cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sandis Ozoliņš
Landslagskarriere
Ettersom at Ozoliņš ble født i det daværende Latviske SSR representerte han Sovjetunionen internasjonalt frem til 1991. Hans første internasjonale turnering var Junior-VM i ishockey 1991, hvor han vant en sølvmedalje etter å ha tapt den siste kampen mot gullvinner Canada. Året etter deltok han i Junior-VM i ishockey 1992, hvor han vant en gullmedalje som Samveldet av uavhengige stater (SUS), ettersom at Sovjetunionen ble formelt oppløst i løpet av turneringen (som ble avholdt fra den 26. desember 1991 til 4. januar 1992). Dette resulterte i noen protester fordi at Ozoliņš og Sergei Zholtok, som begge var fra Latvia, et land som ikke var medlem av SUS. Protesten ble senere henlagt.
Grunnet NHL-sluttspillet og skader kunne Ozoliņš ikke representere Latvia internasjonalt før 1998. Etter at Colorade Avalanche hadde tapt til Edmonton Oilers i første runde av sluttspillet debuterte Ozoliņš for Latvia ved ishockey-VM 1998 i Sveits, hvor Latvia deltok for andre gang siden selvstendigheten i 1991. Han noterte seg for et mål to assists i den turneringen, hvor Latvia kom på en 9.-plass. I 2001 kunne han igjen delta i VM i Tyskland for Latvia etter at Carolina Hurricanes tapte Conference-kvartfinalen til. Denne gang kom Latvia på en 13.-plass. I 2002 deltok han i sin første OL-turnering, hvor han spilte sin eneste kamp mot Slovakia i den innledende gruppespillet. Her noterte han seg for 4 assists i en kamp som endte uavgjort 6−6. Senere samme år deltok han i VM i Sverige hvor han noterte seg for 2 mål og 1 assist.
Etter tre års fravær hjalp Ozoliņš Latvia med å kvalifisere seg for Vinter-OL i Torino i 2006 med 1 assist på 3 kamper. Ved OL noterte han seg for 1 mål (i gruppespillskampen mot Slovakia) og 3 assists. Etter en turnering der Latvia kom på en 12.-plass annonserte han at han avsluttet sin landslagskarriere av «personlige årsaker», uten å gå i detaljer.
Til tross for at han la opp som landslagsspiller i 2006 takket han ja til å gjøre et comeback på landslaget under kvalifiseringsturneringen til OL på hjemmebane i 2013 etter en telefonsamtale med det latviske ishockeyforbundet. Etter å ha hjulpet Latvia med å kvalifisere seg, ble han både utnevnt til kaptein for det latviske laget og som landets flaggbærer under vinter-OL 2014 i Sotsji. Under turneringen overrasket Latvia ved først å slå VM-sølvmedaljevinner Sveits 3−1 i kvalifiseringskampen og gikk dermed til kvartfinalen. Her møtte de Canada, og ga dem hard motstand i det som til slutt ble et 1−2 tap til de kommende OL-mesterne. Latvia endte på en 8.-plass, deres beste plassering i OL-sammenheng noensinne.
Politisk karriere
Etter at Ozoliņš la opp som spiller, har han tatt sikte på et kandidatur for å bli en representant for det pro-europeiske liberalistiske partiet Latvias Utvikling (Latvijas Attistibai) i Saeima (det latviske parlamentet) ved det kommende parlamentsvalget i oktober.
Privatliv
Ozoliņš var gift med Sandra, hans kjæreste fra videregående, i mere en 15 år inntil de søkte om skilsmisse i mai 2010. Sammen har de sønnene Roberts (født i 1994) og Christopher (født i 1996). Etter skilsmissen var Ozoliņš i en periode i et forhold med den latviske TV-divaen Anna Lieckalniņa. Siden 2012 har han vært i et forhold med Agnese Vārpiņa, en TV-diva kjent fra TV3 Latvia. Utenfor sesongen bodde han tidligere i Denver, Colorado, og siden han returnerte til Latvia har han bodd i Jūrmala. Ozoliņš var eieren av amatørishockeyklubben HK Vilki OP Riga i hjemlandet inntil den gikk konkurs i 2006, og er blant annet også eieren av Latvias første 18-hulls golfbane, Ozo Golf Club. I desember 2009 ble Ozoliņš kåret til Latvias mest populære idrettsutøver i en internettavstemning.
Connor Davis
Connor Davis (født 1993) er en amerikansk skytter som konkurrerer i rifleskyting.
Fjordkraft-ligaen 2023/24
Fjordkraft-ligaen 2023/24 er den 85. sesongen i det øverste nivået i ishockey i Norge. Seriestart for grunnspillet starter 15. september 2023 og blir avsluttet 9. mars 2024. Endringer fra 2022/23 er at og, henholdsvis rykket ned og mistet lisensen, mens  og  rykket opp fra 1. divisjon.
Lagene (2023–24)
Poengene ble fordelt etter IIHFs trepoengssystem:
Overtidsperioden spilles med tre mann på hvert lag, og vinnes når et av lagene scorer et mål («sudden death»). Overtidsperioden varer 5 minutter. Hvis kampen stadig er uavgjort avgjøres kampen på straffeslag, hvor hvert lag velger 3 spillere som skal prøve å score på motstanderens mål på best av 3. Hvis kampen stadig er likt etter de 3 straffeslagene fortsetter det i sudden death inntil et av lagene scorer (som omtales som «Game Winning Shot», GWS).
Poengligaen
Kilde: Pointstreak.com
Flest mål
Kilde: Pointstreak.com
Best pluss/minus-statistikk
Kilde:
Publikumstall
-->
Fjodor Sergejev
Fjodor Andrejevitsj Sergejev (russisk: Фёдор Андре́евич Серге́ев, født, død 24. juli 1921), bedre kjent som Artjom (russisk: Артём), var en russisk og ukrainsk revolusjonær født i landsbyen Glebovo i Kursk oblast i Russland. Sergejev var formann for Sovnarkom i Donetsk-Krivoj Rog sovjetrepublikk mens denne eksisterte.
Black Panther
Black Panther er en amerikansk spillefilm fra regissert av Ryan Coogler. Filmmanuset er skrevet av Coogler og Joe Robert Cole og er basert på tegneserien med samme navn av Jack Kirby og Stan Lee.
Fjodor Sergejev
Han har fått flere steder og byer oppkalt etter seg, så som Artjomovski (Ural), Artemivsk (ved Donetsk) og Artemivsk (ved Luhansk), Artjom (Fjerne østen) og Artjomovsk (Sibir), foruten et antall gater i andre byer.
