cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Det joniske opprøret
Slutten på opprøret
En stund så det ut som om de greske bystatene hadde skaffet seg sin uavhengighet, men i realiteten hadde de ingen mulighet til å stå imot makten til Persia, og nå snudde det seg i mot dem. Kypros var den første som ble knust, og etterpå ble de fleste andre byene langs kysten lagt under beleiring. På dette tidspunktet oppgav Aristagoras opprøret og flyktet til Thrakia.
På slutten av det sjette året i opprøret (494 f.Kr. hadde Artafernes lyktes i å erobre flere av opprørsbystatene og beleiret nå Miletos. Det avgjørende slaget ved Lade ble utkjempet på øya Lade nær Miletos' havn. Den greske flåten så ut til å vinne slaget, selv om de var undertallige, før skipene fra Samos og Lesbos trakk seg tilbake. Den plutselige deserteringen vendte slagets gang, og den resterende greske flåten ble fullstendig knust. Miletos overgav seg kort tid etterpå, og det joniske opprøret var over.
Et år etter erobringen av Miletos ble Erobringen av Miletos, et skuespill av poeten Frynikhos, satt opp i Athen, intet øye var tørt. Det joniske opprøret var et ømtålig tema for både Persia og Hellas, selv om det primært var en fiasko for de joniske grekerne. På grunn av dette markerte det begynnelsen på Perserkrigen.
Myrmecoclytus
Myrmecoclytus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Afrika, Madagaskar og Komorene.
Herbert Waarum
Herbert Waarum (født 20. august 1924, død 16. januar 2019) var mannen bak plastbåtprodusenten Herwa Plast (HERbert WAarum). Han ble født i USA i 1924, men familien flyttet tilbake til Grimstad i 1930, der han vokste opp. Han studerte ved Sørlandets Tekniske Fagskole i 1944-1945. Han utdannet seg til ingeniør ved Horten tekniske skole og var fascinert av det nye stoffet plast. Han dro senere tilbake til USA, der han studerte, og la grunnlaget for opprettelsen av Herwa. Herbert Waarum døde i 2019, 94 år gammel.
Referanser
3. https://www.tvagder.no/herbert-waarums-grimstad-1
4. https://digitaltmuseum.no/search/?aq=name%3A%220A224558-7BFB-4354-AE83-DF74D4C2D95E%22
5. https://www.agderposten.no/nyheter/herbert-waarum-1924-2019-plastbatens-far-er-gatt-bort/
6. https://tv.nrk.no/serie/distriktsnyheter-soerlandet/201901/DKSL99011719#t=7m26s
7. https://www.fvn.no/nyheter/lokalt/i/8LnxW/herbert-waarum-er-90-aar
8. https://www.vestagdermuseet.no/en-stor-takk-til-herbert-waarum/
9. Herwa
10. https://conradi.vareminnesider.no/memorial_page/memorial_page_personal_info.php?order_id=3608559&set_site_id=14&fbrefresh=3608559&sign=83ab4fdf699cd1fac2dab349ac75a370
Gerona (Uruguay)
Befolkning
Gerona har 506 innbyggere (Beregning 2004)
Kilde:
1. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2006
'''1. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2006''' startet 17. april og endte med Vard Haugesund – Stord den 18. april 2006.
Elefant (2019)
Elefant (originaltittel: Элефант) er en russisk film fra 2019, regissert av Aleksej Krasovskij.
Handling
Historien følger forfatteren Valentin Shubin, som har skrevet en rekke verdensberømte bøker. Men forfatteren går nå gjennom en stor kreativ krise i sitt forfatterskap.
Livets glade gutter (Nordre Sving-album)
Livets glade gutter er et musikkalbum med dansebandet Nordre Sving, utgitt i 1999. Dette ble gruppens siste plate.
Lars Bøckmann
Lars Bøckmann (født 21. juni 1972) er en norsk ishockeyspiller.
Han har spilt på Stjernen i tidligere sesonger, men spilte i sesong 03/04 på det da nyopprykkede elitelaget IK Comet fra Halden. Han var i sesongen 05/06 tilbake i rød drakt som spiller på moderlaget, Stjernen.
IK Comet
Bøckmann spilte ishockey for IK Comet i sesongene 02/03, 03/04 og til sist 04/05 med #7 på ryggen, og var posisjonert både som center og back. Etter sesong 04/05 gikk det rykter om at meritterte hockeyspilleren skulle legge opp, men til slutt valgte han å gå tilbake til moderlaget Stjernen, som omtalt nedenfor.
Stjernen
I UPC-ligaen, sesong 05/06, spilte Lars Bøckmann som back for hockeylaget Stjernen Hockey.
Hamarøyskaftet
Hamarøyskaftet (lokalt bare «Skaftet», lulesamisk: Hábmertjåhkkå) er et fjell i fjellrekken Hamarøytindan på Hamarøya i Hamarøy kommune i Nordland. Fjellet har en høyde på 613 meter over havet, og ligger omtrent midt i fjellrekken, om lag 5,3 kilometer sørvest for Hamsund og 7,5 kilometer nordøst for Skutvik. Hamarøyskaftet er et karakteristisk landemerke som har nesten loddrette sider og en «svai» i ryggen. I nordøst ligger Skaftheia mot Eldridtinden, og i sørvest Sandheia mot Vassengfjellet.
Den enkleste adkomstveien er fra merket sti fra Halsen, en kort avstikker fra fylkesvei 81, enten over Sandheia til Straumvatnet eller opp til selve toppen. Turen opp beskrives som en enkel klatretur som de fleste kan klare, men den bør utføres sammen med kjentmann.
Fjellklatreren Martin Ekroll fra Skrova var den første til å bestige Hamarøyskaftet i 1885.
Posten Norge utga i 1998 et frimerke pålydende kroner 5,50 med Hamarøyskafet fotografert av Johan Brun som motiv. Det ble senere kåret som årets vakreste frimerke.
Thidericus
Thidericus var augustinerkorherre ved St. Thomas-klosteret i Leipzig. Han ledet Thomasskolen i Leipzig fra 1295 og fungerte samtidig som thomaskantor. Han er skolens første dokumenterte rektor og kantor; ikke før 1443 kommer det neste fullt ut kildebelagte navnet i disse funksjonene, Thomas Ranstete. Thidericus gav sangundervisning og var forsanger.
Beate Audum
Beate Audum, senere Beate Mulholland (født 8. desember 1944 i Oslo, død 4. desember 1994) var en norsk barnebokforfatter.
Hun utgav blant annet Ser deg siden, Donna (1978), Den magiske barten (1987), og Espen stjeler (1994). Hun hadde også programmer for barn i radio og fjernsyn.
