cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sopwith Pup
Sopwith Pup var et britisk jagerfly utviklet av Sopwith Aviation Company. Det var basert på den tidligere 1½ Strutter og ble levert fra september 1916. 1 770 fly ble bygget før produksjonen stanset i 1918. I 1917 ble Sopwith Pup også brukt fra hangarskip.
Heterogomphus aidoneus
Heterogomphus aidoneus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En stor (35-45 millimeter), kraftig, svart, halvblank hornbille. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et langt, krumt horn på hodet og en kraftig uthuling foran på pronotum, denne er omgitt av fire korte horn, to på sidene og to i midten. Hunnene har én knøl på hodet, men ikke horn. Det uthulede området foran på pronotum er hårete. Pronotum er ganske tett punktert hos begge kjønn. Forleggen (protibia) har fire tenner på utsiden som er rettet skrått framover. Dekkvingene er tett punkterte, men likevel blanke, punktene danner delvis rader.
Levevis
Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.
Utbredelse
Arten er utbredt fra Ecuador i nord til Argentina i sør.
Sporbruddstasjon
Sporbruddstasjon er en jernbanestasjon der baner med ulik sporvidder møtes, kalt sporbrudd. Reisende som skal videre med den tilstøtende banen med annen sporvidde, må da enten bytte tog, eller vognmateriellet kan være bygget for å kunne brukes på begge sporviddene. Gods må normalt lastes om, eller godsvogner kan trekkes videre på såkalte rulleskamler. Hjulgangene plasseres i hver sin rulleskammel. Rulleskamler brukes for å frakte vogner med større sporvidde på spor med mindre sporvidde. For det omvendte forholdet kan man heise hele vogna oppå en større plattformvogn. Sørumsand stasjon var en sporbruddstasjon mellom den normalsporte Kongsvingerbanen og den svært smalsporte (750 mm sporvidde) Urskog-Hølandsbanen. For å lette omlastingen av gods på Sørumsand utviklet Hølandsbanen et system med såkalte løftekasser tidlig på 1900-tallet, en forløper for dagens containere.
Ubaldina Valoyes
Ubaldina Valoyes (født 6. juli 1982) er en colombiansk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun kom på 6.-plass.
Linda Burås
Linda Burås (født 1970) er en tidligere norsk fotballspiller for Kolbotn.
Etter opprykket til toppdivisjonen scoret hun klubbens første mål i 1. divisjon fotball for kvinner 1995 og ble klubbens toppscorer (med seks mål), sammen med Antonia Pambou. Hennes siste sesong i klubben var i 1996 da hun gikk helt til Gjelleråsen Idrettsforening som også spilte i Toppserien 1996.
Jacob Olsen
Samuel Jacob Sesanus Olsen (1904–1994) var en færøysk lærer, forfatter og oversetter.
Han kom fra en fiskerfamilie i Sandavágur. Han gikk Føroya Læraraskúli i Tórshavn og fikk så en stilling som folkeskolelærer på Tvøroyri. Han tok etterutdannelse i engelsk og flere andre fag. Han ble assisterende rektor på Tvøroyri i 1961 og avgikk med pensjon i 1971, 67 år gammel.
Ved siden av lærerstillingen var han organist i Tvøroyrar kirkja i nærmere 25 år. Han hadde også kommunale verv.
Fra 1928 til 1931 var han redaktør i Barnablaðið sammen med Sámal Johansen. Materiale fra dette bladet ble brukt ved skrivingen av boken Nú breddar, som Føroya Lærarafelag utgav i anledning Jacob Olsens 60-årsdag.
Har oversatte flere bøker mellom norsk, engelsk, dansk, og færøysk. Blant Jacob Olsens oversettelser til færøysk er Kubbin (originaltittel: Lillebror og Knerten) av Anne-Cath. Vestly.
Santa Rosa do Purus
Santa Rosa do Purus er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.
The Tennessee Tapes
Tennessee Tapes er et musikkalbum med Jonas Fjeld Band, utgitt i 1977.
La Sargantain
La Sargantain er et maleri fra 1907 av den katalanske maler Ramon Casas (1866–1932).
La Sargantain er ikledd en mørk kappe over skuldrene samt en knitrende gul kjole med grønnlige skygger. De lange fingrene knuger armlenet mens det triste, litt resignerte blikket er vendt halvt ned. Kinnene er røde. Modellen er den 17-årige Jùlia Peraire, en lotteriselger som Casas møtte i La Rambla i 1905. Navnet La Sargantain er en forfransket form av Sagantana, eller øglen, som var et kjælenavn Peraire hadde som loddselgerske. Forholdet mellom henne og kunstneren ble ikke anerkjent hverken av Casas familie eller av borgerskapet i Barcelona. Paret flyttet først sammen etter at kunstnerens mor var død i 1912. Ti år senere giftet de seg.
Casas malte flere portretter av Peraire i årene 1907–1932, La Sargaintain regnes som det mest sensuelle av hans arbeider.
Politikkåret 2021
Dødsfall
fungerende statsminister 2020-21 ||align=center|56 ||align=center|1965 ||
Kunquoperamuseet i Suzhou
Kunquoperamuseet er et museum i Suzhou i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina. Det er et anlegg med et gammelt operahus fra Ming-dynastiet, med operascenen, gamle musikkinstrumenter, håndskrevne bøker, noter, drakter og fotoer av berømte operasangere. Det forteller om stilarten kunquopera som står sterkt i denne delen i Kina og som var en av de mest dominerende formene for kinesisk opera før beijingoperaen ble den rangen stridig på 1800-tallet.
Teateret benyttes ofte for operaforestillinger, og i dets tehus er det oppvisninger daglig.
Frank Andersson
Frank Andersson (født 9. mai 1956 i Trollhättan, død 9. september 2018 i Solna  ) var en svensk bryter.
Andersson vant junior-VM i 1973 og 1975. Han vant fire fire EM-gull (1976, 1978, 1979, 1981) og tre VM-gull (1977, 1979, 1982). I 1977 ble han tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje.
Helgeseter kloster
Helgeseter kloster, Elgeseter kloster eller bare Helgeseter var et augustinerkloster som lå der bydelen Elgeseter i Trondheim er idag. Ingen synlige spor av klosteret er tilbake, men restene finnes i grunnen mellom eiendommene Klostergata 47 og 60–62.
