cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rachel Yankey
Rachel Abba Yankey (født 1. november 1979 i London) er en engelsk kvinnelig fotballspiller som spiller for fotballaget Arsenal LFC. Asanta er en del av Englands kvinnelandslag i fotball.
Utestengelsen av Russland fra internasjonal idrett
RSF
-
Rachel Yankey
Yankey er av Ghanesisk opprinnelse. Hun er den spilleren som har spilt flest landskamper for England. Hun var den andre kvinnelige spilleren, etter Gillian Coultard, som har spilt 100 landskamper.
Utestengelsen av Russland fra internasjonal idrett
BFR
-
Rachel Yankey
I 2006 ble Yankey medlem (MBE) av Order of the British Empire. Yankey ble i nyttårslisten for 2014 forfremmet til offiser (OBE) av samme orden.
Utestengelsen av Russland fra internasjonal idrett
RLF
-
RBU
-
RSU
-
RHF
-
NEU
-
RYF
-
RCF
-
'''RCF. Flagg benyttet i VM i curling for menn 2021 og VM i curling for kvinner 2021.'''
'''RCF. Flagg benyttet i VM i padling 2021.'''
- '''RCF. Benyttet et flagg med egen logo.'''
FSR
- '''FSR. Benyttet det russiske kunstløpforbundets flagg.'''
RAF
- '''RAF. Hvitt flagg ble benyttet for russiske førere i Formel 1 2021 og Rally-VM 2021''' -
RJF
-
RGF
- '''RGF. Benyttet et flagg med egen logo.'''
RMPF
-
NFFR
- '''NFFR. Benyttet det internasjonale innebandyforbundets flagg.'''
CFR
- '''CFR. Benyttet et flagg med egen logo.'''
Gunvor Mejdell
Gunvor Mejdell (født 6. november 1948) er en norsk språkforsker. Hun var først amanuensis ved Semittisk institutt ved Universitetet i Oslo frem til hun rundt 1990 ble førsteamanuensis. Instituttet endret vel navn til Institutt for østeuropeiske (senere kulturstudier) og orientalske studier utpå 90-tallet. Hun mottok sin dr.philos. i 2005 på avhandlingen Somewhere between order and chaos: Mixed styles in Egyptian Arabic og ble professor året etter i 2006, da i arabisk språk og kultur.
HTC Dream
HTC Dream (også solgt som T-Mobile G1 og Era G1) er en mobiltelefon (smartphone), produsert av HTC og markedsført av T-Mobile. Den er kjent under kodenavnene HTC Kovsky og HTC Venus.
Utestengelsen av Russland fra internasjonal idrett
RFU
-
HTC Dream
Dream er den første telefonen med programvare utviklet av Google, kalt Android. Telefonen ble tilgjengelig for bestilling 23. september 2008.
Den har en 3,2 tommer stor kapasitiv berøringsskjerm og et kamera med 3,2 megapiksler og autofokus.
Fairy
Fairy kan vise til:
Alfred P. Wright
Alfred Pettersen Wright (født 1. september 1847 i Porsgrunn, død 26. januar 1929) var en norsk forretningsmann, skipsreder, konsul og stortingsrepresentant (Høyre).
Han var sønn av skipsreder Peter Magnus Petersen (1816–1893) og Karen Magdalene Wright.
Wright var gift med Helene Gulbranson (1864–1921) i 1884, eldste datter av godseier cand jur. Carl August Gulbranson, han var svoger til Ragnvald Hvoslef,og far til høyremannen, stortingsrepresentanten og motstandsmannen, Carl P. Wright.
Wright ble student 1866 og cand.jur i 1873. Etter noen år i utlandet overtok han sin fars forretning. Han deltok i opprettelsen av skipsforsikringsselskapet «Reform», etablerte Porsgrunn Gjærfabrikk og Norrøna Fabrikker, deltok i opprettelsen av Porsgrunn Porcelænsfabrik og Porsgruns bryne-og slipestensfabrik. Han var dansk visekonsul fra 1898, medlem av Tolltariffkommisjonen fra 1896, av komiteen av Norges deltagelse i Stockholmsutstillingen 1897 og av Traktatkomiteen 1906. I tillegg var han medlem av jernbanekomiteen fra 1903. Han var varasekretær i Lagtinget og medlem av tollkomiteen 1910–1912.
Alfred Pettersen Wright var ordfører i bestyrelsen for Skiens kreditbank fra 1891. Han var medlem av bystyret i 1893, i mange år medlem av formannskapet og ordfører. Under navnet Alfred Petersen var han vararepresentant til Stortinget i 1886–1888 og i 1889–1891 og i 1892–1894 for Høyre. Han var også varamann til Stortinget i 1903–1906. Fra 2. november til 2. desember 1903 møtte han for J.C. Knudsen. I 1910–1912 var han fast representant på Stortinget under navnet Alfed P. Wright. Han ble permittert i 1912 fra 8. juli.
Hephialtes
Hephialtes er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore (14-33 millimeter), avlange, rødbrune trebukker. Kjevene er ikke forstørrede. Antennene er kraftige, de innerste leddene tykke og glatte. Pronotum har rundede sider med et par ganske små pigger. Dekkvingene er parallellsidige med nesten rettvinklede "skuldre". Beina er forholdsvis korte.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, fra Guadeloupe i nord til det sørlige Brasil i sør, og i Karibia (Guadeloupe, Jamaica).
Anđelko Rističević
Anđelko Rističević (født 23. desember 1985) er en serbisk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.
Kommunestyrevalget 1922
Kommunevalget 1922 var et valg i Norge som ble gjennomført i 1922. Ved valget ble det valgt representanter og varamenn til 664 norske landkommuner med 921 valgsogn, 37 større byer og 28 mindre byer. I landdistriktene ble det valgt 12,192 representanter og 10,929 varamenn, mens det i byene ble valgt 2,252 representanter og 2,134 varamenn. Valgdagen var i oktober for landdistriktene og desember for byene
1,291,209 personer var innført i manntallet med stemmerett ved valget. Med fradrag av de personer som hadde mistet stemmeretten var det 1,289,846 effektivt stemmeberettigede. Det var et krav om to års opphold i vedkommende kommune for å ha stemmerett, i tillegg til statsborgerskapet. Stemmerettsalderen var 23 år.
Anđelko Rističević
Han representerte Serbia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 119 i maratonløpet.
