cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tubular Bells III
Oldfield lagde albumet mens han bodde på Ibiza, og har sagt at inspirasjonen til noen av albumets elektroniske elementer kom fra musikkstilen som ble spilt på øyas barer og klubber.
I motsetning til Tubular Bells II følger ikke dette albumet mønsteret med de to lange stykkene fra originalen, men refererer i stedet til noe av musikken fra det albumet. For eksempel refererer «The Source of Secrets» til «Introduction»-delen av det originale albumet, og «Far Above the Clouds» refererer til «Finale»-delen av «Tubular Bells (Part One)».
Sporliste
Alle spor av Mike Oldfield.
Tidlig versjon
Oldfield har uttalt at han opprinnelig spilte inn over 70 minutter med musikk for Tubular Bells III, men kuttet den ned til 46 minutter og 38 sekunder. En tidlig versjon av «Man in the Rain» ble skrevet i 1983, kort tid etter «Moonlight Shadow», og ligner sangen i stil. En tidlig versjon av «The Source of Secrets» finnes på samlealbumet Mike Oldfield XXV.
Konsertopptreden
Live Then & Now 1999-turneen var en del av promoteringen av dette albumet og hans følgende album, Guitars.
27. juli 2012, ved åpningsseremonien av sommer-Sommer-OL 2012, fremførte Mike Oldfield utdrag av Tubular Bells, «Far Above the Clouds» og «In Dulci Jubilo». Dette sporet ble senere gitt ut på Isles of Wonder-albumet og som en begrenset utgave på blå/rosa vinylsingel.
Plateomslag
Omslagsbildet er Oldfields varemerke, en rørklokke i sølv, basert på det originale Tubular Bells-albumomslaget fra 1973, på en grå bakgrunn. Selve kunstverket inneholder ingen tekst, og det ble satt et klistremerke med Oldfields navn og albumtittelen på den ytre emballasjen. Foto av Andy Earl, portrettfoto av Simon Fowler. På omslaget står det "Terrible, wonderfull, crazy, perfect".
Hitliste og salgstall
Tubular Bells III er den av de tre viktigste Tubular Bells-albumene som solgte minst, og kom som høyest på 4.-plass på de britiske listene. De to forgjengerne kom begge på 1.- plass. Albumet møtte blandet kritikk, blant annet ble den veldig tydelige likheten mellom «Man in the Rain» og hiten «Moonlight Shadow» noen ganger tolket som om Oldfield som prøvde å resirkulere gamle slagere.
Philippe Nahon
Philippe Nahon (født 24. desember 1938 i Paris; død 19. april 2020 i Paris ) var en fransk skuespiller.
Nahon var i tidsrommet siden 1962 å se i flere enn 200 film- og fjernsynsproduksjoner. Han var mest kjent for horror- og thrillerfilmer. I 2011 spilte han i Steven Spielbergs drama War Horse, og sammen med Catriona MacColl i den kanadiske thrilleren Fever. Han var aktiv i yrket til 2019.
Philippe Nahon døde 19. april 2020 i en alder av 81 år etter langvarig sykdom av covid-19 som følge av å ha blitt infisert av SARS-CoV-2.
Ajax (Ontario)
Ajax er en kanadisk by i provinsen Ontario i det sørlige Canada. Byen er oppkalt etter krysseren HMS «Ajax» som tjente under andre verdenskrig. Ajax ligger omtrent 25 km unna Toronto, ved kysten til Lake Ontario. Ved folketellingen i 2016 hadde byen 119 677 innbyggere.
Drufiacc
Drufiacc er et musikkalbum med Flukt utgitt i 2004.
Cody Miller
Cody Miller (født 9. januar 1992) er en amerikansk svømmer.
Plasmodium falciparum
Plasmodium falciparum er den alvorligste malariaparasitt for mennesker, og den forvolder mer enn 95 % av alle dødsfall fra denne sykdommen. Den undertype av malaria som denne parasitt fremkaller, kalles også falciparum-malaria.
Cody Miller
Han representerte USA under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull og bronse.
Plasmodium falciparum
Parasitten gjennomgår tre hovedstadier: To foregår i menneskets lever og røde blodceller, mens ett foregår i malariamyggen.
Det meste av Plasmodium falciparumgenomet ble ferdig kartlagt i 2002 og der er tilgjengelig fra PlasmoDB. P. falciparum nærmeste slektning er Plasmodium reichenowi, som er en tilsvarende parasitt som rammer sjimpanser.
Ifølge Taxonomicon er Plasmodium falcipare en protozo, som er et «nytt» rike under domenet Eucaryota.
Skolten kraftverk
Skolten kraftverk er et vannkraftverk ved Svardal i Flora kommune i Vestland.
Där näckrosen blommar
«Der näckrosen blommar» er en svensk sang med melodi av Sven du Rietz og tekst av Sven-Olof Sandberg. Den ble opprinnelig ble spilt inn på 78-plate av Adolf Jahr i 1928.
Skolten kraftverk
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 71 meter.
Installert effekt er 1,3 MW. Årsproduksjon er 3 GWh.
Där näckrosen blommar
«Där näckrosen blommar» lå på Svensktoppen med Göingeflickorna i 1963 samt med Flamingokvintetten1974 –1975, en innspilling som nådde en førsteplass.
Tillitsvotum
Et tillitsvotum er en votering i en lovgivende forsamling med parlamentarisme der medlemmene gir sin støtte til regjeringen.
Där näckrosen blommar
Norske versjoner
Børt Erik Thoresen og Freddy Kristoffersen har skrevet norske tekster. Thoresens versjon bærer tittelen «Ved skogtjønnet». Kristoffersens versjon bærer tittelen «Der vannliljen blomstrer».
Tillitsvotum
Investitur (tiltredelsesvotering eller innsettingsvedtak/innsettingsvotering) er en annen form for tillitsvotum, i systemer med positiv parlamentarisme. Investitur innebærer at parlamentet skal gi regjeringen, når den tiltrer, uttrykkelig tillit.
Tillitsvotum i Norge
I Norge har det vært lagt frem forslag om å innføre investitur. Dette forslaget ble nedstemt av Stortinget i 2007.
Da parlamentarismen ble grunnlovsfestet i Grunnloven § 15 i 2007, var heller ikke en ordning med investitur blant det som ble foreslått eller vedtatt.
Där näckrosen blommar
Norske versjoner
Kristoffersen har også spilt inn sin versjon. Den ble utgitt på LP-platen Gamle gode glade minner (Philips 6478 003) i 1973. Produsent var Johnny Sareussen.
Tillitsvotum
Tillitsvotum i Norge
Et tillitsvotum kan likevel oppnås i Norge ved at en regjering stiller kabinettsspørsmål. Et kabinettsspørsmål er et forslag som fremmes for Stortinget. Når en regjering stiller kabinettsspørsmål på en sak, betyr det at den vil gå av dersom stortingsvedtaket går imot regjeringen.
