cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alberto Korda
Alberto Díaz Gutiérrez, bedre kjent som Alberto Korda, (født 14. september 1928, død 25. mai 2001) var en cubansk fotograf mest kjent for sitt fotografi av Che Guevara. Bildet er kjent verden over, og er et av verdens mest kjente og mest reproduserte portretter. Fotografiet er med på Times liste over 100 fotografier som forandret verden. Korda fotograferte under den cubanske revolusjonen, og kom dermed nær både Che Guevara og Fidel Castro. I tillegg jobbet han som motefotograf i Havanna. Hans berømte fotografi av Guevara, kalt Guerrillero Heroico, ble tatt 5. mars 1960 under en seremoni til minne om de omkomne etter «La Coubre»-eksplosjonen. Det franske lasteskipet «Le Coubre» eksploderte 4. mars i Havana havn under lossing av granater og ammunisjon. Minst 81 personer ble drept. CIA ble mistenkt for å stå bak eksplosjonen og markeringen 5. mars fikk preg av en antiamerikansk demonstrasjon. Blant andre deltok Simone de Beauvoir og Jean-Paul Sartre. Guevara selv holdt ikke tale og Korda fikk bare et glimt av ham da han fotograferte fra tilskuerplass. Korda publiserte opprinnelig ikke bildene (fordi hans sjef i avisen Revolucion var interessert i foto av Castro og Sartre). Fotografiet ble brukt i 1961 for å annonsere et foredrag ved Guevara. Korda ga i 1967 kopier til den radikale italienske forleggeren Giangiacomo Feltrinelli. I august 1967 ble fotografiet brukt i Paris Match i forbindelse med en reportasje om geriljabevegelser i Latin-Amerika. Etter at Guevara var drept i Bolivia publiserte både Feltrinelli og den kubanske regjeringen plakater basert på Kordas fotografi. Da Castro høsten 1967 holdt minnetale for en stor folkemengde på Plaza de la Revolución hang en stor plakat med fotografiet over fem etasjer på innenriksdepartementets vegg. Feltrinelli publiserte i 1968 Guevaras dagbok fra Bolivia med bildet på omslaget og han trykte hundrevis av plakater med bildet til markedsføring av boken. Italienske studenter som demonstrerte sommeren 1968 tok straks i bruk bildet. Korda avsto fra å kreve royalty for bildet. Ifølge The Guardian var fotografiet i mange år uten opphavsrettslig beskyttelse slik at det kunne brukes fritt. Korda gikk i 2001 til sak mot Smirnoff vodka for brudd på opphavsrett da bildet ble brukt i en vodkareklame. Kordas datter Diana Diaz har også gått til sak mot bedrifter som har brukt bildet i reklame. En stilisert versjon av bildet er gjengitt på veggen av innenriksdepartementets bygning i Havanna med teksten «Hasta la Victoria Siempre».
I 1999 hadde Henie-Onstad-senteret en utstilling av Kordas arbeider.
DS «Orkla» (1869)
DS «Orkla» var et dampskip bygget i 1869 for Det Ørkedalske Dampskibsselskab. Solgt til Frosta Dampskibsselskab, Trondhjem i 1903 og gitt navnet «Tautra». I 1916 solgt til Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap (HSD) for 35 000 kroner og omdøpt «Fjæra».
Vénuste Niyongabo
Vénuste Niyongabo (født 9. desember 1973 i Vugizo) er en burundisk friidrettsutøver. I 1996 ble han olympisk mester på 5000 meter, selv om han bare hadde løpt distansen to ganger tidligere.
Niyongabo, som tilhører tutsifolket, gjorde seg først bemerket i 1992, da han tok sølv på 1500 meter i junior-VM. I VM 1993 i Stuttgart ble han slått ut i semifinalen på 1500 meter. Niyongabo ble etter hvert en av verdens beste 1500-meterløpere, og vant flere store stevner i årene 1994 og 1995. I VM 1995 i Göteborg tok han bronse, bak Noureddine Morceli og Hicham El Guerrouj.
Foran OL 1996 i Atlanta var Niyongabo blant favorittene på 1500 meter, men han overlot startplassen til sin landsmann og trener Dieudonné Kwizera. Kwizera hadde ikke kunnet delta i 1988 og 1992, fordi landet den gang ikke hadde noen nasjonal olympisk komité. Begge tjente på dette: Kwizera fikk endelig sin OL-deltakelse, og Niyongabo vant svært overraskende 5000-meterløpet, etter at han hektet av samtlige konkurrenter på sisterunden.
De følgende årene slet Niyangabo med flere skader, og nådde ikke opp til sitt tidligere prestasjonsnivå. Han forsøkte å forsvare olympiatittelen i Sydney fire år senere, men ble slått ut etter å ha blitt nummer 15 i sitt semifinaleheat.
Eaten Alive (sang)
«Eaten Alive» var tittelkuttet på Diana Ross' album fra 1985. Låta er skrevet av Bee Gees sammen med Michael Jackson, sistnevnte synger sammen med henne på låta. Eaten Alive ble ingen hit for Diana Ross verken i England (nr. 71) eller i USA (nr. 77), men det gikk bedre i bl.a. Tyskland hvor den nådde en 38.-plass.
Johanne Regine Reimers
Johanne Regine Reimers (Juell ) (født 17. oktober 1847 med etternavn Elvig, død 29. april 1882) var en norsk skuespiller. Hun debuterte i 1865 i Bergen og kom i 1866 til Christiania Theater, hvor hun var en av de bærende krefter. Hun ble landets første store realistiske skuespillerinne, og hennes største rolle var en temperamentsfull og virkelighetsnær Nora i Et dukkehjem.
Hun var først gift med skuespilleren Mathias Juell, og sammen fikk de datteren Johanne Dybwad. Senere ble hun gift med Arnoldus Reimers, kort tid etter bryllupet fikk hun kreft og døde bare 34 år gammel. Hun er begravet på Vår Frelsers gravlund i Oslo.
987 Wallia
987 Wallia (foreløpig betegnelse: A922 UB eller 1922 MR) er en stor hovedbeltesasteroid fra de ytre områdene av asteroidebeltet, omtrent 52 kilometer i diameter. Den ble oppdaget 23. oktober 1922 av astronomen Karl Reinmuth ved Heidelberg-observatoriet i Sør-Tyskland. Det er en D- og T-type asteroide. Den har en rotasjonsperiode på 10,1 timer og viser en uvanlig trinomial lyskurve. Den ble oppkalt etter et vanlig tysk kvinnelig navn, uten tilknytning til oppdagerenes samtidige tilfeldig hentet fra en almanakk.
