cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Otto Olsen
I sitt første OL tok han gullmedalje i løpende hjort, enkeltskudd og i lagskyting, løpende hjort, enkeltskudd og til slutt i 300 m armégevær, liggende. Han tok sølv i lagskyting, 300 + 600 m armégevær, liggende og i lagskyting frigevær. Fire år etter tok han igjen gull i lagskyting, løpende hjort, enkeltskudd, sølv i lagskyting, løpende hjort, dobbeltskudd og individuell bronse i løpende hjort, enkeltskudd.
Denny Landzaat
Denny Landzaat (født 6. mai 1976 i Amsterdam) er en nederlandsk fotballspiller som for øyeblikket spiller for Twente.
Klubbkarriere
Landzaat startet proffkarrieren Ajax Amsterdam, og har senere spilt for de nederlandske klubbene MVV Maastricht, Willem II og AZ Alkmaar.
Sommeren 2006 ble Landzaat solgt til den engelske Premier League-klubben Wigan Athletic, hvor han ble i to sesoner før turen gikk videre til Feyenoord. Rett før overgangsvinduet stengte den 31. august 2010 ble Lanzatt klar for Twente etter å ha vært kontraktsløs en kortere periode.
Landslagskarriere
Landzaat spilte for, og deltok blant annet i VM 2006, der han kom innpå i tre av lagets fire kamper. I perioden fra 2001 og frem til 2008 fikk han tilsammen 38 landskamper og ett mål.
BI Athletics
BI Athletics er studentidrettsforeningen ved Handelshøyskolen BI i Oslo. Foreningen ble stiftet høsten 2005 etter at BI-avdelingene Sandvika, Schous plass og Ekeberg ble innlemmet under ett tak i Nydalen.
BI Athletics drives alene av studenter ved BI.
Basketball
BI Basketball er basketball laget ved Handelshøyskolen BI i Oslo.
Cheerleading
BI Athletics Cheerleading "Midas" er et «Senior» cheerleadinglag ved Handelshøyskolen BI i Oslo.
Fotball
BI Athletics Fotball er fotballaget ved Handelshøyskolen BI i Oslo.
Håndball
BI Athletics Håndball er håndballaget ved Handelshøyskolen BI i Oslo.
Lacrosse
BI Lacrosse er lacrosse laget ved Handelshøyskolen BI i Oslo.
Langrenn
BI Langrenn er langrennsutvalget ved Handelshøyskolen BI i Oslo. BI Langrenn har i dag om lag 30 medlemmer med ulikt aktivitetsnivå.
Jeff Waters
Jeff Waters (født 13. februar 1966) er en canadisk musiker. I 1984 startet han thrash metal-bandet Annihilator, som han selv er frontmann, låtskriver og hjernen bak. Debutalbumet Alice in Hell fra 1989 blir sett på som en av de beste albumene i sin sjanger, og bandet ga ut en solid andreplate kalt Never, Neverland året etter. I senere tid har bandets suksess gått litt i bølger, med jevne utskiftinger av bandmedlemmer. Jeff Waters er det eneste medlemmet som har vært medlem siden starten, og Annihilator blir sett på som «hans band». I dag skriver han alt materiale selv, og med hjelp fra den faste rytmegitaristen og vokalisten Dave Padden (medlem siden 2003) leier Waters inn musikere til sine turneene.
Som liten flyttet Jeff Waters rundt i Canada, ettersom hans far var med i militæret. Som 9-åring bosatte de seg fast i Ottawa, hvor han begynte å studere klassisk gitar.
På plata After forever som det nederlandske bandet After forever ga ut i 2007, er han gjestemusiker på et av sporene.
Nils Bernstein
Han er utdannet elektromekaniker og Cand.polit., som i Danmark er en økonomiutdanning.
Fra 1970 til 1975 var han sekretær i Finansministeriet, før han jobbet som finanssekretær ved den danske ambassaden i Washington fram til 1977. Han jobbet i finansministeriet fra 1978 til 1986; først som ministersekretær for finansministeren, deretter kontorsjef i Budsjettavdelingen i Finansministeriet, før han var departementssjef i Administrationsavdelingen i Finansministeriet fra 1984 til 1986. Etter dette var han departementssjef i Landbrugsministeriet (1986-94), Landbrugs- og Fiskeriministeriet (1994-96) og Statsministeriet (1996-2005). Bernstein var også statsrådssekretær fra 1996 til 2005.
Han ble utnevnt til nationalbankdirektør, øverste leder av Danmarks Nationalbank i 2005, da han overtok etter Bodil Nyboe Andersen. Denne stillingen hadde han fram til 1. februar 2013, da Lars Rohde overtok.
Mississippi Valley State University
Mississippi Valley State University er et delstateid universitet i tettstedet Itta Bena i delstaten Mississippi, USA. Det ble opprettet i 1946 som et av de historiske svarte læresteder i USA, som fra første stund tok inn afroamerikanske studenter.
Ved universitetet var det 3 132 studenter og 168 vitenskapelig ansatte i 2006, med skolepenger som utgjorde US$ 4 279 for studenter fra Mississippi. Studiene gis opp til mastergradnivå.
Kari Pahle
Kari Pahle (født 22. november 1942 i Oslo) er en norsk politiker som representerte Sosialistisk Venstreparti (SV). Hun var fast medlem av Oslo bystyre 1981–2007. Hun møtte som vara allerede 1968–71 og 1980–81. Pahle er utdannet lærer og er oppvokst på Tøyen, men bor på Sagene. Hun har vært gift med tidligere SV-leder og stortingsrepresentant Theo Koritzinsky, og brukte da navnet Pahle Koritzinsky.
Pahle var varaordfører i Oslo 1993–1995, under Rune Gerhardsens byråd utgått av Arbeiderpartiet og SV. Pahle har ledet Finanskomiteen og Kultur- og utdanningskomiteen i bystyret (2003–2007), og har i tillegg vært nestleder i Byutviklingskomiteen i Oslo.
Pahle trakk seg fra Oslo bystyre etter endt periode ved valget i 2007, etter 26 år som bystyrerepresentant.
Pahle var en markant og tydelig politiker i flere viktige Oslo-saker. I debatten om mulig flytting av Munchmuseet var hun en sterk stemme for å beholde Munch på Tøyen, og hun hadde Kultur- og utdanningskomiteen og bystyret på sin side. I kjølvannet av at Pahle trakk seg fra i 2007, endret SV i bystyre standpunkt, og gikk i 2008 inn for at Munchmuseet skulle ligge i Bjørvika sammen med Frp, Høyre og Venstre.
