cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norsk-pakistanere
Høyere utdanning
Blant norsk-pakistanere finner vi en andel forskere med internasjonal anerkjennelse, for eksempel Farrukh Abbas Chaudhry (medisin), Shah Nawaz (petroleumskjemi), og Kalbe Razi Naqvi (fysikk).
Førstegenerasjon
En forholdsvis stor andel førstegenerasjons norsk-pakistanere har bodd i Norge i mer enn 20 år (53 % pr. 1. januar 2012).
Førstegenerasjons norsk-pakistanere er ikke så godt integrert som man kunne forvente, gitt at den pakistanske innvandrergruppen er blant de innvandrere som har vært her lengst. TV 2-journalisten Kadafi Zaman og forfatteren Mahmona Khan påpeker at de første førstegenerasjons norsk-pakistanerne ofret sine sosiale liv til fordel for familien. Zaman skriver at disse «jobbet for barna sine. Mens fedrene vasket på restauranter og mødrene satt hjemme, drømte de om barn som ble leger, ingeniører og advokater. Ved å selv stå på stedet hvil sørget de for at mange av barna klarte å integrere seg i Norge».
Sosialantropolog Thomas Michael Walle skriver at beretningen om «de tidlige innvandrerne som ofret seg for sin familie er blitt en del av den felles hukommelsen i det norskpakistanske miljøet. Historien gjenfortelles og lever videre hos nye generasjoner, og bidrar til å skape lojalitetsbånd til foreldre- og besteforeldregenerasjonen».
Andregenerasjon
Andregenerasjons norsk-pakistanere fremstår meget godt integrerte i det norske samfunn. Thomas Hylland Eriksen skriver,
"Disse unge menneskene snakker norsk uten aksent og kan derfor vanskelig beskrives av innvandringsmotstandere, som å komme fra en utenlandsk kultur. De er vesentlig mer kjent med det norske samfunnet enn deres foreldre er, og vet å fremme egne interesser og verne om egne rettigheter. De er kjent med begge verdener og dette skaper et særlig problem for denne gruppen som helhet. På den ene side har nordmenn fortalt dem siden deres barndom at de er annerledes, enda de faktisk ikke har noe annet hjemland enn Norge. På den annen side føler de seg ofte presset av sin foreldregenerasjon til å forbli tro mot tradisjonene og ikke bli 'for norske'. Studier indikerer at mange i denne generasjonen, ikke uventet, ønsker å få det beste ut av begge verdener: personlig frihet og behandling som likeverdig i det norske samfunnet, men også trygghet gjennom den kulturelle arv fra deres foreldre og foreldrenes opphavsland. Mange fortsetter som muslimer, snakker panjabi eller tilsvarende språk hjemme og følger faste tradisjoner, samtidig som de krever å ble behandlet som norske på lik linje med andre i samfunnet."
Forsker ved NUPI, Jakub Godzimirski, mener at norsk-pakistanere er en velintegrert gruppe med «betydelig innflytelse i det norske samfunnet». Dette skyldes blant annet kjente aktører i samfunnsdebatten, høyt politisk engasjement og stor politisk tyngde.
Integrasjon og religiøs diskriminering
I en studie fra 2012 undersøkte Jonas R. Kunst, Hajra Tajamal, David L. Sam og Pål Ulleberg ved Universitetet i Oslo og Bergen, hvordan religiøs diskriminering og islamofobi påvirker muslimers integrasjon, gitt av parameterne nasjonal deltagelse («national engagement») og nasjonal identitet/tilhørighet («national identity»). 210 norsk-pakistanere og 216 tysk-tyrkere deltok i studien. Forfatterne antok at parameterne «oppfattet islamofobi», «negativ fremstilling i media», og «religiøs diskriminering» har negative følger, både direkte og indirekte, for norsk-pakistanernes og tysk-tyrkernes norske-/tyske identitet og engasjement. Det samme gjaldt parameteren «religiøs identitet», som skyldtes dagens diskurs hvor det å være muslim hevdes å være «uforenlig» med det å være tysk eller norsk. Studien ga følgende hovedresultater:
Flerlagsintegrering
Seniorforsker ved Institutt for fredsforskning (engelsk forkortelse PRIO), Marta Bivand Erdal, undersøkte i en studie fra 2013 forholdet mellom integrering og transnasjonalisme ved å intervjue 30 norsk-pakistanske deltagere, både innvandrere og norskfødte etterkommere.
Studien viste at de norsk-pakistanske intervjuobjektene anså integrering som et tosidig fenomen bestående av funksjonell og kulturell bestanddel, men primært som en «strukturell og funksjonell anliggende». De anså ikke assimilering «i form av normer og verdier som en forutsetning» for å være integrert i det norske samfunnet. Deltagerne betraktet, helt riktig ifølge Erdal, krav om assimilering som en konsekvens av feilslutninger. Den statlige integreringspolitikken «kombinerer universelle rettigheter og plikter» («strukturell integrering») med «en grad av autonomi i forhold til kultur, religion og identitet» («sosio-kulturell integrering»).
Deltagerne ga samtidig uttrykk for at deres kulturrelaterte transnasjonale aktiviteter og tilhørighet til Pakistan ikke ble ansett som forenlig med integrering av det norske samfunnet. Erdal konkluderte med at integrering og det transnasjonale kunne anses som to uavhengige prosesser som ikke nødvendigvis er i motstrid til hverandre. Det faktum at norsk-pakistanernes syn på integrering hovedsakelig ikke omfattet det kulturelle aspektet, kunne være et uttrykk for det multikulturelle samfunnet, hvor heterogenitet og fleridentitet utgjør en del av samfunnsstrukturen.
Film og media
Izzat (2005) av Ulrik Imtiaz Rolfsen som handler om tre norsk-pakistanske venner som havner i et gjengmiljø i 1980-årene, og Import-eksport (2006) av Khalid Hussain som skildrer kjærlighetsforholdet mellom en etnisk norsk gutt og hans norsk-pakistanske kjæreste – var ifølge professor Eva Bakøy blant de filmer som «viser hvordan dagens filmproduksjon blir stadig mer transnasjonal». Izzats medmanusforfatter Leon Bashir fulgte opp med å regissere gangsterkomedien Tomme Tønner i 2010, hvor også Kim Bodnia spiller. Jeg er din (2013) av Iram Haq var Norges kandidat til Oscar for beste fremmedspråklige film i 2014, men den ble ikke nominert. Den prisbelønte musikeren, filmregissøren og menneskerettighetsaktivisten, Deeyah Khan, har fått Emmy-prisen for to dokumentarfilmer; Banaz a Love Story (2012) og White Right: Meeting The Enemy (2018).
