cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gripsholms slott
Middelalderanlegg
Gripsholm ble først bygget som borg av kongeregenten Bo Jonsson (Grip) på 1370-tallet. Han hadde kjøpt opp en del gårder i området for å etablere et gods som han utviklet til en borg, med den strategiske beliggenhet dette området hadde, i nærheten av Stockholm som også kunne nås sjøveien.
Etter Bo Jonssons død i 1386 ble eiendommen solgt til dronning Margrete I og var krongods fram til 1472. Under Engelbrektsopprøret ble slottet beleiret av en bondehær i 1434 og ble satt fyr på. Trebygningene som brant ned, ble snart gjenoppbygget.
Sten Sture den eldre byttet til seg Gripsholm i 1472. I et brev fra denne tiden omtalte han et tårn, sannsynligvis hadde anlegget et sentraltårn. 20 år senere, i 1498 donerte han anlegget til Karteuserordenen som hadde anlagt Mariefreds kloster der fem år tidligere.
Av det tidligere middelalderanlegget gjenstå bare enkelte steinmurer i forgården.
Vasaslottet Gripsholm
I forbindelse med reformasjonen i Sverige, under Gustav Vasa, sikret han seg anlegget i 1526 etter forhandlinger med munkene. Han rev store deler av den daværende borgen, for å bygge et nytt anlegg under ledelse av tyskerne Henrik von Cöllen og Fredrik Nussdorffer. Slottet sto ferdig i 1537 og en forsvarsborg mot både innenlandske og utenlandske trusler stod ferdig i 1545. Festningen og slottet var et uregelmessig sekskantet anlegg med fire runde hjørnetårn av forskjellig størrelse, forbundet med bygninger i lengderetning i tre hovedetasjer. For å skaffe byggematerialer til slottet rev Gustav Vasa det nærliggende Vårfruberga kloster på Fogdön.
Dette skulle være Huset Vasas stamborg. Fra et militært synspunkt var ikke anlegget særlig moderne, men ble benyttet til militære formål allerede under Dackefeiden, da kongebarna ble innlosjert her.
Anlegget forfalt noe etter Gustav Vasas død i 1560, men sønnen Erik XIV sluttførte byggingen av forborgen, og han satte sin bror Johan og ektefellen Katarina Jagellonica i forvaring her i årene 1563 til 1567, så deres to første barn Isabella og Sigismund ble født her. I 1571 ble rollene byttet, da Johan satte sin bror Erik i forvaring på Gripsholm. I 1573 ble Erik flyttet av broren hertug Karl, angivelig på grunn av behovet for takreparasjoner. Hertug Karl var riksforstander fra 1599 og konge fra 1604, og gjennomførte en rekke bygningsmessige forbedringer.
Utover på 1600- og 1700-tallet bodde en rekke enkedronninger på Gripsholm. Av disse foretok særlig Hedvig Eleonora en del ombygninger og Gustav III foretok en del ominnredninger. I 1781 ble det bygget et teater i et av tårnene. Den siste som bodde i anlegget var Gustav IV Adolf som satt fengslet her i 1809.
Roatán
Roatán er en øy som ligger blant Islas de la Bahía departmentet i Honduras. Roatán er den største av øyene i øygruppen og er 60 km lang og mindre enn 8 km bred på det bredeste. Den ligger plassert i mellom de to øyene Útila og Guanaja. Roatán var tidligere kjent ved navnene Ruatan og Rattan.
Øya består av to kommuner, Jose Santos Guardiola (oppkalt etter en tidligere president av Honduras) i øst og Roatán i vest, som også inkluderer øygruppen Cayos Cochinos. Den største bosettingen på Rotán er Coxen Hole, som er den viktigste bosetningen i kommunen Roatán. Andre landsbyer er French Harbour, West End, og Oak Ridge (som er den viktigste bosetningen i kommunen Jose Santos Guardiola).
Roatán ligger ved det mesoamerikanske barriererevet som er det største barriererevet i Det karibiske hav og det nest største i verden etter Great Barrier Reef i Australia.
Turisme er den viktigste inntektskilden i Roatán. Fiske er også en viktig inntektskilde på øya.
Liste over ordførere i Tiller
Liste over ordførere i Tiller. Tiller sogn ble utskilt som egen kommune fra Klæbu i 1899 og innlemmet i Trondheim i 1964.
Fotnoter
<references group="lower-alpha" />
Liste over ordførere i Norge 2015–2019
Liste over ordførere i Norge 2015–2019 er en sorterbar liste over norske ordførere med kommuneinformasjon for perioden 2015–2019.
Paul Farley
Paul Farley (født 1965 i Liverpool) er en britisk lyriker. Farley ble oversatt til norsk i 2010 med utgivelsen 11 dikt om Liverpool.
Haidian
Haidian (kinesisk: 海淀区, pinyin: Hǎidiàn Qū) er et distrikt i Beijing i Folkerepublikken Kina. Det ligger nordvest for byens sentrum og har et areal på 431 km². Med sine ca. 2,24 millioner innbyggere er det det folkerikeste administrative distriktet i byen.
Haidian var til å begynne med en landsby utenfor Beijing. I dette området ble det gamle sommerpalasset og (det nye) sommerpalasset bygd – to storslåtte keiserlige residenser og parkanlegg. Den 40 hektar store Haidianparken ligger her.
I Haidian befinner det seg et stort antall universiteter. Blant dem er to av landets mest kjente, Pekinguniversitetet og Tsinghuauniversitetet.
Distriktet er også hjemsted for byens «Silicon Valley», Zhongguancun. Viktige High Tech-selskaper og mange elektronikksupermarkeder preger gatebildet langs Zhongguancun Dajie og dens sidegater.
Den store klokkes tempel (Juesheng-tempelet) ved gaten Beisanhuan Xilu er et buddhistisk tempel som står på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.
Administrative enheter
Subdistrikter: Storkommuner:
Fiskeboller
Fiskeboller er en vanlig matrett i Norge.
Fiskebollene inneholder oppmalt fisk, og vanligvis melk, potetmel og salt. De serveres gjerne med hvit saus, det er også vanlig å bruke karri på, eller lage karrisaus. Det er vanligst å servere fiskebollene med poteter, og kanskje grønnsaker som raspede gulrøtter. Butterdeigskjell kan også serveres sammen med fiskebolleretten. Små fiskeboller (suppeboller) er også vanlige i fiskesuppe.
Fiskeboller spises også på Færøyene, hvor de blir kalt knettir. Retten spises også i det sørlige Kina. Av kineserne blir fiskebollene lagd av surimi.