Arkeologiåret 1653
Arkeologiåret 1653 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1653.
Dødsfall
1653 in archaeology
Acta ad archaeologiam et artium historiam pertinentia
Acta ad archaeologiam et artium historiam pertinentia (forkortet ACTA) er et tidsskrift for klassisk arkeologi og kunsthistorie. Det norske institutt i Roma står som redaktør av tidsskriftet. Den var fra 1962 en skriftserie, men fra 2004 gikk Acta over til å bli et tidsskrift, som forventes å utkomme hvert år. Acta har hele tiden vært støttet av Norges forskningsråd.
Freddy Åsblom
Freddy Jonas Åsblom (født 5. mars 1990 i Nacka i Stockholms län) er en svensk skuespiller.
Han fikk rollen som Ville i tv-serien Livet enligt Rosa der han spiller Rosas beste venn. Han er også med i filmen Rosa - the Movie hvor han spiller Rosas kjæreste. Han fikk også en rolle i tv-serien Höök der han spiller sønnen til kriminalsjef Eva Höök.
Eivind Aaeng
Eivind Aaeng (født 21. april 1943) er en norsk regissør, fotograf og programleder som er mest kjent som NRK-regissør fra 70-tallet og fram til 90-tallet og er mest kjent for regien av de to første TV-seriene om Brødrene Dal, Professor Drøvels hemmelighet fra 1979 og Spektralsteinene fra 1982. Han delte regijobben i begge seriene med Kalle Fürst. Han var også fra 1987 programleder i debattprogrammet Diskuteket. Han hadde også jobber på andre NRK-produksjoner på 70-tallet, 80-tallet og 90-tallet, deriblant som programansvarlig i Kluzz sammen med Terje Myklebost og regien på TV-serien Gullfuglen i 1990. Han er i dag bosatt på Nesøya i Oslofjorden.
Xyridea
Utbredelse
Arten lever i delstaten Vest-Australia.
Fjellflyging
Fjellflyging er en spesielt krevende form for flyging og det er mange forhold som gjør fjellflyging spesielt.
20 beste (Nordre Sving-album)
20 beste er et samlealbum med dansebandet Nordre Sving, utgitt i 1993.
Fjellflyging
Lavere trykk i høyden kan gi dårligere løft og mindre mulighet for å klatre enn ved havnivå. Det lavere trykket gjør at indikert flyfart (Indicated Air Speed /IAS) blir lavere enn sann flyfart (TAS / True Air Speed). Siden løftet og de aerodynamiske virkningene på flyet er knyttet til IAS, må fly ha større fart gjennom lufta og over bakken for å beholde løftet.
Rundt fjelltopper og over fjellsider er det flere spesielle vindforhold som kan gi problemer. Når vinden blåser mot et fjell vil det foran fjellet blåse oppover langs fjellsiden, såkalt hang. På baksiden av fjellet kan det danne seg rotor (vind) som har kraftige vinder både nedover og oppover. Lufta som blåser over et fjellmassiv kan danne fjellbølger både like over fjelltoppen, men også oppover i høyden og i le av fjellet. Disse bølgene kan også danne soner med kraftige vinder både oppover og nedover. Fjellbølgene oppover i atmosfæren kan sammenlignes med bølgene ut til siden fra en båt.
Når klar luft blåser over et fjell og presses i været, vil det ofte dannes skyer omkring fjelltoppen og muligens langt nedover. Flyging lavt gjennom fjellpass, med sikt lavt igjennom passet, kan være risikabelt fordi en klar passasje fort kan skye til ved små meteorologiske forandringer. Dersom sikten blir dårligere under en slik passering kan det være for liten plass til å snu og fly tilbake dit en kom fra.
Høydemåleren er viktig for å se om man har sikker høyde over den høyeste toppen i området når man flyr. Ved høyt trykk og lav temperatur blir lufta tettere, og trykkhøydenivåene kommer tettere oppover i høyden. Målefeilen vil øke med høyden, slik at høydemåleren viser mye større høyde enn den reelle høyden over havet.
Ved nødlanding i fjellet stilles det store krav til overlevelsesutstyr, og spesielt klær som det er viktig å planlegge for, spesielt om flygingen går til og fra steder i lavlandet med god temperatur og fint vær.
Det er skrevet en egen lærebok om temaet spesielt for småflygere og det tilbys spesielle kurs og skoleflygingstilbud i fjellflyging.
Norge under Sommer-OL 1900
Norge under Sommer-OL 1900. Sju sportsutøvere fra Norge, alle menn, deltok i to sporter under de andre olympiske leker 1900 i Paris. Norge kom på 14.-plass med medaljefordelingen to sølv- og tre bronsemedaljer.
Medaljer
Det ble ikke delt ut gull, sølv og bronsemedaljer under Sommer-OL 1900 i Paris. Det var først under Sommer-OL 1904 det ble utdelt medaljer til de tre beste, men Den internasjonale olympiske komité har med tilbakevirkende kraft besluttet at medaljefordelingen også gjelder for de olympiske leker 1896 i Athen og  1900 i Paris.
Felka Płatek
Felka Płatek (født 3. januar 1899 i Warszawa i daværende Russland, død 2. august 1944 i Auschwitz-Birkenau) var en polsk-jødisk maler.
Norge under Sommer-OL 1900
Medaljer
==Medaljevinnerne ==
Samson Eitrem
Bakgrunn
Samson Eitrem stammet fra en gammel bondeslekt og vokste opp i Kragerø. Hans bror var filologen Hans Eitrem (1871–1937).
Han fikk først privatundervisning, blant annet i gamle språk, og begynte i 1888 på katedralskolen i Bergen.
Filologi
Samson Eitrem ble cand. mag. i 1896, og fikk i 1898 Kronprinsens gullmedalje for en avhandling om «Ovids mytologiske kilder», med et reisestipendium. Dermed kunne han i oktober samme år reise til Berlin, hvor han ble immatrikulert ved Universitetet i Berlin med henblikk på fordypningsstudier. Det filologiske seminar, ledet av Ulrich von Wilamowitz-Moellendorff, tiltrakk seg den gang studenter fra hele verden. Eitrem fulgte forelesninger av Wilamowitz, Hermann Diels og Johannes Vahlen, og han vekslet høsten 1899 over for ett semester til Universitetet i Göttingen, der han studerte under latinisten Friedrich Leo, grecisisten Georg Kaibel og arkeologen Karl Dilthey. Fra sommersemesteret 1900 til slutten av 1901 studerte Eitrem i Halle an der Saale under arkeologen Carl Robert, historikeren Eduard Meyer og filologen Friedrich Blass.