Stille før stormen (Flukt-album)
Stille før stormen er et musikkalbum utgitt av Flukt i 2008.
Ringsgangen (Oslo)
Ringsgangen var en gate i Pipervika i Oslo. Den gikk fra Klingenberggata til Munkedamsveien. Gaten ble opparbeidet i 1860-årene. Østre del av gateløpet forsvant under bygninger i 1930-årene, samtidig med saneringen ved oppføringen av rådhuset. Det er fortsatt spor etter vestre del av gaten i form av publikumsutgang fra Saga kino til Munkedamsveien. Dette blir nordvest for (bakom) Olav Vs gate 1.
Christiania bad lå i sin tid i nr. 3, og Nationaltheatret hadde kulisselager og verksted i nr. 4.
Masato Sakai
Masato Sakai (født 6. juni 1995) er en japansk svømmer.
Han representerte Japan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull på 200 meter butterfly.
Sersjant York
Sersjant York (originaltittel Sergeant York) er en amerikansk biografisk krigsfilm fra om livet til den amerikanske krigshelten Alvin C. York. Filmen var regissert av Howard Hawks og basert på dagbøkene til Alvin C. York. Harry Chandlee, Abem Finkel, John Huston, Howard E. Koch og Sam Cowan skrev manuset. York hadde kviet seg for å selge filmrettighetene, men han ga til slutt etter for å kunne finansiere oppstarten av en bibelskole. Gary Cooper spiller tittelrollen i filmen, mens Walter Brennan, Joan Leslie og Margaret Wycherly har andre roller. Sersjant York ble årets mest innbringende film.
Carlos Cespedes oljekraftverk
Carlos Cespedes oljekraftverk er et oljekraftverk på Cuba. Det har en installert produksjonskapasitet på 498 MW, fordelt på blokker a 2 x 30 MW, 2 x 50 MW og 2 x 169 MW. Anlegget ble påbegynt omkring 1955, og stod ferdig i 1975. Brenselkilden er fyringsolje.
Sersjant York
Handling
Gracies gode innflytelse på Alvin gjør ham mottagelig for pastor Piles (Walter Brennan) formaninger. Alvin nekter å melde seg til krigstjeneste, men etter en samtale med major Buxton (Stanley Ridges) skjønner han at det er galt. Han blir våren 1918 sendt over til Frankrike. Alvin deltar i Meuse-Argonne-offensiven og tar sammen med seks kamerater 132 tyskere til fange. Etter freden hylles han som en krigshelt, og han trekker seg tilbake til sitt enkle liv i Tennesee med Gracie.
EM i triatlon 2019
EM i triatlon 2019 ble arrangert i Weert i Nederland fra 31. mai til 2. juni 2019.
Necochea kraftverk
Necochea kraftverk er et varmekraftverk ved Mar del Plata i Argentina. Det har en installert produksjonskapasitet på 135 MW, fordelt på blokker a 2 x 31 MW og 1 x 73 MW. Anlegget ble påbegynt omkring 1960, og stod ferdig i 1971. Brenselkilden er fyringsolje og naturgass.
Fascination (sang fra 1932)
«Fascination» er en populær sangvals. Melodien ble skrevet i 1904 av Fermo Dante Marchetti og teksten i 1905 av Maurice de Féraudy. Den engelske teksten ble skrevet av Dick Manning.
Den ble publisert i 1932, tilpasset soundtracket til filmen The Diary of a Chambermaid (1946), med Paulette Goddard i hovedrollen, og ble popularisert i filmen Love in the Afternoon (1957). En innspilling med Jane Morgan ble utgitt på singlen Kapp 191. Den viste seg å bli hennes signatursang.
«Fascination» ble også spilt inn av Dinah Shore, Dick Jacobs, Nat King Cole, Earl Grant og David Carroll. Alle disse versjonene, unntatt Grants, lå på listene. The Melachrino Strings spilte inn en instrumentalversjon i London 26. januar 1949. Den ble utgitt på His Master's Voice B 9781, HN 2882, JK 2660 og SAB 121. Paul Mauriat spilte inn en instrumentalversjon. Den ble utgitt på albumet Best of France.
Det eksisterer også en portugisiskspråklig versjon, innspilt av Carlos Galhardo i 1943. Elias Regina spilte den også inn. Hennes versjon ble utgitt på albumet Falso Brilhante (1976). Pete Fountain spilte den inn i en medley bestående av «Basin Street Blues», «Tin Roof Blues» og «Way Down Yonder In New Orleans». Den har også blitt spilt i General Hospital tallrike ganger, vanligvis under scenene med Luke og Laura. En versjon i raskere tempo var med i de første to KArate Kid-filmene: Én gang under scenen på countryklubben, hvor Ali og Johnny danset sammen. Den andre gangen var i Del II, da Daniel og Miyagi var bilen med Chozen, og Chozen søkte på radioen en stasjon som spilte denne sangen. En kan se at Daniel reagerte på å høre den og minnet av Ali som det fremkalte. I den neste Karate Kid-filmen lærte Miyagi Julie å danse til en vokalversjon av sangen. Jerry Hermans melodi til «Before the Parade Passes By» fra Hello Dolly er ekstremt lik de første to taktene av «Fascination». «Fascination» ble fremført i den franske filmen, La Vie en rose (La Môme), av Maya Barsony, og er med på soundtracket. Den første episoden av HBOs serie, Boardwalk Empire, inneholdt en instrumentalversjon.
Svensk versjon
Karin Wollgast har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Fascination (Huset ska rivas)».
Listeplassering
Versjonen til Jane Morgan kom på listene til magasinet Billboard 9. september 1957. På Disc Jockey-listen lå den som høyest på en syvendeplass, på Best Seller-listen lå den som høyest på en tolvteplass, på den sammensatte listen av Top 100-sangene lå den på en ellevteplass.
Denis Alibec
Landslaget
Den 11. oktober 2015 fikk han sin første landskamp for mot.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Engelsk 1. divisjon 1964–65
'''Engelsk 1. divisjon 1964–65''' var den 66. sesongen i Football League. Manchester United vant sin sjette ligatittel, sju år etter München-ulykken.
== Tabell ==
Opprykk
De to dårligste klubbene i 1. divisjon rykket automatisk ned til 2. divisjon og de to beste klubbene i 2. divisjon rykket automatisk opp til 1. divisjon.
Engelsk 2. divisjon 1964–65:
Chalodeta
Chalodeta er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.