William Parsons
'''William Parsons, 3. jarl av Rosse', kjent som Lord Rosse (før farens død i 1841 som Lord Oxmantown'') (født 17. juni 1800, død 31. oktober 1867) var en irsk astronom og adelsmann.
På 1840-tallet bygde Lord Rosse et stort speilteleskop med en diameter på 1,8 m, kjent under navnet «Leviathan (of Parsonstown)», på den tiden verdens største teleskop. Med dette teleskopet studerte han stjernetåker og galakser og oppdaget Malstrømgalaksen og dens spiralstruktur.
I 1845 utarbeidet han detaljerte tegninger og la merke til at visse stjernetåker hadde spiralstrukturer. Parsons skisser ble et viktig skritt mot oppdagelsen av at galakser ikke er stjernetåker.
Lord Rosse navnga Krabbetåken, som han tidligere hadde oppdaget med et eldre teleskop.
Sprint-NM på skøyter junior 1979
Sprint-NM på skøyter junior 1979 ble avholdt 10. og 11. mars 1979 på Fram kunstisbane i Larvik. Teknisk arrangør var Idrettsforeningen Fram.
Juniornorgesmestere i sprint ble Bjørg Eva Jensen, IF Fram for damene, og Olav Marchini, Lambertseter SK for herrene.
Galindisk
Galindisk er et svakt bekreftet utdødt språk, vanligvis antatt å tilhøre den baltiske språkfamilie. Galindisk var meget likt gammelprøyssisk. Det finnes ingen bevarte galindiske skrifter.
Den vestbaltiske språkgruppen som galindisk tilhører, er idag utdødd fordi gammelprøysserne og galinderne ble assimilert etter den tyske korsridderinvasjonen, tilsvarende sudoverne ble assimilert av litauerne. (Det sudoviske kongedømme tilsvarte dagens litauiske del av Suvalkia.)
Tarakløften
Tarakløften (serbisk Kanjon Tare) er den lengste kløften eller ravinen i Montenegro og hele Europa og den nest lengste i verden etter Grand Canyon i Arizona. Den er 82 km lang og 1 300 meter på det dypeste. Kløften er innskrevet på UNESCOs verdensarvliste og er en del av Durmitor nasjonalpark. Elven Tara renner gjennom kløften.
Det er steinete terrasser, sandstrender, høye klipper og mer enn 80 store grotter langs kløften.
Det er populært å rafte nedover Tara gjennom Tarakløften, hovedsakelig fra Brstnovica til Sćepan Polje, en 18 km lang rute som tar 2-3 timer. Dette er også den bratteste delen av elven og 21 av 50 stryk i elven ligger langs denne strekningen.
Bosniske og montenegrinske styresmakter hadde planer om å bygge en demning i elva Drina, som Tara munner ut i, og slik fylle kløften med vann. Disse planene ble riktignok skrinlagt i april 2005 etter massive protester, men i september 2006 ble det derimot signert en avtale mellom det slovenske selskapet Petrol og det montenegrinske selskapet Montenegro-bonus om å bygge et vannkraftverk som vil ødelegge kløften.
Charmaine Dragun
Charmaine Dragun (født 21. mars 1978, død 2. november 2007) var en australsk nyhetsoppleser på Ten News. Hun tok sin utdannelse ved Western Australian Academy of Performing Arts og begynte sin karriere som radiojournalist i Perth.
Randi Øverland
Randi Øverland (født 22. april 1952) er en norsk politiker (Ap).
Raffaele Petrucci
Han ble kreert til kardinal i juli 1517 av pave Leo X, med Santa Susanna som tittelkirke. Det var hans femte konsistorium.
Randi Øverland
Øverland var i perioden fra 17. oktober 2005 til 30. november 2007 statssekretær i Kultur- og kirkedepartementet.
Hun var statssekretær i Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet for Gudmund Hernes i perioden 1990 til 1995 og for Trond Giske i samme departement fra 2000 til 2001.
Øverland er utdannet lærer og har i en årrekke jobbet i undervisningssektoren, først som lærer ved Kvadraturen videregående skole i Kristiansand, som rektor ved Tangen videregående skole og som seniorrådgiver ved Universitetet i Agder. Hun sa opp sin rektorstilling i januar 2008.
Charmaine Dragun
Dragun tok sitt eget liv rett før kl 16 fredag 2. november 2007 da hun hoppet fra klippen The Gap i Sydney.
Marte Spurkland
Marte Spurkland (født 1977) er en norsk journalist, sakprosaforfatter og programleder. Hun har arbeidet som journalist i NRK, Dagens Næringsliv, VG og TV 2.
Hennes bok Klassen - fortellinger fra et skoleår fra 2017 ble nominert til Brageprisen og ble i 2018 tildelt Bokhandelens sakprosapris til forfattere. Hun ble i 2015 tildelt Riksmålsforbundets lytterpris for VG-podcasten Tett på.
Den store debatten
Den store debatten, også kalt Shapley-Curtis-debatten, var en debatt om universets form og størrelse innen astronomien på 1920-tallet. Debatten stod mellom astronomene Harlow Shapley og Heber Curtis. Harlow Shapley mente at Melkeveien var synonymt med universet, mens Heber Curtis hevdet at spiralstjernetåker, det vil si det vi i dag kaller spiralgalakser, som Andromeda var egne frittstående stjernesystemer og ikke en del av Melkeveien.
Populært beskrives ofte debatten som en intellektuell boksekamp mellom den gamels (Shapleys) gammeldagse syn mot den unge (Curtis) nytenkende syn. Faktum er at Shapley var mer enn ti år yngre enn Curtis. Innen den vitenskapelige disiplinen mener man at en rekke teorier ble presentert, at de opponerte, og til slutt viste det seg at begge hadde rett i ulike deler, og at det også var mye enighet, selv om det senere viste seg å være feilaktig. Det hevdes også at «gamle» Shapley, tross alt, representerte et mer moderne syn på astronomien.
Argentina under Paralympiske vinterleker 2018
Argentina deltok med to utøvere under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang i Sør-Korea mellom 9. og 18. mars 2018.
Reiulf Steen
Han var nestformann i ti år og formann i Arbeiderpartiet i seks år og medlem av partiets sentralstyre i tre perioder på til sammen 25 år fra 1961 til 1990. Han er den eneste avgåtte partilederen av Arbeiderpartiet siden 1923 som ikke ble statsminister. Han var statsråd i to regjeringer, samferdselsminister i regjeringen Bratteli og handelsminister i regjeringen Nordli. Han var stortingsrepresentant for Oslo og Akershus i til sammen 15 år. Han var bosatt på Nesodden i en årrekke og flyttet i 2009 til Oslo.
