cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anthology 2
Albumet inneholdt den andre «nye» The Beatles-sangen, «Real Love», en demo av det avdøde beatlesmedlemmet John Lennon, som resten av gruppen spilte inn instrumenter, bakgrunnsvokaler og diverse andre ting.
Anthology 2 solgte bra, det gjorde også forgjengeren – Anthology 1. I USA debuterte den som nummer 1, og solgte 442 000 eksemplarer den første uken. Neste uke falt albumet ned til nummer 2, og solgte 201 000 eksemplarer, og førsteplassen ble overtatt av Alanis Morissettes Jagged Little Pill. Albumet klarte å bli to uker til på Top 10 (på 4.-plass og så 8.-plass), og forble på Billboard 200 22 uker totalt, og kom tilbake på listen to ganger, som nummer 96 i løpet av julesesongen i 1996. Alt i alt lå albumet 37 uker på listene (åtte mer enn Anthology 1) og solgte 1 707 000 eksemplarer (bekreftet av RIAA), og ble sertifisert 2x platina. I Storbritannia, var suksessen like stor. Anthology 1 debuterte som nummer 2 da det ble gitt ut i 1995, men etterfølgeren klarte å nå nummer 1, hvor den forble en uke. Albumet ble liggende 13 uker på UK Albums Chart.
Om Anthology 2
Denne utgivelsen var sannsynligvis den mest etterlengtede av Anthology-serien ettersom den behandlet den mest kreative perioden i The Beatles-karriere, årene 1965-1968 da de på egen hånd endret kursen på populærmusikken. Her finnes utkast og demoer som dokumenterer hvordan gruppen bygget opp og bearbeidet ulike sanger som «Strawberry Fields Forever» i en svært forskjellig utgave enn originalen og «Being for the Benefit of Mr. Kite!», sammen med mer rendyrkede popsanger fra Rubber Soul og Help! også blir vist. Her finnes også den legendariske proto-metall jammingen av «What's the New Mary Jane» som ikke så dagens lys før denne utgivelsen. Andre sanger som aldri tidligere har blitt utgitt er «If You've Got Trouble», «That Means a Lot» og «12 Bar Original», den siste en morsom jam tilsvarende Green Onions. Interessant er også en innspilling av George Harrisons «Taxman» med verselinjen «Anybody gotta bitta money» i stedet for«ha ha Mr. Wilson... ha ha Mr. Heath» fra Revolver-versjonen. «I Am the Walrus» uten orkester er interessant samt en «Hello, Goodbye» med mer gitar i introen men ellers tammere arrangement.
For de fleste tunge Beatles-fans er den «nye» sangen «Real Love» den største grunnen til å skaffe seg samlingen. Sangen ble restaurert fra en multigenerasjoners kassett-tape som Lennon hadde spilt inn hjemme. Opptaket hadde tidligere florert på piratplater, som bootlegen «The Lost Lennon Tapes 33-34-35».
Om serien
Hele Anthology-samlingen ble utgitt i årene 1995 og 1996 bestående av tre utgivelser med to CD-er i hver, og hadde en mengde av likt og ulikte, av sjeldne og gylne opptak og «outtakes», mindre heldige opptak som kanskje burde forblitt i skapet. Anthology-samlingen består av:
Sporliste
Alle sanger er skrevet av John Lennon og Paul McCartney, unntatt hvor annet er merket (se Lennon/McCartney).
Casserengue
Casserengue er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
ISO 3166-2:MR
For Mauritania er det definert koder for ett distrikt og tolv regioner. Distriktet Nouakchott er landets hovedstad og har spesiell status på linje med regionene.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er MR, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Mauritania. Andre del er en av følgende:
Indieraligus
Indieraligus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Denne gruppen blir regnet til underfamilien hornbiller (Dynastinae).
Utseende
Middelsstore hornbiller uten horn eller spisse knøler på hode og pronotum. På undersiden er bakkroppen og de to bakerste beinparene tett kledt med lange hår.
Heterogomphus dilaticollis
Heterogomphus dilaticollis er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En stor (ca. 40 millimeter), kraftig, svart, halvblank hornbille. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et horn på hodet og en uthuling foran på pronotum. Hos denne arten er hornet ganske kort og uthulingen liten, med en spiss knøl på hver side. Hunnen har ikke horn. Pronotum er ganske tett punktert hos begge kjønn, men med et blankt område i midten bak. Forleggen (protibia) har fire tenner på utsiden som er rettet skrått framover. Dekkvingene er ganske lite punkterte, blanke. Undersiden har lange, gulaktige hår.
Levevis
Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.
Utbredelse
Arten er utbredt i Colombia, Venezuela, Peru og Ecuador.
Randolph County (Georgia)
Randolph County er et fylke i den amerikanske delstaten Georgia.
The Star (London)
The Star var en engelsk kveldsavis som ble utgitt i London fra 1788 til 1831.
Første utgave ble trykt den 3. mai 1788 med Peter Stuart som redaktør. Avisens grunnleggende sponsorer inkluderte forleggerne John Murray og William Lane fra Minerva Press.
Persisk einer
Persisk einer er et bartre som tilhører einerslekten Juniperus i sypressfamilien. Den regnes enten som en egen art, Juniperus polycarpos, eller som en underart av gresk einer, Juniperus excelsa ssp. polycarpos.
Den vokser lenger øst enn gresk einer, med vestlig begrensning i det østre Tyrkia, Kaukasus, nordlige Iran, Usbekistan og det sentrale Afghanistan fra vest til øst. Persisk einer vokser inn i fjellrekken Tian Shan innover til Kirgisistan, og lenger sør går den fjellveien til Quetta i Pakistan og Himachal Pradesh i India. Den går ned til 500 moh. og opp til 3 800, men normalt finner vi den på 1 200–3 000 moh. Den tåler både tørke og kulde meget godt.
Hovedarten, Juniperus excelsa (gresk einer) vokser rundt den østre delen av Middelhavet og østover til sørbreddene av Det kaspiske hav.
Treet vokser sakte og blir 5–20 meter høyt, og kan ha en diameter på 2 meter. Kronen er rund eller irregulær. Nålene på unge skudd sitter i grupper av 3 og er inntil 8–10 mm lange, voksne nåler er grågrønne, skjellaktig tette og 1–3 mm. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.
Frøkonglene modner til blå-svarte bær med et tidvis hvitt vokslag, inntil 6–14 mm store, runde eller ovale og har flere frø enn Juniperus excelsa. Hannkonglene er inntil 3–4 mm store, de sprer pollenet tidlig om våren.
