cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kanadahemlokk
Nytte
Trevirket er ganske svakt og råtner lett, men det ble tidligere brukt til trelast. Hugsten var størst mellom 1890 og 1910. Barken var en viktig kilde for tannin til lærindustrien. I dag brukes virket fra kanadahemlokk helst som papirmasse.
Kanadahemlokk plantes ofte som prydtre. Det finnes mange kultivarer med ulik vekstform. I Norge er arten plantet nordover til Trøndelag, og den er langt mer hardfør enn vestamerikansk hemlokk (Tsuga heterophylla). Kanadahemlokk er i Norge bare funnet forvillet på ett sted, i Hurdal i Akershus.
Waterford (Knox County, Ohio)
Waterford er et kommunefritt område (unincorporated community) i Knox County, i delstaten Ohio i USA.
Historie
Waterford ble opprettet i 1841. Postkontoret i Waterford ble kalt Levering. Postkontoret Levering ble opprettet i 1836, og var i drift til 1903.
Kyiv oblast
Kyiv oblast eller Kiev oblast (ukrainsk: Ки́ївська о́бласть – Kyjivska oblast) er et fylke (oblast) i den sentrale delen av Ukraina. Det har et areal på 28 100 km² og omkring 1,8 millioner innbyggere (2004). Forvaltningen har sete i byen Kyiv, selv om Kyiv er en selvstendig enhet. Fylket består av 25 kommuner (rajon). De største elvene er Dnipro, Ros og Prypjat.
Tsjernobyl ligger i den nordlige delen av provinsen; som følge av katastrofen ved atomkraftverket er de nordlige, sentrale og sørlige områdene delvis radioaktivt forurenset.
Administrativ inddeling
Der er 1182 bebodde områder, fordelt på 25 rajoner, tilsvarende norske kommuner, i Kyiv oblast:
Fugletelg
Fugletelg (latin: Gymnocarpium dryopteris) er en art av bregner innenfor småtelgslekten i storburknefamilien (Woodsiaceae). Den kan danne hybrider med både kalktelg og finntelg.
Fugletelg er en liten krypende bregne på 10-30 cm, med en tynn, opprett stengel. Bladplaten er 2-3-dobbelt fliket, og primærflikene er trekantede og ordnet som tre litt atskilte, like store plater på hver sin bladstilk. Alternativt kan man uttrykke det som at de bladplaten nederst har to primærfliker som er dobbelt fliket, og at det øverst er en dobbelt fliket bladplate. Småflikene kan være grovt tannet innerst mot primærflikens midtnerve.
Bladskaftene er gjennomskinnelige, og brekker lett. Bladplatene kan ha noen lysebrune eller brungule skjell, og være svarte nederst. Bladet er ellers lyst grønt og uten skjell eller hårdekke.
Fugletelg vokser i skog, myrlandskap og i åpen eng og hei opp til fjellet over tregrensen. Den vokser i hele Norge, opp til 1.600 moh. i Ulvik i Hardanger. Ellers vokser den på hele den nordlige halvkulen.
Det er registrert to sterile hybrider i Norge – Gymnocarpium dryopteris x robertianum med kalktelg (Østlandet og Nord-Norge), samt hybriden Gymnocarpium continentale x dryopteris med finntelg (Nord-Troms, Finnmark).
Vinflaske
Vinflasker er flasker av -vanligvis farget glass, som brukes til å oppbevare forskjellige slags vin på.
Flaskens opprinnelse
Grekere og romere brukte fra gammelt av amforaer, til å ha vinen i. Glassflasken var en viktig oppfinnelse for vinens utvikling. Glassflasken i kombinasjon med en kork gjorde det mulig, å lagre vin mer langvarig.
Flaskens form
Formen var tradisjonelt bestemt av hva slag vin det dreide seg om. Mange rødviner skulle lagres lenge nok til å utvikle bunnfellinger uansett hvor forsiktig de ble behandlet. Bunnen i flaskene ble da laget som en omvendt kopp, der bunnfall skulle bli liggende under skjenking. Helst skulle slike viner dekanteres til en karaffel. Dette skjedde ved at en så på en stearinlysflamme gjennom vinen som rant i flaskehalsen – og stoppet overføringen når bunnfallet var på vei ut av flasken. Fargen på glasset var mere bestemt av produsent enn av distriktstradisjon. Flaskene ble naturlig nok rundere i fasongen.
Noen flasketyper kategorisert ut ifra kjente eksempler:
Flaskens farge
Glasset var vanligvis farget for å beskytte vinen mot påvirkning av lys.
Hvitvinsflasker inneholdt ofte unge viner som ikke skulle lagres lenge, og kunne være relativt lite innfarget. Tradisjonelt var rhinskvinflaskene grønne, mens vinene fra Moseldalen oftest var brune. Begge flaskene var slanke og tynne i halsen, med flat bunn
Flaskens størrelse
Flaskene rommer fra 175 ml (kvartflaske, som er 1⁄4 av 700 ml) til 6,4 liter, der innholdet er 0,75 liter (som er tradisjonell helflaske). De mest brukte flaskestørrelsene:
I dag er mange produsenter opptatt av å gi vinen et personlig preg, noe som viser igjen i design både på etiketter og flasker. Siden korkkvalitet har vært et problem, er en begynt å eksperimentere med plastkorker – og med skrukorker. Naturlig nok er det rimelige viner til raskt konsum som er først ute. Det samme gjelder for plast- og pappvin (Bag in Box).
Hans Grimelund
Hans Hansen Grimelund (født 30. januar 1806 på Grimelund gård, død 5. juni 1883 på Nordberg gård) var en norsk gårdbruker, ordfører og stortingsmann fra Vestre Aker i Akershus. Han var sønn av Hans Hansen Grimelund og broren til Andreas Grimelund.
Han giftet seg til gården Syverud i Ås og drev denne i årene 1825-40. Da kjøpte han gården Nordberg i Aker av faren, slo seg ned og var gårdbruker der. I 1837 kom han med i det første herredsstyret i Ås, fra 1841 var han medlem av herredsstyret i Aker. Han var ordfører 1859-76 og 1879-81. Ellers var han styremedlem i Akers sparebank 1843-66, forlikskommissær 1849-64 og direktør i Akershus brannforsikring 1844-83.
Grimelund var stortingsmann fra Akershus amt i 1854, 1859-60 og 1865-66. Hele tiden var han medlem av næringskomite nr. 2. Mellom 1851 og 1876 var han fem ganger på fra 1.-4. varamannsplass til Stortinget. Han var medlem av den kongelige kommisjon om utvidelse av Christiania av 1852.
