cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bengt Andersson
Karriere
Andersson fikk sin debut på det i en treningslandskamp mot  i juni 1995. Våren 1996 benyttet han sjansen til å etablere seg på landslaget i førstevalget Thomas Ravellis skadefravær. Andersson beholdt plassen til utpå høsten, da Ravelli gjenvant plassen i målet. Sommeren 1996 ble Andersson profesjonell i Spania, der han spilte to sesonger for. Mangel på spilletid hos Tenerife førte til at han mistet plassen på landslaget. I 1998 returnerte han til Sverige med klubbadresse IFK Göteborg. Bengt Andersson er en av IFK Göteborgs beste spillere noen gang, og han han har rekorden som eldste spiller på øverste nivå for IFK Göteborg. Etter at klubben hadde sikret det svenske seriemesterskapet for 2007, sluttet Andersson med fotball på elitenivå, men da Moss FK tok kontakt, signerte svensken en korttidskontrakt ut sesongen i begge de ordinære målvaktenes skadefravær.
Privat
Andersson er gift og har tre sønner.
Bengt Andersson er utdannet innen helse, redning og bygg. Han spilte mye håndball tidligere og har et svensk mesterskap med IK Heim fra 1983.
Australian Open 2015
Australian Open 2015 er en tennisturnering som ble avviklet i Melbourne Park i Melbourne i den australske delstaten Victoria i perioden 19. januar til 1. februar 2015. Det var den 103. utgaven av Australian Open og det var også årets første «Grand Slam»-turnering. Novak Đoković vant singleturneringen for menn, det var hans femte seier i Australian Open. Serena Williams vant singleturneringen for damer, det var hennes sjette seier i single i Australian Open, hun har også fire seire i double sammen med sin søster Venus Williams.
Goiás
Goiás er en delstat i den sentral-vestre regionen i Brasil, med Goiânia som delstatshovedstad. Delstaten hadde i 2015 et beregnet folketall på 6,610,681.
Andre byer i delstaten er Anápolis, Cidade de Goiás, Goianápolis og Morrinhos.
Økonomi
Landbruk og kvegdrift er viktige økonomisk inntektskilder for delstaten.
Historie
Som følge av etableringen av etableringen av Brasília, ble det bygget mange veger gjennom Goiás på 1960-tallet. I 1988 ble den nordre delen av Goías skilt ut som en egen delstat som fikk navnet Tocantins.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2010
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2010 er en norsk fotballturnering som ble arrangert i 2010. Det var det 105. norgesmesterskapet i fotball for menn. Strømsgodset ble norsk mester etter å ha vunnet cupfinalen 2-0 mot Follo på Ullevaal Stadion søndag 14. november. Dette var Strømsgodsets femte norgesmesterskap.
Runder
Norgesmesterskapet i 2010 ble spilt på følgende datoer: :
Lagene som spilte i Eliteserien, 1. divisjon og 2. divisjon deltok fra første ordinære runde.
Saltburn-by-the-Sea
Saltburn-by-the-Sea er en badeby i det seremonielle grevskapet North Yorkshire i England. De lokale myndigheter er den enhetlige myndigheten Redcar and Cleveland. Historisk var byen en del av det tidligere distriktet North Riding av Yorkshire. Byen er lokalisert rundt 19 km øst for Middlesbrough. Kretsen Redcar and Cleveland hadde en befolkning på 5 912 innbyggere i folketellingen i 2001, noe som økte kun litt til 5 958 innbyggere ved den tilsvarende folketellingen i 2011.
Utviklingen av Middlesbrough og Saltburn ble drevet av oppdagelsen av bergarten jernstein i fjellene Cleveland Hills, pengemidlene til industrislekten Pease i Darlington og utviklingen av to jernbanelinjer for å transportere mineralene.
Brett Anderson
Brett Lewis Anderson (født 1967) er en britisk sanger og låtskriver mest kjent fra tiden som vokalist i gruppa Suede. Han gikk senere solo, uten å oppnå like stor suksess.
Saltburn-by-the-Sea
Old Saltburn var den opprinnelige bosetningen, lokalisert ved Saltburn Gill, og opptegnelser er knappe om dens opprinnelse, men det er kjent at det var et senter for smuglere. I 1856 besto grenden av vertshuset Ship Inn og en rekke hus bebodd av bønder og fiskere. Jernbaneeieren og politikeren Henry Pease fikk i 1858 en visjon om en by ved kysten da han besøkte sin bror i Old Saltburn. Etter å ha kjøpt landeiendommer, ble byen som nå er kjent som Saltburn-by-the-Sea utviklet fra 1861 som et feriested.
Brett Anderson
Anderson dannet Suede i slutten av 1980-årene sammen med Mat Osman og Justine Frischmann. I 1993 lanserte de sitt debutalbum, Suede, som nådde førsteplassen på den britiske albumlista. I slutten av 1990-årene utviklet han et narkotikaproblem, men fortsatte i bandet til de ble oppløst i 2003. Han startet deretter sitt eget soloprosjekt og innledet diverse samarbeid med andre musikere. I 2004 dannet han gruppa The Tears sammen med tidligere Suede-gitarist Bernard Butler. I 2005 gav gruppa ut sitt første og eneste album Here Come The Tears. Bandet ble oppløst året etter.
I 2007 gikk han solo med albumet Brett Anderson. Albumet ble co-produsert av den norske musikeren og produsenten Fred Ball som også bidro som låtskriver på albumet. Herfra gjorde sangen "Love Is Dead" det best med en 42. plass på UK singles chart. Albumet som helhet havnet på 54. plass på UK Albums Chart. I perioden 2008 til 2011 utgav han ytterligere tre studioalbum som fikk mindre oppmerksomhet. Han har også utgitt flere livealbum.
I 2018 utgav han selvbiografien Coal Black Mornings.
Nunnaminster-boken
Nunnaminster-boken er en angelsaksisk bønnebok fra 800-tallet. Den ble skrevet i kongedømmet Mercia ved å benytte en lokal, såkalt «øyhåndskrift», beslektet med den karolingste minuskel. Manuskriptet blir i dag oppbevart ved British Library i London (Harley MS 2965).
Boken kom sannsynligvis i eie av Ealhswith, hustru av kong Alfred av England. Den er beslektet med Cerneboken, men er av en tidligere dato. Som Cerneboken inneholder den pasjonsfortellinger fra Evangeliene og en samling av ikke-liturgiske bønner, mange av dem tilknyttet pasjonen. Nunnaminster-boken deler også en del dikt med Cerneboken.
