cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lillestrømulykken
Togkollisjonen
Noen sekunder etter klokka 00.57 onsdag 5. april 2000 kjørte tog 5781 inn i tog 5713 med en hastighet på 62 km/t. Sistnevnte tog sto stille på spor 7 på Lillestrøm stasjon, og selve kollisjonen skjedde mellom sporvekslene 13 og 19. Tankvognene sto omtrent 150 meter fra stasjonsbygningen, og var omtrent 200 meter fra sentrumsbebyggelsen i Lillestrøm. Ingen av lokførerne ble skadet.
I toget som sto stille var de bakerste vognene lastet med biler. Det var stort sett disse tre vognene som ble skadet på dette toget, men resten av materiellet ble lettere skadd. Lokomotivet og gassvognene på tog 5781 sporet av og ble stående i spor 8. Mannlukene, altså inspeksjonslukene på tankene i hver ende, kom i kontakt med hverandre, og den ene tanken presset også inn en bulk på den andre.
Det begynte å lekke flytende propan da tankvognene kolliderte. Omtrent ti minutter etter kollisjonen, tok gassen fyr. Årsaken til antennelsen er usikker. Det kan enten ha vært på grunn av forsøk på å koble inn strøm på kjøreledningene igjen, eller et lokaltog som kortsluttet kjørestrømmen ved Åråsen. Det lekket propan fra begge tankene som sivet ut samme sted, midt i mellom dem.
Første melding om ulykken kom fra en tilfeldig forbipasserende som kjørte forbi klokka 01.02. Han fortalte til politiet at han så et gnistregn og to tog som hadde kollidert. Det kom raskt mange meldinger til alle tre nødetatene. Tutingen fra lokomotivet var grunn til at mange oppfattet at noe var på ferde. Hovedredningssentralen Sør-Norge ble varslet av politiet klokka 01.15, og Statens forurensningstilsyn klokka 01.42. To ambulanser var fremme på stedet klokka 01.08 og fikk raskt konstatert at ingen var skadet. Første brannbil kom klokka 01.12, og politiet klokka 01.18.
Litt under en halvtime etter kollisjonen ble det klart for brannvesenet at tankene inneholdt propan og butan. Situasjonen ble da ansett som meget alvorlig.
5. april – Første nedkjøling av tankene
Klokka 03.05 startet brannvesenet nedkjølingen av de to tankene, etter det ble gitt ordre om dette klokka 01.35. Fram til da hadde brannen gradvis varmet opp innholdet som var i en tilstand av væske og gass i tankene. Den første kjølingen besto av to vannkanoner som kunne sprute omtrent 1600 liter i minuttet. Disse kanonene sto mellom 10 og 15 meter fra vognene, og var med vilje plassert slik at vannet ikke skulle treffe ilden, men selve tankene. Begrunnelsen var at om brannen sluknet, ville gassen lekke ut og legge seg over et stort område. Dermed ville en eventuell eksplosjon kunne ha strekt seg langt utover.
Tidlig onsdag morgen ble situasjonen betegnet som kritisk, og brannvesenet trakk sine mannskaper i sikkerhet bak rådhuset i Lillestrøm som lå rett ved. Vannkanonene ble observert av brannmannskapene fra lang avstand, og brannen spredte seg også til toppen av den ene tanken.
En tredje vannkanon ble satt opp omtrent klokka 10. Litt senere ble det temperaturer i tankene målt. Den ene tanken ble målt til 55 °C i gassdelen. Litt før klokka 16 onsdag ettermiddag ble en fjerde vannkanon satt opp, slik at det da var fire kanoner med kapasitet på 1600 liter vann i minuttet hver i bruk. Det ble i løpet av kvelden rekvirert to av landets største brannbiler fra Oslo lufthavn, av typen Rosenbauer Panther. Disse har en kapasitet på 6000 liter vann i minuttet fra en avstand på 80 meter.
Slukningsarbeidet ble sendt direkte på TV fra morgenen av.
6. april – Slukkingsforsøk og eksplosjonsfare
Utover natten sank temperaturen i tankene fra 53 og 37 °C i den fremste og i den bakerste tanken fra 43 og 26 °C torsdag morgen. Dette bekreftet at nedkjølingen ved å sprute vann på tankene virket etter hensikten.
I løpet av torsdag formiddag økte imidlertid vinden. Dette førte til at vannet i stor grad blåste bort fra tankene. Det ble pumpet mellom 12 000 og 15 000 liter i minuttet, men da vinden tok seg opp ble dette redusert til rundt en tredel. Temperaturen i tankene økte igjen, og situasjonen ble på ny kritisk. Dette varte i rundt 90 minutter før brannmannskaper hadde justert vannkanonene, samt fylt drivstoff på pumpene slik at vannmengden på de fem vannkanonene og bilpumpen tilsammen var på rundt 15 000 liter i minuttet.
Gasakuten var en svensk beredskapsgruppe på fem eksperter på gass- og brannulykker. Disse ble tilkalt torsdag formiddag for å bistå med å tømme tankene for innhold på en kontrollert måte. Gruppen ankom med sitt utstyr litt før klokka 17. Det ble da lagt en plan for å tappe propanen fra tankene og brenne den kontrollert i fakler. Ekspertgruppen ønsket at brannen skulle slukkes før arbeidet med å tømme tankene begynte.
Om innholdet i tankene skulle brent ut av seg selv hadde dette tatt mer enn to uker. Å tømme tankene på en annen måte var dermed helt nødvendig.
Det ble lagt en plan for slukkingen som ble iverksatt klokka 23.10. Ved å sprute både vann og pulver forsøkte brannvesenet å kvele flammene, men mislyktes. Vannforsyningen til kanonene ble stengt av, noe som førte til at vannet i slangene frøs siden temperaturen utendørs var rundt -10 °C. Siden man ikke klarte å slukke brannen ble det igjen behov for å kjøle tankene da temperaturen steg. Gasakuten observerte at brannen hadde spredd seg til toppen av tankene, noe de trodde kunne skyldes sprekker i en sveiseskjøt, som igjen kunne føre til at tanken kunne revne. Det hadde resultert i at innholdet hadde blitt kastet utover og antent i en enorm eksplosjon, en såkalt BLEVE. Klokka 22.33 ble alt personell i nærheten trukket ut, og tankene sto igjen fullstendig uten kjøling.