Ghosts (1915)
Ghosts er en amerikansk stumfilm fra 1915, i regi av George Nicholls. Manuset ble skrevet av Russell E. Smith. Det var basert på Henrik Ibsens skuespill, Gengangere, som utkom i 1881.
Den hadde premiere i juni 1915.
Handling
Foreldrene til Helen innvender mot hennes kjærlighet til den fattige pastor Manders. De overtaler henne til å gifte seg med skjørtejegeren kaptein Arling for pengenes skyld. Familielegen opplyser at Arling kan overføre en kjønnssykdom til parets barn. Når Helen oppdager ektefellens affære med nabokona instruerer pastoren henne til å forbli hos mannen. Legen holder tyst om foreldreskapet til Regine. Hun er et resultat av en affære mellom Helen og pastoren.
Phlegra
Phlegra er en slekt av edderkopper i gruppen hoppeedderkopper (Salticidae).
Ghosts (1915)
Handling
Helen og Arling får sønnen Osvald. Seks år gammel opplever Osvald at faren dør. Noen år etter studerer Osvald kunst i Paris, hvor han begynner å få anfall av sinnssykdom. Helen leter etter ei «ubesudlet» jente til ham. Hun introduserer ham for Regina. De har planer om å inngå ekteskap, men legen får stanset bryllupet gjennom å avsløre sannheten om Reginas bakgrunn. Forbitret overgår Oswald sin fars overdrivelser, mens hjernen hans råtner. Regina drar til et kloster. Når Helen finner Oswald på gulvet lekende med solstråler oppsøker hun lege. I hennes fravær svelger han gift. Helen finner til slutt trøst hos legen.
Phlegra
Utbredelse
Phlegra er utbredt i Europa, østover i Asia, og Afrika. De finnes også i Nord-Amerika.
Utseende
Phlegra artene er generelt små edderkopper og mange er ganske like hverandre. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp og et hode-bryst parti (forkropp), kalt prosoma eller cephalothorax. Hodet har åtte øyne, to uvanlig store midt foran, og to litt mindre på hver side. De resterende fire øynene er plassert på siden av hodet. Hoppeedderkopper skiller seg ut ved at de har evnen til i en viss grad å fokusere blikket.
Ligge i grønne enger
Ligge i grønne enger er en roman av Anne B. Ragde. Den inngår som siste bok i den såkalte Neshov-trilogien, om livet og menneskene på og rundt gården Neshov på Byneset utenfor Trondheim. Den er oppfølgeren til romanene Berlinerpoplene og Eremittkrepsene.
Dramatisering for teater
I likhet med forestillingen «Berlinerpoplene» (basert på de to første bøkene i serien), er også «Ligge i grønne enger» blitt satt opp på Trøndelag Teater. Dramatisering og regi var ved teatersjef Otto Homlung Stykket hadde premiere 9. september, 2008
Kritikker
Oppsetningen fikk blandede kritikker.
Fjellhemlokk
Fjellhemlokk (vitenskapelig navn Tsuga mertensiana) er en art av bartrær innenfor hemlokkslekten i furufamilien. Den er en av fire arter som vokser i Nord-Amerika. I USA kalles den Mountain Hemlock
Trærne er middelsstore, gjerne 20-40 meter høye, sjelden inntil 59 meter. Den har smalt konisk eller uregelmessig trekrone og grå, skjellaktig tynn og lett oppløselig bark. Stammen er oftest ugrenet, men kan også være delt i noen hovedgrener. Diameteren på stammen kan nå 2 meter.
Nålene er inntil 2,5 cm lange, og både oversiden og undersiden av bladene har spalteåpninger i smale hvit-aktige bånd. Nålene står til alle kanter på kvistene. Treet kjennes ellers på at konglene er større enn hos noen annen hemlokkart, opp til 8 cm lange og avlange.
Det er to underarter av arten:
Arten overlapper, men vokser høyere enn Vestamerikansk hemlokk (Tsuga heterophylla), vanligvis på 1500-3500 moh., bare i nord i Alaska og nordlige Canada finner vi den på ca. 1000 moh. Arten vokser helst på vestsiden av fjellene, ofte mindre enn 100 km fra Stillehavet. Den går sør til California, og skillet mellom de to underartene går ved Oregon.
I Norge er arten ganske sjelden, og alltid spredd gjennom planting eller spredning fra hager. Den er også plantet ut i det øvrige Norden samt i det nordligste Storbritannia.
Binaghites
Utseende
Ganske små (1,8-2,6 millimeter), avlange, blanke, gulbrune løpebiller. De mangler fasettøyne og er blinde. Hodet er kort og bredt, rundet, antennene middels lange. Pronotum er trapesformet, dekkvingene jevnbrede uten påfallende punktrader, med noen lange børster langs sidene. De når ikke tilbake til bakkroppsspissen.
Levevis
Artene har et underjordisk levesett, ganske lite er kjent om økologien deres. De kan finnes under steinblokker, noen arter også i huler.
Utbredelse
Slekten er utbredt i hulesystemer i Italia og Sveits.
Systematisk inndeling
Slekten har vært regnet som en underslekt av Scotodipnus.
Norgesmesterskapet i bueskyting 1995
Norgesmesterskapet i bueskyting 1995 bestod av flere arrangementer som i 1995 kåret norgesmestere i bueskyting.
NM innendørs ble arrangert i Bodø 1.–2. april. NM i jakt- og feltskyting ble arrangert i Førde 15.–16. juli. NM i skiveskyting ble arrangert i Horten 12.–13. august.
Kongepokalene ble vunnet av Linn-Mari Bruun og Cato Eide.
Norvald Mo
Norvald Mo (født. 14. mai 1953) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet. Mo har vært vararepresentant til Stortinget for Hordaland, og har i tre perioder vært statssekretær ved Statsministerens kontor, første gang 1994–1996 for statsminister Gro Harlem Brundtland, så 1996–1997 for Thorbjørn Jagland og 2000–2001 for statsminister Jens Stoltenberg. I 2012–2013 var han statssekretær for arbeidsminister Anniken Huitfeldt. Mo var 1992–1994 politisk rådgiver for statsminister Gro Harlem Brundtland
Mo var 2009-2016 leder av Oslo Idrettskrets.I 2021 satt han i ressursgruppa for verdidebatt i Arbeiderpartiet som lanserte bokaDerfor er jeg sosialdemokrat.
Mo startet sin politiske karriere i ungdomsorganisasjonen til Arbeiderpartiet, Arbeidernes Ungdomsfylkning (AUF), og var i perioden 1981 til 1983 nestleder i organisasjonen.