Bane og klassifisering
Wallia tilhører ikke noen av asteroidefamiliene av hovedbeltets bakgrunnspopulasjon når den hierarkiske klyngemetoden brukes på de rette orbitalelementene. Den kretser rundt solen i det ytre asteroidebeltet i en avstand på 2,4–3,9 AE(semi-hovedakse på 3,14 AE). Den bruker 5 år og 7 måneder (2.031 dager) rundt solen. Banen har en eksentrisitet på 0,24 og en helling på 9 ° i forhold til ekliptikken.
Navngivning
Asteroiden fikk navnet "Wallia", etter et kvinnelig navn plukket fra almanakken Lahrer Hinkender Bote, publisert i Lahr i Sør-Tyskland. Det var en veldig populær almanakk, spesielt i den alemannisk-talende regionen fra slutten av det 16-tallet til tidlig på 1900-tallet. Kalenderdelen inneholder høytidsdager, datoene for viktige messer og astronomiske hendelser. Reinmuth hadde problemer med å finne på egende navn på grunn av sine mange asteroideoppdagelser(nesten 400), derfor valgte han navn fra denne kalenderen. Andre eksempler på navn på asteroider han hentet fra samme almanakk er 913 Otila, 994 Otthild, 997 Priska og 1144 Oda.
Det moderne gjennombrudd
Det moderne gjennombrudd fant sted omkring 1870, og er en periodisk betegnelse på hvordan nasjonalromantikken og poetisk realisme ble avløst av realismen i litteratur og kunst. Det moderne gjennombruddet ble innvarslet med de berømte forelesningene Georg Brandes holdt fra 1871, der han insisterte på at kunstnere fra nå av skulle «sette problemer under debatt». Flere norske litterære verk ble produsert i denne perioden. Blant annet har Amalie Skram skrevet flere romaner som har bidratt til det moderne gjennombruddet. Bøkene hennes er virkelighetsnære, ærlige og skildrer triste menneskeskjebner.
987 Wallia
Fysiske egenskaper
I den Tholen- og SMASS-lignende taksonomien til Small Solar System Objects Spectroscopic Survey (S3OS2) er Wallia henholdsvis en T-type og D-type asteroide. De ganske mørke D-typene asteroider er vanlige i det ytre hovedbeltet og blant Jupiters trojanske befolkning.
Rotasjonsperiode
I oktober 2011 ble det oppnådd en rotasjonslyskurve av Wallia fra fotometriske observasjoner av de italienske amatørastronomene Giovanni Casalnuovo og Benedetto Chinaglia ved Eurac-observatoriet (C62) i Syd-Tirol. (De begynte også å observere ved Filzi-observatoriet (D12) som ligger sør for Bolzano). Lyskurveanalyse ga en veldefinert rotasjonsperiode på 10,0813 ± 0,0003 timer med en lysstyrkeamplitude på 0,18 ± 0,02 styrke (U = 3). I motsetning til den vanlige bimodale formen, viser kurven for Wallia tre minima og tre maxima. Observatørene spekulerer i at den uvanlige formen på lyskurven kan skyldes enten kroppens spesielle morfologi eller tilstedeværelsen av en liten følgesvenn (asteroidens mulige binære status har ikke blitt nevnt siden).
Resultatene erstatter tidligere observasjoner av Jacques Montier, samt av Andrea Ferrero (2011), René Roy (2008), L.A. Cieza og L.N. Ciliberti (1999), og Claes-Ingvar Lagerkvist (1979) med periodebestemmelser mellom 10 og 10,5 timer.
Diameter og albedo
Ifølge undersøkelsene utført av den japanske Akari-satellitten og NEOWISE-oppdraget fra NASAs Wide-field Infrared Survey Explorer, måler Wallia mellom 51,96 ± 0,77 og 52,651 ± 0,357 kilometer i diameter og overflaten har en albedo mellom 0,126 ± 0,005 og 0,144 ± 0,020. Den infrarøde astronomiske satellitten IRAS gir en høyere albedo på 0,1765 ± 0,009 og følgelig en mindre diameter på 43,67 ± 1,0 kilometer, mens Collaborative Asteroid Lightcurve Link antar en albedo på 0,1485 og får en diameter på 43,41 km basert på en absolutt størrelse av 9,5. I 2004 og 2012 var Wallia også utsatt for to asteroide okkulasjoner (når asteroiden passerer foran en fjern stjerne, noe som gir mulighet for av andre typer observasjoner). Målingene var imidlertid av dårlig kvalitet i begge tilfeller og ga en best tilpasset ellipsedimensjon på henholdsvis (44,0 km × 44,0 km) og (52,0 km × 52,0 km).
Thor Tjøntveit
Thor Kristen Tjøntveit (født 28. juli 1936, død 3. mars 2017 i Frankrike ) var en norsk forretningsmann og flyger som ble landskjent da han etablerte charterselskapet Trans Polar.
Etter å ha tatt flysertifikat fløy han først for Widerøe før han emigrerte til USA i 1961 og virket som flyger i Alaska. Han ble amerikansk statsborger i 1967. Tilbake i Norge etablerte han charterselskapet Trans Polar i 1971. Han opererte med innleide fly fra Aer Lingus og gikk konkurs etter bare ni måneders drift. Trans Polar-konkursen var en tid Norges største med 33 millioner kroner i utestående fordringer. I 1972 etablerte han et nytt flyselskap, Norwegian Overseas Airways, men fikk ikke driftstillatelse og flyttet selskapet til Bangladesh uten at det ble noen aktiv flyvirksomhet der.
Na ostrije
Na ostrije (originaltittel: На острие) er en russisk film fra 2020, regissert av Eduard Bordukov.
Hans Abramson
Hans Ebramson, egentlig Hans Erik Vilhelm Abramsson (født 5. mai 1930 i Stockholm, død 9. juni 2012) var en svensk regissør og manusforfatter. Abramson arbeidet som regiassistent ved Hälsingborgs Stadsteater 1952–1953 og som regissør ved Teatern i Gamla Stan 1953–1954. Han fikk sin regidebut i 1953 på sistnevnte med Büchners Woyzeck. Han var ansatt som regiassistent ved Svensk Filmindustri (SF) 1954–1956. Til TV kom han i 1956 og arbeidet som en av de første TV-teaterregissørene fram til 1962 med blant annet En handelsresandes död (1962). Han var også filmregissør ved SF 1960–1965 og teaterregissør ved Malmö stadsteater 1963–1964.
Reinhard Bendix
Reinhard Bendix (født 25. februar 1916 i Berlin, død 28. februar 1991 i Berkeley) var en tysk-amerikansk sosiolog og statsviter.