Navnet
Både navnene Elgeseter og Helgeseter blir brukt. Elgeseter er det opprinnelige, fra norrønt Elgisetr. Første ledd er elg eller elgi-, noe bl.a. filologen Magnus Olsen mener betyr helligdom (gotisk alhs), et sted for gammel kultus. Da gården i Strinda ble plass for kloster og kirke, fikk navnet ofte skriftformen Helgasetr, men det fortrengte ikke den gamle formen.
Historie
Klosteret ble grunnlagt senest av erkebiskop Øystein i 1183. Klosteret var anlagt nær Nidarosdomen (på skrå på den annen siden av Nidelven, og ved en bro som førte over elven), noe som gjorde det lettere for augustinerne å oppfylle den oppgave som flere av dem hadde: å utgjøre en stor del av korherrene ved domkirken.
Kong Harald Hardråde er begravet på Elgeseter. Kongen ble først begravet i Mariakirken i Trondheim, men da denne ble revet på slutten av 1100-tallet, ble levningene hans ført til Elgeseter, og han ligger fortsatt i bakken under Klostergata 47.
Den første skriftlige kilden som omtaler klosteret er Sverres saga. Det fortelles først om at kong Sverre var innom klosteret i 1183 i forbindelse med kampene mot kong Magnus Erlingsson. Før et slag mot Magnus gav Sverre gaver til flere kirkelige institusjoner i Trondheim for å få hell, blant annet til Elgeseter. Klosteret omtales igjen rundt 1200, i forbindelse med kampene mellom Sverre og birkebeinerne mot baglerne. Her fortelles det at biskop Nikolas Arnesson, baglerhøvding og motstander av Sverre, tvang prioren og kannikene på Elgeseter til å kjempe på baglernes side mot Sverre, ellers ville Nikolas brenne klosteret.
Hertug Skule ble i mai 1240 drept utenfor dette klosteret. Han ble først angrepet i Nidaros av Birkebeinerne, under ledelse av Åsulv Eiriksson fra Austrått i Ørland, men rømte, og etter et par dager dro han til klosteret. Birkebeinerne satte fyr på klosteret, Skule måtte rømme ut, og ble så hogd til døde. Skules sønn, Peter, ble også drept her.
Kong Hans stadfestet i 1510 klosterets gamle status som gridsted (Fristed/Asyl, kilde:Norges gamle love bind. ).
Klosteret ble nedlagt ved reformasjonen (1537), og bygningene brant ned i 1564. Den gamle prior bodde i klosteret frem til 1546, da superintendenten (daværende ord for en luthersk biskop) for bispedømmet Nidaros flyttet inn.
Etter 1606 ble klosteret benyttet som steinbrudd for erkebispegården og Vår Frue kirke. Det finnes i dag ingen synlige levninger etter klosteret, skjønt fundamenter er lokalisert i grunnen.
Utgravning og lokalisering
Klosteret ble først undersøkt 1820 av Lorentz Diderik Klüwer. Han kunne konstatere at alle bygningsrester fortsatt lå under bakken. I 1866-67 ble det gravet i ruinene, men først under arbeidene i 1892 ble restene dokumentert av W. Bergstrøm. I 1915, 1925, 1928 og i 1952 ble det påtruffet rester under bygningsarbeider som ble forholdsvis dårlig dokumentet. Det finnes en tegning av ruinene fra 1773, laget av Gerhard Schøning. Utfra tegningen og det lille som er dokumentert fra utgravinger, kan man slutte følgende: Kirkegården har som vanlig ligget nord og øst for klosterkirken. De øvrige klosterbygningene ser ut til å ha ligget på sydsiden, det vil si under bygningen og gårdsplassen til Klostergata 47.
Verdenscupen i volleyball for kvinner 2019
Verdenscupen i volleyball for kvinner 2019 ble arrangert i Japan fra 14. til 29. september 2019.
Kina vant turneringen foran USA. Russland ble nummer tre etter å ha slått Brasil i bronsefinalen.
Lille Nøtteaften
Lille nøtteaften er et norsk humorprogram som ble sendt på TV 2 lille julaften 2006 til 2008. Programmet var et alternativ til Kvelden før kvelden på NRK men fungerte også som oppstarten på julens TV 2-nøtter. Kristian Ødegård er programleder de to første årene, mens Atle Antonsen ledet det siste. Programmet besto av diverse nøtter som skulle løses og gjestene var i stor grad de samme karakterene som opptrådte i TV 2-nøttene. Det ble produsert av Seefood TV.
Filosofiåret 1730
Filosofiåret 1730 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1730.
Sola Ryttersportklubb
Sola Ryttersportsklubb ble stiftet høsten 1993 i Sola kommune i Rogaland. Klubben arrangerer årlig Sola Open, et stevne som avvikles i juni. Banen er pyntes med fargerike sommerblomster som gjør rammen rundt dette arrangementet helt spesielt. Klubben holdt til på Snøde Hestesenter ved Hafrsfjord på Snøde ved Tananger. Klubben vokst til å bli en av de større i Rogaland.
Anna Nurmukhambetova
Anna Nurmukhambetova (født 28. juli 1993) er en kasakhstansk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun kom tilslutt tok bronsemedaljen.
MT «Kaldfonn» (1936)
MT «Kaldfonn» var et tankskip bygget ved Deutsche Werk A/G, Hamburg, som byggenummer 186. Skipet ble overlevert til Sigval Bergesen i august 1936.
Trivselshagen
Trivselshagen er et kombinert skole, kultur- og idrettsbygg på Sandane i Gloppen kommune. Bygget er et samarbeidsprosjekt mellom Gloppen kommune og Sogn og Fjordane fylkeskommune, og er lokale for Firda videregående skole, Gloppen kulturskole, Gloppen kino og Gloppen folkebibliotek. Videre benyttes Trivselshagen til en rekke konserter, teater og andre arrangementer. I kultursalen har det siden 2010 vært avholdt over seksti forskjellige arrangementer hvert år med tilsammen ca 15 000 besøkende pr år.
Deler av kulturbygget ble tatt i bruk august 2008, men den offisielle åpningen var 16. januar 2009 av kulturbygget.
Trivselshagen Bad og Idrett er en utvidet del av den tidligere Firdahallen. I tillegg til Firdahallen er det kommet spesialhall for turn, badeanlegg og velværebasseng, treningssenter og ny storhall kalt Trivselshallen. Trivselshallen inneholder klatrevegg, friidrettsbane for løp, kastanlegg og en aktivitetsflate der man kan utøve idretter som håndball, fotball, volleyball, basketball, tennis og badmington.