Nunnaminster-boken inneholder en del dekorative initialer.
Veier i Norge
Den første kjøreveien eller kongeveien i Norge beregnet for hjultransport ble bygget i årene 1625-1630 mellom Kongsberg og Hokksund for transport mellom Kongsberg Sølvverk og nærmeste havn. Omkring 1650 ble den forlenget til Drammen og Christiania. Siden ble kongevei en felles betegnelse for gjennomgående hovedveier anlagt av statlige myndigheter. Den Fredrikshaldske kongevei gikk mellom Christiania og Fredrikshald (Halden) og var en videreføring av de eldre tråkk, dels oldtidsveier, som ble forsøkt gjort farbare med hjuldoninger rundt 1660. Den Fredrikshaldske var en del av Norges første utenriks ferdselsvei, Københavnske Kongevei, som ved hjelp av fergeforbindelse fra Helsingborg til Helsingør førte helt til København. Den Bergenske kongevei bandt sammen Oslo og Bergen, blant annet over Krokkleiva i Buskerud og Harestua i Oppland. Den Wingerske kongevei var hovedferdsåren mellom Kristiania og Stockholm og gikk via Kongsvinger. Andre norske kongeveier er Den Østerdalske kongevei og Den Trondhjemske kongevei. Den gamle kjerreveien som går fra Kristiansand til Jæren og Stavanger er også en kongevei. En gammel kongevei gikk dessuten gjennom den dype Vidalen i Oppland og en annen fra Ringerike til Valdres. Før disse veiene fantes private veier for landbruksformål, men de utgjorde ikke noe sammenhengende nettverk.
Klevbakken
Klevbakken er et sted i Løten kommune i Innlandet fylke. Stedet ligger ved Rokoelva, like sør for Ådalsbruk. Klevbakken var tidligere eget tettsted, men inngår nå i tettstedet Ådalsbruk.
Veier i Norge
Veier med transport som hovedformål utformes slik at de gir effektiv transport av personer og gods. Effektiv transport innebærer at mange personer og mye gods kan komme raskt og pålitelig fra et sted til et annet. Veiene utformes derfor helst slik at de både gir høy transporthastighet og tilstrekkelig transportkapasitet i forhold til behovet. I veiplanlegging er det anbefalt å planlegge for en tidsperiode på 20-30 år frem i tid når transportkapasiteten skal dimensjoneres.
Klevbakken
Ved Klevbakken er blant annet Klevfos Industrimuseum og Ådalsbruk oppvekstsenter.
Veier i Norge
Veiene er i dag mye bredere enn før, og har stadig bedre standard, med unntak av store deler av vestlandet. I tillegg kreves mange steder at fortau og eventuelt sykkelbane kommer i tillegg. I svinger er det vanlig med dossering av veien.
Den generelle fartsgrensen i Norge er 80 km/t på landevei og 50 km/t i tettbygd strøk, andre fartsgrenser er skiltet. I bebygde strøk er det vanlig med ytterligere fartsbegrensning, gjerne forbundet med fartshumper for å beskytte myke trafikanter, som også har prioritet når de krysser veien på fotgjengeroverganger.
Sikkerhet
Vegmyndighetene arbeider etter en visjon om null drepte og null varig skadde i trafikken, den såkalte nullvisjonen. Nullvisjonen innebærer noen enkle huskeregler for dimensjonering av maksimum hastighetsnivå på veier. Det er 70 km/t på strekninger med møtende trafikk uten midtdeler, 50 km/t for veier med kryssende trafikk (kryssområder) og 30 km/t i områder hvor det ferdes myke trafikanter (bysentrum, boliggater). viser at 214 personer døde i trafikken i 2009. Dette er det laveste antallet drepte siden 1955. Antall drepte nådde en topp i 1970 med 560 på ett år og det har siden vært en generell nedgang i antall drepte. Det har ikke vært en like sterk nedgang i antall hardt skadde. I 2020 var antall drepte på et år under 100 for første gang siden 1947. I 2020 var det en nedgang i veitrafikken på opp mot 8 % fra året før, noe som trolig har betydning for antall ulykker. Norge har det lavest antall drepte i trafikken både i forhold til antall innbyggere og i forhold til kjørte kilometer.
Anlegg og vedlikehold
Asfalten, veibanens dekke i overflaten, slites særlig av piggdekk, mens de dypere, bærende lagene av veien brytes bare ned av tunge kjøretøy. Antallet personbiler på en vei har ingen betydning for skader i dypere lag av veikonstruksjonen.
Administrativ inndeling
I Norge kan veiene deles inn i følgende kategorier:
Vegloven av 1824 delte veinettet i hovedveger og bygdeveger. Som hovedveg regnet loven alle mellomriksveier, mellom landsdeler, mellom byer og tilførselsveier til byer. Loven av 1824 bestemte at utgiftene som hovedregel skulle dekkes av det fylke hovedveien gikk gjennom. Videre stilte vegloven av 1824 følgende krav til veibredde: hovedvei 5,00 meter (unntaksvis 4,40 meter) og bygdevei 3,75 meter. Vegloven fra 1851 justerte unntaksregelen (for eksisterende vei eller spesielle forhold) ned til 3,75 m for hovedvei og 2,50 meter for bygdevei. Veglovene fra 1851 og 1912 beholdt inndelingen i bygdevei og hovedvei. Fra 1893 ble utgiftene til hovedveier dekket av statskassen. I 1912 ble de offentlige veiene inndelt i hovedveier og bygdeveier. Inndelingen i riks-, fylkes- og bygdeveier (senere kommunale veier) ble innført med vegloven av 1963.
I Norge var det pr. 1. januar 2010 til sammen 93 347 km offentlige veier. Av dette var 10 451 km (11,2 %) riksveier/europaveier, 44 318 km (47,5 %) fylkesveier og 38 578 km (41,3 %) kommunale veier. I tillegg til dette kommer private veier.
Veinettets utvikling
På 1600-tallet var strekningen Christiania-Drammen med forgreninger til Kongsberg og Larvik praktisk talt de eneste veiene som var kjørbare med hjul om sommeren. På 1700-tallet ble det fart i veibyggingen og ved om lag år 1800 var det kjørbare veier mellom Christiania og de andre hovedbyene i Sør-Norge (Trondheim, Bergen og Stavanger). Ved omkring 1800 var det totale veinettet på 11.500 kilometer. Selv om dette var et sammenhengende veinettet egnet veiene seg best til ridning (sommer) og kjøring med slede om vinteren. Etter 1950 har den samlede lengden på vegnettet i Norge vokst med 1,1-1,3 % årlig.
