cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kanal 1 (TV-program 1984–86)
Kanal 1 skulle etter planen hete «Videospeilet» og ha større tyngde på musikkvideoer. Men på grunn av uenighet mellom NRK og den norske platebransjen ble programkonseptet endrer i all hast. Den planlagte premiere fredag den 14. september ble utsatt til lørdag ettermiddag. Videospeilet ble først realisert i 1986.
Claus Jensen (orgelbygger)
Orgelet som ble bygd for Korskirken i Bergen ble demontert i 1892, og bygd opp igjen som flere ulike orgler. Én del kom til Stord, formodentlig med 13 stemmer, ett manual og pedal. Dette ble i 1917 restaurert og utvidet til 15 eller 16 stemmer, fordelt på to manualer og pedal. I 1957 kom orgelet til Austevoll kirke, og ble restaurert på nytt. Orgelet som nå står i Veum kirke ble opprinnelig bygd for Gjerpen kirke i 1874, og flyttet til Moland kirke i 1908. Til slutt ble det i 1978 flyttet til Veum kirke og pietetsfullt restaurert.
Kanal 1 (TV-program 1984–86)
Prosjektleder var Ivar Dyrhaug.
Programmet ble godt mottatt av seerne og lå høyt på seerstatistikken i 1984. Tall for januar 1986 viste at programmet fremdeles stod sterkt med en seeroppslutning på 58% (femte mest sette program).
Claus Jensen (orgelbygger)
Claus Jensen produserte også noen trøorgler.
Choral Public Domain Library
Choral Public Domain Library (CPDL) er et prosjekt på Internett som samler kormusikk i public domain. Musikken er tilgjengelig i flere formater, blant annet som noter i PDF- og TIFF-format, lydfiler i MIDI- og MP3-format, samt i formater som støttes av de ulike musikknotasjonsprogrammene, som åpen kildekode-programmet Lilypond og mange kommersielt tilgjengelige programmer.
Det meste av notematerialet er tilgjengelig med åpen kildekode. CDPL har over 8,500 partiturer som over 300 brukere og samtids-komponister har bidratt med. Utvalget er spesielt stort av komposisjoner fra renessansen, for eksempel finner man nesten komplette verksamlinger av William Byrd og Tomás Luis de Victoria.
Sara Lidman-prisen
Sara Lidman-prisen (svensk: Sara Lidman-priset) er en svensk pris, innstiftet av Sara Lidman-sällskapet i 2013.
Vasilis Dimitriadis (alpinist)
Vasilis Dimitriadis (gresk: Βασίλης Δημητριάδης; født 22. august 1978) er en gresk alpinist.
Han debuterte i verdenscupen i alpint 5. januar 1999, men han har ikke klart å plassere seg blant de 30 beste i noe verdenscuprenn.
Dimitriadis deltok i Vinter-OL 1998, 2002 og 2006, og representere også Hellas under Vinter-OL 2010. I 2010 oppnådde han en 33.-plass i slalåm som beste resultat.
Béal na mBláth
Béal na mBláth / Béal na Blá (anglifisert Bealnablath / Bealnabla) er en liten landsby i Cork i Irland.
Den er mest kjent som stedet hvor Michael Collins ble drept i et bakholdsangrep den 22. august under den irske borgerkrig. Det skjedde rett ved puben The Diamond Bar, tidligere kjent som Long's Pub, nå et historiske sted i Béal na Bláth i distriktet Glannarouge.
Michael Collins
Den 22. august 1922, under den irske borgerkrigen, ble Michael Collins, formann for den provisoriske regjeringen og øverstkommanderende for den nasjonale hæren, drept i et bakhold i nærheten av Béal na Bláth av IRA-styrker som var motstandere av den anglo-irske traktat mens han reiste i konvoi fra Bandon. Bakholdet ble planlagt i et gårdshus i landsbyen like ved The Diamond Bar.[ Minnemarkeringer holdes den nærmeste søndagen til årsdagen for hans død. Et minnekors står 1 km sør for landsbyen, på stedet for skytingen i distriktet Glannarogue (irsk: Gleann na Ruaige), på en lokal vei som var en grusvei da Collins ble skutt. En liten hvit søyle merket med et kors, plassert like til høyre for trinnene, markerer det stedet hvor han falt.
Etymologi
Den opprinnelige versjonen av navnet har blitt tilslørt med tidens gang. Placenames Database of Ireland gir den offisielle skrivemåten Béal na Blá med alternativet Béal na Bláth. De to anglifiseringene er Bealnabla og Bealnablath. Béal betyr «munn/åpning/tilnærming». Betydningen av blá i dette stedsnavnet hevdes av akademiske myndigheter å bety variasjonene av «beiteland», «godt land», «grønn» eller «gressplen», mens bláth kan bety «blomst» eller «kjernemelk».
Stavemåten Béal na mBláth (som betyr «blomstenes munn») er ofte brukt, men passer ikke med uttalen som ble brukt av de siste irskspråklige i området (som overlevde fram til 1940-tallet), og stemmer heller ikke med historisk rekord. Denne stavemåten av navnet, og den tilhørende oversettelsen, oppsto mest sannsynlig gjennom folkeetymologi blant personer som ikke har irsk som morsmål. En annen foreslått rekonstruksjon av det opprinnelige navnet er Béal Átha na Bláiche, som betyr «munningen av vadestedet til kjernemelken», analogt med et lignende stedsnavn i grevskapet Limerick.
Harald Løvenskiold
Harald Løvenskiold (født 18. januar 1868, død 18. november 1934) var en norsk godseier og skogeier. Han var Norges største skogeier med totalt 430 000 dekar utmark, og 3 500 dekar dyrket mark. Løvenskiold eide nesten hele Nordmarka og det store Sørkedalsgodset. Eiendommene har gått i arv, og tilhører fortsatt Løvenskiold-familien.
Han var gift med Dorothea Christine Blom, av Blomslekten fra Skien.
Ettermæle
Han har fått oppkalt en gate i Oslo etter seg, Harald Løvenskiolds vei i bydel Vestre Aker. Videre er det satt opp en minnestein i Nordmarka til minne om Harald Løvenskiold. Det er en obelisk plassert like ved stien til Kikut, ca. 100 meter nord for Kikutstua.
Glenn
Glenn og Glen er mannsnavn med opprinnelse i det skotsk-gæliske ordet gleann, «dal».