Badeanlegget åpnet august 2012 og hadde første hele driftsår 60 000 besøkende. Trivselshallen ble tatt i bruk i oktober 2013 og 16. januar 2014 var det offisiell åpning av hele det ferdige anlegget. Anlegget blir omtalt som verdens største anlegg pr innbygger.
Harald Halvorsen (musiker)
Harald Andreas Halvorsen (født 20. juni 1949 i Haugesund) er en norsk musiker (trombonist).
Halvorsen er oppvokst i Haugesund, der han ledet eget storband omkring 1970, før han flyttet til Bergen for studier ved byens musikkonservatorium (til 1978). I Bergen hadde han en kvintett sammen med saksofonisten Øystein Søbstad (1971-73) som blant annet deltok i Norsk Jazzforbunds jubileumskonserter 1973. Han var også medlem av gruppen Lyderhorn (fra 1972), ledet Bergen Ballade Orkester (1973-74) som hadde sin festivaldebut på Kongsberg Jazzfestival 1974. Han hadde sin egen kvartett fra 1974, foruten deltakelse i gruppen Octopus (til 1976), Bergen Band, Dag Arnesen septett og annet.
I 1978 flyttet han til Oslo for ansettelse i Forsvarets Stabsmusikk. Jazzvirksomheten fortsatte han blant annet i Østereng/Hurums Radiostorband (1978-90) med plateinnspillinger i 1986 og 1987, Geir Hauger sekstett (1979-81) og Vestlandssekstetten (1980-81). I tillegg kom engasjementer med blant andre Søyr (Molde 1979), Erling Aksdal (1980), Per Husby (1984), Monk Memorial (Kongsberg Jazzfestival 1987) og Hansen/Gundhus storband (1988). Han medvirket i plateinnspillinger med The Gambian/Norwegian Friendship Orchestra (1982), Jens Wendelboe Big Band (1983), Kjell Karlsen Big Band (en innspilt 1984 og en utgitt 2001) og Jens Wendelboe Big Crazy Energy Band (1991-92).
Ute av drift
Ute av drift er en norsk spillefilm av Knut Bohwim fra 1992.
Handling
Reidar Willien, alias Rolf Wesenlund, er statsråd for Arbeiderpartiet, og medlem av regjeringen til Gro Harlem Brundtland. Han skal egentlig være på kveldsmøte i Stortinget.
Men han har andre planer, et hemmelig stevnemøte med sekretær Jorunn Verde i Fremskrittspartiet. De tar inn på en suite på Grand Hotel. Forviklingene begynner når de oppdager et lik som sitter fast i vinduet. Statssekretær Jørgen Grissvang forsøker deretter å hjelpe Willien ut av denne skandalen.
I rollene finner vi bl.a. Arve Opsahl, Kari Simonsen, Kirsti Sparboe, Nils Vogt, Rolv Wesenlund.
Appling County
Appling County er et fylke i den amerikanske delstaten Georgia.
Fylket har et totalt areal på 1,326.36 km² hvorav 9,33 km² er vann. Ved folkeavstemningen i 2010 hadde Appling County 18,236 innbyggere. Fylkesete er Baxley som også er største by i fylket.
Historie
Fylket ble dannet 15. desember 1818.
Joseph Muscat
Joseph Muscat (født 22. januar 1974 i Pietà) er en maltesisk politiker for Arbeiderpartiet. Han var statsminister fra 2013 til 2020.
Muscat studerte ledelse, offentlig politikk og europeisk politikk ved University of Malta og har doktorgrad fra University of Bristol. Han har arbeidet som radio- og fjernsynsjournalist og i næringslivet.
Fra 2004 til 2008 var Muscat medlem av Europaparlamentet. I 2008 ble han partileder i Arbeiderpartiet. Samme år ble han kooptert til parlamentet, der han ble opposisjonsleder. Han stilte som partiets statsministerkandidat i parlamentsvalget i mars 2013, og vant over sittende statsminister Lawrence Gonzi. Muscat ble innsatt som statsminister 11. mars 2013.
Langhe
Langhe er et vindistrikt i Cuneo-området i Piemonte i Italia. Navnet betyr «tunge», og henspeiler på lange striper av jord.
Langhe har status som DOC-område (DOC = Denominazione di Origine Controllata), og omfatter flere kommuner og mindre vindistrikter, blant annet Barolo og Barbaresco.
Langhes vin er «Langhe Rosso DOC», som fremstilles av druene nebbiolo, dolcetto og/eller barbera. Det er opp til den enkelte produsent å bestemme blandingsforhold, eller om vinen skal være en «en-drue-vin», så lenge det kun brukes druer som er godkjent i regionen.
Flere barolo- og barbaresco-produsenter velger å kalle sine viner Langhe Rosso DOC i år der topp-vinene ikke oppnår den ønskede kvaliteten.
De piemontesiske vindistriktene Langhe, Roero og Monferrato ble i 2014 oppført på UNESCOs verdensarvliste.
Benevento
Benevento er en italiensk by og provinshovedstad for provinsen Benevento i regionen Campania. Byen har 60 770 innbyggere (2013) og ligger på 135 meters høyde. Byen ligger langs jernbaneforbindelsen tvers over Den italienske halvøya mellom Napoli og Foggia.
Benevento er en meget gammel by, grunnlagt som maleventum av samnittene omkring år 400 f.Kr. og senere erobret av romerne. Den ligger langs Via Appia, en riksvei som førte fra Roma til Brindisi ved den sørlige adriaterhavskyst.
Fra middelalderen stammer borgen Rocca dei Rettori. Dens tårn stammer helt fra år 871, mens resten av borgen stammer fra 1320. Beneventos domkirke er fra 1280, og den ble nesten helt ødelagt under annen verdenskrig. Den er i etterkrigstiden blitt gjenoppbygd. Endelig bør nevnes kirken Santa Sofia med et gammelt kloster. Der er det innrettet et museum, blant annet med funn fra sannittisk tid.
Bylaget Benevento Calcio (grunnlagt 1929) spilte i landets toppdivisjon Serie A i 2017.
Musikkåret 1470
Musikkåret 1470 er en oversikt over hendelser, ny musikk, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1470.
Petra Marklund
Petra Linnea Paula Marklund (født 12. september 1984 i Älta i Nacka i Sverige), tidligere kjent under artistnavnet September, er en svensk sanger. Fra 2014 til 2015 var hun programleder for TV-programmet Allsång på Skansen. På 2000-tallet hadde Petra Marklund en framgangsrik karriere med blant annat låtarna "La, La, La (Never Give It Up)" og "We Can Do It". 2006 års "Cry for You" solgte til gull i USA.
