cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nord-Koreas arbeiderparti
Nord-Koreas arbeiderparti (chosŏn'gŭl:, hanja: ) var et kommunistisk politisk parti i Nord-Korea.
Partiet ble dannet da den nordkoreanske delen av Koreas kommunistparti og Det nye folkepartiet slo seg sammen under et møte fra 28. til 30. august 1946. Kim Tu-bong, formann i Det nye folkepartiet, ble valgt til formann i Nord-Koreas arbeiderparti, mens Chu Nyong-ha og Kim Il-sung ble viseformenn. Partiet regnet med å ha rundt 366 000 medlemmer organisert i rundt 12 000 particeller ved dannelsen. Nord-Koreas demokratiske ungdomsforbund ble dets ungdomsorganisasjon.
Nord-Koreas arbeiderparti fikk snart fire tydelige fløyer. Den første bestod av koreanere født og oppvokst i Sovjetunionen, ledet av Aleksej Ivanovitsj Hegaj. Den andre bestod av koreanere som aldri hadde forlatt Korea, men som hadde deltatt i motstandskampen mot japanerne, og til denne fløyen tilhørte blant andre Chu Nyong-ha. Den tredje fløyen bestod av koreanere som hadde organisert seg i eksil i Kina, og som hadde dannet Det nye folkepartiet ved hjemkomsten. Den fjerde fløyen bestod av koreanske geriljasoldater, anført av Kim Il-sung, som hadde deltatt i væpnet kamp i Mandsjuria fra 1931.
Høsten 1948 var partiet en viktig drivkraft for proklamasjonen av Den demokratiske folkerepublikken Korea, også kjent som Nord-Korea, der Kim Il-sung ble statsminister. Den 30. juni 1949 ble Nord-Koreas arbeiderparti og Sør-Koreas arbeiderparti slått sammen til det nåværende Koreas arbeiderparti.
Gloria Vanderbilt
Gloria Laura Vanderbilt (født 20. februar 1924 i New York, død 17. juni 2019 samme sted) var en amerikansk kunstner, skuespillerinne og sosietetsfrue, kjent som talsperson for designerjeans.
Bakgrunn
Gloria Vanderbilt var medlem av den prominente Vanderbilt-familien i New York, en industrifamilie i USA med sitt fjerne opphav i Nederlandene.
Hun var eneste datter av den amerikanske jernbanearvingen Reginald Claypoole Vanderbilt (1880–1925) og hans andre hustru, diplomatdatteren Gloria Laura Mercedes Morgan (1904–1965). Hun ble døpt anglikansk i den episkopale kirke av biskop Herbert Shipman.
To år gammel ble Gloria arving til fire millioner dollar da faren døde som følge av alkoholmisbruk, men kontrollen over midlene mens hun var mindreårig tilhørte moren. Barnet ble derfor gjenstand for en bitter strid om foreldreretten i en skandaleomsust rettssak i 1934 mellom moren og Vanderbilt-familien. Etter farens død ble hun konfirmert og oppdratt som katolikk, som var morens trostilhørighet. Fra farens første ekteskap med Cathleen Neilson hadde hun en halvsøster, Cathleen Vanderbilt (1904–1944).
Gloria Laura gikk på Miss Porter's School, en pikeskole som forberedte sine elever til college, i Farmington i Connecticut. Senere studerte hun ved Art Students League of New York.
Virke
Etter at hun hadde vunnet kontrollen over sin egen arv, støttet hun sporadisk sin mor. Moren døde pengelens i Hollywood og ble bisatt i Culver City.
Vanderbilt var aktiv som kunstner og hennes verk syntes på produkter fra Hallmark Cards og Bloomscraft og ved flere kunstutstillinger. På 1950-tallet var hun også skuespillerinne. Hun interesserte seg også for design av tekstiler, parfyme og porsellen. På under 1970-tallet ble hennes navn lansert som klesmerke, blant annet med en kolleksjon jeans.
I 1974 slapp Paul McCartney sangen Mrs Vandebilt, som var løst basert på Glorias liv.
Hun skrev flere selvbiografier og romaner. I 2009 offentliggjorde hun BDSM-romanen ''Obsession. An Erotic Tale'' (Ecco, New York).
Ekteskap
Hennes bortgang ble kunngjort 17. juni 2019 av sønnen Anderson Cooper.
Liste over veitunneler på Island
Liste over veitunneler på Island er en komplett liste over realiserte veitunneler på Island i tillegg en ukomplett liste over uferdige og planlagte veitunneler.
Empati
Empati (fra gammelgresk, empatheia) er evnen til å sette seg inn i andres følelsesliv.
Å ha empati med noen innebærer å kunne bruke egne erfaringer (intellektuelt forstå) og andres uttrykk for følelser (emosjonelt oppleve) til å oppfatte hvordan en annen har det, men på den andres premisser slik at man ikke tolker den andres følelsesliv som om det var ens eget. I en empatisk situasjon forstår den som har empati for en annen hvordan denne opplever en situasjon eller tilstand. Empati kan være grunnlaget for prososial atferd (intensjon om å være til hjelp for andre), men trenger i seg selv nødvendigvis ikke å utløse prososial atferd. For å oppøve en empatisk ferdighet trenger man å høste erfaringer fra eget liv, men det er også utviklet egne opplæringsprogrammer i sosial kompetanse, der empati inngår.
Etymologi
Empati kommer opprinnelig fra det gammelgreske ordet empatheia, som kan deles opp i «en» som betyr inn og «pathos» som betyr følelse, dermed blir empati å forstå som en måte å trenge inn i en annens følelsesliv på. I dagens greske dagligtale brukes ikke empatheia lenger, men det er naturlig å anta at den opprinnelig karakteriserte en menneskelig tilstand eller væremåte hvor man var oppslukt av følelser, i motsetning til apati (apatheia). Den tyske psykologen Theodore Lipps knyttet i 1910 termen "empatheia" til den tyske termen "einfühlung" slik den ble benyttet innenfor fagfeltet estetisk psykologi. Dermed ble termen knyttet til en måte å forholde seg til eksterne objekter på. Å forholde seg til et objekt, vanligvis et kunstverk, med empatheia/einfühlung, betydde, for Lipps, å være følelsesmessig oppslukt i objektet i en slik grad at man opplevde at det uttrykte ens egen personlighet, i motsetning til å forholde seg til det på en analyserende eller distansert måte. Lipps forståelse i en mellommenneskelig situasjon ville være analog med at man projiserer sin egen opplevelse av situasjonen på den andre og dermed lever i den illusjon av at den andre opplever ting på nøyaktig samme måte som en selv.
