cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Round Island-kjølskjellboa
Round Island-kjølskjellboa (vitenskapelig navn Casarea dussumieri) er en slange som lever på Round Island i Det indiske hav. Den blir 100–150 cm lang. Roundisland-kjølskjellboaen lever på bakken.
Reaksjonsevne
Reaksjonsevne er evnen til å oppfatte og tolke signaler på en riktig og hurtig måte. Mentalt sett kan reaksjon bety hvor raskt en reagerer for eksempel på startskuddet i et kappløp.
I dagligtale nyttes begrepet overlappende med bevegelseshurtighet, eller akselerasjon. Et mottak av en ball krever god reaksjonsevne for å oppfatte hva som skjer, og hvor ballen er på vei. Det er bevegelseshurtighet som deretter avgjør om hånden raskt nok er i posisjon. Teknikken avgjør om hånden klarer å fange og holde ballen. Hele denne prosessen vil noe upresist omtales som god reaksjonsevne, selv om reaksjon bare er en del av operasjonen, dog en viktig, og avgjørende del.
Nicaragua
Nicaragua er det største landet i Mellom-Amerika. Det grenser til Honduras i nord, Costa Rica i sør, Stillehavet i vest og Det karibiske hav i øst. Landet har tropisk klima, men framviser regionale forskjeller.
Det spanske imperiet erobret landet på 1500-tallet. Nicaragua oppnådde uavhengighet fra Spania i 1821. Siden da har landet hatt lange perioder med politisk uro, militær innblanding fra USA, diktatur og økonomiske vansker. Dette ledet til store omveltninger og revolusjon på 1960- og 1970-tallet. Nicaragua er idag en representativt demokratisk republikk. I 1990 ble Violeta Chamorro valgt til president, den første kvinne som ble valgt til dette embede i Latin-Amerika.
Nicaraguas befolkning er blandet, og består hovedsakelig av mestiser (69 %). Hvite er det meste av spansk opprinnelse, med minoritet italiensk, fransk og tysk (17 %). Resten består av små grupper marginaliserte av svarte og urfolk. Ca. 25 % bor i hovedstaden Managua, den nest største byen i Sentral-Amerika. Språket er spansk, selv om noen innfødte språk, slik som miskito, sumo og rama i tillegg til engelsk kreol, tales i noen områder. Disse ulike kulturtradisjoner har påvirket de lokale uttrykk, slik som i litteraturen til bl.a. Rubén Darío, Ernesto Cardenal og Gioconda Belli. Nicaragua er i stigende grad en populær turistdestinasjon.
Geografi
Nicaragua kan grovt deles inn i tre geografiske regioner: lavlandet i vest, fjellene i nord, og Mosquitokysten i øst.
Lavlandet består av et fruktbart slettelandskap, og det er her mesteparten av landets jordbruksvarer produseres; de tre største byene i Nicaragua, Managua, León og Granada ligger alle i lavlandet.
Fjellene i nord har et kjøligere klima. Omtrent en fjerdedel av landets jordbruksproduksjon blir utført her, med kaffe som den viktigste nytteplanten.
Høyeste punkt er Mogotón (2,438 moh), mens San Cristóbal-vulkanen med sine 1,745 moh er den høyeste vulkanen.
Klima og miljø
Klimaet er tropisk i de lavere delene av landet og kjøligere i de høyere områdene.
Det kan forekomme alvorlige jordskjelv, vulkanutbrudd, jordskred og voldsomme orkaner.
Noen av Nicaraguas miljøproblemer er vannforurensning og avskoging med tilhørende jorderosjon.
Historie
Landet ble "oppdaget" av Columbus i 1502, og ble kolonisert av Spania fra 1524. Området gikk fra Spania i 1821 og utgjorde sammen med Guatemala, El Salvador, Honduras og Costa Rica Den mellomamerikanske føderasjon (República Federal de Centroamérica).
Etter en borgerkrig ble den Føderale Sentralamerikanske Republikk oppløst i 1840, og Nicaragua ble selvstendig. I tiden som fulgte involverte USA seg ofte i landets politiske anliggender; blant annet i 1909 da de støttet det konservative opprøret som fikk den liberale president Zelaya avsatt. USA okkuperte landet fram til 1933, da flere års opprør og geriljakrigføring ledet av Sandino gjorde at de trakk seg ut.
Fra 1936 til 1979 ble landet diktatorisk ledet av familien Somoza; først av president Anastasio Somoza García fram til 1956. Etter hans død overtok hans sønn Luis Somoza Debayle som president og Anastasio Somoza Debayle som leder for nasjonalgarden. Luis døde av naturlige årsaker i 1967 og Anastasio overtok som diktator. Somoza holdt gode forbindelser til USA og gav amerikanske selskaper store konsesjoner i bytte mot pengebeløp. Dette ble ikke godt mottatt av den landeiende middelklassen, som tapte stort; og en krets av regimefiendtlige samlet seg etterhvert rundt Pedro Chamorro, redaktøren av avisen 'La Prensa'.
I 1961 ble den sosialistiske organisasjonen 'Frente Sandinista de Liberación Nacional' (FSLN), kjent som Sandinistene, stiftet. De drev geriljakrigføring mot regimet, uten særlig suksess gjennom hele 1960-tallet. I 1972 ble Managua rammet av et stort jordskjelv som gjorde omfattende skader. Nødhjelp kom fra utlandet, men Somoza sørget for at oppbyggingen av byen ble gjort av hans egne selskaper; noe som førte til økt motstand mot regimet, og økt støtte til FSLN. En blodig borgerkrig brøt ut, som endte med at Somoza og andre medlemmer av regimet flyktet til USA (hvor han ble nektet innreise og derfor dro videre til Paraguay) og at opprørerne fikk makten i 1979. En midlertidig junta med sandinistlederen Daniel Ortega i spissen ble satt opp.
Ortega ble valgt til president i 1984, og satt med makten til han i 1990 tapte for en koalisjon av borgerlige partier ledet av Violeta Chamorro.
Etter Chamorro fulgte så to presidenter fra det liberale partiet PLC, Arnoldo Alemán (1996), og Enrique Bolaños (2001).
I april 2018 ble over 300 mennesker drept, ifølge FN, etter at myndighetene slo ned på demonstrasjoner som utviklet seg til opptøyer. Dette ble fordømt av FN, EU og Organisasjonen av amerikanske stater. I 2019 ble Den sandinistiske frigjøringsfront ekskludert fra Sosialistinternasjonalen på grunn av brudd på menneskerettighetene og demokratiske verdier i landet
Departementer
Landet er delt inn i 15 såkalte departementer (departamentos) og to autonome regioner.