Diego López Rodríguez
Diego López Rodríguez (født 3. november 1981) er en spansk fotballspiller som spiller for Rayo Vallecano.
Han er kanskje mest kjent for sin tid hos hvor han spilte over 150 kamper mellom 2007 og 2012. Etter det dro han til hvor han spilte en halv sesong før han den 30. januar 2013 dro til som erstatter for Casillas som hadde brukket hånden. Han ble hentet til AC Milan i august 2014.
Den 23. mai 2017 skrev han under for en permanent overgang til Espanyol fra AC Milan. Han skrev under på en kontrakt til 30. juni 2020.
Sacaba
Sacaba er en by i departementet Cochabamba i Bolivia.
Kominform
Kominform avløste komintern i 1947. Kominform var et tiltak for å få kontroll over kommunistpartiene i Øst-Europa.
Communist Information Bureau var det første forumet for kommunistpartier og arbeiderpartier over hele verden etter den andre verdenskrigen. Den tok utgangspunkt i realitetene som oppstod etter krigen med etablering av Østblokken under sovjetisk herredømme. Det var Sovjetunionen som dominerte Kominform helt fra begynnelsen med konferansen i september 1947. Josef Stalin innkalte til konferansen som skulle avgjøre om østblokken skulle svare ja eller nei til Marshall-hjelpen fra USA. Hovedsetet for Kominform ble lagt til Beograd i Jugoslavia. Etter Titos brudd med organisasjonen i 1948 ble hovedsetet flyttet til București i Romania. Hensikten med Kominform var å koordinere østblokkens politikk under ledelse av Sovjetunionen. Kominform ble oppløst i 1956 som resultat av av-Staliniseringen.
Jacob Tullin Thams
Thams vant det spesielle hopprennet under de første olympiske vinterlekene i Chamonix 1924, og ble verdensmester i hopp under VM på ski 1926 i Lahtis. Han vant Damenes pokal i Holmenkollen fire år på rad (1924–1927).
Under OL 1936 i Berlin tok han en sølvmedalje i seiling, og er dermed en av få som har medalje i både sommer- og vinter-OL.
I 1926 ble han tildelt Holmenkollmedaljen. Fire år tidligere, i 1922, satte han bakkerekord i Holmenkollen med 46 meter. Denne rekorden sto til 1926, da Harald Sørensen hoppet 47 meter.
Geoffroy
Geoffroy, er et familienavn (slektsnavn).
Brewster’s Millions (1914)
Brewster's Millions er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av Cecil B. DeMille og Oscar C. Apfel.
Handling
Den velstående Edwin Peter Brewster fornekter sin egen sønn Robert, etter at sønnen velger å gifte seg med Louise Sedgwick - en kvinne med veldig beskjedne økonomiske midler. Mange år senere har imidlertid E.P. Brewster etterlatt en million dollar til sønnen Monty - en bank-funksjonær. Kort tid senere får Monty vite at han også har arvet syv millioner dollar fra sin onkel George, på den betingelse av at Monty kvitter seg fra bestefarens formue i løpet av ett år - men uten å avsløre hvorfor. En ytterligere bestemmelse er at pengene utelukkende skal brukes til personlige utgifter.
Monty skaffer seg derfor et overdådig forbruk, investerer i aksjer, og leier en lystbåt som han reparerer for å seile over hele verden. Ved en havn redder han Peggy Gray, hans barndomskjæreste, som holder på å bli bortført av en arabisk sjeik. Monty frir til Peggy, som ivrig aksepterer giftermålet. Men kort tid senere oppdager Monty om at Swearengen Jones, eksekutor når det gjelder hans onkels testament, har stukket av med hele formuen hans.
Brute Force
Brute Force er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av D. W. Griffith.
Handling
En primitiv stamme blir angrepet av ape-lignende menn, og de blir truet av forskjellige monstre fra forhistorisk tid.
Richmond County (Georgia)
Richmond County er et fylke i den amerikanske delstaten Georgia.
Europa (måne)
Europa, eller Jupiter II, er en av Jupiters måner. Den er den sjette månen og den andre galileiske månen utover fra Jupiter. Månen fullfører et omløp på 3,55 jorddager og har baneresonans med Io og Ganymedes. Diameteren på 1,569 km gjør Europa til den minste av de fire galileiske månene, og til den sjette største månen i solsystemet. Utenfor Jupiter-systemet er bare Titan og jordens måne større. Europa har planetmasse – det vil si stor nok masse til å oppnå hydrostatisk likevekt, og hadde vært en dvergplanet dersom den gikk i bane direkte rundt solen.
Europa består primært av silikatbergarter, sannsynligvis med en kjerne av jern, og har en tynn atmosfære hovedsakelig sammensatt av oksygen. Overflaten, som stort sett består av is, er en av de jevneste i solsystemet, og er tverrstripet av sprekker og riller og med relativt få kratre. Dens tilsynelatende unge glatthet har ført til teorier om et underjordisk hav av vann som huser utenomjordisk liv. Hypotesen foreslår at varmeenergi fra tidevannsakselerasjon gjør at havene forblir flytende, og driver geologisk aktivitet på samme måte som platetektonikk.
Europa ble oppdaget av Galileo Galilei i 1610 og av Simon Marius rundt samme tid. Det har blitt foretatt stadig bedre observasjoner gjennom århundrer ved bruk av stadig mer avanserte teleskoper og ved forbiflyvninger med romsonder. Pioneer 10 var i 1973 det første romfartøyet som besøkte Europa. Det er blitt etterfulgt av syv andre romsonder. Romsonden Galileos besøk fra 1996 til 2003 har gitt hovedmengden av vår nåværende kunnskap om Europa.
Europas spennende egenskaper har ført til flere ambisiøse forslag om utforskning. Antydningen om utenomjordisk liv har sikret Europa en høy profil blant romforskere og har ført til en jevn lobbyvirksomhet for fremtidige ekspedisjoner.
Europa deler navn med hovedbelteasteroiden 52 Europa.
Nomenklatur
Gallileo Gallilei hevdet retten til å navngi de galileiske månene. Han vurderte benevnelsen «kosmiske stjerner», men landet på de «medicianske stjernene». Den franske astronomen Nicolas-Claude Fabri de Peiresc foreslo personnavn fra Medici-familien, men forslaget ble ikke tatt opp.
