cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Torskekrigen
Torskekrigen var en serie sammenstøt mellom Island og Storbritannia fra 1958 til 1976. Konflikten baserte seg rundt britiske fiskere i islandsk farvann og Islands utvidelse av fiskerigrensen. Mest alvorlig var krisen mellom 1973 og 1976 etter at Island utvidet sin fiskerigrense til 50 nautiske mil i 1972. Storbritannia anerkjente ikke den nye islandske fiskerigrensen. Derfor ble konflikten trappet opp med nærgående patruljer med kystvaktskip fra begge land der det forekom at skipene støtte i hverandre.
Konflikten ble avsluttet da Island truet med å stenge NATO-basen på Keflavik; stenging av denne basen ville sterkt svekket NATOs forsvarsmuligheter av Nord-Atlanteren mot eventuelle sovjetiske angrep.
Historie
1970-årenes konflikt om torskefisket var ikke den første av sitt slag. Det ble også utkjempet fire «torskekriger» om torsken utenfor Island allerede på 1400-tallet, den gangen mellom engelskmennene og de skandinaviske kongene. Engelskmennene begynte å reise til Island for å fiske torsk på begynnelsen av 1400-tallet. Tidligere var det hansaen i Bergen som hadde hatt monopol på fisket utenfor Island, men nå ble dette engelskmennenes område, noe som skapte stor velstand for islendingene. På slutten av århundret fant imidlertid engelskmennene store forekomst av torsk utenfor Newfoundland, og avsluttet fisket på Island.
Fylkesvei 7236
Fylkesvei 7236 går mellom Brandsvika og Gladstad i Vega kommune. Veien er 6,7 km lang.
Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 81.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 83.
Michael Dante DiMartino
Michael Dante DiMartino er en amerikansk animasjonsregissør og er best kjent som medskaper (sammen med Bryan Konietzko) av TV-serien Avatar: The Legend of Aang som vises på Nickelodeon. DiMartino studerte på det private universitetet Rhode Island School of Design sammen med Bryan Konietzko. Han medvirket i et antall andre produksjoner før han begynte med Avatar, blant annet seriene King of the Hill, Family Guy og Mission Hill. DiMartino produserte også en egen animert kortfilm under navnet Atomic Love, som har blitt vist på flere høyprofilerte filmfestivaler.
Enhetsskole
Enhetsskole er et skolesystem der det gis lik utdanning på ungdomstrinnet til alle elever, uavhengig av akademiske ferdigheter og bosted. Norge var et av de første land som innførte et slikt system, da det ble formelt etablert ved skoleloven av 1936. Det er et organisk sammenhengende skolesystem hvor all videregående undervisning grener seg ut fra en felles grunnskole. Som pedagogisk tanke forutsetter den at alle elever, uansett forutsetninger, integreres i samme skolesystem.
Etter andre verdenskrig har systemet blitt videreført i Norge, og det har uavhengig av utviklingen i Norge blitt innført av flere andre land, som Storbritannia, Sverige, Finland og Irland. Enhetsskoler ble innført i Storbritannia i 1960- og 1970-årene. De kom først i England og Wales, men har siden spredt seg også til Skottland. Ved begynnelsen av det 21. århundre ble omkring 90% av elevene utdannet ved enhetsskoler.
Den enhetsskoletanken som har vært drivkraft bak skoleutviklingen på 1900-tallet både i Europa og i USA har et annet preg. En hovedsak har vært ønsket om at alle skal ha samme sjanse til å gjøre seg gjeldende i samfunnet. En av de norske enhetsskolepionerene, Hartvig Nissen, la i tiden rundt 1850 frem sine ideer om hvordan skolen burde organiseres. «Nissen så det som 'en Sikkerhetsventil for Samfundet' at begavet ungdom fra lavere samfunnslag fikk stige opp gjennom skolesystemet og få den utdannelse de hadde evne til.»
Jamie Stuart
Jamie Christopher Stuart (født 15. oktober 1976 i Southwark i England) er en engelsk fotballspiller som spiller for Margate F.C. Jamie startet karrieren i Charlton Athletic, hvor han hadde en flott karriere inntil han testet positivt på kokain og marijuana. Han ble også ilagt seks måneders suspensjon av FA. Under oppholdet i Charlton Athletic spilte han også for England U21.
Etter at han var ferdig med suspensjonen gikk han til Millwall, hvor han var i to år inntil han signerte for Bury i oktober 2001. I Bury skaffet han seg fire røde kort i løpet av en 18-måneders periode. Det samme antallet som tidligere Manchester United spiller Roy Keane og Leeds' angriper Alan Smith. Stuart gikk deretter til Southend United, hvor han kun var en sesong. Etter et kort opphold i Hornchurch i Conference South, ble han tvunget til å skifte klubb etter klubbens store finansielle problemer. I november 2004 meldte han overgang til Grays Athletic. I 2007 ble han arrestert av Essex Police etter en kamp mot York City, hvor han brakk kjeven på Chris Beardsley.
Gérard Depardieu
Gérard Xavier Marcel Depardieu (født 27. desember 1948) er en franskfødt skuespiller, filmprodusent og -regissør med russisk statsborgerskap. Depardieu har medvirket i nesten 150 filmer siden debuten i 1965. I forbindelse med den franske president François Hollandes skattepolitikk for velhavere, har han pr. 2012 flyttet fra sitt hjemland til det belgiske tettstedet Néchin.
Siden 3. januar 2013 har han russisk statsborgerskap. I 2019 ble en anklage om voldtekt henlagt pga bevisets stilling, men saken ble gjenåpnet sommeren 2021. Depardieu er siktet for å ha overfalt en ung fransk skuespillerinne i sitt hjem i Paris i august 2018. Depardieu avviser anklagen.
Tidligere har han stått president Putin nær og kritisert den russiske opposisjonen, men våren 2022 gikk han ut mot president Putin som Depardieu ellers har omtalt som en venn. «Det russiske folket er ikke ansvarlig for sine lederes gale og uakseptable utskeielser», uttalte han. Medlemmer av dumaen mener at Depardieu bør fratas sitt russiske statsborgerskap, og fratas sine to leiligheter i byene Saransk og Groznyj, «som kan gis til foreldreløse barn».
Depardieu har spilt i en rekke filmer, i en blanding av historiske dramaer og svært lett underholdning. Han har spilt historiske skikkelser som Georges Danton og Christofer Colombus og berømte litterære skikkelser som Cyrano de Bergerac, Jean Valjean og greven av Monte Cristo. På den annen side har han fremstilt Obelix flere ganger, og spilt i den romantiske lettvekteren Grønt kort - adgang USA.