Kommunestyrevalget 1922
De fleste kommunestyrevalgene ble gjennomført som forholdstallsvalg. Der det var bare ett eller ingen godkjente forslag til valgliste, var det anledning til å avholde flertallsvalg. Flertallsvalg ble benyttet i 239 av herredene, og omfattet 16,2 % av de stemmeberettigede. Fem av byene avholdt flertallsvalg: Son, Hølen, Åsgårdstrand, Sogndal ladested og Skudeneshavn.
Valglistenes antall
740,203 personer avga stemme, noe som ga en valgdeltagelse på 57,3%.
Archiconchoecia
Archiconchoecia er en slekt innenfor familien Halocyprididae - som igjen er den ene av to familier av underordenen Halocypridina, ordenen Halocyprida innenfor gruppen Myodocopa, en gruppe muslingkreps som er små krepsdyr.
Gruppen har 12-20 mulige arter. Individene er små og lever i saltvann. For artenes morfologi og kjennetegn, se artikkelen om familien Halocyprididae.
Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på morfologi snarere enn molekylær analyse. En moderne oppdatering som angis her, følger stort sett oppdelingen i Catalogue of Life:, mens detaljene, slektene og artene her følger WoRMS-databasen.
Teateråret 1861
Teateråret 1861 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1861.
Fødsler
og marineoffiser ||align=center|78 ||align=center|1949 ||
Trekongemøtet
Trekongemøtet i Malmö
Trekongemøtet i Malmö 18.-19. desember 1914 var et møte mellom Gustav 5, Haakon 7 og Christian 10 under første verdenskrig. Dette var innledningen til en felles nordisk nøytralitetspolitikk under 1.verdenskrig.
Trekongemøtet i Kristiania
Trekongemøtet i Kristiania i november 1917 var et oppfølgelsesmøte fra møtet i Malmö.
Rus (spesialstyrke)
Den 1. juli 2005, ble en hel tropp fra Rus' sine kommandosoldater i Makhatsjkala, Dagestan, slått ut av en veibombe mens de deltok i Geriljafasen under den Andre Tsjetsjeniakrigen.
Den 1. september 2008, ble Rus og Vityaz slått sammen til en enkelt enhet, "604. Senter for spesielle formål", under direkte kommando av ODON (tidligere OMSDON). Den 5. april 2016, ble Den russiske nasjonalgarden etablert, noe som resulterte i oppløsningen av Interne Tropper i Russland og overføring av kommando for de fleste væpnede enheter under MVD til Den russiske nasjonalgarden.
Ricardo Ramos
Ricardo Ramos (født 5. desember 1985) er en meksikansk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.
AUCTeX
AUCTeX er en utvidbar pakke for å skrive og formatere dokumenter i formatene TeX og LaTeX i teksteditorene Emacs og XEmacs. AUCTeX sørger for syntaksfremheving, smarte innrykk og formatering, forhåndsvisning av matematikkelementer og andre elementer direkte i redigeringsbufferet, smart folding av syntaktiske elementer, makroer og miljøfullføring. Det støtter TeX, det selvdokumenterende formatet .dtx fra prosjektet LaTeX, og i en begrenset grad også ConTeXt.
Marianne Pedersen
Marianne Pedersen (født 16. oktober 1956) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Fana IL.
Hun vant 7 NM-gull og 12 NM-medaljer på 400 meter og stafett i perioden 1971–1975.
Von Rosens pokal
von Rosens pokal er navnet på den vandrepokal som i perioden 1904 til 2000 ble delt ut til vinnerne av Allsvenskan i fotball for herrer.
Pokalens offisielle navn er 'Svenska Fotbollpokalen – greve Clarence von Rosens vandringspris av 1903'.
Premien er oppkalt etter Clarence von Rosen, som var Sveriges fotballforbunds første leder. Örgryte IS ble første vinner av pokalen i 1904 og Halmstads BK ble i 2000 det siste laget som vant den.
Pokalen vandret evig mellom de seirende lagene. Lagene beholdt imidlertid en miniversjon av pokalen.
Da det i november 2000 ble satt fokus på at Clarence von Rosen hadde vært aktiv i en nasjonalsosialistisk organisasjon, oppstod det en debatt som resulterte i at det svenske fotballforbundet satte opp en ny pokal som erstatning for von Rosens pokal. Det nye pokalen fikk navnet 'Lennart Johanssons pokal', oppkalt etter den svenske UEFA-presidenten. Von Rosens pokal oppbevares i dag hos det svenske fotballforbundet.
Son Chaeyoung
Son Chae-Young (koreansk: 손채영, født 23. april 1999 i Seoul ), også kjent som Chaeyoung (koreansk: 채영), er en sørkoreansk rapper, sanger, produsent og tekstforfatter. Hun er medlem av TWICE, en japansk-koreansk jentegruppe dannet av JYP Entertainment.
Bakgrunn
Chaeyoung startet som modell for et barnemagasin. Før hun ble med i JYP Entertainment hadde hun bestemt seg for at hun ville bli sanger og danser, og tok dansetimer i over ett år.
DS «John Wilson»
DS «John Wilson» var et lasteskip bygget ved Bergen Mekaniske Verksted. Hun ble levert til Harald Irgens med flere, Bergen i mars 1893.
427ᵉ Escadron d’opérations spéciales d’aviation
Skvadronen har sin historie tilbake til annen verdenskrig, da den ble opprettet som en bombeflyavdeling 15. oktober 1942, utstyrt med Vickers Wellington.
Avdelingsmottoet er Ferte manus certas.
Sandbukta naturreservat
Sandbukta naturreservat er et naturreservat i Tromsø kommune, og ble opprettet 4. juni 2004. Det ligger ved Breivikelvas utløp i Ullsfjorden, like ved bygda Breivikeidet. Sandbukta er et strandområde som inneholder et av de største strandvollfeltene i Troms.
Kypros under Vinter-OL for ungdom 2012
Kypros deltok under Vinter-OL for ungdom 2012 fra 13. januar til 22. januar 2012 i Innsbruck i Østerrike. Troppen bestod av en utøver, Dinos Lefkaritis. Han deltok i de alpine øvelsene slalåm og storslalåm.
Nanyo sivile astronomiske observatorium
Nanyo sivile astronomiske observatorium, også bare kalt Nanyo-observatoriet, er et astronomisk observatorium i nærheten av byen Nan'yō i prefekturet Yamagata i Japan. Observatoriet ble grunnlagt i 1986. Sentral i grunnleggelsen var Soutaro Ito, som også har vært sentral i populariseringen av astronomi i Japan.