Simon Marius hevdet også å ha funnet de galileiske månene. Selv om han ikke ble kreditert oppdagelsen, ble hans navn på månene tatt i bruk. I publikasjonen Mundus Iovialis anno M.DC.IX Detectus Ope Perspicilli Belgici fra 1614 foreslo han navnene «Jupiters Merkur» (Io), «Jupiters Venus» (Europa), «Jupiters Jupiter» (Ganymedes) og «Jupiters Saturn» (Callisto), eller den første, andre, tredje og fjerde av de «jovianske planetene».
Nomenklaturen slo ikke an. Basert på forslag fra Johannes Kepler i oktober 1613, utarbeidet han et skjema hvor månene var oppkalt etter elskerinnene til Zevs fra gresk mytologi eller hans ekvivalent Jupiter fra romersk mytologi. Den andre av de største månene ble oppkalt etter skikkelsen Europa i gresk mytologi, en fønikisk adelskvinne og datter av kongen av Tyr, som ble kurtisert av Zevs og ble dronning av Kreta:
Brane Idrettslag
Brane Idrettslag (stiftet 11. november 1917) er et idrettslag fra Roverud i Kongsvinger i Innlandet. Idrettslaget ble stiftet med det formål å være idrettslag for hele Brandval kommune, men er i hovedsak begrenset til Roverud og omegn. Laget er et fleridrettslag som opp gjennom historien har holdt på med blant annet fotball, håndball, friidrett, ski og skøyter. Braneplassen ved Roverud er hjemmebanen til fotballaget, mens håndballaget benytter haller på Kongsvinger.
Europa (måne)
Omløp og rotasjon
Europa fullfører et omløp rundt Jupiter på 3,55 dager med en baneradius på 670,900 km. Med en eksentrisitet på 0,009 er banen nesten sirkulær, og inklinasjonen relativ til det jovianske ekvatorplanet er kun 0,470°. Som de andre galileiske månene har Europa en bundet rotasjon med Jupiter der den ene halvkulen alltid vender mot planeten. Derfor er der et sub-joviansk punkt på Europas overflate hvor Jupiter tilsynelatende henger direkte over. Nullmeridianen er linjen som krysser dette punktet.
Brane Idrettslag
20. april 1929 stiftet arbeiderbevegelsen AIF Fart på Roverud. Fart og Brane ble slått sammen i 1940, effektivt fra 1946 grunnet andre verdenskrig. I kjølvannet av denne sammenslåingen ble Roverud og Omegn idrettslag dannet, men dette laget klarte ikke holdt aktiviteten oppe.
Europa (måne)
Omløp og rotasjon
Forskning antyder at tidevannslåsen ikke er fullstendig: Noen forskere har foreslått en ikke-synkron rotasjon, hvor Europa roterer raskere enn den går i bane rundt Jupiter, eller gjorde det før i tiden. Dette antyder en asymmetri i fordelingen av den indre massen, og et underjordisk lag av væske som skiller isskorpen fra de indre bergartene.
Brane Idrettslag
Brane Tigers er et tilbud for utviklingshemmede med lag både innen fotball og håndball.
Skøyter
Klubben meldte seg ut av Norges Skøyteforbund i løpet av forbundets tingperiode 1988–1990, og dermed også ut av Hedmark Skøytekrets.
Europa (måne)
Fysiske egenskaper
Europa er litt mindre enn jordens måne. Med en diameter like over 3,100 km er Europa den sjette største månen og det femtende største objektet i solsystemet. Den er den minste av de galileiske månene, men har likevel større masse enn den samlede massen til alle kjente måner i solsystemet som er mindre enn den. Tettheten antyder en sammensetning som minner om de terrestriske planetene, primært bestående av silikatbergarter.
Indre struktur
Det antas at et ytre lag av vann har en tykkelse på ca. 100 km; noe som en øvre skorpe av frossen is og noe som et flytende hav under isen. Data fra Galileo-sonden viste at Europas magnetfelt blir fremkalt gjennom vekselvirkning med Jupiters magnetfelt, og antyder et konduktivt underjordisk lag som sannsynligvis er et flytende hav av saltvann. Skorpen antas å ha blitt forskjøvet 80°, noe som er usannsynlig hvis isen satt fast i mantelen. Europa har sannsynligvis en metallisk jernkjerne.
Overflateformasjoner
Europa er et av de jevneste objektene i solsystemet. De dominerende markeringene på kryss og tvers av månen ser ut til å være hovedsakelig albedoformasjoner, som understreker en lav topografi. Overflaten er tektonisk aktiv, med få nedslagskratere. Basert på estimert frekvens av sannsynlige kometbombardementer, er den 20–180 millioner år gammel. Den isete overflaten gir Europa en albedo (lysreflektivitet) på 0.64, en av de høyeste blant alle månene. Det er foreløpig ingen konsensus omkring de noen ganger motstridende forklaringene på overflateformasjonene.
Strålingsnivået på overflaten tilsvarer ca. 540 rem (5,400 mSv) per dag, som er helseskadelig eller dødelig for mennesker.
Lineae
Den mest aksepterte hypotesen er at lineamentene skyldes utbrudd av vann i varmere tilstander, hvor skorpen åpnet seg og blottla varmere lag under. Noe lignende kan sees på jordens midthavsrygger. Bruddene antas i stor grad å skyldes tidevannspåkjenningene fra Jupiter. Fordi Europa alltid vender samme side mot Jupiter, burde påkjenningen danne forutsigbare mønstre.
Bare de yngste lineamentene følger dette mønsteret; de andre finnes i stadig forskjellige retninger desto eldre de er. Dette kan skyldes at overflaten roterer raskere enn det indre, fordi det underjordiske havet frikobler overflaten fra steinmantelen, og fordi Jupiters gravitasjon trekker på den ytre isskorpen. Sammenligninger av bilder fra Voyager og Galileo-sondene gir en øvre grense på denne hypotetiske glidningen. Den fulle rotasjonen til det ytre stive skallet i forhold til Europas indre skjer over minimum 12,000 år.
Andre geologiske formasjoner
Andre formasjoner er sirkulære og elliptiske lenticulae (latin for «fregner»). Noen er kupler, noen er groper og noen er glatte, mørke flekker. Andre har en usammenhengende og grov tekstur. Kuplene ser ut som deler av de gamle slettene rundt dem, og ble trolig dannet da slettene ble presset opp nedenfra.