7. april – Stabilisering av situasjonen
Mens slukkingsforsøket torsdag kveld var mislykket ble faren for eksplosjon stor natt til fredag. Skadeleders kontor i brannstasjonen ble flyttet fra andre til første etasje i brannstasjonen for å være mindre eksponert for en eventuell eksplosjon. Den lokale redningsledersentralen satt i møte fra midnatt til klokka 03.00 og vurderte om man skulle trekke ut alt personell og avvente en BLEVE som mest sannsynlig ville ha ødelagt store deler av Lillestrøm, eller om man skulle forsøke å kjøle ned tankene. Sistnevnte alternativ ble valgt, og mens møtet pågikk ble det samtidig arbeidet med å reetablere kjølingen igjen. Kvart over ett om natta ble tre av vannkanonene satt i gang. Klokka 02.00 var det igjen kjøling fra fem vannkanoner, noe som ble ansett som bra nok.
Statoil la en plan for hvordan man kunne tappe ut gassen og brenne den kontrollert ved fakling. Lokal redningsledersentral avgjorde at man skulle forsøke å gjennomføre planen. Den bakerste tankvognen hadde ikke fått ødelagt rørsystem og ventiler under kollisjonen, slik at en på denne kunne koble til slanger og brenne gassen relativt enkelt. Innholdet her ble brent mellom klokka 10.45 og 22.00.
8. april – Fakling av fremste tank
På den fremste tanken var imidlertid ventiler og rør ødelagt. Planen var å sveise på plass nye ventiler rett inn på tanken, så bore hull for gassen. Det kom igjen spesialpersonell fra Sverige for å bistå, og det ble skaffet utstyr som klarte å bore på tross av det høye trykket i tanken. To sveisere fra Drammen påtok seg oppdraget å sveise på ventilene. Klokka 18.00 ble tankene boret gjennom på en kontrollert måte. Rett før klokka 21.00 ble faklene også her tent.
Avslutning av redningsarbeidet
Eksplosjonsfaren ble avblåst tidlig ettermiddag søndag 9. april og de evakuerte kunne vende hjem. Tankene ble først erklært tomme på ettermiddagen mandag 10. april, mer enn fem døgn etter kollisjonen.
Evakuering og avsperring
Klokka 01.26 den 5. april meldte brannvesenet til politiet om at stasjonen måtte sperres av. Omtrent klokka 02.00 ble sikkerhetssonen anbefalt utvidet til 200 meter. Klokka 05.20 anbefalte Direktoratet for brann- og eksplosjonsvern skadestedslederen at sikkerhetssonen skulle utvides til 750-1000 meter, og at alle innenfor denne skulle evakueres. Klokka 05.38 ble sperringene utvidet til 300 meter radius fra tankvognene, klokka 06.16 ble denne utvidet til 700 meter og en halvtime senere, klokka 06.47 til en kilometer. Ingen var foreløpig evakuert på dette tidspunktet.
Klokka 07.31 gikk signalet «Viktig melding, lytt på radio» (flyalarm) ut over Sivilforsvarets varslingsanlegg over Lillestrøm. Omtrent 2000 mennesker innenfor faresonen på omtrent 1000 meter ble evakuert, og all aktivitet i området stoppet opp. Alarmen gikk først seks og en halv time etter ulykken. Pasienter på Lillestrøm sykehus ble flyttet til Sentralsykehuset i Akershus. Dette var første gang siden andre verdenskrig at flyalarmen var brukt i Norge utenom ved testing. Evakueringen tok tre til fire timer.
Granskningskommisjonens funn
7. april 2000 (formelt 14. april 2000) fikk granskningskommisjonen for Åsta-ulykken utvidet sitt mandat til å undersøke Lillestrømulykken. Vibecke Groth ledet kommisjonen bestående av til sammen seks medlemmer. Rapporten ble avgitt 30. januar 2001. Den konkluderte blant annet med at i hovedtrekk ble de riktige tiltakene iverksatt for å hindre katastrofe, samtidig som «man var meget nær en stor katastrofe».
Årsaken til ulykken
Ulykkens utløsende årsak var i henhold til granskningskommisjonen at førerbremseventilen på toget sto i gal posisjon. Den var midtstilt, noe som førte til at kompressoren som etterfyller lufttrykk på bremsesystemet ved lekkasje, ikke var koblet inn som den skulle. For øvrig er noe lekkasje fra bremsesystemet vanlig. Luftstrømmen fra kompressoren ble blokkert, og uten etterfyllingen av trykkluft gikk det eksisterende trykket fra bremsesystemet ut, dermed mistet toget bremsekraften. Denne ventilen skal settes til midtstilling i forbindelse med en tetthetsprøve, altså for å sjekke om bremsesystemet er tett når toget tas ut før kjøring. Lokføreren gjorde denne testen, men ikke etter togframføringsforskriften. Man skal holde trykket blokkert i ett minutt og samtidig se etter trykkendringer. Lokføreren utførte testen bare over 20 sekunder.
Togets hovedledning på bremsesystemet har vanligvis et trykk på fem bar- Om trykket i hovedledningen forsvinner, blir bremsene aktivert slik at toget stopper. Lufttrykket som forsvant på ulykkestoget var i A-kamrene i styreventilene i hver vogn, som altså kontrollerer hvert enkelt hjuls bremsekraft. Disse styreventilene mister kraften om trykket forsvinner.
Det tar rundt 30 minutter å miste trykket i bremseanlegget i den grad ulykkestoget gjorde. Da lokføreren startet oppbremsing, uten tilstrekkelig trykk, ved Strømmen stasjon klokka 00.55 må det altså ha gått minst 30 minutter etter at spaken ble satt i feil stilling.
Toget kunne også vært bremset ved bruk av direktebremsen. Denne virker kun på lokomotivets aksler og de to er uavhengige fra hverandre. Direktebremsen ble ikke brukt.