Lowellobservatoriets Near-Earth-Object Search
Lowellobservatoriets Near-Earth-Object Search (LONEOS) er et tidligere prosjekt som ble finansiert av NASA. Prosjektet ble ledet av Dr. Ted Bowell ved Lowell-observatoriet i Flagstaff i Arizona, USA. Prosjektet begynte i 1993 og varte frem til slutten av 2008, og hadde som oppgave å oppdage jordnære objekter i form av asteroider og kometer.
Archiconchoecilla
Archiconchoecilla er en slekt innenfor familien Halocyprididae - som igjen er den ene av to familier av underordenen Halocypridina, ordenen Halocyprida innenfor gruppen Myodocopa, en gruppe muslingkreps som er små krepsdyr.
Gruppen har 2 mulige arter i Sør-Atlanteren. Individene er små og lever i saltvann. For artenes morfologi og kjennetegn, se artikkelen om familien Halocyprididae.
Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på morfologi snarere enn molekylær analyse. En moderne oppdatering som angis her, følger stort sett oppdelingen i Catalogue of Life:, mens detaljene, slektene og artene her følger WoRMS-databasen.
Hermund Storsæter
Hermund Storsæter (født 25. januar 1969 i Grimstad) er en norsk grafiker og tidligere friidrettsutøver. I NM i friidrett 1989 tok han gull på 400 meter med tiden 47,30.
Storsæter er frilans illustratør, grafiker og avistegner i Grimstad Adressetidende.
Linda Bergström
Linda Marie Bergström (født 26. mai 1977) er en svensk tidligere barneskuespiller. Hun hadde hovedrollen (Lisa) og fortellerstemmen i Alle vi barna i Bakkebygrenda (Alla vi barn i Bullerbyn) i 1986 og Mer moro i Bakkebygrenda (Mer om oss barn i Bullerbyn) i 1987.
Hun er oppvokst i Habo i Jönköpings län, men er bosatt i Norge. Bergström hadde ingen roller etter Alla vi barn i Bullerbyn, og begynte en annen karriere.
Qatar Ladies Open
Qatar Ladies Open er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på hardcourt. Den er en del av WTA-touren, og er klassifisert som en WTA Premier-turnering.
Den blir spilt hvert år i Doha i Qatar.
Ageze Guadie
Ageze Guadie (født 11. september 1989) er en etiopiskfødt israelsk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.
Han representerte Israel under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 122 i maratonløpet.
William Beckford (politiker)
William Beckford (døpt 19. desember 1709 på Jamaica, død 21. juni 1770) var en engelsk politiker. Han hadde embetet Lord Mayor of London to ganger, og var dermed både den 433. og den 440. i embetet.
Han var sønn av Peter Beckford, som eide 13 sukkerplantasjer på Jamaica. Bestefaren hadde vært guvernør på Jamaica, og skal ha eid 20 plantasjer og 1200 slaver.
Jugulator
Jugulator er det trettende studioalbumet fra det britiske heavy-metal-bandet Judas Priest.
Albumet ble utgitt i Japan 16. oktober 1997, og i resten av verden 28. oktober samme år. Det er det første av to studioalbum med vokalist Tim «Ripper» Owens. Albumet nådde en 82.-plass på den amerikanske Billboard-listen. Det var også det første på plateselskapet SPV GmbH, etter 10 strake album på Columbia Records/CBS Records.
Sporliste
Alle spor av K.K. Downing og Glenn Tipton.
Segundo Jami
Segundo Jami (født 12. mai 1986) er en ecuadoriansk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.
Han representerte Ecuador under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 124 i maratonløpet.
Asiago astrofysiske observatorium
Asiago astrofysiske observatorium (italiensk: Osservatorio Astrofisico di Asiago) er et astronomisk observatorium (IAU-kode 043) som eies og drives av Universitetet i Padova. Observatoriet ble grunnlagt i 1942 og befinner seg på platået Asiago, 90 km nordvest for Padova i nærheten av byen Asiago. Det har Galileiteleskoper.
Omkring 3,8 km sørøst for dette observatoriet ligger Cima Ekar Observing Station, IAU-kode 098, også kjent som Stazione osservativa di Asiago Cima Ekar.
Tesama Moogas
Han representerte Israel under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 121 i maratonløpet.
Kirsi Perälä
Kirsi Perälä (født 6. mai 1982) er en finsk tidligere langrennsløper.
Karriere
Perälä debuterte i verdenscupen i langrenn 5. mars 2002, og hennes beste individuelle verdenscup-plassering var en 5.-plass i klassisk sprint fra 2010.
Hun representerte Finland under Vinter-OL 2010.
OL-resultater
Vancouver 2010
Capo
I tillegg til å transponere, kan formålet med en capo være å oppnå en endret klang, en endret rytmefølelse, å omgå en vanskelig akkord i en bestemt serie, eller å gjøre det enklere å holde et grep hvis man er utrent eller har små hender. Man kan også ønske at tonene som utgjør en akkord ligger i en annen rekkefølge enn de gjør når man holder et grep i løs standard stemming, noe som spesielt ved fingerspill vil gi en akkord et annet preg.
Beskrivelse
En capo er formet som en klype som holder rundt halsen på instrumentet og presser strengene mot gripebrettet. For ikke å skade instrumentet og strengene er capoen polstret med gummi på berøringsflatene. Den kommer i mange ulike utførelser for å oppnå presisjon for et bestemt instrument; den skal ideelt sett passe til halsens bredde og gripebrettets kurve, som vil være svært ulikt på for eksempel en klassisk nylonstrengsgitar (bredt og flatt) og en banjo (smalt og svakt kurvet). Kraften som behøves vil også være ulik, både ut fra typen strenger instrumentet er spent med (tykkelse og materiale), høyden på hvert bånd, samt høyden på oversadelen (der strengene hviler på enden av halsen) og sadelen (der strengene hviler på kroppen av instrumentet) – altså avstanden fra hvor strengen er naturlig spent, ned til gripebrettet den skal presses mot.
En capo kan også være formet med tanke på hvor hurtig den kan monteres og demonteres, om den kan tas av og på med én hånd, og i hvilken grad den er i veien for hånden som skal sette akkorder. På noen capoer kan man også justere hvor hardt den klyper. Hvilke egenskaper som er viktigst for instrumentalisten blir da et personlig valg ut fra hvordan capoen skal benyttes.
Montering
Det er ikke vanlig å ta av eller på en capo underveis i et musikkstykke (for eksempel for modulering), men montere den i ønsket posisjon for en hel gjennomspilling av en sang.