Biografi
Hun debuterte allerede som 16-åring med albumet Teen Queen. Siden tok hun artistnavnet September og brukte det i ti år. Som September hadde hun en rekke hits, "September All Over" (2004), "Satellites" (2005), "Looking for Love" (2005), "Cry for You" (2006) og "Can't Get Over" (2007)  noe som gjorde at hun turnerte intensivt i en periode. Fra 2009 til 2012 bodde hun i London, men flyttet hun hjem igjen etter et tiår med konserter og tv-opptredener over hele Europa, Australia, Japan og USA.
I 2012 tok hun tilbake sitt egentlige navn og opplyste samtidig at hun ville synge på svensk. Hennes første singel etter dette, «Händerna mot himlen» (2012), skrevet av Joakim Berg nådde en andreplass på den svenske singellista og solgte til dobbel platina med 140 000 eksemplarer. Det samme gjorde albumet Inferno.
Gjennom årene har hun hatt en rekke tv-opptredener, og hun var med i første sesong av TV-serien Så mycket bättre i 2010. I 2011 og 2013 var hun gjesteartist i Allsång på Skansen, og i 2014 og 2015 var hun programleder for samme program.
Diskografi
Studioalbum
EP
Singler
Phil Campbell
Philip Anthony Campbell (født 7. mai 1961 i Pontypridd) er en britisk musiker. Han var gitarist for speed metal-bandet Motörhead fra 1984 til 2015.
Campbell begynte å spille gitar da han var ti år og er inspirert av gitarister som Jimi Hendrix, Tony Iommi, Jimmy Page og Todd Rundgren. I 1979 var Campbell med på å stifte heavy metal-bandet Persian Risk. Tidligere hadde han spilt i hard rock-bandet Rocktopus. I 1984 søkte Lemmy Kilmister fra Motörhead etter en ny gitarist. Campbell møtte opp på audition. Lemmy satt igjen med de to gitaristene Campbell og Michael Burston, men da han ikke klarte å bestemme seg for hvem han skulle ansette, ansatte han dem begge. I 1986 ga Motörhead ut sitt første studioalbum med Phil Campbell på gitar, Orgasmatron. I 1986 ga også Persian Risk ut Rise Up, sitt første og siste album.
Joseph Kasa-Vubu
Joseph Kasa-Vubu (født i 1910, 1913, 1915 eller i 1917 i Tshela i Belgisk Kongo, død 24. mars 1969 i Den demokratiske republikken Kongo) var den første presidenten i det som i dag heter Den demokratiske republikken Kongo. Han satt med presidentembetet fra 1960 til 1965.
Mænade
Mænader (gresk μαινάδες, mainádes) eller meanader var de kvinnelige tilhengerne av guden Dionysos (Bacchus i romersk mytologi), gud for mystikk, vin og berusning. Deres navn mænade betyr bokstavelig «de rasende» eller «de ville». De ble også kalt for bakkantinnene grunnet gudens romerske navn.
Joseph Kasa-Vubu
Han ble utdannet av de katolske Scheutmisjonærene og studerte teologi og filosofi under prestestudiet før han endret livsvei og i stedet ble lærer. Han tok lærereksamen i 1940 og underviste de følgende to årene. Deretter ble han ansatt i finansadministrasjonen i den belgiske kolonialregjeringen. Da Kongo ble løsrevet fra Belgia ble Kasa-Vubu utnevnt som den første presidenten. Men i landet ble det umiddelbart politiske og militære stridigheter mellom regionale separistiske bevegelser og hæren. De sentrale myndighetene ble lammet av konflikten mellom den konservative Kasa-Vubu og hans nasjonalistiske statsminister Patrice Lumumba.
I løpet av de neste fem årene var Kasa-Vubu president i en rekke svake regjeringer. I juli 1964 utnevnte han den tidligere separistiske lederen Moise Tshombe som ny statsminister samtidig som han tillot bruk av europeiske leiesoldater mot venstreorienterte opprørere. 25. november 1965 ble Kasa-Vubu avsatt som president i et statskupp som ble utført av daværende general Mobutu Sese Seko.
Mænade
Mænaderne er framstilt som inspirert av Dionysos i en tilstand av ekstatisk raseri gjennom en kombinasjon av dans og overstadig inntak av vin, engasjert i ukontrollert seksuell oppførsel, og ritualisert jakt og sønderslitning av dyr — og, i det minste i myten, noen gang menn og barn — og fortærte rått kjøtt. I løpet av disse ritualene kunne mænaderne kle seg i hjorteskinn og bære en thyrsos, en lang stang omspunnet av eføy eller blader fra vinranker og med en bunt løv på toppen. De kunne bære eføykranser på hodene og ofte håndtere eller bære slanger.
Dionysoskulten og de dionysiske mysterier inspirerte kvinnene til å bli ville og gale. I det klassedelte samfunnet i antikkens Hellas hadde kvinner få rettigheter, og kunne ikke delta i de samme offentlige rom som menn, hadde ikke tilgang til utdannelse og var forpliktet til gi greske menn rettmessige barn og til å være trofaste voktere av deres hjem. Således var mænadernes oppførsel både skremmende og grenseoverskridende. Evripides' drama Bakkantinnene antyder at mænadene utgjorde en farlig og skremmende makt. Dramaet forteller at i byen Theben dreper mænadene kong Pentheus etter at han hadde forbudt dyrkelsen av Dionysos da mænadene nektet kongen guddommelighet. Pentheus' egen fetter lurte ham inn i skogen hvor mænadene slet kongen i småbiter. Han lik ble mishandlet av hans egen mor Agave som rev av ham i hodet i den tro at det var en løve. En gruppe mænader drepte også Orfeus.
I gresk vasemaleri er lystige mænader og Dionysos ofte et tema avbildet på greske kratér, skåler og kar som ble benyttet til å blande vin med vann. Disse scenene viser gale og opphissede mænadene som løper rundt i skogene, tidvis mens de sliter i stykker ville dyr.
Kvinnelig ekstase og galskap
I henhold til Plutarks biografi over Aleksander den store, Livet til Aleksander, ble mænanderne i oldtidens Makedonia kalt for mimallones og klodones, epiteter avledet spinnehjulet som tilhørte kvinnenes håndverk. Disse krigerske parthenoi («jomfruer») i fjellene, assosiert med en sjamanistisk, dionysisk oppførsel, slo tilbake en angripende hær. I sørlige Hellas ble de beskrevet som bacchæ (bakkantinnene), bassarides, thyiades, potniades og andre tilnavn. I Romerriket ble de kjent som bassarids (eller bacchæ eller bacchantes) i henhold til romersk mytologi etter Dionysos' tilsvarende romerske gud Bacchus ved at de bar reveskinn, en bassaris.
