cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tysklands lokalforvaltning
Markt, Marktdorf, Marktflecken, Marktgemeinde, Marktort
Dette var betegnelser på steder som hadde rett til å avholde marked, men uten fulle byprivilegier. I dag kan enhver kommune holde marked, og betegnelsen «Markt» har dermed ikke noe reelt innhold lenger. Særlig i Bayern ser en fortsatt at kommuner bruker Markt foran stedsnavnet.
Michael Jackson
This is it!
Michael Jackson og hans team hadde et prosjekt kalt «The Dome Project». Scener ble filmet foran «green screen», og skulle vises under konsertene, og Jacksons musikkvideo Thriller ble spilt inn på nytt, mens de laget en kortfilm der han spilte en spion som skulle være introen til «Smooth Criminal».
Filmen fikk blandet kritikk fra terningkast 3 til 5, og generelt ble det sagt at filmen var mest for fans, dansere og musikkinteresserte. Helt i begynnelsen av filmen introduseres den da også som en film «For the fans...».
Wedel (by)
Wedel er en by i Kreis Pinneberg i delstaten Schleswig-Holstein i Tyskland. Den ligger like vest for Hamburg og utgjør en forstad til denne, selv om Hamburg er en egen delstat. Wedel ligger dermed innenfor Metropolregion Hamburg. Wedel har 32,890 innbyggere (per 2015). Wedel har trolig gitt navn til adelsslekten Wedel, samt til flere andre familier med samme navn.
Wedel ble først gang nevnt i kilder i 1212 og var en liten landsby som var underlagt grevskapet Schauenburg, som i seg selv var et lite smålen. I 1640 ble herskapet Pinneberg, og dermed Wedel, underlagt kongen av Danmark. I 1867 ble Pinneberg en provins i Kongeriket Preussen. I 1875 vedtok sognestyret i Wedel at Wedel skulle betegnes «by».
Wedel er omfattet av Hamburgs kollektivtransportsystem. S-Bahn Hamburgs linje S1 har endestasjon i Wedel.
Richard Frederick Littledale
Richard Frederick Littledale (født 14. september 1833 i Dublin, Irland, død 11. januar 1890 i London, England) var en irsk teolog, prest og salmedikter.
Littledale studerte i Dublin og Oxford, og gjorde seg bemerket med svært gode resultater i studiene. Etter å ha jobbet to år som universitestlærer ble han ordinert i den anglikanske kirke i 1856. Han var først et år prest i Norwich, før han ble prest i Soho i London fram til 1861. Da trakk han seg tilbake på grunn av dårlig helse, og begynte å skrive bøker. Han skrev tilsammen rundt femti bøker om emner som teologi, historie, liturgi og hymnologi. Han skrev og oversatte også salmer, og en av hans salmer er i dag med i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013. Han oversatte salmer fra dansk, svensk, gresk, latin, syrisk, tysk og italiensk til engelsk.
Shiori Koseki
Shiori Koseki (født 30. juni 1972), japansk softballspiller som deltok i de olympiske leker 2000 i Sydney.
Koseki vant en olympisk sølvmedalje i softball under sommer-OL 2000 i Sydney. Hun var med på det japanske laget som kom på andreplass i softballturneringen bak USA. I finalen mot USA tapte Japan med 1-2.
Maj-Britt Röningberg
Maj-Britt Röningberg (født 19. oktober 1923 i Stockholm, død 23. juni 2001 i Göteborg) var en svensk kunstløper og skuespiller.
Röningberg representerte klubben AIK. Hun vant sølv i det svenske mesterskapet i 1941 og bronse i 1946 og 1948.
I 1996 gav Röningberg ut boken Vintergatan. Denne boken omhandler kvinner i idretten.
Carlo Cristofori
Carlo Cristofori (født 5. januar 1813 i Viterbo i Italia, død 30. januar 1891 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
4. divisjon fotball for menn (Nordland)
4. divisjon fotball for menn (Nordland) er en regionalliga i fotball under Nordland Fotballkrets. Avdelingen består av lag fra Helgeland og Salten, og blir derfor også kalt HESA-serien. Fra og med sesongen 2011 vil 4. divisjon være det høyeste nivået i det regionale divisjonssystemet.
Skeleton under Vinter-OL 2006
Skeleton under Vinter-OL 2006. Under Vinter-OL 2006 i Torino ble det arrangert to konkurranser i skeleton, som er en form for aking der utøverne ligger på magen med hodet først.
Kvinner
16. februar <br style="clear.both" />
Menn
17. februar <br style="clear.both" />
Ariel Hsing
Ariel Hsing (født 29. november 1995) er en amerikansk bordtennisspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i tredje runde.
Clyde McPhatter
Clyde McPhatter (født 15. november 1932 i Durham i Nord-Carolina, død 13. juni 1972 i The Bronx i New York ) var en betydningsfull USA-amerikansk sanger innen rhythm-and-blues-sjangeren.
Bakgrunn
McPhatter vokste opp i den svarte bydelen Hayti i Durham i en religiøs protestantisk familie, og var tidlig aktiv i sanggrupper i den lokale baptistkirken. Hans mor het Beulah (eller kanske Eva) til fornavn; hans far George McPhatter, og han var pastor i den menigheten. Allerede som femåring begynte han å synge i farens gospelkor sammen med sine tre brødre og tre søstre. Da han var ti år gammel var Clyde sologsanger (barnesopran) i koret.
Karriere
Etter at familien flyttet til Teaneck i New Jersey fortsatte han å synge der. Han gikk på Chelsior High School, og arbeidet deltid i en dagligvarehandel. Etter at familien flyttet atter en gang, til New York City var han med på oppstarten av Mount Lebanon Singers, en populær gospelgruppe, i 1947.
I 1950 ble McPhatter med i Billy Ward & the Dominoes, og han var med på innspillinga av hitlåten «Sixty Minute Man» i 1951. I 1953 forlot han gruppa og startet isteden The Drifters, som fikk kontrakt med Atlantic Records. Gruppa hadde slagere som «White Christmas» og «Whatcha Gonna Do».
Etter et par år gikk McPhatter i gang med solokarriere, og han hadde flere populære låter (hovedsakelig i USA): «Love Has Joined Us Together» (med Ruth Brown), «Treasure of Love», «Seven Days», «Without Love (There Is Nothing)», «Long Lonely Nights», «Just To Hold My Hand», «Come What May», «A Lover's Question», «Ta Ta» og «Lover Please». Sistnevnte lå i 1962 fem uker på den norske VG-lista, med en sjetteplass som beste notering.
