cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slaget ved Montenaken
Etterspillet
Nyheten om nederlaget førte til at man bad alle gjenværende militsstyrker om å forlate Limbourg. Denne gangen ble ordren fulgt. Ettersom det ikke var noen støtte å få fra Frankrike måtte man innse at opprøret oppgis. I november 1465 aksepterte Liége nederlaget og 22. desember 1465 var man enige om en fredsavtale.
Stig Eide Sivertsen
Tidligere har han vært finansdirektør i medieselskapet Schibsted og i seismikkselskapet Petroleum Geo-Services og gründer i Nettavisen. Fra våren 2008 til februar 2010 var han administrerende direktør i Opplysningen AS. Før han gikk til Opplysningen 1881 var han konserndirektør i Telenor, med ansvar for mediedivisjonen Telenor Broadcast. Han har siden vært konsernsjef i Electromagnetic Geoservices. Han har sittet i styret i Gyldendal (Norge) siden 2007, Polaris Media siden 2010 og han er styreleder i Komplett Bank. Han er sønn av Adelsten Sivertsen.
Han er utdannet BA (Econ) honors og Master of Business fra Durham University.
Fjernsynshuset
Bakgrunn
Bygningen er tegnet av Nils Holter og Jan Bauck. Byggearbeidene startet i 1963, og de første to studioene åpnet i 1969. Huset har to tilbygg, med betegnelsene N-fløy og G-fløy (oppført 1981–82).
For å feire åpningen sendte NRK Fjernsynet lørdag 17. mai 1969 programmet Housewarming Party, som var en timeslang rundtur i det nybygde Fjernsynshuset. Programleder var Erik Diesen. Programmet inneholdt innslag om byggingen av huset, samt underholdningsinnslag med artister som Dizzie Tunes, Lill-Babs, Ivar Medaas, Karin Krog og sanggruppen The Monn Keys (med blant andre Sølvi Wang, Per Asplin og Arne Bendiksen).
Bruksområder
N-fløyen huser NRKs tekniske vedlikeholdsfunksjoner.
G-fløyens (garasjefløyens) første etasje inneholder en stor garasje for OB-bussene samt et teknisk lager. De andre etasjene inneholder redaksjonelle lokaler for Underholdningsavdelingens tv-produksjoner, blant annet Lindmo. Store deler av Dokumentar- og samfunnsavdelingen holder også til her. Aktualitetsprogrammet Ekko på NRK P2 produseres og sendes herfra.
Fjernsynshuset henger sammen med Nyhetshuset, der all produksjon av nyhetsprogrammer, både for tv og radio foregår. Fjernsynshuset er forbundet med Kringkastingshuset ved hjelp av en overbygd bro.
Eyong Enoh
Eyong Enoh (født 23. mars 1986) er en kamerunsk fotballspiller som for tiden er klubbløs. Han er også en del av.
Enoh har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Ajax Cape Town og Mağusa Türk Gücü
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Kanstadbotn
Kanstadbotn ligger på Hinnøya, innerst i Kanstadfjorden i Lødingen kommune i Nordland. Stedet er et knutepunkt for strømforsyningen, med tilførselslinje fra Ofoten og Sør-Troms og videre til Lofoten og Vesterålen.
Kunstneren Dagfinn Bakke er oppvokst i Kanstadbotn. Stedet er et godt utgangspunkt for ski- og fotturer, med blant annet tursti til Harstad Turlags hytte Toralfsbu. Fra Kanstadbotn går Heggdalen mot nord, mens Austerdalen går mot nordvest til Gullesfjordbotn i Kvæfjord. Lødingen IL har et orienteringskart i Kanstadbotn, utgitt i 1986.
Europavei 10/riksvei 85 går langs Kanstadfjordens østside og passerer Kanstadbotn med kort bru over Botnelva (Heggdalselva) på vei mot Gullesfjordbotn.
Gothic & Lolita
Gothic & Lolita er goth- og lolitamote i Japan. Gothstilen blir oppfattet på en helt annen måte i Japan enn i den vestlige verden.
Duer
Duefamilien (Columbidae) eller duer er en stor familie som inkluderer cirka 49 slekter med tilsammen cirka 348 arter. Familien utgjør, sammen med de nå utdødde drontene (Raphidae), ordenen duefugler (Columbiformes). Duefamilien deles videre inn i tre underfamilier, hvorav én med to tribus.
San Diego Zoo
San Diego Zoo i Balboa Park, San Diego, California er en av de største dyreparkene i verden med over 4000 dyr og mer en 800 arter.