Lokføreren skulle også testet togets bremser før en lengre nedoverbakke, slik som den ned til Lillestrøm. Dette ble ikke gjort. Kommisjonen mener lokføreren hadde oppdaget feilen dersom dette hadde blitt gjort.
Redningsaksjonen
Redningsaksjonen ble koordinert av en lokal redningsledersentral (LRS) og skadestedsleder med kommandosenter (SKL-KO). Opprettelsen av sistnevnte klokka 03.09 førte til bedre kontroll og samarbeid. Om morgenen etter ulykken var det etablert et fullstendig apparat med innkalte eksperter fra Norsk Shell, Statoil og Direktoratet for brann- og eksplosjonsvern. Innhentingen av eksperter kan ha vært av avgjørende viktighet for at de riktige beslutningene ble tatt for å unngå katastrofe. Beslutningen om å tømme tankene uten å slukke brannen ble tatt av LRS, og Gasakuten utførte arbeidet. Denne beslutningen burde vært godkjent hos SKL-KO. Da Gasakuten tømte den forreste tanken etter faren var over var det tilsynelatende ingen som hadde ansvar på området.
Det tok rundt 90 minutter fra beslutningen om å kjøle tankene til kjølingen ble tilfredsstillende etablert. Kommisjonen mener det burde vært mulig å gjort dette tidligere. Kjølingen på et tidlig tidspunkt var heller ikke så effektiv som den kunne vært. Kjølingen var under god kontroll frem til vinden tok seg opp om formiddagen 6. april. Da brannmønsteret endret seg var man ikke godt nok forberedt på å gjøre endringer i kjølingen. Situasjonen ble likevel løst godt.
Slukkeforsøket torsdag kveld mislyktes i stor grad på grunn av dårlig planlegging av aksjonen. Da man stanset vannstrømmen gjennom slangene slik at vannet som lå der frøs, slik at det senere ble problemer med å sette i gang kjølingen igjen, utviklet det seg en svært farlig situasjon som kunne vært unngått på en veldig enkel måte.
De to sveiserne ble invitert av Statoil til EM i fotball i Nederland samme år hvor de så kampen mellom Norge og Spania som takk for innsatsen. Mannskapene fra Sivilforsvaret som bidro fikk en kulepenn i etterkant.
Gasstankene
Kommisjonen slår fast at gasslekkasjen kunne vært unngått dersom endene av tankene ikke hadde hatt mannhull, men vært glatte. Tankene burde heller ikke vært arrangert i vognsammensettingen med mannhullene mot hverandre. Videre kunne myndighetene hatt strengere regler for frakt av farlig gods på jernbane, som at godset ikke skal arrangeres i nærheten av hverandre, men med andre vogner mellom. Det var også uheldig at vognene var de to første i toget. Om tankene hadde stått lenger bak kunne skaden vært mindre.
BLEVE
En BLEVE er en stor ildkule forårsaket av brennbar væske fra en tank eller annen beholder som revner slik at innholdet slenges utover og fordamper. Gassen, som da blander seg med luft, blir ekstremt brennbar med overflatetemperatur på mer enn 1000 °C. Kommisjonen fant at det var kritisk viktig at tankene ble nedkjølt. Da brannvesenet startet kjøling noen minutter etter klokka 03.00 den 5. april var det sannsynligvis mindre enn 60 minutter til tankene hadde revnet slik at en BLEVE ville oppstått. Det er antatt at flere enn 100 mennesker hadde omkommet umiddelbart av den kraftige strålevarmen, samt flere hundre alvorlig skadet. Alle som oppholdt seg utendørs i en radius av 500 meter hadde omkommet på grunn av varme, og brann i boliger og så videre. Det hadde ikke vært mulig å slukke brannene før etter lang tid. Mye av brannvesenets utstyr befant seg innenfor radiusen, sammen med mye mannskap. Dermed hadde Lillestrøm blitt lagt i ruiner.
Evakueringen
<mapframe latitude="59.9521" longitude="11.0344" zoom="12" width="250" height="200" align="right" text="Det evakuerte området. Klikk for større versjon."> { "type": "FeatureCollection", "features": [ {     "type": "Feature", "properties": {}, "geometry": { "type": "Polygon", "coordinates": [ [           [              11.04623794555664,              59.95698766461655            ],            [              11.040229797363281,              59.958190834506894            ],            [              11.027698516845703,              59.95711657776583            ],            [              11.02229118347168,              59.9567298368134            ],            [              11.017570495605469,              59.957374402559886            ],            [              11.015253067016602,              59.956944693455334            ],            [              11.014137268066406,              59.95544066770666            ],            [              11.013107299804688,              59.95428037262998            ],            [              11.012420654296875,              59.95281920252262            ],            [              11.015853881835938,              59.9532059891145            ],            [              11.016111373901367,              59.95101413874162            ],            [              11.020917892456055,              59.950283489738894            ],            [              11.020059585571289,              59.94577030069654            ],            [              11.02503776550293,              59.94572731498983            ],            [              11.028985977172852,              59.945426413482224            ],            [              11.032676696777344,              59.946544033886504            ],            [              11.038084030151365,              59.945684329227376            ],            [              11.040401458740234,              59.94598522839404            ],            [              11.046409606933594,              59.942374258139424            ],            [              11.048426628112793,              59.943964517181385            ],            [              11.049113273620605,              59.94525413270656            ],            [              11.053318977355957,              59.95213123500797            ],            [              11.053855419158936,              59.95318399746317            ],            [              11.050572395324707,              59.95339887709522            ],            [              11.05050802230835,              59.954322843637705            ],            [              11.04926347732544,              59.954752586740966            ],            [              11.050400733947754,              59.956256643718405            ],            [              11.04623794555664,              59.95698766461655            ]          ]        ]      }    }  ] } Omtrent 2000 personer ble evakuert i en radius på 500–700 meter klokka 07.31 den 5. april. Denne evakueringen tok tre til fire timer, og var godt organisert slik at alle ble tatt hensyn til.
Hadde kjølingen ikke kommet i gang slik den gjorde om natten etter ulykken, kunne det skjedd at evakuering ikke var iverksatt før en BLEVE oppstod. I ettertid var det klart at området burde vært evakuert så fort som mulig etter ulykken.