Black Panther
Handling
T'Challa, den nye herskeren i det avanserte afrikanske kongedømmet Wakanda, må forsvare landet sitt fra å bli slitt i stykker av indre og ytre fiender.
Triggerpunkt
Et triggerpunkt, også kalt muskelknute, er et lite hardt og ømt punkt på en muskel som enten kan være latent (inaktivt) eller aktivt og stråler ut smerte.
Ningirsu
Ningirsu (Herren av Girsu) er en sumerisk guddom. Han var bygud for byen Girsu og hovedgud for bystaten Lagasj. Han ble til dels likestilt med guden Ninurta.
Øyvind Scott-Hansen
Øyvind Scott-Hansen (født 8. juli 1907, død 3. februar 1993) var en norsk diplomat og ambassadør.
Han ble cand.jur. i 1931 og jobbet deretter for Utenriksdepartementet frem til han pensjonerte seg i 1975. Han bosatte seg derpå i White Plains der han også er begravd. En St. Olavs Orden blev ham tildelt i 1967.
Soesilascarites
Soesilascarites er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
En middelsstor (ca. 22 millimeter), langstrakt, blankt svart løpebille. Hodet er stort og avrundet firkantet, med forstørrede, svært kraftige mandibler (overkjever). Fasettøynene er små og rundede, antennene trådformede og knapt så lange som hode + pronotum. Pronotum er mye bredere enn langt, bakover kraftig innsnevret slik at det danner seg en markert "stilk" mellom pronotum og dekkvingene, scutellum sitter på denne. Dekkvingene er parallellsidige med dype punktstriper. Beina er korte og kraftige.
Levevis
Som andre Scaritinae lever disse billene hovedsakelig underjordisk. De graver godt, og lever som rovdyr.
Utbredelse
Arten er beskrevet fra Surinam.
Valentin Rasputin
Valentin Grigorjevitsj Rasputin (1937–2015) var en russisk forfatter og miljøaktivist.
Liv og virke
Rasputin var bondesønn og tilbrakte hele oppveksten på den sibirske landsbygda. Fra 1954 til 1959 studerte han filologi i Irkutsk. Opprinnelig ville han bli lærer, men etter endt utdanning begynte han å arbeide som journalist i Irkutsk, seinere i Krasnojarsk.
Han publiserte sine første fortellinger og skisser i 1961, fra 1966 levde han som fri forfatter.
Rasputin ble regnet som en av de betydeligste sovjet-forfatterne i 1970-årene. Han var representant for den sovjetiske landsbyprosaen og skrev om Sibirs truede natur og landsbykultur under myndighetenes modernisering og industrialisering, og om hvor hjelpeløse landsbybeboere i vanstyrte provinser var stilt overfor sovjetstatens framtidstro.
Romanen Avskjed med Matjora (1976, til norsk 1979) gjorde Rasputin verdensberømt. I boka skildrer han landsbyen Matjora, som lik Rasputins hjemsted Atalanka forsvinner i et oppdemt vannreservoar.
Fra slutten av 1980-årene markerte Rasputin seg som miljøaktivist, eksempelvis arbeidet han for å redde Bajkalsjøen. Russlands framtid og verdenstilstanden i det hele ble etterhvert hans store anliggende og han engasjerte seg på høyrefløyen med forsvar for tradisjonelle, ortodokse russiske verdier
Dirphiopsis
Dirphiopsis er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).
Utseende
Middelsstore (vingespenn ca. 60 millimeter), brune eller gråaktige påfuglspinnere. Forvingene har ofte hvite flekker eller streker, men ikke øyeflekker. Det er også ofte et mørkt tverrbånd midt i forvingen.
Levevis
Larvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge, på ulike busker og trær. Som andre påfuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke næring til seg. Noen flyr om natten, andre om dagen.
Neslehår
Larvene, til dels også de voksne sommerfuglene, er kledt med neslehår. Disse frigjør gift om man kommer i kontakt med dem og kan utløse hudirritasjon, av og til også mer alvorlige komplikasjoner. Larvene sitter gjerne i tette samlinger på trestammer, og er nokså godt kamuflert, slik at man uaktsomt lett kan komme i kontakt med dem.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Julio Iemma
Julio Iemma (født 1984) er en venezuelansk skytter som konkurrerer i rifleskyting.
Hans største internasjonale resultat er en sølvmedalje fra de panamerikanske leker 2015.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 43 i 10 meter luftrifle.
Susan Schwartz Senstad
Hun er utdannet psykolog fra Antioch University og har studert forfatterskap ved Vermont College of Norwich University.
Hun flyttet til Europa i 1977 og arbeidet først som terapeut i Roma. Snart flyttet hun Norge, og har selv i avisinnlegg oppsummert: «norskgift jøde, bosatt her i snart 30 år».
Brynmawr
Brynmawr (walisisk for store bakke) er en by i Blaenau Gwent i det sørlige Wales. Byen ligger 380 meter over havet.
Volleyball under Stillehavslekene 1991
Volleyball under Stillehavslekene 1991. Volleyball var en av flere sporter som var med i de niende stillehavslekene som ble arrangert i Port Moresby i Papua Ny-Guinea i perioden 7. til 21. september 1991. Det var niende gangen som volleyball var med på programmet under stillehavslekene. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner.
Dornier Do 27
Dornier Do 27 var et tysk enmototors STOL flerbruksfly, produsert av Dornier Flugzeugwerke (senere DASA Dornier, Fairchild-Dornier). Konfigurasjon var et klassisk høyvinget fly med fast understell og halehjul.
Historie
Dorniers fabrikk i Spania konstruerte Do 25 etter det spanske militære krav for en llte fly, som ble forløperen til Do 27. Det var drevet av en enkelt ENMA Tigre motor. Do 25 ble ikke satt i produksjon.
Do 27 hadde plass til fire til seks personer og den opprinnelige prototypen fløy første gang i Spania den 27. juni 1955. De fleste produserte fly ble bygget i Tyskland, det første tyskbygde fly fløy første gang 17. oktober 1956. Senere ble mer enn 50 eksemplarer bygget i Spania av Construcciones Aeronáuticas SA som CASA-127.,
Det tyske flyvåpenet og den tyske hæren bestilte totalt 428 av Do 27A og Do 27B (med dobbelt-kontroll). @
I tillegg til de militære operatører i Tyskland og Spania, ble det levert 40 til Portugal sammen med 106 tidligere tyske fly. Det portugisiske flyvåpen brukte disse i stor utstrekning i kolonikrigen i portugisisk Afrika i løpet av 1960-og 70-tallet. De ble brukt i portugisisk Guinea i 1973 da to Do 27 ble skutt ned av SAM-7 raketter.