Før 1950 er tallene for «hovedveger» ført under riks- og fylkesvei, mens «bygdeveier» er ført under kommunale veier. Tall i kilometer.
Geografisk inndeling
Hovedveinettet i Norge er organisert langs 8 korridorer. Disse representerer landets hovedtrafikkårer.
Teknisk inndeling
I Norge kan veiene inndeles i tre hovedgrupper med forskjellig utbyggingsstandard. Disse er Det viktigste kjennetegnet som skiller disse fra hverandre er evnen til å lede forskjellig stor trafikkmengde. For å oppnå ønsket flyt i trafikken er det laget en vegnormal, som sier hvilken vegtype som skal bygges avhengig av gjennomsnittlig trafikkmengde/døgn/år, ÅDT (årsdøgnstrafikk). Vegnormalen er veiledende. Mange veier har høyere trafikkmengde enn listen og mange hovedveier har lavere bredde enn 8,5m. Ombygging skjer dersom finansiering tillater. Tallene for hovedveier er som følger utenfor tettbygd strøk:
Andre inndelinger er etter største totalvekt, største aksellast om vinteren, vogntoglengde, dossering og type veidekke. I 2009 hadde alle riksveiene i Norge fast veidekke bortsett fra riksvei 252 (nå fylkesvei 252) (Tyin–Eidsbugarden), riksvei 258 (nå fylkesvei 258) (Gamle Strynefjellsvegen) og riksvei 886 (nå fylkesvei 8860) (Storskog–Grense Jakobselv). Disse fikk beholde grusdekket i henhold til Nasjonal verneplan for veger og bruer. Alle tre ble omdefinert til fylkesvei 1. januar 2010. Det er fortsatt en del andre fylkesveier med grusdekke.
De enkelte veistrekningene kan inndeles etter type byggverk, som for eksempel bro, tunnel, skjæring eller fylling. Også fergestrekninger kan betraktes som veistrekninger ved at bilfergene inngår i veinettet.
I 2005 var 111 km riksveg skiltet med fartsgrense 100 km/t, 1083 km var skiltet 90 km/t og 19000 km hadde vanlig fartsgrenser på 80 km/t. I 2014 ble en del motorveier skiltet med 110 km/t.
I 2020 hadde 11 % (om lag 1200 km) av riksvegnettet så smal kjørebane at det ikke var gul midtstripe, noe som betyr at det kan være vanskelig for to vogntog å møtes. I Nord-Norge hadde 785 km riksveg ikke gul midtstripe, mens Vestland og Rogaland fylker hadde 270 km riksveg uten midtstripe.
Veier og delstrekninger i Norge har en intern kode hos Vegvesenet. Det er en bokstav for veikategori (E,R,F,K,P,S=europa/riks/fylkes/kommunal/privat/skogsbilvei), en bokstav (som er V for veier i trafikk, og A under anlegg m.fl.), og et nummer 1–9999. Nummeret er fra 2020 unikt i Norge for kategori E,R,F. For delstrekninger legges det til S og et nummer (for strekning) og D og et nummer (for delstrekning som normalt er 1 for hovedløpet). I tillegg kan steder langs veien betegnes med koden pluss M og et nummer 0–99999 som er meter innenfor delstrekningen. Armer kan ha eget S-nummer, men har ofte kun egne D-nummer.
Veinavn
Navn på lokale gater og veier i Norge blir bestemt av kommunen. Ofte har navnet lange tradisjoner eller lages med lokalhistoriske referanser.
Ola M. Johannessen
Ola Mathias Johannessen (født 2. juli 1938) er en norsk professor i oseanografi. Han er kjent for sin forskning innen polarforskning og klimaforskning.
Ola M. Johannessen var fra 1986 til 2010 direktør ved Nansensenteret (Nansen Environmental and Remote Sensing Center, NERSC) i Bergen. Han er også tilknyttet Mohn-Sverdrup Center for Global Ocean Studies and Operational Oceanography. Han har siden 1987 vært professor ved Geofysisk Institutt, Universitetet i Bergen.
Johannessen avla i 1965 cand.real.-graden med hovedfag i oseanografi ved Universitetet i Bergen. Han var i 1966 ved Universitetet i São Paulo som gjesteforsker og var deretter fra 1966 til 1970 tilknyttet McGill University i Montréal. Fra 1970 til 1974 arbeidet Johannessen ved NATO Research Center i Italia. I 1974 startet Johannessen sin karriere ved Universitetet i Bergen, fra 1975 som førsteamanuensis og fra 1987 som professor ved Geofysisk Institutt. Johannessen var i årene 1980 til 1982 også tilknyttet Chr. Michelsens Institutt. Han var i 1982 innehaver av Arctic Chair ved Naval Postgraduate School i Monterey, USA. I 1985 var Johannessen gjesteforsker ved Massachusetts Institute of Technology i Boston.
I sin forskning har Johannessen engasjert seg i spørsmål knyttet til klima, særlig i polarområdene. Han er forfatter av et stort antall bøker og artikler.
Utmerkelser
Ola M. Johannessen har mottatt en rekke utmerkelser for sitt virke. Kongen utnevnte 24. november 2008 Johannessen til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans innsats for klima- og polarforskning.» Johannessen ble i 2005 hedret med Descartes-prisen for sin deltagelse i prosjektet Climate and environmental change in the Arctic (CECA). Han ble i 2007 tildelt Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning for «banebrytende studier av dynamiske oseanografiske prosesser i den arktiske marginale issonen.»
Boris Kokorev
Boris Borisovitsj Kokorev (russisk: Борис Борисович Кокорев) (født 20. april 1959 i Tbilisi, død 22. oktober 2018 i Moskva) var en russisk pistolskytter. Under Sommer-OL 1996 tok han gull i øvelsen 50 m pistol.
Han døde i Moskva den 22. oktober 2018.
Fylkesvei 6338
Fylkesvei 6338 (Fv6338) går mellom Vasøya og Boldfjord i Ørland.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 82 (Sør-Trøndelag).
Albin Lindell
Albin Lindell (født 15. februar 1989) er en svensk kjelkehockeyspiller. Han spiller på FIFH Malmö, og har cerebral parese.
Han representerer Sverige i de paralympiske vinterlekene 2010 i Vancouver. Dette er hans første paralympiske vinterleker.
Wilhelm Frick
Wilhelm Frick (født 12. mars 1877 i Alsenz i Tyskland, henrettet 16. oktober 1946 i Nürnberg) var en tysk nasjonalsosialistisk politiker som var innenriksminister i Hitlers regjering.