Alec Ogilvie
Alexander «Alec» Ogilvie (født 8. juni 1882 i Marylebone i London, død 18. juni 1962 i Ringwood i Hampshire) var en tidlig britisk luftfartspioner, en venn av Wright-brødrene, og kun den sjuende briten som kvalifiserte seg som pilot. Under den første verdenskrig tjenestegjorde han ved den britiske marinens flyvåpen (RNAS) før han ble overført til det britiske flyvåpen (RAF) ved opprettelsen i 1918. Under krigen var han hovedsakelig virksom i tekniske posisjoner og etter krigen arbeidet han som konsulterende flyingeniør. Hans militære grad var oberstløytnant.
Liv og virke
Alexander Ogilivie ble født i 1882 i Londons distrikt Marylebone. Han gikk på skole i byen Rugby i Warwickshire og tok deretter høyere utdannelse ved University of Cambridge.
Tidlig flyver
I 1908 var Ogilvie tilskuer da Wilbur Wright utførte en demonstrasjonen på flying i Frankrike og i løpet av to måneder hadde han fått bestilt et dobbeltdekker Wright-fly for seg selv. Før flyet ble levert i 1909 praktiserte han flyving i Friston i East Sussex ved hjelp av et glidefly. Ogilvie etablerte en flybase ved Camber Sands i Rye i East Sussex. Det er den eneste sandstranden i hele East Sussex. Her var det en rekke møter og forsøk med flyvinger rundt århundreskiftet. Han ble medlem av Royal Aero Club den 11. mai 1909 og fikk det sjuende flysertifikatet som ble utdelt av klubben den 24. mai 1910.
Med en Wright-dobbeltdekker deltok han i en Gordon Bennetts flykonkurranse over Belmont Park utenfor New York City. Han ble plassert på tredjeplass (som han ble belønnet med sølvmedalje for av Royal Aero Club) og brakte med seg flyet tilbake til England. Det følgende året hadde han mer suksess i dette racet, og kom inn på fjerdeplass i sitt Wright-fly med en gjennomsnittlig fart av 55 mph. I 1912 oppfant Ogilvie en fartsmåler som senere ble tatt i bruk av den britiske marinens flyvåpen.
I 1911 sluttet han seg til Orville Wright ved Kitty Hawk i USA under Wrights eksperimenter og gjennomførte flere flygninger. Han fortsatte å benytte Wright-fly fram til 1914. I 1913 hadde han forfatteren H.G. Wells med som passasjer.
Første verdenskrig
Den 19. februar 1915 ble Ogilvie utnevnt som RNAS offiser med skvadronleders grad. I begynnelsen fikk Ogilvie ansvar for flytrening ved marinens flyskole i Eastchurch. Den 5. april 1916 fikk han ansvar for verkstedet ved Dunkerque og ble forfremmet til fungerende wing commander den 31. desember 1916.
Rachel (Nevada)
Rachel er et sted i den amerikanske delstaten Nevada, i Great Basinørkenen, omtrent 170 km nordvest for Las Vegas. I 2010 hadde stedet 54 innbyggere. Rachel er bosetningen som ligger nærmest Nellis Air Force Range og Area 51, derfor blir Rachel ofte besøkt av UFO-jegere og andre entusiaster.
Alec Ogilvie
Første verdenskrig
Den 5. mars 1917 ble han medlem av Air Board (departementet for flytrafikk) og virket som teknisk kontrollør. Tidlig i 1918, rapporterte Ogilvie etter test av Sopwith Snipe: «dets flykvaliteter er dårlige»; likevel ble han overkjørt av sine overordnede og bestilling på flyet ble plassert. Den 1. april 1918 ble han sammen med andre RNAS personell overført til det nyetablerte flyvåpenet, Royal Air Force, med majors grad (midlertidig oberstløytnant). I en anmerkning i RAFs personregister står det «[Han har] flyet det fleste typer med fly, unntatt de med enkeltsete.» Han ble skadet etter et havari 8. juni 1918.
Rachel (Nevada)
Rachel ligger langs Nevada State Route 375 ("Extraterrestrial Highway"). Rachel har et betydelig antall besøkende på grunn av det nærliggende Area 51, og det finnes derfor en liten turistbutikk, et lite motell og en restaurant med romvesentema, Little A'Le'Inn, på stedet.
Rachel ble grunnlagt i mai 1973 av gårdbrukeren D.C. Day. Han kalte stedet for Tempiute Village, oppkalt etter en gruve i Tempiute Mountain. Senere ble navnet omgjort til Sand Springs. Den 15. februar 1977 ble stedets navn omgjort til Rachel, oppkalt etter den første personen som ble født der, Rachel Jones.
Alec Ogilvie
Etter krigen
Ogilvie oppga sin stilling i Air Board i 1919, og satt på RAFs reserveliste 10. mars. Han arbeidet deretter som konsulent og flyingeniør i eget firma, «Ogilvie and Partners», fra 1919 aksjeselskap «Ogilvie and Partners Ltd.», hvor han var «fast ledende direktør og styreformann». Han flyttet deretter til Australia hvor han ble noen år. Han døde 80 år gammel 18. juni 1962 i sitt hjem i Ringwood i Hampshire.
Rich Hill (Ohio)
Rich Hill er et kommunefritt område (unincorporated community) i Knox County, i delstaten Ohio i USA.
Historie
Rich Hill ble oppinnelig kalt Hilliar, og ble opprettet under det siste navnet i 1852 da jernbanen ble ført til dette stedet. Samfunnet fikk navn etter det nærliggende fjelltoppen Rich Hill. Et postkontor kalt Rich Hill ble opprettet i 1870, og var i drift til 1927.
Caecoparvus
Caecoparvus er en slekt av små løpebiller.
Utseende
Bittesmå (1-1,5 millimeter), smale, gulbrune løpebiller. De mangler fasettøyne og er blinde. Hodet er kort og bredt, rundet, antennene middels lange. Pronotum er trapesformet, dekkvingene jevnbrede uten påfallende punktrader, med noen lange børster langs sidene.
Levevis
Artene har et underjordisk levesett, og kan finnes under store steiner.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Hellas.
Arthur Abele
Arthur Abele (født 29. juli 1992 i Mutlangen) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp. Han har sølvmedalje fra EM i friidrett innendørs 2015 som fremste internasjonale meritt.
Idrettskarriere
Abele deltok ved junior-VM i friidrett 2004, der han kom på 7.-plass i tikamp, og han ble også tysk mester i tikamp og på 400 meter hekk dette året. året etter deltok han ved junior-EM i friidrett 2005, der han kom på 2.-plass i tikamp, bak hviterussiske Andrei Krauchanka.