Han døde av et hjerteslag i Teaneck i New Jersey i 1972.
Hedersbevisninger
I 1987 ble Clyde McPhatter innvotert i Rock and Roll Hall of Fame som soloartist, og året etter som medlem av The Drifters.
I 1993 utgav USAs postvesen et frimerke med McPhatter.
Liste over Aserbajdsjans presidenter
Liste over Aserbajdsjans presidenter (aserbajdsjansk: Azərbaycan Respublikasının Prezidenti) er en liste over presidenter i Aserbajdsjan siden 1991.
Garntangen naturminne
Garntangen naturminne (cirka 34 daa) er en viktig geologisk lokalitet for forståelse av Oslofeltets fossilførende bergarter. Naturminnet ble fredet 15. januar 1988 og omfatter veiskjæringene langs E16 ved Steinsfjorden, på strekningen mellom Kroksund og Vik i Hole kommune, Buskerud.
Veiskjæringen viser et snitt gjennom Ringerikes silurlagrekke. Midt i profilet er det en tydelig overgang fra blågrønne marine sedimenter til rødlige sedimenter avsatt i ferskvann. Dette ser en særlig ved Ramberget. Sedimentstrukturer og fossiler viser at denne overgangen markerer tilbaketrekningen av kambrosilur-havet fra Oslofeltet for vel 410 millioner år siden.
Lokaliteten har stor geologisk verdi, både nasjonalt og internasjonalt. Alle inngrep i grunnen er forbudt, men verneforskriftene er ikke til hinder for å ta med løse steiner til personlig samlerformål, såfremt grunneier eller bruker gir tillatelse til det. Dersom hensynet til verneverdiene gjør det nødvendig, kan departementet innføre forbud mot all innsamling av prøver i området.
Mariko Masubuchi
Mariko Masubuchi (født 24. januar 1980), japansk softballspiller som deltok i de olympiske leker 2000 i Sydney.
Masubuchi vant en olympisk sølvmedalje i softball under sommer-OL 2000 i Sydney. Hun var med på det japanske laget som kom på andreplass i softballturneringen bak USA. I finalan mot USA tapte Japan med 1-2.
Kharkiv ukrainske dramateater
Kharkiv ukrainske dramateater eller Taras Sjevtsjenkos ukrainske dramateater er et ukrainsk teater grunnlagt i 1935 på restene av det undertrykte Berezil teater som i sin tur ble grunnlagt av avantgarderegissøren Les Kurbas i 1922. Teatret er et av de mest velrenomerte i sitt hjemland, dets forestillinger nyter anseelse ved internasjonale festivaler og i teaterfora.
Oslo domkirkes menighet
Oslo domkirkes menighet, inntil 1950 Vår Frelsers menighet, var en menighet i Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke, med Oslo domkirke som menighetskirke.
Domkirkene
Den første domkirken i Oslo var Hallvardskatedralen, eller St. Hallvards domkirke, beliggende i Gamlebyen. Den ble oppført under kong Sigurd Jorsalfare i første halvdel av 1100-tallet og var nesten 500 år den viktigste kirken i byen, også etter reformasjonen. Begynnelsen til slutten for Halvardskirken kom med storbrannen i 1624. Etter at Christian IV hadde flytten byen til Christiania ved Akershus festning, er kirken siste gang i bruk ved en begravelse 7. april 1661.
I 1632 kom det kongelige reskript om byggingen av en ny domkirke i Christiania, hvilket ble innviet som Hellig Trefoldigheds kirke annen søndag i faste, den 10. mars 1639. Hellig Trefoldighed var samtidig katedral i det vidstrakte Oslo bispedømme, men Trefoldighedskirken fikk et kort liv, bare 47 år. En uværsnatt 21. april 1686 slo lynet ned i kirken, og snart stod tårnet og resten av kirken i full fyr. Kirken ble til slutt besluttet revet, hovedsakelig av militære hensyn.
Byens andre domkirke var dermed brent og revet. Av militære hensyn ble det anvist for domkirken en tomt utenfor byvollen. Allehelgensdag, den 7. november 1697, fikk hovedstadens tredje domkirke sin innvielse, under navnet Vor Frelsers Kirche.
Menigheten
Den etterhvert benevnte Vor Frelsers Menighed var den egentlige bymenighet for Christiania fra 1624. Ettersom den inntil delingen i 1858 (se under) omfattet hele byen, ble den også omtalt som Christiania Menighed eller Byens Menighed, betegnelsen kunne ikke misforstås. Den omfattet ikke Bymarken, som i geistlig henseende tilhørte Aker prestegjeld.
Gjennom årene har en rekke endringer i kirkeinndelingen medført at nye menigheter har blitt skilt ut eller lagt ned:
Nyere tid
kgl.res. av 16. juli 1959 nedla småkirkemenigheten i Vaterland, gjeldende fra 1. september 1959 og regulerte - som en følge av nedleggelsen - grensene mellom Domkirkens, Jacob og Grønland menigheter.
Fra 1. september 2013 er menigheten slått sammen med andre sentrumsnære menigheter til Sentrum og St. Hanshaugen menighet. Oslo domkirke, Gamle Aker kirke, Trefoldighetskirken og Lovisenberg kirke brukes fortsatt som sognekirker, mens Markus kirke er faset ut.
Thomas Luckmann
Thomas Luckmann (født 14. oktober 1927 i Jesenice, død 10. mai 2016 i Østerrike) var en tysk-slovensk og amerikansk sosiolog og sosialfilosof.
Liv
Luckmann var født i Jesenic (tysk Assling) i det daværende Kongeriket Jugoslavia, nå Slovenia, nær grensen til Østerrike. Familien flyttet til Østerrike etter andre verdenskrig.
Luckmann studerte ved Universitetet i Wien, så i Innsbruck og New York ved New School for Social Research. Han hadde også studieperioder ved Sorbonne, Oxford og Yale. Han bodde i USA fra 1951, i Tyskland delvis fra 1965. Som pensjonert (emeritert) professor bodde han i Ossiach i Østerrike fram til sin død.
Virke
Thomas Luckmann ble magister i filosofi med en avhandling om moralfilosofien til Albert Camus, i 1953 ved New School. Han var assistent hos sosiologen Carl Mayer. I 1956 tok han doktorgrad i sosiologi (filosofi og psykologi som støttefag) samme sted med et empirisk arbeid om religionsutviklingen i Tyskland i etterkrigstiden.