Hallvard Magerøy
Hallvard Magerøy (født 15. januar 1916, død 15. november 1994) var en norsk filolog, og professor i islandsk ved Universitetet i Oslo.
Duer
I Norge hekker artene ringdue, skogdue og tyrkerdue regulært, samt bydue som er en forvillet form av domestiserte klippeduer (nærmere bestemt forvillede brevduer). Ville klippeduer hekker ikke lenger her. Turteldue er imidlertid en relativt hyppig gjest i Norge, som en gang i blant også besøkes av mongolturteldue.
Hallvard Magerøy
Hans kone var kunsthistorikeren Ellen Marie Magerøy.
Duer
Taksonomi
Det eldste beviset man har for duer stammer fra miocen og er omkring 30 millioner år gammelt, men forskere tror at familien kan være enda eldre. Noen regner med tre underfamilier og to tribus, andre bruker fem eller flere underfamilier og ingen tribus. HBW Alive regner med 350 arter, mens Birds of the World regner med 348. Begge regner med 49 slekter. Størst biologisk mangfold finner man i Sørøst-Asia og Australasia, der familien har spesielt stort mangfold på øyene. Ny-Guinea har i så måte spesielt stor artsrikdom.
Innenfor Columbidae er ifølge Pereira et al. (2007) underfamilien Columbinae søstergruppen til en klade bestående av de to underfamiliene Raphinae og Peristerinae. Den videre inndelingen av Columbinae i tribusene Columbini og Zenaidini følger del Hoyo & Collar (2014).
Drontefamilien (Raphidae) har lenge blitt betraktet som ei selvstendig familiegruppe, men nyere molekylær forskning viser at familien, som omhandles av to utdødde monotypiske slekter, egentlig hører hjemme i duefamilien. Forskningen slår også fast at de to artene i den tidligere familien utgjorde en selvstendig klade, som derfor er søstergruppeen til alle nålevende arter i delgruppen Raphinae.
Menn som hater kvinner (film)
Menn som hater kvinner (originaltittel: Män som hatar kvinnor) er en svensk kriminalfilm fra 2009 regissert av Niels Arden Oplev med Michael Nyqvist, Noomi Rapace og Lena Endre i hovedrollene.
Duer
Biologi
Duene har en kosmopolitisk utbredelse, unntatt i polområdene. De okkuperer en rekke ulike habitat – mest terrestriske – fra tørr ørken og krattskog til tett tropisk regnskog, inkludert verdens tettbefolkede urbane leveområder. Temperatursonene varierer fra kjølig og tørt temperert klima til varmt og fuktig tropisk klima.
Menn som hater kvinner (film)
Filmen er basert på Stieg Larssons roman med samme navn, og handler om journalisten Mikael Blomkvist som får i oppdrag å skrive en kronikk om familien Vanger. Men egentlig ønsker Vanger at Blomkvist skal se nærmere på sin niese Harriets merkelige forsvinning sommeren 1966. Blomkvist får hjelp av den unge, og sosialt misstilpassede, hackeren Lisbeth Salander. I sin graving i familien Vangers fortid, snubler de over en mørkere og blodigere historie enn de kunne forestille seg.. Filmen hadde offisiell premiere i Sverige 27. februar 2009 og ble lansert i Norge 13. mars samme år.
Middelalderbyen
Middelalderbyen kan vise til
Duer
Biologi
Duer har en gangart som fører med seg karakteristiske hode-duppende bevegelser når fuglene spankulerer rundt på bakken. Flygefukten har karakteristiske dype vingeslag og oppvendte V-formede vinger under korte glideflukter. Dette er særpreg som gjør duene lett gjenkjennelige, både på bakken og i luften. Duer er også meget hurtige og akrobatiske flygere.
Menn som hater kvinner (film)
Handling
I desember 2002 taper journalisten Mikael Blomkvist, utgiver for det uavhengige magasinet Millennium, en rettssak som involverer ubeviste påstander om at han publiserte om milliardær og finansmannen Hans-Erik Wennerström. Blomkvist blir derfor dømt til tre måneders fengsel. Lisbeth Salander, en etterforsker og hacker, blir ansatt av Henrik Vanger - patriarken til den velstående Vanger-familien - for å gjennomføre en bakgrunnssjekk av Mikael Blomkvist. Vanger ansetter deretter Blomkvist for å etterforske forsvinningen til niesen hans, Harriet, som forsvant i 1966.
Duer
Biologi
Artene varierer ganske mye i størrelse, fra den knøttlille spurvedua (Columbina passerina), som kun veier rundt 28–40 g, til de store kalkun-lignende kronduene i slekten Goura (for eksempel gråbrystkrondue og påfuglkrondue) på Ny-Guinea, som kan veie godt over 2 000 g.