Mah-Rukh Ali ble Norges «første nyhetsanker med minoritetsbakgrunn» i 2006. Journalist og programleder Noman Mubashir vant TV-prisen i 2008.
Litteratur
Khalid Hussains roman Pakkis (1986) var den første norske boken som er skrevet av en forfatter med ikke-vestlig opprinnelse. Zeshan Shakar vant Tarjei Vesaas' debutantpris i 2017 for boken Tante Ulrikkes vei.
Cricket
Det regnes som sikkert at cricket ble spilt i Oslo på midten av 1800-tallet, men spillet mistet etter hvert oppslutning. Cricket ble gjeninnført til Norge av pakistanske innvandrere. I Norge domineres denne idretten fortsatt (2019) av norsk-pakistanere. Thomas Michael Walle beskriver i sin doktoravhandling at cricket er en arena hvor enkelte norsk-pakistanske menn møtes uformelt, og mener at «cricket er et sentralt sosialt omdreiningspunkt for disse mennene. I cricketmiljøet finner de venner, det drives politikk og utveksles informasjon». Cricket utvikler også disse spillernes «maskuline selvforståelse».
Fletcher & Walle anvendte i en komparativ studie fra 2015 sosiolog Avtar Brahs konsept om «diaspora space» på helasiatiske cricketlag og cricketligaer, og bemerket at disse er en arena hvor sørasiatiske minoriteter får vist fram sine ferdigheter og etniske identiteter, og hvor den påførte «annetheten» og den hvite majoritetsbefolkningens påståtte kulturelle overlegenhet blir utfordret. I Walles doktoravhandling fra 2010 betegnet hans norsk-pakistanske informanter ofte cricket som en langt mer kompleks og overlegen idrett sammenlignet med de ledende idretter i Norge, og det å spille cricket ble også ofte ansett som et virkemiddel mot negative stereotypier. For Walles norsk-pakistanske informanter var cricket en sekulær arena, en motsats til den radikale islamismens verdier.
Blant informantene var det også personer som hadde meldt overgang til cricket grunnet opplevd rasisme i fotball, og det var en utbredt oppfatning om at cricket ble forskjellsbehandlet økonomisk sett grunnet institusjonell rasisme. Walles informanter var norsk-pakistanere som stort sett var født i Pakistan.
En kvalitativ analyse fra 2015 viste at interessen for cricket hos unge norsk-pakistanere «trolig [må] sees i sammenheng med sportens posisjon som et viktig symbol innen pakistansk kultur». I denne studie var de fleste av informantene unge norsk-pakistanere i alderen 18-24 år, og nesten alle var født i Norge. Informanter som hadde spilt fotball tidligere oppga ikke opplevd rasisme som en grunn til overgangen til cricket; tvert imot hadde disse positive erfaringer med å spille fotball i Norge. Det er få norsk-pakistanske fotballspillere hos norske topplag, og ifølge Ghayas Zahid og Kamran Ali Iqbal, kan dette skyldes interessen for cricket.
Islamske retninger
Nesten alle førstegenerasjons norsk-pakistanere i Norge er muslimer. Det eksisterer en rekke moskéer/menigheter av pakistansk opphav i Oslo, og det norsk-pakistanske moskémiljøet er «nesten fullstendig dominert av sufi-tradisjonen». Sufiorienterte moskéer/menigheter er blant andre Central Jamaat-e Ahl-e Sunnat, World Islamic Mission, Minhaj-ul-Quran og Ghousia Muslim Society. Disse hadde henholdsvis 5,856, 4,720, 2,733 og 1,356 medlemmer i 2013. Shiamuslimske moskéer/menigheter er blant andre Anjumane-e Hussaini og denne hadde 665 medlemmer samme år. Deobandi-retningen er representert med blant andre Islamic Cultural Centre og Anjumane-e Falah-e-muslimeen og disse hadde henholdsvis 3,597 og 612 medlemmer i 2013. Ahmadiyya-retningen og dens moské, Bait-un-Nasr, hadde 1,412 medlemmer i 2013. Den pakistanske imamen og ahmadiyyamuslimen, Kamal Yousuf, flyttet til Norge allerede i 1959.
Religiøse forhold
Ifølge seniorforsker Cora Alexa Døving ved Senter for studier av Holocaust og livssynsminoriteter viser sosiologen Mette Anderssons studie av det norsk-pakistanske studentmiljøet at islam spiller en rolle i frigjørings- og integreringsprosessen. Andersson mener at «den pakistanske kulturen har en større romslighet for alternative livsformer og roller for menn, og at behovet for kulturell avstandtaken dermed er mindre viktig». Derfor tjener kvinner mer på å «bruke nytolkninger av og referanser til religiøse tekster for aktivt å vise til undertrykkende tendenser i kulturen som ikke kan legitimeres med islam». I sin doktoravhandling viser Farat Taj at kvinnelige innvandrere fra Pakistan bruker, og misbruker, både islam og norsk lov for å nå sine mål, stikk i strid med stereotypier som beskriver dem som «undertrykte» og «ofre». Videre foretrekker de norsk lov i familiesaker, mens religiøse argumenter brukes ved behov. Jurist Anne Hellum og Taj påpeker at pakistanske innvandrerkvinner og deres organisasjoner bruker alt fra imamer til det norske rettsvesenet til å endre på uønskede sosiale og juridiske forhold. Dette handlingsmønsteret, som har utgangspunkt i en «pluralistisk juridisk kyndighet og forståelse», «overskrider grensene mellom norsk lov og islam».
Døving påviser i en studie hvordan pakistanske begravelsesritualer endres i en norsk kontekst. Disse endringene fremmer integrasjon både innad i det muslimske norsk-pakistanske miljøet, og mellom norsk-pakistanere og majoritetsbefolkningen. Døving viser i et gitt eksempel hvordan norsk-pakistansk fellesskap og tilhørighet overvant den religiøse motsetningen mellom norsk-pakistanske sunni- og ahmadiyya-muslimer. Dette styrket det norsk-pakistanske fellesskapet, og begravelser i Norge har blitt «en arena for å skape og bekrefte vennskapsbånd». Døving nevner minnetaler som et nytt element i pakistanske begravelsesritualer og viser hvordan de utgjør en integreringsprosess. Hun skriver:
"Gjennom minnetalene har det politiske målet om integrasjon med andre ord fått en ritualisert form. Disse minnetalene handler eksplisitt om solidaritet mellom nordmenn og pakistanere, de fokuserer på suksess, og de definerer en konsensus om et ønske om en flerkulturell virkelighet der grunnlaget er nøkkelverdier i det norske samfunnet."
