cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frederiks hospital
I 1910 ble sykehuset nedlagt ved opprettelsen av Rigshospitalet. Administrativt hørte Frederiks Hospital inntil 1848 under det danske kancelliet, 1848–1871 under det danske justisministeriet og deretter under Ministeriet for Kirke- og Undervisningsvæsenet.
Frederiks Hospital inneholdt i 1759–1787 dessuten Fødselsstiftelsen. Foran kjellervinduet her fikk Struensee igjennom at det ble satt ut en kasse hvor fortvilte mødre kunne legge fra seg barn født utenfor ekteskap. Etter tre år ble kassen likevel fjernet, da «den så skammelig ble misbrukt, at lidderlighet og frekkhet derved tiltar».
I 1919 ble bygningene skjenket til Designmuseum Danmark.
Statens kartverk
Statens kartverk (kortnavn Kartverket ) er et norsk statlig forvaltningsorgan under Kommunal- og moderniseringsdepartementet (fra 2014). Hovedkontoret ligger på Hvervenmoen ved Hønefoss i Ringerike kommune.
Statens kartverk har vært etatens navn siden 1986 og er fortsatt det navnet som benyttes i offisielle sammenhenger, men fra mars 2012 er det kortformen Kartverket som brukes i kommunikasjon utad.
Kartverkets sjef fra 1. april 2020 er Johnny Welle.
Ansvarsområdet omfatter Norges land-, kyst- og havområder, inkludert kyststrøkene rundt Svalbard og Jan Mayen. Ansvar for landkart på Svalbard, Jan Mayen, Bouvetøya og de norske kravene i Antarktis ligger hos Norsk polarinstitutt.
Ansatte
I 2013 var det registrert 893 ansatte, noe som til sammen utgjorde 836 årsverk.
Norge digitalt - en nasjonal infrastruktur
Kartverkets viktigste oppgave er å etablere og forvalte en nasjonal infrastruktur av geografisk informasjon og offentlig eiendomsinformasjon. Dette skjer i nært samarbeid med kommuner og store offentlige geodataprodusenter og -brukere gjennom forvaltningssamarbeidet Norge digitalt. Kartverket organiserer og leder dette samarbeidet.
Kartverkets oppgave er å ivareta Norges behov for kartinformasjon, som kartserier og eiendomsinformasjon. Dette gjelder både fastlandet, havområdene og kystområdene rundt Norge, inkludert Svalbard og Jan Mayen. Kartleggingen av Svalbards fastland ligger innunder Norsk Polarinstitutt.
Organisasjon
Kartverkets virksomhet er organisert i fire divisjoner: Geodesi, Land, Eiendom og Sjø, samt en rekke tjenester.
Kartverket har tolv fylkeskartkontorer, et jordobservatorium i Ny-Ålesund på Svalbard og et kundesenter i Ullensvang i Hardanger.
Historie
Forløperen til Kartverket, Norges geografiske oppmåling (NGO), ble stiftet av offiseren Heinrich Wilhelm von Huth 14. desember 1773. Oppmålingen av Norge begynte med vitenskapelig basert triangulering i 1779, sjø- og kystmåling i 1785 og eget karttrykkeri og reproduksjonsanstalt i 1854. Det aller første kartet som ble utgitt av Norges geografiske oppmåling, var sjøkart over kysten utenfor Trøndelag, fra Halten til Leka, fra 1835.
Karttegnerne arbeidet i 1779 slik at de plasserte seg på topper og tegnet hva de så derfra, supplert med opplysninger fra lokalkjente. Karttegneren selv hadde ingen mulighet til å ettergå fjell og daler. Først utpå 1800-tallet fikk han flere hjelpemidler til rådighet, som høydemålere og siktekikkerter. Da engelske turister begynte å innta fjellheimen rundt 1800, måtte de orientere seg ut fra Pontoppidans kart fra 1785, det første offisielle norgeskartet og det eneste i sitt slag til rundt 1850, da det ble erstattet av et kart tegnet av P.A. Munch.
Norges Sjøkartverk - sjømålingen - var utskilt som egen institusjon fra 1932. De to institusjonene ble igjen samlet i 1986, og dannet Statens kartverk sammen med landets 18 fylkeskartkontorer (i dag er det 12).
I forskrift av 9.november 2011 ble en liste over kulturminner knyttet til oppmålingen av Norge fredet. Dette gjelder en rekke oppmålingslokaliteter på fjelltopper med varder og fastmerker; et høydepunkt beskrevet som normal null 1954 og et meridianmerke på Lindøya ved Oslo.
Salg av kart og kartdata
Kartverkets topografiske kartserie, Norge 1:50 000 (også kjent under den militære betegnelsen M711), var tidligere den eneste topografiske kartserien som dekket hele landet. Før 2012 besto den sivile kartserien av 727 kartblad, i likhet med den militære kartserien (M711). Fra 2012 betår den sivile kartserien av 212 kartblad. Den trykkes nå på plast. I perioden 2012–2014 står fire utvalgte forhandlere, Cappelen Damm, Nordeca, Norges Jeger- og Fiskerforbund og Jeger, Hund og Våpen, for salg av Norge 1:50 000. Kartdata til serien (N50 Kartdata) produseres og holdes løpende oppdatert av Kartverket. Fra 2011 utgir Nordeca en konkurrerende landsdekkende kartserie (kalt Norge-serien), som er basert på samme kartdata.
Fra 25. august 2014 ble 8 000 historiske kart tilgjengelig fra Kartverket.
Mer detaljerte kartdata formidles via en rekke forhandlere, samt tilgjengeliggjøres for parter i Norge digitalt-samarbeidet. Detaljerte kartdata kan også kjøpes fra kommunene.
Zhouba-demningen
Zhouba-demningen er en demning med vannkraftverk i Sichuan-provinsen i det sentrale Kina, anlagt i elva Mabianhe, ei sideelv til Chang Jiang. Effekten er ca 300 MW.
Demningen er en betong gravitasjonsdam av typen RCC. Dammen er 73 meter høy og 172 meter lang. Den anvendes også til flomkontroll.
Bryan Barnett
Bryan Barnett (født 10. februar 1987) er en canadisk bobkjører. Han representerte landet sitt i Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 13 i firer-bob. Han er også utøver av friidrett og har blant annet sølv fra junior-VM på 200 meter fra 2006.
Job
Job (hebraisk: – ʾIyyôḇ; gresk:  – Iṓb; arabisk: أَيُّوب – ʾAyyūb) er i Bibelen hovedpersonen i Jobs bok i det Det gamle testamentet. Han bodde i landet Us (hebraisk: – ʿÛṣ), som identifiseres med et område øst for Israel.
