cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Heimito von Doderer
Liv
I de neste årene skrev Doderer for aviser og tidsskrifter, og måtte delvis leve av understøttelse fra foreldrene. Først i 1928 flyttet han hjemmefra til en leilighet i bydelen Döbling. I 1930 utkom romanen Das Geheimnis des Reichs. Samme år giftet han seg, for å oppfylle et ekteskapsløfte, med Gusti Hasterlik, uten å flytte sammen med henne. De skilte seg offisielt i 1939, da Gusti Hasterlik, som kom fra en jødisk familie, forlot Østerrike.
I 1933 ble Doderer medlem av NSDAP (nazipartiet) i Østerrike. I 1936 flyttet han til Tyskland, og slo seg ned i Dachau. Fra da av forsøkte han å distansere seg fra nasjonalsosialismen, en utvikling som endte med at han konverterte til katolisismen i 1940. Han fortsatte likevel å være medlem av NSDAP.
I 1937 fikk Doderer kontakt med forlaget C. H. Beck, hvor hans første store roman, Ein Mord den jeder begeht utkom i 1938. Samme år flyttet han tilbake til Østerrike og flyttet inn sammen med kunstneren Albert Paris Gütersloh i en leilighet i bydelen Josefstadt.
I 1940 ble Doderer utkalt til militærtjeneste i Wehrmacht. Han tjenestegjorde første i Breslau, så forskjellige steder i Frankrike, før han i 1942 ble forlagt i nærheten av Kursk. På grunn av sykdom ble han fjernet fra fronten og oppholdt seg i 1943 og 1944 i Wiener Neustadt og Bad Vöslau. I april 1945 ble han forflyttet til Oslo, hvor han opplevde avslutningen av krigen. Her ble han værende som krigsfange, før han i januar 1946 kunne vende tilbake til Østerrike. Han våget først ikke å vende tilbake til Wien, som var besatt av Sovjetunionen, men oppholdt seg hos en onkel i Weißenbach am Attersee, hvor han skrev på den omfangsrike romanen Die Strudlhofstiege.
I mai 1946 var Doderer tilbake i Wien, hvor han arbeidet for å bli strøket fra listen over forfattere med publikasjonsforbud. Dette oppnådde han i 1947. For å kunne livnære seg utdannet han seg til arkivar. I 1951 utkom Die Strudlhofstiege, som ble en stor suksess og gjorde Doderers navn berømt. I 1956 utkom Die Dämonen som også ble godt mottatt. Det samme gjaldt Die Merowinger (1962). Første del av Roman No. 7, Diw Wasserfälle von Slunj, utkom i 1963, mens den andre delen ble utgitt posthumt i 1967 som Der Grenzwald.
Forfatterskap
Die Strudlhofstiege har ingen helhetlig handling, men skildrer møter og samtaler mellom personer over et tidsrom på 15 år omkring Strudlhofstiege i Wien. Die Dämonen er et utsnitt av livet i Wien mellom 1925 og 1927 og ender med justispalassbrannen i 1927. Die Merowinger er en grotesk roman om friherre Childerich III, modellert etter merovingerkongen av samme navn.
Verdenscupen i slalåm-padling 2021
Verdenscupen i slalåm-padling 2021 ble organisert av ICF og startet i juni i Markkleeberg og ble avsluttet i Pau i september.
Göran Carmback
Hans Göran Carmback, født Karlsson 29. mai 1950 i Södertälje, er en svensk regissør og manusforfatter. Carmback arbeidet som audioingeniør før sin første film som regissør i 1988.
Austyn Moore
Austyn Moore (født   6. mai 1981 i Florida) er en amerikansk pornoskuespiller.
Ragnarock (dokumentar)
Ragnarock er en norsk festival-dokumentar fra 1973, regissert av Arne Philip Fraas.
Konsept
Ragnarock er den første norskproduserte musikkfilm, tatt opp i Holmenkollen søndag 17. juni 1973. Ideen var blant annet å vise sammenhengen mellom folkemusikkrytmer og rockerytmer. Derfor er det fortrinnsvis skandinaviske grupper som er med - og i filmens åpningssekvens spilles både norsk, dansk og svensk folkemusikk.
Amfi Madla
AMFI Madla er et kjøpesenter som ligger i Rogaland. Senteret har 85 butikker og hadde i 2009 en brutto-omsetning på 1 017 mill. kroner.
Bebudelseskatedralen
Bebudelseskatedralen (russisk: Благовещенский собор, Blagovesjtjenskij sobor) er en katedral i Kreml i Moskva. Katedralen var de russiske tsarenes dåp- og vigselskirke. Kirken ble bygget ved Katedraltorget i Kreml av arkitekter fra Pskov i 1484–1489, på plassen for en tidligere katedral med samme navn.
De nordre og vestre portalene har bronsedører dekorert med bladgull. Katedralens gulv er laget av jaspis. På veggene ses rester av veggmaleri.
Teddy (sigarett)
Teddy er et varemerke som tilhører British American Tobacco Norway AS (tidligere J.L. Tiedemanns Tobaksfabrik). Merket ble introdusert i 1914, navngitt etter USAs president Theodore «Teddy» Roosevelt. Sigarettene var av typen Virginia. Merket ble trukket tilbake i 2010.
Air Safaris
Air Safaris var et britisk rute- og charterselskap som eksisterte fra 1959 til 1962.
Historie
Air Safaris Limited ble dannet 26. november 1959 med fire-motors Handley Page Hermes og tomotors Vickers Viking passasjerfly for å drive rute- og charterflyvninger fra London Gatwick lufthavn. Det ble opprinnelig startet som Meredith Air Transport i 1952 med en Dakota. Sekskapet endret navn i november 1954 til African Air Safaris Limited, og i 1956 kjøpte det en Handley Page Hermes fra British Overseas Airways Corporation. Det anskaffet ytterligere to Vickers Viking i 1959 og flyttet til London Gatwick lufthavn som Air Safaris.
I 1960 ervervet selskapet transportdivisjonen i Don Everall Aviation som drev ruteflyging fra Birmingham Airport og et Viking-fly. Flyselskapet etablerte drifts- og vedlikeholdsbase på Hurn Airport i 1961. Selskapet opererte charter fra de fleste britiske flyplasser, men i 1961 opphørte virksomheten.
Da selskapet la ned driften 2. november 1961 hadde de fem Hermes og åtte Viking samt 200 ansatte som fikk formell melding om at selskapet skulle avvikle på grunn av økonomiske vanskeligheter. En representant fra selskapets styre sa at de hadde prøvd å redde selskapet, men den følgende uken ble en bobestyrer oppnevnt.
