cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Villa Zeno
Villa Zeno i Cessalto i Veneto er en villa designet av den italienske renessansearkitekten Andrea Palladio. Den er en av villaene i Veneto som UNESCO har satt på sin liste over verdensarven.
MS «Hamlet»
MS «Hamlet» er et skip i eie av Scandlines som trafikkerer ruten Helsingborg-Helsingør.
Villa Zeno
Marco Zeno anskaffet seg en eiendom i Cessalto. Det er ikke kjent når han fikk bygget villaen, men det antas å være omkring 1554, kort tid etter anskaffelsen. Det tidspunktet passer med at villaene i Saraceno og Caldogno er fra den tid og at det er et slektskap mellom Villa Zeno og disse to.
Palladio har tatt villaen med i Quattro Libri. Tegningen der har rettvinklede barchesse (gårdens uthus) med. Disse ble ikke bygget før i det 17. århundre. Palladio har sikkert modifisert en tidligere bygning. Det er noen særegenheter ved bygget som tyder på det.
Bygget har vært sterkt modifisert etter Palladios tid.
Kveiter
Kveiter eller hellefisker (Hippoglossinae) er en biologisk gruppe med beinfisker som består av arter i flyndrefamilien.
Beskrivelse
Kveiter er flate, bentiske fisker som gjennom metamorfose på larvestadiet gjennomgår en morfologisk endring der blant annet det venstre øyet forflytter seg over på høyre side av hodet gjennom såkalt øyevandring. Venstresiden mangler derfor øye, og blir kalt blindsiden (bunnsiden), mens høyresiden får to øyner og kalles dorsalsiden (toppsiden). Fiskene svømmer for det meste horisontalt etter endringen, selv om noen arter også kan ha vertikale vandringer. I noen tilfeller hender det også at de morfologiske endringene dreier motsatt vei, slik at høyresiden blir blindsiden.
Kveitene er hovedsakelig dypvannsfisker som lever på 300–2000 m dyp, men artene livnærer seg i alle vannlag og er rovgriske overfor annen fisk og bunndyr. Yngre individer oppholder seg ofte i grunnere farvann og tilveksten tar lang tid. De største artene kan bli mer enn 50 år gamle, og ansamling av miljøgifter kan derfor være et problem noen steder. Hunnene blir gjerne mye større enn hannene, som dessuten ikke lever like lenge. På larvestadiet er dyreplankton (hoppekreps/copepoder) en viktig del av næringsgrunnlaget, fram til metamorfosen er overstått.
Atlanterhavskveite og stillehavskveite kan bli opp mot 250–300 cm lange og 250–320 kg tunge. De største hunnene kan gyte opp mot 5–7 millioner egg.
Etymologi
Navnet kveite er avledet av kvit og har nok sammenheng med den atlantiske kveitas hvite blindside, mens benevnelsen hellefisk stammer fra den norrøne benevnelsen heilagr fiskr, som oversatt betyr hellig fisk og har sammenheng med at våre forfedre spiste denne fisken i fastetiden. Benevnelsen kveite brukes nå i hele Norge, men er trolig opprinnelig fra Vestlandet, selv om denne benevnelsen også brukes i Trøndelag og nordover. Benevnelsen hellefisk har helst vært benyttet på Sør- og Østlandet.
Fylogeni
Studier med mtDNA har vist at atlanterhavs- og stillehavskveite er svært nært beslektet, så nært at de kan ha vært samtidige underarter av samme art. Det har blitt estimert at disse artene separerte for cirka 2 millioner år siden. Likeledes viser den samme studien at Reinhardtius (blåkveite) og Hippoglossus er søsterslekter som trolig separerte for omkring 6 millioner år siden.
Utnyttelse
Kveiter regnes som gode matfisker opp til en viss størrelse, og fisket, som i flere land er strengt regulert, har ofte stor økonomisk betydning.
Kveitefiske
Kveitefiske har stor økonomisk betydning i Norge. Det fiskes både med stang, håndsnøre og mer effektive fiskeredskaper som line, garn, snurrevad og trål. Fiske etter kveite med garn, snurrevad og trål i norske farvann er forbudt i tidsrommet 20. desember til 31. mars. Pr. 1. januar 2012 var minstemålet for atlantisk kveite i Norge 80 cm. I norske farvann ble det fra 2005 til 2010 totalt fisket mellom 1097 og 1764 tonn kveite årlig.
Kveiteoppdrett
Det arbeides med oppdrett av atlanterhavskveite på Island, i Canada og i Norge. I Norge er det klekkerier i blant annet Rørvik, Risør, Bømlo, Austevoll (Havforskningsinstituttet), Askøy og Brandal. Ett firma er p.t. (2007) operativt i Skottland. Ved utgangen av 2010 var det registrert cirka 90 konsesjoner for produksjon av kveite i Norge.
Kveite som matfisk
Sintef har gjort kontrollerte lagringsforsøk på kveite som går ut på å undersøke kjemiske endringer i fiskemuskelen etter fangst, og undersøkelsene viser at smaken er på topp først etter 3-4 dager på is (modning). Deretter reduseres kvaliteten langsomt. Ferskt kveitekjøtt er blankt, mens modnet kjøtt blir melkehvitt.
Kveite brukes tradisjonelt enten kokt/trukket i vann med salt og eddik eller stekt i panne med krydret melgriljering. Den er også godt egnet til ovnssteking.
Kveite er en næringsrik fisk, og spesielt en god kilde til protein, Vitamin D, Vitamin B12 og Selen. Fettinnholdet i kveite kan variere noe, men den vil normalt også inneholde 2-3 gram omega-3 fettsyrer per 100 gram fisk. Flere steder i landet er kveite vanlig som julemat. Ti tusen år gamle helleristninger fra steinalderbosetninger langs kysten vitner om hvor viktig denne fisken var for våre forfedre. Ifølge Karin Olsen i Norges sjømatråd spiser nordmenn mer enn 230 tonn kveite i desember, noe som utgjør omkring 1/3 av det årlige konsumet.
Systematikk
Systematikken i denne artikkelen følger Nelson (2006).
Skytterfisk
Skytterfisk (Toxotes jaculatrix) er en art i gruppen skytterfisker (Toxotidae). Den lever i brakkvann, i elver, bekker og mangrove-estuarer. Den blir opptil 30 cm lang.
Den er kjent for sin evne til å spytte en vannstrøm for å skyte ned bytte. Større eksemplarer kan treffe insekter to til tre meter unna.
Flesåsveien (Oslo)
Flesåsveien (1-13, 2-16) er en vei i bydel Nordre Aker i Oslo. Veien går vestover fra Sognsveien (ovenfor Nordbergveien) og fortsetter i Storkenebbveien, som gjør en løkke og munner ut i Flesåsveien igjen.
