cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hestevogn
Dietz´ vogntog
Jean-Chrétien Dietz (1778-1849) og hans kjente sønn Charles (1801-1888) av tysk originalitet hadde etablert seg som vognmakerne da disse observerte åpningen av jernbanen i Brussel og konkludert korrekt at utbyggingskostnadene ikke kan rettferdiggjøre etablering av jernbane på mindre lønnsomme strekninger, dessuten var utbyggingstempoet ikke god i møte med veksten i passasjerfrakt. Så disse lansert et prosjekt som innbar skapning av et vogntog eller «busstog» med flere sekshjulede vogner som var forbant med hverandre, og kom med dette forslaget ovenfor Société anonyme des Messageries et Transports i forhåpning om bestilling. Man hadde også håpt at vogntoget med ulike klasser fordelt på vognene ville være forlokkende for eventuelle kunder.
I året 1837 ble vogntoget utprøvd med en last på 80 personer fordelt på fem vogner på rundkjøring gjennom byen fra Chausee d´Anderlecht og tilbake. Dette «toget» var trukket av fire hester som klarte å trekke totalvekten på 18,000 livres (cirka 8,2 tonn) etter seg. I det neste året 1838 startet et diligenceselskap (Messagerie på fransk) en trafikklinje mellom byene Ghent og Lille i forkanten av en planlagt utbygging av jernbane, med et vogntog som besto av tre sekshjulede vogner med to eller tre kupeer hver. Vogntoget som var trukket med et tospann, var i trafikken fram til jernbanen åpnes.
Izumi Kato
Izumi Kato (født 24. mars 1990) er en japansk svømmer som spesialiserer seg i medley. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun røk ut i semifinalen på 200 meter medley.
Ingibjörg Sigurðardóttir
Ingibjörg Sigurðardóttir (født 7. oktober 1997) er en islandsk fotballspiller som spiller for Vålerenga.
Tidlig karriere
Hun vokste opp i Grindavík på Island og var tidlig sett på som et stort talent både i fotball og basketball. Hun valgte å satse på fotballen og allerede som 13-åring debuterte hun i den øverste divisjonen på Island for barndomsklubben Grindavik. Som 14-åring ble hun hentet til Breidablik, det beste kvinnelaget på Island.
Djurgården (2018–2019)
I 2018 gikk turen videre fra Island til svensk fotball og Djurgården.
Vålerenga (2020–)
I februar 2020 signerte hun for Vålerenga. I sin første sesong i Vålerenga var hun med å sikre klubbens første seriemesterskap og første cupmesterskap. Hun ble også kåret til Årets Spiller i Toppserien i 2020.
Landslagskarriere
Sigurðardóttir ble tatt ut på det islandske U17-landslaget allerede som 14-åring i 2012.
Musikkåret 1993
Musikkåret 1993 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1993.
Første kvartal
6. mars: Silje Vige vinner Melodi Grand Prix i Chateau Neuf med låten «Alle mine tankar».
Santa Maria (Pangasinan)
Santa Maria (Bayan ng Santa Maria) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger i landsdelen Luzon og tilhører provinsen Pangasinan.
Ingibjörg Sigurðardóttir
Landslagskarriere
Hun debuterte på det islandske A-landslaget i 2017. Hun var i den islandske troppen til EM i Nederland 2017 og EM i England i 2022.
Vojtech Tuka
Vojtech Tuka også omtalt som Bela Tuka (født 4. juli 1880 i Piarg, henrettet 20. august 1946 i Bratislava) var en tsjekkoslovakisk promovert jurist og politiker. Han var statsminister og utenriksminister i det fascistiske regimet i Republikken Slovakia under andre verdenskrig og en av hovedpersonene bak holocaust i Slovakia. Etter andre verdenskrig ble han dømt og hengt for landsforræderi.
Biografi
Tuka satt fengslet for landsforræderi 1929-1937. Han mistet sin stilling som professor i juss ved Universitetet i Bratislava. Tukas lojalitet til Tsjekkoslovakia var stadig et tema. Han snakket slovakisk med ungarsk tonefall. Tuka hadde bakgrunn fra jesuittene og ivret for katolisismen, han ønsket å styrke den katolske kirkes innflytelse. I 1920-årene beundret Tuka den italienske fascismen.
Fra 26. oktober 1939 til 1944 var han statsminister og utenriksminister i Republikken Slovakia. Tuka overtok som statsminister da Jozef Tiso ble president, de to var rivaler. Tukas støttespillere var særlig i Hlinkagarden, mens Tiso hadde bredere folkelig støtte. Tuka beundret Hitler og ville i Slovakia forene tysk nasjonalsosialisme med romersk katolisisme.
Tuka, som var en frontfigur i det slovakiske folkepartis radikale fløy, ivret for å deportere de slovakiske jøder til Nazitysklands Generalguvernementet. Heinrich Himmler hadde sammen med Joachim von Ribbentrop 20. oktober 1941 et møte med Jozef Tiso, Tuka og Alexander Mach. De slovakiske lederne fikk der tilbud om å deportere landets jøder til et særskilt avsatt område i Generalguvernementet. Dette forslaget ble svært godt mottatt i den slovakiske delegasjonen. Fra mars 1942 ble over 50 000 jøder deportert og slovakiske myndigheter betalte 500 mark per person til Tyskland til dekning av transportkostnadene. Det gikk rykter i Slovakia om at de deporterte ikke kom levende tilbake og deportasjonene ble upopulære i befolkningen. Tuka var trolig klar over at jødene ble sendt til Polen for bli drept, ikke for å arbeide.
Høsten 1944 brøt det ut opprør i Slovakia og Tuka trakk seg som regjeringssjef.
Dom etter krigen
Etter andre verdenskrig ble han i en kort rettssak dømt til døden for landsforræderi. Han ble henrettet ved henging den 21. august 1946. Sarpsborg Arbeiderblad meldte at han ble hengt 20. august etter at dommen falt 14. august.
Øystein Rakkenes
Øystein Figenschou Rakkenes (født 1956 i Tromsø) er en norsk journalist, forfatter og filmskaper, blant annet kjent fra radio- og TV-programmer sendt i NRK.
Rakkenes vokste opp i Vågsøy i Sogn og Fjordane. Han har vært sjøoffiser og blant annet arbeidet som rådgiver for Dalai Lamas stab i Dharamsala i India. Han var også den første læreren og mentoren for tibetanernes eksil-radiostasjon, Voice of Tibet, ved oppstarten i Dharamsala i 1996.