Han var lærer ved Hobart College i Geneva (Upstate New York) fra 1956 og ved New School i 1960-1965. Fra 1965 var han lærer ved tyske universitet. Luckmann var professor i sosiologi ved universitetet i Frankfurt 1965-1970. Fra 1970 til 1994 var han professor i sosiologi ved universitetet i Konstanz. Han har samarbeidet med flere skandinaviske forskere, først og fremst med Per Linell ved universitetet i Linköping og med Erik Karlsaune ved NTNU i Trondheim. Luckmann ble utnevnt til æresdoktor ved NTNU i 1998.
Teorier
Luckmann fikk oppdraget med å redigere, fullføre og publisere et stort manuskript etter sosiologen Alfred Schütz om strukturer i livsverdenen (2 bind på tysk, 1953. eng. oms. jf. bibliografi). I Konstanz utvikla Luckmann et miljø for tolkende sosiologi i Max Webers ånd og for fenomenologisk grunnlag kunnskapssosiologi, delvis i kontrast til den kritiske sosiologien i Frankfurt (jf. Horkheimer, Adorno, Marcuse og Habermas), strukturfunksjonalistisk sosiologi, postmoderne filosofi og fransk strukturalisme. Særlig kjent er han for boka «The social construction of reality» (1966) med Peter Berger. Boka oppmuntrer kunnskapssosiologer til å arbeide hovedsakelig med religion og språk. Trass i tittelen på boka, nekter Luckmann for å bli kalt konstruktivist, han diskuterer konstitusjon snarere enn konstruksjon (jf. Herrschaft og Lichtblau, s. 345ff).
Luckmann har særlig arbeidet med religionssosiologi i tida før Konstanz og i Konstanz med kommunikasjonssosiologi. Han gjennomførte store tverrfaglige prosjekt med videoanalyse av hverdagssituasjoner lenge før tida med digital video og skreiv om konstitusjon av moral i hverdagen ("Moral im Alltag"). Han karakteriserer sin egen sosialfilosofi som sosiologisk prototeori, med teoretisk grunnlag fra fenomenologiske analyser av livsverda.
I religionssosiologien har Luckmann vært en sterk talsmann for en vid religionsdefinisjon der religion blir knyttet til noen antropologiske forutsetninger avdekket gjennom fenomenologisk basert refleksjon. Han knytter religion til det genuint menneskelige som transcenderer sitt rent biologiske vesen. Denne definisjonen gjør vitenskapen mindre bundet til studiet av institusjonalisert religion. Han advarte tidlig på 1960-tallet om at religionssosiologien overså den nyreligiøse oppblomstringen og nyorienteringen som ble så tydelig på 1990-tallet.
Prinsipp- og parameterteorien
Prinsipp- og parameterteorien (P&P) er et rammeverk innafor generativ grammatikk hvor syntaksen til naturlige språk beskrives i henhold til generelle prinsipper (abstrakte regler eller grammatikker) og spesifikke parametere (markører eller brytere) som for hvert språk er skrudd enten på eller av. Teorien ble formulert av lingvistene Noam Chomsky og Howard Lasnik i 1980-åra. Både styrings- og bindingsteorien og minimalistprogrammet er varianter av prinsipp- og parameterteorien.
Prinsippene er felles for alle verdens språk, mens parameterne er binære og språkspesifikke, og bestemmer den syntaktiske variasjonen blant verdens språk. Et prinsipp er for eksempel at ei setning alltid må ha et subjekt, eksplisitt eller ikke, mens en parameter bestemmer om subjektet i hvert enkelt språk må være eksplisitt (pro-drop-parameteren). Posisjonen til kjernen i en frase fastsettes også av en parameter.
Kinesisk korkeik
Kinesisk korkeik (Quercus variabilis) er et løvfellende tre i eikeslekta.
Det blir opptil 30 m høyt. Barken er svært tykk og korkaktig med dype, korte furer og brede ribber. Krona er glissen med kraftige, horisontale greiner. Bladene er omvendt eggformede, 8–15 cm lange og 2–6 cm brede. Det er 15–18 par bladnerver som ender i en 6–7 mm lang tann. Undersiden av bladene er sølvhåret og oversiden glinsende mørkegrønn. Treet blomstrer i mars–april, og nøttene er modne i september–oktober neste år. Nøtteskåla, cupola, er 1,5 cm høy og 2,5–4 cm bred. Den omslutter to tredjedeler av nøtta.
Arten vokser i Kina, Japan og Korea. Den benyttes litt til produksjon av kork, men spiller mindre rolle enn den egentlige korkeik (Quercus suber) fra middelhavslandene.
FA Premier League 2004–2005
FA Premier League 2004–2005 var den 13. sesongen av FA Premier League. Sesongen begynte i august 2004 og varte til mai 2005. Chelsea ble ligamester, klubbens første Premier League-tittel og andre ligatittel totalt. Klubben satte ny rekord i antall poeng, med 95. Chelsea tapte bare én kamp hele sesongen, borte mot Manchester City.
Crystal Palace, Southampton og Norwich City rykket ned.
==Tabell ==
Opprykk
De tre dårligste klubbene i Premier League rykket automatisk ned til Championship og de to beste klubbene i Championship rykket automatisk opp til Premier League. Play-off ble spilt der klubbene som kom på tredje, fjerde, femte og sjetteplass i Championship spilte om en plass i Premier League.
Football League Championship 2004–2005:
Per Oddvar Hildre
Hildre har grunnlagt korene SKRUK og Det Norske Kammerkor. Han er fortsatt dirigent for SKRUK. Hildre var dirigent for Det Norske Kammerkor fra det oppstod i studentmiljøet ved Volda Lærarhøgskule på slutten av 1970-tallet til de avsluttet sitt virke i 1992. Med disse korene har han utgitt 27 musikkalbum, De fleste er utgitt av Kirkelig Kulturverksted. Han har også virket som musikkprodusent for blant andre Kirkelig Kulturverksted og Norsk Film.
Han har siden 1980 drevet som frilanser korinstruktør med workshops og seminarer over hele Norden.
Han har hatt oppdrag som redaktør og programleder i NRK P2 der han ledet magasinprogrammet "Tatt på koret" fra 1986 til 1992 og ukesprogrammet "trallalaprots" i TV 2 sin startfase.
Hildre har også medvirket i flere musikkprosjekter i utlandet, som for eksempel The International Music Festival of Baku i Aserbajdsjan. Siden 1994 har han også vært engasjert i et tur-konsept for reise- og musikkinteresserte (Kulturmix).
I 2006 ble boken Prots - trollmann med kor utgitt på Enter forlag. Den er et biografisk portrett, ført i pennen av Stig Nilsson.
