cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fader Frost
Regionale varianter
Det finnes nasjonale og regionale varianter av de russiske figurene Ded Moroz og Snegurochka i flere land i Øst-Europa. Den offisielle «hjemstedet» til Ded Moroz i Russland er byen Velikij Ustjug, mens den belarusiske varianten Dzied Maroz hører hjemme i Belavezjskaja Pusjtsja (Białowieżaskogen).
Det er også liknende vinterpersonifikasjoner i tysk og vesteuropeisk tradisjon, for eksempel alve- eller snømannskikkelsen Jack Frost og Petter Rimfrost. I bildeboka Oles skitur (Olles skidfärd) fra 1907 forteller den svenske barnebokforfatteren og illustratøren Elsa Beskow et vintereventyr om Kong Vinter, Onkel Rimfrost, gamle Mor Tø og Prinsesse Vår.
Eventyret «Fader Frost»
Den kjente russiske folkeeventyret «Fader Frost», på russisk Morozko (Морозко), ble første gang utgitt av folkloristen Aleksandr Nikolajevitsj Afanasjev (Александр Николаевич Афанасьев) i hans omfattende eventyrsamling som kom i åtte bind fra 1855 til 1867.
Eventyret handler om rivaliseringa mellom to jenter i samme familie: farens vakre og arbeidsomme Nastenjka og stemoras bortskjemte Marfusjenjka. Da stemora lar Nastenjka bli aleine igjen i skogen for å dø av kulde på julaften, kommer Fader Frost og redder den beskjedne og fromme jenta. Hun får varme klær, rike gaver og ei ridevogn. På vei tilbake møter hun også unggutten Ivan som hun skal gifte seg med. Den misunnelige Marfusjenjka forsøker å gjøre det samme, men hun er for slem til å få hjelp og fryser i hjel i vinterskogen.
Eventyrets enkle moral er at en skal være fornøyd med det en har, og ikke klage – da vil det gå en godt.
Filmen «Fader Frost»
«Fader Frost» er også en sovjetrussisk eventyrfilm fra 1964. Den russiske originaltittelen er Morosko (Морозко), mens den på tysk har navnet Väterchen Frost – Abenteuer im Zauberwald og Father Frost som internasjonal, engelskspråklig tittel, selv om den ofte blir kalt Jack Frost i USA. Filmen bygger på figurer og fortellinger fra slavisk folklore, blant annet Fader Frost og heksa Baba Jaga.
Mediodactylus sagittiferum
Mediodactylus sagittiferum er en gekko.
I’ll Cast a Shadow
«I'll Cast a Shadow» er den siste singelen fra heavy metal-bandet Panteras album Reinventing the Steel. Sangen handler om innflytelsen Pantera hadde på heavy metal-sjangeren.
Aleksandar Janković
Aleksandar Janković (serbisk: Александар Јанковић) (født 6. mai 1972 i Beograd, Serbia) er en serbisk fotballtrener.
Massimo Rigoni
Massimo Rigoni (født 24. november 1961 i Asiago) er en italiensk tidligere skihopper som representerte GS Fiamme Gialle.
Han deltok i verdenscupen i årene 1979 til 1987, med 7.-plass i 1981/82 som beste sammenlagtplassering. Samme sesong ble han nummer 22 i den tysk-østerrikske hoppuka. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 2.-plass, som han greide tre ganger – i normal- og storbakken i Thunder Bay 23. og 24. januar 1982 og i Engelberg 31. januar 1982.
Massimo Rigoni var med i VM i 1982, 1984 (lag) og 1985, med 12.-plass i normalbakken i Oslo i 1982 som beste individuelle resultat. I OL i Sarajevo i 1984 ble han nummer 16 i normalbakken og 34 i storbakken. Han deltok i VM i skiflyging i 1981, 1983, 1985 og 1986, med 21.-plass i Harrachov i 1983 som beste plassering.
Dag Hallen
Hallen har lærereksamen (1959) og magistergrad i pedagogikk ved Universitetet i Oslo (1968), med en avhandling der temaet barn og fjernsyn ble behandlet forskningsmessig for første gang i Norge.
Hallen har vært lærer i grunnskolen og har arbeidet ved Pedagogisk forskningsinstitutt som vitenskapelig assistent og førsteamanuensis (1964–2003).
Sammen med Oddbjørn Evenshaug har han utgitt en rekke bøker innenfor fagområdene familiepedagogikk, religionspedagogikk og barne- og ungdomspsykologi, bl a ”Familiepedagogikk” og ”Barne- og ungdomspsykologi”.
Karakul
Karakuls areal er 380 km². En halvøy og en øy deler innsjøen i to basseng; et mindre basseng i øst med dybder på 13-19 m og et større basseng i vest hvor dybden når over 230 m. Øya er 8 km lang og 4 km bred, mens stredet mellom halvøya og øya er 1 km bredt. Tre elver renner ut i innsjøen. Så sent som på 1800-tallet var øya som nesten deler innsjøen i to, landfast i nord over et smalt eid.
For britene var innsjøen tidligere kjent som Lake Victoria of the Pamirs, og den var angitt med det navnet på både britiske og russiske kart.
Innsjøen ligger i et sirkulært nedslagskrater med en diameter på 52 km. Når krateret ble dannet hersker det mange teorier omkring. Anslagene varierer fra 3 til 230 millioner år siden. Krateret ble oppdaget bl.a. gjennom studier av satellittbilder.
Raymond Ness
Raymond Ness (født 4. februar 1975) er en norsk musiker og bassist fra Bodø i Nordland.
Karakul
Området som Karakul ligger i har mindre enn 30 mm nedbør i året. Dessuten er temperatursvingningene ved Karakul spesielle. En russisk oppdagelsesreisende opplevde at temperaturen steg fra -35 grader C til -6,2 grader C fra kl 09 til kl 13, altså en temperaturøkning på 28,8 grader C på 4 timer. Målinger i 1933 og 1934 viste kun 15 frostfrie dager i året, og senere målinger viser at 67 av 100 år har ikke frostfrie perioder i det hele tatt. Vannet har et saltinnhold på 7 gram pr liter og er derfor udrikkelig.
Raymond Ness
Han er best kjent som bassist for Terje Tysland, som han har spilt sammen med siden 2005. Ness har vært i musikkbransjen siden 1995 og jobber blant annet med sjangerne rock, pop, jazz og blues.
Karakul
Tidligere lå nivået på Karakuls vannflate høyere enn i dag. Det gjelder også flere andre lukkede innsjøer i Sentral-Asia. Det antas at vannet tidligere har stått 60 m høyere. Selv ved 37 m høyere vannstand, vil vann renne ut i sørenden av innsjøen, og Karakul har derfor tidligere hatt utløp. Etter at vannstanden sank mistet innsjøen utløpet og saltinnholdet økte.