Liv og familie
Reiulf Steen hadde fire sønner fra sitt første ekteskap, og var gift med Inés Vargas, som var visejustisminister i Chile da Salvador Allendes regjering ble styrtet ved et militærkupp i 1973, fram til sin død. Raymond Johansen har vært gift med Vargas' datter, Carolina Maira Johansen. Robert Steen, Reiulf Steens sønn, har vært medlem av Johansens byråd for Oslo siden 2015.
Politisk karriere
Den politiske løpebanen startet med at Steen bare 14 år gammel ble valgt til nestleder i Hurum Arbeiderparti. I 1950 ble han formann i AUF i Buskerud.
I 1958 ble han valgt til sekretær og deretter formann i AUF. I 1965, da Trygve Bratteli ble formann i Arbeiderpartiet, ble Steen valgt til nestformann.
Fra 1965 ledet han Steen-komiteen, som utredet utdanningen for aldersgruppa 16–19 år. Forslagene som komiteen la fram, åpnet for å kombinere praktisk og teoretisk utdanning, og at det skulle bli større valgfrihet for den enkelte. Forslagene ble lagt til grunn for den nye loven om videregående skoler som ble vedtatt i 1974.
Han var også formann i komiteen for prinsipprogrammet som ble vedtatt på Arbeiderpartiets landsmøte i 1969, og formann i komiteen for handlingsprogrammet «Demokrati i hverdagen». Før valgene i 1973, 1977 og 1981, ledet han arbeidet med partiets stortingsvalgprogram.
På landsmøtet i 1975 ble Reiulf Steen valgt til Arbeiderpartiets formann, mens Gro Harlem Brundtland ble nestformann. Denne posisjonen hadde han fram til 1981 da Brundtland overtok.
Han var stortingsrepresentant for Oslo fra 1977 til 1985 og deretter for Akershus fram til 1992. I Stortinget var han leder for Utenrikskomiteen og Kirke- og undervisningskomiteen. Han var Stortingets visepresident fra 1985 til 1989. Fra 17. mars 1971 til 18. oktober 1972 var han samferdselsminister, og fra 8. oktober 1979 til 4. februar 1981 handelsminister.
Fra 1967 til 1985 var han visepresident i Sosialistisk Internasjonale mens Willy Brandt var president. Fra 2005 til 2006 var Steen 1. nestleder i Attac Norge mens Magnus Marsdal var leder. Han var blant stifterne av Humanistiske sosialdemokrater 13. mars 2006.
Steen var særlig engasjert i Norges forhold til EU. Han var tilhenger av norsk medlemskap, men var samtidig motstander av den foreslåtte grunnloven for unionen.
Reiulf Steen utga en rekke bøker. Blant dem er Der hjertet banker (1986), Inés – og det elskede landet (1988), Maktkamp (1989), Ideene lever (1992), Underveis (1999) og Jordskjelv (2000).
Steen lånte Jens Arup Seips karakteristikk av Arbeiderpartiet, «ørnen», da han ga ut sin siste bok, Ørnen har landet (2003). Dette er et historisk dokument over Arbeiderpartiets utvikling helt fra Marcus Thranes tid og opp til 1990-åras fløykamper i Ap.
37. serierunde i Premier League 2021/22
37. runde i Premier League 2021/22 startet torsdag 28. april kl. 20:45 med oppgjøret mellom og  på Old Trafford i Manchester, runden avsluttet tirsdag 17. mai kl. 20:45 med oppgjøret mellom og  på St. Mary’s Stadium i Southampton.
Symfoni nr. 8 (Mahler)
'''Symfoni nr. 8 i Ess-dur ''' er et klassisk korverk av Gustav Mahler. Fordi den krever en omfattende besetning, har den fått tilnavnet «Symfonien for ett tusen», til tross for at symfonien ikke alltid blir fremført med så mange som tusen instrumentalister og sangere. Verket ble komponert ved Maiernigg i det sørlige Østerrike sommeren 1906. Symfonien var den siste av Mahlers arbeider som ble oppført i hans levetid, og høstet stor suksess da den ble urfremført i München den 12. september 1910 med komponisten selv som dirigent.
Historie
Å forene symfonisk instrumentalmusikk med sang hadde vært et kjennetegn på Mahlers tidlige verker. I «midtperioden» av hans komponistkarriere etter 1901 hadde han derimot skiftet kurs og skrevet tre rent instrumentale symfonier. I den 8. symfonien, som markerer avslutningen av denne midtperioden, vendte han tilbake til å kombinere orkester- og vokalmusikk i én symfonisk ramme. Symfoniens form er ukonvensjonell. I stedet for en normal oppbygning med forskjellige satser, er den bare delt inn i to deler. Del én er bygget over en kristen hymne skrevet til pinsehøytiden fra det niende århundre, Veni creator spiritus («Kom, Hellig Ånd med skapermakt»), mens musikken i del to er skrevet til ordene i sluttscenen i Goethes Faust. De to delene er bundet sammen gjennom en felles idé, troen på forløsning gjennom kjærlighetens makt, noe som kommer fram gjennom musikalske temaer som går igjen i begge delene. Mahler hadde fra begynnelsen av vært overbevist om at symfonien var betydningsfull. I sin åttende symfoni uttrykker han tiltro til den udødelige menneskelige ånd, og bryter med det med den pessimismen som hadde preget mye av hans tidligere musikk. Den første tiden etter Mahlers død ble symfonien fremført forholdsvis sjelden. Men fra midten av 1900-tallet og framover har den blitt satt opp regelmessig i konserthaller over hele verden, og den har også blitt spilt inn en rekke ganger. På tross av verkets brede popularitet har moderne kritikere delte meninger: Noen har vanskeligheter med den optimistiske stemningen i verket og finner den mindre overbevisende, mens andre betrakter den som kunstnerisk og musikalsk mindreverdig i forhold til Mahlers andre symfonier. På den annen side har den også blitt sammenliknet med Beethovens niende symfoni, og blitt sett på som et av de definerende kunstverkene for menneskeheten i sitt århundre.
Bakgrunn
Sommeren 1906 hadde Mahler vært direktør for Wiens statsopera i ni år. I denne perioden hadde han hatt for vane å forlate Wien hver sommer når operaen stengte for sesongen. I disse sommerferiene vidde han seg fullt til komposisjon. Siden 1899 hadde hans faste feriested vært Maiernigg, nær feriebyen Maria Wörth i Kärnten, sør i Østerrike, hvor Mahler hadde bygget en villa med utsikt mot Wörthersjøen. I disse fredfylte omgivelsene gjorde Mahler ferdig sin fjerde, femte, sjette og sjuende symfoni, samt Rückert-Lieder og sangsyklusen Kindertotenlieder («Sanger for de døde barn»).