I studietiden i Berlin og Halle fant Eitrem frem til sine viktigste forskningsinteresser. I Berlin inspirerte Hermann Diels ham til studiet av antikk religionshistorie, i Halle Carl Robert til mytologiske studier. I sitt doktorarbeid beskjeftiget Eitrem seg med tvillingpar i gresk mytologi og trakk da inn både epigrafisk og arkeologisk material.
I desember 1903 ble han dr. phil. ved universitetet i Kristiania (det senere Oslo) på en avhandling om «Die göttlichen Zwillinge bei den Griechen« («De guddommelige tvillingene hos grekerne»). I 1914 ble han utnevnt til professor i klassisk filologi ved det samme universitetet.
Eitrem var virksom på flere områder innenfor den klassiske filologien, men først og fremst leverte han bidrag innenfor papyrologi og religionshistorie. Han skrev bidrag for Pauly-Wissowas Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft. Hans Latinsk grammatikk blir fremdeles utgitt.
Sebastian Knüpfer
Sebastian Knüpfer (1633–1676) var en tysk barokk-komponist og kirkemusiker.
Knüpfer var sønn av Thomas Knüpfer, kantor og organist i Aš. Den første utdanningen fikk Sebastian av sin far og allerede som tiåring utførte han organisttjenester i hjembyen. Fra 1646 til 1654 gikk han på gymnaset i Regensburg. Senere flyttet han til Leipzig hvor han studerte filosofi, blant annet under Johann Adam Scherzer. I 1657 ble han Tobias Michaels etterfølger som thomaskantor ved Thomasskolen i Leipzig. Rundt Knüpfer dannet det seg en krets av høyt ansette musikere som gjorde Leipzig til et betydelig musikksenter, blant dem var kantor i Nikolaikirche, Elias Nathusius, organistene i Thomaskirche, Gerhard Preisensin og Jacob Weckmann, samt legen Johann Kaspar Horn.
Ved siden av sin musikkgjerning opparbeidet Knüpfer seg et visst ry som filolog. I 1658 giftet han seg med Maria Sabina Hagen, og sammen fikk de tre sønner og to døtre.
De fleste av Knüpfers komposisjoner ble ikke publisert, men en samling madrigaler og canzonetter ble gitt ut i 1663. Han komponerte motetter, Geistliche Konzerten, kantater og messer, og skrev festmusikk til kroningen av keiser Leopold I av Det tysk-romerske rike i 1658 og for freden i Aachen i 1668.
I fødebyen Aš er en plass oppkalt etter ham.
Vendalen (sætergrend)
Vendalen er ei sætergrend i Sør-Fron kommune på sørsiden (oftest omtalt som vestsiden) av Gudbrandsdalen ca. 15 kilometer fra avkjøringen fra E6 ved Hundorp. Veg til sætra ble bygd i 1906, vegen fortsetter innover til Peer Gyntveien ved Fagerhøy.
Vendalssætrene ligger på en skråning ned mot Vendalsvatnet. På eldre kart finner vi navneformene Busætrene og Buvatnet.
Sætergrenda omfatter flere gamle sæterbygninger: Hjetlund, Fosse, Graffer og Olstad. Hjetlundsætra, som er den første sætra man kommer til når man kommer opp fra bygda, har et imponerende fjøs i tørrmur og et sel som er kledd med store skiferplater. Olstadsætra, som ligger innerst, har også et imponerende fjøs i tørrmur, bygd sammen med selet.
Fra Vendalen går det sti til Nysætra, Heggesætra og Toftsætra. Dessuten til Svinslåsætrene i Ringebu kommune.
Fylkesvei 4280
Fylkesvei 4280 går mellom Mølbakkneset og Hestnes i Eigersund kommune.
Numb/Encore
12" (vinyl)
A
Fylkesvei 4280
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 55.
Olav Sataslåtten
Olav Sataslåtten (født 4. februar 1891 i Ål, død 10. desember 1971 i Ål ) var en norsk spelemann fra Hallingdal.
Biografi
Olav Sataslåtten er dokumentert med 366 innspillinger, fordelt på opptak bevart i Norsk Folkemusikksamling, NRK og Ål bygdearkiv. Det tidligste opptaket er gjort i NRK i 1939, og det siste ble gjort av Torleiv Stave i september 1971.
Fra perioden 1931 til 1971 ble Sataslåtten kringkastet minst 18 ganger. Han var den første som opptrådte i den faste Folkemusikkhalvtimen med Eivind Groven som programleder i mars 1931. Siden en del av de tidligste sendingene ble sendt i reprise senere på 30-tallet, er det åpenbart at de første opptakene ble spilt inn på plate i kringkastingen.
Den tidligst dokumenterte opptreden vi kjenner til med Sataslåtten er fra en dansefest på Torpo i 1904, referert til i mesterdanseren Svein Nestegards notat fra 1956, bevart i Ål bygdearkiv. I 1956 hadde den tidligere mesterdanseren Svein Nestegard frå Hol og spelemannen Olav Sataslåtten en sammenkomst, der Nestegard skrev ned en fortelling fra Sataslåtten om den gangen i på Torpo i 1904 da Sataslåtten spilte og Svein Nestegard danset. Historien er i seg seg et vitnesbyrd om hvilken innovativ og dristig hallingdanser Svein Nestegard var, men den gir samtidig opplysninger om Sataslåttens tidligste kjente offentlig opptreden. Fram til nå har en gått ut fra at den tidligst kjente opptredenen med Sataslåtten var i forbindelse med syttende mai-toget på Sundre, der han går fremst i toget sammen med spelemennene Ola O Strand og Ola A Øino, trolig rundt 1910 eller opp til et par år før. Denne notisen, bevart av Hans Nestegards datter Grethe Nestegard, daterer Sataslåttens første opptreden til 1904:
Fortalt av felespiller Olav Sataslaatten 1956
Samtidig introduserer Sataslåtten «Skripalåtten» på et Hallingstadband med følgende: «Då eg var ung so spelte eg denna låtten (Skripalåtten), og då var han Svein Nestegard tilstades»
Vi ser Sataslåtten også på et bilde fra en 17. mai-feiring på Sundre i Ål. Dette må være før 1910, ettersom Gretestugu, som ble flyttet til Frognerseteren, vises på bildet fra torget på Sundre. Bildet viser Sataslåtten sammen med tre andre spelemenn fra Ål, hvorav to av dem er kjøpmennene Ola O Strand og Ola A Øino: han lærte slåtter av sistnevnte.