Viktor Klimenko
Viktor Klimenko er navnet til flere personer:
Dornier Do 27
Historie
Dorniers fabrikker i Spania konstruerte Do 25 til de spanske militære krav for en lite fly som en forløper til produksjon Do 27. Det hadde en enkelt ENMA Tigre G. V - h. Denne Do 25 ble ikke valgt for produksjon.
Do 27 hadde fire til seks sitteplasser og den opprinnelige prototypen fløy første gang i Spania, 27. juni 1955. de Fleste produksjon flyet ble bygget i Tyskland, den første tyske bygget flyet tar fly på 17. oktober 1956, 50 mer, og ble produsert i Spania av Construcciones Aeronáuticas SA som CASA-127.,
Det tyske flyvåpenet og den tyske Hæren bestilt totalt 428 av Do 27A og Do 27B (med dual-kontroller).
En senere versjon, med de samme grunnleggende spesifikasjoner, men er utstyrt med bredere spor understellet ble kjent som Do 27Q-5. Flyet ble tilbudt som en dobbel-float sjøfly, Do 27S-1, og med en større motor (254 hk/340 hk Lycoming GSO-480-B1B6) og en tre-bladet propell som Do 27H-2.
I tillegg til de militære operatører i Tyskland og Spania, Portugal mottatt 40 nye bygg og 106 ex-tyske fly. Den portugisiske Air Force brukt disse i stor utstrekning på kolonikrig i portugisisk Afrika i løpet av 1960-og 70-tallet. I portugisisk Guinea, i april 1973, to Do 27s ble skutt ned av SAM-7 Gral skulder-lansert AAMs.
9. serierunde i Adeccoligaen 2013
9. serierunde i Adeccoligaen 2013 startet mandag 20. mai med sju kamper og ble avsluttet onsdag 22. mai med mot.
Lien
Lien kan vise til både personnavn og stedsnavn.
Personer
Lien er et vanlig etternavn i Norge, Sverige og Danmark. Per 24. januar 2020 hadde 6,402 nordmenn Lien som etternavn, og 77 kvinner hadde Lien som fornavn.
Stedsnavn
Forekommer en rekke forskjellige steder og på forskjellige nivåer, for eksempel
Susie Essman
Susan «Susie» Essman (født 1955) er en amerikansk komiker, skuespiller, manusforfatter og TV-produsent, som er mest kjent for rollen som Susie Greene i TV-serien Ingen grunn til begeistring og stemmen til katten Mittens i filmen Bolt.
Oppvekst
Essman ble født i The Bronx i New York, og vokste opp i middelklasseforstaden Mount Vernon. Faren, Leonard Essman, var indremedisiner og døde i 2001. Moren, Zora (født Pressman), underviste i russisk ved Sarah Lawrence College. Essman er jødisk; besteforeldrene emigrerte fra Russland og Polen. Hun har en bachelor fra SUNY Purchase College.
Den panamerikanske helseorganisasjonen
Den panamerikanske helseorganisasjonen (engelsk Pan American Health Organization, PAHO, opprinnelig Pan-American Sanitær Bureau) er en internasjonal organisasjon som arbeider for bedre folkehelse og levestandard i Amerika. Det ble grunnlagt i desember 1902. Det er i dag en del av fn systemet, og fungerer både som regionalavdeling av Verdens helseorganisasjon, og som helsefagavdeling i det panamerikanske samarbeidet.
PAHO har hovedkontor i Washington, USA, kontorer i 27 land og tre større sentre. Medlemsstatene er alle 35 land i Amerika; Puerto Rico er assosiert medlem. Frankrike, Nederland, og Storbritannia er medlemmer, mens Portugal og Spania har observatørstatus.
Bathytrechus
Utseende
Små til middelsstore, spinkle, brunrøde løpebiller med reduserte fasettøyne.
Levevis
Arten lever i huler.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Kina (Guangxi).
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World.
Picture Music International
PMI (Picture Music International) var en avdeling av EMI som spesialiserte seg på musikkvideo-utgivelser for EMI-artister. Utgivelsene inkluderte videoer fra Tina Turner, Kate Bush, Cliff Richard, Pet Shop Boys, Queen, Pink Floyd, Duran Duran, Iron Maiden og Queensrÿche. Selskapet ble senere etterfulgt av Abbey Road Interactive.
Franciska Gaal
Franciska Gaal (født 'Franciska Silberspitz 1. februar 1903 i Budapest i Østerrike-Ungarn, død 13. august 1972 i New York i USA), var en ungarsk kabaretartist og filmskuespillerinne av jødisk herkomst. Gaal spilte hovedrollen i en rekke populære romantiske komedier i Europa på 1930-tallet. Etter å ha tiltrukket seg interesse fra filmbransjen i Hollywood flyttet hun dit og laget tre filmer.
Softball under Stillehavslekene 1991
Softball under Stillehavslekene 1991. Softball var en av flere sporter som var med i de niende stillehavslekene som ble arrangert i Port Moresby i Papua Ny-Guinea i perioden 7. til 21. september 1991. Det var femte gangen som softball var med på programmet under stillehavslekene. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner. Papua Ny-Guinea vant begge turneringene.
Herbert Plumer
Herbert Charles Onslow Plumer, 1. vicomte Plumer av Messines og av Bilton, (født 13. mars 1857 i Kensington i London i England, død 16. juli 1932 i Knightsbridge i London) var en britisk militæroffiser som tjenestegjorde i Afrika, under første verdenskrig, og i Palestina.
Bakgrunn
Herbert Plumer vokste opp som annen sønn av en familie fra middelklassen i Yorkshire. Foreldrene var Hall Plumer og hans hustru Louisa Alice Plumer (født Turnley). Han fikk utdannelse fra Eton College. Etter endt skolegang der gikk han inn i hæren, og begynte offisersutdannelsen i Sandhurst.
Militær karriere
Plumer ble offiser i infanteriet i 1876, oberst i 1900, generalmajor i 1902, generalløytnant i 1908, general i 1915 og feltmarskalk i 1919. Han ble adlet i 1906.
Plumer deltok med distinksjon i boerkrigen 1899-1902, hvorunder han som sjef for en kolonne virksomt bidro til å unnsette Mafeking. I august 1900 overtok han Robert Baden-Powells post, og fortsatte med oppbyggingen av polititropper der.
Han var deretter brigade- og divisjonssjef, og (fra 1911) generalbefalhaver i hjemlandet.