I bystyret har Pahle blant annet arbeidet aktivt for å erstatte KRL-faget i skolen med et mer livssynsnøytralt fag.
Sumuru
Radio
Etter Annen verdenskrig ble Rohmer bedt av BBC om å lage en hørespillserie. Ettersom Fu Manchu var blitt en kontroversiell skikkelse, brukte Rohmer det samme grunnleggende opplegget, men med en kvinnelig mesterskurk ved navnet Sumuru. Serien Shadow of Sumuru ble kringkastet årene 1945-1946 på BBC Light Programme i åtte halvtimeslange episoder med Anna Burden og Robert Beatty i hovedrollene.
Romaner
I 1950 publiserte Rohmer radiohørespillene som roman: The Sins of Sumuru. Det amerikanske paperbackforlaget Fawcett Gold Medal utgav den under navnet Nude in Mink. Da boken kom ut i nytt opplag bad forleggeren om en bokserie, som kom ut under forskjellige navn i Storbritannia og USA.
Anthony Boucher beskrev boken fra 1954 som «melodrama almost as entertainingly Perelmanesque as the exploits of the evil Doctor.» Senere skrøt han av Sinister Madonna som «outrageously enjoyable,» og «critically indefensible, but my God, such fun. . . !»
Kiminobu Kimura
Kiminobu Kimura (født 24. oktober 1970 i Hirosaki) er en tidligere japansk alpinist. På slutten av 1990-årene ble Kimura regnet blant verdens fremste slalåmkjørere, og ble regnet for å være en utmerket tekniker.
Kimuras karriere begynte langsomt. Etter deltakelse i OL 1992 deltok han fra januar 1993 regelmessig i rennene i verdenscupen. Han oppnådde bare svake plasseringer den første tiden, og måtte ta et lengre konkurranseopphold på grunn av ryggproblemer.
Da han kom tilbake etter et to måneders sykehusopphold, begynte han å etablere seg som toppalpinist. Fra januar 1996 til mars 1998 oppnådde han 16 topp 10-plasseringer. Den beste plasseringen oppnådde han i januar 1998, med en tredjeplass i slalåmrennet i Veysonnaz. Dette var den beste plasseringen noensinne for en japansk alpinist siden Tetsuya Okabe i 1990.
I sesongen 1996/97 kom han på åttendeplass sammenlagt i slalåmcupen, og året deretter ble han nummer fem. Han la opp etter 2002/03-sesongen.
Midtsommerdansen
Midtsommerdansen er et musikkalbum utgitt av Arnsteins i 1994.
Ole Rynning
Ole Rynning (født 4. april 1809 i Ringsaker i Hedmark, død 1838 i Beaver Creek, Illinois, USA) var en norsk utvandringspioner og forfatter.
Han ga ut boken ''Sandfærdig Beretning om Amerika til Oplysning og Nytte for Bonde og Menigmand. Forfattet af en Norsk, som kom derover i Juni Maaned 1837'' i 1838, den fikk stor betydning for norsk utvandring. I boken skildrer han også den første utvandringsekspedisjonen med båten «Restauration».
Rynning var sønn av presten Jens Rynning og morbror til presten og skolegrunnleggeren Bernt Julius Muus.
Statens teaterdirektorat
Statens teaterdirektorat var et direktorat underlagt Kultur- og folkeopplysningsdepartementet under andre verdenskrig i Norge. Direktoratet ble opprettet 1. juli 1941 og lagt ned sammen med departementet etter frigjøringsdagen 8. mai 1945. All offentlig framføring av tekst og musikk var underlagt streng sensur under okkupasjonen, og teaterdirektoratet skulle ha «overoppsynet med hele teaterlivet i Norge», det vil si godkjenne alle teater- og revyforestillinger og ansettelser i virksomheten.
Dramatikeren, oversetteren og kritikeren Finn Halvorsen (1893–1960) var leder for direktoratet. Han fikk kallenavnet «teaterdiktator».
Teater i Norge under andre verdenskrig
Det var store konflikter mellom norske teaterfolk og myndigheter under krigen, og i mai 1941 oppstod en fem ukers teaterstreik. NS-byråkrater overtok ledelsen av Nationaltheatret, Det norske teatret og Trøndelag Teater, og alle som drev teater, måtte søke om tillatelse for ett år av gangen. Parallelt drev de tyske okkupantene sitt eget Deutsches Theater i Oslo. Et kjent eksempel på hvordan teaterdirektoratet overvåket tekster og innhold, gjelder den populære sangen «Norge i rødt, hvitt og blått». Teksten, som ble skrevet til en revy i 1941, ble først godkjent av det statlige sensurorganet, men siden forbudt etter at nummeret hadde vakt voldsom begeistring under generalprøven.
Riksteatret tok form under Statens teaterdirektorat.
Kungälv
Kungälv er en by i Västra Götalands län i landskapet Bohuslän i Sverige. Byen er administrasjonssenter for Kungälv kommune. Det er Bohusläns sydligste by, grunnlagt i 1612 som erstatning for 1100-tallsbyen Konungahelle, senere Konghelle, som lå lenger vest, kanskje der Ytterby ligger i dag. Kungälv er det viktigste tettsted i Kungälvs kommune. Byen ligger ved Nordre älv der denne skiller lag med Göta älv, og den deles av E6.
Byen hadde 22 768 innbyggere i 2010, mens hele kommunen hadde 41 753 innbyggere per 31.12.2012.
Kungälv ble flyttet av kong Christian IV til Bagaholmen, nå Fästningsholmen, inntil Båhus festning. Siden har den ekspandert vestover langs Västra gatan, som er kjent for sin godt bevarte småbybebyggelse. Byens moderne sentrum kalles på folkemunne Västra tullen, siden det opprinnelig lå ved bygrensen mot vest. Tettstedet har fortsatt å ekspandere vestover og har vokst sammen med stasjonsbyen Ytterby, som ligger ved Bohusbanan.
Omkring 1900 ble Kungälv styrket som sentrum for de omkringliggende landkommunene med lenssykehus og gymnas. Fra 1970-tallet avtok Kungälvs rolle som skolesenter for nabokommunene.
Historie
Uttalen av stedsnavnet lokalt er Kongell, en uttale som også samsvarer med skriftbildet på 1600-tallet. Etter flyttingen i 1612 ble bynavnet oftest skrevet Kongelf, sannsynligvis fordi opprinnelsen til navnet var glemt, og fordi uttalen gjorde at man misoppfattet det som avledet av elven. Den nåværende skrivemåten ble tatt i bruk etter at Båhuslen ble avstått til Sverige i 1658. Den tidligere bygrunnen inngår i en gårdseiendom, Kastellegården.