Hans siste rolle var som detektiven Maigret i 2022.
Gripenberg
Gripenberg er et tettsted i Tranås kommune i Jönköpings län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 292 innbyggere.
Bryan Konietzko
Bryan Konietzko er kanskje best kjent som medskaper (sammen med Michael Dante DiMartino) av den amerikanske TV-serien Avatar: The Legend of Aang. Konietzko studerte sammen med Michael Dante DiMartino på det private universitetet Rhode Island School of Design og medvirket sammen med sistnevnte i serier som Family Guy, Mission Hill og Invader Zim.
Salgadinho (Pernambuco)
Salgadinho er en kommune i delstaten Pernambuco i nordøstregionen av Brasil.
Roald Amundsen videregående skole
Roald Amundsen videregående skole ble etablert som Oppegård Gymnas i 1970 og leide lokaler i Ingieråsen skole fram til 1975. I august dette året flyttet skolen inn i nye lokaler på Sofiemyråsen.
5. desember 2011, dagen etter 100-årsmarkeringen for Roald Amundsens ekspedisjon til sydpolen, vedtok fylkestinget forslaget om å endre skolens navn fra Oppegård videregående skole til Roald Amundsen videregående skole. Navnet trådte offisielt i kraft 1. august 2012.
Utdanningstilbud
Skolen tilbyr Vg1 Vg2 Vg3 i følgende fag:
Kabin
Kabin (engelsk: cabin) er et lukket oppholdsrom ombord i et skip, fly og (sjeldnere) tog eller bil. Andre ord som brukes på norsk er lugar eller kahytt. Avledninger: førerkabin, passasjerkabin.
På småfly brukes i blant sittebrønn om det enkelte setet i førerkabinen på småfly.
Tom Cumberworth
Tom Cumberworth (født 12. januar 1988 i England) er en engelsk fotballspiller som har spilt for en engelsk fotballklubb. Han er midtbanespiller og spiller nå for Derby County i Football League Championship.
Cumberworth, som har vært en del av Derby sitt fotballakademi, skrev under på sin første profesjonelle kontrakt, en 6-måneder lang kortidskontrakt, den 8. mai 2006. Han har fortsatt ikke spilt noen obligatoriske kamper for Derby.
Holt kirke
Holt kirke er en langkirke, senere korskirke fra omkring 1100 i Holt sogn, i Tvedestrand kommune, Agder. Den feiret sitt 850-årsjubileum i 1953 og 900-årsjubileum i 2003.
Middelalderkirken var en langkirke i stein, som i 1753 ble utvidet og tilbygd som korskirke. Kirken fremstår i dag hovedsakelig som en barokkirke. Tilbygget, koret og korsarmene, er laftet av tømmer. Ved ombyggingen ble kirken også utstyrt med korbue, dekorert i rokkoko. Byggmester Lars Albretsen Øvernes i Holt sto for ombyggingen.
Holt sogn
Holt kirkesogn var, da kirken ble bygd og fram til 1700-tallet, vesentlig større enn i dag. Holt sogn grenset i middelalderen mot Øyestad sogn, og grensen gikk ved Arendal sentrum, der det inntil 1992 var kommunegrense mellom Øyestad og Moland kommuner. Holt sogn bestod fram til 1742 også av Austre Moland, Tromøy, Barbu, Stokken, Dypvåg og Flosta.
På Holt prestegård ble Norges første lærerseminar, Holt seminar, opprettet i 1839. den gamle Vestlandske hovedvei gikk/går forbi kirken.
Holt kirke er prostesete for prosten i Aust-Nedenes prosti som omfatter kommunene Åmli, Risør, Gjerstad, Tvedestrand og Vegårshei, med sognene Holt, Tvedestrand, Dypvåg, Risør, Søndeled, Gjerstad, Vegårshei, Åmli, Tovdal og Gjøvdal.
Kirka var «valgkirke» og ble ble brukt som valglokale under valget til Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814.
Kirkeinventar
Av interiør fra middelalderen er bevart en døpefont i kleberstein, skåret i gotisk stil på 1100-tallet.
Fra før reformasjonen er også et alterskap fra 1500-tallet; dette har i dag plass på nordveggen i kirkens vestre korsarm.
Altertavlen er laget i Christiania i 1732 av snekker Christen Paulsen, og treskjærerarbeidet er muligens utført av Torsten Ottersen Hoff. Altertavlen fikk et nytt maleri i 1837, med Jesus i Getsemane som motiv. Det er malt av en dansk maler, Adam Müller. Bildet var gave fra jernverkseier Jacob Aall i ved reformasjonsjubileet 1837.
Korskrankedekor og dåpshuset er skåret av den danske treskjæreren Christian Suchow i 1758. Kirkeskipet/votivskipet som henger fra taket i kirken ble donert av Peder Ellingsen Strengereid i 1768.
Av de spesielle ting i Holt kirke er en innelukket kirkestol kalt «Aallekoret», som er bygget til verkseier Ulrich Schnell, en av eierne av Næs Jernverk. Den er utstyrt med hans og konas våpenskjold.
Kirkens eldste orgel er fra 1840 og bygget av Peter Adolph Albrechtsen fra Trondheim. Dette orgelet står fortsatt på sin opprinnelige plass i vest, mens et nytt og større orgel er plassert i tverrskipet i sør.
Viken Skog
Viken Skog SA er et skogeiersamvirke med over 9 000 andelseiere på Østlandet. Viken Skog-konsernet omsetter en tredjedel av alt tømmer i Norge. Det er ca. 90 ansatte i morselskapet, og 190 ansatte totalt i Viken Skog-konsernet som omsetter årlig for ca 2,5 milliarder kroner. Viken Skog har også betydelig eierposisjoner i andre deler av verdikjeden. Hovedkontoret ligger i Hønefoss, med regionkontorer i Askim, Nannestad, Dokka, Kongsberg og Revetal.
Skogeiersamvirket bistår andelseierne med skogbruksplaner og planlegging av drifter, og formidler kontakt med skogsentreprenører. Andelseiernes tømmersalg går gjennom andelslaget, som avtaler virkespriser med kjøperne.
Poppelslekten
Poppelslekten er en slekt av løvfellende planter i vierfamilien. De er mellomstore til store løvtrær som vokser i de fleste strøk på Den nordlige halvkule. Den eneste arten som vokser naturlig i Norge er osp, men flere andre arter blir plantet.
Bladene på mange av artene har lateralt flattrykte bladstilker, noe som gjør at bladene vibrerer i vinden, noe som kan få hele treet til å se ut som det bølger i vinden.