På et kreditormøte 29. januar 1962 ble det opplyst at selskapets gjeld var 521 073 pund. Svikten i selskapet ble tilskrevet for lite kapital og for rask ekspansjon, tap av inntekt mens flyene var under reparasjon, høye lønnskostnader og høye leieutgifter for flyene ble også nevnt. Da selskapets eiendeler kun ville dekke gjelden ble det overlevert bobestyreren.
Band of Gold
Band of Gold er en norsk popduo bestående av Nina Elisabeth Mortvedt (vokal og diverse instrumenter) og Nikolai Hængsle (bassgitar, kor og diverse instrumenter).
De ga ut debutalbumet Band of Gold i september 2015. For albumet vant de Nordic Music Prize for 2015 og var i tillegg nominert til Spellemannprisen 2015 i klassen indie.
I mars 2018 ga de ut oppfølgeralbumet Where's the Magic og fikk for det Spellemannprisen 2018 i klassen popgruppe.
Nina Elisabeth Mortvedt (født 1980) er komponist, musiker og sanger. Mortvedt er utdannet ved Norges Musikkhøgskole.
Quartiere Europa
Quartiere Europa, også kalt EUR, er Romas 32. quartiere og har betegnelsen Q. XXXII. Quartiere Europa er oppkalt etter EUR. Quartiere Europa ble opprettet i 1961.
Filosofiåret 1485
Filosofiåret 1485 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1485.
Fødsler
geograf og embedsmann ||align=center|71 ||align=center|1557 ||
Pål Norheim
Pål Norheim (født 19. januar 1962 i Mo i Rana, død 4. august 2017 samme sted ) var en norsk forfatter og skribent.
Filosofiåret 1485
Fødsler
Beat Rinauer eller Rinower) ||align=center|61 ||align=center|1547 ||
Pål Norheim
Liv
Norheim vokste opp i en misjonærfamilie og gikk på Kvitsund gymnas, før han begynte å studere litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo. På slutten av 1980-tallet kom han inn i kretsen rundt tidsskriftet Vagant og avbrøt studiene. I redaksjonen i Vagant samarbeidet han med blant andre Henning Hagerup og Alf van der Hagen.
På 1990-tallet levde han som frilanser, forlagskonsulent og bokanmelder. Fra 2001 jobbet han som nattevakt.
Elliott Brothers
Elliott Brothers (London) Ltd var et britisk IT-selskap som ble grunnlagt i Borehamwood i 1946, og som senere flyttet til London. Selskapet kunne spore sin opprinnelse tilbake til et firma for instrumentmakere som ble etablert av William Elliott i London omkring 1804. Den første Elliot 152-datamaskinen kom i 1950, og firmaet var pionerer innenfor head-up display.
Informatikeren Tony Hoare var ansatt i selskapet fra august 1960 til 1968. Han var opphavsmannen til søkealgoritmen qsort. Han skrev også en ALGOL 60-kompilator for Elliot 803. Han arbeidet også med et operativsystem for den nye Elliot 503 Mark II-datamaskinen, selv om dette var uten suksess og ble forkastet.
Shetland Islands Council Ferries
Shetland Islands Council Ferries, ofte bare omtalt som SIC Ferries, er et statlig selskap som drifter fergetrafikken mellom øyene på Shetland. Selskapet eies av Shetland Islands Council.
Per 2017 drifter selskapet en flåte på elleve skip som trafikkerer syv bilfergesamband fra 16 ulike fergeterminaler.
Historikk
Transport av gods og passasjerer ble frem til begynnelsen av 1970-tallet i hovedsak utført av med det statsubsidierte skipet «Earl of Zetland» i konkurranse med to mindre aktører som knyttet «Fastlands-Shetland» med øyer i nord. I enkelte lokalsamfunn som ikke hadde kaianlegg som kunne ta i mot «Earl of Zetland» ble frakten befordret med privateide fiskebåter, småbåter eller robåter.
I 1975 ble Zetland County Council og Lerwick Town Council slått sammen til Shetland Islands Council, og fergedriften ble lagt under Roads Department. I 1992 ble fergedriften lagt under Marine Operations Department.
North Isles-sambandene
knyttes sammen av et samband over Yell-sundet, fra Mainland til Yell, og et trekantsamband over Bluemull-sundet, mellom øyene Unst, Fetlar og Yell.
Bluemull service
Fergeforbindelsen over Bluemull-sundet, mellom Gutcher på Yell og Belmont på Unst, ble etablert 20. november 1973. I desember 1975 ble også startet med enkelte seilinger til Oddsta på Fetlar, før terminalen i 2014 ble flyttet til.
Yell service
Den første bilfergen over Yell-sundet var «Fivla I» som ble satt inn i rute 21. mai 1973 mellom Mossbank på Mainland og Ulsta på Unst. «Fivla» erstattet en motorbåttjeneste for passasjerer som ble etablert på slutten av 1930-tallet. I 1950 ble anløpsstedet på Mainland flyttet til Toft, 1,5 kilometer nordvest for Mossbank. I september 1975 ble «Thora» satt inn i sambandet, og ferdigstillelsen av nye ferger gjorde det mulig å operere med to ferger over Yell-sundet på sommeren. I juli 1980 fikk SIC Ferries frigjort materiell til å drifte sambandet med to ferger året rundt.
Philippe Collin
Philippe Collin (født 13. juli 1946) er en belgisk landhockeyspiller.
Shetland Islands Council Ferries
Yell service
«Fivla I» og «Thora» ble erstattet av henholdsvis «Fygla» i 1982 og «Bigga» i 1991. Etter lengre tids kapasitetsproblemer på sambandet ble SIC Ferries' største og mest moderne bilferger satt inn 17. august 2004. «Daggri» og «Dagalien» ble bygd i 2003 etter Polarkonsults tegninger og hvert skip har en kapasitet på 32 personbiler eller fire vogntog.
Philippe Collin
Han representerte Belgia under Sommer-OL 1972 i München, hvor laget hans ble nummer 10.
Shetland Islands Council Ferries
Yell service
Fergesambandet over Yell-sundet er SIC Ferries' mest trafikkerte, både målt i antall passasjerer og i antall kjøretøy. Siden 2012 har det hvert år blitt transportert mer enn 130 000 kjøretøy og rundt 270 000 passasjerer mellom Toft og Unst.
Samband fra Mainlands østkyst
Fra de to havnene og, på Mainlands nordøstkyst, har SIC Ferries ruter til henholdsvis Out Skerries og Whalsay. Fra Shetlands hovedstad, Lerwick, er det fergeforbindelser til Bressay og Out Skerries.
