cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stortingsvalget 1865
Stortingsvalget 1865 ble avholdt i 1865 i Norge som indirekte valg til det 18. ordentlige storting. Det 18. ordentlige storting var samlet 2. oktober 1865 til 14. juni 1866.
Parlamentarismen var ikke innført, så statsrådet fungerte uten formell kontakt med stortinget.
Valgordning
I hvert prestegjeld hadde sognepresten ansvar for å holde valgting som utpekte valgmenn. Sognepresten hadde også ansvaret for å vite hvem som var kvalifisert for stemmerett. Valgmennene møttes til valgmannsting. På landet hadde hvert av de atten amtene valgmannsting, og utpekte fire eller fem av 74 stortingsrepresentanter. Kjøpstedenes valgmannsting utpekte én, to eller fire av 37 stortingsrepresentanter.
Kvalifisert for stemmerett var menn over 25 år med eiendom av en viss størrelse. I tillegg var embedsmenn og rettighetsmenn i Finnmark kvalifisert. For å være stemmeberettiget måtte de i tillegg avlegge ed til grunnloven ved innføring i manntall. Allmenn stemmerett for menn ble innført i 1898. Kvinner hadde ikke stemmerett.
126 473 menn var stemmerettskvalifisert, 80 888 hadde stemmerett. Av disse stemte 33 831. 387 valgting i landdistriktene utpekte totalt 927 valgmenn. 37 valgting i byene utpekte totalt 211 valgmenn. Valgmannstingene ble holdt i perioden 20. februar 1865 til 6. juli 1865.
Resultater
Valgmennene kunne stemme på hver enkelt stortingsplass i sitt valgmannsting. Kandidatene måtte tilhøre valgkretsen, og kunne ikke stemme på seg selv.
Kjøpstedene
{{legend|lightblue|gjenvalgt stortingsrepresentant}} {{legend|lightgreen|ny stortingsrepresentant}}
Amtene
{{legend|lightblue|gjenvalgt stortingsrepresentant}} {{legend|lightgreen|ny stortingsrepresentant}}
Torben Hansen (folketingsmedlem)
Torben Hansen (født 11. september 1965 i Randers) er en dansk politiker. Han tilhører partiet Socialdemokratiet. Han er borgermester i Randers kommune etter kommunevalget i 2017.
Hansen var medlem av Folketinget fra 2001 til 2015, først som representant for Århus Amtskreds, deretter for Østjyllands Storkreds.
Hansen er utdannet allmennlærer fra Skive Seminarium (1989). Han arbeidet deretter som lærer ved Randers Tekniske Skole fra 1989 til 2001.
Han var formann for Danmarks Socialdemokratiske Ungdom i Randers fra 1983 til 1986, og kretsformann for Socialdemokratiet i Randers krets fra 1989 til 1994. I 1994 ble han valgt inn i byrådet i Randers, og ble gruppeformann og politisk ordfører for sosialdemokratenes gruppe. Fra 1998 til 2001 var han første viseborgermester.
Preußische Liebesgeschichte
Preußische Liebesgeschichte (Prøyssisk kjærlighetshistorie) er en tysk film av Paul Martin fra 1938.
Filmen handler om det ulykkelige kjærlighetsforholdet mellom prins Vilhelm av Preussen og prinsesse Elisa Radziwill.
Filmen fikk fremvisningsforbud da den kom, og ble først vist på kino i 1950.
Niccolò Fabriani
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 15. mai 1328 av motpaven Nikolaus V.
Han ble ekskommunisert av pave Johannes XXII og avsatt i 1333.
Prestberget idrettsanlegg
Prestberget idrettsanlegg er et kommunalt idrettsanlegg som eies av Nord-Odal kommune i Innlandet. Anlegget driftes av Sand IF.
Fotballbanen ble tatt i bruk allerede sommeren 1973, men den offisielle åpningen av anlegget var først året etter - 6. juli 1974. I 1978 åpnet skøytebanen, en utendørsbane med naturis.
I 1987 ble den første NM-uka på skøyter for juniorer arrangert blant annet på Prestberget. Sommeridrettslekene for psykisk utviklingshemmede ble arrangert på Prestberget i 1996.
Anker (slekt)
Anker er en norsk slekt med opphav i Sverige, der slektens stamfar Olof Erichsson (død 1682) var ankersmed i Göteborg. Slektsnavnet ble tidligere skrevet Ancker eller Ancher.
Historie
Slektens stamfar Erich Olsen Ancker (1644–99) var sønn av kjøpmann og ankersmed Olof Erichsson (død 1682) og hustru Kirsten i Göteborg. Erik Ancker kom til Christiania som representant for kjøpmann Peter Bahrum i Lübeck. I Christiania ble han en velstående kjøpmann, som gjennom ekteskap med Maren Lauritzdatter ble inngiftet i byens rike kjøpmannskretser. Av deres sønner ble Bernt Ancher (1680–1724), sogneprest til Land, stamfar til slektens hovedgrener gjennom sønnene Erich Ancher (1709–1785) og Christian Ancher (1711–1765). Ved storhandel, kjøp av jordegods og rike giftermål ble deres etterkommere i slutten av 1700-tallet de ledende og uten sammenligning mektigste innenfor det såkalte handelspatrisiatet i Norge.
Medlemmene av de to hovedgrenene ble ved adelsbrev av 14. januar 1778 naturalisert som dansk-norsk adel under navnet Anker på grunnlag av påstander om at de stammet fra en svensk adelsslekt Anckar. Slektsforskere har imidlertid ikke kunnet påvise noen forbindelse med denne slekten. Det er i dag ansett som sikkert at familienavnet kommer av at slektens svenske stamfar var ankersmed. Carsten Ancher førte saken om adling på familiens vegne i København, og «begrunnet søknaden ved å påstå at familiens norske stamfar Erich Olsen Ancker stammet fra den svenske Bothwidaslekten fra Värmland, adlet i 1625 under navnet Anckar. Denne slekten døde ut på mannssiden i 1645. Bernt Anker selv betvilte dette slektskapet og ga uttrykk for sin tvil i et brev til fetter Carsten 31. mai 1777. Han advarte mot å søke på så tynt grunnlag, og ønsket å unngå en fremgangsmåte som kunne stride mot familiens ære. Men søknaden gikk altså greit igjennom, og alle var glad til.» Alf Collett avkreftet det fiktive slektskapet i Personalhistorisk Tidsskrift i 1889, da han fant rettsreferater fra 1666 som viste at familiens stamfar «Erich Anchersen, en fattig fremmed Karl af Lübeck» ble funnet skyldig i tollsvik. Erich Anchersen beskrives på 1660-tallet også som Lübeck-kjøpmannen Peter Bahrums tjener.