I 2001 ga Rakkenes ut boka Havlandet på Selja forlag sammen med fotografen Thomas Bickhardt. Boka er et møte med tradisjonelle verdier i kystsamfunn på Vestlandet i kontrast til raskt skiftende levesett påvirket av oljeindustrien.
I 2003 kom ''Himmelfolket. En norsk høvding i Zululand'' på Cappelen forlag. Boka handler om Hans Paludan Smith Schreuder fra Sogndal, mannen som ble Zulukongens ambassadør og Norges første internasjonale fredsmegler.
Dokumentarfilmen Det siste vitnet, der Øystein Rakkenes er regissør og produsent, var åpningsfilmen under Kortfilm- og dokumentarfilmfestivalen i Grimstad i juni 2013. Dette er en film om Pelle-gruppa, en sabotasjegruppe ledet av Ragnar Sollie. Filmen viser hvordan mektige aktører i norsk samfunnsliv avlyttet, trakasserte og utsatte flere av Pelle-gruppas medlemmer for yrkesforbud i tiden etter 1945. Det siste vitnet avstedkom debatt omkring den store forskjellsbehandlingen av norske motstandsmenn etter krigen. Filmprosjektet var også medvirkende til at bystyret i Oslo bestemte seg for å hedre Pelle-gruppa med et monument på Aker Brygge. Det ble avduket 22. november 2013.
Thorvald Eid
Eid var fra 1852 kontorist, brennevinskontrollør og undertollbetjent i Vardø. Han var også Vardøs ordfører i en toårsperiode, og innehadde vervet fra 1859 til 1860. I 1862 ble han beskikket til en ny stilling som undertollbetjent, fra da i Trondheim tolldistrikt.
It (roman)
Handling
Flere barn blir myrdet og lemlestet i den fiktive byen Derry i Maine, men syv elleveåringer trosser faren og oppdager at det ikke er et menneske som utfører disse mordene men et monster («Pennywise, den dansende klovnen»). De tilintetgjør monsteret. Mange år senere har de mistet kontakten, og bare en bor i Derry. Han ringer sine gamle venner for å fortelle at monsteret er tilbake.
Sølvjodid
Sølvjodid er en uorganisk forbindelse med formelen AgI. Forbindelsen i sin rene form er et lyst gult fast stoff, men prøver i fast form inneholder nesten alltid forurensninger av metallisk sølv som da gir en grålig farve. Sølvforurensning oppstår fordi AgI er svært lysfølsomt. Denne egenskapen utnyttes i sølvbasert fotografi. Sølvjodid er også brukt til antiseptiske formål samt også i skysåing.
Sølvstrupetanagar
Sølvstrupetanagar (Tangara icterocephala) er en fugl i slekten Tangara i familien tanagarer.
Utbredelse
Den forekommer i Colombia, Costa Rica, Ecuador, Panama og Peru.
Polyteinia
Polyteinia er en slekt) av biller som hører til familien kortvinger.
Utseende
Små (gjerne ca. 2,5 millimeter) kortvinger som særlig utmerker seg ved at bakkroppen er kraftig oppsvulmet. Hode og forkropp er ganske små, fasettøynene små.
Levevis
Disse små billene lever tett sammen med termitter.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Afrika.
Platygenia
Platygenia er en gruppe (slekt) av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.
Utseende
Middelsstore, litt avlange, blankt svarte gullbasser. Oversiden er glatt. Pronotum er rettlinjet tilsmalnet i den bakre delen, ved roten tydelig smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er omtrent parallellsidige med dype punktstriper. Beina er forholdsvis lange og kraftige, leggene (tibiae) tykke, på mellom- og bakbeinet med en brem and lange, gule hår på innersiden.
Levevis
Larvene lever i morkent treverk eller hule trær, utviklingen tar gjerne flere år. De voksne billene besøker ofte blomster.
Utbredelse
Slekten er utbredt i tropisk Afrika.
Santa Ana (Cagayan)
Santa Ana (Bayan ng Santa Ana) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger i landsdelen Luzon, og tilhører provinsen Cagayan.
Barangayer
Santa Ana er inndelt i 16 barangayer per 30. september 2019.
Oswald von Richthofen
Oswald von Richthofen (født 13. oktober 1847 i Iași, død 17. januar 1906 i Berlin) var en tysk diplomat. Han var i perioden 1900 til 1906 statssekretær, og dermed leder av utenriksdepartementet.
Para-VM i friidrett 2023 – 200 meter kvinner
200 meter for kvinner under Para-VM i friidrett 2023 ble arrangert i Paris.
James Sixsmith
James Sixsmith (født 26. mars 1984 i Alexandria, Virginia) er en amerikansk ishockeyspiller som spiller for den norske klubben.
Karriere
Sixsmith spilte college hockey i fire sesonger for Holy Cross Crusaders før han ble profesjonell, hvor han i sitt avgangsår ble nominert til Walter Brown Award.
I 2010 flyttet Sixsmith til Tyskland og signerte for, hvor han spilte i én sesong før han meldte overgang til den østerrikske klubben.
Midt i 2011/12-sesongen signerte Sixsmith for GET-ligaklubben. Etter opphold i de svenske klubbene og, returnerte Sixsmith til Lørenskog foran 2015/16-sesongen.
Para-VM i friidrett 2023 – 200 meter kvinner
T35
Øvelsen ble arrangert 11. juli.
T36
Øvelsen ble arrangert 15. juli.
Oswald von Richthofen
Bakgrunn
Oswald von Richthofen var sønn av diplomaten Emil von Richthofen (1810–1895), og ble født mens hans far var generalkonsul i Iași. Han deltok som reserveoffiser i den fransk-prøyssiske krig i 1870-71, og gikk etter studier inn i diplomatiet i 1875.
Karrière
Richthofen ble i 1881 rådgiver i utenriksdepartementet. I perioden 1885 til 1896 arbeidet han for tyske myndigheter i Kairo, og ble i 1896 direktør for utenriksdepartementets koloniavdeling. I 1897 ble han understatssekretær i utenriksdepartementet, og i 1900 statssekretær samme sted. Han ble som statssekretær leder av det føderale departementet, og etterfulgte Bernhard von Bülow i stillingen.
Horsfjellmyra naturreservat
Horsfjellmyra naturreservat ligger nordøst for Gonge i Bamble kommune. Reservatet består av et myrkompleks med både nedbørsmyr og jordvannsmyr. Sør i reservatet finner en et større, skogløst parti av nedbørsmyr som er oppbygd og høyere enn omgivelsene (høymyr). Dette er et sjelden kompleks av myrer i denne delen av landet. Berggrunnen i området består av gneis med amfibolittganger.