Frick ble etter krigen dømt til døden og henrettet for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten.
Bakgrunn
Frick var et av fire barn av Wilhelm Frick den eldre og hans hustru Henriette. Han utdannet seg i Kaiserslautern og studerte rettsvitenskap ved Heidelberg og gikk ut i 1901.
Tidlig karriere
Han ble med i den bayerske siviltjenesten i 1903 og jobbet som en advokat ved politihovedkvarteret i München. Han ble utnevnt til Bezirksamtassessor i 1907 og steg i gradene til Regierungsassessor innen 1917. Han var med i Ølkjellerkuppet den 23. november 1923, mens han hadde stilling som leder for München Kriminalpolizei. Han ble arrestert og satt i fengsel i 15 måneder og ble i tillegg dimittert fra politijobben han hadde.
Karriere i det nasjonalsosialistiske Tyskland
Frick ble medlem av NSDAP i 1925 mens han jobbet for et forsikringsselskap.
Da Hitler kom til makten i januar 1933, ble Frick utnevnt til innenriksminister (i Reichsministerium des Innern) og var ansvarlig for å få gjennom mange av lovene som kom under det nasjonalsosialistiske regimet. I motsetning til mange andre sentraleuropeiske land, kontrollerte ikke innenriksministeren i Tyskland politiet i landet, de var under politisk styring av innenriksministrene i de forskjellige tyske delstatene. Den største av disse var Preussen, hvor Hermann Göring var innenriksminister. Frick mistet ministerstillingen i 1943 til Heinrich Himmler. Etter dette ble han utnevnt til riksprotektor av Böhmen-Mähren.
Etter krigen ble han arrestert og stilt for retten i Nürnbergprosessen, hvor han var den eneste tiltalte som nektet å vitne i sin egen sak. Hans rolle som innenriksminister og leder over konsentrasjonsleirene, førte til en tiltale for å ha planlagt, innlede og føre forbrytelse mot freden, krigsforbrytelser og forbrytelse mot menneskeheten. Han ble dømt til døden ved henging 1. oktober 1946 og ble hengt to uker senere.
John Boylan
John J. Boylan (1912–1994) var en amerikansk skuespiller og stålarbeider.
Boylan arbeidet som stålarbeider både i Ohio og Pennsylvania helt til han gikk av med pensjon i 1975. Han kombinerte parallelt med dette en skuespillerkarriere som for det meste innbefattet teater, men også noen film- og TV-biroller, slik som i komedien The Experts fra 1989, med John Travolta i hovedrollen. I perioden 1990–1991 hadde han rollen som borgermester Dwayne Milford tv-serien Twin Peaks. Han har utover dette hatt mindre biroller i filmer som komedien Kidco (1984), dramaet American Heart (1992) og den romantiske komedien Sleepless in Seattle (1993) (hans siste filmopptreden).
Boylan døde av lungekreft og lungebetennelse i 1994.
Maranhão
Maranhão er en delstat nordøst i Brasil, med São Luís som hovedstad. Nabodelstater er Piauí, Tocantins og Pará. Delstaten hadde i 2015 et beregnet folketall på 6,904,241.
Andre byer er Imperatriz, Timon og Caxias.
Historie
Franskmennene etablerte i 1612 en koloni i det som i dag er Maranhão hvor São Luís var hovedsete. Til tross for de franske grunnleggerne blir det hevdet at São Luís er en av byene i Brasil som mest likner på en portugisisk by. Tre år senere ble byen overtatt av portugisere som igjen tapte den til hollenderne året etter, i 1641. Portugiserne fikk endelig kontroll over byen i 1617. Byen ble inkludert i UNESCOs verdensarvliste i 1997.
Delstatene Ceará, Maranhão og Pará ble forent under navnet Estado do Maranhão i 1621. Området forble uavhengig frem til 1774, da det kom under administrasjon av kolonien Brasil.
Maranhão deltok ikke i den brasilianske uavhengighetserklæringen fra 1822. Året etter ble imidlertid portugiserne fordrevet ut av admiral Lord Cochrane og delstaten ble dermed en del av keiserdømmet Brasil.
Geografi
Det er en rekke elver i delstaten, slik som Parnaíba, Gurupi og Grajaú. Elvene gjør at delstaten ikke er like utsatt for tørke som de andre delstatene nordøst i Brasil.
Margarete Sambiria
Margarete Sambiria av Pommern (født ca. 1230, død 1. desember 1282) var dronning og hustru til kong Kristoffer I av Danmark og fungerte som regent for sin sønn Erik Klipping. I Danmark er hun også kjent som «Margrete Sprenghest». Tilnavnet fikk hun fordi hun red en hest til døde under en rask forflytning av en hær, eller kanskje på grunn av sin kraft og energi. I danske sagn kalles hun også for «Sorte Grete», antagelig på grunn av sitt sorte hår.
Familie
Margarete ble født en gang i 1230 som datter til fyrst Sambor II av Pommern fra den herskende familien i Vendern i dagens Kaschubisch og hans hustru Mechtild av Mecklenburg. Foreldrene hadde et fyrstedømme i Gdańsk Pommern. Hennes besteforeldre på morsiden var Mestwin I av Pomerelia og hans hustru Swinislawa. Mer interessant fra dansk synsvinkel var hennes besteforeldre på morssiden som var Henrik Burwin II av Mecklenburg, fyrste i Rostock, og hans hustru Kristina fra Skåne.
Margarete fikk sitt fornavn, den gang sjeldent i nordlige Tyskland og Polen, for å ære hennes slektninger på morssiden i Sverige. Navnet Margarete er opprinnelig et gresk navn, men synes introdusert i Sverige og resten av Norden fra slutten av 1000-tallet med familien til kong Inge Stenkilsson den eldre.
Gift med kongen av Danmark
Margarete ble i 1248 gift med prins Kristoffer, den yngste sønnen til kong Valdemar Seier og Berengária av Portugal. Kristoffer ble valgt til konge etter at Abel av Danmark døde i kamp mot friserne i 1252, og Margarete ble kronet sammen med Kristoffer. Hans overtagelse av tronen var ikke uten strid, og han måtte kjempe mot Abels sønn Valdemar Abelson som hadde støtte i Holstein. Han lå også i strid mot Sverige og Norge. Kristoffer fikk tre barn sammen med Margarete:
Dronningregent
Den 29. mai 1259 døde Kristoffer I brått i Ribe. Ryktene ville ha det til at han ble forgiftet av abbed Arnfast fra Ryd kloster på vegne av erkebiskop Jakob Erlandsen. Sønnen og arvingen Erik Klipping var mindreårig, og Margarete ble gjort til regent i hans sted, en posisjon hun hadde i årene 1259–1264.
