cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Serberhytta
Fanger
Jugoslaviske partisaner hadde ikke krigsfangestatus før sommeren i 1943, da tyske Wehrmacht tok ansvaret for Austråttleiren. Flere av fangene hadde dødsdommer på seg og skulle likvideres. Miladin Jovanovic ble først dømt i Serbia for sin motstandskamp mot nazismen og eksekusjonen ble utført, men han lurte offiserene da skuddene falt på retterstedet og klarte å rømme etter noen timer da de tyske offiserene hadde forlatt stedet. Senere ble han og Vidoje Jovanovic dømt for sabotasje for nedbrenning av aggregatbrakka til tyskerne som produserte strøm på Lundahaugen. Men kvelden før eksekusjonen skulle utføres rømte guttene sammen. De nådde til slutt Rødsjøgrenda.
Fluktruten
Turen fra Ørland og inn til Rødsjøen er på fire mil. Partisanene rømte innover leia for Stjørnfjorden. De nådde Stallvik, Høybakken, Dueskar, Ny Jord og Rødsjøen. Videre transport over til Sverige ble utført av losene Ole Martin Lillemo, Hartvik Nesset og Kristoffer Lilleli. Fra Serberhytta ved Rødsjøen gikk turen innover mot Holvatnet. Sleppelva ble fulgt helt opp før de krysset grensen mot Åfjord. I luftlinje var fluktruten 20 mil, men på bakkenivå gjennom omveier ble den på hele 40 mil. De gikk 4 mil hvert døgn, 4 timer marsj og 4 timer hvile.
Turen gikk mot Verdal, de krysset de tyske grensepostene og innover mot Storlien før de nådde svenskegrensen.
Etterkrigstiden
Hytta ble restaurert på slutten av 1980-tallet, men skadene var så store av råte på mye av tømmeret av den originale hytta at ei ny hytte kom i 1990. Med hjelp av Ørland hovedflystasjon og flere ivrige lokale menn, blant de som bygde hytta i 1943, Bernhard Berg, Daniel Rødsjø og to yngre menn, Kornelius Rødsjø og Knut Ertsaas, ble det reist ei ny hytte til minnemarkeringen over jugoslavene som et bevis for ettertiden hvor stor hjelpen var for de som måtte ofre mange år av sine liv i fangenskap for å nå friheten. Det som er i hytta idag fra den originale fra krigens dager er sengebrisken, bordet, en krakk og en vedovn med historien av de som bodde i hytta i flere måneder før våren 1943 med flukten over til Sverige fant sted med de nevnte loser.
Serberhytta har ved flere anledninger vært en av 25 poster for kjentmannsmerket for Rissa kommune. Den er også representert i Norsk-jugoslavisk samband, både i Norge og Jugoslavia. Forholdet mellom serbere og folket i Rødsjøen har vært sterkt mellom disse to folkeslagene. Kontakten mellom de er blitt opprettholdt hele livet ut. Dette har ført til at historien om Rødsjøgrenda er sterkt representert i bl.a. byene Nis og Zagreb. Vidoje Jovanovic flyttet hjemover til sitt hjemland etter flukten og bodde i Montenegro. Gjennom alle år tok han imot sine venner fra Fosen, fra sitt opphold i Norge, i sin egen stue. Miladin Jovanovic bodde i Ockelbo der han ble internert da han kom til Sverige i 1943. Han gikk om igjen fluktruta 3 ganger i årene etter han forlot Serberhytta i mai 1943. Boken Når nøden er størst av Asbjørn Øksendal gir en presis historie om forløpet og etterløpet av hjelpen som guttene fikk.
Årene etter krigen har fluktruten ifra Ørland til Rødsjøen fått en minnesmarkering av den tunge og strabasiøse turen. Den har fått en egen marsj på Fosen, kalt Partisanmarsjen. Denne marsjen er en av de store turmarsjene i Trøndelag og blir arrangert hvert år.
De som bygde hytta
De som bygde hytta under andre verdenskrig var: Petter Rødsjø, Hjalmar Rødsjøsæther, Alfred Rødsjø, Daniel Rødsjø, Hans Rødsjøsæther, Martin Enebakk, Anton Rødsjø, Arne K. Rødsjø, Karl Rødsjø og John K. Rødsjø.
Hjelp til rømlinger før hytta ble bygd
De fleste fanger som rømte fra Austråttleiren, overnattet og fikk også mat og hjelp før hytta ble bygd.
Hjelpen kom fra disse: Albert og Pauline Rødsjø, Klara og Petter Rødsjø, Mathilde Bjørkvik (Rødsjø), Kornelius og Marie Rødsjø, Albert-Ingemar Rødsjø, Ågot Rødsjø, Anna Enebakk, Johanna Rødsjøsæther, Oline Rødsjø, Solveig Rødsjø, Anna Rødsjøsæther, Agnes og Elias Stormo, Ole og Anna Rødsjø, Magne og Karen Rødsjø.
Bruken av hytta idag
I etterkrigstiden er hytten blitt et av krigsminnesmerkene i Norge. Den blir også brukt til representasjon av hjelpen fangene fikk under flukten under krigen hver gang Partisanmarsjen arrangeres og ved undervisning for skoleklasser og andre besøkende. Hytta er blitt jevnlig besøkt av de som oppholdte seg i hytta under krigen og etterkommere av deres slektninger. Norsk-jugoslavisk samband arrangerer turer for tilreisende fra Jugoslavia.
Halvard Roald
Halvard Roald (født 8. januar 1913 på Vigra, død 20. september 1968 i Oslo) var en norsk kjemiingeniør og byråkrat. Roald var en markant generaldirektør i Norges vassdrags- og elektrisitetsvesen (NVE) 1960–1968.
Roald gikk ut fra NTH i 1937 og begynte i Handelsdepartementet. Senere ble han byråsjef i Industridirektoratet og statssekretær i Industridepartementet. I 1955 ble han administrerende direktør i NVE og i 1960 utnevnt til generaldirektør. Han var også i en periode leder av kringkastingsrådet.
Roald gikk av som direktør i 1968 på grunn av helseårsaker og døde etter et kort tids sykeleie samme år. Han ble etterfulgt av Vidkunn Hveding.
Lesley Gore
Hun slo igjennom som 17-åring med låten «It's my party» 1963, i Norge kanskje best kjent som «Spikre paller» med Vazelina Bilopphøggers. Denne ble etterfulgt av låter som «Judy's Turn to Cry», «She's a Fool», «You Don't Own Me» og «Maybe I Know». Typisk for Gores låter er at refrengene kommer først i sangene. Tekstene handlet så å si alltid om tenåringskjærlighet. Med tiden modnet hennes lydbilde og på sin siste hit, «California Nights» 1967 hadde hun lagt av seg det pikeaktige lydbildet og fremførte mer moden pop.