Utseende
Ganske små sommerfugler. Oversiden er gulbrun med mørke flekker hos hunnene, gjerne helt svart hos hannene, langs ytterkanten med to smale, sølvfarget metalliske bånd, mellom disse med en rad av svarte flekker (om ikke grunnfargen er svart). Undersiden er gulbrun med små, mørke flekker.
Levevis
Disse sommerfuglene lever i skog, blant annet tropisk regnskog. Larvene kan finnes blant annet på pasjonsblomster (Passiflora spp.) og på kakaotre (Theobroma cacao).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Grønvollfoss stasjon
Grønvollfoss stasjon var en jernbanestasjon på Tinnosbanen i Notodden i Telemark. Den var i drift fra Tinnosbanen ble åpnet i 1909 til den ble nedlagt i 1991. Grønvollfoss sidespor blir fremdeles ført som driftssted av Jernbaneverket.
Stasjonen er tegnet av Thorvald Astrup og ble åpnet 9. august 1909 som Grøndvoldsfoss stoppested. 1. januar 1922 ble navnet endret til Grønvollfoss. I 1965 ble den oppgradert til stasjon, men nedgradert til holdeplass igjen i 1975 etter at stasjonsbygningen hadde blitt revet. Den var betjent til 1960.
Planta Centro kraftverk
Planta Centro kraftverk er et varmekraftverk i Venezuela. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 000 MW, fordelt på 5 like store blokker a 400 MW. Anlegget ble påbegynt omkring 1979, og stod ferdig i 1985. Brenselkilden er fyringsolje og naturgass.
Dette er det største varmekraftverket i Sør-Amerika målt etter installert effekt.
Ola Horve
Horve var sentral i oppbyggingen av motstandsbevegelsen i Rogaland i 1940-42 - med etterretning og radiosendinger til London, med å organisere båtruter over Nordsjøen og med illegale aviser. Sammen med Leiv Lea ledet han en motstandsgruppe i Stavanger. Han ble arrestert april 1942 og gjennomgikk deretter svært harde forhør i en rekke fengsler rundt i landet. Han satt på Grini fram til 1945.
Torturen han gjennomgikk preget ham resten av livet. Etter krigen var han aktiv i Fangesambandet og i Erstatningsrådet.
Oppvekst og bakgrunn
Horve vokste opp i Karlsminnegaten i Stavanger. Han var sønn av Salomon og Karen Horve. Faren var tømmermann, født på Horve i Høgsfjorden. Ola Horve var utdannet som tekniker og ingeniør.
Ola var eldre bror av sjøoffiseren Thore Horve, som etter krigen var sjef for Sjøforsvaret. Han hadde også en eldre søster som het Mathilde og en yngre søster som het Inger.
Horve var gift med Marie, født Kvalø.
Etterretning
Ganske raskt etter den tyske invasjonen i 1940 begynte flere uavhengige grupper å samle inn opplysninger som kunne være til hjelp i motstandskampen. Den daværende løytnanten Sigmund Ove Førde besøkte høsten 1940 til april 1941 Stavanger flere ganger som kurér og knyttet da kontakt med en rekke personer som kunne hjelpe til med militær etterretning. Han knyttet kontakt med løytnant Kaare Knudsen i Stavanger-politiet, som fikk i oppgave å organisere etterretningen i regionen. Knudsen valgte igjen Otto Olsen og Olav Ragnvald Olsson som sine viktigste kontaktpersoner. Fra disse gikk det ut mange forgreininger som til dels virket uavhengig av hverandre, til dels grep inn i hverandre.
To uavhengige etterretningsceller ble drevet av Ola Horve og Leiv Lea. Virksomheten rundt Leiv Lea ble starten på et lokalt hovedkontor for Milorg. Tidlig i 1941 fant de to gruppene det naturlig å slå seg sammen. Ola Horve fortsatte som en sentral person, involvert i mange aktiviteter.
Andre medlemmer i gruppen rundt Horve og Lea var Trygve Wyller, Alf Gowart-Olsen, Fridtjof Bjelland, Torolf Smedvig og Jacob Dreyer. Etterretning ble hentet inn fra et stort kontaktnett over hele Rogaland og Vest-Agder. Et hovedmål for etterretningen var sjøtrafikken langs kysten, fra Ogna til Haugesund. Utbyggingen av lufthavnen på Sola ble også fulgt nøye. Tyske fort og troppeplasseringer ble kartlagt. Innsamlet materiale ble sendt til England, både over Bergen og Oslo.
Gjennom sin kontakt med motstandsgruppen til Trygve Holst i Strand bidro Horve også til innsamling av informasjon for å forberede en alliert invasjon, planlagt til våren 1942. Etter anmodning fra England hadde gruppen i Strand utarbeidet en detaljert plan for å ta i mot allierte soldater på en landingsplass i Nystøldalen ved Sunnmork. Planen inneholdt også opplysninger nødvendige for å kunne gjennomføre en framrykning mot Stavanger. En maskinskrevet plan på 70-80 sider ble overlevert til Horve i Stavanger, mikrofotografert og deretter sendt til England over Telavåg. Planene om en invasjon ble skrinlagt i 1942/43, da de allierte innså hvor sterke okkupasjonsmakten i Norge var.
Illegal radiosender
Etter at kuréren Sigmund Ove Førde hadde måtte innstille sine reiser, ble behovet for en direkte linje til England økende, og i 1941 bygde Horve en telegraf-sender for gruppen. Apparatet kunne sende, men ikke motta meldinger. Fra England hadde han mottatt tekniske data og en avtalt kode, nødvendig for å kunne nå mottakerstasjonen. Solveig Bergslien og Otto Olsen ble opplært til å bruke senderen, som kom i bruk fra sensommeren 1941. Kallesignalet var LKH - Leve Kong Haakon. Sendingene foregikk først fra Lifjellet og andre topper i nærheten av Stavanger, men etter hvert brukte en også ofte Jørpelandsheiene. Sendinger ble gjennomført til faste tider, onsdag, lørdag og søndag.
I ettertidene har en kunnet fastslå at mange av sendingene ikke kom fram eller ikke kunne tydes ut fra den avtalte koden. Det var amatører som skulle bruke både morse- og kode-nøkkelen. Mange viktige meldinger kom likevel fram og kunne tydes.
De illegale sendingene fortsatte fram til omkring juli 1942. Da var mange av de involverte arresterte, og Gestapo hadde sporet opp senderen i Strand.
Englandsfarten
Horve var sentral i organiseringen av Englandsfarten fra Rogaland i perioden 1940-42, både for å frakte rømlinger og informasjon. Han var involvert i de fleste ekspedisjonene fra Stavanger til England, blant annet ved å skaffe drivstoff og forsyninger. En periode organiserte Horve åtte båter i denne farten, og tre av disse gikk nesten i fast rute. Det trengtes betydelig mengder av både mat og klær, og deler av dette ble framskaffet ved illegal gjenbruk av rasjoneringskort. I januar-februar 1942 hadde okkupasjonsmaktene en betydelig mengde båter som patruljerte strekningen Egersund-Haugesund, og det ble da umulig å få ut båter til England.