Været
Det kalde været med lite vind var en viktig faktor for at en eksplosjon ble unngått. Sommertemperaturer og mer vind hadde med stor sikkerhet medført en BLEVE.
Det ble målt -3,5 °C på Blindern da toget kjørte fra Alnabru til Lillestrøm. På Gardermoen ble det målt -6,4 °C klokka 02.00. Det var også lite vind den natten. En time etter ulykken var det 5 m/s på Gardermoen og 6 m/s på Blindern. 3. april falt det 28,7 mm nedbør på Gardermoen, og 21,8 mm på Blindern. Dagen etter falt det 10,2 mm på Gardermoen og 6,5 mm på Blindern. Etter det var det opphold frem til ulykken.
Kommisjonen fant at om det hadde vært sterkere vind eller andre forhold generelt kunne det ført til et annet utfall, altså raskere oppvarming og større mulighet for eksplosjon. Selve lekkasjen var på omtrent 150 g/sek, noe som er ganske lite. En større lekkasje hadde gitt mindre tid før man måtte iverksatt kjøling eller andre tiltak. Med en lekkasje på 1350 g/sek sammen med en vind på 15 m/s hadde tankene revnet etter omtrent 15 minutter.
Line Fusdahl
Line Cathrine Fusdahl (født 9. mars 1957) er en norsk lokalpolitiker for Høyre. Hun var fra 8. januar 2014 leder av fylkesrådet i Troms frem til 4. oktober 2015. Før dette, fra høsten 2011, var hun byråd for finans i Tromsø. Hun blei samme høst valgt inn i kommunestyret for første gang. Hun er fylkestingsrepresentant for Høyre i Troms fra 2015. Line Fusdahl leder Utdanningskomiteen i Troms fylkesting i perioden 2015–2019.
Line Fusdahl var fra 1. mai 2016 til 1. april 2020 direktør i Nordlysfestivalen i Tromsø.
Fusdahl har økonomiutdanning. Hun arbeidde mer enn tjue år som leder i ulike familieeide klesforretninger i Tromsø. Fra 2002 har hun hatt diverse stillinger innen kulturadministrasjon, blant annet ved Tromsø Symfoniorkester og Nordnorsk Kunstmuseum. Da hun fikk byrådsvervet, var hun engasjert som daglig leder og prosjektansvarlig i Ordkalotten Tromsø Internasjonale litteraturfestival.
Kurt Ott
Kurt Ott (født 9. desember 1912, død 19. april 2001) var en sveitsisk syklist, som konkurrerte i banesykling. Ett av Otts største internasjonale resultat var en sølvmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland sammen med Ernst Nievergelt og Edgar Buchwalder.
Neocallia
Neocallia er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art som i motsetning til de aller fleste andre Calliini lever i Asia.
Utseende
En nokså liten, ensfarget lysbrun trebukk med lange antenner.
Utbredelse
Arten lever i India.
Luka Dončić
Luka Dončić (født 28. februar 1999 i Ljubljana, Slovenia) er en slovensk basketballspiller (point guard). Han spiller i NBA-ligaen for Dallas Mavericks.
Før han begynte å spille i NBA-ligaen spilte Dončić i Spania for Real Madrid. Her var han i 2018 med på å vinne den største europeiske basketballturnering, Euroleague, og samtidig ble han kåret til turneringens MVP.
Dončić ble draftet til NBA i 2018 av Atlanta Hawks, som imidlertid byttet ham til Dallas Mavericks umiddelbart etter draften.
Luka vant EuroBasket 2017 med Slovenia i en finale mot Serbia. Luka sin mor er fra Slovenia, mens faren hans er fra Serbia. Han var nære for å spille for Serbia sitt landslag.
Rudolf Karsch
Rudolf Karsch (født 26. desember 1913 i Leipzig, død 11. desember 1950 i Erfurt) var en tysk syklist, som konkurrerte i banesykling. Ett av Karschs største internasjonale resultat var en bronsemedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.
Friidrett under Sentralamerikanske og karibiske leker 1938
Friidrett under Sentralamerikanske og karibiske leker 1938. Friidrett var en av flere sporter i de fjerde sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Panama by i Panama i perioden 5. til 24. februar 1938. Det var fjerde gangen som friidrett var l lekene. Det var tjuesju øvelser, tjueen for menn og seks for kvinner. Det var første gangen som kvinner deltok i friidrett i med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Puerto Rico ble beste nasjon med elleve gullmedaljer foran Panama med åtte.
Steinsland
Steinsland er en bygd sørvest i Øygarden kommune i Vestland fylke.
Siden 1869 har det vært drevet handelsvirksomhet på Steinsland. Noen år senere ble det fast stoppested for rutebåter til Bergen frem til 1957 da ruten ble lagt ned. I 1909 fikk bygden også eget brevhus, datidens postkontor. I 1928 ble Bakkes Hermetikkfabrikk etablert på Steinsland av Ingebrigt Bakke. Fabrikken hadde fiskemottak og spesialiserte seg også på hermetisering av skalldyr og det var her man først realiserte idéen med å fylle krabbeskjell med kjøtt. Fabrikken var bygdas største arbeidsplass frem til nedlegging på 70-tallet. Ingebrigt Bakke drev også skipsfart fra Steinsland.
Steinsland var kommunesentrum i perioden 1926 til 1987.
Stress-sårbarhetsmodellen
Stress-sårbarhetsmodellen er en teori om forekomsten av enkelte sykdommer og illebefinnende som mennesker kan få grunne medfødte eller dårlige forutsetninger for å takle fysisk eller psykisk stress, som gjør det avgjørende om menesket utvikler psykiske plager eller autoimmune sykdommer som følge av stress.
Forklaringsmodellen går ut ifra det å finne to komponenter som bestemmer om et individs sårbarhet for stress. Altså medfødde eller ervervete svakheter. Disse faktoren avgjør menneskets stressterskel. Modellen bygger på Joseph Zubins og Bonnie Springs teori om opprinnelsen til schizofreni som i 1977 var kalt for vulnerabilitetsmodellen. Senere er teorien modernisert, og brukes til å forklare opprinnelsen og hvordan to ulike individer kan være utsatt for ulike sykdommer og illebefinnende på to ulike måter. Altså hvor et individ er mer mottagelig enn det andre.