Han førte 1915-1917 under første verdenskrig 2. armé (i Flandern). I juni 1917 var han ansvarlig for slaget ved Messines, som britene kom seierrike ut av. Her lyktes det ham å oppnå de ønskede mål raskere enn planlagt. Senere fikk han i oppdrag å gjenopprette den allierte fronten etter det katastrofale slaget ved Passchendaele, noe han også lykkes med.
Derpå var han november 1917 - mars 1918 leder av 14. armékorps (på den italienske fronten) og så atter 2. armé (i Flandern) til krigsslutt, da han som belønning for sine bragder fikk verdighet som baron og en nasjonalbelønning av 30,000 pund sterling.
Terje Vik Schei
Terje Vik Schei (født ), også kjent under artistnavnet «Tchort», er en norsk black metal-musiker.
Herbert Plumer
Militær karriere
Fra juli 1925 var Plumer høykommissær i Palestina. Hans tjenestetid var den roligste perioden i hele den britiske mandattiden. Han holdt seg for det aller meste utenfor politikk i Palestina. Han ble beundret av sine medarbeidere og anerkjent som høykommissær av jødene og araberne. Plumer betraktet sin rolle i Palestina som ren forvaltningsvirksomhet. Alle hans tiltak hadde sin bakgrunn i økonomiske og praktiske overveielser. I hans tid der ble det palestinske borgerskap og en lokal valuta innført.
Terje Vik Schei
Han er mest kjent fra det norske black metal bandet Emperor og leder for det progressiv metal bandet Green Carnation. Han har spilt eller spiller også for Carpathian Forest, Satyricon (1997–1999), Blood Red Throne og Einherjer. Tchort er gift og har en sønn.
Herbert Plumer
Militær karriere
I 1927 avduket han krigsminnesmerket Menenpoort i Ieper. I 1929 ble han viscount som belønning for lang og tro tjeneste.
Terje Vik Schei
Tchort er det russiske ordet for «djevel» eller «sort gud».
Plateselskap
Tchort sammen med Kjetil Nordhus i Green Carnation har etablert, 1. juli 2005, plateselskapet Sublife Productions i Kristiansand. Plateselskapet har signert artister som Green Carnation, Chain Collector og Harm
Selskapet har også fungert som agent for bandene Carpathian Forest and Blood Red Throne.
Skáld-Helga saga
Skáld-Helga saga («Sagaen om Helge Skald») er en tapt islendingesaga. Historien foregår i Island, Norge og Grønland i perioden fra ca. 1000 til 1050 og handler om Helgi Þórðarson som utvandrer til Grønland og var lovsigemann på Brattahlíð. Innholdet i sagaen er kjent fra 1300-tallskvadet Skáld-Helga rimur, og i vår tid er sagaen kjent gjennom Gísli Konráðssons gjenfortelling fra ca. 1820.
Bernhard Gstrein
Bernhard Gstrein (født 19. september 1965 i Mils bei Imst) er en tidligere østerriksk alpinist. Han er bror av forfatteren Norbert Gstrein.
I 1984 ble Bernhard Gstrein østerriksk mester i slalåm og i kombinasjonen. I løpet av Gstreins lange karriere, som varte fra 1984 til 1996, vant han ett slalåmrenn i verdenscupen, 12. januar 1988 i Lienz.
Under OL 1988 i Calgary tok han sølvmedaljen i kombinasjonsøvelsen.
Afrikamesterskapet i friidrett 2014 – 20 kilometer kappgang menn
20 kilometer kappgang for menn ved Afrikamesterskapet i friidrett 2014 ble arrangert 14. august 2014 in Marrakech.
Tip Marugg
Silvio Alberto (Tip) Marugg (16. desember 1923, død 22. april 2006) var en nederlandsk-curaçaoisk forfatter med venezuelansk-sveitsisk bakgrunn.
Lyrikkåret 1885
Lyrikkåret 1885 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til lyrikk i 1885.
Syningen
Syningen er et tidligere skytefelt for forsvaret på Torpoåsen i Ål kommune i Hallingdal, og eies i dag av Brunstad Christian Church i sameie med en lokal grunneier.
Syningen har utsikt over store deler av den norske fjellheimen. Fra den umiskjennelige Syningtoppen har man en unik 360 graders utsikt. På grunn av avstanden til andre topper har man godt innsyn til Hallingskarvet, fjellheimen i sør og nord og på klare dager kan man sågar se konturene av Jotunheimen i det fjerne.
I tilknytning til syningen er det fine veier til gå og sykkelturer sommerstid. Vinterstid tråkkes et godt løypenett med milevis av løyper som knyttes opp mot andre løypenett i fjellheimen i Hallingdal. Huset på Syningen leies ut til ferier og arrangementer.
I 2012 ble det lansert planer om en større utbygging av hytter på Syningen.
Bjørkåsen kraftverk
Bjørkåsen kraftverk er et vannkraftverk i Narvik kommune i Nordland. Det var første gang i Europa at et helt kraftanlegg ble bygd i fjell.
Bjørkåsen kraftverk har inntak i Børsvatnet og utnytter et fall på 76 m ned mot Ballangsfjorden på sørsiden av Ofotfjorden. Det naturlige elveløpet ut av Børsvatnet mot sør er stengt med en demning. Nedbørfeltet er på 126,32 km2.
Kraftverket ble bygget av Bjørkaasen Gruber i 1919-21 for å skaffe elektrisk kraft til verket og for alminnelig forsyning til distriktet rundt. Fra kraftverket gikk det en 5 kV kraftlinje til Bjørkaasen Gruber og til Ballangen kommune.
Fra inntaket i nordenden av Børsvatn fører en 1,6 km lang tunnel med tverrsnitt 6 m2 frem til utjevningsbassenget. Fra dette fører en vertikal stålforet trykksjakt med diameter 2,7 m ned til kraftstasjonen.
Det var installert to francisturbiner med horisontal aksel levert av Kværner Brug og med en slukeevne 2,5 m3/s. Generatorene har en ytelse på 2,0 MW og spenning 5 kV, og var levert av ASEA. Med denne installasjonen er midlere årsproduksjon i 1954 oppgitt til 15 GWh og kraftverket kan tilsammen yte 3,7 MW.
Kraftverket ble renovert i 1987. Installert effekt er 4,2 MW fra en francisturbin.
Kristina Saalová
Kristina Saalová (født 20. mai 1991 i Banská Bystrica i Tsjekkoslovakia) er en slovakisk alpinist.