Vestre Haugerud gård er i nr. 10-12.
Håkon Stødle
Håkon Stødle (født 9. april 1942 i Indre Billefjord i Porsanger, død 1. januar 2022 i Tromsø) var klarinettist tilsatt som førsteamanuensis på Musikkonservatoriet ved Universitetet i Tromsø fra 1972.
Han var utdannet ved Universitetet i Oslo med musikk hovedfag og med en avhandling på The Clarinet in Norwegian Music up to 1830, with Particular Emphasis on its Usage in the Music of Hans Hagerup Falbe and Waldemar Thrane. Han var førsteamanuensis ved Musikkonservatoriet/Universitetet i Tromsø fra 1972 og var også dekan ved avdeling for kunstfag på Høgskolen i Tromsø. Han studerte klarinett med Richard Kjelstrup, Jacques Lancelot, Ib Ericsson og David Weber og hadde også undervist ved institusjoner i Russland, Japan og Brasil.
Stødle debuterte i Universitetets Aula (1973) og mottok Rikskonsertene's «debutantstøtte». Han hadde engasjementer i Kringkastingsorkestret, Filharmonisk Selskabs Orkester og Bergen filharmoniske orkester og var solo-klarinettist i Tromsø Symfoniorkester (1987–1996). Han var også en sentral drivkraft og støttespiller i Top of the World International Piano Competition og var en aktiv bidragsyter til jubileumsboken Musikkonservatoriet i Tromsø 50 år (2020).
DC Comics
DC Comics er et amerikansk forlag som gir ut tegneserier. Forlaget har siden begynnelsen av 1990-årene vært et datterselskap av Time Warner.
Sammen med Marvel Comics har DC Comics tilsammen 80% av det totale tegneseriemarkedet i USA. Størstedelen av tegneseriene forlaget gir ut foregår i et univers befolket med superhelter og superskurker. Her er superheltene Superman, Batman, Wonder Woman, The Flash, Green Lantern, Aquaman, Martian Manhunter og Teen Titans noen av de mest kjente.
DC Comics gir også ut tegneserier i en mengde andre genrer og har vist en vilje og evne til å eksperimentere både med hensyn til innhold og formater. De har vært en pådriver for utviklingen av tegneserier for voksne, blant annet med opptrykk av Vertigo, Paradox og Piranha.
Begynnelsen (1934 - 1955)
Forlaget ble grunnlagt i 1934 av Malcolm Wheeler-Nicholson, som var tidligere militær og journalist. Navnet DC Comics kommer fra et av forlagets eldste og mest populære tegneserier, Detective Comics (som fremdeles blir utgitt av forlaget).
De første utgivelsene
I 1934 grunnla Malcolm Wheeler-Nicholson forlaget National Allied Publications som i 1935 ga ut sitt første magasin; Fun: The Big Comic Magazine nr. 1 (feb. 1935) (senere kjent som New Fun og More Fun).
Action Comics, Detective Comics, All Star Comics og Sensation Comics
I nr. 6 av dette magasinet debuterte Jerry Siegel og Joe Shuster som tegneserietegnere. Med historiene om Doctor Occult. Dette var de to som senere skulle bli skaperne av den mer kjente Superman.
14. serierunde i Adeccoligaen 2007
14. serierunde i Adeccoligaen 2007 startet som en full runde den 1. juli med åtte kamper som alle startet klokken 18.00. Dette var den siste runden for vårsesongen og med en pause på tre uker starter Adeccoligaen opp igjen den 21. juli.
DC Comics
Action Comics, Detective Comics, All Star Comics og Sensation Comics
I desember samme år ga Malcolm Wheeler-Nicholson ut forlagets andre serie: New Comics. Dette var serien som med tiden skulle bli til Adventure Comics. En tegneserie som kom ut helt frem til 1983 ( nr. 503 ) og er dermed en av de lengslevende tegneseriene som noen sinne har vært utgitt.
Den tredje serien Malcolm Wheeler-Nicholson kom første gang ut i desember 1936 og heter Detective Comics, og blir utgitt den dag i dag. Selv om det ble utgitt på slutten av 1936 er det første bladet datert mars 1937. Det var i Detective Comics nr. 27 (mai 1939) at Batman hadde sin debut som tegneseriehelt.
H. G. Peter og William Moulton Marston det var i Action Comics nr. 8 (des. 1941) at Wonder Woman hadde sin debut som tegneseriehelt og de to tegneseriene som Sensation Comics og Wonder Woman i 1942.
Serier som ble lansert i perioden 1934 – 1955:
Trautskogen
Trautskogen er ei grend helt nord i Nord-Odal mot grensen til Stange. Innebyggere på Trautskogen kalles skoginger, og skogingene kaller Trautskogen for Tjennliskogen. Postadresse er 2123 Bruvoll.
På Trautskogen finnes det flere hyttefelt, mange små innsjøer og fjellvann med gode fiskemuligheter. Forfatteren Hans Ludvig Fredheim bor på Tjernli på Skogen.
Gravplasser
Her ligger Trautskogen kapell, og to eldre gravplasser, Hagajordet og Gammeldalsrud.
Veien til skogen
Først i 1904 ble arbeidet med "kjøreveien" fra Trautskogen til Trauten i Bruvoll begynt. Skogingene hadde ventet på vei i mange år, men saken ble stadig utsatt. Skogingene begynte da selv med spett og spade og lage veien. Den sto ferdig i 1906, og var på 13 kilometer. I dag heter veien Fylkesveg 228 og er på 18 kilometer. Veien har fast dekke fra Trauten i Bruvoll til Stanges kommunegrense ved Spetalen og grusdekke videre til Espa i Stange.
Den internasjonale leketøysmessen i Nürnberg
Den internasjonale Leketøysmessen i Nürnberg (tysk: Spielwarenmesse International Toy Fair Nürnberg) er verdens største messe for leketøy. Den er forbeholdt fagpersoner fra leketøysbransjen, representanter fra pressen og spesielt inviterte. Messen strekker seg over seks dager i begynnelsen av februar. 2 700 utstillere fra ca 60 land presenterer hvert år nyhetene sine. I 2011 deltok 79 000 forhandlere og innkjøpere, hvorav 54 % var fra utlandet. Messen arrangeres av Spielwarenmesse eG, en tysk organisasjon med sete i Nürnberg som tilbyr messe- og markedsføringstjenester til leketøysbransjen.