Bendix utvandret i 1938 til USA og fikk sin utdannelse der. Han tok doktorgraden ved Universitetet i Chicago, der han også startet sin universitetskarriere. Etter å ha vært ved Universitetet i Chicago fra 1943 til 1946 var Bendix et år ved University of Colorado. Deretter flyttet han i 1947 til University of California, Berkeley der han resten av sin karriere. Først var Bendix tilknyttet universitetets sosiologiske institutt, men i 1972 flyttet han til institutt for statsvitenskap. Bendix hadde gjesteforskeropphold og tilknytninger også til utenlandske institusjoner, blant annet Columbia University, University of Oxford, Det frie universitet Berlin, Universitetet i Konstanz, Det hebraiske universitetet i Jerusalem og Universitetet i Heidelberg.
Reinhard Bendix regnes som en viktig bidragsyter til historisk sosiologi og sammenlignende politikk, men bidro også innenfor politisk teori. Han spilte også en sentral rolle som den som introduserte Max Webers tenkning i USA, da særskilt gjennom boken Max Weber: An Intellectual Portrait (1960). Andre sentrale arbeider er Work and Authority in Industry (1956), Nationbuilding and Citizenship (1964), Kings or People (1978), Force, Fate and Freedom (1984), From Berlin to Berkeley (1986) og Embattled Reason (1988–1989).
Bendix var medlem av American Academy for the Advancement of Science og ble utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Leeds, Universitetet i Mannheim og Universitetet i Göttingen. I 1986 holdt Bendix Stein Rokkan-forelesningen ved Universitetet i Bergen.
Mathias Glomnes
Mathias (eller Matias som han selv skrev navnet) Glomnes (født Eliassen 2. februar 1869 i Stryn, død 5. juni 1956 i Oslo) ble skytterkonge på Landsskytterstevnet i Steinkjer i 1906 og i Oslo i 1907. Han ble dermed den første dobbeltkonge i Landsskytterstevnets historie. Han representerte Oslo Nordre (Kristiania N.) skytterlag. Han ble den første som fikk kongepokal fra Kong Haakon VII da han vant i Steinkjer, og året etter i Oslo ble også premien delt ut av Kong Haakon personlig. På premieutdelingen som foregikk på St. Hanshaugen var også Christian Michelsen og Gunnar Knudsen samt en rekke andre politikere og forsvarstopper til stede. Den gang kunne man kun få kongepokalen én gang, det var derfor Anders Skuterud som fikk kongepokalen i 1907, mens Glomnes fikk en sykkel, som straks fikk tilnavnet «Kongesykkelen».
Han hadde stilling som sekretær på Skytterkontoret og etablerte egen engrosforretning innen frukt og hermetikk.
Han var formann i Oslo Nordre skytterlag i 25 år, og medlem i Oslo skyttersamlags styre i 28 år. Han er hedret med forjenstmedalje fra både lag, samlag og skyttervesenet, samt fra de nordiske lands skytterorganisasjoner.
Sønnen Sverre Glomnes ble skytterkonge i 1933. Datteren, Elfrida Glomnes (f. 14. oktober 1906, d. 21. mars 1984), giftet seg med motstandsmann og historiker Einar Høigård. Etternavnet stammer fra gården Glomnes i Oppstryn i Stryn kommune.
Ven Conmigo
Ven Conmigo (norsk: Bli med meg) er den første offisielle singelen fra den puertoricanske reggaetonartisten Daddy Yankee, sammen med bachataartisten Prince Royce, fra Daddy Yankees sjette studioalbum, Prestige (2012). Singelen ble utgitt for radio 12. april 2011, og for digital nedlasting 19. april 2011. Sangen er produsert av Musicólogo og Menes (Los de La Nazza).
Musikkvideo
Musikkvideoen for Ven Conmigo ble filmet i Miami, og ble regissert av Carlos Pérez.
Videon hadde premiere 3. juni 2011. I videoen befinner Daddy Yankee og Prince Royce seg i et lagerhus sammen med dansende kvinner. Musikkvideon var en av de mest sette videoene på YouTube dagene etter premieren.
Remix
En engelsk versjon av sangen ble spilt inn. Den har med R&B/Latin-sangeren Elijah King og Adrienne Bailon i tillegg til Daddy Yankee og Prince Royce. Teksten er skrevet av Ne-Yo og Daddy Yankee.
Se også
Lovumba (Daddy Yankee)
Taroko nasjonalpark
Taroko nasjonalpark (tradisjonell kinesisk: 太魯閣國家公園; pinyin: Tàilǔgé gúojiā gōngyuán) er en av Republikken Kinas seks nasjonalparker, og er oppkalt etter Taroko-ravinen den omringer. Nasjonalparken strekker seg over fylkene Hualien, Taichung og Nantou på Taiwan.
Parken ble opprinnelig oppretta som Tsugitaka Taroko nasjonalpark (次高タロコ国立公園 Tsugitaka Taroko kokuritsu kōen) av Taiwans generalguvernør 12. desember 1937 mens Taiwan var en av Keiserriket Japans kolonier. Etter at Japan tapte andre verdenskrig tok Kuomintang-regjeringa over styringa av Taiwan, og nasjonalparken ble avslutta. Den ble ikke gjenoppretta før 28. november 1986.
Brun høstmåler
Brun høstmåler (Operophtera brumata (Linnaeus, 1758)) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Larven til sommerfuglen er blant artene som også kalles lauvmakk eller lauvmark.
Utseende
Hos frostmålere har hunnen ofte reduserte eller mangler vinger. Hunnen til liten frostmåler kan ikke fly, vingene er bare små utvekster på 2-3 millimeters lengde. Hannens forvinger er lys-brune med et mørkt, bredt band på midten og ellers med en svakt rødaktig fargenyanse. Bakvingene er lysere og mer jevnt brunhvitt farget. Vingespennet er 26-32 millimeter.
Brun høstmåler ligner blek høstmåler, men har generelt et litt mer utydelig mønster på forvingene. Bakvingene er mørkere brun-hvite.
Paul Stanley (album)
Paul Stanley er et studioalbum av Paul Stanley og var et av de fire KISS-soloalbumene som ble utgitt i 1978.
Brun høstmåler
Utseende
Larven er mørk grønn, vanligvis nesten grønnsvart. Den har tre skarpt avgrensede lyse linjer langs begge sidene av kroppen. Den skjuler seg ofte om dagen i blad som er spunnet sammen, i motsetning til fjellbjørkemålerens larve.
Levevis
Brun høstmåler har en ett-årig livssyklus, med flygetid i september og oktober. De første er normalt på vingene etter den første frostnatten. Om dagen sitter de på en trestamme eller et annet sted. Ofte tiltrekkes de lys og kan finnes i store mengder ved utelamper.
Paul Stanley (album)
Albumet nådde 40.-plass på den amerikanske Billboard-albumlisten. Det var det eneste albumet av de fire soloalbumene som hadde kun originale sanger, da alle de andre hadde en coverlåt hver.
