cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Regnarvatnet
Drukningsulykke i 1938
31. mai 1938 omkom tre lokale ungdommer i en drukningsulykke i Regnarvatnet. Båten deres veltet da de skulle sette garn. Saken fikk stor oppmerksomhet, og ble blant annet omtalt i Aftenposten, Adresseavisen og Stavanger Aftenblad. Alle tre ble etterhvert funnet, og er gravlagt på Jørpeland. Ulykken satte dype spor, og regnes den dag i dag som blant de mest dramatiske hendelsene i Strand kommunes historie.
Grati kraftverk
Grati kraftverk, også kjent under navnene Perak-Grati eller Tanjung-Perak, er et varmekraftverk ved Pasuran, på Java i Indonesia. Det har en installert produksjonskapasitet på 864 – 924 MW fordelt på 7 generatorer i 3 blokker av ulik størrelse opptil 302 MW. Alle er fyrt med dieselolje, og to blokker drives gjennom kogenerasjon mens én er enkonvensjonell blokk. Alle blokkene kan fyres med naturgass, men dette er ennå ikke tilgjengelig for kraftverket.
Regnarvatnet
Andre skrivemåter
Regnavatnet er også godkjent skrivemåte, men er av Statens kartverk ikke anbefalt til offentlig bruk.
Grati kraftverk
Brenseltypen er naturgass og dieselolje. Anlegget ble utbygd omkring 1990–1997. Operatør er PT Indonesia Power. Utstyret ble hovedsakelig levert av Mitsubishi. Årsproduksjonen er om lag 2,0 TWh.
Farväl till sommaren
«Farväl till sommaren» er en svensk vise av Lasse Berghagen.
Berghagen skrev sangen en sensommerdag i Fjällbacka i Bohuslän. Sangen inngikk i ett av hans krogshower på Berns.
«Farväl till sommaren» ble en stor fremgang for Sven-Ingvars med Sven-Erik Magnusson, som spilte den inn på singlen Philips 6015 176 i 1976. Den lå på Svensktoppen i elleve uker i 1976-1977, hvorav på en førsteplass. Sven-Ingvars med Sven-Erik Magnusson utgav den også på LP-platen Playa Blanca (Phillips 6316 093) i 1976.
Også Berghagen selv har spilt den inn på plate samt Roland Cedermark.
Norsk versjon
Gunnar Jørstad har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Farvel til sommeren». Kjell Vidars utgav den på LP-platen Hjula i gang (Snowflake CLP 3033) i 1982. Før den tid gav Gluntan den ut i 1977 på platen "Nå er vi her igjen"
Garderåsen
Garderåsen er en ås ved Fetsund i Lillestrøm kommune i Viken fylke. På Garderåsen er det blitt bygget et boligområde som har ca. 2 000 innbyggere. Fra Garderåsen er det utsikt mot vest til Rælingen og Lillestrøm, mot sør til Svellet og Øyeren og sørøst til Fetsund og over Glomma mot vest. Bebyggelsen er dominert av eneboliger, men det finnes også rekkehus og blokker.
Utbyggingsfasene
Garderåsen er bygget ut i 4 faser, kalt Garderåsen I, II, III og IV. Garderåsen I-III omfattet bygging av omkring 650 boenheter fra 1984. Per juni 2011 ble Garderåsen IV bygget ut øverst og lengst inn på feltet med 123 boenheter, fordelt på småhus, tomannsboliger, lavblokker, eneboliger og leiligheter. Etter full innflytting på Garderåsen IV økte beboertallet på Garderåsen med omkring 680 personer.
Skoler
Garderåsen skole ligger på toppen av feltet og hadde 207 elever per 2010. Det er en barneskole med trinnene 1.-7. klasse. I tilknytning til Garderåsen ligger også Hovinhøgda skole. Det er en barnekole som hadde 311 elever per 2010. Hovinhøga ligger på samme nivå som Garderåsen skole på nasjonale prøver. Ungdomsskolen ligger over Glomma og heter Østersund ungdomsskole mens det ligger videregående skoler i Lillestrøm, 7 km unna og i Bjørkelangen, 31 km unna. Det går skolebusser til skolene som ikke ligger på Garderåsen.
Offentlig kommunikasjon
Det tar ca 10 minutter med bil til Lillestrøm og 20 minutter til Oslo sentrum. Toget bruker 21 minutter fra Fetsund stasjon som er den nærmeste jernbanestasjonen, inn til Oslo S. Garderåsen har bussforbindelse til Lillestrøm og Bjørkelangen. Etter ruteomleggingen i oktober 2014 er det i alle hovedsak buss 320 som betjener Garderåsen. Hver 10. minutt i rush-tiden og hver halvtime ellers går bussen strekningen mellom Garderåsen og Lillestrøm.
Adkomst
Fra Lillestrøm følger man riksveg 22, Fetveien, sørøstover med skilting mot Fetsund. Man ankommer da avkjøringen til Garderåsen etter 7 km. Etter 750 meter på Garderveien, fv 279, ankommer man krysset Garderveien/Garderåsveien hvor man tar til høyre. Mange mener at hus som ligger etter dette krysset ligger i Garderåsen.
Utbygging av veinettet
Fetveien over åkrene er en købelastet strekning i rushtiden. Situasjonen ble noe bedret da det kom 3+ fil mellom Hovindbakken og rundkjøringen på Tuen i 2007. Store forbedringer er imidlertid i vente da styringsgruppen for Oslopakke 3 i juni 2011, satte av 470 millioner kroner til firefelts motorveg mellom Isakbekken og Hovindbakken. Arbeidet med utbedringene ble påbegynt våren 2013 og er forventet ferdigstilt i desember 2015. Pr desember 2014 er arbeidet fortsatt i rute.
En ny tilførselsvei ned til Fetsund sentrum er også under planlegging. Her er tanken å forlenge Garderveien, fv. 279, i en alternativ trasè ned på nordsiden av Fetsund sentrum. Denne planen har imidlertid møtt motbør på grunn av funn av en sjelden sopp på en død trestokk i trasèen. I juli 2013 bestemte likevel Fylkesmannen at det fikk være grenser for hva som kunne stanse et veiprosjekt og godkjente veiprosjektet. Byggingen er likevel ikke begynt enda pr. desember 2014.
Evolution
Evolution har flere betydninger:
Nothotsuga longibracteata
Nothotsuga longibracteata er et bartre i furufamilien. Det blir som regel regnet som den eneste arten i slekta Nothotsuga, men Flora of China plasserer arten i hemlokkslekta (Tsuga), selv om arten har mange spesielle morfologiske trekk.