Han vant Mehrkampf-Meeting Ratingen i 2007, med 8269 poeng, og ble tatt ut til VM i friidrett 2007 i Osaka. Der kom han på 9.-plass i tikamp, med 8243 poeng, og han satte tre personlige rekorder i denne tikampen. Han deltok også ved sommer-OL 2008, men fullførte ikke konkurransen på grunn av skade; han brøt på slutten av dag 1.
Ved EM i friidrett innendørs 2015 satte han ny personlig rekord sammenlagt, med 6279 poeng, og kom på 2.-plass bak russiske Ilja Sjkurenjov.
Alex Timossi Andersson
Alex Emilio Timossi Andersson (født 19. januar 2001) er en svensk fotballspiller som spiller for den nederlandske klubben.
Sigurd Iversen
Sigurd Iversen (født 27. juli 1871 i Sarpsborg, død 3. januar 1943) var en norsk forretningsmann og politiker (H).
Iversen hadde handelsutdanning, og drev agenturvirksomhet i Kristiania. Han var disponent i Tidens Tegn 1921–1928. Han var deretter disponent og hovedaksjonær i J. Olsens Enke Frøhandel på Bestum.
Han satt i Aker herredsstyre fra 1911 til 1928, og var ordfører 1917–1928. Han var også fylkestingsformann i Akershus 1919–1928.
Evighetsflamme
En evighetsflamme er en flamme, lampe eller fakkel som brenner uavbrutt og på ubestemt tid.
Sigurd Iversen
Sigurd Iversens vei på Bestun er oppkalt etter ham.
Evighetsflamme
Naturlige evighetsflammer kan oppstå ved utspring av naturgass og lignende, og brenne i tiår eller århundrer. Kunstige evighetsflammer finnes i enkelte apparater (f.eks. klippapparat), minnesmerker, statuer, monumenter eller andre kunstverk.
Air Kasaï
Air Kasaï er et flyselskap med hovedkontor på N'Dolo lufthavn i Kinshasa i Den demokratiske republikken Kongo. Flyselskapet opererer med charterflyvninger i Afrika. Flyselskapet fikk i mars 2006 forbud mot å fly innen EU. Flyselskapet ble etablert i 1983 og var kjent som Transport Aérien Congo og Transport Aérien Zaïrois.
Han som elsket livet
Han som elsket livet (originaltittel: Lust for Life) er en amerikansk biografisk film fra 1956 regissert av Vincente Minnelli. Filmen er en skildring av Vincent van Goghs liv, basert på Irving Stones bok Lust for Life fra 1934.
I hovedrollene ses Kirk Douglas og Anthony Quinn. Quinn vant en Oscar i kategorien beste mannlige birolle for din framstilling av Paul Gauguin. Douglas ble nominert, for beste mannlige hovedrolle, men vant ikke. Douglas ble derimot belønnet med en Golden Globe for sin rolle-presentasjon.
Handling
Vincent har utdannet seg til prest, akkurat som sin far. Men kirken mener at Vincent er uegnet til dette embedet, og plasserer ham i et veldig fattig gruve-samfunn. Her blir han straks dypt oppslukt av gruve-arbeidernes situasjon, og begynner å skissere deres daglige liv. Men de religiøse lederne liker ikke hans nye tilnærming til samfunnet, og de rynker på nesen over hans sosiale aktivisme og omsorg for de fattige. Han vender deretter hjem til farens hus.
En kvinne han elsker dypt (hans egen kusine) avviser ham, på grunn av hans manglende evne til å forsørge seg selv økonomisk. Den forelskede Vincent følger etter henne til familiens hjem, hvor han holder hånden sin over en stearinlys-flamme for å bevise sin hengivenhet. Men han oppdager at hun blir kvalm av ham, og aldri ønsker å møte ham igjen. Vincent begynner senere å tegne. Hans fetter Anton Mauve gir ham maling og andre kunstner-materialer, og oppfordrer ham til å male. Hans bror, Theo van Gogh, gir ham også økonomisk og moralsk støtte for å begynne som kunstner.
Etter farens dødsfall reiser Vincent til Paris sammen med Theo, hvor han oppdager impresjonister. Men Theo orker ikke lenger å bo sammen med ham, og Vincent reiser til solfylte Arles i Frankrike. Paul Gauguin (som han møtte i Paris) reiser sammen med ham dit, og en stund er livet bra. Men han kommer ikke godt overens med Gauguin og de krangler ofte, hvoretter Vincent kutter av sitt eget øre. Vincent begynner også å oppleve hallusinasjoner og anfall, før han frivillig legger seg inn på en psykiatrisk institusjon. Senere, med Theos hjelp, forsøker Vincent å gjenoppta malingen.
Parasophronica
Parasophronica er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, mørke trebukker med lyse tegninger. Oversiden er matt og kraftig punktert. Antennene er litt kortere enn kroppen, med vekselvis lyse og mørke ledd. Pronotum er sylindrisk, lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede.
Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Sumatra.
Pipesville (Ohio)
Historie
Et postkontor kalt Pipesville ble opprettet i 1872, og var i drift til 1902. Samfunnet fikk sitt navn etter Warren Pipes, den første postmesteren.
Lucanus dohertyi
Lucanus dohertyi er en billeart i familien hjortebiller (Lucanidae).
Kjennetegn
En nokså stor og kraftig (30-50 millimeter), mørkt rødbrun hjortebille. Hannen har kraftige, krumme kjever, disse har en eller to tenner i den ytre delen. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Bakhodet har lave tverrkjøler langs bakkanten på sidene. Beina er mørke.
Utbredelse
Arten er utbredt i India.
Den katolske kirke i USA
Den katolske kirke i USA er en del av den verdensomspennende katolske kirke med latinsk ritus i fellesskap med paven.
Antall
Anslaget på antall medlemmer varierer mellom 64,6 millioner og 77,7 millioner registrerte medlemmer, er den det største kirkesamfunnet i USA, og omfatter rundt 1/4 av befolkningen. USA har den fjerde største katolske befolkningen i verden, etter Brasil, Mexico og Filippinene. Kirken i USA utgjør også den største katolske minoriteten av befolkningen og den største engelsktalende katolske kirke.
Siden 1960-tallet har den katolske andelen av befolkningen vært ganske stabil.
Organisasjon
Den katolske kirke i USA består av 195 geografisk baserte bispedømmer og erkebispedømmer. I tillegg er det et eget militærordinariat for de væpnede styrker. Bispedømmene omfatter 17,644 menigheter i USA.