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Christine Larsen
Christine Larsen (født 15. desember 1967 i Britisk Columbia) er en canadisk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta. Larsen vant en olympisk sølvmedalje i synkronsvømming under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Hun var med på det canadiske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen bak USA. De andre på laget var Sylvie Fréchette, Karen Clark, Janice Bremner, Karen Fonteyne, Cari Read, Erin Woodley, Lisa Alexander, Valerie Hould-Marchand og Kasia Kulesza.
Storemyr-Fagerbakken landskapsvernområde
Storemyr-Fagerbakken landskapsvernområde omfatter et areal på 276 dekar (mål) sørøstligst på øya Hvasser i Færder kommune på vestsida av Oslofjorden. Det ble opprinnelig vernet i 1980.
Landskapsvernområdet
Landskapsvernområdet omfatter et areal som for en stor del er skogbevokst. Skogen er en blandingsbestand som hovedsakelig består av varmekjære lautrær. Hassel er en dominerende art, sammen med osp, kirsebær, ask, alm og furu. I sumpområdene vokser svartor.
Tørre enger med kubjelle og en rekke andre arter finnes i området. I sumpområdene finnes gul sverdlilje. Mange fuglearter trives i området, bl.a. nøtteskrike og nattergal. Rådyr, rødrev og grevling ser en stadig spor etter. Liten salamander og spissnutefrosk finnes i verneområdet og i dammer like utenfor. Flere rødlisteførte øyenstikkere finnes også.
Tidligere ble arealet brukt til sommerbeite for husdyr.
Kulturminner
Innen landskapsvernområdet ligger flere arkeologiske lokaliteter; dette er automatisk fredede kulturminner. Ett av dem er en sjelden labyrint-liknende steinstreng på ca. 9 x 9 meter. Den er laget av kun ett lag stein og er 0,1 m høy. Den beskrives som en innhegning i miniatyr. To liknende finnes på Tisler i Østfold, og i Sør-Sverige en funnet 20–30 stykker. Kulturminnet karakteriseres som en «rituell-kultisk lokalitet». En antar at dette kulturminnet er fra jernalderen, en periode som i Norge strekker seg fra ca. 500 fvt.–1050 evt.
Like ved ligger en liten gravrøys, også den antagelig fra jernalderen.
Jean Pierre Armand David
Liv og virke
David trådte inn i vincentinerordenen i 1848. Etter virke som prest i Europa ble han i 1862 sendt til Kina. Han kom først til Beitang-kirken i Beijing, som da var byens katolske katedral. Han ble raskt satt til undervisning et annet sted i byen, men fikk også anledning til reiser for studier av landets flora og fauna. I 1862 var han i området rundt Kalgan, året etter var han en tur i Jehol. Han sendte planter og frø og andre funn hjem til Frankrike, og ble med det den første moderne vitenskapelig og systematisk arbeidende europeiske botaniske samler (plantejeger) i Kina.
Han egnet seg også til annet vitenskapelig arbeid, blant annet som geograf, og foretok en rekke undersøkelser i områder som Mongolia og nordre deler av Tibets høyplatå. Han reiste lett, inntok bare lokal mat, med unntak av den flaske konjakk han hadde med «for nødstilfeller». Noe sør for Beijing i en keiserlig viltpark kom han i 1865 over den siste overlevende flokken av en hjorteart som han beskrev og som er blitt kjent som Elaphurus dividianus, eller Père David-hjort (davidshjort). Ved hjelp av bestikkelser kjøpte han to pelser som han sendte til Europa, hvor zoologen Henri Milne-Edwards fikk mulighet til å bestemme arten.
Senere reiste han blant annet opp Yangtzekiang til Sichuan. Det er noe uklart om det var han som sendte de første levende kjempepandaer til Europa – kanskje er det usannsynlig. I alle fall var han den første europeiske zoolog som så en kjempepanda, en død som han ble vist i det indre av Sichuan i mars 1869, og rapporterte vitenskapelig om den til Europa.
Hans nye misjonsstasjon i Tianjin ble lagt i grus under lokale forfølgelser i 1870, og dette, sammen med sykdom, førte til at han samme år returnerte til Europa. Hans innsats i Kina ble belønnet med at han i 1872 ble utnevnt til medlem av Académie des Sciences i Frankrike. Senere skulle han få en rekke utmerkelser.
Så snart han kunne, dro han tilbake til Kina (1872). Han la ut fra Beijing på nye forskningsreiser, nå langs Guleelven. Planen var å trenge helt frem til Gansu, men han ombestemte seg underveis, brøt mot sør omtrent fra Xi'an og fulgte så Hanshuielven nedover. Underveis ble han alvorlig syk. Han kom seg til Shanghai, og forlot Kina en siste gang den 3. januar 1873.
David oppsummerte sine arbeider i et foredrag holdt for Den internasjonale vitenskapelige kongress for katolikker arrangert i Paris i april 1888. Han hadde under sine reiser i Kina funnet 200 dyrearter, hvorav 63 inntil da hadde vært ukjente for de zoologiske fagmiljøene, og 807 fuglerarter, hvorav 65 ikke hadde vært beskrevet tidligere. Han hadde en stor samling av krypdyr, amfibier og fisker som hav overleverte til spesialiserte forskere for videre undersøkelser. Likeså overleverte han et stort antall møll og insekter, mange av dem så langt ukjente, til Jardin des Plantes' museum. Blant rhododendronene som han samlet var det 42 nye arter, blant primulaene om lag 40. Fra fjellene vest i Kina hadde fhan ått med seg et enda høyere antall hittil nye arter av gentiania.
Han ble to ganger tilbudt Æreslegionen av den franske regjering, men han nektet. Så ble han i 1896 rett og slett tildelt den uten å bli spurt. Fire år etter døde han.
Verker
Davids dagbok, redigert og oversatt til engelsk av Helen M. Fox, ble utgitt av Harvard University Press i 1949.
Japans Grand Prix 2019
Japans Grand Prix 2019 (offisielt navn: Formula 1 Japanese Grand Prix 2019) var et Formel 1-løp som ble arrangert 13. oktober 2019 på Suzuka Circuit i Suzuka, Japan. Det var det 17 løpet i Formel 1-sesongen 2019 og 35 gang Japans Grand Prix ble arrangert i Formel 1-sammenheng. Løpet ble vunnet av Valtteri Bottas i Mercedes. Ferrari-fører Sebastian Vettel og Mercedes-fører Lewis Hamilton tok andre- og tredjeplassen.
Kvalifisering
Noter:
Løpet
Noter:
Christopher Rothbauer
Christopher Rothbauer (født 29. januar 1998) er en østerriksk svømmer.