Et spesielt trekk ved Karakul er at bunnen er dekket av is. Det er forskjellige teorier om årsaken til denne isen – rester etter tidligere isbreer, rester fra istiden eller av nyere opprinnelse. I tillegg er det is langs kanten av innsjøen, og Karakuls størrelse er under stadig endring. Karakul er helt dekket av is fra oktober til mai.
Jøssingposten
Jøssingposten var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.
Raymond Ness
Han har samarbeidet med flere norske artister som Eirik Myhr, Trondheim World Music Ensemble, Per Stornes, Skjalg Raaen, Frode Haarstad, Funk Fiction og Clockwork. Han har også jobbet innen filmbransjen med filmene Ken og Morten - Harde overganger og Ken og Morten - Griske narkopenger.
Ness har studert musikkvitenskap ved NTNU. Han har siden 2006 vært musikklærer ved Oppdal ungdomsskole, og var basslærer ved Oppdal Kulturskole i perioden 2006 til 2013.
Jøssingposten
Avisen ble opprinnelig startet sommeren 1941, under det manende navnet Send videre. Utgiver og redaktør var Ingeborg Refling Hagen, en kjent forfatter og kulturpersonlighet. I september ble navnet på publikasjonen forandret til Jøssingposten, med undertittelen «hvori opptatt Send videre». «Jøssing» var en betegnelse på anti-nazistiske nordmenn under andre verdenskrig.
Infiltrate•Destroy•Rebuild
Infiltrate•Destroy•Rebuild er CKYs andre studioalbum. Albumet, som noen ganger blir referert til som IDR, ble lansert 24. september 2002 på Island Records.
Jøssingposten
Hagen var fra før midtpunktet i en kulturell og litterær krets, og mange av hennes bekjente fra dette miljøet deltok snart i arbeidet med avisen. Den kom to – tre ganger i uken og ble spredt både i Oslo og ut over landet. Produksjonen forgikk i Hagens hjem Nordjordet på Ekeberg i Oslo, der hun hadde både skrivemaskin og duplikator. Den kom til å bli en av Oslos største i den tiden den kom ut.
Infiltrate•Destroy•Rebuild
Det er blitt laget musikkvideo til hver sang. Alle finnes på Infiltrate•Destroy•Rebuild The Video Album. Videoene ble produsert og regissert av Bam Margera, Dave Deneen og Deron Miller.
Bare to singler fra albumet ble lansert: Flesh Into Gear og Attached at the Hip.
Sporliste
Alle sanger er av Chad I. Ginsburg, Jess Margera og Deron Miller.
Jøssingposten
Selv unngikk hun å skrive i avisen. Hennes skrivestil var for kjent, og risikoen for å bli avslørt for stor. Under produksjonen av avisen hadde hun også pønsket ut en beredskapsplan i tilfelle razzia: De ferdige avisene ble plassert i badekaret, med et laken over. Ved siden av sto en kurv skittentøy, og på ovnen et femti-liters spann med kokende vann. Planen var å hive alt utstyr i badekaret og dumpe tøy, varmtvann og såpe over. Hagen regnet med at det var menn som gjennomførte razziaer, og at menn ikke ville rote i møkkete vann og skittentøy.
Tross alle forsiktighetsregler ble hun arrestert i desember 1941. Hun satt inne til sommeren 1944, men tyskerne klarte ikke å få et ord ut av henne. Psykisk var hun langt fra knekt, men oppholdet tæret på helsa og brøt henne ned fysisk. Sammen med henne ble flere av gruppas medlemmer tatt: Sonja Coucheron, Rolf Thallaug Olsen, Frithjof Hjalmar Reppen (1893–1945) og Thora Robert. Reppen endte livet i en tysk konsentrasjonsleir.
Etter en stund klarte de gjenværende deltakerne i gruppa å få i gang Jøssingposten igjen. Denne gangen var Jacob B. Schieve-Nielsen redaktør.
Neste anslag mot avisen kom sommeren 1943. Da ble sju av folkene bak avisen arrestert. Blant dem var Rakel Evje, Hans Stampe, Wenche Holtermann og Anna Østby. Holtermann ble sendt som NN-fange til Ravensbrück, men overlevde. Østby ble arrestert, slapp først ut, men ble arrestert på nytt. Hun ble sendt til Tyskland og vendte ikke tilbake.
Sanitetsbataljonen
Sanitetsbataljonen er en bataljon i Brigade Nord og er en kampstøtteavdeling som bidrar til økt overlevelse i strid, hvis oppgave er å behandle sårede og syke i strid og krigssituasjoner.
Organisasjon
Bataljonen består av cirka 230 soldater og befal, som er organisert i tre kompanier:
Sanitetsbataljonen har til en hver tid personell i utenlandsoperasjoner, og sender hvert halvår ut et sanitetskompani til Afghanistan.
Liste over bøker innkjøpt gjennom innkjøpsordningen for ny norsk sakprosa
Innkjøpsordningen for ny norsk sakprosa for voksne er en selektiv innkjøpsordning som forvaltes av Norsk kulturråd. Ordningen skal ha som mål at det blir skrevet, utgitt, spredt og lest ny norsk sakprosa og at disse er tilgjengelige i norske folkebibliotek som papir- og e-bøker.
I tillegg til språklig og redaksjonell kvalitet er innkjøpskriteriene at bøkene fremstår som helhetlige litterære verk, at de innehar innholds- og formidlingsmessige kvaliteter, er egnet til å tilføre kunnskap, at stimulere til faglig interesse og refleksjon og/eller berike samfunnsdebatten og henvender seg til et allment publikum.
Rote Hilfe
Rote Hilfe er en tysk organisasjon som av Bundesamt für Verfassungsschutz tilordnes det venstreekstreme og forfatningsfiendtlige spektrum. Organisasjonen arbeider for å støtte voldelige venstreekstremister, terrorister og andre med tilhørighet på den ekstreme venstresiden som begår straffbare handlinger. Bl.a. har organisasjonen gitt støtte til og oppfordret til solidaritet med fengslede medlemmer av terrororganisasjonen Rote Armee Fraktion.