Scarites
Scarites er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Store (opptil 50 millimeter), langstrakte, blanke, oftest svarte løpebiller. Hodet er stort og mer eller mindre rektangulært, med forstørrede, svært kraftige mandibler (overkjever). Fasettøynene er små og rundede, antennene trådformede og nokså korte. Pronotum er mye bredere enn langt, bakover kraftig innsnevret slik at det danner seg en markert "stilk" mellom pronotum og dekkvingene, scutellum sitter på denne. Dekkvingene er parallellsidige med dype punktstriper. Beina er korte og kraftige.
Levevis
Som andre Scaritinae lever disse billene hovedsakelig underjordisk. De graver godt, og lever som rovdyr.
Utbredelse
Denne artsrike slekten er representert i alle verdensdeler bortsett fra Antarktis, men mangler i Nord-Europa.
Systematisk inndeling
thumb|400px| Scarites (Scarites) linearis thumb|400px| Scarites (Scarites) subterraneus Oversikten har med de europeiske artene. Systematikken følger Carabidae of the World.
Placido Maria Schiaffino
Placido Maria Schiaffino (født 5. september 1829 i Genova i kongedømmet Sardinia, død 23. september 1889 i Subiaco i Italia) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie. Schiaffino tilhørte benediktinerne. Han ble kreert til kardinal i 1885 av pave Leo XIII, med Santi Giovanni e Paolo som tittelkirke.
Prest
Han ble presteviet i 1852. Fader Placido viet seg så seg først og fremst til å forkynne mens han bodde i klosteret Monte Oliveto Maggiore nær Siena. Den 15. mai 1859 ble han utnevnt til kansler for sin orden og den 3. juni 1870 ble han valgt til abbed og generalvikar for olivetanerne. I denne funksjon deltok han også på Det første Vatikankonsil som konsilfader.
Pave Leo XIII, som da han var biskop i Perugia hadde hørt hans prekener der, kalte ham til Roma.
Titulærbiskop
Den 30. august 1878 ble han utnevnt til titulærbiskop av Nyssa. Kardinal Raffaele Monaco La Valletta bispeviet ham i klosteret til Oblatene av S. Francesca Romana di Tor de' Specchi i Roma den 1. september samme år; medkonsekratorer var kurieerkebiskopene Filippo Manetti og Giulio Lenti.
Kardinal
Pave Leo XIII kreerte ham til kardinal i konsistoriet den 27. juli 1885. Schiaffino mottok tittelen kardinalprest av Ss. Giovanni e Paolo og ble ærespresident for komiteen for jubileet for Leo XIII i 1887. Året etter ble kardinalen prefekt for Indekskongregasjonen og til slutt i 1889 bibliotekar ved Vatikanets apostoliske bibliotek. Han beholdt denne stillingen til sin død i 1889.
Han var også medlem av Rådet for historiske studier og administrator av abbediet Subiaco.
Kardinal Schiaffino døde 23. september 1889 i en alder av 60 år, av en gastrointestinal infeksjon. Han ble opprinnelig gravlagt i Subiaco. Kroppen ble senere overført til Roma og til slutt bisatt i kirken S. Maria Nuova i 1936.
Rykter om at han døde etter forgiftning ble offentlig etterforsket i L'Osservatore Romano.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Cueva de Nerja
Hulene har eldgamle arkeologiske spor etter folk som i ulike perioder har bodd i hulene og brukt dem som gravsted; det gjelder hulemalerier som viser dyr og figurer og er 20 000 år gamle, foruten andre prehistoriske funn som knokler, steinverktøy og keramikk.
Dryppsteinshulene i Nerja ble gjenoppdaget av en kameratgjeng i 1959. I tillegg til to naturlige innganger ble det lagd en tredje inngang samt tilrettelagte stier for besøkende. En av de store grotterommene har siden 1960 blitt omdannet til en konsertsal. Hvert år feirer Nenja en internasjonal grottefestival, International Cave Festival, med opptredener fra internasjonale artister som musikere og dansere.
Piter FM
Piter FM (originaltittel: Piter FM) er en russisk film fra 2006, regissert av Oksana Bytsjkova.
Handling
Masha er en ung kvinne som jobber som Discjockey for en populær radio-stasjon i St. Petersburg. Maksim er en ung mann som er utdannet arkitekt, som har flyttet til St. Petersburg fra Nizjnij Novgorod. Nå arbeider han deltid som gate-feier. Selv om Masha og Maksim aldri har møtt hverandre, deler de et fellestrekk: begge har en tendens til å være klønete i hverdagen. De slipper og søler ofte ting. Begge to står også ved et veiskille i livene deres. Masha skal snart gifte seg med en tidligere skolekamerat, Kostja, og Maksim nettopp vunnet en internasjonal arkitekt-konkurranse. Han forbereder seg på å flytte til Tyskland, for å begynne i en ny jobb.
Men en dag støter Masha ved et uhell på noen i en folkemengde, og mister mobiltelefonen sin. Maksim tar tilfeldigvis opp mobiltelefonen. Han forsøker å returnere telefonen, men hver gang de forsøker å møtes skjer det noe som forhindrer planene deres. De to havner flere ganger på de samme stedene, men uten å vite hvordan den andre ser ut. Dermed fortsetter de uforvarende å gå rett forbi hverandre. I mellomtiden begynner Masha å innse at hun ikke er forelsket i Kostja, og hun ønsker ikke lenger å gifte seg med ham. Men Maksim begynner å tenke på at han heller vil fortsette å bo i St. Petersburg, enn å flytte til Tyskland.
Norges tøffeste
Norges tøffeste er en norsk reality-TV-serie produsert for NRK av NRK Trøndelag. Første sesong hadde premiere i 2013. Per 2021 har det blitt produsert tre sesonger, hver på ti episoder der ti deltakere konkurrerer i fysiske og psykiske øvelser.
Sesongene
Sesong 1 hadde premiere 8. oktober 2013. Den besto av seks episoder og ble sendt tirsdager kl. 22.25 på NRK3. Programleder var Ailo Mikkelsen Gaup, mens boksetrener Helge Wærøy var «trener».
Sesong 2 hadde premiere 9. april 2016. Den besto av seks episoder, og ble sendt lørdager kl. 20.55 på NRK1. Programleder var Per Olav Alvestad.
Sesong 3 hadde premiere på NRK1 12. mars 2021. Sesongen besto av ti episoder og ble sendt fredager kl. 20.05 og søndager 20.15 på NRK1. Programleder var «Funkygine», Jørgine Massa Vasstrand.