Hun fortsatte ektemannens strid med erkebiskop Jakob Erlandsen, Valdemars bror Erik Abelson og holsteinerne. Etter nederlaget i slaget på Lohede syd for Danmark i 1261 ble hun sammen med sin unge sønn tatt til fange og holdt fengslet av holsteinerne i 9 måneder i Hamburg, men kom seg til slutt fri ved hjelp av hertug Albrecht I av Braunschweig og gjenvant initiativet. Man antar at hun beholdt en del av styringen av riket selv etter at sønnen ble myndig.
Den endeløse rivaliseringen mellom Erik og hans støtter på den ene siden og etterkommerne til tidligere kong Abel fikk Margarete til å henvende seg direkte til pave Urban IV i Roma en gang i 1262 eller 1263 og ba ham tillate at kvinner kunne arve Danmarks trone for således gjøre det mulig for en av Eriks søstre til å bli tronarving i tilfelle den unge kongen skulle dø før han fikk barn. Paven skal tilsynelatende ha sagt seg enig.
Margaretes egenrådige politikk skaffet henne mange fiender innen adelen, men hun hadde et omdømme som en meget kompetent regent.
Hun døde i desember 1282 og ble gravlagt i klosterkirken i Bad Doberan ved Østersjøen i dagens Tyskland.
Nesten-bakre vokal
En nesten-bakre vokal er en type vokal som brukes i talespråk. Det som kjennetegner uttalen av nesten-bakre vokaler er at tunga er posisjonert som hos bakre vokaler, men litt lenger fram i munnen. Det er bare definert én nesten-bakre vokal i det internasjonale fonetiske alfabetet (IPA):
Kromosfæren
Kromosfæren utgjør sammen med koronaen solens atmosfære. Den ligger over fotosfæren og strekker seg 2 500 km ut. Den er relativt transparent og består stort sett av hydrogen. Kromosfæren har et svakt dyprødt skinn fra reemisjon av fotoner fra hydrogen som bare er synlig kort tid rett før og etter totalitet for solformørkelser. Ved solobservasjon kan den observeres med spesielle filtre. Temperaturen øker nå gradvis på til ca. 100 000 K.
Lysbrytning
Lysbrytning eller refraksjon er et optisk fenomen der en lysstråle skifter retning i grenseovergangen mellom to stoffer med ulik optisk tetthet. Lys består av elektromagnetiske bølger og fenomenet skyldes at lys beveger seg langsommere i optisk tettere stoff. Refraksjon opptrer også for andre typer bølger når utbredelseshastigheten forandres.
Hvor mye lyset brytes fra den opprinnelige retningen, er gitt ved Snells brytningslov. Den uttrykker hvordan retningen forandres målt i forhold til «innfallsloddet» til lysstrålen. Dette er en rett linje som står vinkelrett på grenseflaten mellom de to stoffene der strålen treffer denne. Danner den innkommende strålen vinkelen θ1 med denne linjen, vil den brutte strålen danne vinkelen θ2. Matematisk er loven gitt ved formelen
der n1 og n2 er brytningsindeksene for lyset i de to materialene. Optisk tettere stoff er definert å ha større brytningsindeks. Hastigheten til lyset er omvendt proporsjonalt med denne slik at det beveger seg langsommere i slike stoff. Lys som går loddrett gjennom grenseflaten, vil ikke brytes. Da er θ1 = 0 slik at Snells lov gir θ2 = 0.
Bernardus Croon
Bernardus Hermanus Croon (født 11. mai 1886 i Amsterdam, død 30. januar 1960 i Amsterdam) var en nederlandsk roer som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Croon vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1908 i London. Han var med på den nederlandske båten som kom på tredjeplass i firer uten styrmann, bak to britiske båter. De andre roerne var Hermannus Höfte, Albertus Wielsma og Johan Burk.
Lysbrytning
I vanlige, gjennomsiktige materialer er brytningsindeksen den samme i alle retninger. Men for noen krystaller er ikke dette lenger tilfelle og dobbeltbrytning av lyset vil opptre. Da vil også loddrett innfall kunne gi brytning av lyset og Snells lov må formuleres på en mer generell måte.
Fysisk forklaring
Lys består av elektromagnetiske bølger som inneholder svingninger i det elektriske feltet. Disse bølgene vil i utgangspunktet alltid bevege seg med samme hastighet som er lyshastigheten c 0 i vakuum. Men når en slik bølge går gjennom et materiale, vil det elektriske feltet påvirke bevegelsen til elektronene i materialets atomer. Dette medfører at atomene sender ut nye, elektromagnetiske bølger i forskjellige retninger, men med uforandret frekvens. De som går i samme retning som den innfallende retningen, vil interferere med denne. Resultatetet blir at den opprinnelige bølgen vil bevege seg med en litt forandret hastighet i materialet. Denne kan skrives som som definerer brytningsindeksen n.
Hastigheten c til lyset er forbundet med dets frekvens ν og bølgelengde λ ved ligningen c = νλ. Da frekvensen til lyset forblir uforandret når det går inn i et materielt stoff, vil bølgelengden der bli mindre på samme måte som dets hastighet. Hvis λ 0 = c 0/ν  er bølgelengden i vakuum, vil den være λ = λ 0/n  i mediet.
Den samme koblingen av lyset til atomene i materialet, får disse til å sende ut lys i andre retninger. Ved interferens mellom disse forskjellige bølgene vil det i tillegg til den brudne strålen, også oppstå en konsentrert stråle i den retningen av tilsvarer refleksjon av det innkommende lyset. Hvor mye som blir brudt og hvor mye av lyset som blir reflektert, er gitt ved Fresnels formler.
Snells lov
Man kan utlede Snells lov ved å betrakte en lysstråle som treffer den plane grenseflaten mellom to stoff med forskjellige brytningsindekser n1 og n2. En del av den innkommende bølgefronten med innfallsvinkel θ1 kan representeres ved linjen AB. Man kan fritt anta at den er en bølgetopp. Fra punkt A utgår en nye bølgefront inn i det nye mediet med brytningsvinkel θ2. Etter en viss antall m perioder har bølgetoppen i punktet B nådd grenseflaten i punktet C. Linjen BC har da en lengde som er mλ1. Fra punktet C begynner det så å gå ut nye bølgetopper i mediet representert ved fronten DC. Men i det samme tidsrommet som bølgetoppen i B beveget seg til C, har bølgetoppen i A beveget seg til punktet D hvor strekningen. Fra de to rettvinklete trekantene ABC og ADC med felles hypotenus AC følger det så at
Rasmus Lundgren
Rasmus Lundgren (født 13. august 1991) er en svensk kjelkehockeyspiller. Han spiller på FIFH Malmö, og har ryggmargsbrokk.