Aelia Capitolina
Aelia Capitolina (på latin, fullt navn: COLONIA AELIA CAPITOLINA) var en by og romersk koloni grunnlagt av keiser Hadrian i år 131 e.Kr. over tidligere Jerusalem, som da lå i ruiner siden beleiringen i 70 e.Kr. noe som delvis førte til Bar Kokhba-opprøret i årene 132-136 e.Kr. Jødene ble forbudt å bo i byen. Romernes håndhevelse av dette forbudet fortsatte gjennom det fjerde århundret. Byen hadde ingen bymurer, men ble beskyttet av en liten garnison fra den tiende legionen i den siste delen av den romerske perioden. Atskillelsen av Jerusalem, som fant sted over hele byens vestre åsside, var det viktigste virkemiddelet fra romernes side for å forhindre at jødene vendte tilbake til deres hellige by.
Aelia Capitolina forble det offisielle navnet på Jerusalem fram til 638 da araberne erobret byen og beholdt første del av navn som 'إلياء' (Iliyā').
Navn
Navnet Aelia kommer fra Hadrians nomen gentile («slektsnavn»), Aelius, mens Capitolina betydde at den nye byen var dedikert til Jupiter Capitolinus, til et tempel som var på samme lokalisering som det tidligere jødiske tempelet. Det latinske navnet Aelia er opprinnelsen det langt senere arabiske begrepet Iliyā' (إلياء), et islamsk navn for Jerusalem fra 600-tallet.
Grunnleggelse
Jerusalem, en gang kraftig ombygget av Herodes den store, var fortsatt i ruiner som følge av den romerske beleiringen under den første jødisk-romerske krig i 70 e.Kr. Josefus, en samtidig jødisk historiker som var født i Jerusalem og bekjempet romerne i denne krigen, rapporterte at «Jerusalem... var gjennomgående rasert til grunn av disse at de rev den til den grunnmurer, slik at ingenting var etterlot som noen gang kunne overtale besøkende om at det en gang hadde vært et bebodd sted.»
Da keiser Hadrian sverget på å gjenoppbygge Jerusalem fra dets ruiner i 130, vurderte han på å gi byen som en gave til jødene. Det jødiske folket ventet med håp, men etter at Hadrian besøkte Jerusalem ble han fortalt at å gjenoppbygge det jødiske tempelet ville oppmuntre ulydighet og opprør. Isteden ble Jerusalem oppbygd som en romersk koloni som ville bli bosatt av hans legionærer. Hadians nye planer inkluderte templer for flere guddommer, men i særdeleshet Jupiter Capitolinus.
Det jødiske Bar Kokhba-opprøret, som det tok romerne tre år og store militære ressurser å undertrykke, gjorde Hadrian rasende. Han ble bestemt å fjerne jødedommen fra provinsen. Omskjæring ble forbudt, selv provinsens navn ble endre, fra Iudaea til Syria Palæstina, og jødene ble forvist fra sin hellige by. Også minnet om Jerusalem ble endret ved at byen fikk et nytt navn, Aelia Capitolina.
Byplanen for Aelia Capitolina ble konstruert som en typisk romersk by hvor de største gjennomfartsveiene gikk igjennom sentrum, både på langs og på tvers. Det var dødsstraff for jøder å komme til byen, unntatt for en enkelt dag i året, som va feiringen av Tisha B'Av. Disse påbudene,  som også innbefattet kristne jøder, gjorde byen i all vesentlighet sekulær. Forbudet ble opprettholdt fram til 600-tallet, skjønt kristne ville snart bli gitt unntak: i løpet av 300-tallet beordret keiser Konstantin den store byggingen av kristne kirker i byen, inkludert Den hellige gravs kirke. Graver i den bysantinske perioden er utelukkende kristne, noe som antyder at befolkningen i byen i bysantinsk tid var antagelig utelukkende, eller stort sett, kristen. Jødene selv ble grunnet forbudet spredt fra sitt hjemland og tidligere hovedstad, vestover over andre deler av området rundt Middelhavet og østover inn i Asia.
Byens utforming
Hadrians by var uten bymurer, beskyttet kun av en lett garnison fra tiende legion under den sene romerske perioden. Soldater i Jerusalem, som tilsynelatende ble bosatt over hele den vestlige høyden i byen, var for å forhindre jødene fra å komme tilbake.
Byplanen for Aelia Capitolina var tilrettelagt som en typisk romersk by hvor hovedgaten gikk tvers igjennom et urbant rutenett i lengden og bredden. Det urbane rutenettet var basert på den vanlige nord-sør-veien (cardo) og sentral øst-vest-vei (decumanus). Da hovedveien cardo gikk opp den vestlige høyden, og tempelhøyden blokkerte den østlige decumanus, ble en andre par hovedveier lagt til; den sekundære cardo gikk ned Tyropoeondalen og den sekundære decumanus gikk rett nord for tempelhøyden. Hovedveienen endte ikke langt bortenfor forbindelsespunktet med decumanus hvor den nådde den romerske militærleiren, men i bysantinsk tid strakte den seg over den tidligere leiren for å nå fram til byens sørmurer.
De to cardines (flertall av cardo) gikk sammen i nærheten av Damaskusporten, og et delvis sirkulært torg; i torget ble et søylemonument bygget, derav Damaskusportens arabiske navn, Bab el-Amud, «Søylenes port». Tetrapyloner ble bygget på de andre knutepunktene mellom hovedveiene.
Som det var vanlig med nye romerske byer, plasserte Hadrians fremste forum i krysset av cardo og decumanus, nå ved lokaliseringen av det mindre Muristan (det kristne kvartalet i Jerusalem). Tilstøtende til forum ved krysset av samme cardo, og andre decumanus, bygde Hadrian et stort tempel for Venus, som senere ble omgjort til Den hellige gravs kirke; til tross for ødeleggelsen på 1000-tallet som førte til at den moderne kirken har langt mindre grunnflate, har flere deler av murene til Hadrians tempel blitt funnet blant de arkeologiske levningene under kirken. Sisternen Struthion lå veien for den nordlige decumanus, og hadrian plasserte et hvelv over det, la til en stor steinsetting på toppen, og omgjorde det til et andre forum. Steinsettingen kan fortsatt bli sett under Nonneklosteret til Sions søstre.
Zacazonapan
Zacazonapan er en liten kommune i sone VII av delstaten México i Mexico. Kommunens administrative senter har også samme navn som selve kommunen.
Eddie Gustafsson
Eddie Gustafsson (født 31. januar 1977 i Philadelphia i USA) er en svensk tidligere fotballspiller som spilte keeper for Red Bull Salzburg frem til han la opp som fotballspiller i 2014. Han har tidligere spilt for IFK Stockholm, IFK Norrköping, Molde FK, Hamarkameratene og Fotballklubben Lyn.