Mange popler har sterke rotsystemer, så de må ikke plantes for nært bygninger eller avløpsledninger, da de kan ødelegge konstruksjoner i sin søken etter fuktighet og næringssalter.
I september 2006 ble det kunngjort at kjempepoppel (Populus trichocarpa) var det første treet hvor hele DNA-koden hadde blitt kartlagt.
En populær art i alléer og kulturmark rundt middelhavslandene er pyramidepoppel, som ble introdusert i hager i Tyskland på 1800-tallet og i Norden på 1900-tallet.
Flere av artene i poppelfamilien kan utgjøre en trussel mot andre planter som naturlig hører hjemme i Norge og er derfor svartelistet hos Artsdatabanken. Dette gjelder særlig balsampoppel og berlinerpoppel. Andre arter av poppel har blitt en ikke-invaderende del av norsk natur. Dette gjelder bla. svartpoppel og sølvpoppel.
Eksterne lenker
Artsdatabanken: balsampoppel
Artsdatabanken: berlinerpoppel
Artsdatabankens vurdering av sølvpoppel
Libyan Islamic Fighting Group
Libyan Islamic Fighting Group (også kjent som Al-Jama’a al-Islamiyyah al-Muqatilah bi-Libya) er en radikal fraksjon som fører jihad mot oberst Muammar al-Gaddafi som ble leder i Libya etter et kupp i 1969. Kort tid etter angrepene den 11. september 2001 ble gruppen forbudt over store deler av verden på grunn av deres forhold til Al-Qaida.
Gruppen ble grunnlagt høsten 1995 i Libya. De fleste av de første medlemmene hadde slåss mot de sovjetiske styrkene i Afghanistan. Formålet til gruppen er å etablere en islamsk stat i Libya som skal styrte dagens regime som ifølge gruppen er undertrykkende, korrupte og anti-muslimske. Gruppen påtok seg ansvaret for et mislykket attentat mot Gadaffi i februar 1996, som ble delvis finansiert av det britiske Secret Intelligence Service.
Den 10. oktober 2005 ble gruppen forbudt i Storbritannia sammen med fjorten andre militante grupper som opererer i Storbritannia. Medlemmer av gruppen kan bli straffet med inntil 10 år i fengsel.
Isskrape
En isskrape er et redskap til å fjerne is fra flater som er plane i minst én retning. De brukes gjerne før kjøring på vinterstid når bilen har stått ute og bilvinduene har blitt tilfrosset med is, når man ikke har tid til å vente på at bilen blir varmet innvendig opp for at isen skal smelte.
Det er vanlig å ha minst en isskrape i biler i Norge, gjerne sammen med en snøkost.
Tap av førerkort
Det er forbudt å kjøre bil som har frontruten og/eller og de fremre siderutene tilfrosset i en grad som kan hemme sikten for sjåføren. Kjøring med dårlig sikt gjennom rutene grunnet snø, is eller tilhørende dugg kan føre til tap av førerkortet.
Apataniidae
De fleste av artene lever i de nordlige områdene. Den antatt arktiske arten Apatania zonella er beskrevet delvis under andre navn fra Lappland (1840), Svalbard (1866), Bjørnøya (1930), og igjen i 1969 ved både Woodfjorden og Wijdefjorden nord på Svalbard.
Isskrape
Typer
Der er flere varianter av isskraper, både når det gjelder utforming og materialer.
Apataniidae
Systematisk inndeling / norske arter
Apataniidae ble tidligere oftest regnet som en undergruppe av familien Limnephilidae.
Isskrape
Utforming
Noen har form som et enkelt flak som ligner på et forvokst bankkort (for eksempel 10×10 cm, 6 mm tykt). Andre har skrapeegg som er festet til et håndtak. Noen har til og med en integrert vott rundt håndtaket. Mange har en vindusnal i tillegg, slik at den også kan fjerne dugg fra vinduets innside, og noen har integrert snøkost.
21. etappe av Tour de France 2011
21. etappe av Tour de France 2011 var den siste etappen og det var en 95 km lang flat etappe. Den ble kjørt søndag den 24. juli fra Créteil til Champs-Élysées i Paris. Før etappen ble det holdt et minutts stillhet på grunn av terrorangrepene i Norge.
Isskrape
Skrapens materiale
Selve skrapebladet bør være i et materiale med en hardhet som er mykere enn glasset, men ikke så mykt at det samler opp støvkorn og skitt som kan feste seg og fungere som slipepapir.
21. etappe av Tour de France 2011
Mark Cavendish vant foran Edvald Boasson Hagen. Det var Cavendishs tredje seier på rad på avslutningsetappen på Champs-Élysées, hans femte i 2011-utgaven av Tour de France, og hans 20. etappeseier totalt.
Isskrape
Skrapens materiale
Isskraper må brukes med forsiktighet, slik at man ikke lager riper. Et ripete vindu kan medføre at en bil ikke blir godkjent i en periodisk kjøretøykontroll («EU-kontroll»), med påfølgende krav om at man må bytte vindu.
21. etappe av Tour de France 2011
Eksterne lenker
2011 Tour de France, Stage 12 to Stage 21
Isskrape
Annen bruk
Isskraper (eller eventuelt siklinger) brukes også til å fjerne is under ski med. Siklinger er laget av stål, og må brukes med nøyaktighet.
Piperøyking
Piperøyking eller piperøking beskriver aktiviteten å stappe en tobakkspipe med pipetobakk, tenne den, røyke den ned til all tobakken er blitt aske, og kan bankes eller skrapes forsiktig ut av pipehodet.
Piperøyking og helse
Det må påpekes at selv om en kan argumentere for at piperøyk ikke skal inhaleres og dermed gir mindre tjærestoffer direkte i lungene, er nikotin, det viktigste virkestoffet i tobakk, i seg selv et giftstoff som i store mengder eller inntatt over lang tid er skadelig. Den passive røykingen forblir den samme. Piperøyking synes også å bli en sjeldnere aktivitet. Artikkelen har derfor et historisk perspektiv.
Historikk
Fra 1600-tallet og framover ble røyking en stor og sosial aktivitet. I England var det vanlig at der var egne pipeklubber hvor faste gjester hadde sin egen krittpipe hengende under taket når den ikke var i bruk. Kong Fredrik Vilhelm I av Preussen antas å være stifter av tobakkskollegiene. I hans tid startet man klokken fem ettermiddag på dager der det ikke var andre forpliktelser og kunne fortsette til de små timer med øl og tobakk.
England hadde også sin renhetslov som satte grenser for hva en kunne blande inn i tobakken. Dette utløste stor kreativitet både hos de som tilberedte tobakken i tilknytning til dyrking, og når det gjaldt måter å behandle og blande tobakken på før den kunne selges.