Oswald von Richthofen
Karrière
I 1905 ble han medlem av Preussens regjering, med tittelen Staatsminister.
Henri Weewauters
Henri Weewauters (født 8. november 1875, død ukjent) var en belgisk seiler som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1920 i Antwerpen.
Weewauters vant en olympisk sølvmedalje i seiling under sommer-OL 1908 i London. Han var med på den belgiske båten «Zut» som kom på andreplass i 6-metersklassen, bak «Dormy» fra Storbritannia.
Tolv år senere, under OL 1920 i Antwerpen kom han på tredjeplass i klassen 8 meter type 1919 med den belgiske båten «Antwerpia V». Det var kun tre båter i denne klassen, to norske og en belgisk. «Sildra» vant foran «Lyn» og «Antwerpia V» kom på tredje og sisteplass. Mannskapet på «Antwerpia V» var: Albert Grisar, Willy de l'Arbre, Léopold Standaert, Henri Weewauters og Georges Hellebuyck.
Macrognathellus
Macrognathellus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.
Utseende
Små (ca. 2 millimeter), halvblanke, avlangt dråpeformede, gulbrunlige kortvinger. Føttene er fire-leddete, hos noen arter kan de være fem-leddete på bakbeina. Antennene er 9-11- leddete.
Levevis
Disse små billene lever sammen med termitter i undergruppen Nasutitermitinae (Termitidae) i tuene deres.
Utbredelse
Arten lever i Sør-Amerika (Paraguay).
Lake View Cemetery
Lake View Cemetery, også kjent som Cleveland's Outdoor Museum, er en gravgård øst for byen Cleveland i Ohio, langs grensene til East Cleveland og Cleveland Heights. Mer enn 104,000 personer er gravlagt ved Lake View, og der er mer enn 700 begravelser årlig. 0.28 km² er tilgjengelig for fremtidige begravelser. På gravgården finner man James A. Garfield Memorial med Wade Memorial Chapel, som har et interiør som er tegnet av Louis Comfort Tiffany, såvel som en 300 millioner liter stor dam laget av betong.
Eksterne lenker
레이크 뷰 공원묘지
Oluf Andreas Løwold
Oluf Andreas Løwold (født 26. januar 1830 i Egersund, død 23. februar 1899 i Stavanger) var en norsk forfatter av lokalhistorisk litteratur for Rogaland.
Løwold flyttet til Stavanger i 1880 og bodde der i Salvagergata.
Etter at Løwold mistet hørselen viet han livet sitt til å skrive, og han var forfatter av en god del lokalhistorisk litteratur for Rogaland. Selv kalt han seg for en literat.
Løwold skrev også en del for tyske tidsskrifter, dels originale arbeider og dels oversettelser.
Bypassoperasjon
Bypassoperasjon er en form for shuntoperasjon som anvendes i karkirurgien. Operasjonen har til hensikt å føre en blodstrøm forbi et vesentlig forsnevret eller fullstendig lukket lumen av en blodåre. Til å lede blodstrømmen forbi det aktuelle området kan man benytte andre arterier eller vener fra pasienten selv, eller kunstige proteser.
Santa Praxedes (Cagayan)
Santa Praxedes (Bayan ng Santa Praxedes) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger i landsdelen Luzon, og tilhører provinsen Cagayan.
Barangayer
Santa Praxedes er inndelt i 10 barangayer per 30. september 2019.
Weltenburg
Historie
Allerede i år 45 etter Kristus fantes det ved Weltenburg på Donaus høyre bredd, en romersk grensevei og militær transportvei. Veien førte oppstrøms til kastell Hüfingen ved Donaueschingen. Veistrekningen kalles av historikere for Donau Sør og var gjennom lang tid en av de to viktigste øst-vestforbindelsene nord for alpene. På borghøyden krysset veien trafikken fra Via Claudia som kom fra det øvre Italia.
De irsk-skotske munkene Eustachius og Agilus fra Luxeuil grunnla det første klosteret på stedet i 617 tilegnet den hellige Kolumban. Dette klosteret regnes som det eldste i Bayern.
Klosterbygningene
Abbed Maurus I. Bächl (1713–1743) oppførte Frauenbergkirche, de øvrige kirkene i klosteret og også selve klosterbygningene. De barokke bygningene som omgir klosterhaven inneholder også klosterkirken viet til den hellige Georg, oppført av Asambrødrene fra 1716 til 1739. Klosteret ble oppløst i 1803 under sekularisasjonen i Bayern, men gjenopprettet i 1842.
Orgelet er konstruert av orgelmaker Konrad Brandenstein (1695–1757).
Klosterbryggeriet
Klosterbryggeriet Weltenburg antas å være et av de eldste klosterbryggerier i verden (siden 1050). I klosterhagen er det anlagt en stor uteservering. Weltenburger Kloster Barock Dunkel ble i 2004 kåret til det beste mørke ølet i verden.
Sykkelveien langs Donau, Donauradweg, går forbi klosteret.
Gråmaskegrønndue
Gråmaskegrønndue (Treron griseicauda) er en fugl i duefamilien i slekta Treron. Den finnes kun i Indonesia.
Musikkåret 1994
Musikkåret 1994 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1994.
Tykknebbgrønndue
Tykknebbgrønndue (Treron curvirostra) er en fugl i duefamilien i slekta Treron. Den finnes i Bangladesh, Bhutan, Brunei, Kambodsja, Kina, Hongkong, India, Indonesia, Laos, Malaysia, Myanmar, Nepal, Filippinene, Singapore, Thailand, og Vietnam.
Ospesanger
Ospesanger (Phylloscopus plumbeitarsus) kalles også sibirøstsanger og er en monotypisk art som inngår i bladsangerfamilien (Phylloscopidae). Arten er utbredt i Øst-Asia og var inntil ganske nylig regnet som en underart av østsanger (P. trochiloides). Enkeltindivider har forvillet seg til Europa ved noen få anledninger, deriblant også én gang til Norge, på Bulandet i Askvoll kommune i Sogn og Fjordane den 25. september 2013.
Santa Teresita (Cagayan)
Santa Teresita (Bayan ng Santa Teresita) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger i landsdelen Luzon, og tilhører provinsen Cagayan.
Barangayer
Santa Teresita er inndelt i 13 barangayer per 30. september 2019.
Urban Zamernik
Urban Zamernik (født 8. mars 1991) er Kroatias eneste aktive skihopper på seniorplan. Han er opprinnelig fra Ljubno ob Savi i Slovenia, der han representerte klubben SSK Ljubno BTC, og var blant de 15 beste slovenske hopperne i sin aldersklasse. Han fikk kroatisk statsborgerskap sent i 2007, og begynte å hoppe for sitt nye hjemland i januar 2008. Han bor i Delnice og representerer SK Goranin.