Fra 2002 til 2004 var han førstekeeper for Molde. Han sto uten kontrakt etter sesongen, og prøvde seg i klubber i både Europa og USA uten å få kontrakt. Han gikk til Ham-Kam da de fikk keeperproblemer, og spilte alle kampene i 2005-sesongen. I 2006 gikk Gustafsson til Fotballklubben Lyn etter at Ali Al-Habsi forlot Oslo-klubben til fordel for Bolton.
Gustafsson ble en av Lyns mest populære profiler og han ble av Aftenposten kåret til tippeligaens beste keeper i 2006. Og i 2008 ble han kåret til årets keeper i Tippeligaen. 1. januar 2009 gikk han til Red Bull Salzburg som bosman-spiller. I en seriekamp mot LASK Linz den 18. april 2010 brakk han benet og var først tilbake i 2011.
Økonomifagets historie
Økonomifagets historie beskriver utviklingen av økonomi som forskningsdisiplin og utdanningstilbud gjennom mer enn 500 år. Gjennom perioden har faget utviklet seg fra en moralfilosofisk til en praktisk-akademisk disiplin, med stor grad av profesjonalisering. Økonomifaget har de siste hundre år utviklet seg til å komplementere ingeniørfagene for politikkutforming, for bedriftsledelse og for næringsmessig virksomhetsutøvelse. Økonomifaget er i dag delt opp i en rekke anvendte felt slik som for eksempel arbeidsmarkedsøkonomi, næringsøkonomi, internasjonal økonomi, finansiell økonomi («finans»), aggregert økonomi («makroøkonomi»). Felles for disse er at de bygger på økonomisk teori («mikroøkonomi»). I tillegg til tradisjonell økonomi (Economics) så refererer «økonomi» på norsk også ofte til administrative fag som organisasjons og ledelsesfag (Business Administration).
Fra oldtiden til renessansen
Økonomisk tenking skriver seg tilbake til oldtidens Midtøsten og antikkens Hellas, mens økonomi som fagdisiplin er av nyere dato. I middelalderen var det munker som utviklet den kirkelige morallære som berørte økonomiske spørsmål, og preget statens, adelens og handelens forhold til blant annet pris og rente. Systematisk økonomisk forskning skriver seg knappe 500 år tilbake, men de første skribentene var enten lærde innen historie eller andre fagfelt, eller engasjerte forretningsmenn som skrev pamfletter om økonomisk politikk. Det rådende synet på denne tiden var merkantilismen, og med den sterke veksten som fulgte med oppdagingen av Amerika og styrkingen av både bystater og nasjonalstatene ble det høyere prioritert på støtte økonomisk forskning. Som akademisk fagfelt kan man likevel neppe spore økonomi lengre tilbake enn til tiden omkring 1650, da kvaliteten og mengden økonomiske verk steg raskt og kulminerte i en tidlig vitenskapeliggjøring av faget.
De første fagmiljøene i Italia, Tyskland, England, Skottland, og fra 1700-tallet også Frankrike. Viktige læresteder var Cambridge University, Universitetet i Heidelberg og Glasgow University. I England ble mye kirke- og klostergods gitt i gave til bl.a Cambridge av Henrik VIII og senere herskere. De såkalte skotske moralfilosofer fokuserte på økonomiens filosofi og etikk, og på menneskets egenskaper som økonomisk vesen. Fagmiljøene ved University of Edinburgh og University of Glasgow i Skottland var sentrert rundt henholdsvis David Hume og Francis Hutcheson, og sistnevnte utgjorde studie- og forskningsmiljøet til Adam Smith som studerte naturrett, moralfilosofi og historie. Omtrent samtidig studerte de franske fysiokratene særlig landbrukets økonomiske betydning og vekstmuligheter, og den franske lærde Richard Cantillon var en inspirator både for dem og Smith. Den historiske og filosofiske metoden stod sentralt, med et praktisk fokus på konkret historisk empiri og økonomisk erfaring. En viktig institusjon for fagutviklingen utover universitetene var tidens store biblioteker, ikke minst de engelske, hvor både Smith og en rekke senere tenkere drev studier av klassiske forfatteres tanker og økonomisk historie. Samtidig studerte tenkere som Smith ikke minst verkene til andre filosofiske økonomiske tenkere, hvor både merkantilistene, Cantillon, John Locke, David Hume og Jean-Jacques Rousseau kom til å påvirke både tenkingen og forskningsfokuset i lang tid.
Profesjonalisering
Fra 1700-tallet flyttet økonomifaget i stadig flere land inn i akademia. Faget ble sterkere preget av akademisk lærde, og mindre preget av forretningsmenn. Et professorat i kameralistisk nasjonaløkonomi ble opprettet ved Universitetet i Halle i 1727, og tjente etterhvert de sentraliserende ambisjonene til Preussen. Et annet liberalt og viktig universitet var Universitetet i Göttingen, som bygde opp et økonomimiljø fra starten i 1737, og Tysklands første forsikringsstudium fra 1895. Sverige fikk økonomiske professorater ved Lunds universitet i 1741, tett fulgt av lærestoelr i Åbo og Lund. Også i Kiel var det en lærestol i økonomi, og fra 1750 også i Danmark-Norge takket være Ludvig Holbergs testamentariske gave til opprettelsen av Sorø akademi. Her var økonomi ett av fem fagområder, med fokus på statens finanser og direkte preget av den tyske kameralismen som preget både lærebøker og undervisning.
Lenge var faget likevel stemoderlig behandlet, da Universitetet i Oslo ble opprettet i 1811 ble det andre professoratet opprettet i botanikk og statsøkonomi, og da professor Christen Smith døde under en botanisk ekspedisjon i Kongo gikk det mange år før professoratet ble gjenopprettet. Faget fristet en usikker og lite påkostet tilværelse fram til Anton Martin Schweigaard styrket statsøkonomien vesentlig i Norge. Andre læresteder støtte fra seg sine beste lærekrefter, University of Cambridges strenge påbud om sølibat førte i 1877 til at Alfred Marshall forlot universitetet og ble professor ved det senere University of Bristol.
Betegnelsen «statsøkonomi» eller «politisk økonomi» (political economy) holdt seg utover hele 1800-tallet og understreket fagets betydning som premissgiver for den aktive embetsmannsstat. Den voldsomme økonomiske veksten fra 1850-årene økte derimot kravene til formell skolering også i næringslivet, og mot århudnreskiftet opsptod en todeling mellom praktisk rettede Business Schools, og de mer teoretiske akademiske studieløpene ved de klassiske universitetene. Fram mot 1900 ble det opprettet høyere studier i økonomi i England og Tyskland, og det ble flere steder innført krav om at forskere måtte ha høyere økonomieksamen. Men det ble også startet lavere, næringsrettede business-skoler, eksempelvis Wharton School ved University of Pennsylvania i 1881, en skole ved University of Chicago samt Universität St. Gallen i Sveits i 1898, Harvard Business School og Kellogg School of Management i 1908, og en business-skole ved University of Oxford i 1918. Alle disse skolene startet med et praktisk rettet perspektiv, ofte initiert av lokalt næringsliv.