Saalová deltok under Vinter-OL 2014 i Sotsji der hun kjørte ut under superkombinasjonen.
Marco Steinauer
Marco Steinauer (født 13. april 1976 i Einsiedeln ) er en sveitsisk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1989-2006.
I junior-VM i Vuokatti 1992 ble han nummer 38 i det individuelle rennet og var på det sveitsiske laget som ble nummer 5 i lagkonkurransen. For junior-VM i Harrachov 1993 ble plasseringne 34 individuelt og 9 for lag, og juniormesterskapet i Breitenwang 1994 ga 33.-plass individuelt og 8.-plass for lag. I sitt første av seks senior-VM i Thunder Bay 1995 fikk han 14.-plass i normalbakken, 38.-plass i storbakken og 5.-plass i lagkonkurransen. Han ble nummer 37 i VM i skiflyging i Bad Mitterndorf 1996.
Steinauer ble nummer 17 i normalbakke og 32 i stor bakke i VM i Trondheim i 1997, i tillegg til 8.-plass i lagkonkurransen. I VM i skiflyging i Oberstdorf 1998 fikk han 34.-plass. OL 1998 ga 33.-plass i storbakken i Hakuba, 56.-plass (av 62 deltakere) i normalbakken og 6.-plass i lagkonkurransen. I VM i 1999 ble han nummer 42 i storbakken i Bischofshofen og 8 i lagkonkurransen. Han ble nummer 30 i VM i skiflyging i Vikersund i 2000.
VM i Lahtis 2001 ga 25.-plass i normalbakken, 36.-plass i storbakken og 9.-plass i begge lagkonkurransene. I OL i 2002 ble det 45.-plass i storbakken i Park City og 7.-plass i lagkonkurransen. I VM i 2003 ble han nummer 45 i storbakken i Predazzo, 48 i normalbakken og 9 i lagkonkurransen. Hans siste internasjonale mesterskap var VM i Oberstdorf 1997, der han ble nummer 46 i stor bakke, 7 i lagkonkurransen i stor bakke og 8 i lagkonkurransen i normalbakke.
Steinauers beste sesong sammenlagt i verdenscupen var 1995/96, da han ble nummer 17. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 4.-plass i storbakken i Planica 10. desember 1995 og i Engelberg 13. januar 1996. I den tysk-østerrikske hoppuka var hans beste sesonger 1995/96 og 1996/97, da han ble nummer 16 og 17 sammenlagt.
Sammenlagtplasseringer i verdenscupen (poeng til de 30 beste i hvert renn):
Sammenlagtplasseringer i Hoppuka:
Av yrke utenom skihoppingen er Marco Steinauer blikkenslager. Sammen med den tidligere skihopperen Reto Kälin har han siden 2002 laget skulpturer og andre gjenstander i blant annet rustfritt stål under varemerket «tig-design».
Marco Steinauer spiller trekkspill i Gebr. Steinauer, sammen med sin bror Joe Steinauer ( også trekkspill) og Armin Hiestand på cello.
Helleristningene ved Nämforsen
Helleristningene ved Nämforsen ligger ved et vannfall i Ångermanälven ved Näsåker, omtrent 15 km nordøst for Sollefteå i Ångermanland, Sverige. Nämforsen har en fallhøyde på 22 meter og ligger i dag ca. 70 meter over havet. Da de første helleristningene ble laget, regner man med at havet sto helt opp mot fossen.
Helleristningene er første gang nevnt i en generell beskrivelse av Ångermanland fra 1780. De ble første gang undersøkt og beskrevet av arkeologen Gustaf Hallström, som arbeidet på stedet gjennom en årrekke fra 1907 til 1939. Hans Monumental Art of Northern Sweden kom ut i 1960 og er den første samlede beskrivelse av ristningene. Senere undersøkelser har lagt for dagen mange flere ristninger, og boplasser fra tiden da de ble laget.
Nämforsen ble utbygd i 1947, men som det første større naturinngrepet i Sverige fikk anlegget kraftige føringer fra Riksantikvarieämbetet om å ta vare på kulturminnene i området. På dagtid i sommermånedene slippes det såkalte «turistvatten»; 125 m3/s forbi turbinene for å gi besøkende et inntrykk av hvordan fossen artet seg da den var utemmet.
Sotterne
Sotterne (Onychoprion fuscatus) er en art i gruppen sotterner (Onychoprion) og inngår i måkefamilien (Laridae). Arten består som et antall underarter og forekommer i tropiske og subtropiske kyststrøk på begge sider av ekvator. Her regner vi med åtte underarter, men det er klart at disse trenger revidering.
Biologi
Den blir 36–45 cm lang, veier rundt 200 g, og har et vingespenn på 82–94 cm. Voksne fugler har i tillegg et stjertspyd som er 7–10 cm langt.
Fjærdrakten er svart og hvit med mørk overgump og lang, dypt kløftet stjert. Arten er ganske lik den litt mindre tøyleterna (O. anaethetus), men de kan skilles på at det hvite feltet på hodet ikke går bak øynene hos sotterne. De to artene har dessuten vidt forskjellige utbredelser.
Sotterne forekommer ute på åpent hav i tropiske og subtropiske områder. Den eter mest fisk og blekksprut, men tar også krepsdyr, insekter og fiskeavfall. Arten er avhengig av at tunfisk og andre store fisker driver byttet opp til overflaten. Hekkingen skjer i store kolonier på flate øyer uten terrestriske predatorer.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norske navn på verdens fugler og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020). Eventuelle navn i parentes er ikke offisielle, men kun midlertidige beskrivelser.
Lene Retzius
Lene Onsrud Retzius (født 4. januar 1996) er en norsk friidrettsutøver som representerer BUL.
Hun vant fire NM-gull på rad i stav fra 2014 til 2017. Hun har den norske rekorden i stav med 4,70 satt i Genève 11. juni 2022.
Saint-Séverin (Paris)
Saint-Séverin er en katolsk kirke i Paris, dedisert til den hellige Severin av Paris. Kirken ligger til Rue des Prêtres-Saint-Séverin i 5. arrondissement.
Saint-Médard de Paris
Saint-Médard er en kirke i Paris, dedisert til den hellige Medardus av Noyon. Kirken ligger til Rue Mouffetard i 5. arrondissement.
Edinburgh-avtalen
Edinburgh-avtalen ble vedtatt av Den europeiske unions (EU) stats- og regjeringssjefer på Det europeiske råds møte i Edinburgh den 11. til 12. desember 1992 og er en særordning vedrørende Danmarks medlemskap i EU.