Det blir opptil 30 m høyt med en stammediameter på én meter. Barken er mørkebrun med langsgående furer. Arten kan skilles fra Tsuga på at det er spalteåpninger på begge sider av nålene og på at konglene er opprette. Treet vokser enten alene i små bestander, eller som en del av eviggrønne eller løvfellende skoger. Voksestedene har et temperert og fuktig klima med mye regn og tåke, og treet vokser som regel mellom 400–1900 moh. Arten er endemisk for Kina der den finnes i sentrale og sørlige Fujian, nordlige Guangdong, sentrale og nordlige Guangxi, østlige Guizhou, sørlige Hunan og sørlige Jiangxi.
Nothotsuga hadde tidligere en mye større utbredelse, men få fossiler er kjent. Slekta er rapportert fra tidlig miocen i Tyskland, miocen (og kanskje oligocen) i Russland og pliocen i Japan.
Serdar Akar
Serdar Akar (født 1964 i Ankara) er en tyrkisk regissør. Han fullførte sin utdannelse i TV- og filmproduksjon ved Mimar Sinan Universitetet i 1994, og arbeidet under flere regissører før han fikk regissere sin første produksjon i 1999.
Han er mest kjent for TV-serien Kurtlar vadisi (Ulvenes dal) og omdiskuterte filmen Ulvenes dal - Irak fra 2006, hvor hovedpersonene i TV-serien drar til nord-irak.
Rashid Al-Dosari
Rashid Shafi Al-Dosari (født 8. mai 1981) er en diskoskaster fra Qatar. Han har en personlig rekord på 64.43 meter fra Asia Mesterskapet i Colombo, Sri Lanka i 2002. Etter dette kastet innkasserte han seieren, en prestasjon som så langt er karrierens beste. Al-Dosari var utestengt i 2 år fra 2003 til 2005 etter å ha nektet å avgi dopingtest.
Kjørsvikfjellet
Fjelltrimmen
Fjellet er enkelte år med i den lokale Fjelltrimmen. Traseen er 4,4 kilometer lang og har en stigning på 484 meter. Oppstigningen tar mellom 75 og 120 minutter.
Peter Wessel
Peter Wessel (fra 1716 Peter Tordenskiold; født i Trondheim, død i duell 12. november 1720 i Gleidingen i fyrstbispedømmet Hildesheim i dagens Tyskland) var den mest kjente dansk-norske krigshelt og sjøoffiser som tjenestegjorde i den dansk-norske krigsflåten under den store nordiske krig. På denne tiden var Danmark-Norge i union, noe som betød at den dansk-norske krigsflåten stod for sjøforsvaret av begge riksdelene Danmark og Norge. Tordenskiold hadde ansvar for Skagerrak, Kattegat, Norges kyst og de nordligste delene av svenskekysten.
I dag er han mest kjent som Tordenskiold, navnet han mottok da han ble adlet i 1716. Ved adlingen skiftet han etternavn til Tordenskiold. Han bar derfor aldri navnet Peter Wessel Tordenskiold, selv om dette ofte brukes.
Tordenskiold er særlig kjent for sin innsats under slaget i Dynekilen i juli 1716, angrepet på Göteborg sommeren 1717, og for erobringen av Carlstens festning ved Marstrand i juli 1719. Han er anerkjent som en av de største krigsheltene i Danmark-Norge, og er minnet med flere statuer i begge land.
Liv
Peter Wessel ble født i Trondheim som sønn av rådmann, kjøpmann og skipseier Jan Wessel, og hans femten år yngre kone Maren Schøller. Hun ble gift som femtenåring, og fikk i løpet av 24 år hele sytten barn – pluss en fosterdatter.
Peter var nummer 14 av i alt 18 søsken. Hans storebror Jan ble skipsfører på farens skip, hukkerten «Santa Maria», som også faren ofte seilte med. Faren kom som innflytter til Trondheim fra Bergen. Foruten å gifte seg med Maren Schøller, deltok han i partrederier i Trondheim, og fikk etter hvert tittel som rådmann. Magistraten i Trondheim var ledet av en president som hadde fem rådmenn under seg, og Jan Wessel var således en del av byens elite. Maren Schøllers familie var en av de mest betydningsfulle i Trondheim, og hennes økonomi ble godt hjulpet av arv; først hele foreldrenes formue, så en tantes. Maren Schøller ble ved kongelig forordning innvilget å sitte i uskiftet bo etter at ektemannen døde i 1717. Hun arvet også sønnens bo etter at han døde i 1720. Maren Schøller døde i 1742 og ble begravet ved Vår Frues kirke i Trondheim.
Peters familie på morssiden besto av fogder og lensherrer i Trøndelag, Jemtland og Herjedalen. Familien Schøller hadde flere gårder, landeiendommer, sagbruk, utleieboliger og et serveringssted i sin besittelse, og var blant de mest velstående nordafjells. Familien hadde i 1687 egen huslærer.
Bybrannen i 1708 ødela derimot flere eiendommer og lagre, og tæret på familiens formue. Peter forsøkte ved en anledning å bruke denne hendelsen for å appellere til kongen om økonomisk støtte. Kongen la i sitt svar ikke skjul på at han ikke trodde det sto så dårlig til.
Alle de tretten voksne arvingene etter foreldrenes formue måtte likevel tåle en sosial degradering etter morens død.
For Peter og broren Caspar ble Marinen veien til fortsatt personlig velstand.
Han vokste opp i en by hvor den tidligere statsminister, Peder Schumacher Griffenfeldt, satt som statsfange på Munkholmen. Den unge Peter var så ofte på besøk hos Griffenfeldt, både på Munkholmen og når Griffenfeldt var på land, at han nærmest så på ham som en læremester.
Som 14-åring, i forbindelse med at kong Frederik IV avla et besøk med flåten i Trondheim, reiste Wessel hjemmefra med kongens følge til København. Med i følget hadde Kongen hatt flåteadmiral Gyldenløve og Sjøkadettakademiets sjef, Christian Thomesen Sehested.
Noe brudd mellom Peter og foreldrene har det neppe vært, for i København bodde han hos farens ungdomsvenn, Petter Dass' fetter Peder Jespersen.
Han var allerede som 15-åring skipsgutt på det danske slaveskipet Christianus Quintus, som seilte fra København til Dansk Vestindia, og i perioden 1708 til 1710 tjente han om bord på Fridericus Quartus, som seilte til Trankebar i India. Femten år gammel skrev Peter egenhendig til Kongen i København og ba om opptak på Sjøkadettakademiet, den 28. mars 1706.
I 1709 fikk han plass som sjøkadett ved Holmens Kadettskole, og i 1711 fikk han som sekondløytnant kommandoen på snauen Ormen, bestykket med 5 kanoner.
I 1712 ble han kapteinløytnant på den nybygde fregatten Løvendals Galei på 18 kanoner (8- og 6-punds), som han kort tid etter erobret den svenske kaperbåten Svenska Vapnet med.