Bressay service
Frem til 1975 ble Bressay-sundet trafikkert av motorbåter som kunne frakte passasjerer. Den første bilfergen på sambandet var «Fivla I», som i 1976 ble erstattet av «Grima». Den 2. november 1993 gikk «Leirna» inn på ruten. Med en kapasitet på 19 personbiler var «Leirna» da SIC Ferries' største ferge.
Out Skerries service
Fiskefartøyet «Spes Clara» gikk i Out Skerries-ruten frem til den mer tilpassede passasjer- og bilfergen «Filla» (nå «Snolda») ble satt inn i ruten i 1983. «Filla» kunne frakte opp til 20 passasjerer og ett kjøretøy som kunne kjøres inn og ut i skipets hekk. En ny ferge med samme navn ble satt inn i ruten 9. juni 2004. Kapasiteten på sambandet økte til 30 passasjerer og ni biler og i tillegg kan «Filla» frakte gods-, kjølevarer og 13 tonn ferskvann. «Filla» trafikkerer en rute mellom havnen på Bruray og Vidlin på Mainland, med enkelte avganger også til Lerwick.
Whalsay service
De to fergene «Hendra» og «Linga», med en samlet kapasitet på tretti personbiler, betjener ruten mellom på Whalsay og  på Mainland. Hvert år blir det fraktet over 78 000 kjøretøy på ruten, noe som gjør det til et av de mest trafikkerte av sambandene. I februar 1975 ble det etablert en fergeforbindelse mellom Lerwick og Whalsay frem til fergeterminalene i Laxo og Symbister ble ferdigstilt i januar 1976.
I juli 1980 ble «Kjella» kjøpt inn fra Torghatten Trafikkselskap. Hun ble satt inn på ruten, som erstatning til «Fylga», frem til april 1998. Senere ble også «Hendra» og «Linga» satt inn på sambandet.
Samband fra Mainlands sør- og vestkyst
SIC Ferries opererer ett samband fra Mainland til Fair Isles i sør og ett fra vestkysten til Papa Stour. Båtforbindelsen til Foula har siden 2006 blitt driftet av private aktører.
Fair Isle service
Ruten mellom Fair Isle og Grutness, helt sør på øya Mainland, er selskapets lengste og krysser et havområde på 21,7 nautiske mil, hvor det ofte forekommer raske strømninger som skyldes tidevannet. I 1974 overtok SIC Ferries tråleren «Good Shepherd III» fra Fair Isles lokalbefolkning, som til da hadde driftet ruten. I 1986 ble den nye spesialbygde godsbåten «Good Shepherd IV» satt inn på ruten. «Good Shepherd III» ble omdøpt til «Koada» og ble satt inn på ruten til Papa Stour frem til den ble solgt i 2004.
Papa Stour service
I 2004 ble «Snolda» tatt ut av Out Skerries-ruten og satt inn på ruten til Papa Stour. «Snolda», med en kapasitet til å ta seks personbiler, var den første bilfergen i fast rute på sambandet. Før 2004 ble forbindelsen mellom Mainland og Papa Stour opprettholdt av en postbåt som gikk fra Melby på Mainland og fra 1981 gikk fiskebåten «Ivy Leaf», som ble leid inn av Shetland Islands Council, i rute fra West Burrafirth til Papa Stour. Somrene fra 1993 til 2001 gikk også fiskebåten «Spes Clara» i rute til Papa Stour.
Foula service
SIC Ferries driftet ruten mellom Walls på Mainland og Ham på Foula frem til 2006. På grunn av havneforholdene på Foula må det benyttes små båter som samtidig er sjødyktige for kryssing av det åpne havet. Postbåten «Island Lass», som var eid av øyfolket, trafikkerte ruten fra 1950 frem til hun gikk ned i en storm i 1962. RNLI-livbåten «Westering Homewards» ble satt inn på ruten frem til en nybygd båt med samme navn ble satt inn i 1991.
Etter kort tid ble båten tatt av ruten fordi den ikke greide å oppnå den kontraktsfestede farten på 18 knop, og andre SIC-ferger trafikkerte midlertidig ruten frem til den ti meter lange «New Advance» ble levert og satt i drift 12. november 1996.
Det privateide shetlandsbaserte selskapet Atlantic Ferries overtok Foula-ruten 20. november 2006 og leide inn «New Advance» til å trafikkere sambandet. . I august 2011 overtok BK Marine i konsesjonen på ruten. «New Advance» kan frakte tolv passasjerer og enten ni tonn gods eller en personbil som må heises om bord.
Råån
Råån, tidligere Råå-ån, Kvistoftaån eller Kvistofta-Råån, er en cirka 30 km lang å som har utløp i Øresund ved den gamle fiskeleie Råå ved Helsingborg. Åen danner den geografiske grense mellom Helsingborgsletten og Lundsletten og har sitt løp i en dal med store naturverdier. Dalen er klassifisert som både naturreservat, Natura 2000-område og riksinteresse både på grunn av naturverdiene og kulturarven. Tidligere kunne navnet staves Råå-ån, og man kan derfor si at ålen som kommer fra åen heter Råå-å-ål, det eneste ord i det svenske språk med fire å-er etter hverandre.
Deler av Rååns løp utgjøres av naturreservatet Borgen.
Algoritmeanalyse
Begrepet «algoritmeanalyse» ble skapt av den amerikanske informatikeren Donald Knuth den 4. november 1969.
Mesterdetektiven Blomkvist på nye eventyr
Mesterdetektiven Blomkvist på nye eventyr (orig: Kalle Blomkvist och Rasmus) er en svensk familiefilm fra 1997, basert på Astrid Lindgrens bok Mesterdetektiven Blomkvist og lille Rasmus fra 1953 (boka ble også filmatisert i 1953). Hovedrollen spilles av Malte Forsberg.
Migos
Migos var en amerikansk hip hop-trio fra Lawrenceville, Georgia, som ble startet i 2008. Migos bestod opprinnelig av tre rappere kjent som Quavo, Offset og Takeoff. Sistnevnte ble skutt og drept i Houston 1. november 2022, som førte til at Migos senere ble bekreftet oppløst.
Historie
Migos ble startet opp i 2008 av Quavo (Quavious Keyate Marshall), Offset (Kiari Kendrell Cephus) og Takeoff (Kirshnik Khari Ball), opprinnelig kjent som Polo Club og kommer fra Lawrenceville, Georgia. De tre medlemmene er i slekt og er vokst opp sammen; Quavo er Takeoffs onkel, og Offset er Quavo og Takeoffs søskenbarn.