Fram til 1901 hadde Mahlers komposisjoner vært tungt influert av den tyske folkevisesamlingen Des Knaben Wunderhorn («Ynglingens magiske horn»), som han han hadde blitt kjent med første gang rundt 1887. Musikken fra Mahlers mange Wunderhorn-arrangementer er avspeilet i hans andre, tredje og fjerde symfoni, som alle krever både en vokal og instrumental besetning. Men fra omkring 1901, når han går inn i midtperioden av sin komponistkarriere skifter Mahlers musikk karakter. Nå er det de mer alvorlige diktene til Friedrich Rückert og ikke Wunderhornsamlingen som er hovedkilde til inspirasjon. Sangene er mindre folkemusikkinspirerte, og preger heller ikke symfoniene i så stor utstrekning som de gjorde før. I denne perioden ble femte, sjette og sjuende symfoni skrevet. De er alle rene instrumentalverker. Mahlerforskeren Deryck Cooke beskriver dem som mer strengt symfoniske, med en barsk, rett-på-sak-karakter og en granittaktig hardhet i orkestreringen.
Mahler ankom Maiernigg i juni 1906 med partituret til sin sjuende symfoni. Han hadde planlagt å bruke tiden på å revidere orkestreringen i denne symfonien mens han ventet på at han skulle få en idé til et nytt verk. Komponistens kone Alma Mahler skriver i sine memoarer at han var plaget av manglende inspirasjon en fjorten dagers tid før det løsnet. Mahler selv derimot gjengir begivenhetene slik at han allerede på den første feriedagen ble grepet av sterk inspirasjon, og dermed kastet seg umiddelbart ut i arbeidet med det som skulle bli hans åttende symfoni.
Komposisjonsprosessen
To notater med Mahlers håndskrift datert juni 1906 viser at den opprinnelige formen til verket, som Mahler nok ikke i utgangspunktet hadde planlagt som fullstendig korsymfoni, var basert på en fire satsers struktur hvor to hymner omkranser en instrumental kjerne. Disse utkastene viser at Mahler tidlig hadde gått for ideen om å åpne med den latinske hymnen, men ennå ikke hadde avgjort den presise formen til resten. Det første notatet er som følger:
Det andre notatet består av musikalske skisser til Veni creator-satsen, og to takter i B-moll som er tenkt å henge sammen med «Caritas-satsen». Den fire satsers strukturen ble opprettholdt i en litt annerledes form, men ennå uten noen spesifikke indikasjoner på hvilket omfang korpartiene skulle ha:
Men i Mahlers senere kommentarer til tilblivelsen av verket kommer det fram at denne fire satsers planen fikk en relativt kort levetid. Mahler erstattet raskt de siste tre satsene med én enkelt seksjon, som i det vesentlige består av en dramatisk kantate, basert på avslutningsscenen i Goethes Faust, del II som skildrer hvordan tittelpersonen til slutt oppnår frelse og forløsning ved at flere hellige kvinneskikkelser går i forbønn for han. Mahler hadde lenge hatt ambisjoner om å skrive musikk til slutten av Faust-eposet, og ønsket etter sigende «å gjøre det på en ganske annerledes måte enn de forsiktige og søtladne versjonene som tidigere var blitt laget.» Mahler ga ingen eksempler på hvilke tonesettinger han misbilliget. Men det finnes mange mulige verk han kan ha tenkt på. I Faust in Music (University i Pittsburgh, 1916), gir Coit Roscoe Hoechst mer enn et dusin eksempler på tonesettinger av Faust, med renommerte komponister som Gounod, Spohr og Berlioz på listen. Mahlers 8. symfoni er for øvrig ikke med her.
Til sin biograf Richard Specht nevner Mahler ikke noe om den originale fire satsers planen. Ifølge Specht fortalte Mahler at han hadde fått en plutselig visjon av hele verket etter at han hadde valgt å benytte Veni Creator-hymnen: «Jeg så hele stykket umiddelbart foran øynene mine, og trengte kun å skrive det ned som om det ble diktert til meg.» Hele verket ble skrevet på rekordtid i et frenetisk tempo. Symfonien var i all hovedsak gjort ferdig til midten av august, selv om Mahler var fraværende i en uke for å dra på Salzburgfestivalen. Selv om det finnes visse tillegg og endringer i partituret, er det ikke spor i originalmanuskriptet av slike omfattende endringer og omskrivninger som Mahlers tidligere symfonier hadde gjennomgått i forbindelse med at de ble klargjort for fremføring
Mahler begynte å komponere musikken til Veni creator-hymnen uten å vente på at den nøyaktige teksten skulle bli tilsendt han fra Wien. Da teksten ankom, passet likevel ifølge Alma Mahler «den komplette teksten eksakt med musikken, på en intuitiv måte hadde han (Mahler) komponert musikk som passet med alle tekstversene.» Musikkforskeren Donald Mitchell har en betenkning til denne erindringen, og antar at Mahler neppe var ferdig med hele satsen på det tidspunktet han fikk teksten, slik at det bare var et slikt intuitivt samsvar «så langt som Mahler hadde kommet i komponeringen da teksten ankom.» På grunn av kompleksiteten og omfanget av satsen er det nemlig etter Mitchells syn umulig å akseptere påstanden om at den ble komponert i sin helhet uten tilgang på teksten.
Ex on the Beach (Norge)
Ex on the Beach er en norsk reality-TV-serie som har gått på FEM siden 2018. Den er en norsk versjon av den britiske serien med samme tittel.
Saribia
Utseende
Middelsstore (vingespenn 40-50 millimeter), brune dagsommerfugler. Bakvingen ender i to korte, slanke stjerter. Undersiden er rødbrun med smale, hvite tverrstriper, en liten, oval øyeflekk i spissen av forvingen og en større, skjev øyeflekk ved ytterkanten av bakvingen, som har en rad av smale, mørke flekker langs ytterkanten.
Ex on the Beach (Norge)
Beskrivelse fra Discovery: I Ex on the Beach Norge sendes åtte sexy single av gårde til en paradisstrand for å bade, feste og elske (livet). Men det er en twist: Én etter én dukker ekskjærestene deres opp fra vannet og det kan føre til skjær i den azurblå sjøen.
Saribia
Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.
Symfoni nr. 8 (Mahler)
Komposisjonsprosessen
Ved å ha vokalelementer ikke bare mot slutten eller i utvalgte partier, men som en gjennomgående del i hele stykket, var Mahlers åttende den første komplette korsymfonien som var blitt skrevet. Mahler var ikke i tvil om at symfonien var epokegjørende. Han kalte den for det største han noensinne hadde gjort, og beskrev sine tidligere symfonier bare som preludier til den. «Forsøk å forestill deg gjenklang og spill fra hele universet, det er ikke lenger sang av menneskestemmer, men av planeter og stjerner som roterer», er et annet Mahlerutsagn om symfonien. Mahler beskrev også symfonien som sin «gave til nasjonen, et stort gledesbudskap.»