Illegale aviser
Ola Horve bidro til flere illegale aviser. Einar Andreassen i avisa Stritt folk hadde kontaktet Horve for å eventuelt kunne sikre medarbeidere plass på båt til England, dersom det ble nødvendig å flykte raskt. Horve på sin side så at han kunne bruke både denne avisa og Frihet til å formidle meldinger og informasjon til allmenheten. Da han litt senere ytret ønske om å få være direkte med i avis-utgivelsene, fikk han imidlertid avslag. Han ble deretter initiativtaker til å opprette en ny avis Patrioten. Avisa ble utgitt fra april til juni 1942, og Horve var leder inntil han ble arrestert.
Personene bak Stritt folk og Frihet hadde forankring i arbeiderbevegelsen, mens Horve var av holdning konservativ. Patrioten ble av mange betraktet som et borgerlig alternativ til de to andre avisene. De politiske motsetningene i regionen var imidlertid små, og disse ble av alle utsatt til etter at Norge igjen ville være fritt. Andreassen og Horve samarbeidet, ikke minst om distribusjon av avisene.
Horve skrev ikke så mye selv i Patrioten, men bidro mest med informasjon, basert på sin store kjennskap til hva som skjedde i regionen. Når han skrev, brukte han pseudonymet Press Telegraph. Horve er omtalt som en rolig person, som sjelden brukte sterke ord i tale. I avisartikler kunne han imidlertid være svært krass, med bruk av ord som «sjakaler» og «liklukt». Et takketelegram til Adolf Hitler fra Gamle-Erik ble også skrevet av Horve.
Den illegale avisa Jøssing kom også i stand på oppfordring av Horve.
Arrestasjon og fengsel
28. april 1942 ble Horve og Leiv Lea arrestert, som noen av de første i opprullingen av illegale aktiviteter i Stavanger. Horve ble anklaget for hjemmefrontvirksomhet, radiosendinger og arbeid med illegale aviser. Etter krigen mente Horve å finne indisier på at to personer som var innblandet i avisvirksomheten i Stavanger hadde angitt ham, men han manglet beviser til å kunne fremme rettssak. Hendelsen i Telavåg 16. april 1942, der to tyske Gestapo-offiserer ble skutt og drept av to norske medlemmer av Kompani Linge, har antagelig også vært en foranledning til arrestasjonsbølgen i Stavanger. En av Linge-karene, Arne Meldal Værum, skulle til Stavanger for å arbeide for Milorg der. Innsydd i Værums lærbelte fant Gestapo en mikrofilm med opplysninger som kunne peke på gruppen i Stavanger, blant annet Horves etterretningsnummer.
Neale Donald Walsch
Neale Donald Walsch (født 10. september 1943 i Milwaukee i Wisconsin) er en amerikansk forfatter av de tre bøkene i serien Himmelske samtaler (Conversations with God). Han er også skuespiller og manusforfatter.
Ola Horve
Arrestasjon og fengsel
Etter arrestasjonen greide John Evertsen og Otto Olsen å lure seg inn i Horves leilighet og fjerne farlige dokumenter og gjenstander, på tross av tysk vakthold ved leiligheten. Sønnen til Leiv Lea greide å gjøre det samme fra farens kontor.
Neale Donald Walsch
Biografi
Walsch ble født i Milwaukee i Wisconsin og vokste opp i en romersk-katolsk familie som oppmuntret hans åndelige søken. I mange år studerte han sammenlignende teologi. Neale hevder at bøkene hans ikke er kanaliserte, men at de er inspirert av Gud og at de kan føre til en forståelse ut ifra et moderne perspektiv. Guden i bøkene hans, for eksempel, forteller at «det er ingen ting man er nødt til å gjøre». Walsch sin visjon er en utvidelse og forening av alle de nåværende teologiene og å gjøre dem mer relevant for våre dager og vår tid. Han dannet Humanity's Team, en åndelig bevegelse hvis formål er å kommunisere og iverksette den nye åndeligheten, spesielt at vi alle er ett med livet i en delt global værenstilstand. Denne tilstanden kan oppleves, som Walsch uttrykker det, ved å hjelpe andre mennesker: «Den raskeste måten å anvende noe i livet ditt er å hjelpe andre til å bruke det… Den raskeste veien å bruke visdommen som bor i sjelen din er å hjelpe noen andre… Fordi vi er alle ett.» Walsch har ni barn og bor i Oregon sammen med kona, poeten Em Claire.
Ola Horve
Arrestasjon og fengsel
Etter et kort opphold i Stavanger ble både Horve og Lea flyttet til Bergen. Under transporten til Bergen oppmuntret de hverandre med at de allierte snart ville gjennomføre invasjonen i Norge. Lea døde i fengsel i Bergen 2. mai 1942, antagelig ved selvmord.
Horve ble flyttet fram og tilbake mellom fengsel i Haugesund, Bergen, Stavanger og Kristiansand, og han gjennomgikk svært harde forhør. Antageligvis fordi Horve hadde vært involvert i så mye, så valgte Gestapo å holde han fengslet i Norge, slik at han var tilgjengelig for forhør. Horve holdt tett med det han visste, men ble aldri helt frisk igjen etter torturen. Horve reddet antagelig livet ved at Gestapo aldri nådde å lage en samlet sak mot ham.
Neale Donald Walsch
Karriere
Før Walsch begynte å skrive Himmelske samtaler-serien, jobbet han vekselsvis som programdirektør i radio, avisredaktør, markedsfører og i PR-bransjen. Tidlig på 1990-tallet led han en serie med knusende slag, noe som gjorde at han mista alt han eide, ekteskapet røk, og havnet i en bilulykke hvor han brakk nakken. Under restitusjonen, alene og arbeidsledig, ble han tvunget til å bo et telt i Jackson Hot Springs, like utenfor Ashland i Oregon, samlet på og resirkulerte aluminiumsbokser for å spise. På den tiden tenkte han at livet gikk mot slutten. Motløs begynte Walsch å skrive om veien ut av hjemløshet og figurerte en periode som talkshow-vert.
Ola Horve
Etter krigen
Etter krigen var Horve aktiv i Norsk samband av politiske fanger («Fangesambandet») og i Erstatningsrådet, både lokalt og nasjonalt. Fangesambandet var en interesseorganisasjon for personer som hadde sittet i politisk fangenskap under andre verdenskrig. Også Erstatningsrådet var en interesseorganisasjon som arbeidet for erstatning til tidligere fanger under krigen.