Capoen settes midt mellom to bånd, eller nær båndet strengene skal hvile på, altså båndet som fungerer som oversadel. Hvor stor eller liten kraft strengene blir presset ned med, avgjør hvor i forhold til det aktive båndet den bør stå. Den skal presse alle strengene så rett ned mot halsen som mulig; strenger som vrir på seg under capoen vil bli ustemt, og avstanden mellom strengene bør være helt jevn. Hvilken kraft capoen trykker ned strengene med er vesentlig. Dersom den er veldig stram kan den strekke strengene så hardt over båndet at instrumentet blir «surt», og dersom den er veldig løs vil man oppleve skurring, eller at strenger ikke klinger i det hele tatt. Skurring kan også komme av at den spillbare delen av strengen berører bånd høyere på halsen, fordi halsen er skeiv eller fordi båndene i seg selv har ujevn høyde. Siden en capo senker strengene, vil slike feil på instrumentets hals lettere bli avslørt.
Det er ikke uvanlig å måtte finstemme instrumentet etter at man har satt på, eller tatt av, en capo. Dette avhenger ikke bare av capoen og hvordan den er montert, men også av kvaliteten på instrumentet, og hvor presist det er bygget. Når man ikke bruker instrumentet, bør en capo tas av, hovedsakelig fordi den øker strengespennet, og sakte kan bidra til å dra halsen ut av posisjon. Capoen i seg selv kan også ta skade ved at gummipolstringen som ligger mot strengene kan få varige furer, og miste evnen til å presse strengene uniformt.
Spilling
Ved bruk vil tonearten bli en halvtone høyere for hvert bånd man flytter capoen oppover halsen. Når man bruker capo flytter man i praksis oversadelen, og capoen og båndet den står ved overtar oversadelens funksjon. Den delen av strengene som klinger har da blitt kortere, noe som vil gi en progressivt høyere tone og lysere klang. Også punktet hvor man finner flageoletten, den fløyteaktige klangen man får når man spiller mens man såvidt berører strengens naturlige delingspunkt, blir flyttet proporsjonalt oppover halsen.
Eksempel: En durakkord består av grunntone, stor ters og kvint, og for A-dur vil dette være tonene A-C#-E. A-dur i 1. posisjon på en gitar vil fra dypeste til lyseste streng tilby tonerekkefølgen E-A-E-A-C#-E, mens en A-dur med capo i 2. bånd, som da holdes som en G-formasjon, vil gi tonerekkefølgen A-C#-E-A-C#-A. Siden både tonerekkefølgen er endret, samt at tonene er flyttet til strenger med annen tykkelse og derav vil klinge litt annerledes, får man et annet preg og andre muligheter selv om akkorden er den samme. Hvilke fingre som er i bruk og hvilke som er fri vil også være ulikt, og rent fysisk gi andre muligheter for å legge til og trekke fra toner for å musisere innad i akkorden.
På vestlige instrumenter er gripebrettet satt opp med halvtonetrinn, og hvis man kan den kromatiske skalaen, samt vet hvilken akkord fingersettingen ville utgjøre uten capo, er det lett å telle seg frem til hvilken faktisk akkord man får uansett hvor på halsen capoen står - et halvt tonetrinn for hvert bånd:
West Air Sweden
West Air Sweden er Sveriges største fraktflyselskap. Flyselskapet har hovedkontor i Göteborg, og flyparken har base på Hovby lufthavn i Lidköping. Selskapet driver fraktflygning for FedEx, DHL, TNT og UPS, og flyr også post for det svenske og norske postverket.
Capo
Spilling
''Merk: Tabellen gjelder uansett om man spiller dur eller moll eller andre nyanser. Akkorden C-moll blir i 2. bånd D-moll, og Em7 blir i 3. bånd Gm7. Alle # kan også gjøres om til ♭ og omvendt, siden begge tegn angir at en tone er halv og ligger midt mellom to heltoner. G# er altså det samme som A♭, og B♭ er det samme som A#.''
Sjangre og artister
Capo benyttes mye i sjangre som singer/songwriter, pop, folk rock, americana, irsk folkemusikk, flamenco, men mindre i jazz og klassisk. Bruk av capo har liten direkte sammenheng med manglende beherskelse av instrumentet. Blant dyktige instrumentalister som tidvis benytter capo finner vi blant mange andre Richard Thompson, Eric Clapton, Mark Knopfler, Ry Cooder, Keith Richards, Bruce Springsteen, Joni Mitchell, og norske Ane Brun, Odd Nordstoga og Lillebjørn Nilsen. Joni Mitchell er blant visesangerne som blir ansett for å ha en lett gjenkjennelig signatur i gitarspillet sitt, og sammen med mange alternative stemminger, har capo vært et tilbehør hun har benyttet hyppig.
West Air Sweden
Siden 2011 har flyselskapet vært en del av West Atlantic Group sammen med det britiske flyfraktselskapet Atlantic Airlines. Begge selskapene er underlagt holdingselskapet West Atlantic med hovedkvarter i Göteborg, men fraktflyene som opererer i Norge og Sverige er fortsatt merket med «West Air»-navnet.
Capo
Annen bruk
Et strengeinstrument er bygget for å være rent mens strengene står i et bestemt spenn. Dersom spennet blir for kraftig, kan halsen løfte seg, og gjøre instrumentet surt. Det er derfor ofte anbefalt fra instrumentprodusentens side hvilken tykkelse strengene bør ha for at spennet skal være riktig. Ønsker man tykkere strenger som vil øke spennet, er det ikke uvanlig å stemme instrumentet ned en halv eller hel tone, altså slippe litt av det økte spennet, og løfte instrumentet opp igjen til standard toneleie ved hjelp av en capo. Man kan også kompensere for økt spenning ved å justere instrumentets truss rod, som er et spenningsstag som ligger i halsen, men dette vil være en mer alvorlig inngripen i instrumentet, og kan være vanskelig å gjenopprette.
West Air Sweden
Historie
Flyselskapet ble startet i Karlstad i 1962 av kaffehuset Löfbergs Lila, som valgte å ta i bruk et fly til forretningsreiser. Fra 1991 utviklet selskapet seg mer mot fraktflygning, og i 1997 sluttet selskapet med passasjerflygning. Samme år flyttet selskapet sin base til Lidköping og hovedkontoret til Göteborg. I 2002 kjøpte West Air Sweden det franske fraktflyselskapet Air Provence. West Air Sweden har i dag 167 ansatte.