I 2021 representerte han Østerrike under Sommer-OL 2020 i Tokyo der han ble utslått på 200 meter bryst i forsøksheatet på 28. plass med tiden 2.13,19.
Ternate (Indonesia)
Ternate er en by og en øy i provinsen Nord-Molukkene i Indonesia. Innbyggertallet anslås (2005) til 60 000. Øya var i praksis provinshovedstad for Nord-Molukkene før hovedstaden ble ofisielt flyttet til Sofifi på den nærliggende øya Halmahera i 2010.
Kryddernellik
Øya er preget av en stor vulkan, med bebyggelsen sentrent langs kysten. Med den rike, vulkanske jorden var Ternate historisk en av hovedprodusent og eksportørene av kryddernellik, som la grunnlaget for en rik handel og en sultansete på øya. På grunn av sin utstrakte handel var Ternate en av de første områdene som ble påvirket av islam på 1400-tallet. Den portugisiske kapteinen Serrão fant i 1511 veien til øya, og ga informasjonen om dyrkingsstedet for kryddernellik videre til Magellan. Dette førte til at portugiserene raskt koloniserte området og skaffet monopol på krydderhandelen.
Evolusjonsteorien
Den britiske naturforskren Alfred Russel Wallace oppholdt seg på Ternate da han kom fram til teorien om evolusjon gjennom naturlig utvalg. Han sendte sin teori til Charles Darwin, som allerede hadde jobbet med en lik teori mange år, og førte til fortgang i publisering av teorien og fulføringen av Artenes opprinnelse.
Helleristningene ved Stein
Helleristningene ved Stein er en samling veideristninger fra eldre steinalder på gården Stein i Ringsaker i Innlandet.
Ristningene er hugget inn på en stor flyttblokk som ligger bare 30 meter fra vannkanten ned mot Mjøsa. Det er ca. 20 figurer i alt, 16 av dem kan identifiseres som elg.
Ristningene ligger inne i Steinsodden naturreservat rett vest for Ringsaker kirke. Rett utenfor er Steinsholmen med ruinene av Mjøskastellet. Stedet er lettest tilgjengelig på gårdsvei og sti fra badeplassen på Strandvik ved fylkesvei 213.
Melsom Videregående Skole
Melsom videregående skole i Stokke kommune samler elever fra hele Vestfold på studieretningene Medier og kommunikasjon og Naturbruk. Skolen tilbyr fordypning i hestefag og toppidrett hest kombinert med studiespesialiserende utdanningsprogram fra høsten 2007. Skolen kan tilby ridehall med internasjonale mål og ridebane, i tillegg til et topp moderne mediasenter med lydstudio og fotostudio ved siden av datarom. Alt dette på tradisjonsrik grunn i grønne omgivelser med skog og ridestier, strand og golfbane i umiddelbar nærhet. På Medier og kommunikasjon er det særlig klasse 1mka 2006-2007 som skiller seg ut. Denne klassen er preget av en rekke dyktige jenter som har et meget høyt karaktersnitt. Dette står i stor kontrast til guttene, her er det en rekke ukonsentrerte elever som har et stort forbedringspotensialet.
Finland under Sommer-OL 1992
Finland under Sommer-OL 1992. Åttiåtte sportsutøvere, seksti menn og tjueåtte kvinner fra Finland deltok i seksten sporter under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Finland kom på 29.-plass med en gull-, to sølv- og to bronsemedaljer. Bryteren Harri Koskela var Finlands flaggbærer under åpningsseremonien.
Oreixenica
Oreixenica er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).
Utseende
Middelsstore, brune sommerfugler med forholdsvis smale vinger. Oversiden har omfattende, gule eller oransje tegninger. Det er en liten øyeflekk ved spissen av forvingen og en større ved bakhjørnet av bakvingen. Undersiden er mønstret omtrent som oversiden, men fargene er blekere, og det er to øyeflekker på bakvingen.
Prags-Dolomittene
Prags-Dolomittene er oppkalt etter tettstedet Prags, som ligger i en liten sydlig sidedal av Pustertal på fjellkjedens område.
Oreixenica
Levevis
Larvene lever på ulike slags gress.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Australia, i delstatene New South Wales, Victoria (Australia) og Tasmania.
Ydstebøhavn
Ydstebøhavn (også brukt Ystabøhamn) er et tettsted og administrasjonssenteret i Kvitsøy kommune i Rogaland. Tettstedet har innbyggere per 1. januar. Her ligger også blant annet matbutikk, sykehjem, bibliotek, Hummermuseet og Kvitsøy fyr.
Solo album
Solo album er et musikkalbum med Ivar Gafseth, utgitt i 1978. Dette er hans hittil siste soloalbum.
Marijo Strahonja
Marijo Strahonja (født 21. august 1975 i Zagreb) er en kroatisk fotballdommer som til daglig dømmer i Kroatias øverste divisjon Prva HNL. I tillegg har han dømt flere kamper både i Europaligaen og Mesterligaen.
Strahonja ble utnevnt til FIFA-dommer i 2004 og dømte blant annet under U21-EM i fotball for herrer i 2011 i Danmark og under kvalifiseringen til VM i fotball 2014. Hans første internasjonale kamp på seniornivå kom den 9. februar 2005 i en vennskapskamp mellom og  (0–3).
Den 15. juli 2004 dømte Strahonja sin første kamp i Europaligaen mellom FC Levadia Tallinn og Bohemian FC i første kvalifiseringsrunde (0–0). Hans første kamp i Mesterligaen fulgte den 21. juli 2010, da i andre kvalifiseringsrunde i kampen mellom Sparta Praha og FK Liepājas Metalurgs (2–0).
Melsom videregående skole
Melsom videregående skole ligger i tettstedet Melsomvik i Sandefjord kommune i Vestfold, mellom Tønsberg og Sandefjord. Skoleåret 2012/13 hadde skolen om lag 300 elever. Skolen tilbyr programområdene medier og kommunikasjon, naturbruk med heste- og hovslagerfag og landbruk samt studiespesialiserende utdanningsprogram i kombinasjon med toppidrett hest med sprangridning, trav og dressur (dressur fra skoleåret 2013). Skolen har et av landets største hesteanlegg med 2 ridehaller med internasjonale mål, 2 ridebaner, 4 staller med plass til 92 hester, langstrekke for trav og ridestier. Skolen tilbyr også internatplass for opptil 70 elever.