Brun høstmåler
Levevis
Den vingeløse hunnen kryper opp langs stammen på bjørk og søker ut mot greiner og kvister. Om natten sender hun ut et feromon (luktstoff) som tiltrekker seg hannene. Paringen og eggleggingen finner sted på greiner i tretoppene. Eggene overvintrer.
Om våren klekker eggene samtidig som bjørkeløvet spirer. Larvestadiene er i juni og første delen av juli. Utvokste larver søker ned i skogbunnen. Ofte slipper de seg ned via en spinntråd. Nede i skogbunnen spinner de en kokong av spinntråd. I den tette kokongen har de sitt puppestadium. Den voksne sommerfuglen klekkes i september.
Paul Stanley (album)
Sporliste
Side 1
Side 2
Brun høstmåler
Utbredelse
Arten finnes over hele Norge. Den er meget vanlig og kan opptre i flokker både i nord og sør i landet. Masseangrep kan forekomme på bjørk i lavlandet på Østlandet. Arten er også utbredt i store deler av Mellom-Europa.
Skadedyr
Brun høstmåler kan leve på flere vertsplanter (polyfag), i motsetning til fjellbjørkmåleren. Derfor kan den opptre som skadedyr på trær i frukthager, og forårsake alvorlige skader.
Blek høstmåler
Blek høstmåler (Operophtera fagata (Scharfenberg, 1805)) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae).
Utseende
Blek høstmåler ligner brun høstmåler, men har generelt et litt mer tydelig mønster på forvingene. Bakvingene er lysere nesten hvite.
Levevis
Den vingeløse hunnen kryper opp langs stammen på løvtrær som bjørk, pil og bøk. Den søker ut mot greiner og kvister. Om natten sender hun ut et feromon (luktstoff) som tiltrekker seg hannene. Paringen og eggleggingen finner sted på greiner i tretoppene. Eggene overvintrer.
Om våren klekker eggene samtidig som løvet spirer. Larvestadiene er i juni og første delen av juli. Larven skjuler seg ofte om dagen i blad som er spunnet sammen. Utvokste larver søker ned i skogbunnen. Ofte slipper de seg ned via en spinntråd. Nede i skogbunnen spinner de en kokong av spinntråd. I den tette kokongen har de sitt puppestadium. Den voksne sommerfuglen klekkes om høsten.
Utbredelse
Blek høstmåler er utbredt i lavlandet over hele det sørlige Norge og finnes nord til Troms. Arten er også utbredt i store deler av Europa og østover i Asia.
Skadedyr
Blek høstmåler har bjørk som sin viktigste vertsplante og kan opptre med masseangrep. Dens betydning som skadedyr i Norge er uklar.
Lerkeknoppvikler
Lerkeknoppvikler (Spilonota laricana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
Utseende
En middelsstor (vingespenn 12-17 millimeter) vikler. Arten ligner sterkt på epleknoppvikler (Spilonota ocellana) og har tidligere vært betraktet som en type av denne. Forvingen er gråbrun med et bredt, lysere grått tverrbånd i midten. Det er gjerne to mørkere flekker ved vingens bakkant og én flekk i den ytterste delen av vingen. Bakvingen er lyst gråbrun.
Levevis
Larvene utvikler seg i spinn på baret av lerk (Larix decidua) og vikleren flyr der denne vokser eller er plantet. Denne arten har trolig spredt seg langt videre enn det naturlige utbredelsesområdet på grunn av planting av lerk. De voksne viklerne flyr i juli-august.
Utbredelse
Den er utbredt i Mellom- og Nord-Europa, i det nordlige Asia og i Nord-Amerika. I Norge er den funnet noen få steder på Sørlandet og det sørlige Østlandet.
Barra del Chuy
Barra del Chuy er en by i Rocha-departementet i det sørøstlige Uruguay. Byen har 370 innbyggere.
Befolkning
Barra del Chuy har 370 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:
Freia Melkesjokolade
Freia Melkesjokolade er et registrert varemerke for en melkesjokolade med hovedingrediensene sukker, tørrmelk og 30% kakao i form av kakaosmør og kakaomasse. Sjokoladen produseres og markedsføres av Mondelēz som er eier av varemerkerettighetene.
Produktet ble lansert i 1906 under navnet Freia Melkechokolade og endret navn til Norsk Melk-chokolade 1916 og Norsk Melk Chockolade i 1920 før den fikk dagens navn i 1945. I 1980 utgjorde den 11 % av landets sjokoladekonsum, og fikk slagordet «Et lite stykke Norge».
Freia Melkesjokolade produseres i plater av ulike størrelser, samt i rull med navnet Melkerull. Sjokoladen har gul emballasje med illustrasjon av kyr på en setervoll. Den blir produsert ved Mondelēz sin fabrikk på Rodeløkka i Oslo.
Antigonos II Gonatas
Antigonos II Gonatas (gresk: Ἀντίγονος B΄ Γονατᾶς; født 319 f.Kr. – død 239 f.Kr.) var en mektig hersker som slagkraftig etablerte antigoniddynastiet i kongeriket Makedonia og ble kjent for hans seier over keltisktalende barbarer som invaderte Balkan.
Antigonos Gonatas ble født en gang i 319 f.Kr., antagelig i Gonnoi i Thessalia, om ikke Gonatas er avledet fra en jernplate som beskyttet knærne (gresk: gonu, flertall gonatos). Han var i slekt med de mektigste diadokene, generalene etter Aleksander den store og som delte hans veldige rike mellom seg etter hans død i 323 f.Kr. Antigonos' far var Demetrios I Poliorketes, igjen sønn av Antigonos I Monofthalmos som han ble oppkalt etter. Hans mor var Fila, datter av den mektige Antipatros. Sistnevnte kontrollerte Makedonia og Hellas og ble anerkjent som regent av Aleksanders rike som i teorien forble forent. I dette året døde imidlertid Antipatros, noe som førte til kriger for landområder og dominans.
General hos sin far
Karrierene til Antigonos' bestefar og far viste store svingninger i deres framgang og tilbakegang. Etter å ha kommet nærmere enn noen andre i å gjenforene riket til Aleksander, ble Antigonos I Monofthalmos beseiret og drept i det store slaget ved Ipsos i 301 f.Kr. og området han tidligere kontrollerte ble fordelt mellom hans fiender, Kassandros, Ptolemaios, Lysimakhos, og Selevkos.
Skjebnen til Antigonos Gonatas, nå 18 år, var nært knyttet til hans fars skjebne. Demetrios I Poliorketes klarte å unnslippe fra slaget ved Ipsos med 9000 soldater. Sjalusi blant seierherrene førte til at han kunne gjenvinne mye av den makten som hans far hadde tapt. Han erobet Athen og mye av Hellas, og i 294 f.Kr. hadde han tatt tronen i Makedonia fra Aleksander V, den tredje og yngste sønnen til Kassandros.