Duenes fjærdrakt mangler dun. Den består i stedet av løstsittende myke dunaktige dekkfjær som varierer i ulike farger, for det meste i brune og grå nyanser. Noen arter har imidlertid også slående kombinasjoner av farger og nyanser i grønt, gult, rosa og blått, og noen få har praktfulle iriserende innslag i deler av fjærdrakten. Kjønnene er ganske like, selv om hannene blant enkelte arter kan ha dristigere mønstre og være mer fargerike.
Kroppen er liten til middels stor og ovoid (egg-formet) i formen. Vingene er avrundet og middels lange, mens stjerten kan variere fra kort eller avkortet hos noen arter, til lang eller gradert hos andre. Hodet er lite og avrundet, med en tydelig kam hos noen arter; halsen er tykk. Nebbet er kort, tynt og svakt kroket aller ytterst hos mange arter, mens midtpartiet ofte har mindre diameter enn tuppen av nebbet, og cere (vokshuden på overnebbet) er ofte fremtredende og kjøttfull hos mange arter. Neseborene kan stenges, så duene kan drikke uten å løfte hodet. De undere ekstremitetene er korte til middels lange og føttene er utrustet med anisodatyle tær (tre tær peker framover og ei bakover). Baktåen er velutviklet og gir god gripeevne, spesielt blant de mer trelevende artene.
Duene har velutviklet brystmuskulatur og ser ut til å ha kraftigere vingemuskler enn de fleste andre grupper av fugler. Vingemusklene utgjør typisk 31–44 % av kroppsvekten. Fart under flukt avgjøres av forholdet mellom vingeformen, størrelsen på vingen og frekvensen av vingeslagene, samt angrepsvinkelen på selve flukten. Størrelsesforholdet på vingene avgjør den generelle flygeevnen. En lang og smal vinge tilpasser fuglen for hurtig flukt, mens en kort og bred vinge tilpasser den for å lette hurtig og raske unnamanøvre. Blant duene varierer størrelsesforhold på vingene med arten. Bånddue (Patagioenas fasciata) har et størrelsesforhold på vingene på 1,98 og er en hurtig flyger, mens den lille spurvedua har et størrelsesforhold på vingene på 1,59 og kan lette hurtige og gjøre raske unnamanøvre. Størrelsesforholdet på vingene sier også noe artens migrerende vaner. For eksempel har rustvakteldue (Geotrygon montana) et relativt stort størrelsesforhold (1,85) og regnes som en trekkfugl.
Ernæringsmessig kan duene generelt deles inn i to grupper; frøetere og fruktetere. Fuglene er derfor viktige i spredningen av frø. Noen få arter eter imidlertid primært insekter, og noen arter inkluderer også snegler og blomster i dietten. Alle artene har velutviklet krås.
Menn som hater kvinner (film)
Handling
I mellomtiden flytter Blomkvist til en hytte som ligger på Vanger-eiendommen. Han møter også resten av Vanger-familien, inkludert Harriets bror Martin, som nå er direktør for Vanger-konsernet, og hennes kusine Cecilia. Martin er hyggelig og inviterer Blomkvist på middag. Både han og Cecilia tror at Harriet rett og slett stakk av, siden hun skal ha vært ulykkelig hjemme. Blomkvist slår seg etter hvert sammen med Salander, for å undersøke Harriet-saken videre. Under etterforskningen blir Blomkvist og Salander kjærester. De oppdager etter hvert informasjon som kan peke på at Martin og hans avdøde far, Gottfried, har vært med-ansvarlige for en rekke drap på kvinner over flere tiår. Men senere blir Blomkvist tatt med til Martins kjeller. Martin forklarer at Gottfried begynte å lære ham opp til å voldta, torturere og drepe allerede som tenåring. Martin skryter av å ha voldtatt og myrdet en rekke kvinner i flere tiår, etter farens død. Imidlertid nekter han for å ha drept Harriet. Før han rekker å drepe Blomkvist, dukker Salander opp og angriper ham med en golf-kølle.
Minchinmávida
Minchinmávida (alternative stavemåter: Michinmahuida eller Michimahuida) er en stratovulkan som er lokalisert i Los Lagos-regionen i Chile. Den tårner over sørlige del av Pumalín Park.