Valg
Andelen førstegenerasjons norsk-pakistanere som stemte ved stortingsvalg, var 55 % i 2009, 57 % i 2013, og 61 % i 2017. Oslo bystyre hadde i perioden 2003–2007 12 medlemmer (av 59) fra ikke-vestlige land, hvorav 5 var norsk-pakistanere. Totalt var det 19 norsk-pakistanere i norske kommunestyrer i perioden 2003–2007. 64 norsk-pakistanere stilte som listekandidater i kommunevalget 2011, fordelt på Rødt (1), Sosialistisk Venstreparti (10), Arbeiderpartiet (28), Senterpartiet (1), Venstre (7), Høyre (13) og andre partier (4). Av disse ble 45 % innvalgt, og dermed har norsk-pakistanere den høyeste andelen innvalgte blant alle minoritetsgrupper. Norsk-pakistanske kommunestyrerepresentanter er også den største gruppen av kommunestyrerepresentanter med minoritetsbakgrunn i Arbeiderpartiet og Høyre : 20 ble valgt inn for Arbeiderpartiet, og 8 for Høyre. I kommunevalget 2015 stilte 78 norsk-pakistanere som listekandidater; hvorav 24 ble innvalgt.
Den første stortingsrepresentant med ikke-vestlig bakgrunn var Afshan Rafiq fra Høyre, og hun ble fast stortingsrepresentant fra 2001.
Norsk-pakistanske politikere er blant andre stortingsrepresetant Abid Raja, stortingsrepresetant Mudassar Hussain Kapur, Arbeiderpartiets nestleder, stortingsrepresentant og tidligere kulturminister Hadia Tajik, og tidligere visepresident på Stortinget, Akhtar Chaudhry. Forsker og forfatter Laila Bokhari er statssekretær for statsminister Erna Solberg.
Aslam Ahsan ble valgt inn i Lørenskog kommunestyre i 1983, og i 2009 fikk han Kongens fortjenstmedalje for sitt politiske og sosiale arbeid.
Foreninger
Ifølge Muhammad Anwar Soofi, en av 14. august-komiteens grunnleggere, og styremedlem i Dialog for fred, ble pakistanske innvandrere på grunn av deres posisjon som arbeidere, aktivt rekruttert av venstresidepartier den første tiden i Norge. Den første norsk-pakistanske foreningen, Pakistan Norwegian Welfare Organisation, ble dannet allerede i 1971. De første foreningene tilbød, blant annet, advokathjelp, attestering, veiledning, religiøse høytider/seremonier,  og de arbeidet med integrasjonsrettede,  kulturelle  og politiske saker. Foreningene hadde «enorm betydning i etableringsfasen». Ifølge Korbøl kan den første tiden for de første pakistanerne i Norge ses på som en fortsettelse av den  «problemløsende prosessen» fra selve innvandringsfasen. Norsk-pakistanere har etablert mange foreninger: av Norges 280 innvandrerorganisasjoner, er 48 norsk-pakistanske.
Radikalisering
Tall fra Politiets Sikkerhetstjeneste (PST) viser at norsk-pakistanere er underrepresentert i ekstreme islamistiske miljøer. Ifølge PST er norsk-pakistanere «godt integrert i Norge», noe som «kan være en medvirkende faktor til at ikke flere radikaliseres».
Politikk
Ifølge Godzimirski oppfyller norsk-pakistanerne «nesten alle de formelle krav for å bli betraktet som en fullblods diaspora». Norsk-pakistanerne har inntatt en brobyggerrolle mellom Norge og Pakistan, og har gitt Pakistan en «sentral plass på det norske interessekartet». Samtidig har norsk-pakistanerne også gjort seg «gjeldende» i Norge. Godzimirski utdyper,
Godzimirski mener også at norsk-pakistanernes evne til å organisere seg og å sette saker på politisk dagsorden kan være en modell for den største innvandrergruppen i Norge, norsk-polakkene. Muhammad Anwar Soofi hevder at norsk-pakistanere også bidrar med å spre norsk kultur til Pakistan.
Migrantoverføringer og utviklingsbistand
Båndet til Pakistan uttrykkes også gjennom migrantoverføringer. De første pakistanske innvandrerne, primært menn grunnet deres kjønnsrolle som forsørgere, overførte mest mulig av sine penger til Pakistan for å forsørge og brødfø familie og andre bekjente. Disse overføringene avtok når foreldrene døde og familiegjenforening fant sted i Norge. Forskningsdirektør ved PRIO, Jørgen Carling, og seniorforskerne Marta Bivand Erdal og Cindy Horst ved samme sted, påpekte at pengeoverføringer nå er mer sporadiske, og at de går til andre formål, blant andre: brylluper, forretningsvirksomhet og humanitær hjelp. Denne trenden vil forsterkes av at nye generasjoner vil «prioritere utgifter i Norge» mens pengeoverføringer i «økende grad» går til formål av humanitær og kulturell art.
I en kvalitativ studie fra 2015 undersøkte Erdal flere problemstillinger rundt «Pilotprosjekt Pakistan» – en ordning hvor utviklingsprosjekter i regi av norsk-pakistanske, ikke-statlige organisasjoner ble delvis finansiert og støttet av utviklingsindustrien («development industry»).
En av problemstillingene angikk synet på hvordan utvikling defineres. Disse prosjektene var av tjenesteytende art grunnet Pakistans utilstrekkelige offentlige sektor – noe som kan være i strid med utviklingsindustriens syn på utvikling som er tuftet på rettighetsbaserte og myndiggjørende målsetninger. Erdals konklusjon var at dette ikke var tilfelle i «Pilotprosjekt Pakistan». De norsk-pakistanske, ikke-statlige organisasjonene hadde også blant annet myndiggjøring av kvinner/likestilling, og myndiggjøring av minoriteter/anti-diskriminering som beveggrunner, og kombinert med tjenesteytende prosjekter, ansett som lite bærekraftige av utviklingsindustrien, førte dette til faktiske, positive holdningsendringer i Pakistan. Ifølge Erdal ville slike holdningsendringer ha vært vanskeligere å oppnå uten norsk-pakistanernes posisjon som både utenforstående og ikke-utenforstående.
Fast eiendom
Kjøp av hus er en viktig del av hva pengeoverføringer til Pakistan brukes til. Erdal nevner flere grunner til at pakistanske innvandrere eier hus i Pakistan. Husene brukes blant annet til ferieformål, pensjonisttilværelsen, eller de ses på som en investering, men de har også en dypere symbolsk verdi. Her spiller behovet for fysisk tilknytning og tilhørlighet til Pakistan, og ideen eller myten om at man en dag skal returnere til Pakistan, en rolle. Husene opprettholder denne myten. Erdal utdyper:
Husene representerer sosial, symbolsk og økonomisk kapital for førstegenerasjons norsk-pakistanere, mens andregenerasjons norsk-pakistanere vurderer disse husene kun som feriesteder.