Den bibelske Job
Lesere har tidfestet hendelsene til så forskjellige perioder som Abrahams tid til etter hjemkomsten fra Babylon. En vanlig oppfatning i den judeiske tradisjon er at Job levde omkring den tiden da israelittene var i Egypt.
Den norrøne Job
Fra norrøn religiøs litteratur kjennes Islandsk homiliebok og Gammelnorsk homiliebok fra 1100-tallet, som inneholder elleve nærmest identiske prekener. Begge finnes i manuskripter fra første del av 1200-tallet. (Homilie = oppbyggelig preken.)
Fortellingen om Job finnes bare i Islandsk homiliebok. Særlig i homilien Kirkjuhelgi (= Kirkens hellighet) hører vi om Job, men her gengis bare den delen av Jobs bok som omhandler hans prøvelser, der den bibelske Jobs bok også gjengir dialogen mellom Job og vennene hans. Kirkjuhelgi innledes med kong Salomos ord om at vil man gjøre gode gjerninger og tjene Gud, må man vise tålmod og motstå fristelser, også hvis man kommer til å miste gods og gull, helsen, slekt og venner. Uvennen, djevelen, kan nemlig benytte anledningen til å friste når man er utslått. Da tjener den hellige Job som et godt forbilde. Ifølge Kyrkjuhelgi havde djevelen truffet på Gud og fortalt om sine forsøk på å friste menneskene. Gud spurte da djevelen om han ikke havde møtt Guds rettsindige venn, Job. Det endte med at djevelen fikk tillatelse til å sette Jobs lojalitet på prøve ved å frata ham hans rikdom og hans barn. Ifølge Kyrkjuhelgi setter Gud alle sine venner på prøve. Der finnes tre typer venner av Gud: Job tilhører den første kategorien, mens de to andre vil svikte Gud når han setter dem på prøve, og derfor vil de også tape de godene han har gitt dem. Jobs tap summeres opp i Kyrkjuhelgi: 7.000 sauer, 7.000 kameler, 500 okser og 500 esler. Han rammes i tillegg av spedalskhet, men forteller sin kone som kritiserer hans tro, at Gud elsker ham liksom før, men bare straffer ham for hans synder. Er han lojal mot Gud som før, vil Gud til sist ta ham til nåde igjen. Gud helbreder ham ganske riktig og belønner ham med enda større rikdom og anseelse enn før.
Den babylonske Job
Et verk fra Mesopotamia som minner om Jobs bok, er Ludlul bel nemeqi (= «Jeg vil hylle Visdommens herre», bel = herre, som i Beelzebub = Fluenes herre). Teksten er på akkadisk og handler, som Jobs bok, om en manns kamp med det ondes problem. Den består av over 400 linjer, og er blitt tolket som en takksigelse til gudene ved helbredelse etter sykdom. Hovedpersonen Shubshi-meshre-Shakkan har embeder og eier slaver, men plutselig og tilsynelatende uten grunn styrter gudene ham i ulykke. Rammet av sykdom og forlatt av alle, ender han selv som slave. Mannen sørger og klager over at Marduk har overlatt ham til en slik skjebne, og til slutt tar guden ham til nåde igjen. Alt ender i fryd og gammen. Teksten har, etter akkadisk skikk, fått navn etter ordene den begynner med, men er i vår tid kjent også som «den babylonske Job». Den må ha vært kjent over store områder, siden tavler og fragmenter er funnet på steder så langt fra hverandre som Ninive i Assyria og Sippur i Babylonia.
Ørkenvortesvin
Ørkenvortesvin (Phacochoerus aethiopicus) er en art i svinefamilien som er hjemmehørende i Afrika og finnes blant annet i Eritrea, Djibouti, Etiopia, Somalia.
Ekte vortesvin har en nær sylindrisk kropp med et meget stort hode og to par med ansiktsvorter, som er mest iøynefallende hos hannene. Hannene har støttannlignende hjørnetenner som vokser ut av munnen. Kroppslengden er omkring 100-150 cm, skulderhøyden omkring 50-70 cm, halen 35-45 cm, og vekten 40-110 kg. Vortesvinene holder gjerne halen rett opp når de løper.
Vortesvinet trives på både åpne og bevokste savanner, gressbevokste stepper og i semi-ørken. Rundt Kilimanjaro finner man vortesvin i høyder på opp mot 3 000 moh.
Eosinofile granulocytter
Eosinofile granulocytter produseres i beinmargen og utgjør 2–4 % av sirkulerende leukocytter. I et mikroskop ser man med vanlig Giemsa-farging cytoplasma med karakteristiske røde granulae (lysosomer).
Eosinofile er delaktige i bekjempelse av parasittære reaksjoner, og spiller også en sentral rolle i allergiske reaksjoner.
Cellene binder og fagocyterer antistoff-antigenkomplekser av IgE-type. Granulae i cytoplasma inneholder lysosomale enzymer, peroksidaser og proteiner som hemmer degranulering av mastceller og nøytraliserer fritt histamin. Disse finnes særlig i tykktarm, lunger, dermis (lærhud) og i genitalia.
Sirkulerende eosinofile granulocytter har en levetid på 8–10 dager.
Flaggene til brasilianske delstater
Denne listen viser flaggene til hver enkel delstat i Brasil.
pt:Anexo:Lista de bandeiras do Brasil
Intet nytt fra Vestfronten
Intet nytt fra Vestfronten (tysk Im Westen nichts Neues) er en roman av Erich Maria Remarque (1898 – 1970), en tysk krigsveteran fra første verdenskrig, om krigens forferdelser og redsler og også den separasjonen fra det tyske sivile liv mange følte da de returnerte fra fronten.
Bakgrunn og innhold
Boken ble utgitt i Tyskland i januar 1929. Den ble solgt i én million eksemplarer i løpet av ett år i Tyskland, og ytterligere én million i resten av verden. I 1930 ble boken filmatisert, og regissøren, Lewis Milestone, vant én Oscar. Boken ble først oversatt til norsk i 1955, men en dansk oversettelse fra 1929 må ha vært distribuert i en visst omfang.
Historien følger Paul Bäumers liv og erfaringer; en soldat som vervet seg i den tyske hæren kort tid etter begynnelsen av første verdenskrig. Etter treningen sin angret han snart på at han vervet seg. Han ankommer frontlinjen på Vestfronten med noen av sine venner (Tjaden, Müller og en del andre personer) og møter der Stanislaus Katczinsky. Kat blir snart Pauls mentor og lærer ham om krigens virkelighet. Paul og Kat blir fort som brødre, bundet sammen med krigens motgang.