Den katolske kirke har i USA 195 bispedømmer eller erkebispedømmer, et apostolisk eksark og personlige ordinariat for konvertering til Den katolske kirke av folk av anglikansk bakgrunn.
Den amerikanske katolske bispekonferansen er kirkens koordinerende organ i en rekke saker.
Presteskap og ordensliv
Den katolske kirken har tredje flest lokale enheter i USA, etter sørstatsbaptistene og United Methodist. Imidlertid er de katolske enhetene gjennomgående større enn baptist- eller metodist-menigheter.
Den katolske kirken i USA har tilsammen rundt 41,500 sekular- og ordensprester. I tillegg er det ordinert 17,000 permanente diakoner og 30,000 legfolk, hvorav 80 % er kvinner. Klosterlivet består av mer enn 63,000 kvinner og mer enn 5,000 menn (ikke ordinerte prester) i tillegg til ordensprestene.
Thai-skrift
Thai-skrift har 44 bokstaver (konsonanter), 15 vokaltegn (som kan opptre i opptil 28 kombinasjoner), fire tonemerker, ti talltegn (0–9), og noen spesialtegn. Thai-skrift skrives fra venstre mot høyre, uten mellomrom mellom ordene: Et mellomrom representerer slutten av en setning eller en pause, à la et komma eller et punktum på norsk (det brukes dog et mellomrom mellom en persons for- og etternavn, og foran og bak et tall). Thai-skrift har lite egen tegnsetting, men har delvis tatt opp tegnsetting fra det latinske alfabetet, primært ?, !, anførselstegn og parenteser. Til og med tegnet & kan sporadisk opptre på thai, helst i bedriftnavn.
Den katolske kirke i USA
Kardinaler
Det er 19 kardinaler fra USA.
Thai-skrift
Som andre skrifter i regionen og i Sør-Asia, er thai-skrift en abugida, der konsonantene er bokstaver, mens vokalene er avhengige tegn, og må være skrevet sammen med en konsonant. Dersom en konsonant ikke har en tilhørende vokal, er det en [ɔː] eller [a] som følger konsonanten.
Den katolske kirke i USA
Ansatte og virksomheter
Den katolske kirke i USA sysselsetter mer enn en million ansatte som driver lokale menigheter, grunn- og videregående skoler, pleiehjem, pensjonistboliger sykehus og andre veldedige institusjoner. Det går tilsammen 2,7 millioner elever og studenter på katolske utdanningsinstitusjoner i USA, med samlet 150,000 lærere. Av disse er rundt 1 million studenter ved rundt 230 katolske universiteter og colleger som har rundt 65,000 professorer. Catholic University of America i Washington, DC er kirkens nasjonale universitet og ble stiftet av landets biskoper i 1887.
Thai-skrift
Thai-skriften benyttes kun i Thailand. Andre land i regionen bruker laotisk skrift, khmer-skrift, burmesisk skrift og det latinske alfabetet (i Malaysia, Indonesia og Vietnam).
Den katolske kirke i USA
Historie
Den katolske tro kom til området som i dag er USA fra den tidligste delen av den europeisk koloniseringen av Amerika. De første katolske misjonærene var spanske som kom sammen med Christopher Columbus til Den nye verden på hans andre reise i 1493. Som en følge av dette, etablerte spanske misjonærer misjonsstasjoner i områdene som i dag er Florida, Georgia, Texas, New Mexico, California og Puerto Rico. Den franske koloniseringen kom senere, tidlig på 1700-tallet med franske misjonsstasjoner i St. Louis, New Orleans, Biloxi, Mobile, Alabama, Natchez, Yazoo-landet, Natchitoches, Arkansas og Illinois i Fransk Louisiana, og Michigan.
Thai-skrift
Historikk
Ifølge tradisjonen ble thai-skriften laget av kong Ramkhamhaeng i 1283, og den baserte seg på pali, grantha og datidens khmer-skrift. I motsetning til dagens thai, ble alle vokalene i Ramkhamhaengs thai-skrift skrevet før eller etter konsonanten de hørte til, men aldri over eller under, noe som var unikt for et skriftspråk i regionen på den tiden. Dette faktum, samt at denne inskripsjonen er den eneste som nevner Ramkhamhaeng ved navn, har fått noen til å foreslå at inskripsjonen er en senere forfalskning. Inskripsjonen viser også tegn på at skriften ikke var fullt utviklet: Det er ikke noe helhetlig system for å markere vokallyd i begynnelsen av en stavelse, og bruken av tonemerker virker uregelmessig.
Den katolske kirke i USA
Historie
Antall katolikker har vokst gjennom historien, først langsomt tidlig på 1800-tallet, blant annet som følge av immigrasjon, men også fordi USA overtok områder med hovedsakelig katolsk befolkning, fra Frankrike, Spania og Mexico. På midten av 1800-tallet førte den omfattende innvandringen fra Europa (særlig fra Irland, Tyskland og Italia) gjorde den katolske tro den største i landet. Denne store økningen av katolikker møtte fiendtlighet og fordommer, som kunne medføre opptøyer og brenning av kirker. Det nativistiske Know-Nothingpartiet ble opprinnelig grunnlagt på tidlig på 1800-tallet med sikte på å begrense katolsk innvandring. Partiet mente at USA var en protestantisk nasjon og at den katolske innflytelsen truet landets renhet og formål, og selve USAs eksistens.
Thai-skrift
Historikk
Selv om Ramkhamhaeng-inskripsjonen ikke har over- og under-skrevne vokaltegn, er det likevel flere innovasjoner som finnes både i denne inskripsjonen og andre tai-språklige inskripsjoner fra 1300-tallet, sammenlignet med samtidige khmer- og mon-baserte skrifter i området. Anthony Diller foreslår at forskjellene mellom de tidligste utgavene av thai-skrift og andre skrifter i regionen, tilsier at endringene er systematiske noe som viser at de er resultatet av bevisste avgjørelser og kjennskap til fonologien til datidens thai, og ikke resultatet av tilfeldige endringer over tid. Innovasjonene i thai-skriften, og der thai-skriften er forskjellig fra khmer og mon, i henhold til Diller, er: Det meste av Thailands skrevne historie ble ødelagt da burmeserne brente ned Ayutthaya i 1767, og det er derfor vanskelig å overprøve Ramkhamhaeng-inskripsjonens historie, eller å se hvordan thai-skriften har utviklet seg. Ramkhamhaengs thai-skrift var også forløperen til dagens laotiske skrift. Thaiene og laotene er uenige om hvilken skrift som er nærmest den «originale» skriften til kong Ramkhamhaeng: Naturligvis mener begge parter at deres skrift ligger nærmere den originale skriften enn de andres. Noen ganger kalles Ramkhamhaengs thai-skrift sukhothai-skrift, og anses som forgjengeren til både dagens thai- og laotiske skrift.