Det pakistanske cricketlandslaget
I en studie fra 2013 vurderte Walle hva norsk-pakistanernes støtte til det pakistanske landslaget egentlig er uttrykk for. Walle konkluderte med at norsk-pakistanere ikke heier på det reelt eksisterende Pakistan som sådan, men en ikke-eksisterende utopisk Pakistan, en idé, som «representerer drømmen om hva Pakistan kunne være eller burde ha vært».
For norsk-pakistanere og pakistanske diasporaer i andre land representerer det pakistanske cricketlandslaget det utopiske idealet av Pakistan, som er «i stand til å beseire» rivalen India og Pakistans tidligere koloniherrer. Pakistanske cricketseire blir ledsaget av «hard kritikk» mot dagens Pakistan. Det er norsk-pakistanernes fantaserte, utopiske og idealiserte Pakistan som «gir næring til deres selvforståelse og etniske stolthet i Norge». Norsk-pakistaneres støtte til det pakistanske landslaget skyldes derfor ikke deres støtte til pakistansk nasjonalisme, men «behovet for å forme en identitet som pakistanere, i forhold til andre grupper i Norge». Denne identiteten er «løsrevet fra den nåværende» pakistanske nasjonen. Derfor er det et skille mellom diasporaens selvforståelse som pakistanere og dens transnasjonale aktiviteter. Formålet med transnasjonale aktiviteter er forholdet til slekt, venner og lignende i Pakistan, ikke Pakistan som sådan.
Hallstein Bast
Hallstein Wilhelm von Hanno Bast (født 20. juli 1955) er en norsk sivilingeniør og politiker (tidligere Venstre, nå Miljøpartiet De Grønne).
Han er utdannet sivilingeniør fra NTH fra 1983.
Bast var leder i Larvik Venstre 1996–1999 og Venstres 1. kandidat til Stortinget fra Vestfold i 2005. Han har vært medlem av Larvik kommunestyre siden 1999, gruppeleder 1999-2011, leder i Vestfold Venstre 2007-2009.
Etter kommune- og fylkestingsvalget 2011 fikk han vervet som varaordfører i Larvik kommune. I 2019 meldte Bast seg ut av Venstre og inn i MDG og er gruppeleder for MDG i Larvik kommunestyre.
Hallstein Bast er sønn av kunstneren Ørnulf Bast.
Anne-Lise Børresen-Dale
Anne-Lise Børresen-Dale (født Halstensen 3. juli 1946 i Molde) er en prisbelønt norsk kreftforsker. Hun er kommandør av St. Olavs orden.
Hun er vokst opp i Molde og fikk siv.ing. i teknisk biokjemi 1970 ved NTH i Trondheim på avhandlingen  Svovelstoffskiftet i Cytophaga Aeronosphia Eimhjellen. Siden 1970 har hun vært tilknyttet Universitetet i Oslo, først ved Fysiologisk institutt, så ved Institutt for medisinsk genetikk, først som forsker veiledet av Kåre Berg som i 1967 var landets første genetikkprofessor. Dette ga dr.med. i medisinsk biokjemisk genetikk 1980 på en avhandling om HDL-lipoprotein. Hun har siden 1992 vært ansatt som professor i tumorbiologi og molekylær onkologi. Siden 1987 har hun også vært ved Genetisk avdeling ved Institutt for kreftforskning i Radiumhospitalet, siden 1999 som avdelingsleder. Hun er også (siden 2000) professor II i molekylær onkologi ved Universitetet i Bergen. Fra 2016 er hun professor Emerita.
Siden 1990-tallet har hun arbeidet med mikromatriser for kartlegging av brystkreft, i samarbeid med forskere ved Stanford University og Haukeland sykehus. Grunnforskningen hennes har resultert i mer enn 350 artikler i internasjonale vitenskapelige tidsskrifter. Tre av studiene er tilsammen sitert mer enn 19.000 ganger i vitenskapelig litteratur.
Fra 2008 til 2010 var Børresen-Dale president i The European Association for Cancer Research (det europeiske kreftforskningsforbundet). I perioden 2010-2012 var hun som past president medlem av Executive Committee. Fra 2011-16 var  Børresen-Dale leder av  K. G. Jebsen Centre for Breast Cancer Research. ' I 2017  ble hun utnevnt av Kongen til Kommandør av St. Olavs Orden.
Tråler
En tråler er et fiskefartøy bygd for å føre en trål, et sekkeforma nett som slepes langs bunnen eller i vannet etter fartøyet.
Før motoralderen fantes seiltrålere som kunne operere på 55 til 75 meters dyp. Moderne fartøyer tråler på opptil 1 000 meters dyp, men det er gjort forsøk med tråling på enda større dyp. Trålere varierer mye i størrelse; en vanlig størrelse er 2 000-3 000 tonn. Reketrålere er betydelig mindre.
Strondafjorden
Strondafjorden (også kalt Strandefjorden og Strøndafjorden) er en innsjø som ligger i kommunene Nord-Aurdal og Vestre Slidre i Innlandet. Innsjøen er en del av Begnavassdraget.
Lønahorgi Opp
Lønahorgi Opp er et motbakkeløp på Voss som arrangeres av Voss Oppturar. Løpet ble første gang arrangert i 2009.
Løypa starter på Voss Idrettsplass på 55 meters høyde og har målgang på Langahorgi på 1093 meter. Løypa er 10,4 km lang, og til tross for målgang så høyt over havet er det bred og fin løype stort sett hele veien, i starten på asfalt, senere på grusvei.
I 2010 hadde Lønahorgi Opp status som Norgesmesterskap i motbakkeløp.
Stanislav Janevski
Biografi
I lang tid var Janevski, den bulgarske tenåringen som skulle spille rumpeldunkstjernen og Durmstrangs deltaker i tretrollmannsturneringen, et mysterium. Over 600 barn prøvde å få rollen som «Krumm» til filmen Harry Potter og Ildbegeret. Prøvene fant sted i Sofia den 4. og 5. februar 2004. Den bulgarske studenten som bodde i London endte opp med rollen. I juni 2004 ble navnet til skuespilleren som skulle ha rollen som «Krumm» offentliggjort, i likhet med de fleste andre nye fjesene i Harry Potter og Ildbegeret. Selv etter offentliggjørelsen ble ingen bilder av ansiktet hans publisert. I januar 2005 ble det første bildet offentliggjort av Janevski som «Viktor Krumm».