Den tyske filologen Walter Friedrich Otto skrev at:
Antikkens ville greske kvinnene ble mytologisert som gale kvinner og som hjelperskene som oppfostret Dionysos i fjellet Nysa. I Homers Iliaden fortelles det om kong Lykurgos av Thrakia «forfulgte hjelperskene til den vanvittige Dionysos gjennom de hellige fjellene i Nysa, og hellige tilbehør slapp ned på bakken fra en og alle da den morderiske Lykurgos hogde dem ned med sin oksepigg.» De dro opp i fjellene om natten og praktiserte merkelige ritualer.
De maskekledte prosesjoner som var knyttet til Dionysoskulten er blitt sett på som aspekter av teaterets begynnelse. Friedrich Nietzsche i Om tragediens fødsel ut av musikkens ånd (1873) mente at tragedien oppsto fra Dionysosritualene. Tragedien viser altså til naturkreftene, «den dionysiske tilstand» som ingen kan flykte fra, og som menneskene kommer nærmest i rusen. Kontrasten er i henhold til Nietzsche «det apollinske», etter guden Apollon, som representerer drømmekraften, det visjonære og estetisk skjønne som vil løfte mennesket utover seg selv.
KLV
KLV kan bety:
Mænade
Kvinnelig ekstase og galskap
Bakkanal (italiensk Bacchanalia) var i antikkens Italia en ekstatisk og religiøs fest knyttet til dyrkelsen av romerske Bacchus (Dionysos) som ble feiret på Aventinerhøyden i Roma. I dag benyttes begrepet «bakkanal» i overført betydning for enhver vill fest med mye alkohol. I Italia ble det feiret bakkanaler fram til år 186 f.Kr. da det romerske senatet forbød virksomheten etter påstander om ville, overstadige og seksuelle orgier. De var etter sigende karakterisert av manisk dansing til høy musikk, trommer og cymbaler hvor festdeltagerne, bacchantes, bakkantinere, svingte seg, skrek, ble fulle og egget hverandre opp i en stadig større villskap. Målet var å oppnå en tilstand av ekstase hvor deltagernes sjeler ble midlertidig frigjort fra sine jordiske legemer og kunne inngå i et fellesskap med Baccus., og således få et glimt av hva de en dag ville møte i evigheten. Ritualene hadde sitt klimaks i en framføring av vanvittige innslag av styrke og galskap, blant annet i å rive opp trær med røttene, slite i stykker en okse (symbolet på Dionysos) med sine nakne hender, en handling kalt for sparagmos, og spise dets kjøtt rått, en handling kalt omophagia. Den siste handlingen var et sakrament beslektet til et fellesskap hvor deltakerne fikk styrken og vesenet til guddommen ved symbolsk å spise hans legeme og drikke hans blod, deltagerne ble besatt av Dionysos.
Mytene
Opprinnelsen til Dionysos er usikker, og kultdyrkelsen av ham tok mange former. I en del antikke kilder henvises hans opprinnelse som trakisk, andre som innlandsk gresk. Han ble uansett en betydelig og populær figur i gresk mytologi og religion som en merkelig fremmed gud, men også som en døende gud som gjenoppstår Han er guden som ankommer triumferende med åpenbaringer og i hans triumf er et stort følge av tilhengere, særlig kvinner, mænadere. Festivalene i hans navn ble den drivende kraft bak utviklingen av gresk teater. De tidligste kultbildene av Dionysos viser en voksen mann med skjegg og kappe, mens de senere bilder viser ham uten skjegg, sensuelt naken eller som halvnaken androgyn ungdom, og litteraturen beskriver ham som feminin, eller «mann-kvinnelig». Dionysos er representert som beskytteren av de som ikke tilhørte det konvensjonelle samfunn og symboliserte således alt som var kaotisk, farlig og uventet, alt hva som unnslipper menneskelig (eller maskulin) fornuft og som kan kun tilskrives gudenes uberegnelige handlinger.
I en av mytene ankom Dionysos til sitt fødested Theben, slik som fortalt av Euripides, hvor verken Pentheus, hans fetter, som nå var konge av Theben, eller Pentheus' mor Agave, tante av Dionysos og søster av Semele, anerkjente hans guddommelighet. Dionysos straffet Agave ved å gjøre henne sinnssyk, og i denne tilstanden drepte hun sin sønn og rev ham i småbiter. Fra Theben dro Dionysos til Argos hvor alle kvinnene unntatt døtrene til kong Proetos deltok i dyrkelsen av ham. Dionysos straffet dem ved å gjøre dem gale, og de drepte et av deres barn som ammet ved brystet. Han gjorde det samme med døtrene til Minyas, konge av byen Orchomenos i Boiotia, og forvandlet dem deretter til flaggermus. Han er karakterisert som «den rasende» og «den gale», og mænadenes vesen, som har gitt deres navn, er derfor hans vesen. Slik Dionysos var farlig, var også mænadenes det samme.
En tradisjon, redegjort av Plutark, henviser også til at man mente at Dionysos var en profet som kunne fortelle om framtiden. I Euripides' Bakkantinnene kalles Dionysos for mantic (profetisk), og historikeren Herodot feller at i Thrakia var det en helligdom for Dionysos med en profetisk prestinne, slik det også var et orakel for Apollon i Delfi. Euripides kaller Dionysos for «trakernes profet». Det kan også være en hentydning på gresk synkretisme, at kultene på de ulike steder tok til seg og blandet seg med andre lokale tradisjoner.
Ulike mænader
Betegnelsen «mænade» har blitt brukt også i en bredere betydning for et mangfold av kvinner; overnaturlige, mytologiske og historiske, som er knyttet til guden Dionysos og dyrkelsen av ham.
Hjelpersker og nymfer
I den overnaturlige verden er kategorien med nymfer som hjelpersker, som steller (kanskje i betydningen ammer) og fostrer unge Dionysos, og fortsetter i hans dyrkelse etter hvert som vokser til. Det er fortalt at det var guden Hermes som fraktet den unge Dionysos til nymfene i Nysa.
I en annen myte, da hans mor Semele er drept, falt omsorgen for unge Dionysos på hennes søstre, Ino, Agave, og Autonoë, som senere er blitt avbildet som deltagende i ritualene og tok et lederskap blant de andre mænadene.