Konsonanter
Det er svært få utlyder som er mulige på thai. Derfor er det slik at mange bokstaver representerer en annen lyd i slutten av et ord (S), enn det den gjør i begynnelsen av et ord (B). Bokstavenes fonetiske verdi er her gjengitt med lydskrift og i henhold til det kongelige thailandske institutts generelle system for å transkribere thai med det latinske alfabetet.
* når ว og ย opptrer i slutten av en stavelse, er det for å lage en diftong, se avsnittet om sammensatte vokaler nedenfor.
Vokaler
Som nevnt kan ikke vokaltegn opptre uavhengig av en konsonant: De må skrives sammen med en konsonant, og kan skrives over, under, foran eller bak denne konsonanten. Uavhengig av plasseringen av vokalen skal den alltid uttales etter den konsonanten den skrives sammen med. Dersom et ord begynner med en vokallyd, brukes bokstaven อ som «vokalbærer». I den følgende tabellen representeres konsonanten med « - » slik at man lettere kan se hvordan vokalen ser ut. Dersom det ikke er noen vokal tilhørende en konsonant, har alle konsonantene en eller [a] som skal uttales i stedet. Slik systemet er, burde det helst være den første, men praksis tilsier at det heller er den korte a-lyden som dominerer der ingen vokal er skrevet. Dette er gjerne en arv fra sanskrit, der det er kort a som skal leses der det ikke er noen skrevet vokal. Der en uskreven [a] følger konsonanten, er dette den siste lyden i stavelsen – det kan altså ikke være noen etterfølgende konsonant. Den siste konsonanten i et ord kan ikke ha en uskreven [a]; der den siste lyden i et ord er en kort [a], markeres dette alltid.
Vokalene kan deles i to kategorier: grunnvokaler, altså de basisvokalene som brukes, og sammensatte vokaler der to eller flere basisvokaler eller en kombinasjon av vokaler og konsonanter skrives om samme konsonant og disse representerer sammen en annen vokallyd, eller en diftong. Merk at noen vokalformer krever at det er en etterfølgende konsonant.
Grunnvokaler
Grunnvokalene er her oppført i alfabetisk rekkefølge; merk at der det er to forskjellige tegn for kort og lang utgave av samme vokal, kommer den korte alltid før den lange i alfabetisk rekkefølge. Alfabetisk er vokalene sortert slik at vokaler som står etter konsonanten de hører til kommer først, så de som skrives over, de som skrives under og til sist de som står foran den konsonanten de hører til.
sara ( สระ ) betyr «vokal» på thai, og grunnvokalene har hvert sitt navn, som alle består av sara pluss den lyden de representerer (unntakene er –ั, som er en «annen utgave» av –ะ, og ไ– og ใ– som representerer samme lyd, og ellers ville hatt samme navn).
Som nevnt over kan –ะ brukes til å indikere kort vokal, den brukes sammen med vokalene เ–, แ– og โ– i denne funksjonen (เ–ะ, แ–ะ og โ–ะ), men den brukes kun dersom stavelsen består av konsonant av vokal, hvis stavelsen har en konsonant i slutten erstattes –ะ med –็ (ไม้ไต่คู้ mai taikhu) slik: เ–็– og แ–็–. โ–ะ kan bare opptre i slutten av et ord; dersom denne vokalen følges av en konsonant skrives det ingen vokal, man har kun to konsonanter som skrives etter hverandre (--). Også อ, når den brukes som vokal, vises som kort med mai taikhu: –็อ– (dersom er siste lyden i en stavelse skrives den som เ-าะ. Mai taikhu viker alltid plass for et tonemerke (se under), når et tonemerke brukes. Dette gjør at det er vanskelig å vite om en vokal er lang eller kort når den er kombinert med et tonemerke og en etterfølgende konsonant. Alfabetisering av korte vokaler er slik slik: เ–, เ–็ og เ–ะ. (Der อ er vokalen, alfabetiseres den korte utgaven (med –็อ), først etter grunnbokstaven, også mai taikhu, ettersom grunnbokstaven ikke har noen tilhørende vokal (อ alfabetiseres som en konsonant, selv der den opptrer som vokal).
Sammensatte vokaler
Som vi allerede har sett ovenfor, er det mulig å kombinere forskjellige konsonanter (i noen tilfeller også konsonanter) for å lage nye kombinasjoner. Disse nye kombinasjonene har ikke egne navn, men staves som de enkelte delene den består av.
–วย, –อย , –ัย , –าย , เ–ย (ligner norsk øy i uttale, og er diftongen til vokalen เ–อ).
Diftonger med ว:
–าว (samme lyd som เ–า), เ–ว, เ–ียว  og แ–ว.
Merknader:
Sammensatte vokaler alfabetiseres som om alle vokaltegnene var uavhengige. เ–ีย, เ–ิ – og เ–ือ alfabetiseres først etter เ, så vokalen som er skrevet over, og så den konsonanten som kommer til sist. Dersom ordet begynner med to konsonanter, f.eks. เครื่อง ( - maskin), alfabetiseres det først etter den første konsonanten, så dennes tilhørende vokal (เ-), så den neste konsonanten med tilhørende vokaltegn (og i dette tilfellet også tonemerke), og til slutt de to siste konsonantene, selv om de skal leses som en sammensatt vokal.
Toner
Thai er er tonespråk, og thai-skrift angir toner på to forskjellige måter. Den ene er ved bruk av tonemerker, og den andre er ved regler som angir hvilken tone en stavelse skal ha, avhengig av klassen til stavelsens første konsonant (høy, middels eller lav, som markert over), og om det er «levende» eller «død» stavelse. En «levende» stavelse er en som slutter med en lang vokal eller en sonorant (m, n, ŋ), mens en «død» stavelse slutter med en kort vokal eller en plosiv (p, t, k). Lave konsonanter skiller mellom «døde» stavelser: En «død» stavelse med kort vokal og eventuell avsluttende konsonant har høy tone, mens en «død» stavelse med lang vokal, etterfulgt av plosiv konsonant, har fallende tone.
Når det gjelder tonemerker, gjør man ikke forskjell på «levende» og «døde» stavelser. Tonemerker angir toner på følgende måte:
Mai tri og mai chattawa kan kun brukes sammen med en konsonant av middels klasse. På Internett og i andre mindre formelle sammenhenger, brukes de gjerne også sammen med konsonanter av andre klasser. De representerer da de samme tonene: mai tri høy tone og mai chattawa stigende tone.