Melsom gård er skilt ut som egen enhet under rektor og forvalter om lag 2000 dekar skog og innmark. Melsom gård driver melkeproduksjon i moderne driftsanlegg reist i 2012.
Linjer
Disse linjene finnes på skolen:
Sorong
Sorong er en by i provinsen Papua Barat i Vest-Papua (Indonesia) på Ny-Guinea. Innbyggertallet er 200 000.
Stedet har noe turisttrafikk, særlig fra dykkere.
Ator, the Fighting Eagle
Ator, the Fighting Eagle (originaltittel: Ator l'invincible, også kjent som Ator the Invincible) er en italiensk action-eventyrfilm fra 1982 regissert av den europeiske "trash-film"-regissøren Joe D'Amato.
Handling
Handlingen er lagt til forhistorisk tid. Ator spør sin far om å få gifte seg med sin søster. Hans far godkjenner ønsket siden han er adoptert. Resten av filmen handler om hvordan han blir forvist og fordømt og hvordan han med rå muskelkraft må kjempe seg tilbake til tronen. Hans søster blir underveis kidnappet av "høyesteprest av edderkopp-riket" og Ator må gjennomgå flere utfordringer for å redde henne tilbake.
Om filmen
Ator, the fighting eagle er tydelig inspirert av Conan the Barbarian fra 1981.
Det ble produsert i alt fire filmer om Ator fra 1982 til 1990. Filmen har et klart B-preg og regnes blant gruppen av europeiske filmer som går under benevnelsen "European trash-cinema". Regissøren, D'Amato, er kjente for en rekke filmer der han blander grov vold og sex på en spekulativ. I Ator-filmene er sex-scenene imidlertid mindre fremtredende. Den am. skuespilleren Miles O'Keeffe spiller hovedrollen som Ator i alle filmene.
Filmene om Ator er også kjent for å inneholde en rekke anakronismer, noe som blant annet innbefatter tydelig bilspor, soldater med briller, soldater med joggesko osv. En av de mest minneverdige episodene er da Ator i film nummer 2 benytter en hangglider, som filmskaperne forsøker å fremstille som en primitiv variant. I samme scene får man også et glimt av en moderne storby i det fjerne. For bilder se The Monster Shack.
Alle filmene om Ator gikk direkte på video i Norge og flere andre land, dette på grunn av den lave kunstneriske kvaliteten. Filmene ble flere steder utsatt for klipping da filmsensuren hadde problemer med volden i filmene.
I rollene
(utvalg)
Liste over presidentene for Madeiras regionale regjering
Presidenten for Madeiras regionale regjering er øyas regjeringssjef.
Kemalpaşa (İzmir)
Kemalpaşa er en by med 105 506 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen İzmir. Den ligger nord for Torbalı, nordvest for Bayındır, sør for Manisa, øst for Bornova og vest for Turgutlu.
Jaya Pura
Jaya Pura er en by i provinsen Papua i den indonesiske delen av øya Ny-Guinea. Innbyggertallet ble i 2005 anslått til 200 000 og i 2014 til 315 872.
Arkeologiåret 1849
Arkeologiåret 1849 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1849.
Karen Fonteyne
Karen Denise Fonteyne (født 29. januar 1969 i Calgary) er en canadisk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta. Fonteyne vant en olympisk sølvmedalje i synkronsvømming under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Hun var med på det canadiske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen bak USA. De andre på laget var Sylvie Fréchette, Karen Clark, Janice Bremner, Christine Larsen, Cari Read, Erin Woodley, Lisa Alexander, Valérie Hould-Marchand og Kasia Kulesza.
Turkmenistans flagg
Turkmenistans flagg ble tatt i bruk 24. januar 2001. Det blir ofte beskrevet som verdens mest detaljerte nasjonalflagg.
Det består av et grønt felt med en loddrett rød stripe på venstre side, med fem ulike teppemønstre eller medaljonger. Disse representerer Turkmenistans tradisjoner og kultur. Til høyre for stripen med teppemønstrene er det plassert fem hvite stjerner og en hvit halvmåne. Halvmånen står for islam og de fem stjernene representerer landets fem tradisjonelle regioner. Også flaggets grønne farge symboliserer islam. I 1997 ble det besluttet å legge til en krans nederst i stripen med teppemønstre. Kransen er hentet fra FN-emblemet og skal symbolisere Turkmenistans evige nøytralitet.
Etter at landet ble uavhengig fra Sovjetunionen i 1991, tok landet i bruk et flagg som ligner mye på dagens flagg (19. februar 1992). Mønstrene til venstre var imidlertid forskjellige. I 1997 ble de endret igjen, da med tillegg av FN-kransen. Flaggene fra 1992 og 1997 var begge i forholdet 1:2. Dagens versjon er i størrelsesforholdet 2:3, innført 24. januar 2001.
Sovjetrepublikken Turkmenistans flagg
I tiden Turkmenistan var en del av Sovjetunionen førte landet flagg med sovjet-kommunistisk symbolikk. De første av disse flaggene hadde republikkens akronym påskrevet, den første varianten fra 1937 med latinske bokstaver, versjonen fra 1940 med kyrilliske. I 1953 fikk sovjetrepublikken Turkmenistan nytt flagg, også denne gang rødt, men uten inskripsjon. Flagget var basert på Sovjetunionens røde flagg med hammer, sigd og stjerne i kantonen. I tillegg hadde det to vannrette lyseblå striper gjennom midten av flaggduken. De andre sovjetrepublikkene hadde flagg etter samme modell, med et eget mønster særegent for hver enkelt sovjetrepublikk.
Isabel Kerschowski
Isabel Kerschowski (født 22. januar 1988) er en tysk fotballspiller.
Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok gull i kvinnenes turnering.
Edward Drake
Edward Drake (født 12. januar 1986 i London) er en britisk alpinist.
Drake deltok for Storbritannia under Vinter-OL 2010 med en 29.-plass i kombinasjonen som beste resultat.
Ryan Bedford
Ryan Bedford (født 20. oktober 1986 i Yuma i Arizona) er en amerikansk skøyteløper. Han er tatt ut i den amerikanske troppen til Vinter-OL 2010.
Bedford startet med kortbaneløp da han var 16, og han vant det amerikanske juniormesterskapet i 2005. Før sesongen 2008/09 skiftet han til hurtigløp på skøyter og vant bronse i VM for enkeltdistanser på lagtempo.