Motstandere
Begrepet «mænade» er også benyttet for å referere til en kategori kvinner i mytologien som motsetter seg dyrkelsen av Dionysos, og er derfor drevet av hat mot ham og tvunget mot sin vilje til å delta i de fryktelige ritualene. De tvilende kvinner i Theben, de typiske mænader, eller «gale kvinner», forlot sine hjem for å leve i villmarken i nærheten av fjellet Kitherónas. Da de oppdaget at kong Pentheus av Theben spionerte på dem, utkledd som en mænade, i henhold til Evripides, rev de ham i stykker, lem for lem.
Frivillige festdeltagere
Opphavsmyten er antatt å ha blitt framført hvert eneste år i løpet av den boiotiske festivalen Agronia. Her organiserte kvinnene fra Theben seg i tre dansegrupper og sprang av sted til fjellet Kitherónas med rituelle rop om «Til fjellene!» Som «vanvittige kvinner» jaget de og drepte, kanskje ved lemlesting (sparagmos), symbolisert som «kongen», muligens representert av en geit. Mænadene skal ha spist kjøttet fra geiten rå (omophagia) eller ha ofret det til Dionysos. Til sist ble kvinnene befridd for sin galskap og dratt tilbake til Theben og deres vanlige liv, men under festivalens tid hadde de en intens ekstatisk opplevelse. Agrionia ble feiret i flere greske byer, men særlig i Boiotia. Hver boiotisk by hadde sin egen særskilte opphavsmyte for den, men mønsteret i myten var stort sett det samme: Dionysos' ankomst, motstand mot ham, kvinnenes flukt mot fjellene, drapet på Dionysos' forfølger, og til sist forlikelse med guden.
Dionysos' prestinner
Innenfor kategoriene «mænader» funnet i senere referanser, er prestinnene av Dinoysoskulten. På 200-tallet f.Kr. da en by i Anatolia ønsket å opprette en mænadisk kult for Dinoysos, bød oraklet i Delfi dem sende til Theben etter både instruksjoner og tre profesjonelle mænader: «Gå til Thebens hellige slette slik at dere kan gå mænader som er fra familien til Ino, datter av Kadmos. De vil gi til dere både ritualer og gode skikker, og de vil opprette Dionysos' dansegrupper (thiasoi) i deres by.»
Andre grupper
Andre grupper med kvinner som kan bli karakterisert som mænader er laphystiai, dionysiades, leucippides, bassarai, dysmainai, klodones, og mimallones. Dette er antagelig assosiering av kvinner med betydninen av mænader ved at de hovedsakelig har andre navn ved andre steder og andre skikker.
Et folkeminne i henhold til Károly Kerényi om thyiadene og deres cymbaler, som folk mente at de fortsatt hørte, var fortsatt levende i nabolaget av fjellet Parnassos på begynnelsen av 1900-tallet. For bøndene her hadde thyiadene blitt neraides, «spøkelseskvinner», som folk ærefrykt trodde hadde den makten som Dionysos selv hadde.
I kunsten
Mænadene har i kunsten blitt framstilt som uberegnelig, farlige og rasende kvinner i beruset tilstand, det mest opplagte eksempelet er nettopp Evripides' drama Bakkantinnene. Både i hans skuespill og i annen kunstframstilling er de heftige dansene for guden hva som står igjen som de direkte manifestasjonene av den euforiske besettelsen, tidvis også fortæring av rått kjøtt.
I billedkunsten var mænadene et yndet billedmotiv på gresk drikkekar og begre, og annen keramikk, både i form av rød- som svartfigurer, i tillegg ble de også framstilt på smykker og i form av statuetter og statuer. Fragmenter av relieffer av de kvinnelige tilhengerne av Dionysos har også blitt avdekket i Korint. Mark W. Edwards i hans avhandling «Representation of Maenads on Archaic Red-Figure Vases» sporet utviklingen av mænader på rødfigurvaser. Han konstaterer et skille mellom «nymfer» og «mænader» i motivene, sistnevnte identifiseres i deres karakteristiske påkledning som dyreskinn, nebris, og ved deres dionysiske attributter, blant annet at de ofte bærer slanger. Det er derimot ikke noe stort skille i hva nymfene og mænadene gjør, enten det er å danse eller overrekke vin til Dionysos. Det er større forskjeller mellom svartfigur- og rødfigurvaser enn det er mellom mænader og nymfer.
Senere kultur
En mænade opptrer i Percy Bysshe Shelleys dikt «Ode til vestvinden», skrevet i Italia 1819, utgitt i England året etter.
Die Bassariden, komponert i 1964-65, premiere 1966, til en libretto by W. H. Auden og Chester Kallman, er den mest berømte opera som er skrevet av Hans Werner Henze.
Mænader, sammen med Bacchus og Silenus, opptrer i C.S. Lewis' Prins Caspian, en bok i serien Historien om Narnia, utgitt 1951. Mænadene er framstilt som ville, larmende unge barn som danser og utfører saltomortaler.
Mænader er hovedsymbolet for byen Tetovo i Nord-Makedonia og er avbildet på byens våpenskjold. Mænadene ble lagt til i 1932 da en liten statuett fra 500-tallet f.Kr. ble funnet i byen. "Tetovo Maenad" ble også avbildet på baksiden av den makedonske 5000-pengeseddelen som ble utgitt i 1996.
I Fables and Reflections (Fabler og refleksjoner, syvende bind av Neil Gaimans tegneserie The Sandman, mænadene opptrer i fortellingen Orpheus hvor de på grusomt vis myrder tittelfiguren etter at han nektet å boltre seg med dem, noe som er et ekko av den faktiske greske myten om Orfeus.
Donna Tartts roman Den hemmelige historien handler om en liten gruppe studenter som forsøker å fremkalle dionysisk ekstase, og ved et fryktelig uhell kommer til å drepe en forbipasserende.
Charlaine Harris' The Southern Vampire Mysteries er en rekke romaner som har blitt innspilt for TV kalt True Blood. I andre sesong, som ble vist sommeren 2009 i USA, opptrådte en mænader i form av figuren Callisto og hennes fjernsynsrepresentant Maryann. I episoden ønsket Maryann å ofre figuren Sam Merlotte i håp om å påkalle hennes gud Dionysos.
Alberto Marcellin
Alberto Marcellin (født 10. april 1920 i Laval di Pragelato i provinsen Torino) er en tidligere italiensk alpinist. Fra 1937 til 1953 kjørte han på det italienske landslaget. I 1937 og 1946 ble han italiensk mester i utfor.