Orkesterinstrumentariet
Symfonien er skrevet for et svært stort orkester. Dette er i tråd med Mahlers idé om verket som et nytt symfonisk univers, der en rekke ulike stiler blir kombinert og der helheten fremstår som en syntese av symfoni, kantate, oratorium, motett, og lied. Musikkforskeren Henry-Louis De La Grange kommenterer: «For å gi inntrykk av sin kosmiske visjon, var det nødvendig å overskride alle tidligere kjente begrensninger og dimensjoner.» Instrumentariet som kreves er likevel ikke så stort som det som blir brukt i Arnold Schönbergs oratorium Gurre-Lieder, fullført i 1911.
Ex on the Beach (Norge)
Sesong 1
Sesong 1 hadde premiere 14. august 2018, og tok sted i en villa i Mauritius.
Symfoni nr. 8 (Mahler)
Orkesterinstrumentariet
Treblåserseksjonen i den åttende symfonien består av fire vanlige fløyter, to piccolofløyter, fire oboer, et engelsk horn, tre Bb-klarinetter, minst to Eb-klarinetter, en Bb-bassklarinett, fire fagotter og én kontrafagott. Messingblåserseksjonen inkluderer åtte horn, fire trompeter, fire tromboner, samt tuba pluss et separat plassert ensemble med tre tromboner, fire trompeter (den første kan bli doblet). Perkusjonsseksjonen består av to sett med pauker, cymbaler, basstromme, tamtam, triangel, og rørklokker. Mahler la også til et klokkespill under de siste øvelsene før premieren. I tillegg til disse instrumentene kreves det et orgel, et harmonium, et piano (som også ble lagt til under de siste øvelsene), minst to harper (fire er anbefalt), et celesta, og minst én mandolin (helst flere). For oppføringer i meget store haller anbefalte Mahler i tillegg at førstestemmen i hver av treblåserseksjonene skulle bli doblet og antall strykere utvides.
Ex on the Beach (Norge)
Sesong 1
Melina Johnsen vant klassen for beste deltaker i en reality under Gullruten 2019, mens kranglescenen «Bitch, hør her» mellom Melina og Marielle ble nominert i klassen årets TV-øyeblikk.
Symfoni nr. 8 (Mahler)
Kor og vokalstemmer
Kor og vokalstemmene består av to firstemte blandakor, et barnekor og åtte solister (tre sopraner, to alter, tenor, baryton, og bass). I del II har solistene roller hentet fra Goethes Faust. Se tabell.
Ex on the Beach (Norge)
Sesong 2
Sesong 2 hadde premiere 20. august 2019, og tok sted i en villa i Mauritius.
Symfoni nr. 8 (Mahler)
Kor og vokalstemmer
I De La Granges kommentarer til verket pekes det på det bemerkelsesverdige høye registeret sopranstemmene er lagt i, både for solistene og for korsangerne. Altstemmen blir karakterisert som kort og ubemerkelsesverdig, tenorstemmen i del II derimot som både omfattende og krevende. Ved flere anledninger må tenorstemmen komme fram gjennom korpartier, slik at tenoren må synge med et svært høyt volum. I bass-stemmen er det særlig de store melodiske løpene i Pater Profundus-rollen som kan by på tekniske utfordringer.
Ex on the Beach (Norge)
Sesong 3
Sesong 3 hadde premiere 17. mars 2020, og tok sted i en ny villa i Brasil.
Symfoni nr. 8 (Mahler)
Urframføringen
Mahler inngikk en avtale med impressarien Emil Gutmann om å urframføre symfonien i løpet av høsten 1910. Han angret snart på denne avtalen, og uttrykte frykt for at Gutmann skulle gjøre framføringen om til et «katastrofalt Barnum og Bailey-show». (Mahler siktet her til sirkuskompaniet Barnum and Baileys greatest show on earth). Forberedelsene begynte tidlig på året, med utvelgelsen av kor fra sangforeningene i München, Leipzig og Wien. München Zentral-Singschule stilte med 350 elever til barnekoret. Bruno Walter, Mahlers assistent ved Statsoperaen i Wien, hadde ansvaret for å engasjere og forberede de åtte solistene. Gjennom våren og sommeren øvde deltakerne fra de ulike sang og musikk-kreftene hver for seg i sine respektive hjembyer. Tidlig i september samlet de seg i München til tre fulle dagers avsluttende fellesøving ledet av Mahler selv. Hans unge assistent Otto Klemperer kommenterte senere i forbindelse med de mange endringene Mahler gjorde i partituret under øvelsene: «Han etterstrebet alltid mer klarhet, mer og mer dynamisk kontrast. På et tidspunkt under prøvene snudde han seg mot oss og sa: Hvis noe etter min død ikke høres riktig ut, så ta og forandre det! Dere har ikke bare rett til å gjøre det, men også plikt»'
Bekkarfjord
Bekkarfjord er ei bygd i Lebesby kommune i Finnmark. Den ligger ved Bekkarfjorden, en østlig sidearm av Laksefjorden.
Symfoni nr. 8 (Mahler)
Urframføringen
Gutmann hadde leid den nylig bygde Neue Musik-Festhalle nær Theresienhöhe (nå en del av Deutsches Museum) til premieren som var fastsatt til 12 september. Denne enorme hallen hadde en kapasitet på 3200 personer. For å fremme billettsalget og skape oppmerksomhet brukte Gutmann kallenavnet «Symfonien for et tusen» i markedsføringen. Til tross for at Mahler mislikte det har dette navnet har blitt hengende ved som en populær betegnelse på symfonien. Om det faktisk var mer en tusen utøvere i urframføringen i München er likevel usikkert. De La Grange opererer med et kor på 850 sangere (inkludert 350 barn), 157 instrumentalister og 8 solister, noe som totalt blir 1,015. Men ifølge Jonathan Carr er det ting som tyder på at ikke alle koristene fra Wien nådde fram til hallen i tide, og at antallet utøvere derfor ikke nådde tusen Blant de mange celebritetene som var til stede under den utsolgte premieren var komponistene Richard Strauss, Camille Saint-Saëns og Anton Webern; forfatterne Thomas Mann og Arthur Schnitzler; samt datidens ledende teaterdirektør  Max Reinhardt. Til stede blant publikum var også den 28-år-gamle britisk-fødte Leopold Stokowski, som seks år senere ledet den første framføringen av symfonien i USA
Daniele Orsato
Daniele Orsato (født 23. november 1975 i Montecchio Maggiore) er en italiensk fotballdommer som til daglig dømmer i landets øverste divisjon Serie A. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper på aldersbestemt nivå både i regi av FIFA og UEFA.