Han ble adlet i 1716 under navnet Tordenskiold, og samme år vant han en oppsiktsvekkende seier ved Slaget i Dynekilen, hvor en svensk forsyningsflåte ble ødelagt – hvilket var sterkt medvirkende til at Karl XII måtte oppgi sitt første forsøk på å erobre Norge. Dette betydde også at en planlagt kampklar armé lengre nord i 1718, som skulle gjøre innfall i nettopp Trøndelag og fødebyen Trondheim, ikke ble noe av. I desember 1718 ble han utnevnt til schoutbynacht (kontreadmiral).
Han ble øverstkommanderende for Kattegateskadren, og i 1719 erobret han Marstrand, før han kort tid etter ødela resten av den svenske flåte i Göteborg. Deretter ble han utnevnt til viseadmiral, men det var samtidig avslutningen på krigen, og dermed også Tordenskiolds bedrifter.
Død
Tordenskiold ble drept 12. november 1720 i en duell med kårde, ved Hildesheim i Tyskland, mot Jacob Axel Staël von Holstein, en oberst som tidligere hadde vært i svensk tjeneste. Omstendighetene omkring hans død er uklare, og det er fremsatt en teori om at han ble utsatt for et komplott.
Hans lik ble lagt i Holmens kirkes krypt i København, uten seremoni. Der lå det i nesten 100 år, før Frederik VI lot billedhuggeren Nicolai Dajon lage en marmorsarkofag og et monument, som sammen med liket fikk en ny plass i Det store gravkapell i 1819, fem år etter tapet av Norge.
Myter
Det finnes en god del myter og vandrehistorier om Tordenskiold, mer eller mindre troverdige. Alle fremstiller de ham som modig, utspekulert og snarrådig. Han går alltid seirende ut av konfrontasjoner med en overveldende fiende. Én historie forteller hvordan han som spion får rede på svenskenes planer ved å kle seg ut som fisker. En annen gang unngår han fiendens mistanke ved å rope «kära bror!» til svenskene, som dermed tror han er en av dem.
Begrepet «Tordenskiolds soldater» stammer fra erobringen av Carlstens festning, hvor Tordenskiold – ifølge en legende – fikk den svenske kommandanten til å tro at den danske styrken var langt større enn den faktisk var. Dette ved å la samme beskjedne antall soldater gå rundt samme kvartal i flere omganger, slik at styrken syntes overveldende.
Det skal også være en myte at Tordenskiold aldri fikk alle prisepengene han hadde krav på. Hans offiserskolleger i den danske orlogsflåten hadde ofte mye utestående, men Tordenskiold var et unntak fra denne «regelen». Han klarte visstnok å skaffe prisepengene på en mer direkte måte, som ved å overta prisene på auksjon, for så å hente prisepengene ut gjennom fradrag av beløpet han hadde utestående i dem. Inntektene fra auksjonene av hans priser ble derfor mer enn staten hadde regnet ut at prisen var verd, og admiralitetet oppdaget i 1724 at han hadde mottatt 19 011 riksdaler, hvorav «bare» 8 924 riksdaler var de egentlige prisepengene.
Våpenskjold
Også før Peter Wessel ble adlet, brukte han segl med våpenskjold – en opprett løve som holder et sverd. I sitt adelsvåpen fikk han flere figurer med spesiell symbolikk. I våpenet er skjoldet firedelt: 1. felt blått med en gull tordenkile (såkalt «talende våpen» for navnet), 2. felt rødt med en sølv flakt ørn (erobringen av det svenske skipet Hvita Örn), 3. felt rødt med to krysslagte kanoner og tre kuler (det dansk-norske «løsen», det vil si saluttsignal ), alt i gull, og 4. felt gull med en opprett blå løve som holder et sverd (løvefiguren brukte han allerede før adlingen). På hjelmen er hjelmtegnet en sølv ørnefot som holder en tordenkile, mellom to flaggstenger, hvert med et Dannebrogsflagg med splitt under en Dannebrogsvimpel. Om halsen på hjelmen henger et gull halssmykke festet i et blått bånd.
Våpenet ble brukt som slektsvåpen av sjøheltens nevø, som ble adlet med samme navn, og dennes etterkommere. Ørnefeltet er i dag hovedmotiv i Holmestrands kommunevåpen, fordi en skole i byen het Den Tordenskioldske Borgerskole.
Minnesmerker
Det er statuer av Tordenskjold blant annet i Stavern, Oslo, Trondheim, Frederikshavn og København.
Filmer
Tordenskjold og Kold fra 2016, med Jakob Oftebro i rollen som Tordenskiold, dramatiserer hans liv etter den store nordiske krig, fortalt gjennom kammertjener Kold.
Michael Ramm Østgaard
Byggverk
Michael Ramm Østgaard var ansvarlig for Norsk Hydros utbygging på Vækerø, ombygging av Bygdøy allé 2 samt en rekke innredningsprosjekter. Østgaard har også ledet arbeidet i Arkitektgruppen for nytt Østfoldsykehus.
Henning Olsen
Henning August Olsen (født 3. oktober 1890, død 26. januar 1975) var en norsk skøyteløper og idrettsleder. Han var sønn av svenske innvandrere, og bror av Oskar Olsen.
Han ble norgesmester på skøyter i 1911 og nr. 2 i 1912. I verdensmesterskapet på Øen stadion, Trondhjem i 1911 ble han nr. 3. Under VM på Frogner stadion i 1912 lå han på 4.-plass etter første dag, men deltok ikke andre dag. I Helsingfors året etter ble han nr. 5. Olsen representerte Kristiania Skøiteklub.
Henning Olsen var president i Norges Skøyteforbund 1938–40.
Norulv Øvrebotten
Norulv Øvrebotten (født 22. april 1955) er en tidligere forsvarspolitiker, pressemann og næringslivsleder fra Botnane i Bremanger i Sogn og Fjordane. Han var politisk rådgiver for forsvarsminister Johan Jørgen Holst i perioden 1986 til 1988, og leder av flere offentlige utvalg – deriblant Vassdalen-utvalget som vurderte Forsvarets informasjonsberedskap etter skredulykken i 1986.
Øvrebotten var programsekretær i NRK Dagsnytt fra 1980 til 1984, og programsekretær i NRK radios utenriksavdeling i 1984–1985. Han var redaktør i Firdaposten i Florø fra 1986 til 1990, og sjefredaktør og administrerende direktør i Rogalands Avis fra 1990 til 1996. I årene 1988 til 1993 var Øvrebotten nestleder for styringsgruppen for Langtidsplanen for Forsvaret, og fra 1992 til 1994 ledet han det regjeringsoppnevnte Effektiviseringsutvalget, som vurderte tiltak for å effektivisere militærtjenesten.
Jimah kullkraftverk
Jimah kullkraftverk er et kullkraftverk ved Mukim Jimah i regionen Port Dickson, delstaten Negeri Sembilan på kysten av det vestre Malaysia. Det har en installert produksjonskapasitet på 1400 MW fordelt på 2 nøyaktig like store blokker / turbiner. Eier er Jimah Energy Ventures Sdn Berhad.