En alternativ hypotese foreslår at lenticulaene er små områder med kaos, og at gropene, flekkene og kuplene er artefakter som følge av overtolkning av tidlige Galileo-bilder med lav oppløsning. Antydningen er at isen er for tynn til å støtte den konvektive diapir-modellen som formasjonsdannelse.
I november 2011 presenterte et lag av forskere fra University of Texas i Austin og andre steder bevis i publikasjonen Nature som antydet at mange «kaosterreng»-formasjoner på Europa sitter på toppen av store innsjøer av flytende vann. Disse innsjøene ville være helt innkapslet i månens isete ytre skall og tydelig fra et flytende hav antatt å eksistere lengre ned under isskallet. Endelige beviser vil kreve en romferd som undersøker isskallet direkte eller indirekte, for eksempel ved bruk av radar.
Underjordiske hav
De fleste planetologer tror det finnes flytende vann under overflaten som varmes av tidevannskreftene. Den radioaktive nedbrytingen, som er nesten den samme som i jorden (per kg bergarter), tilfører ikke tilstrekkelig varme til dette. Volum-til-overflate-forholdet er nemlig mye lavere fordi månen er mindre enn jorden. Overflatetemperaturen ligger i snitt rundt 110 Kelvin (K) ved ekvator og 50 K ved polene, og isskorpen er hard som granitt. De første hintene om et underjordisk hav kom fra teoretiske betraktninger av tidevannsoppvarmingene som skyldes Europas noe eksentriske bane og baneresonans med andre galileiske måner.
Medlemmer av bildegruppen til Galileo argumenterer for at Europa har underjordiske hav på grunnlag av analyser av bilder fra Voyager og Galileo. «Kaosterreng» er blitt foreslått som regioner hvor underjordiske hav har smeltet seg gjennom isskorpen, men dette er kontroversielt. De fleste geologer støtter «tykk is»-modellen, hvor havene sjelden eller aldri har vekselvirket direkte med overflaten. Ulike modeller for beregning av isskallets tykkelse gir verdier på mellom to og flere titalls kilometer.
«Tykk is»-modellen støtter seg til studier av Europas store kratre. De største nedslagsformasjonene er omgitt av konsentriske ringer og ser ut til å fylles med relativt flat, ny is; basert på dette og den beregnede mengden varme som genereres av tidevannet er det forutsagt at den ytre skorpen av fast is er 10–30 km tykk, inkludert et lag av seig «varm is», mens det flytende havet under kan være ca. 100 km dypt. Dette gir et volum på 3 m³ for Europas hav, litt over to ganger det samlede volumet til havene på jorden.
«Tynn is»-modellen antyder at isen er et par kilometer tykk. De fleste planetologer konkluderer imidlertid med at denne modellen bare omfatter de øverste lagene av skorpen som kan bli elastiske av Jupiters tidevannskrefter. Et eksempel er analyser av fleksibiliteten hvor månens skorpe blir modellert som et plan eller sfære som blir belastet og bøyd med tunge laster. Slike modeller antyder at den ytre elastiske delen av isskorpen kan være så tynn som 200 m, og at kontakt mellom det flytende indre og overflaten kan oppstå gjennom åpne rygger og forårsake dannelsen av kaosterreng.
I desember 2008 ble det foreslått at Jupiter oppvarmer Europas hav ved å generere store tidevannsbølger på grunn av Europas lille, men eksisterende aksehelning. Rossbybølger fra denne typen tidevannskrefter ferdes kun et par kilometer per dag, men kan generere betydelig kinetisk energi. For aksehelningen på 0,1 grader vil resonansen for Rossbybølger lagre 7,3 J med kinetisk energi, eller to hundre ganger mer enn strømmen eksitert fra tidevannskreftene. Dissipasjon av denne energien kan være hovedvarmekilden til Europas hav.
Galileo-sonden fant at et svakt magnetisk moment er indusert av den varierende delen av det jovianske magnetfeltet. Feltstyrken ved den magnetiske ekvator (ca. 120 nT) er om lag en sjettedel av styrken til Ganymedes' felt og seks ganger verdien til Callistos. Det induserte momentet krever et indre lag av svært elektrisk ledende materialer, mest sannsynlig et stort underjordisk hav av flytende saltvann. Spektrografiske bevis tyder på at de mørke, rødlige stripene og formasjonene er rike på svovelsyrehydrater eller på salter som magnesiumsulfat innkapslet i fordampet vann. Begge deler er fargeløse eller hvite når de er rene; rødfargen skyldes muligens svovelforbindelser.
Atmosfære
Observasjoner med Goddard High Resolution Spectrograph på Hubble-teleskopet, først beskrevet i 1995, avslørte en tynn atmosfære av primært molekylært oksygen  Overflatetrykket er 0,1 μPa, eller 10-12 ganger jordens. I 1997 bekreftet Galileo-sonden eksistensen av en tynn ionosfære, et øvre atmosfærisk lag med ladde partikler.
Hevdslova
Lov om hevd av 9. desember 1966, også kalt hevdslova, er en norsk lov som regulerer hevd av rettigheter. Loven trådte i kraft 1. januar 1967.
Europa (måne)
Atmosfære
Observasjoner viser at deler av det molekylære oksygenet ikke skytes ut fra overflaten. Kanskje finner det veien ned til underjordiske hav, og utgjør en del av en biologisk prosess. Gitt utskiftningsfarten avledet av isskorpens maksimale alder på 500 millioner år, kan subduksjonssoner med oksiderende stoffer føre til oksygenfrie ansamlinger av hav som ligner de jordiske dyphavene.
Det molekylære hydrogenet som unnslipper gravitasjonen, danner en torus (ring) av gass sammen med atomisk og molekylært oksygen i nærheten av Europas bane rundt Jupiter. Denne «nøytrale skyen» ble oppdaget av Cassini og Galileo og har et høyere innhold (antall atomer og molekyler) enn den nøytrale skyen som omgir månen Io. Modeller forutsier at nesten hvert atom eller molekyl i torusen til slutt blir ionisert, og blir en kilde til plasmaet i Jupiters magnetosfære.