İstanbul (provins)
İstanbul er en av Tyrkias 81 provinser. Provinsens areal er 5 343 km². Administrasjonssenteret ligger i byen İstanbul som er den største byen i Tyrkia.
Distrikter
Provinsen İstanbul består av tretten distrikter:
Hønsegras
Hønsegras eller hønsegress (Persicaria maculosa synonymt med Polygonum persicaria L.) er en art i hønsegrasslekta og er dermed i slireknefamilien. Den er ganske vanlig, da særlig på næringsrik fuktig jord. Den opptrer ofte som ugras, særlig på udrenert jord eller jord som har vært veldig våt. Har en mye av denne og de andre i slekta på et område i en åker, så er det et godt tegn på og begynne med grøfting.
Utseende og kjennetegn
Hønsegras er normalt 20–60 cm høy og den er ettårig. Stilken er uten hår (snau) eller har spredt behåring og stilken peker ofte oppover (opprett). Bladene er snaue på oversiden og en ser ofte en mørk flekk på dem. Undersiden av bladene har ikke kjertler. Stilken er oppdelt i ledd, og ved hvert ledd er det en slire med en rød ring nederst, og hår som ligger tett inntil sliren. På slirekanten så stikker det ut hår, som er omtrent 1 mm lange. Blimsterstilken er snau, altså den har ikke kjertelhår. Noe som er et viktig skilletegn med arten kjertelhønsegras. Blomstene sitter på stort sett tette lubbene aks, og er bortimot hvite til blekt røde. Frukten er en nøtt, som har en trekantet– eller linseform med svart farge og en lengde på 2,5–2,8 mm. De diploide kromosomtallet er på 40 og 44. Det er også uvisst om det er funnet planter med et kromosomtall på 22.
Utbredelse
Hønsegras er vanlig over det meste av Europa, men er sjelden i Nord-Norge og nordlige Russland. Den er også vanlig i USA, sørlige Canada og nordlige Mexico. I Asia er den vanlig i Japan, Sør-Korea, Nord-Korea og relativt vanlig i Pakistan og Afganistan. I Oseana er den i søndre deler av Australia og vanlig på New Zealand.
Arne Torkildsen
Arne Torkildsen (født 14. september 1899, død 7. mars 1968) var en norsk lege, professor og nevrokirurg. Han er en av de mest kjente norske nevrokirurgene gjennom tidene, først og fremst fordi han utviklet en ny operasjonsteknikk for hydrocephalus ("vannhode"). Operasjonen bærer hans navn, «Torkildsens operasjon».
Torkildsen ble dr. med. ved Københavns Universitet i 1950, etter at Universitetet i Oslo hadde nektet å tildele ham doktorgraden til tross for at bedømmelseskomiteens innstilling var positiv og at han allerede hadde disputert. Årsaken har blitt forklart med misunnelse i det medisinske miljøet i Norge. Doktorgradsavhandlingen beskrev det som ble kjent internasjonalt som «Torkildsens operasjon». Torkildsen var professor i nevrokirurgi ved Universitetet i Kairo 1951–1954.
HMS «Achilles»
HMS «Achilles» har vært brukt som navn på flere skip i den britiske marinen
Schlesisches Tor undergrunnsstasjon
Schlesisches Tor undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Schlesisches Tor er på linjen U1. Stasjonen ligger i østlige Kreuzberg ikke langt fra Oberbaumbrücke i Bohemområdet kjent som SO36.
Stasjonen åpnet 18. februar 1902, under navnet Oranienstraße, samtidig med den første delen av Berlins undergrunnsbane (Stammstrecke). Under Delingen av Berlin fra 13. august 1961 var stasjonen nordlig endestasjon for U1 siden den opprinnelige endestasjonen Warschauer Straße stasjon lå i Øst-Berlin. En nærliggende stasjon ved Spree, Stalauer Tor undergrunnsstasjon ble ødelagt under krigen og ble aldri gjenåpnet.
Liste over episoder av Star Trek: Deep Space Nine
Dette er en liste over alle episodene i TV-serien Star Trek: Deep Space Nine.
7. sesong (1998–1999)
ca:Star Trek: Deep Space Nine
Krusifiks
Et krusifiks (fra latin, «festet på kors») er et latinsk kors med Kristusfigur. Det er en av de viktigste kristne billedfremstillingene. Et krusifiks kalles ikke et symbol, siden det forteller bokstavelig om det vi ser; at Jesus døde på korset. Et nakent kors, derimot, skal fortelle om Jesu oppstandelse, noe vi ikke kan se av fremstillingen, og kalles derfor et symbol. Bruken av krusifiks er mest utbredt i Den katolske og Den ortodokse kirke, og i den høykirkelige delen av Den anglikanske kirke. I Den katolske kirke er det påbudt å ha et krusifiks på eller rett ved alteret under feiring av nattverden.
I en rettssak i 2011, kalt Lautsi-saken, avgjorde Den europeiske menneskerettsdomstol at kravet i italiensk lov som påbød offentlige skoler å ha krusifiks i klasserommene ikke var en krenkelse av Den europeiske menneskerettskonvensjon.
Compaq
Compaq Computer Corporation var et amerikansk PC-selskap dannet i 1982, og er nå et merkenavn for Hewlett-Packard, som Compaq er fusjonert med.
Selskapet ble dannet av Rod Canion, Jim Harris og Bill Murto – tidligere fra toppledelsen i Texas Instruments. Navnet «COMPAQ» ble utledet fra «Compatibility and Quality» («Kompatibilitet og kvalitet»).
Compaq var en av de største leverandørene av datasystemer i verden, og ble tidligere ansett som kanskje den mest kjente produsenten av normalprisprodukter innen maskinvare. Selskapet eksisterte som et uavhengig aksjeselskap frem til 2002, da det fusjonerte med Hewlett-Packard. Compaq merket er i bruk fremdeles utenfor Amerika.
The Simpsons Hit & Run
Spillet fokuserer for det meste rundt bilkjøringsoppdrag, og i likhet med Grand Theft Auto-serien kan de fleste bilene stjeles og kjøres av spillfiguren.