Produktgrupper
Hvert år blir omtrent en million produkter presentert på Leketøysmessen. Omtrent 70 000 av disse er produktnyheter. Utstillerne deles inn i tolv produktgrupper. Disse er (pr. 2011):
Global leketøysmesse: Global Toy Conference
På messens siste dag arrangeres den globale leketøysmessen Global Toy Conference som omhandler leketøysbransjens fremtid. Aktuelle temaer er bærekraftighet, miljø og sikkerhet, online marketing og salg over internett.
Spielwarenmesse eG
Messen blir arrangert av Spielwarenmesse eG som ble stiftet 11. juli 1950 av 46 firmaer under navnet Deutsche Spielwaren-Fachmesse eGmbH («Tysk fagmesse for leketøy»). I 1958 ble navnet endret til Spielwarenmesse eGmbH, og i 1973 fikk den navnet Spielwarenmesse eingetragene Genossenschaft. Styringsorganene består av et styre, representantskap og generalforsamling. I 2010 ble det heleide datterselskapet Spielwarenmesse (Shanghai) Co., Ltd. grunnlagt. Teamet i Shanghai har ansvar for de kinesiske utstillerne til leketøysmessen i Nürnberg. Et nettverk av lokale kontaktpersoner sørger for at messen er representert i hele verden. I Norge blir messen representert av Norsk-Tysk Handelskammer.
Lewis University
Lewis University er et katolsk universitet i Romeoville i delstaten Illinois, USA. Det ble grunnlagt i 1932 av erkebiskopen av Chicago som The Holy Name Technical School. Under andre verdenskrig ga skolen flygerutdanning for Marinen og forsket innen avionikk. I 1944 startet sivil undervisning igjen, med et mer tradisjonelt liberal arts-fokus.
Lewis ble college i 1962 og universitet i 1973.
Ved Lewis var det 5 289 studenter og 499 vitenskapelig ansatte i 2006, og skolepengene var amerikanske dollar 20 450. Utdanningen gis med eksaminasjon helt opp til doktorgradsnivå.
Hans Jacob Grøgaard
Hans Jacob Grøgaard (født 5. april 1764, død 22. mars 1836) var sogneprest i Nedenes amt og medlem av Riksforsamlingen på Eidsvoll 17. mai 1814. Der representerte han Nedenes amt.
Biografi
Grøgaard tok sin utdannelse ved Latinskolen i Bergen, hvor hans far var klokker og hører. Teologisk eksamen avla han i 1784. Han virket som huslærer og kapellan. I 1797 ble han reisende kapellan i Øyestad, hvor han ivret for folkeopplysningstjenesten. I 1811 ble han sogneprest i Vestre Moland, der han forfattet en lesebok for barn som lenge ble brukt i skolen.
Hans lesebok fra 1816 ble utgitt i hele 13 opplag fram til 1848. I 1837 ble det av Bergens presteskap og i Grøgaards navn stiftet et legat til fordel for fattige barn i Nykirke sogn.
Blant Grøgaards barn var sønnene Johannes Grøgaard, som fikk bygd den såkalte Carl Knudsen-gården (nåværende Lillesand by- og sjøfartsmuseum) i Lillesand, og Troels Christian Krogh Grøgaard, som fikk bygget deler av nåværende Tingsalen i Lillesand. Johannes' sønn, som var oppkalt etter bestefaren Hans Jacob, var forbilde for Knut Hamsuns figur «Minutten» i romanen Mysterier.
Troels Christian søkte lykken i USA på 1840-tallet, da han dro til Texas med kone og barn. Hans tre sønner Thomas Fasting Grøgaard (f. 1836), Hans Jacob Grøgaard (f. 1836), og Christian Nicolai Keyser Grøgaard (f. 1840) sloss alle i den amerikanske borgerkrigen (1861-65) på sørstatenes side.
Thomas tjenestegjorde først i Texas 1st Infantry Regiment, co. D ("Star Rifles"), siden med Texas 28th Cavalry Regiment, co. F. Hans Jacob og Christian Nicolai tjenestegjorde begge i Texas 3rd Cavalry, co. E.  Alle tre brødrene overlevde krigen og de og deres resterende søsken har etterkommere i USA den dag idag.
Hans bolig i 1814, Vestre Moland prestegård, som er fredet av Riksantikvaren, består delvis. Den eldste vestre delen ble revet i 1948.
MF «Ryfylke»
MF «Ryfylke», nå MF «Karlsøy», er en bilferge som nå er eid av Torghatten Nord AS. Fergen trafikkerer sambandet mellom Belvik på Kvaløya og Vengsøya og anløper flere av øyene ytterst i Tromsø kommune.
Skipet ble bygget på Skaalurens Skibsbyggeri i Rosendal i 1975 for Det Stavangerske Dampskipsselskap og ble døpt MF «Ryfylke». Fergen trafikkerte flere samband i Stavangerområdet, blant annet Stavanger–Tau, før den i 1987 ble kjøpt av Troms Fylkes Dampskipsselskap og omdøpt til MF «Karlsøy». Skipet har gått i flere samband i Troms, og har også vært reserveskip.
Elisabeth Juell Rasmussen
Elisabeth Juell Rasmussen (født 19. mars 1943 i Bærum, død 7. juni 1988 i Oslo) var en norsk billedkunstner og illustratør.
Hun var utdannet fra SHKS, og debuterte med separatutstilling i 1975. Hun arbeidet i flere teknikker: akvarell, akryl, olje og med broderier. En særegen metode for henne var blanding av vannfarger og akryl, malt på grovt akvarellpapir.
Hun illustrerte i ukeblad og tidsskrift, for NRK Barne-tv og flere fagbøker. Sammen med læreren Niels Songe-Møller utga hun i 1984 boka Fra voksen til barn. Boka vant Kirke- og undervisningsdepartementets første fagbokpris dette året.
Meteorologiåret 1920
Meteorologiåret 1920 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til meteorologi i 1920.
Breidablikk kulturavis
Breidablikk er en kulturavis utgitt på Røros. Den kommer ut seks ganger i året og omhandler kultur, natur og historie. Redaksjonen holder til i Engan. Avisa kom for første gang ut i 2001.
Bruno Ganz
Bruno Ganz (født 22. mars 1941 i Zürich i Sveits, død 16. februar 2019 i Zürich ) var en sveitsisk skuespiller. Han hadde hovedroller i et stort antall filmer og teateroppsetninger og mottok en rekke priser. Ganz medvirket særlig i tyskspråklige produksjoner i Tyskland og Sveits. Han hadde rollen som Adolf Hitler i filmen Der Untergang, og hovedrollen i Lidenskapens vinger. Hans siste film var The House that Jack Built (2018) av Lars von Trier.