Nyere forståelse
I dag brukes termen empati først og fremst til å karakterisere måter å forholde seg til andre mennesker på. Å forholde seg til en person med empati vil bety å leve seg inn i den andres situasjon slik at man føler det den andre føler (affektiv empati), forstår hva den andre føler (kognitiv empati) og opplever situasjonen som den andres følelser (empatisk presisjon). Komponentene i empati er dermed : I tillegg kommer:
Empati er et abstrakt substantiv som kan brukes til å karakterisere situasjoner: man kan f.eks. si at "han møtte henne med empati", på samme måte som man kan si at "han så på henne med frykt i øynene". Det brukes også til å karakterisere relasjoner mellom mennesker: man kan f.eks. si at "vårt forhold er preget av gjensidig empati", på samme måte som man kan si at "jeg har ingen tillit til deg". Det er også vanlig å benytte ordet empati til å karakterisere enkeltmennesker: Man kan f.eks. si at "hun er full av empati", på samme måte som man kan si at "hun har ingen sorger". Adjektivet "empatisk" angir gjerne at det er mye empati til stede i en situasjon, relasjon eller hos en person. Eksempler: "Han møtte henne på en empatisk måte", "hun har et empatisk forhold til sine ansatte" og "han er en empatisk person".
Selv om empati regnes som en relativt kompleks ferdighet, er det påvist at ett år gamle spedbarn også har en enklere form for empati. Nyere forskning har også vist at rotter har tendens til å vise prososial atferd overfor andre rotter, som man antar har sammenheng med empati. Dessuten ser det ut til at hunnrotter har en noe større tendens enn hannrotter til å utvise prososial atferd.
Definisjoner
Det hersker i dag ingen fullstendig enighet om hvordan empatibegrepet skal forstås. Et utvalg av forskjellige forståelser kan illustreres med følgende definisjoner:
Phonogram Records
Phonogram Records var et britisk plateselskap som ble opprettet i 1962 som et joint venture mellom Philips Records og Deutsche Grammophon. I 1972 ble Phonogram fusjonert med Polydor Records og tok navnet PolyGram.
Distributør for Phonograms artister i USA var hovedsakelig Mercury Records, mens Vertigo Records var det i Europa. PolyGram fortsatte til i 1998, da selskapet ble oppkjøpt av Seagram og gikk inn i Universal Music Group som eies av Vivendi Universal.
Nellore
Nellore (telugu:, urdu: ) er en by og hovedstad i distriktet Sri Amarajeevi Potti Sri Ramulu Nellore i den indiske delstaten Andhra Pradesh. Byen er den fjerde største i Andhra Pradesh. Nellore ligger på Chennai-Kolkata-riksveien, omtrent 170 km fra Chennai og ca. 453 km sørøst for Hyderabad, hovedstaden i Andhra Pradesh. Byen ligger ved bredden av elven Penner og er en av de raskest voksende byene i delstaten. Folketellingen i 2011 viste et innbyggertall på 505,258.
Nellore er kjent for sin produksjon av glimmer (Gudur), sitroner og jordbruksprodukter slik som ris. Byen er også hjem til mange kjente hindutempler, slik som Narasimha Swamy Konda, Jonnavada Kamakshi Ammavari-tempelet, Ayyappa-tempelet, Golagamudi Venkaya Swami-tempelet, Rajarajeswari-tempelet og Penchalakona. Sri Ranganathaswamy-tempelet ligger ved bredden av Penner-elven og ble bygd i det 12. århundre. Nellore er også kjent for akvakultur.
1207 Ostenia
1207 Ostenia er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eos. Den ble oppdaget 15. november 1931 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Timurid-dynastiet
Timuridene var et tyrkisk, sunni-muslimsk dynasti i Sentral-Asia som ble etablert av emiren av Kesh (Shahrisabz), kjent som Timur Lenk. Timur erobret store deler av Transoxiana fra 1363 og fremover med forskjellige allianser (Samarkand i 1366, Balkh i 1369), og ble anerkjent som hersker over dem i 1370 i det som er kjent som Timuridriket. Offisielt opptrådte han i navnet til de mongolske Tsjagatai-uluene og underla seg Mongolistan og Khwarazmia i årene som fulgte og begynte en erobringskrig vestover i 1380. I 1389 hadde han fjernet kartidene fra Afghanistan (Herat) og rykket inn i Iran og Irak fra 1382 (erobret Isfahan i 1387, fjernet muzaffaridene fra Shiraz i 1393 og kastet jalayridene ut av Bagdad). I 1394/95 triumferte han over Den gylne horde og påtvang sitt herredømme i Kaukasus. Han underla seg det nordlige India i 1398 og okkuperte Delhi. I 1400-1401 tok han Aleppo, Damaskus og det østlige Anatolia, ødela Bagdad i 1401 og triumferte over osmanene ved Ankara i 1402. Han etablerte Samarkand som «verdens sentrum».
En av de flyktende herskerne, Babur, etablerte seg i Herat og gjorde derfra store erobringer sørover inn i det indiske subkontinentet. I 1526 etablerte han Mogulriket og gjorde seg selv til rikets første stormogul. Hans etterkommere, som også regnes som timurider, beholdt makten i dette indiske riket helt til Britisk India ble opprettet i 1858.
Slektstavle
Slektstavle for de mest betydningsfulle av Timurs mannlige etterkommere.
Stavangerflint
Stavangerflint AS, stiftet 28. oktober 1946, er en tidligere fajansefabrikk som produserte steintøy i Rogaland. Fabrikken hadde byggestart i 1947, men produksjonen begynte i 1949 i Kvalebergleieren i Hillevåg. Den 1. januar 1968 fusjonerte firmaet med Figgjo Fajanse AS og det nye selskapets navn ble Figgjo Fajanse – Stavangerflint AS. Avdelingen i Stavanger ble nedlagt i 1979 og all virksomhet ble deretter samlet på Figgjo.
Bedriftens historie
Det var Trygve Brekke (1908–1994) som fikk idéen om å etablere en ny fajansefabrikk i Stavanger. Fabrikken skulle være med på å dekke etterspørselen etter steintøy som landet trengte etter den andre verdenskrig. Bedriften produserte alle typer servise for husholdninger og storkjøkken, pyntegjestander og suvenirartikler.