Commonwealth Range
Commonwealth Range er en fjellkjede i Antarktis, er 144 kilometer lange og ligger i Dronning Mauds Fjell. Den ligger mellom østsiden av Beardmorebreen og Rossisen til Keltiebreen. Det høyeste punktet er Flat Top på 4000 meter over havet.
Den ble oppdaget av Nimrod-ekspedisjonen (1907–09) og ble gitt navn etter Commonwealth of Australia, som ga støtte til ekspedisjonen.
Giovanni Antonio Medrano
Giovanni Antonio Medrano (født 1703 på Sciacca, død 1760) var en italiensk arkitekt. Han var en av arkitektene som tegnet det nye San Carlo operahus for Karl III i Napoli i 1737.
Marte Mæhlum Johansen
Marte Mæhlum Johansen (født 5. juli 1997) er en norsk tidligere langrennsløper som representerte Østre Toten Skilag. Hun debuterte i verdenscupen i langrenn 11. mars 2018 med en 34.-plass på 30 km fristil fellesstart i Oslo. Hun har to gull og to sølv fra junior-VM i 2016 og 2017. I 2020 tok hun sølv på 10 km klassisk i U23-VM i Oberwiesenthal, og hun gikk på det norske laget som tok gull i blandet stafett. Der gikk hun sammen med Håvard Moseby, Harald Østberg Amundsen og Hedda Østberg Amundsen.
I 2021 ble hun med i langløpslaget Team Ragde Charge, men i oktober 2021 varslet Johansen at hun ville legge opp som langrennsløper, og begrunnelsen var manglende motivasjon.
Mago kraftverk
Mago kraftverk er vannkraftverk i Eidsvoll kommune i Akershus. Det er fire kraftstasjoner som betegnes som Mago A, B, C og D og ligger i Andelva som renner mellom Hurdalsjøen og Vorma. Mago B, som ble satt i drift i 2005, ligger nærmest Hurdalssjøen.
Glommens og Laagens Brukseierforening regulerer vannmengden i elven ved Sagdammen, og Akershus Energi har ytterligere et kraftverk (Bøhnsdalen kraftverk) på elvestrekningen.
Eier er Hafslund Produksjon AS. Etter restrukturering av Hafslund ASA i 2017 eies Hafslund Produksjon fra 4. august 2017 av E-CO Energi (90 prosent) og Fortum (10 prosent).
Mitja Dragšič
Mitja Dragšič (født 21. juli 1979 i Maribor) er en slovensk tidligere alpinist. I junior-VM i alpint 1997 tok han gull i slalåm.
Dragšič deltok i Vinter-OL 2002 og deltok også for Slovenia under Vinter-OL 2010 i slalåm, men fullførte ikke rennet.
Joseph Henry Leo Schlarman
Joseph Henry Leo Schlarman (født 23. februar 1879 i Breese i Illinois i USA; død 10. november 1951 i Peoria i Illinois) var en amerikansk katolsk prelat og biskop av Peoria.
Bakgrunn
Joseph Henry Leo Schlarman ble født som tiende barnet i en tysk immigrantfamilie. Foreldrene var Bernard og Philomena (née Keyser) Schlarman. Moren var født i Tyskland, hans fars foreldre var fra byen Hannover.
Han begynte først å studere medisin i Quincy, men gikk over til teologi etter fire år. Han fullførte studiene i blant annet Innsbruck og Roma.
Prest
Schlarman var også kyndig historiker, og skrev From Quebec to New Orleans, The Story of the French in America og Mexico, Land of Volcanoes.
Biskop
Til tross for sin sviktende helse – han måtte gjennom femten operasjoner – oppnådde han å foreta en omorganisering og økonomisk konsolidering av bispedømmet. Han satte i gang en omfattende renovering av katedralen og aksjonerte for liturgisk utdanning av lekfolk. Den 27. juni 1951, noen uker før hans død, tildelte pave Pius XII ham. den personlige tittelen erkebiskop.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Tadeusz Mazowiecki
Tadeusz Mazowiecki (født 18. april 1927 i Płock, død 28. oktober 2013 i Warszawa) var en polsk forfatter, journalist, filantrop og politiker. Han var en av lederne av Solidaritetsbevegelsen, og den første ikke-kommunistiske statsministeren i Polen etter andre verdenskrig. Han var den siste statsministeren i den andre republikken fra 24. august 1989 til 31. desember 1989, deretter den første i den tredje republikk fra 31. desember 1989 til 12. januar 1991.
Mazowiecki mottok i 1995 Den hvite ørns orden fra Polens president.
Lisa Alexander
Lisa Alexander (født 22. september 1968 i Toronto) er en canadisk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta. Alexander vant en olympisk sølvmedalje i synkronsvømming under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Hun var med på det canadiske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen bak USA. De andre på laget var Sylvie Fréchette, Karen Clark, Janice Bremner, Christine Larsen, Cari Read, Erin Woodley, Karen Fonteyne, Valerie Hould-Marchand og Kasia Kulesza.
Alantslekta
Alantslekta (Inula) er en stor slekt i kurvplantefamilien med ca. 100 arter totalt. I Norge er det trolig kun krattalant som finnes naturlig, men flere arter som er innførte ugras, eller rømlinger fra hager er funnet.
De er flerårige, mer sjelden toårige, urter med jordstengel. Bladene sitter spredt. Kurvene sitter enkeltvis, eller i halvskjermer eller topper. Blomstene er gule med hunlige tungekroner og tvekjønnede skivekroner. Alant er utbredt i tempererte og subtropiske strøk i den gamle verden.
Flere av artene dyrkes i hager. Små arter brukes i steinbed, mens de store er rabattstauder. Alantrot er en gammel medisinplante.
Roing under Panamerikanske leker 1955
Roing under Panamerikanske leker 1955. Roing var med som en av nitten sporter i de andre Panamerikanske leker 1955 som ble arrangert i Mexico by i Mexico fra 12. til 26. mars. Det var sju roøvelser for menn. Argentina ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran USA med tre.
Intrum
Intrum (tidligere Intrum Justitia) er et svenskeid selskap som arbeider med behandling av kundefordringer, herunder inkasso, inkassoovervåking, billing, fakturering, reskontro og kjøp av fordringer. Konsernet er til stede i 24 Europeiske land i tillegg til Brasil. Selskapet har om lag 650 ansatte i Norge, med hovedkontor på Smestad i Oslo.
Tjenester
Intrums inkassovirksomhet i Norge reguleres av inkassoloven og tilhørende forskrifter, og selskapet er medlem av Virke Inkasso. Finanstilsynet fører tilsyn med Intrum og inkassobransjen generelt.