Stress-sårbarhetsmodellen blir brukt i psykiatrien og forklarer etilogien som ligger foran en psykose. Modellen brukes også for å forklare andre sykdomsbilder som f.eks. autoimmunitet, endokrine (hormonproduksjon), kardiovaskulære sykdommer og andre stressrelaterte sykdommer. Det de har til felles er at de har en multifaktoriell etiologi (årsak til sykdom), samt at sårbarheten må vurderes individuelt da det er interne reaksjoner som fører til sykdomsutbrudd.
Genetikken tilsier at noen reagerer annerledes enn andre, siden det kan være svakheter i nervesystemet eller hormonproduksjonen kan være over- eller underaktiv. Langvarig stress og dermed langvarig forhøyet kortisolproduksjon(hormon) kan gjøre en mer utsatt for tidligere sykdomsplager, fedme, underernæring, narkotikamisbruk, isolering, redsel og sorg. Forutsetningen kan være kjente, eller det kan være slik som med inkubasjonstid, slik at sykdommen vil vise seg senere.
Individer har forskjellige forutsetninger for å takle fysiske og psykiske stress-symptomer som f.eks. narkotika, infeksjoner, deprivering, arbeidsrelatert stress, livskriser og tilfeller dårlig selvtillit. For noen trengs det mindre stress for å utløse sykdom, mens noen tåler større belastning av stress.
Stress-sårbarhetsmodellen forklarer hvorfor noen blir syke av stress, og hvilket sykdomsforløp man blir rammet av.
Liste over kulturminner i Hvaler
Liste over kulturminner i Hvaler er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Hvaler. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Eriko Ishino
Eriko Ishino (japansk: 石野 枝里子, født 1. desember 1985 i Obihiro i Tokachi på Hokkaido) er en japansk skøyteløper som representerte hjemlandet i ett vinter-OL i 2006 i Torino.
Døscherholmen
Døscherholmen er ei lita øy i Øygarden kommune (før 2020 i Sund kommune) i Vestland.
Døscherholmen ligger nord på Tofterøy, rett øst for Glesvær. Holmen ble i 1888 tildelt Elias Olsen fra Bremnes som husmannsplass. Han etablerte landhandel og tok samtidig navnet Elias Olsen Døscherholmen. Han bygde han også et tranbrenneri og han solgte drivstoff til båtfolket. I 1902 kjøpte han øya. Virksomheten på holmen ble etter hvert utvidet med bl.a. barkeri, fiskemottak og sildesalteri og i 1915 fikk holmen eget brevhus, dette ble i 1920 omgjort til poståpneri. Sønnen Bernt Olsen tok over forretningen i 1912 og drev den frem til han døde i 1937.
Etter andre verdenskrig kom det veiforbindelse til Døscherholmen, men det forhindret ikke at næringsvirksomheten i løpet av 60- og 70-tallet måtte avvikles. I nyere tid har det blitt lansert planer om ny bebyggelse på holmen.
Fitjavatnet
Fitjavatnet eller Fetvatnet er en innsjø i Sykkylven. Den har utløp til Sykkylvsfjorden ved Straumgjerde og utgjør den viktigste tilførselen av ferskvann til fjorden. Navnet kommer av gården Fet eller Fit i Velledalen, «fitjar» er genitivsform. Flere snøskred går ut i vannet som får tilsig fra Velledalselva (Storelva i Velledalen). Vassdraget har laks og sjøørret. Vannet ligger så vidt over havnivå og det korte elven (vel 100 meter avhengig av tidevannet ) til fjorden kalles Straumen eller Straumgjerdelva. Ved høy flo renner sjøvann fra fjorden inn i innsjøen. Det er overvintringsplass for våtmarksfugler. Vannet er om lag 2,5 km langt. Månedlige middelverdier for vannføringen fra Fitjavatnet ligger mellom 5 og 15 m3/s. Månedlige maksimalverdier kan komme opp i om lag 25 m3/s, kortvarig kan vannføringen komme opp i 5-10 ganger månedsmidlene. Vann som strømmer inn oppholder seg gjennomsnittlig 0,05 år i innsjøen.
Fylkesvei 60 mellom Stranda og Sykkylven går langs vannet.
Vetranio
Vetranio (latin: Flavius Vetranio Augustus; død ca. 356) var romersk keiser sammen med Konstantius II i kort tid, fra 1. mars til 25. desember 350. Han er en av det mest ubeskrevne keiserne i romersk historie, men han var aldri augustus, kun cæsar, og sto således bak Konstantius i myndighet.
Bakgrunn
Da Konstantin den store døde i 337 ble hans arvinger hektisk opptatt av å myrde hverandre i Konstantinopel da den gamle keiser ikke hadde tatt noen bestemmelse om hvem som skulle etterfølge ham. Han hadde tre sønner og en nevø som alle fikk tittelen cæsar, vanligvis forbeholdt arvingen av tronen. De styrte i ulike deler av riker og alle kunne kreve tittelen augustus. Da blodbadet stilnet hadde hans tre sønner, den 21 år gamle Konstantin II, den 17 år gamle Konstantius II og den 14 år gamle Konstans kommet fram til en form for forståelse som etterlot dem levende. Det eneste unntaket var en fem år gammel fetter, Julianus, som ikke utgjorde en trussel. De tre sønnene ble erklært keisere, augustus, og Romerriket ble delt opp i tre like deler, eller prefekturer. Konstantin II tok prefekturet Gallia (inkludert Den iberiske halvøy og romersk Britannia); Konstans tok prefekturet Italia (inkludert Roma og Nord-Afrika); og Konstantius II tok prefekturet i Øst, skilt ved Balkan, hele Trakia, Hellas, hele Anatolia, romersk Syria, Midtøsten, romerske Egypt, og oldtidens Libya.