Firmaet Stavanger Fajansefabrikk A/S ble konstituert på generalforsamling 28. oktober 1946. Aksjekapitalen var 2 millioner kroner fordelt på over 800 aksjonærer, de fleste småsparere i lokalmiljøet. Bedriften trengte også driftskapital, og Brekke reiste til stortingspresident Gustav Natvig Pedersen i Oslo for å få hjelp. Deretter gikk turen til Industribanken som ga ham et driftslån på 1,8 mill. kr., og videre til handelsminister Arne Schau som ga tillatelse til å skaffe 1,5 mill. kr i engelsk valuta for kjøp av maskiner. I England fikk han kontakt med rektor Harry William Webb ved den keramiske høyskolen i Stoke-on-Trent. Her ble han lovet hjelp til hurtige leveranser av nødvendige maskiner. Webb ble også engasjert som bedriftens tekniske konsulent i oppbyggingsfasen. Bedriften hadde i tillegg nært teknisk samarbeid med Wedgwood.
Bedriften hadde sine kontorer i en tidligere tysk leir på Kvaleberg i Hillevåg, tre kilometer sør for Stavanger sentrum. Her disponerte den et område på 50 mål. Det første spadestikket til nye, moderne fabrikkbygninger ble tatt i februar i 1947 og anlegget sto ferdig på forsommeren 1949. Ordinær produksjon kom i gang i september 1949. Stavangerflint satset fra starten av på en leirblanding som ble utviklet i Storbritannia på 1750-tallet av Josiah Wedgewood. Denne blandingen ble også kalt for engelsk flint for å skille den fra tradisjonell fajanse og porselen. Med bruken av begrepet «flint» i produkt- og bedriftsnavn, ønsket virksomheten å signalisere at produktene var sterke og holdbare.
Gjennom et omfattende system av avtrekksvifter som var bygd inne i selve bygningskonstruksjonen, ble det oppnådd et støvfritt arbeidsmiljø. På den måten unngikk bedriftens ansatte den fryktede sykdommen silikose.
Ved hver maskin sto det en operatør som kappet opp passelige stykker med leire som ble plassert i formene. Massen ble dreiet på gipsformer i halvautomatiske formemaskiner. De ferdige leirproduktene ble deretter satt til tørking, før de ble plassert på vogner og kjørt gjennom en 50 m lang tunnelovn. Hvert lass med steintøy fikk et opphold på 50 timer i ovnen. Da kom temperaturen opp i 1200 grader før den sank til 40 grader. Noen av varene ble kassert på grunn av feil. Resten ble dekorert og glassert før de ble brent for andre gang. De første produktene kom for salg i september 1949, og varene ble merket «Stavangerflint».
Bedriftens ledelse bestod i starten av administrerende direktør Trygve Brekke, merkantil leder Sigurd Jensen, kunstnerisk leder Thorbjørn Feyling og teknisk leder Sigurd Keim. Meieribestyrer Karl Skjæveland var Stavanger Fajansefabrikks første styreleder. Han ble avløst av Trygve Brekke i 1963.
Stavangerflint ble sett som en mønsterbedrift som byens myndigheter likte å vise fram for besøkende. I 1950 fikk bedriften besøk av statsminister Einar Gerhardsen. Kort tid etter kom kronprins Olav, kronprinsesse Märtha og prinsesse Ragnhild på besøk. Bedriften fikk også besøk av kronprins Olav og prinsesse Astrid i 1955.
Stuping under Sommer-OL 1992
Stuping under Sommer-OL 1992. Stuping var med på OL-programmet for nittende gang under OL 1992 i Barcelona. Det ble konkurrert i fire øvelser, to for herrer og to for damer. Kina ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran USA med en.
MS «Jewel of the Seas»
«Jewel of the Seas» er et cruiseskip levert fra Meyerverftet i Tyskland i 2004 til Royal Caribbean Cruise Lines.
Knut Tjønneland
Knut Petro Tjønneland (født 11. januar 1907 i Bergen, død 19. september 2002 i Bergen) var ordfører i Bergen 1953–1960 og varaordfører i periodene 1950–1953, og 1960–1961 (Ap). Han er også forfatter av boken Tale for Bergen (1975) og flere andre bøker.
Tjønneland er ellers kjent for å ha kjøpt bydelen Fyllingsdalen i Bergen fra Fana kommune i 1955 og for å ha vært en av aktørene som gjorde byggingen av Puddefjordsbroen til en realitet.
Tjønneland var en markant skikkelse i det politiske liv i Bergen, samt medvirkning til den Folketrygdloven som danner basis for vårt trygdevesen i dag.
Apostelbrødrene
Apostelbrødrene var et kristent inspirert ordenslignende fellesskap i Nord-Italia som fra omkring 1260 ble oppfattet som kjettersk av paven og som ble utsatt for forfølgelse.
Fellesskapets grunnlegger var Gerardo Segarelli, en enkel mann som var blitt influert av Joakim av Fiores tanker. Etter at Segarelli var blitt tatt til fange i 1294 og brent i Parma i år 1300, ble Fra Dolcino hans etterfølger. Grupperingen gikk under omkring år 1307.
Verdens største fersken
Den kom ut i USA i 1961 og i Storbritannia i 1966. Boka har kommet i flere opplag også på norsk, blant annet i 1989, 1993 og 2004.
Verdens største fersken ble opprinnelig illustrert av Nancy Ekholm Burkert, men har siden blitt utgitt med tegninger av blant andre Quentin Blake.
Filmatiseringen Verdens største fersken (1996) var en kombinasjon av real- og dokkefilm i regi av Henry Selick. Filmen har gått på kino i Norge, og blitt utgitt på VHS og DVD. En Blu-ray-versjon med norsk tekst kom i 2011.
Handling
James Henry Trotter bor sammen med foreldrene sine i et hus ved sjøen. Men når han er fire år gammel, rømmer et neshorn fra en dyrehage og spiser opp begge foreldrene hans. James ender opp hos to grusomme tanter, Spiker og Sponge. Men i stedet for å ta vare på ham, behandler de ham dårlig, gir ham feil mat, og tvinger ham til å sove på gulvet.