Norulv Øvrebotten
I 1985 etablerte han et settefiskanlegg i Botnane i Bremanger, som i dag drives av Firda Settefisk AS.
Jimah kullkraftverk
Anlegget ble utbygd i årene 2003–2009. Brenselstypen er kull.
Norulv Øvrebotten
Norulv Øvrebotten er forfatter av boken «Sett frå vest» (Dreyer Bok, 1996). Han er nå pensjonist, og bor på gården sin i Botnane i Sogn og Fjordane.
Gianluca Vialli
Gianluca Vialli (født 9. juli 1964, død 6. januar 2023) var en italiensk fotballspiller og -trener. Han spilte for US Cremonese, UC Sampdoria, Juventus og Chelsea FC. Han var også manager i engelsk fotball.
Cremonese
Spilte i klubben fra 1980 til 1984 og fikk med seg 105 kamper og scoret 23 mål. Han vant ingen titler med klubben.
Sampdoria
Kom til klubben i 1984. Vialli scoret den 13. september 1989 på Brann Stadion da Sampdoria slo Sportsklubben Brann 2-0 i en tidlig runde av Cupvinnercupen 1989/90. Sampdoria vant senere denne cupen. Året etter opplevde han selve høydepunktet i sin karriere da Sampdoria vant sitt første og hittil eneste seriemesterskap. Klubben ledet serien fra start til mål. Sampdoria hadde et utrolig godt lag, men Vialli var den store stjernen og ble toppscorer i Serie A den sesongen med 19 mål. I 1992 ble han den daværende dyreste spiller i verden da Juventus kjøpte han fra Sampdoria for 160 millioner kroner. Han spilte 223 kamper og scoret 85 mål for klubben.
Juventus
Han spilte i klubben fra 1992 til 1996, men vant ikke noe med klubben før i 1995. Juventus tok «the double» og Vialli ble toppscorer. I 1996 fulgte de opp og vant Champions League. Finalen i Champions League ble hans siste kamp for Juventus. Da han dro til England hadde han 102 kamper og 38 mål i klubben.
Chelsea
Han spilte tre sesonger i Chelsea, og var med på å vinne både Cupvinnercupen, FA-cupen og Ligacupen. Han spilte 58 kamper for klubben og scoret 21 mål.
Landslaget
Vialli spilte 59 kamper på landslaget og scoret 16 mål. Han var med i Italias tropp under VM i 1986 og i 1990.
Chelsea
I 1998 ble han ansatt som spillende manager for Chelsea, og i 1999 sluttet han som spiller men fortsatte som manager. Chelsea tok med ham som manager titlene FA-cupen, Ligacupen, Cupvinnercupen. Da Chelsea vant Cupvinnercupen i 1998 så ble Vialli med en alder av kun 33 år og 308 dager den inntil da yngste manageren som hadde vunnet en stor europeisk tittel. I 2001 fikk han sparken fra Londonklubben.
Watford
Han var manager i Watford sesongen 2001-02.
Annet
I 2018 offentliggjorde han at han året før hadde hatt kreft, men at han var blitt frisk. I april 2020 opplyste han at han igjen hadde hatt kreft (denne gangen bukspyttkjertelkreft), men etter sytten måneders cellegiftbehandling var blitt erklært kreftfri. 6. januar 2023 døde han av sykdommen, 58 år gammel.
Girolamo Seripando
Girolamo Seripando (født 6. mai 1493 i Troja i Puglia i Italia, døde av tuberkulose 17. mars 1563 i Trient) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han fikk en klassisk dannelse med fordypning i språk som gresk, kaldeisk og hebraisk, dessuten filosofi og teologi i Napoli og Bologna, og trådte inn i augustinereremittenes orden. Han gjorde en viktig innsats som sakkyndig teolog under Tridentinerkonsilet. Fra 1554 var han erkebiskop av Salerno.
Han ble utnevnt til kardinal i 26. februar 1561 av pave Pius IV, med Santa Susanna som tittelkirke.
Nándor Dáni
Nándor Dáni (født 30. mai 1871 i Budapest, død 31. desember 1949 i Budapest) var en ungarsk friidrettsutøver som deltok i de første moderne olympiske leker 1896 i Athen.
Dáni kom på andreplass i finalen på 800 meter med tiden 2.11,8 under OL 1896 i Athen, bak Teddy Flack fra Australia som vant med 2.11,0.
Signo Conrad Svendsen senter
Signo Conrad Svendsen senter er et norsk senter for voksne døve og døvblinde. Det omfatter boliger for døve, dagsenter og utredningsenhet, og ligger i Solveien 114 A-H, 117 A-C og 119 A-D på Nordstrand i Oslo. Senteret er en del av Stiftelsen Signo, en diakonal stiftelse innen Den norske kirke.
Senterets historie går tilbake til grunnleggelsen av Hjemmet for Døve på Nordstrand i 1898. Senteret ble senere oppkalt etter grunnleggeren Conrad Svendsen, en norsk prest som la ned et stort arbeid for å bedre de døves situasjon på slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet.
Fritz Moen bodde deler av sitt liv på Signo Conrad Svendsen senter, og testamenterte alt han eide til senteret. Etter Moens død mottok Signo Conrad Svendsen senter hele Moens erstatning på 20 millioner kroner fra staten for justismordene han ble utsatt for.
Hisham al-Zouki
Hisham al-Zouki, filmregissør født i Damaskus i Syria, bosatt i Oslo. Han er utdannet innen litteratur og drama, og fullførte studier i film og media i Oslo i 1999. al-Zouki har laget en rekke filmer.
Mohammed Fahim
Mohammed Qasim Fahim (محمد قسيم فهيم) (født 1957 i Omarz, død 9. mars 2014 i Kabul) var forsvarsminister i Afghanistans overgangsadministrasjon fra 2002. Han tjente også som visestatsminister. Han ble fjernet som forsvarsminister av president Hamid Karzai 23. desember 2004 da overgangsadministrasjonen trådte tilbake til fordel for en folkelig valgt administrasjon.
Movatn
Movatn (lokal uttale: Movann) er et tettsted i Maridalen i Oslo kommune, like ved kommunegrensen mot Nittedal, og er det eneste tettstedet i Oslo kommune utenfor tettstedet Oslo. Tettstedet har innbyggere, og et areal på  km² per 1. januar. Movatn er mest kjent som en holdeplass på Gjøvikbanen med Movatn stasjon.
Mohammed Fahim
Før Talibans fall var Fahim en fraksjonsleder av Nordalliansen. Den 13. september 2001 overtok Fahim som den øverste militære leder av Nordalliansen etter Ahmed Shah Massoud. Massoud ble myrdet fire dager tidligere. Allerede 22. september var Fahim i Tadsjikistan i samtaler med sjefen for den russiske hær Anatoly Kvashnin.