Konstantius II invaderte øyeblikkelig Armenia og drev deretter krig med perserne. I 340 invaderte Konstantin II sin yngste brors besittelser i Italia, men den unge Konstans forsvarte seg godt, overfalt broren i et bakhold i nordlige Italia og drepte ham. Da ble Romerriket igjen delt i to, en vestlige og en østlig del. Konstans ble upopulær hos alle, men overlevde i ti år før han i 350, 27 år gammel, ble drept av sine egne generaler. Framfor å falle inn bak Konstantius II i Konstantinopel, utropte de en av sine egne, en offiser ved navn Magnentius, i opposisjon til Konstantius II.
Litt senere det samme året ba Konstantina (død 354), søster av Konstantius II, en eldre romersk militær ved navn Vetranio om å erklære seg selv som cæsar. Omstendighetene for at Vetranio ble medkeiser er uklare. Informasjonen om at Konstantius IIs søster ba ham om det er gitt av den greske kirkehistorikeren Filostorgios (død 433) Konstantina fryktet antagelig for familiens og sitt eget liv, og håpet Vetranio ville beskytte dem fra usurpatoren Magnentius som marsjerte østover. Vetranio var en romersk offiser og statsmann fra en beskjeden bakgrunn i provinsen Moesia (dagens Serbia). Han var en erfaren soldat som hadde tjenestegjort under Konstantin den store og deretter under hans sønn Konstans hvor han avanserte til magister militum (øverstkommanderende av hæren).
Som keiser
Vetranio aksepterte hennes tilbud den 1. mars 350. Han tok tittelen cæsar, underforstått underlagt Konstantius II i Konstantinopel som samlet en hær for å gå mot Magnentius. Vetranio begynte prege mynter, men disse viser at han også tok tittelen augustus, og myntene indikerte at han forventet å herske i fem år og håpet på ti. Det er mulig at Vetranio var motivert av eget behov for å bli keiser, ikke utelukkende høvisk edelmodighet for Konstantina og hennes familie. Derimot ble han akseptert av Konstantius II som sendte keiserlige regalier og penger til Vetranio. Det var ganske sikkert for å hindre en allianse mellom Magnentius og den gamle hærfører Vetranio, som på sin side sendte brev til Konstantius II hvor han bekjente sin lojalitet.
Vetranio synes på pragmatisk vis å ha forsøkt å ri flere hester samtidig. Jevnlig ba han Konstantius II om penger for å bekjempe Magnentius, men synes ikke å ha tatt noen aktive grep mot usurpatoren. Faktisk deltok han sammen med Magnentius ved å sende en felles ambassadør til Konstantius II. Keiseren møtte sendebudet i Heraklea i Trakia (ikke langt fra Konstantinopel). For at keiseren skulle legge ned sine våpen, tilbød Vetranio og Magnentius et triarki med Konstantius II øverste keiser, sikret ved at Magnentius tilbød sin datter til Konstantius II og at han selv giftet seg med Konstantina. Konstantius II avviste deres offer. Vetranio gjorde deretter keiseren rasende ved å plassere sin garnison ved Succorum Angustiæ (Succi-passet), i ettertid bedre kjent som Trajans port. Den var ankomsten til hovedveien gjennom Balkanfjellene, og således stengt ankomsten for Konstantius IIs hær.
Om høsten det samme året var Konstantius II i stand til nå fram til Vetranio med sin hær, og Vetranio som brått og uventet ble møtt av den andres store hær, ble tvunget til å gå med på en felles militærkampanje mot Magnentius og deretter abdisere. Åpenbart berget han sitt eget liv ved å underkaste seg betingelsesløst og samarbeide. Konstantius II møtte først Vetranio ved Serdica (dagens Sofia i Bulgaria), og deretter forflyttet de seg til Naissus (dagens Niš i Serbia). I en meget velarrangert seremoni den 25. desember samme år ved Naissus gikk begge menn opp på en plattform som keiserlige brødre og likestilte, og holdt felles taler til deres samlede hær. Vetranio gikk villig med på seremonien, ikke bare for å få en ærefull avskjed og belønning for seg selv og sine offiserer, men også for at det motsatte ville være å risikere livet. Konstantius II tok formelt av purpurkappen fra Vetranio, kalte ham sin far og førte ham til et felles måltid. Den aldrende Vetranio ble belønnet med en eiendom i Prusa i Bitynia. Han trakk seg tilbake som privat borger og døde her rundt fem år senere.
Konstantius II trengte to år på å nedkjempe Magnentius. I nederlaget drepte Magnentius seg selv framfor å falle i hendene på Konstantius II, og ved 352 var han som sin far hersker av et samlet Romerrike.
Kristinn Hrafnsson
Kristinn E. Hrafnsson (født 1962) er en islandsk journalist og talsmann for WikiLeaks. Han har vært aktiv i WikiLeaks gjennom deler av 2010.
Laksa
Laksa er en populær krydret nudelsuppe fra peranakankulturen, som er en blandingskultur med kinesiske og malaysiske innslag og som gjenfinnes i Malaysia, Singapore og Indonesia.
Edith Maryon
Liv
Edith Maryon var nummer to av seks barn. Hennes foreldre var John Maryon Simeon og Louisa Church, og hun vokste opp i London. Hun gikk senere på kostskole i Genève i Sveits. På 1890-tallet studerte hun skulpturkunst ved Central School of Design i London, og fra 1896 studerte hun ved Royal College of Arts.
Maryon møtte Rudolf Steiner i 1912/13 og etter sommeren 1914 flyttet hun til Dornach. Hun samarbeidet med Steiner om det første Goetheanum, og om skulpturen Menneskehetens representant. Hun var leder for seksjonen for skjønne kunster ved Goetheanum. Maryon døde av tuberkulose.
Friidrett under Sentralamerikanske og karibiske leker 1946
Friidrett under Sentralamerikanske og karibiske leker 1946. Friidrett var en av flere sporter i de femte sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Barranquilla i Colombia i perioden 5. til 25. mars 1946. Det var femte gangen som friidrett var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var tjueåtte øvelser, tjueen for menn og sju for kvinner. Panama ble beste nasjon med åtte gullmedaljer foran Jamaica og Cuba med fem hver.
Ernst Ihbe
Ernst Ihbe (født 20. desember 1913 i Erlbach i Vogtland, død 30. august 1992 i Leipzig) var en tysk syklist, som konkurrerte i banesykling. Ett av Ihbes største internasjonale resultat var en gullmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.