Flystyrt i Lappland
Natt til 8. januar 2016 styrtet et av selskapets Bombardier CRJ200-fly på vei fra Oslo lufthavn Gardermoen til Tromsø lufthavn etter én time og 23 minutter i luften. Havaristedet ble lokalisert i nærheten av sjøen Akkajaure i svenske Lappland av et norsk militærfly klokken 03.10. Det ble observert et 15 meter dypt krater på stedet. Flyet hadde ifølge redningsleder Anders Lennholm i den svenske fly- og sjøredningstjenesten falt 9000 fot i minuttet, og det ble sendt ut et mayday-signalet. To personer befant seg ombord da ulykken skjedde: Den spanske kapteinen (42), som hadde 2500 flytimer på flytypen, og den franske styrmannen (34), som hadde 900 flytimer. Begge hadde jobbet i selskapet i flere år. Den svenske havarikommisjonen har konkludert med at en teknisk svikt i et instrument var årsak til ulykken. Den kunstige horisonten til kapteinen viste at flyets nese pekte oppover, selv om den pekte vannrett fremover.
Capo
Historie
Den tidligste capoen man kjenner til ble oppfunnet på 1700-tallet, og var et enkelt c-formet messingstykke med spenn nok i seg selv til å holde strengene nede. Fra omkring 1700 finnes strengeinstrumentet sitrenk – en regional variant i Nord-Tyskland og Skandinavia av cister/citole. Flere bevarte eksemplarer har hull borret inn i halsen for feste av en capo.
Den første patentsøknaden for en capo ble imidlertid ikke sendt inn før i 1850, av gitarmakeren James Ashborn. Senere er det registrert mer enn 130 patenter, men langt færre konstruksjoner er fortsatt i produksjon. Nye varianter dukker fremdeles opp med jevne mellomrom, ikke minst av typen capoer som holder bare noen av strengene. Lyle Shabram kom med den første offisielle delcapoen så sent som i 1976. Senere er gitaristen Harvey Reid blitt kjent som en pioner innen både utviklingen og bruken av dem, og han har utgitt flere bøker om emnet.
Aral
Aral kan vise til:
Den siste viking (film)
Handling
Vikinggutten Harald drømmer om å bli kriger og handelsmann som sin far, høvdingen Agne. Drømmene får imidlertid en brå slutt når Agne nekter å overlate byens skip til kongen og i stedet seiler etter hjelp hos opprørerne. Kongens soldater vrimler kort etter i den vesle landsbyen. Innbyggerne blir gjort til treller og blir beordret til å bygge et nytt skip til kongens flåte. Harald og dvergen Gunga kjemper for å få byens alkoholiserte skipsbygger til å gjøre ferdig det fartøyet som skal redde dem alle fra utslettelse.
Eduard Thöny
Eduard Thöny (født 9. februar 1866 i Brixen, Østerrike-Ungarn, død 26. juli 1950 i Holzhausen ved Ammersee i Bayern) var en østerriksk karikaturtegner og illustratør. Han kommenterte tysk samfunnsliv og militærvesen i flere enn 2500 satiriske vitsetegninger til det tyske vittighetsbladet Simplicissimus fram til tidsskriftet gikk inn i 1944.
Who’s Afraid of the Big Bad Wolf
«Who's Afraid of the Big Bad Wolf» er en amerikansk sang skrevet av Frank Churchill med tilleggstekst av Ann Ronell, som opprinnelig var med i Disney-tegnefilmen De tre små griser (The Three Little Pigs) fra 1933. Den blir fremført av Fiddler Pig og Fifer Pig (med stemmene til Mary Moder og Dorothy Compton) mens de arrogant tror at deres hus av strå og kvister vil beskytte dem mot Den store stygge ulven (med stemmen til Billy Bletcher). Sangens tema gjorde den til en stor hit under Den store depresjonen og den fortsetter å være én av Disneys mest velkjente sanger. Tallrike artister og musikkgrupper har laget coverversjoner av den.
Gjenbruk av Disney
Sangen ble brukt på nytt i oppfølgerne til De tre små griser. Den var med i Sing Along Songs-videoen, I Love to Laugh, og har vært utgitt på tallrike Disney-innspillinger.
Gjenbruk av andre
Musikken til sangen ble brukt av Metro Goldwyn Mayer for filmen March of the Wooden Soldiers fra 1934, og brukt av Ivo Caprino for den andre versjonen av reklamefilmen "Stabburets leverpostei" fra 1957 med en original tekst for filmen.
Coverversjoner
Mange artister har laget coverinnspillinger av sangen, innbefattet:
Rustbuskmåler
Rustbuskmåler (Hydriomena ruberata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Denne måleren finnes over hele Norge. Den ligner på de beslektede artene seljebuskmåler og orebuskmåler, og er som disse temmelig variabel av utseende, men kan vanligvis kjennes på at vingene har en rødlig fargetone med to markerte, lysere felter, fra seljebuskmåleren også på flygetiden.
Who’s Afraid of the Big Bad Wolf
Norske versjoner
Tekstforfatteren til én av de norske tekstene er ikke angitt. Rolf Just Nilsen har skrevet en annen tekst. Begge bærer tittelen «Hvem er redd for den stygge ulv».
Rustbuskmåler
Utseende
En middelsstor (vingespenn 28 – 32 mm), slank, vanligvis rødlig brun måler. Forvingens tegninger er som hos andre buskmålere ganske variable. Vanligvis er den lyst brunlig grå ved roten og i et tverrbånd midt på vingen, ellers mørkere. De mørkere partiene kan være nøytralt grå men har oftere et markert rustbrunt skjær, aldri grønnlig. Noen ganger kan den ha smale, rustrøde tverrbånd. Bakvingen er gråhvit. Larven er forholdsvis kraftig med noen korte børster, lyst rødlig gråbrun på farge.
Levevis
Arten finnes i skog og buskmark, og larvene lever på selje (Salix caprea) og andre vier-arter (Salix spp.). De voksne målerne flyr i mai – juni.
Utbredelse
Arten finnes i det meste av Europa, bortsett fra i sørøst, videre østover gjennom Nord-Asia, og også i Nord-Amerika. I Norge er den funnet over hele landet.
Zdeněk Moravec
Zdeněk Moravec (født 1968) er en tsjekkisk astronom, og en profilert oppdager av asteroider. Totalt har han oppdaget 93 asteroider siden 1995.
Dorris Bowdon
Dorris Estelle Bowdon (født 27. desember 1914, død 9. august 2005) var en amerikansk skuespillerinne. Hun er best kjent for rollen som Rosasharn i filmen Vredens druer (1940). Bowdon giftet seg med filmens manusforfatter, Nunnally Johnson, samme år som filmen ble utgitt og pensjonerte seg som skuespillerinne tre år senere.