Etter å ha bodd hos tantene sine i tre år, møter James en mystisk mann som gir ham en pose magiske krystaller, og instruerer James om å bruke dem i en drikk som vil endre livet hans til det bedre. Men når han kommer hjem, snubler James og mister alle krystallene. Et fersken-tre i nærheten produserer deretter en enkelt fersken som snart vokser til å bli like stort som et hus. Spiker og Sponge bygger et gjerde rundt huset, og tjener penger ved å selge billetter til turister. James blir låst inne i huset, og kan bare se på fersken-treet gjennom vinduet på soverommet hans.
Etter at alle turistene har gått sin vei, får James i oppdrag å rydde og ta ut søppel. Han oppdager en tunnel i en fersken. Han møter blant annet et tusenbein, frøken edderkopp, en gammel grønn gresshoppe, meitemark, en marihøne, en silkeorm og flere andre skapninger som umiddelbart blir vennene hans. Dagen etter kuttes stammen av fersken-treet, og får den til å rulle bort og knuse tantene til James. Den ruller videre mot en sjø, og blir omgitt av glupske hai.
GNU Compiler Collection
GNU Compiler Collection (GCC) er en samling frie og åpne kompilatorer for en rekke forskjellige programmeringsspråk. GCC er en nøkkelkomponent i GNU-verktøysettet og blir utviklet av Free Software Foundation (FSF). GCC har spilt en viktig rolle i utviklingen av fri og åpen programvare, både som programmeringsverktøy og som eksempel. GCC distribueres under GNU General Public License (GPL) versjon 3+ med de unntak som er nevnt i GCC Runtime Library Exception.
GCC er en del av GNU-prosjektet, og er offisielle kompilatorer for GNU-operativsystemet GNU Hurd/GNU Mach. GCC anvendes i dag også som standard kompilatorer av mange andre Unix-liknende operativsystemer, herav Linux og frie avarter av BSD. FreeBSD benyttet i utgangspunktet GCC, men gikk over til Clang/LLVM i 2014. Også Apples macOS benytter i dag primært LLVM, men støtter også GCC. GCC er også tilgjengelig for ulike avarter av Microsoft Windows og andre operativsystemer, og kan kompilere kode for Android og iOS.
GCC ble lansert 23. mai 1987 som en kompilator for programmeringsspråket C, og forkortelsen stod da for GNU C Compiler. Den 18. desember 1987 lanserte FSF en C++-kompilator under navnet GNU G++. Da GCC 3.0 ble lansert den 18. juni 2003, ble GNU C Compiler og GNU G++ slått sammen, slik at GNU C Compiler også er en C++ kompilator. GNU C Compiler benytter C-standardbiblioteket GNU C Library (gclib); forut for GCC 3.0 fantes det også et eget standardbibliotek for C++ kalt libg++. Dette vedlikeholdes ikke lenger, og er blitt slått sammen med gclib.
Den 3. desember 1997 ble GCC en del av Enhanced GNU Compiler Systems (EGCS), et samarbeidsprosjekt som bestod av de fire kompilatorene GNU C, GNU C++, GNU Objective-C og GNU Fortran-77. Den 31. juli 1999 ble denne omdøpt til GNU Compiler Collection og utvidet med GNU Java og GNU CHILL. Verken CHILL eller Java er en del av GCC.
GCC 1.0 ble utvidet til å kompilere C++ i desember 1987. Senere har det blitt utviklet grensesnitt for blant andre Pascal og Ada.
Programmeringsspråk
GCC versjon 4.3 inneholder støtte for C, C++ (G++), Java (GCJ), Ada (GNAT), Objective-C, Objective-C++ og Fortran-95 (GFortran). Det er også tilgjengelig støtte for Modula-2, Modula-3, Pascal, PL/I, D, Mercury, VHDL gjennom utvidelser.
Arkitekturer
GCC versjon 4.1 kan kompilere kode for å kjøre på følgende prosessorer:
Andre mikroprosessorer som tidligere ble støttet i standard-utgaven inkluderer:
I tillegg har følgende prosessorer vært støttet av GCC versjoner som har blitt vedlikeholdt separat fra FSF versjonen:
Arbeidet med GNU Hurd
GNU C Compiler oppstod under arbeidet med GNU Hurd, en fri og åpen operativsystemkjerne som er implementert som en mikrokjerne. Arbeidet med kjernen begynte 5. januar 1984, da Richard Stallman sluttet i jobben ved Bell Laboratories slik at de ikke kunne hevde eiendomsrett til eller blande seg opp i distribueringen av GNU-komponentene.
GNU Hurd var i begynnelsen avhengig av mikrokjernen Mach fra Carnegie Mellon University under oppstart, og Stallman arbeidet med å få GNU Hurd til å starte opp på egen hånd. Under dette arbeidet tok han kontakt med Andrew S. Tanenbaum ved Vrije Universiteit i Amsterdam. Tanenbaum var opphavsmannen til MINIX, en annen Unix-lignende mikrokjerne som ble lansert i 1987.
Stallmann ba om tillatelse til å benytte Amsterdam Compiler Kit i forbindelse med GNU Hurd. Da Tanenbaum forklarte at Vrije Universiteit var fritt, men ikke kompilatoren, bestemte Stallman seg for å lage sin egen kompilator.
GNU C Compiler
De første GNU C kompilatorene fulgte de facto standardene, som ble definert av Kernighan & Richie, sammen med GNUs egne utvidelser.
Idag følger GNU C standard-biblioteket GNU C Library alle relevante standarder: ISO C99, POSIX.1c, POSIX.1j, POSIX.1d, UNIX-98 og the Single UNIX Specification. GNU C har også et av de mest komplette grensesnitt for internasjonalisering.
GNU C++ følger standardene ANSI C++ 2.1, ISO C++ 1998 standarden, og har også eksperimentell støtte for den kommende ISO C++ 0x standarden, gjennom standardbiblioteket GNU Libstdc++, som ble integrert i GNU Compiler Collection i versjon 3.1.
EGCS (Enhanced GNU Compiler Systems)
EGCS (Enhanced GNU Compiler Systems) var et samarbeidsprosjekt for å påskynde utviklingen av GNU kompilatorer. Viktige målsetninger var:
EGCS bestod av fire kompilatorer:
GNU Compiler Collection (GCC)
I april 1999 ble styrings-komitéen til EGCS utnevnt av Free Software Foundation som den offisielle vedlikeholder av GCC. Samtidig ble GCC omdøpt fra å være en forkortelse for «GNU C Compiler» til å bli en forkortelse for «GNU Compiler Collection».