Den danske adelshistorikeren Albert Fabritius anså adelskapet til Anker som å være «solgt» av kongen, det vil si tildelt mot innbetaling av betydelige beløp til kongens privatkasse «partikulærkassen».
Det vesentlige av slektsmedlemmenes næringsvirksomhet og eiendommer gikk ut av slektens eie i løpet av 1800-tallet. Det Ankerske fideikommiss i Christiania gikk konkurs i 1819, mens godskomplekset knyttet til Bogstad gård og Nordmarka ved Oslo ble arvet gjennom kvinneledd i slektene Wedel Jarlsberg, Løvenskiold og Egeberg (slekt fra Sjælland). Bogstad gård og Rød herregård ved Halden gikk over til å bli stiftelser i siste del av 1900-tallet.
Fra 1800-tallet har slektsmedlemmer gjort seg bemerket bl.a. som landskapsmaler, ambassadør, leger, arkitekt, finansfolk og utøvere av andre yrker.
Slektsvåpen
Før adlingen brukte slektsmedlemmer til dels et våpenskjold med i skjoldet et anker under to stjerner, og som hjelmtegn oppe på hjelmen står den allegoriske figuren Spes (håpet) mellom to hjortehorn.
Dippoldiswaldheden
Dippoldiswaldheden (tysk: Die Dippoldiswalder Heide, forkortet Dippser Heide) er et 12 km² stort skogsområde nord for byen Dippoldiswalde. Skogen grenser i sørvest til demningen Malter. Tilgrensende steder er Malter i sørvest, Oberhäslich i sørøst, Karsdorf i nordøst, Oelsa i nord og Dippoldiswalde i sør.
Anker (slekt)
Slektsvåpen
Ved adlingen ble det norske slektsvåpenet lagt nærmere den utdødde, svenske adelsfamilien Anckars våpen som i skjoldet har et anker med piler. Antakelig har medlemmer av den norske slekten selv påvirket denne utformingen.
Hvitbrynhøne
Hvitbrynhøne (Ophrysia superciliosa) er en monotypisk hønsefugl i fasanfamilien og inngår i den monotypisk slekten Ophrysia, som bare finnes i Nord-India om fuglen fortsatt eksisterer. BirdLife International regner arten som kritisk truet av utryddelse, men det er sterke indisier på at den alt kan være utryddet.
Biologi
Hvitbrynhøne blir cirka 25 cm lang. Arten er umiskjennelig, spesielt hannen. Lang stjert og stive, bustlignende fjær i pannen; små hvite flekker foran og bak øyet; lange, lansettformede kroppsfjær med uvanlig form og tekstur. Hunnen er litt mindre og har en karakteristisk kombinasjon av rødt nebb og gulbrun til kanelbrun fjærdrakt, kraftig mønstret med svartaktige flekker og striper; skiller seg fra andre vaktler ved en kombinasjon av størrelse, rødt nebb og røde ben og kraftige markeringer. Unge hanner skiller seg fra voksne av samme kjønn ved å ha brune striper og stolper på tertialene, og store svarte flekker på ryggen (som den voksne hunnen).
Arten forekommer, eller forekom, i bratte åssider, spesielt sørvendte skråninger med flekkvis langt gress og krattskog; registrert i høyder fra cirka 1 650 moh og opp til cirka 2 400 moh, selv om det eksisterer spekulasjoner om at den noen ganger kunne trekke til lavere høyder.
Hvitbrynhøna er eller var utbredt i Nord-India, men den er bare kjent fra områdene rundt Mussoorie, Dehradun og Nainital i Uttar Pradesh. Den kan ha blitt utryddet alt i 1890-årene. Arten er bare kjent fra cirka 12 eksemplarer som ble samlet inn mellom 1835 og desember 1876, hovedsakelig om vinteren i fra to områder med cirka 180 km avstand til hverandre i Uttarakhand. Det var to mulige observasjoner av fuglen i Mussoorie hills nær Suwakholi i 1984, fem i Nainital i 2003, og en hunnfugl ble rapportert inn fra en jeger i Vest-Nepal i 2010. Ingen av observasjonene har latt seg verifisere.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen m.fl. (2008, 2017, 2020).
Choi Ji-yeon
Choi Ji-yeon (født 21. august 1998) er en sørkroeansk ishockeyspiller.
Hun representerte spesiallaget Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 8 med det koreanske laget.
Dippoldiswaldheden
Området er i øst berørt av Bundesstraße 170 og i nord Staatsstraße 193. Gjennom skogen går også fylkesvei (Kreisstraße) K9011, en utbygd skogsvei og en historisk vei. Weißeritztalbahn som tangerer skogen i vest, ankommer skogen mellom holdepunktene Seifersdorf og Malter-Paulsdorf.
Siden 2005 er det tidligere Forstamt Karsdorf underlagt Forstbezirk Bärenfels.
Lerkelundveien (Larvik)
Lerkelundveien er en vei lengst øst på Torstrand. Den starter fra Tjøllingveien.
Cato Augensen
Cato Augensen (født 9. juli 1900 i Horten, død 10. august 1992 i Sør-Audnedal) var en norsk maler. Han var portrettmaler og tegner, og ha spesielt kjent for sine kulltegninger, både portretter og landskaper. Augensen var også musiker, og studerte cellospill i Paris og for Trygve Lindeman ved Musikkonservatoriet i Oslo.
Pirna
Pirna er en større kretsby og sentrum for administrasjonen i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge og forvaltningsfellesskapet Pirna i Fristaten Sachsen, Direktionsbezirk Dresden. Byen har 39 132 innbyggere (31. desember 2008).
Kuopervagge
Kuopervagge kan vise til:
Pirna
Pirna var hovedsete i Kreis Pirna fra 1952 til 1990, og i Landkreis Pirna fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var den hovedsetet i Landkreis Sächsische Schweiz, og siden 1. august 2008 kretshovedstaden i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.