Breidablikk kulturavis
Avisa ønsker å: - sette fokus på kultur, natur og historie. - synliggjøre distriktskulturen og lokale verdier. - inspirere til nytenkning, nyskapning og samarbeid. - vise bredden i kultur-, historie- og naturmiljøene. - være talerør for kulturen som når alle i regionen. - øke kunnskapen, interessen og respekten for temaene kultur, natur og historie.
Bocadillo
Bocadillo er en form for godteri laget av gjæret guava og rørsukker. Bocadillo har sin opprinnelse i provinsen Santander i Colombia, men er også utbredt i Venezuela og Panama. Bocadillo blir vanligvis servert i biter på ca. 2*3*5 cm, innpakket i bijao-blader.
Breidablikk kulturavis
Gjennomsnittsopplag er 16 500, den blir fulldistribuert i Nord-Østerdalskommunene Alvdal, Folldal, Tynset, Tolga og Os, og utgiverstedet Røros i Sør-Trøndelag i tillegg til Holtålen, Oppdal, Rennebu, Meldal og Midtre Gauldal.
Bruno Ganz
Bakgrunn
Bruno Ganz vokste opp i Zürich-Seebach som sønn av en norditaliensk mor og en sveitsisk fabrikkarbeider. Allerede før sin Matura bestemte han seg for å bli skuespiller.
Breidablikk kulturavis
Redaktør er Bjørn Tore Hindklev.
Bruno Ganz
Bakgrunn
Han var like meget trukket mot teateret som mot filmen, og det var på teaterscenen han til å begynne med gorde det bra, selv om han alt som 19-åring hadde vært med på en film.
Teaterkarriere
Ganz hadde sin teaterdebut i 1961 og hans skuespillervirksomhet skjedde for det meste der for nesten tyve år. I 1970 var han med på å grunnlegge Berliner Schaubühne-ensemblet og to år etter fremtrådte han i premieren under Salzburgfestivalen av Thomas Bernhards Der Ignorant und der Wahnsinnige.
Filmkarriere
Ganz behersket flytende tysk, engelsk, fransk og italiensk og samarbeidet med filmskapere som Werner Herzog, Éric Rohmer, Francis Ford Coppola og Wim Wenders. Med Wenders fikk han sitt filmgjennombrudd i rollen som Jonathan Zimmerman i Den amerikanske vennen (1977) og spilte også engelen Damiel i Lidenskapens vinger (1987) og Langt borte, så nære (1993).
Ganz ble internasjonalt kjent for sin gestaltning av Adolf Hitler i den Oscarsnominerte filmen Der Untergang (2004). Han medvirket også i flere engelskspråklige filmer, deriblant i Guttene fra Brasil (1978), Strapless (1989), The Manchurian Candidate (2004), The Reader (2008), Unknown (2011) og Remember (2015).
Ganz forberedte seg i fire måneder til rollen som Hitler. Blant annet studerte han hemmelige filmopptak av Hitler i Finland i 1942. På filmopptaket snakket Hitler med naturlig stemmeleie (ikke den skrikende kjent fra offentlige opptredener) og Ganz registrerte at Hitler hadde en myk, rolig baryton som han forsøkte gjenskape. Ganz mente at Hitler hadde tydelige tegn på Parkinsons sykdom og han besøkte et sykehus der han observerte Parkinson-pasienter. Ganz brukte flere uker på å lese vitnemålene fra personer som hadde tilbragt tid i bunkeren sammen med Hitler. The Guardian mente Ganz har levert den mest overbevisende fremstilling av Hitler.
I 2018 følte Ganz seg svak og kontaktet lege. Han fikk diagnosen tarmkreft og startet behandling med kjemoterapi. Han døde i Zürich 16. februar 2019.
Utmerkelser
Blant europeiske utmerkelser kan nevnes European Film Award årene 2000, 2004 (Beste skueespiller) og 2010 (Lifetime award). Han ble også tildelt Österreichisches Ehrenzeichen für Wissenschaft und Kunst.
Fear, Emptiness, Despair
Fear, Emptiness, Despair er det femte studioalbumet til det britiske bandet Napalm Death, utgitt i 1994. Det anses å for være det første av bandets «eksperimentelle» album, med bruk av groove metal-aktige riff, black metal-lignende akkorder og en industrial metal-lignende sangstruktur.
Broen over Kwai
Broen over Kwai er et britisk-amerikansk krigsdrama fra 1957 regissert av David Lean. Handling er lagt til det japansk-okkuperte Burma under andre verdenskrig. De japanske okkupantene bruker britiske krigsfanger som arbeidskraft til å bygge en jernbanebro over elva Kwai. Allierte styrker har samtidig planer om å sende sabotører for å sprenge brua. De ledende rollene spilles av William Holden, Jack Hawkins, Alec Guinness og Sessue Hayakawa. Manus er basert på en roman av Pierre Boulle.
Filmen vant sju Oscar, blant annet for beste regi (David Lean), beste hovedrolle (Alec Guinness) og beste originalmusikk (Malcolm Arnold).
Mesteparten av filmen ble spilt inn på Ceylon, nå Sri Lanka.
Handlingsreferat
Tidlig i 1943 kommer britiske krigsfanger til en japansk fangeleir i Burma, ledet av oberst Nicholson. En av de andre fangene er kommandør Shears fra US Navy. Nicholson forbyr alle flukt-forsøk. Leir-kommandant oberst Saito informerer de nye fangene om at alle må arbeide, til og med offiserer, og bygge en jernbane over elven Kwai som skal forbinde Bangkok og Rangoon. Nicholson protesterer og informerer Saito om Genève-konvensjonene som skal frita offiserer fra slitsomt, fysisk arbeid. Saito lar derfor alle de britiske offiserene stå hele dagen i den intense varmen.
Shears klarer å stikke av, og og blir skadd. Han vandrer inn i en landsby, får hjelp for skadene, og kommer til slutt den britiske kolonien Ceylon. Japanerne ønsker at broren skal stå ferdig innen mai. Men fangene arbeider så lite som mulig, og forsøker å sabotere der de klarer. I tillegg er de japanske planene dårlige. Hvis Saito ikke klarer å overholde fristen, vil han være forpliktet til å begå rituelt selvmord Seppuku. Nicholson blir sjokkert over den dårlige jobben som blir gjort på broen, og beordrer bygging av en skikkelig bro, med den hensikt å overleve krigen og la broen stå som en hyllest til det britiske militærets oppfinnsomhet i flere århundrer framover.