Tidlig liv
Bowdon ble født 27. desember 1914 i Coldwater i Mississippi, som en av til sammen sju søsken. Hun var datter av James og Lillian Bowdon. Hennes far var lege og døde da hun var to år gammel. Bowdon studerte engelsk og tale ved Louisiana State University og vant Miss Memphis 1936. Da en lokal kritiker så henne i en skoleteaterforestilling i 1938, tipset han en talentspeider fra 20th Century Fox om henne. Bowdon reiste til Hollywood og fikk kontrakt med filmselskapet etter en prøvespilling.
Privatliv
Bowdon møtte og forelsket seg i manusforfatteren Nunnally Johnson mens han skrev manuset til Vredens druer. De giftet seg i hjemmet til Charles MacArthur og Helen Hayes i Nyack-on-the-Hudson i Nyack i New York 4. februar 1940. Ekteparet fikk to døtre, Christie og Roxana, og sønnen Scott sammen. De bodde i et herskapshus i 625 Mountain Drive i Beverly Hills i California. Det ble designet av arkitekten Paul R. Williams og bygget av O' Neal and Son fra 1937 til 1938.
Bowdon døde av hjerneslag og hjertesvikt 9. august 2005 på Motion Picture & Television Country House and Hospital i Woodland Hills i California. Hun ble kremert, og en del av asken ble spredd på havet, mens resten ble satt ned i urne sammen med ektemannen på Westwood Village Memorial Park Cemetery i Los Angeles.
Jacob Otto Lange
Jacob Otto Lange (født 12. november 1833 i Stavanger, død 26. mai 1902 i Christiania) var en norsk forstmann og politiker (V).
Han var medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm i Johannes Steens første regjering fra mars 1891 til juni 1892, da han ble statsråd i Revisjonsdepartementet frem til regjeringens avgang 2. mai 1893.
Lange studerte forstvesen i Tyskland og var overførster ved Kongsberg Sølvverk og bestyrer av skogskolen. Han var ordfører i Kongsberg 1875–1876 og fikk i 1987 en gate oppkalt etter seg på Kongsberg – Jacob Langes vei i Gamlegrendåsen.
Han ble i 1892 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.
Praṇidhāna
Et bodhisattvaløfte (sanskrit: Praṇidhāna) er den ed eller det løfte som blir inngått av mahayanabuddhister for å frigjøre alle sansende vesener. Man må inngå en slik ed for å bli nominelt kjent som en bodhisattva. Dette kan gjøres ved å ære alle Buddhaer og ved å kulltivere høyere moral og åndelig perfeksjon for å tjene andre. Bodhisattvaer lover å praktisere de seks eller ti pāramitās. Mens prātimokṣa-edene opphører ved døden, fortsetter bodhisattvaeden inn i fremtidige liv.
Jacob Otto Lange
Han var medstifter av Norsk Kvinnesaksforening i 1884.
Kjærlighetssvindel
Kjærlighetssvindel er en form for bedrageri der en person forledes til å forelske seg i en person man aldri har møtt fysisk, og etter hvert manipuleres til å sende penger til svindleren.
Fenomenet har eksistert lenge, men omfanget har økt kraftig i takt med utbredelsen av internett og sosiale medier. Svindlerne som står bak er ofte svært profesjonelle, de utvikler verktøy for å spore opp sårbare individer, og har optimaliserte arbeidsmetoder de går etter for å tappe offeret for mest mulig penger. Et typisk scenario er at offeret blir kontaktet på sosiale medier av en fremmed person som ønsker kontakt. I starten bygges det opp et romantisk forhold, men ganske raskt kommer det spørsmål om penger. Også nettsteder for online dating er sårbare for denne typen svindelforsøk.
Australias kvinnelandslag i vannpolo
Australias kvinnelandslag i vannpolo er det australske landslaget i vannpolo for kvinner som konkurrerer for Australia under Sommer-OL og Verdensmesterskapet i vannpolo.
Passerelle (Luxembourg)
Passerelle, også kjent som Luxembourg viadukt, er en viadukt i Luxembourg by, sør i Luxembourg. Den går sørover fra bysenteret, Ville Haute, fører veitrafikken over Pétrussedalen og knytter Boulevard Franklin Delano Roosevelt til Avenue de la Gare. Broen er 290 meter lang, med 24 hvelvinger, og er 45 meter over dalbunnen.
Den er også kjent som gamlebroen, Al Bréck (luxembourgsk), Vieux pont (fransk), Alte Brücke (tysk) av folk fra Luxembourg by. 'Den nye broen' er i denne sammenhengen Adolphebro, som ble bygget mellom 1900 og 1903.
Passerelle ble bygget mellom 1859 og 1861 for å knytte Luxembourgs nye jernbanestasjon, som ble plassert borte fra bysenteret for ikke å ødelegge for den forsvarsmessige betydningen av byens fort. Broen ble konstruert av ingeniørene Edouard Grenier og Auguste Letellier, og bygget av det britiske selskapet Waring Brothers.
Cédric Berrest
Cédric Berrest (født 2. april 1985 i Toulouse) er en fransk roer. Hans største internasjonale resultat kom da han representerte Frankrike under Sommer-OL 2008 i Beijing, der han tok bronse i dobbeltfirer sammen med Pierre-Jean Peltier, Julien Bahain og Jonathan Coeffic.
Stand By Me
«Stand By Me» er en sang skrevet av Ben E. King med hjelp av Jerry Leiber og Mike Stoller som ble spilt inn og gitt ut på singel med Ben E. King i 1961. Sangen ble også gitt ut på albumet Don't Play That Song! i 1962. Sangen er inspirert av Salmenes bok, kapittel 46, vers 2 og 3.
Sangen er covret av en rekke artister og grupper, inkludert Ike & Tina Turner (Live! The World Of Ike & Tina, 1973), John Lennon (Rock 'n' Roll 1975), Muhammed Ali (1964), Otis Redding, Meat Loaf, U2 og Bruce Springsteen, Skeletal Family, Florence and the Machine, Kenny Lynch, Tracy Chapman, Prince Royce, Seal, Tears for Fears og Julian Lennon, Pennywise, Junior Murvin og Lemmy Kilmister.