The Humpty Dumpty Circus
The Humpty Dumpty Circus er en amerikansk stumfilm fra 1898 regissert av J. Stuart Blackton og Albert E. Smith.
Un homme de têtes
Un homme de têtes er en fransk stumfilm fra 1898, regissert av Georges Méliès.
Handling
En tryllekunstner går inn i rammen, og står mellom to bord. Han fjerner sitt eget hode, og legger det på et av bordene. Men der begynner hodet å kommunisere, og se seg rundt. Magikeren gjentar handlingen to ganger til, med et nytt hode som dukker opp på skuldrene hans hver gang. Han spiller deretter på en banjo, og alle fire hodene synger med.
Deretter slår han to av hodene med banjoen sin, på grunn av syningen deres - og dette får alle hodene til å forsvinne. Deretter tar han av seg hodet og kaster det til side - før han tar det andre hodet fra det andre bordet, kaster det i luften og hodet lander tilbake på hans egen hals. Han bukker for seerne, tar farvel med dem, og rusler deretter av gårde ut av skjermen.
Austin County
Austin County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i de sørøstlige delene av staten. Det grenser mot Washington County i nord, Waller County i øst, Fort Bend County i sørøst, Wharton County i sør, Colorado County i vest og mot Fayette County i nordvest.
Austin Countys totale areal er 1 700 km² hvorav 10 km² er vann. I 2000 hadde fylket 23 590 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Bellville. Fylket har fått sitt navn etter Stephen F. Austin kjent som Texas Far.
Mexico under Panamerikanske leker 1963
Mexico under Panamerikanske leker 1963. Mexico deltok i de fjerde Panamerikanske leker som ble arrangert i São Paulo mellom 20. april og 7. mai 1963. De kom på åttemnde plass med to gull-, åtte sølv og femten bronsemedaljer.
Kari-Grete Alstad
Kari-Grete Alstad (født 4. mars 1941) er en norsk journalist. Hun har vært utstasjonert for NRK som korrespondent i Washington, DC (1977–1981), Afrika-korrespondent (1986–1990) og såkalt stringer, også her med NRK som oppdragsgiver i London (2003–2007).
I noen år var hun og kjent som Kari-Grete Mekjan.
Korsfjorden (Sør-Varanger)
E6 Strekker seg langs en del av sundet på fastlandssida, langs veien ligger de bebodde stedene Lonkuselv og Tusenvik. Den lille grenda Høybukt ligger også ved sundet, og i umiddelbar nærhet til den; Kirkenes lufthavn. Skogerøya er i sin helhet ubebodd i dag, men det fraflytta stedet Steinskjærnes ligger ved sundet. Deler av fastlandssida har militære restriksjoner i tilknytning til Garnisonen i Sør-Varanger.
Flammen (album)
Flammen er et musikkalbum med Rune Larsen, utgitt i 1985. Albumet ble utgitt på nytt den 19. september 2005.
Parveena Ahangar
Parveena Ahangar (født 1962?), også kalt «Jernkvinnen fra Kashmir», er en pionér for menneskerettighetsarbeidet i Jammu og Kashmir. I 2017 ble hun sammen med Imroz Parvez tildelt Raftoprisen for sitt arbeid, et arbeid hun i 2005 også var nominert til Nobels fredspris for.
I 1994 grunnla hun organisasjonen Association of Parents of Disappeared Persons (APDP). Gjennom denne har hun bidratt til å gjøre systematiske borføringer av menn i delstaten synlig for offentligheten, også internasjonalt. Organisasjonen ledes og drives av de etterlatte. Den 10. i hver måned arrangerer organisasjonen fredelige protester i Srinagar, hvor hun bor, mot de systematiske forsvinningene. Der deler de ut kalendere med bilder av de savnede slektningene. Organisasjonen tilbyr også praktisk og juridisk assistanse til pårørende familier. Parveena Ahangar har brukt sin egen historie til en kraft i kampen for menneskerettigheter i Kashmir.
Poros av Pauravas
Poros (gresk: Πῶρος, Pôros) var en konge av Pauravas på 300-tallet f.Kr., et kongerike som strakte seg mellom elvene Hydaspes (Jhelum) og Akesines (Chenab) i den regionen som i dag er Punjab (delt mellom Pakistan og India). Poros er kjent kun fra greske kilder ved at han kjempet mot Aleksander den store i slaget ved Hydaspeselven i 326 f.Kr. Hans indiske navn er ikke kjent. Han led nederlag mot den greske hæren, men Aleksander skal ha blitt imponert over hans motstand, og ikke bare gjeninnsatte ham som satrap (guvernør) av det som hadde vært hans kongerike, men ga ham også herredømme over de landområder i nord som strakte seg til elven Hyphasis (Beas). Etter Aleksanders død i 323 f.Kr. ble Poros myrdet av Eudemos, en av Aleksanders hærførere, en gang mellom 321 og 315 f.Kr.
Club Xelajú MC
Club Social y Deportivo Xelajú Mario Camposeco, bedre kjent som Xelajú MC eller bare Xela er en fotballklubb fra Guatemala. Klubben spiller i Liga Nacional, Guatemalas eliteserie. Klubben holder til i Quetzaltenango, og spiller sine hjemmekamper på Estadio Mario Camposeco. De er den meste suksessrike klubben (i antall seriemesterskap) som ikke holder til i hovedstaden.
History
Klubben ble stiftet i 1928 som Germania, me skiftet navn til ADIX (Asociación Deportiva Independiente de Xelajú) 10 år etter. Klubben fikk da fargene med rød trøye og blå shorts, en kombinasjon de fortsatt har. Klubben ble omdøpt til Xelajú Mario Camposeco til ære for den lokal fotballspilleren Mario Camposeco, som var kaptein i klubben i 1940 og som hjalp klubben å vinne 10 sammenhengende titler i lokalserien i Quetzaltenango og som fremdeles var aktiv spiller da han døde i en flyulykke i 1951.
Superchivos har blitt seriemestre fem ganger, først i 1961/62, igjen i 1980, for tredje gang i 1995/96, en fjerde gang i 2006/07 sesongen og en femte gang i 2011/2012. Xelajú har vunnet Copa Centenario en gang, i 1972/73. I 2007 slo laget ut fem ganger regjerende mester Municipal i semifinalen i Clausura, og nådde sin første finale siden innføringen av Apertura/Clausura-formatet. De møtte Deportivo Marquense i finalen der de tapte den den første kampen 0-1 og vant den andre kampen 4-1, og med 4-2 sammenlagt vant laget sitt fjerde mesterskap. Det var første gang siden 1980 at to lag fra utenfor Guatemala by ble både nummer 1 og 2.