Lysbrytning
Snells lov
I stedet for å betrakte hvordan bølgefrontene beveger seg, kan man også forklare lysbrytning ved å beskrive bevegelsen til en lysstråle. Ved bruk av Fermats prinsipp vil den følge den veien mellom to punkt som tar kortest tid. Ved å ta hensyn til at hastigheten til lyset er forskjellig i de to medier, resulterer også dette prinsippet i samme brytningslov.
Rasmus Lundgren
Han representerer Sverige i de paralympiske vinterlekene 2010 i Vancouver. Dette er hans andre paralympiske vinterleker på rad, han deltok også i kjelkehockey under de paralympiske vinterlekene 2006.
Lysbrytning
Dispersjon
Brytningsindeksen kan beregnes ut fra kjennskap til hvordan atomene sender ut lys når de blir truffet av en innkommende bølge. Dette uttrykkes ved materialets molekylære polarisabilitet som kan beregnes ved bruk av kvantemekanikk i atomfysikken. Man finner da at denne koblingen med materialet avhenger av lysets bølgelengde. Dermed vil også brytningsindeksen få en tilsvarende avhengighet som kalles optisk dispersjon. Vanligvis vil den øke med avtagende bølgelengde. Derfor vil lys med kortere bølgelengde som <b style="color:#660066">fiolett</b> eller <b style="color:#330099">indigo</b> brytes mer enn lys med lengre bølgelengde som <b style="color:#CC6600">orange</b> eller <b style="color:#CC0000">rødt</b>. Dette kan observeres i en regnbue eller et optisk prisme.
Rasmus Lundgren
Han har også sølv fra EM i kjelkehockey 2005. Dette var hans internasjonale debut, og han var da kun 13 år gammel.
Lysbrytning
Eksempler
Brytning av lys kan gi mange interessante og noen ganger også forstyrrende effekter. Når man for eksempel ser på skrå gjennom vannflaten ned i vannet hvor en blyant stikker ned i, ser det ut som den nederste delen av den befinner seg høyere i vannet enn det som er tilfelle. Det mørkegrå rektanglet viser hvor blyanten faktisk befinner seg i et kar med vann.
Det lysegrå rektanglet viser hvor observatørens hjerne tror blyanten befinner seg nede i vannet. Den har inntrykk av at lyset fra blyanten har gått i rett linje hele veien som vist ved de svarte, stiplede linjene. Dermed ser det ut som om det skulle være en knekk på blyanten ved at den delen av blyanten som er nede i vannet, ligger høyere enn den i virkeligheten gjør.
Luftspeiling
Når lyset beveger seg fra et optiske tett til et tynnere medium, avtar brytningsindeksen. Ifølge Snells lov vil en stråle da brytes bort fra innfallsloddet. Da brytningsvinkelen ikke kan bli større enn 90°, betyr det at over en viss størrelse på innfallsvinkelen vil lyset ikke lenger kunne brytes, men blir reflektert tilbake. Dette optiske fenomenet er totalrefleksjon.
Et annet resultat av den samme effekten er luftspeiling. Kald luft er optisk tettere enn varm luft og har derfor litt større brytningsindeks. Under vanlige forhold avtar temperaturen med omtrent 1°C per 100 m med stigende høyde. Dette er ikke nok til å gi opphav til luftspeiling.
Men på spesielle dager under særegne forhold kan temperaturfallet være mye større slik at brytningsindeksen er signifikant mindre ved jordens overflate enn lenger opp i høyden. En lysstråle som beveger seg på skrå oppover, vil da bli gradvis brutt ned mot jorden slik at den følger en krum bane. En gjenstand som befinner seg under horisonten, vil dermed kunne sees på mye lengre avstand ved at den kommer til syne over horisonten. Luften virker som et slags speil.
Annen refraksjon
Selv om begrepet refraksjon først ble benyttet om lysets brytning gjennom atmosfæren, brukes det nå i flere andre sammenhenger. For eksempel benyttes det i oftalmologi som involverer brytningsfeil i øynene og kan påvises ved spesielle phoropter som brukes av optikere og øyeleger.
Innen nautiske fag og meteorologi benyttes det for å betegne bølgedannelser forårsaket ved forskjellige hindringer. Et «refraksjonsdiagram» er en type kart som viser hvordan bølger bygges opp, påvirkes eller endres ved varierende vannstand, dybder, vind- og/eller strømforhold.
Shirin Ebadi
Shirin Ebadi (persisk شیرین عبادی) (født 21. juni 1947) er en iransk jurist som har arbeidet med menneskerettigheter i en årrekke. For dette arbeidet ble hun i 2003 tildelt Nobels fredspris og i 2001 Raftoprisen. Hun er den første muslimske kvinnen som har mottatt fredsprisen.
Ebadi er født i Hamadan. Hun begynte på universitetet i Teheran i Iran og utdannet seg til jurist. Fra 1975 til 1979 var hun dommer ved bydomstolen i Teheran og landets første kvinnelige dommer. Da ayatolla Khomeini kom til makten i 1979 fikk hun ikke være dommer mer. Hun har siden slutten av 1980-tallet arbeidet som advokat og menneskerettighetsforkjemper i Iran. Spesielt for forfulgte og deres familier. Hun har også skrevet flere bøker om kvinner og barns rettigheter. En av hennes viktigste kampsaker er at kvinner og menn i Iran skal ha de samme rettighetene. Hun har også etablert et krisesenter for barn med egen krisetelefon.
Hun har levd delvis i eksil siden sommeren 2009. Bakgrunnen var at hun hadde kritisert det omstridte valget i juni 2009 og iranske myndigheter for behandlingen av demonstrantene som aksjonerte etter valget.
I 2009 besøkte Ebadi Den Internasjonale Studentfestivalen i Trondheim, ISFiT, under festivaltemaet fredsbygging.
Quero (Venezia)
Quero ble i 2013 slått sammen med kommunen Vas til kommunen Quero Vas.
Gary Bailey
Gary Richard Bailey (født 9. august 1958 i Ipswich) er en tidligere engelsk fotballspiller.