Parallelt med at flere og flere skriftlige kilder blir digitalisert har det vært mulig å spore kappleikslåttingen til Sataslåtten tilbake til landskappleiken i Bergen i 1923, hvor det går frem at han deltok, men ikke markerte seg. Dette er den først av i overkant tretti kappleiker det kan dokumenteres at han deltok på. Han tok premie ved Hilme-stevnet i august 1971, bare fire måneder før han gikk bort. Den tidligst dokumenterte kappleiken han deltok på var landskappleiken på Hønefoss i 1926, hvor han tok fjerde 3. premie etter Sven Aakhus, Per Berge og Ingolf Vindheim.
I likhet med Sevat Sataøen var Sataslåtten en av de viktigste tradisjonsbærere av det eldre hallingspelet i dalen. Dette ble videreført fra spelemenn som Gulbrand Skjellerud, Asle-Knut, Knut Skøro/Skøren, Myreguten, Asle Øino, Eivind Hollebakken m fl. I de tidligste årene var primærkildene hans Dekko-brødrene, Ola Strand Vangen, Tor Grimsgard, Øyno-spelemennene Ola A og Knut, Kittil Lien, Eivind Hollebakken og Musehaugen på Gol. Etter hvert lærte han også spill tilknyttet andre distrikt, bl a av Ole Hakkelberg fra Numedal, Truls Ørpen, Lorentz Hop, Torkjell Haugerud og Gjermund Haugen. Han tilbragte årene fra rundt 1911-1917 som skredder på Kongsberg.
Spillet i Hallingdal var sentrert rundt god danserytme. Det fantes knapt lydarslåtter i Hallingdal i Sataslåttens levetid. Hans ry som dansespelemann er blitt fokusert på i rikt monn, men det er også verdt å understreke hans unike uttrykk, bragt frem gjennom hans teknikk hvor han utelot pekefingeren på brettet. Denne teknikken, basert i utgangspunktet på en uvane, gjorde at han i større grad enn andre spelemenn «skuslet», dvs lot fingrene gli over brettet. Dette, kombinert med uvanlig spenst i buedragene ga et spel som Bjarne Herefoss karakteriserte som «Gruelig godt – det er ingen som kan gjøre det etter ham». Torleiv Bolstad sa en gang at Sataslåtten ville vært Norges beste hardingfelespelemann om han hadde brukt alle fingrene.
I 1950-årene gikk det en serie i Spelemannsbladet kalt «Kvifor eg valde hardingfela». I nummer 3-4 1954 skrev Olav Sataslåtten:
«Sataslåtten var ein meister til å forme låttane så det var god takt og rytme som høvde for hallingspringaren».
Knut Buen skrev om Olav i en artikkel i Hallingdølen (23. februar 1988):
Sataslåtten var i mange år leder for Torpo Spelemannslag og ble en stor inspirasjon for yngre folkemusikkutøvere i Hallingdal. Sammen med Tor Grimsgard og Kristian Øvrevollseie, var Olav Sataslåtten og Sevat Sataøen de mest betydelige utøverne i Hallingdal på 1900-tallet, frem til Odd Bakkeruds inntreden.
En hel rekke av innspillingene med Olav Sataslåtten kan lyttes til i Ål bygdearkiv sin lydsamling
Radiosendinger
Utdypende artikkel: Radiosendinger Olav Sataslåtten
Liste over presidentene for Hessens landdag
Presidenten for Hessens landdag er leder for forsamlingen.
Isadora Duncan
Angela Isadora Duncan (født 27. mai 1877, død 14. september 1927) var en amerikansk danser. Hun blir regnet som en pioner for moderne dans. Hun var lite kjent i USA, men ble svært populær i Europa.
Isadora Duncan døde under dramatiske omstendigheter. Under en biltur i Nice satte en bit av det lange sjalet hennes seg fast i eikene på den åpne sportsbilen hun satt i, og hun brakk nakken.
Nikolaus Gjelsvik
Nikolaus Mathias Gjelsvik (født 11. april 1866 i Vevring i Sunnfjord, død 14. november 1938) var en norsk jurist og språkpolitiker. Han var professor ved Det Kongelige Frederiks Universitet (Universitetet i Oslo) fra 1906.
Liv
Gjelsvik var av bondeslekt. Han ble uteksaminert fra Stavanger katedralskole i 1887. På Lars Oftedals guttehjem i Stavanger ble han kjent med Peter Hognestad. Gjelsvik, som ble foreldreløs i 1880, ble ofte med Hognestad til Time i feriene. Vennskapet mellom de to fikk betydning for utvikling og utbredelse av nynorsk, blant annet bruk av nynorsk på Jæren. Hognestad holdt den første gudstjenesten på nynorsk i Kristiania
Nikolaus Gjelsvik ble student i 1887 og cand.jur. i 1893. Etter å ha vært sorenskriverfullmektig og ha vært på en stipendreise i utlandet, deltok han i 1897 i konkurransen om et professorat i rettsvitenskap, men tapte til fordel for Fredrik Stang d.y. I stedet ble han samme år utnevnt til dosent i samme fag. Han fikk doktorgraden på en av konkurranseavhandlingene, «Om vildfarelsens indflydelse paa retshandlers gyldighed». I 1906 ble han professor.
Fra 1901 til 1902 var Gjelsvik medlem av komitéen angående Norges tiltredelse til Haag-konvensjonen. Han var konsulent for Nobelinstituttet fra 1904 til 1906, og var sekretær ved Karlstadforhandlingene. I 1906 var han medlem av konsesjonskomitéen. Her leverte han et utførlig responsum i spørsmålet om private brukseiere skulle ha anledning til å regulere vannstanden i Mjøsa. I 1915 var han medlem av Forsvarsdepartementets forsvarskomité.
Gjelsvik var en aktiv skribent i dagspressen. I den norsk-svenske unionens siste år skrev han en rekke bidrag til utredning av de rettslige sidene ved unionsstriden. Han var også en av de ledende i målbevegelsen. Særlig arbeidet han for å gjøre landsmålet egnet som lovspråk, og han brukte dette språket i forelesningene sine ved universitetet og i avhandlingene sine. Fra 1903 til 1919 var han formann i Det norske Samlaget, og var 1906–1915 dessuten formann i Noregs Ungdomslag. Fra 1912 til 1915 var han formann i utvalget som utga Norske Folkeskrifter, og leverte selv en del bidrag til disse.
Utmerkelser
I 1929 ble han utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Leipzig for sitt arbeid med folkerett.
I 1941 ble det reist en minnesten over Gjelsvik på fødestedet hans i Sunnfjord.