Nordre Skøyen hovedgård
Nordre Skøyen hovedgård er en gård i Oslo i Østensjø bydel.
Gården
Gården ligger på et høydedrag mellom strøkene Høyenhall, Bryn og Godlia, og avgrenses av Thygesons vei, Peter Aas' vei og Skøyen allé. Promenaden og Skøyenbakken går inn i parken. Gården har, sammen med Søndre Skøyen gård noen hundre meter lenger syd, gitt navn til strøket Skøyenåsen.
Hovedbygningen er på en og to etasjer i panelt tømmer, med klokketårn og værhane med initialene «I.C», og hadde opprinnelig en sørfløy som imidlertid ble revet i 1840. Omtrent på samme tid ble stabburet bygget, også i panelt tømmer.
Gården eies av Oslo kommune og brukes som samfunnshus og selskapslokale, drevet av kommunen og noen organisasjoner.
Parken
Av gårdseiendommen er 135 mål bevart som park, for det meste store plener med trær i randen mot skog og bebyggelse rundt. På høyderyggen går en lang lindeallé bak og parallelt med gårdsbygningen. Flere trær i alleen ble tatt av uvær i juli 2010.
I hellingen ned mot Høyenhall finnes et minnesmerke over 24 krigsofre fra Bryn- og Østensjødistriktene. Minnesmerket er utført i granitt og bronse av Joseph Grimeland, avduket i 1946, og inneholder relieffer og mannsfigur. Nord for gården står bronseskulpturen «Ung mann planter et tre» av Astrid Noack, utført i 1952 og avduket på nåværende plassering i 1972.
Historie
Gården het opprinnelig Skodvin. Den eldste skriftlige kilden som omtaler gården, er biskop Eysteins jordebok fra 1396.
Den rike sagbrukseieren Jess Carlsen kjøpte gården i 1750 og anla det gårdsanlegget vi i hovedsak kan se i dag. Eieren på denne tiden var den politisk aktive stiftsamtmann Nicolai Emanuel de Thygeson, venn av blant mange andre prins Christian Frederik og søskenparet Henrik Wergeland og Camilla Collett. I Thygesons tid hang ett av den hollandske maleren Jan van Huysums blomstermalerier på gården. Det var her Henrik Wergeland så det. Wergeland skapte ett av sine vakreste diktverk inspirert av dette maleriet: «Jan van Huysums Blomsterstykke» som han tilegnet den svenske dikteren Fredrika Bremer.
Søndre Skøyen gård ble skilt ut da Thygeson ble nødt til å selge gården i 1842.
Nordre Skøyen hovedgård ble overtatt av det daværende Aker kommune i 1910, etter at det var foretatt en del tomteutskillelser for boligbygging. Det ble imidlertid rask konflikt om områdets verdi som park og rekreasjonsområde, og storstilte utbyggingsplaner ble stoppet.
Under andre verdenskrig ble gården rekvirert av Akers NS-ordfører Edvard Stenersen som bolig og det ble foretatt en del lite vellykkede ombygginger inne i hovedhuset, til tross for at huset var fredet allerede i 1924. Fra 1953 har gården hatt nåværende bruk.
Kulturminne
Nordre Skøyen hovedgård er et kulturminne og har nummer 86201 i Riksantikvarens kulturminnebase. I 2012 ble hele anleggets eksteriør totalrehabilitert.
20 barnesanger
20 barnesanger er en samleplate med Rune Larsen, utgitt i 1993. Rune Larsens sønn Kim og datter Line medvirker også på plata.
Marit Christensen
Marit Christensen (født 11. november 1948, død 29. september 2022) var en norsk journalist og forfatter.
Liv og virke
Hun sang som barn i NRKs jentekor og fikk jobb der 1977, blant annet i nyhetsavdelingen og politisk avdeling.
Hun etterfulgte Hans-Wilhelm Steinfeld som utenrikskorrespondent i Moskva fra 1984 til 1988.
Hun var utenrikskorrespondent for NRK i København 1993–1994, redaksjonssjef i NRKs magasinredaksjon (Dagsnytt 18, Ukeslutt, Søndagsavisen) 1995–1997, faktaredaktør 1997–1999, og virket ellers som redaktør og programleder i NRK Fjernsyn.
Sammen med Per Ståle Lønning ledet hun lørdagsunderholdningsprogrammet For galleriet på NRK 1991–1992. Hun ledet det daglige aktualitetsprogrammet Apropos på NRK2 1998–1999.
I 2011 utga hun en selvbiografi.
Fort Bend County
Fort Bend Countys totale areal er 2 295 km² hvorav 30 km² er vann. I 2005 hadde fylket 463 650 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Richmond.
Historie
Fort Bend County ble organisert i 1837 med deler tatt fra Austin County, Brazoria County og Harris County. Det ble oppkalt etter Fort Bend ved Brazos River.
Quantel
Quantel er en britisk bedrift med hovedkvarter i Berkshire som designer digitalt produksjonsverktøy for fjernsyns- og filmindustrien. De produserer fortrinnsvis redigerings- og effektverktøy for etterarbeidet av film og videoproduksjon. Det er ulike versjoner av Quantels redigeringsplatform, blant annet Qedit, som er en meget avansert redigeringsplattform, og Qcut som er en enklere og langt billigere utgave. Utstyret brukes også i Norge, blant annet i NRK og TV 2.
Selskapet ble grunnlagt i 1973. Navnet Quantel er en forkortelse for Quantised Television.
Du betyr meg
Du betyr meg er et musikkalbum med Lars Vaular. Albumet ble utgitt den 31. oktober 2011. Den første singelen fra albumet, Som i en siste dans, ble utgitt den 23. oktober.
Adi Granth
[[Fil:Guru Granth Sahib.jpg|thumb| Det er bare én Gud. Navnet hans er sannhet. Han er Skaperen, fryktløs, uten fiendskap. Tidløst er hans bilde. Han er fri fra liv og død, Han ble til av seg selv og kan erkjennes gjennom Guruens nåde.
Sann i begynnelsen, sann gjennom tidene, sann også nå vil alltid være sann. (Mul Mantra) ]] Adi Granth, som også kjennes ved sin «ærestittel» Sri Guru Granth Sahib (punjabi ਗੁਰੂ ਗ੍ਰੰਥ ਸਾਹਿਬ), er sikhismens hellige skrift. Boken ble samlet i 1604 av Guru Ardjan Dev, den femte sikh-guruen. Siden 1708, da boken ble erklært å være sikhenes evige, «ellevte guru», har sikher sett på boken som legemliggjøringen av de tidligere guruene.