Oscar-priser
Øvrig vunnede:
Relevante historiske hendelser
Filmens handling er løst knyttet til den faktiske konstruksjonen av ei jernbanebru over elven Mae Klong (som fikk et nytt navn på 1960-tallet, Khwae Yai), ved stedet Tha Ma Kham, fem kilometer fra byen Kanchanaburi. The Commonwealth War Graves Commission sier at «Den beryktede Burma-Siam jernbanen, bygget av krigsfanger fra Samveldet, Nederland og USA, var et japansk prosjekt som hadde som hensikt å forbedre kommunikasjonene for å forsyne den store japanske hæren i Burma. I løpet av anleggstiden døde omkring tretten tusen krigsfanger, og de ble gravlagt langs jernbanen. Anslagsvis åtti tusen til ett hundre tusen sivile døde i anleggstiden, hovedsakelig tvangsarbeidere fra Malaya og Nederlandsk India, eller fra Siam og Burma». To arbeidsstyrker jobbet fra hver sin ende av jernbanen, mot midten.
To broer ble bygget: en midlertidig, som ble bygget av tre, og en av stål og betong noen måneder seinere. Begge broene ble brukt i to år, til de ble ødelagt av bomber fra allierte fly. Stålbroen ble reparert og er fortsatt i bruk.
Teatergarasjen
Teatergarasjen er scenen til BIT Teatergarasjen (Bergen Internasjonale Teater) BIT. BIT Teatergarasjen ble etablert i 1983/84, og hadde fra 1990 frem til sommeren 2008 Teatergarasjen i Nøstegaten som hovedarena. Nye Teatergarasjen skal etter planen stå ferdig i 2017, bare noen hundre meter fra den opprinnelige beliggenheten. Den nye adressen er i Baneveien, rett ved Sentralbadet i Bergen. Før det nye teaterhuset står ferdig presenterer BIT Teatergarasjen sine forestillinger på ulike arenaer i Bergen.
Galaxee
Galaxee er et norsk dance-prosjekt startet av Odd-Andreas Våge, Kai Abrahamsen og Kay Thorsberg. Bandet ble etablert i 2000 og har solgt til gull med singlene «» (2001) og «» (2002). Bandet utga også singlene «Our Galaxeee» (2002) og «The Shoemaker» i 2003 og «10.000 Lovers» i 2003. Albumet «Welcome to our Galaxee» kom i 2002.
Galaxee ble dannet sommeren 2000. Medlemmene hadde varierte og store opplevelser som DJer og låtskrivere fra andre prosjekter som "Getaride", "Reeflx" og ot. Bandet undervurderte aldri kraften i grunnleggende energi og god gammeldags gøy.
Den første singelen var "TheCrow Song", som solgte til gull i Norge. Den gikk til 12.plass på VG-lista, og ble der i 8 uker, sangen var også inkludert på samlingene "MC MUSIC 17" og  på "Trance Odessey 2001".
De ble tidlig oppdaget av Roadrunner Arcade Music og ble signert på selskapet deres,Moskito. Senere fusjonerte de med EMG som ga ut den andre singelen"Lullaby", som solgte til platina i Norge. Utgivelsen gikk til en fantastisk 7.plass på VG-lista, og ble der i 10 uker. "Lullaby" er inkludert på: "McMusic 19" og "Trance Odessey 2002". Bandet signerte så med Nordic Records.
Den tredje utgivelsen var singelen; "Our Galaxee", som solgte til sølv. Den endte opp på 17.plass den første uken og klatret så opp til 16.ende. Sanger er inkludert på: "McMusic 21". Dette ble tittelsporet på album-debuten, som kom på 9.ende plass for bestselgende norske utgivelse.Sporet "Fly Away" ble spilt på mange norske og europeiske radiostasjoner. Den fjerde utgivelse var singelen "The Shoemaker", som solgte gull. Den lå på "VG-lista" i 5 uker. "Sangen inkludert på: "McMusic 23". Videoen til denne sangen ble vist på alle de store TV-stasjoner, og var mest populær på "Svisj".
Femte utgivelsen ble "10.000 Lovers" som inneholdt en sample fra bandet "TNT". Den gjorde en stor suksess i Skandinavia og på radiostasjoner over hele Europa. Sangen ble selv spilt i Australia og Asia, og inkludert på store samlinger hos sistnevnte av Avex Inc.
Etter mange års inaktivitet ble bandet igjen aktuelle i 2017 med sin opptreden på We Love The 2000s i Telenor Arena. Deretter fulgte flere spillejobber sommeren 2018, hvor de turnerte med blant andre 666, Rednex, DJ Aligator og Kobojsarna, og ny musikk kom i kjølvannet. Denne gangen uten Kay Thorsberg men med Inger Elin Håvardsholm på vokal og keyboard.
Første singel ut fra det nye albumet som kom 6. mars 2020 var låten "Månemannen", en Galaxeeversjon av Vamps udødelige klassiker. Andre singel ut fra det nye albumet ble "Vem kan segla", en versjon av den gamle klassikeren. Alle inntektene av denne låten gikk uavkortet til Haugesund Røde Kors' prosjekt for å bekjempe ensomheten. Et sentralt tema i låten.
På tittelsporet som ble singel nummer tre fikk Galaxee med seg legendene i tyske 666 og utga albumet, passende titulert "When the shit hits the fan", en uke før koronapandemien stengte ned samfunnet våren 2020.
Galaxee utga sitt andre album 6. mars 2019, et album med 18 låter. En for hvert av årene siden forrige album. Et variert album med mengder av egne produksjoner, samt nye versjoner av kjente melodier som Månemannen, Karius og Baktus, Flåklypa etc.
Fylkesvei 3150
Fylkesvei 3150 går mellom Brekke og Gauterød i Tønsberg kommune. Veien er 4,8 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 537 (Vestfold).
Erling Engan
Erling Engan (født 14. juni 1910 i Saltdal, død 9. mai 1982) var en norsk gårdbruker og politiker (Sp). Han satt på Stortinget for Nordland fra 1954 til 1973.
Engan var utdannet med landbruksskole, og overtok farsgården Engan i 1938. Han arbeidet også for forsikringsselskapet Brage fra 1947 til 1954.
Han var medlem Senterpartiets landsstyre i periodene 1951–1954 og 1958–1973. Fra 1951 til 1979 satt han i Saltdal formannskap. På Stortinget satt Engan i Administrasjonskomiteen, Sjøfarts- og fiskerikomiteen og Samferdselskomiteen. I siste periode på Stortinget var han nestformann i partiets gruppestyre.
Erling Engan fikk Kongens fortjenstmedalje i gull i 1980.
Laccodiscus
Laccodiscus  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Rotkreuzplatz undergrunnsstasjon
Rotkreuzplatz er en undergrunnsstasjon på Münchens undergrunnsbanenettverk. Rotkreuzplatz ligger på linjen U1. Den var endestasjon for U1 frem til utvidelsen til Westfriedhof sto ferdig i 1998.