Sofia Yfantidou
Sofia Yfantidou (gresk: Σοφία Υφαντίδου; født 10. januar 1985) er en gresk friidrettsutøver som konkurrerer i syvkamp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 24 i syvkamp.
Marit Myklebust
Marit Myklebust (født 1962) er offiser i Frelsesarmeen og tidligere lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Hun var ordfører i Eigersund 1997-2003.
Myklebust er utdannet sykepleier. Etter at hun sluttet som ordfører har hun arbeidet i Frelsesarmeen, først som daglig leder av Gatehospitalet i Oslo fra det startet opp i 2003 – 2012. Deretter som daglig leder av den tverrfaglige rusinstitusjonen Behandlingstunet i Fetsund.
Larverøvere
Underslekter:
Marit Myklebust
I 2009 ble hun kåret til årets sykepleierleder av Norsk Sykepleierforbund. I 2015 var hun en av fem nominerte til Petter Dass-prisen.
Larverøvere
Callisphaena
Callistenia
Callisthenes
Callitropa
Calopachys
Calosoma
Campalita
Carabomimus
Carabomorphus
Carabophanus
Carabops
Castrida
Chrysostigma
Ctenosta
Elgonorites
Microcallisthenes
Neocalosoma
Orinodromus
Larverøvere (Calosoma), er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) jordløpere (Carabinae) i familiegruppen løpebiller.
Utbredelse
To arter er registret fra Norge, begge er sjeldne og lever bare i sør, men minst én av dem finnes nord til Sognefjorden.
Utseende
Larverøvere er store, metalliske, litt flattrykte arter. Brystskjoldet er hjerteformet og smalere enn dekkvingene. De skiller seg fra slekten Carabus på den mer firkantede formen på dekkvingene. Hver av dekkvingene har 16 lengdestrimler. Flygevingene som ligger under dekkvingene er ofte lite utviklet. Overleppen har flere rynker. Antennens tredje og fjerde ledd med en lang børste/børster i spissen, mens leddene ellers er bare (nakne) og helt uten fine korte hår. (Krever forstørrelse for å se).
Levevis
Larverøvere klatrer i trær og regnes som viktige nyttedyr i skog. De lever som predatore, da de spiser særlig larver av sommerfugler. De norske artene forekommer oftest knyttet til eik.
De tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Systematisk inndeling
thumb|300px| Calosoma sycophanta Systematikken følger Carabidae of the World
Kari-Anne Opsal
Kari-Anne Opsal (født 10. mai 1967) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Hun var fylkesråd for næring i Troms fra høsten 2011 til mars 2013. Før dette var hun fylkesråd for samferdsel og miljø fra mars 2009. I 2019 ble hun valgt inn som ordfører i Harstad kommune.
Opsal var medlem av Harstad kommunestyre fra 1999 og varaordfører fra 2003.
I perioden 21. oktober 2005 til 3. august 2007 var hun politisk rådgiver i Fiskeri- og kystdepartementet.
Opsal er utdanna jurist fra Universitetet i Tromsø. Hun har hatt ulike saksbehandlerstillinger i det offentlige. Fra 2001 dreiv hun egen advokatvirksomhet.
Hun var president i Norsk Bridgeforbund fra 2016 til 2022. I juni 2018 ble hun valgt til styremedlem i European Bridge League. og styremedlem i World Bridge Federation.
Bakki lufthavn
Bakki lufthavn (ICAO:BIBA) er en flyplass ved byen Bakki, Island. Flyplassen mest brukt til flygninger mellom fastlandet og Vestmannaeyjar.
Bíldudalur lufthavn
Bíldudalur lufthavn (IATA:BIU, ICAO:BIBD) er en flyplass ved byen Bíldudalur, Island
A.J. Drexel Biddle jr.
Anthony Joseph Drexel Biddle jr. (født 17. desember 1897 i Philadelphia, død 13. november 1961 i Washington, D.C.) var en amerikansk diplomat. Han var USAs minister og ambassadør til Norge i mellomkrigstida og under andre verdenskrig.
Biddle var politisk utnevnt og ble nominert til postene av president Franklin D. Roosevelt. Han var USAs overordentlige sendemann og befullmektigete minister for Norge fra 1935 til 1937. Han ble deretter minister i Polen. Etter at Tyskland angrep Polen i september 1939 flyttet han etter eksilregjeringen, først til Frankrike og så til Storbritannia. Der ble han minister til en rekke stater med eksilregjeringer i London: Belgia, Hellas, Jugoslavia, Luxembourg, Nederland, Norge og Tsjekkoslovakia. Han presenterte sine akkreditiver som minister til Norge den 11. februar 1941. Den 12. mai 1942 ble posten oppgradert til ambassadør. Biddle var USAs første ambassadør til Norge, en stilling han hadde til 1. desember 1943. Etter dette ble han oberstløytnant i general Dwight D. Eisenhowers stab. En kort periode i 1961 var han ambassadør i Spania.
Tor-Harald Njåstad
Tor-Harald Njåstad (født 1981) er en norsk tidligere kickbokser som representerte Bergen KBK.
Han vant fem NM-gull i perioden 2004–2007.
Latina
Latina er en by i den italienske provinsen Latina i Lazio-regionen. Byen hadde i 2007 litt over 115 000 innbyggere og er slik den nest største byen i regionen. Den ble grunnlagt i 1932 under navnet Littoria. Den ligger rundt 69 km sørøst for Roma og er også et bispesete.
Historie
Området hadde siden antikken vært et større sumpområde, og ble opparbeidet for landbruk og bebyggelse som en følge av det store fascistiske prosjektet Battaglio del grano («kampen om kornet») hvor det store malaria-befengte sumpområdet Pontino ble drenert og opparbeidet som jordbruksland. Samtidig ble en rekke av byene, herunder Latina og Aprilia anlagt.
Latina ble grunnlagt av Benito Mussolini 30. juni 1932 under navnet «Littoria», etter det fascistiske symbolet fascio littorio. Byen ble innviet 18. desember samme år og ble bebygget av innvandrere fra Friuli og Veneto. Byen ble bygget i en nyklassisistisk stil med kjente arkitekter Marcello Piacentini, Angiolo Mazzoni og Duilio Cambellotti.