Boken er en sentral del av sikhenes religionsutøvelse; den leses under religiøse samlinger, den inneholder tekster som brukes daglig, og tekster som brukes ved de fleste livsfasemarkeringene: bryllups-, navne- og innvielsesseremonier. Det finnes også en tradisjon for å slå opp på en tilfeldig side, for å søke guruens råd.
Bokens hovedbudskap er at frelse er mulig å oppnå gjennom meditasjon over det guddommelige navnet, kalt nam simaran.
Navnet
Navnet «Adi Granth» betyr første bok, eller første hellige bok. Navnet skal skille den fra Dasam Granth, «den tiende guruens bok».
Navnet «Guru Granth Sáhib» betyr Boken med mesterens hellige lære; ledd for ledd «Guru» (sanskrit for lærer, særlig religiøs lærer); «Granth» (på hindi og sanskrit bok, eller hellig bok); «Sáhib» (eier eller herre, viser at boken er lederen som sikher må følge). For-leddet «Sri» er en ærestiltale eller høflighetsform. Det samme er suffikset «Ji» i den alternative navneformen «Guru Granth Sáhib Ji»
Boken er skrevet med gurmukhi-alfabetet, som skal ha blitt utviklet av den andre guruen: Guru Angad; dette alfabetet brukes i dag i punjabi.
Innholdet
Adi Granth består av tre deler: en kort innledende del med tekster som brukes daglig; en hoveddel (Ragaene) som er organisert i 31 kapitler etter de ulike versemålene som brukes; og en tredje del med blandede tekster.
Samlingen inneholder 5 894 religiøse og filosofiske sanger, hver med sin definerte melodi. Stilarten er hindustanimusikkens. Sangene er skrevet av forskjellige mennesker til forskjellige tider. Den største delen ble skrevet av seks av de ti sikh-guruene: Guru Nának (947 vers), Guru Angad (62 vers), Guru Amar Das (907 vers), Guru Ram Das (679 vers), Guru Ardjan (2 218 vers) og Guru Tegh Bahadur (116 vers). Men boka inneholder også 938 sanger skrevet av hinduer og muslimer, særlig sufister, og noen få sanger som er skrevet av andre sikher; i alt er det 15 slike «andre forfattere»; de viktigste er Kabir, Sheikh Farid, Namdev og Ravidas. Tekstene i boken kalles bani – guddommelige ytringer. De som er skrevet av guruene heter gurbáni – guruenes bani, og sangene som er skrevet av andre heter bhagatbáni – bhagatenes (dikterhelgenenes) bani, og bhattbáni.
thumb|Boken på podium og under baldakin, i tempelet [[Takht Sri Keshgarh Sahib i Punjab.
Guru Arjan sier: Hør, mine venner, det ber jeg dere, nå er tiden inne for å tjene de hellige. Tjen inn Haris fortjeneste i denne verden, da får du det bekvemt nok i det hinsidige.
Tiden renner ut for hver dag og natt som går, treffer du den sanne Guru, kan ditt regnskap avsluttes. (fra Sohila) ]] Den første delen, på bare 13 sider, består av tre små samlinger av hymner: Mul Mantra, Japji og en sang av Guru Angad er slike tekster som fromme sikher framsier hver morgen. De ni hymnene i Sodar-samlingen er kveldsbønner ved solnedgang. Den tredje samlingen kalles Sohila eller Kirtan Sohila, består av fem sanger, og brukes ved leggetid og i begravelser. Disse sangene finnes også i Adi Granths andre del, hoveddelen; og de antas å være framhevet i den første delen fordi de allerede i 1604 hadde en innarbeidet hverdagsliturgisk bruk.
Den andre delen, som utgjør 1 340 sider, kalles Ragaene. «Raga» er en sanskrit-ord for melodi. Ragaene er inndelt i 31 kapitler, etter hvilken raga som brukes. Deretter deles hver av de 31 kapitlene inn i seks delkapitler, dels etter antall strofer i hver sang, og dels etter opphavsmann.
Den tredje delen, som utgjør 75 sider, omfatter blandede tekster. Denne siste delen inneholder også tekster av forfattere fra andre religioner, flest av sufien Sheikh Farid og dikterhelgenen Kabir fra sant-tradisjonen.
Rituell bruk
Om morgenen bør en sikh resitere Japji den første lange teksten i Adi Granth. Ved solnedgang og om kvelden synges andre faste sanger.
Under sikhenes navngivningsseremonier blir Adi Granth åpnet på en vilkårlig side, og det første ordet på venstre side blir så avgjørende for den første bokstaven i barnets navn. Boken har også faste tekster til bryllup: sangen Lavan. Ved dødsleie leses sangen Sukhmani Sahib, og ved kremeringer synges kveldsbønnen Sohila.
Hele Adi Granth kan leses høyt ved særskilte anledninger. Dette tar 48 timer uten pauser. Slike særskilte anledninger kan være dødsfall, ekteskap, nye hus eller nye bedriftsetableringer.
Behandles pent
Sikher behandler alltid den hellige boken med stor respekt. I gurdwaraen (menighetshuset) blir den plassert på en Palki (et dekorert sete), som står på en Takkat (en hevet plass) på en fremtredende plass i rommet. Den er tildekket med Ramalla (et rikt dekorert tekstil). Over boken og podiet henger en Chandni (baldakin).
MGPjr 2002
Melodi Grand Prix junior 2002, offisielt MGPjr 2002, var den første utgaven av MGPjr, Norsk rikskringkastings sangkonkurranse for barn mellom 8 og 15 år. Konkurransen ble arrangert i Oslo Spektrum fredag 22. februar 2002, og ti sanger deltok. Vinnerne ble rapduoen To små karer med sangen «Paybacktime». De representerte Norge i den skandinaviske finalen MGP Nordic 2002 i Danmark sammen med andre- og tredjeplassen.
Sendingen
Inspirasjonen til å lage et Melodi Grand Prix for barn kom fra Danmarks Radio (DR) som etablerte sin nasjonale konkurranse i 2000. Høsten 2001 inviterte DR både Sverige og Norge til å delta i en skandinavisk konkurranse, og NRK takket ja. Dermed gikk startskuddet for den norske sangkonkurransen. Samme høst inviterte NRK barn mellom 8 og 15 år til å sende inn sanger til en åpen konkurranse. 370 sanger kom inn, og en egen jury plukket ut ti av dem til finalen i Oslo Spektrum fredag 22. februar 2002. Blant deltakerne var det tre band, tre jentegrupper, tre soloartister og én duo.