Pipetobakk
Se også artikkel: Pipetobakk
Pipetobakk fantes etter hvert i mange varianter, avhengig av plante, voksested og viderebehandling, fra høsting og til ferdig produkt. Enkelte behandlingsmåter var slik at en sjelden fikk kjøpe denne tobakken i ren form, mens den var en viktig smakstilsetning i ferdige blandinger. Dette beskrives nærmere i artikkelen om tobakk. Piper og tidlig historie finnes også under tobakkspipe.
Tobakkspiper
Se også artikkel: Tobakkspipe
De eldste kjente pipene var y-formet, og ble brukt av mayaindianerne. Etterhvert som skikken bredte seg, ble røykeredskapene mere variert. De ble formet i leire, skåret i bein eller tre eller formet av metall. De enkleste var en rull tobakk som ble vridd sammen og røkt med et grønt blad rullet ytterst.
De første pipene som ble tatt i bruk i Europa, var krittpipe. Disse ble laget i store mengder, og er fortsatt i salg. De var lett å knekke og knuse. Spesielt pipehodet voldte problemer, siden treverk så lett ble gjennombrent. Både porselen-, merskum- og kalabaspiper finnes fortsatt å få, men ble aldri særlig annet enn kuriositeter som var lettknuste og for store til å bære med seg. Krittpipene holdt seg fordi de var billige. Roten av en lyngart (Erica arborea) ga opphav til briarpipene (av fr.bruyere), som var så tettvokst at det varte i mange år. Andre materialer som ble brukt var merskum og porselen. Også «Ceram» ble lansert som et «spin-off» fra romfartsindustrien.(Tåler det meste, inklusive vaskemaskin og sveiseflamme.)
Amerikanerne lager også en pipe som er laget med hode av maiskolbe (Corn Cob). Denne er lite varig, men er billig i USA. Den er mest kjent i Norge fra tegneserien og -filmene om Skipper'n.
I dag er briarpipene så godt som enerådende. Halsen og munnstykket ble laget av ebonitt, men også rav og forskjellige kunststoffer har vært i handelen.
Fasong og størrelse varierer fra små «damepiper» til store kalabaspiper og lange krittpiper. Hva som passer den enkelte er en smakssak: Man skal ha en pipe som passer en i utseende. De vanligste modellene har holdt stand fordi de passer de fleste.
Innrøking
En ny pipe starter alltid med å bli innrøkt. Ett mulig unntak er for Dunhill-pipene som er spesialbehandlet slik at det ikke skal være nødvendig. En starter da med bare å fylle opp den nederste tredelen av pipehodet og røke til tobakken er nedbrent. Prosessen gjentas med avkjølt pipe til det smaker av tobakk og ikke brent tre. Fyllingen kan nå økes litt og litt, til hodet kan fylles helt.
Ett unntak er pipene fra Dunhill som er preparert slik at de smaker søtaktig fra første stapp og ikke gir brent tresmak. Disse pipene ligger i øverste prissjikt for standardproduserte piper, og er laget av toppkvalitet briar.
Stappe en pipe
Stapping av pipe er en sak for seg. Regelen er grei: ikke for fast (gir tett pipe) og ikke for løst ( gir varm røk og fare for gjennombrenning av treverket). I praksis må en regne med at det enkleste av og til er å kare alt ut og starte om igjen. En vanlig pipestapp varer i ca. tre til fem kvarter og bør røkes i ett. Da bevarer man pipen som den etter all erfaring bør være. Det er mulig å strekke røkeprosessen av et par gram tobakk til å vare i timevis.
Tenne en pipe
Har man stappet riktig, skal det tennes over hele toppen, og der skal ikke være steder som gløder fort nedover i stappen. Det jevner man i så fall ut og suger til der er jevnt fyr. Røkingen skal så skje ved rolige drag slik at forbrenningen skjer så jevnt som mulig til alt er brent opp, og asken kan bankes ut. Røkrøret og munnstykket vil nå inneholde en del olje og tjærestoffer som også bør fjernes. Pipen bør bli kald før en fyller på nytt.
Vedlikehold
Etterhvert vil det bli et lag av forkokset slagg langs innsiden av pipehodet. Hvis en ikke gjør noe med det, vil pipehodet gro igjen. Det er også høyere risiko for at hodet sprekker, samtidig som en mister kontrollen med det som blir igjen nede i hodet. Der kan lett bli surhet og dårlig lukt. En må derfor skrape det noe ned med jevne mellomrom uten å ødelegge treverket i pipehodet. Piperens fantes før i flere utgaver. De mest rensende ga ekkel smak. Brukes sammen med piperensere.
Torsk
Torsk (Gadus morhua), eller mer nøyaktig atlanterhavstorsk, er en fiskeart i torskefamilien. I norsk sammenheng er denne arten den kommersielt viktigste matfisken i denne familien og brukes veldig mye i norsk tradisjonsmat.
I Sør-Norge er bestanden av kysttorsk truet i den grad at det er innført forbud mot fiske av torsk i Oslofjorden og andre vernetiltak.
Navn og kategorisering
Ordet «torsk» kommer av det gammelnorske «turskr», som er en sammentrekning av «turrfiskr» – tørrfisk.
Beskrivelse
Torsken kan bli opptil 150-200 cm lang og veie opp mot 60 kg. Den kjennetegnes gjennom «hakeskjegget», som egentlig er en finne. Torsken har dessuten tre ryggfinner og to gattfinner. Farger varierer med habitatet. I havområder med mye alger får gjerne skinnet et rød- eller grønnskjær, mens fisk som lever nær bunnen eller over sandbunn gjerne blir blekgrå i fargen.
I vill tilstand vil det ta fra to til ti år til torsken er kjønnsmoden. Den gyter vanligvis i mars/april, og eggene er pelagiske (flytende i vannmassen). Klekking skjer fra to til fire uker etter befruktning, avhengig av temperaturen. Torsken gyter i såkalte 'batch', det vil si at den slipper ut porsjoner med rogn i løpet av hele gytesesongen. Den kan gyte mellom 10 og 20 slike batcher. Atlanterhavstorsken kan bli mer enn 20 år gammel.
Krykkje
Krykkje (Rissa tridactyla) er en pelagisk overflatebeitende sjøfugl som tilhører gruppen med måker og én av to arter i slekten Rissa.
Torsk
Utbredelse, habitat og bestand
Atlanterhavstorsken finnes i Atlanterhavet langs øst- og nordkysten av Nord-Amerika, langs kysten av Grønland og i Nordishavet, sør til Biscayabukten. Utbredelsesområdet inkluderer også havområdene rundt Island, Barentshavet, langs kysten av Norge og Skagerrak.