Ettersom Antigonos Gonatas var barnebarn av Antipatros og nevø av Kassandros via sin mor, bidro hans tilstedeværelse å forlike tilhengerne av de tidligere kongene til styret til hans far.
I 292 f.Kr., mens Demetrios drev krigføring i greske Boiotia, fikk Gonatas høre at Lysimakhos, herskeren av Trakia og sin fars fiende, hadde blitt tatt til fange av Dromikaetes, en konge av getere ved Donaus nedre løp. I håp om å overta Lysimakhos' områder i Trakia og i Anatolia, delegerte Demetrios kommandoen av sine styrker i Boiotia til Gonatas og marsjerte øyeblikkelig nordover. Mens han var borte gikk folket i Boiotia igjen i opprør, men ble beseiret av Antigonos Gonatas som klemte dem inne i Theben.
Etter ikke å ha klart å vinne fram i sitt militære hærtokt i Trakia, dro Demetrios sørover igjen og deltok i sønnens beleiring av Theben. Da folket i byen forsvarte seg med stor stahet, tvang Demetrios sine soldater til angripe byen til tross for det førte til store tap og selv uten store håp om seier. Det ble sagt Antigonos Gonatas ble frustrert over de store tapene og spurte sin far: «Hvorfor, far, skal vi la disse livene bli unødvendig kastet vekk?» Demetrios svarte: «Vi trenger ikke fø på døde.» Han viste tilsvarende liten respekt for sitt eget liv og ble hardt såret ved beleiringen da en nagle rammet ham i nakken.
I 291 f.Kr. erobret Demetrios endelig byen etter å ha brukt rambukker og beleiringsmaskiner for å bryte ned murene. Kontrollen over Makedonia og det meste av Hellas var kun et skritt på vegen for hans planer om ytterligere erobringer. Hans mål var intet mindre enn å samle Aleksanders rike. Han begynte å gjøre krigsforberedelser i stor skala, beordret byggingen av en flåte på 500 skip, mange av dem i en størrelse som tidligere knapt hadde vært sett.
Disse forberedelsene og den opplagte hensikten bak dem, alarmerte de andre kongene, Ptolemaios I Soter, Lysimakhos, og Pyrrhos av Epirus, som umiddelbart gikk inn i en allianse. Våren 288 f.Kr. kom Ptolemaios' egyptiske flåte fram til Hellas, hisset opp de greske byene til opprør, og på samme tid angrep Lysimakhos Makedonia fra øst mens Pyrrhos gjorde det samme fra vest. Demetrios etterlot Antigonos Gonatas med kontrollen i Hellas mens han selv skyndte seg tilbake for å forsvare Makedonia.
Makedonerne selv hadde for lengst fått avsky for Demetrios' arroganse og store kostnader, og var ikke innstilt på å kjempe en vanskelig krig for ham. I 287 f.Kr. erobret Pyrrhos den makedonske byen Verroia, og Demetrios' hær deserterte og gikk over til ham. Pyrrhos hadde stort ry i Makedonia for sin tapperhet etter krigene i Italia. Ved dette følte Filia, Antigonos' mor, at situasjonen var blitt for vanskelig og drepte seg selv med gift. Samtidig gjorde Athen opprør, og Demetrios vendte om for å beleire byen. Snart mistet han tålmodigheten og besluttet å gjøre et langt mer dramatisk grep. Han lot Antigonos Gonatas sitte med krigen i Hellas, og samlet alle sine skip og dro ut i 288 f.Kr. med 11 000 infanterister og sitt kavaleri for å angripe Karia og Lydia i Anatolia, provinser som tilhørte Lysimakhos.
Krigen mot barbarer
I 285 f.Kr. var Demetrios blitt brutt ned av sin fruktløse krigføring og overga seg til sist til Selevkos I Nikator. Han skrev til sin sønn og sine hærførere i Athen og Korint for å fortelle dem at fra nå av måtte de betrakte ham som en død mann og overse alle andre brev de måtte få med hans underskrift segl. Makedonia hadde imidlertid blitt delt mellom Pyrrhos og Lysimakhos, men ikke lenge etter ble de to allierte uenige, og til sist fordrev Lysimakhos den andre og tok over hele kongedømmet.
Etter at hans far var tatt til fange, viste Antigonos seg som en pliktfull sønn. Han skrev til alle kongene, særlig Selevkos, og tilbød å overgi alle de områdene han kontrollerte og foreslo seg selv som gissel for å få sin far løslatt, men uten resultat. I 283 f.Kr. døde Demetrios i fangenskap i Syria, 55 år gammel, etter sigende drakk han seg til døde. Da Antigonos hørte at hans fars levninger ble fraktet til ham, dro han til sjøs med hele sin flåte, møtte Selevkos' skip i nærheten av Kykladene, overtok levningene som ble ført til Korint under en stor seremoni. Deretter ble levningene gravlagt i byen Demetrias i Thessalia som hans far hadde grunnlagt.
I 282 f.Kr. erklærte Selevkos krig mot Lysimakhos og det neste året beseiret og drepte ham i slaget ved Korupedion i Lydia. Deretter krysset han over til Europa for å gjøre krav på Trakia og Makedonia, men Ptolemaios Keraunos, en forvist sønn av Ptolemaios I Soter, myrdet ham og klarte deretter å overbevise makedonerne om gjøre ham til deres konge. Det var antagelig på denne tiden at Antigonos Gonatas besluttet at det var på tide å begynne å gjenvinne sin fars kongedømme. Han marsjerte nordover, men hans hær ble beseiret av Keraunos' makedoniske hær.
Keraunos' suksess var derimot av kort varighet. Vinteren 279 f.Kr. kom stor mengde keltisktalende barbarere nordfra og invaderte Makedonia. De knuste Keraunos' hær, drepte ham og i to år herjet de rundt i landet. Etter å ha plyndret Makedonia dro de sørover og inn i Hellas. Antigonos Gonatas samarbeidet om forsvaret av Hellas mot barbarene, men det var kontingenten fra Aitolia som tok ledelsen i forsvaret mot gallerne. I 278 f.Kr. sto en gresk hær med en stor andel fra Aitolia imot gallerne ved Thermopylene og ved Delfi, påførte angriperne store tap og tvang dem til å trekke seg tilbake.
Det var under disse fordelaktige jærtegn at hans sønn og etterfølger, Demetrios II Aitolikos ble født av Fila, hans hustru og niese, og dessuten datter av Selevkos I Nikator. Antigonos Gonatas var rundt 37 år gammel da han giftet seg med sin unge niese Fila, som antagelig var rundt 18 år. Demetrios II Aitolikos ble hans eneste legitime barn. Antigonos hadde dog en annen sønn med Demo, en athensk hetære, som het Halkynoeos og som ble født da Antigonos var i slutten av tyveårene. Begge sønnene fikk betydelig oppmerksomhet fra sin far. Han legitime sønn med Fila ble involvert i monarkiet fra tidlig av, blant annet i navnet ledet en hær mot Epirus ca 264 f.Kr. da han var rundt fjorten år.