Departementer: (Departementshovedsteder i parentes)
1017 Jacqueline
1017 Jacqueline er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 4. februar 1924 av Benjamin Jekhowsky ved Observatoire astronomique d’Alger - Bouzaréah i Alger.
Nicaragua
Departementer
Autonome regioner:
Økonomi
Nicaragua er et fattig land med lav inntekt per capita og en enorm utenlandsgjeld. Inntektsforskjellene er blant de største i verden. På midten av 1990-tallet tilhørte mindre enn en femtedel av befolkningen middelklassen og studier har vist at 60 % av inntektene gikk til 20 % av husholdningene i samme periode. Landet har de senere år stabilisert seg økonomisk, men bankkriser har påvirket økonomien negativt. Nicaragua er og kommer til å være avhengig av internasjonal økonomisk støtte, der bidragsyterne stiller krav til blant annet bedre livsvilkår og menneskerettigheter, og også privatisering av offentlig eiendom som vannkraftverk.
Nærmere 85 % av elektrisiteten produseres av fossilt brennstoff. Det importeres også elektrisitet fra Costa Rica.
Turisme
Turisme er i dag Nicaraguas nest største næring, de siste 7 år har turismen vokst om lag 70 % landsdekkende, ca. 10-16 % årlig. Veksten har ført til at inntekter fra turisme har steget mer enn 300 % over en periode på 10 år. Veksten i turismen har også påvirket jordbruk, kommersiell- og finansindustri, samt bygg-og anleggsbransjen positivt. Til tross for positiv vekst gjennom det siste tiåret er Nicaragua fortsatt det minst besøkte landet i regionen.
Severdigheter i Nicaragua
Nicaragua er langt mindre kjent som turistmål enn naboland som Costa Rica og Panama. Imidlertid har landet en del spesielle attraksjoner:
Sosiale forhold
Landet har siden 2008 hatt en svært streng abortlovgivning. Det innebærer at det ikke er lov å ta abort etter incest eller voldtekt. Ei heller er det legitimt når graviditeten truer kvinnens liv. Amnesty International har krevd loven avskaffet.
Sport
Nicaraguas mestvinnende fotballklubb er Diriangén FC med 26 seriemesterskap, det foreløpig siste i 2006.
Estadio Nacional Dennis Martínez er landets nasjonalstadion, først og fremst for baseball og fotball.
Oppføring på UNESCOs lister
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv
Hendrik Petrus Berlage
Hendrik Petrus Berlage, født 1856 i Amsterdam, død 1934 i Haag, var en nederlandsk arkitekt.
Berlage studerte under Gottfried Semper og Eugène Viollet-le-Duc ved Eidgenössische Polytechnische Hochschule i Zürich mellom 1875–1878. Påvirket av bl.a. amerikanske arkitekter som Henry Hobson Richardson, Louis Sullivan og Frank Lloyd Wright.
I Nederland blir Berlage kalt «modernismens far». Han påvirker grupperinger som De Stijl, Amsterdamskolen og de nye objektivistene. Er mest kjent for børsbygget i Amsterdam. Bergensarkitekten Jens Munthe Bull, sønn av arkitekt Schak Bull, var assistent hos Berlage i tiden 1908–1914.
Máttagáisi
Máttagáisi er et fjell i Målselv kommune i Troms og Finnmark. Det har en høyde på 1 636 meter over havet og er det 13. høyeste fjellet i Troms av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.
Rundballe
Rundballe er en sylinderformet balle av komprimert gress eller halm.
Kuzma Minin
Kuzma Minitsj Minin (russisk Кузьма Минич Минин; fødselsår ukjent, død 1616) var en kjøpmann fra Nizjnij Novgorod som sammen med fyrst Dimitrij Pozjarskij ledet en russisk styrke i Den polsk-russiske krig (1605–1618). Han har siden fått status som folkehelt i Russland.
Rundballe
På 90-tallet ble rundballene på en humoristisk måte omtalt som "traktoregg."
Det var den amerikanske professoren Wesley F. Buchele som hadde ideen, og hans student, Virgil D. Haverdink, som konstruerte den første maskinen som kunne presse gress i sylindrisk form. Den 20. oktober 1970 fikk de patent på en slik maskin. Forskjellige maskiner for samme formål var allerede på markedet.
Kuzma Minin
Minin kom egentlig fra Balakhna, og var slakter i Nizjnij Novgorod. Under krigen var Moskva og andre viktige byer blitt besatt i polakkene, og Minin fikk ansvaret for å organisere en folkehær med det formål å befri de besatte områdene.
Rundballe
I Norge blir gresset presset sammen, og etterpå pakket i et lufttett plastbelegg for ensilering ute på jordet i stedet for å kjøre det til fjøset for å lagre det i en silo der. Fordelen med metoden er at ballene kan lagres nært slåttemarken og kjøres til fjøset når det passer for bonden. For å sikre god kvalitet blir det ofte tilsatt 3–4 liter syre per storballe på 700–800 kg.
Kuzma Minin
I 1612 greide Minins og Pozjarskijs frivillige hær å drive polakkene ut av Moskva. Minin utmerket seg under felttoget, og ble etterpå adlet av den nye tsaren, Mikhail Romanov. Da Minin døde i 1616 ble han gravlagt i katedralen i Nizjnij Novgorod. Et torg i byen har senere fått navn etter Minin og Pozjarskij.
Rundballe
Metoden for å konservere graset med syre for å lage «surfor» i siloer ble funnet opp av den finske professoren i kjemi, A. I. Virtanen, som i 1932 fikk patent på metoden. Metoden som fikk navnet AIV-metoden var så viktig for jordbruket at professor Virtanen fikk Nobelprisen i kjemi i 1945. Tidligere måtte bøndene tørke graset på bakken når det var sol eller hesje graset når det var regn. Etter at det er blitt praksis med høsting av graset i storballer eller bygging av gropsiloer i enden av husdyrrommene, er det slutt på bygging av de tradisjonelle runde siloer og driftsbygninger med plass til høyet over husdyrrommet.
Kuzma Minin
Pozjarskij- og Minin-monumentet
På begynnelsen av 1800-tallet ble det bestemt at det skulle lages et monument til ære for Pozjarskij og Minin. Monumentet skulle avdukes i 1812, som markering av at det var 200 år siden seieren over de polske styrkene i Moskva. På grunn av Napoleons felttog i Russland i 1812 kunne avdukingen først skje i 1816.
Rundballe
Utover 10-tallet, og særlig fra 2017 har plastbruken fått økt fokus, og landbruksplast er en av kildene til plastavfall.