Krykkje
Biologi
Arten hekker i kolonier i bratte fjellskrenter langs de atlantiske og stillehavskystene av Eurasia og Nord-Amerika. I Europa hekker den fra Portugal i sør til Svalbard i nord. De største krykkjekoloniene i Norge er (fra øst til vest) Hornøya, Syltefjordstauran, Sværholtklubben, Hjelmsøya, Røst, Værøy og Runde. Vinteren tilbringes på havet, spredt over store deler av Nord-Atlanteren.
Krykkje ligner på fiskemåsen i både størrelse (rundt 40 cm) og fjærdrakt (stort sett kvit, men lysegrå på ryggen og vingene, og svarte vingespisser). Vingespissen er imidlertid uten kvite flekker og ser ut som dyppet i blekk. Bena er mørke, nebbet er grønnaktig gul, og rundt øyet er det en smal rød ring. Hoene veier rundt 400 gram, mens hannene er ca. 50 gram tyngre.
Torsk
Utbredelse, habitat og bestand
Bestandene av kysttorsk er i varierende grad truet, og noen steder er det forbudt å fiske torsk. For eksempel er det ulovlig å fiske torsk i Oslofjorden, og får man torsk på kroken skal den skånsomt slippes ut igjen. Det finnes andre vernetiltak også.
Krykkje
Biologi
Karakteristisk er de klagende ropene som høres ut som «kitti-væææ» (jf. det engelske navnet Kittiwake).
Krykkja lever av små fisk og krepsdyr som fiskes i vannoverflaten.
Torsk
Fiske
Torskefiske har pågått langs kysten av Norge siden steinalderen. Det er kjent at sjøfarende brakte med seg tørket torsk på lange ekspedisjoner. Allerede i vikingtida eksporterte nordmenn tørket torsk til Sør-Europa, først og fremst Spania og Italia. Eksporten har pågått ubrutt gjennom mer enn 1000 år og har fortsatt stor betydning. Tørrfisken produseres i første rekke i Lofoten hvor fisket etter gytemoden skrei pågår i begynnelsen av hvert år.
Krykkje
Biologi
Fuglene blir kjønnsmodne i tre- til fireårsalderen. Den årlige overlevelsen ligger rundt 88 %, noe som tilsvarer en gjennomsnittlig livslengde på 12 år.
Krykkjas nærmeste slektning er rødfotkrykkja (Rissa brevirostris), som bare forekommer i det nordlige Stillehavet.
Torsk
Fiske
Siden 1970-tallet ble torskefisket regulert i Norge. Det har imidlertid eksistert en egen Lofotlov lenge før disse reguleringene ble innført. Lofotloven regulerer fortsatt aktiviteten på innersiden av Lofoten. Hensikten er å unngå brukskollisjoner ved å definere egne områder for stående redskaper (garn og line).
Moderne regulering er begrunnet utfra risikoen for overfiske og ufornuftig beskatning. Reguleringene omfatter både fangsmengder (uttak) og fiskeaktiviteter (innsats). Torskebestanden i Barentshavet forvaltes av Norge og Russland i Den norsk-russiske fiskerikommisjonen. Norsk kvote fordeles på trålerflåten og konvensjonelle redskaper etter nøkkelen 30/70. Artsdatabanken vurderer bestanden av kysttorsk nord for Stad som truet og har ført den inn på Norsk rødliste for arter med status EN – Sterkt truet.
Fiskeforedling
Torsk har i uminnelige tider blitt foredlet og gjort holdbar som tørrfisk. Tørr vårvind gjør arbeidet uten bruk av konserveringsmidler. I nærmere tusen år har tørrfisk blitt eksportert fra Norge til marked i Europa. Før år 1700 ble klippfisk introdusert som en alternativ metode for å gjøre fisken holdbar. Både tørrfisk og klippfisk er stadig viktige eksportartikler fra Norge til verdensmarkedet.
Oppdrett
Torsk har de siste årene vært mye forsket på når det gjelder oppdrett. Her klarer man å få fram store mengder fisk (hvis man er heldig), likevel kan dødeligheten være hele 90 % opp til et gram. På yngelstadiet blir larvene først fôret med rotatorier og eventuelt artemia, før den blir tilvent en vanlig tørrfôrdiett. Etter rundt tre måneder i et klekkeri veier fisken ca. ett gram, og er klar for påvekstfasen.
Nakenspinner
Nakenspinner (Nudaria mundana) er en av lavspinnerne i familiegruppen bjørnespinnere (Arctiidae).
Utseende
Nakenspinner  er lys  grå-brunlig. Vingene er brede og mer avrundet enn hos de andre lavspinnerne. Den har to diffuse tverrbånd på hver framvingevinge, og en mørk diskalflekk. Bakvingene er ensfarget grå-brunt. Randen (frynsene) er mørkere enn vingeoverflaten, og danner en litt markert ramme rundt vingene. Vingene holdes taklagt bakover på kroppen i hvile. Vingespennet er mellom 17 og 23 millimeter. Brystet og bakkroppen er lyst grå-brun. Hunnens bakkropp er normalt spiss bakover og ikke bred som hos dverglavspinner.
Lavspinnere kan forveksles med flere andre småsommerfugler, kanskje særlig en vikler eller en liten måler. Men de kan skilles fra disse på de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Lavspinnere har også et høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax).
Larvene er behåret med mørke lange hår. Hårene er arrangert i dusker på hvert ledd. Disse danner rekker av hårdusker bakover kroppen. Larvens kropp er mørktgrå og svart. Den har også noen gule flekker på ryggen, på hvert ledd, disse danner en dobbel punktlinje langs larvens ryggside. Utvokst blir den ca. 2 centimeter lang.
Levevis
Nakenspinner finnes i åpen, gjerne eldre løvskog. Kraftlinjegater, enger og steder der det gjerne er noe sandholdig jord. Den synes å foretrekke litt bergknauser og åpent busksatt terreng. Flygetiden er i juni og juli. Den er både natt- og dagaktiv og flyr ofte livlig ettermiddagen. Flygetiden er i juni og juli og den er aktiv fra skumringen om kvelden til midnatt.
Hunnen legger egg på undersiden av steiner, bark med mer. Eggene legges enkeltvis eller i små grupper.
Larvene lever på ulike lav og levermoser, hovedsakelig på marken, men også på stammer og greiner på trær. De vokser seint og overvintrer halvt utvokst, i en barksprekk eller lignende. Neste vår fortsetter den å vokse, og er utvokst i mai eller juni. Larver er aktive både dag og natt.