Ex on the Beach (Norge)
Sesong 4
Medium Lilli Bendriss deltok i en episode, og hadde en spirituell samtale med deltakerne Caroline Nitter og Bettina Buchanan.
Bekkarfjord
Grunnkretsen Torskefjord/Bekkarfjord, hvor bare Bekkarfjord har fast bosetning, hadde 38 innbyggere pr. 1. januar 2017. Hovednæringen i bygda er jordbruk, med tre gårdsbruk som driver melkeproduksjon, samt Finnmarks største hønseri med ca. 11 500 verpehøns.
Symfoni nr. 8 (Mahler)
Urframføringen
Mahlers nye symfonier hadde tidligere fått en blandet mottagelse. Urframføringen av den 8 symfonien derimot ble en ubestridt triumf; da sluttakkordene døde vekk var det stille en kort stund før applausen, som varte i 20 minutter, brakte løs. Tilbake på hotellet mottok Mahler et brev fra Thomas Mann,som beskrev komponisten som «den mannen som jeg tror uttrykker kunsten av i dag i sin mest dyptpløyende og sakrale form.»
Ex on the Beach (Norge)
Sesong 4
I episode 12 sender paden Caroline Nitter og Cristian Brennhovd ut etter at den allerede har sendt ut Jonas Olofsson, Nathan Lamont, Karoline Holm og Johannes Magnussen, men dette ble klippet bort og ikke vist overhodet på TV. Likevel har Caroline Nitter bekreftet dette på Clubhouse, og Mario Riera bekreftet det også i episoden "Jonas' mørke lek" av podcasten Afterski med Mocca og Mario. Nitter og Brennhovd sjekket inn igjen morgenen etter, men i episoden virker det som de aldri har vært ute av hytta.
Bekkarfjord
Fylkesvei 888 går gjennom bygda, og avstanden til kommunesenteret Kjøllefjord er 78 kilometer.
Symfoni nr. 8 (Mahler)
Urframføringen
Ifølge kritikeren og komponisten Julius Korngold varte urframføringen på symfonien i 85 minutter. Universal Editions, utgiveren av symfonien, opererer med en spillelengde på 90 minutter. Det gjør også Mahlers biograf Kurt Blaukopf. Kritikeren Michael Kennedy anslår derimot «omtrent syttisyv minutter». En typisk moderne innspilling, Deutsche Grammophons versjon dirigert av Claudio Abbado fra 1995, har en spilletid på 81 minutter og 20 sekunder.
Armheving
Armheving er en øvelse for trening av overkroppen, spesielt armene (triceps), brystet og skuldrene. Den utføres vanligvis i horisontal stilling med bare hender og tær i berøring med underlaget. Man hever kroppen opp til armene er strake, og senker seg deretter ned mot underlaget. De engelske betegnelsene for øvelsen; push-up eller press-up, gir sannsynligvis en bedre beskrivelse av bevegelsen.
Daniele Orsato
Orsato debuterte som hoveddommer på landets øverste nivå den 17. desember 2006 i seriekampen mellom AC Siena og Atalanta BC (1–1). Hans første europacupkamp kom den 15. juli 2010, da han dømte andre kvalifiseringsrunde av UEFA Europa League 2010/11 mellom Levski Sofia og Dundalk FC (6–0). Han har dømt flere store cupfinaler i sin karriere, blant annet flere finaler i Coppa Italia, men også i den rumenske fotballcupen mellom Dinamo București og Rapid București den 23. mai 2012. Han var også hoveddommer under Mesterligafinalen i fotball for menn 2019/20 mellom Paris Saint-Germain FC og FC Bayern München den 23. august 2020.
Symfoni nr. 8 (Mahler)
Urframføringen
Framføringen av den åttende var siste gang Mahler fikk oppleve en urframføring av en av sine egne komposisjoner. Åtte måneder etter suksessen i München, døde han i en alder av 50år. Hans siste verker Das Lied von der Erde («Jordens sang»), hans niende symfoni og hans ufullendte tiende symfoni — ble alle først fremført etter hans død.
Daniele Orsato
Han har dømt flere landskamper på U-17, U-20 og U-21-nivå, blant annet flere kamper under kvalifisering til aldersbestemte europamesterskap og sluttspill i verdensmesterskap for U-20 i 2015. Han har også dømt flere kvalifiseringskamper til både europamesterskap og verdensmesterskap på seniornivå. Orsato debuterte internasjonalt som hoveddommer på øverste nivå den 8. oktober 2010, da han dømte EM-kvalifiseringskampen mellom og  (3–1).
Orsato fungerte som videodommer under VM i fotball 2018. Han var også dommer da videodømming ble brukt for første gang i åttendedelsfinalen i Mesterligaen 2018/2019 mellom Manchester United FC og Paris Saint-Germain FC den 19. februar 2019, samt under den første landskampen med videodømming for i EM-playoffkampen mot  den 8. oktober 2020.
Rick Leach
Rick Leach (født 28. desember 1964 i Arcadia i California i USA) er en tidligere profesjonell amerikansk tennisspiller.
Leach vant i løpet av sin tenniskarriere 46 turneringer, alle i double. Han var som best nummer 110 på rankingen over verdens beste mannlige singlespillere og i double var han ranket som verdens beste, han toppet listen i mars 1990. Han vant ni Grand Slam-turneringer, fem i double og fire i mixed double. Han vant doubletitler i tre av fire Grand Slam-turneringer, fem i Australian Open, to i Wimbledon og to i US Open. Han spilte også to double-finaler i French Open, i 1991 double herrer og i 1997 mixed double.
Ex on the Beach (Norge)
Sesong 5
Sesong 5 ble spilt inn i en helt ny villa i Hellas i august og september 2021, og hadde premiere 5. oktober 2021.
Sesong 6
Sesong 6 blir spilt inn i september 2022 i samme villa i Brasil som i sesong 3, og hadde premiere 11. oktober 2022.
Armheving
For økt belastning kan man la være å gå helt opp og helt ned. For ytterligere økt vanskelighetsgrad kan man hvile på bare fingrene i stedet for handflatene. Øvelsen kan også utføres med bare en hand på underlaget.
For lavere belastning kan armhevninger utføres knestående (med føttene løftet), eller med hendene høyere enn føttene (for eksempel i en trapp). Øvelsen kan også utføres med større eller mindre avstand mellom hendene for derved å variere belastningen på de forskjellige muskelgruppene. Et annet eksempel er 'dand', som også er kjent som 'Hinduistisk armheving'. Det innebærer betydelig bøyning av overkroppen.