Seti I
Navnet Seti betyr «av Set», noe som indikerer at han var innviet til guden Set. Som med de fleste faraoer hadde han flere navn. Da han overtok tronen tok han personnavnet mn-m3‘t-r‘ på egyptisk, vanligvis vokalisert som Menmaatre. Det betyr «Evig er Ras rett». hans fødenavn er omstavet som sty mry-n-ptḥ, eller Sety Merenptah, hvilket har betydningen «Sets menneske, elsket av Ptah». Oldtidsforfatteren Manetho betraktet uriktig Seti som grunnlegger av 19. dynasti, og mente også at han styrte i hele 55 år, men det er ikke funnet holdepunkter for at han styrte så lenge.
Styre
Etter de enorme sosiale rystelser som ble generert ved Akhenatens religiøse reformer, var hovedoppgaven til Horemheb, Ramses I og Seti I å etablere på nytt orden og stabilitet i riket og bekrefte på nytt Egypts overherredømme over Kanaan og Syria. Disse områdene hadde blitt komprimert ved økende ytre press fra den hettittiske statsmakten i Anatolia. Seti I var preget av energi og bestemmelse, og konfronterte hettittene militært en rekke ganger. Uten å lykkes å ødelegge hettittene som en mulig trussel mot Egypt, erobret han de fleste av de omdiskuterte områdene for Egypt og klarte konkludere de fleste slag han var involvert i med seier. Minnet om Setis militære suksess ble nedtegnet i en del store scener som ble plassert for tempelet til Amun i Karnak. Et gravtempel for Seti ble konstruert i hva som nå er kjent Kurna på vestbredden av Nilen ved Teben, mens et storslått tempel med utsøkte relieffscener gjort i hvit marmor ved Abydos, ble påbegynt av Seti og senere fullført av hans sønn. Hans hovedstad var Memfis. Seti ble betraktet som en stor konge av sin like, men hans berømmelse har blitt overskygget siden oldtiden av hans sønn, Ramses II.
Styrets varighet
Peter J. Brand har notert at kongen personlig åpnet nye steinbrudd ved Aswan for å bygge obelisker og kolossale statuer i hans niende år som farao. Denne hendelsen er minnet i to steinsteler i Aswan. Imidlertid er de fleste av Sets obelisker og statuer, eksempelvis obeliskene i Luxor, kun delvis fullført eller dekorert ved tiden av hans død ettersom de ble fullført tidlig under hans sønns styre, noe som er kjent grunnet epigrafiske bevis (de hadde den tidlige formen av Ramses IIs kongelige navn: 'Usermaatre').< Det tyder også på at Seti faktisk styrte i 11 år, og ikke 15 år, ettersom kun to år kan ha gått mellom åpningen av steinbruddet og den delvis fullførelsen og dekoreringen av disse dokumentene. Denne forklaringen passer bedre med bevisene for den uferdige tilstanden til Setis monumenter og det faktum at Ramses II måtte fullføre dekorasjonene på «mange av hans fars uferdige monumenter, inkludert den sørlige halvdelen av søylehallen i Karnak og deler av hans fars templer ved Gurnah og Abydos» i løpet av det første året av sitt eget styre. Forskeren Brand har også notert at to steler fra Aswan hevdet at Seti «hadde beordret bestillingen av tallrike arbeider for å opprettelsen av meget store obelisker og store og vidunderlige statuer (= colossi, enorme steinstatuer) i navnet til hans majestet, LPH. Han bygde store lektere for å transportere dem, og like mange i skipsmannskap som de som bar dem fra steinbruddet.» (KRI 74:12-14) Imidlertid, til tross for dette løftet, understrekker Brand at
Den tyske egyptologen Jürgen von Beckerath aksepterte også at Setis styre varte i kun elleve år. Setis høyeste kjente dato er År 11, IV Shemu dag 12 eller 13 på sandsteinstele fra Gebel Barkal men han kan ha levd kort tid inn i sitt år 12 før han døde basert på datoen til da Ramses II overtok tronen. Setis tronbestigelse har blitt fastsatt av Wolfgang Helck til å være III Shemu dag 24, noe som er meget nært opp til Ramses IIs kjente tronbestigelsedato III Shemu dag 27.
Setis militære kampanjer
Seti utkjempet en rekke av kriger i Midtøsten, Libya og Nubia i sin kongetid. Hovedkilden for Setis militære aktiviteter er hans slagscener på den nordlige yttermuren av hans søylehall i Karnak, sammen med flere kongelige steler med inskripsjoner som nevner slag i Kanaan og Nubia.
I hans første år som farao ledet han sine hærer langs «Horus militærvei», kystveien som gikk fra den egyptiske byen og festningen Tjaru (Zarw/Sile) i det nordøstlige hjørnet av det egyptiske Nildeltaet langs nordkysten av Sinaihalvøya som endte i byen til «Kanaan» i hva som er dagens Gazastripen. Horusveien består av en rekke militære festninger, hver av dem med en mur, og som er avbildet i detaljer på faraos krigsscener på nordmuren i Karnak. Mens han krysset Sinai kjempet faraos hær mot lokale stammefolk som ble kalt for «shasuere». I Kanaan mottok underkastelse fra en del av de bystater som han kom til. Andre, som Bet-Sjean og Yenoam, matte bli erobret, men de ble lett beseiret. Angrepet på Yenoam er illustrert i hans krigsscener, mens andre slag, som eksempelvis nederlaget til Bet-Sjean, ble ikke vist ettersom farao selv ikke deltok, men hadde sendt en divisjon fra hæren for å gjøre jobben. Krigføringen det første året fortsatte inn i Libanon hvor farao mott underkastelse av de lokale høvdingene som hogde ned kostbar sedertrær for å betale tributt.
Ved et ukjent tidspunkt i sitt styre beseiret Seti I stammer fra Libya som hadde invadert Egypts vestlige grense. Selv om libyerne ble beseiret kom de til å være en økende trussel mot Egypt under tiden til faraoene Merenptah og Ramses III. Den egyptiske hæren slo også ned et mindre «opprør» i Nubia i hans åttende år som farao. Seti I selv deltok ikke i bekjempelsen av libyerne, men det er mulig at kronprinsen, den framtidige Ramses II gjorde det.