Movatn
Movatn er mye brukt som utgangspunkt til utfarter i Oslomarka. Både Nordmarka og Lillomarka er godt tilgjengelige herfra både sommer og vinter.
Mohammed Fahim
Som forsvarsminister besøkte han militære baser i Storbritannia, diskuterte sikkerhetsspørsmål med den amerikanske general Tommy Franks og den kanadiske forsvarsministeren John McCallum, NATOs generalsekretær George Robertson og besøkte Moskva og Washington, DC. Han erstattet også 15 etnisk tadsjikske generaler med pashtoer, usbekske og hazaraoffiserer.
I juni 2003 ble det funnet en bombe i hjemmet hans. Senere på året drepte en selvmordsbomber lederen for Fahims personlige sikkerhet. 12. september 2003 erklærte Miloon Kothari, oppnevnt av FNs menneskerettskommisjon for å etterforske i Afghanistan, at Fahim og utdanningsminister Yunus Qanuni ulovlig okkuperte områder og burde fjernes fra sine poster. Tre dager senere sendte Kothari et brev til Lakhdar Brahimi, lederen for FN i Afghanistan, der han sa at han hadde gått for langt i å navngi ministrene.
Movatn
Etymologi
Vannet har navn etter gården Mo i Nittedal (av norrønt Mór, «lyng») og heter lokalt Movann. Slik Kølabonn i Akershus har blitt normert til Kolbotn, har også Movann fått offisiell skrivemåte Movatn etter nynorsk mønster. Den lokale formen brukes også tidvis i skrift av Oslo kommune, mens formen med -vatn brukes av NSB som navn på stasjonen og er den eneste godkjente skrivemåten fra offisielt hold.
Fylkesvei 2546
Fylkesvei 2546 går mellom Svingvoll og Rødumsbygda i Gausdal kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 338 (Oppland).
Voisin bombefly
Voisin bombefly var de alliertes standard bombefly gjennom hele den første verdenskrig. Flyet var konstruert av den franske flypioneren Gabriel Voisin og det ble produsert i nesten 3 400 eksemplarer og i ti varianter, skjønt det var få forskjeller mellom variantene. Flyene var primitive, men solide og pålitelige.
ヴォワザン LAS (航空機)
Resistens
Resistens (av lat. resistere, «stå imot») er betegnelsen for når kroppen blir motstandsdyktig mot gifter, kjemikalier, infeksjoner eller sykdommer.
Ghi
Ghi eller ghee (hindi घी ghī) er i det indiske kjøkken et særegent klaret smør som blir utvunnet av smør kjernet av melk fra ku- eller asiatisk bøffel.
Resistens
Planteresistens er planters motstandskraft mot skadedyr, sopp, bakterier o.l., mens kjemikalieresistens er skadedyrenes, soppenes og bakterienes motstandskraft mot kjemiske midler som benyttes for å drepe dem.
Ghi
Smøret er smeltet og har fått putre over lang tid til alle faste stoffer legger seg på bunnen av gryten. Så blir det silt og satt til å svalnes. Når det er blitt kjølt ned blir det putret og silt på nytt. Til sist får man en klar gul flytende væske med en særegen lukt. Denne væsken er ghi. Ghi kan også fremstilles av vanlig smør eller margarin. Prosessen skiller ut melkeproteinet og gjør ghi til et alternativ for melkeallergikere.
Resistens
Antibiotikaresistens hos bakterier er et økende problem innen både human- og veterinærmedisin.
Ghi
Ghi er mye brukt i indisk mat. Den brukes til å steke roti, samosa, grønnsaker, og til å lage karri i nord-indisk mat. I sør-indisk mat blir den gjerne blandet i retter som ris og karri rett før retten blir servert.
Resistens
Både planteresistens og kjemikalieresistens kan være arvelig.
25. mai
25. mai er den 145. dagen i året, den 146. i skuddår. Det er 220 dager igjen av året.
Fødsler
Se flere som er født 25. mai i Kategori:Fødsler 25. mai.
Dødsfall
Se flere som døde 25. mai i Kategori:Dødsfall 25. mai.
Studiesenteret
Studiesenteret.no er et nettverk av studiesentra i Norge. Pr 1. juli 2007 er 52 kommuner med i nettverket, som er unikt i norsk sammenheng. Studiesenteret.no utvikler sammen med høgskoler og universitet et bredt utdanningstilbud på høgskolenivå for distriktsnorge. I 2004 var nettverket et nasjonalt fyrtårn for Høykom / Norges forskningsråd.
Burundi under Sommer-OL 2004
Burundi under Sommer-OL 2004. Seks sportsutøvere, fem menn og en kvinne fra Burundi deltok i en sport, friidrett under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var andre gangen Burundi deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje.
Mongolias herrelandslag i fotball
Mongolias herrelandslag i fotball (mongolsk: Монголын хөлбөмбөгийн үндэсний шигшээ баг) er det nasjonale fotballandslaget til Mongolia, som ligger i Øst- og Sentral-Asia. Landslaget administreres av det nasjonale forbundet Mongolias fotballforbund (MFF), som ble opprettet i 1959 og som ble en del av FIFA og AFC i 1998. Laget har aldri kvalifisert seg til hverken et verdensmesterskap eller Asiamesterskap.
Historie
Mongolia er av de yngste landslagene i fotball for herrer i Asia og spilte sin første landskamp den 3. oktober 1960 borte mot (3–1). Mongolia deltok for første gang i VM-kvalifisering i 2001, hvor laget spilte flere kamper i et innledende gruppespill, men endte sist i sin gruppe med, og , og gikk derfor ikke videre.
Siden Mongolia hverken har kvalifisert seg til et sluttspill i verdensmesterskapet eller Asiamesterskapet, regnes de derfor for å være et av verdens svakeste lag i henhold til FIFAs verdensranking. (194/208 per 12. februar 2015).
Gartner (andre betydninger)
Gartner kan sikte til:
Personer
Philibert Babou de Bourdaisière
Philibert Babou de Bourdaisière  (fransk, født 1513 i Brisighella ved Faenza i Italia, død 25. januar 1570 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han studerte gresk og latin i Paris, og ble utnevnt til biskop av Angoulême. Han var rådgiver ved kong Henrik II av Frankrikes hoff, og dro deretter til Roma som kongens ambassadør. Han var også fransk ambassadør der under kongene Frans II og Karl IX.
Han ble utnevnt til kardinal i 26. februar 1561 av pave Pius IV.
Ludovico Simoneta
Ludovico Simoneta (født ca. 1500 i Milano i Italia, død 30. april 1568 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han ble biskop av Pesaro i 1537, og ble senere tilknyttet den romerske kurie.
Han ble utnevnt til kardinal i 26. februar 1561 av pave Pius IV.