Antigonos mot Pyrrhos
Istedenfor å utnytte sin seier, sølte Pyrrhos den bort. Han installerte seg i Aigai, Makedonias gamle hovedstad, hvor han opprettet garnison av gallere som snart kom i konflikt med befolkningen. Pyrrhos gjorde heller ikke slut på sin fiende mens han lå nede, og før denne krigen var ferdig, innledet Pyrrhos en ny ved i 272 f.Kr. ved å krysse over til Peloponnes med en stor hær. Imellom tiden hadde Antigonos samlet seg, erobret deler av Makedonia, og seilte sørover for å møte Pyrrhos igjen. Pyrrhos beleiret Sparta, men greide ikke å erobre byen til tross for sin store hær. Isteden begynte han å herje omgivelsene. Den andre viktige byen på Peloponnes var Argos. Pyrrhos klarte å komme seg innenfor bymurene, men uten krigselefantene som var for store for byportene. Befolkningen sendt bud til Antigonos om hjelp. Snart var Pyrrhos hardt presset innenfor bymurene, og da han innså at motstanden begynte å bli stor, ville trekke seg tilbake, men det oppsto forvirringen i byens trange gater, og en av krigselefantene falt sammen og blokkerte utgangen. Samtidig gikk en annen elefant amok, og Pyrrhos ble ironisk nok etter sigende rammet av en murstein kastet av en gammel kvinne og deretter drept av en av Antigonos' soldater. Da deres hærfører var død, overga hans soldater seg. Antigonos fant Pyrrhos' sønn Helenos, men behandlet ham godt og sendte ham til sist hjem til Epirus.
Den kremonidiske krig
Med tilbakeleveringen av de områder som ble tatt av Pyrrhos og med takknemlige allierte i Sparta og Argos, fikk Antigonos sikret kontrollen over Hellas og Makedonia. Han forsøkte unngå de konflikter med de greske bystatene. Han synes å ha klart å beholde et godt forhold til Antiokos I Soter, den andre herskeren av Selevkideriket i øst. Hans navnbrors kjærlighet til hans søster Stratonike ble berømt. Alliansen med Selevkideriket truet den tredje etterfølgerstaten, ptolemeiske Egypt. I Hellas var det særlig de tidligere dominerende bystatene Athen og Sparta som mislikte makedonsk overherredømme, og de to byene forent i opposisjonen mot Makedonia. I 267 f.Kr. overtalte en athener ved navn Kremonides Athen til å gå sammen med Sparta i å erklære krig mot Antigonos Gonatas. Det ble begynnelsen på den kremonidiske krig.
Gonatas svarte med å herje landområdene til Athen samtidig som byen ble blokkert av en flåte. Soldatene ødela også den hellige lunden og tempelet til Poseidon som ved innfarten til Attika. For å støtte athenerne og forhindre at Antigonos Gonatas vokste seg for sterk, sendte Ptolemaios II Filadelfos, Egypts konge, en flåte for å bryte blokaden. Selevkideriket hadde signert en fredsavtale med Egypt, men Antiokos Soters svigersønn Magas, konge av Kyrenaika (dagens Libya), overtalte Antiokos Soter til å dra fordel av krigen i Hellas til å angripe Egypt fra Koilesyria. For å forsvare seg mot angrepet fra øst, lot Ptolemaios pirater herje landområdene til Selevkiderikets kystområder mens Ptolemaios' egen hær forsvarte seg mot angrepet fra den langt sterkere selevkidehæren. Det betydde at han ikke lenger hadde ressurser til å redde Athen fra Gonatas. I 263 f.Kr. gikk Athen og Sparta med på fredsavtale etter å ha blitt slitt ned av flere år med krig og ødeleggelser av sine landområder. Antigonos Gonatas beholdt således sitt grep på Hellas.
Ptolemaios II Filadelfos fortsatte å blande seg inn i affærene i Hellas, og det førte til krig i 261. Etter to år hvor lite skjedde gikk Antiokos II Theos, den nye selevkidekongen, en militær avtale med Antigonos Gonatas, og den andre syriske krig brøt ut. Ved et kombinert angrep tapte Egypt områder i Anatolia og i Fønikia, og byen Miletos, som ble holdt av dets allierte, tyrannen Timarkos, ble tatt av Antiokos II Theos. I 255 f.Kr. gikk Ptolemaios II Filadelfos med på fredsavtale hvor han avsto land til selevkidene og bekreftet Gonatas som herre i Hellas.
Krig mot Aratos
Etter at Gonatas med hell hadde klart å slå tilbake ytre trusler mot sin kontroll over Hellas, var hovedtrusselen grekernes generelle behov for frihet. I 251 f.Kr. klarte Aratos, en ung adelsmann fra byen Sikyon, å forvise tyrannen Nikokles som hadde styrt som vasall av Antigonos Gonatas. Aratos opphevet undertrykkende lover og tilbakekalte alle som var blitt forvist. Det førte til uro og splittelse i byen. Da Aratos fryktet at Gonatas ville angripe, appellerte han byen til å bli med i det akhaiske forbund, en sammenslutning av noen mindre byer i Akhaia på Peloponnes.
Dette tilbakeslaget for Antigonos førte til et allment opprør mot Makedonia. Megara gjorde opprør og sammen med Troizen og Epidauros gikk de inn i det akhaiske forbund. Med denne økte styrken, invaderte Aratos området til Athen og plyndret Salamis. Hver athensk frimann som han tok til fange sendte han tilbake til Athen uten løsepenger for å oppmuntre dem til å bli med i opprøret. Makedonerne beholdt derimot sitt tak på Athen og resten av Hellas. Kampen mellom Aratos og Gonatas gikk inn i en stillstand, og Gonatas selv fikk ikke oppleve fortsettelsen.
Aratos døde i Aegiom, i 213 f.Kr.
Forbindelse med India
Antigonos Gonatas er nevnt i Ashokas innskrifter som en av mottakerne av den indiske keiseren Ashoka den store buddhistiske omvendelser, men ingen vestlige historiske nedtegnelser bekrefter at det har skjedd.
Funksjon (programmering)
En funksjon, subrutine eller metode er en del av et dataprogram hvor en sekvens av instruksjoner er gruppert. De kan være navngitte, eller anonyme (lambda-funksjoner). Funksjoner endrer data enten med retur-verdier, eller ved endring av pekere. Nye verdier deklarert inne i funksjonen er oftest bare synlig (privat) i funksjonens omfang.