Gore var åpent homofil og etterlot seg partneren Lois Sasson. Ifølge Gores partner gjennom 33 år døde hun av lungekreft på New York Presbyterian sykehus på Manhattan i New York City.
Look for the Truth
«Look for the Truth» er en sang fra Iron Maidens tiende album The X Factor. Sangen starter rolig (som mesteparten av sangene på The X Factor) sammen med Blaze Bayleys lave stemme, men så bryter sangen ut til en kraftig og mørk sang. «Look for the Truth» er den femte sangen på albumet, og er skrevet av Blaze Bayley, Janick Gers og Steve Harris. Sangen varer i 5 minutter og 10 sekunder.
Sultplanen
Sultplanen (tysk: der Hungerplan; der Backe-Plan) var en plan utarbeidet av tyske byråkrater under andre verdenskrig for å beslaglegge mat fra Sovjetunionen og gi det til tyske soldater og sivile. Planen forutsatte folkemord ved utsulting av millioner av sovjetiske borgere etter den tyske invasjonen av Sovjetunionen i 1941 og var en del av Generalplan Ost. Tankegangen bak sultplanen var at Tyskland ikke var selvforsynt med mat, for at Wehrmacht skulle kunne føre krig, og at nazistene samtidig kunne beholde den tyske befolkningens støtte var mat fra erobrede nødvendig. Planen skapte hungersnød hvor millioner av mennesker døde.
Planen la grunnlaget for å beslaglegge mat fra sovjetisk Ukraina, og det påfølgende folkemord ved sult ble beskrevet i flere dokumenter. Blant de var ett som senere ble kjent som «Görings grønne folder», som anslo mellom 20 til 30 millioner døde russere som et resultat av «militære operasjoner og krise i matforsyningen».
Planen
Mannen bak sultplanen var Herbert Backe. Sammen med andre, blant de leder for SS, Heinrich Himmler, ledet Backe en gruppe tyske politikere som ville sikre Tysklands matforsyninger. Sultplanen kan ha blitt vedtatt omtrent så snart som Adolf Hitler uttrykte sin hensikt om å invadere Sovjetunionen i desember 1940. Den 2. mai 1941 var planleggingen langt fremskredet, og var klar for diskusjon mellom de sentrale ministeriene og Oberkommando der Wehrmachts (OKW) økonomiske kontor, ledet av general Georg Thomas. Manglende sovjetisk kapasitet for jernbanetransport, dårlige veier og mangel på drivstoff, betød at Wehrmacht selv måtte sørge for mat ved å skaffe det lokalt i områdene de erobret i den vestlige delen av Sovjetunionen. Et møte den 2. mai 1941 mellom sekretariatene ansvarlig for planlegging av logistikk for invasjonen av Sovjetunionen, så vel som andre høytstående tyske politikere, ledende statstjenestemenn og offiserer inkluderte i sin konklusjon:
Simone Stortoni
Simone Stortoni (født 7. juni 1985 i Chiaravalle) er en italiensk profesjonell landeveissyklist. Han har syklet for det profesjonelle UCI WorldTourlaget Lampre-ISD og CSF Group-Navigare, laget han ble profesjonell rytter for i 2009. Stortoni har syklet både Tour de France (en gang) og Giro d'Italia (to ganger).
Sultplanen
Planen
Det antatte overskuddet av matkorn i Den ukrainske sosialistiske sovjetrepublikk var sentralt i visjonen om et «selvforsynt» Tyskland. Hitler hadde selv slått fast at Tyskland trengte «Ukraina, så ingen igjen kan sulte oss ut som under den siste krigen». Ukraina produserte ikke nok matkorn til å kunne løse Tysklands problem. Å fjerne landbruksoverskuddet i Ukraina for å fø Tyskland krevde følgende tiltak:
Under diskusjonen av planen, bemerket Backe at Sovjet hadde en «overskuddsbefolkning» på mellom 20 og 30 millioner. Hvis den delen av befolkningen ble avskåret fra mat, kunne maten brukes for det invaderende Wehrmacht og den tyske befolkningen. Industrialisering hadde ført til en bybefolkning på mange millioner i Sovjetunionen. Store lidelser blant den sovjetiske befolkningen ble ansett som sannsynlig, med titalls millioner døde i det første året av den tyske okkupasjonen. Nøye planlagt utsulting skulle være en del av den tyske invasjonen, og de tyske planleggerne trodde at angrepet på Sovjetunionen ikke kunne lykkes uten. Ifølge Gesine Gerhard, så tyske landbrukseksperter sultplanen som en løsning på den europeiske matkrisen og en metode for å utrydde den «uønskede» sovjetbefolkningen.
Sultplanens effekt
Sultplanen forårsaket døden for millioner av innbyggere i de tysk-okkuperte områdene i Sovjetunionen. Historikeren Timothy Snyder anslår at «4,2 millioner sovjetiske borgere (for det meste russere, hviterussere og ukrainere) [ble] ble sultet ut av de tyske okkupantene i 1941–1944»". Blant ofrene var mange sovjetiske borgere med jødisk bakgrunn, som tyskerne tvangsforflyttet til gettoer, og sovjetiske krigsfanger i tysk fangenskap. Det var forbudt for sovjetiske borgere med jødisk bakgrunn å kjøpe egg, smør, melk, kjøtt eller frukt. De såkalte rasjonene for sovjetiske borgere med jødisk bakgrunn i Minsk og andre byer kontrollert av armégruppe sentrum var ikke mer enn 420 Cal om dagen. Titusenvis av sovjetiske borgere med jødisk bakgrunn døde av sult og sult-relatert sykdom vinteren 1941–1942.
De mest troverdige tallene for dødsraten blant sovjetiske krigsfanger i tysk fangenskap viser at 3,3 millioner døde, av totalt 5,7 millioner tatt til fange mellom juni 1941 og februar 1945, de fleste av dem direkte eller indirekte av sult. Av disse 3,3 millionene, så hadde 2 millioner allerede omkommet i begynnelsen av februar 1942. Det enorme antallet omkomne var resultatet av overlagt politikk for utsulting av de sovjetiske krigsfangene. De tyske planleggerne hadde anslått å fange, og derved måtte gi mat til opp mot to millioner fanger innen de første åtte ukene av krigen, altså omtrent det samme som under slaget om Frankrike i 1940. Antallet franske, belgiske og nederlandske krigsfanger som døde i tysk fangenskap var ekstremt lavt sammenlignet med antallet døde blant sovjetiske krigsfanger.