Han var necø til kardinal Giacomo Simoneta (kreert 1535).
Akatansk
Akatansk (akateko, også kjent som vestlig kanjobal) er et mayisk språk som snakkes i kommunen San Miguel Acatán i de vestlige høylanda i Guatemala. Det er nært beslekta med kanjobal.
Sigrid Hvidsten
Sigrid Hvidsten (født 1978) er en norsk medieviter som er kulturredaktør i Dagbladet. Hvidsten har der jobbet som journalist, musikkanmelder og redaktør for featuremagasinet Dagbladet FREDAG.
Hun begynte å studere på Universitetet i Oslo i 1997 og har mellomfag litteraturvitenskap, grunnfag historie, mellomfag medievitenskap + påbegynt hovedfag i medievitenskap.
Caymanøyene under Sommer-OL 2000
Caymanøyene under Sommer-OL 2000. Tre sportsutøvere, to kvinner og en mann fra Caymanøyene deltok i to sporter, friidrett og seiling under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var sjette gangen Caymanøyene deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje.
Iljusjin Il-62
Iljusjin Il-62 (NATO-kallenavn Classic) er et russisk passasjerfly utviklet av Iljushin for mellom- og langdistanseruter. Flyet fløy første gang i januar 1963, men på grunn av aerodynamiske problemer ble det ikke tatt i bruk for passasjertrafikk før i mars 1967. Il-62M, som var en forbedret modell med kraftigere motorer ble tatt i bruk i 1974, og Il-62MK med økt passasjerkapasitet noen få år senere. Minst 250 fly av alle modeller ble bygget før produksjonen stoppet i 1994.
Fylkesvei 2558
Fylkesvei 2558 går mellom Stalsberg og Kvam i Øyer kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 359 (Oppland).
Lina Morgenstern
Lina Morgenstern (født 25. november 1830 i Breslau som Lina Bauer, død 16. desember 1909 i Berlin) var en tysk forfatter, kvinnesakskvinne og sosialaktivist.
Etter at hennes mann, Theodor Morgenstern, som hun giftet seg med i 1854, kom i økonomiske vanskeligheter, begynte hun i 1857 å skrive barnebøker for å forsørge familien.
I 1859 grunnla hun sammen med andre kvinner Frauenverein zur Beförderung Fröbelscher Kindergärten, en forening som fremmet Friedrich Fröbels idé om barnehaver. Hun ledet foreningen fra 1861 til 1866. I denne tiden ble det grunnlagt åtte barnehaver og en utdannelsesinstitusjon for barnehavetanter.
Hennes bok om utdannelse av barnehavetanter, Das Paradies der Kindheit, innledet en offentlig diskusjon om barneoppdragelse og var sentral da kvinnebevegelsen oppstod.
I tiden umiddelbart før den østerriksk-prøyssiske krig foreslo Lina Morgenstern å opprette suppekjøkkener og å dele ut måltider til selvkostpris for å mildne de sosiale konsekvensene av krigen. Oppropet Begründung der Volksküchen førte til opprettelsen av Verein der Berliner Volksküchen. 4. juli 1866 ble det første suppekjøkkenet åpnet. I 1868 utgav Lina Morgenstern en bok om suppekjøkkenet, som også inneholdt oppskrifter. Boken ble senere utviklet til Illustrierte Universal-Kochbuch. Morgensterns arbeid ble støttet av den prøyssiske dronningen, Augusta.
Også etter krigen fortsatte Lina Morgenstern å grunnlegge barnevernsforeninger, utdannelsesinstitusjoner og sykepleieskoler for å bekjempe sosial nød. Fra 1874 utgav hun i over 30 år Deutsche Hausfrauenzeitschrift.
I 1896 organiserte hun Internationale Kongress für Frauenwerke und Frauenbestrebungen i Rotes Rathaus i Berlin. Hun ble i 1897 styremedlem i Deutsche Friedensgesellschaft, grunnlagt i 1892 av Bertha von Suttner.
Uranheksafluorid
Uranheksafluorid eller heksafluorid (UF6), også populært kalt «hex» i nukleærindustrien. Heksafluorid refererer egentlig til en seksforbindelse (heksa, gresk for seks) med fluor, for å spesifisere brukes derfor uranheksafluorid (som er lik molekylformelen UF6).
Lina Morgenstern
16. desember 1909 døde Lina Morgenstern i Berlin. Hun er begravet på Jüdischer Friedhof Berlin-Weißensee.
Uranheksafluorid
Heksafluorid er en bestanddel i anrikelsesprosessen av uran som produserer drivstoff til nukleærreaktorer og -våpen. Ved standardbetingelser (1 atmosfærisk trykk og 25°C) danner forbindelsen grå krystaller, er samtidig meget giftig, reagerer kraftig med vann og korroderer med de fleste metaller. Av metallene er aluminium et unntak ettersom det da dannes et tynt lag aluminiumfluorid (AlF3) som hindrer ytterligere reaksjon.
Forbrukt uran lagres som regel som heksafluorid i fast form og oppbevares i solide tanker. Heksafluorid danner lett flere giftige forbindelser med vanndråper i luften og representerer derfor en helserisiko.
Song Loulou vannkraftverk
Song Loulou vannkraftverk med Song Loulou-demningen er et vannkraftverk i elva Sanaga i den vestafrikanske staten Kamerun, i innlandet innenfor Douala. kraftverket har installert 384 MW brutto produksjonseffekt, men vanlig nettoeffekt er om lag 50 MW. Kraftverket har åtte Francis-turbiner. Operatør er AES SONEL, tidligere Societé Nationale d'Electricité du Cameroun.
Fallhøyden (head) er 39,2 meter, og demningen ble installert i to faser, i årene 1981 og 1988. Anleggets turbiner ble totalt rehabilitert 1995–2005, og først dette året har kraftverket vært reelt operativt.
Europavei 45 (Sverige)
Europavei 45 i Sverige er en stamvei som går mellom Göteborg og Karesuando. Den er del av europavei 45 og er med 1690 km Sveriges lengste vei.
Forlengelse
Den 24. november 2006 ble Europavei 45 forlenget, med start i Karesuando ved at den svenske riksvei 45 (Karesuando-Göteborg) ble oppgradert til europavei. Den er da 4920 km lang og var før det 3230 km. Omskiltinga skjedde sommeren 2007.
Veialternativer
Det finnes alternative veier for å reise fra et sted langs veien til et annet.
Erna Schøyen
Erna Kamilla Schøyen (født Erna Kamille Berg 1. mars 1887 i Kabelvåg, død 21. desember 1968 i Oslo) var en norsk skuespiller med en utstrakt virksomhet både på teaterscene og i film. På teatret hadde hun også sangroller.