Virkemåte
Funksjonskall er mer kompliserte enn hopp. Mens hopp utføres med en enkelt jump- eller branch-prosessorinstruksjon, krever funksjonskall ekstra programvare:
991 McDonalda
991 McDonalda er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Themis. Den ble oppdaget den 24. oktober 1922 av Otto Struve fra Yerkes Observatory i Williams Bay. Den er oppkalt etter McDonald Observatory i Texas, som igjen er oppkalt etter bankieren William Johnson McDonald.
Troje
Troje (originaltittel: Трое) er en russisk film fra 2020, regissert av Anna Melikjan.
Handling
Zlata bor i Moskva hvor hun arbeider som psykolog og forfatter for en rekke motiverende videoer. Hun tror at hun og Sasha har et fantastisk ekteskap, men dessverre har de aldri fått barn sammen.
Men Sasha har i all hemmelighet møtt Veronica, som bor i St. Petersburg, arbeider som reiseleder, og er glad i poesi. Når Sasha forsøker å begå selvmord ved drukning, men Veronica hjelper ham med å komme seg opp av vannet. Sasha slites deretter mellom sine forskjellige roller, to byer og to helt forskjellige kvinner.
Neadekvatnyje ljudi 2
Neadekvatnyje ljudi 2 (originaltittel: Неадекватные люди 2) er en russisk film fra 2020, regissert av Roman Karimov.
Handling
Kristina bor sammen med Vitalij, men deres syn på verden er veldig lite sammenfallende.
Kristina bruker veldig mye tid på husarbeid. Men han er i mellomtiden mer og mer opptatt på grunn av jobb, spesielt etter at en ny assistent dukker opp ved kontoret hans.
Frederik Andersen
Frederik Andersen (født 2. oktober 1989 i Herning) er en dansk ishockeymålvakt som spiller for NHL-laget Toronto Maple Leafs.
Han spilte tidligere for Anaheim Ducks i NHL, Frölunda HC i SHL og på lavere nivåer for Frederikshavn White Hawks og Herning Blue Fox i Danmark.
Solveigs sang
«Solveigs sang» av Edvard Grieg er en sang som inngår i scenemusikken Peer Gynt som Grieg skrev til Henrik Ibsens teaterstykke Peer Gynt i 1874–1875 (op. 23, der «Solveigs sang» er stykke nr. 19). Sangen finnes også i ren instrumentalversjon som fjerde sats i ''Peer Gynt-suite nr. 2, op. 55 utgitt 1893 og i samlingen 6 sanger med orkester'', EG 177, utgitt i 1896.
Frederik Andersen
Han ble først draftet av Carolina Hurricanes som 187. spiller i NHL Entry Draft 2010, men avslo en kontrakt med dem i 2012. Samme år ble han draftet av Anaheim Ducks i NHL Entry Draft 2012 som 87. spiller og skrev kontrakt med dem og ble den første danske målvakten i NHL.
Solveigs sang
Besetning
I sceneversjonen (op. 23 nr. 19) er instrumentasjonen sangsolist og et orkester bestående av 2 fløyter, 2 klarinetter og strykere.
Frederik Andersen
Han har representert Danmark under Ishockey-VM 2010 (elitedivisjonen), Ishockey-VM 2012 (elitedivisjonen) og Ishockey-VM 2015 (elitedivisjonen), samt kvalifiseringskampene til Vinter-OL 2014.
Solveigs sang
Besetning
I instrumentalversjonen fra 1893 (Peer Gynt-suite nr. 2, op. 55, nr. 4) er instrumentasjonen: 2 fløyter, 2 klarinetter, 2 valthorn, harpe og strykere.
I 1893 ble det også utgitt versjoner for 2- og 4-hendig piano.
Musikken
«Solveigs sang» hører i skuespillet til 4. akt, scene 10, «høyt oppe mot nord». Scenen beskriver Solveig sittende utenfor hytteveggen med rokken. Hun har nå blitt en middelaldrende kvinne, men venter ennå på gjensynet med Peer Gynt. Peer Gynt derimot, har nettopp (scene 9) blitt lurt og ranet i ørkenen av Anitra, og har konstatert at «kvinnene, -det er en skrøpelig slekt!»
Inspirasjonen til «Solveigs sang» skal Grieg ha funnet i folkesangen: «Hva mine sanger nu angår, tror jeg ikke selv at de i alminnelighet er influert av folkesangen i noen vesentlig grad. Dog er dette tilfelle hvor lokalkoloritten måtte spille en hovedrolle, som f.eks. i Solveigs sang. Men denne er kanskje den eneste av mine sanger hvor en efterligning av folkevisen lar seg påvise.»
Etter hvert av versene følger et lysere parti i varianttonearten A-dur markert Allegretto tranquillamente (ganske livlig, stille). Disse partiene har ingen tekst men nynnes av Solveig. Taktarten er 3/4-takt i motsetning til 4/4 i tekst-partiene, og har en danseaktig karakter.
Stykket innledes og avsluttes med en melodi i unisone strykere.
Litteratur
Solveig's Song
992 Swasey
992 Swasey er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget den 14. november 1922 av Otto Struve fra Yerkes Observatory i Williams Bay. Den er oppkalt etter Ambrose Swasey, produsent av astronomiske instrumenter, og sammen med forretningspartneren Worcester Reed Warner grunnlegger av Warner and Swasey Observatory.
Ørakerhallen
Ørakerhallen eller Øraker idrettshall er en idrettshall i Oslo. Hallen er hjemmebane for Ullern Basket og Ullern Håndball. Hallen ligger bak Øraker skole på Øraker i Oslo.
Hallen ble pusset opp i 2010. Adressen er Lilleakerveien 60. Hallen er handicaptilpasset, og har handicapparkering rett utenfor inngangen.
Hallen har spillflater merket for badminton, basketball og håndball.
Luna-bøkene
Luna-bøkene (Gyldendals Luna-bøker) var en bokserie med fantasy-litteratur som ble utgitt av Gyldendal Norsk Forlag fra slutten av 1970-tallet til slutten av 1980-tallet.
Bøkene var, i likhet med Lanterne science fiction, uinnbundet, og med et svart omslag. De var beregnet på barn og ungdom, og presenterte flere sentrale verk innen genren i norsk oversettelse, blant annet C.S. Lewis' Narnia-bøker, og Ursula K. Le Guins Jordsjø-trilogi.
Gyldendal startet på 2000-tallet en ny serie kalt Lunapocket, der forlaget utga på nytt en del bøker fra den opprinnelige serien Luna-bøker.
Harry Holm
Harry Holm (født 14. september 1902, død 25. desember 1987) var en dansk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen. Holm ble olympisk mester i turn under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det danske laget som vant lagkonkurransen i fritt system med 51,35 poeng foran Norge med 48,55. Det var kun de to lagene som deltok i konkurransen.