Paul og vennene hans må holde ut dag etter dag med kontinuerlig bombardement. Til slutt går det opp for ham: krig er fullstendig meningsløst. Alle vennene hans sier at de kjemper krigen for et par personer de aldri har møtt og mest sannsynligvis aldri kommer til å møte. De er de eneste personene som kan tjene noe på denne krigen, ikke Paul og vennene.
Emner
Historien er fortalt av Paul Bäumer. Den begynner med at Paul og Müller møter sin venn, som nylig er blitt såret. Disse tre, sammen med 17 andre, har nylig vervet seg i hæren, kort tid etter begynnelsen av første verdenskrig, etter å ha blitt overtalt av rektoren sin, Kantorek. Boken fokuserer ikke på helteaktige historier om mot og tapperhet som så mange andre krigshistorier, men gir et mye mer realistisk syn på det helvetet som soldater befinner seg i. Hver dag er lik, konstante skudd fra artilleri, kampen om å finne mat og den overhengende rollen tilfeldighetene har i liv og død. Alt er beskrevet i detalj. Remarque refererer ofte de levende soldatene som gamle og døde og følelsesmessig utbrukte og kalde.
Med jevne mellomrom får Paul permisjon fra hæren og reiser hjem for midlertidige opphold. Han finner det vanskelig å forstå menneskene hjemme. Mens soldatene ved fronten ikke ønsker annet enn fred, vel vitende om at de taper krigen, snakker folket hjemme om å marsjere mot Paris. Han er også annerledes når det gjelder betydningen av de forskjellige slagene. Slag har ingen navn. Istedenfor tilbyr de bare en ny mulighet for ham til å bli drept. Slag ser ut til å bli utkjempet bare for å erobre ynkelige små jordlapper.
Det er mange eksplisitte budskap i boken. Det første er at krigen er totalt nytteløs og bortkastet. Ingen av dem hadde noensinne sett en franskmann før krigen, og enda mindre hadde de en grunn til å drepe noen av dem. Noen av soldatene funderer over hvorfor krigen startet, hva den var godt for og hvem som tjente på den. Ingen hadde noen svar.
Det andre emnet er at krig er grusomt. Paul beskriver krigens avskyelighet gjennom hele boken. Skyttergravene og befestningene er vedvarende fylt av patronhylser; giftig gass ligger som et teppe over slagmarken, snikskyttere skyter på alle som har hodet over bakken. Til slutt kommer de franske troppene, og de tyske frontene blir nedbrutt. Ingenting annet enn selv å være der, kunne bevitne om det store antallet døde og skadete man hadde hver dag i krigen. Dagen Paul til slutt dør, har det ingen verdi som begivenhet for de militære. Hæren rapporterte bare: "Intet nytt fra Vestfronten".
Filmatiseringer
Filmversjonen av boken fikk Oscar-priser i 1930. Disse gikk til produsenten Carl Laemmle Jr. samt at Lewis Milestone fikk én pris. På rollelisten sto blant annet Louis Wolheim, Lew Ayres, John Wray, Arnold Lucy og Ben Alexander.
Filmen ble også nominert, men vant ikke pris, i to andre kategorier:
Denne filmen var i svart-hvitt, og i 1979 kom en ny moderne versjon av filmen, hvor Paul Baumer spilles av Richard Thomas.
I 2022 utga Netflix den tyskspråklige "Im Westen nichts Neues".
Oppfølger
Remarque skrev to oppfølgere. Den første har originaltittelen Der Weg zurück og kom i 1931. Den norske oversettelsen kom først i 1982 og fikk tittelen Tider som fulgte. Den andre har originaltittelen Drei kameraten og ble utgitt i 1937. Den norske oversettelsen av denne kom allerede samme år under tittelen Tre kamerater.
Tider som fulgte dreier seg om en gruppe soldater som strever med å leve i etterkrigstidens Tyskland, der de prøver å leve et normalt liv med skolegang i et tysk nedbrutt samfunn. Boken ble forbudt under naziregimet, den samme gjaldt filmatiseringen fra 1937.
Fanfiction
Fanfiction (også nevnt som «fanfic» ) eller fanfiksjon er tekster og fortellinger som er skrevet av et lesende publikum om allerede etablerte og kjente rollefigurer og historier, særlig fra litteratur og film. Begrepet er engelsk og dannet av ordene fan, «ivrig beundrer» eller «tilhenger», og fiction, «fiksjon» eller «skjønnlitteratur».
Fanfiction er vanligvis skrevet av amatører og ikke offisielt utgitt. Fanfiction-fortellinger kan være nyskrevne historier eller fortsettelser av kjente historier. Noen ganger kan de gi et alternativt forløp til originalhistoriene. Dessuten kan de være et forsøk på å gi nye opplysninger om karakterene og deres verdener. Fanfiction vil som regel ikke bli regnet som fiktiv kanon. Men i noen tilfelle kan fanfiction få en ganske høy status hos publikum og bli det man på engelsk kaller canon.
Noen verk som i betydelig grad har blitt gjort til gjenstand for fanfiction er internasjonale populærkulturelle bestselgere som bøkene om Harry Potter og de amerikanske TV- og filmseriene Lost, Pirates of the Caribbean, Star Wars og Star Trek.
Romersk jernalder
Romersk jernalder er i norsk historie en betegnelse for en del av den samlede jernalderen, og da for perioden mellom rundt 1 – 400 e.Kr. Perioden karakteriseres ved markant kontakt med det romerske rike, noe som gjenspeiles i gjenstandsmaterialet fra grav- og boplassfunn. Perioden deles ofte inn som eldre romertid (år 0–200 e.Kr.) og yngre romertid (år 200–400 e.Kr.).
Fanfiction
Utgivelser
En kjent publisert fanfiction-roman i Norge er romanbiografien Alexander av Jan Inge Sørbø, basert på personer i det litterære universet til Alexander Kielland.
Romersk jernalder
Betegnelsen ble gitt av den svenske arkeologen Oscar Montelius for en del av jernalderen i Skandinavia, nordlige Tyskland og Nederland. Navnet er et uttrykk for at Romerrikets innflytelse i det nevnte området i Nord-Europa ble markant større i tiden. Den foregående perioden kalles vanligvis for den før-romerske jernalder, og den etterfølgende, hvor den romerske innflytelsen avtok, kalles for germansk jernalder. Tradisjonelt er perioden blitt inndelt i en eldre (1 – 160 e.Kr.) og en yngre romersk jernalder (160 – 375 e.Kr.) som egnet virkemiddel for de arkeologer som hadde behov for ytterligere presisering. I nyere tid har dette blitt ytterligere oppdelt: B1 (1 – 70) og B2 (70 – 150), samt C1 (150 – 250), C2 (250 – 310) og C3 (310 – 375).