Puyehue (vulkan)
Puyehue er en vulkan som er en del av Andesfjellene og som befinner seg i regionen Los Ríos i Chile. Det er en stratovulkan som når en høyde på 2 236 moh.
Aphanesia
Aphanesia er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene lever i Australia. Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten lever i Australia.
Doris Lessing
Doris May Lessing (født Doris May Tayler 22. oktober 1919 i Kermanshah i Persia, død 17. november 2013 i London i England) var en britisk forfatter. Hun ble belønnet med nobelprisen i litteratur i 2007, da som den ellevte kvinnen og den eldste personen som hittil har mottatt denne prisen. I 2001 ble hun belønnet med David Cohen-prisen for livslangt prestasjon i britisk litteratur. I 2008 rangerte avisen The Times henne på femteplass på en liste over «De 50 største britiske forfattere siden 1945.»
Bakgrunn
Hun var datter av kaptein Alfred Tayler og Emily Maude Tayler (født McVeagh), fra Storbritannia og den tyske politikeren Gregor Gysis (inngiftede) tante. Lessing ble født i 1919 i Kermanshah i Persia (Iran), der faren jobbet for Imperial Bank of Persia.
Oppvekst og unge år i Rhodesia
I 1925 flyttet familien til Sør-Rhodesia, der de levde et hardt liv på landet. Doris gikk på katolsk klosterskole i hovedstaden Salisbury. Hun avbrøt skolegangen da hun var 14 år. Deres store landeiendom bragte ingen rikdom, slitet var hardt.
Da Doris var femten flyttet hun hjemmefra for å komme unna sin mor. Hun tok en jobb som helsefagarbeider og studerte med hjelp fra sin arbeidsgiver litteratur, sosiologi og politikk. I 1937 fikk hun jobb som telefonist i Salisbury.
Forfatter i England
Doris Lessing flyttet til England i 1949 og slo gjennom som forfatter med debutromanen Det synger i gresset (The Grass is Singing) i 1950. Hun nådde et internasjonalt publikum med en rekke romaner med politisk radikalt tilsnitt, som bøkene om Martha Quest og den feministiske Den gyldne notatbok.
Med romanen Briefing for a Descent into Hell som ble innstilt til Bookerprisen i 1971 tok Lessing en ny retning med fokus på åndelige og kosmiske temaer. Hun begynte også å studere islamsk mystikk, sufisme. Disse temaene ble videreført i science fiction-form gjennom serien Canopus i Argos-arkiver. Det ble lenge antatt at hun ved å bruke science fiction-genren mistet sjansen til å vinne nobelprisen i litteratur.
Doris Lessing utgav første bind av sine erindringer, Under huden i 1994.
Bibliografi
(Ikke alle norske titler er kommet med)
Anne Raad
Hun vant to sølvmedaljer i NM i 1957 på Krohnsminde stadion i Bergen; i kule med resultatet 10,25 meter, bak den norske rekordholderen Edel Leverås. I diskos kastet hun 30,35 meter og ble nummer to etter den samme Leverås. Raad er den første kvinnelige utøver fra Gloppen kommune med medalje fra friidretts-NM.
Raads personlige rekorder er 10,72 meter i kule fra et stevne i Utvik i 1958, og 33,65 i diskos fra et stevne i Høyanger i 1958.
Nordre Sving Special - 20 klassikere
Nordre Sving Special - 20 klassikere er et samlealbum med danseorkesteret Nordre Sving, utgitt i 2006.
Carlo Fregosi
Fregosi ble olympisk mester i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp foran Ungarn. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag.
Åtte år senere, under OL 1920 i Antwerpen vant han sin andre olympiske gullmedalje. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp med 359,855 poeng foran Belgia (346,765) og Frankrike (340,010). Det var 120 turnere fra fem nasjoner på fem lag som deltok i konkurransen som ble gjennomført 23. og 24. august 1920.
VM i fotball 1978
VM i fotball 1978 ble arrangert i Argentina. Det ble vunnet av, som slo 3-1 i finalen, etter ekstraomganger. Dette var Argentinas første VM-tittel, som ble det sjette landet (etter, , , , og ) som ble verdensmester.
Man beholdt turneringsformatet fra 1974: De 16 kvalifiserte lagene ble inndelt i grupper à fire lag. De to beste lagene i hver gruppe gikk videre til andre runde, der de ble inndelt i to grupper à fire lag. Gruppevinnerne spilte finalen, mens gruppetoerne gjorde opp om bronsemedaljene.
Nederland tapte sin andre VM-finale på rad, også denne gang mot vertsnasjonen. Argentinas Mario Kempes ble turneringens toppscorer med sine seks mål.
I kampen mot Nederland scoret s Archie Gemmill et vakkert mål som senere ble gjort til en minneverdig scene i filmen Trainspotting. Skottland måtte vinne med tre mål for å gå videre til andre runde, og Gemmill økte ledelsen til 3-1. Nederland reduserte senere til 2-3, og hindret skotsk avansement.
Tropper
Se Troppene til VM i fotball 1978
Friidrett
Friidrett er en idrett der det konkurreres i en rekke øvelser hovedsakelig kategorisert som hopp, løp og kast. I de greske antikke olympiske leker fra 776 f.Kr. var friidrett sammen med boksing og bryting hovedidrettene. Samlet ble disse øvelsene kalt atletikk, et begrep som går igjen for friidrett i en rekke språk. Fra midten av 1800-tallet ble konkurranser innen friidrett modernisert. Det var spesielt i konkurranser mellom britiske universiteter at organiserte konkurranser ble utviklet. I de første moderne olympiske leker i 1896 var friidrett den mest sentrale idretten. Kvinner fikk delta i friidrett i de olympiske leker fra 1928 i Amsterdam.
Konkurranser i friidrett arrangeres vanligvis på en utendørs oval bane med en 400 meter lang løpebane rundt en gressdekket indrebane, men også løp utenfor bane (gateløp, terrengløp etc.) er del av friidretten. Hopp- og kastøvelsene avvikles vanligvis på området innenfor løpebanen. Siden 1960-årene arrangeres det også egne mesterskap innendørs i et utvalg øvelser.
Det internasjonale friidrettsforbundet, IAAF (International Association of Athletics Federations), ble grunnlagt i 1912 ved en kongress i Stockholm. Det er IAAF som arrangerer VM i friidrett, for første gang i 1983 i Helsingfors. Norsk friidrett er organisert i Norges Friidrettsforbund (NFIF).