En mer teoretisk og systemkritisk tilnærming lå til grunn for London School of Economics fra 1895, grunnlagt av et prominent medlem av Fabian Society. Den rene akademiske økonomiutdanningen med fokus på samfunnsøkonomi slo derimot senere igjennom i USA, eksempelvis tok det 18 år før økonomistudiet i Chicago kom opp på Master-nivå og 22 år før første PhD ble tildelt. Først i etterkrigstiden ble de klassiske forskningsuniversitetene ledende på økonomifeltet i USA.
Et viktig akademisk fagmiljø som vokste fram på den tiden var Universitetet i Freiburg fra 1927, som etter krigen ble et av Tysklands mest sentrale læresteder for økonomistudier. I mellomkrigstiden ble også Norges Handelshøyskole etablert i Bergen i 1936, i både faglig og politisk opposisjon til det stadig mer radikale miljøet ved Sosialøkonomisk institutt i Oslo som oppstod i 1932 men bygde på en lengre faglig tradisjon. Amerikanske samfunnsøkonomer foretrakk lenge studier i Tyskland og ble sterkt influert av den tyske historiske skolen. Først etter den store depresjonen i 1930-årene flyttet tyngdepunktet også i samfunnsøkonomien seg over mot amerikanske universiteter. Med profesjonaliseringen av faget ble kandidatene først og fremst rekruttert til akademia, ikke til næringslivet.
Økonomifaget i etterkrigstiden
I etterkrigstiden ble det vanligere å ansette profesjonelle økonomer i bedrifter, og det ble startet en rekke såkalte business schools innenfor bedriftsøkonomi, bedriftsledelse og anvendt mikroøkonomi – som tilbød faget business administration. I Europa ble særlig den internasjonalt orienterte INSEAD viktig, etablert i Paris i 1957 og et lærested som har uteksaminet svært mange europeiske bedriftseldere. Mens studiet i samfunnsøkonomi mange steder er svært teoretisk og preget av matematiske modeller, tilbyr de såkalte business schools ofte undervisning som er mye mer basert på historisk empiri og case-studier. Ved Universitetet i Oslo var undervisningen lenge ganske fokusert på matematisk analyse og modellbygging, et valg som oppstod med den såkalte Osloskolens store suksess med bygging av makroøkonomiske modeller i Norge etter andre verdenskrig. På den andre side er Harvard Business School kjent for å tilby sine studenter mye case-studier og vektlegging av historiske eksempler, et metodologisk valg som skriver seg fra skolens grunnlegger Edwin Gay som hadde studert i Tyskland.
En viktig trend i etterkrigstiden er å bygge opp business-skoler med kun høyere fagtilbud på master- og doktorgradsnivå, i takt med den økende profesjonaliseringen av bedriftslederrollen. Sorbonne opprettet en slik høyere skole i Paris allerede i 1956, mens London Business School ble grunnlagt i 1964. Dessuten har svært mange læresteder startet egne programmer for etterutdanning av bedriftsledere, programmer som ofte er designet av bedriften og lærestedet i fellesskap.
Også i utviklingsland ble det startet økonomiskoler, ofte med et radikalt eller utviklingsøkonomisk perspektiv i forbindelse med nasjonal selvstendighet. Et eksempel er Zhongnan-universitetet i Kina fra 1948, et annet er Delhi School of Economics som ble stiftet på initiativ fra Jawaharlal Nehru i 1949.
Tittelen «økonom» er ikke beskyttet i de fleste land, og dette gjør det vanskelig å anslå det totale antall økonomer i verden. Et anslag antyder at det var 150.000 økonomer i USA på 1980-tallet, og på denne tiden ble det i USA uteksaminert årlig 30.000 med graden bachelor, 1.800 med MA og 800 med Ph.D.
Just Awearyin’ for You
«Just Awearyin' for You» er en amerikansk parlor sang, én av denne genrens evige hits.
Teksten ble skrevet av Frank Lebby Stanton og publisert i hans Songs of the Soil (1894). Melodien ble komponert av Carrie Jacobs-Bond og publisert som en del av Seven Songs as Unpretentious as the Wild Rose i 1901. Harry T. Burleigh skrev også en melodi (copyrightet i 1906), men den nærmet seg aldri populariteten til Jacobs-Bonds melodi.
Selv om Stanton opprinnelig skrev teksten på dialekt («Jes' a-wearyin' for you») til en spalte i The Atlanta Journal-Constitution, har sangen generelt sett sirkulert med den mer konvensjonelle diksjonen i Jacobs-Bonds versjon.
Sentimental, men likevel oppfinnsom, «Just Awearyin' for You» har blitt spilt inn på plate av tallrike utøvere, innbefattet:
Sammen med «I Love You Truly» og «A Perfect Day» danner «Just Awearin' for You» triumviratet av verker, som Jacobs-Bond blir husket for.
Før hun publiserte sangen var Jacobs-bond uvitende om at teksten var skrevet av Stanton. Hun trodde opphavsmannen var anonym, noe som ble indiktert i Chicao-avisen, som hun hentet den fra. Så snart feilen ble oppdaget løste Jacobs-Bond situasjonen i minnelighet med D. Appleton & Company, som hadde publisert Stantons Songs of the Soil. hun forsynte således Stanton med en strøm av royalties, som han innrømmet hadde brakt ham mer inntekter en noe annet i Songs of the Soil kombinert.
Norsk versjon
Herberth har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Hvor jeg lengter».
Havn
En havn er et område i hav, sjø eller elv som er naturlig eller kunstig skjermet – som regel av en molo, øy eller av bølgebrytere – mot bølger eller tidevann for ankrede skip. Havner er vanligvis bygd slik at båtene kan plasseres på en måte som gjør det lett å frakte varer og passasjerer mellom skip og land.
Norges største havner
Norges fem største havner, etter godsmengde i 2018, målt i millioner tonn.
Wettingen
Wettingen er en by i kantonen Aargau og i distriktet (Bezirk) Baden i Sveits. Den ligger ved elva Limmat, sør for foten av Lägern (Jurafjellene) og 18 km nordvest for Zürich.
Mediodactylus spinicaudum
Mediodactylus spinicaudum er en gekko som er utbredt i fjellkjeden Kopet Dag på grensen mellom Iran og Turkmenistan.