Der to konsonanter står sammen, f.eks. กร eller คล, følger man toneregler for den første konsonanten, selv om vokalen er skrevet sammen med den andre.
Tonemerker er det siste et thai ord alfabetiseres etter, etter grunnkonsonant og vokaltillegg, og disse alfabetiseres i rekkefølgen som er angitt over: ek, tho, tri og chattawa.
ห นำ ho nam – førende ho: En stum ห (høy klasse), kan skrives foran lavklasse-nasalene (ง, ญ, น og ม) og ikke-plosivene (ว, ย, ร og ล), som representerer lyder som ikke har en egen høyklasse-konsonant. Denne stumme ห gjør at den følgende lavklasse-konsonanten følger tonereglene som gjelder for en konsonant av høy klasse. Dette gjelder også der en høyklasse-konsonant med en uskreven -a står foran en av disse lavklasse-konsonantene. ถนน [tha non] (gate), skal uttales som om det var skrevet ถะหนน.
อ นำ o nam – førende o: En stum อ (middels klasse), skrives foran konsonanten ย i fire ord, for å endre hvilken tone ordet skal uttales med. I disse fire tilfellene følger man toneregler for en middels konsonant. Disse fire ordene er: อย่า [ja:] («ikke» (for imperative verb), อยาก [ja:k] («å ville/ønske» [å gjøre noe]), อย่าง [ja:ŋ] («måte/type», settes foran et adjektiv for å lage et adverb) og อยู่ [ju:] («å være» [på et sted]). Alle ordene uttales med lav tone, og derfor brukes tonemerket mai ek, med unntak av den døde stavelsen อยาก, der det er overflødig. o nam ble trolig opprinnelig brukt til å markere den fonemiske klasen /ʔj/ som siden er smeltet sammen med /j/.
Uregelmessige bokstavkombinasjoner
Kombinasjonen รร («rr») kalles ร หัน. Den representerer vokallyden [a] hvis รร har en etterfølgende konsonant, og [an] hvis det ikke er noen etterfølgende konsonant. Denne sammenskrivingen brukes i fremmedord fra pali og sanskrit, f.eks. ธรรม ([tʰam] Dharma) og กรรม ([kam] karma). Et mulig opphav til รร som vokal, kan være khmer-skriftens bokstav, som ser ut som รร, forbundet med en strek. Khmer-bokstaven tilsvarer thai-bokstaven อ (som en generell vokalbærer, ikke som vokaltegn). Uten noe tilhørende vokaltegn, uttales [a], ikke.
Et annet, og mer sannsynlig opphav, er at dette er en rest av gammel rettskriving som har overlevd rettskrivingsreformer, der en dobbel konsonant i slutten av en stavelse representerer [a] etterfulgt av den lyden den doble konsonanten representerer. Tidligere ble ord som ยัง [jaŋ] og อัน [an] skrevet som ยงง og อนน i tråd med denne regelen. I motsetning til ord som ยงง og อนน, der den siste konsonanten representerer den lyden den vanligvis har, er den siste ร i fremmedord som ธรรม og กรรม stum, og dette gjør det mulig å forstå hvorfor -รร- ble oppfattet som [a], og ikke som [a] fulgt av en konsonantlyd, og at dette etterhenget fra tidligere rettskrivning har blitt beholdt, mens det i andre ord er falt vekk. Det er også verdt å merke at i ord der ro han brukes, er det er forskjell i uttale mellom sanskrit og pali. Sanskrit karma blir kamma i pali, og tilsvarende blir dharma dhamma.
Kombinasjonene ศร og สร representerer lydene śr og sr i lånord fra sanskrit og pali. I begge disse tilfellene er ร stum, og ศ og ส uttales, som vanlig, [s]. F.eks ศรีลังกา (Sri Lanka) uttales [si: laŋ ka:]. Ettersom pinthu ikke brukes når man skriver thai (eller lånord), kan det være vanskelig å vite hvilken uttale disse bokstavkombinasjonene skal ha, ettersom de òg kan representere kombinasjonene [sa r-] (der «-» representerer en valgfri vokal). F.eks. สระ uttales [sa ra] og betyr vokal, mens สระ (staves helt likt), uttales [sa] og betyr dam. Det finnes ingen generell regel om når ศร og สร representerer [s-] og når de representerer [sa r-], man er nødt til å pugge når de skal leses på den ene eller den andre måten.
Kombinasjonen ทร uttales i mange ord som en [s] av lav klasse (med unntak av ซ, er alle de andre bokstavene som representerer denne lyden av høy klasse). Men, i en del ord, særlig lånord fra indoeuropeiske språk, skal denne kombinasjonen leses som ทฺร [tr], enten det er lånord fra engelsk eller sanskrit. Igjen finnes det ingen generell regel for når den skal uttales som [s] og når den skal uttales som [tr], dette er bare noe man må memorere.
Andre tegn
Det finnes andre tegn som også brukes når man skriver med thai-skrift, inkludert de tegnene som utgjør thai-skriftens eget tegnsett. Thai-skrift er modellert på sanskrit, og det er mulig å skrive sanskrit med thai-skrift, en del tegn brukes derfor ikke når man skriver thai, men brukes for å skrive sanskrit.
Thai-tall
Thai-skrift har sitt eget tallsett, som er identiske med de tallene som brukes sammen med khmer-skrift (men kan se noe forskjellige ut, ettersom de to skriftsystemene har forskjellige stiler), og har mange likhetstrekk med tallene som brukes sammen med laotisk skrift. Arabiske tall (de samme som vi bruker på norsk) er også vanlig å bruke sammen med thai-skrift, og brukes gjerne mer enn thai-skriftens egne tall i de fleste sammenhenger. Som arabiske tall, er også thai-tallene et titallssystem. På thai skilles tall fra resten av teksten med et mellomrom foran og bak, selv om tallet opptrer midt i en setning: ผมมีแมว ๕ ตัว – «Jeg har fem katter».
VM i landhockey for menn 1973
VM i landhockey 1973 for menn ble arrangert på Wagener Stadion i byen Amstelveen i Nederland fra 24. august til 2. september 1973. Det var det andre verdensmesterskapet i landhockey avholdt i regi av Det internasjonale hockeyforbundet (FIH). Turneringen ble vunnet av vertsnasjonen Nederland, som beseiret India 4−2 på straffeslagkonkurranse, etter at stillingen i finalen hadde stått 2-2 etter ekstraomganger.