Jordbasert forskning
Den første rapporterte observasjonen av Europa ble gjort av Galileo Galilei 7. januar 1610 ved bruk av refraktorteleskop med 20× forstørrelse ved Universitetet i Padova. Han kunne ikke skille Io fra Europa på grunn av den lave kraften i teleskopet, og registrerte dem som ett enkelt lyspunkt. Io og Europa ble observert som to separate punkter da Galilei observerte det jovianske systemet neste dag, 8. januar 1610. Datoen regnes som observasjonsdato for Europa av IAU. Oppdagelsen av de galileiske månene ble publisert i Galileos Sidereus Nuncius i mars 1610. I Mundus Jovialis (1614) hevdet Simon Marius å ha oppdaget månene i 1609, én uke før Galilei. Dette var likevel 29. desember 1609 i den julianske kalenderen, og 8. januar 1610 i den gregorianske kalenderen som Galilei brukte. Galilei publiserte arbeidene først, og er kreditert for oppdagelsene.
På 1800-tallet ble de galileiske månene brukt til bestemmelsen av lengdegrad, validering av Keplers lover for planetenes bevegelser og bestemmelsen av tiden som kreves for lyset å ferdes mellom Jupiter og jorden. Basert på efemeridene produsert av astronomen Giovanni Cassini og andre, utarbeidet Pierre-Simon Laplace en matematisk teori om de resonante banene til Io, Europa og Ganymedes. Man fant senere ut at resonansen har en betydelig effekt på månenes geologi.
Forskning med romsonder
Så langt har syv romsonder utforsket Europa, mens én er på vei.
Pioneer
Søstersondene Pioneer 10 og Pioneer 11 var de første til å besøke Jupiter i henholdsvis 1973 og 1974. Bildene de tok av Jupiters største måner var uklare og svake sammenlignet med senere oppdrag. Pioneer 10s minste avstand fra månen var 321,000 km den 3. desember 1973.
Voyager
De to Voyager-sondene passerte gjennom det jovianske systemet i 1979. Voyager 1 passerte Europa 5. mars 1979 i en avstand av 733 760 km. Voyager 2 passerte Europa 9. juli 1979 i en avstand av 205 720 km. . Sondene ga mer detaljerte bilder av overflaten, og førte til spekulasjoner om muligheten for flytende hav under overflaten.
Galileo
Fra 1995 til 2003 gikk Galileo-sonden i bane rundt Jupiter, og ga de hittil mest detaljerte undersøkelsene av de galileiske månene. Galileo Europa Mission pågikk fra 1996 til 1999 og innbefattet hele ti nærpasseringer av Europa: 19. desember 1996 i en avstand av 695 km, 20. februar 1997 i en avstand av 588 km, 6. november 1997 i en avstand av 1 119 km, 10. februar 1998, 29. mars 1998 i en avstand av 1 645 km, 31. mai 1998, 21. juli 1998, 26. september 1998, 22. november 1998 og 1. februar 1999.
New Horizons
På vei mot Pluto passerte New Horizons månen 28. februar 2007 i en avstand av 2 964 860 km.
Juno
Romsonden Juno ble skutt opp 5. august 2011, og ankom Jupiter 5. juli 2016.
Fremtidige oppdrag
Ulike oppdrag har blitt foreslått, fra å undersøke kjemisk sammensetning til å søke etter utenomjordisk liv i undergrunnshavene. Ethvert oppdrag vil trenge beskyttelse mot det høye strålingsnivået fra Jupiter; Europa mottar ca. 540 rem (5,400 mSv) med stråling hver dag.
Europa Jupiter System Mission (EJSM) ble foreslått oppskutt i 2020 som et fellesprosjekt mellom NASA og ESA for utforskning av mange av Jupiters måner. I februar 2009 ga ESA og NASA dette oppdraget prioritet foran Titan Saturn System Mission. . EJSM bestod av den NASA-ledete Jupiter Europa Orbiter (JEO), den ESA-ledede Jupiter Ganymede Orbiter (JGO) og muligens den JAXA-ledede Jupiter Magnetospheric Orbiter. ESAs bidrag konkurrerte med andre ESA-prosjekter, men i april 2011 uttalte ESA at et amerikansk-europeisk oppdrag var usannsynlig i begynnelsen av 2020-årene, gitt NASAs budsjett. ESA vil derfor undersøke muligheten for å fortsette med et europeisk-ledet oppdrag, kalt JUICE (JUpiter ICy moon Explorer) som vil være basert på JGO-designet. Russland har også uttrykt interesse i å sende et landingsfartøy til Europa som en del av et internasjonalt oppdrag.
Foreslåtte og avbrutte romsonder
Planer om å sende en sonde for å studere tegnene på flytende vann og mulig liv på Europa har vært preget av utsatte prosjekter og budsjettkutt.
Banesonden Europa Orbiter fikk startordre av NASA i 1999, men ble stanset i 2002. Dens spesielle radar ville ha gjort det mulig å se under overflaten. Planene for Jupiter Icy Moons Orbiter ble stanset i 2005.
Jovian Europa Orbiter var «Cosmic Vision»-konseptstudie fra 2007 av ESA. Ice Clipper-oppdraget skulle bruke en nedslagssonde tilsvarende Deep Impact-oppdraget – den skulle utføre en kontrollert kollisjon med Europa og lage en sky av rester som så skulle samles av mindre sonder som fløy gjennom skyen.
Mer ambisiøse ideer innbefatter en nedslagssonde med en termisk boremaskin for å søke etter biosignaturer som kan være frosset fast i det grunne underlaget.
I 2001 ble det foreslått å la en atomdreven kryobot smelte seg gjennom isen til havet under, og sende ut et automatisk undervannsfartøy (hydrobot) som ville innhente informasjon. Kryoboten og hydroboten ville måtte gjennomgå en ekstrem sterilisering for å unngå at jordiske organismer forveksles med organismer fra Europa, og for å unngå forurensing av havet. Forslaget har ikke kommet til et seriøst planleggingsstadium.
Mulighet for liv
Europa er et av stedene i solsystemet som har størst potensial for å bli befolket av mennesker og mulighet til å ha utenomjordisk liv. Det kan eksistere liv i havene under isen, og livsformene kan kanskje livnære seg i et miljø tilsvarende til hydrotermale ventiler i de dype havene på jorden eller den antarktiske Vostoksjøen. Liv i slike hav kan muligens ligne det mikrobiale livet på jorden i de dype havene. Så langt finnes det ingen bevis for liv på Europa, men sannsynligheten for flytende vann har ført til diskusjoner om å sende en sonde dit.