Duer
Biologi
Atferden varierer med både arten og årstiden, fra å leve solitært eller parvis, til å opptre i små, mellomstore eller enorme flokker. Klippedue er i så måte observert i løse kolonier på opp mot 1 000 individer i klippene i Marokko. Noen arter danner flokker når hekketiden er over, som for eksempel picazurodua og flekkvingedua. Duene er stort sett å regne som standfugler, som typisk kun gjør korte trekk mellom hekkeplassene og ernæringsstedene. Noen arter er også nomadiske og trekker etter hvert som tilbudet av mat endrer seg gjennom året. Arter som livnærer seg i høye elevasjoner trekker også regelmessig ned i lavlandet når vinteren setter inn, for eksempel i Himalaya og Andes. Noen få arter, som hekker på høye breddegrader, er imidlertid regulære trekkfugler og kan foreta relativt lange trekk.
Hekketiden utløses av tilgangen på mat. Er det nok mat hekker mange arter året rundt, kanskje med enkelte hekketopper. Duene er monogame og har biparental omsorg av avkommet. Noen arter hekker i kolonier, men de fleste hekker parvis samtidig. Mange arter er territoriale og tåler ikke synet av konkurrenter nær redet. Noen er også svært aggressive og kan angripe andre fugler, også fugler som er betydelig større enn dem selv. I så måte fins det eksempler på at den meget aggressive socorrodua (Zenaida graysoni) har angrepet så store fugler som påfugler. Hunnene legger normalt 1–2 egg, og det tar cirka 11–30 dager (noe lenger blant de største artene) å inkubere. Noen arter legger også flere ganger gjennom sesongen. Ungene mates med kromelk.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Baptista, Trail & Horblit (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).
Trusler
Mange duearter er truet av utryddelse og flere har alt blitt utryddet, som oftest på grunn av tap av habitat, introduksjon av predatoriske arter, og uforsvarlig jakt. Et eksempel på en nylig utryddet art er den legendariske amerikanske vandredua (Ectopistes migratorius). Den var kanskje verdens mest tallrike fugleart, med en bestand som talte flere milliarder individer. Avskoging og rovjakt førte imidlertid til at det siste ville eksemplaret av arten ble skutt og drept i år 1900. Den siste fuglen i fangenskap, «Martha», døde i Cincinnati Zoo i Ohio i 1914.
Den arten som er mest truet i dag er utvilsomt socorrodue (Zenaida graysoni), som har status som utryddet i vill tilstand. Arten er endemisk for en liten øy (Socorro-øya) utenfor kysten av Mexico, og ingen observasjoner er gjort av denne fuglen i naturen etter mars 1972. Øya ble bosatt av mennesker i 1957. Disse bragte med seg sauer og tamkatter, og overbeiting og predasjon regnes som årsaken til utryddelsen. I dag overlever kun en liten bestand i fangenskap, hvorav cirka 100 individer avles med tanke på gjeninnsetting i naturen.
Utover de arter som siden 1600-tallet alt har blitt utryddet, enten i naturen (1 art) eller fullstendig (minst 17 arter), er 11 nålevende duearter kritisk truet, 18 sterkt truet, 40 sårbare, og 48 nær truet av utryddelse. Av cirka 350 nålevende arter er altså 118 arter (eller cirka 33,7 % av artene) truet i en eller annen grad av utryddelse.
Symbolverdi
Hvite duer har lenge vært og er fortsatt et symbol på fred, og såkalte fredsduer blir seremonielt sluppet fri under mange internasjonale tilstelninger, som for eksempel under de store seremonielle hendelsene når det arrangeres Olympiske leker. Dette er alltid ringmerkede brevduer, som på raskeste måte vil returnere til sine respektive eiere. Innen kristendommen har duer tradisjonelt symbolisert Den hellige ånd. Noen steder er imidlertid duene også kjent som himmelrotter, siden mange regner dem skadedyr. Mange navn har også sin opprinnelse fra duene, som det nederlandske Dyveke (avledet fra nl. duifje, som betyr lille due) og det spanske Paloma (avledet fra lat. palumbus, som betyr due), men også mannsnavnet Jonas (avledet fra heb. yonah, som betyr due).
Nytteverdi
Duer har blitt brukt til kommunikasjon gjennom årtier. I så måte ble brevduer utstrakt brukt i krig, for eksempel under første- og andre verdenskrig. Pilotene bar dem med seg i bur, med formål å slippe dem løs om flyet skulle forulykke. Duer har også tradisjonelt blitt brukt som matkilde for mennesker. I så måte ble jakten på den en gang så tallrike amerikanske vandredua nærmest industrialisert, noe som etter vært bidro sterkt til at arten ble utryddet, men jakten ga også i en begrenset periode billig kjøtt til befolkningen. I Norge er det lang tradisjon for å jakte ringdue, som hevdes å være velsmakende. Ringduejakt har imidlertid liten nytteverdi som matkilde for befolkningen som sådan. Noen hevder imidlertid at arten forsyner seg grådig av bøndenes avlinger, men skadepotensialet har aldri blitt vurdert av norske myndigheter. Arten kan normalt jaktes fra 21. september til 23. desember i hele landet, unntatt i Troms og Finnmark der arten er fredet.