Thai-skrift
Sanskrit og pali
Thai-skriften kan, med modifikasjoner, brukes til å gjengi sanskrit og pali (theravada-buddhismens liturgiske språk). Det er nettopp denne egenskapen som gjør at thai-skriften har mange bokstaver som på thai representerer samme lyd; ettersom sanskrit og pali har et helt annet lydbilde enn det thai har, bl.a. ved at skilles mellom ustemte og stemte aspirerte plosiver. I den følgende tabellen er de bokstavene som brukes for å skrive sanskrit og pali vist i det tradisjonelle skjemaet for indisk skrift. Legg merke til at rekkefølgen stemmer overens med thai-skriftens alfabetiske rekkefølge: De fem første kolonnene (plosiver og nasaler) er sortert alfabetisk rad for rad (ก-ม), deretter kommer approksimantene, sibiliantene og til slutt den glottale ห.
De eneste bokstavene som ikke er inkludert i dette skjemaet er ฃ, ฅ, ซ, ฎ, ด, บ, ฝ, ฟ, ฬ, อ og ฮ. Disse sorteres alfabetisk enten før eller etter den bokstaven de stammer fra. ฬ kommer mellom ห og อ. Det er ingen brahmisk bokstav som tilsvarer อ; for å skrive sanskrit og pali har den kun funksjon som vokalbærer i begynnelsen av et ord (der andre indiske skrifter gjerne bruker egen, uavhengige vokaltegn). Den alfabetiseres nest-sist, etterfulgt av den avledede ฮ. Tabellen angir thai-uttale av bokstavene og transkripsjon for sanskrit med IAST i firkantrammer. Toneklasse har ingen funksjon når man skriver sanskrit og pali, ettersom disse språkene ikke har tonemer, men er inkludert, ettersom vi i dette oppsettet ser et mulig opphav til hvorfor visse bokstaver har den toneklassen de har.
Personnavn har ofte røtter i sanskrit og pali, og transkriberes som regel i henhold til IAST, men uten aksenter. Hvor nøyaktig en slik transkripsjon er, kan variere: Noen ganger kan den være helt i tråd med IAST, og andre ganger kan den være mer i tråd med uttalen på thai, eller være en blanding. Dette gjør at navnet til en thai i transkripsjon kan se vesentlig annerledes ut i forhold til hvordan thaiene uttaler det. F.eks. er Rama IXs navn ภูมิพล og dette transkriberes Bhumibol (den korrekte indiske transkripsjonen ville vært «Bhumibala»), men navnet uttales på thai som, i tråd med de lydverdiene bokstavene har på thai. Også indiske navn transkriberes til thai i henhold til dette oppsettet, slik at Gandhi skrives คานธี som gir uttalen [kaːn tʰiː], fremfor på en måte som ligger nærmere navnets uttale på originalspråket.
ฬ brukes for å representere pali ḷ (en retrofleks l, tilsvarende såkalt tjukk l på norsk) og ฬห for ḷh. Denne lyden finnes ikke på sanskrit. Den er lagt til som den aller siste bokstaven i alfabetet, før den «stumme» อ og dens beslektede ฮ.
Sanskrit har bare 12 vokaler, og dette gjør at thai-skriften ikke benytter seg av alle de vokaltegnene den har tilgjengelig. Det er ikke nødvendig å bruke vokaltegnene -ะ og -ั-: En kort [a] anses for å være inkludert i hver konsonant. (Pinthu, en prikk under bokstaven, brukes for å markere fraværet av denne a-en.) For å gjøre det lettere å lese teksten, kan de likevel være tatt med. (I teksten på flagget til høyre, brukes f.eks. -ั- for kort [a] mellom to konsonantlyder, men ikke -ะ for å markere kort [a] i slutten av en stavelse.
Vokalene som brukes for å skrive sanskrit og pali, og de verdiene de har, er:
Et annet vokaltegn som brukes er ro han (รร – rr) som indikerer en kort a fulgt av en r. På sanskrit skal r-en uttales, mens den gjerne er falt ut av pali. F.eks. ธรรม (tham) er på sanskrit dharma, mens det tilsvarende ordet på pali er dhamma.
I tillegg brukes nikhahit (en liten sirkel (-ํ) skrevet over en konsonant) for å markere nasal uttale av den tilhørende vokalen. (I IAST markeres dette med bokstaven ).
For å skrive sanskrit og pali brukes også pinthu, et tegn som vanligvis ikke brukes for å skrive thai. Pinthu er en liten prikk under en konsonant (-ฺ)som markerer at denne skal uttales uten noen etterfølgende vokal. Når man skriver sanskrit eller pali, antar man alltid at det er en kort a innebygd i konsonanten, og dette tegnet indikerer at denne innebygde vokalen ikke skal uttales. For å markere en stum vokal i en konsonantklase i begynnelsen av en stavlse brukte man før jammakan (-๎), men denne har falt ut av bruk, ettersom pinthu kan brukes med samme verdi. Fordelen ved å bruke jammakan er at man da vet at denne bokstaven danner en konsonantklase med den etterfølgende konsonanten, mens en konsonants forhold til den neste konsonanten er ambivalent når man bruker pinthu, ettersom den kun sier at konsonanten ikke skal uttales med noen tilhørende vokal.
Håndskrift
I motsetning til latinsk og kyrillisk skrift som lar seg gjengi med sammenhengende håndskrift, har ikke thai-skrift noen egen håndskrift; tegnene skrives som de trykkes, hver for seg, tegn for tegn. Noen personer vil gjerne la noen tegn henge sammen (særlig konsonanter og over/underskrevne vokaler), men dette er ikke noe som generelt gjøres eller noe det finnes et spesielt system for. Når man skriver, begynner man med den lille sirkelen, og tegner så resten av bokstaven med ett enkelt strøk (med unntak av de bokstavene som består av to adskilte deler).
Tastatur
Det er utviklet to tastatur for å skrive thai-skrift. Det første ble lansert på 1920-tallet sitt, og kalles Kedmanee (เกษมณี [ket ma ni:]) etter oppfinneren av denne layout-en. Det er stort sett dette tastaturoppsettet som brukes idag. Det andre tastaturoppsettet kalles Pattajoti (ปัตตะโชติ ) etter sin oppfinner, og man kan vel kalle dette for thai-skriftens «dvorak», ettersom det er designet til å være raskere å skrive med, og å gi en jevnere belastning av hendene, ettersom Kedmanee har en særdeles skjev arbeidsfordeling: høyrehånden står for ca. 70 % av skrivingen. Selv om Pattajoti ble vedtatt som det offisielle tastaturoppsettet av regjeringen, ble det aldri særlig populært, og i 1986, ved starten på data-revolusjonen, valgte man igjen å gå over til Kedmanee-oppsettet, og det er dette som brukes idag.