Den utdannede skilæreren vant sitt første store renn da han ble italiensk mester i Gröden i 1937. Året etter kom han på fjerdeplass i slalåm i Lauberhornrennene.
Han deltok to ganger i ski-VM: under VM 1939 i Zakopane ble han beste italiener i kombinasjonen med en 10.-plass. I utfor og slalåm kom han på henholdsvis 10.- og 9.-plass. Bedre gikk det to år senere, da VM ble arrangert i Cortina d’Ampezzo, der han oppnådde medaljer i alle tre disiplinene. I utfor og kombinasjonsøvelsen tok han sølv, begge ganger bak tyske Josef Jennewein, mens han tok bronseplassen i slalåm. Etter andre verdenskrig avgjorde det internasjonale skiforbundet (FIS) at dette verdensmesterskapet ikke kunne regnes for gyldig, siden flere nasjoner på grunn av de politiske omstendighetene ikke hadde anledning til å delta. Alle medaljer mistet sin offisielle status.
I 1946 ble Marcellin for andre gang italiensk mester i Madesimo. I løpet av karrieren deltok han i ca. 1000 skirenn.
Zorispiella
Zorispiella er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Beatriz Yamamoto Cázarez
Beatriz Eugenia Yamamoto Cázarez (født 16. mai 1950 i León i Guanajuato i Mexico, død 8. februar 2021 samme sted) var en meksikansk politiker.
Hun var tilknyttet partiet PAN. Fra 2013 satt hun i Mexicos lovgivende forsamling som representant fra delstaten Guanajuato.
Hun døde på Hospital General i León i Guanajuato den 8. februar 2021.
Sophie Cookson
Sophie Louise L Cookson (født 15. mai 1990), bedre kjent som Sophie Cookson, er en engelsk skuespiller. Hun er så langt mest kjent for å spille i actionfilmen Kingsman: The Secret Service (2014), som ble hennes gjennombrudd som skuespiller. Hun spiller også en sterk rolle i filmen «Red Joan», som den unge Joan Stanley. Filmen bygger på den sanne historien om KGB informanten, Melita Norwood.
Verdenscupen i volleyball for menn 2019
Verdenscupen i volleyball for menn 2019 ble arrangert i Japan fra 1. til 15. oktober 2019.
Brasil vant turneringen foran Polen. USA ble nummer tre etter å ha slått Japan i bronsefinalen.
Nefropati
Nefropati er en fellesbetegnelse på alle nyresykdommer. Disse sykdommene presenterer seg på ulike vis. Pasienten kan være uten symptomer, men blodprøver eller blodtrykksforhøyelse sammen med eventuell patologi i urinprøven peker i retning av underliggende nyresykdom. Pasienten kan ha symptomer som indikerer at det må foreligge en nyresykdom, som f.eks. flankesmerter, smerter ved vannlating, endring i urinvolum eller farge på urinen, væskeansamling (ødem) eller uremiske symptomer som blekhet, generell slapphet, dårlig ånde, kløe, kvalme og brekninger. Videre kan pasienten ha en systemsykdom som er kjent for å involvere nyrene.
Fordi nyrene har en vital betydning for menneskeorganismens funksjoner, vil nyresykdommer få store konsekvenser, enten det dreier seg om medfødte misdannelser, infeksjoner eller svulster. Se også cystenyre, glomerulonefritt, hesteskonyre, hydronefrose, hypernefrom, nefroblastom, nyreabscess, nyreanomalier, nyrearteriestenose, nyrebekkenkreft, nyregrus, nyreinfarkt, nyrestein, pyelonefritt, senkningsabscess, uremi. urografi.
Senador Guiomard
Senador Guiomard er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.
RFC Seraing
Royal Football Club Seraing er en fotballklubb fra Seraing i Belgia.
Spillerstall
Oppdatert 18. april 2023.
Triozidae
Triozidae er en familie med plantelus som regnes til undergruppen sugere (Psylloidea). De er insekter med sugende munndeler og hører til i den store gruppen nebbmunner.
Utseende
Små, kraftig bygde (harde) insekter. Vingene er klare eller flekkete med tydelig årenett, forvingen er ofte tilspisset ytterst. Det beste kjennetegnet på de voksne insektene er at de tre lange årene i forvingen (R, M og Cu1) skiller lag på ett punkt eller ganske nær hverandre slik at det dannes en tre-delt gaffel i vingens indre del. thumb|left|300px| Forvinge med typisk åremønster for familien Antennene er 10-leddete, de to innerste leddene er korte og tykke, de åtte ytterste ganske lange og tynne. Det ytterste leddet har to børster i spissen. Hodet har to, vanligvis ganske lange, kjegleformede framspring i ansiktet. Nymfene kan kjennes på at vingeknoppene strekker seg fremover langs sidene av hodet, de når omtrent like langt fram som hodet.
Levevis
De fleste artene i denne familien suger plantesaft fra ulike urter. De forskjellige artene er ganske spesifikke når det gjelder vertsplanter. Nymfene til noen arter, for eksempel meldesuger (Trioza chenopodii), lever i galler som de forårsaker ved å sprøyte visse kjemikalier inn i plantene. I likhet med andre sugere hopper triozidene godt. De er ikke spesielt sterke flygere, men kan transporteres langt med vinden.
Skadedyr
Gulrotsugeren (Trioza apicalis) er et brysomt skadedyr på gulrot der disse plantelusenes saftsuging forårsaker såkalt krusesyke. Ellers er de fleste norske artene i familien knyttet til ville planter, og er ikke regnet som skadedyr. I varmere strøk er flere arter regnet som skadedyr, blant andre Trioza erytreae som gjør betydelig skade på sitrus-trær i Sør-Afrika.
Systematisk inndeling
Triozidae omfatter over 40 slekter:
Henry Kyemba
Henry Kyemba (født 1939) er en ugandisk politiker og statsråd.
Han ble uteksaminert fra Makerere University i 1962, og ble ansatt som distriktskommissær for det britiske protektoratet. Senere ble han privatsekretær for president Milton Obote. 4. november 1972 ble han utnevnt som kulturminister i Uganda av Idi Amin. Fra 1974 fungerte han som helseminister og satt i regjering til mai 1977. Han flyktet da til Storbritannia som den første i Amins indre sirkel. Senere samme år fikk han utgitt boken State of Blood. Boken beskriver Kyembas flukt fra Uganda og hvordan Idi Amins terrorregime fungerte.