Fylkesvei 886 (Østfold)
Fylkesvei 886 i Østfold gikk mellom Prestebakke og Idd kirke i Halden. Veiens lengde var 13,1 km.
MGPjr 2002
Sendingen
Programleder for sendingen var Thomas Numme, mens Stian Barsnes-Simonsen rapporterte fra artistenes oppholdsrom. Popgruppene Soda og A1 sto for pauseunderholdningen før avstemningen.
Fylkesvei 886 (Østfold)
2019 ble veien del av fylkesvei 884.
MGPjr 2002
Sendingen
Den første utgaven var den første, og hittil eneste, uten en superfinale. I stedet deltok alle de ti sangene i avstemningen, der en fagjury, en juniorjury og tv-seernes telefonstemmer avgjorde resultatet. Fra 2003 har det vært to runder, der de fire beste låtene fra første runde har gått videre til en superfinale. De øvrige låtene har forblitt uplasserte.
Til slutt vant duoen To små karer, bestående av 13-åringene Christoffer Claussen og Nicolay Ramm.
Resultat
Vinneren ble kåret av en fagjury, en barnejury og seernes telefonstemmer som var fordelt på tre regioner. Hver jury og hvert distrikt ga poeng i valørene 1–8, 10 og 12 som i Eurovision Song Contest. Nissa Nyberget var formann for fagjuryen.
Avstemning
Finalen ble avgjort av seernes stemmer i kombinasjon med en fagjury og en juniorjury.
I fagjuryen satt Phung Hang, Lena Midtveit, Nissa Nyberget (formann), Maria Solheim og Jan Werner Danielsen, mens juniorjuryen besto av Niklas Knudsen, Nina Plau, Christian Ingebrigtsen (formann), Christine Apalnes og Lars Berteig Andersen.
MGP Nordic 2002
De tre beste norske låtene gikk videre til den skandinaviske finalen MGP Nordic i København 27. april samme år. Der kjempet de norske bidragene mot tre svenske og tre danske låter. I motsetning til den norske finalen ble Wicked Instinct best av de norske. Gruppa endte på en tredjeplass, mens To små karer ble nummer sju og Black Jackets kom på sisteplass.
Alle sangene fra den norske finalen ble gitt ut på samleplaten Melodi Grand Prix junior 2002. Albumet lå ti uker på VG-lista, med en fjerdeplass som beste notering.
Flere av deltakerne ble kjente
Flere av deltakerne har gjort seg bemerket i ettertid. Linnéa Myhre, som var en del av gruppen Mabelin, har blitt en av Norges mest kjente bloggere, mens Nicolay Ramm i To små karer har gjort karriere som programleder, komiker og journalist i NRK. Han var også programleder for MGPjr 2016 – 14 år etter at han vant samme konkurranse. To små karer ga også ut albumet Oss små imellom i 2003.
Charite deltok i Melodi Grand Prix 2009 med sangen «Sweeter Than a Kiss», mens Adele deltok i TV2s talentkonkurranse The Voice våren 2012. Gruppa Black Jackets deltok på by:Larm i 2004 som det yngste bandet under festivalen. Rebekka fra gruppa Slush spilte Mette i ungdomsserien Johnny og Johanna på NRK noen år senere
Stiffi ble en klassiker
Artisten Stiffi og låten «Respekt» har senere blitt en klassiker og anses av flere som et av konkurransens mest minneverdige innslag. Blant annet er det opprettet flere Facebook-grupper med over 3500 følgere til ære for artisten. Særlig var det verselinjene «''Gi meg det jeg vil ha. Et par sigaretter kan jeg gjerne ta. Gi meg det jeg vil ha. En coca cola holiola cariola''» som gjorde inntrykk på mange. NRK sa 15 år senere at de neppe ville ha tillatt en elleveåring å synge om sigaretter nå.
Spellemannprisen 1993
Spellemannprisen 1993 var den tjueandre utgaven av Spellemannprisen. Utdelingsseremonien fant sted lørdag 12. mars 1994 i Maihaugsalen på Lillehammer. The September When ble Årets spellemann, mens Trine Rein ble årets nykommer og Leif Ove Andsnes vant klassen kammermusikk for tredje gang på rad.
Dette året ble det for femte og siste gang delt ut pris i klassen underholdning, som for anledning hadde skiftet navn til underholdning og dansemusikk. (Klassen gjenoppstod under navnet dansemusikk tre år senere, under utdelingen av Spellemannprisen 1996.) Klassen som tidligere hadde gått under navnet country og senere roots-musikk, hadde ved utdelingen av Spellemannprisen 1993 fått navnet roots & country.
Utdelingen ble overført på NRK TV med Knut Borge som programleder og Jens Wendelboe som orkesterleder. Det var meldt på 258 bidrag til konkurransen om Spellemannprisen 1993.
Øvrige nominerte
Pop:
Rock:
Fiskerhalvøya
Fiskerhalvøya (russisk: Полуостров Рыбачий – Poluostrov Rybatsjij, skoltesamisk: Ǩiʹǩǩernjargg, nordsamisk: Giehkirnjárga, finsk: Kalastajasaarento) er ei halvøy i den nordvestlige delen av Kolahalvøya i Russland. Fiskerhalvøya ligger ca. 55 km sørøst for Vardø og øst for Grense Jakobselv. Administrativt er den en del av Petsjenga rajon i Murmansk oblast.
Spellemannprisen 1993
Øvrige nominerte
Folkemusikk/gammaldans:
Fiskerhalvøya
Før andre verdenskrig var bygda Tsypnavolok på Fiskerhalvøya befolket av utvandrede nordmenn fra Finnmark, såkalte kolanordmenn. Disse nordmennene ble evakuert derfra under krigen, og stedet er nå avfolket. Etterkommere av disse nordmennene gis i dag statsborgerskap i Norge. Hele halvøya er nå militært område. Etter den russiske revolusjonen i 1917 ble halvøya delt mellom Finland og Sovjetunionen. Fredsavtalen i 1920 befestet dette. Da vinterkrigen mellom Finland og Sovjetunionen brøt ut, ble området evakuert. Finland måtte overgi den vestre delen ved fredsavtalen i Moskva den 13. mars 1940. Avtalen ble ratifisert i den finske Riksdagen to dager senere.
Landområdet mellom Fiskerhalvøya og fastlandet har det norske navnet Mellomhalvøya.