Nakenspinner tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Puppestadiet tilbringes ofte i en barksprekk eller lignende. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning. Puppen klekkes etter noen uker.
Utbredelse
Nakenspinner er utbredt i sentral Europa, øst til  Svartehavet. I Syd-Europa bare nord i middelhavsområdet.
Finnes på egnede lokaliteter i det sørøstlige Norge, øst for Kristiansand. Finnes i Danmark, og det sydøstlige Sverige og Finland.
Navnet
Det latinske navnet Nudaria betyr terning eller naken. Navnet mundana betyr elegant, og kommer nok fra artenes framvingeunderside, som har en stor mørk midtflekk. På svensk heter den Grå hinnvinge, på engelsk Muslin Footman.
Anders Kjeldsen Bing
Anders Kjeldsen Bing (født 1525 på Smedstrup, død 16. desember 1589) var en skånsk adelsmann og riksråd.
Historie
Heretter var han i utenlandsk krigstjeneste, navnlig i Ungarn hvor han kjempet mot tyrkerne. Etter sin hjemkomst ble han i 1554 hoffsinde på Malmøhus hos hertug Frederik, som etter sin tronbestigelse gjorde ham til sin kjøgemester.
Bing deltok både i Ditmarskentoget og i Den nordiske syvårskrig. I sistnevnte mistet han begge brødrene sine og ble selv hardt såret i slaget ved Axtorne (Svarterå). Etter fredslutningen ble han sendt som gesandt til Sverige og ble senere ofte benyttet til diplomatiske utsendelser. I 1581 ble han tatt opp i Riksrådet.
Foruten et par mindre len hadde han fra 1572 Varberg slott i forlening, og her døde han i 1589 etter en tids sykdom. To dager etter hans død kom kong Jakob VI av Skottland og dronning Anne til Varberg fra bryllupet i Oslo, og med deres representanter tilsammen med en fornem forsamling av danske riksråder og den hallandske adel og geistlighet, ble liket hans ført fra Varberg til Treslev Kirke.
Samtidig med at kong Frederik II hadde feiret bryllupet sitt i 1572, holdt han også Anders Bings bryllup med jomfru Anne Pedersdatter Galt på Københavns slott. Hun levde fremdeles i 1605, men fordi ekteskapet var barnløst, døde Anders Bing som sin slekts siste mann. Anders' enke satt opp et praktfullt gravmonument over ektemannen i Smedstrups kirke, med et latinsk kved hvor kong Jakob VI bidro med fire vers.
Rundhus
Rundhus er en type bolighus med et sirkulær plan, opprinnelige bygget i vestlige Europa før den romerske okkupasjonen. Veggene var enten gjort av stein eller av trestokker som var knyttet sammen av panaler gjort av kvistflettverk og mørtel, og hadde et konisk (kjegleformet) tak av strå. Rundhus kunne være små som mindre enn 5 meter i diameter til over 15 meter eller større. I moderne tid, mot slutten av 1900-tallet, har moderne design av rundhus vært økologisk bygget ved å benytte teknikker som mørtel, favneved eller halmstråvegger og tilsvarende grønne tak. I førhistorisk tid var de tilsvarende nordeuropeiske boligene avlange, derav kalt langhus. De nordboere fra eksempelvis Norge som bosatte seg på De britiske øyer tenderte i begynnelsen til å bygge slik de var vant til, og flere steder kan man derfor se hvor det har vært norrøne beboere kontra den stedlige og opprinnelige innbyggerne.
De britiske øyer
Rundhus har blitt bygget på De britiske øyer siden jernalderen. De benyttet vegger gjort av stein eller trepaneler mellom trestokker gjort av flettverk og mørtel. Taket var kjegleformet. Deres diameter kunne være mellom 5 meter til over 15 meter. Atlantiske rundhus, broch og hjulhus var byggestiler som ble benyttet i Skottland. En annen særegen førhistorisk bygningstype er Crannóg som først og fremst er blitt avdekket i Skottland (med unntak av et enkelt tilfelle i Wales, og noen få i Irland). En crannóg er en plattformbosetning ved at de lå på en øy eller en kunstig øy. Det var en rund, spissformet bolig bygget i tre på en plattform. Plattformen sto på påler i en innsjø.
Det meste av hva som er antatt om disse forhistoriske bygningsstrukturene er avledet fra formgivingen av stokkehullene, skjønt noen få tømmer har blitt funnet bevart i myrer. Det øvrige utover grunnstrukturen har blitt utforsket og forsøkt rekonstruert ved hjelp av eksperimentell arkeologi, noe som har vist den mest sannsynlige formen og funksjonen til disse bygningene. For eksempel har eksperimenter vist at et kjegleformet tak med en helning på rundt 45 grader ville ha vært den sterkeste og mest effektive designet.
Peter J. Reynolds, en britisk arkeolog kjent for nettopp eksperimentell arkeologi, har også demonstrert at, enskjønt et sentral ildsted ville ha blitt fyrt opp innenfor for varme og for matlaging, ville det ikke ha vært et røykhull i spissen på taket, ettersom det ville ha ført til en oppvind som raskt ville ha satt taket i brann. Isteden ville røyken ha blitt akkumulert harmløst på innsiden av taket og langsomt lekket ut gjennom takhalmen. Det er blitt bygget flere moderne etterligninger av rundhus, blant annet:
Moderne britiske rundhus
Rundhuset That (ordspill fra «That roundhouse» = «Det rundhuset») er et tidlig eksempel på et moderne rundhus som ble bygget i all hemmelighet i nasjonalparken Pembrokeshire Coast National Park i Wales uten tillatelse som del av landsbyen Brithdir Mawr og som ble oppdaget av myndighetene i 1998. Den ble konstruert fra rammeverk i tre av håndhogd douglasgran og med grønt torvtak hovedsakelig fra de samme permakulturprinsippene ved å benytte kun naturlige ressurser. Dette huset ble et juridisk stridsemne og ble behandlet i lengre tid i rettssystemet før det ble dømt revet i september 2008.
Palloza, Galicia
En [[palloza]] er et tradisjonelt stråtekket rundhus som er funnet i Serra dos Ancares i Galicia i nordlige Spania. De er enten sirkulære eller ovale, og mellom ti og tyve meter i diameter og er bygget for å tåle hardt vintervær i fjellene på opptil 1 200 meter.
Hovedstrukturen er gjort i stein og inne i huset er det delt i adskilte områder for familien og tamdyrene som har egne innganger. Taket er kjegleformet og gjort av rugstrå på rammeverk av tre. Det er ingen skorstein slik at røyken fra ildstedet siver ut gjennom taket.
