcleraun Island i Lough Ree og Inchmore Island i Lough Gowna er påminnelser om grevskapets lange kristne historie. På 1300-tallet var imidlertid engelsk innflytelse i Irland på vei ned. Byen Granard ble plyndret av skotske Edward Bruces hær i 1315, og O'Farrells fikk snart fullstendig kontroll over territoriet. Annaly ble senere kalt Longphoirt, nå Longford, etter O'Farrells festning med dette navnet.
Grevskapet ble offisielt gjort til et shire etter engelsk mønster i 1586 under regjeringstiden til dronning Elizabeth I av England fra den nordlige delen av Westmeath, men engelsk kontroll ble ikke fullt ut etablert før i kjølvannet av niårskrigen. Grevskapet Longford ble lagt til Leinster av Jakob I av England i 1608 (det hadde tidligere blitt ansett som en del av Connacht), hvor grevskapet ble delt inn i seks baronier og dets grenser ble offisielt definert. Grevskapet ble fylt opp av engelske og skotske jordeiere i 1620, og mye av landene tiol irske O'Farrell ble konfiskert og gitt til nye eiere. Endringen i kontroll ble fullført under koloniseringen av Irland under Oliver Cromwell på 1650-tallet. På disse landene i grevskapet Longford ligger de historiske ruinene av festningshuset Coolamber Hall House, som ble beleiret av av Cromwells soldater.
Moderne tid
Grevskapet var et sentrum for det irske opprøret i 1798, da en franske ekspedisjonsstyrken ledet av general Humbert som hadde gjort landgang ved Killala ved kysten av Mayo, men ble beseiret sammen med irske opprørsstyrker utenfor landsbyen Ballinamuck den 8. september av en britisk hær ledet av general Charles Cornwallis. General Humbert hadde håpet å slå sammen styrkene sine med andre opprørere lokalisert i Granard, men Cornwallis var oppmerksom over faren og hadde beseiret disse styrkene i det andre slaget ved Granard før han beseiret general Humbert i Ballinamuck. De overlevende franske styrkene ble sendt hjem mens de irske opprørsstyrkene ble henrettet. Britene påførte de sivile innbyggerne i grevskapet betydelige represalier i kjølvannet av slaget.
En revolusjonær ånd ble igjen vekket i grevskapet under den irske uavhengighetskrigen da North Longfords militære enhet (flying column), ledet av Seán Mac Eoin, ble en av de mest aktive enhetene på irsk side under den krigen.
Piret Järvis
Piret Järvis (født 6. februar 1984 i Tallinn) er en estisk musiker. Hun er mest kjent som gitarist i det populære bandet Vanilla Ninja.
I Tallinn gikk hun på skole med Katrin Siska, en av de andre jentene i Vanilla Ninja. Piret studerte media ved det internasjonale universitetet, og var også vert for de estiske TV-programmene The Crazy World og SuveFizz.
Hun lærte å spille gitar og piano, og sang i forskjellige kor i 13 år. I dag er hun Vanilla Ninjas gitarist og er et av de tre medlemmene som har vært i gruppen helt siden den startet i 2002. Fra å ha en tilbaketrukket rolle i bandet, har hun fått en stadig mer sentral rolle, og sang flere av de 14 sangene på bandets tredje album, Blue Tattoo. Etter at bassist Maarja Kivi forlot gruppen i 2004, har Järvis blitt den personen som snakker mest under intervjuer.
Järvis kjæreste er Kallervo Karu (Kalle), trommeren i Slide Fifty.
Frokostblanding
Frokostblanding er en betegnelse for fabrikkfremstilte frokostretter som er blandet, pakket og klar for servering, vanligvis ved å tilsette melk eller yoghurt.
Maximilian I av Det tysk-romerske rike
Maximilian I av Habsburg (født 22. mars 1459 i Wien, død 12. januar 1519 i Wels, Oberösterreich) var keiser av Det tysk-romerske rike. Han ble kalt «den siste ridder».