Spellemannprisen 1993
Øvrige nominerte
Jazz:
Roots & country:
Underholdning og dansemusikk
Kammermusikk:
Orkestermusikk:
Visesang:
Åpen klasse:
Barneplater:
Håvard Narum
Kjell Håvard Narum (født 23. juni 1944 i Hov) er en norsk journalist og forfatter. Narum er født i Hov, Søndre Land, og har artium fra Gjøvik videregående skole. Han er utdannet historiker fra Universitetet i Oslo, og startet sin journalistiske karriere i Oppland Arbeiderblad. Narum var senere utenriksmedarbeider i Norsk Telegrambyrå. Han arbeidet så i NRK der han blant annet var leder for Dagsnytts politiske redaksjon og utenriksredaksjon. Han har vært utenrikskorrespondent for NRK i Washington, D.C. (sommer 1987-høst 1991) og har arbeidet som politisk kommentator i Aftenposten.
The Green Hornet
The Green Hornet er en amerikansk actionkomedie og kriminalfilm fra 2011. Filmen er regissert av Michel Gondry, og har Seth Rogen, Jay Chou, Cameron Diaz og Christoph Waltz i hovedrollene.
Handling
James Reid (Tom Wilkinson) eier en stor avis i Los Angeles. Så dør han plutselig, lenge før sønnen og arvingen Britt (Seth Rogen) er voksen nok for oppgaven det er å ta over avisen. Men den festglade latsabben Britt bestemmer seg for å endre livsstil som en følge av James' død, og slår seg sammen med farens sjåfør Kato (Jay Chou), som også er kung fu-ekspert, for å bli superhelt. De gjør imidlertid sin egen vri på det; de poserer som skurker for å kunne infiltrere mafialigaen. Britt blir kjent som The Green Hornet.
Det går ikke lenge før Kato er lei av at Britt tar all æren for arbeidet de gjør, og det gjør ikke ting mindre komplisert at de begge er interesserte i et romantisk forhold med Britts assistent, Lenore Case (Cameron Diaz). Men de må legge uenighetene til side for å prøve å stoppe mafiabossen Chudnofsky (Christoph Waltz).
Kjøfjorden
Kjøfjorden (nordsamisk: Njávdámvuonna – «Neidenfjorden») er et sund sør for Varangerfjorden i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Sundet går mellom vestsida av Skogerøya i øst og fastlandet i vest. Det har sitt nordlige innløp mellom Čoahkenjárga i vest og Kjøøya i øst, det sørlige innløpet er mellom Skogerøyneset i øst og Storbukt i vest.
Langs sundet ligger flere fraflytta steder som Valen, Straumsnes, Nord-Leirvåg og Revøysund. Det eneste stedet som ikke er fraflytta er den veilause bygda Storbukt. Sør for Kjøfjorden ligger en fjord som kalles Munkefjorden og Neidenfjorden i henholdsvis indre og ytre del. Øst for Kjøfjorden, på motsatt side av Skogerøya, ligger Korsfjorden og Bøkfjorden.
Chala Regassa
Chala Regassa (født 1996) er en etiopisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp. Han har bronse på 1500 meter fra Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 som fremste internasjonale meritt.
Idrettskarriere
Regassa deltok ved Nijmegen Grand Prix i Nederland i juni 2014, og kom der på 3.-plass med tiden 3.38,06. Han deltok også ved Meeting de Bilbao, der han kom på 17.-plass på 1500 meter.
Ved Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 i mars kom Regassa på 3.-plass 1500 meter, bak Anthony Kiptoo og Gilbert Kwemoi. Her løp han på 3:44,92 i finalen.
I august deltok han ved Flanders Cup i Ninove i Belgia, og kom der på 2.-plass på 1500 meter, bak Youssouf Hiss Bachir. Der satte han personlig rekord med tiden 3:37,24. Samme plass fikk han også ved Meeting Voor Mon i Leuven en uke senere, der han løp på 3:38,88 og ble slått av marokkanske Sadik Mikhou.
Ingrid Furuseth
Bakgrunn
Furuseth ble født og vokste opp på gården Furuset i Stor-Elvdal. Hun fikk en bred utdannelse fra blant annet Cornell University i USA, Sorbonneuniversitetet i Paris Frankrike og i Norge. Hun studerte landbruk og Mensendieck-terapi. Etter krigen arbeidet hun med egen praksis som Mensendieck fysioterapeut.
Hjemmefronten
Furuseths møte med motstandsarbeid fikk hun mens hun bodde hos stortingsrepresentant og høyremann Johan H. Andresen i Oslo. Senere ble hun en nær og viktig medarbeider til Jens Chr. Hauge. Furuseth hadde i det siste halvåret av krigen en sentral rolle som mellomledd mellom antinazistiske tyske offiserer og Hauge i Hjemmefrontens ledelse. Hun var kontakten til e-majoren og norgesvennen Frithjof Hammersen i Wehrmachts hovedkvarter på Lillehammer. Hammersen brukte Furuseth til å få levert viktige opplysninger om tysk planer, plassering av styrker og eventuelle nordmenn de hadde i søkelyset.
I Jens Chr. Hauges bok «Frigjøringen», er ikke Ingrid Furuseth navngitt, mens hun i 1994-utgaven nevnes som en «uredd og dyktig kvinnelig medarbeider». Han forklarer at hun arrangerte møter med Hammersen på forskjellige steder i Oslo. Ifølge Furuseths egne memoarer hadde Hauge beskrevet henne som «den best informerte kvinne i landet».
Ingrid Furuseth døde 92 år gammel i 1992 uten at hennes arbeid med motstandsarbeid under krigen ble særlig kjent. Furuseths erindringer fra krigen ble utgitt på forlaget Andresen & Butenschøn i september 2007 med tittelen «Kvinne mellom frontene». Historikerne professor Tore Pryser, og dr.philos Anton Fredrik Andresen bidrar i boken med forord og kommentarer.
Hun forble ugift.
William Farre
William Andrew Farre (født William Johnsen 1. august 1874 i Trondheim, død 5. april 1950 i Oslo) var en norsk musiker og dirigent som i 1901 etablerte Møllergata skoles musikkorps og slik sett er kjent som skolemusikk-korpsenes far.
Han ledet Frelsesarmeens orkester i Stavanger 1895, og spilte også i Frelsesarmeens stabsmusikkorps. Senere startet han William Johnsens musikkforlag og utsalg i Kristiania. Firmaet lagde noter for musikkorps og selv komponerte han mellom annet Guttene kommer. Hans forlag hadde planer om å ta lydopptak av hundre norske dialekter, men det ble bare fire. Til gjengjeld reiste Johnsen/Farre rundt og gjorde ca. 100 opptak av folkemusikk. Farre tok sitt nye etternavn Farre i 1915.