Stasjonen ligger under Rotkreuzplatz (Røde Kors-plassen).
Tore Olaus Engset
Tore Olaus Engset (født 8. mai 1865 i Stranda, død i oktober 1943 i Oslo) var en norsk matematiker og leder av Telegrafverket, kjent for sine bidrag til køteori.
Engset tok hovedfag i fysikk og matematikk i 1894 ved Det Kongelige Frederiks Universitet og ble deretter engasjert i Telegrafverkets administrasjon som kontorarbeider og analytiker. Han avanserte til generaldirektør i periodene 1921–22 og 1930–35. Det var i 1915 at han egenhendig utviklet den såkalte Engset-formelen for å anslå sjansen for opptattsignal i telefonsentraler. Dette gjorde Engset i forkant av det mer kjente gjennombrudd fra 1917 utferdiget av den danske Agner Krarup Erlang (1878–1929). Den interne rapport Om beregningen av vælgere i et automatisk telefonsystem fra 1915 ble publisert i 1918. Engset forsket også og publiserte i 1927 en artikkel innen atomfysikk.
John Mills
John Mills (født Lewis Ernest Watts Mills 22. februar 1908 i North Elmham i Norfolk i England, død 23. april 2005 i Buckinghamshire i England) var en britisk skuespiller.
Mills fattet tidlig interessen for skuespillerkunst og hadde sin profesjonelle debut på London Hippodrome i The Five o'Clock Girl i 1929.
I sin over 70 år lange filmkarriere medvirket han i over hundre filmer og flere populære TV-serier. Han vant en Oscar, i klassen beste mannlige birolle, for sin rolle som «Michael» i filmen Ryans datter og han ble adlet i 1976.
John Mills var faren til skuespillerne Juliet Mills og Hayley Mills.
Kosmisk inflasjon
Prinsippet er at universet i løpet av noen brøkdels sekunder, nesten rett etter smellet, ekspanderte ekstremt fort – størrelsen er beregnet å ha økt minst 1078 ganger.
Bakgrunn
Helt siden Edwin Hubble oppdaget at lys fra fjerne galakser var rød-forskjøvet har man tolket det som at universet ekspanderer. Presten og astronomen Georges Lemaître lanserte idéen som Fred Hoyle lett sarkastisk kalte Big Bang, men som etter hvert ble rådende teori. Fram til 1970-tallet oppdaget man flere problemer med Big Bang teorien. Tre viktige problemer var horisont-problemet, flathets-problemet og problemet med magnetiske monopoler.
Horisont-problemet
Horisont-problemet er et fininnstillings-problem som oppstår hvis man vil forklare hvorfor universet er homogent og oppfører seg likt over alt selv om det ikke finnes noen lover som skaper de samme betingelsene over alt. Hvis man har gass i en flaske vil gassen etter kort tid fordele seg og finne en likevekt. Big Bang skjedde ikke i en flaske, og universet hadde i begynnelsen ingen begrensninger som kunne skape en homogen fordeling. Likevel ser universet likt ut i alle retninger, noe som er et problem fordi det er helt usannsynlig at det skal bli slik forklart med kjente fysiske lover.
Flathets-problemet
Flathets-problemet er et annet fininnstillings-problem og har med universets form å gjøre. Forholdet mellom masse og energi i universet vil bestemme hvordan universet over tid blir seende ut. Universet, slik vi forstår det er flatt, noe som krever perfekt balanse (mindre enn 10−15 avvik) i forholdet mellom masse og energi.
Magnetiske monopoler
Problemet med magnetiske monopoler ble kjent på 70-tallet, da det ble sannsynliggjort at høye temperaturer burde kunne skape stabile magnetiske monopoler, partikler som bare har felt i én retning, og som har "magnetisk ladning". Defekter i ekspansjonen burde lage slike monopoler, men de har aldri vært observert, tross iherdig leting og eksperimentering.
Alan Guth studerte hvorfor det ikke finnes magnetiske monopoler, og publiserte i 1981 sin teori fra 1979 om inflasjon. Inflasjonsteorien fjerner defektene i ekspansjonen og forklarer samtidig hvordan universets geometri går i retning flathet. Inflasjon forklarer også hvordan regioner i rom-tid isoleres og "låser inne" uniformiteten.
M (TV-program)
M er et norsk aktualitetsprogram med Anders Magnus som gikk på TV 2 fra 1996 til 1997. Debatten hadde en sentral plass i programmet.
Programserien tok opp ulike temaer i det norske samfunnet og var tidvis ansett som kontroversiell. Blant annet ble det oppstyr da Magnus i februar 1997 viste navngitte unge nordmenn som ruser seg på hasj. Magnus ble ilagt bot for dette.
Premieren ble sett av 535,000 mennesker.
On grid inverter
On grid inverter er et elektronisk apparat som har som hensikt å omgjøre elektrisk energi til samme fase og spenning som det offisielle strømnettet og legge denne effekten inn uten vesentlig endring av fasevinkel (typisk fasveinkel >0,97).
Madagaskar under Sommer-OL 1968
Madagaskar under Sommer-OL 1968. Fire sportsutøvere fra Madagaskar deltok i friidrett og sykling under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Det var andre gangen Madagaskar deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.
Primera División 1954–1955
Primera División er den spanske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i sesongen 1929-30. Det spanske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Marokko under Sommer-OL 1968
Marokko under Sommer-OL 1968. Tjuefire sportsutøvere fra Marokko deltok i fire sporter under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Det var tredje gangen Marokko deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.
Tjuenborgkoia
Tjuenborgkoia (739 moh.) er ei koie (ubemannet turisthytte) under DNT Ringerike som ligger i Strømsoddbygda, i skråningen øst for Hestebrenna (772 moh.) sør for Høgfjell, vest i de sørlige Ådalsfjellene. Koia eies og driftes av DNT Ringerike, som også driver sju andre hytter innen sitt område. Koia ble overtatt fra DNT Oslo og Omegn i 2017. Fra koia tar det ca. 10-15 minutter å gå opp på Hestebrenna, der utsikten er fantastisk. I nærheten av koia ligger også Tjuvenborgen, en gammel bygdeborg.
Tjuenborgkoia, som er ubetjent, er ei tømmerhytte med to soverom og åtte sengeplasser, bygget i 1942 etter modell av Buvasskoia (lenger inn i bygda) og Grønknutkoia (på Holleia). Det er også oppført et anneks der (den opprinnelige koia, som altså er eldre), som har to soveplasser. Til annekset er det lov å ta med hund.