Svart mamba
Svart mamba (vitenskapelig navn Dendroaspis polylepis) er verdens raskeste slange med en toppfart på ca 19 km/t. Den er også en av de giftigste slangene i verden, og den nest lengste giftslangen etter kongekobraen. Den lever i Afrika sør for Sahara, og liker seg best i åpent landskap som på savannen. Svarte mambaer som lever i fangenskap kan bli opp til 12 år, men viltlevende dyr blir trolig ikke så gamle. Det finnes også to arter av grønn mamba.
Beskrivelse
Den svarte mambaen er Afrikas største giftslange med en gjennomsnittslengde på ca 2,4 meter. Enkelte eksemplarer kan bli opptil 4,5 meter lange. Av giftslangene er det bare kongekobraen som blir lengre. Selv om den heter «svart mamba» er den slett ikke svart. Fargen varierer litt fra gråbrun til stålgrå på oversiden, på undersiden er den lys grå. Navnet kommer av at slangen er svart på innsiden av munnen.
Føde
Den svarte mambaen spiser for det meste fugler og mindre pattedyr som f.eks. smågnagere. Den kan også spise andre slanger. Det har blitt funnet eksemplarer av svart mamba som har hatt papegøyer eller andre slanger i magesekken. Når den angriper små dyr holder den byttet fast til det er lammet av giften før den svelger det. Når den tar større dyr angriper den først, trekker seg deretter litt tilbake for å vente på at giften skal virke, før den kommer tilbake til byttet og spiser det. På grunn av at slangen har en svært fleksibel kjeve kan den svelge relativt store byttedyr hele.
Adferd
Den svarte mambaen trives best i åpne landskap. Slangen er aktiv om dagen, om natten sover den helst i et jordhull eller i et hult tre, og den foretrekker å komme tilbake til den samme plassen hver natt. Slangen befinner seg ofte i trær, hvor den kan være vanskelig å få øye på, men den kan også ligge i gresset. Den liker seg best på steder med skygge, og kan ligge gjemt i skyggen bak for eksempel bildekk og postkasser.
Svarte mambaer parer seg om våren, etter noen timers eller opptil noen dagers kurtise. Noen uker etter paringen legger hunnen 12-17 egg. Eggene er avlange, 4-5 cm lange og 3-4 cm i diameter. De klekkes etter ca. 90 dager. Ungene er ca. 45-60 cm lange når de kommer ut av skallet.
Den svarte mambaen kan være aggressiv hvis den føler seg truet, men vil normalt prøve å unngå fare. Den er svært sky og nervøs. Oftest vil den trekke seg vekk, og bare unntaksvis hogge til. Men mange slangeeksperter anser imidlertid at svart mamba kan være verdens mest aggressive slange, ettersom den har vist tendenser til å angripe også uten å ha blitt provosert.
Angrep og bitt
I lange tider har det ofte versert ulike myter om hvor farlig mambaen er. Dens angrepslyst er, som antydet over, i det store og hele avhengig av hvor truet den kjenner seg. Slangen er i de fleste tilfeller tregere og mindre angrepslysten enn først antatt. Det er antatt at dyret har en egen evne til å vurdere nødvendigheten av å hogge, særlig om det er verdt å bruke mye gift på bytter den ikke ser seg i stand til å fortære.
Fiji under Sommer-OL 1968
Fiji under Sommer-OL 1968. En mannlig sportsutøver fra Fiji deltok i friidrett under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Fiji, som deltok i et OL for tredje gang, vant ikke noen medaljer.
Svart mamba
Angrep og bitt
Når svartmambaen først hogger, kan hogget komme plutselig og i ytterliggående tilfeller kan det komme flere hogg etter hverandre. Hoggtennene, som er plassert langt fremme i munnhulen, kan avgi nærmere 100 mg gift per bitt. En dødelig dose for et voksent menneske kan være inntil 15 mg. Giften virker lammende på musklene og stanser åndedrettet, og den kan blant annet behandles med motgift. Motgiften må raskt tilføres, ellers kan bittet få dødelig utgang i løpet av et par timer.
Stridstrenbataljonen
Organisering
Bataljonen har en bataljonstab og fem kompanier:
Oppgaver
Hele bataljonen opererer stort sett med kjøretøy, som beltevogner, personbil, lastebil (krokbil, bakløfter, kranbil, bergingsbil), vogntog og et fåtall hjullastere.
Pusnes Mekaniske Verksted
Pusnes Mekaniske Verksted var et norsk industriverksted som holdt til på Tromøy ved Arendal. Bedriften ble etablert i 1875 under navnet Pusnæs Støberi og Mekaniske Værksted.
Oppstart
Det ble drevet med skipsbygging ved Pusnesgaard på Tromøy fra midten av 1750-årene. I 1872 kjøpte Gunder Berthelsen og Arve Arvesen Pusnesgård og startet skipsbyggeri basert på tømmer fra egen skog. Tre år senere ble Pusnes Mekaniske Verksted grunnlagt (1875). Virksomheten reparerte og bygde skip, i tillegg til å produsere ovner og andre støpegodsartikler. I 1891 begynte bedriften å produsere skipsvinsjer.
Skipsbygging
Det ble bygget flere skip ved Pusnes. Fra 1909 til 1961 forlot 101 skip stabelen. Et av de siste skipene som ble bygd var danskebåten "MS Skagen" i 1958.
Vinsjer og dekksmaskineri
Fra 1891 produserte bedriften dekksmaskineri, og ble raskt landets største spesialfabrikk for dampdrevet dekksmaskineri. En av Pusnesvinjen, vinsjen med produksjonsnummer 1135 ble produsert i 1910 for Roald Amundsen berømte skute "Fram", som deltok i ekspedisjonen til Syd-Polen i 1911. Ankervinsjen ble senere overført fra ”Fram” til Amundsens nye polarskute "Maud" for ekspedisjonen gjennom Nordøstpassasjen i 1918–22. Vinsjen er fortsatt ombord i vraket av ”Maud” i Cambridge Bay, Nunavut, Canada. Sommeren 2012 besluttet Tandberg Eiendom gjennom prosjektet Maud Returns Home å heve skipet og frakte det tilbake til Vollen i Asker hvor "Maud" i si tid ble sjøsatt. Skipet ble hevet i 2016 og sommeren 2018 ankom dem Norge.
Eierskap
Familien Berthelsen hadde eierskap over Pusnes mekaniske verksted frem til 1960-tallet. Etter det var det flere eiere involvert. Pusnes mekaniske verksted gikk konkurs i 1978.