I Norge ble det i 2016 brukt 13 795 tonn plast i landbruket og 13 454 tonn ble gjenvunnet. Det betyr at 341 tonn ikke ble gjenvunnet. Det finnes ca. 230 leveringssteder for landbruksplast som er organisert lokalt av bønder i samarbeid med renovasjonsselskapene.
Kuzma Minin
Pozjarskij- og Minin-monumentet
Monumentet står i dag på Den røde plass i Moskva.
Prototyp
En prototyp eller prototype (av gresk, «førsteinntrykk») er en foreløpig utgave av et produkt.
Prototypen lages før en starter en produksjon av en vare. Formålet med en prototyp er å demonstrere og teste funksjon og design.
Prototyp er en generell betegnelse som omfatter en rekke ulike modeller som lages i løpet av en utviklingsprosess fram til et ferdig produkt. Man skiller følgende:
Det finnes ulike måter å lage prototyp-deler på. Ut fra produksjonsprosessen skilles mellom følgende:
Er produktet tilstrekkelig komplisert, produseres etter prototypene ofte en 0-serie. Formålet med 0-serien er at verifisere at produktet kan massefremstilles, og sikre at eventuelle feil fra prototypen er utbedret.
Eksterne lenker
Étalon (modèle)
Enkekeiserinne Xiaozhuang
Enkekeiserinne Xiaozhuang Wen (kinesisk: 孝莊文皇后, pinyin: Xiàozhuāngwén Huánghòu; mandsju: Hiyoošungga Ambalinggū Genggiyenšu Hūwanghu; født 28. mars 1613, død 27. januar 1688 i Beijing) var konkubine til keiser Huang Taiji, mor til Shunzhi-keiseren og bestemor til Kangxi-keiseren i Qing-dynastiets tid i Kina. Hun utøvde stor makt over Qing-hoffet i sønnens og sønnesønnens keisertid. Hun er en aktet skikkelse i kinesisk historiografi på grunn av sin visdom og sine politiske evner, og nevnes av og til som en kontrastfigur til enkekeiserinne Cixi, som ofte tegnes i heller dystre farver.
Biografi
Etter Hung Taijis død fant man intet testamente fra ham, og det kom til voldsom uenighet om tronfølgen mellom hans brødre og hans eldste sønn Hooge. Daisan og Dorgon, brødrene til Hung Taiji, ble enige om at Shunzhi skulle være tronfølgeren, og avla løfte om at de lojalt ville tjene den da temmelig unge gutten. Hooge var ikke tilfreds med den avgjørelsen og fremholdt at han selv burde bli den nye keiser, ettersom han var den eldste av keisersønnene. Det ble til at Hooge til slutt ble satt i husarrest av prins Dorgon, og ikke lenge etter døde han.
Dorgon ble regent og tok beslutninger om rikets tarv for Shunzhi-keiseren, ettersom den unge keiseren var mindreårig. Historikere har alltid lurt på hvordan forholdet mellom de to egentlig var. Men uansett, etter Dorgons død, ble hans familie straffet av keiseren, og alle hans titler og embeder ble fratatt ham posthumt. Det er en vanlig antagelse at Xiaozhuang hatte giftet seg med Dorgon etter Hung Taijis død, og at dette sannsynligvis var en bidragende årsak til hvorfor Dorgon og hans bror Dodo ble ilagt slike straffer etter deres død.
Borjigit spilte en viktig rolle i sønnens liv. Hun holdt lav profil under sønnens styre, og var forsåvidt ikke så aktivistisk som den senere enkekeiserinne Cixi i forhold til Guangxu-keiseren.
Shunzhi-keiseren døde i en alder av 24, og hans sønn og etterfølger, Kangxi, var bare åtte måneder gammel da. Borjigit fikk også da en rolle å spille i det politiske liv. Det var hun som bad de fire utnevnte fellesregenter, Oboi, Sonin, Suksaha og Ebilun, om å assistere sønnesønnen, og hun formante sønnesønnen om å være flink og lære av sine ministre.
Borjigit overtok ansvaret for Kangxi-keiserens oppdragelse etter at hans mor døde. Da Oboi utgjorde en voksende trussel mot Kangxis styre, hjalp hun ham til å kvitte seg med ham og gripe maktens tøyler selv.
Saint Lucia
Saint Lucia er en øystat og monarki i Det karibiske hav som ligger nord for Saint Vincent og Grenadinene og sør for Martinique. Hovedstaden Castries er bygd opp rundt en naturlig havn.
Enkekeiserinne Xiaozhuang
Biografi
Hun døde i 1688.
Saint Lucia
Klima og miljø
Øya har et tropisk klima mildnet av passatvindene. Regntiden varer fra mai til august. Orkaner og vulkansk aktivitet er vanlige trusler på øya.
Det finnes flere fjell her enn på mange av de andre karibiske øyene. Mount Gimie er den høyeste toppen, 950 moh. De to pitonene er bedre kjent som landemerker og symbol på øya. De ligger like utenfor Soufriére i vest. I Soufriére finnes det også en av de få vulkanene i verden som det er mulig å kjøre inn i.
Naturressurser er regnskog, sandstrender og pimpstein. Noen særskilte dyrearter er papegøyen saintluciaamazon (Amazona versicolor) og saintluciatrupial (Icterus laudabilis).
Erosjon som følge av avskoging er et av miljøproblemene på øya, særlig i nord. All elektrisitet blir laget av fossile brennstoff. Saint Lucia her skrevet under, men ikke ratifisert, Kyoto-avtalen.
Demografi
Nesten 40 % av befolkningen bor i distriktet Castries, der hovedstaden ligger.
Språk
Språkene på øya er engelsk og fransk-kreolsk.
Vostoksjøen
Vostoksjøen er en underjordisk innsjø under den antarktiske isen. Innsjøen er høyst sannsynlig verdens største innsjø under is. Innsjøen har vært isolert i minst 20 millioner år, men vannet i sjøen er bare en halv million år gammelt. Innsjøen ligger 4 kilometer under den russiske forskningsstasjonen Vostok. Den er 240 kilometer lang og 50 kilometer bred. I midten av vatnet er det en forhøyning, noe som betyr at det kan være to forskjellige typer miljøer i de to delene av vannet.
Saint Lucia
Religion
Befolkningen er for det meste kristne. Ved folketellingen i 2010 tilhørte 61,1 % Den katolske kirke. Andelen katolikker har gått ned. I 1960 var den 92,4 %. I 2010 var 10,4 % sjuendedagsadventister og 8,8 % pinsevenner, mens 2,2 % var evangelikalske kristne, 2,1 var baptister, 1,6 % anglikanere og 1,5 % tilhørte Church of God. 1,9 % var rastafarianere og 1,1 % tilhørte Jehovas vitner.