Spillet har syv nivåer, spredt over tre separate kart. Spilleren kan kontrollere en bestemt karakter på de forskjellige nivåene. Karakterer som kan spilles er Homer Simpsons, sønnen Bart Simpson, datteren Lisa Simpson, Marge Simpon eller Apu Nahasapeemapetilon. Karakteren kan gå, hoppe, løpe eller gå til nærkamp mot andre karakterer. Forskjellige skjulte kjøretøyer er tilstede på hvert nivå, og kan brukes av spilleren hvis bilene blir oppdaget. Karakteren kan angripe fotgjengere, ødelegge kjøretøy eller andre gjenstander. Politiet i spillet kan gå til gjengjeldelse på grunn av spillerens dårlige oppførsel, for eksempel hvis karakteren kjører over andre karakterer, eller ødelegger objekter.
Handlingsreferat
En rekke mystiske hendelser foregår over hele Springfield; en flokk store, mystiske robot-veps dukker opp. Bart blir bortført utenfor et stadion, og Lisa forsøker å finne igjen broren sin ved å utforske byen i håp om å finne ledetråder. Hun oppdager at de svarte sedanene som har dukket opp over hele byen, er knyttet til Barts forsvinning. Lisa finner til slutt Bart, om bord på et skip ved Springfield Havn. Men Bart ser ut til å ha fått hukommelsestap, og mumler uforståelig. Moren deres Marge forsøker å finne ut hva som kan ha påvirket Bart. Hun undersøker blant annet en merkelig kornsirkel som nylig dukket opp i Cletus Spuckler sin åker. Abraham Simpson forteller Marge at kornsirkelen var en eksakt kopi av brus-merket Buzz Cola sin logo.
Marge gir litt brus til Bart, og han avslører at Buzz Cola blir brukt til tankekontroll av romvesener. Marge bestemmer seg for å rense Springfield for drikken. Men til tross for hennes innsats, beholder drikken fremdeles sin popularitet i Springfield. Apu Nahasapeemapetilon forsøker å finne kilden til colaen. Han oppdager at alle cola-bilene er registrert ved Springfield Museum of Natural History. Apu og Bart bestemmer seg for å komme seg inn på museet, hvor de oppdager en meteor som var kilden til all colaen. De avlytter også en samtale mellom to romvesener, Kang og Kodos. Apu og Bart oppdager at vepsene inneholder skjulte kamera, som skal filme hendelser som foregår i Springfield for et intergalaktisk reality-program - kalt Foolish Earthlings.
Romvesenene planlegger å bruke colaen for å gjøre innbyggerne i Springfield sinnssyke, og deretter planlegger Kang og Kodos distribuere laserpistoler blant innbyggerne for å drive hele byen til en voldelig massakre som de håper skal trekke mange TV-seere i resten av galaksen. Apu er alt for redd for romvesenene, og nekter å hjelpe Simpsons-familien videre. Men Bart og Homer følger etter Kang og Kodos til et bryggeri. Men romvesenene har allerede sluppet Buzz Cola gjennom byens vannforsyning. Brusen frigjør også de døde fra en kirkegård, og zombiene invaderer Springfield natten før Halloween. Men Professor Frink har oppdaget romvesenets svakhet. De må forsøke å ødelegge romskipet, for å redde hele byen og alle innbyggerne.
Chelonariidae
Chelonariidae er en familie av biller som lever i varme strøk, de mangler i Europa. De lever mellom forskjellige slags råtnende plantedeler, og en del arter er knyttet til maur eller termitter. Billene er små til middelsstore, avlange, og kan trekke beina helt inn til kroppen slik at de ligner på frø. I så måte ligner de på familien halvsmellere (Throscidae), som de imidlertid ikke er i nær slekt med.
Utseende
Små til middelsstore (3 – 8,5 mm), avlange, noe flate biller. Beina og antennene kan legges inn i furer på undersiden slik at overflaten blir helt jevn, billene ligner da på frø. Oversiden er mer eller mindre hårete. Hodet er lite, og ofte dekket av brystskjoldet slik at det ikke er synlig sett ovenfra. Fasettøynene er utstående, med fine fasetter, uten hår. Overkjevene (mandiblene) er redusert. Antennene er 11-leddete, middels lange, trådformede, sagtakkede eller kamformede. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så bredt som dekkvingene, omtrent halvsirkelformet sett ovenfra, med en skarp sidelist. Dekkvingene er parallellsidige eller bredest i fremre halvdel. Beina er forholdsvis korte, særlig frambeina er kraftige. Føttene er 5-leddete, det tredje leddet er delt i to lange lober, det fjerde leddet ganske lite. Larvene er omtrent sylindriske, litt smalere mot bakenden, sterkt pigmentert og sklerotisert (harde). Overflaten er mer eller mindre ru, kornete eller dekket av små knøler. De fleste leddene har en spirakel (åndehull) på hver side, bak denne sitter to børster. Det er også en klynge med børster øverst på siden av hvert segment, ellers mangler de hår. Hodekapselen er ganske stor og velutviklet, med små overkjever (mandibler).
White Owl
White Owl er et amerikansk sigarmerke, etablert i 1887 i Alabama i USA, de produseres fremdeles der. White Owls maskinrulles i flere størrelser og smaksvarianter. Sigarene produseres av Swedish Match i Dothan. White Owls logo er en snøugle.
Lille Rostavatn
Lille Rostavatn (nordsamisk: Vuolit Rostojávri) er en innsjø i Målselv kommune i Troms og Finnmark. Både det største tilløpet i sørøst og utløpet i vest heter Rostaelva.
594 Mireille
594 Mireille er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 27. mars 1906 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter tittelpersonen i Charles Gounods opera Mireille, som er basert på Frédéric Mistral s dikt Mirèio.
Boston Celtics
Boston Celtics er et amerikansk basketballag i ligaen NBA. Laget er basert i Boston i Massachusetts, og spiller i Atlantic Division i Eastern Conference. Grunnlagt i 1946, og en av åtte NBA-lagene (av 23 totalt antall lag) som klarte å overleve ligaens første tiår, Celtics er det mest sagnomsuste laget i NBA ved siden av sin gjeveste rival Los Angeles Lakers. Laget er idag eid av Boston Basketball Partners LLC. Celtics spiller sine hjemmekamper på TD Garden, som de deler med National Hockey Leagues (NHL) Boston Bruins.
Lagets 17 mesterskap er det meste for alle NBA franchiser, og står til sammen for 24,6% av alle NBA-mesterskap siden ligaens grunnleggelse i 1946. Dette gjør Boston Celtics til den mest vellykkede franchisen hittil i de fire store tradisjonelle nordamerikanske sportene.
Celtics har møtt erkerivalen Los Angeles Lakers rekordsettende 12 ganger i finalen, dette er inkludert deres nyeste opptredener i 2008 og 2010, hvor Celtics har vunnet ni møter (men bare to siden 1980). Fire Celtics (Bob Cousy, Bill Russell, Dave Cowens og Larry Bird) har vunnet NBA Most Valuable Player for en NBA-rekord på totalt 10 MVP priser. Deres maskot, «Lucky Leprechaun», er en hyllest til lagets irske kulturarv og til Bostons historisk store irske befolkningen.