Pirna er omgitt av det geografiske området Westlausitzer Hügel- und Bergland i nord, Lausitz forkastningen i sør ved foten av Osterzgebirge. Øst for Pirna krysser Elbe Elbsandsteingebirge i en dal som går i retning byen. Pirna blir derfor ofte kalt for «veien til Sächsische Schweiz».
Fylkesvei 2729
Fylkesvei 2729 går mellom Landfalløybrua og Øvre Sund bru i Drammen.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av en delstrekning av den tidligere fylkesvei 42.
Før 1. januar 2010 hadde Fv42 betegnelsen fylkesvei 37.
Joseph Berchtold
Joseph Berchtold (født 6. mars 1897, død 23. august 1962) var en tysk general i Sturmabteilung (SA) og Schutzstaffel (SS). Han var andre kommandant for SS, fra 1926 til 1927, og var i sin tid med på å opprette både SA og SS. Han innførte tittelen Reichsführer-SS som en embetstittel i SS, og var en av få som hadde denne graden.
Han etterfulgte Julius Schreck som kommandant i 1926. Selv om han var en mer dynamisk person enn sin forgjenger, klarte han ikke å stå imot andre krefter i NSDAP (nazipartiet) som stadig ville omorganisere, og etter mange indre stridigheter søkte han avskjed i 1927. Han ble erstattet av sin nestkommanderende, Erhard Heiden.
Tykkhornsau
Tykkhornsau (Ovis canadensis) er en storvokst vill saueart som lever i Nord-Amerika. Arten karakteriseres av hannenes (værenes) enormt tykke horn (slirehorn), som vokser opp fra fremre del av skallen i en nedadgående framovervendt skru langs sidene av hodet. Tykkhornsauen er verdens største sau, og en av underartene kan enkelte tilfeller nå en vekt på mer enn 200 kg.
Utvikling
Man antar at tykkhornsauen har innvandret til Nord-Amerika via landbruen som åpnet seg over Beringstredet, mellom Alaska og Sibir. En gang i tiden talte arten 1,5–2 millioner dyr, men som amerikansk bison (Bison bison) var arten nær ved å dø ut. Og liksom bison var viktig for first nations på prærien, var tykkhorn viktig for stammefolkene i de vestlige fjellene (Rocky Mountains, Sierra Nevada, Black Hills m.v.). Helleristninger av tykkhornsau er faktisk blant de mest vanlige i det vestlige statene i USA.
Innvandringen til Amerika fikk imidlertid dramatiske følger også for tykkhornsauen, i det folk utnyttet den mye raskere enn arten kunne formere seg. Omkring år 1900 var det kun noen få tusen individer tilbake. Den overlevde takket være innsatsen fra daværende president Theodore Roosevelt. Noen underarter døde allikevel ut, som O. c. auduboni i Black Hills. Utover på 1930-tallet skjøt vernetiltakene fart og arten økte igjen i antall. I dag teller arten nærmere 70 000 individer og er som sådan livskraftig, selv om en av underarten i Sierra Nevada regnes som sterkt truet av utryddelse.
Beskrivelse
Tykkhornsauen tilhører slirehornsdyrene (har horn som ikke felles årlig) og har fått navn etter de enorme tykke hornene værene bærer. Hornene vokser opp på fremre del av skalletaket og skrur nedover og framover langs sidene av hodet. Godt voksne værer kan ha horn med mer enn full skru, men for hornenes utvikling spiller også genetikken inn. Ikke alle godt voksne værer får horn med full skru. Hunnene har også horn, men disse er betydelig mindre og skrur ikke, men buer noe. Arten varierer i farge fra lys brun og gråbrun, til mørk sjokoladebrun. Mulen, buken og baken er hvit. Tykkhornsauen viser betydelig kjønnsdimorfisme, i det hannen kan bli dobbelt så stor som hunnen. Hannene veier typisk omkring 58–143 kg og blir cirka 91–104 cm i skulderhøyde. Kroppslengden utgjør normalt 180–200 cm. Væren horn kan i seg selv kan faktisk veie opp mot 14 kg eller mer, altså mer enn resten av bena i kroppen til sammen. Hunnene veier typisk omkring 34–85 kg og blir cirka 76–91 cm i skulderhøyde. Kroppslengden utgjør normalt 140–170 cm.
Den fysisk største underarten er Rocky Mountain tykkhornsau (O. c. canadensis), der værene (i området Big Sky, som grenser mot Yellowstone nasjonalpark i Montana) i særlige tilfeller hevdes å kunne veie opp mot og over 230 kg, men dokumentasjonen på dette er upålitelig. Til sammenligning veier Sierra Nevada tykkhornsau (O. c. sierrae) sjelden mer enn 90 kg. Argalisau (O. argali) er faktisk i snitt dobbelt så stor som tykkhornsau, og underaten altajargali (O. a. ammon) regnes som verden største sau.
I 1940 delte Ian McTaggart-Cowan tykkhornsauen inn i sju underarter, men nyere forskning har vist at dette nok var feil. Tre underarter anerkjennes imidlertid av de fleste, selv om det i 2000 ble reist spørsmål om validiteten til O. c. canadensis. Imidlertid gir en nylig publisert studie støtte til de tre underartene, og kanskje flere.
Taksonomi
En nyere studie av tykkhornsau viser at ørkentykkhornsau (O. c. nelsoni) representerer den mest basale linjen blant dem, og at både Rocky Mountain tykkhornsau (O. c. canadensis) og Sierra Nevada tykkhornsau (O. c. sierrae) splittet fra denne for omkring 315–94 tusen år siden eller tidligere. Videre viser studien at dagens populasjon av ørkentykkhornsau (O. c. nelsoni) består av tre distinkte klader; nelsontypen (O. c. nelsoni), mexicotypen (O. c. mexicana), og halvøytypen (O. c. cremnobates). Det er imidlertid fortsatt uklart om disse kan regnes som egne underarter.
Utbredelse og habitat
Tykkhornsauen er et utpreget fjelldyr, som trives på alpine gressletter og i gressrike og steinete fjellskråninger omgitt klipper og fjell, der det årlige snøfallet ikke overstiger 150 cm. Ørkentypen trives imidlertid i et betydelig tørrere klima enn de to andre typene.