DNT-hytter i distriktet
Foruten Tjuenborgkoia eier DNT Ringerike også koiene Hovinkoia (230 moh.) sørøst i Holleia, Grønknutkoia (525 moh.) nord i Holleia, Vikerkoia (650 moh.) på sørsiden av Vikerfjell, Buvasskoia (380 moh.) ved Buvatnet (Flå), Storekrakkoia (889 moh.) i Bogen i Vassfaret (Sør-Aurdal) og Vassfarkoia ved Veneli (Flå). Alle koiene er ubetjente.
Hoffjøde
En hoffjøde eller hoffaktor (fra tysk Hofjude(n), Hoffaktor) betegnet historisk en jødisk handelsmann som tok seg av finansielle anliggender for kristne fyrstehus i Europa, særlig i Tyskland.
Hoffjøder fantes fra 1500-tallet frem til 1700-tallet. De hjalp sine potentater med å skaffe penger og andre verdier, og ved anskaffelse av luksusvarer. Ikke alle «hoffjøder» var jøder, men de utgjorde det store flertallet. Grunnene for at disse oppgavene ble overlatt til jøder lå dels i deres erfaring og dyktighet i finanssaker (kristne drev ikke med pengeutlån mot renter, fordi det ble ansett som uetisk og skittent), og dermed deres ofte store nettverk, dels i den høye risiko og til en viss grad sosiale stigmatisering som fulgte med arbeidet, og som få kristne handelsmenn var villige til å utsette seg for. Hoffjødene kunne ha stor politisk innflytelse ved hoffene, men var på den andre siden avhengig av fyrstens luner.
Fylkesvei 6584
Fylkesvei 6584 (Fv6584) går mellom Lundamo og Lyngen i Melhus kommune. Veien er 2,4 km lang.
Hoffjøde
En av de mest kjente hoffjøder er Joseph Süß Oppenheimer (1698-1738), virksom ved hoffet til den württembergske hertug Karl Alexander. Her arbeidet senere med stor suksess Madame Kaulla (1739–1809) under kong Wilhelm I av Württemberg. I Hannover virket Leffmann Behrens i tjenesten til de tre welferhertuger Johann Friedrich, Ernst August og Georg Ludwig. En annen er Veitel Heine Ephraim (1703–1775), formann for den jødiske menigheten i Berlin, kongelig prøyssisk hoffjøde og eier av flere gull- og sølvsmedvirksomheter. Den tysk-jødiske bankieren Amschel Mayer Rothschild (1773–1855) ble utnevnt til hoffjøde av Vilhelm I i 1801. Esther Liebmann var hoffjøde og myntmester hos Fredrik I av Preussen mellom 1702 og 1713.
Fylkesvei 6584
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 675 (Sør-Trøndelag).
Lageshallveien
Lageshallveien (1–39, 2–42) er en blindvei som starter fra Rabbaveien og løper mot øst over Lageshallen, til høyden over Lundveien i nedre del av Fossekallveien. Tilkomsten til Lundveien er blokkert for motorisert ferdsel, men kan ferdes av syklister og fotgjengere.
Fra Lageshallveien er det adkomst til Slyngveien, Utsikten og Kortveien, som alle er blindveier som løper sørover ned skråningen mot Storløkka.
Fritz Leiber
Fritz Reuter Leiber Jr. (født 24. desember 1910 i Chicago i USA, død 5. september 1992) var en amerikansk forfatter av fantasy, grøssere og science fiction. Han var også sjakkspiller på ekspertnivå og en mester i fekting.
Biografi
Leiber (uttales Li-ber) giftet seg med Jonquil Stephens den 16. januar 1936, og deres sønn Justin Leiber ble født i 1938. Jonquils død i 1969 medførte en tre år lang periode med alkoholisme, men han returnerte til sin opprinnelige form med en fantasy-roman plassert i samtidens San Francisco, Our Lady of Darkness — serialisert i The Magazine of Fantasy and Science Fiction som «The Pale Brown Thing» (1977) — hvor storbyer var hjemsted for nye typer elementaler kalt paramentaler, som kunne påkalles via den mørke kunsten «megapolisomantikk», og hvor disse aktivitetene var sentrert rundt bygningen Transamerica-pyramiden. Our Lady of Darkness vant World Fantasy Award.
Leibers døde bare noen få uker etter at han kollapset mens han var på reise fra en science fiction-konvensjon i Toronto sammen med Margo Skinner. Dødsårsaken ble oppgitt som «organisk hjernesykdom».
Han skrev en kort selvbiografi, «Not Much Disorder and Not So Early Sex», som finnes i samlingen The Ghost Light (1984). En kritisk biografi, Witches of the Mind av Bruce Byfield, er utgitt på Necronomicon Press, og et essay som undersøker hans litterære forhold til H. P. Lovecraft finnes i S. T. Joshis The Evolution of the Weird Tale (2004). Leibers egen litteraturkritikk, herunder flere banebrytende essays om Lovecraft, ble samlet i boken Fafhrd and Me (1990), utgitt av Wildside Press.
Leiber og teateret
Selv om Change War-romanen, The Big Time, handler om en krig mellom to grupper, «Snakes» og «Spiders», som endrer historien og endrer den tilbake igjen over hele universet, så foregår hele handlingen i en liten boble av isolert romtid omtrent på størrelse med en teaterscene, med bare en håndful figurer. (The Big Time inneholder forresten en åpenbar numerisk skrivefeil: I et sitat til en kapittel-overskrift sies det at 100 000 meter er lik 5,6 miles, mens det riktige er rundt 60 miles. Ingen amerikanske eller britiske utgivere har noensinne rettet dette).
Leiber spilte også i noen få filmer, en gang med sin far i Warner Bros.' The Great Garrick (1937).
Forfatterkarriere
I de første par tiårene av sin karriere var Leiber sterkt påvirket av H. P. Lovecraft og Robert Graves. Fra og med slutten på 1950-tallet, ble han i økende grad influert av Carl Jungs arbeider, og spesielt av konseptene anima og skyggen. Disse konseptene nevnes ofte åpent i historiene hans, spesielt anima, som blir en metode for å utforske hans egen fascinasjon av, men fremmedgjøring fra det kvinnelige.
Leiber var svært glad i katter, og de har betydelige roller i mange av hans historier. Tigerishka i romanen The Wanderer, for eksempel, er en katte-lignende alien som er seksuelt attraktiv for den menneskelige hovedpersonen, men som finner menneskelige vaner frastøtende. Leiber's «Gummitch»-historier er om en kattunge med en IQ på 160, som bare venter på sin rituelle kaffekopp så han også kan bli menneske. Hans popularitet blant både fans og hans forfatterkolleger var betydelig, og hans science fiction-romaner The Big Time (1958) og The Wanderer (1964), sammen med novellene «Gonna Roll the Bones» (1967), om en gambler som spiller med Døden, og «Ship of Shadows» (1970), vant alle en Hugo Award. «Bones» vant også en Nebula Award.