Som representant for Kroatia har han få gode resultater å vise til. Han deltok i junior-VM i 2008, 2009, 2010 og 2011, med 58. plass i Hinterzarten i 2010 som beste plassering. Zamernik var med i FIS-cupen fra 2008 til 2011, med 24. plass i Szczyrk i 2008 som beste resultat. Sammenlagt i FIS-cupen ble han nummer 259 i 2007/08 og 236 i 2010/11.
Urban Zamernik og hans far og trener Anton Zamernik uttalte i januar 2012 til avisen 24sata at de følte seg lurt av det kroatiske skiforbundet. De mente de var blitt lovet gull og grønne skoger av det kroatiske forbundet, men at pengene til satsing hadde uteblitt.
Ingo Materna
Ingo Materna (født 1932 i Groß Lunow i Mecklenburg-Vorpommern) er en tysk samtidshistoriker.
Nico Elvedi
Nico Elvedi (født 30. september 1996) er en sveitsisk fotballspiller som spiller for den tyske klubben Borussia Mönchengladbach.
Landslaget
Han ble tatt ut i EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i ' tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i ' EM-tropp til EM i fotball 2021.
Han ble tatt ut i ' tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Multihoming
Multihoming eller multiheiming betegner den samtidige tilkoblingen av et endepunkt (for eksempel datamaskiner, enheter, etc.) til flere internettleverandører. Det betyr at disse endepunktene fremdeles er nåbare selv om noen av internettleverandørene har problemer (f.eks. bortfall av hardware eller brudd på kabel). Multihoming kan brukes for både redundans og lastdistribusjon på flere internett-tilkoblinger for å opphøye båndbredde til applikasjoner.
Gerhard Engel
Gerhard Engel (født 19. juni 1934 i Prenzlau i provinsen Brandenburg i Fristaten Preussen) er en tysk SED-historiker med faglig vekt på historien til Bremens SPD. Fra 1977 til 1989 var han en stedfortredende minister i DDR.
Liste over fotballklubber i Kasakhstan
Liste over fotballklubber i Kasakhstan inneholder kasakhstanske fotballklubber som er en del av seriesystemet.
Frederik Cilius
Frederik Cilius Jørgensen (født 1986) er en dansk satiriker, skuespiller, musikkformidler og klarinettist. I hjemlandet er han særlig kjent for rollen som den fiktive danske journalisten Kirsten Birgit Schiøtz Kretz Hørsholm i radioprogrammene Den Korte Radioavis på Radio24syv og Den2Radioavis på Den2Radio.
I 2023 mottok han Robertprisen for årets mannlige hovedrolle – TV-serie for rollen som Bo i TV-serien Orkestret.
Indre Fosen
Indre Fosen er en kommune på Fosen i Trøndelag. Indre Fosen består av de tidligere kommunene Rissa i Sør-Trøndelag og Leksvik i Nord-Trøndelag, som slo seg sammen til én kommune den 1. januar 2018, samtidig som Trøndelag ble slått sammen til ett fylke.
Den 1. januar 2020 ble også grenda Verrabotn i Verran kommune overført til Indre Fosen samtidig som resten av Verran ble slått sammen med Steinkjer.
Indre Fosen grenser mot Åfjord og Steinkjer i nord, Ørland i nordvest og Inderøy i nordøst, og mot Frosta, Trondheim, Orkland i Trondheimsfjorden.
Geografi
Indre Fosen ligger på Fosenhalvøya, ved Trondheimsfjorden, opp til Stjørnfjorden mellom Ørland, Bjugn og Rissa. Området består av mye kupert landskapet, med topper opp i mot 600 moh. Ytre Skurvhatten er det høyeste punktet i kommunen, med sine 622,6 moh. Mellom Leksvik og Vanvikan ligger fjellet Kjerringklumpen, som med sine 602 moh var det høyeste punktet i Leksvik. I Indre Fosen ligger Fosens største innsjø, Storvatnet.
Utdanning
Det er 7 grunnskoler i Indre Fosen, hvorav en av dem er en privatskole, Skaugdalen montessoriskole. De andre er Fevåg/Hasselvika, Mælan, Stadsbygd, Testmann Minne, Vanvikan og Åsly skoler.
Det var to videregående skoler i kommunen, Leksvik videregående skole og Rissa videregående skole, som fra 2019 er slått sammen til Johan Bojer videregående skole.
Politikk
Ordfører i Indre Fosen er Bjørnar Buhaug fra Senterpartiet.
Sumbagrønndue
Sumbagrønndue (Treron teysmannii) er en fugl i duefamilien i slekta Treron. Den finnes kun i Indonesia.
Indre Fosen
Tettsteder og bygder
De fleste bygdene ligger langs Trondheimsfjorden.
Det var 8 kirker i Indre Fosen, Rissa kirke, Leksvik kirke, Stranda kirke, Stadsbygd kirke, Rein kirke, Hasselvika kirke, Ramsvik kirke og Frengen kapell. Fra 1. januar 2020 hører også Fines kirke i Verrabotn med i Indre Fosen. I tillegg lå Hindrum kirke på Hindrem i Leksvik. Denne ble revet i 1897, men ble bygd opp igjen i 2010, som en kopi av Haltdalen stavkirke.
Tidlig historie
Det finnes spor av menneskelig aktivitet fra tidlig i yngre steinalder, trolig for 5000–5500 år siden. Helleristningene på Stykket i Stadsbygd (elgfigurer) vitner om ei tid da menneskene i Trøndelag ennå levde av fiske og fangst, foruten sanking av skjell, planter og røtter. På Amborneset i Leksvik er det også funnet spor av mennesker fra bronse- og jernalderen, og muligens tilbake til steinalderen.
Ved hjelp av navneforsking kan en temmelig sikkert slå fast at det har bodd folk i kommunen fra før vikingtid (yngre jernalder). Eksempler her er navn som ender på vin og heim: Grenne (Granvin), Dæli (Dalvin), Askjem og Solem. Trolig var det stor folketilvekst her i tidlig vikingtid, noe alle «-stad» navna vitner om: Vemundstad, Fenstad, Hermstad, Baustad, Denstad. Navneforskinga forteller oss at det alt i vikingtid var fast bosetting omtrent i de samme områdene det bor folk i dag, over tusen år seinere.