Frem til 1977 var liv antatt å være avhengig av energi fra solen. Planter på jordens overflate fanger energi fra sollyset for å fotosyntere sukker fra karbondioksid og vann, frigjør oksygen i prosessen og blir så spist av oksygenpustende dyr som sender energien oppover i næringskjeden. Man antok at også liv i de dype havene langt under solens rekkevidde får næringen enten fra organiske avfallsprodukter fra overflaten eller ved å spise dyr som avhenger av denne strømmen av næringsstoffer. Et miljø som støtter liv, ble derfor antatt å avhenge av tilgangen til sollys.
Under et utforskningsdykk til Galápagos-kløften i dyphavsfartøyet Alvin i 1977 oppdaget forskere kolonier av skjeggbærerarten Riftia pachyptila, muslinger, krepsdyr og andre skapninger gruppert rundt undersjøiske vulkanformasjoner kjent som black smokers. Disse skapningene trives uten sollys, og utgjør en uavhengig næringskjede. I stedet for planter er basisen bakterier som får sin energi fra oksidasjon av reaktive kjemikalier, slik som hydrogen eller hydrogensulfid, som bobler opp fra jordens indre. Denne kjemosyntesen avslørte at liv ikke trenger å være avhengig av solen; det trenger bare en energigradient og vann. Oppdagelsen åpnet en ny vei innen astrobiologien ved å øke antall mulige ekstraterrestriske habitater betraktelig.
Mens skjeggbærere og andre flercellede eukaryotiske organismer rundt disse hydrotermale ventilene puster oksygen, og dermed er indirekte avhengige av fotosyntese, kan anaerobe kjemosyntetiske arkebakterier i disse økosystemene gi en mulig modell for liv i Europas hav. Energien fra tidevannsfleksingen driver geologiske prosesser i Europas indre, liksom de gjør i en langt mer mer tydelig grad på søstermånen Io. Selv om Europa kan ha en indre energikilde fra radioaktiv nedbryting, vil energien som genereres av tidevannsfleksingen være flere størrelsesordener større enn noen radiologisk kilde. En slik energikilde kan imidlertid aldri støtte et økosystem så stort og mangfoldig som det fotosyntese-baserte økosystemet på jordens overflate.
Livet på Europa kan eksistere samlet rundt en hydrotermal ventil på eller under havbunnen, hvor endolitter holder til på jorden. Alternativt kan det henge fra den nedre overflaten av islaget liksom algene og bakteriene i polregionene på jorden, eller flyte fritt rundt i Europas hav. Hvis Europas hav var for kalde, ville imidlertid ikke de biologiske prosessene slik vi kjenner dem på jorden kunne finne sted. Hvis de var for salte, kunne bare ekstreme halofiler overleve. I september 2009 beregnet planetologen Richard Greenberg at den kosmiske strålingen som treffer overflaten, konverterer noe vannholdig is til fritt oksygen som kan absorberes inn i havene under når vann strømmer opp for å fylle sprekker. Via denne prosessen anslår han at Europas hav kan få en oksygenkonsentrasjon større enn i havene på jorden innen et par millioner år. Dette vil muliggjøre ikke bare mikrobielt liv, men også potensielt større aerobe organismer som fisk.
I 2006 uttalte Robert T. Pappalardo, en assisterende professor ved Laboratory for Atmospheric and Space Physics ved University of Colorado i Boulder, at –
I november 2011 presenterte et forskerlag bevis i publikasjonen Nature som antydet eksistensen av store innsjøer med flytende vann innkapslet i månens isete ytterskall og adskilt fra et flytende hav som de antar eksisterer lengre ned under isskallet. Hvis dette bekreftes, vil innsjøene utgjøre enda et potensielt habitat for liv.
Catingueira
Catingueira er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
Navnet til kommunen kommer fra et stort tre med dette navnet som står ved siden av veien.
Ɩ
Ɩ og ɩ er en bokstav i det latinske alfabetet som baserer seg på den greske bokstaven iota. Den ble tidligere brukt i det internasjonale fonetiske alfabetet, men har siden blitt erstattet av tegnet ɪ (en liten utgave av majuskelen I).
Denne bokstaven brukes i noen afrikanske språk, bl.a. Kabiyé, og da skrives både majuskelen og minuskelen med en liten krok, for å skille dem fra den latinske I-en.
I Unicode kodes latinsk iota som U+0196 (&#x0196;) og U+0269 (&#X0269;).
Ica (region)
Ica er en region i det sørvestlige Peru som grenser til Stillehavet i vest, til Lima i nord, til Huancavelica i nordøst, til Ayacucho i øst og Arequipa i sør. Regionhovedstaden er byen Ica.
Politisk inndeling
Regionen er delt inn i følgende 5 provinser, som igjen er delt inn i til sammen 43 distrikter.
Klimaproxy
Klimaproxy (fra engelsk proxy = «stedfortreder») er en indirekte klimaindikator, eksempelvis årringer, stalagmitter, iskjerner, koraller, sedimenter, pollen eller spor etter menneskelig aktivitet, som historiske opptegnelser eller dagbøker. Klimaproxies brukes til å rekonstruere fortidens klima før det eksisterte instrumentelle opptegnelser.
Klimaproxys må vanligvis kalibreres med instrumentelle data for at det skal være mulig å danne seg et kvantitativt bilde av fortidas klima.
László Kövér
László Kövér (født 29. desember 1959 i Pápa) er en ungarsk politiker og president for Ungarns nasjonalforsamling siden 2010.
Bakgrunn
Kövér er uteksaminert jurist fra Universitetet i Budapest 1986. Han fortsatte ved universitetet som forsker, og fikk i 1987 og 1988 stipend fra Soros-stiftelsen. .
Politisk karriere
Kövér var med på å grunnlegge partiet Fidesz i 1988, og var med på de politiske forhandlingene som fant sted ved regimeskiftet i 1989. Han ble innvalgt som parlamentsmedlem i 1990, og ble gjenvalgt i 1994, 1998, 2002, 2006, 2010, 2014 og 2018.
I 1998 ble han utnevnt til minister for intern sikkerhet i Viktor Orbáns første regjering. I 2000 ble Kövér valgt som leder av partiet, men gikk av året etter.
Da Fidesz mistet regjeringsmakten i 2006, erklærte Kövér at han ikke ville klippe håret før partiet var tilbake i regjering. Løftet ble oppfylt allerede ved neste valg, i 2010.