Neale Donald Walsch
Karriere
Hans første bok, Himmelske samtaler, kom ut i 1995 og ble en internasjonal bestselger. Den ble liggende på The New York Times' bestselgerliste i 135 uker. Han har skrevet og gitt ut 28 bøker og arbeidene hans har blitt oversatt til 37 språk. Walsch hadde vært gjennom en serie livskriser før han opplevde å motta et budskap fra Gud. Walsch besøkte Norge første gang i 1999. Deretter i 2004 og 2009, hvor han holdt en rekke foredrag og et seminar/kurs. Walsch ble invitert til Norge for å holde foredrag i Bergen(oktober 2013).
Ola Horve
Etter krigen
Ved en minnehøytid for Trygve Holst på Jørpeland 17. mai 1948 talte Otto Olsen og Ola Horve på vegne av Hjemmefronten i Rogaland. Horve holdt også tale på vegne av Hjemmefronten ved avduking av en minnestein for Torvald Fiskå i juni 1948.
Neale Donald Walsch
Karriere
Gudsbildet i bøkene kan karakteriseres som panenteistisk. Den Gud som kommer til uttrykk i hans bøker er «en god og klok kamerat. Budskapet som formidles ligger tett på det som ellers kommer til uttrykk i New Age: Mennesket sies å ha et uendelig ubrukt potensial; det er følelser og intuisjon som er beste vei til kunnskap om det åndelige; menneskenes bevissthet har uante krefter som blant annet gjør at det er de selv som skaper virkeligheten, men de har glemt at de besitter denne evnen, og at de egentlig er en del av det guddommelige.».
Ola Horve
Etter krigen
Ragnvald Mauritzen søkte i 1956 om billighetserstatning for Ola Horve og Børre Børresen, «for økonomiske tap og skade påført dem i egenskap av deltakere i den illegale kamp mot den tyske okkupasjonsmakt». Erstatningen skulle dekke inn tapet av to skøyter og utstyr innkjøpt til Englandsfarten. Horve ble innvilget et erstatningsbeløp på 3000 kroner, mens Børresen fikk avslag.
Neale Donald Walsch
Karriere
En film basert på bøkene hadde premiere i 2006. Walsch selv blir spilt av Henry Czerny i denne filmen.
Seriekritikerprisen
Seriekritikerprisen er den første rendyrkede norske kritikerprisen for TV-serier. Prisen ble utdelt for første gang i september 2020 under NRK-programmet Seriehøsten 2020, og er en videreføring av Seriedagene Awards, som de fire foregående årene kåret de beste skandinaviske drama- og komiseriene.
Juryen består av 18 kritikere fra norske mediehus, som nominerer og deler ut tre priser; «beste drama» og «beste komedie», samt den kjønnsnøytrale prisen; «beste skuespiller».
Kaffekvern
Før elektrisiteten kom var alle kaffekverner manuelle. Kverna bestod av ei trakt hvor man helte bønnene oppi. I midten satt ei sveiv som drev en knuser nederst i trakta. Den ferdigmalte kaffen ble samlet opp i ei lita skuff nederst i kverna.
Senere kom også elektrisk drevne kaffekverner. Disse finnes i to typer, hvorav den ene i stedet for å knuse bønnene hakker dem i stykker med kniver, på samme måte som en mikser, mens den andre typen er utstyrt med valser som knuser bønnene på samme måte som de manuelle.
Italia under Sommer-OL 1896
Italia under Sommer-OL 1896. Én deltaker, den mannlige skytteren Giuseppe Rivabella, konkurrerte for Italia under Sommer-OL 1896 i Athen. Italia var en av fire nasjoner som ikke vant noen medalje av de fjorten nasjonene som deltok i de første moderne olympiske lekene i 1896.
Medaljer
Det ble ikke delt ut gull, sølv og bronsemedaljer under Sommer-OL 1896 i Athen. Vinneren fikk sølvmedalje og den som kom på andreplass fikk bronse. Det var først under Sommer-OL 1904 det ble utdelt medaljer til de tre beste, men IOC har med tilbakevirkende kraft besluttet at medaljefordelingen også gjelder for de olympiske leker 1896 i Athen og  1900 i Paris.
Gohonzon
En Gohonzon (ご本尊 eller 御本尊) er et mandala og et andaktsbilde som dyrkes i japansk buddhisme. Begrepet refererer også til en kalligrafisk rull hvor andektig messing blir rettet mot innenfor Nichirenbuddhismen.
Diego Columbus
Diego Columbus (født 1479/1480, død 23. februar 1526) var sønn av Christofer Columbus og visekonge over de Vestindiske øyer.
Diego fikk arbeid som tjener ved det spanske hoffet da hans far satte ut på sin første reise i 1492. Han brukte størstedelen av sitt voksne liv på å få tilgang til de titler og privilegier som faren hadde blitt lovet – og deretter fratatt i 1500 – for sine erobringer. Han fikk stor hjelp i disse bestrebelsene gjennom sitt ekteskap med María Álvarez de Toledo, niese av hertugen av Alba, som var Kong Ferdinands fetter.
I 1508 ble Diego utnevnt til guvernør av Vestindia, en tittel som faren tidligere hadde hatt. Han fortsatte å kjempe for de resterende deler av farens titler og ble utnevnt til visekonge av Vestindia i mai, 1511. Han fortsatte å kjempe for å få samtlige av farens resterende privilegier og reiste til Spania både i 1515 og i 1523 uten å oppnå støtte.
Etter hans død ble et kompromiss inngått i 1536. Det førte til at hans sønn, Luis, ble utnevnt til admiral av Vestindia, at han skulle få en årlig betaling på 10 000 dukater, få Jamaica som len med tittelen marki, samt en eiendom på 25 kvadratmil i Panama og tittelen Hertug av Veragua. Til gjengjeld måtte han frasi seg alle andre krav og ethvert styre av Vestindia.
Alpine GT4
Alpine GT4 er en sportsbil i Alpine A110-serien produsert i 263 eksemplarer i perioden 1963 til 1969 av bilprodusenten Société des Automobiles Alpine i Dieppe i Frankrike. En ytterligere lisensiert produksjon (118 biler) ble også utført i Mexico under merkevaren Dinalpin, mellom 1965 og 1974.
Karosseri m.m. var av glassfiber støpt hos Chappe & Gessalin i Brie-Comte-Robert (avd. Seine et Marne) og ble boltet til en rørramme. Deretter ble bilen sendt til Alpines fabrikk i Dieppe hvor motor og drivverk ble montert. Som en referanse til dette samarbeidet finnes et C&G-skilt ved siden Alpines navneskilt foran i bagasjerommet.