Historie
Arawaker slo seg ned på øya på 200-tallet, og ble gradvis fortrengte av kariber. De kalte øya «Iouanalao» og «Hewanorra», som betyr 'iguanaøya'.
Den første europeeren som slo seg ned på Saint Lucia var piraten Francois le Clerc, og øya ble base for piratene på 1550-tallet. Nederlenderne bygde en festning på Vieux Fort på sørspissen av øya rundt 1600.
Vostoksjøen
Vostoksjøen ble oppdaget i 1996 av japanske, britiske og russiske forskere. Et prosjekt for å utforske sjøen begynte i 2007 og vil holde på i minst 10 år. Den 5. februar 2012 nådde russiske forskere innsjøens overflate etter å ha boret gjennom 3,769.2 meter is. Det ble brukt parafin i sluttfasen av boringen for å hindre tilfrysing av borehullet, og enkelte forskere fryktet at parafinen skulle forurense vannprøvene som skal hentes opp. I det borehodet kom i kontakt med det flytende vannet, strømmet vann fra innsjøen 30–40 meter opp i borehullet før hullet frøs igjen. Forskerne ønsker i neste omgang å hente opp prøver fra dette nylig frosne vannet for å analysere det. I mars 2013 kunngjorde forskerne funnet av en ny bakterieart i vannprøve hentet opp fra Vostoksjøen.
Saint Lucia
Historie
Gjennom hele 1600-tallet sloss England og Frankrike om øya, som skiftet eier 14 ganger. Storbritannia vant til slutt i 1814. Da slaveriet ble opphevet i 1838 ble 13,000 mennesker frigitt.
Saint Lucia var en provins i den kortvarige Vestindiske føderasjonen fra 1958 til 1962. Landet fikk selvstyre i 1967 og full selvstendighet i 1979.
Politikk
Saint Lucia er et monarki med kong Charles III som statsoverhode. Han er representert lokalt av en generalguvernør. Den utøvende makt ligger hos statsministeren og hans regjering. Statsministeren er normalt lederen av det største partiet i Saint Lucias underhus. Saint Lucias parlament er et tokammersystem med underhuset (17 representanter) og overhuset/senatet (11 representanter). Saint Lucia er et demokrati med et topartisystem.
Levomepromazin
For isjiaspasienter har middelet flere hensiktsmessige effekter. Den sedative(beroligende) virkningen virker også muskelavslappende. Kombinasjon med andre smertestillende midler som ibuprofen (Ibux ) og paracetamol (Paracet, Pinex, Panodil) gir god smertestillende effekt.
Saint Lucia
Administrativ inndeling
Saint Lucia er delt inn i 11 kvarterer som noen ganger ble referert til som distrikter av britiske kolonimyndigheter.
Forsvars- og utenrikspolitikk
Saint Lucia har ikke egne militære styrker. Royal Saint Lucia Police Force har en egen Special Service Unit og det finnes en maritim avdeling. I tilfelle krig eller unntakstilstand erklært av myndighetene, kan landets politistyrke benyttes som forsvarsstyrke.
Levomepromazin
Bivirkninger forekommer hyppig ved høydosebruk, særlig ekstrapyramidale bivirkninger.
Ved de doser som brukes mot smerter og angst ser man i hovedsak sedasjon, tretthet, apati, engstelse, endringer i stemningsleie, blodtrykksfall, munntørrhet, forstoppelse, vannlatingsbesvær og lignende.
Vektøkning er vanlig ved langtidsbruk.
Preparatet markedsføres som Nozinan i Norge.
Saint Lucia
Forsvars- og utenrikspolitikk
Saint Lucia er medlem i Regional Security System, et forsvarssamarbeid mellom sju østkaribiske stater.
Menneskerettigheter
Saint Lucia har fengselsstraff inntil 10 år for homofili.
Økonomi
Bananindustrien er særdeles viktig for Saint Lucia, men endringer i innførselreglement til EU har økt konkurranse fra Latin-Amerika har gjort det nødvendig for landet å finne andre næringsveier. Det har lyktes å lokke til seg utenlandske investeringer, særlig innen bankvirksomhet og turisme. Saint Lucia har den mest varierte produksjonsindustrien i østlige Vestindia.
Samfunn
Saint Lucia har den høyeste delen av nobelprisvinnere i forhold til folketallet. To nobelprisvinnere kommer fra øya, Arthur Lewis som fikk Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 1979 og Derek Walcott som fikk nobelprisen i litteratur i 1992.
Oppføring på UNESCOs liste
Verdensarvsteder
Gan De
Gān Dé (kinesisk: 甘德, Wade-Giles: Kan Te, født cirka 400 f.Kr., død cirka 340 f.Kr.), var en kinesisk astronom født i staten Qi også kjent som Herren Gan (Gan Gong).
Saint Lucia
Oppføring på UNESCOs liste
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
Gan De
Vi kjenner to bøker han skrev, nemlig Avhandling om Jupiter og åtte-bindsverket Avhandling om astronomisk astrologi, begge tapt. Dette vet vi fra sitater i Shiji (bind 27) og Hanshu (bind 26), men mest er bevart gjennom Avhandling om astrologi fra Kaiyuan-perioden. I 1973 ble en liknende katalog av ham og Shi Shen avdekket i Mawangdui, og under navnet «Divinering av fem planeter» er det der nedtegnet bevegelsene til Jupiter, Saturn, Venus og andre planeter i omløp mellom 246 f.Kr. og 177 f.Kr.
Han rapporterte å ha sett en av Jupiters måner (muligens Ganymedes) med det blotte øye i 364 f.Kr., lenge før Galileo Galileis feirede oppdagelse av denne i 1610 (alle fire av de mest lyssterke månene er teknisk synbare for det blotte øye, men i praksis er de normalt dekket av skinnet fra Jupiter). Ved å skjule selve Jupiter bak en høy tregrein som står vinkelrett på satellittens baneplan, kan en eller flere av de galileiske satellittene beskues under gunstige forhold.
Nairobi
Nairobi er hovedstaden i Kenya, og ligger i den sørlige delen av det sentrale høylandet, ca. 1800 meter over havet. Siden den gjennomsnittlige lufttemperaturen synker med om lag 0,7 grader for hver hundre meter en stiger, er klimaet i Nairobi behagelig temperert, enda byen ligger litt sør for ekvator. Fra juni til august ligger temperaturen på cirka 16 grader, i februar og mars er temperaturen på cirka 19 grader. Nettene kan være kjølige.