Til tross for den ekstreme dødsraten blant sovjetiske krigsfanger, som utgjorde hoveddelen av ofre for sultplanen, så ble planen aldri fullstendig iverksatt grunnet svikt i det tyske felttoget. Historikeren Alex J. Kay skrev: «hva man her har å gjøre med er planen for et program med massemord uten sammenligning i moderne historie» Bortsett fra isolerte tilfeller manglet de tyske styrkene mannskap for å kunne iverksette en matblokade av de sovjetiske byene, de klarte heller ikke å konfiskere maten. Tyskerne klarte å supplere sine kornlagre i betydelig grad, særlig fra lagre i det fruktbare Ukraina, og avskjære sovjeternes tilgang til dem. Det førte til omfattende sult i Sovjetkontrollerte områder, mest drastisk i beleiringen av Leningrad, hvor om lag en million mennesker døde. Tyskerne forsøkte også å sulte ut Kiev og Kharkiv i det tysk-okkuperte Den ukrainske sosialistiske sovjetrepublikken.. Under den tyske okkupasjonen døde om lag 80,000 av innbyggerne i Kharkiv av sult. Mangelen på mat førte også til utsulting av tvangsarbeidere og innsatte i konsentrasjonsleirer i Tyskland.
Hungersnød i andre tysk-okkuperte områder
Sultplanen, rettet mot befolkningen i Sovjetunionen, var unik, tyske okkupasjonsstyrker utarbeidet ingen tilsvarende plan mot innbyggerne av andre områder okkupert av Tyskland. Sult fant sted i andre deler av tysk-okkupert Europa, som i Hellas (over 300,000 grekere døde av sult) og i Polen (Generalguvernementet). I motsetning til i Sovjetunionen så led den polske befolkningen med jødisk bakgrunn i ulike gettoer, særlig Warszawagettoen, men også andre polske borgere var utsatt for utsulting. Raul Hilberg anslo at «i hele det okkuperte Polen døde 500,000 til 600,000 jøder i gettoer og arbeidsleire», delvis grunnet sult. Tidlig i 1943 anslo Hans Frank, den tyske guvernøren i Polen, at tre millioner polakker ville sulte som et resultat av planen. I august ble forsyningene av matkorn til Warszawa stoppet. Kun den uvanlig gode avlingen i 1943 og tyske nederlag på østfronten i 1944 reddet Polen fra hungersnød. Vest-Europa hadde tredjeplass i redistribuering av mat, Tyskland mottok mat fra Frankrike og andre okkuperte land i vest, men disse ble aldri utsatt for folkemord-lignende utsulting som i Sovjetunionen. Rundt 22,000 nederlendere døde i hungersnøden i Nederland 1944-1945, som en følge av tysk blokkering av transport av mat inn i landet.
Sommeren 1941 fikk den tyske minoriteten i Polen 2613 kcal per dag, mens polakker mottok 699 kcal og polske borgere med jødisk bakgrunn i gettoer fikk 184 kcal. Rasjonen til de polske borgerne med jødisk bakgrunn ga kun 7,5 % av daglig behov, andre polske borgeres rasjon kun 26 %. Bare rasjonene til polske borgere med tysk bakgrunn var tilstrekkelig daglig kaloribehov.
4. divisjon fotball for menn (Sogn og Fjordane)
4. divisjon fotball for menn (Sogn og Fjordane) er en liga i fotball under Sogn og Fjordane Fotballkrets. Fra 2017 heter 4. divisjon Kretsligaen. Flere lag er flyttet ned fra 3. divisjon fra 2016 i forbindelse med seriestruktur endring fra NFF, med færre lag i hver divisjon.
U.S. Route 2
US 2 binder sammen de større nordlige byene, blant annet: St. Ignace, Escanaba, Superior, Duluth, Grand Rapids, Grand Forks, Minot, Havre, Browning, Kalispell, Bonners Ferry, Sandpoint, Newport, Spokane, Davenport, Cashmere, Leavenworth, Monroe og Everett.
Saint Mary’s University of Minnesota
UnivSaint Mary's University of Minnesota  er et privat, kristent universitet i Winona i delstaten Minnesota, USA. Det ble opprettet i 1912.
Ved universitetet var det 5 566 studenter og 569 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 22 398 for studenter folkeregistrert i USA. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.
Den hellige stol
Den hellige stol eller Den apostoliske stol er betegnelsen for bispedømmet Roma og dermed pavens embete og hans tjenesteapparat.
Den hellige stol er forskjellig fra Vatikanstaten, som er en suveren stat med et territorium. Paven er imidlertid også statsoverhode for Vatikanstaten, og Den hellige stol tar hånd om forvaltningen av staten. Således akkrediteres utenlandske ambassadører til Den hellige stol istedenfor Vatikanstaten, og Den hellige stol inngår diplomatiske avtaler (konkordater) på vegne av både seg selv og Vatikanstaten. Som hovedregel er Den hellige stol part på egne vegne i avtaler om kirkelige anliggender, mens den er part på Vatikanstatens vegne i avtaler av mer praktisk art (f.eks. om samarbeid med Italia om postvesen, telefoni, myntenhet og vakthold rundt Vatikanet).
Den hellige stol, eller pavens embede, betraktes i folkeretten ofte som et suverent, ikke-statlig rettssubjekt. I folkeretten er dette det eneste tilfellet der en naturlig person i kraft av sitt embede, og så lenge han innehar dette, regnes som et folkerettssubjekt. Dermed skiller paven seg fra andre statsoverhoder, som handler for et folkerettssubjekt uten selv å være det.
Som sådan er Den hellige stol medlem eller observatør av forskjellige internasjonale organisasjoner; ved FN er Den hellige stol innvilget status som permanent observatør. Dette er ikke uomstridt, siden andre ikke-regjeringsorganisasjoner, særlig andre kirke- og trossamfunn, ikke har noen lignende status. Imidlertid er kritikken ikke lenger så sterk, siden de fleste stater anerkjenner pavens innsats for fred. Med FN-reformen fra 2004 har FNs generalforsamling innvilget Den hellige stol ytterligere rettigheter. Den hellige stol får delta i debattene på de årlige møtene, uten å måtte vente på tillatelse fra andre stater, og har også fått rett til å svare på forhold som angår Den hellige stol.
Den hellige stol har som følge av Lateranoverenskomsten adoptert italiensk lovgivning, men meddelte at den fra 1. januar 2009 ikke lenger automatisk vil gjøre dette, men vil vurdere hver lov for seg. Det er en åpning i avtalen for at Vatikanet kan reserve seg mot lover som er på kant med kirkens lære, men kirken går i slike tilfeller noe lengre enn dette.
Som eneste bispedømme i verden, ved siden av bispedømmet Roma, har bispedømmet Mainz i Tyskland også betegnelsen «den hellige stol».