Fanfiction
Utgivelser
Boken Fifty Shades of Grey var opprinnelig skrevet som en Twilight-fanfiksjon.
Nettsteder
Mye fanfiction eksisterer på Internett. Buskerud fylkesbibliotek vedlikeholdt tidligere et fanfiction-nettsted hvor ungdom kunne publisere sine historier. Nettstedet inneholdt blant annet mye fanfiction om Harry Potter.
To av de mest brukte nettstedene for å publisere og lese fanfiksjonverk er Archive of Our Own (Ao3), Wattpad og Fanfiction.net. Ifølge nyhetssiden The Cougar har Archive of Our Own over ti millioner besøkende daglig.
«Alternative Universe» (AU)
Fanfiksjon med et «alternative universe» (engelsk, «alternativt univers», også kalt kun AU) er et begrep som dekker bruk av figurer fra ett verk, satt i en verden som er ulik det opprinnelige verkets veden. Dette kan blant annet dekke fanfiksjon hvor historien tar plass i en alternativ tidslinje enn det som er vist i det opprinnelige verket, som for eksempel en tidslinje hvor en figur som har dødd i den kanoniske historien, men som ikke er død i fanfiksjonen. Dette kan også være en fanfiksjon hvor historien innebærer at figurene er i en annen setting enn hva som er vist i det opprinnelige verket, som for eksempel at figurene i Steven Univers driver en kaffebar, eller har skolegang på en high school. Disse typer fanfiksjoner er ofte et svar på spørsmålet «hva om ...?».
Mary Sue
Mary Sue er et begrep som er brukt om figurer, ofte kvinnelige, som er tilsynelatende perfekte og universalt likt av andre figurer. Begrepet kom fram i en satirisk fanfiksjon om Star Trek, A Trekkie's Tale, hvor figuren Lt. Mary Sue er en 15 år gammel jente som tar kommando over et romskip, og Star Trek-figuren Kirk blir forelsket i henne. Figuren dør etter å ha fått en fiktiv Nobels fredspris. Fanfiksjonen ble skrevet delvis som en parodi av forfattere som setter seg selv i fortellingen, for å leve ut en fantasi med deres favorittfigurer.
Begrepet har også spredd seg utenfor fanfiksjonsphæren. Figuren Rey fra Star Wars: The Force Awakens ble kritisert av noen kritikere og seere for å være en såkalt Mary Sue. Filmen i seg selv ble også sammenlignet med fanfiksjon.
Til tider har begrepet også vært kritisert for å være kjønnsdiskriminerende. Woroni, studentavisen ved Australian National University, sammenlignet i 2019 tilbakemeldinger om «perfekte», kvinnelige figurer med «perfekte», mannlige figurer, og skriver blant annet at «Historien om Mary Sue-klisjeen har en kjønnsdiskriminerende opprinnelse. En brilliant mann er en stor filmatisk helt, mens en brilliant kvinne er lat fortelling».
Edi Rada
Edi Rada (født 13. september 1922) er en østerriksk tidligere kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.
Ryggjastykke
Ryggjastykke (norrønt Hryggjarstykki) er en tapt saga om den norske kongen Harald Gille og hans sønner Inge Krokrygg og Sigurd Munn. Innholdet dekket sannsynligvis tidsrommet 1130–1139, en periode på knappe ti år.
Edi Rada
Rada vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under OL i St. Moritz. Han kom på tredjeplass i mennenes konkurranse bak amerikanske Richard Button og Hans Gerschwiler fra Sveits.
Ryggjastykke
Om forfatteren
Boken ble skrevet av Eirik Oddsson rundt 1160. Eirik var antagelig en islandsk forfatter og historiker. Snorre Sturlason gikk god for Eirik ved at han var «en kyndig mann» som reiste til Norge og snakket med mange mennesker. Forfatteren er ellers ukjent på den måten at man ikke vet mer om hans liv, og heller ikke kjenner til andre verk han kan ha skrevet.
Brukt som kilde
Ryggjastykke betyr «Ryggstykke». Hvorfor sagaen fikk det navnet, er ukjent, men det har vært foreslått at tittelen kan bety et stykke pergament som er brettet i to etter ryggen.
Edi Rada
Rada vant også en bronsemedalje under VM 1949 i Paris.
Ryggjastykke
Brukt som kilde
Selv om sagaen er tapt har deler av den gått inn i Sagaene om de norske kongene (Heimskringla) som Snorre skrev. Den gikk også delvis inn i Morkinskinna hvor den blir sitert tilsvarende som hos Snorre:
Forfatterne av Fagrskinna har også benyttet Ryggjastykke selv om de i motsetning til de som nevnes ovenfor ikke uttrykkelig har sitert kilden. Det har blitt antydet at Morkinskinna, Heimskringla og Fagrskinna har benyttet tre ulike avskrifter av Eirik Oddssons verk.
Samtidssaga
I motsetningen til senere sagaer om de norske kongene er Ryggjastykke hovedsakelig et prosaverk, skjønt det synes som om det til en viss grad har benyttet noe skaldedikt. Tidligere forskere mente at verket opprinnelig hadde dekket større deler av 1100-tallet, fra 1130-tallet og helt fram til 1160-tallet, kanskje også 1170-tallet, men nyere analyser har gitt indikasjoner på at verket kun har dekket årene 1136–1139, muligens også hele Harald Gilles tid som konge. En teori går ut på at Eirik kan ha skrevet Ryggjastykke for å lansere tronpretendenten Sigurd Slembe som martyr. Sigurd ble torturert og drept av mennene til kong Inge Krokrygg, og i beskrivelsene av disse hendelsene fremstilles Sigurd som sterk og rolig, og han skal ha sunget salmer mesteparten av tiden. Det finnes imidlertid ikke andre kilder som tyder på at Sigurd ble dyrket som hellig.
Det ble skrevet en gang mellom 1150 og 1160, noe som gjør det til den første samtidssaga, og et av de første verkene i sagalitteraturen.
CY
CY, Cy, cY og cy kan bety:
Billy Talent
Billy Talent (opprinnelig Pezz) er et kanadisk band som spiller rock og alternativ rock. Opprinnelig kommer bandet fra Mississauga, Ontario, men er nå basert i Toronto og Los Angeles. Billy Talent består av de fire medlemmene Ian D'Sa, Jon Gallant, Ben Kowalewicz og Aaron Solowoniuk. De har spilt sammen i over et tiår og utgitt tre album. Bandnavnet er inspirert av en figur fra romanen og filmen Hard Core Logo.
Manduca hannibal
Manduca hannibal er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Den kan kjennes fra beslektede arter på de store, gule sideflekkene på bakkroppen.