Niccola Pandolfini
Niccola Pandolfini (født 1440 sannsynligvis i Firenze, død 17. september 1518 i Pistoia) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Pistoia i Italia.
Han ble kreert til kardinal i juli 1517 av pave Leo X. Det var hans femte konsistorium.
Siv Høgtun
Siv Høgtun (født 1. januar 1966 ) er en norsk politiker for Høyre. Hun var ordfører i Askøy kommune i Hordaland fra 2011 til 2015. I perioden 2007–2011 var hun varaordfører. Hun er sykepleier av yrke.
Dødsstråle
Dødsstråle er en teoretisk stråle av partikler eller elektromagnetisk våpen fra særlig 1920-tallet og til utpå 1930-tallet som det ble hevdet å ha vært oppfunnet uavhengig av henholdsvis Nikola Tesla, Edwin R. Scott, Harry Grindell Matthews, og i henhold til avisen The New York Times også en viss dr. Graichen i Tyskland, Også andre hevdet å oppfunnet den samme dødstrålen. I 1957 var det amerikanske National Inventors Council (Det nasjonale råd for oppfinnere) utsendte fortsatt en liste over nødvendige militære oppfinnelser, denne inkluderte en dødsstråle.
Liste over kongressrepresentanter fra Hawaii
Dette er en liste over kongressrepresentanter fra Hawaii.
Dødsstråle
Historie
Arkimedes skal etter sigende ha oppfunnet og benyttet seg et «brennende speil» (ikke akkurat en dødsstråle i moderne forstand). Det kan ha hatt en justerbar fokal lengde for sende mot skip og sette dem i brann. Dette skal ha vært benyttet mot den romerske flåten som invaderte Siracusa på Sicilia.
Imidlertid nevner de tidligste redegjørelser av slaget ikke noe «brennende speil», kun Arkimedes' skarpsindighet i en måte å «slynge ild» fra byen. En bysantinsk skribent flere hundre år senere er foreslått for å ha diktet opp det «brennende speilet» og tilskrev det til Arkimedes. Den påståtte oppfinnelsen har uansett satt spekulasjonene i gang i årene etter.
Science fiction
Selv om konseptet med en dødsstråle aldri har blitt konstruert har det vært et fast emne for science fiction-fortellinger og før til konseptet om en håndholdt strålepistol som ble brukt av helter som Lyn Gordon og andre. I Alfred Noyes' roman fra 1940, The Last Man (i USA med tittelen No Other Man) ble en dødsstråle utviklet av en tysk vitenskapsmann ved navn Mardok benyttet i en global krig og utslettet bortimot hele menneskeheten.
Oradour-sur-Glane
Oradour-sur-Glane er en kommune i departementet Haute-Vienne i regionen Nouvelle-Aquitaine sentralt i Frankrike, omtrent 20 km nordvest for Limoges.
Massakre
Byen er kjent fra andre verdenskrig for massakren som fant sted den 10. juni 1944 da soldater fra 1. bataljon i SS-Panzergrenadier-Regiment 4 «Der Führer», 2. SS-divisjon «Das Reich» massakrerte 642 menn, kvinner og barn, under ledelse av Sturmbannführer Adolf Diekmann. Tyskerne brant landsbyen ned til grunnen som represalier for sabotasje fra Den franske motstandsbevegelsen.
Bakgrunnen for massakren var at Diekmann hadde fått informasjon om at Sturmbannführer Helmut Kämpfe, som var fra samme divisjon, ble holdt fanget i Oradour-sur-Vayres av motstandsbevegelsen. Diekmann omringet feil by, og samlet alle innbyggerne og andre tilstede i byen, på torget. Kvinnene og barna ble så låst inne i kirken, mens mennene ble ført til seks andre skur/låver. De ble så skutt og satt fyr på, 190 menn døde. Kirken ble satt fyr på, og alle som prøvde å unnslippe ble skutt. 247 kvinner og 205 barn døde. Det var kun fem overlevende fra massakren.
Landsbyen ble etter krigen ikke gjenoppbygd, men omgjort til et minnesmerke med kirkegård, museum og monument. Dagens landsby ble bygd like ved siden av ruinene av den opprinnelige. Byens skjebne ble skildret i den kritikerroste britiske dokumentarserien En verden i krig fra 1973. Ruinene vises helt i starten av serien som et eksempel på det spor krigen hadde satt på Europa.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Oradour-sur-Glane
Stenshagen-gruppen
Hovedkontoret ligger på Maritim i Oslo, og hovedeier er Egil Stenshagen. Selskapet er ikke børsnotert, men hører blant landets større selskaper målt etter omsetning.
Argentina under Vinter-OL 1992
Argentina under Vinter-OL 1992. Tjue utøvere, sytten menn og tre kvinner, fra Argentina deltok i fem øvelser, aking, alpint, langrenn, freestyle og skiskyting, under Vinter-OL 1992 i Albertville i Frankrike. Argentina, som deltok for tolvte gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 21.-plass i alpin kombinasjon for kvinner.
Nesset prestegård
thumb|Nesset prestegard i 2010. Vidar IversenNesset prestegård ligger 3 kilometer sørvest for tettstedet Eidsvåg, på sørsiden av Langfjorden i Molde kommune.
Prestegården er særlig kjent for å være barndomshjemmet til forfatteren Bjørnstjerne Bjørnson. Faren Peder Bjørnson var sogneprest her fra 1837 til 1853. Bjørnstjerne bodde i Nesset til 1844, da flyttet han til Molde og begynte på gymnaset. Bondesamfunnet og naturen i Romsdalen skulle få stor innvirkning på diktingen til Bjørnson.
Prestegården har blitt utviklet i et samarbeid mellom Romsdalsmuseet som museumsfaglig konsulent og Opplysningsvesenets fond som eier. Prestegården er kommunens tusenårssted. I 2019 ble gården solgt til Romsdalsmuseet. Presten i Nesset har ny bolig fra 2016.
BSC Young Boys
Berner Sport Club Young Boys 1898, normalt bare kjent som BSC Young Boys, Young Boys Bern eller bare Young Boys, er en sveitsisk fotballklubb fra Bern. Klubben ble stiftet den 14. mars 1898 og spiller sine hjemmekamper på Stadion Wankdorf. Klubben spiller for øyeblikket i den øverste sveitsiske ligaen Axpo Super League.
Spillerstall
Oppdatert 21. april 2023.