Atferd
Tykkhornsau lever i små flokker eller grupper, som består av 5–15 søyer, deres lam, åringer og 2-åringer. Værene danner mindre grupper, normalt 2–5 individer. Om vinteren danner søyene større grupper, som kan telle opp mot 100 individer.
På høsten konkurrerer værene om retten til å pare seg. Det skjer gjennom regulære kamper, der værene smeller i sammen med hornene i en hastighet på opp mot 30 km/t. Smellet etter sammenstøtet kan høres på lang avstand. Kampene kan vare i opp mot 24 timer, før enn vinner «kåres» - som oftest den største og kraftigste væren i området. Konkurransedyktige værer er typisk 8 år eller mer, men værene konkurrerer gjerne fra 4-årsalderen.
Paringen foregår i november og desember. Hunnen går drektig i 5–6 måneder og føder normalt ett lam. Lammene har lys, myk ull da de fødes og begynnende horndannelse. I løpet av et døgn kan lammet følge mora over alt i terrenget. Det blir hos mora i minst ett år, av og til to år.
Pochutekisk
Pochutekisk er et utdødd uto-aztekisk språk i den aztekiske undergruppa som ble snakka i og rundt byen Pochutla ved stillehavskysten i den meksikanske delstaten Oaxaca. Språket døde ut en gang på 1900-tallet.
I 1917 ble pochutekisk dokumentert i en kort artikkel av Franz Boas, og på 1970-tallet traff lingvisten Tim Knab på to gjenværende talere av språket. Knab mener at det fortsatt kan ha levd noen få pochutekisktalende personer på starten av 2000-tallet.
Verdenscupen i alpint 1971/72
Sesongen 1971/1972 i verdenscupen i alpint startet 3. desember 1971 i St. Moritz, og ble avsluttet 19. mars 1972 i Pra Loup. Det ble arrangert 21 renn for menn (7 utfor, 7 storslalåm og 7 slalåm). For kvinnene ble det også arrangert 21 renn (7 utfor, 7 storslalåm og 7 slalåm).
Sesongens høydepunkt var OL 1972 i Sapporo.
Linn County (Oregon)
Linn County er et fylke i den amerikanske delstaten Oregon. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot Marion County i nord, Benton Oregon i vest, Lane County i sør, Deschutes County i øst, Jefferson County i øst og mot Polk County i nordvest.
Linn Countys totale areal er 5 983 km² hvorav 47 km² er vann. I 2000 hadde fylket 103 069 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Albany som også er fylkets største by. Fylket ble grunnlagt i 1847 og har fått sitt navn etter senator Lewis F. Linn.
Papilio multicaudata
Papilio multicaudata er en sommerfugl i familiegruppen svalestjerter. Den lever i Mellom-Amerika og vest i og Nord-Amerika. Fra Guatemala i sør til Canada i nord.
Utseende
Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin. Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Levevis
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene.
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Larven lever som plantespiser.
Papilio multicaudata tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Nedre Kivfallet kraftverk
Nedre Kivfallet kraftverk er et privateiet småkraftverk. Det ligger ved RV3 ved Hanestad i Rendalen.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 165 meter i Kvia.
Installert effekt er 930 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 4 GWh.
Kraftverket eies av lokal grunneier.
Pietro Oringa
Pietro Oringa eller  Henrici, Orringhi, Oringhius  var en av den katolske kirkes kardinaler.
Gerd Stamsø Munch
Gerd Stamsø Munch (født i 1931) er en norsk arkeolog. Hun ble cand.mag. med arkeologi i fagkretsen, og flyttet deretter til Tromsø med sin mann Jens Storm Munch. Fra 1960-tallet arbeidet hun som prosjektmedarbeider ved Tromsø museum, og sto for flere større utgravninger. Munch har vært sentral i å bygge opp den arkeologiske kompetansen i Nord-Norge.
Pietro Oringa
Han ble ekskommunisert av pave Johannes XXII og avsatt 25. august 1330.
Gerd Stamsø Munch
Hun deltok i undersøkelsen ved Grunnfarnes i Torsken kommune på Senja. Dette var den første fagmessige undersøkelsen av de nordnorske gårdshaugene. På begynnelsen av 1980-tallet ble det funnet spor av gammel bosetning ved Borg på Vestvågøy i Lofoten. Munch var da en pådriver for å følge opp disse undersøkelsene, og det ble etter hvert klart at det dreide seg om et funn utenom det vanlige. Hun fulgte opp resultatene, og var med på å gjennomføre planene om et visningssenter for høvdinggården, og publikasjonen av funnene.
Rasmus Strømme
Rasmus Strømme (født Rasmus Oskar Strømme 14. mai 1877 i Ørsta, død 10. juli 1957) var en norsk lærer og kunstmaler fra Hovdebygda. Han arbeidet som lærer før han begynte sin utdannelse som kunstmaler, slik hans tvillingbror – Karl Straume – hadde gjort før ham.
I 1899 tok han lærereksamen ved lærerskolen i Volda, og arbeidet deretter et par år som lærer på Voss, før han ble lærer på Volda. Etter fem år på Volda flyttet han til Stadsbygd i Indre Fosen, og arbeidet som lærer der. I 1906 giftet han seg med Laura Humblem, som hadde tatt lærereksamen i Volda samme år som ham selv. Familien flyttet så til Krødsherad, der Rasmus Strømme ble lærer ved Green skole. På 1910-tallet virket han også som kirkesanger i Krødsherad.
I 1920 flyttet han til Rødberg i dagens Lindesnes kommune. Han var en svært aktiv maler, og holdt en rekke utstillinger helt fram til 1950-tallet. Motivene var hentet fra distriktene rundt Mandal, Setesdal og Vestlandet. De mest populære maleriene er de med bymotiver fra Mandal. I tillegg malte han en rekke portrettmalerier og presteportretter til flere kirker.
Familie
Rasmus Strømme og tvillingbroren Karl Straume var de eldste i en søskenflokk på seks. Søskenflokkens mor var søster av dikterpresten og sangeren Anders Hovden.
Jefferson County (Oregon)
Jefferson County er et fylke i den amerikanske delstaten Oregon. Det ligger i de sentrale delene av staten og det grenser mot Wheeler County i øst, Crook County og Deschutes County i sør, Linn County i vest, Marion County i nordvest og mot Wasco County i nord..