Løpsøvelser
{|width="100%" align="center"|
Tekniske øvelser
{|width="100%" align="center"|
Andre øvelser
{|width="100%" align="center"|
Oktonautene
Oktonautene (orig: The Octonauts) er en amerikansk-britisk-irsk animert eventyrserie for barn som har gått på The Walt Disney Company siden 2012. Serien handler om noen skapninger kalt Oktonautene. De lever under sjøen og har et undersjøisk hovedkvarter kalt Oktopodden. Derfra planlegger de redningsaksjoner, og kommuniserer med undervannskjøretøyene: “Gøppiene”. TV-serien er basert på en barnebokserie skrevet av Vicki Wong og Michael Murphy ved Meomi Design Inc.
I Norge har serien gått på TV 2.
Gunnar Rudberg
Gunnar Rudberg (født 17. oktober 1880 i Björsäter i Västergötland, død 6. august 1954 i Uppsala) var en svensk klassisk filolog som var professor i klassisk filologi ved universitetet i Oslo fra 1919 til 1933.
Etter examen artium 1899 ble det fil.dr. fra Uppsala universitet i 1908 (samme som dr. phil.) og utnevnelse til dosent i gresk samme sted. Avhandlingen het «Textstudien zur Tiergeschichte des Aristoteles». Ved Uppsala flickgymnasium (pikegymnas) var han latinlærer fra 1909 til 1919. Fra 1919 til 1933 var han professor i klassisk filologi ved Universitetet i Oslo. Han mottok den svenske Nordstjerneordenen og ble æresdoktor i teologi ved Uppsala i 1927.
Fra 1933 til han ga seg i 1945 var han professor i gresk i Uppsala. I 1940 ble han innvalgt i Kungliga Vetenskapsakademien. Han ble også innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi.
Han var sønn av presten August Rudberg (1842–1912) og Helena Elisabet Charlotta Odström. Broren Yngve Rudberg (1887–1978) ble biskop i Skara stift. Gustav giftet seg i 1913 med Gertrud Andréen (1881–). Sønnen Sten Rudberg (1917–96) ble professor i geografi.
Asbjørn Flø
Asbjørn Flø (født 9. april 1933, død 14. august 2020 ) var en norsk politiker som representerte Senterpartiet.
Han var melkebonde på garden Høybakk på Flø.
Asbjørn Flø satt i kommunestyret i Ulstein kommune i tyve år. Han var ordfører i kommunen i åtte år, fra 1979 til 1987.
Minneola
Minneola (Citrus ×aurantium Tangelo-Gruppen) er en sitrusfrukt som også kalles tangelo. Den likner en appelsin, men har en typisk topp i stilkenden. Minneola er en krysning mellom tangerinsorten «Darcy» og grapefruktsorten «Duncan»: Frukten ble lansert i 1931 av Horticultural Research Station i Orlando i Florida, som er en del av USAs jordbruksdepartement.
Sarah Paulson
Sarah Catharine Paulson (født 17. desember 1974 i Tampa i Florida) er en amerikansk skuespiller.
I begynnelsen av karrièren hadde hun flere teaterroller, men etter hvert fikk hun faste roller i TV-seriene American Gothic (1995–1996) og Jack & Jill (1999–2001). Paulson spilte deretter i komediefilmene What Women Want (2000) og Down with Love (2003), og dramafilmene Path to War (2002) og The Notorious Bettie Page (2005). Fra 2006 til 2007 spilte hun Harriet Hayes i komedieserien Studio 60 on the Sunset Strip. Paulson ble nominert til en Golden Globe Award for denne rollen. I 2008 hadde hun rollen som Ellen Dolan i superheltfilmen The Spirit.
Paulson har også spilt i Broadway-stykkene Glassmenasjeriet (2005) og Collected Stories (2010). Hun har spilt i flere indiefilmer og hadde hovedrollen i komedieserien Cupid i 2009. Senere spilte hun i indiefilmen Martha Marcy May Marlene (2011) og ble nominert til en Primetime Emmy Award og en Golden Globe for rolleskildringen som Nicolle Wallace i HBO-filmen Game Change (2012). Paulson spilte Mary Epps i dramafilmen 12 Years a Slave (2013), Abby Gerhard i dramafilmen Carol (2015) og Tony Bradlee i journalistfilmen The Post (2017). Hun fikk god kritikk for rolletolkningene i disse filmene.
Siden 2011 har Paulson spilt i antologiserien American Horror Story. Hun har spilt flere rollefigurer i TV-serien, blant annet journalisten Lana Winters i Asylum og de siamesiske tvillingene Bette og Dot i Freak Show. Paulson har vært nominert til fire Primetime Emmy Awards og vunnet to Critics' Choice Television Awards for arbeidet.
I 2016 spilte Paulson aktor Marcia Clark i antalogiserien The People v. O.J. Simpson: American Crime Story. Hun vant sin første Emmy-pris for denne rollen under den 68. Primetime Emmy Award-utdelingen i 2016. Paulson vant også en Screen Actors Guild Award og en Golden Globe.
Geroj (2019)
Geroj (originaltittel: Герой) er en russisk film fra 2019, regissert av Karen Oganesjan.
Handling
Andrej Rodin fikk opplæring, for femten år siden, ved en spesialskole under etterretningsorganisasjonen SVR hvor agenter får opplæring som tenåringer. Men på begynnelsen av 2000-tallet ble dette prosjektet stengt, og hovedpersonen har lenge vært bosatt i en av de store europeiske byene - men husker ikke lenger sitt hjemland.
Romjegeren
Romjegeren (originaltittel: Spacehunter: Adventures in the Forbidden Zone) er en amerikansk-kanadisk science fiction- og eventyrfilm fra 1983 regissert av Lamont Johnson. Filmen handler om en dusørjeger som skal befri tre jordkvinner fra fangenskap på en uvennlig planet. På planeten hersker en gammel diktator som holder seg oppegående ved å stjele andres ungdom. Hovedrollene spilles av Peter Strauss og Molly Ringwald.
Geroj (2019)
Handling
Men en gang svarer han på telefonen, og hører stemmen til faren sin - som han lenge trodde var død. Andrej Rodin må deretter unngå andre hemmelige tjenester, og overleve lenge nok til å møte faren sin igjen. Underveis får han hjelp fra kjæresten sin, Masja. Men Andrej blir stadig mer involvert i spionasjen, uten å innse dens store omfang.