Middelalderen
Kong Sverres siste sjøslag som skjedde 8. juni 1198 sto på Strindfjorden like utenfor Hindrem i Leksvik. Sverres birkebeinerhær på 1,200 mann slo Nikolaus Arnessons baglerhær. De overlevende fra baglerhæren skal ha flyktet, men ble opphentet og drept av Sverres menn. På Amborneset står i dag et monument etter dette slaget. Monumentet ble reist og avduket i oktober 2005.
På slutten av middelalderen skal det også ha blitt bygd ei stavkirke på Hindrem som blir nevnt i Trondhjems reformats 1589, «Hindareims kirkja». Utover mot 1650-årene var denne kirke falleferdig og kirkebyggeren Ole Jonsen Hindrum ble engasjert til å reparerte den. Nytt tårn og spir sto ferdig i 1653, men man fryktet at kirka skulle falle sammen så man bestemte seg for å bygge ei helt ny kirke. Denne kirka sto ferdig i 1665 og var av laftet tømmer. Hindrum kirke skulle stå 1895 da den ble revet og tømret solgt til bygging av en bygård i Trondheim.
Moderne historie
Tidligere Rissa kommune var et resultat av en kommunesammenslåing i 1964, da kommunene Rissa, Stadsbygd og Stjørna ble slått sammen til en storkommune. Leksvik har aldri hatt noen grenseendringer siden kommunen ble opprettet i 1837, før den ble slått sammen med Rissa i 2018.
Rissaraset
Rissaraset var et leirras i Rissa den 29. april 1978. Kvikkleireskredet er det største som rammet Norge på 1900-tallet da over 20 hus og gårdsbruk ble tatt av raset og én person omkom.
Okkupasjonen av Al-Haram i 1979
Okkupasjonen av Al-Haram begynte da flere hundre bevæpnede religiøse opprørere inntok og tok kontroll over Al-Haram (også kjent som den store moskeen) i Mekka om morgenen 20. november 1979. Angriperne krevde at Saudi-Arabias kongehus måtte avsettes. Al-Haram er den største moskeen i verden og omgir islams helligste sted, kaba. Det var 50.000-100.000 bedende muslimer til stede. Moskeen ble frigjort etter to ukers kamp, og de fleste opprørerne ble drept i kamp eller henrettet. De offentlige henrettelsene av over 60 personer var de til da mest omfattende i Saudi-Arabias historie.
Forløp
Tidlig på dagen 20. november 1979 (den første dagen i år 1400 etter islamsk kalender ) gikk flere hundre (kilder oppgir rundt 300 ) bevæpnede religiøse opprørere inn i moskeen Al-Haram og tok kontroll. Det var mellom 50.000 og 100.000 bedende muslimer på området, som har kapasitet til flere hundre tusen. Mange pilegrimer hadde overnattet inne på området og tatt med seg madrasser, kofferter og andre eiendeler. En del hadde også med seg kister med nylig avdøde familiemedlemmer. Noen kister inneholdt i stedet forskjellige slags håndvåpen. Pilegrimene ble innledningsvis innesperret av okkupantene som hadde låst portene med kjetting. De fleste ble sluppet ut etter at okkupantene hadde holdt en tale, mens en del ble holdt som gisler under hele aksjonen. Okkupantene plasserte snikskyttere i minaretene.
Okkupantene og deres motiver
Okkupantene var sunnimuslimer fra flere ulike land inkludert Saudi-Arabia, Egypt, Jemen, Kuwait, Irak, Sudan, Canada og USA, de fleste kom fra ulike saudiarabiske stammer. Saudi-Arabias raske utvikling og urbanisering ble fulgt fremvekst av pietistiske, isolasjonistiske salafistiske bevegelser. Disse bevegelsene fanget også opp misnøye med at mange europeerne og amerikanerne slo seg til i landet for å arbeide i oljeindustrien. Gruppen som stormet moskeen var en radikal fraksjon av den store, pietistiske organisasjonen al-Jamaa al-Salafiyya al-Muhtasiba (JSM, «Salafigruppen som gjør rett og forbyr galt») etablert i Medina på 1960-tallet. JSM var i utgangspunktet ikke en politisk bevegelse. Spenningen mellom JSM og det islamske establishment toppet seg i 1977 da ledende islamske lærde konfronterte JSM, og førte til en splittelse i JSM der de mest standhaftige gikk under jorden under ledelse av Juhayman al Uteybi. . Den radikale fraksjonen kalte seg «ikhwan» («brorskap») og ble ledet av Uteybi (også kjent som Juhayman al-Oteibi og hans svoger Muhammad ibn Abd Allah ).
Uteybi selv var leder av Uteyba-stammen i Najd, der hans bestefar skal ha vært sentralt i den første ikhwan på 1920-tallet (ikke riktig ifølge Hegghammer ). Uteybi hadde tjenestegjort i Saudi-Arabias nasjonalgarde fra 1955 til 1973 der han skal ha fått tak i våpen gjennom sympatisører. Uteybi ble født på 1930-tallet i en beduinfamilie i Uteyba-stammen (eller Utayba) det vestlige Najd. Hans far Muhammad bin Sayf kjempet sammen med opprørslederen Sultan bin Bijad. Uteybi var stolt av farens bedrifter. Uteybi sluttet etter fire år i grunnskolen og skal ha vært delvis analfabet eller dyslektiker. Etter tjeneste i nasjonalgarden bosatte han seg i Medina og gikk en periode ved Dar al-Hadith som er en skole som spesialiserer seg i hadith. Det samlede antallet er uklart og oppgis som flere hundre eller så mye som 500.
Fordi de fleste opprørerne ble drept og involverte personer inkludert saudiske ledere ikke snakket om hendelsen, har detaljene vært lite kjent for offentligheten. Al-Uteybi og flere av hans følgere var elever av Abdelaziz bin Baz som senere ble stormufti av Saudi-Arabia. Uteybi med flere ble anholdt i 1978 anklaget for kjetteri, men sluppet fri etter forhør av ulema fordi de bare ble oppfattet som ufarlige tradisjonalister. Opprørerne var islamske fundamentalister med ambisjoner om å gjenskape et forestilt før-moderne samfunn i profetens ånd upåvirket av vestlig materialisme. De anklaget Saudi-Arabia for manglende religiøs renhet og strenghet, og krevde en moralsk renselse av landet: slutt på korrupsjon og alkohol, strenge tiltak mot radio, TV og ansettelse av kvinner. Thomas Hegghammer beskriver opprørerne som "ekstreme pietister" og ikke som globale jihadister.
Santa Maria (Isabela)
Santa Maria (Bayan ng Santa Maria) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger i landsdelen Luzon, og tilhører provinsen Isabela.