Familie
Hennes fødenavn var Erna Kamille Berg. Hun vokste opp i Kabelvåg som datter av bokhandler Ørger Johannes Berg (f. 1860) og Kamilla Benjaminsen (f. 1865). Hun giftet seg 19. juni 1910 med zoologen Thor Hiorth Schøyen (1885–1961). Deres datter var skuespilleren Vivi Schøyen, som var mor til kulturjournalist Hege Duckert.
Biografi
Erna Berg var skuespillerelev ved Nationaltheatret 1905-06 og fikk sin debut ved Fahlstrøms teater 1. september 1906, i rollen som Suzet i stykket Vor Ven Fritz. Om hennes prestasjon den første kvelden skrev Morgenbladet blant annet: «En indtagende Suzet var Frøken Erna Bergs. Hun tog ved sitt Ydre og ved sit naturlige Spil rettelig den største Del af Aftenens Sukces.»
Hun ble værende ved Fahlstrøms teater til dets nedleggelse i 1911. I avskjedsforestillingen 30. august 1911 spilte hun Dina Dorf i Samfundets Støtter. Deretter ble hun ansatt ved Centralteatret der hun virket til 1959. Hun var ved Chat Noir i årene 1920–1924.
Erna Schøyen medvirket også i et titalls filmer, blant andre noen av de første stumfilmene. I 1917 hadde hun hovedrollen i den danske Under Kjærlighedens Aag, og i norske avisannonser for denne filmen ble hun markedsført som trekkplaster. Da Alice i Eventyrland ble den første Disney-film med norsk tale i 1950, var hun en av de norske stemmeskuespillerne. Som nordlending brukte hun sin barndoms dialekt da hun spilte bestemora til pensjonatskoleeleven Bodø i en Stompa-film. Schøyen var aktiv som skuespiller til hun var nærmere 80 år gammel.
Schøyen bidro i også NRKs litteraturopplesningsprogrammer på radio.
Løvekvinnen
Løvekvinnen er en roman av den norske forfatteren Erik Fosnes Hansen og ble utgitt i 2006. Boka ble tildelt Bokhandlerprisen.
Handling
Boken handler om Eva Arctander, som blir født med sykdommen hypertrikose, en sykdom som medfører unaturlig hårvekst på store deler av kroppen. Romanen beskriver hennes livsløp fra hun blir født og til hun er 13-14 år. Boken skildrer også om oppveksten hennes på togstasjonen hvor hun bor og faren hennes er stasjonmester. Hun blir undersøkt av leger på nedverdigende vis og mobbet på skolen. Hun forelsker seg og opplever respekt og respektløshet. Boken starter med at hun er med i en omreisende teatergruppe sammen med andre med sjeldne sykdommer eller misdannelser. Boken går så tilbake i tid og beskriver hennes opplevelser med hensyn til sin sykdom og de folk hun møter. I boken benyttes vekselsvis førsteperson og tredjeperson.
Svortingsvatnet
Svortingsvatnet er en innsjø i Strand kommune i Rogaland. Innsjøen er regulert som magasin for Jøssang kraftverk. Ved høy fyllingsgrad er den blant de største i kommunen. Svortingsvatnet er en del av Jørpelandsvassdraget.
Innsjøen har utløp til Lågaliåna, som renner ned til Dalavatnet. Svortingsvatnets største tilløp er fra Hengjandevatnet som ligger øst for innsjøen.
I den nordøstre enden av innsjøen ligger Nagastølen, en støl under gården Nag. Ovenfor Nagastølen ligger Nagaheia og fjelltoppen Naganibba.
Det er påvist en relativt tett aurebestand i innsjøen. . Naturvernforbundet utelukker heller ikke at det kan finnes ferskvannsål her.
Det norske jord- og myrselskap
Det norske jord- og myrselskap (DNJM) ble stiftet i 1972 ved at selskapene Ny Jord og Det norske myrselskap gikk sammen.
Nydyrking og bureising var viktige oppgaver for dette selskapet.
Virksomheten i dag
I 1986 overtok selskapet Statens jordundersøkelse ved NLH, og bygde ut sin egen virksomhet, Landbrukets analysesenter, med moderne apparat og utstyr. I 1989 fusjonerte DNJM og Institutt for georessurser og forurensningsforskning (GEFO) til Jordforsk.
Once a Hero
Once a Hero er et musikkalbum utgitt av Cato Sanden i 1987.
Sanaga
Sanaga er ei 918 km lang elv i det sørlig-sentrale Kamerun. Elva er landets største og har to utspring, på hhv 1.150 moh. og 1.200 moh. Vassdragets nedslagsfelt er på 129 212 km². Den renner sørvestover og ut i Atlanterhavet og Biafrabukta i vest, om lag 50 km sør for Douala, etter å ha passert tropisk regnskog på begge elvens sider.
De største byene langs elva er Ngana Ekobo (631 moh.) og Bélabo (610 moh.). Storbyen Yaoundé ligger sør for elva, men i nedslagsfeltet. Ved elva ligger bl.a Song Loulou-demningen med tilhørende vannkraftverk på 384 MW. Ved småbyen Edéa er det jernbane-overgang og hydrografisk målestasjon.
De største sideelvene er øverst Mbuku, og lengre nede Mbam på 425 km, begge kommer fra nord og renner inn på høyrebredden.
26. mai
26. mai er den 146. dagen i året, den 147. i skuddår. Det er 219 dager igjen av året.
Navnedag
Annbjørg, Annlaug.
Dødsfall
Se flere som døde 26. mai i Kategori:Dødsfall 26. mai.
Quiché (departement)
Quiché er et departement i Guatemala. Det ligger nordvest for Guatemala by og er kjerneområdet for quiché-folket. Departementets hovedstad er Santa Cruz del Quiché. El Quiché har historisk sett vært et av de mest folkerike departementene i Guatemala. I 2002 hadde det 655 110 innbyggere, de fleste av mayisk opprinnelse. De fleste av de mayiske innbyggerne snakker quiché. Det snakkes også andre mayiske språk i El Quiché.
Kommuner
El Quiché er delt inn i 21 kommuner:
Itis kommune
Itis (finsk: Iitti) er en kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Kommunen har cirka 7 200 innbyggere og et areal på 685,09 km² hvorav 97,22 km² er vann. Itis er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Orimattila, Lahtis, Heinola, Kouvola og Lappträsk.
Foggia
Foggia (fra latin: Fovea, på dialekt: Fogg) er hovedstaden i provinsen Foggia i regionen Puglia ved kysten av Adriaterhavet i Italia.
Brisighella
Dagens byområde går tilbake til festningsanleggene anlagt i 1290-årene av Maghinardo Pagani fra Susinana. Han anses som Romagna-regionens fremste militære leder på 1200-tallet.
Ferjesambandet Forøy–Ågskaret
Forøy–Ågskaret er et ferjesamband som krysser Arhaugfjorden som del av fylkesvei 17 på Helgeland, mellom Forøy og Ågskardet ferjekaier i Meløy. Sambandet drives av Torghatten Nord.