Mauritz Aarflot
Han var sønn av redaktør og lensmann i Volda Rasmus Aarflot (1792—1845), fortsatte dennes trykkeri, og utgav Postbudet og Norsk landbrugstidende. Han representerte Romsdals amt på Stortingene 1854–1888, hvor han alltid sluttet seg til Johan Sverdrup. I 1882 utgav han Odelsbonden om grundloven i dens hovedbestemmelser, et forsøk på en imøtegåelse av det juridiske fakultets betenkning om kongens sanksjonsrett i grunnlovssaker.
Som sin far stod Mauritz Aarflot Ivar Aasen nær. Politiske fulgte han farens linje. Berthe Canutte Aarflot var hans tante.
Nina Engelund
Nina Engelund (født 1952) er en norsk skuespiller som var med å starte Klomadu teater i 1982. Gruppen hadde sin første produksjon i 1983.
Hun er utdannet lærer fra Hamar Lærerhøgskole, har antropologi grunnfag fra Universitetet i Oslo, og mellomfag i «Teater for Barn» fra Høgskolen i Oslo. Hun har lektorstatus i drama og teater, og arbeidet på Høgskolen i Hedmark.
Engelund er medlem av Norsk Skuespillerforbund, og var med å drive Klomadu teater en årrekke. Hun har også arbeidet i Teaterforum på Hamar, i flere enkeltstående teaterprosjekt, bl.a i de store, utendørs Laterna magica-forestillingene som ble skapt før og under Vinter-OL i 1994, og ved Hedmark Teater, der hun bl.a satte opp forestillingen «Dødsfresh».
Tilknyttet Klomadu teater har blant annet vært skuespiller Andreas Jaggi, regissør Helge Reistad, skuespiller Kristin Holtet, skuespiller og manusforfatter Karen Høie, regissør, manusforfatter og skuespiller Svein Gundersen, komponist Bjørn Sverre Kristensen, kostymedesigner Ola Jevnaker, scenograf Brit Johnson, dukkemaker Kirsten Ekern.
Touhou Project
Tohou Project (東方Project), også kjent som Toho Project eller Project Shrine Maiden, er en serie videospill hovedsakelig bestående av kulehelvetespill laget av Team Shanghai Alice. Serien er blant de aller mest suksessfulle doujinspillene på grunn av deres intrikate skuddmønstre, store fokus på rollefigurer i forhold til de fleste andre skytespill.
Skihopping og kombinert på Island
Island har i liten grad markert seg internasjonalt innen skiidrett, men det har vært nasjonal aktivitet innen både alpint og nordiske grener, og landet har hatt deltakere i internasjonale mesterskap. Fram til midten av 1990-tallet hadde landet et aktivt men stadig minkende skihoppmiljø.
Ordzjonikidzevskaja
Ordzjonikidzevskaja (russisk: Орджоникидзевская, ingusjetisk: Курай-Юрт – Kuraj-Jurt) er en stanitsa (landsby) i republikken Ingusjetia i Russland. Den ligger like ved grensa til naborepublikken Tsjetsjenia, rundt 20 kilometer nordøst for Nazran og den nye republikkhovedstaden Magas, og rundt 50 kilometer vest for Tsjetsjenias hovedstad Groznyj. Sentrum ligger på venstre bredd av elva Sunzja, men bebyggelsen har nå spredt seg ut på begge sider av elva. Ordzjonikidzevskaja er administrativt senter for rajonen Sunzja. I 2011 hadde stedet 61 787 innbyggere. Ettersom Ordzjonikidzevskaja formelt har status som stanitsa er den den største «landsbybosetning» i Russland og en av de største i verden.
Skihopping og kombinert på Island
Mesterskap og utøvere
Islands Skiforbund ble stiftet i 1946, men det første islandske mesterskapet på ski ble arrangert alt i 1937. Den islandske mesteren i kombinert ble lenge uoffisielt kalt skíðakóngur íslands - Islands skikonge. Skimesterskapet, som de fleste årene hadde nordiske grener og alpint på samme sted, ble fram til 1990-tallet holdt på fire steder: Reykjavík, Siglufjörður, Ísafjörður og Akureyri. På 1970- og 80-tallet var det bare Siglufjörður og Ólafsfjörður som hadde skihoppere, og på 90-tallet var det bare i Ólafsfjörður at skihopping og kombinert ble utøvd. Det siste islandske mesterskapet i hopp og kombinert gikk der i 1995, med bare lokale deltakere. Siste gang det ble forsøkt å arrangere mesterskap i disse grenene var i 2002, da mesterskapet skulle ha gått i Ólafsfjörður, men det ble avlyst fordi ingen hadde meldt seg på.
Ordzjonikidzevskaja
Historie
Den ingusjiske landsbyen Kuri-Jurt eksisterte fram til 1845. På samme sted ble det i 1850, i løpet av Kaukasuskrigene, grunnlagt en stanitsa for Terek-kosakker, og den fikk navnet Sunzjenskaja, oppkalt etter elva. Stedet ble bosatt av kosakker fra venstre bredd av elva Terek. Allerede i 1852 ble navnet endret til Sleptsovskaja, etter generalmajor Nikolaj Sleptsov (1815–1851) i den russiske arme, som ble drept i kamp mot tsjetsjenerne under Imam Sjamil.
Skihopping og kombinert på Island
Mesterskap og utøvere
Tre islandske skihoppere har deltatt i OL. Jónas Ásgeirsson ble nummer 37 av 46 deltakere i St. Moritz i 1948, Ari Guðmundsson 35 av 43 i Oslo i 1952, og Skarphéðinn Guðmundsson 43 av 45 i Squaw Valley i 1960. Jónas og Skarphéðinn fra Siglufjörður gjorde det godt i islandske mesterskap - Jónas ble sju ganger mester i hopp og fem ganger i kombinert, mens Skarphéðinn vant hopp fem ganger og kombinert én gang. På 1970-tallet var Björn Þór Ólafsson fra Ólafsfjörður helt dominerende. Han ble islandsk mester i hopp ti ganger og i kombinert elleve ganger. Sønnen Ólafur Björnsson vant både hopp og kombinert sju ganger på 1980- og 90-tallet.
Ordzjonikidzevskaja
Historie
Da ingusjeterne som var blitt tvangsdeportert til Sentral-Asia under andre verdenskrig fikk lov til å vende tilbake, ble mange av dem bosatt i Ordzjonikidzevskaja og andre landsbyer i Sunzjadalen. Etter gjenopprettingen av den tsjetsjensk-ingusjetiske autonome sosialistiske sovjetrepublikk i 1957 ble landsbyen omdøpt til Ordzjonikidzevskaja, til ære for den sovjetiske politikeren «Sergo» Ordzjonikidze, kjent som organisatoren av «av-kosakkisering» og tvangsflytting av en rekke kosakk-landsbyer i regionen.