Barangayer
Santa Maria er inndelt i 20 barangayer per 30. september 2019.
Kristian Thorstvedt
Kristian Thorstvedt (født 13. mars 1999) er en norsk fotballspiller som spiller for den italienske klubben.
Karriere
Han vokste opp i Stavanger, men flyttet som 14-åring til Østlandet og. Før 2018-sesongen var han tilbake i. Her ble han kåret til årets gjennombrudd i OBOS-ligaen. I debutsesongen i Eliteserien endte det med 5.-plass og cup-gull.
Okkupasjonen av Al-Haram i 1979
Konsekvenser
Hendelsen var et sjokk for den islamske verden og ydmykende for det saudiske regimet. Det saudiske regimet strammet etter hendelsen styringen av landet blant annet ved å begrense ikke-islamsk innflytelse og skjerpet politikken basert på den strenge wahabbismen. Regimets innstramming etter hendelsen innebar blant annet at kvinner ble fjernet fra TV, teatrene ble stengt og landets mest konservative predikanter fikk store tilskudd fra staten. Tidligere CIA-sjef Michael Hayden mener det saudiske regimet «inngikk en pakt med djevelen» med sin sterkt konservative reaksjonen på hendelsen.
USAs myndigheter trodde Juhayman al Uteybi var sjia og agent for ayatollah Khomeini som hadde tatt makten tidligere samme år. Tidligere i november hadde USAs ambassade i Teheran blitt okkupert. Angrepet og okkupasjonen av moskeen omtales som den første internasjonale islamistiske aksjonen og som en inspirasjon for al-Qaeda. Osama bin-Laden omtalte blodbadet som en vesentlig grunn til at han la Saud-familien for hat. Han var sjokkert over at regimet skjendet det hellige stedet. Til en venn skal bin Laden ha sagt at han var inspirert av okkupantene og at «these men were true Muslims and had followed a true path». På samme måte som Uteybi beskriver al-Qaeda den saudiarabiske staten som en uislamsk institusjon. Uteybi uttalte at landets ledere som enkeltpersoner ikke kunne erklæres som kafir så lenge de kalte seg muslimer. Al-Qaeda begrunner sine voldelige angrep på både enkeltpersoner og myndigheter gjennom takfir. En amerikanske borger blant opprørerne ble senere sluppet fri av myndighetene i landet.
Kristian Thorstvedt
Karriere
Den 3. januar 2020 skrev han under en tre og et halvt års kontrakt med KRC Genk til 30. juni 2023. Han ble belgisk cupmester den 25. april 2021, etter at slo  2-1 i finalen.
Den 12. juli 2022 skrev han under for den italienske klubben til 30. juni 2027.
Mathis Jacobsen Hætta
Hætta ble vinteren 1847-48 en del av vekkelsen som kom etter at Lars Levi Læstadius sendte predikanter til Kautokeino. Som følge av dette sluttet han å drikke alkohol. Han ble en av lederne i vekkelsesbevegelsen.
Kristian Thorstvedt
Karriere
Hans far er Erik Thorstvedt.
Mathis Jacobsen Hætta
Etter uro i kirkene i Kautokeino og Skjervøy våren og sommeren 1851, ble åtte personer anmeldt. Blant disse var Mathis Jacobsen Hætta og hans kone Ellen Aslaksdatter Skum og Aslak Jacobsen Hætta, som var en yngre bror av Mathis. Mathis Jacobsen Hætta ble arrestert og satt i fengsl i Tromsø. Der han fortsatt satt i november 1852, da selve Kautokeino-opprøret fant sted.
Kristian Thorstvedt
Landslaget
Han ble tatt ut i Norges tropp til U20-VM 2019 i Polen.
Den 6. september 2019 fikk han sin første U21-landskamp for Norge mot Kypros. Han scoret også sitt første mål for U21-landslaget i samme kamp.
Den 16. november 2020 ble han tatt ut i sin første landslagstropp for mot. Han ble tatt ut i landslagstroppen etter den opprinnelige troppen ble satt i karantene.
Den 18. november 2020 fikk han sin første landskamp for mot.
Den 24. mars 2021 scoret han sitt første landslagsmål for Norge mot.
Başmakçı
Başmakçı er en by og et distrikt i provinsen Afyonkarahisar i Egeerregionen i Tyrkia. Byen ligger meter over havet og hadde  innbyggere på slutten av 2012. Distriktet hadde til sammen innbyggere i 2012 og et areal på  kvadratkilometer.
Floresgrønndue
Floresgrønndue (Treron floris) er en fugl i duefamilien i slekta Treron. Den finnes kun i Indonesia.
Kjærlighet uten grenser
Kjærlighet uten grenser var og er et program som blir sendt på den kommersielle radiokanalen P4. Programmet ble startet i 1993 av programleder Siv Stubsveen. 12 år etter at Stubsveen sluttet i P4 startet tidligere programleder Lise Askvik opp programmet igjen i en mer «rocka» versjon.
Ingrid Forbregd var programleder frem til oktober 2019 da hun sluttet etter 13 år i P4.
Per dags dato (februar 2020) er det Ingjerd Dale, Kristian Hope og Espen Hoff som rullerer som fast programleder i programmet. Andre programledere som også kan høres med jevne Mellomromrom er Reidar Buskenes, Per Lilleengen og Elisabeth Carew.
Programmet sendes søndag til torsdag fra klokken 21.00 - 00.00.
Mulighet for å sende inn hilsen i programmet gjøres på både e-post: «kug@p4.no», Facebook (P4 Lyden av Norge) eller SMS med kodeord «KUG» til 1904.
Ludvig IV av Hessen-Darmstadt
Ludvig IV (født Friedrich Wilhelm Ludwig Karl; født 12. september 1837 i Bessungen ved Darmstadt i storhertugdømmet Hessen, død 13. mars 1892 i Darmstadt) var den fjerde storhertugen av Hessen-Darmstadt. Han regjerte fra 13. juni 1877 til sin død. Gjennom sitt eget og hans barns ekteskap blei han knytta til den britiske kongefamilien, den russiske tsarfamilien og andre kongehus i Europa.
Tidlig liv
Ludvigs foreldre var prins Karl av Hessen-Darmstadt (23. april 1809 – 20. mars 1877) og prinsesse Elisabeth av Preussen (18. juni 1815 – 21. mars 1885), barnebarn av kong Fredrik Vilhelm II av Preussen.