Erobringen av Kadesj
Den største prestasjon i Setis engasjement utenlands var erobringen av den syriske byen Kadesj og naboområdet kongedømmet Amurru fra det hettittiske riket. Egypt hadde ikke hatt besittelsen av Kadesj siden farao Akhnatons tid. Tutankhamon og Horemheb hadde begge feilet i å gjenerobre byen fra hettittene. Seti greide å beseire den hettittiske hæren som forsøkte å forsvare byen. Han gikk triumferende inn i byen sammen med sin sønn Ramses II og satte opp en seierstele på stedet. Riktignok havnet Kadesj på nytt inn under hettittene ettersom egypterne ikke ville eller kunne opprettholde en fast militær okkupasjon av Kadesj og Amurru ettersom det lå nært ved hettittenes kjerneområder. Det er usannsynlig at Seti I inngikk en fredsavtale med hettittene eller frivillig overga Kadesj og Amurru til dem, men han kan ha oppnådd en form for forståelse med den hettittiske kong Muwatalli II om nøyaktige grenser mellom de to rikene. Fem år etter Setis død gjenopptok imidlertid hans sønn Ramses II fiendtlighetene og gjorde et mislykket forsøk på å gjenerobre Kadesj. Byen ble deretter holdt av hettittene selv om Ramses II midlertidig okkuperte byen i det åttende året av sitt styre.
Det tradisjonelle synet på Setis kriger er at han gjenopprettet det egyptiske rike etter at det hadde fragmentert på Akhnatons tid. Dette er basert på det kaotiske bilder av Egypts kontroll over Syria og Palestina som er observert i Amarnabrevene, et arkiv av diplomatisk brevskriving fra Akhnatons tid som ble funnet i hans hovedstad i Amarna i Midtre Egypt. Nyere forskning har imidlertid indikert at riket ikke gikk tapt på denne tiden, unntatt ved provinsene i de nordlige grensene ved Kadesj og Amurru i Syria og Libanon. Mens bevis på militær aktivitet under Akhnaton, Tutankhamon og Horemheb er fragmentert eller tvetydig, har Seti I etterlatt et imponerende krigsmonument som glorifiserer hans prestasjoner, sammen med et antall tekster som til sammen tenderer til å forstørre hans personlige prestasjoner på slagmarken.
Begravelse
Setis godt bevarte grav (KV17) ble funnet i 1817 av Giovanni Battista Belzoni i Kongenes dal; det viste seg å være den lengste på 136 meter og den dypeste av alle kongegraver i det nye riket. Det var også den første graven som hadde dekorasjoner, inkludert Boken om den himmelske ku («legenden om menneskehetens ødeleggelse») på hver eneste korridorer og kamre med meget sofistikerte relieffer og fargerike malerier. Fragmenter av disse, inkludert en stor søyle som avbilder Seti I sammen med gudinnen Hathor, kan bli sett i Museo Archeologico i Firenze. Denne dekorative stilen satte presedens som kan bli fulgt helt eller delvis i senere graver for kongene i det nye riket. Setis mumie ble derimot ikke oppdaget før i 1881, da i mumieforråd (grav DB320) ved Deir el-Bahri, og har siden blitt oppbevart i Det egyptiske museet i Kairo.
Hans store sarkofag, utskåret i ett stykke og detaljert dekorert på hver eneste overflate (inkludert gudinnen Nut på dens innvendige fundament), er i Sir John Soane's Museum i London. Soane kjøpte den for utstilling i sin offentlige samling i 1824 da British Museum avslo å betale 2000 pund for det. Da det kom til museet var alabasten helt hvit og innlagt med blå kobbersulfat. I årene i Londons klima og forurensning har fargen på alabasten mørknet til en mattgul farge og absorbert fuktighet som har ført til hygroskopisk effekt på innleggsmaterialet som har falt ut og helt forsvunnet. En liten akvarell ved siden kan tamt vitne om hvordan det en gang var.
Fra en undersøkelse av Seti meget godt bevarte mumie, synes det som om Seti har vært yngre enn førti år da han døde uventet. Det står i sterk kontrast til situasjonen med Horemheb, Ramses I og Ramses II som alle levde til de ble meget gamle. Årsakene for hans relativt tidlige død er usikker, men det er ingen bevis på vold. Hans mumie ble funnet halshogd, men det er antagelig heller skjedd etter hans død av gravrøvere. Amunprestene har omsorgsfullt plassert hans hode på kroppen ved lerretremser. Det har blitt foreslått at han døde av en sykdom som hadde plaget ham i årevis, muligens relatert til hjertet. Det sistnevnte ble funnet plassert på høyre side av kroppen, mens den vanlige praksis på denne tiden var å plassere det på venstre side i løpet av prosessen med mumifiseringen. Meningene er ulike om dette var en feiltagelse eller et forsøk på å få Setis hjerte til å arbeide bedre i hans etterliv. Hans mumie er rundt 1,7 meter høy.
Påstander om samkongedømme
En gang rundt år ni av hans styre utpekte Seti I sin sønn Ramses II som kronprins og som sin utvalgte etterfølger, men bevis for et samkongedømme mellom to konger er sannsynligvis illusorisk. Peter J. Brand har utgitt en omfattende biografi om denne farao og hans tallrike byggearbeider, og fremmer i sin tese at relieffdeokrasjonene ved de ulike templene i Karnak, Qurna og Abydos som knytter Ramses II til Seti I ble faktisk utskåret etter Setis død av Ramses II selv og derav ikke kan bli benyttet som kildemateriale for å støtte påstanden om samkongedømme. I tillegg har den avdøde William Murnane, som først fremmet teorien om et samkongedømme, senere revidert sitt syn og avvist teorien. Også Kenneth Kitchen har avvist teorien og beskrev de tidligste fasene av Ramses IIs karriere som «prinsestyre» hvor den unge Ramses nøt alle privilegier, inkludert en kongelig tittel og haremet, men begynte ikke sin herskertid før etter sin fars død. To betydningsfulle inskripsjoner fra det første tiåret av Ramses' styre, dedikasjonsinskripsjonen i Abydos og Kubanstelen til Ramses II, benytter konsekvent siste titlene knyttet til de av kun en kronprins, «kongens eldste sønn og arveprins» eller «barnearving», sammen med en del militære titler.
Monaco under Vinter-OL for ungdom 2012
Monaco deltok under Vinter-OL for ungdom 2012 fra 13. januar til 22. januar 2012 i Innsbruck i Østerrike. Troppen bestod av tre utøvere.
Spania under Vinter-OL 2010
Spania under Vinter-OL 2010. 18 sportsutøvere fra Spania deltok i 7 idretter under Vinter-OL 2010 i Vancouver i Britisk Columbia i Canada 12. til 28. februar 2010.
Ungdom mot Vold
Ungdom mot Vold (UmV) er en politisk uavhengig norsk stiftelse som arbeider med å forebygge kriminalitet blant ungdom. Stiftelsen ble etablert i 1995. Da Mannspanelet var i arbeid, hadde stiftelsen et medlem i panelet.