Ny virksomhet
Etter konkurs ble selskapet Pusnes Marine and Offshore Services etablert i 1979 som et datterselskap av Horten Verft. Etter ny konkurs ble verftet i 1989 overtatt av Skeiegruppen (det senere Maritime Group), som i 1996 inngikk som Maritime Pusnes i selskapet Aker Maritime i Aker-konsernet, fra 2002 en del av Aker Kværner, det senere Aker Solutions. I 2014 overtok selskapet MacGregor Pusnes. Eiendommen på Pusnes ble solgt og virksomheten flyttet til nye lokaler i Barbu i Arendal.
MacGregor Pusnes er i dag en bedrift i konsernet MacGregor og en av verdens største leverandører av dekksmaskineri, offshore forankringssystemer og laste- og lossesystemer for råolje. Gjennom datterselskapet MacGregor Porsgrunn leveres hydrauliske styremaskiner til skip.
Arkivet
Arkivet etter Pusnes Mekaniske Verksted og befinner seg i dag på KUBEN i Arendal. Arkivet omfatter også kopibøker, fotografier, korrespondanse, verfts- og ordremateriale, personforvaltning og regnskap, og dekker perioden fra 1882 til 1978. Det meste av materialet er fra 1900-tallet og fremover. Antakelig ble mye av det eldste materialet ødelagt i en brann i 1904.
Fjeldets Bataljon
Fjeldets Bataljon er et bergensk buekorps (guttekorps) stiftet 22. mai 1857.
Buekorpset er et søndagskorps, noe som betyr at det var et buekorps for allmuen og hadde eksersis på søndager. Nå har Fjeldets Bataljon eksersis onsdager og søndager i sesongen. Bataljonen ble stiftet av Georg Gjertsen og Bendix Rasmussen. De holder til på Pitterhaugen som ligger i skråningen mellom Skansen og Fløibanens nedre stasjon og har lokale i Krybbesmuget like ved. Alliansepartnere de siste årene har vært Skutevikens Buekorps og Wesselengens Bataljon. Korpsets farger er rødt, hvitt og grønt.
Riksvei 159
Riksvei 159 (Rv159) er en firefelts motorvei mellom Karihaugen i Oslo og Lillestrøm i Lillestrøm kommune. Veien er hovedvei/innfartsåre fra Lørenskog og Rælingen kommune.
I Oslo ligger pårampen til E6 lenger vestlig enn avrampen fra E6, derfor er lengden i Oslo 1,1 km vestover, og 0,7 km østover. I Akershus er lengden 9,7 km.
Før 1. januar 2010 var fylkesvei 159 del av veien.
Motorvei Karihaugen–Lillestrøm (8 km)
Charlotte Robespierre
Charlotte Robespierre (født 5. februar 1760 i Arras, død 3. oktober 1834 i Paris) var datter av François de Robespierre og Jacqueline Marguerite Carraut og søsteren til Maximilien og Augustin de Robespierre.
Hun var forlovet med Joseph Fouché som var Maximilien de Robespierres politiske fiende.
Kristus
Kristus betyr den salvede, og er en tittel som de kristne har gitt til Jesus fra Nasaret.
Saab MFI-15 Safari
Saab MFI-15 Safari, også kjent som Saab MFI-17 Supporter, er et skolefly blant annet brukt av det norske Luftforsvaret. Flyet er et en-motors propellfly. Flyet hadde sin jomfrutur i 1969, men Luftforsvaret kjøpte ikke flytypen før i 1981. I dag bruker Luftforsvaret totalt 16 av flyene, og alle flyene er stasjonert på Bardufoss flystasjon. Flyet er ikke utstyrt med våpen.
Kristus
Kristus er den latinske oversettelsen av gresk Χριστός (Christós) som betyr nettopp «den salvede». Det er i sin tur en oversettelse av det hebraiske Masíaḥ (Messias), arabisk المسيح, Masīḥ.
Saab MFI-15 Safari
Flyet ble opprinnelig bygget ved Malmö Flygindustri som MFI-15. Den militære versjonen fikk betegnelsen MFI-17 og Saab Supporter da prosjektet ble tatt over av Saab. Totalt 150 fly ble bygget. Flyet har en 200 hk Avco Lycoming IO-360-A1B6 motor.
Kristus
I Det gamle testamente ble kongen (David ), presten (Aron ) og iblant også profeten (Elisa ) salvet. Ved salvingen kom Den Hellige Ånd, ifølge Bibelens skildringer, over personen. Messiasbegrepet står altså for en mektig person, utrustet av Gud på en helt spesiell måte.
Det gamle testamente/Tanach forutsier på mange tekststeder at en Messias skal komme. Forventningene om dette var store. Ankomsten av Messias senere skulle bli begynnelsen av kristen tidsregning. Jesus gikk, ifølge Det nye testamente, inn i disse forventninger og bekreftet at det handlet om ham selv, selv om han også stod for en i forhold til den gangs tidsånd selvstendig forståelse av dem. Det som overrasket samtiden mest var tanken at Messias måtte lide.
Jødene avviste da som nå tanken på en lidende Messias og avviser derfor også Jesus som Messias. Muslimene anser at Jesus var en stor profet, som de kaller for Isa, men de avviser at Jesus skulle ha dødt på korset. Dermed avviser de tanken på Kristi oppstandelse, for om Kristus ikke har døtt og oppstått for å beseire døden, da finnes det automatisk ikke noen oppstandelse. Det sentrala tanken i den kristne tro er i og for seg ikke Kristi død, men nettopp Kristi oppstandelse.
Trinitariske kristne betrakter også Jesus, etter som han beskrives i Det nye testamente, som guddommelig - Gud som er blitt menneske. De fleste kristne betrakter ham som menneskenes frelser, som redder oss fra synden og dens konsekvenser: befrielse som kommer fra Gud, befrielse fra lidelse og død.
Opera Mini
Opera Mini er en Java-basert nettleser til mobile enheter utviklet av Opera Software. Nettlesere gir brukere tilgang til World Wide Web (verdensveven), i motsetning til de fleste andre mobiltelefon-nettlesere som kun gir tilgang til WAP-nettet.
Opera Mini bruker en server til å preprosessere nettsidene før de blir sendt til mobiltelefonen. I stedet for å laste ned hele siden blir innholdet komprimert for å redusere dataen som blir sendt, noe som gjør nettleseren både raskere og billigere.
Nettleseren er gratis.
Historie
Opera Mini ble lansert i Norge av Opera Software i samarbeid med TV 2 10. august 2005. En beta-versjon ble sluppet i de nordiske landene to måneder senere, og etter en begrenset distribusjon i europeiske land, ble nettleseren gjort tilgjengelig for alle 24. januar 2006. 19. juni 2007 ble beta-versjonen av Opera Mini 4, kalt Dimension, sluppet.