GT4 gikk for å være en «sivilisert» kupéversjon av 110-serien. Selv om karosseriet var ganske lavt var det enklere å komme seg inn og ut av den enn i en A110 Berlinette, og når man satt bak rattet hadde man en førerposisjon mer lik en personbil. Under kjøring var den sportslig men aldri vanskelig å kontrollere. Designet var mindre aggressivt enn A110 Berlinette og antydet kanskje, etter datidens norm, en mer feminin eleganse enn maskulin kraft.
Slaget ved Les Cèdres
Slaget ved Les Cèdres (engelsk: the Cedars) var en serie trefninger som skjedde under den amerikanske uavhengighetskrigen, 15.–16. mai 1776 ved Fort Cedars, 48 km vest for Montréal, Canada.
Til å begynne med ble skylden for nederlaget lagt på Bedel av Benedict Arnold. Resultatet var at Bedel ble fjernet fra sin post. Men etter at Arnold hoppet av til britene, ble Bedel gjeninnsatt og fikk til slutt tittelen som generalmajor og ledet New Hampshires milits.
Etter overgivelsen av Cedars ble noen amerikanske fanger raskt utvekslet mot britiske soldater som ble tatt i beleiringen av Fort St. Jean. Men et antall krigsfanger fra Connecticut ble fengslet på britiske fangeskip som var ankret opp i Wallabout Bay i New York Harbor. Majoriteten av disse troppene tjente i et regiment ledet av oberst Charles Burrall. Disse fangene ble holdt i mer enn et år før de ble utvekslet. Dødsratene ombord i disse skipene var nærmere 40 % og ble fremprovosert gjennom lite eller ingen mat, forferdelige forhold og sykdom (blant annet kopper dysenteri).
Oslo Spektrum
Oslo Spektrum, fullt navn Oslo Spektrum Arena AS, er en innendørs flerbruksarena for konserter, idrettskonkurranser og store messer i Norge. Arenaen åpnet i desember 1990 og hadde sitt første hele driftsår i 1991. I desember 2005 tok Nova Spektrum over som eiere. Med inntil 11 500 stå- og sitteplasser brukes Oslo Spektrum regelmessig som konsertarena når internasjonale artister gjester Oslo. I tillegg huser arenaen en rekke andre typer arrangementer – som idrettskonkurranser, messer og konferanser. Spektrum ligger sentralt i Oslo sentrum, like ved Oslo sentralstasjon og Oslo bussterminal. Nova Spektrum har varslet at arenaen skal pusses opp og bygges ut med 20,000 ekstra kvadratmeter i årene 2024–2027.
Termocartagena kraftverk
Termocartagena kraftverk er et varmekraftverk ved byen Cartagena i Colombia. Det har en installert produksjonskapasitet på 203 MW, fordelt på blokker a 2 x 66 MW, 1 x 71 MW. Anlegget ble påbegynt omkring 1973, og stod ferdig i 1980. Brenselkilden er fyringsolje og naturgass.
Oslo Spektrum
Historikk
Oslo Spektrum ble prosjektert som Oslo byhall og bygget som en del av en satsing på å revitalisere området og kommunens forsøk på å flytte tyngdepunktet i Oslo sentrum østover. Bygget var ment som en flerbruksarena med internasjonale spesifikasjoner for en rekke typer arrangementer. Sammen med Oslo Plaza, Bussterminalen, Oslo sentralstasjon og Posthuset utgjør Oslo Spektrum en form for bysentralt knutepunkt, ment å forsterke Oslos identitet og rolle som hovedstad. Fram til Telenor Arena åpnet på Fornebu i 2009, var Oslo Spektrum den største innendørsarenaen i osloområdet. Vålerenga Ishockey spilte sine hjemmekamper her fra 1990 til 1993.
Anna Weinzieher
Anna Weinzieher (født 14. september 1990) er en polsk seiler som spesialiserer seg i laser radial. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 22.
Oslo Spektrum
Bygget
Ansvarlige arkitekter er LPO Arkitektkontor AS. Trykkfragmenter av Rolf Nesch ble benyttet til preging av arenaens ytre teglkledning (fasade), etter tillatelse fra arvingene. Dette ble gjort i samarbeid med billedkunstneren Guttorm Guttormsgaard og keramikeren Søren Ubisch. I 2004 mottok bygget Oslo kommunes pris for god byarkitektur.
For konserter er maksimumskapasiteten ca. 11500 med en kombinasjon av sitte- og ståplasser. Et omfattende teppesystem kan også dele arenaen inn i en rekke kombinasjoner og størrelser, etter arrangementets behov. På denne måten kan en for eksempel skape en kombinasjon av konsert, konferanse, utstilling, workshop og cateringområde. Teppene blir også brukt til mindre konserter for mellom 2000 og 3000 personer.
Utbygging og oppussing
I juni 2017 varslet eieren Norges Varemesse at de planlegger å pusse opp og bygge ut arenaen for over 1 milliard kroner. Blant annet skal det bygges et nytt kongressenter med rundt 3000 sitteplasser og totalt 20,000 nye kvadretmeter. Utbyggingen skal etter planen starte i 2020, og det nye senteret skal stå klart i 2023. Målet med utbyggingen er å gjøre Oslo sterkere rustet i kampen om å bli Skandinavias «konferansehovedstad».
Dagens konsertsal, med en publikumskapasitet på ca. 10 000 stå- og sitteplasser, skal pusses opp og få 1700 ekstra plasser. Rehabiliteringsarbeidene skal etter planen starte sommeren 2019.
Underholdning og idrett
Arenaen har huset en rekke store konserter og show med verdenskjente navn, og underholdningsdelen utgjør hoveddelen av Oslo Spektrums tilbud til publikum. Eurovision Song Contest 1996 ble arrangert i arenaen, etter at Norge vant konkurransen i 1995. Fram til 2014 ble også Nobels fredspriskonsert arrangert i Oslo Spektrum. Melodi Grand Prix, Disney on Ice, Norsk Militær Tattoo og Putti Plutti Pott er noen av arrangementene arenaen huser regelmessig. I tillegg blir finalene i norgesmesterskapene i håndball for menn og kvinner arrangert i Oslo Spektrum.
Messer, konferanser og kongresser
Oslo Spektrum er den eneste messehallen i Oslo sentrum, og arenaen har et totalt messeareal på rundt 5000 kvadratmeter. Eksempler på tidligere kongressarrangementer er: kreftkongressen IUCC, NSBs 150-årsjubileum og Orklas 350-årsjubileum.
Svein Roar Jacobsen
Svein Roar Jacobsen (født 25. mars 1951) er en norsk lokalpolitiker (Ap) som var ordfører i Sortland kommune fra 2003 til 2011.
I ordførerperioden hadde Jacobsen permisjon fra jobben som pedagogisk-psykologisk rådgiver ved PPD for Vesterålen og Lødingen, hvor han har vært ansatt siden 1979.