Nairobi er bare rundt hundre år gammel (grunnlagt i 1899 som et jernbanedepot på strekningen mellom Mombasa og Uganda), og hadde i 2009 om lag 3,1 millioner innbyggere. Byen har vokst i en enorm fart, og har ikke særlig mange historiske bygninger. Omgivelsene til Nairobi er noe for seg selv. Noen timers biltur nord for byen reiser de forrevne toppene av Afrikas nest høyeste fjell, den 5199 meter høye vulkanen Mount Kenya, seg som en mektig ruin.
Navnet Nairobi kommer av masaienes «kjølig vann». På slutten av 1800-tallet besto stedet bare av noen sumper nede i en senking. Den første europeeren der var sersjant Ellis fra «The Royal Enginers» i Storbritannia. I mai 1896 hadde han bygd en handelsplass for karavanene, som vandret mellom kysten og innlandet.
Historie
I 1899 var jernbanen fra havnebyen Mombasa til Ugandas hovedstad Kampala bygd så langt som til Nairobi, som nå ble arbeidsleir og depot for anleggsarbeidere. Nairobi lå halvveis mellom havet og Victoriasjøen, og det vokste snart frem et nytt senter for handel og administrasjon, og det kom både kjøpmenn og statsfunksjonærer med sine familier.
Så sent som i 1902 besto hovedveien av svart bomullsjord, som ble til mudder i regntiden, og de farligste trafikantene var løvene som streifet omkring. Nattestid sto soldater på vakt rundt den vesle byen, og fra husene kom det svake lysskjær fra oljelampene.
Utviklingen gikk raskt. Etter en pest måtte den gamle brakkebyen brennes, og i 1907 gjorde britene Nairobi til hovedstad i Kenya. Allerede i 1905 hadde man begynt å flytte statsadministrasjonen fra Mombasa til Nairobi. Siden det har utviklingen eksplodert, og Nairobi har blitt hovedsenteret for hele Øst-Afrika, og er den største byen mellom Kairo og Sør-Afrika. Nå er store deler av Nairobi preget av brede avenyer og høyhus, og det er mulig å finne alt man venter av en moderne metropol: industri, universiteter, ambassader, internasjonalt konferansesenter, FN-kontorer, museer, teatre, kinoer og nattklubber.
Geografi
Nairobi dekker et areal på 696 km² og ligger mellom byene Kampala og Mombasa. Ettersom Nairobi ligger i nærheten av den østlige kanten av Riftdalen er mindre jordskjelv og rystelser ikke uvanlig. Ngongfjellet, som ligger vest for byen, er det mest fremtredende geografiske trekket ved Nairobiområdet. Mount Kenya ligger nord for Nairobi og Kilimanjaro er mot sørøst. Begge fjellene er synlige fra Nairobi på en klar dag.
Nairobielva og dens sideelver går på kryss og tvers gjennom Nairobiprovinsen. Nobels fredsprisvinner Wangari Maathai har kjempet voldsomt for å redde urskugen Karura Forest nord i Nairobi som var truet av boligbygging og utbygging annen infrastruktur i et raskt voksende byområde.
Nairobis vestlige forsteder strekker seg hele veien fra Kenyatta National Hospital i sør til FNs hovedkvarter i forstaden Gigiri i nord, en distanse på ca. 20 km. Byens sentrum er City Square, som ligger i Central Business District. Parlamentsbygningen, katedralen, rådhuset og tinghuset og omgir denne plassen.
Klima
Med en høyde over havet på 1795 m har Nairobi et moderat klima. Under Köppens klimaklassifisering har Nairobi et subtropisk høylandsklima. Høyden gir noen kjølige kvelder, spesielt i juni/juli når temperaturen kan falle til 10 °C. Den mest solrike og varme delen av året er fra desember til mars, når temperaturen gjennomsnittlig ligger rundt midten av tjuetallet i løpet av dagen. Gjennomsnittlig maksimumstemperatur for denne perioden er 24 °C.
Det er to regntider, men nedbøren kan være moderat. Den delen av året som ser mest skyer er like etter den første regntiden, frem til september, når forholdene vanligvis er overskyet med yr. Siden Nairobi ligger nær ekvator er forskjellene mellom årstidene minimale. Årstidene er omtalt som den våte sesongen og den tørre årstiden.
Samfunn og kultur
Nairobi er en internasjonal og mangekulturell storby. Byen har mange immigranter fra tidligere britiske kolonier, inkludert India, Somalia og Sudan. Religiøst sett kan byen karakteriseres som pluralistisk, med et stort antall kirker, moskéer, templer og gurdwaraer.
Distrikter
Nairobi er delt i følgende valgkretser; Makadara, Kamukunji, Starehe, Langata, Dagoretti, Westlands, Kasarani og Embakasi. De viktigste administrative bydelene i Nairobi er Central, Dagoretti, Embakasi, Kasarani, Kibera, Makadara, Pumwani og Westlands. De fleste forstedene for velstående ligger vest og nord i Nairobi. Disse inkluderer Karen, Langata, Lavington, Gigiri, Muthaiga, Runda and Highridge. Engelske stedsnavn fra kolonitiden er fortsatt i bruk mange steder i byen. De fleste lavinntekts-boområder ligger i den østlige delen av Nairobi. Disse inkluderer Kariokor, Dandora, Kariobangi, Embakasi og Huruma. Mange somaliske innvandrere har bosatt seg i Eastleigh med kallenavnet «Lille Mogadishu».
Turisme
Nairobi er ikke et turistmål i seg selv, men det finnes flere turistattraksjoner i eller umiddelbar nærhet av byen. Den mest kjente er Nairobi nasjonalpark. Dette er den eneste nasjonalparken som grenser til en hovedstad eller by av denne størrelsen. I parken finnes blant annet løver og sjiraffer. Nairobi har også et stort antall fuglearter.
Innen bygrensene finnes flere museer, blant annet Nairobi Railway Museum og Kenyas nasjonalmuseum. Her finnes blant annet et fullstendig skjelett av en Homo erectus-gutt.
Det finnes en rekke hoteller, deriblant Panari Hotel, Hilton Nairobi, Grand Regency og Norfolk Hotel, det eldste virksomme hotellet i byen.
I Nairobi finnes også den største isbanen i Afrika, Panari Sky Centre. Isbanen dekker 15 000 m² og kan romme 200 personer.
Flyplasser
Wilson Airport er en mindre, men likevel travel flyplass. I det alt vesentlige håndterer den innlandsruter med mindre fly. Eastleigh Airport var Nairobis opprinnelige flyplass. Den er nå militærbase, og benyttes til opplæring av flygere.