Opera Mini vil i fremtiden bli standard nettleser for Microsofts smarttelefoner. I en presseeerklæring som ble offentliggjort 21. august 2014 gjorde Opera Software kjent at de har underskrevet en tilsvarende lisensavtale med Microsoft.
Alistair Darling
Alistair Darling (født 28. november 1953) er en britisk politiker som representerer Arbeiderpartiet. Darling var finansminister i Gordon Browns regjering. I Tony Blairs regjering var han transportminister og minister for Skottland.
Som parlamentsmedlem har han representert valgkretsen Edinburgh Central siden 1987.
Etter Arbeiderpartiets valgseier i 1997 ble han utnevnt til vise finansminister. I 1998 ble han utnevnt til sosialminister. I 2001 ble sosialdepartementet nedlagt og han ble overført til arbeids- og pensjonsdepartementet som minister. I 2002 ble han utnevnt til transportminister og i 2003 ble han i tillegg minister for Skottland.
Darling har siden 2012 ledet organisasjonen Better Together, som jobber for at skottene skal stemme nei under Folkeavstemningen om skotsk uavhengighet 2014.
Sturla Solhaug
Trond Sturla Solhaug (født 11. juni 1952 på Fredvang i Flakstad) er en tidligere norsk fotballspiller som spilte angrep for hovedsakelig Bodø/Glimt. Han skåret første målet i cupfinalen i 1975.
Han spilte for Stabæk Fotball tidlig på 70-tallet, og gikk til Bodø/Glimt (1975-83, 72 kamper og 16 scoringer i eliteserien) der han var klubbens toppscorer i tre sesonger (7 scoringer i 1979, 8 scoringer i 1981 og 1982). Han ble kjent da han med en stupheading scoret det første målet da han vant norgesmesterskapet i fotball for menn 1975 ved å slå Vard Haugesund 2-0. Deretter var han en sesong i Tromsø Idrettslag (1984, fire kamper), ble nord-norsk mester som spillende trener med Lyngen/Karnes (1986), trente Tromsdalen Fotball (1987–88). Senere har han trent Ringvassøy IL (1989), Kvaløysletta IL (1994), Lyngen, Slettelva SK (2002) og Loke i 5. divisjon, samt drevet egen sportsbutikk. I 1993 gikk Solhaug, Ben Mosti og Stein-Jonny Andreassen over Grønland på ski i Vegard Ulvangs spor fra 1991.
Thagirion
Thagirion er den Qliphoth som assosieres med Sefiroten Tipharet i det kabbalistiske livets tre. Dets betydning er «de som strides», «de lidende aktører», og demonene som tilregnes det kalles Zomiel, store, svarte kjemper som alltid motarbeider hverandre. Denne qliphoth regjeres av Belfegor.
Daryl Hall & John Oates
Hall & Oates, er en amerikansk duo fra 1972, bestående av vokalistene Daryl Hall og John Oates. De fikk en stor hit i 1984 med sangen Out of Touch, men de er også kjente for sangene «Private Eyes», «Maneater», «Rich Girl», «She's Gone», «Kiss On My List» og «I Can't Go for That (No Can Do)».
Thagirion
Tiphareth er sefiroten for harmoni og balanse mellom ulike krefter, som særlig ivaretar balansen mellom de gavmilde kreftene til Chesed, Kjærlig Vennlighet, med de tilbakeholdende krefter hos Geburah, Strenghet. Implisitt i ideen om balanse og syntese ligger også ideen om stress og belastning, og vekslingen fram og tilbake mellom de ulike krefter. Chesed og Geburah arbeider ofte mot hverandre, og pendelen må ha mulighet til å svinge mellom dem. Hvis pendelen tvinges til stillstand, i midten, grunnet en for stor styrke i Tiphareth, vil det oppleves som unormalt mye stress og smerte når disse kreftene ikke får pusterom. Derfor blir Tiphareth, Skjønnhet, til Thagirion, De Stridende.
Med ideen om motstridende og kaotiske krefter som holdes sammen mot sin vilje kan man se hvordan Thagirion spiller en rolle i dødens tre på samme måte som Tiphareth gjør det i livets tre, ved å hindre de ulike kreftene fra å falle fra hverandre, og vedlikeholde treets form, sekv om det i Thagirions tilfelle handler om å holde ved like de stygge og onde kreftenes samhold.
En annen viktig rolle for Tiphareth er som frelser, og i kristen kaballa er det gjennom Tiphareth, Sønnen, at faren blir kjent. Thagirion kan sies å være det negative aspektet til dette dogmet, de strengere doktriner som fordømmer all som våder å motsette seg sin spesielle versjon av skjønnhet til evig helvete og ild.
Roine Stolt
Roine Stolt (født 5. september 1956 i Uppsala) er en svensk gitarist, sanger og låtskriver, mest kjent som medlem av The Flower Kings, Kaipa da Capo og supergruppen Transatlantic.
I 1994 ga han ut albumet The Flower King. Albumet ble såpass populært at Stolt satte sammen et nytt progressivt band med navnet The Flower Kings. Denne gruppa har vært hans hovedprosjekt siden. Roine Stolt har også vært medlem i supergruppen The Tangent og er siden april 2009 med på gjenforeningen til Transatlantic Mellom 2000 og 2005 var han også medlem i en gjenforent versjon av Kaipa.
2008 startet Stolt prosjektet Agents of Mercy med blant annnet sangeren Nad Sylvan.
Roine Stolt er idag en av de mest kjente musikerne innen den progressive rocken. Han har på 2000-tallet medvirket på tre album med et gjenforent Kaipa og to album med The Tangent. På 2010-tallet har han blant annet turnert med Steve Hackett og spilt et duoprosjekt med Jon Anderson.
Roine Stolt har to sønner, oppkalt etter to av hans største musikalske forbilder: Johan Sebastian og Peter Gabriel.
Jens Deimel
Jens Deimel (født 14. september 1972) er en tidligere tysk kombinertløper.
Karrierens høydepunkt var bronsemedaljen under VM 1993 i Falun i lagkonkurransen, sammen med Thomas Dufter og Hans-Peter Pohl. Deimels beste plassering i verdenscupen var en tredjeplass i Saalfeld 23. januar 1993.
Jens Deimel hadde sin styrke i hoppbakken. Han hadde ofte gode utgangspunktet foran den avsluttende langrennsøvelsen, men han ble vanligvis passert av flere konkurrenter underveis.
21. serierunde i Adeccoligaen 2007
21. serierunde i Adeccoligaen 2007 startet 1. september klokken 16:00 med den TV-sendte kampen mellom Hamarkameratene og Molde. Runden ble avsluttet med syv kamper den 2. september 2007.