I 2010 etterfulgte han Pál Schmitt som president for nasjonalforsamlingen, da Schmitt ble republikkens president. I 2012 måtte Schmitt trekke seg, og Kövér fungerte som interimspresident fra 2. april 2012 og frem til János Áder trådte inn som ny president 10. mai. Per 2021 er han fortsatt president for nasjonalforsamlingen.
Rockdale County
Rockdale County er et fylke i den amerikanske delstaten Georgia.
Francis Lee (regissør)
Francis Lee (født Francis Carson Lee i 1969) er en britisk skuespiller, manusforfatter og filmregissør.
Etter at han gikk ut fra Rose Bruford College jobbet han som skuespiller i både teater, TV og film (eksempelvis i Topsy-Turvy, Me Without You og The Dinnerladies ). Han bestemte seg imidlertid for å legge opp skuespillerkarrieren og konsentrere seg om manus og regi.
Callidiopis
Callidiopis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Francis Lee (regissør)
Han skrev sin første 2009 kortfilm, Bantam, i 2009. I 2012 fikk han sin regissør-debut med The Farmer’s Wife, med blant andre Geraldine James. Den hadde premiere på Palm Springs International Film Festival og gikk derfra videre til en rekke andre festivaler, og vant priser både for beste film og beste manus. Hans andre film, Bradford-Halifax-London fra 2013, ble satt opp på filmfestivaler en rekke steder, og mottok flere priser. The Last Smallholder fra 2014 er en meditativ kortfilm, og er Lees første dokumentar.
God’s Own Country er Francis Lees første spillefilm. Den er spilt inn i Yorkshire, og hadde premiere i Norge i november 2017. Filmen er en kjærlighetshistorie med det mektige landskapet i Yorkshire som bakteppe, og har vunnet en rekke priser.
Callidiopis
Utseende
Middelsstore, avlange, blanke, brunlige eller brunsvarte trebukker. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er rundet, dekkvingene jevnbrede. Lårene er klubbeformede, leggene ganske tynne.
Utbredelse
Slekten er naturlig utbredt i Australia, innført til New Zealand.
1. deild 1976
1. deild 1976 var den færøyske eliteserien i fotball for herrer i 1976-sesongen.
Serien besto av 7 lag dette året. Den ble vunnet av TB Tvøroyri, mens NSÍ Runavík rykket ned og mistet plassen sin til Fram Tórshavn.
Helleristningene ved Kalnes
Helleristningene ved Kalnes er et felt med jordbruksristninger fra bronsealderen ved Kalnes jordbruksskole i Sarpsborg, Østfold.
Feltet er skiltet og tilrettelagt for funksjonshemmede av Østfold fylkeskommune.
På svaberget ovenfor og øst for ristningene ligger to gravhauger fra jernalderen. Vest for feltet ble det i 2004 gravet ut en mannsgrav under flat mark fra 800-tallet, med sverd og skjoldbule.
Shonen Knife
Shonen Knife (japansk: 少年ナイフ) er et rocke-band fra Osaka i Japan, stiftet i 1981.
Medlemmer
Nåværende medlemmer Tidligere medlemmer
Schley County
Schley County er et fylke i den amerikanske delstaten Georgia.
Humentraktaten
Humentraktaten (kinesisk: 虎门条约, pinyin: Hǔmén Tiáoyuē) ble inngått den 8. oktober 1843 mellom Qing-Kina og Storbritannia og var en tilleggsavtale til Nanjingtraktaten av 1842.
Den fastla tolltariffene for forskjellige handelsvarer som te, silke, bomull, ullvarer, metaller, elfenben og alkoholholdige drikker. Dessuten inneholdt den en såkalt mestbegunstigesklausul som tilsa et enhver rettighet som Kina måtte innrømme en tredjepartsnasjon, automatisk også skulle gjelde for britene. Britiske borgere ble også unntatt fra det kinesiske rettsapparatets myndighetsområde.
Avtalen ble inngått ved Humen ved Perleflodens utløp i provinsen Guangdong. På engelsk kalles den Treaty of the Bogue; Bogue er en forvanskning av portugisernes bruk av den latinske oversettelsen av stedsnavnet Humen, Bocca Tigris, = «Tigerporten», «Tigermunnen».
Sanderud kapell
Sanderud kapell ble oppført i 1937–38 ved Sanderud sykehus i Stange kommune.
Det er et rektangulær trebygning (langkirke) med asymmetrisk plassert tårn på nordsiden og inngang i tårnfoten. Over inngangen er et bilde av Guds lam. Det er også et utbygg på sørsiden av østenden. Vindfløyen i tårnet bærer årstallet 1938, da kapellet ble innviet. Kapellet ligger mellom noen trær litt sør for de andre sykehusbyggene.
I en rapport fra 2013 sies kapellbygget å være i relativt dårlig stand, men det skal pusses opp innvendig, og el-installasjoner skal fornyes. Kapellet betjenes av prester fra Stange. Det brukes også til konserter og andre kulturarrangementer.
Servituttlova
Lov um særlege råderettar over framand eigedom av 29. november 1968, også kalt servituttlova, er en norsk lov som regulerer bruk av servitutter. Loven trådte i kraft 1. januar 1969.
Loven består av 20 paragrafer, og omhandler allmenne regler for utnyttelse, «omskiping», «avskiping», avhending og forkjøp. Paragrafene 11 til 16 regulerer spesielt bruksretter i skog.
Ōbaku
Ōbaku-shū (japansk: 黄檗宗) er en av tre skoler innenfor Zen i japansk buddhisme (de to andre er Sōtō og Ōbaku). Skolen ble etablert i 1661 av en liten gruppe mestere fra Ming-dynastiets Kina og deres japanske studenter ved Manpuku-ji i Uji, Kyoto.
William Kuhlemeier
William «Bill» Kuhlemeier (født 14. januar 1908 i Washington, død 8. juli 2001 i Carlsbad i California) var en amerikansk turner. Han representerte turnforeningen Turnverein Germania, men representerte Los Angeles Athletic Club (LAAC) under OL.
Ōbaku
Blant skolens særpreg er at den praktiserer Nembutsu, som ellers forbindes med det rene land.
William Kuhlemeier
Han deltok i køller (indian clubs) under sommer-OL 1932 i Los Angeles, der han fikk bronsemedalje. USA vant alle medaljene i denne øvelsen; Philip Erenberg fikk sølv, og George Roth gull.
Han jobbet som leder for et familieeid vaskeri.
Stein Kagge
Stein Kagge (født 1933) er en norsk journalist og forfatter, særlig kjent som jazz-skribent.