Den 28. oktober 2016 ga Migos ut den første singelen av albumet Culture, som heter «Bad and Boujee». Den ble produsert av Metro Boomin og har gjestevokal fra rapperen Lil Uzi Vert. Musikkvideoen kom ut 31. oktober 2016, og «Bad and Boujee» ble den første singelen av Migos som kom på 1. plass på Billboard Hot 100. Deres andre studioalbum, Culture, ble utgitt 27. januar 2017. Det ble også Migos' første album som kom på 1. plass på Billboard Hot 200.
Den 27. oktober 2017 ga Migos ut «MotorSport», som første singel fra Culture II, med Nicki Minaj og Cardi B som gjesteartister. Den andre singelen, «Stir Fry» ble gitt ut 20. desember 2017 med musikkvideoen på trioens offisielle YouTube-kanal. Det tredje studioalbumet, Culture II ble utgitt 26. januar 2018. Albumet inneholdt 24 spor, og er blitt produsert av bl.a. Metro Boomin, Dun Deal, Murda Beatz, Travis Scott, Zaytoven med flere.
I oktober 2018 uttalte Quavo at Migos' fjerde studioalbum, Culture III, vil bli utgitt tidlig i 2019. Offset uttalte i senere tid at albumet blir det siste i Culture-trilogien, og har i tillegg en låt med en gjesteopptreden fra den nå avdøde rapperen Juice Wrld, som heter «Antisocial». Culture III ble utgitt 11. juni 2021, og debuterte på andreplass på Billboard 200 og på femteplass på Topplista i Norge.
Arbo
Arbo er en dansk-norsk slekt som stammer fra Ærø i Danmark, og slektsnavnet er trolig avledet av Arøbo. Den eldste kjente stamfaren er Povel Thomassen Arbo (død før 1699), som var skolemester og rådstueskriver. Hans sønnesønn Peter Arbo (1689–1761) flyttet til Norge og etablerte en trelastforretning på Strømsø sammen med sin svoger Mads Madsen Wiel. Han var far til sogneprest i Ramnes Christian Arbo (1726–73), som var far til kjøpmann på Strømsø Peter Wølner Arbo (1756–1829), som var farfar til historiemaleren Peter Nicolai Arbo (1831–92). Gulskogen gård ble bygget for trelasthandler Peter Nicolai Arbo.
Shukuba
Shukuba (japansk: 宿場, shukuba «herberge»), også kalt shukueki (shukueki, 宿駅, «skiftstasjon») var en form for rasteplasser eller stasjoner langs ferdleder i Edoperioden i Japan.
Stasjonen
Stasjonene var først bare poststasjoner, men med tiden vokste det frem forskjellige fasiliteter omkring disse rastestedene. De vanligste innslagene i en shukuba var:
grindporten til hver shukua der hver innpasserende ble kontrollert
kjernen i hver shukuba der rytterne og hestene som transporterte dokumenter, post og varer ble byttet ut mot utvilte som var stasjonert her. Toiya-ban var også en slags diversehandel
oppslagstavler med shōgunens offisielle kunngjøringer
overnattingsgårder for samuraier, adelsmenn og embetsmenn
vertshus og herberger for vanlige reisende
tradisjonelle tehus som også kunne servere mat og alkohol
butikker med varierende tilbud rettet mot reisende
Historie
De tidligste shukubaer ble bygd allerede i Naraperioden og Heianperioden omkring de tidlige ferdselsveiene gjennom Japan.
I 1603 begynte man å bygge Gokaido (datidens 5 store ferdleder) under shogunen Tokugawa Ieyasu, den første shogunen av Tokugawaklanen. De første nye shukubaer ble bygd langs Tōkaidō. Veiene økte snart i betydning da den nye loven, (Sankin kōtai, «regelmessig nærvær») blant annet tvange lensherrene (daimyōene) til regelmessige besøk i shogunens hovedstad Edo.
Områdene omkring stasjonene vokste gradvis til små samfunn. Etterleddene «-shuku» eller «-juku» i mange japanske stedsnavn minner ofte om et tidligere rastessted langs en ferdselsåre.
Shukubaen Hakone-juku i Hakone hadde særlig betydning idet den også var grensestasjonen Hakone Seki-sho mellom regionene Kanto og Kansai.
I Meijiperioden i og med jernbanens inntog avtok ferdledenes og dermed shukubaenes betydning.
I dag har de fleste av de opprinnelige stasjonsbygningene forsvunnet, mens 10 shukubaer er blitt restaurert og er klassifisert som nasjonal kulturarv.
Audun Rikardsen
Audun Rikardsen (født 1968, fra Steigen) er en norsk biolog og naturfotograf. Han er professor i arktisk og marin biologi ved Norges fiskerihøgskole, Universitetet i Tromsø.
Rikardsen har blant annet forsket på hvordan satellittmerking av villaks kan kartlegge fiskens vandringer.
Som fotograf har Rikardsen har særlig eksperimentert med å ta bilde av samme sted med kombinert over- og undervannskamera.
Blackbelt Andersen (album)
Blackbelt Andersen er debutalbumet til Blackbelt Andersen. Det ble lansert av Full Pupp i 2010.
Audun Rikardsen
I 2016 ble Rikardsen portrettert i en timelang episode av NRK-serien Ut i naturen kalt Et eventyr gjennom linsa.
Blackbelt Andersen (album)
Albumet ble godt mottatt av norske musikkanmeldere. Dagsavisens anmelder Bernt Erik Pedersen beskriver musikken som «rent instrumental housemusikk inspirert både av post-disco, acid house og Detroit-Techno» og kaller albumet «eksepsjonelt velprodusert». Aftenpostens anmelder Robert Hoftun mener plata er «direkte dansbar og perfekt til sofalytting på en og samme tid.» Bergens Tidendes anmelder Walter N. Wehus syns musikken blir «litt for svevende og atmosfærisk [på dansegulvet], på tross av taktfaste rytmer (og ja da - bongotrommer)».
Audun Rikardsen
I 2019 utgav han fotoboka Vinterkval på norsk og engelsk basert på åtte år med foto- og forskningsprosjekt om hval i nordnorske fjorder.
Et av Rikardsens bilder av spekkhogger og tråler ble motiv for et av Posten Norges frimerker i april 2020.
Blackbelt Andersen (album)
Spor
1. «Lørdag Del 1» (6:02)
2. «Søndag» (6:44)
3. «Sirup» (8:53)
4. «Mamma» (5:41)
5. «Nattmanøver» (8:27)
6. «Ditråit» (5:59)
7. «Kuk Av Stål» (10:18)
8. «November» (7:16)
9. «Sandoz» (7:28)
10. «Lørdag Del 2» (7:22)
Aeolis Mons
Aeolis Mons, også kjent som Mount Sharp, er et fjell i midten av Gale-krateret på planeten Mars. Fjellet reiser seg 5,5 km fra bunnen av krateret. Studier av fjellets geologi er et av hovedmålene for NASAs rover Curiosity, som landet i Gale-krateret 6. august 2012.