Ferjestrekningen har en lengde på 2,6 km og en overfartstid på 10 minutter, og blir betjent av MF «Fykan» 15–19 ganger daglig i hver retning. I 2014 var årsdøgnstrafikken 197 kjøretøyer.
Sofokles
Sofokles (gresk: Σοφοκλῆς, Sophoklēs; født ca. 497/6 f.Kr., død vinteren 406/5 f.Kr.) er den ene av tre antikke greske tragedieforfattere med skuespill som har overlevd og blitt bevart for ettertiden. Hans første dramaer var skrevet senere enn Aiskhylos', og tidligere enn eller samtidig med Evripides'. I henhold til det bysantinske Suda, en encyklopedi fra 900-tallet e.Kr., skrev Sofokles 123 skuespill i løpet av sitt liv, men kun syv av disse er bevart i en fullstendig utgave: Ajax; Antigone; Kvinnene fra Thrakis; Kong Oidipus; Elektra; Filoktetes; og Oidipus i Kolonos. I bortimot femti år var Sofokles den mest berømte forfatter i dramakonkurransene i bystaten Athen i Hellas. Disse skjedde i løpet av de årlige religiøse festivalene til Lenaia og Dionysia. Han konkurrerte i rundt 30 konkurranser, vant kanskje 24 av dem, og ble aldri bedømt lavere enn andreplass. Aiskhylos vant 14 konkurranser og ble tidvis overvunnet av Sofokles, mens Euripides vant kanskje 4 konkurranser.
Beijings olympialandsby
Beijings olympialandsby (forenklet kinesisk: 北京奥运村; tradisjonell kinesisk: 北京奧運村; pinyin: Běijīng Àoyùn Cūn) er et boligkompleks i Beijing i Folkerepublikken Kina. Det ble tatt i bruk den 26. juli 2008 for utøvere, trenere og andre tilknyttet De olympiske sommerleker 2008. Høyhuskomplekset ligger i Olympiaparken i Beijing, det store sportsområdet som ble anlagt for OL i bydistriktet Chaoyang nord for Beijings sentrum.
Sofokles
Den mest kjente tragedien til Sofokles handlet om Oidipus (Ødipus) og Antigone: de er også kjent som «de thebenske skuespill» eller «Theben-kretsen», skjønt hvert av dramaene var faktisk en del av en forskjellig tetralogi, de andre delene av disse er nå gått tapt. Sofokles påvirket teaterets og dramaets utvikling, hovedsakelig ved å innføre en tredje skuespiller, dermed reduserte viktigheten av det tradisjonelle koret i representasjonen av stykkets handling og intrige. Han utviklet også sine figurer i en langt større grad enn hva tidligere dramatikere hadde gjort, eksempelvis Aiskhylos.
Liv
Sofokles var sønn av Sofillos, en rikmann i et ruralt deme (lite samfunn) i Hippeios Kolonos i Attika, rundt 1 km nordvest for Athen. Kolonos ble siden åsted for et av hans skuespill, og han var antagelig født der. Han ble født noen få år før slaget ved Marathon i 490 f.Kr.; det nøyaktige fødselsåret er uklart, skjønt 497/6 er mest sannsynlig. Sofokles første kunstneriske triumf var i år 468 f.Kr. da han tok sin først pris i teatertevlingen i Dionysia over den regjerende mester i athensk drama, Aiskhylos. I henhold til Plutark kom seieren under uvanlige omstendigheter. Istedenfor å følge den vanlige skikken med å velge dommere ved loddtrekning, ba arkonten statsmannen Kimon og andre tilstedeværende strategoi om å ta beslutningen for tevlingens vinner. Plutark sier at dette var Sofokles' første produksjon, det er nå antatt at hans første oppsetning antagelig var i 470 f.Kr. med Triptolemos (nå tapt) som sannsynligvis var det ene av de dramaer som han presenterte ved denne festivalen.
Da han var 16 år, ble Sofokles valgt til å lede paean (enstonig korhymne til en gud) som feiret den greske seieren over perserne i slaget ved Salamis. Han ble valgt som den ene av strategoi, bokstavelig «arméleder», som juniorkollega av Perikles. Sofokles ble født inn i en rik familie (hans far var produsent av rustninger for hæren) og godt utdannet. Tidlig i hans karriere kan politikeren Kimon ha vært en av hans beskyttere, skjønt om han var, var det ingen dårlig vilje overfor Perikles, Kimons rival da sistnevnte ble landsforvist i 461 f.Kr. I 443/2 tjenestegjorde han som en av hellenotamiai, en av Athenes skattemestre, og som hjalp til med å håndtere byens finanser under det politiske herredømmet til Perikles. I henhold til biografien Vita Sophoclis fungerte han som en hærfører i det athenske felttoget mot øya Samos som hadde gjort opprør i 441 f.Kr. Han skal etter sigende ha blitt valgt til denne posisjonen grunnet hans produksjon av teaterstykket Antigone.
I 420 f.Kr. ønsket han velkommen og satte opp et alter for bildet av Asklepios i sitt hus da guddommen for medisin ble introdusert til Athen. For dette ble han gitt det posthume epitetet Dexion («Mottakeren») av athenerne. I 413 f.Kr. ble han valgt til en av probouloi («kommisjonærene») som svarte på den katastrofale ødeleggelsen av den sicilianske ekspedisjon til Sicilia i løpet av Peloponneskrigen.
Sofokles døde i en alder av nitti eller nittien år vinteren 406/405 f.Kr. etter å ha opplevd i sin levetid både den greske triumf i perserkrigene og blodsutgydelsene i Peloponneskrigen. Som med mange berømte menn i den klassiske antikken, inspirerte hans død en rekke apokryfiske fortellinger. Den mest kjente er forestillingen at han døde fra anstrengelsen å resitere en lang setning fra sitt drama Antigone uten å ta pause for å puste. En annen fortelling hevder at han ble kvalt fra å spise druer ved Athens festival Anthesteria. En tredje hevder at han døde av lykke etter å ha vunnet hans siste seier i urbane Dionysia. Noe få måneder etter hans død skrev komedieforfatter i et skuespill kalt Musene hans lovtale: «Velsignet er Sofokles som hadde et langt liv, en mann både lykkelig og talentfull, og forfatter av mange gode tragedier; og han avsluttet sitt liv uten å lide ulykke.» I henhold til en del redegjørelser skal imidlertid hans sønn ha forsøkt å få ham erklært uskikket mot slutten av sitt liv; han skal etter sigende ha gjendrevet anklagene i rettssalen ved å lese fra hans da ennå upubliserte drama Oidipus i Kolonos. En av hans sønner, Iophon, og en sønnesønn, også kalt, Sofokles, ble også kjente dramatikere.