Matatu
Matatuer er den vanligste formen for offentlig transport i Nairobi. Matatu betyr direkte oversatt "tre cent for en tur", og refererer til prisen for en reise den gang matatuen ble tatt i bruk som transportmiddel i Kenya. Kjøretøyene har vanligvis 14-20 sitteplasser, antall passasjerer kan ofte være noe høyere. Dekorasjonen kan være fargerik og detaljert, både innvendig og utvendig. Bilene er ofte utstyrt med lydanlegg og skjermer for å tiltrekke flest mulig kunder.
Det er ikke uvanlig å se kollisjonsskadde matatuer, og i 2004 ble det vedtatt en lov som sier at alle matatuer skal ha setebelter, være malt med en gul stripe og ikke kjøre fortere enn 80 km/t. I desember 2010 startet regjeringen et arbeid med å fase ut matatuer som et middel for offentlig transport. Følgelig ble det etter januar 2011 ikke delt ut nye konsesjoner, men dagens matatuer vil få lov til å tilby sine tjenester ut sin levetid.
Busser
Busser er stadig mer vanlig i bybildet. I motsetning til matatuer eies disse av et mindre antall busselskap som Kenya Bus Service (KBS), Citi Hoppa, Double M og Smartbus Kenya. Sistnevnte satser på økt produktivitet ved innføring av mer teknologisk avanserte løsninger. Et større antall selskap betjener trafikk mellom Nairobi og andre byer.
Drosjer
Nairobi har også et stort antall drosjer av varierende type og kvalitet, inkludert de velkjente London-drosjene. Mange drosjer er utstyrt med taksameter, men prisen baseres gjerne på forhandlinger. Drosjer benyttes også på faste ruter. Prisen er fast, og avgang er gjerne når bilen er tilstrekkelig full.
Slaget ved Brander Pass
Slaget ved Brander Pass skjedde ved Brander Pass i nærheten av Taynuilt under fjellet Ben Cruachan i nordlige Skottland i juli 1308. Robert I av Skottland beseiret en av sine innlandsfiender, MacDougall av Lorn. Slaget utgjorde en liten del av den bredere kampen kjent som den skotske uavhengighetskrigen, og en stor del av borgerkrigen mellom Bruce- og Balliol-fraksjonene, en parallell og overlappende konflikt. Det var en seier for kong Robert Bruce over MacDougall-klanen av Argyll, slektninger av John Comyn, også kjent som Røde Comyn, som ble myrdet av Bruce og hans tilhengere i Dumfries i 1306. Samtidskildene gjør ikke mulig å fastslå dato for slaget med sikkerhet: forskjellige dato mellom 1308 og 1309 har blitt foreslått, selv om sensommeren 1308 ser ut til å være den mest sannsynlige. Forfatteren Peter Traquair har datert det til august 1308.
Bakgrunn: Skotsk innbyredeskrig
Nordlige Skottland hadde siden de eldste tider styrt seg selv bortimot uavhengig av den sentrale kongemaken på lavlandet. I nord rådde klansystemet med innbyrdes maktkamp. Donald-klanen og Campbell-klanen hadde bygd opp sitt maktgrunnlag på sin lojalitet til det skotske kongehuset. Robert Bruce måtte vinne nordlige Skottland for å ha ryggen fri i kampen mot England. Han hadde beseiret sin gamle arvefiende John Comyn den eldre i Comyn-familiens eget område nord for Aberdeen, i slaget ved InverurieInverurie i 1308. Deretter gikk han mot Cowyns allierte lengre nord.
Drapet på John Comyn var en avgjørende handling i skotsk politiske historie. Like etter dette hadde Bruce blitt kronet med full støtte fra den skotske kirken, som effektivt satte et pavelig interdikt til side, selv om han fortsatt møtte noen formidable hindringer. Maktbalansen i Skottland skiftet kraftig til fordel for engelskmennene. Den største svakheten ved kampanjene til Edvard I av England, praktisk talt fra begynnelsen, var at han ikke var i stand til å bygge en varig allianse med den skotske adelen, en tradisjonell maktbase som hans styre var avhengig av: venner i et øyeblikk ble lett fiender i det neste. Med drapet på John Comyn var hans omfattende nettverk av familie og slektninger garantert å kjempe på Englands side mot Robert Bruce, som de nå anså for å være det største onde. MacDougall-klanen, Comyns allierte, var ledet av John MacDougall og støttet kong Edvard II av England mot en felles fiende. I tillegg var John Comyn den yngre nevø av den fjerde MacDougall, høvding Alexander av Argyll, lord av Lorn. John MacDougall hadde dermed også en blodfeide å hevne. Den formelle fredsavtalen mellom Bruce og MacDougall gikk i tillegg ut i løpet av 1308. Neil Campbell kalte sammen sine menn for å støtte Robert Bruce. Han ville sannsynligvis ha støttet hvem som helst på motsatt side av MacDougall, for i Skottland var det «kith and kin always ranked higher than politics» (slekt og venner rangerer alltid høyere enn politikk), som en skotsk skribent uttrykte det.
Bruces skotske fiender kontrollerte store og strategisk viktige landområder i hele riket, i Galloway, Lochaber, Atholl, Ross, Buchan og Badenoch og Strathspey. Rett etter at Bruce ble beseiret av engelskmennene i slaget ved Methven, ble det som var igjen av hæren hans knust av Alexander MacDougalls sønn, John av Lorne, i slaget ved Dalry (Dalrigh) nær Tyndrum. Bruce, som så vidt slapp unna fangst, måtte gå i dekning.
Selv om kongen kom seg bemerkelsesverdig etter disse katastrofene, da han steg ned til Ayrshire våren 1307 for å starte en geriljakrig, var det på ingen måte sikkert i på denne tiden at han ville være i stand til å seire mot kombinasjonen av engelsk militærmakt og lokal skotsk motstand. Kort tid etter at hans militære kampanje i Ayrshire begynte, ble han begunstiget av et stort lykketreff: Edvard I, på vei nordover med en stor hær, døde like ved den skotske grensen i juli 1307. Sønnen hans, den langt mindre dyktige Edvard II, vendte sin oppmerksomhet mot engelsk innenrikspolitikk, og lot hans skotske allierte klare seg så godt de kunne. Bruce, som var overbevist om at engelskmennene var nødt til å komme tilbake sommeren 1308, bestemte seg for å handle med fart og grundighet.