Sesong 4 hadde premiere i NRK TV 14. oktober 2022. Sesongen besto av tolv episoder, og ble sendt fredager og søndager på NRK1. Jørgine Massa Vasstrand, «Funkygine» var programleder.
Opptaksstedene
Sesong 1 og 2 ble spilt inn på Hegra festning i Stjørdal kommune i Trøndelag. Festningen har en dramatisk krigshistorie, hvor norske soldater under ledelse av major Hans Reidar Holtermann kjempet mot den tyske okkupasjonsmakta i bitende kulde i 25 døgn. Festningen ble omringet og beleiret av tyskerne og var den siste festningen i Norge som kapitulerte; det skjedde 5. mai 1940.
Sesong 3 og 4 ble spilt inn på den nedlagte oljeplattformen Albuskjell blokk 2/4, like ved Korsvika i Trondheim. Opprinnelig var dette en plattform hvor oljearbeiderne bodde da de jobbet på Albuskjell-feltet i Nordsjøen, som er et av de opprinnelig åtte feltene i Ekofiskfeltet. Plattformen ble satt opp i 1977 og var i drift fram til 2013. Den står nå i strandkanten der Ladestien begynner, og brukes som opplæringssenter for sikkerhetsøvelser, og som øvingslokale for brannvesen og politi.
Huancui
Huancui er et bydistrikt i ostchinesischen provins Shandong. Det tilhører byprefekturet Weihai ytterst på Shandonghalvøya. Huancui har et areal på 731 km² og teller 589,154 innbyggere (2004). Det er sete for lokalregjeringen for Weihai.
Anderslöv
Anderslöv er et tettsted i Trelleborg kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 808 innbyggere.
De viktigste virksomhetene i Anderslöv er Thysells møbelvarehus og Gasell Profil, som nå eies av finske Ruukki.
I byen finnes den en Konsumbutikk, en ICA-butikk, to pizzarier og en frisør. På utdanningssiden finnes et lite museum, tre daghjem, et på lav/mellom stadiet og høystadiet (Väståkra). Det finnes også en bank og en brannstasjon. I 2006 ble vinmonopolet i Anderslöv lagt ned. Det har vært planer på å bygge et badeanlegg.
I Anderslöv finnes en rekke foreninger, for eksempel Anderslövs BoIK (fotball), Anderslövs GF (turn og friidrett), speiderne, folkedans og bordtennis.
Anatolij Lunatsjarskij
Anatolij Vasiljevitsj Lunatsjarskij (Анато́лий Васи́льевич Лунача́рский, født 1875 i Poltava, død 1933 i Menton i Frankrike) var en sovjetisk politiker og forfatter.
I 1917 slutten han seg definitivt til bolsjevikpartiet og ble folkekommissar for undervisningsvesenet.
Han skrev en mengde artikler om litteratur, teater, musikk, maleri og lignende, og en rekke teaterstykker. Blant hans verker kan nevnes Faust og byen (1918), Oliver Cromwell (1920) og Foma Kampanella (1922). Etter den andre verdenskrigs slutt i 1945 ble Lunatsjarskijs stykke Den befridde Don Quijote (1925) på Volkstheater i Wien.
I 1933 ble han utnevnt til ambassadør i Spania, men døde på vei til Madrid. Samme år brente nasjonalsosialister Anatolij Lunatsjarskijs kulturpolitiske skrift om arbeiderklassens kulturoppgaver, sammen med den tyske utgave av hans teaterstykke Der befreite Don Quichote i de landsomfattende bokbålene i Nazityskland.
Western Star
Western Star er en amerikansk lastebilprodusent som har røtter tilbake til 1967.
Historie
I 1970 startet White Trucks avdelingen Western Star under navnet White Western Star. I 1980 ble White solgt til Volvo, mens den australske forretningsmannen Terry Peadbody kjøpte Western Star. Han solgte senere selskapet videre, og i dag er Western Star en underavdeling av Freightliner, som igjen er eid av Daimler AG.
Peadbody eier fortsatt selskapets australske avdeling.
Modeller
Western Star produserer en rekke ulike tunge lastebiler, både i moderne og mer tradisjonelt utseende. I 1996 introduserte selskapet førerhytten Constellation Series, erstatter til den mindre Heritage-serien, som hadde vært i bruk i flere tiår. Selskapet tilbød kundene en rekke valgmuligheter av førerhytter, girkasser og motorer fra både Cummins, Caterpillar, Detroit Diesel og Mercedes. I Australia og USA er lastebilene relativt populære.
Danish Air Transport
DAT (tidligere Danish Air Transport) er et dansk flyselskap som utfører frakt- og passasjertransport.
Selskapet flyr både passasjerer på faste ruter, passasjerer på charter og en lang rekke transportoppgaver, og har base på København lufthavn og Billund lufthavn.
Historie
DAT ble grunnlagt i 1989 av Jesper og Kirsten Rungholm. Dengang hadde DAT bare ett enkelt fly av typen Short Skyvan SC-7. DAT fløy med alt fra post, pakker og veddeløpshester til forsyninger i det årlige Rally Paris–Dakar.
I januar 2012 ble det kunngjort av Samferdselsdepartementet at DAT skulle fly rutene Bodø-Leknes/Narvik/Røst/Svolvær fra og med 1. april. 14. mars kom det en rapport fra Luftfartstilsynet som påpekte en rekke mangler i DATs tilbud. Denne rapporten førte til at anbudet ble trukket tilbake av Samferdselsdepartementet og tildelt Widerøe istedenfor.
I 2014 begynte DAT å kjøpe Airbus A320-maskiner til bruk på charterturer for det danske charterselskapet Primo Tours.
Flåte
DATs flåte inneholder følgende fly:
Destinasjoner
DAT flyr til følgende destinasjoner (per mars 2023)
I tillegg flyr de ulike charterruter.
I 2011/2012 etablerte flyselskapet seg på Moss lufthavn, Rygge, med flere daglige avganger til Stavanger (fra 31. oktober 2011) samt Bergen og Trondheim (fra 9. januar 2012). Selskapet vurderte ytterligere utvidelser til flere nordiske destinasjoner fra Rygge sikt. Alle rutene fra Rygge ble imidlertid lagt ned fra 22. desember 2013.
Fram til våren 2023 opererte DAT ruten Esbjerg lufthavn til Stavanger lufthavn, Sola. Denne ruten ble nedlagt i 2023 til fordel for å åpne ruten København lufthavn, Kastrup til Karup lufthavn.