Norske diplomatiske forbindelser
Norge og Den hellige stol har hatt diplomatiske forbindelser siden 1982, Den hellige stol har en representant stasjonert i Stockholm, mens nordmenn er representert via den norske ambassadør til Sveits, stasjonert ved Norges ambassade i Bern, sideakkreditert. En avtale mellom Italia og Den hellige stol sa nemlig at man ikke kan ha samme ambassadør akkreditert til Italia og til Den Hellige Stol samtidig.
Internasjonale forbindelser
Den hellige stol er aktiv i en rekke internasjonale organisasjoner, og er medlem av disse:
* Note: I 1971 sluttet Den hellige stol seg til Ikkespredningsavtalen for å gi sin «moralske støtte til de prinsipper som avtalen bygger på».
Den hellige stol er også permanent observatør til disse internasjonale organisasjonene:
* Note: Den hellige stol har vært permanent observatør til FN siden 1964, og fikk i juli 2007 alle medlemskaprettigheter, bortsett fra stemmerett. Ifølge erkebiskop Celestino Migliore, Den hellige stols faste observatør, ønsker de ikke stemmerett.
Den hellige stol er observatør ved følgende grupperinger: Den hellige stol sender en delegat til Den arabiske liga i Kairo og er æresgjest ved den parlamentariske forsamlingen til Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa.
Oppføring på UNESCOs liste
Verdensarvsteder
Eksterne lenker
Vatikán
Hawken (videospill)
Hawken er et flerspiller mech-combat FPS-videospill utviklet av Adhesive Games. Spillet fokuserer på å skape en intens kampfølelse som kan sammenlignes med å sitte på innsiden av en mech mens man må skape strategier for å ikke tape målet for spillmoduset. Spillet har fem forskjellige spillmoduser, hvor to har en «offline»-versjon.
Innhold
Hawken er et mech-basert førsteperson skytespill (FPS). Spillet er plassert på en dystopisk menneske-kolonisert planet industrialisert til randen av kollaps, hvor jakten på ressurser har blitt et slag om å overleve. Spilleren påtar seg rollen som mech-pilot, utstyrt med et med kanonlignende våpen. Ulikt mange andre FPS-spill vil ikke våpnene gå tom for ammunisjon, men vil heller bli overopphetet. Overoppheting av våpnene vil stenge alle våpnene til mechen og vil være slått av i noen sekunder. Alle «mechene» er utstyrt med 3 primær-våpen som man kan bytte om og 1 fast sekundær-våpen. I kamp kan spilleren «booste» seg fremover, «side dash» for å dukke unna forskjellige innkommende missiler og snu seg 180° for enkel retrett. Disse bevegelsesmulighetene er i spillet for å gjøre opp for hastigheten av vanlig gange. For å utføre disse forskjellige bevegelsene brukes «fuel» som sakte regenereres etter bruk.
Spillmoduser
Fem spillmoduser er i spillet etter at spillet ble lansert på Steam. Disse modusene er Team Deathmatch (TDM), Deathmatch, (DM), Missile Assault (MA), Siege og Co-oprative Bot Destruction (Co-op). TDM og Co-op har sine egne offline-versoner.
Lichtenberg rådhus
Lichtenberg rådhus (tysk: Rathaus Lichtenberg) finnes i ortsteilen Lichtenberg i Berlins administrative bydel Lichtenberg. Rådhuset ble innviet i 1898. Den røde mursteinsbygningen er oppført i nygotisk stil.
Lovens bok
Lovens bok, eller Liber Al Vel Legis er en bok som den engelske mystikeren Aleister Crowley (1875–1947) hevdet å ha mottatt som et astralt budskap fra vesenet Aiwass, 8. 9. og 10. april i 1904. Boken inneholder tre kapitler, som hver ble nedskrevet i løpet av en time om morgenene på de nevnte datoer. Det var under et besøk i Kairo i Egypt at Crowleys kone fremsa dette buskapet fra gudene mens han noterte ned lovens bok, som senere skulle bli en viktig arbeidsbok for esoteriske ordener.
Crowley var dessverre kjent for stort narkotikamisbruk, og han var lite kjent for å være ydmyk. Crowley hevder at forfatteren egentlig var et vesen ved navn Aiwass som han senere referert til som sin personlige hellige engel og vokter. Crowleys biograf Lawrence Sutin har sitert fra Crowleys private dagbok som støtter dette, og skriver at «om Crowley noen gang sa sannheten om hans forhold til denne boken». Den såkalte lærdom som eksisterer innenfor denne lille boken er uttrykt som Thelemas lov og som kan nedfelles i to fraser:
Pianotrio
En pianotrio er et musikalsk ensemble bestående av piano og to andre instrument. Innenfor klassisk musikk mener man med pianotrio fiolin og cello i tillegg til piano; eller en komposisjon skrevet for en slik besetning.
Innenfor jazzen menes oftest et ensemble med piano, bass og trommesett. Vanligere i jazzens tidlige historie var kombinasjonen piano, trommer og et blåseinstrument (for eksempel klarinett eller trompet) og kombinasjonen piano, gitar og bass. Av de tidligste pianotrioene kan nevnes Jelly Roll Mortons trio (fra 1927) og Nat King Coles trio (fra 1937). Senere innflytelsesrike trioer inkluderer Bill Evans trio, Oscar Peterson trio og Brad Meldhau trio. I Norge har særlig Tord Gustavsen trio og "in the country" vært viktige.
Clothodidae
Clothodidae er en familie med insekter innen ordenen spinnfotinger.
Utseende
Som alle spinnfotinger er de lange og slanke insekter med korte bein og store spinnkjertler på framføttene.
Utbredelse
Familien finnes bare i tropisk Sør-Amerika.
Bjarne Huus
Bjarne Nikolai Huus (født 5. januar 1995 i Førde) er en norsk tidligere volleyballspiller. Huus har spilt for Long Beach State University i USA, og ble amerikansk mester i 2018. Han har også sølv fra U19-VM i sandvolleyball.
Innendørs volleyball
Huus er opprinnelig fra Førde, og spilte flere sesonger for Førde Volleyballklubb. Under studier i USA spilte han for universitetslaget Long Beach State, og vant den nasjonale ligaen i 2018. Dette som første nordmann som har greid siden Asbjørn Vølstad vant i 1984 og 87. Huus er også norsk landslagsspiller, og med i troppen til EM-kvalifiseringen i 2018. I sesongen 2018/19 spilte Huus for Koll i sluttspillet, hvor laget tapte semifinalen mot Randaberg.