Nova União (Rondônia)
Nova União er en kommune i delstaten Rondônia i nordregionen av Brasil.
Ingrid Segerstedt-Wiberg
Ingrid Segerstedt-Wiberg (født 18. juni 1911 i Lund, død 21. mai 2010 i Göteborg) var en svensk journalist og politiker.
Segerstedt-Wiberg ble født i Lund 18. juni 1911 som det andre barnet av norske Augusta Wilhelmina Synnestvedt og den svenske journalisten Torgny Segerstedt. Da hun var et år gammel flyttet familien til Stockholm og senere til Göteborg i 1917, da hennes far ble sjefredaktør i den liberale Göteborgsavisen Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning. Hun skulle etterhvert selv bli avisredaktør for Göteborgs-Posten. I 1934 giftet hun seg med sivilingeniøren Anders Wiberg (1902–1982).
Mellom 1958 og 1970 var Segerstedt-Wiberg medlem av Riksdagen som representant for det liberale folkepartiet. I 1999 valgte hun å forlate partiet da de ønsket å jobbe for at Sverige skulle bli medlemmer av NATO. Hun var kjent for sitt engasjement for menneskerettigheter og kampen for at flyktninger skulle få det bedre.
Segerstedt-Wiberg ble i 1946 tildelt Haakon VIIs Frihetskors.
Nesheim skole
Nesheim skole kan blant annet referere til:
Asker Seilforening
Asker Seilforening er en seilforening i Asker, for eiere av fritidsbåt og aktive seilere. Den har egen båthavn i Blakstadbukta. Den ble stiftet 24. juni 1932 som Blakstad Seilforening i båthuset på Børsholmen.
Nes ungdomsskole
Nes ungdomsskole kan referere til:
Asker Seilforening
Blakstad Seilforening ble akseptert som fullverdig seilforening i 1949. Foreningens senter ble flyttet fra Børsholmen til Blakstadtangen i 1954. I 1966 skiftet foreningen navn til Asker Seilforening. Medlemstallene de første årene var varierende mellom 10-20 stykk. I 1940 talte foreningen 53 medlemmer og ved navneskiftet i 1966 var medlemstallet steget til rundt 350 stykk. 31. desember 2010 var det 1095 medlemmer i foreningen.
Bømlabrua
Bømlabrua er ei hengebru over Spyssøysundet mellom Nautøy og Spyssøya i Bømlo og Stord kommuner i Hordaland.
Konstruksjon
Lengden er 998 meter med et hovedspenn på 577 meter. Brutårnene er rager 105 meter over vannflaten, og seilingshøyden er 36 meter. Bømlabrua inngår i Trekantsambandet som del av fylkesvei 542. Brua ble åpnet den 30. april 2001.
Hengebrua er en bygd med en tilfartsdel som hviler på 7 pilarer på den ene siden og en kort tilfartsdel på den andre siden, uten pilarer. Brua har to kjørefelt og et fotgjengerfelt.
Tårnene og pilarene er bygd med betong klatreforskaling.
Selve brobanen hviler på et kassetverrsnitt i stål. Kassen har en bredde på 13 meter og en høyde på 2,6 meter. Hovedkablene er forankret direkte til fjell.
Ravtrespringer
Ravtrespringer (Philodromus aureolus) er en av edderkoppene i gruppen Trespringere (Philodromidae).
Utseende
Ravtrespringer er en langbeint edderkopper. Kroppen er ganske flattrykket og er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). De åtte øynene er ganske små.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppenes kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Levevis
Ravtrespringer er en aktiv jeger og bygger ikke fangstnett, men jakter ute i det fri. Den lever ofte i trær og kan være godt kamuflert når den sitter stille på barken. Den noe flattrykte kroppen gjør at den kan skjule seg under løs bark og lignende. Hunnen spinner en eggsekk av edderkoppsilke, hvor hun legger eggene og selv vokter over dem til de klekkes.
Tromsøpalmen (skolerevy)
Tromsøpalmen er en årlig skolerevyved Grønnåsen skole i Tromsø. Den første revyen ble oppført i 1990.
Sugar (band)
Sugar var et amerikansk rockeband ledet av tidligere Hüsker Dü vokalist/gitarst Bob Mould. De andre medlemmene i bandet var eks-Mercyland bassist David Barbe og eks-Zulus/ eks-Human Sexual Response trommeslager Malcolm Travis. Sounden deres var mer radio-vennlig enn Moulds tidligere arbeid med Hüsker Dü, selv om musikken inneholdt mørke undertoner.