Etter at Amin var styrtet i 1979 vendte han tilbake til Uganda, men holdt en lav profil. I 1986 ble han innvalgt medlem av grunnlovsforsamlingen og var en periode statsråd for husdyrhold under president Yoweri Museveni.
Projisering (psykologi)
Projisering defineres i psykologien som overføring av egne ubehagelige tanker og hendelser til andre personer, gjerne til dem som står en nær. Fenomenet oppstår når egne forestillinger og følelser blir for tunge å bære, og den dårlige samvittigheten lesses over på andre.
Mer eller mindre grad av projisering foregår i alle sosiale grupper. Overdreven selvhevdelse er sykelig og betegnes i ekstreme tilfelle som psykopati.
.ck
.ck er Cookøyenes nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.
Projisering (psykologi)
Den kliniske betydningen av begrepet gjelder mennesker som legger sin egen deltagelse i noe (som oftest i negativ forstand) over på en annen – med andre ord bebreider andre for ting han selv har gjort. Ofte har individet en forestilling om seg selv som «perfekt» eller uangripelig i forhold til kritikk eller negative handlinger. Dette trenger dog ikke være objektivt negative referanser, men sikter mer på hva det enkelte individet refererer til som negativt/dårlig/uheldig i referanse med sin egen person.
.ck
Registrering
Registrering foregår på tredje nivå, under disse kategoriserte subdomenene på andre nivå:
Astennu
Astennu (også stavet Asten, Isten, Astes, og Isdes) er i egyptisk mytologi framstilt som en bavian tilknyttet Thoth. Han var en av fire bavianer som sto rundt ildsjøen ved dommenes sted i Duat, og følgelig knyttet til Utennu.
.ck
Eksterne lenker
Toppdomän
Projisering (psykologi)
Klassiske eksempler på projeksjoner er Pygmalion i klasserommet og behandlingen av hakke-kyllingen. Alle grupper vil relativt raskt velge en leder og en eller flere syndebukker. Dette fenomenet er godt beskrevet i romanklassikeren Fluenes herre.
Astennu
Astennu Исдес
Chondrosteginae
Chondrosteginae er en artsfattig gruppe av sommerfugler som tilhører familien ekte spinnere (Lasiocampidae). De fleste av artene lever i Afrika, men to forekommer i Sør-Europa. De er ganske små, tettbygde spinnere. I alle fall hos noen arter er hunnene vingeløse og sekkformede. Larvene, som lever blant annet på ulike slags gress, er tett kledt med lange hår.
Atkinson County
Atkinson County er et fylke i den amerikanske delstaten Georgia.
Fylkets totale areal er 891,21 km² hvorav 15,69 km² er vann. Ved folketellingen i 2010 hadde Atkinson County 8,375 innbyggere. Fylkesete er Pearson som også er største byen i fylket.
Historie
Atkinson County ble opprettet 15. august 1917.
M20 (motorvei)
M20 er en motorvei i England, mellom London og Folkestone i Kent.
Historie
Den første seksjonen av M20 åpnet i 1960 som omkjøringsvei forbi Maidstone. Seksjonen utgjør strekningen mellom kryss 5 og 8. Den het først A20 (M), mens den gamle A20 gjennom Maidstone fikk navnet A2020. Da veien ble strukket vestover mot London i 1970-årene fikk den navnet M20, og A2020 ble igjen A20.
Strekningen fra Ashford til Folkestone, fra kryss 9 til 13, ble anlagt tidlig i 1980-årene, og i 1981 var det meste av veien slik den er i dag på plass. Unntaktet er den ca. 23 km lange strekningen mellom kryss 8 og 9, hvor man måtte benytte A20. Dette hullet ble kjent lokalt som «The Missing Link», og det skulle ta ytterligere ti år før det ble oppgradert. Dette skjedde da vedtaket om å bygge Kanaltunnelen var klart, slik at man skulle kunne kjøre direkte fra London til tunnelterminalen.
Tidlig i 1990-årene ble strekningen omkring Maidstone og alle kryss opprustet for å takle den store trafikkmengden på den travle veien. Det eneste serviceområdet langs veien, det vil si et sted med bensinstasjon, overnattingsmulighet og andre tjenester, ligger ved kryss 8 utenfor Maidstone.
Rute
Veien starter ved krysset mellom M25 og A20 rett øst for Swanley. Den går mot sørøst, forbi Maidstone og Ashford, mot Folkestone. Terminalen for Kanaltunnelen er knyttet til M20 ved to kryss, nr. 11a og 12. Det er også mulig å ta av til f.eks. Medwaybyene, Canterbury og Tonbridge.
M20 ender ved kryss 13, mens A20 fortsetter med motorveistandard helt frem til Dover.
Michael Andreas Barclay de Tolly
Michael Andreas Barclay de Tolly (russisk: Михаил Богданович (Михаил Андреас) Барклай-де-Толли - Mikhail Bogdanovitsj (Mikhail Andreas) Barklaj-de-Tolli) (født i Žeimelis i Litauen, død 13. mai 1818 i Insterburg i Preussen) var en russisk general og krigsminister under Napoleonskrigene. Barclay de Tolly gis æren for bruken av den brente jords taktikk ved å lokke Napoleon langt inn i Russland.
Liv
Han var baltisk tysker og nedstammet fra en skotsk familie som hadde slått seg ned i Livland på 1600-tallet.
Barclay de Tolly trådte tidlig inn i Den keiserlige russiske hær, som på den tiden hadde et hovedsakelig tyskspråklig offiserskorps, og han deltok i krigene mot Det osmanske rike (1788–1789), Sverige og Polen (1790 og 1794). I 1798 ble han utnevnt til oberst og i 1799 ble han befordret til generalmajor.
Under Napoleonskrigene spilte Barclay de Tolly en avgjørende rolle under slaget ved Pultusk i 1806. Etter at han ble skadet i Preußisch-Eylau ble han utnevnt til generalløytnant for sin personlige tapperhet.
I 1808 kommanderte han den russiske armén i Finland under finskekrigen mot Sverige og erobret i 1809 Umeå etter en dristig marsj over den tilfrossede Bottenviken.
Han ble utnevnt til russisk krigsminister i 1810 og beholdt denne ministerposten til 1813.
I 1813 trådte han på nytt inn i arméen og deltok i befrielseskrigene. Etter slaget ved Bautzen ble han igjen utnevnt til russisk øverstkommanderende, og han ledet den russiske arméen under folkeslaget ved Leipzig samme år. Han var også øverstkommanderende under russernes marsj mot Frankrike i 1814.