Han vokste opp i Sør-Afrika og starta sin karriere i Wits University Football Club i Johannesburg. På slutten av 1970-tallet betalte selv Bailey sin egen tur til Manchester for prøvespill i Manchester United. Han spilte keeper og var kjent under kallenavnet «Dracula». I FA-cupfinalen i 1979 missa han med å ta ned en krossball, noen han ellers var veldig bra til, og bak der stod Alan Sunderland og kunne sette ballen i mål for Arsenal. Sett bort fra dette, var han regna som en av de beste keeperne i England tidlig på 1980-tallet, for Manchester United og s landslag. Manchester United var blant de i toppen og han vant FA-cupen med de i 1983 og 1985. Etter en kneskade og mange operasjoner forlot han United i 1987 etter 294 kamper for laget. I dag jobber han med fotball i Sør-Afrika.
Kvål
Kvål finnes flere steder i Norge:
Espírito Santo
Blant andre større byer kan nevnes Vila Velha.
Historie
Espírito Santo var opprinnelig bosatt av indianere, som hadde en halv-nomadisk levemåte. Området ble opprettet som et eget distrikt (portugisisk capitania) i 1535. Den første hovedstaden i distriktet var Vila Velha. På grunn av regelmessige angrep fra indianerne, ble denne flyttet til en øy i nærheten, dette skjedde i 1551. Denne bosettingen ble permanent og dannet grunnlaget for det som i dag er delstatshovedstaden Vitória. I 1556 ankom det misjonærer til området, de anla bosetninger som Serra, Nova Almeida og Santa Cruz.
De første 300 årene var sukkerrør en viktig inntektskilde for området. Rundt 1850 ble denne rollen overtatt av kaffe, som var svært etterspurt i Europa.
Økonomi
Det dyrkes ulike typer landbruksprodukter i Espírito Santo, som ris, kaffe, kakao, sukkerrør, bønner og mais samt bananer og papaya. I tillegg drives det en del kvegdrift.
Delstaten har flere store eksporthavner. Denne fungerer som eksporthavn både for industrien i delstaten, men også for industrien i delstatene Minas Gerais, Mato Grosso, Mato Grosso do Sul, Goiás, Distrito Federal, Tocantins, Rondônia og Maranhão.
Turisme blir en stadig viktigere inntektskilde for delstaten. Mesteparten av turistene er besøkende fra andre delstater.
J/24
J/24 er en entypekjølbåt med finnekjøl og spaderor og ble konstruert av amerikaneren Rodney Johnstone i 1977. J/24 klassen er verdens største med mer enn 5300 båter produsert Australia, Brasil, England, Italia, Japan og USA.
Paulien van Deutekom
Paulien Ilse Maria van Deutekom (født 4. februar 1981 i Haag, død 2. januar 2019 ) var en nederlandsk skøyteløper som spesialiserte seg på mellomdistanser.
J/24
Historie
J/24 var J-Boats første båt og er basert på Rodney Johnstones garasjebyggede båt «Ragtime» fra 1976. Båten var tenkt som en entype båt og meget potent regattabåt, og dette var et konsept seilere i hele verden tok imot med åpne armer. I Sverige var både Albin Marin og Maxi raske til å kopiere konseptet. I 1979 kom både Albin Express og Maxi 80 Racer. J/24 og Expressen seiler med LYS 1,11 mens den litt lengre Maxi seiler med LYS 1,12. Da J/24 fikk konkurranse av svenske og billigere båter gikk salget dårligere i Skandinavia og idag seiler det færre J/24 i SM enn f.eks. Expresser.
På verdensbasis ble nr. 2000 bygget i 1979, nr. 4000 i 1984 og nr. 5000 i 1992
Paulien van Deutekom
Hun døde av lungekreft.
J/24
Seilegenskaper
Seilegenskapene sies å være jolleaktige med sitt flate skrog og lette deplasement. Det betyr også morsom seiling og mulighet for plan på unnavind. Båten bør seiles med minimalt med krenging og i mye vind behøves derfor et mannskap opp mot maxvekten på 400 kg. Under IOR måler J/24 som en 1/2 tonner.
J/24 i Norge
J/24 er aldri blitt noen tallrik klasse i Norge og det er kun 5 registrerte båter i Norlys. Ingen båter i Færdern i 2008.
Karmøy Seilforening :  3 båter
Hamar Seilforening:      1 båt
Gjøvik Seilforening:      1 båt
Ann Iren Mørkved
Ann Iren Mørkved (født 7. august 1981 i Bodø) er en norsk tidligere kvinnelig fotballspiller. I sine første år som fotballspiller spilte hun i Innstrandens Idrettslag i Bodø, før hun gikk over til Grand Bodø. Hun dro videre til Athene Moss i 2001. Vårsesongen 2002 ble Mørkved utleid til Fløya som da lå i 1. divisjon, før hun 1. juli samme år dro til toppserielaget Trondheims-Ørn. Hun gikk tilbake til Grand Bodø i 2008, men foran 2009-sesongen takket hun ja til et tilbud fra Kattem om å bli spillende assistenttrener.
Tre år på rad, fra 2003 til 2005, ble Ann Iren Mørkved valgt ut som venstreback på Hadeland Glassverks kåring av Årets lag i Norge. I tillegg til å spille fotball jobber Mørkved som lærer i Trondheim.
Meritter
Med Trondheims-Ørn:
Russland under Vinter-OL 2010
Russland under Vinter-OL 2010. Sportsutøvere fra Russland deltok under Vinter-OL 2010 i Vancouver i Britisk Columbia i Canada 12. til 28. februar 2010. Vertslandet for den neste vinterolympiaden satt igjen med færrest gullmedaljer i et vinter-OL siden oppløsningen av Sovjetunionen, og med 15 medaljer totalt fikk landet sin nest dårligste medaljefangst siden oppløsningen.
Curling 30px|link=Curling under Vinter-OL 2010
Russland kvalifiserte kun kvinnlaget til årets OL:
Skip: Ludmila Privivkova
Tredje: Anna Sidorova
Første: Ekaterina Galkina
Reserve: Margarita Fomina
Laget endte på en 6.-plass etter de innledende rundene og kvalifiserte seg ikke for sluttspillet.
Kunstløp 30px|Kunstløp|link=Kunstløp under Vinter-OL 2010
Nøkkel: OD = Obligatorisk dans, FD = Fridans, FL = Friløp, O = Originaldans, KP = Kortprogram
Albertus Wielsma
Albertus Wielsma (født 19. desember 1883 i Amsterdam, død 26. mars 1968 i Amsterdam) var en nederlandsk roer som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Wielsma vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1908 i London. Han var med på den nederlandske båten som kom på tredjeplass i firer uten styrmann, bak to britiske båter. De andre roerne var Hermannus Höfte, Johan Burk og Bernardus Croon.