Historie
Selskapet ble stiftet i Sverige i 1923. Intrum AB har vært notert på Stockholmsbörsen siden juni 2002. Hovedkontoret ligger i Nacka utenfor Stockholm.
Fusjon med Lindorff
Den 27. juni 2017 fusjonerte svenske Intrum Justita og norske Lindorff og etablerte seg under navnet Intrum. Lindorff ble grunnlagt av Eynar Lindorff i 1898 under navnet Creditreformforeningen. Lindorff Group ble etablert i 2003 med Lindorff Holding og Contant OY i Finland.
EU-kommisjonen godkjente fusjonen gitt at det fusjonerte selskapet solgte Lindorffs aktiviteter i Danmark, Estland, Finland og Sverige, samt Intrum Justitias aktiviteter i Norge. Det norske selskapet Intrum Justita ble solgt til Lowell og skiftet navn til Lowell Norge oktober 2018. Tidligere Lindorff AS (Norge), nå Intrum AS, er et datterselskap i Intrum-konsernet. Intrums konsernjef Mikael Ericson ble ny konsernsjef i det fusjonerte selskapet.
Protodynastisk tid i Egypt
Protodynastisk tid er betegnelse på en historisk periode helt i slutten av den førdynastiske tid i oldtidens Egypt. Naqada III er betegnelsen for den sammenfallende arkeologiske perioden. Begge deler er datert til tiden 3200–3000 f.Kr. Epoken kalles tidvis også for «det 0. dynasti» eller «sen førdynastisk tid» for å reflektere tilstedeværelsen av konger som overhode, skjønt de konger som var involvert var ikke en del av et dynasti. De var mer sannsynlig ikke beslektet og mest sannsynlig i konkurranse med hverandre. Kongenes navn er skrevet i form av serekher på overflaten av keramikk og graver.
Mot et felles rike
Perioden kjennetegnes at av Egypt gikk gjennom en prosess som ledet mot politisk samling av Egypts sørlige og nordlige del, henholdsvis Øvre Egypt og Nedre Egypt. Det la grunnen for en forent stat i tidlig dynastisk tid. De eldste bevis for et egyptisk språk og hieroglyfene som ble brukt til å skrive dette er fra denne perioden. Det er også arkeologiske funn som viser til egyptiske bosetninger, kolonier eller faste handelsposter i det sørlige Kanaan på denne tiden.
Statsdannelser begynte i løpet av denne epoken og kanskje også tidligere. Ulike små bystater oppsto langs Nilen. Århundrer med erobringer reduserte deretter Øvre Egypt til tre betydelige bystater: Thinis, Naqada, og Nekhen. Klemt sammen mellom Thinis og Nekhen var Naqada den første som falt. Thinis ble deretter erobret av Nedre Egypt. Nekhens forhold til Thinis er usikker, men disse to statene kan ha blitt fredelig slått sammen hvor kongefamilien Thinis som styrte hele Egypt. Kongene i Thinis ble gravlagt i Abydos ved gravstedet Peqer (Umm el-Qa'ab).
Naqadakulturen
Protodynastisk eller urdynastisk tid er sammen fallende med Naqada III, den siste fasen i Naqadakulturen. Siste del av kulturen er preget av dynamisk vekst, handelsaktivitet og omfattende kontakt med omverden, særlig sørover til Nubia. Skip antyder mobilitet. En del keramikkformer viser til forbindelse med Midtøsten. Påfallende for epoken er keramiske paletter som opptrer i mange nyskapende former, gjerne i form av silhuetter av dyreformer. Disse ble benyttet til å blande sminke og kosmetikk, kanskje ved religiøse anledninger.
Det var også en rask kulturell utvikling av den materielle produksjon. Arbeid som krevde spesialisering, de ulike brenneprosesser for keramikk, uthuling og sliping av steinkrukker, tilvirke flintkniver, metallarbeid og framstilling av glasur, viser til et samfunn som hadde tilsvarende utvikling av jordbruksproduksjonen som skaffet nødvendig matoverskudd. Tyngdepunktet for bosetning flyttes fra utkanten av ørkenområdene til selve dalområdene, noe som viser at irrigasjon, ved å graver kanaler og bygge demninger, var blitt en del av jordbruksmetodene. En årsak for forflytningen var nok også økende tørke. En slik irrigasjon krevde er økt organisering av samfunnet. Det viser også en helhetlig og forent sammensmeltning av kulturelle tradisjoner i både nordlige som sørlige Egypt før det ble politisk forening.
Et trekk med den spesialiserte håndverkstradisjonen er at den skjedde i urbane områder. Byområdene ble sentrum for byttehandelen av produktene fra håndverk og jordbruk. Byområdene var en forutsetning til Egypts utvikling til en stat. Det var i de urbane områdene at en elite og en overklasse oppsto, noe som vises i gravfeltene. Den overdådige egyptiske dødskulten ble dannet i de tidligste fasene av det forhistoriske Øvre Egypt. Gravkamrene ble større og rektangulære, og gravgodset ble rikere og mer omfattende. Den egyptisk kongemakten hadde sitt opphav i eliten innenfor Naqadakulturens siste fase. I tillegg til Nekhen er det avdekket store gravplasser framfor alt i Thinis ved Abydos. Innenfor Naqada III, den aller siste fasen, omtrent samtidig med foreningen av Øvre og Nedre Egypt, finnes det store gravplasser kun to steder, Nekhen og Thinis ved Abydos. Kun i Thinis er det en kontinuitet av rekken av høvdingegraver fra begynnelsen av Naqada I og fram til gravene til de første kongene av det samlede Egypt.
Farao
De fleste egyptologer betrakter Narmer som både den siste kongen av denne perioden og den første i det første dynasti. Foruten ham var det konger som Iry-Hor, Ka, og kanskje den såkalte «Skorpionkongen», hvis navn kan referere til, eller være avledet fra, gudinnen Serket, en særlig tidlig beskytter av andre guddommer og herskere.
Den gamle egyptiske kulturen hadde selv tradisjoner om tiden før riksdannelsen. Allerede i det gamle rike i Egypt ble det fremmet lister med navn på forhistoriske herskere som styrte før faraoene. Listen var antagelig basert på muntlig overlevering, og kan bestå av høvdinger og småkonger, men et av navnene er Menes som Ramses II avbildet i relieffene på sitt tempel. Menes synes å være et dåpsnavn mens de eldste minnesmerkene og monumentene inneholder horusnavn, navn som faraoene tok da de kom på tronen.