Utseende
En stor (vingespenn 99 – 114 mm), slank, gråbrun svermer. Brystet er mørkebrunt med hvite sider, bakkroppen har store, gule sideflekker. Forvingen er gråbrun med lite markerte tegninger. Det er vanligvis en ujevn, svart strek med vingespissen og en ved vingens bakhjørne. Bakvingen er mørkebrun med et gråhvitt tverrbånd og en uregelmessig, lys flekk ved roten. Larven er gulgrønn på oversiden, blålig grønn på undersiden, med en bred, rød stripe langs ryggen. Huden er ganske glatt. På sidene har den ganske brede, hvite og svarte skråstriper.
Billy Talent
Pezz
Billy Talent (opprinnelig Pezz) ble dannet i Streetsville, som er en del av Mississauga, en av Torontos forsteder. I 1993 møtte Ben Kowalewicz, Jon Gallant og Aaron Solowoniuk Ian D'Sa «backstage» på et talentshow på en videregående skole. Ian var med i et annet band, men de fire ble raskt venner og dannet senere Pezz. I Pezz begynte de å skrive sanger og fremføre dem i mindre lokaler. Først lokalt, deretter rundt om i Toronto. Pezz kom med sitt første album Watoosh! i 1998.
Manduca hannibal
Utbredelse
M. hannibal finnes fra Bolivia og Brasil i sør til Mexico i nord.
Billy Talent
Billy Talent
I 1999 fikk Pezz rettslige problemer på grunn av navnet. Et punkband fra Memphis, Tennessee brukte det samme navnet og hadde utgitt sin første plate i 1990. Det hele endte med at kanadiske Pezz endret navnet sitt til Billy Talent.
Som Billy Talent utviklet musikken deres seg i en mer aggressiv pønkeretning med nå tre vokalister, Ian D'Sa og Jon Gallant som bakgrunnsvokalister. Deres 4 sangers EP, Try Honesty, ble utgitt i september 2001. Dette var første møte med Billy Talents nye stil og enestående tone.
I 2002 fikk produsent Gavin Brown tak i en demo-tape fra bandet og lot den sirkulere rundt blant forskjellige plateselskaper, noe som fikk mye interesse. Til slutt tegnet bandet seg med Atlantic Records og Warner Music Canada. Høsten 2003 utga Billy Talent sitt første album. Navnet på albumet ble valgt ut på samme måte som mange andre rockeband har gjort det gjennom tidene, de kalte opp platen etter seg selv. Albumet ble en salgssuksess. Billy Talent opptredde på utsolgte arrangementer i Canada og USA. De gjorde det også ganske bra på scenen i Europa. Per juni 2006 har albumet Billy Talent solgt for 3x platina i Canada.
CZ
CZ kan bety:
Billy Talent
Billy Talent II
Høsten 2005 begynte det å sirkulere en demo-versjon av sangen Red Flag på internett. Sangen var også med på en rekke spill; Burnout Revenge, Burnout Legends, SSX On Tour og EA Sports' NHL 2006. Det ble lenge spekulert i om denne sangen var deres første sang fra deres nye album. Det lå noe i spekulasjonene, på Billy Talents nyeste cd ligger en ny (og forbedret) versjon av Red Flag som spor nr 2. Neste sang som skulle presentere omverdenen for deres nye album var «Devil In A Midnight Mass», som var klar for nedlasting på deres hjemmeside 1. juledag 2005. Sangen «Surrender» var det mulig å høre på «Valentine's day» 2006, en passende dato å legge ut denne sangen på med tanke på innholdet i teksten.
Den 23. juni ble alle sangene offentliggjort på bandets myspace side (http://www.myspace.com/billytalent) så alle kunne få høre hva det nye albumet hadde å by på, sangene ble fjernet neste dag. Dessverre var ikke Billy Talent først ute til å offentliggjøre dem, allerede 19. juni hadde hele albumet lekket ut på internett for nedlasting for den som måtte ønske det.
Albumet ble veldig godt tatt imot i Canada der det solgte 48,000 kopier den første uka. Plata ble ikke like godt tatt imot i USA hvor det ble solgt 7,231 kopier første uka
Stilen
Den nye lyden som kom fra bandet satte fyr på den kanadiske musikkscenen og overgikk navn som Avril Lavigne, Sum 41 og de ellers veletablerte bandene i Canadas popkultur hardt og brutalt. De som i 2001 kunne kalle seg et kritikerrost og prisbelønnet band oppnådde drømmen på den best tenkelige måten etter over 10 år i scenen. De var lett å gjenkjenne, med Ian D'Sas oppsikstvekkende frisyre og Ben Kowalewicz' ekstraordinære innsats og innlevelse under konserter. Lyden var like aggressiv og meningsfull som det Benjamins vokal og scene-karakter representerte og tekstene var også gjenspeilet av adverbene, Ben Kowalewiczs emosjonelle tekster gir den hardcore rocken en trist, deprimerende undertone samtidig som du også finner mer typisk rock i sanglista. I hver sang vil du derimot med tekstene foran deg innse at Kowalewicz har sterke personlige budskap i hver sang. Det er dette som gjør at Billy Talent blir omtalt av fansen som et av nådagens mest intelligente band og gjør at genren kan minnes stilen emopunk også (sjangeren i sin helhet har ikke trekk av emo i seg). Tekstene spiller hovedsakelig på sosiale situasjoner og elendigheter i samfunnet. Den nye lyden gjør at bandet bærer genren alternativ rock. Populariteten bandet oppnådde, spesielt i Tyskland, har styrket Canadas kjente rykte i musikken. I dag kan det se ut som om Billy Talent er størst i disse to landene, men det tyder på at grensen er langt ifra nådd med bl.a. nylig god publisitet blant musikkmediene i Norge og de to konsertene de har hatt belønnet med terningkast seks. Bandets 2007-turné omfatter også jomfruturer i Skandinavia, bl.a Hovefestivalen hvor de spiller på scene med My Chemical Romance den 30. juni.