Øystein Singsaas
Øystein Singsaas (født 17. desember 1945) er norsk journalist og politiker. Han er cand. philol. med fransk som hovedfag, og har studert i både USA og Frankrike Øystein Singsaas arbeidet i 25 år i NRK i ulike stillinger, deriblant programsekretær, redaksjonssekretær og redaksjonssjef i NRK Dagsnytt, samt i Nyhetsavdelingen i fjernsynet med ansvar for Lørdagsrevyen. Singsaas har også vært utstasjonert som NRKs utenrikskorrespondent i Paris i perioden 1986-1990.
Han har også vært statssekretær ved Statsministerens kontor under Gro Harlem Brundtlands siste regjering (1992–1996) med ansvar for pressesaker, i tillegg til at han har hatt stillingen som statssekretær i Forsvarsdepartementet (2000–2001). Singsaas var i perioden februar 2004 til oktober ansatt ved Ullevål universitetssykehus (UUS) som kommunikasjonsdirektør. Han ble etterfulgt i stillingen av Jonette Øyen. Øystein Singsaas har hovedfag i fransk fra Universitetet i Oslo (UiO) (1974).
Barbara Helsingius
Barbara Christina Elisabeth Helsingius-Koski (født 27. september 1937 i Helsingfors, død 9. mars 2017 i Esbo) var en finsk visesanger, -dikter og oversetter med finlandssvensk språk.
Bakgrunn
I tidsrommet 1969–1975 bodde hun i Oslo med sin mann, amerikafinnen Henry «Hank» Koski, diplomat ved USAs ambassade. Familien bodde i Esbo i Finland.
Sangerkarriere
Barbara Helsingius debuterte som visesanger på 1960-tallet og som visedikter på 1970-tallet. Interessen for amerikansk visekunst, «folk», ble vekket under hennes opphold i USA, og hennes første utgivelse (1966) var amerikanske viser, oversatt til finsk. Hun fremførte egne og finlandssvenske viser, oversatte skandinaviske viser til finsk og finske viser til svensk, norsk og engelsk og opprettet på visefestivaler over hele verden. Hun var medlem av Visens venner i Norge, hedersmedlem av Visans Vänner i Helsingfors, samt Yrkestrubadurernas Förening i Sverige, medlem av Svenska Visakademien (som eneste finske) og den samnordiske kulturforeningen NordVisa.
I Sverige har hun blant annet John Harryson tonesatt og sunget sanger av den finske poeten Eino Leino, som Barbara Helsingius har oversatt til svensk.
Bøker
Helsingius' virksomhet som tekstforfatter er omfattende; 700 viser på fire språk.
Liste over kulturminner i Samnanger
Liste over kulturminner i Samnanger er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Samnanger. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Sven Westerberg
Sven Westerberg (født 1945 i Vänersborg i Sverige, død 24. juli 2018 i Floda) var en svensk forfatter.
Jana (andre betydninger)
Jana kan vise til:
Sven Westerberg
Westerberg skrev to serier kriminalromaner. De fem første bøkene har avdelingssjef Lennart Brask i den militære svenske etterretningstjenesten som hovedperson, med en handling sentrert omkring saker som angår rikets sikkerhet. Fra og med Det gåtfulla mordet i Partille (1998) overtar rettspsykiater Hanna Skogholm som hovedperson, og motivet skifter til psykiske sykdommer og virkelighetsforståelse.
Sven Westerberg vokste opp i Partille utenfor Göteborg, hvor han igjen bosatte seg med sin norskfødte hustru etter å ha bodd 16 år i Norge. Bøkene hans er oversatt til flere språk, men ikke utgitt i Norge.
Røtter (Rune Larsen-album)
Røtter er et musikkalbum med Rune Larsen, utgitt i 1993.
Islands
Islands kan vise til:
Three Floyds Brewing
Three Floyds Brewing er et amerikansk bryggeri som holder til i byen Munster i delstaten Indiana. Bryggeriet ble startet i 1996 av brødrene Nick og Simon Floyd, samt deres far Mike Floyd. Bryggeriet holdt i starten til i byen Hammond, men flyttet til Munster i 2000. I 2005 åpnet bryggeriet en pub i lokalet ved siden av bryggeriet.
Three Floyds er av nettstedet Ratebeer rangert som et av verdens beste bryggerier, og har flere år vært rangert som det aller beste. I 2013 ble det rangert som det nest beste bryggeriet i verden.
Dark Lord
Dark Lord er den mest ettersøkte ølen brygget av Three Floyds. Det er en russian imperial stout med høyt alkoholinnhold. Den selges hos bryggeriet kun en dag i året – «Dark Lord Day» er den siste lørdagen i april. Bryggeriet begynte med forhåndssalg av billetter til dagen i 2011, etter at rundt 10 000 personer hadde møtt opp for å få tak i ølen i 2010.
Ølen er per august 2014 rangert som nummer 11 på Ratebeers liste over de 50 beste ølene i verden.
Blue Moon Swamp
Blue Moon Swamp er et musikkalbum av John Fogerty, utgitt i 1997.
The Girl From Detroit City
Rock Hard kan sikte til:
Bachke
Bachke er en norsk slekt som nedstammer fra gruvearbeider Halvor Olsen Bakken eller Kirkbakken og hans hustru Randi Andersdatter Lang på Røros. Kirkbakken er en gård i Rugldalen på Røros. Det var sønnesønnen Halvor Bachke som forandret slektsnavnet til Bachke.
De Syngende Husmødre
De Syngende Husmødre er en sangkvintett, senere trio, som ble startet i 1975 av Ragnhild Mikkelsen (senere Johnsen). I 1975 ble den 24 år gamle Ragnhild Mikkelsen spurt om hun ville være med i syklubb i hjembygda Ådalsbruk i Løten kommune. Det syntes hun var en dårlig idé, men ytret at hun heller ville møtes for å synge gamle, koselige slagere. Gruppen ble altså til som en alternativ klubb, og besto ellers av Paula Bysveen (senere Kristiansen), Aud Vold (senere Røgeberg), Ruth Melvold og Hjørdis Hansen. Medlemmene var fra 4–5 til 20 år eldre enn Mikkelsen, med Hansen som den eldste. Mens Ragnhild Mikkelsen spilte trekkspill, trakterte de øvrige hver sin gitar. Med flerstemt sang i tradisjonell stil begynte eventyret lokalt, fikk stadig større oppmerksomhet og ble oppdaget av skillingsvisemesteren Per Johan Skjærstad, mannen bak Frem fra Glemselen-serien.
Gnom (Harry Potter)
Goblini (Harry Potter) Magical creatures (Harry Potter) Gripsec Goblini (Harry Potter) Grijphaak Gnom (Harry Potter) Svartalf
De Syngende Husmødre
Platekontrakt, hitlister og på TV