Star Trek III: The Search for Spock
Star Trek III: The Search for Spock er den tredje filmen basert på Star Trek-serien. Den blir ofte referert til som Star Trek 3 eller The Search for Spock. Det er den andre av tre filmer i en løs trilogi, der den første filmen er Star Trek II: The Wrath of Khan og den siste er Star Trek IV: The Voyage Home.
Handling
Etter å ha nedkjempet "Khan Noonien Singh" (se Star Trek II: The Wrath of Khan), kreker USS Enterprise seg tilbake til jorden, hardt skadet etter kampene. Da de når frem, blir Admiral "James T. Kirk" informert om at det utdaterte romskipets dager er over (det blir sagt at skipet er 20 år gammelt, men offisielle produksjonstidslinjer forteller at det er omtrent 40 år gammelt, mens Kirks kommando over Enterprise er omtrent 20 år); og at romskipet ikke vil bli reparert, men kun pensjonert, og mannskapet flyttet til andre oppdrag og skip. Mens dette skjer, viser Dr. "Leonard McCoy" frem en rar oppførsel, som er relatert til den avdøde kaptein "Spock". Han ser til og med ut til å vise frem både Spocks oppførsel og stemme.
Samtidig er Kirks sønn "David Marcus" og løytnant "Saavik" om bord på forskningsromskipet USS Grissom for å utforske den nylig dannede Genesis Planeten (se Star Trek II: The Wrath of Khan). Mens de undersøker planeten, oppdager "Saavik" en uidentifisert livsform. De oppdager så "Spock" sin begravelseskapsel. De to blir nektet å stråle livsformen om bord, men de får lov å dra ned for å undersøke nærmere, og oppdager der til sin enorme overraskelse, at "Spock" sin kropp har blitt gjenoppstått av "Genesis effekten" på planeten, selv om hans sinn ikke lenger er til stede og han opererer på et barnslig nivå. Ukjent for "Marcus" og "Saavik", har en Klingon kommandant ved navn "Kruge" oppfanget informasjonen om Genesis og blitt interessert i det (som et våpen). Han reiser mot Genesis Planeten for å lære dens hemmeligheter etter å ha stjelt ytterligere informasjon om den.
"Spock" sin far "Sarek", besøker jorden og oppdager, med "Kirk" sin hjelp, at "McCoy" har "Spock"'s "katra" (sjel). Både hans katra og kropp trengs for å endelig legge han til hvile på sin hjemverden Vulcan; uten rask intervensjon, vil "Spock"'s bevissthet overta "McCoy", og han vil også dø. I strid med direkte ordrer som forbyr noen i å besøke Genesis Planeten, samler "Kirk" sine offiserer og stjeler Enterprise for å reise til den fjerne planeten. "Scotty" saboterer før de drar, motorene på det forfølgende USS Excelsior.
"Kruge" ankommer planeten først, og Klingon angriper ved en feil Grissom og dreper alle om bord, unntatt de to som befinner seg nede på overflaten. Klingon-skipet oppdager så og tar til fange de to og en tenåringsgammel "Spock" nede på overflaten. "Kirk" og hans mannskap ankommer så med Enterprise, og vet ikke om Klingon-skipet som er skjult i nærheten, men når de ikke oppnår kontakt med Grissom, mistenker Enterprise sitt mannskap at det er et Klingon-skip like ved, og de klarer å slå til først, og treffer skipet når det ikke er skjult lenger. Klingonene skyter tilbake og skader Enterprise, slik at de fleste funksjonene i skipet blir slått ut. "Kruge" forlanger at de overgir seg, og gir ordren om å drepe en av de tre fra overflaten. Da "David Marcus" prøver å beskytte "Saavik" ender det til "Kirk" store fortvilelse med at hans sønn blir drept.
I stedet for å overgi seg, beordrer "Kirk" mannskapet til transporterne, mens "Kirk", "Scotty" og "Chekov" gir ordren om å selvdestruere romskipet, før de forlater skipet for siste gang. Computeren sin nedtelling forvirrer klingonene som stråler seg over til Enterprise, og de blir alle drept når skipet sprenges. Mannskapet på Enterprise ser på, når deres hjem går i oppløsning i atmosfæren til Genesis-planeten. De finner "Saavik" og "Spock" og setter de fri fra klingonene. Like etterpå stråler "Kruge" seg ned til planeten, og stråler alle unntatt "Kirk" og "Spock" tilbake om bord på sitt skip. Han fortsetter å kreve teknologien bak Genesis-prosjektet, og "Kruge" og "Kirk" støter sammen i slåsskamp på planeten som begynner å gå i oppløsning rundt dem. "Kirk" slår "Kruge", som styrter ned i en vulkansk kløft. "Kirk" griper fatt i "Spock" og ved å imitere "Kruge" sin stemme, får strålt de to ombord på klingon-skipet. Mannskapet fra Enterprise kan så lett fange skipet og den enslige klingonen som er igjen om bord.
Mannskapet reiser så til Vulcan, der "Spock"s katra blir gjenforent med kroppen hans i en farlig prosedyre kalt "fal-tor-pan". Dr. "McCoy" går med på ritualet, og vet at det er farlig både for han og "Spock". Det ender dog med suksess, og "Spock" har gjenoppstått, selv om minnene hans er sterkt fragmenterte. I den siste scenen, ender en kort diskusjon mellom "Kirk" og "Spock" med at "Spock" sakte husker mannen foran seg og sier: «Jim. Your name is Jim».
Verdenscupen i alpint 2022/23
Verdenscupen i alpint 2022/23 ble organisert av Det internasjonale skiforbundet (FIS) og var den 57. sesongen av verdenscupen i alpint. Sesongen startet i Sölden i Østerrike 23. oktober 2022 og ble avsluttet i Soldeu i Andorra 19. mars 2023.
Game of Hearts
Game of Hearts er et musikkalbum med Ottar «Big Hand» Johansen, utgitt i 1988.
Kids in Jazz
Kids in Jazz er en internasjonal jazzfestival der barn opptrer. Festivalen arrangeres i Oslo i august hvert år, med konserter på Nasjonal jazzscene, Barnekunstmuseet, Caféteatret m.fl.
Hudbein
Hudbein eller hinnebein er beinvev som er dannet ved intramembranøs forbeining og danner komponenter av skjelettet hos virveldyr, inkludert skalletaket, kjeven og skulderbeltet hos firbeinte virveldyr, gjellelokk og finnestråler hos fisk og skilpaddeskall hos skilpadder. I motsetting til dyptliggende knokler som er dannet ved forbeining av brusk, har hudbein utgangspunkt i hud eller hinner. Hudbein dannes i lærhuden og dannes ved at det legges ned lag utenpå vevet, de ytre lagene i vevet dannes av osteoblaster.