Navngivning
Fjellet ble oppdaget på 1970-tallet, men forble navnløst i 40 år frem til det ble aktuelt som mål for Curiosity. Det fikk da ulike tilnavn; i en bildetekst fra 2010 kalte NASA det for eksempel «Gale crater mound». I mars 2012 kalte NASA det Mount Sharp etter den amerikanske geologen Robert P. Sharp. Det er imidlertid Den internasjonale astronomiske union som har ansvaret for navngivningen, og deres praksis er å kalle opp fjell på Mars etter albedoformasjonen der fjellet er plassert. I mai 2012 fikk fjellet derfor navnet «Aeolis Mons», og samtidig ble navnet «Aeolis Palus» gitt til sletten nord for fjellet. Aeolis er det gamle navnet på Izmir-regionen i Vest-Tyrkia. For å fortsatt gjøre ære på Sharp, ble i stedet et stort krater omtrent 260 km vest for Gale-krateret oppkalt etter ham; Robert Sharp-krateret.
Geologi
Fjellet befinner seg i midten av krateret Gale. På nordsiden reiser det seg 5,5 km over kraterbunnen og på sørsiden reiser det seg 4,5 km over kraterbunnen. Fjellet reiser seg dessuten noe over selve kanten på krateret. Det interessante med fjellet er at det fremstår som en haug av et stort antall sedimentærlag. Gale-krateret har blitt anslått å være 3,5–3,8 milliarder år gammelt, og på et senere tidspunkt har det trolig vært helt fylt med sedimenter. Aeolis Mons fremstår som restene som står igjen etter millioner eller milliarder av år med erosjon av sedimentlagene, og de ulike lagene kan fortelle noe om ulike perioder av Mars' geologiske historie. Erosjonen kan ha foregått ved hjelp av vind og kjemisk forvitring, men kanskje også ved hjelp av vann hvis det på et tidligere tidspunkt befant seg flytende vann i krateret.
Vikhög
Vikhög er et lite fiskeleie ved Öresundskysten i Löddeköpinge socken og småsted i Kävlinge kommun.
Nærmrste større tettsted er Löddeköpinge, cirka fem kilometer mot nordøst. Landsbyen ligger lengst ut på en odde med avgrensning mot Kävlingeåns utløp og Lommabukten i sør og Salviken i nord. På den andre siden av Salviken ligger Barsebäcks kjernekraftverk, som er satt ut av drift.
Det finnes belegg for at de første bosetterne kom til Vikhög i begynnelsen av 1800-tallet, men stedet har trolig vært bebodd allerede under bronse/jernalderen med tanke på at det finnes et par gravhauger fra denne tid.
Elbphilharmonie
Elbphilharmonie, også kalt Elbphilharmonie Hamburg eller Elphi, er et konserthus i HafenCity i Hamburg-Mitte i Hamburg. Konserthuset ligger ved Elben, nær Speicherstadt. Konserthuset ble offisielt åpnet 11. januar 2017. Konserthuset er sete for Norddeutscher Rundfunks kringkastingsorkester, NDR Elbphilharmonie Orchester.
Kaiserspeicher
Bygningen er oppført på den tidligere Kaiserhöft, det ytterste punkt på en utstikkerkai sentralt i Hamburg havn. På tomten ble det i 1875 oppført et lagerhus (tysk: Speicher) Kaispeicher A, men kalt Kaiserspeicher til ære for Vilhelm I. Kaiserspeichers klokketårn hadde på toppen montert en tidskule, synlig over hele Hamburg havn. Tidskulen eller -ballen, var et optisk tidssignal. Den ble heist til toppen to ganger daglig, og sluppet ned på nøyaktige klokkeslett. Anlegget sto i forbindelse med observatoriet Hamburger Sternwarte.
Det opprinnelige Kaiserspeicher ble sterkt ødelagt under andre verdenskrig. Klokketårnet sto fremdeles, men ble revet, og en ny bygning sto ferdig i 1963. Det nye lagerhuset ble brukt for lagring av kakao, te og tobakk, og var i virksomhet til tusenårsskiftet. Bygningen ble siden brukt til utstillinger og konserter. Den danner nå sokkelen til det nye konserthuset, og vises ved sin teglsteinsfasade.
Elbphilharmonie
Elbphilharmonie, med kallenavn Elphi, var under oppføring mellom april 2007 og oktober 2016, etter tegninger av arkitektene Pierre de Meuron og Jacques Herzog. Bygningen rager 110 meter over havet. Den inneholder blant annet tre konsertsaler på henholdsvis 2 100, 550 og 150 plasser, et hotell, restauranter og leiligheter.
Den store konsertsalen er konstruert som en vinberg, eller terrassert vingård, der ingen publikumsplasser er lengre fra dirigenten enn 30 meter.
Orgelet i den store konsertsalen er bygget av Johannes Klais Orgelbau (Bonn), mens akustikkplanleggingen er ivaretatt av Yasuhisa Toyota og hans firma Nagata Acoustics.
Elbphilharmonie var opprinnelig kostnadsberegnet til 77 millioner euro, men et estimat per 2013 var på 789 millioner euro. Bygningen skulle vært ferdigstilt i 2010, men ble først ferdig den 31. oktober 2016. Konserthuset ble offisielt åpnet 11. januar 2017.
Konserthuset er hovedsete for kringkastingsstasjonen NDRs eget orkester, NDR Elbphilharmonie Orchester.
Albedoformasjoner på Mars
Albedoformasjoner på Mars er lyse og mørke formasjoner eller mønstre som kan sees på planeten Mars ved hjelp av et jordbasert teleskop på grunn av albedo-basert kontrast.
Før romsonder ble tatt i bruk for å bistå utforskningen av Mars, var albedoformasjoner det astronomene kunne bruke til å lage kart over Mars, og mange av disse har derfor fått egne navn. Lenge opererte ulike astronomer med ulike navn, men i 1958 ble listen standardisert av Den internasjonale astronomiske union. Deres offisielle kart inneholdt 128 navngitte formasjoner, hvorav 105 kom fra Giovanni Schiaparelli, 16 fra Eugène Michel Antoniadi, 2 fra Percival Lowell, 2 fra Camille Flammarion og 3 ble opprettet av en komité.
Mange av de gamle albedo-navnene brukes fremdeles for å beskrive geografiske områder på planeten. Den internasjonale astronomiske union bruker dessuten navnene til navnsetting. I 2012 ble for eksempel fjellet Aeolis Mons oppkalt etter den gamle albedoformasjonen «Aeolis».