Kompilatorene ble etter dette også portable til Microsoft Windows™ 64-bit operativsystemer.
GCC 2.95 bestod av følgende kompilatorer:
GNU CHILL ble fjernet fra GCC versjon 3.0, og mange Linux-distribusjoner, deriblant Red Hat Fedora og Mandriva Linux, begynte å levere GCC 2.95, i tillegg til senere versjoner av GCC, for å gi brukerne tilgang til programmeringsspråket CHILL.
GCC 3.1 tilføyde GNU Ada-95. I GCC 4.0 ble GNU Fortran-77 kompilatoren erstattet av en mer oppdatert versjon som fulgte Fortran-95 standarden. GCC 4.1 tilføyde det nye programmeringsspråket GNU Objekt C++.
GCC 3.1
I GCC 3.1 opphørte støtten for følgende mikroprosessorer:
GCC 3.3
I GCC 3.3 opphørte støtten for følgende mikroprosessorer:
GCC 3.4
I GCC 3.4 opphørte støtten for følgende mikroprosessorer:
GCC 4.0
I GCC 4.0 fikk alle programmeringsspråkene en felles parser eller syntaktisk analysator, kalt tree SSA (Static Single Assignment). Kode fra ulike språk konverteres til en felles form kalt Generic, og deretter til en GIMPLE-parser (en fri utgave av SIMPLE fra the McCat project ved McGill University), og deretter optimalisert gjennom RTL-optimalisering. Dette gjorde C++ koden 25 % raskere.
Mikroprosessorer som ikke lenger ble støttet:
I GCC 4.0 opphørte også støtten for SPARClite baserte systemer og 32-bit OpenBSD på SPARC.
John C. Reilly
John Christopher Reilly (født 24. mai 1965) er en amerikansk skuespiller av irsk og litauisk herkomst. Han er født i Chicago og tilskriver byens teaterscene en stor del av æren for hans suksess.
Reilly fikk sin filmdebut i Casualties of War (1989) og har hatt en rekke biroller siden. Hans profil som filmskuespiller ble betydelig mer kjent i 2002 da han hadde større roller i tre av årets Oscar-nominerte filmer; Chicago, Gangs of New York og The Hours. Han ble selv Oscar-nominert for rollen som Renée Zellwegers ektemann i Chicago. Reilly spilte Dale, stebroren til Brennan (Will Ferrell) i filmen Step Brothers fra 2008.
Bent Johan Mosfjell
Bent Johan Mosfjell (født 25. januar 1971 ) er en norsk skribent, lærer og debattant. Han er redaktør i Bokavisen, en internettavis med fokus på bøker og litteratur.
I 1999 startet han Liberaleren der han var redaktør de første årene og fortsatt er aktiv skribent. Bent Johan Mosfjell har vært sentral i det norske liberalistiske miljøet siden første halvdel av 1990-tallet. Han har vært leder for FRIdemokratene og deres studentorganisasjon FRIstud og startet bokhandelen Bauta Bøker.
Mosfjell har startet foreningen Libertariansk Forum som utgir tidsskriftet Nytt Paradigme som han er redaktør for.
Han har jobbet som lektor på Humanistskolen siden høsten 2015.
Godless Savage Garden
Godless Savage Garden er et samlealbum med det norske black metal bandet Dimmu Borgir.
Albumet ble utgitt i 1998 av Nuclear Blast Records og gjenutgitt den 3. oktober 2006 med to bonusspor. De første fire sporene ble spilt inn under innspillingen av Enthrone Darkness Triumphant, hvor «Raabjørn speiler draugheimens skodde» også forekom på.
Abiinae
Abiinae er en delgruppe av klubbvepser som hører til blant plantevepsene. De finnes i tilknytning til løvskog. Larvene lever av å gnage på bladene av ulike planter. Utviklingen tar normalt ett år.
Abiinae tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der vepsens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) klubbvepsen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.
Lofothest
Lofothesten menes å være en norsk hesterase, Lofoten i Nordland fylke. Rasen skal ha dødd ut ut tidlig på 1900-tallet og ble brukt blant annet til å dra opp båter med. De var på størrelse med en liten Nordlandshest/lyngshest og var ca. 120 – 130 cm i mankehøyde.
Abiinae
Systematisk inndeling
Abiinae er i tradisjonell systematikk plassert i gruppen plantevepser, men denne regnes som en parafyletisk gruppe. Det vil si at gruppen Pamphilioidea er søstergruppene til stilkvepsene, slik at stilkveps stammer fra treveps.
Lofothest
Det står et eksemplar som sies å være av denne rasen utstoppet på zoologisk museum i Bergen fra 1899.
Ser man litt nærmere på historie, er det mer sannsynlig at den utstoppede hesten kom fra Salten, og at den er en helt alminnelig type hest fra denne tiden. Den lange raggen er mest sannsynlig enten et resultat av at hestene i disse områdene levde utendørs, eller at den led av PPID (tidligere kalt Cushings desease), eller en kombinasjon av begge. Det samme gjelder det kjente bildet av en mørk hest med samme type pels. Denne kom antakelig fra Korgen.
Omtale av Lofthesten i NORDEN 1897:
”Totalinntrykket er gunstig og melder en gjennomgående symetrisk bygget og sterk hest, som ved ordentlig dressur (hva nu i høy grad mangler) ville gi en for forholdene aldeles utmerket passende hest, hvis dyder, når de ble kjent i andre distrikter, utvilsomt med tiden ville gi til en ikke ringe eksport".
Pablo Zabaleta
Pablo Javier Zabaleta Girod (født 16. januar 1985) er en argentinsk tidligere fotballspiller.
1208 Troilus
1208 Troilus er en trojansk jupitertrojan og ligg i L5-lagrangepunktet til Jupiter. Den ble oppdaget 31. desember 1931 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Pablo Zabaleta
Han har også spansk statsborgerskap.
San Lorenzo
Zabaleta vokste opp i Arrecifes. Han begynte karrieren i Club Atlético San Lorenzo de Almagro i 2002, etter å ha gått gradene i ungdomslagene, etter å ha kommet dit som 12-åring fra den lokale klubben Obras Sanitarias. Han startet som defensiv midtbane, men etterhvert ble han flyttet ut til høyresiden.