På 1970-tallet etablerte han seg som fast jazzanmelder i Aftenposten, og fikk Molderosen for sitt virke (1983). Han har bidratt til flere bøker om jazz, som Robert & Celia Dearling Musikkens verdt å vite, Kjell Bækkelunds Portretter av 15 norske musikere (1992), samt egenhendig gitt ut Jazzprofiler – fra Satchmo til Ola Kvernberg (Schibsted, 2001). På NRK var han i en årrekke jazzreporter (radio). Han leder også programposten «Jazzens Aneballeri» i Oslo Jazzradio. Han mottok Oslo Jazzfestivals pris Ella-prisen i 1996.
Kagge er far til forlegger og polfarer Erling Kagge, og har også skrevet boken Mot ismånen om nordamerikanske innfødte (Aschehoug, 1978), oversatt Naomi James' beskrivelse av sin jordomseiling Over sjø og land (1981), samt forfattet biografien Bror With: Fra Rottefella til Dromedillen (Schibsted, 1998).
Catolé do Rocha
Catolé do Rocha er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
The Brute
The Brute er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av Thomas N. Heffron.
Aiquile
Aiquile er en by i departementet Cochabamba i Bolivia.
Aiquile hadde et ved den offisielle folketellingen i 2001 et innbyggertall på 7 381. I 2010 ble innbyggertallet anslått til 10 144.
Slaget om Teruel
Slaget om Teruel var et slag under den spanske borgerkrigen, og stod i perioden 15. desember 1937 til 22. februar 1938. Slaget endte med en avgjørende nasjonalistisk seier.
Planen
Selve det nasjonalistiske framspringen med byen Teruel ble forsvart av den styrke på rundt 10 000 mann inkludert en rekke frivillige fra byen, og var under ledelse av oberst Domingo Rey d'Harcourt. Han hadde sørget for en forsterket frontlinje med skyttergraver og forsvarsstillinger, med støttepunkter i høydene omkring. Den republikanske planen var å omringe byen og isolere den fra et nasjonalistiske området, samt å etablere en forsvarslinje mot de forventede nasjonalistiske motangrepene. Samtidig skulle en annen avdeling rykke inn i byen.
Angrepet
Det republikanske angrepet kom uventet på byens forsvarere, både på grunn av det iskalde og vanskelige vinterværet, men også fordi det ikke ble bombet i forkant. De republikanske styrkene tok første dag byen Concud, nordvest for Teruel som en del av omringingen. Problemet var at det republikanske infanteriet ikke klarte å følge stridsvognenes framrykking, slik at mange av angrepene var bortkastet. 20. desember lyktes det de republikanske styrkene å fullføre omringingen av byen, og de påbegynte etableringen av forsvarslinjen mot nordvest.
Styrkene som gikk mot selve Teruel nådde utkanten av byen dagen før, 19. desember. Dette ble innledningen til en lengre beleiring av byen.
Angrepet kom fullstendig overraskende på den nasjonalistiske overkommandoen, og avbrøt planene om en offensiv mot Madrid, til tross for de innstendige rådene fra de tyske og italienske rådgiverne om å ikke la seg provosere til en slik distraksjon som en motaksjon mot Teruel ville være. På grunn av det vanskelige vinterværet, var Wolfram von Richthofen svært tilbakeholden med å sette inn Legion Condors flystyrke. I stedet sendte Franco tre divisjoner under kommando av Antonio Aranda med det formål å gjenopprette situasjonen slik den var før angrepet.
Kamper i byen
Hissige gatekamper brøt ut 21. desember innen i selve byen. Uskarpe fotografier av republikanske stridsvogn ble umiddelbart offentliggjort over hele verden. Kampene gikk fra bygning til bygning, og forsvarerne konsentrerte seg om større, offentlige bygninger. Noen enkel seier skulle det imidlertid ikke bli, og kampene om byen utviklet seg en av de verste i hele borgerkrigen hvor særlig de sivile led forferdelig under kulden, vannmangelen, matmangelen og selve kamphandlingene.
Republikansk erobring
Til tross for at de republikanske styrkene ikke hadde full kontroll over byen, proklamerte den republikanske regjeringen seier på julaften, og ble av kommandantene ble forfremmet og dekorert.
På grunn av det vanskelige været, klarte ikke nasjonalistene å sette i gang motangrepet før 29. desember, og dette åpnet med et voldsomt bombardement. Men stadige nye snøstormer gjorde at også dette ble avbrutt og utsatt. Først 7. januar overga oberst Rey d'Harcourt seg etter 24 dagers isolert kamp.
Nasjonalistisk gjenerobring
Et voldsomt nasjonalistisk motangrep fra nord mot byen ble igangsatt 17. januar. Parallelt var det et voldsomt bombardement av byen både fra luften og med artilleri. Etter svært harde kamper klarte imidlertid de reorganiserte nasjonalistiske styrkene å gjenerobret byen 22. februar, men med støtte av en massiv italiensk og tysk militær innsats. Men nye operasjoner i området fortsatte i de neste fire ukene hvor de republikanske støttepunktene i området ble malt i stykker, og dette ledet opp mot den kommende Aragónoffensiven.
Betydning
Både det iskalde været, med temperaturer ned i minus 20 som skal ha vært den kaldeste på 20 år. Kampene førte til enorme tap på begge sider, rundt 40 000 fra nasjonaliststyrkene, og 60 000 fra republikkens styrker omkom under slaget.
Under kampene ble byen utsatt for tungt bombardement av artilleri og fra luften, og slaget ble et av de mest avgjørende i borgerkrigen. Nasjonalistenes bedre utstyrte og trente mannskaper gjorde forskjellen i slaget og var et vesentlig bidrag til at krigen tippet i nasjonalistenes favør. Det republikanske infanteriet led sine største tap etter at Teruel var erobret, og dette understreket det meningsløse i operasjonen, nemlig å erobre en by uten militær verdi og uten muligheter til å kunne holde på erobringen, til enorme kostnader i liv og utstyr. Mange av republikkens beste styrker ble ofret for en for tidlig innkassert propagandaseier som slo tilbake og førte til krangling om hvem som hadde skylden.
Aslak Somby
Aslak Anders Aslaksen Somby eller Asllat Sombi (født 12. november 1913 i Karasjok, død 8. juni 2008) var en samisk forfatter og joiker. Han vokste opp i Sirma i Tana, hvor levde han hele sitt liv.