Mange av Leibers mest hyllede arbeider er noveller, spesielt innen grøsser-sjangeren. I historier som «The Girl With the Hungry Eyes» og «You're All Alone» (også kalt «The Sinful Ones») blir han vidt betraktet som en av forløperne for den moderne urbane skrekkhistorien. (Ramsey Campbell har uttalt at Leiber er en av hans største enkeltstående innflytelser. ) I sine senere år vendte Leiber tilbake til skrekknovellen i arbeider son «Horrible Imaginings», «Black Has Its Charms» og den prisbelønte «The Button Moulder».
Den korte parallell verden-historien «Catch That Zeppelin!» (1975) føyde enda en Nebula og Hugo-pris til samlingen hans. Denne historien viser en plausibel alternativ virkelighet som er mye bedre enn vår egen, mens den typiske parallelt univers-historien beskriver en verden som er mye verre enn vår egen. For «Belsen Express» (1975) vant han enda en World Fantasy Award. Begge historiene reflekterer Leiber's urolige fascinasjon med nazismen — en urolighet forøket av hans blandede følelser vedrørende sin tyske herkomst og hans filosofiske pasifisme under andre verdenskrig.
Fans tildelte han Gandalf (Grand Master)-prisen ved World Science Fiction Convention i 1975, og i 1981 fikk han Science Fiction and Fantasy Writers of Americas «Grand Master»-pris.
Han var også medlem av Swordsmen and Sorcerers' Guild of America (SAGA), en løst sammenknyttet gruppe forfattere innen «heroic fantasy» som ble grunnlagt på 1960-tallet. Noen av gruppens arbeider ble antologisert i Lin Carters Flashing Swords!-antologier.
I en hyllest til Leiber i «Special Fritz Leiber Issue» av The Magazine of Fantasy and Science Fiction i juli 1969, skriver Judith Merril om Leiber's forbindelser med sine lesere:
Fafhrd og Gråmuseren
Hans arv ser ut til å ha blitt befestet av hans mest berømte produkt; historiene om Fafhrd og Gråmuseren (Fafhrd and the Gray Mouser), skrevet over en periode på 50 år. Den første av disse, «Two Sought Adventure», ble utgitt i Unknown i 1939. Historiene befatter seg med to usannsynlige helter som befinner seg i og rundt byen Lankhmar, i et univers som inspirert av Samuel Butlers utopi Erewhon er kalt Nehwon. Fafhrd var basert på Leiber selv og Museren på hans venn Harry Fischer. Disse historiene var blant de forløperne som dannet mønster for mange felles tema og motiv innen sword and sorcery-sjangren (et uttrykk laget av Leiber). De er også bemerkelsesverdige blant sword and sorcery-historier ved at de to heltene, i løpet av historiesyklusen, modnes, påtar seg større ansvar, og til slutt slår seg til ro i giftermål.
Leibers Fafhrd og Gråmuseren-historier var også nominert til og vinnere av priser: «Scylla's Daughter» ble nominert til en Hugo (1961), og både Hugo og Nebula-priser ble tildelt «Ill Met in Lankhmar» (1970). Passende nok var det i hans siste større arbeid, «The Knight and Knave of Swords» (1991), at Leiber brakte serien til en tilfredsstillende slutt, som dog også lot det være rom for mulige etterfølgere. I det siste året han levde vurderte Leiber å la serien bli fullført av en annen forfatter, men hans plutselige død satte en stopper for den ideen.
Historiene var betydningsfulle i formingen av sjangeren, og var også en direkte påvirkning for andres arbeider. Joanna Russ' historier om tyven og leiemorderen Alyx (samlet i 1976 i The Adventures of Alyx) var delvis inspirert av Fafhrd og Gråmuseren, og Alyx hadde faktisk en gjesteopptreden i to av Leibers historier. Mange forfattere har hyllet historiene. For eksempel har Terry Pratchetts by Ankh-Morpork mer enn bare en tilfeldig likhet med Lankhmar (muntert anerkjent av Pratchett ved å plassere sverdmann-tyven «The Weasel» og hans gigantiske barbariske kamerat «Bravd» i åpningsscenen på den første Discworld-romanen).
Conjure Wife
Fritz Leiber publiserte først en novelle ved navn «Conjure Wife» i magasinet Unknown Worlds i april 1943. En utvidet versjon kom i antologien Witches Three (1952) sammen med noveller av James Blish og Fletcher Pratt. Romanversjonen som ble utgitt i 1953 forteller om en universitetsprofessors oppdagelse av at hans kone (og alle andre kvinner) regelmessig bruker magi mot hverandre og mot sine ektemenn. Den er utgitt på norsk under tittelen Heksenatten i 1974 på Fredhøis Forlag.
Romanen Conjure Wife har inspirert tre filmer:
Fylkesvei 3148
Fylkesvei 3148 går mellom Slagen kirke og Gauterød i Tønsberg. Veien er 3,2 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 536 (Vestfold).
VM i skiflyging 1992
Verdensmesterskapet i skiflyging 1992 ble arrangert i Harrachov, Tsjekkoslovakia fra 20. til 22. mars 1992.
På søndag avbrøt juryen 1. omgang og satte ned farten etter at tyske Christof Duffner hoppet 194 meter og falt. Været ble stadig dårligere, og etter flere utsettelser ble den andre konkurransedagen avlyst. Dermed ble resultatet fra lørdag stående. Andreas Goldberger fikk sølvmedaljen sin på sykehuset der han lå etter fallet dagen før.
Bakken
Čerťák ble ombygd før mesterskapet og hadde K-punkt 180 meter. Før VM var bakkerekorden 183 meter, satt av Ole Gunnar Fidjestøl (Norge) 23. februar 1985.
Senigallia
Senigallia (også Sinigallia, tidligere Sinigaglia) er en by ved Adriaterhavet på den italienske halvøy. Den er i dag en badeby i provinsen Ancona, og har ca. 41 000 innbyggere.
Byen var blant de fem kystbyene i dette området som i middelalderen gikk under samlebetegnelsen Pentapolis.
Byen har en festning fra renessansen.
HolyHell
HolyHell er et amerikansk symfonisk metal-band, etablert i 2005.
Bandet blir styrt av Joey DeMaio fra Manowar, og han produserer også musikken.
Bandet har turnert med Manowar og Rhapsody of Fire, og har blant annet i 2009 deltatt på Magic Circle Festival, Norway Rock Festival, Metalway Festival, og Hellfest. Bandets selvtitulerte debutalbum ble utgitt 26. juni 2009.