Foruten rom for mennesker og dyr har en palloza sin egen brødovn, verksted for å arbeide med treverk, metall og lær og vevstol. Kun det eldste paret i en utvidet familie har sitt eget soverom som de dog deler med sine yngste barn. Resten av familien sover på et høyloft under taket.
Raun Haus, Papua Ny-Guinea
Rundhus er fortsatt i bruk i Papua Ny-Guinea og er svært lik tilsvarende som ble bygget i vestlige Europa før den romerske okkupasjonen av Gallia og Britannia.
Rondavel, sørlige Afrika
Rondavel er et rundhus i typisk afrikansk stil som kan bli funnet i mange området og land i sørlige Afrika, blant annet Botswana, Lesotho (hvor hytten også er kjent som en mokhoro), Sør-Afrika og Swaziland.
Nord-Amerika
Moderne rundhus har også blitt forsøkt bygget i Nord-Amerika, eksempelvis som et i økolandsbyen Dancing Rabbit som ble gjort ut av en mørtel som kalles for «cob/cobb» på engelsk, det vil si et byggematerial som er gjort av leire, sand, strå, vann og jord, ganske likt slik amerikanske adobehus ble bygget.
Derek Sherinian
Derek Sherinian (født 25. august 1966 på Laguna Beach i California) er en rock- og fusion keyboardist lokalisert i Los Angeles i California i USA.
Roy Harper
Roy Harper (født 12. juni, 1941 i Rusholme, en drabantby til Manchester i Lancashire, England), er en engelsk sanger, gitarist og komponist innenfor genrene folkemusikk og rock. Harper er også kjent for sitt årelange samarbeid med Jimmy Page i Led Zeppelin og David Gilmour i Pink Floyd.
Derek Sherinian
Etter han var ferdig med sine studier på Berklee College of Music, ble Sherinian keyboardist for en rekke band og artister, inkludert Alice Cooper, Billy Idol, Yngwie Malmsteen og KISS. Han har også spilt keyboard som medlem av Dream Theater, Platypus og Planet X. Hans soloalbum inkluderer en rekke kjente artister, som for eksempel Slash, Allan Holdsworth og Jerry Goodman.
Roy Harper
Barne- og ungdomsårene
Hans mor, Muriel Harper, døde da Harper var fire år, og han vokste opp i Blackpool sammen med sin bror, far og stemor, som var medlem av Jehovas vitner. Forholdet til stemoren ble anstrengt og vanskelig, noe som også avspeiler seg i artistens mange religionskritiske tekster.
Derek Sherinian
Sherinians inspirasjonskilder inkluderer blant annet Elton John, Emerson, Lake & Palmer og the Mahavishnu Orchestra. Han har fått kallenavnet «The Caligula of Keyboards» av den berømte rockestjernen Alice Cooper på grunn av sin stil.
Roy Harper
Barne- og ungdomsårene
I tiårsalderen begynte Harper å spille skifflemusikk med broren David, men ble nysgjerrig på kildene for Lonnie Donegans sanger, og fikk øynene opp for amerikanske bluesgitarister som Big Bill Broonzy, Bukka White, Leadbelly og Snooks Eaglin.
Derek Sherinian
1966 - 1999
Sherinian begynte å ta pianotimer da han var fem år gammel i Santa Cruz i California. Da han var ferdig med high school, ble han student ved Berklee College of Music i Boston. Der studerte han keyboard sammen med andre kjente keyboardister som bl.a Mitchel Forman og Russel Ferrante. Hans første store konsert etter han forlot Boston, var sammen med trommeslager Buddy Miles. Senere ble han med i Alice Coopers band, og turnerte med dem fram til 1994.
Roy Harper
Barne- og ungdomsårene
Tolv år gammel brente Harper ned skolens cricketpaviljong og poengtavle. Han sluttet skolen som femtenåring, og løy på alderen for å komme inn i det britiske Royal Air Force (RAF). Han ønsket å bli jagerflyver, men forlot militæret som vanlig kadett. Etter å ha blitt dimittert haiket han i lengre tid rundt i Europa.
Derek Sherinian
1966 - 1999
I 1994 erstattet Sherinian Kevin Moore som keyboardist i bandet Dream Theater. I opprinnelsen var dette bare midlertidig ettersom bandet trengte noen til å spille keyboard på sin Awake-turné, men i 1995 ble han ansatt som fulltidsmedlem i bandet. Han spilte inn albumene A Change of Seasons (1995), Falling into Infinity (1997) og Once in a LIVEtime (1998) sammen med Dream Theater, før han ble erstattet av Jordan Rudess i 1999. Sherinian spilte en siste konsert med Dream Theater i 2004 i anledning 15. årsdagen et av deres album, When Dream and Day Unite. Denne konserten ble tatt opp og utgitt under navnet When Dream and Day Reunite (2004) av YtseJam Records.
Roy Harper
Tidlig musikkarriere
I 1964 ble Harper med i en viseklubb kalt Soho Folk Club, hvor han blant annet møtte Bert Jansch og Davey Graham. Hit kom også Nick Drake, som i sin tur lot seg påvirke av Roy Harper. Viseklubben ble drevet av Andy Matteou, som brukte kjellerlokalet under foreldrenes greske restaurant «Les Cousins» til dette formålet.
Derek Sherinian
1966 - 1999
Mot slutten av 90-tallet spilte Sherinian inn to album som medlem av rockegruppa Platypus, som også Dream Theater-bassist John Myung var medlem av. Gruppa slapp to album, When Pus Comes to Shove (1998) og Ice Cycles (2000), før den ble oppløst i 2000. Da bandet flere år senere ble gjenskapt som The Jelly Jam, bestemte Sherinian seg for å ikke bli med.
Roy Harper
Tidlig musikkarriere
Harper ble en av klubbens mest populære artister. Han ble oppdaget av Peter Richards, som ga ham platekontrakt med Strike Records. Harpers første album, The Sophisticated Beggar, ble spilt inn på en enkel Revox-båndspiller i 1966. CBS hyrte inn plateprodusenten Shel Talmy for hans neste album, Come out Fighting Genghis Smith, som ble gitt ut i 1968. Nå begynte han også regelmessig å opptre på frikonserter i Hyde Park i London.
Derek Sherinian
1999 -
Siden 1999 har Sherinian spilt inn en rekke soloalbum, og blant dem mange som inkluderer opptredener av flere kjente artister, som f.eks Al Di Meola, Yngwie Malmsteen, Zakk Wylde, Jerry Goodman, Steve Lukather og Simon Phillips. Sherinian startet sitt første soloprosjekt, Planet X i 1999, sammen med den australske trommeslageren Virgil Donati som trommeslager. Etter hvert bestemte Sherinian og Donati seg for å utvide prosjektet, og inkluderte Tony MacAlpine som gitarist.