Avtalen inneholder de fire danske forbeholdene (opt-outs) som danske politikere var blitt enige om i et såkalt nasjonalt kompromiss etter danskenes nei til Maastricht-traktaten i folkeavstemningen den 2. juni 1992. Edinburgh-avtalen var til folkeavstemning i Danmark den 18. mai 1993, og ble da godtatt.
Sichuanotrechus
Sichuanotrechus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Små til middelsstore (5-6 millimeter), slanke, blankt rødbrune, blinde løpebiller. Artene mangler fasettøyne. Hodet er avrundet, pronotum avrundet mer skarpt tilbaketrukne bakhjørner, dekkvingene ovale.
Levevis
Artene har et underjordisk levesett og lever dypt nede i bakken i høytliggende områder.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørvestlige Kina (Sichuan).
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World.
Dragefossen kraftverk
Dragefossen kraftstasjon er et vannkraftverk i Saltdal kommune i Nordland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 100 meter i Tverrelva, ei sideelv til Saltelva.
Det første kraftverket her ble bygget i 1928.
Tasmanillus
Tasmanillus er en slekt av små løpebiller.
Levevis
Artene har et underjordisk levesett, og kan finnes under store steiner.
Utbredelse
Slekten er utbredt på Tasmania.
István Péni
István Péni (født 14. februar 1997) er en ungarsk skytter som konkurrerer i rifleskyting.
Han vant en gullmedalje og en bronsemedalje under Sommer-OL for ungdom 2014.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 5 i 10 meter luftrifle.
USA-mesterskapet i fjellmaraton 2018
USA-mesterskapet i fjellmaraton 2018 (2018 USATF Marathon Trail Championships) ble arrangert 3. november 2018, i Moab i Utah i USA.
Big Hero 6 (film)
Big Hero 6 er en amerikansk animert actioneventyr- og science fiction-film for barn fra 2014 produsert av Disney. Filmen handler om det 14-årige geniet Hiro og hans harmløse oppblåsbare tjenesterobot, Baymax. Når byen han bor i trues av en ødeleggende hendelse allierer han seg med fire venner for å finne ut av og bekjempe trusselen. Hiro forvandler både vennene og den oppblåsbare roboten til en gjeng høyteknologiske superhelter og kaller gruppen Big Hero 6. Filmen er løst basert på Marvel-serien med samme navn. Den er dataanimert og utgitt i både 2D og i 3D.
Filmen er den 54. i rekken av Disneys klassikere.
Den ble godt mottatt av anmelderne, og ble også en publikumsuksess.
Handlingsreferat
Hiro Hamada er et 14 år gammel geni når det gjelder robotikk, og bor i den futuristiske byen "San Fransokyo" som bruker mye av sin fritid på å spille robot-kamper. Hans eldre bror Tadashi tar ham med til et laboratorium ved San Fransokyo Institute of Technology, hvor Hiro møter Tadashis venner, Go Go, Wasabi, Honey Lemon og Fred, og Baymax, en oppblåsbar helse-robot som Tadashi bygde. De møter også Professor Robert Callaghan, leder for universitetets robotikk-program. Hiro bestemmer seg for å søke seg til universitetet.
For å melde seg på, blir han nødt til å presentere et prosjekt: mikroboter, svermer av veldig små roboter som kan kobles sammen i et hvilket som helst tenkelig arrangement ved hjelp av en sender. Hiro avslår et tilbud fra Alistair Krei, administrerende direktør for Krei Tech, om å markedsføre mikrobotene, og Callaghan aksepterer ham som student ved universitetet. Familien feirer hans suksess, når det plutselig bryter ut en massiv brann i utstillingshallen, og Tadashi løper inn for å redde Callaghan - den eneste personen som var igjen. Bygningen eksploderer få øyeblikk senere.
To uker senere aktiverer Hiro, i sorg over Tadashis dødfall, roboten Baymax ved ett uhell. De finner Hiros eneste gjenværende mikrobot, og følger den til noe som ser ut som et forlatt lager. De oppdager at noen har masse-produsert mikrobotene. En mann med Kabuki-maske angriper dem med mikroboten. De flykter. Men Hiro begynner å mistenke at brannen som tok broren hans ikke var tilfeldig, og egentlig ble startet av mannen i kabuki-maske for å dekke over tyveriet av mikrobotene. Hiro og vennene hans forsøker å spore opp den maskerte mannen. Men den maskerte mannen angriper dem igjen, men de avslører ham som Callaghan - som overlevde eksplosjonen som drepte Tadashi. Hiro søker derfor hevn mot de som han mener stod bak dødsfallet til Tadashi.
Popularitet og økonomi
Big Hero 6 ble en meget populær kinofilm. Den innbrakte $657,8 millioner på verdensbasis, hvorav $222,5 millioner i USA, $83,8 millioner i Kina, $76,8 millioner i Japan og $2,1 millioner i Norge. I tillegg innbrakte den $101,3 millioner på DVD-salg i USA. Ifølge The Numbers havnet den på 11. plass over de mest innbringende kinofilmene i 2014 og på 10. plass i USA. I Norge hadde den drøyt 181 000 besøkende og ble den 20. mest besøkte filmen i 2015.
Produksjonskostnadene var på $165 millioner.
Anmelderne
Den ble meget godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 89 % på Rotten Tomatoes.
Priser
Den ble tildelt Oscar i klassen beste animasjonsfilm. Den fikk også en Annie-pris for spesialeffektene.
Stemmeskuespillere
(de fremste rollene)
Marte Aaltvedt
Marte Aaltvedt (født 15. februar 1989) er en norsk friidrettsutøver som har representert Minerva og Romerike Friidrett.
Hun vant NM-gull i spyd i 2014.
Basketball under Stillehavslekene 1991
Basketball under Stillehavslekene 1991. Basketball var en av flere sporter som var med i de niende stillehavslekene som ble arrangert i Port Moresby i Papua Ny-Guinea i perioden 7. til 21. september 1991. Det var niende gangen som basketball var med på programmet under stillehavslekene. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner.
Dversetelva kraftverk
Dversetelva kraftverk er et vannkraftverk i Saltdal kommune i Nordland.
Skjerpe naturminne
Skjerpe naturminne ble opprettet i 1956. Skjerpeeika er en hul eik. I 2011 ble krona anslått til 20 meter i diameter. Stammens omkrets i brysthøyde var 5 meter. Skjerpeeika har hul stamme, kalt hul eik. Inne i eiketrærnes hulrom dannes vedmuld. Mer enn 500 insektarter skal være avhengige av råtten eikeved og den røde eller brune vedmulden som dannes inne i hule eiketrær.