Novo Horizonte do Oeste
Novo Horizonte do Oeste er en kommune i delstaten Rondônia i nordregionen av Brasil.
518
Begivenheter
Justin I blir keiser i Østromerriket.
Saint-Gobain CM
Saint-Gobain Ceramic Materials er et fransk industrikonsern som er en del av konsernet Saint-Gobain. Konsernet er verdensomspennende og har bedrifter i mer enn 50 land. Antall ansatte er over 200 000.
Norge
I Norge eier og driver Saint-Gobain CM det tidligere Arendal Smelteverk på Eydehavn som i dag raffinerer silisiumkarbid som produseres på et smelteverk i Lillesand, i Brasil og Kina. Saint-Gobain har også en glassfabrikk i Saudasjøen som skjærer til vindusruter for bygninger og kjøretøy samt laminerer skuddsikre glass.
Produksjon
Konsernet produserer, behandler og distribuerer flere typer produkter: Glass, rør, isolasjon og diverse keramiske materialer som f.eks. silisiumkarbid.
Eksterne lenker
Saint-Gobain (Gruppo)
Kemi-Torneå lufthavn
Kemi-Torneå lufthavn er en flyplass seks kilometer nord for byen Kemi og 18 kilometer øst for byen Torneå i Finland.
IdaLou Larsen
Ida Louise Larsen (født 19. mai 1935 i Cannes, Frankrike), kjent som IdaLou Larsen, er en norsk journalist som særlig har arbeidet innenfor kulturområdet. Hun har arbeidet for flere forlag, vært adjunkt, journalist og redaktør. Larsen arbeidet som journalist i Sirene mellom 1974 og 1983, kulturredaktør i Ny Tid mellom 1984 og 1986, deretter var hun kulturredaktør i Nationen fram til pensjonsalder. Senere har hun blant annet vært teateranmelder i Klassekampen.
Larsen har oversatt et tjuetalls bøker.
Hun fikk i 1990 Norsk Amatørteaterråds jubileumspris, Norsk kulturråds pris for kulturjournalistikk i 1993, Den norske Forleggerforenings jubileumsstipend 1995 og Norsk Bibliotekforenings pris i 1996. IdaLou Larsen mottok Dalgards kritikarpris i 2012. Hun ble i 2012 tildelt Heddas Ærespris "for sitt kritiske engasjement, sin ustoppelige skrivetrang, sitt arbeid med Heddajuryen".
Ouro Preto do Oeste
Ouro Preto do Oeste er en kommune i delstaten Rondônia i nordregionen av Brasil.
Trondheim Kunstorkester
Trondheim Kunstorkester (etablert 1993 i Trondheim) var et norsk jazzorkester, ledet av initiativtaker Trygve Seim på trombone. Besetningen var i hovedsak Arve Henriksen trompet, Håvard Lund klarinett, både Per Oddvar Johansen og Jarle Vespestad trommer, og både Ingebrigt Håker Flaten og Harald Johnsen bass.
Senere tok gruppen navnet Trygve Seim Ensemble og medvirket med noe endret besetning på hans utgivelser Different Rivers (2001) og Sangam (2005).
Einar Aas
Einar Jan Aas (født 12. oktober 1955) er en norsk tidligere fotballspiller. Han var den første nordmann som spilte profesjonell fotball i England, og den første norske spilleren som har spilt profesjonell fotball i både England og Tyskland. På de lagene han spilte inntok han hele tiden en posisjon som midtstopper. Aas' karriere ble amputert pga. lange skadefravær.
Karriere
Aas spilte for Moss Fotballklubb i sin ungdom. Han var en plasseringssikker og rask midtstopper.
Ellen Marie Magerøy
Ellen Marie Magerøy (født 4. februar 1918, død 11. desember 2009) var en norsk kunsthistoriker.
Einar Aas
Klubblag
Aas startet karrieren i Moss FK i 1973. I 1976 rykket laget opp til 1. divisjon som den gang var toppdivisjonen i norsk fotball. Året etter fikk han prøve seg på det norske fotballandslaget. Han fikk tilsammen 35 landskamper for. Han var med på det norske landslaget som i 1981 slo 2-1 i en kvalifiseringskamp til fotball-VM.
Aas startet sin profesjonelle karriere i Bayern München i 1980. Sesongen etter gikk han til Nottingham Forest i England, som på den tiden ble ledet av manager Brian Clough. Aas pådro seg høsten 1981 et beinbrudd som satte en stopper for karrieren.