Herjingen i nord
Det første angrepet kom i september 1307 i Galloway, det nedarvete området til Balliol-familien, mot klanene MacDougall og Macann. Her var kampene så harde at den lokale bondestanden tok tilflukt over grensen i Cumberland. Høvdingene i Galloway appellerte forgjeves til Edvard II om hjelp og ble deretter tvunget til å underkaste seg Bruce for få en våpenhvile.
Med dette ut av veien vendte kongen oppmerksomheten mot nord, brøt gjennom det engelskkontrollerte lavlandet og satte kursen mot Røde Comyns gamle høyborg i Lochaber. Hans marsj inn i høylandet ble støttet av en flåte av bysser som seilte opp Loch Linnhe. John Bacach, som opptrådte for sin eldre far, våget ikke å møte Bruce og ba om våpenhvile. Bruce dro deretter mot nordøst for å gjøre opp med sin viktigste fiende, Røde Comyns fetter og navnebror, John Comyn, 3. jarl av Buchan. Denne kampanjen varte gjennom vintersesongen, og nådde sitt høydepunkt i Bruces seier slaget ved Inverurie i mai 1308. Bruce hadde da frihet til å vende sin fulle oppmerksomhet tilbake til uferdige saker i vest.
Brander-passet
Alexander MacDougall, for gammel og syk til selv å delta i kampene, lå i festningen sin i Dunstaffnage, og gjennom hele perioden var hans eldste sønn, John Bacach, den viktigste krigslederen til klan MacDougall. Sommeren 1308, muligens sent i august, tok hæren hans posisjon i det trange passet Brander, der elven Awe skjærer seg gjennom den sørlige skråningen av fjellet Ben Cruachan på vei ned fra innsjøen Loch Awe. Imidlertid er det bare John Barbours hyldningsdikt The Brus (fra slutten av 1300-tallet) som plasserer slaget; den nevner ikke passet ved navn, men beskrivelsen passer. Det store antallet varder rundt broen over Awe kan gi en viss støtte til stedet.
Brander-passet gir plass til kun en trang vei land siden av fjellet, et av de høyeste i Skottland med sine 1126 meter, og det var her John Bacach aktet å legge bakholdet. Selv observerte han sine disposisjoner fra et skip på Loch Awe. Mennene hans var gjemt i høyere oppe på åssiden, med utsikt over den smale stien gjennom passet, og kunne rulle store steiner nedover åssiden. Bruce hadde nå lært nok om geriljakrigføring og hadde nok menn til å omgå en slik felle. Et parti lojale skotske bueskyttere kommandert av James Douglas klatret enda høyere opp Ben Cruachan og – helt uten å bli sett – plasserte seg i fiendens rygg. Da MacDougalls angrep, ble de fanget i en skrustikke, med kong Robert som kom nedenfra og Douglas ovenfra. Mennene i Argyll fikk en skur av piler bakfra og møtte en aggressiv kamp med sverd forfra. De vaklet og brøt av. De ble jaget vestover over elven Awe hele veien tilbake til Dunstaffnage, mens John rømte nedover innsjøen i skipet sitt og søkte tilflukt i England. Alexander MacDougall overga seg og underkastet seg Robert Bruce, men året etter sluttet han seg til sønnen i eksil, og døde i 1310 i tjeneste for Edvard II.
Etterspill
Kampanjen i 1307 og 1308 avsluttet den interne trusselen mot den skotske kongen. Alle hans Comyn-fiender hadde blitt drept eller forvist og landområdene deres gått tapt. De overlevende hadde ikke lenger noen maktbase i Skottland, og kunne bare fortsette kampen som frivillige i den engelske hæren.
Både Donald-klanen og Campbell-klanen fikk både fordeler, landområder og økt makt på bekostning av MacDougall-klanen. MacNab-klanen, som hadde kjempet ved MacDougalls allierte, mistet således også sine landområder.
Litteratur
Primære:
Sekundære:
Orbital Sciences X-34
Orbital Sciences X-34 var et eksperimentelt rakettdrevet romfly bygd for NASA. På grunn av forsinkelser og budsjettoverskridelser ble prosjektet kansellert i mars 2001 (samtidig med kanselleringen av Lockheed Martin X-33).
Historie
USAs romferger trengte avløsning av billigere gjenbrukbare fartøy, og som et ledd i utviklingen av den nødvendige teknologien ble X-34-prosjektet startet. 28. august 1996 tegnet NASA kontrakt med selskapet Orbital Sciences Corporation i Dulles, Virginia om å utvikle, bygge og testfly 3 eksperimentfly. Kontrakten var på 85,7 millioner USD, og skulle vare i 50 måneder. NASA brukte 16 millioner USD på vindtunnel-testing, varmeskjoldsystemet, diagnosesystemer og bakke-fasiliteter. Orbital Sciences brukte 10 millioner USD på modifikasjoner av selskapets Lockheed L-1011 «TriStar» for å gjøre det i stand til å frakte X-34. NASAs Marshall Space Flight Center i Huntsville, Alabama sto for prosjektstyringen.
I juni 1999 ble X-34 brakt til værs for første gang, uten å bli sluppet fra moderflyet. På dette tidspunktet var den første av de 27 friflyvningene planlagt til slutten av 2000 ved White Sands Missile Range i New Mexico. En serie med tauings-tester på bakken ved NASAs Dryden Flight Research Center ved Edwards Air Force Base i California ble gjennomført, og hovedmotoren skulle senere testes ved Holloman Air Force Base i New Mexico. Etter innledende motoriserte flyvninger ved Dryden skulle X-34 flyttes til John F. Kennedy Space Center i Florida for å foreta flytestene med full motorkraft der.
Prosjektet så ut til å gå etter planen, men stadige endringer i spesifikasjonene førte til betydelige kostnads-overskridelser og forsinkelser. NASA besluttet derfor i mars 2001 å kansellere hele programmet – før noen av flyene hadde gjennomført friflyvning.
Den eneste ferdigstilte X-34 er for tiden lagret ved Edwards Air Force Base i California.
Formål
X-34 var ment som en gjenbrukbar testbenk for ny avansert teknologi som var viktige i arbeidet for å redusere oppskytningskostnadene. Disse teknologiene omfattet lettvekts struktur av komposittmateriale, drivstofftank av komposittmateriale, og et avansert varmeskjold-system. Flyvning, innflyvning og landing skulle skje helautomatisk ved hjelp av et selvstyrende kontrollsystem med GPS. Testprogrammet omfattet 27 testflyvninger, både motoriserte og umotoriserte. Stabilitetstester ved landing i opptil 20 knops sidevind skulle gjennomføres.