Norgesmesterskapet i alpint 1979
Norgesmesterskapet i alpint 1979 var det norske mesterskapet i alpin skiidrett. Mesterskapet ble arrangert i Hakadal og Narvik.
Utfor
Dato: 17. mars
Sted: Narvik
Storslalåm
Dato: 17. februar
Sted: Hakadal
Slalåm
Dato: 18. februar
Sted: Hakadal
Statskog
Statskog SF er et statsforetak som forvalter staten Norges skog- og fjelleiendommer. Unntakene er statsgrunnen i Finnmark, som siden siden juli 2006 vært forvaltet av Finnmarkseiendommen, og statens kirkeeiendommer, som blir forvaltet av Opplysningsvesenets fond.
Virksomhet
Statskog har til formål å forvalte, drive og utvikle statlige skog- og fjelleiendommer med tilhørende ressurser og tilgrensende virksomhet.Eiendommene skal drives effektivt med sikte på å oppnå et tilfredsstillende økonomisk resultat. Det skal drives aktivt naturvern og tas hensyn til friluftslivet. Ressursene skal utnyttes balansert, og fornybare ressurser skal tas vare på og utvikles videre.
Fjelltjenesten er Statskogs feltapparat. Ansatte i Fjelltjenesten har begrenset politimyndighet for å ivareta oppgaver innen naturoppsyn.
Historikk
Ved Stortingsvedtak 15. mars 1957 ble Direktoratet for Statens skoger opprettet. Dette var et eget direktorat for de offentlige skoger, og overtok oppgavene til det kontoret i Landbruksdepartementet som het Det offentlige skogvesen. Arbeidsoppgavene for direktoratet var hovedsakelig forvaltning av statens skoger, Opplysningsvesenets fonds skoger, statsallmenningene, statens høgfjell, statens jord i Finnmark og overoppsyn med bygdeallmenningene. I tillegg kom ansvar for juridiske spørsmål, budsjett og regnskapssaker.
I 2005 kom Finnmarksloven som resulterte i at all statlig grunn i Finnmark, som hadde blitt forvaltet av Statskog Finnmark, nå ble overført til Finnmarkseiendommen (FeFo) med virkning fra juni 2006 da loven trådte i kraft. Statskog Finnmark ble avviklet.
Arkivet etter skogforvaltningen i Troms og Finnmark oppbevares ved Statsarkivet i Tromsø.
Ressursgrunnlag
Statskog har hjemmel til drøye 59 000 km², eller av Fastlands-Norge, og er dermed Norges største grunneier. Statsallmenningene i Midt- og Sør-Norge omfatter 27,000 km², og blir forvaltet i samarbeid med lokale fjellstyrer.
Om lag 9 % av eiendommene er produktiv skog. I 2010 kjøpte Statskog om lag 1,1 millioner dekar grunn av Orkla i Hedmark og Buskerud og halvparten av SB Skog for 1,725 millioner kroner. Det meste av dette var skogarealer. I oktober 2022 kjøpte Statskog AS Meraker Bruk; en eiendom på rundt 1,2 milloner mål.
Hoveddelen av de statlige utmarkseiendommene ligger i Nordland og Troms. I innlandsstrøkene i disse fylkene er staten den største grunneieren.
Stockholm-klassen
Stockholm-klassen er en klasse av patruljebåter bygget til Svenska marinen. Klassen består av to båter, bygget i Karlskrona. De er bestykket med åtte RBS-15-missiler, torpedoer, en 57 mm automatkanon samt lette maskingeværer. I 1999/2000 ble de to båtene oppgradert med nye maskiner, sensorer, et nytt kampinformasjonssystem, stealth- teknologi samt navigasjonssystemer, hvorved de teknologisk kom på høyde med den nyere Visby-klassen.
Historie
Stockholm-klassen startet opprinnelig som et prosjekt som var benevnt Ytattack-81 (overflatekombattant-81). Prosjektet var en videreutvikling av torpedobåtene av Spica- og Spica II-klassene, hvor vekten var økt med cirka 120 tonn og økt utholdenhet. Fremdriften skulle være en kombinasjon av to dieselmotorer samt en gassturbin (CODAG-konseptet ). Klassen ble dog aldri realisert.
I de tidlige 1980-årene var det adskillige hendelser med fremmede undervannsbåter i svensk territorialfarvann, hvorav hendelsen med den sovjetiske undervannsbåten U 137 som gikk på grunn i den svenske skjærgården ved Karlskrona i 1981. Disse hendelsene viste tydelig den svenske marinens store mangler innenfor antiubåtkrigføring. Det var alvorlig bruk for skip designet til antiubåtkrigføring. Det ble derfor besluttet å gjenopplive Ytattack-81-prosjektet og optimere det til antiubåtkrigføring. Det ville være for langsomt og kostbart å skulle produsere en helt ny skipsklasse fra bunnen. Båtene ble utstyrt med en VDS, antiubåttorpedoer samt ELMA antiubåtmortérer. Båtene inngikk i tjeneste 1. mai 1986.
I midten av 1990-årene var slitet på båtene begynt å skinne igjennom, til dels på grunn av det harde liv de hadde levet, men også på grunn av den eksplosive tilgangen til elektronikk som er blitt en realitet i nyere år. Stockholm-klassen er grunnleggende et godt design, og skrogene var i en sådan forfatning at Försvarets materielverk besluttet ikke å utfase dem, men at de skulle oppgraderes og holdes i tjeneste. Oppgraderingene ble avsluttet i 2000. Mange av modifikasjonene ble gjort med fokus på lave vedlikeholdsomkostninger. Båtene hører organisatorisk under 31. korvettdivisjon under 3. sjøstridsflotilje.
José van Dam
Biografi
I en alder av 17 gikk han inn i det kongelige konservatoriet i Brussel og studerte hos Frederic Anspach. Et år senere ble han uteksaminert med diplomer og førstepremier i sang og opera. Han debuterte i opera som musikklærer Don Basilio i Gioacchino Rossinis Il Barbiere di Siviglia ved Paris Opera i 1961, og ble i selskapet til 1965, da han sang sin første store rolle, Escamillo fra Bizets Carmen. Deretter sang han i to sesonger i Genève, La Scala, Covent Garden og i Paris. I Genève sang Van Dam i premieren av Milhauds La mère coupable i 1966. Lorin Maazel hørte van Dam og inviterte ham til å spille inn Ravels L’heure espagnole sammen med ham for Deutsche Grammophon. I 1967 ba Maazel ham om å bli med i Deutsche Oper i Berlin.