I 1984 kom han tilbake til Moss FK, hvor han avsluttet karrieren med norsk seriemesterskap i 1987.
Landslag
Aas debuterte på landslaget i 1978, og spilte 35 landskamper totalt og scoret tre mål.
Kirkeakademi
Rundt 70 lokale akademier er samlet i den nasjonale sammenslutningen Norske kirkeakademier. Denne deler årlig ut Brobyggerprisen.
Ellen Marie Magerøy
Magerøy ble i 2005 tildelt ridderkorset av Den islandske falkeorden.
Hennes mann var Hallvard Magerøy, professor i islandsk ved Universitetet i Oslo.
Hydrofoilbåt
Hydrofoilbåt (egentlig vannvingebåt) er en båt med hydrofoil, to bæreplan eller vinger ned i vannet – ett forut og ett akter. Når båten øker farten, løftes selve skroget ut av vannet ved hjelp av de skråstilte vingene.
Takket være liten vannmotstand kan hydrofoilbåter holde høy hastighet. Masjhastigheten lå gjerne rundt 30 knop. Båtene ble bygd i lettmetall (aluminium) på grunn av vektbesparelsen. Hydrofoilbåtene hadde sin storhetstid fra 1960 og utover. Båtene ble satt inn i passasjertrafikk en rekke steder langs kysten, spesielt i lukkede farvann. I en periode var det hydrofoilruter langs hele kysten fra Oslofjorden til Troms.
Den første hydrofoilbåten i rutetrafikk langs norskekysten var HF «Vingtor». Den tilhørte Sandnæs Dampskibs-Aktieselskab (SDA) og ble satt i trafikk 15. juli 1960 på ruten Stavanger – Bergen. SDA og Det Stavangerske Dampskibsselskab (DSD) hadde fått konsesjon på denne ruten i 1959.
I perioden 1961 til 1971 ble det bygd en rekke hydrofoilbåter på lisens også i Norge. Mest kjent er kanskje verftet Westermoen Hydrofoil a/s i Mandal.
Hydrofoilbåtene var belemret med en rekke driftstekniske problemer, de var lite økonomiske i drift og kaiene de skulle legge til ved måtte modifiseres for å gi plass til foilene. I en periode ble luftputebåter prøvd som alternativ, men også disse viste uregelmessigheter.
Det ble etter hvert Westamaranen – en to-skrogs katamaranbåt utviklet ved Westermoen Hydrofoil som viste veien videre for hurtigbåttrafikken i Norge.
Tragflächenboot Hydrofoil Hydrofoil
Jean Makoun
Jean Makoun (født 29. mai 1983) er en kamerunsk fotballspiller som spiller for den kyprotiske fotballklubben Yeşilova SK. Han spiller midtbane, og er også en del av. Makoun har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Tonnerre Yaoundé, Lille OSC, Olympique lyonnais og Aston Villa.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Suzuki
Suzuki Motor Corporation (jap. スズキ株式会社) er et japansk multinasjonalt selskap som produserer biler, motorsykler, ATV, utenbordsmotorer, rullestoler og en rekke små forbrenningsmotorer. Selskapet har over 45,000 ansatte, produksjon i 23 land og 133 distributører i 192 land.
Historie
Suzuki ble stiftet av Michio Suzuki i 1909. Opprinnelig lagde firmaet automatiske vevemaskiner. I 1952 begynte firmaet å lage motoriserte sykler, den første sykkelen hadde en motor på 36 cm³. I 1954 ble navnet på firmaet endret til Suzuki Motor Corporation. I 1955 kom den første bilen, kalt Suzulight.
I 1970 kom den første 4x4 bilen på markedet, denne bilen er kjent som LJ10/Jimny 360. Bilen hadde en totaktsmotor på 359 cm³ med en ytelse på 25 hk. Denne bilen var beregnet for det japanske småbilmarkedet. Suzuki har etterhvert blitt kjent for å lage biler med firehjulstrekk, bilene er også kjent for å ha gode terrengegenskaper.
SJ
Suzuki SJ410 ble introdusert i 1982 og erstattet med dette Suzuki LJ. Bilen ble levert med en motor på 970 cm³ med en ytelse på 45 hk. Fra 1983 kom bilen i to utgaver, i tillegg til originalen kom det en utgave som var 343 mm lenger. SJ410 ble produsert fram til 1985.
I 1984 kom SJ413. Bilen ble levert med en motor på 1324 cm³ med ytelse på 64 hk.
Bilen er kjent under flere navn, i USA ble den kjent som Suzuki Samurai, Suzuki Sierra og Holden Rover i Australia og Maturi Gypsy i India.