De lysere formasjonene ble tidlig identifisert som en frosset substans, enten vann eller karbondioksid, men de mørkere formasjonene var lenge et mysterium. Da Giovanni Schiaparelli begynte å observere Mars i 1877, trodde han først de mørkere formasjonene kunne være innsjøer eller myrer og de fikk navn som bærer preg av det (latin: mare, lacus, palus, osv.). Etterhvert ble hypotesen forkastet, men flekkene forble et mysterium, spesielt siden astronomene kunne observere at de forandret størrelse og intensitet gjennom året. I dag vet vi at flekkene kommer fra områder der vinden har blåst vekk overflatestøvet og avdekket en mørkere berggrunn. Størrelsen forandrer seg i løpet av året på grunn av sandstormer.
Iver Hole
Iver Hole (født 26. desember 1944) er en norsk, pensjonert skoleleder, samt tidligere diskoskaster.
Hole har tre medaljer fra NM med sølv fra 1971 og 1972 og bronse fra 1973. I NM-sammenheng havnet Hole bak NM-grossisten Tormod Lislerud som tok ni titler fra 1965 til 1974. . Lislerud var også den som tok den norske rekorden fra Hole i september 1971. Holes rekordkast fra 1970 plasserer han per 2014 som 17 i Norge gjennom tidene. .
Høsten 1966 startet Hole som lærervikar ved Spikkestad ungdomsskole, med hovedsakelig undervisning innen kroppsøving. Han ble senere lærer, rådgiver og inspektør. Fra 1983 til han gikk av med pensjon i 2014 var han rektor ved Slemmestad ungdomsskole. .
Etter egen karriere ble Hole trener og har trent en rekke utøvere på både lokalt og nasjonalt nivå. Blant utøverne er Mette Bergmann, som han trente mot OL i 1996. Har var også trener for Jorunn Tangen (f. 1961), Norges 5. beste diskoskaster gjennom tidene per 2014, før de giftet seg i 1987, og hun tok navnet Jorunn Tangen Hole. De har tre barn sammen.
Moltemyra (Molde)
Moltemyra er en todelt gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter to forskjellige steder i Blokkebærvegen og går sørover begge stedene, før de ender blindt. Gaten har fått navn etter Multer, i likhet med en del andre gater i bydelen som har navn etter lavtvoksende skogsvekster.
Peugeot 402
Peugeot 403, introdusert omtrent tretten år etter avviklingen av 402, kan gjerne betraktes som 402s naturlige arving. (Umiddelbart etter andre verdenskrig etterspurte markedet mindre biler, Peugeot svarte på dette behovet ved mot slutten av 1940-tallet og begynnelsen av 1950-tallet å konsentrere seg om sine 202- og 203-modeller)
En konservativ innovatør
402 var preget av det som på 1930-tallet ble en "typisk Peugeot" front, med frontlykter plassert godt bak grillen. Karosseriet minnet om Chrysler Airflow, og fikk i Frankrike kallenavnet Fuseau Sochaux som løst kan oversettes som "Sochaux-raketten" (etter byen den ble produsert i). Strømlinjede former preget fransk bildesign på 1930-tallet, noe som vises ved å sammenligne for eksempel Citroën Traction Avant eller noen av Bugatti-modellene fra denne perioden med tidligere modeller: Peugeot var blant de første volumprodusentene som brukte strømlinjeutforming i en slik utstrekning man kan se på 402 og den noe mindre Peugeot 202 i kjøretøyutvalget tilpasset et volummarked.
Det innfelte dørhåndtaket på bilen fremhevet også Peugeots innovative ambisjoner, det samme gjorde de markedsførte automatgir- og dieselmotor-alternativene. Sammenligning med Citroëns store familiebil på den tiden var – og er fortsatt – uunngåelig. I en slik sammenligning ser man at de grunnleggende byggestenene for 402 var ganske konvensjonelle, basert på kjent teknologi, og antagelig relativt billig å utvikle og produsere: det var Citroën som i 1934 hadde blitt tvunget til å selge sin bilproduksjonsvirksomhet til sin største kreditor. Ved å holde seg til en tradisjonell separat chassiskonfigurasjon, ble det også mye enklere for Peugeot å tilby 402 med et bredt spekter av ulike karosserivarianter.
Modellspekteret
En enormt dyr cabrioletversjon var 402 Éclipse Décapotable, med den første motoriserte nedfellbare hardtop. Denne hadde blitt utformet, og patentert i 1931, av Georges Paulin. Interessen for Éclipse økte med gjeninnføringen av nedfellbar hardtop i Misubishi 3000GT Spyder i 1995 og påfølgende popularisering av konseptbiler som Mercedes-Benz SLK. Peugeot gjenintroduserte Éclipse Décapotable med 2001-lanseringen av toseteren 206 CC med nedfellbar hardtop.
Det innfellbare taksystemet ble innlemmet i ulike lavvolum-utgaver av Peugeots cabrioleter i 1930-årene, satt sammen av Émile Darl'mat's Paris-baserte Peugeotforhandler og karosserivirksomhet – som også produserte aerodynamiske sportscoupé 402-versjoner etter mønster av karosseribyggerens eget karosseri for Bugatti Type 57 Atlantic.
Lette nyttekjøretøysvarianter av 402 ble også produsert, og i løpet av bilens siste år, under andre verdenskrig, økte disse variantene sin betydning for 402s totalsalg. Kildene varierer med hensyn til hvorvidt produksjonen tok slutt i 1942 eller fortsatte videre, muligens til 1944.
Motorer
Bilen ble lansert med en rekkefirers vannavkjølt motor på 1991 cm³ med soppventil. Oppgitt maksimal effekt var ved 4 000 o/min. Med kunne bilen oppnå en toppfart på. I 1938 ble volumet økt til 2 142 cm³ med introduksjonen av Peugeot 402B, og den oppgitte effekten var nå på. Gitt det store utvalget av karosserilengder og varianter tilbudt, varierer kildene svært med hensyn til ytelsestall oppgitt for standardmotoriserte 402.
Andre motorversjoner fantes også, med en oppgitt effekt på for en Darl'mat-versjon av en høyytelses coupéversjon.
En 2,3 l dieselmotor ble også utviklet som ville ha gjort 402 til én av de aller første dieselsedaner kommersielt tilgjengelig: om lag tolv 402-biler med dieselmotor ble bygd, men utbruddet av krigen hindret innføringen av 402 diesel på markedet. Utviklingsarbeidet var imidlertid ikke bortkastet, og i 1959 skulle Peugeot lansere en av verdens tidligere dieseldrevne sedaner, likevel slått på målstreken av Mercedes Benz.