Van Dam har opptrådt ved L'Opéra de Paris, Covent Garden, Metropolitan Opera, Teatro alla Scala i Milano, Wiener Staatsoper, Deutsche Oper Berlin, Théâtre Royal de la Monnaie i Brussel, Teatro Colón i Buenos Aires, Salzburg-festivalen, og festivaler i Aix-en-Provence og Orange i Frankrike.
Van Dam har vært "residerende mester" for sangerseksjonen ved Dronning Elisabeth musikkappell i hjemlandet, Belgia, siden 2011.
Priser
I august 1998 gjorde Hans Majestet Kong Albert II av Belgia van Dam til baron og anerkjente ham som en av de fineste klassiske sangerne. I desember 1999 sang var van Dam i bryllupet til Belgias kronprins Philippe og Mathilde d'Udekem d'Acoz.
Van Dam er omtalt som ett av de tre intervjuobjektene i 'Doucement les Basses', med Gabriel Bacquier og Claudio Desderi som diskuterer sine tilnærminger til roller i bass-barytonrepertoaret.
Innspillinger
Blant van Dams omfattende diskografi er komplette innspillinger av Carmen (tre ganger, i 1974, 1975 og 1982), Louise (med Beverly Sills, 1977), Die Zauberflöte (som taler, overfor Zdzisława Donat som nattens dronning, 1980), Faust (dirigert av Michel Plasson, 1991), Les contes d'Hoffmann (med Roberto Alagna, 1994–1996), Don Carlos (1996) og Die Meistersinger (dirigert av Sir Georg Solti, 1997). I 2010 ga Metropolitan ut Wozzeck fra 1980 (med Anja Silja og Richard Cassilly, dirigert av James Levine) på CD.
En av bass-barytonens største suksesser var som tittelrollen i Olivier Messiaens Saint François d'Assise. Verdenspremieren ble spilt inn under Seiji Ozawa (1983), i likhet med Salzburg-produksjonen, under Kent Nagano (1998).
Tysnes Musikklag
Tysnes Musikklag er et brassband med base i Tysnes.
Musikklaget, som ble stiftet 31. mai 1953, har deltatt i en rekke brassbandkonkurranser.
3. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007
'''3. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007''' startet 28. april og endte med Start 2 – Viking 2 den 30. april 2007.
Embla and the Karidotters
Embla and the Karidotters er en norsk country-gruppe startet i 2019 og frontet av vokalist og låtskriver Embla Karidotter. Embla er tidligere kjent som trommeslager i indiepopbandet Razika, og bandet hennes, the Karidotters, består av medlemmer fra Razika, Slomosa, Honningbarna og Aiming for Enrike.
De ga ut EP-en Howling i 2021, og deres debutalbum Hello, I'm Embla, ble gitt ut august 2022. For Hello, I'm Embla fikk de Spellemannprisen 2022 i klassen country. Bandet er signert på plateselskapet Die With Your Boots On Records.
Naomi Matsumoto
Naomi Matsumoto (født 24. februar 1968), japansk softballspiller som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta og 2000 i Sydney.
Matsumoto vant en olympisk sølvmedalje i softball under sommer-OL 2000 i Sydney. Hun var med på det japanske laget som kom på andreplass i softballturneringen bak USA. I finalen mot USA tapte Japan med 1-2.
Asiamesterskapet i håndball for menn 1991
Asiamesterskapet i håndball for menn 1991 ble arrangert i Hiroshima i Japan i 1991.
Rencheng
Rencheng (kinesisk: 任城区, pinyin: Rènchéng Qū) er et bydistrikt i den kinesiske provins Shandong. Det tilhører byprefekturet Jining. Rencheng har et areal på 881 km² og teller 630 000 innbyggere (2003).
For Twisters Only
For Twisters Only er et musikkalbum med Chubby Checker, utgitt i 1961.
Seaton (Devon)
Seaton er en kystby i East Devon ved sørkysten av England. Den er vendt mot bukten Lyme Bay, i vest til munningen av elven Axe med røde klipper på den ene siden og hvite klipper på den andre. Landsbyene Axmouth og Beer er rett ved. Et dike gir tilgang til den strandsone av småstein som strekker seg en engelsk mil, og en liten havn.
Seaton er lokalisert på en kyststrekning på 155 km i Dorset og East Devon som tilhører verdensarven, vanligvis kjent som «Jurassic Coast» ved at den har en rik geologisk historie. Herfra er det mulig å besøk geologiske lag som er datert i tre geologiske perioder (trias, jura, kritt), en 185 millioners geologisk spasertur gjennom tiden.
Seaton har en beregnet befolkning på 7 385 innbyggere, påvist å være 8 413 ved folketellingen i 2011, mens Seatons markedsbyområde hadde en befolkning på 12 461 for 2004. Stemmekretsen Seaton hadde en befolkning på 7 096 i 2011.
Historie
Seaton har eksistert som et bondesamfunn i 4 000 år før romerne ankom og det var en bygdeborg fra jernalderen ved Seaton Down bestående av jordvoller og en noe uvanlig utforming i kontrast til andre festningsverk i områder, som Hawkesdown Hill, Blackbury Camp og Berry Camp. I løpet av romersk tid var dette en viktig havn selv om romerske levninger har blitt tildekket for å bevare dem. I angelsaksisk tid bar Seaton kjent som Fluta eller Fleet, det angelsaksiske ordet for vik eller bukt. Byen Fleet ble opprettet ved angelsaksisk charter i 1005. Den første omtalen av Seaton var ved pavelig bulle av pave Eugenius III i 1146.
Seaton var en viktig havn i flere århundrer, sørget for forsyninger og sjøfolk for Edvard I av Englands krig mot Skottland og Frankrike. På 1300-tallet førte omfattende stormer til et jordskred som delvis blokkerte elvemunningen, og en voll av grus og småstein begynte å bygge seg opp. I 1868 førte ankomsten av jernbane til mindre bruk av havnen.
I november 2013 kunne metalldetektorentusiasten Laurence Egerton avdekke «Seaton Down Hoard», et nedgravd forråd av kobbermynter, bestående av rundt 22 000 mynter, et av de største og best bevarte forråd av mynter fra 300-tallet som noen gang er funnet i Storbritannia (Grouville-forrådet på Jersey som ble funnet i 2012 er større, rundt 70 000 mynter). En gruppe av arkeologer har omsorgsfullt fjernet og renset myntene i månedene etter.
Filosofiåret 1904
Filosofiåret 1904 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1904.
Oksana Bytsjkova
Oksana Olegovna Bytsjkova (Оксана Олеговна Бычкова; født 1972) er en russisk regissør og manusforfatter.