Etter det første albumet hadde bandet stadfestet den nye lyden som blanding av hardcore punk og rock, litt mer rytmisk og samlet enn den første typiske punkrock-CD-en under navnet Pezz, Watoosh!. Også pop punk har blitt brukt om Billy Talent. De har en åpen stil, men forholder seg til punksjangren med raske, lydhørte trommeslag i bakgrunnen med gitarriff i takt og gneldrende vokal. Noe som også var å merke seg var først og fremst balansen mellom de tre vokalistene i gruppen, men også balansen mellom høye og lave toner som skjedde kjapt og brutalt i sangene. I det neste albumet var det, på grunn av navnet, å forberede seg det samme som du hørte på det første Billy Talent albumet, nå med fortsettelse. Det var det som skjedde, men i stedet for en gjentakelse har musikken gått en litt annen retning. Mye av punken forsvant og mye av pop-en kom inn. Det var mer rytmiske trommeslag og høyere vokal med mer synging enn skriking, en klar oppdatering lydmessig noe som var forventet som produkt fra Bryan Adams' nyere platestudio. Det var rock, men ingenting du hadde hørt før, og derfor kom moderne rock inn i genrelista. Tyngre trommeslag forklarte rocken, men bruken av gitar, bass og vokal forklarte det moderne, det nye. Altså er ikke Billy Talent i noe samlet genre, det er hardcore, rock og punk i samme båt.
I mars 2006 meddelte trommeslageren Aaron Solowoniuk på Billy Talents hjemmesider at han har slitt med sykdommen multippel sklerose i lang tid, og at det nærmer seg bristepunktet for hans karriere. Dette var noe bandmedlemmene hadde visst lenge og blant annet har en sang om, «This Is How It Goes», om fortvilelsen over vennens sykdom og at de bare må finne seg i det å gå videre, noe de har gjort så langt. Ben Kowalewicz har meddelt til media at hans pensjonering vil bli det siste som skjer i bandet, og at Aaron Solowoniuk er en så viktig brikke i Billy Talent at de ikke vil gå videre etter dette. I dag ser det annerledes ut, Solowoniuk sier selv at han takler utfordringen bra og at medisinene han tar gjør at situasjonen ikke er noe å bekymre seg for fansen. Han er i dag aktiv i kanadiske MS-organisasjoner og Billy Talent fronter mange kampanjer for å hjelpe MS-rammede.
Reihenschieber
Reihenschieber («Linjeskyver») var et håndchiffersystem som ble benyttet av det tyske Bundeswehr. Metoden ble utviklet i 1957 og brukt frem til tidlig på 60-tallet, dog ble ikke detaljene offentliggjort før i 1992. Systemet ble brukt til å kryptere høyviktige meldinger.
Mekanisk minner systemet om en regnestav. Det består av et sett av 26 linealer eller lister. Disse er av plast og med et kvadratisk tverrsnitt. Linealsene er merket med sifferne 0-9 og punkter på hver av de fire sidene. Ved bruk velges ti linealer og en av sidene til å vende opp. Ved bruk genererer en Reihenschieber et pseudotilfeldig tall. Denne tallrekken benyttes is in tur til å velge fra en utvalg av ferdigtrykte tabeller slik at det dannes en polyalfabetisk chiffer.
Götaland
Götaland er en av Sveriges tre landsdeler, de to andre er Svealand og Norrland. Geografisk befinner det seg lengst sør i Sverige, avgrenset i nord av Svealand med de dype skogene Tiveden, Tylöskog og Kolmården.
Landskap
Götaland består av følgende ti landskap:
Av disse var Blekinge og Halland og Skåne danske områder inntil freden i Roskilde i 1658. I tillegg tilhørte Bohuslän Norge. De nye provinsene ble regnet inn under Götaland.
Fiktivt univers
Fiktivt univers er den alminnelige betegnelsen på rammen rundt oppdiktede fortellinger og rollefigurer som omfatter både figurene selv, deres omgivelser og de hendelser som finner sted.
Science fiction- og fantasy- forfattere har bygd ut fiktive univers der det har vært mulig å gi ut flere bøker i sammenheng. Noen skriver alle sine bind i sammenheng, og får god konsekvens fra første til siste bind. Andre kommer tilbake etter å ha holdt på i år med andre ting, og uoverensstemmelser kan oppstå.
Se også
Geofictie
Pentti Kokkonen
Pentti Kokkonen (født 15. desember 1955 i Jämsä) er en tidligere finsk skihopper. Han representerte klubben i byen Lahtis, Lahden Hiihtoseura.
Kokkonen debuterte internasjonalt 30. desember 1976 under hoppuka. Under VM 1978 i hjembyen Lahtis ble han nummer fem i normalbakken. Han fikk sitt store gjennombrudd sesongen 1978/79, da han gikk til topps i hoppuka, etter seire i Innsbruck og Bischofshofen samt tredjeplasser i Garmisch-Partenkirchen og  Oberstdorf.
I årene som fulgte oppnådde Kokkonen sporadiske pallplasseringer. Sine største triumfer feiret han sammen med det finske nasjonslaget, anført av Matti Nykänen. Under VM 1982 i Oslo var han med på å ta bronse, og tre år etter var han med på å vinne gull i laghoppingen under VM i Seefeld.
I 2004 ble Kokkonen trener for det finske juniorlandslaget, samt trener for Akseli Kokkonen (som han ikke er i familie eller slekt med).
Raumelv
Raumelv eller Rauma er et gammelt navn på de nedre delene av Glomma, den delen som ligger nedenfor Romerike.
Unsetåa
Unsetåa er ei elv og et vassdrag i Rendalen kommune i Innlandet fylke. Ved Elvål renner den sammen med elva Tysla og danner elva Rena. Nord for Unnsetbrenna har den navnet Finnstadåa.
I nedbørfeltet finnes mange sjeldne plante- og fuglearter, og mange verdifulle kulturminner, bl.a. fangstgroper. I Spekdalen har det vært både samisk, norsk og finsk bosetning.
Gjennom Spekehogget renner elva gjennom et trangt og bratt gjel.
Elva ble i 1993 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan IV for vassdrag ned til samløpet med Tysla.
Navnet kan ha sammenheng med det norrøne unnr («bølge»).
James McNaughton
James McNaughton (født 11. desember 1987) er en canadisk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 13 i firer-bob.
Myggbukta
Myggbukta var en norsk fangst-, radio- og meteorologstasjon beliggende på Øst-Grønland i det som i dag heter Christian X's land. Stasjonen ble opprettet i 1922 og ble nedlagt etter ett år drift. Driften ble gjenopptatt i 1926 og var i drift frem til 1959, med unntak perioden 1940 – 1946.
Det var i Myggbukta 27. juni 1931 fem norske fangstmenn med Hallvard Devold annekterte Eirik Raudes Land:
Nidareid bru
Nidareid bru (også kalt Ila-brua) er en fotgjengerbro over Nidelva mellom Nidareid og Øya i Trondheim. Brua går over elven like sør for Ilen kirke og forbinder Ila med Nidarøhallen og resten av friområdene på Øya. Brua ble oppført armert betong i perioden 1963–1964 og er oppkalt etter gården Nidareid som ligger på en høyde nord for broen. Denne brua har en seilingshøyde på 4,8 meter og en seilingsbredde på 21 meter.