Jefferson Countys totale areal er 4 639 km² hvorav 27 km² er vann. I 2000 hadde fylket 19 009 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Madras som også er fylkets største by. Fylket ble grunnlagt i 1914 og har fått sitt navn etter fjellet Mount Jefferson.
BFC Preussen
BFC Preussen, egentlig Berliner FC Preussen 1894 e.V., er en idrettsklubb fra Berlin i Tyskland som ble opprettet den 1. mai 1894. Klubben har idag avdelinger for fotball, håndball, volleyball, friidrett og gymnastikk. Historisk har den også vært blant grunnleggerne av ishockeyklubben BSC Preussen (1982–2005).
Mjølfjell stasjon
Mjølfjell stasjon ligger på Bergensbanen i Raundalen øst for Voss og har navn etter Mjølfjellet (1470 moh) sørøst for stasjonen. Bortsett fra lokaltog stoppet frem til 9. desember 2012 ett fjerntog til Bergen lørdag ved behov, og ett fjerntog til Oslo søndag, ved behov.
Stasjonen er tilknyttet veinettet gjennom fylkesvei 307.
Bergen Gay Radio
Bergen Gay Radio var en nærradio for homofile i Bergen på 1980-tallet, drevet i regi av DNF'48 Bergen Region. Ildsjel og ansvarlig redaktør, frem til sin død i 1992, var Erik F. Harrison.
Bergen Gay Radio hadde flere uavhengige redaksjoner. Hovedredaksjonen ble styrt av Erik F. Harrison, og hadde ansvaret for de fleste sendingene. Ungdomsgruppen i Bergensregionen hadde sin egen redaksjon, og sitt eget en-times program hver uke. Kirkegruppen hadde også egne sendinger for kristne homofile.
Stasjonen hadde to homopolitiske sendinger i uken, en times sending hver onsdag ettermiddag hvor Erik F. Harrison gikk gjennom alle relevante homo-politiske hendelser den siste uken, og en nattsending fra sent søndag kveld til mandag morgen, hvor programlederne ofte tok opp et emne, og lot lytterne ringe inn med sine synspunkt. Blant de kontroversielle emnene den gang var homofile ekteskap og homo-adopsjon.
Giovanni Arlotti
Giovanni Arlotti var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var korherre i Peterskirken i Roma.
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 15. mai 1328 av motpaven Nikolaus V, med San Nicola in Carcere som tittelkirke.
Han ble ekskommunisert av pave Johannes XXII.
Deng Shiru
Deng Shiru (tradisjonell kinesisk: 鄧石如, forenklet kinesisk: 邓石如, pinyin: Dèng Shírú, Wade-Giles: Teng Shih-ju); født ca. 1739/1743 i Huaining. i Kina, død 1805) var en kinesisk kalligraf og maler under Qing-dynastiet.
Deng studerte ved Shen Chun-akademiet.
Geir Håkonsund
Han står bak flere portrettprogrammer om norske kultur, underholdnings- og idrettsstjerner. I 2012 sto han bak dokumentaren Fabian - Byen min, om Oslo-ordfører Fabian Stang og terrorangrepene 22. juli. I 2013 laget han portrettprogrammene Erna og Jens om de norske politikerne Erna Solberg og Jens Stoltenberg. I 2016 startet han sitt eget produksjons- og PR-byrå. I tillegg til å lage reklamefilmer og jobbe med TV-programmer er han (per 2019) rådgiver for næringslivet og flere tidligere politikere. I 2018 startet han innholdsbyrået Tabloid AS, som han eier halvparten av. Han var blant annet manager for forfatter Ari Behn frem til han døde.
Kinas kommunistpartis 7. sentralkomité
'''Kinas kommunistpartis 7. sentralkomité''' var i sesjon fra 1945 til 1956. Den avholdt seks plenarsesjoner i denne perioden, den annen i 1949.
Den hadde 44 medlemmer og 33 alternerende medlemmer.
Kronologi
1. plenarsesjon
2. plenarsesjon
3. plenarsesjon
4. plenarsesjon
5. plenarsesjon
6. plenarsesjon
7. plenarsesjon
Li Shida
Li Shida (kinesisk: 李士达), var en kinesisk maler under Mingdynastiet. Han ble født i Suzhou og oppnådde graden jinshi ved den keiserlige embedsmannseksamen i 1574.
Park Ye-eun
Hun representerte spesiallaget Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 8 med det koreanske laget.
Stubbveien
Stubbveien (ingen gatenummer) er ei gate på Eikli i Hønefoss.
Gata strekker går fra Bredalsveien, der den gjør en knekk sørover, og går opp til Universitetet i Sørøst-Norge, campus Ringerike. Universitetet ligger i Stubbveien, men har adresse Bredalsveien.
Henrik Björnsson
Anders Henrik Björnsson (født 19. februar 1968 i Kristianstad, Sverige) er en svensk fotograf.
Björnsson er oppvokst i Kristianstad, og har drevet det meste av sitt fotografiske virke i Sverige. En periode på begynnelsen av 2000-tallet var han bosatt i Oslo. Han arbeidet da som fotosjef i Dagsavisen og var tilknyttet bildebyrået Samfoto.
Han har gitt ut flere bøker, og har senere arbeidet i Göteborgs-Posten.
Sportsåret 1919
Dødsfall
…
Reading Abbey
Reading Abbey er stort engelsk kloster som nå ligger i ruiner i sentrum av byen Reading i grevskapet Berkshire. Det ble grunnlagt av kong Henrik I av England i 1121 «for min sjels frelse, og sjelene til kong Vilhelm, min far, og kong Vilhelm, min bror, og dronning Maud, min hustru, og alle mine forgjengere og etterfølgere».
Historie
Som en følge av den kongelige grunnleggelse ble klosteret etablert av en gruppe munker fra det franske Cluny-klosteret sammen med munker fra det kluniske nonneklosteret Lewes Priory i Sussex. Reading Abbeys første abbed i 1123 var Hugh av Amiens.
Báthory
Báthory er familienavnet til:
Reading Abbey
Historie
I henhold til kronikøren William av Malmesbury ble klosteret bygd på grusforgrening «mellom elvene Kennet og Thames på det sted som var beregnet for mottakelsen av bortimot alle som kunne ha anledning til å reise til de mer populære byene i England». De tilstøtende elvene ga hendig transport for reisende og klosteret konstruerte en brygge til elven Kennet. Den samme elven ga også vannkraft til klosterets vannmøller, de fleste ble etablert på vannkanalen Holy Brook.