Kids in Jazz
Historikk
Kids in Jazz ble etablert våren 2012 gjennom et samarbeid mellom Improbasen, Sapporo Junior Jazzschool, Nasjonal jazzscene, Oslo Jazzfestival, og Barnas Jazzhus. I 2013 kom flere land til, bl.a Østerrike, Ukraina og Japan.
Hudbein
Overflaten av hudbein ligger ofte helt i dagen og kan være rikt ornamentert med et dekke av et hornpanser av keratin, slik som i hudpanserert hos krokodiller og skalletaket hos panserpadder.
Kids in Jazz
Historikk
I forbindelse Kids in Jazz 2014 ble det innledet et samarbeid med JazzDanmark og Svensk Jazz som er søsterorganisasjonene til Norsk Jazzforum. Det ble arrangert en rekke konserter med unge utøvere fra Norge, Sverige, Danmark, Sveits, Østerrike og Japan. Faglig ansvarlig for Kids in Jazz er Odd André Elveland som i 2014 mottok Ella-prisen for sitt arbeid med barn og jazz.
Omsk-3 gasskraftverk
Produksjonen er på 1 662 MWth fjernvarme årlig avhengig av fordelingen mellom varme og elektrisitet, og total energiproduksjon er mer enn 1 500 GWt per år. Kraftverkets produksjon er fordelt på 9 generatorer.
Karen Stupples
Karen Stupples (født 24. juni 1973 i Dover, Kent) er en engelsk profesjonell golfspiller som spiller på LPGA Tour og Ladies European Tour.
Amatørkarriere
Karen Stupples begynte sin golfkarriere som caddie for sin far ved Prince's Golf Club, Sandwich for å tjene til lommepenger. Hun spilte for Englands juniorer fra 1989-1991 og England seniorer fra 1995-1998. Hun representerte også Storbritannia & Irland i Curtis Cup på det seirende laget i 1996 som vant på hjemmebane i Killarney, Irland og det tapende laget i 1998 på bortebane i Minneapolis, Minnesota. Hun hadde tenkt å studere kjemi (polymerer) i Storbritannia før hun besluttet å studere ved et universitet i USA. Hjulpet av College Prospects of America, fikk hun et golfstipend først ved Arkansas State University før hun flyttet til Florida State University i 1993. Da hun representerte Florida State University vant hun to turneringer (Spring 1994 Spalding/Peggy Kirk Bell og Spring 1995 Lady Gator), og ble valgt inn på forskjellige Universitetslag(All-ACC i 1994 og 1995, og til Second-Team All-American 1995). Hun ble profesjonell etter det amerikanske amatørmesterskapet i 1998.
Profesjonell karriere
Selv om hun ble en profesjonell golfspiller, vendte Stupples hjem til England og fikk arbeid som bestyrer av bagasjerom ved Port of Dover og servitrise ved en offentlig golfbane i Kent da hun ikke hadde penger til å prøve å kvalifisere seg til LPGA-touren. Da en spisegjest på restauranten tilbød å sponse henne i tre år solgt hun og hennes mann hus, møbler og bil og flyttet til USA hvor hun fikk retten til å delta på enkelte turneringer på LPGA-touren ved å komme på en delt 52.-plass på kvalifiseringsskolen i 1998.
Etter å ha sluttet som nummer to etter Annika Sörenstam ved ANZ Ladies Masters i Australia, fikk Stupples det beste resultatet over 72 hull i LPGA-tourens historie (258) slik at hun vant sin første tittel, Welch's Fry Championship, med fem slag. Denne seiren gjorde at hun fikk lov til å tilslutte seg Ladies European Tour og begynne å sanke poeng for deltagelse i Solheim Cup 2005. Hun hadde ikke tilsluttet seg LET da hun ble med på LPGA da hun på den tiden ikke hadde råd til kontingenten på £600. Hun fulgte dette opp ved å vinne Women's British Open på Sunningdale hvor hun var den andre spiller som klarte en albatross i en major-turnering (hun begynte siste runden med en eagle og albatross på de første to hulene). Hun ble bare den tredje engelske spilleren som vant en major etter Laura Davies og Alison Nicholas. og var den første som vant på hjemmebane siden Penny Grice-Whittaker i 1991. Hun passerte 1 million dollar i inntjente pengepremier på LPGA i U.S. Women's Open og kom til slutt på 6.-plass på pengelisten.
På slutten av 2004 ble Stupples æresmedlem av Royal Cinque Ports Golf Club i Deal; golfklubben fra Kent som hun ble medlem av 15 år gammel og hun var tilstede ved en mottakelse på Buckingham Palace hvor hun møtte Prins Andrew.
I 2005 representerte Stupples England ved Women's World Cup of Golf i Sør-Afrika sammen med Laura Davies, var en av spillerne som Catrin Nilsmark selv valgte til Solheim Cup og fikk sin debut på Crooked Stick GC, i Carmel, Indiana i turneringen. og tok del i det internasjonale laget til Lexus Cup.
Hun annonserte at hun var gravid i 2006 og fødte sønnen, Logan James i april 2007.
Peder Carl Lasson
Peder Carl Lasson (født 14. november 1798 i Bærum, død 5. juni 1873 i Kristiania) var en norsk jurist. Han ble høyesterettsadvokat 1828, assessor i Høyesterett 1837, sorenskriver i Aker 1848 og høyesterettsjustitiarius 1855. Under Oscar I's sykdom 1852–53 var Lasson midlertidig statsråd, men han avslo senere tilbud om å bli sjef for justisdepartementet. Han deltok i flere kongelige lovkommisjoner. Sammen med svogeren K. W. Hjelm og svigerfaren Bredo Henrik von Munthe af Morgenstierne den eldre utga Lasson 1826–30 Juridiske samlinger og var en av grunnleggerne av Norsk Retstidende (1836), som han redigerte alene 1837–48.
Lasson er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo.
Tsinghuaklikken
Tsinghuaklikken eller Qinghuaklikken er et tilnavn som brukes fom en formentlig politisk klikk innen Kinas kommunistparti og omfatter politikere som har studert ved Tsinghuauniversitetet i Beijing. De er medlemmer av den såkalte fjerde generasjon av det kinesiske kommunistiske lederskap, og hevdes å stå for en forsiktig eller nølende positiv innstilling til reformistiske og prodemokratiske tanker. En del av dem har studert i USA etter at de ble uteksaminet fra Tsinghua. Noen anses å være influert av Hu Yaobangs reformtanker.
Tsinghuaeksaminander har relativt sett større politisk prominens enn eksaminerte fra noe annet av Kinas førstelinjeuniversiteter.