Espanyol
Zabaleta ble kjøpt av spanske RCD Espanyol i 2005 for 3 millioner euro, etter å ha vært kaptein for Argentina U20 i FIFA World Youth Championship, som Argentina vant. Han etablerte seg raskt som en fast førstelagsspiller. I januar 2007 pådro Zabaleta seg en skulderskade som holdt ham ute av spill i 3 måneder. I mai var han klar for spill igjen til finalen i UEFA-cupen mellom Espanyol og Sevilla FC i Glasgow, forøvrig en kamp Espanyol tapte på straffer.
Manchester City
Zabaleta signerte en femårskontrakt med Manchester City 31. august 2008, etter at de hadde blitt enige om de personlige betingelsene, og gjennomført den medisinske legesjekken. Overgangssummen er ukjent, men det var trolig snakk om rundt 6,75 millioner pund. Han ble gitt draktnummer 5. Zabaleta scoret sitt første mål for City mot Wigan Athletic 17. januar 2009.
Muskelstimulator
En muskelstimulator er et apparat som ved bruk av elektriske impulser får muskler til å trekke seg sammen. Muskelstimulatorer har blitt brukt innen medisin og fysioterapi til blant annet smertelindring og som en alternativ treningsform. Hvorvidt elektronisk muskelstimulering er en effektiv treningsmetode er uvisst. Muskelstimulatorer kan deles inn i to grupper, elektrisk nervestimulering og elektrisk muskelstimulering.
TENS
TENS, ofte forkortet TNS, står for elektrisk nervestimulering gjennom huden (Transcutaneous Electric Nervous Stimulation).
EMS
EMS står for elektrisk muskelstimulering. Den medisinske muskelstimulatoren brukes mest til behandling av mennesker med smerter i muskler som en form for dyp massasje. Elektriske pulser blir sendt gjennom muskelen som stimulerer den til å trekke seg sammen. Innen medisin brukes den også for å stimulere muskler som ikke har vært i bruk på lang tid for å få blodgjennomstrømning i musklene. Det brukes også til muskeloppbygging for personer med muskelsvinn og forebygging ved langvarig sengeleie.
Trim muskelstimulatoren er et typisk TV-Shop produkt som kan bygge kroppen din mens du sitter i sofaen ved hjelp av elektriske pulser som blir ført igjennom muskelen. Kvalitet og virkning er usikker.
Liste over innsjøer i Rogaland
Liste over innsjøer i Rogaland omfatter alle innsjøer og kunstige sjøer som er større enn 1 km², og som ligger helt eller delvis innenfor grensene til Rogaland fylke. Dersom innsjøen ligger i flere kommuner er den kommunen som tilregnes størstedelen oppført først.
Randy Quaid
Randall Rudy Quaid (født 1. oktober 1950) er en amerikansk skuespiller.
Han er født i Houston i Texas og er bror til skuespiller Dennis Quaid. Han ble «oppdaget» av regissøren Peter Bogdanovich mens han studerte på Universitetet i Houston, og fikk sin første rolle i filmen Siste forestilling. Det var den første av flere roller der han ble regissert av Bogdanovich.
Quaid spilte i flere av National Lampoons Hjelp, vi er på ferie-filmer, som «fetter Eddie». Han ble Oscar-nominert for rollen som marinesoldat i The Last Detail (1973) og mottok en Golden Globe for rollen som Lyndon Johnson i LBJ: The Early Years (1987). Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Randy Quaid har også spilt inn musikalsk arbeid, hovedsakelig gjennom hans band Randy Quaid & The Fugitives. Gruppen publiserte deres første sang «Star Whackers» i mars 2011. En film, Star Whackers, hadde premiere i Vancouver den 23. april 2011.
Vulkan
En vulkan er en geologisk formasjon, som dannes når magma (flytende masse på 700–1350 °C fra en planets indre) nærmer seg overflaten, danner et magmakammer, og til slutt bryter gjennom overflaten. Magmaen kan så flyte nedover fjellsiden som lava – eller sendes ut som aske, faste eller delvis smeltede steinblokker («bomber»), og/eller pyroklastiske strømmer («glødende skyer»). På jorda dannes vulkaner ofte ved kontinentalplategrensene der platene dras fra hverandre eller møter hverandre. En midthavsrygg, for eksempel Den midtatlantiske ryggen, kan ha vulkaner som skapes når de tektoniske platene dras fra hverandre. Ildringen i Stillehavet er et eksempel på vulkaner skapt i subduksjonssoner når plater møtes. Vulkaner kan også dannes der jordskorpa blir strukket eller tynnet ut, slik som Riftdalen i Afrika og Rio Grande-riften i Nord-Amerika. Vulkaner dannes vanligvis ikke der to tektoniske plater glir på langs av hverandre. Utenom plategrensene forekommer vulkaner som antas å skyldes varmepunkter i jordskorpen.
Etymologi
Ordet vulkan er avledet fra navnet på den italienske øya Vulcano. Ifølge den romerske mytologi er øya smien til ildguden Vulcanus. Læren om vulkaner kalles vulkanologi.
Divergerende plategrenser
På midthavsrygger driver to tektoniske plater fra hverandre. Ny havbunnsskorpe dannes av varm, smeltet stein som sakte avkjøles og størkner. Skorpen er svært tynn på midthavsrygger siden platene drar i hver sin retning. Trykket frigjøres på grunn av den tynne skorpen og fører til adiabatisk utvidelse og delvis smelting av mantelen. Denne smeltingen fører til vulkanisme og danner ny havbunnsskorpe. De fleste divergente plategrensene fins på havbunnen, og derfor skjer mesteparten av vulkanaktiviteten under sjøen. Black smoker eller svartrøykarer er eksempel på denne typen vulkansk aktivitet. Der midthavsryggen kommer over havnivå blir det dannet vulkanske øyer, som Island.
Varmepunkt
Varmepunkter ligger vanligvis ikke på ryggene til jordskorpeplatene, men over mantelplummer, der konveksjon i jordas mantel danner søyler med varmt stoff som stiger til de møter jordskorpen, som har en tendens til å være tynnere enn andre steder på Jorda. Temperaturen i plummen får skorpen til å smelte og danne kanaler der magmaen kan trenge gjennom. Siden jordskorpeplatene flytter seg mens mantelplummane er stasjonære, vil hver vulkan etter hvert bli inaktiv og en ny vulkan dannes der jordskorpen flytter seg over søylestrømmen. Det foreligger teorier om at øyene Hawaii har blitt dannet på denne måten.