Romjegeren
Handlingsreferat
På begynnelsen av det 22. århundre, åpner filmen med ødeleggelsen av en romfartøy. De eneste overlevende er tre vakre kvinner - Nova, Reena og Meagan - som slipper unna, og lander på nærmeste beboelige planet. Der blir de raskt tatt imot av fiendtlige innfødte, og tatt om bord på et seil-drevet kjøretøy som ligner et pirat-skip. I verdensrommet går det ut et varsel om at de som returnerer kvinner til sikkerhet, skal få de en belønning på 3 000 "mega-credits"
Wolff får med seg meldingen, og kommer seg til planeten, sammen med ham er hans ingeniør Chalmers. De oppdager at planeten - kalt Terra XI - er en mislykket koloni som tidligere ble offer for en dødelig pest og borgerkrig. Wolff er villig til å ta risikoen, fordi belønningen kan løse de økonomiske problemene hans. Wolff og Chalmers reiser i et firehjulsdrevet kjøretøy kalt "Scrambler" og havner snart i en pågående kamp mellom en gruppe maraudere (kalt "Zoners") og en gjeng nomader "Scavs"
Zoners tar kvinnene før Wolff kan stoppe dem, og flyr vekk på jet-drevet hangglider. Wolff oppdager at kvinnene ble ført til "The Zone" som styres av "Overdog" men Chalmers blir drept, og Wolff fortsetter på egen hånd. Men han tar snart med seg tenåringen ved navn Niki som forsøker å stjele hans Scrambler. I mellomtiden blir de tre kvinnene tatt av "The Chemist" en håndlanger for Overdog. En avskyelig cyborg med gigantiske metall-klør i stedet for vanlige hender. Wolff møter en tidligere militær bekjent av ham, en soldat ved navn Washington, som avslører at også han har kommet for å redde kvinnene og håper på belønningen. Hans eneste problem er at han krasjet romskipet sitt, og ikke har noen vei vekk fra planeten de står på.
Wolff nekter å hjelpe rivalen sin, og krever at han må klare seg selv. Wolff havner i flere problemer, blant annet blir han angrepet av muterte humanoider. Han mister også sin Scrambler, og må fortsette til fots. Til slutt blir de funnet igjen av Washington, og Wolff må nå spørre sin rival om hjelp. De godtar å dele belønningen likt. Wolff og Washington slår seg sammen, og sniker seg frem til Overdogs festning fylt av dødelige hindringer, farer og feller. Wolff ser kvinnene som holdes i et bur, og forsøker å finne på en redningsplan. Niki blir etterlatt utenfor festningen for hennes egen sikkerhet. Men hun forsøker å lure seg inn, blir fanget og deretter sendt inn i labyrinten.
Popularitet og økonomi
Romjegeren ble ingen publikumssuksess. Den innbragte bare $16,5 millioner i USA og havnet på en 44-plass over de mest innbringende filmene i USA i 1983.
Produksjonskostnadene var på $14,4 millioner.
Anmelderne
Den ble dårlig mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den bare har fått 18 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Leonard Maltin gav den 1,5 av 4 stjerner.
I rollene
(utvalg)
939 Isberga
939 Isberga er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaga den 4. oktober 1920 av Karl Wilhelm Reinmuth fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter den hellige Isberga.
Smart antenne
Retningsendringer og lobeforming oppnås ved å justere tidsforsinkelsen mellom de forskjellige elementene i antennen. Dersom en bølgefront skal sendes ut fra antennen på skrå til siden, kan man se for seg en bølgefront i samme retning som passerer antennen. Dersom hvert antenneelement gir en impuls når bølgetoppen er ved elementet, vil interferens mellom impulsene fra alle elementene gi en bølgefront i samme retning. Denne teknikken er kjent som stråleforming.
Smarte antenner benyttes blant annet innen akustiske systemer, radarteknologi, radioastronomi og radioteleskop. Videre er de mye i bruk innen mobile systemer så som W-CDMA og UMTS der en finner antenne på basestasjonene.
En fordel med smarte antenner er at de ofte kan utformes mer kompakte og med en enklere geometri enn tradisjonelle antenner. Et eksempel er på fly. En større radarantenne er tradisjonelt en del av en parabol som må rotere om den skal scanne rundt horisonten. En del nyere radarantenner på fly er formet som en bom eller «stokk» som monteres langs flyets lengdeakse. Et kjent eksempel er den karakteristiske bommen fra halen på Lockheed P-3 Orion overvåkningsfly. De inneholder mange elementer som elektronisk kan sende og ta imot radarsignalene i alle retninger ved hjelp av elektronisk tidsforskjell mellom elementene.
Saladins ørn
Saladins ørn er en arabisk form for en strengt stilisert, såkalt flakt ørn. Den er en dominerende del av flere lands riksvåpen. Saladins ørn er gjengitt i gull eller sølv og/eller svart farge. Den bærer på brystet et skjold med det enkelte landets farger og flaggfigurer, og den står på en navneplate med arabisk innskrift.
Navnet Saladins ørn henspiller på den berømte politiske og militære lederen Salahadin Ayyubi (død 1193 i Damaskus) som bl.a. erobret Jerusalem fra korsfarerne. Han fikk bygd citadellet i Kairo, Egypt,og en framstilling av en ørn er funnet på citadellets vestvegg. Det kan imidlertid reises tvil om ørnen var Saladins eget kjennetegn, bl.a. fordi det ikke er kjent noen ørn i segl, på mynter eller på annet som skriver seg fra Saladin. Gjennom riksvåpnene fra nyere tid, er denne formen for stilisert ørn nå blitt et symbol på de etiske idealer og den historie som Saladin sto for.
Den moderne, grafiske utformingen av Saladins ørn skal ha vært brukt første gang i riksvåpenet til Den forente arabiske republikk i 1958. Senere er Saladins ørn kommet inn i Egypts riksvåpen, Iraks riksvåpen, Libyas tidligere riksvåpen, Palestinas riksvåpen og Sør-Jemens riksvåpen.
På tilsvarende måte som med Saladins ørn, bruker noen arabiske land en stilisert falk eller hauk som skjoldbærer i sine riksvåpen. Denne fuglen henspiller på den viktige, arabiske Quraysh-stammen, og den finnes nå i riksvåpnene til Syria og Libya.
Jacob Christian Larssøn
Jacob Christian Larssøn (født Torjusholmen 5. september 1826, død 1908) var en norsk skipper og reder bosatt i Brattekleiv og senere Merdø, utenfor Arendal. Han var sønn av skipsfører Jacob Jacobsen Larssøn og Maren Christinesdatter Jenssøn. I 1854 giftet han seg med Laura Christine Larsen (1830-1909). Sammen fikk de 5 sønner, hvor fire levde opp. I 1890-årene flyttet de til slektsgården Merdøgaard. Larssøn var opptatt av historie og skal være den som lanserte tanken om å gjøre slektsgården om til museum. Dette skjedde i 1930. I dag er Merdøgaard tilknyttet Aust-Agder museum og arkiv.