Peder Carl Lasson
Utmerkelser
Lasson var medlem av Videnskabs-Selskabet i Christiania, det nåværende Det Norske Videnskaps-Akademi fra dette ble stiftet i 1857. Han ble utnevnt til æresdoktor ved Lunds universitet i 1868. I 1854 ble han utnevnt til ridder av St. Olavs Orden og fikk storkorset i 1864. Han var også innehaver av storkorset av den svenske Nordstjerneordenen.
Hellbillies
Historie
Forløperen for Hellbillies var Kådnbandet som bestod av Aslag Haugen (vokal og gitar), Bjørn Gunnar Sando (trommer), Arne Moslåtten (trekkspill, fløyte og gitar) og Arne Henry Sandum (bass). I 1990 ble Aslags bror Lars Håvard Haugen med som gitarist, og bandet skiftet etterhvert navn til Hellbillies.
I begynnelsen spilte bandet coverlåter på engelsk, men foran innspillingen av debutalbumet, skrev Moslåtten tekster på Hallingdialekt til sangene. Innspillingen ble gjort i studioet til NRK i Drammen i perioden november 1991 til februar 1992. Øystein Sunde fikk høre opptakene, og likte det han hørte så godt at han ga dem kontrakt på sitt eget plateselskap Spinner Records som ga ut Sylvspente boots i august 1992. Albumet solgte over 50 000 eksemplarer, og bandet mottok gullplate.
Du Shenyan
Du Shenyan (kinesisk: 杜審言, pinyin:: Dù Shěnyán, Wade-Giles: Tu Shen-yen, født ca. 646 i Xiangfan i dagens provins Hubei i Kina, død 708) var en kinesisk dikter under Tangdynastiet.
Hellbillies
Historie
I 1993 ga de ut sitt andre album Pela stein. Det ble spilt inn i MajorStudio med unntak av felepartiene med Rob Hajacos som ble spilt inn i Crazy Mama's Studio, Nashville. Hajacos, som også har spilt på flere av platene til Garth Brooks, Alan Jackson og Shania Twain, har dessuten bidratt på to av bandetes senere utgivelser. For albumet fikk de Spellemannprisen 1993 i klassen roots & country.
Tsinghuaklikken
Blant de formentlige Tsinghua-politikere kan nevnes:
Du Shenyan
Ett av hans dikt er medtatt i antologien 300 Tang-dikt. Det er oversatt til engelsk av Witter Bynner som «On a Walk in the Early Spring Harmonizing a Poem By my Friend Lu Stationed at Changzhou». I alt har 43 av hans dikt overlevd til ettertiden.
Du Shenyan var dessuten kalligraf, og bestefar til den mer kjente dikteren Du Fu.
Hellbillies
Historie
Mens deres to første album hovedsakelig inneholdt coversanger fra kjente amerikanske countryartister med norske tekster, inneholdt de neste utgivelsene for det meste sanger skrevet i sin helhet av Hellbillies selv.
Tsinghuaklikken
Pensjonerte eller avdøde:
En eldre politisk klikk som også gikk under navnet Tsinghuaklikken var et miljø innen Kuomintang; politikere som innehadde viktige poster i Republikken Kinas styre, og dluktet tilo Taiwan. De er alle sammen døde:
Hellbillies
Historie
Før sitt femte studioalbum dro bandet til Austin, Texas hvor det spilte inn albumet Urban Twang i Hit Shack Studio med Stephen Bruton som produsent. Albumet ble gitt ut i februar 2001. Samme år fikk bandet Målprisen for sin bruk av Hallingdialekt. Året etter fikk det Alf Prøysens Ærespris. I desember 2003 dro bandet til Praha for å spille inn sitt neste album, Niende, nærmere bestemt i SONO Records ved utkanten av byen. Albumet markerte et vendepunkt for bandet både musikalsk og tekstinnholdsmessig. Med albumet Spissrotgang, som ble gitt ut i oktober 2007, gikk de for første gang til topps på VG-lista topp 40. Etter utgivelsen ble de kåret til Årets spellemann under Spellemannprisen 2007 og vant i tillegg klassen country for albumet. I 2009 ble de tildelt Gammleng-prisen i klassen rock/roots.
Sommeren 2009 ble Aslag Haugen alvorlig skadet i en sceneulykke, brakk begge armene og fikk en alvorlig nakkeskade. Hellbillies måtte avbryte sommerturneen, og det var lenge uvisst hva utfallet ville bli. Vinteren 2010 var Haugen imidlertid tilbake, og bandet gikk på nytt i studio. Albumet Leite etter Lykka ble gitt ut juni samme år, og hadde pr. juli 2010 solgt i 60 000 eksemplarer og dobbel platina. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2010 i klassen country. To år senere kom deres trettende album, medregnet konsert- og samlealbum, som fikk tittelen Tretten. Også for dette albumet ble bandet nominert til Spellemannprisen i klassen country. Den 6. juni 2014 kom deres nye konsertalbum LEVANDE LIVe ut. Alle spor ble tatt opp fra forskjellige konserter i Norge mellom høsten 2013 og frem til vinteren 2014.
12. mars 2016 hadde også Arne Henry Sandum sin siste opptreden sammen med Hellbillies, og Egil Stemkens tok over som bassist. Den 4. april 2016 dro bandet til Praha igjen for å spille inn sitt neste studioalbum, Søvnlaus, i SONO Records. Albumet ble lansert den 14. oktober 2016.
Etter 30 år på vegen som band skulle de i 2020 ut på en lang turné som strakk seg gjennom mesteparten av året, etterfulgt av et nytt album som bandet spilte inn på høsten 2019. Den 5. februar 2020 slapp Hellbillies ut EP-en I eksil på Sundrehall, som inneholder fire nye låter fra det kommende albumet. Etter en lang periode med pandemi og mange konsertutsettelser ble albumet Blå dag utgitt den 10. september 2021, og bandet er på veien igjen. Under Spellemannprisen 2021 ble de tildelt hedersprisen. Tillegg ble de nominert i klassen country for Blå dag.
Georg Christian Oeder
Georg Christian Oeder (født 3. februar 1728 i Ansbach i Bayern, død 28. januar 1791 i Oldenburg) var en bajersk botaniker og statsøkonom, virksom i opplysningstidens Danmark.
Utdannelse
Georg Christian Oeder ble i 1746 tatt opp ved universitetet i Göttingen og tok doktorgraden i medisin i 1749. Han studerte under botanikeren og legen Albrecht von Haller. Hans interesser var allerede dengang delt mellom botanikk og kameralvitenskap (statsvitenskap). Det fortsatte han med livet gjennom, men senere ble statsvitenskap det viktigste for ham.
Epping Forest (distrikt)
Epping Forest er et administrativt distrikt i Essex, England. Det har navn etter Eppingskogen, som for en stor del ligger i dette distriktet. Distriktet dekker et areal på 338,99 km² og hadde 124 659 innbyggere i 2011.