Rick Husband
Richard Douglas Husband (født 12. juli 1957 i Amarillo i Texas i USA, død 1. februar 2003 over Texas) var en amerikansk testpilot og romfarer hos NASA og oberst av det amerikanske luftforsvaret. Han ble utvalgt som romfarer i «The NASA Group 15» i 1994. Han fløy i rommet to ganger, første gang på STS-96 i 1999, da som pilot.
Hans andre romferd var den tragiske Columbia-ferden STS-107, som endte med at romfergen Columbia brøt opp ved tilbakevendingen gjennom jordens atmosfære. Husband og de seks andre romfarerne ombord omkom.
Ricardo Zuloaga kraftverk
Ricardo Zuloaga kraftverk, også kjent under navnet Tacoa, er et varmekraftverk i Venezuela. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 624 MW, fordelt på blokker à 2 x 40 MW, 2 x 60 MW, 2 x 72 MW og 3 x 460 MW. Anlegget ble påbegynt omkring 1956, og stod ferdig i 1981. Brenselkilden er fyringsolje og naturgass.
Anlegget tilhørte i sin tid det amerikanske selskapet AES, men ble re-nasjonalisert under Hugo Chávez. Kraftverket er det nest største termiske varmekraftverk i Sør-Amerika.
Henrik Ohlmeyer
Henrik Ohlmeyer (født 11. februar 1946 i Bischofsgrün) er en tysk tidligere skihopper som konkurrerte for Vest-Tyskland. Han representerte Ski-Club Bischofsgrün.
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1963-1971, med 5.-plass i 1965/66 som beste sammenlagtplassering. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 7.-plass i Innsbruck 3. januar 1965 og i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1966. I VM i Oslo i 1966 ble han nummer 23 i normalbakken og nummer 33 i storbakken. I OL i Grenoble i 1968 greide han 28.-plass i normalbakken i Autrans og 33.-plass i storbakken i Saint-Nizier.
Henrik Ohlmeyer vant skiflygingsuka i Bad Mitterndorf (Kulm) i 1965.
Lampropterus
Lampropterus er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, blanke, svarte trebukker, pronotum kav være rødt. Antennene er middels lange. Pronotum har rundede sider og ingen pigger eller knøler. Dekkvingene smalner noe bakover, de kan også være forkortede. Beina har sterkt klubbeformede lår og er mer eller mindre gul- eller rødaktige.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika, Øst-Asia og Europa.
Systematisk inndeling
Slektslisten følger. Slekten blir ofte slått sammen med Callimus.
Chorinea
Utseende
Ganske små sommerfugler med litt oppsiktsvekkende utseende. Bakvingene er trukket ut til en lang, tynn, utoverrettet stjert. Vingen er hovedsakelig gjennomsiktig, med svarte årer og svarte kanter, gjerne også et svart tverrbånd. Bakvingen kan ha et rødt felt ved roten av stjerten. Når disse sommerfuglene flyr i solskinn, brytes lyset i alle slags farger fra vingene. Med sin flagrende flukt kan de ligne mer på vannymfer enn på sommerfugler.
Levevis
Disse sommerfuglene lever i skog, blant annet tropisk regnskog, og i tåkeskog mellom 2000-3000 meter over havet. Larver kan finnes på planter i slekten Prionostemma (familien Celastraceae).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Sorgenfribakken (Oslo)
Sorgenfribakken gikk i sin tid øst og sør for Trefoldighetskirken på Hammersborg i Oslo, fra Schandorffs gate og rundt kirken til Akersgata.
Hammersborg har navn etter kapellan Jens Christophersen Hammer, som omkring 1720 eide denne løkken, en tidligere husmannsplass på Bymarken. Rundt løkken vokste det i 1740-årene fram en forstad med småhus oppført for militære som måtte flytte fra Hovedtangen ved Akershus festning.
Ankerlig kraftverk
Ankerlig kraftverk er et kombinasjonssyklus varmekraftverk i provinsen Western Cape, Sør-Afrika. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW fordelt på 4 like store blokker, med gassturbiner. Brenseltypen er dieselolje og kerosen. Operatør er det statlige energiselskapet Eskom. Utbyggingen skjedde omkring 2006–2007.
Teknologien er hovedsakelig levert av Siemens.
Shakubuku
Shakubuku (japansk: 折伏), eller «å konvertere», er et begrep som første gang forekommer i sūtraen om dronning Śrīmālās løvebrøl. Ordet knyttes gjerne til Nichirenbuddhismen, men forekommer ofte i Taishō Tripiṭaka og i verkene til de kinesiske Tiāntái-patriarkene Zhiyi og Zhanran.
Det brukes ofte om misjoneringen og omvendelse til Nichirenbuddhismen.
Olav Luksengård Mjelva
Olav Luksengård Mjelva (født 23. september 1983) er en norsk folkemusiker (fele og hardingfele) fra Røros.
Han er medlem av flere ulike folkemusikkgrupper som Sver og Fiddlers Bloc. Sammen med John Ole Morken fikk han i 2006 bergstadstipendet fra Røros kommune. I mars 2009 ga han ut sitt første album som soloartist, Fele/Hardingfele, Røros/Hallingdal, på Etnisk musikklubb. For albumet ble han tildelt Spellemannprisen 2009 i klassen folkemusikk/gammaldans. Året etter mottok han igjen Spellemannprisen i samme klasse; denne gangen som medlem av Unni Boksasp Ensemble. Han ble kåret til årets folkemusiker under Folkelarmprisen 2013, og har fått Folkelarmprisen i klassen samspill sammen med Erik Rydvall to ganger: 2013 for Isbrytaren og 2019 for Vårvindar Friska. I tillegg ble de to nominert til Spellemannprisen 2013 i klassen folkemusikk/tradisjonsmusikk for Isbrytaren og til Folkelarmprisen 2016 i klassen samspill for Vårdroppar, mens Mjelva ble nominert til Folkelarmprisen 2016 i åpen klasse sammen med John Ole Morken for Musicus - Folkbarokk fra Rørosområdet.
Boydell’s picturesque scenery of Norway
Boydell's picturesque scenery of Norway er et bokverk i to bind med i alt 80 fargelagte plansjer av norske landskap tegnet av den engelske maleren John William Edy (1760–1820) under en reise han foretok langs norskekysten fra Lindesnes til Svinesund sommeren 1800. Hvert bilde er gjengitt med Edys skriftlige kommentarer, notater som ble gjennomgått og rettet av William Tooke (1744–1820). Bøkene ble utgitt i London 1820 av grafikeren og forleggeren John Boydells etterfølgere. En 2. utgave kom i 1830.