Ekteskap
Ludvig gifta seg med prinsesse Alice, tredje barn av dronning Viktoria av Storbritannia på Osborne House på Isle of Wight, På bryllupsdagen bestemte dronningen at hennes nye svigersønn skulle være Kongelig Høyhet. Dette gjaldt bare i Storbritannia, ikke i det tyske forbund der prinsen bare var Storhertugelig Høyhet. Dronningen gjorde ham senere til ridder av hosebåndsordenen.
Militær karriere
Under den østerriksk-prøyssiske krig i 1866 gav Ludvig det hessiske kavaleriet ordre om å tre inn i kampene på østerriksk side. Under den fransk-prøyssiske krig i 1870-1871 leda Ludvig de hessiske styrkene som en del av styrkene til det nordtyske forbund.
Der Verrat
Der Verrat er en bok av forfatteren Sebastian Haffner. Den ble første gang utgitt i 1968 under tittelen „Der große Verrat“ som en serie i tidsskriftet Stern. I 1969 fulgte en bokutgivelse med tittelen „Die verratene Revolution – Deutschland 1918/1919“. Senere benyttede titler har vært „Die deutsche Revolution 1918/1919“ og „1918/1919 – eine deutsche Revolution“.
Ludvig IV av Hessen-Darmstadt
Annet ekteskap
Etter prinsesse Alice sin død i 1878, gifta Ludvig IV seg morganatisk den 30. april 1884 i Darmstadt med Aleksandrina Hutten-Czapska (3. september 1854 – 8. mai 1941), tidligere kone av Aleksander Kolemin, den russiske chargé d'affaires i Darmstadt. Hans andre kone mottok tittelen grevinne av Romrod. Ekteskapet, som møtte stor skepsis innad i hans familie, blei annullert innen et år hadde gått.
VM i fotball 2022 – Gruppe H
Gruppe H i VM i fotball 2022 besto av, , og. Kampene i denne gruppa ble spilt mellom 24. og 2. desember. De to beste lagene gikk videre til åttendelsfinalen, mens de to andre lagene ble eliminert.
Ludvig IV av Hessen-Darmstadt
Død
Storhertug Ludvig IV døde den 13. mars 1892 og hans trone blei besatt av sønnen, Ernst Ludvig. Hans lik blei begravd ved Rosenhöhe, mausoleet til huset Hessen utfor Darmstadt.
VM i fotball 2022 – Gruppe H
Disiplin
Fair play-poeng vil bli brukt som tiebreaker hvis den samlede og innbyrdes oppgjør rekorden til lagene er lik. Disse er beregnet basert på gule og røde kort mottatt i alle gruppekamper som følger:
Bare ett av fradragene ovenfor kan brukes på en spiller i en enkelt kamp.
Nils Abrahamsen
Han er oppvokst i Lyngdal, flyttet til Bergen rundt 1970 og skrev hovedfagsoppgave ved Bergen lærerhøgskole om Ten Sing i 1977. Så fikk han i 1978 jobb som programsekretær i musikk for NRK og ble den første ansatt utenfor Marienlyst. Allerede i 1979 var han på plass med «Musikk landet rundt» fra et orkesterkurs i Nordfjordeid.
Han ledet dobbeltkvartetten Bergen Jubilee Singers (etablert 1975), samt skrev både melodier og arrangement. De vant prisen for årets kristne plate av ungdomsbladet Treff, for platen «Lead me».
Fra 1980 til 1992 ble han nasjonalt kjent som musikalsk ansvarlig i TV-serien Syng med oss, som sendte direkte korsang fra Grieghallen under ledelse av Bjørn Tore André (1928–1996). Med Håkon Dahl ledet han i 1980 «Salmer og sanger vi gjerne hører», og året etter «Musikk landet rundt: Fra Hordaland».
Høsten 1982 sa Sverre Kjelsberg (født 1946) at Abrahamsen hadde misbrukt hans Ellinors vise (forøvrig skrevet av Klaus Hagerup, født 1946) — «ikke uvanlig» repliserte Abrahamsen i en avisnotis.
I 1988 stod Den norske misjonsallianse bak da Abrahamsen besøkte norske kolonier i Hongkong, Taiwan og Manila med den norske sekstetten «Freedom Quartet» som sang spirituals.
I 1989 var Abrahamsen sentral da NRK dekket de 37. Festspillene i Bergen på P1 og P2. I og med NRK Hordalands utvidelse i 1992 ble han påtenkt å lage program for Norgesglasset sammen med Svein Haaland og Kjell Fuglehaug.
Etter tredelingen (til P1, P2 og P3) ledet han fra oktober 1993 Sangtimen på P1 søndagsmorgener, et program som hadde sin siste sending 26. april 2015. Fra 2005 ble det sendt fra hans hjemsted Stord.
Government Aircraft Factories
Government Aircraft Factories (GAF) var en flyfabrikant eid av australske myndigheter, med hovedkvarter ved Fishermans Bend i Port Melbourne i Victoria. Fabrikken hadde sin forløper før andre verdenskrig og var da kjent som Department of Aircraft Production (DAP). I 1987 ble GAF reorganisert og skiftet navn til Aerospace Technologies of Australia (ASTA), deretter privatisert. ASTA dannet deretter kjernen i Boeing Australia.
Andre verdenskrig
Virksomheten ble etablert rett før utbruddet av andre verdenskrig da den australske regjeringen innså at leveringer av fly fra tradisjonelle kilder ikke lenger var garantert. For å sikre leveringer av krigsfly etablerte regjeringen i 1939 Department of Supply and Development og det hadde en Aircraft Construction Branch, begge organisasjoner ble offisielt opprettet 1. juli 1939.
Organisasjonen ble spesielt etablert for å produsere Bristol Beaufort på lisens i Australia. Etter en evalueringsprosess hvor Royal Australian Air Force (RAAF)s operasjonelle behov ble vurdert anbefalte en britisk flykomite sendt til Australia at Beaufort burde produseres lokalt, både for RAAF og RAF.
På denne tiden (1939) var det knapt noen australsk flyindustri. Det privateide firmaet Commonwealth Aircraft Corporation hadde ferdigstilt tre fly av sitt første produkt, Wirraway og var i gang med å bygge en prototype for Wackett, begge var fly med kun en motor.
Den andre store «flyfabrikken», de Havilland Australia, hadde frem til denne tiden stort sett satt sammen fly produsert av eierselskapet i Storbritannia og det leverte 20 Tiger Moths med importerte skrog og lokalt produserte vinger, til RAAF i mai 1939. Total flyproduksjon i Australia frem til midten av 1939 var under 100 og kan ha vært under 70. Mange av flyene var enkelteksemplarer (altså ikke serier) og de fleste var «tre og tøy» konstruksjoner, som Tiger Moth. Til sammenligning var Beaufort et stort to-motors fly med metall skrog og en for den tiden avansert konstruksjon.