Vulkantyper
Dette beskriver bare en av mange typer vulkaner, og egenskapene til vulkaner er langt mer kompliserte. Oppbyggingen og atferden til vulkaner er avhengig av mange faktorer. Noen vulkaner har kuperte topper formet av lavadomer i stedet for et krater på toppen, mens andre vulkaner har landskap som massive platåer. Ventiler som støter ut vulkansk materiale (lava, som er navnet til magma som har kommet opp på overflaten, og aske) og gasser (hovedsakelig damp og magmatiske gasser) fins hvor som helst på vulkanen. Mange av disse ventilene danner mindre kjegler som den i Pu'u 'Ō'ō på den ene siden av Kīlauea på Hawaii. Type vulkan avhenger blant annet av magmaens sammensetning og vulkanens plassering i forhold til kontinentalplatene. Der hvor kontinentalplatene glir fra hverandre, dannes gjerne vulkaner med lettflytende lava. Disse har gjerne relativt rolige utbrudd, men lavaen renner fort og kan derfor være farlig. Eksempler kan være vulkanene i Riftdalen i Øst-Afrika eller Beerenberg på Jan Mayen. En annen type forekommer der hvor kontinentalplater kolliderer. Disse har gjerne tyktflytende lava som danner propper i krateret som sperrer trykket inne. Resultatet er eksplosjonsartede utbrudd, som i Mount St. Helens i USA, vulkanene i Karibia, Vesuv i Italia og Krakatau i Indonesia. Muddervulkaner, som er formasjoner som ofte ikke er assosiert med magmatisk aktivitet, har ofte lavere temperaturer enn ildvulkaner, bortsett fra når de egentlig er ventiler på en ildvulkan. Verdens høyeste aktive vulkan i dag er sannsynligvis Ojos del Salado som ligger på grensen mellom Chile og Argentina og har en høyde på 6 891 moh. Den har riktignok bare vist mindre tegn til aktivitet i den senere tid. Andre meget høye aktive vulkaner er Llullaillaco (også på grensen mellom Chile og Argentina) og Cotopaxi (Ecuador).
Veldig variasjon i eksplosivitet
Eksplosiviteten eller energiutfoldelsen i et utbrudd varierer innen vide grenser. De voldsomste utbruddene er hundrevis av millioner ganger så energirike som de «svakeste». Som mål på energimengden i et utbrudd brukes vanligvis mengden utstøtt materiale (ejekta), hvor 10-logaritmen av dette volumet uttrykkes på VEI-skalaen (vulkaneksposivitetsindeksen). En økning på én VEI-enhet tilsvarer altså en tidobling av utstøtte masse. De «svakeste» utbruddene har en VEI på 0. Ved det eksplosive utbruddet i 1980 utstøtte Mount St. Helens ca. 1 km³ masse og hadde VEI 5, Pinatubo i 1991 hadde VEI 6; en supervulkan slipper ut minst 1000 km³ masse og har en VEI på minst 8.
Vulkaner andre steder i solsystemet
Av slike vulkaner kan nevnes de fire store vulkanene på Mars, hvorav Olympus Mons er den største, som med sin over 20 000 meters høyde er solsystemets høyeste kjente fjell. På overflaten til Venus finner man også flere formasjoner av vulkansk opprinnelse. Man har imidlertid ikke påvist noen vulkansk aktivitet på Venus og Mars i vår tid. Området med flest vulkaner i hele solsystemet er Jupiters måne Io med kontinuerlig og voldsom vulkansk aktivitet. Kryovulkaner (eller isvulkaner) er særlig vanlig på noen måner av Jupiter, Saturn og Neptun
Skjoldvulkaner
Hawaii og Island er eksempler på steder der vulkaner støter ut store mengder basaltisk lava i ikke-eksplosive utbrudd som gradvis bygger opp vide fjell med en skjoldlignende profil. Lavaen deres er generelt svært varm og flytende og kan derfor strømme over lange avstander. Den største skjoldvulkanen på Jorda, Mauna Loa, stiger over 9 000 m opp fra havbunnen, er 120 km i diameter og danner en del av selve øya Hawaii, sammen med andre skjoldvulkaner som Mauna Kea og Kīlauea. Olympus Mons på Mars er den største skjoldvulkanen i solsystemet. Mindre utgaver av skjoldvulkaner er lavakjegler og lavahauger.
Sinderkjegler
Vulkankjegler eller sinderkjegler oppstår i forbindelse med utbrudd som stort sett kaster ut små biter av slagg eller pyroklastisk stein (begge ser ut som slagg eller sinder, derav navnet på vulkantypen), som bygger seg opp rundt åpningen. Disse utbruddene kan være forholdsvis kortvarige og produsere kjegleformede åser med høyder på 30 til 400 meter. De fleste sinderkjeglene har bare ett utbrudd. Sinderkjegler kan dannes som sideventiler til større vulkaner eller oppstå på egen hånd. Paricutín i Mexico og Sunset Crater i Arizona er eksempler på sinderkjegler.
Stratovulkaner
Stratovulkaner er høye, kjegleformede fjell som består av lavastrømmer og annet som er kastet ut av vulkanen i forskjellige lag. Det er de forskjellige lagene (stratum) som har gitt navn til denne typen vulkaner. Stratovulkaner blir også kalt komposittvulkaner. Klassiske eksempler er Fuji-fjellet i Japan, Mayon på Filippinene og Vesuv og Stromboli i Italia.
Supervulkaner
Supervulkan er et populært uttrykk for en vulkan som har hatt minst ett ekstremt voldsomt utbrudd (superutbrudd). Den har vanligvis en større kaldera. Et superutbrudd kan skape katastrofer på enorm, av og til kontinental eller global, skala. Slike utbrudd kan føre til lavere global temperatur i mange år etter utbruddet på grunn av de store mengdene med svovel og aske som kastes ut. Dette er den farligste av alle vulkantyper. Eksempler på denne typen vulkaner er Yellowstone-vulkanen i Yellowstone nasjonalpark vest i USA, Lake Taupo i New Zealand og Tobasjøen på Sumatra i Indonesia. Det sier noe om voldsomheten at Tobasjøen (kalderaen etter superutbruddet for ca. 74 000 år siden) måler ca. 95x28 km, mens krateret etter Mount St. Helens-utbruddet måler ca. 2x3 km.