Frokostblanding
Blandingene kan bestå av forskjellige kornsorter, tørket frukt, nøtter, puffet ris og søtning i form av sukker eller honning. Enkelte produkter er beriket med vitaminer. I markedsføringen spilles det ofte på helsefordeler, vektkontroll og for eksempel fiberinnhold. Mange frokostblandinger har svært høyt sukkerinnhold og gir sterk blodsukkerstigning etter inntak.
Vanlige frokostblandinger er müsli og forskjellige typer cornflakes.
Maximilian I av Det tysk-romerske rike
Han var sønn av keiser Fredrik III. I 1477 giftet han seg med datteren og arvingen av hertug Karl den dristige av Burgund, Maria av Burgund. Gjennom dette ekteskapet fikk Maximilian gjennom sin kone ved svigerfarens død i 1479 Nederlandene og Franche-Comté, mens Frankrike tok kontroll over det egentlige Burgund.
1486 ble Maximilian valgt til konge av romerne (tysk konge) ved siden av sin keiserlige far, og da denne døde syv år senere ble han enekonge. I det følgende året marsjerte Frankrike inn i Italia, noe som førte til de langvarige italienske kriger som først etter Maximilians død ble løst til gunst for riket.
Maximilian ble i 1508 kronet som romersk keiser.
For å redusere det voksende trykket mot det tysk-romerske rike fra herskerne av Frankrike, Polen, Ungarn. Böhmen og Russland, møttes Maximilian med Vladislav av Bøhmen og Ungarn og Sigismund I av Polen i Wien. De ekteskapsforbindelser som er ble arrangert bragte Habsburgerne et tiår senere den ungarske og bøhmiske kronen. Maximilians etterfølger som keiser var hans sønnesønn Karl V, da hans sønn, Karl Vs far, Filip I av Kastilia var død allerede i 1506. Til oppdrager for sitt barnebarn og regent over Nederlandene hadde keiseren utsett sin datter Margarete av Østerrike, som fylte denne oppgaven med sikkert instinkt.
Hans gravmonument i hoffkirken i Innsbruck ble aldri ferdigstilt.
Maximilian gjorde mye for å fremme åndslivet i sitt riket, han var en stor kunstelsker og gikk inn for humanismen. Han utga selv poetiske verker, som Theuerdank som allegoriserte hans brudekonkurranser, den ufullendte Weißkunig som omhandlet hans gjerninger frem til 1513 og den kun planlagte Freydal om hans turneringer.
I 1512 kom han i forbindelse med Albrecht Dürer og gav den store renessansemaleren en årlig pensjon.
Familie og etterkommere
Maximilian giftet seg 19. august 1477 i Gent med arvehertuginne Maria av Burgund (1457–1482). De hadde barna:
Fylkesvei 4738
Fylkesvei 4738 går mellom Asbjørnhaug og Toraneset i Vindafjord kommune. Veien er 2,9 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 735.
MS «Tedno» (1992)
M/S «Tedno» er en katamaran bygget i 1992 for HSD Sjø. Skipet ble i februar 2007 solgt til Altinnal Turizm Istelmecilik ve Yatirim AS, et tyrkisk rederi. Per oktober 2014 er båten fremdeles i fart. «Tedno» er brukt som skipsnavn på flere skip i HSD. Andre skip med samme navn er blant annet «Tedno».
Tablå (duo)
Bandet startet i 1999 som fullt band. Så ble de en duo fokusert mot små intime spillejobber spesielt for næringslivet, og noen få konserter for folk flest i distriktet. Første konsert var på Kafe Kurth i 2001.
Nå består Tablå av Eva Heum og Tommy Olsen. I desember 2007 kom de med sitt debutalbum Sirkel. De fremfører kun eget materiale med norske tekster. Skjærtorsdag 2008 spilte de en av få konserter i Larvik, på Det gule galleriet i Stavern.
Eva Heum
Eva Heum (født 1967) er oppvokst på Hovland. Hun jobber daglig som styrer i Skattekista barnehage. I Tablå er hun tekstforfatter og vokalist.