Gunerius
Gunerius er et kjøpesenter som ligger rett bak (eller foran, litt avhengig av observatøren) Oslo City på Vaterland i Oslo.
Reading Abbey
Historie
Da kong Henrik I døde i Normandie i 1135 ble hans lik fraktet til Reading og gravlagt foran alteret av det da ennå ikke ferdige klosteret. Andre kongelige personer som er gravlagt i klosteret inkluderer keiserinne Maud (Matilda), William, greve av Poitiers, Constance av York, og andre.
På grunn av klosterets kongelige beskyttelse ble det et av sentrene for pilegrimsferder i middelalderens England, og et av de rikeste og viktigste religiøse husene med eiendommer så langt unna som Herefordshire og Skottland. Klosteret hadde også mer 230 relikvier, blant annet hånden til Apostelen Jakob. En skrukket hånd ble funnet i ruinene i løpet av nedrivningsarbeidet i 1786 og er nå i kirken St Peter's i Marlow. Sangen «Sumer Is Icumen In», som først ble skrevet ned i klosteret en gang rundt 1240, er det tidligste kjente harmonisang i fire deler fra England. Det opprinnelige dokumentet er i dag bevart i British Library.
Klosteret ble bortimot totalt ødelagt i 1538 under kong Henrik VIII av Englands prosess med oppløsningen av Englands klostre. Den siste abbed, Hugh Cook Faringdon, ble deretter tiltalt og dømt for høyforræderi, og henrettet ved hengning, trekking og kvartering foran klosterkirken. Etter dette ble klosterets bygninger omfattende plyndret og hvor bly, glass og fasadestein ble fjernet for bruk andre steder.
En romersk-katolsk kirke, St James, ble bygget på deler av stedet hvor klosteret lå en gang mellom 1837 og 1840. Dets grunnlegger var James Whebble som eide landområder i området på den tiden. Fengselet Reading Gaol ble bygget i 1844 på den østlige delen av klosterområdet, erstattet et liten fengsel på samme sted. James Whebble solgte resten av sin andel av klosteret til Reading Corporation for å skape parkanlegget Forbury Gardens som ble åpnet i 1861.
Levningene
Den indre steinblokkene av veggene i de betydeligste bygningene for klosteret står fortsatt, og har i de siste årene blitt konservert og stabilisert. De er opptegnet som «Grad I» hos Bygningsvern i Storbritannia, og disse er nå offentlig tilgjengelig som en del av parkanlegget. Andre deler av det tidligere klosteret er nå gravlagt under fengselet.
Den indre porthvelvingen av klosteret har blitt bevart intakt, skjønt meget restaurert eller ombygget i viktoriatiden, og står nå tilstøtende til den kongelige rettssal i Reading og en stor kommersiell kontorbygning med utsikt over Forbury Gardens. Tilsvarende har også klosterhospitalets sovesal overlevd, og etter ulik bruk i ulike tider har det nå blitt inkorporert i en nyere kontorutviklingsprosjekt. Klosterskolen, som ble grunnlagt i 1125, har overlevd som et statlig gymnas kalt Reading School, dog i en annen bygning på et annet sted. Noen levninger av den tidligere klostermøllen er fortsatt langs Holy Brook på sørsiden av klosteret.
Graven til Henrik I av England er markert med en plakett i nærheten av dets opprinnelige sted, men ingen graver er nå markert. Plaketter har også blitt plassert på veggene til ordenskapittelet for å markere bestemte hendelser der.
I 1995 ble ruinene benyttet som bakgrunn for det første oppsetning av friluftsteater, produksjonen Abbey Ruins Open Air Shakespeare ved MDM Productions og teaterselskapet Progress Theatre i samarbeid med Readings byråd. I 1996 ble utendørsproduksjonen flyttet til ruinene i ordenskapittelet og siden 1999 har det vært satt opp av Progress Theatre i samarbeid med byrådet. Denne årlige begivenheten ble utvidet til Reading Abbey Ruins Open Air Festival i 2007.
Culhuacan
Culhuacan (eller Colhuacan) var en av de nahuatl-talende førkolombianske bystatene i Mexicodalen. Culhuacan ble grunnlagt av toltekerne under Mixcoatl, og var den første toltekiske byen. Byen var den første som kalte lederen sin for tlatoani («taler»).
Culhuacan overlevde Tollans fall, og opprettholdt posisjonen sin fram til midten av 1300-tallet. Teotihuacáns tlatoani Acamapichtli var sønn av Culhuacans tlatoani Nauhyotzins datter.
Pueblo Culhuacán
Ancistronycha violacea
Ancistronycha violacea er en av billene i delgruppen (underfamilien) storbløtvinger i familiegruppen bløtvinger.
Utseende
Ancistronycha violacea er 11-14 mm lang. Palpenes (munnføtter) endeledd er økseformet og ikke smalt, ovalt. Antennenes tredje ledd lengre enn det andre leddet. Brystskjoldet (pronotum) har bare en svak innbuktning i bakkanten og har en overflaten som ikke er grovt rynket eller punktert. Brystskjoldets bakhjørner er tydelig avsatt, men ikke tydelig utstående. Leggene på bakbeina er vanligvis krummet inn mot kroppen. Pannen har en forhøyning mellom antennefestene. Dekkvingene har kort nedliggende behårning. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen og er mørke, tydelige metallblå. Kroppen ellers er rødlig nesten orange. Brystskjoldets bakkant, føttene er svart. Men det finnes fargevariasjoner der nesten hele dyret er mørkt (lite rødgult).
Levevis
Ancistronycha violacea finnes på blomster, trær og busker i juni og juli. Larvene lever som predatore (rovdyr).
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Erik F. Harrison
Erik F. Harrison (født 17. april 1932 i Newcastle, død 20. oktober 1992 i Bergen) var en britisk immigrant som slo seg ned i Bergen i 1960. Han ble en frontfigur for DNF'48 i Bergen.
Erik var den første norske homofile som sto frem i avisene i Bergen som hiv-positiv. Han tok initiativet til å starte Bergen Gay Radio. Fra han stod frem som hiv-positiv, jobbet han utrettelig for å promotere sikker sex både for homser og heterofile.