Konrad Plautz
Plautz er også amatørskuespiller og regissør på amatørteateret i hjembyen.
Fylkesvei 576 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 576 i de følgende fylkene:
GROW-modellen
GROW-modellen er en utviklingsorientert arbeidsmodell som er egnet ved coaching mot personlige utvikling. Vanlig tolkning av GROW er Goal (mål), Reality (virkelighet), Opportunities (muligheter) og Way forward (handling). Modellen bidrar til en systematisk prosess der målet er egenutvikling, måloppnåelse eller problemløsning. Selv om modellen ikke kan tillegges en bestemt opphavsperson, er den gjerne knyttet til Graham Alexander, Alan Fine og John Whitmore, som er anerkjente coacher og som har benyttet modellen i sin litteratur. Max Landsberg beskriver også GROW-modellen i sin bok The Tao of Coaching
GROW-modellen er mest knyttet til coaching innen organisasjonsledelse og organisasjonsutvikling. Modellen retter seg mot den som blir coachet, gjerne kalt coachée. Verdien ved GROW-modellen er at den bidrar til en strukturert metodikk i en coachingsituasjon. Modellen kan også nyttes utenfor coaching, rettet mot mer dagligdagse utfordringer, og krever ikke særlig opplæring. Metodikken vil da kunne bidra til å tenke systematisk i egen utvikling eller i en samtale med andre.
GROW-modellens fire trinn
GROW-modellen har utkommet i en rekke versjoner. Følgende fremstilling er en, men det finnes er rekke andre fremstillinger. Denne fremstillingen gir to tolkninger av «O». Innhold og progresjonen til andre fremstillinger varierer i mindre grad.
Den erfarne coach stiller de gode spørsmålene i denne prosessen, og legger til rette for coachéens refleksjoner rundt egne erfaringer og egen kunnskap. Coachens ferdigheter vil være bestemmende for hvor detaljert og effektiv samtalen skal være.
Haugesund-dialekt
Haugesund-dialekt er talemålet som brukes i Haugesund og omegn.
Hannkjønn
Hovedregel:
Hunnkjønn
Hovedregel:
Intetkjønn
Hovedregel:
Verb
Alle verb har a-ending i infinitiv, som for eksempel i «å skriva», bortsett fra i nå-verb som «å gå» og «å nå». Nå-verb får presens med -r, mens mange sterke verb danner presens med en svarabhaktivokal -'e og tonem 1 på slutten. Svake a-verb får ending med enten -a eller -e i presens (avhengig av sosiolekt), mens e-verba med få unntak får -e. Begge disse klassene bruker tonem 2 i presens.
Svake verb
E-verb:
Nå-verb:
Eiendomspronomen
Entall:
Sosiolekt
Tradisjonelt har det vært to språk i Haugesund: "Pent haugesundsk" og "haugesundsk". Pent haugesundsk er normert talespråk i retning av dansk språk og bokmål. Denne sosiolekten har forekommet i sentrum og blant borgerskapet og handelsstanden. Men dette er ikke lenger like tydelig. Eksempler på pent haugesundsk er «ikke» i stedet for «ikkje», «jeg» i stedet for «eg», «frem» i stedet for "fram", osv. Kort sagt benyttet man seg av bokmålsformene av mange sentrale ord og bøyninger.
Det er også store dialektforskjeller i omegnen rundt Haugesund. På Sør- og Vest-Karmøy benytter man seg for eksempel av e-endinger hvor man i Haugesund benytter seg av å-endinger; "trappå" blir "trappe" osv. I Sveio i nord benytter man seg av o-endinger, noe som gjør at man sier "trappo". Slik er det også østover mot Vindafjord kommune.
Referanser
Haugesund kommune
Mary Travers
Mary Allin Travers (1936–2009) var ett av medlemmene i musikktrioen Peter, Paul and Mary. De andre to var Peter Yarrow og Noel «Paul» Stookey. Gruppen var en av de mest populære på 60-tallet.
Peter, Paul and Mary ble grunnlagt i 1961 og skiltes i 1970. Etter dette startet Travers en solokarriere og utga fem album. Gruppen gjenoppsto i 1978.
James David Lin Xili
James David Lin Xili (født 19. oktober 1918 i Yueqing nær Wenzhou i provinsen Zhejiang i Kina, død 4. oktober 2009) var katolsk undergrunnsbiskop i bispedømmet Wenzhou i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Han ble aldri anerkjent av de kinesiske kommunistiske myndigheter.
Prest
Lin Xili begynte på presteseminaret St. Vincents i Ningbo i 1931. Han ble presteviet 3. juni 1944, og begynte på videreførende studier ved Fu Jen katolske universitet i Beijing tre måneder etter.
Etter eksamen der i 1948, vendte han tilbake til sitt bispedømme Ningbo for pastoralt arbeide, og var også rektor for en kirkelig drevet ungdomsskole til 1955. Han ble av biskop André-Jean-François Defebvre av Ningbo utnevnt til en av bispedømmeadministratorene under de politiske prøvelser i 1950-årene.
I 1955 ble han arrestert for «kontrarevolusjonære forbrytelser» og dømt til 16 års fengsel og hardt straffearbeid. Da han ble løslatt i 1971 begynte han å gjenoppta sjelesørgerisk arbeid. Fra 1978 drev han katolsk pastoralt arbeid i Yuaqing og var med på å restaurere kirker, og å bygge nye, i bispedømmet.
Biskop
Han ble hemmelig bispeviet av biskop Michael Xiao Liren den 4. oktober 1992 som den første biskop av Wenzhou, et bispedømme som Vatikanet opprettet ved utskillelse fra Ningbo i 1949. Kirken vokste kraftig under hans ledelse.
Biskopen og mange av hans prester ble mange ganger den ene etter den annen innbragt til avhør, og noen ilagt fengselsstraffer. De lokale myndigheter forsøkte iherdig å oppløse undergrunnskirken.
Biskopen klarte å holde seg i skjul i to år, for å unnslippe arrestasjon. Under denne perioden sendte han rundt årsskiftet 1997/1998 et hyrdebrev som sterkt bidro til å bringe håp og offervilje til undergrunnskatolikker i Wenzhou, der det kirkelige engasjement tiltok betraktelig.