Identiteten på Menes er fortsatt et akademisk spørsmål, skjønt det er størst enighet blant egyptologer å anta at han er nevnte Narmer, den første konge av det forente Egypt. Han er også identifisert med farao Hor-Aha, også fra første dynasti, sønn av Narmer. Begge faraoer er blitt kreditert for foreningen av Egypt av ulike egyptologer.
Allerede generasjoner fra før Menes finnes det inskripsjoner med kongenavn angitt på samme måte som i senere omtaler. De viser horusfalken på en stilisert palassfasade med kongens navn innskrevet. Disse navnene på ulike småkonger eller høvdinger kalles gjerne for «0. dynasti», og de er bare funnet lokalt, og kun Narmer er det funnet spor av over hele Egypt.
Tobakksreklame
Tobakksreklame i Norge
Etterhvert som ny viten om skadevirkningene av røyking og annen tobakksbruk ble kjent, tok de store tobakksprodusentene ute i verden fatt på å sikre seg at reklamen fortsatt eksisterte, men mer fordekt. Varemerker som «Camel Trophy» og armbåndsurene deres samt «Marlboro Classics» sikrer at varen som opprinnelig bar navnet alene ikke blir glemt, selv om Formel 1-bilene ikke lengre har logoen på vanlig sted.
I dag er alle pakninger med tobakksvarer utstyrt med advarsel om helseskader man kan få ved bruk av tobakk. Advarselen ble innført i Norge etter påbud fra Helsedirektoratet, senere stadfestet ved lov. WHO (Verdens helseorganisasjon) har anbefalt at alle verdens land gjør det samme.
Anna av Bretagne
Anna av Bretagne (født 25. januar 1477 i Nantes i Frankrike, død 9. januar 1514 i Blois) var monark (hertuginne) av Bretagne og Frankrikes dronning og tidvis regent under to forskjellige konger; Karl VIII av Frankrike og Ludvig XII av Frankrike. Hun var Frankrikes regent ved ektefellens fravær i lange perioder.
Bakgrunn
Anna var datter av Frans II av Bretagne og Margareta av Foix. Ved farens død i 1488 ble hun regjerende hertuginne i det selvstendige hertugdømmet Bretagne. Frankrike ønsket at Bretagne skulle slås sammen med Frankrike og for å forhindre at det sluttet seg til et annet land gjennom hennes fremtidige giftermål med en annen monark ble landets hovedstad beleiret av franske tropper i 1490. Beleiringen forårsaket nød blant befolkningen som overtalte henne til å kapitulere.
Ekteskap med kong Karl VIII av Frankrike
I 1491 giftet hun seg med Karl VIII av Frankrike. I ekteskapet fikk hun fire barn som alle døde som spedbarn. Da ektefellen var i krig i Italia i 1494-95 var hun Frankrikes regent. Ektefellen døde i 1498.
Ekteskap med kong Ludvig XII av Frankrike
I 1499 giftet hun seg med ektefellens etterfølger, Ludvig XII av Frankrike. I ekteskapskontrakten ga hun Bretagne store privilegier. Hun utøvet i tillegg stor innflytelse over ektefellens regjering. Anna av Bretagne var dypt religiøs og oppdro sine barn i den strengeste tro, men hun lot også bygge Frankrikes første ubefestete praktpalass og det var i hennes tid det franske hoffet fikk det raffinement som senere gjorde det berømt.
Hun var Frankrikes regent ved ektefellens fravær i Italia 1499–1503 og 1509–1513 og var dermed Frankrikes reelle hersker i åtte av hans seksten år lange regjeringstid, og hun ble kalt «Dronningregenten».
Etter Annas død arvet datteren Claude Bretagne, men hun styrte aldri i realiteten.
Kajsa Ekis Ekman
Anna Kajsa Helena Langemar «Ekis» Ekman Makboul (født 25. juli 1980 i Stockholm) er en svensk frilansjournalist og forfatter. Hun er spaltist på Aftonbladets kultursider og i Klassekampen.
Hun har skrevet og holdt foredrag om blant annet handel med kvinner, kapitalisme, Latin-Amerika og surrogati.
Bøker og skribentvirksomhet
Kajsa Ekis Ekman debuterte i 2010 med boken Varat och varan, med undertittelen Prostitution, surrogatmödraskap och den delade människan. Dagens Nyheter betegnet den som «en av årets viktigste bøker», og den er blitt oversatt til engelsk, tysk, spansk og fransk. Boken ledet til en debatt om surrogatmoderskap i Sverige og til at Vänsterpartiet och Feministiskt initiativ tok et standpunkt mot det.
Kajsa Ekis Ekmans bok Skulden (2013) handler om den økonomiske krisen i Europa fra et gresk perspektiv. Den ble oversatt til gresk med tittelen κλεμμένη άνοιξη («Den stjålne våren»). Den vender seg mot myten om den late grekeren. For boken og engasjementet fikk hun prisen Årets svensk-greker 2015.
I Norge har hennes artikler blitt publisert av Klassekampen. Hennes artikler ble i første rekke publisert av Dagens ETC, som i 2022 avskjediget henne for å ville ha formidlet «russisk propaganda».
Kjønn
I 2021 utga Ekman boken Om könets existens: tankar om den nya synen på kön, som ifølge Ekman forfekter et «dialektisk» fremfor «idealistisk» kjønnssyn. Hennes poeng er at feminismen alltid har kriget for at man uavhengig av kjønn skal man kunne få hvilken som helst samfunnsmessig rolle. Hun mener at konsekvensen av det nye kjønnssynet blir at de som lever ut en typisk kvinnelig rolle, for eksempel en gutt som leker med dukker, risikerer å bli pådyttet det biologiske kjønnet kvinne, samt at ordet kvinne raderes ut og forsvinner for kvinnebevegelsen.
Boken har møtt kritikk blant annet for sin kildebruk og for å spre transfobe skremmebilder,  men har også fått positiv omtale. I 2021 avlyste det svenske Forum för genusvetenskap et arrangement om boken med begrunnelsen at «Forum för genusvetenskap är inte en plats för transfobi och transhat».
Kapitalisme og robotisering
Ekman er kapitalismemotstander og fikk Leninprisen i 2020.