Roy Harper
Tidlig musikkarriere
I 1969 kom albumet Folkjokeopus, som inneholdt den nesten 18 minutter lange «McGoohan's Blues». Tittelen henspilte på skuespilleren Patrick McGoohans rolle i BBCs fjernsynsserie «The Prisoner».
Derek Sherinian
1999 -
I 2001 gikk Sherinian sammen med trommeslager Simon Phillips og gitarist Steve Lukather for å spille inn Inertia. Denne utgivelsen ble raskt oppfulgt av Black Utopia (2003). Etter dette ble enda tre musikere inkludert i Sherinians gruppe: bassist Billy Sheehan, rockegitarist Yngwie Malmsteen og jazz-fusion-gitarist Al Di Meola. Sherinian dykket enda dypere inn i fusion-sjangeren da han samarbeidet med Allan Holdsworth og Jerry Goodman på Mythology i 2004. I tillegg til enda en opptreden av Phillips dukket også artister som Zakk Wylde, John Sykes, Steve Stevens og Tony Franklin opp på dette albumet.
Roy Harper
Tidlig musikkarriere
Roy Harper gjestet Viseklubben Dolphin i Oslo, hvor han blant annet ble kjent med visesangeren Lillebjørn Nilsen. Nilsen viste ham ulike felestemminger og fikk til gjengjeld lære forskjellige åpne stemminger av gitaren. Nilsen lærte dessuten en sang av Roy Harper, «On the First Day of April», som han oversatte til «Ravneferd» og spilte inn på sitt debutalbum Tilbake, som kom ut i 1970.
Derek Sherinian
1999 -
Sherinian har i flere år turnert og samarbeidet med Billy Idol. Hans femte soloalbum, Blood of the Snake, inneholder opptredener av Idol, tidligere Guns N' Roses gitarist Slash, John Petrucci fra Dream Theater og Brian Tichy. Vi fikk også gjensyn med Phillips, Franklin og Lukather. Albumet ble utgitt med en bonusvideo som inneholdt en coverversion av Mungo Jerry's "In The Summertime"
Roy Harper
Tidlig musikkarriere
Fredag 23. januar 1970 ble det holdt visekonsert i Universitetets Aula med Roy Harper, hvor Lillebjørn Nilsen og Finn Kalvik også var med. Roy Harpers besøk falt i tid sammen med fremveksten av den såkalte visebølgen i Norge, og NRK Fjernsynet gjorde opptak med ham i anledning konserten.
Derek Sherinian
1999 -
Enda et nytt Planet X album har nettopp blitt sluppet, med forskjellige lanseringsdatoer i Europa, Amerika, Japan og diverse land i Europa. Albumet går under navnet Quantum, og inkluderer Allan Holdsworth og Brett Garsed på gitar, samt bassistene Jimmy Johnson og Rufus Philpot.
Roy Harper
Tidlig musikkarriere
Finn Kalvik har spilt inn sin norske versjon av Don't You Grieve (Kjære ikke gråt).
Derek Sherinian
Inspirasjonskilder
I et intervju fra 2000, fortalte Sherinian at hans største inspirasjonskilder har vært Jan Hammer (Mahavishnu Orchestra), Keith Emerson (Emerson, Lake & Palmer og The Nice), Rick Wakeman (Yes) og Elton John. Andre inspirasjonskilder inkluderer Allan Holdsworth, Jeff Beck og Eddia Van Halen.
Roy Harper
Tidlig musikkarriere
Roy Harpers første USA-turné kom i forbindelse med utgivelsen av hans fjerde studioalbum, Flat Baroque and Berserk, i 1970. På en av låtene, «Hell's Angels», fikk han hjelp av The Nice, en avantgardistisk rockegruppe. Med dette albumet ble Harper knyttet til Harvest Records som sorterte under EMI-gruppen.
Derek Sherinian
Utstyr
Sherinian bruker for tiden et Clavia Nord keyboard, og et keyboard i Korg Triton-serien.
Roy Harper
Samarbeid og innflytelse på andre musikere
I anledning opptredenen på Bath festivalen i Somerset i 1970, tilegnet Led Zeppelin en låt til Roy Harper, nemlig bluesartisten Bukka Whites «Shake 'Em On Down». Senere la de fragmenter av denne og andre bluesfragmenter til grunn for en ny komposisjon; «Hats Off to Harper». Sangen kom med på albumet Led Zeppelin III. Ifølge Jimmy Page beundret bandet mest av alt måten Harper sto fast ved sine prinsipper og nektet å la karrieren bli styrt av kommersielle interesser i platebransjen.
Roy Harper opptrådte flere ganger på konserter sammen med Led Zeppelin. Blant annet kan han sees som bakgrunnssanger i konsertfilmen The Song Remains the Same (1976).
Derek Sherinian
Utstyr
Derek er også en fan av Hammond B3 Organ-keyboardet når det gjelder tyngre musikksjangere. Dette skyldel hovedsakelig at hans første profesjonelle jobb var å støtte den berømte trommeslageren Buddy Miles, hvor dette keyboardet var godt brukt. Sherinian spiller inn nye innspillinger med sitt B3-keyboard, men på liveinnspillinger bruker han emuleringer via hans Nord og Korg Triton-keyboard.
Roy Harper
Samarbeid og innflytelse på andre musikere
Lifemask er et film-musikkalbum basert på Harpers rolle som Mike Preston i John Mackenzies film Made (1972). Dernest fulgte Valentine, som ble utgitt på Valentinsdagen 14. februar 1974 hvor gitarist Jimmy Page nok en gang medvirket. I forbindelse med lanseringen ble det arrangert en konsert, senere omtalt som «The Valentine gig» i Rainbow Theatre i London med Harper, sang og gitar, Page sologitar, John Bonham på akustisk gitar, Ronnie Lane på bass, Keith Moon på trommer. Konsertalbumet Flashes from the Archives of Oblivion fulgte like etter med opptak både fra «The Valentine gig» i Rainbow Theatre og fra konserten med Page i Royal Albert Hall i 1973.
Derek Sherinian
Utstyr
Sherinian er også en dyktig gitarist, og skulle ta over rollen som gitarist i Alice Cooper før han ble tilbudt en opptaksprøve av Dream Theater, og har tatt Petruccis rolle som gitarist i bandet på deres mange opptredener som Nightmare Cinema i 1997 '98.