Georg Christian Oeder
Utdannelse
Han kom som praktiserende lege til Slesvig, hvor han ble kjent med etatsråd Ericius. Oeder ble i 1755 gift med Ericius' datter Marie Dorothea. Etter anbefaling av general Schmettau og med en uttalelse fra von Haller ble Oeder kalt til et professorat ved Københavns Universitet av J.H.E. Bernstorff. Det gikk dog uheldig med disputasen om den hallerske lære om irritabiliteten, som var en forutsetning for ansettelsen. Især med forsvaret av den hvor Christian Friis Rottbøll var opponent.
Epping Forest (distrikt)
Historie
Distriktet ble opprettet den 1. april 1974 ved å slå sammen de urbane distriktene i Chigwell, Epping og Waltham Holy Cross, sammen med det meste av de rurale distriktene i Epping og Ongar. Siden da har det vært en del endringer til Stor-Londons grense:
Georg Christian Oeder
Flora Danica
Georg Christian Oeder fikk oppgaven med å forestå etableringen og ledelsen av en botanisk anstalt, inklusive en ny botanisk have ved Amalienborg. Han fikk også oppdraget med å forestå utgivelsen av et stort, botanisk verk – Flora Danica. I anledning av disse hverv foretok Oeder i 1754 en reise til de viktigste utenlandske botaniske haver. Samme år fikk han tittel av kongelig professor, og 1755-60 reiste han til Norge og flere danske provinser for å samle materiale til det.
Epping Forest (distrikt)
Kollektivtransport
Selv om distriktet ligger utenfor London, betjenes det av Central-linjen på Londons undergrunnsbane. Stasjonene er:
Georg Christian Oeder
Flora Danica
I 1761 publiserte han planen for Flora Danica, hvis første 10 hefter med 600 tavler han sto for i 1761-71. Det vakte uvilje i visse kretser, at et slikt verv var overdratt til en utlending, blant annet fordi noen mente, at det var dyktige og passende innfødte krefter, som J. T. Holmskjold. Men den dyktige måte på hvilken arbeidet ble iverksatt bragte klagene til å forstumme. Flora Danicas senere utgiver J. W. Hornemann erklærte, at «Forventningerne til den hallerske discipel var store, og de blev ikke skuffede». Hornemann beklagede, "at denne virksomme og dygtige mand så tidligt forlod den bane, han så hæderligt havde påbegyndt".
Epping Forest (distrikt)
Kollektivtransport
Mens det andre steder utenfor Stor-London er en spesiell takst på undergrunnen, regnes stasjonene i Epping Forest med i kollektivsone 5 eller 6. Dette skyldes at grevskapsrådet i Essex har inngått en avtale med Transport for London, slik at de subsidierer selskapet på samme måte som Londonbydelene. Dette har ikke blitt gjort i Hertfordshire og Buckinghamshire, hvor Metropolitan-linjen har flere stasjoner.
Georg Christian Oeder
Flora Danica
Georg Christian Oeder var som elev av Haller ikke positiv overfor Linné og dennes seksualsystem. Han publiserte selv et annet plantesystem, som dog ikke fik noen varig betydning. Oeders fortjenester ble dog så anerkjent av Linné at han oppkalte planteslekten «Oedera» etter ham.
Statsøkonomi
Georg Christian Oeders statsøkonomiske interesser opptok ham etterhånden stadig mer, hvilket kan forklare, at de senere utgivne hefter av Flora Danica stod en del tilbake for de første. I 1770 seiret universitetet i kampen mod den botaniske anstalt som Oeder stod for, idet denne ble nedlagt ved kongelig resolusjon av 8. juni. Oeder beholdt dog sine inntekter og skulle inntil videre fortsette å utgi Flora Danica, men forøvrig gjøre statshusholdning til sin hovedbeskeftigelse. Det ble ham da også kort etter overlatt å ha tilsyn med de forsøk, der skulle foretas mot kvegsyken. Disse forsøk ble henlagt til Avnø ved Vordingborg, hvor han jevnlig måtte oppholde seg.
Som statsøkonom kom Oeder til å spille en ganske fremtredende rolle, han ga viktige bidrag til bondestandens frigjørelse. Allerede på sin botaniske reise i Norge hadde han gjort politisk-økonomiske studier. Det fik Adam Gottlob Moltke til å oppfordre ham til å avgi en betenkning om det ivrig debatterte problem om forbedring av bondestandens vilkår. Han utgav i 1769 anonymt en tysk utredning, som året etter ble oversatt til dansk: Betænkning over det Spørsmaal: Hvorledes Frihed og Eiendom kunde forskaffes: Bondestanden i de Lande, hvor den fattes begge Dele med originale overveielser vedrørende befolkningsspørsmål på tysk i 1769 og i utvidet form på dansk i 1771, som fikk stor betydning for debatten om landboreformene. Han gjorde seg blant annet til talsmann for en oppdeling av hovedgårdsjordene for å øke matproduksjonen, idet driften ved en utparsellering ville bli mere intensiv og derved kunne fø flere familier. Han forutså, at en vekst i landbefolkningen ville bli fulgt av en tilsvarende vekst i bybefolkningen.
Han ledet folketellingen i 1769 og offentliggjorde den første egentlige oversikt over folketellingens utfall, i Göttingen i 1789, det var her ordet Volkszählung (folketelling) første gang ble brukt.
Georg Christian Oeder forsøkte også å fremskaffe opplysninger om landets forhold ved en undersøkelse angående Danmarks areal (Areal eller Indhold i Kvadratmaal af Danmark, Slesvig, Holsten, Oldenborg og Delmenhorst, 1776), et emne som dengang var lite utforsket.
Med særlig interesse drøftet han spørsmålet om enkekasser og han fremskaffet under sitt ophold i Oldenborg et brukbart materiale til de nødvendige beregninger.
I 1770 gjorde Struensee ham til medlem av Landvæsenskommissionen, på tross av motstand fra de konservatives side. De fryktede hans overlegenhet og hans iver for fremskritt. Umiddelbart etter forela Oeder kommisjonen en omfattende plan for dens virksomhet og de prinsipper som burde følges, blant annet med hensyn til styringen av krongodset, opphevelse av landsbyfellesskapet, lettelse av stavnsbåndet, bestemmelser om hoveriet og landmilitsens forandring. Det følgende år trådte Oeder ut av kommisjonen, da han ble utnevnt til deputert i Finanskollegiet. Også her ble det påbegynt en rekke reformer etter Oeders råd.
Det var også G. C. Oeder som formidlet den kontakt mellom veterinæren P.C. Abildgaard og Struensee, der i 1773 førte til Abildgaards grunnleggelse av Veterinærhøjskolen.