Han var DJ i homoklubben i Bergen i en årrekke. Han drev også trykkeriet til homoklubben i Bergen, som ved siden av diskoteket, stod for inntektene til regionen.
Erik F. Harrison døde av aids i 1992. Han ble tildelt Homoprisen 1992.
Finn Wellberg
Finn Wellberg (født 6. april 1930 i Oslo) er en norsk forfatter, journalist og redaktør, bosatt i Larvik. Han var journalist i Vårt Land¨ fra 1950 – 1954, journalist i Norsk telegrambyrå/ NTB i 1954 – 1956, og i Morgenposten 1956 – 1961. Han var redaktør i Norsk Bokhandlertidende / Den norske bokhandlerforening i 1962 – 1963. I perioden 1978 – 1994 var han redaktør i Østlandsposten. Wellberg var fram til 2006 leder i Norsk Journalistslag seniorklubb i Vestfold, han var leder i Wildenveyselskapet fram til 2010, og har også vunnet Herman Wildenveys Poesipris, samt Gurvikas Ærespris for sitt engasjement i lokalmiljøet.
PHIGS
PHIGS (Programmer's Hierarchical Interactive Graphics System) er en API og et programvarebibliotek for rendering av 3D-grafikk. I 1980-årene og tidlig i 1990-årene, ble PHIGS betraktet som en standard for 3D-grafikk. Eksempler på enkeltstående implementasjoner er DEC PHIGS fra Digital Equipment Corporation, IBM graPHIGS fra IBM og SunPHIGS fra Sun Microsystems. På Vindussystemet X ble standarden støttet gjennom PEX (PHIGS Extension to X), som senere skiftet navn til X3d.
En kombinasjon av egenskaper fra PHIGS, såvel som IRIS GL, førte i 1992 til det åpne biblioteket OpenGL.
Lon of Lone Mountain
Lon of Lone Mountain er en amerikansk stumfilm fra 1915.
Handling
Melissa blir mishandlet av stefaren sin, men elsket av hennes kjæreste Lon. En dag ankommer en ny lærer til området, og alle kvinnene i byen blir snart veldig interessert i ham.
Men Lon blir misunnelig og planlegger, sammen med flere av de andre mennene, å angripe læreren.
David Headley
David Coleman Headley (født Daood Sayed Gilani 3. juni 1960 i Washington D.C.) er en pakistansk-amerikansk terrorist som har eklært seg skyldig i medvirkning til terrorangrepene i Mumbai i 2008 som drepte over 160 mennesker og planlegging av et terrorangrep mot Jyllands-Posten.
Oh Beom-seok
Oh Beom-seok (født 29. juli 1984 i Pohang, Nord-Gyeongsang) er en sørkoreansk fotballspiller som spiller for Ulsan Hyundai Horang-i i K-League, den øverste fotballdivisjonen i Sør-Korea. Han spiller som forsvarer.
David Headley
Headley ble arrestert 3. oktober 2009 da han var på vei til å ta et fly til Pakistan, hvor myndighetene mener han hadde tilknytning til den islamistiske terrororganisasjonern Lashkar-e-Taiba.
Oh Beom-seok
Han spilte i U20-VM i fotball 2003 i De forente arabiske emirater, og var medlem av laget som spilte 2007 AFC Asian Cup. Lagkameraten på Krylia Sovetov er den nordkoreanske spilleren Choe Myong-ho. Oh forlot Krylia Sovetov i august 2009 etter en konflikt om penger. Klubben lot være å betale avtalt lønn, og Oh valgte da å bryte kontrakten, noe denne gav anledning til ved slike tilfeller.
Kim Hee-won
Kim Hee-won (født 1. august 2001) er en sørkroeansk ishockeyspiller.
Hun representerte spesiallaget Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 8 med det koreanske laget.
Industrigata (Hønefoss)
Industrigata (4, 4B, 6, 10) er en vei på Nordsiden i Hønefoss.
The Living Death
The Living Death er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Tod Browning.
Industrigata (Hønefoss)
Veien går fra Hønengata, østover, og dreier nordover til den møter Dronning Ragnhilds vei. Veien er dominert av industribygg.
The Living Death
Handling
Dr. Farrell elsker sitt eneste barn, Naida. Når menn begynner å gi henne for tydelig oppmerksomhet, tar Farrell datteren med til et vakkert, men ensomt sted ved kysten av California. Der er han temmelig sikker på at han kan holde henne mer for seg selv. Men de romantiske skjebnene er ikke så lett å forutse. Tom O'Day ankommer området, og flytter inn i en bungalow. Han og Naida møtes, og blir snart dypt forelsket. Men Dr. Farrell oppdager at området faktisk ble bygget over de begravde restene etter en gammel koloni for mennesker som utviklet spedalskhet.
O'Day har nettopp avdekket en manns hodeskalle, i nærheten av sin egen hytte. O'Day gleder seg over funnet. Han tar den med seg hjem, og legger hodeskallene blant de andre skattene sine. Men senere utvikler O'Day flere utslett på håndleddene. Doktoren forteller O'Day at han har blitt spedalsk, og at hodeskallen sannsynligvis har overført denne sykdommen til ham. Men det viser seg at O'Day egentlig bare har fått noen helt harmløse utslett, etter å ha kommet i kontakt med brennesle eller eføy.
Edwards County (Kansas)
Edwards County (ED) er et fylke i den amerikanske delstaten Kansas.
2D-grafikk
2D-grafikk er en betegnelse innenfor datagrafikk som brukes om bilder som er skapt av datamaskiner ut fra todimensjonale modeller og de teknikker som er spesifikke for disse. Betegnelsen brukes også om modellene i seg selv og om en grein av informatikken som håndterer disse matematiske teknikkene.
2D-grafikk oppstod på 1950-tallet, basert på utstyr for vektorgrafikk. Programmeringsspråket PostScript og Vindussystemet X var landemerker i utviklingen av 2D-grafikk.
Elias Howe
Elias Howe (født 9. juli 1819 i Spencer i Massachusetts, død 3. oktober 1867) var en amerikansk ingeniør og oppfinner av den mekaniske symaskinen. Han prøvde også å lage glidelåser senere, disse har blitt forbedret flere ganger.
Nick de Bois
Geoffrey Nicholas «Nick» de Bois (født 23. februar 1959 i Ely i England) er en britisk konservativ politiker. Han var valgt til Det britiske parlamentet fra det nordlige Enfield 2010–2015.