I juni 1941 (etter flyproduksjonen hadde begynt) ble ansvaret for Aircraft Production Commission flyttet fra Department of Supply and Development og plassert under det nye Department of Aircraft Production (DAP). Navnet ble kort etter endret til Aircraft Advisory Committee for the Co-ordination of Aircraft Production med selve fabrikken benevnt som Beaufort Division, vanligvis omtalt som Beaufort Division of the DAP.
Da de australskproduserte Beaufort skulle utstyres med Pratt & Whitney R-1830 flymotorer, i stedet for Bristol Taurus var det nødvendig med flere endringer i konstruksjonen og dette bidro til at det første flyet ikke fløy før i august 1941. En annen grunn for den sene leveringen var at deler av flyet skulle leveres fra Storbritannia, men etter Frankrikes kapitulasjon stoppet britene eksport av krigsmateriell og delene måtte produseres lokalt.
Den opprinnelige planen var at de første 90 flyene skulle leveres til RAF, mens de mottok kun 6. Produksjonen av Beaufort i Australia var resultatet av over 600 ulike firma og organisasjoner, hvor Beaufort Division stort sett kun var ansvarlig for endelig montering. Kun senterseksjonene av vingene ble produert ved fabrikken i Fishermans Bend, våpentårnet ble produsert i Fairfield (Victoria) mens andre deler ble produsert av State Rail Workshops i New South Wales, Victoria og i Sør-Australia og ved General Motors Holden fabrikken i Woodville (Sør-Australia). Totalt 700 Beaufort ble levert innen produksjonen opphørte i august 1944, da hadde fabrikken allerede begynt lisensproduksjon av Bristol Beaufighter.
Produksjonen av Beaufighter gikk smidigere, med hjelp av erfaringen fra Beaufort, de samme underleverandørene deltok i begge program. RAAF vurderte flyet så tidlig som i februar 1939 og la inn en første ordre i juni samme år, før prototypen hadde hatt sin første prøveflyvning. Samme leveranseproblemer som hadde stoppet britiske leveranser av Beaufort hindret også RAAF å motta Beaufighter fra Storbritannia. Mot slutten av 1942 begynte den australske regjeringen å se på mulig lokal produksjon og 30. januar 1943 ble det gitt klarsignal for produksjon av 350 Beaufighter ved Government Aircraft Factories.
Ved produksjonsstart var leveranser av flymotorer fra Storbritannia fremdeles et usikkerhetsmoment og en Beaufighter bygget av Bristol ble derfor ombygd til å benytte Wright GR-2600 Cyclones. Alle australskbygde Beaufightere ble imidlertid utstyrt med importerte Bristol Hercules flymotorer. Den første DAP Beaufighter fløy for første gang den 26. mai 1944. Produksjon og levering overlappet med de siste Beaufort, så de første Beaufightere ble bygget og levert parallelt med de siste femti Beaufort. Flybestillingen ble økt til 450, men ved andre verdenskrigs slutt ble programmet avsluttet etter 365 hadde blitt bygget, med ytterligere 21 delvis bygde fly ikke ferdigstilt.
Etter andre verdenskrig
Ved avslutningen av andre verdenskrig ble Australias flyindustri nedbygd, antall ansatte ble redusert med om lag 90 %. DAP ble også omorganisert, resultatet var blant annet enda et nytt navn, Government Aircraft Factories (GAF), hvilket det er og er mest kjent som.
Ved reorganiseringen var planlegging for neste store prosjekt fra GAF vel underveis. Det var en australsk versjon av det tunge bombeflyet Avro Lincoln. Med betegnelsen Lincoln B.30 hadde det en utvidet neseseksjon for to ekstra besetningsmedlemmer og søkeradar og ble benyttet for bombing og maritim rekognosering. De første fem flyene ble hovedsakelig bygget av komponenter importert fra den britiske flyfabrikken Avro og det første flyet fløy den 17. mars 1946. GAF bygget ytterligere 68 Avro Lincoln, det største flytypen bygget i Australia.
Fra 1953 bygde GAF 48 English Electric Canberra to-motors taktiske bombefly på lisens. Flyene var av typen B.20 med ekstra rekkevidde. Mange tjenestegjorde i RAAFs styrkebidrag i Vietnamkrigen og noen ble senere konvertert til T.21 for trening.
I 1958 konstruerte GAF en radiostyrt jet-drevet måldrone, GAF Jindivik, i samarbeid med britiske interesser. Måldronen ble drevet av en Viper jetmotor og ble gjenbrukt etter å ha landet på meier (skids). GAF Jindivik ble benyttet inn på 1960-tallet av både Australia og Storbritannia, både luftforsvar og andre offentlige enheter.
Musikkåret 1995
Musikkåret 1995 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1995.
Shani Tarashaj
Shani Tarashaj (født 7. februar 1995) er en sveitsisk fotballspiller som fra 12. oktober 2020 er klubbløs.
Han er av albansk avstamning.
Landslaget
25. mars 2016 fikk han sin første landskamp for mot.
Han ble tatt ut i EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Timorgrønndue
Timorgrønndue (Treron psittaceus) er en fugl i duefamilien i slekta Treron. Den finnes i Indonesia og Øst-Timor.
Termitona
Termitona er en gruppe (slekt) av biller som hører til familien kortvinger.
Utseende
Bittesmå (ca. 1 millimeter), fint hårete, blankt gulbrunlige kortvinger. Kroppen er kort og bred. Bakkroppen har lange børstehår på sidene.
Levevis
Artene lever underjordisk i tuene til termitter. De kan leve sammen med termitter fra flere ulike familier.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika (Kongo).
Siesta (andre betydninger)
En siesta er en kort hvil tatt tidlig på ettermiddagen, ofte etter et middagsmåltid.
Siesta kan og referere til:
Steder med navn Siesta:
Poi
Poi er en form for sjonglering med baller der ballene er festet i snorer. Ordet poi kommer fra maori og betyr ball.
Hver ball er festet med en snor og holdt i en hand, ballene blir svingt i varierende sirkulære mønster rundt kroppen. Tradisjonelt var poi praktisert av kvinner som en øvelse for å øke fleksibilitet i håndledd og hender, og for menn for å øke styrke i armer og å forbedre koordinasjonen. En fremføringskunst ble utviklet og blir praktisert først og fremst av kvinner.
Det er mulig at det opprinnelig var mindre kunst og mer nytte på den måten at poi var arbeid for å lage tradisjonell mat: man festet poi til en snor og svingte den for å gi fart mot et hardt underlag.