1979
1979 (MCMLXXIX) i den gregorianske kalenderen var et år uten skuddag som begynte på en mandag.
Året 1979 var FNs Internasjonale Barneår.
Musikk
Opptredener
Populære låter i Norge
Debutalbum
Andre album
Jamides
Jamides artsrik slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
Små (vingespenn 24-35 millimeter) blåvinger med avrundede vinger, bakvingen ender i en kort, tynn stjert. Hannenes overside er hvit til blå, oftest ganske blek, med en perlemorsaktig glans. Vingespissene er noen ganger svarte. Hunnene er hvite med brune ytterkanter på vingene. Undersiden er brun med tynne, hvite tverrstreker, gjerne med noen svarte flekker langs ytterkanten og en oransje flekk ved bakhjørnet.
Larvene
Larvene lever på mange ulike planter, særlig planter i erteblomstfamilien i vid forstand.
Utbredelse
Slekten finnes i Sørøst-Asia og Australia, fra India og Sri Lanka i vest til øyene i det sørlige Stillehavet (blant andre Fiji) i øst.
Systematisk inndeling
thumb|300px| Jamides celeno thumb|300px|[[Jamides virgulatus]]
Please Don’t Stop Loving Me
Please Don't Stop Loving Me er et musikkalbum med Elvis Presley, utgitt i 1970.
Minimalistprogrammet
Minimalistprogrammet (MP) er en sentral forskningsmetode innen lingvistikken, mer spesifikt innen fagområdet generativ grammatikk. Det var den anerkjente amerikanske lingvisten Noam Chomsky som la grunnlaget for MP i en vitenskapelig utredning han publiserte i 1993. Siden den gangen har minimalistprogrammet fått stadig større oppslutning blant språkforskere.
Chomsky presenterer MP som et program og ikke en teori, i tråd med den skillelinjen som Imre Lakato allerede hadde trukket opp da Chomsky publiserte sin utredning. Hensikten med å anvende MP i den lingvistiske forskningen er å stille spørsmål på en slik måte at man ikke stenger av for de mange retningene forskningen kan ta; det er nettopp dette som den minimalistiske tilnærmingsmåten åpner for. Sett fra et teoretisk synspunkt baserer minimalismen seg på prinsipp- og parameterteorien, som regnes som den siste standardiserte teoretiske modellen innen generativismen. Minimalismen gir ikke spesifikke svar på noen kjente spørsmål, ei heller forklaringer på observerte problemer. Chomskys definerte mål innen MP er å tilnærme seg den universelle grammatikken "nedenfra og opp". Han hadde i 1986 lansert skillet mellom «I-språk» og «E-språk», der «I-språk» er språkbrukerens interne språk, mens «E-språk» er det eksterne språket. Når han med MP setter som det overordnede mål å tilnærme seg den universelle grammatikken "nedenfra og opp", innebærer dette at man stiller seg spørsmålet «hva ville være det beste svaret på spørsmålet om hva I-språkets teori består i?»
Ifølge Chomsky kan man stille minimalistiske spørsmål, men svarene på disse spørsmålene vil kunne innpasses i en hvilken som helst teori som forskeren måtte være i ferd med å prøve ut. Chomsky mener videre at de to viktigste spørsmålene man kan stille opp er:
Bertnes Brass
Bertnes Brass er et brassband med base i Bodø.
Brassbandet, som ble stiftet 12. november 1986, har deltatt i en rekke brassbandkonkurranser.
Chubby Checker in Person
Chubby Checker in Person er et musikkalbum med Chubby Checker, utgitt i 1963.
Alaska Marine Highway
Alaska Marine Highway (AMH) eller Alaska Marine Highway System (AMHS) er en fergetjeneste operert av myndighetene i den amerikanske delstaten Alaska.
Alaska Marine Highway System opererer langs den sørsentrale kysten av staten, de østlige Aleutene og Inside Passage i Alaska og Britisk Columbia, Canada. Fergerutene betjener lokalsamfunn i sørøstre Alaska som ikke har veiforbindelse, og fartøyene kan transportere personer, gods og kjøretøyer. AMHS har over 550 mil med ruter, som går så langt sør som Bellingham i delstaten Washington og så langt vest som Unalaska i Aleutene. Det er totalt 32 terminaler over hele Alaska, British Columbia og Washington. Rutene er del av det nasjonale hovedveinettet i USA og mottar offentlig støtte. Det er også en form for transport av kjøretøyer mellom Alaska og de andre amerikanske statene uten å gå via Canada.
Alaska Marine Highway System er for amerikanske forhold et sjeldent, gjenværende eksempel på en skipsfartslinje som tilbyr regulær, punktlig service med primærformål transport heller enn til fritid eller underholdning. Reiser kan vare i flere dager, men i motsetning til luksus som på en typisk cruiselinje koster lugarer ekstra og det serveres for det meste kafeteriamat.
Historie
Alaska Marine Highway ble grunnlagt i 1948 av Haines-innbyggerne Steve Homer og Ray Gelotte, som brukte en ombygget LCT-Mark 6 landing craft som de døpte M/V Chilkoot. Selskapet ble kjøpt av territorialregjeringen i 1951 og gitt nytt navn til Alaska Marine Highway System i 1963. Rutetilbudet ble utvidet til Prince Rupert, Britisk Columbia samme år, og til Bellingham i 1967.
I september 2005 fikk Alaska Marine Highway status som All-American Road av Federal Highway Administration.
Lokalsamfunn
Alaska Marine Highways hovedhavn er i Juneau, Alaska, selv om administrative kontorer nylig og kontroversielt ble flyttet til Ketchikan. Andre mindre knutepunkter omfatter Cordova (Prince William Sound), Ketchikan (sørlige Panhandle), og Kodiak (Sør-Alaska).
AMHS betjener følgende lokalsamfunn året rundt:
Akutan; Angoon; Bellingham, Washington; Chenega Bay; Chignik; Cold Bay; Cordova; False Pass; Haines; Homer; Hoonah; Juneau; Kake; Ketchikan; King Cove; Kodiak; Metlakatla; Petersburg; Port Lions; Prince Rupert, British Columbia; Sand Point; Seldovia; Sitka; Skagway; Tatitlek; Tenakee Springs; Unalaska/Dutch Harbor; Valdez; Whittier; Wrangell og Yakutat. Bartlett Cove hvor nasjonalparken Glacier Bay har en skogvokterstasjon 13 km unna Gustavus, blir betjent sporadisk av M/V LeConte i sommermånedene.