Etter stagneringen på 1990-tallet og en rekke uheldige hendelser med spillere som døde, returnerte Celtics igjen til storhet i 2007 og vant mesterskapet i 2008 med hjelp av Paul Pierce, Kevin Garnett, Ray Allen og Rajon Rondo. Sammen ble de erklært som den nye «Big 3», etter den opprinnelige «Big 3» æraen fra 1980-tallet som bestod av de ikoniske spillerne Larry Bird, Kevin McHale og Robert Parish.
I 2013 startet general manager Danny Ainge ombygging av laget med tanke på fremtiden; ny hovedtrener Brad Stevens ble introdusert, og Celtics returnerte til sluttspillet i 2015.
1946–1950: Begynnelsen av Storhet
Boston Celtics ble opprettet i 1946 av Boston Garden-Arena Corporation President Walter A. Brown som et lag i Basketball Association of America, og ble en del av National Basketball Association etter sammenslåingen av National Basketball League av BAA høsten 1949. I 1950 signerte Celtics spilleren Chuck Cooper og dermed ble den første NBA franchisen som draftet en svart spiller.
1950–1957: Bob Cousy og Red Auerbach ankommer
Celtics slet som et lag i de tidligere årene helt til de hyret treneren Red Auerbach. I franschises tidligste år så hadde ikke Auerbach noen assisterende trenere og drev treningen helt alene, overvåket potensielle spillere og college spillere, og arrangerte turene for laget. En av de første store spillerne som endte opp i Celtics uniform, i en massiv rekke av legender som skulle følge, var Bob Cousy, en spiller Auerbach opprinnelig nektet å velge fordi han følte Cousy var "altfor flashy".
Cousy ble til slutt spiller for Chicago Stags, men når franschisen gikk konkurs så ble han valgt av Celtics i en ny nød-draft. Etter 1955-56 sesongen så gjorde Auerbach en makeløs handel. Han sendte All-Star Ed Macauley til St. Louis Hawks sammen med draft-rettighetene til Cliff Hagan i retur for andre valget i det oppkommende draftet. Etter å ha forhandlet med Rochester Royals, en forhandling som inkluderte løfte om at Celtics eieren ville sende den høyst ettersøkte Ice Capades til Rochester hvis Royals tillot å la en spiller falle til nummer 2 i draftet; dette gikk som smurt og Auerbach brukte valget på centeren fra University of San Francisco Bill Russell. Han anskaffet også Holy Cross vindunderet, og 1957 NBA Rookie of the Year, Tommy Heinsohn. Sammen ville Russell, Heinsohn og Cousy bli en perfekt kombinasjon og ble spillerne Auerbach ville vinne mesterskaper med i et tiår.
1957–1969: Bill Russell Æra
Med Bill Russell avanserte Celtics til NBA sluttspillet og slo St. Louis Hawks etter 7 kamper. Dette var den første tittelen av 17. Russell endte opp i løpet av sin tid med å vinne rekordsettende elleve mesterskapstitler, som gjør han den mest dekorerte spilleren i NBA historie. I 1958 klarte Celtics å avansere til sluttspillet igjen, men denne gangen tapte de til Hawks over 6 kamper. Celtics begynte uvitende et dynasti det året med tilegnelsen av K.C. Jones som ville vare et tiår.
I 1959 vant Celtics NBA mesterskapet etter å vinne fire direkte kamper mot Minneapolis Lakers, deres første av rekordsettende 8 påfølgende titler. I løpet av dette tidsrommet ville Celtics møte Lakers i sluttspillet fem ganger. Dette ble starten på et anspent og særdeles bittert rivaleri som ville vedvare for generasjoner.
I 1964 ble Celtics det første NBA-laget til å ha afroamerikansk startspillere i historien. På Desember 26, 1964, erstattet Willie Naulls en skadet Tommy Heinsohn som startspiller, og sammen med Tom 'Satch' Sanders, K.C. Jones, Sam Jones og Bill Russell vinner Celtics mot St. Louis 97-84. Celtics laget fra 1955 til 1965 er åpent regnet som et av det mest dominante laget igjennom tidene.
Auerbach pensjonerte seg som hovedtrener etter 1965-66 sesongen og Russell ble utnevnt som spiller/trener, noe som var et knep fra Auerbachs side for å holde den legendariske spilleren interessert. Med denne utnevnelsen ble Russell den første afroamerikanske trener i all amerikansk sport. Auerbach ville fortsette som direktør, en posisjon han ville fortsette i fram til 1980-tallet. Samme år ville Celtics dominanse bli utfordret ettersom de tapte til Philadelphia 76ers i østkonferanse-finalen. Den aldrende laget klarte to mesterskap til, et i 1968 og 1969, og slo Lakers hver gang i NBA-finalen.
Bang Pakong kraftverk
Bang Pakong kraftverk er et varmekraftverk i amphoe Bang Pakong i provinsen Chachoengsao, 60 km sørøst for Bangkok i Thailand. En understasjon er lokalisert i Rangsit. Det har en installert produksjonskapasitet på 3675 MW fordelt på eldre blokker á 103 eller 300 MW, og nyere blokker á 500 MW. Teknologien er levert av Siemens, Toshiba, General Electric, Emerson, m.fl. Kraftverket leverer 15% av den elektriske kraften i Thailand.
Boston Celtics
1957–1969: Bill Russell Æra
Russell pensjonerte seg etter 1969-sesongen, som effektivt avslutter et dominerende Celtics dynasti som hadde fått 11 NBA-titler fordelt på 13 sesonger. Den snev av 8 påfølgende mesterskapet er den lengste strek påfølgende mesterskap i profesjonell amerikansk idrettshistorie.
Bang Pakong kraftverk
Brenselkilden er naturgass og tungolje. Anlegget ble startet opp med første driftsenhet med 300 MW-turbiner i 1980, og deretter seks 103 MW-turbiner (hvorav fire fra General Electric) på i alt 618 MW i 1990. Totalt ble 8 enheter installert før 2009, hvorqav fire 500 MW-blokker ble installert på 2000-tallet med støtte fra Verdensbanken. Anlegget ble startet utbygd med den niende enheten i 2006, da tyske Siemens og japanske Marubeni begynte å installerte to nye 500 MW-blokker med kogenerasjon, som ble plassert inn i Bang Pakong V. Den nye Siemens-enheten ble ferdig i 2009 og fikk navnet Bang Pakong CCPP 5.