Da Provinsen Latina ble opprettet 18. desember 1934, ble Latina provinshovedstaden og etter andre verdenskrig ble den omdøpt til dagens navn i 1946.
Befolkningsutvikling
Kilde: ISTAT
Næringsliv
Byen har i dag en del farmasøytisk, kjemisk industri, dessuten stor osteproduksjon. Det siste følger av byens rolle som et senter for landbruksprodukter, som også omfatter grønnsaker, blomster, sukker, og frukt.
Det italienske flyvåpen har en flybase ved byen med en flyvskole. NATO har også plassert sin tekniske skole NATO Communication and Information System School (NCISS) i byen.
Det tidligere Latina kjernekraftverk er i dag stengt og under ombygging.
Leucographus
Utseende
Middelsstore, kraftige, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er nærmest sekskantet med en butt tann midt på hver sidekant.
Utbredelse
Slekten finnes bare på Madagaskar.
Friidrett under Paralympiske sommerleker 2016 – 100 meter menn T53
100 meter for menn i kategorien T53 ved Paralympiske sommerleker 2016 ble arrangert 9. september 2016, på Estádio Olímpico João Havelange.
Heat 1
10:00 9. september 2016:
Heat 2
10:07 9. september 2016:
Heat 3
10:14 9. september 2016:
Finale
19:22 9. september 2016:
Lithgow Osborne
Lithgow Osborne (født 1892, død 1980) var en amerikansk diplomat. Han var USAs ambassadør til Norge fra 1944 til 1946.
Osborne var karrierediplomat. Han presenterte sine akkreditiver som ambassadør den 20. desember 1944 og tjenestegjorde til 20. april 1946. Etter å ha ivaretatt forholdet til norske myndigheter i eksil i London under andre verdenskrig, flyttet Osborne ambassaden tilbake til Oslo etter frigjøringen i mai 1945.
Liste over kulturminner i Aremark
Liste over kulturminner i Aremark er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Aremark. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Danzig (band)
Danzig er et amerikansk heavy metal-band, med Glenn Danzig som vokalist og frontfigur.
Bandet ble startet i 1987 i Lodi New Jersey.
Liste over guvernører av Britisk Honduras
Dette er en liste over guvernører av Britisk Honduras og Belize fra starten av britisk bosetning i området inntil koloniens uavhengighet i 1981. Inntil 1862 var territoriet underlagt guvernøren av Jamaica og administrert av en oppsynsmann. Etter dette var Britisk Honduras en selvstendig koloni som ble administrert av en viseguvernør, fortsatt underordnet Jamaica. I 1884 fikk kolonien sin egen guvernør og ble uavhengig av Jamaica.
I 1973 endret kolonien navn til Belize og i 1981 fikk den sin uavhengighet. For en liste over visekonger etter uavhengigheten se generalguvernører av Belize.
Viseguvernører av Britisk Honduras (1862–1884)
I 1862 ble territoriet en kronkoloni, og ble som følge av det administrert av en viseguvernør underlagt guvernøren av Jamaica.
Guvernører av Belize (1973–1981)
Den 1. juni 1973 endret kolonien Britisk Honduras navn til Belize.
Orphan: First Kill
Orphan: First Kill er en slasher-film fra 2022, og er en oppfølger til filmen Orphan fra 2009. Filmen var regissert av William Brent Bell, og manus ble skrevet av David Coggeshall. Filmen ble sluppet i USA den 19. august 2022, av Paramount Players både på kino og via streaming.
Liste over guvernører av Britisk Honduras
Guvernører av Belize (1973–1981)
Den 21. september 1981 fikk Belize sin uavhengighet fra Storbritannia. For visekonger etter uavhengigheten se generalguvernører av Belize.
Orphan: First Kill
Handlingsreferat
Den psykisk syke pasienten Leena Klammer opprinnelig fra Estland, en 31 år gammel kvinne med en sjelden hormonell lidelse kalt hypopituitarisme som gir henne utseendet til et 9 år gammelt barn, flykter fra Saarne-instituttet den 26. januar 2007. For å få til dette forfører og dreper hun en vakt og gjemte seg i bilen til Anna, en terapeut. Etter å ha brutt seg inn i hjemmet til Anna og dreper henne, søker Leena opp savnede amerikanske jenter som har forsvunnet. Hun oppdager snart at hun ligner veldig på en jente som heter Esther Albright - som ble meldt savnet i 2003. Senere introduserer hun seg som «Esther», og påstår at foreldrene hennes befinner seg i USA.
I Darien, Connecticut, blir den velstående artisten Allen Albright og hans kone, filantropen Tricia, som siden har kommet over forsvinningen av datteren deres, informert av detektiv Donnan om at «Esther» har blitt funnet igjen. Tricia reiser til den amerikanske ambassaden i Moskva, hvor hun blir gjenforent med Esther. Tricia tar med seg Esther hjem, men begynner umiddelbart å tvile når hun legger merke til at Esther har glemt mormorens død, eller at maleferdighetene hennes har økt enormt sammenlignet med før hun forsvant.
Mens Tricia og Allen deltar på en veldedighetsgalla arrangert av Tricia, kommer Donnan til huset og stjeler en vinylplate fra Esthers rom som har Leenas fingeravtrykk på seg. Han tar den med seg hjem, uvitende om at Leena har fulgt etter ham. Han analyserer fingeravtrykkene, og oppdager at disse ikke stemmer overens med den virkelige Esther sine avtrykk. Leena angriper Donnan før Tricia dukker opp, og skyter ham. Tricia avslører at hun vet at Leena egentlig ikke er Esther, som døde fire år tidligere under en krangel med Tricias sønn Gunnar, men som Tricia hadde dekket over uten Allens viten. Leena avslører sin virkelige identitet til Tricia. De to forsøker å kvitte seg med Donnans kropp, hvor den virkelige Esther ble gravlagt. De forsøker å dekke over forsvinningen ved å late som han har reist på ferie, ved å forfalske en e-post til politistasjonen.