Girsystem
Standard girkasse var en tretrinns manuell girkasse som drev bilens bakhjul.
Alternativt ble en Cotal tretrinns automatisk kasse tilbudt, men dette var et komplisert og dyrt system som man oftere fant på mer eksklusive modeller fra merker som Delahaye og Delage. Systemet var for dyrt til å appellere til 402s kjøpere.
Bremsene på 302 var kabelopererte trommelbremser: kabelopererte bremser ble på denne tiden ansett som en gammel teknologi som svekket den innovative bildet presentert av andre aspekter ved 402.
Kommersiell suksess
Omtrent 75 000 eksemplarer av 402 ble produsert i løpet av syv eller flere års produksjon. Bilen tok Peugeot fra 1930-årene inn 1940-årene, en periode som representerte en dramatisk reduksjon i antall bilprodusenter i Frankrike. Av de overlevende ble Citroën tatt over av et dekkselskap i 1930-årene, Renault nasjonalisert i 1940 mens Peugeot overlevde og beholdt sin selvstendighet.
Quartiere Tor di Quinto
Tor di Quinto er Romas 18. quartiere og har betegnelsen Q. XVIII. Navnet Tor di Quinto kommer av Torre di Quinto, et vakttårrn fra middelalderen. Quartiere Tor di Quinto ble etablert i 1954.
Raoul Ronsmans
Raoul Ronsmans (født 12. januar 1950) er en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 1972 i München, hvor laget hans ble nummer 10.
Tranebærvegen (Molde)
Tranebærvegen er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Blokkebærvegen og går nordvestover før den ender blindt. Gaten har fått navn etter Tranebær, i likhet med en del andre gater i bydelen som har navn etter lavtvoksende skogsvekster. Igaten ligger blant annet en friluftsbarnehage.
Pareidoli
Pareidoli (fra gresk «feil bilde», av para, «ved siden av, liknende» og eidolon, «bilde») er det kognisjonspsykologiske fenomenet at tilfeldige sanseinntrykk virker meningsfulle når inntrykkene likner på noe kjent. En vanlig feiltolkning og et synsbedrag er å se ansikter og menneske- eller dyreliknende figurer i former og detaljer i flekker, deler av bilder, gjenstander og naturformasjoner.
Pareidoli er en type apofeni (på engelsk apophenia), menneskers tilbøyelighet til å finne mening og se sammenhenger i ting som i utgangspunktet er usystematiske og vilkårlige. Apofeni skyldes hjernens kreative evner og kan føre til morsomme småopplevelser og fantasifulle gjetninger. Egenskapen kan også skape misforståelser og vrangforestillinger, for eksempel å se spøkelser i lys og skygger, oppdage hemmelige meldinger i tilfeldige tall og tekster eller høre skjulte beskjeder i utydelige lydopptak. Å se falske mønstre er også viktig for kognitiv bias (psykologiske feilslutninger og forutinntatte meninger som avviker fra virkeligheten).
Betegnelse
Pareidoli kalles Pareidolie på tysk og pareidolia på engelsk. Ordet kommer fra de greske para (παρά), som betyr «ved siden av, istedenfor, liknende», men her brukes om «feilaktig, falsk», og substantivet eidolon (εἴδωλον), «avbildning, synsbilde, form, skikkelse».
Evolusjonær bakgrunn
Evnen til å tolke sanseinntrykk fritt og oppfinnsomt og gjenkjenne mønster i antydninger som likner på annet, antas å skyldes menneskets evolusjonære utvikling; individer som for eksempel tidlig værer faresignaler, enten truslene er virkelige eller ikke, vil lettere overleve enn dem som ikke gjør det og kunne føre disse personlighetstrekkene videre til kommende generasjoner. Å oppdage mønstre og årsakssammenhenger i en kaotisk verden, er også viktig for å forstå og lære og dermed kunne handle mer hensiktsmessig og effektivt. På den annen side kan denne nedarvede tendensen til å lete etter mening i tilværelsen, anta at alt har en hensikt og jakte på orden og systemer, føre til falske forestillinger og altså at en ser illusoriske sammenhenger i tilfeldige sammentreff.
Liste over TV-programmer produsert av NRK Drama 1991-1996
Fjernsynsteatret ble nedlagt i 1990 og erstattet av en utvidet Dramaavdeling med Karen Bamborough som leder.
Pareidoli
Synsinntrykk
Pareidoli kan utnyttes psykologisk og nevrologisk som hjelp til å stille diagnoser. Radiologer kan utnytte effekten for å gjennkjenne mønstre. Rorschach-metoden er en psykologisk test som utnytter pareidoli brukt av freudianske psykiatre for å utforske den ubevisste delen av sinnslivet til pasienten. Pareidoli har vært observert hos pasienter med tvangslidelser. Malere har utnyttet fenomenet til å lage portretter og annen kunst som egentlig er sammenstillinger av f.eks. frukt, bøker eller personer i et landskap.
Pareidoli har ført til at ikke-eksisterende helleristninger har blitt observert og registrert. I Xiaojinggou i Kina ble en stor samling steiner undersøkt for å komme på UNESCOs verdensarvliste, men det som så ut som over tusen helleristninger, viste seg alle sammen å være et resultat av pareidoli. Naturhistorikeren Chonosuke Okamura laget på 1970- og 1980-tallet en egen taksonomi for antatte «minimennesker» som levde for 425 millioner år siden. I 1996 fikk han en Ig Nobelpris for sin «forskning» som var basert på hans egen pareidoliske oppfatning av steiner.
Astronomen Percival Lowell, som blant annet bidro til oppdagelsen av planeten Pluto, «gjenkjente» kanaler på Mars og publiserte i 1906 boken Mars and Its Canals. Han konkluderte med at det måtte være intelligent liv på Mars. Lowells teorier inspirerte blant annet H.G. Wells og andre science fiction-forfattere.
Google slapp i 2015 programmet DeepDream som fremhever mønstre ved bruk at pareidoli-algoritmer.
«Kartozoologi»
Ifølge Norsk kartozoologisk forening er kartozoologi «studiet av dyr hvis omriss fremtrer paradigmatisk i gatebildet i bykart, særlig med hensyn til fysiske tegn på dyrenes tilstedeværelse i det korresponderende terreng». Tor Åge Bringsværd, Roger Pihl og Eilert Sundt grunnla foreningen i 2003, og Bringsværd utgav i 2006 Jakten på den skjulte elefant som en håndbok i kartozoologi, en form for pareidoli-lek.
Å finne figurer, særlig dyreformer (zoomorfe figurer), i kart og andre døde ting er en gammel tradisjon. I 1570 tegnet for eksempel kartograf Sebastian Munster Europa som en dronning der Italia og Danmark var hver sin hånd.