Dversetelva kraftverk
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 108 meter i Dversetelva.
Installert effekt er 3,7 MW fra to francisturbiner. Årsproduksjon er 9 GWh.
Robert Lund
Robert Lund (født 13. mars 1884 i Tomter i Østfold, død 14. juli 1955) var en norsk lokomotivfører og faglig tillitsmann, fra 1925 til 1931 formann i Norsk Lokomotivmannsforbund.
Lund begynte å jobbe i jernbanen alt som fjortenåring, da han i 1983 ble oppslager i jernbanens smie. I 1902 ble han lokomotivpusser, i 1910 fyrbøter og i 1917 lokomotivfører i Bergens distrikt, med stasjonering på Voss.
Mens han tjenestegjorde på Vestlandet var han aktiv i fagforeningen, og hadde fra 1923 til 1924 vervet som formann i Bergens distrikts lokomotivpersonales forening. Etter formannsperioden var han sekretær i denne foreningen.
På NLF-landsmøtet i 1924 ble han valgt til nestformann i forbundet, men måtte allerede i desember samme året ta over stillingen både som forretningsfører og formann, da den landsmøtevalgte formannen Emil Sandberg måtte trekke seg i forbindelse med en opprivende underslagssak. På landsmøtet i mai 1925 ble Lund enstemmig valgt til formann. Lund ledet NLF i en tid sterk preget av at man nettopp hadde tapt en større jernbanestreik, og han hadde en krevende jobb både med å lose NLF samlet gjennom motgang og sikre at NLF opprettholdt sin tilknytning til Landsorganisasjonen.
I 1931 frasa han seg gjenvalg og gikk tilbake til jobben som lokomotivfører. Fra 1933 var han visepresident i Nordisk Jernbaneunion, og fra 1934 president i Nordisk Lokomotivmannsforbund.
Han gikk av med pensjon i 1945, men var fortsatt aktiv i fagforeningsarbeidet. Fra 1947 til 1951 var han formann i Oslo Distrikts Lokomotivpersonales Forening. Han ble æresmedlem i distriktsforeningen, og i 1949 også i Forbundet.
Lund var medlem av Arbeiderpartiet.
Tønnes Christian Bruun de Neergaard
Tønnes Christian Bruun de Neergaard (født 26. november 1776 på herregården Svenstrup ved Borup, dagens Køge kommune, død 14. januar 1824 i Paris) var en dansk godseier, mesén, kunstsamler og amatørkunstner.
Out of the Chorus
Out of the Chorus er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Herbert Blache.
Tønnes Christian Bruun de Neergaard
Neergaard hadde mange vitenskapelige og kunstneriske interesser, han drev mineralogiske studier og reiste blant annet i Alpene med naturforskeren Déodat Gratet de Dolomieu og senere i Spania og Italia sammen med mineraloger og tegnere. Han hadde en stor samling av mineraler og kunst og ga også ut flere bøker i Frankrike, hvor han var bosatt i flere år.
Out of the Chorus
Handling
Etter at danserinnen Florence Maddis gifter seg med Ross Van Beekman, sønn av en aristokratisk familie fra New York, vedder vennene hennes på at ekteskapet deres ikke kommer til å vare særliglenge. Men Florence klarer snart å passe inn i sine nye sosiale kretser, og har ikke noe ønske om å returnere til sin tidligere tilværelse på Broadway.
Margaret G. Kivelson
Margaret Galland Kivelson (født 21. oktober 1928) er en amerikansk romfysiker, planetolog og distinkt professor emerita i romfysikk ved University of California, Los Angeles. Fra 2010 til i dag, sammen med hennes utnevnelse ved UCLA, har Kivelson vært en forsker ved University of Michigan. Hennes primære forskningsinteresser inkluderer magnetosfærene til Jorden, Jupiter og Saturn.
Invalidekirken
Kirken ble oppført i perioden 1680–1693 etter tegninger av Jules Hardouin Mansart. Den er en del av et større bygningskompleks, Les Invalides, som ble anlagt av kong Ludvig XIV i 1670-årene som et hjem for eldre og syke soldater.
Prodiplous
Prodiplous er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.
Utbredelse
Arten er beskrevet fra Tibet.
Torv-Einar Ragnvaldsson
Torv-Einar Ragnvaldsson, (Einar Ragnvaldsson, Torf-Einarr) sannsynligvis født før 880, død en gang i tiden 910-946. Han var jarl på Orknøyene og blir regnet som den virkelige grunnleggeren av det norske jarledømmet på øyriket. Han var også en god skald.
Prodiplous
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World
Torv-Einar Ragnvaldsson
Bakgrunn og oppvekst
Faren til Einar var Ragnvald Mørejarl og moren var en frillekone som vi ikke kjenner namnet på. I Orknøyingenes saga (kap. 5 og 6) er det nevnt at han hadde fire brødre eller halvbrødre, dei var: Rollaug, Hallad, Rolv og Tore. Bare de to siste var ektefødte sønner av Ragnvald jarl. En femte bror var Ivar som falt under en hærferd sammen med Harald Hårfagre.
Det er ikke kjent hvem som var mor til Einar sine barn, men sagaene nevner at han hadde tre sønner: Arnkjell, Erlend og Torfinn. Orknøyingenes saga (kap. 8) forteller at alle sønnene ble jarler på Orknøyene etter faren. Torfinn, med tilnamnet «Hausakljuv», var den lengstlevende av dem. Ifølge den islandske landnåmaboka (kafli 74) hadde Einar også minst en datter som het Tordis; hun ble gift på Island
Einar er omtalt i mange av de norrøne sagaene, mest detaljert i Orknøyingenes saga som trolig har vært kilden til de andre. Han er også nevnt i den islandske landnåmaboka, hvor det i kafli 82 er en formulering som kunne tyde på at det kan ha eksistert en egen saga om ham.
Vi vet lite om oppveksten til Einar. Faren, mørejarlen, må ha bodd på Møre og det har vært gjettet på Giske. Kanskje var det her Einar vokste opp. Som frillesønn, og trolig også yngste sønn, hadde Einar et dårlig forhold både til faren og brødrene, og da han overtok jarledømmet på Orknøyene etter broren Hallad Ragnvaldsson, virker det nærmest som at han ble utvist fra hjemmet. Sagaforfatteren legger disse ordene i munnen på faren: «… jo før du drar, og senere du kommer tilbake, jo bedre syntes jeg det var». Einar fikk skip av faren og om høsten seilte han vest over havet. Sannsynligvis skjedde dette helt på begynnelsen av 890-årene.