En testflyvning ville ha startet med at X-34 ble festet til moderflyet som brakte det opp i høyde. Etter å ha blitt frigjort fra moderflyet, skulle hovedmotoren tennes, og X-34 skulle fly en forhåndsprogrammert rute, før det landet av seg selv på en betongrullebane.
Design
Primær- og sekundærstrukturer i X-34 var bygd av kompositt-materialer og var designet for hastigheter opp til Mach 8 og høyder på 80 000 meter. Flyet skulle bringes opp ved hjelp av et Lockheed L-1011 «TriStar» moderfly, og slippes i stor høyde. Hovedmotoren var en ettrinns gjenbrukbar Fastrac rakettmotor for flytende drivstoff. Denne motoren var blitt utviklet på to og et halvt år av ingeniører ved NASAs Marshall Space Flight Center, og var designet med få bevegelige deler og lave produksjonskostnader for øye. Hver motor ville koste omkring 1,2 millioner USD – omtrent en femtedel av hva tilsvarende rakettmotorer kostet. X-34 var utstyrt med et trepunkts innfellbart landingsunderstell med hjul.
Spesifikasjoner
Dimensjoner
Ytelse
Jordpyton
Jordpyton (vitenskapelig navn Calabaria reinhardtii) er en slange som lever i Vest- og Sentral-Afrika. Den blir 90–110 cm lang. Jordpytonslangen lever i jordganger under bakken.
Hedvig av Herford
Den hellige Hedvig, Hadwiga eller Haduwy av Herford (født ca. 811 i Sachsen, død 887 tradisjonelt dag satt til 4. september, Herford) var én av de første abbedissene i klosteret Herford i Westfalen; fra før år 858 og til sin død i 887 var hun forstanderinne for hertugdømmet Sachsens eldste nonnekloster, i Herford.
Middelalderen var rik på kvinnelige klosterforstandere med stor verdslig og kirkelig makt; Hedvig var én av disse. Herford-klosteret var et mektig rikskloster ikke underlagt den lokale biskopen, men direkte underlagt paven i Rom.
Bakgrunn
Forholdsvis lite er kjent om Hedvigs liv. Hun var av adelig byrd, datter av grev Asig og barnebarn av den hellige Ida av Herzfeld og hertug Ekbert I av Sachsen på morssiden. Hennes onkel, Warin I av Sachsen, ble abbed i Ansgars kloster Corvey. Dette var det første og mest betydningsfulle saksiske munkeklosteret, som også Hedvigs Herford var nært knyttet til.
Fra familieliv til klosterleder
Hedvig ble gift med Amelung II og fikk to sønner, Amelung III og Bennid II. Da hun tidlig ble enke og mistet begge barna, gav hun bort store deler av eiendommen deres til Corvey-klosteret som sælebot og for å stifte sjelemesser for familien. Selv gikk hun i kloster en gang på 850-tallet. Da hennes tante, abbedissen Addila av Herford, døde på midten av 850-tallet, overtok Hedvig som abbedisse.
Den hl. Pusinna var Herfords skytshelgen. En viktig begivenhet i Hedvigs liv og Herfords historie var det da Hedvig i år 860 greide å få hl. Pusinnas relikvier overført til Herford.
Den hl. Hedvigs egne relikvier befant seg frem til reformasjonen i Herford.
Thakali
[[Fil:Nepal_ethnic_groups.png|250px|right|thumb|Noen nasjonale grupper i Nepal;
{{legend|#660000|Bhothe, Sherpa, Thakali}} {{legend|green|Gurung}} {{legend|#ff6600|Kirat}} {{legend|red|Newar}} {{legend|#ffcc33|Nepali}} {{legend|#333366|Tamang}}]]
De snakker en variant av tibetansk og var tradisjonelt tibetanske buddhister.
De har navnet sitt fra Thak Khola-området i Mustang, Dhaulagiri sone.
Tradisjonelt har de bodd i Thak-sat-se, som ligger sør for fjellet Tukuche i dalen danna av Kali Gandaki-elva i Vest-Nepal.
I folketellinga i 2001 registrerte 12 973 seg som thakali. 65,01% var buddhister og 33.83% hinduer.
Thakali-folket bodde i et skrint fjellområde der de var avhengige av å leve av handel, og blei eksperter på handel med salt. På midten av 1800-tallet fikk de monopol på salthandelen med Tibet. Dette bidro til at de blei blant Nepals dyktigste handelsfolk.
De reiste langt og utvandra også til steder langt fra hjemlandet. Særlig grupper som bosatte seg lengre i sør, blei påvirka av hinduismen, De utvikla også kompetanse på mange forskjellige områder, og er i nyere tid bl.a. kjent for å drive hoteller.
Rubén Baraja
Rubén Baraja Vegas (født 11. juli 1975) er en spansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for.
Finnfjord
Finnfjord (nordsamisk: Finfierda) er et område og en grunnkrets i Senja kommune, Troms, beliggende på fastlandet, langs østsida av Finnfjorden. Området strekker seg fra Storvika til kommunegrensa til Sørreisa ved Øyjord. Elevene i området sokner til grunnskolene på Finnsnes. Her ligger dessuten Finnfjord industriområde, med blant annet Finnfjord smelteverk, Boreal Buss' verksted og Finnsnes regionhavn. Fylkesvei 86 går gjennom Finnfjord.
Grunnkrets
Grunnkretsen Finnfjord tilhører Finnsnesområdet. I tillegg til ovennevnte område inngår også den sørøstlige delen av bydelen Finnfjordbotn, det vil si Brattlia, Botnhågen og Finnfjordbotn boligfelt i grunnkretsen. Grunnkretsen har et areal på 15,04 km².
Innbyggere:
Dumerilmarkboa
En dumerilmarkboa (vitenskapelig navn Acranthophis dumerili) er en slange som lever på Madagaskar. Den blir 1,5–2,0 m lang. Dumerilmarkboaen lever på bakken.
Liste over Færøyenes helseministre
Helseministeren (færøysk: landsstýrismaðurin í heilsumálum) er medlem av Færøyenes regjering og sjef for Helsedepartementet. Helsedepartementet har ansvar for blant annet sykehusvesenet, rusbehandling, psykiatri, forebyggende helsetiltak, apotekvesenet og familie- og arverett. I 2015 ble Helsedepartementet tilført noen ansvarsområder fra det nedlagte Innenriksdepartementet, som kommunene, olje, energi, miljøvern, byggesaker og matrikulering. Før innføringen av departementsstrukturen i 1998, fulgte helsesakene som regel arbeids- og sosialsaker. Sosial- og helsedepartementet ble opprettet i 1998, delt i 2002, slått sammen i 2004, og delt igjen i 2008.