Hørselinntrykk
The Beatles hadde en baklengs gitarsolo på musikkalbumet Revolver, og i tiden etter fant mange forskjellige lyd-pareidoliske baklengsbudskap innen rockemusikk. Elektronisk stemme-fenomen (EVP), en metode for å «snakke med døde», antas å være svake radiosignaler blandet med statisk støy som mennesker kan «gjenskape» ved hjelp av fantasi og lyd-pareidoli.
Jean-André Zembsch
Jean-André Zembsch (født 17. desember 1949) er en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 1972 i München, hvor laget hans ble nummer 10.
Marius Holm
Marius Holm (født 8. august 1975) er en norsk landbrukskandidat og organisasjonsleder.
Han er daglig leder i miljøstiftelsen ZERO. Holm har vært leder av ZERO siden høsten 2012. Han er beskrevet som en «viktig aktør i miljøkampen» av leder i Bellona Frederic Hauge. I forbindelse med ansettelsen som ny leder i ZERO omtalte ZEROs styreleder, Erik Espeset, Holm som «den innen miljøbevegelsen som er mest skolert når det gjelder klimapolitikk og teknologiske klimaløsninger.»
Holm er utdannet cand.agric. med en master of science i økonomi og ressursforvaltning fra Universitetet for miljø- og biovitenskap.
I 2021 ble han ansatt som konserndirektør for kommunikasjon og samfunnskontakt i Vy.
Tyttebærsvingen (Molde)
Tyttebærsvingen er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Blåbærlia og går i en sving til utgangspunktet for starten. Gaten har fått navn etter Tyttebær, i likhet med en del andre gater i bydelen som har navn etter lavtvoksende skogsvekster.
Mani Cooper
Manon Louise «Mani» Cooper (født 6. juni 2003) er en britisk kombinertløper og skihopper, som representerer den østerrikske klubben SV Innsbruck-Bergisel. Hun er den første kvinnelige olympiske kombinertutøveren fra Storbritannia.
Cooper representerte Storbritannia under Vinter-OL for ungdom 2020 og kom på 19.-plass i jentenes kombinertøvelse. Samme sesong deltok hun i Junior-VM på ski 2020, hvor endte hun på 32.-plass i kombinert-jentenes normalbakkerenn.
Hun innhar den britiske rekorden for det lengste skihoppet landet av en kvinne, som lyder på 77 meter og ble satt 20. desember 2020 i Seefeld under Alpecupen i skihopping 2020/21.
Chris Ineson
Chris Ineson (født 4. januar 1945 ) er en newzealandsk landhockeyspiller.
Han representerte New Zealand under Sommer-OL 1972 i München, hvor laget hans ble nummer 9.
Svartjord
Svartjord (fra russisk , tsjernoziom, «svartjord») er et nesten helt svart jordsmonn med opptil én meter dyp humus. Svartjord skapes i grovkornet, veldrenert og kalkrik jord, og forekommer først og fremst i steppelandskap. Svartjord er blant verdens mest fruktbare jordsmonn, og en stor del av verdens hvetedyrking foregår i slik jord. Store områder med svartjord og lignende jordtyper finnes nord og øst for Svartehavet, i Mellom- og Sørøst-Europa, på prærien i Nord-Amerika og på pampasen i Sør-Amerika.
Kävlingeån
Kävlingeån eller Lödde å er et vassdrag i midtre Skåne. Kävlingeån er en av Skånes tre største åer (de to andre er Helge å og Rönneå). Lengden er på cirka 50 km, inklusive kildetilflytende cirka 90 km. Flodområdet er på cirka 550 km², og nedbørsfeltet på 1203,8 km2.
Kävlingeån kommer fra Vombsjön og rinner ganske rett vestover, i begynnelsen - gjennom Vombsänkan - med en svak dragning mot nord, men etter Kävlinge i klart sørvestlig retning straks sør for samfunnet Löddeköpinge, der åen kalles Lödde å. Mellom Vikhög og Bjärred munner åen ut i Lommabukten. Området ved munningen er et naturreservat.
Sidetilfytende åer er Klingavälsån fra venstre og Bråån fra høyre. Kildetilflytende er Björkaån (også kalt Tolångaån eller Vollsjöån) som kommer til Vombsjön østfra, fra nordlige del av Sjöbo kommun.
Forekommende fisker
Følgende 28 fiskearter forekommer i Kävlingeån
Gulknokespurv
Gulknokespurv (Arremon taciturnus) er en spurvefugl i slekten Arremon i familien buskspurver.
Underarter og utbredelse
Det er beskrevet tre underarter av gulknokespurv: :
Makroalge
Makroalge er en uformell gruppering som betegner flercella alger som kan sees uten bruk av mikroskop.
Makroalger finnes i alle de tre store algegruppene: brunalger, rødalger og grønnalger. Det uformelle begrepet "tang og tare" omfatter som regel alle makroalgene.
I Norge er det påvist ca 480 arter. Av disse er 205 rødalger, 175 brunalger og 100 grønnalger.
Ahmed Kamel Shatta
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i kvalifiseringen i kulestøt.
Norrländska samlingspartiet
Norrländska samlingspartiet (NS) er et svensk politisk parti som ble stiftet i 2009. Norrländska samlingspartiet ble opprettet for å forsterke og holde sammen regionen.
En av initiativtakerne er Arne Forsell. Partiet stilte lister ved riksdagsvalget 2010 og fikk 1,456 stemmer.
Kreklingbakken (Molde)
Kreklingbakken er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Grandvegen og går vestover før den går sør og ender blindt. Gaten har fått navn etter Krekling, i likhet med en del andre gater i bydelen som har navn etter lavtvoksende skogsvekster.
Heliopetes
Heliopetes er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).
Utseende
Slanke, hvite og svarte smygere. På oversiden er de fleste artene hvite med svarte eller mørkbrune vingespisser, noen har mer omfattende, svarte tegninger. Undersiden har mer omfattende, brunlige tegninger, hos noen arter er vingeårene brune. Larven er grønn eller rødbrun, tett kledd med nokså korte, oppstående hår.
Levevis
Disse smygerne finnes gjerne på tørr buskmark, der larvene utvikler seg på busker i kattostfamilien.
Utbredelse
Slekten er neotropisk og forekommer over det meste av Sør- og Mellom-Amerika, også i det sørlige USA.
Systematisk inndeling
Inndelingen følger Brower & Warren (2007).
Kevin Rigby
Kevin Rigby (født 4. juli 1942) er en newzealandsk landhockeyspiller.
Han representerte New Zealand under Sommer-OL 1972 i München, hvor laget hans ble nummer 9.