Nidareid bru ligger på samme plass som en midlertidig gangbro oppført til Trøndelagsutstillingen i 1930. Denne broen forbandt utstillingsområdet på Nidarø med fiskeriutstillingen som ble holdt på Skansen, men ble revet høsten samme år.
Harald Petersen
Harald Frithjof Petersen (født 9. februar 1850, død 18. mai 1933) var en norsk maler. Til tross for sitt livslange virke som kunstner og kunstpedagog, huskes han i dag kanskje like mye for sitt bidrag til norsk fjellsport, i det han ble første nordmann som besteg Store Skagastølstind. Han fikk Kongens fortjenstmedalje i gull i 1921.
Bakgrunn og utdannelse
Petersen ble født i Christiania. Foreldrene var Christian Petersen (1817–1885) og Anne Marie Evensen (1823–1880). Faren var lærer ved Den kongelige Tegneskole, og sønnen viste tidlig et kreativt talent. Han var blant annet en dyktig treskjærer. Mange skisser, tegninger og malerier som er bevart fra hans unge år viser en mann med gode tegneferdigheter.
Han fikk sin malerutdannelse hos Johan Fredrik Eckersberg i to år, og fikk også undervisning av sin far. I 1875 ble han innstilt til Statens reisestipend men fikk det ikke. Han kom seg likevel til Paris, og bodde der i ni måneder. Her hospiterte han ved École des Beaux Arts og studerte det franske friluftsmaleriet.
Petersen giftet seg i Kristiania med Karoline Mathilde Jacobsen (1858–1911).
Malervirksomhet
Petersen fikk mange forskjellige oppdrag, blant annet illustrasjoner, møbeldesign og tegning av faner diplomer og plakater.
Høykanon
Høykanonen er et landbruksredskap til bruk for å transportere høy opp i store siloer, eller andre lagre.
Harald Petersen
Malervirksomhet
Petersens viktigste innsats var som pedagog. Han var hjelpelærer for elementærklassen ved Den kongelige Tegneskole allerede i 1873, og assistent for sin far samme sted. Han ble ansatt som lærer, og var fra 1884 overlærer i frihånds-, konstruksjons- og perspektivtegning frem til 1920. Frihåndstegningen var hans hovedfag.
Høykanon
Den består av kraftige vifter og store rør. Høy kjøres med vogn fra jordene til kanonen der høyet blir stappet inn gjennom en tut foran og blir spredt jevnt inne i høylåven eller siloen. Dette kan gjøres manuelt med høygafler eller ved hjelp av et matebord.
Harald Petersen
Malervirksomhet
Han underviste også ved en rekke andre skoler, blant annet ved Kunstakademiet, Vestheim privatskole, og ved videregående skoler som Aars og Voss, og Gjertsens skole. Videre skrev han flere lærebøker i tegning og fargelære, og oppfant et tegneapparat som fikk flere premier.
Andremann på Storen
Høsten 1876 var Petersen og hørte på et foredrag i Studentersamfundet. Det var Emanuel Mohn som fortalte om sommerens erobring av Store Skagastølstind, der engelskmannen William Cecil Slingsby ble førstebestigeren, og Mohn og føreren Knut Lykken ikke klarte å komme seg til topps. Mohn hadde måttet tåle adskillig kritikk for at han hadde latt en utlending komme først til toppen, og i sitt foredrag fortalte han om hvordan det skjedde. Han hevdet at nordmenn ikke var rede for klatresporten.
Han prøvde seg allerede sommeren etter, men det gikk dårlig. Han gikk opp fra Skagastølen, men føreren han hadde med sviktet ham allerede på bandet mot Midtmaradalen og han måtte prøve seg alene. I et forsøk på å komme seg over i Mohns skar holdt han på å styrte utfor og måtte gi seg.
Men i 1878 ville han prøve igjen. Han dro opp til Raufjordsheim for å få med seg Knut Lykken, noe han mente var avgjørende for å nå toppen. Han kjente dessuten Lykken som en utmerket fjellfører fra flere reinsjaktturer. Lykken strittet imot i det lengste, men lot seg til slutt overtale til å føre Petersen opp i Mohns skard.
Da de kom et stykke opp på Slingsby-breen, ville ikke tredjemann i laget, Thomas Lystring, mer. Han fikk panikk og måtte tjores til en stein for at han ikke skulle risikere livet ved å prøve å gå ned igjen alene. Lykken fikk Petersen opp til Mohns skar, men nektet å gå et skritt videre, som han gjorde på Slingsbys ekspedisjon. Petersen klatret uten isøks, noe som gjorde videre klatring svært dumdristig. Men med Lykkens anvisninger kunne Petersen følge Slingsbys rute og kom seg alene til toppen. Fra toppen tok han med seg Slingsbys lommetørkle, som var blitt etterlatt to år tidligere.
2,4-D
Stoffet kan ved høye konsentrasjoner gi skader på sentralnervesystemet. Det er klassifisert som giftig (Xn) og lokalirriterende (Xi). Der er vedtatt grenseverdier for 2,4-D i direktiv 2002/97/EF, og det høyeste tillatte innhold i drikkevann er 0,1μg/liter.
2,4-D var en del av den blanding, «Agent Orange», som ble brukt under Vietnamkrigen som avløvningsmiddel.
Christopher Spring
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 7 i toer-bob.
Spiterstulen
Spiterstulen er en betjent turisthytte på 1100 moh. beliggende i Visdalen i Jotunheimen i Lom kommune i Innlandet fylke. Fra Spiterstulen har man kjente topper som Galdhøpiggen og Glittertinden innen rekkevidde. Av 26 topper i Norge som er over 2300 moh. kan man nå 17 av disse på dagsturer fra Spiterstulen.
Det går bompengebelagt bilvei helt frem til Spiterstulen, opp fra fylkesvei 55 (Sognefjellsveien), 15 kilometer sørvest for tettstedet Lom.
Eple Trio
Eple Trio er en jazztrio med opphav fra Norges musikkhøgskole i Oslo, og gjorde ferdig Master-graden for improvisasjon/jazz utøvende i 2008.
Bandet består av Andreas Ulvo (født 1983) – piano, Sigurd Hole (født 1981) – bass og Jonas Howden Sjøvaag (født 1978) – trommer. Bandet spiller moderne jazz med innslag av barokk og skandinaviske folketoner. Medlemmene spiller også med en rekke andre norske musikere, deriblant Karl Seglem, Jon Eberson og Mathias Eick.