Ekman har holdt et TedX-foredrag hvor hun ser de siste tretti årene som en høyreoffensiv fra kapitalister som har forsøkt å gjenvinne oljekrisens profitt gjennom tre strategier. Først gjennom en privatisering ved å spise seg inn i velferdssektoren, for det andre gjennom å vie seg til bank- og spekulasjonsvirksomhet i høyere grad, og for det tredje gjennom å senke lønningene og flytte til lavtlønnsland. I Sveriges Televisions program Idévärlden i 2017 sa hun at kapitalismen er anarkistisk av natur.
Hun har også fremmet innvendinger mot robotiseringen. Hun har argumentert mot teoretikere som Paul Mason, som mener at robotiseringen vil ta over arbeidet, og at omsorg er en vare som skaper seg selv, med at Mason ikke ser det arbeidet som utføres innen programvare- og omsorgssektoren og at han dermed usynliggjør dette arbeidet.
Arbeidsmarkedet
Ekman har i flere artikler skrevet om klassesamholdet og de økende kløftene i samfunnet. I 2020 kritiserte hun blant annet at arbeideres dødsulykker ikke får oppmerksomhet i media: «Det blir ingen tråder på nettet der hvor hobbydetektiver forsøker å finne ut av hva som har skjedd. Det blir ingen velferd der partiene forsøker å overgå hverandre i hvem som gjør mest. Og bedriftene blir nesten aldri tiltalt for å ha forårsaket arbeiderens død. Det er som om hele Sverige stille har akseptert at vårt land skal bygges til prisen av at arbeidere, spesielt østeuropeere, ofres.»
Rødøy
Rødøy (umesamisk: Rávddá, sørsamisk: Raavta) er en kommune på Helgeland i Nordland. Kommunen omfatter den nordvestligste delen av Helgelandskysten, og grenser i nord mot landskapet Salten. Rødøy herred ble opprettet 1. januar 1838. Den 1. januar 1884 ble Meløy skilt ut fra Rødøy som et eget herred, og Meløy regnes i dag som den nordligste kommunen i Helgeland.
Den grenser i nord mot Meløy, i øst mot Rana, i sør mot Lurøy, og i sørvest mot Træna. Rødøy tilhører Sør-Hålogaland bispedømme og Nord-Helgeland prosti. Rødøy er underlagt Salten politidistrikt, men ble fra 1. januar 2005 overført til Rana tingrett. Hovednæringer er jordbruk, fiske og fiskeoppdrett.
Geografi
Rødøy kommune omfatter den nordvestlige delen av Helgelandskysten, og innbefatter Tjongsfjorden, Værangfjorden, Melfjorden med sidefjordene Nordfjorden og Sørfjorden.
Den sørvestlige delen av Svartisen og deler av Saltfjellet-Svartisen nasjonalpark ligger i kommunens østlige del.
Rødøy kommune består av omkring 1000 øyer, holmer og skjær. Ytterpunktet er øya Myken, med kommunens Fotefar mot nord-plass Myken Fyr.
De karakteristiske fjellene Hestmannen (571 moh) og Blokktinden (1032 moh) ligger også i Rødøy kommune.
Andre større øyer i kommunen er Gjerdøya, Rangsundøya, Sundøya, Storselsøy og Nordnesøy.
To av øyene er delt mellom Rødøy og Lurøy kommuner, disse har forskjellige navn: Storselsøy/ Hestmona og Nordnesøy/ Sørnesøy. I Rødøy ligger også Esvikhatten naturreservat.
Historie
Rødøy ligger midt i Nordlandsleia og har en lang og begivenhetsrik historie. Raudeyar er nevnt som eget skipreide allerede tidlig i middelalderen og var ett av tre prestegjeld på Helgeland. Senere i middelalderen var Helgeland delt i to halvfylker; Herøy og Rødøy.
Nabokommunen Meløy og Rødøy var samlet administrativt inntil 1884; tidlige referanser til Rødø herred inkluderer normalt også Meløy.
UEFA Nations League Finaler 2019
UEFA Nations League Finals i 2019 var den siste turneringen i 2018–19 utgaven av UEFA Nations League, den første sesongen av den internasjonale fotballkonkurransen som involverte landslagene til menn i de 55 medlemsfobundene i UEFA. Turneringen ble avholdt i Portugal 5. til 9. juni 2019, og ble konkurrert av de fire gruppevinnerne av Nations League divisjon A. Turneringen besto av to semifinaler, en bronsefinale og en finale for å avgjøre innledende mestere av UEFA Nations League.
Portugal vant finalen 1–0 mot Nederland for å bli de første mesterne i UEFA Nations League.
Kvalifiserte lag
De fire gruppe vinnerne av Divisjon A kvalifisert for Nations League Finaler.
Vertsvalg
Portugal ble bekreftet som vertsland av UEFAs eksekutivkomité under deres møte 3. desember 2018 i Dublin, Irland. Bare divisjon A-lag kunne søke på Nations League Finals, og bare en av de fire deltakerne kunne bli valgt som verter. Nations League Finalene ble avholdt på to stadioner, hver med en sitteplasserskapasitet på minst 30.000. Ideelt sett ville stadionene ha vært lokalisert i den samme vertsbyen eller opptil omtrent 150 kilometer fra hverandre.
Stadioner
I søknaden til vertskapet, foreslo Portugals fotballforbund Estádio do Dragão i Porto og Estádio D. Afonso Henriques i Guimarães som stadioner.
Trekning
Trekningen fant sted 3. desember 2018, kl 14:30 CET (13:30 lokal tid) på Shelbourne Hotel i Dublin, Irland. Ingen seeding i trekningen. De to første ballene som ble trukket ble tildelt som de administrative hjemmelagene for hver semifinale, med de to neste ballene som ble trukket tildelt som sine motstandere. For planleggingsformål ble semifinale sammenkoblingen som involverte vertslaget betraktet som semifinale 1. Det administrative hjemmelaget for både bronsefinalen og finalen ble deretter trukket mellom semifinale 1 og 2.
Sluttspill
<section begin=Bracket /><section end=Bracket />
Portugal vs Sveits
<section begin=Semifinale 1 /><section end=Semifinale 1 />
Nederland vs England
<section begin=Semifinale 2 /><section end=Semifinale 2 />
Bronsefinale
<section begin=Bronsefinale/><section end=Bronsefinale />
Finale
<section begin=Final /><section end=Final /> <section begin=Lineups />
Utmerkelser
Turneringens lag ble valgt av UEFA's tekniske observatører, og inkluderer minst en spiller fra hver av de fire deltakerne.
UEFA kunngjorde også et lag i turneringen basert på FedEx Performance Zone-spillerrangering.