Ungarn under Sommer-OL 1976
Ungarn under Sommer-OL 1976. 178 sportsutøvere fra Ungarn deltok i sytten grener under Sommer-OL 1976 i Montréal. Laget kom på tiendeplass på den uoffisielle medaljestatistikken med fire gull-, fem sølv- og tretten bronsemedaljer. Fekteren Jenő Kamuti var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Eivind Berggrav
Eivind Berggrav (født 25. oktober 1884 i Stavanger, død 14. januar 1959 i Oslo) var en norsk luthersk teolog som var biskop i Oslo (1937-1951) og Hålogaland (1928-1937). Han er kjent for sitt brede forfatterskap, motstandsarbeid under andre verdenskrig og for sitt økumeniske arbeid.
Bakgrunn og familie
Han ble født Eivind Josef Jensen, men byttet siden navn til Eivind Berggrav-Jensen og i 1917 til Eivind Berggrav. Berggrav var elev ved Kongsgård skole i Stavanger. Som sin far – senere statsråd og biskop Otto Jensen – studerte han teologi og ble prest.
Berggrav var gift med Kathrine Seip, datter av presten Jens Lauritz Arup Seip. Kathrine Seip var søster til Didrik Arup Seip og Hans Seip. Han var far til senere departementsråd ved Statsministerens kontor Dag Berggrav. Eivind Berggrav og Didrik Arup Seip var nære venner.
Virke
1928–1937 var han biskop i Hålogaland bispedømme, og 1937–51 i Oslo bispedømme. Berggrav var formann i Det Norske Bibelselskap i hele 17 år, fra 1938 til 1955.
Berggrav var en populær forfatter; hans bok Spenningens land (1937) om opplevelser i Nord-Norge ble solgt i 50 000 eksemplarer på to måneder og ble årets bestselger. Fra 1909 til sin død redigerte han tidsskriftet Kirke og kultur.
I oktober 1916 deltok Berggrav, svogeren Didrik Seip og Halvdan Koht på stiftelsesmøtet på Jessheim for Østlandsk Reisning som arbeidet for å styrke det østlandske innslaget i landsmålsnormalen. Otto Jensen støttet initiativet. Seip var blant annet opptatt av å fornorske riksmålet. «Vi østlendinger kjenner ikke igjen målet vårt i den landsmålsnormalen som bygger på Ivar Aasens verk,» sa Berggrav. Han ble valgt til bevegelsens formann, og de frilynte ungdomslagene meldte seg kollektivt inn. Få år senere hadde Østlandsk Reisning rundt 10.000 medlemmer. Tanken var at østlandsdialektenes historiske oppgave var å tjene som brobygger i språkstriden ved å fremme de radikale, valgfrie formene fra 1917-rettskrivningen, og sørge for fornorsking av østlandske stedsnavn. Berggrav satt som formann til Østlandsk Reisning la ned i 1926.
Berggrav regnes som en av det 20. århundres betydeligste norske kirkeledere. Hans sterke posisjon skyldtes blant annet hans intellektuelle vidd og brede kirkelige og kulturelle orientering.
I Oslo er han beæret med en byste ved Kommandør T. I. Øgrims plass utenfor Bibelselskapets hovedkontor i Bernhard Getz' gate 3.
Rasmus Høgset
Angelo Rasmus Høgset er en norsk musiker og sanger. Han deltok i Melodi Grand Prix 2001 med låten «Looking for Love». Han ga ut albumet Generations i 1998 sammen med faren, Carl Høgset. Han jobber mye med musicaler og teater, blant annet som sanger i Les Misérables på Det Norske Teatret. Høgset er utdannet ved Royal Academy of Music i London og jobber ved siden av musikken med eventmarketing.
Eivind Berggrav
Andre verdenskrig
Berggrav var en av flere samfunnstopper som gjorde seg bemerket ved krigsutbruddet i 1940. Berggrav hadde oppholdt seg i Finland etter at vinterkrigen var slutt og befant seg i Helsinki 9. april. Han kom til Stockholm 9. april og ble der anbefalt å reise til Hamar for å slutte seg til regjeringen som hadde flyktet fra Oslo. Han reiste i stedet til Oslo 10. april og fikk der høre om Quislings radiotale kvelden før. Berggrav mente at Quisling måtte fjernes så raskt som mulig for å avverge borgerkrig. Berggrav sendte straks etter invasjonen rundskriv til prestene i bispedømmet med anmodning om å utføre sin prestegjerning med ro og besindighet. I ukene etter invasjonen hadde han møter med ledende personer i Oslo blant annet Didrik Arup Seip (da rektor ved Universitetet i Oslo), høyesterettsjustitiarius Paal Berg, Gunnar Jahn og fylkesmann Christensen.
Han spilte en viktig rolle ved opprettelsen av Administrasjonsrådet og var med på Riksrådsforhandlingene frem til 17.6. På grunn av sin rolle i forbindelse med Administrasjonsrådet, et par radiotaler han holdt og en tur til Nordmarka hvor han med ropert oppfordret de norske styrkene til å legge ned våpnene, satt mange nordmenn igjen med et inntrykk av at han samarbeidet med okkupasjonsmakten. Han ble derfor utsatt for kritikk i sin samtid, blant annet fra kirken selv. Etter krigen var det flere som kritiserte hans handlinger i krigens første dager.
Etter hvert ledet han sterk kirkelig motstand mot den nazistiske kirkeordningen. Berggrav spilte en sentral rolle i Kirkekampen under krigen. Utformingen av bekjennelsesskriftet Kirkens grunn med dets kompromissløse avstandtaken fra Quisling-styret var i vesentlige deler Berggravs verk.
Da naziregimet planla å innføre forbud mot blandingsekteskap ble Berggrav bedt om en uttalelse. Berggrav protesterte i sitt svar 9. september 1941 mot en slikt forbud på vegne av alle biskopene. Det stred mot Kirkens og kristendommens syn at ekteskap ble forbudt av rasemessige grunner, skrev Berggrav, og protesterte mot at norske borgere av jødisk opphav ble betraktet som mindreverdige mennesker. Berggrav mente han og Kirken her talte på vegne av det norske folk.
Biskop Berggrav ble som en følge av dette arrestert av Gestapo og satt i husarrest i sin egen hytte på Borgen i Asker april 1942. I samarbeid med Milorg i Asker, planla han sin egen flukt. Dette ble gjort med politivokternes medvirkning. 16. april 1945 ble han befridd av tilsammen 8 mann, hovedsakelig fra Milorg-lag 120/13311. Ifølge den nazistiske avisen Fritt Folk, ville ikke Berggrav funnet på å gjennomføre et rømningsforsøk. Dermed skulle dette vært en bortføring gjennomført av kommunistiske krefter. Politidepartementet utlovet en dusør på 10.000 kroner for opplysninger i saken.