Jududu-demningen
Jududu-demningen (eller Jufudu-demningen) er en demning med vannkraftverk i Yunnan-provinsen i det sørlige Kina, anlagt i elva Lixiang Jiang (Den sorte elv). Dette er den femte demningen i Lixiang-kaskaden, og den ligger 56 km fra byen Pu'er.
Effekten er ca 500 MW, fordelt på i utgangspunktet 3 x 95 MW-turbiner med totalt 295 MW effekt. Eiere er Yunnans regjering, og China Datang International.
Demningen er en betong gravitasjonsdam av typen RCC. Dammen er 95 meter høy og 320 meter lang. Reservoaret har et volum på inntil 174 millioner m³.
Novell
Novell er et amerikansk konsern som siden 1983 har utviklet programvare for nettverkstjenester. De er kjent for sin katalogtjeneste, eDirectory og sitt nettverksoperativsystem, NetWare. Lenge var de nærmest alene om å tilby gode løsninger for deling av ressurser over datanettverk.
Novell har i de siste år slitt tungt i konkurransen med Microsoft. Novell har begynt å jobbe tett med miljøer for åpen kildekode, og har kjøpt flere selskaper som utvikler tjenester for Linux. Det kan se ut til at denne strategien er vellykket.
Novell har basert på sine produkter rundt sikkerhet de siste 10 år etablert seg som en av de markedsledende leverandører av Identity og Access Management (I&AM).
Novell har også en anerkjent suite for systemadministrasjon, ZENWorks.
Oltedal
Oltedal er et tettsted og en skolekrets i Gjesdal kommune i Rogaland. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger 11 kilometer øst for Ålgård. Oltedal er også et dalføre som går fra vest mot øst før den bøyer nordover og ut i Høgsfjord.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1955
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1955 ble vunnet av Skeid etter finaleseier 5–0 over Lillestrøm den 23. oktober. Målscorere for Skeid var Harald Hennum, som scoret i det 1. og i det 14. minutt, og Jack Farem, som scoret i det 49., 76. og i det 84. minutt.
Oltedal
Navnet
Gamle navneformer har vært Optedal (1519), Olttedall (1521), Alttedal, Altedal og Oftedal. Navnet kommer fra fuglenavnet alpt (olpt) eller elptr som i gammel tid betydde svane. Dalen har antagelig fått navnet på grunn av svaner som overvintrer nederst i dalen. En annen teori er at den fikk navnet fordi dalen bukter seg som en svanehals.
Stedet
Oltedal kraftverk ble bygget av Stavanger kommune i 1909 for å forsyne byen med elektrisitet. Etterhvert ble det anlagt garnindustri her, Svanedal Ullvarefabrikk og Gjestal Spinneri. Dalen har flere sandtak, og sand og grus ble tidligere lastet ut gjennom havna i Oltesvik. Av annen aktivitet kan nevnes Jackon Oltedal AS som ble etablert i 1983.
Oltedal Musikkorps har vunnet 3. divisjon i NM for brassband to ganger, i 1988 og 1992. Korpset har senere slått seg sammen med Ålgård Musikkorps og dannet Gjesdal Brass Band. Korpset tok andreplass i NM i 3. divisjon i 2006 og rykket opp i 2. divisjon. I 2008 fikk korpset en 10.-plass i 2. divisjon.
Stedet har også en fotballklubb, Oltedal FK, i 5. divisjon.
Klatreentusiaster bruker Trollsteinane til klatring.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1955
33 825 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Ullevaal Stadion i Oslo. Dommer var Henry Klausen, Sarpsborg. Dette var tredje gang Skeid vant et norgesmesterskap.
Lillestrøms lag: Anders Binde, Hans Hansen, Kjell Waaler, Rolf Wahl, Ivar Christiansen, Svein Bergersen, Odd Karlsen, Ivar Hansen, Sverre Borgersen, Gunnar Arnesen og Per Sæther.
Rolf Erling Andersen
Rolf Erling Andersen (født 3. juli 1947 i Skien, død 7. august 2021 ) var en norsk politiker fra Arbeiderpartiet, og tidligere ordfører i Skien kommune.
Han var utdannet elektriker ved Norsk Hydro Porsgrunn i 1968. Andersen var leder av fagforeningen i Skiensfjordens kommunale kraftselskap (SKK) fra 1976 til 1990, og seksjonsjef ved SKK fra 1991 til 1994.
I 1983 ble han med i bystyret i Skien. Andersen var ordfører i Skien første gang i 1993, deretter i perioden 1995 til 1999 og fra 2003 til 2011. Han var medlem av Arbeiderpartiets sentralstyre fra 1995 til 2003, leder av Arbeiderpartiets kommunalpolitiske utvalg fra 1997 til 2002 og vararepresentant til Stortinget 2001–2005.
Club Universidad Nacional
Club Universidad Nacional, best kjent som Pumas de la UNAM eller bare Pumas, er en meksikansk fotballklubb fra hovedstaden Mexico by. Den spiller i den meksikanske eliteserien. Klubben representerer landets største universitet, Universidad Nacional Autónoma de México (UNAM). Pumas spiller hjemmekampene sine på Estadio Olímpico Universitario, som var hovedarena under de olympiske leker i 1968.
Pumas har sju seriemesterskap. Det første ble vunnet i 1962, og det siste i vårsesongen 2011. Klubben har også vunnet CONCACAFs mestercup tre ganger.
Ifølge flere meniningsmålinger er Pumas Mexicos tredje mest populære fotballag, etter Chivas og América.
Gaspard Ulliel
Internasjonalt var han mest kjent for rollen som den unge Hannibal Lecter i filmen Hannibal Rising, og for å ha spilt mot Audrey Tautou i kjærlighetsdramaet En langvarig forlovelse. Han spilte også i Xavier Dolans dramafilm Det er bare verdens undergang (2016). Han mottok to César-priser: Mest lovende mannlige skuespiller for En langvarig forlovelse i 2005; og beste mannlige skuespiller for Det er bare verdens undergang i 2017.
18. januar 2022 ble Ulliel hardt skadet etter en kollisjon med en annen skiløper på vintersportsstedet La Rosière i Savoie i Alpene. Han ble fraktet til universitetssykehuset i Grenoble, men døde dagen etter.
Strengekor
Klimpreinstrumenter
Hos klimpreinstrument er strengekor eller bare kor to (eller svært sjelden flere) strenger som er plassert tett inntil hverandre og behandles som en enhet, dvs at de gripes og slås an sammen. Strengene i et kor stemmes i samme tone, enten unisono eller i oktavavstand.
Flerstrengede kor gir et større tonevolum og en fyldigere klang enn enkeltstrenger, gjerne også en lett svevning.
Eksempel: tolvstrengs gitar
Tolvstrengs westerngitar er både