Historikeren Ole Andreas Øverland ga ut en norsk utgave som ble kalt Det gamle Norge i billeder og tekst i 1910. Boka hadde undertittelen Planer til en «malerisk reise gjennom Norge» J. W. Edys tegninger fra aar 1800. Den inneholder to plansjer i farger og resten i svart-hvitt.
Travia Jones
Travia Larren Jones (født 12. juli 1995) er en canadisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
2017
Jones kom på tredjeplass på 400 meter under det canadiske mesterskapet i friidrett 2017. Hun deltok i VM i friidrett 2017, men ble slått ut i innledningsheatene på 400 meter, med 47. beste tid. Canada fikk 11. beste tid i innledningsheatene på 4 x 400 meter stafett, og nådde ikke finalen.
2018
Hun representerer Canada under VM i friidrett innendørs 2018.
Sverige under Sommer-OL 1896
Sverige under Sommer-OL 1896. Det var én mannlig sportsutøver fra Sverige, Henrik Sjöberg, som deltok i friidrett og turn under Sommer-OL 1896 i Athen. Sverige var en av fire nasjoner som ikke vant noen medaljer av de fjorten nasjonene som deltok i de første moderne olympiske lekene i 1896. Sjöbergs beste plassering var en fjerdeplass i høydehopp med et hopp på 1,60. Han kom på sjetteplass i lengdehopp med 5,80 og i diskos ble han nummer sju, han deltok også på 100 meter, men kom ikke til finalen.
Medaljer
Det ble ikke delt ut gull, sølv og bronsemedaljer under Sommer-OL 1896 i Athen. Vinneren fikk sølvmedalje og den som kom på andreplass fikk bronse. Det var først under Sommer-OL 1904 det ble utdelt medaljer til de tre beste, men IOC har med tilbakevirkende kraft besluttet at medaljefordelingen også gjelder for de olympiske leker 1896 i Athen og 1900 i Paris.
Ambatolampy (distrikt)
Ambatolampy er et distrikt i regionen Vakinankaratra på Madagaskar. Distriktet har 270 648 innbyggere (2005) fordelt på 1628 km².
Distriktets hovedstad heter også Ambatolampy.
Ubungo kraftverk
Ubungo kraftverk er et varmekraftverk i Tanzania. Det har en installert produksjonskapasitet på 112 MW, fordelt på en rekke små blokker. Anlegget ble påbegynt omkring 1990, og stod ferdig i 1995. Brenselkilden er fyringsolje og naturgass. Anlegget er del av et kompleks som bringer naturgass i rørledning fra øya Songa Songa til storbyen Dar-es-Salaam.
Émile Mâle
Émile Mâle (født 2. juni 1862 i Commenty i Auvergne i Frankrike, død 6. oktober 1954 i klosteret Chaalis i Fontaine-Chaalis i Oise) var en fransk kunsthistoriker, en av de første til å studere fransk middelalderkunst av sakral art og hvordan den var influert av østeuropeisk ikonografi. Han var medlem av Académie française, og leder for Académie de France à Rome.
Liv og virke
Mâle gikk på skole i École normale supérieure og fikk sin eksamen derfra i 1886. Han underviste retorikk i Saint-Étienne og deretter ved Universitetet i Toulouse. Han fikk sin doktorgrad i 1899. Etter å ha undervist et kurs om kristen kunsthistorie ved Sorbonne siden 1906, fikk han lærestolen i kunsthistorie der i 1912. Han etterfulgte Louis Duchesne som leder av Det franske institutt i Roma, 1923-1937. Blant Mâles mange bidrag til forståelsen av eldre kunst kan nevnes han utredninger om ikonografi og bruk av allegori i religiøs kunst.
Joen Peter Evensen
Joen Peter Evensen (født 5. juli 1837 i Hvalba, død 11. juli 1924 i Tórshavn) var en færøysk kjøpmann, skipsreder og politiker.
Liv og virke
Han var sønn av sysselmann Johan Christian Evensen og hustru Elsebeth Susanne Petersdatter. Han var bror til prost Jens Christian Evensen og farbror til prost Andreas Christian Evensen. Joen Peter og Jens Christians søster Elisabeth Christine ble gift med handelsforvalter Christopher Michael Olsen i Tórshavn.
Han ble farløs som seksåring og oppfostret hos slektningen Jens Davidsen, som var revisor hos Færøyenes amtmann. Fosterfaren var blant kjøpmennene som slo seg opp i Tórshavn etter at den kongelige monopolhandelen på Færøyene ble avskaffet i 1856. Evensen begynte som handelsbestyrer i Davidsen & Co. og overtok senere virksomheten i eget navn. Han drev vareimport, fiskebåtrederi og eksport av klippfisk og saltfisk. I 1900 opptok han sønnen Jens Evensen i virksomheten, som fikk navnet J.P. Evensen & Søn.
Evensen var medlem av borgerrepresentasjonen i Tórshavn 1870–1876 og 1879–1904, i rundt 20 år som formann. Han var forlikskommissær 1873–1917 og kasserer ved byens sykehus.
Evensen ble utnevnt til ridder av Dannebrogordenen i 1898.
Eirik Birkelund
Eirik Birkelund (født 13. januar 1994 i Bergen) er en norsk tidligere fotballspiller.
Den 10. juni 2011 fikk han sin A-lagsdebut for Brann mot Sogndal Fotball. Han er også kjent gjennom VGs triksekonkurranse, der han fikk prisen som Norges beste trikser.
Eirik Birkelund spilte med draktnummer 28 i sin første Brannsesong. I 2012-sesongen fikk han draktnummer 15. Etter 2012-sesongen valgte han bort å fortsette karrieren i Brann for å prøve lykken i akademiet til den franske klubben AS Saint-Étienne. Sommeren 2014 returnerte han til Brann, og fikk draktnummer 4.
Qualicum Beach
Qualicum Beach er en by på østkysten av øyen Vancouver Island i Britisk Columbia i Canada. I 2006 hadde byen 8 502 innbyggere. Byen har vokst frem som et pensjonerings- og feriested. Jernbanen, Southern Railway of Vancouver Island, passerer gjennom byen, og betjenes av VIA Rail. Fra Qualicum Beach driver BC Ferries en ferge til Lasqueti Island, og byen har også Qualicum Beach lufthavn.
Gransherad stasjon
Gransherad stasjon er en jernbanestasjon på Tinnosbanen i Notodden i Telemark. Den var i drift fra Tinnosbanen ble åpnet i 1909 til den ble nedlagt i 1991. Gransherad sidespor blir fremdeles ført som driftssted av Jernbaneverket.
Port-Est kraftverk
Port-Est kraftverk er et varmekraftverk i La Baie i Réunion. Det har en installert produksjonskapasitet på 222 MW, fordelt på to blokker. Anlegget ble påbegynt omkring 2000, og stod ferdig i 2010. Brenselkilden er dieselolje.