Mektig kriger og jarl
Etter at både onkelen og broren hadde mislyktes med å etablere styring over Orknøyene, var det Einar som sikret herredømet over jarleriket. Først seiret han over vikinger som herjet på øyene. Så kom en av sønnene til kong Harald Hårfagre, Halvdan Hålegg, og ville gjøre seg til konge over øyriket. Einar måtte først rømme over til Skottland, men kom så tilbake og drepte Halvdan. Om den hendelsen lagde han dette diktet : (nynorsk oversettelse etter Finnur Jónsson)
Det hører med til historien at Halvdan før dette hadde vært med på å drepe Ragnvald Mørejarl, far til Einar, og slik fikk Einar hevn. Av diktene hans kan vi lese et visst overmot med brodd mot de mektige halvbrødrene, at det ble han, frillesønnen, som hevnet faren. I ei lausavise nemnde han dette:
I virkeligheten blir det regnet som usikkert hvorfor han fikk tilnavnet «Torv-Einar» (Torf-Einarr). Det er svært sannsynlig at folk på Orknøyene skar torv til brensel, også lenge før Einar ble jarl. Men navnet var trolig i bruk allerede mens han levde slik vi finner det i et lite skaldevers, riktignok av en ukjent skald :
Det blir som oftest regnet med at Einar døde i 910, men tidsregninger er usikker. Etter som han var yngste sønn til Ragnvald Mørejarl, kan han da ikke ha vært særlig gammel i 910. Dette dødsåret gir også en uvanlig lang styringstid for sønnene hans, fra 910 til 954, og det virker mer sannsynlig at Einar kan ha levd en del lenger, kanskje helt til midten av 940-årene.
Historisk bakgrunn
Snorre (og Orknøyingenes saga) forteller at Harald Hårfagre først erobret Orknøyene på et hærtokt «vest om havet» og ga øyene deretter til Ragnvald Mørejarl i bot for sønnen Ivar. Versjonen er regnet som svært usikker og blir ikke støttet av andre kilder, for eksempel fra den latinske sagateksten Historia Norvegiae må en forstå det slik at det var mørejarlen som selvstendig og på egen hånd erobret øyriket. Når Orknøyingenes saga (i kap. 8) forteller at det senere ble krevd en bot på 60 merker gull til kong Harald Hårfagre, en bot som Einar tok på seg å betale, var dette ikke å regne som skatt til en lensherre, men derimot som bot for drapet på kongssønnen Halvdan.
Det er lite trolig at Einar rådde over Orknøyene i egenskap av den norske kongens jarl. Opprinnelig tok han over riket som en representant for den norske mørejarlætten, deretter taler alt for at han hersket over øyriket selvstendig og nokså snart sa seg fri fra både jarlemakt og kongsmakt i Norge.
Einar har satt spor etter seg som skald også med det at navnet hans er benyttet i versesamlingen Háttatal i Snorre Sturlasons Den yngre Edda, der et særskild versemål av drottkvede har fått namnet "Torf-Einarháttr" etter han.
Noter
<references group="Note"/>
Visst nappar det
Visst nappar det var et svensk fiskeprogram med Larz-Thure Ljungdahl og Bengt Öste som gikk på SVT fra 1980 til 1994. Det ble laget til sammen 105 programmer i serien.
STS-79
GSTS-79 (Space Transportation System-79) var Atlantis 17. romferge-misjon. Den ble sendt opp 16. september 1996 og vendte tilbake den 26. september 1996. Det var den fjerde ferden hvor en NASA romferge koblet seg til den russiske romstasjonen MIR.
Tidligere flyvninger til romstasjonen Mir, var: STS-60, STS-63, STS-71, Sojuz TM-21, STS-74 og STS-76. Efterfølgende felles ferder til Mir: STS-81, STS-84, STS-86, STS-89 og STS-91.
Ferden
Romfergen brakte med seg Spacehab og skiftet ut et besetningsmedlem.
Trialisme i Østerrike-Ungarn
I historien til Østerrike-Ungarn var trialisme den politiske bevegelsen som hadde som mål å reorganisere det todelte imperiet til et trepartsimperium, og skape en kroatisk stat som i status er lik Østerrike og Ungarn. Franz Ferdinand fremmet rettssak før hans attentat i 1914 for å forhindre at imperiet ble revet i stykker av slavisk dissens. Imperiet ville bli omstrukturert på tre måter i stedet for to, med det slaviske elementet gitt representasjon på de høyeste nivåene tilsvarende det Østerrike og Ungarn hadde på den tiden. Serbere så på dette som en trussel mot drømmen deres om en ny stat Jugoslavia. Ungarske ledere hadde en dominerende stemme i keiserlige kretser og avviste trialisme sterkt fordi det ville frigjøre mange av deres representanter fra ungarsk styre de anså som undertrykkende.
Historie
Bevegelsen oppsto på 1880-tallet i aristokratiske og geistlige kretser i imperiet som en reaksjon på ungarsk nasjonalisme og må settes i kontrast til den revolusjonære, løsrivelse jugoslavismen, slik den fungerte innenfor det habsburgske statsapparatet med støtte fra kroatiske politikere og østerrikske embetsmenn (inkludert erkehertugen Franz Ferdinand.) Håpet til trialistiske imperialister var at Serbia til slutt kunne slutte seg til det store Kroatia som skulle opprettes, samtidig som det skulle legge press på ungarerne og la østerrikerne fortsette å dominere imperiet som helhet.
På begynnelsen og midten av 1800-tallet var bevegelsen panslavisk og krevde at det i tillegg til de østerrikske og ungarske kronene skulle opprettes en tredje slavisk krone (nordslaverne og sørslavene hver for seg), for å la imperiet motstå krav fra andre slaviske land og nasjoner (Russland og Serbia.)
I Kroatia var de mest fremtredende forkjemperne for ideen Dr. Nikola Zvonimir Bjelovučić, forfatter av boken Trialism and the Croatian state, Dr. Ivo Pilar, historiker, politiker og K.u.K. offiser som tok til orde for ideen om trialisme i sin bok The South Slav Question, Dr. Aleksandar Horvat, leder av det pro-monarkiske Pure Party of Rights og kroatisk delegat ved undertegnelsen av trialist-traktaten i Wien og Budapest 1918. Andre tilhengere av ideen inkluderer general Sjepan Sarkotić, feltmarskalk Svetozar Borojević, Ivo Prodan, erkebiskop Josip Štadler, generaler Lukas Šnjarić og Mihael Mihaljević. Vanlige sa