Supervulkaner er vanskelige å identifisere på grunn av de store områdene de dekker, og fordi superutbrudd er svært sjeldne. Det hittil siste var Taupo for ca. 26 000 år siden. Store vulkanområder blir også regnet som supervulkaner på grunn av de store mengdene basaltisk lava som blir kastet ut.
Undersjøiske vulkaner
Undersjøiske vulkaner er vanlige på havbunnen. Noen er aktive og i grunt vann kan de kaste ut damp og stein høyt over havoverflaten. Mange andre ligger på så store dyp at den enorme vekten av alt vannet over dem hindrer eksplosive utbrudd av damp og gasser, men de kan oppdages med hydrofoner og ved misfarging av vannet på grunn av vulkanske gasser. Selv store undersjøiske utbrudd kan oppstå uten at det merkes på overflaten. Som følge av rask avkjøling i vann sammenlignet med luft og økt oppdrift danner undersjøiske utbrudd ofte bratte søyler over vulkanventilene sine sammenlignet med vulkaner på landoverflaten. De kan bli så høye at de bryter havoverflaten og danner nye øyer. Putelava er vanlig i forbindelse med undersjøiske vulkaner.
Subglasiale vulkaner
Subglasiale vulkaner oppstår under en iskalott. De består av flat lavautstrømning på toppen av utstrakt putelava og palagonitt. Når iskalotten smelter kollapser lavaen på toppen og danner fjell med flate topper. Så kollapser putelavaen og gir en fjellside med helling på 37,5°. Disse vulkanene blir også kalt platåfjell, tuya eller (mer sjelden) moberg. Gode eksempler på denne typen vulkaner finnes på Island og i Britisk Columbia. Opphavet til uttrykket kommer fra Tuya Butte, som er en av flere tuyaer i området ved Tuyaelva og Tuyafjellene nord i British Columbia. Tuya Butte var den første av denne typen vulkaner som ble analysert og navnet har derfor siden blitt brukt om alle vulkanformasjoner av denne typen.
Vulkansk aktivitet
En måte å klassifisere vulkaner er hyppigheten av vulkanutbrudd. Jevnlige utbrudd forekommer fra en aktiv vulkan, en sovende vulkan har sjeldne utbrudd, mens en utslukket vulkan ikke har hatt historisk kjente utbrudd. Slik klassifikasjon brukes for turister, men siden vulkaner har flere millioner års levetid blir enkeltstående hendelser som disse av liten betydning for vulkanologisk klassifisering.
Det fins egentlig ikke en konsensus hos vulkanologer om hvordan man skal definere en «aktiv» vulkan. Levetiden til en vulkan kan variere fra måneder til flere millioner år og slike karakteristikker kan oppfattes som meningsløse sammenlignet med levetiden til menneske eller til og med sivilisasjoner. For eksempel har mange av Jordas vulkaner hatt mange utbrudd de siste par tusen årene, men mange viser ikke for tiden tegn på utbrudd. Med tanke på den lange levetiden til slike vulkaner er de svært aktive. I løpet av et menneskeliv er de derimot ikke særlig aktive.
Forskere regner vanligvis en vulkan som aktiv om den er i utbrudd eller viser tegn på uro, som uvanlig jordskjelvaktivitet eller vesentlige gassutslipp. Mange forskere regner også en vulkan som aktiv om den har hatt utbrudd i historisk tid. Det er viktig å merke seg at lengden på historisk tid varierer fra region til region, i middelhavsområdet mer enn 3000 år bakover i tid, men på Hawaii bare litt mer enn 200 år. Smithsonian Global Volcanism Programs definisjon for en aktiv vulkan er at den har hatt utbrudd i løpet av de siste 10 000 år.
Sovende vulkaner er de som ikke er aktive nå for tiden (som definert over), men kan bli aktive eller få nye utbrudd igjen. Det hender likevel ofte at vulkaner som forskere regner som aktive blir omtalt som sovende av ikke-fagpersoner eller i media.
Lavasamansetning
En annen måte å klassifisere vulkaner på er etter hva slags sammensetning lavaen som velter ut har, siden dette påvirker formen til vulkanen. Lava kan generelt klassifiseres i fire forskjellige grupper (Cas & Wright, 1987):
Lavastruktur
To typer lava har fått navn etter overflatestrukturen deres: ʻAʻa (uttale ) og pāhoehoe (uttalt ). Begge ordene har opphav fra Hawaii. ʻAʻa har en ru og klinkeaktig overflate, og de fleste typer viskøs og varm lava ser slik ut. Selv basaltisk eller mafisk strøm kan ha lavastruktur som ʻAʻa, særlig i utbrudd der mye masse blir kastet ut på en gang og fjellsiden er bratt. Pāhoehoe er lava med glatt og ofte trådaktig eller rynktete overflate og oppstår vanligvis fra mer flytende lava. Vanligvis er det bare mafiske strømmer som danner pāhoehoe siden de ofte har utbrudd med høyere temperaturer eller har den rette kjemiske blandingen som gjør at de er tynnere.
Konsekvenser av vulkanutbrudd
Det er fem forskjellige vulkanske utslipp som er veldig skadelige og som gjør mest skade på mennesker, dyr og landskap. Disse er:
I tillegg kan vulkanutbrudd skape
Det er mange forskjellige former for vulkansk aktivitet og utbrudd, som freatisk utbrudd (dampgenererete utbrudd), eksplosive utbrudd med høysilikatlava (for eksempel rhyolitt), utstrømmende og rolige utbrudd av lavsikilatlava (for eksempel basalt), pyroklastisk strøm, lahar (gravitasjonsstrøm) og karbondioksidutslipp. Alle disse aktivitetene kan utgjøre fare for mennesker. Jordskjelv, varme kilder, fumaroler, gjørmehull og geysirer er ofte tilknyttet vulkansk aktivitet.
Konsentrasjonen av forskjellige vulkanske gasser kan varierer stort fra en vulkan til en annen. Vanndamp utgjør vanligvis den største delen av vulkanske gasser, etterfulgt av karbondioksid og svoveldioksid. Andre viktige vulkanske gasser er hydrogensulfid, hydrogenklorid og flussyre. Mange andre mindre spor av andre gasser er også en del av vulkanutbrudd, som hydrogen, karbonmonoksid, halokarboner, organiske stoff og flyktig metallklorid.