Operatør er det statlige energiselskapet EGAT.
Heirsnosi Opp
Løypa starter i sentrum av Øvre Årdal og har målgang på toppen av Heirsnosi på 1010 meter. Løypa er 11,2 km lang og følger den gamle riksvei 53 opp mot toppen.
Bremnes (Sortland)
Bremnes er et sted i Sortland kommune i Nordland. Stedet ligger på Langøya.
Heirsnosi Opp
Vinnere
Traséen har vært endret etter tidligere arrangementer og bestetidene fra 2008 og senere står som gjeldende løyperekorder.
Bremnes (Sortland)
Bremnes er i dag mest kjent for at Vesterålens (interkommunalt samarbeid) renovasjons selskap Reno-Vest IKS har sitt deponi for inert avfall for Vesterålen på Bremnesskaga. Bremnesskaga ligger slik til at det er godt synlig fra Holm og sydspissen av Andøya. Selskapet har anlagt kai for import av avfall sjøveien fra andre steder i landet og verden for deponering her. Bremnes er knyttet til resten av kommunen med en fylkesvei. Denne veien ble opprustet og fikk asfaltdekke sent på 1980-tallet, mest på grunn av at tungtrafikken med søppel til søppelplassen på Bremnes belastet veien og gjorde opprusting helt nødvendig.
1655 Comas Solà
1655 Comas Solá er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 28. november 1929 av Josep Comas Solá ved Observatori Fabra i Barcelona.
Boston Celtics
1970–1978: Heinsohn og Cowens duo
1970-sesongen ble et gjenoppbygningsår, ettersom Celtics hadde sin første tapende rekord siden 1949-1950-sesongen. Men med  tilegnelse av spillerne Dave Cowens, Paul Silas og Jo Jo White skulle Celtics snart bli en dominerende kraft igjen. Etter å ha tapt i østkonferanse-finalen igjen i 1972, kom Celtics fokusert tilbake for 1973 sesongen og oppnådde en imponerende vin/tap 68-14 under ordinærsesongen. Men sesongen avsluttet med skuffelse etter tap til New York Knicks igjennom 7 kamper i østkonferanse-finalen. John Havlicek skadet sin høyre skulder i spill nr 6 og måtte spille kamp nr 7 venstrehendt. Celtics returnerte til sluttspillet neste år, beseiret Milwaukee Bucks i NBA-finalen 1974 for deres 12 NBA tittel. Lagene delte de fire første kampene med to seire hver, og etter Celtics vant spill nr 5 i Milwaukee så var det tilbake til Boston, med Celtics ledende 3-2 i finalen og sjansen til å vinne tittelen på hjemmebane. Celtics tapte kamp 6, takket være Kareem Abdul-Jabbar «hook shot» med 3 sekunder igjen i løpet av kampens andre overtid, og serien returnerte til Milwaukee. Cowens ville svare Celtics kall for en helt i kamp 7; han scoret 28 poeng, og Celtics brakte tittelen hjem til Boston for første gang på fem år.
Austevoll kirke
Austevoll kirke (Storebø kirke) er en langkirke på Storebø i Austevoll kommune, Vestland fylke.
Austevoll har hatt kirke siden middelalderen. En stavkirke stod på Sandtorv, og en tømmerkirke fra 1635 stod der Hundvåkøy kirke står nå. Kirken ble tegnet av Hans Heinrich Jess og oppført av byggmester Mons Skare i 1890. Innvielsen skjedde 22. januar året etter.
Aleksandr Glazunov
Alexander Konstantinovitsj Glazunov (russisk: Александр Константинович Глазунов, Aleksandr Konstantinovič Glazunov, fransk: Glazounov; tysk: Glasunow; født i St. Petersburg, død 21. mars 1936 i Paris) var en russisk komponist og musikklærer som øvet stor påvirkning i sin samtid.
Glazunov var født i St. Petersburg. Han studerte musikk under Nikolaj Rimskij-Korsakov.
Den første av hans åtte symfonier hadde premiere i 1882 da Glazunov var 16 år gammel. Hans populære Stenka Razin var også et arbeide han laget i sin ungdom. Glazunov skrev også tre balletter.
I 1899 ble Glazunov professor ved Musikkskolen i St. Petersburg, og senere skolens direktør. Glazunov forlot Russland i 1928. Han reiste rundt omkring i Europa og USA, og døde i Paris.
1656 Suomi
1656 Suomi er en Mars-kryssende asteroide. Den ble oppdaget 11. mars 1942 av Yrjö Väisälä i Åbo. Asteroiden har fått sitt navn etter det finske navnet på Finland.
Boston Celtics
1970–1978: Heinsohn og Cowens duo
I 1976 vant Celtics mesterskapet nok en gang, de seiret over Phoenix Suns i løpet av 6 kamper. Dette sluttspillet innholdt en av de ultimate kampene i NBAs historie. Serien uavgjort med to seire hver, Suns hang etter i Boston Garden, men kom tilbake til å tvinge overtid. Under dobbelt overtid, Gar Heard tok en "turn-around" jumpshot som sendte kampen til trippel overtid, hvor eventuelt Celtics ville komme seirende ut fra. Tommy Heinsohn trente Celtics for begge to mesterskapstitlene. Etter tittelen i 1976 og et playoff besøk i 1977, Boston gikk tilbake til å gjenoppbygge. I 1977 NBA Draft valgte Celtics en ung forward fra UNC Charlotte ved navnet Cedric Maxwell. "Cornbread" Maxwell bidro ikke mye i løpet av sin rookie-sesong, men viste lovende egenskaper. Auerbachs jobb ble mye tøffere sesongen etter i 1977-1978 ettersom Celtics gikk 32-50. En grunn til dette var at John Havlicek, Celtics all-tids ledende scorer, pensjonerte seg etter 16 sesonger.
1979–1992: Legenden kommer til Boston og rivaleriet fornyes
Celtics eide to av de topp 8 valgene for NBAs 1978 draft, og siden Celtics hadde bare to muligheter så tok Auerbach valgte spilleren Larry Bird fra Indiana State med det 6 valget, vitende at Bird ville forbli på college for sitt siste år. Celtics ville beholde rettighetene hans for ett år, en regel som ble senere forandre, og Auerbach mente Birds potensialet ville være verdt ventingen. Bird signerte kontrakt med Celtics etter NCAA sesongen som endte med finalespill mot Michigan State University, hvor han spilte mot en fremragende spiller ved navnet Earvin "Magic" Johnson. Begge spillere var uvitende om hvilke skjebner basketballgudene hadde satt for dem.