Arkivet
Arkivet etter Jacob Christian Larssøn befinner seg ved KUBEN i Arendal. Arkivet etter omfatter hovedsakelig dokumenter, brev, almanakknedtegnelser, innsamlede historiske dokumenter og slektshistoriske notater.
August Brinkmann
Martin Cecilius August Brinkmann (født 1. november 1878 i København, død 21. desember 1940 i Bergen) var en prisbelønt dansk-norsk zoolog. Han virket blant annet i Bergen.
Bakgrunn
Martin Cecilius August Brinkmann var sønn av C. August Brinckmann (1849–1930) og Caroline Mathilde Krogh (1856–1933). Faren var grosserer.
August ble gift i 1911 med Theresia Stillmann (1887–1963). Sønnen August Brinkmann jr. (1912–91) ble også professor i zoologi samme sted som faren, utnevnt 1954.
Akademisk karriere
Fra 1906 var han prorektor ved Den Kgl. Veterinær- og Landbohøjskole i København, og mottok doktorgrad samme sted i 1911, men for en avhandling om hudkjertlene på drøvtyggere. Samme året fikk han arbeide ved Den Sundtske lærestol i Zoologi ved Bergens Museum som hadde blitt etablert i 1907. Han jobbet mest med skjelettsamlingen fra diverse utgravninger.
Sammen med de fire andre avdelingslederne ved Bergen Museum, ble Brinkmann i 1914 forfremmet til professor, som han var til sin død i 1940. De fire andre var Bjørn Helland-Hansen (biologisk), Jens Holmboe (botanisk), Carl Fredrik Kolderup (geologi) og Haakon Shetelig (historisk-antikvarisk). Han forsket en del med alle disse, kanskje spesielt med Shetelig i studiet av funnene i 1914 på Ruskeneset ved Straume bru i Fana (publisert 1921).
Brinkmann la ned mye praktisk arbeide i det som senere ble zoologisk avdeling ved Universitetet i Bergen. Hans erfaringer fra Napolioppholdet brukte han fra 1917 da han forestod byggingen av den nye biologiske stasjonen på Laksnesset på Herdla, et par mil nord om Bergen (innviet 1921).
Dirt Off Your Shoulder/Lying From You
Dirt Off Your Shoulder/Lying From You var Linkin Parks andre singel fra albumet Collision Course. Den ble gitt ut i USA og i store deler av Europa i 2005. Globalt ble den gitt i 2006. Dirt Off Your Shoulder kommer fra Jay-Z The Black Album og Lying from You kommer fra Meteora. Sangen fikk ganske bra kritikk, men ikke like bra som Numb/Encore. På starten av sangen hører du at Chester Bennington, Mike Shinoda og Jay-Z tuller, Shinoda lot dette være på CD-en for å vise at de var gode venner.
Dirt off Your Shoulder/Lying from You
Nordre Svings beste Vol. 2
Nordre Svings beste Vol. 2 er et samlealbum med dansebandet Nordre Sving, utgitt i 1977.
George Cumine Strahan
George Cumine Strahan (født 9. desember 1838, død 17. februar 1887) var en britisk militæroffiser og koloniadministrator, best kjent som guvernør av Tasmania fra 1881 til 1886.
Bakgrunn og virke
Strahan ble født i Fraserburgh i Aberdeenshire i Skottland. Etter at han utdannet seg ved Royal Military Academy i Woolwich i London, sluttet han seg til Royal Artillery–korpset i British Army som løytnant i 1857.
Han ble aide-de-camp til de siste to høykommissærene på De joniske øyer, William Gladstone og Henry Knight Storks. Da Storks ble utnevnt til guvernør på Malta i 1864, fulgte Strahan ham og tjente under hans etterfølger Patrick Grant frem til 1868 da han ble sjefssekretær på Malta. Ytterligere administrative utnevnelser fulgte på Bahamas (kolonisekretær 1868–72 og fungerende guvernør 1872–73), Lagos (1873–74), Gullkysten (guvernør 1874–76) og Windward Islands/Barbados (guvernør 1876–80).
Strahan ble utnevnt til guevrnør i Tasmania i april 1880 og ble adlet kort tid etterpå. Men han inntok ikke stillingen før han ankom Hobart i desember 1881. Den lange forsinkelsen skyldtes at Strahan fungerte som guvernør for Kappkolonien og høykommissær for det sørlige Afrika til Hercules Robinson ankom.
Han var en populær guvernør i Tasmania og regnet som oppmerksom mot utdanning, helse og jordbruksindustrien. Det ble til tider stilt spørsmål ved hans egen helse, og periodene med sykdom i løpet av hans periode skyldtes at han hadde tilbrakt så mange år i tropisk klima i Karibia og Afrika.
Byen Strahan på vestkysten av Tasmania ble oppkalt etter George Strahan i 1892.
Bundeswehrs universitet
Bundeswehrs universitet (tysk: Universität der Bundeswehr) er det tyske forsvarets (Bundeswehrs) universitet for utdannelse av offiserer.
I Helmut Schmidts tid som forsvarsminister ble det i 1970 bestemt å etablere Bundeswehruniversiteter i Hamburg (Helmut Schmidt-universitetet) og München.
Ulikt andre staters militærakademier, tilbyr begge universitetene studier som har liten tilknytning til selve forsvaret.
Samtlige professorer på begge universiteter er sivile. Fremtidige offiserer som har en plikttid på minst 13 år (15 år for piloter) får en bachelorgrad tilsvarende den på andre universiteter i Tyskland. Studentene kan oppnå en mastergrad etter fire år.
Fra 2003 kan sivile også studere ved universitetene, forutsatt at det er plass og at næringslivet betaler kostnadene.
Michaela Dorfmeister
Michaela Dorfmeister (født 25. mars 1973 i Wien) er en østerriksk tidligere alpinist. Hun ble verdensmester to ganger og olympisk mester to ganger. I tillegg vant hun verdenscupen sammenlagt en gang, og vant disiplincupene i både utfor, Super-G og storslalåm.
Karriere
Dorfmeister debuterte i verdenscupen i 1991, og i 1995 kunne hun feire sin første seier, i et utforrenn i St. Anton am Arlberg. Under OL 1998 i Nagano fikk hun sølv i super-G, ett hundredels sekund etter vinneren Picabo Street, og i VM 1999 fikk hun sølv i utfor og bronse i super-G. Under VM 2001 i St. Anton vant hun gull i utfor.
Charophyta
__STATISTOMDIRIGERING__