Liv og virke
Han ble født på et militærsykehus i Ely, og vokste opp i en offiserslekt. Han er gift og har barn. Han har en økonomisk utdannelse fra Cambridge College of Arts and Technology fra 1981. De Bois arbeidet 1982–1984 med informasjon og samfunnskontakt i Advertising Standards Authority, et tilsyn for reklamebransjen. I 1984 ble han kundesjef i markedskommunikasjonsselskapet Barner Group. I 1989 ledet han et lederoppkjøp av selskapet, som fikk navnet Rapier Design, senere Rapiergroup. De Bois var administrerende direktør i Rapiergroup 1994–2010.
De Bois var de konservatives kandidat i Stalybridge og Hyde, en sikker krets for Arbeiderpartiet, i Stor-Manchester ved parlamentsvalget i 1997. De Bois var de konservatives kandidat i det nordlige Enfield ved parlamentsvalgene i 2001 og 2005, men tapte mot den sittende Joan Ryan fra Arbeiderpartiet. De Bois vant over Ryan i 2010 med 3,8 prosentpoengs margin.
Peter Steen
Peter Steen (født 22. januar 1936 i Randers, død 7. februar 2013 på Bornholm ) var en dansk skuespiller.
Biografi
Han tok artium i 1954 og studerte medisin et par år, men fullførte ikke studiet. I 1960 ble han tatt opp på Det kongelige Teaters elevskole og etter endt utdannelse ble han i 1963 ansatt på teatret. I 1974 ble han frilanser.
Peter Steen fikk siden en lang rekke teaterroller og opptrådte blant annet på Rialto Teatret, Folketeatret og Odense Teater. Siden slutten av 1970-tallet var han dessuten iscenesetter av en rekke teaterstykker.
Han var gift fire ganger, blant annet med veversken Kim Naver og med skuespillerinnen Lisbet Lundquist.
Espen Friberg
Espen Friberg (født 21. mai 1981) er en norsk tegner, illustratør og kunstner bosatt i New York. Friberg startet sammen med Aslak Gurholt Rønsen designstudioet Yokoland, hvor han jobbet fram til 2007. Friberg var sammen med Rønsen å finne på forsiden av det amerikanske tidsskriftet I.D. (The International Design Magazine) sommeren 2007.
Sammen med Øystein Dolmen (aka Knutsen i Knutsen & Ludvigsen) og Yokoland stod Espen Friberg i 2008 bak barneboka Parkvesen & andre vesener. Boka ble kåret beste barnebok under «Årets vakreste bøker» i 2009.
Ole Johannessen
Ole Johannesen (født 10. februar 1846 i Sarpsborg, død 29. oktober 1917 i Kristiania) var en norsk matematiker og lærer som ga ut noen av landets første læreboker i matematikk på norsk. Hans lærebøker i matematikk og kjemi utkom i svært mange opplag og ble brukt til langt ut på 1930-tallet, noen av de ved hans sønn Aam. (Aamund) Johannesen som også var matematikklærer. Han var cand.philos. og skolebestyrer ved Aars og Voss' skole i Kristiania.
Zhang Yanyuan
Han var av høy byrd. Han forfattet en rekke verker om kunst og kalligrafi, blant dem Fashu Yaolu (法書要錄, Kompendium om kalligrafi), en samling av dikt på farget papir, og Lidai Minghua Ji (歷代名畫記, "Berømte malerier gjennom historien"). Zhang utviklet sin egen måte å skrive kunsthistorie, med en kombinasjon av historiske opplysninger og egen kunstkritikk. Han beskrev også malernes liv og verker utførlig.
Zhang var enig med Xie He i at kunst har moralsk og politisk funksjon. Zhang la også vekt på originalitet og kreativitet i malerkunsten, og likte ikke stereotypiske malerstiler.
Adrian Benjamin Bentzon
Adrian Benjamin Bentzon (født 22. april 1777 i Tønsberg, Norge, død 15. januar 1827, Christiansted, St. Croix i Dansk Vestindia) var generalguvernør i Dansk Vestindia i perioden 1816 – 1820.
Han ble uteksaminert fra Bergens Latinskole i 1793 og tok juridisk eksamen i 1798. Han ble senere adjunkt og notarius ved det juridiske fakultet. I 1814 ble han ansatt som medlem av regjeringen i Dansk Vestindia. I 1816 ble han generalguvernør med generalmajors grad. Fire år senere ble han innviklet i noen kritikkverdige forhold og måtte gå av som generalguvernør, men ble i 1825 frikjent av dansk høyesterett.
Utnevnt til kommandør av Dannebrogordenen i 1817.
Foss bru (Raumabanen)
Foss bru er en jernbanebro på Raumabanen ved gården Foss rundt 31 km fra Åndalsnes stasjon. Den er utført i fagverk og bjelker av stål, med landkar av stein, og ble oppført i årene i 1915–1923, hvor det gikk med 110 000 arbeidstimer. Den har samlet lengde på 92 meter og har to spenn hver på 40 meter. Ved enden av broen går E136 i en betongkulvert under jernbanen. Broen ligger 132 moh. og har en høydeforskjell til Stuguflåten på 400 meter.
Martin Hubmann
Martin Hubmann (født 14. mai 1989 i Eschlikon) er en sveitsisk orienteringsløper som løper for den norske klubben Kristiansand Orienteringsklubb. Hubmann er verdensmester i sprintstafett og europamester i stafett.
Bakgrunn
Hubmann kommer opprinnelig fra Eschlikon, men bor i Bern. Han kommer fra en familie som har drevet med orientering og har tre brødre, Max, Beat og Daniel. Beat og Daniel driver også med orientering. Martin Hubmann er en av verdens beste orienteringsløpere gjennom tidene. Han har også en yngre søster som heter Monika.
Han gikk på grunnskolen Eschlikon fra 1996-2002, deretter den samme ungdomsskolen, før han i 2005 begynte på yrkesskole i Winterthur. Siden 2010 har han studert på deltid for å bli sivilingeniør.
Lee Eun-ji (ishockeyspiller)
Hun representerte spesiallaget Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 8 med det koreanske laget.
Trond Vidar Vedum
Trond Vidar Vedum (født 1946) er en norsk biolog og førstelektor ved Høgskolen i Hedmark.