I de fleste land ble bilen ble erstattet av Suzuki Jimny i 1999.
Swift
Suzuki Swift var kjend som Suzuki Cultus i Japan (til 1998) og er en småbil, introdusert i 1983 med navnet Suzuki SA310. Den blev levert med en tresylindret motor på 993 cm³, men har også leverts med en rekke andre alternativer.
Vitara
Suzuki Vitara ble introdusert i 1988 som en oppfølger til SJ413. I utgangspunktet kom den med 1,3 l motoren til SJ413, men ble snart erstattet med en 1590 cm³ motor med 90 hk. Bilen ble også levert med en 2.0 l V6 motor, samt en 2.0 l dieselmotor.
Navnet Suzuki Vitara ble brukt i Europa og Australia. Bilen er kjent som Suzuki Escudo i Asia. I USA er den kjent som Suzuki Sidekick, Suzuki Geo Tracker (senere Chevrolet Geo Tracker), og i Canada som Asüna Sunrunner.
Vitara ble erstattet av Grand Vitara i 1998.
Grand Vitara
Suzuki Grand Vitara erstattet Vitara i 1998. Grand Vitara XL7 er en lengre utgave av Grand Vitara. I slutten av 2005 kom Grand Vitara i en ny og tidsriktig model, den gamle Grand Vitara XL7 blir en selvstendig model med navnet XL7 og Grand Vitara blir en selvstendig konkurrent til biler som RAV4, Honda CR-V. Grand Vitara stiller nærmere BMW X3 i størrelse.
Grand Vitara ble levert med en rekke motoralternativer. Fra begynnelsen av, var det 2,0 l bensin på 128 hk, 2,0 diesel på 87 hk og V6 bensinmotor på 2,5 l og 144 hk som var tilgjengelige. Først og sistnevte fantes i kombinasjon med automatgir, dieselmodellen, som forøvrig ble produsert av Mazda, fantes i Norge til å begynne med bare med manuelt gir. (Diesel, automat inkl. ac på bestilling) Etterhvert kom en 109 hk commonrail TDi med i produktspekteret, samt at 2,5 l motoren ble oppgradert til 2,7 l i XL7.
I 2005 ble Grand Vitara erstattet av en helt nyutviklet modell. Den ble introdusert i en 3 dørs-utgave med en 1,6 l bensinmotor, samt 2 5-dørs utgaver, begge med 2 liter bensinmotorer. Rundt årsskiftet 2005/2006 ble motoralternativene utvidet til også å gjelde en 1,9 l dieselmotor med common rail-teknologi. Motoren var utviklet av Renault, samtidig som Grand Vitara diesel var blant de første dieselbilene med standard partikkerfilter-teknologi.
Motorsykler
Suzuki produserer også motorsykler - for eksempel GSX-R1300 Hayabusa, som i sin tid var verdens raskeste motorsykkel, før Suzuki og de andre japanske produsentene frivillig satte begrensning på maksimal hastughet på 300 km/t. Det finnes GSX-R600, GSX-R750 og GSX-R1000. GSX-R1000 K5 og K6 (årsmodeller 2005 og 2006) er verdens raskeste serieproduserte gateregistrerte kjøretøy, målt etter akselerasjon. Med en målt akselerasjonstid på 2,35 sekund fra 0-97 km/t (0-60 mph). De vil sannsynligvis også forbli verdens raskeste motorsykler til evig tid, ettersom utslippskrav til modellåret 2007 førte til økt vekt, og ingen motorsykkel har siden greid å prestere så bra som for modellåret 2006. Mindre interesse for Racing Replica markedssegmentet, og strengere myndighetskrav bidrar også til at mindre ressurser brukes på å forbedre ytelsen ytterligere.
Scootere
Se Suzuki FZ50.
Svenska Turistföreningen
Svenska Turistföreningen (STF) er en svensk medlemsorganisasjon som har som formål blant annet å fremme svensk turisme. STF ble grunnlagt den 27. februar 1885 i Uppsala av en gruppe geologistudenter og hadde da 29 medlemmer. Foreningen eier og driver en rekke turisthytter i Sverige og har 100 ansatte, 60 av disse jobber i kanselliet i Stockholm. I tillegg er mange ansatt som
I 2008 hadde foreningen ca. 300 000 medlemmer og gjennom et heleid datterselskap har foreningen 320 vandrehjem, ti fjellstasjoner og 45 fjellstuer. Medlemmene er organisert i 85 lokale kretser. Omsetningen til organisasjonen var i 2007 på 220 millioner svenske kroner.
Yangge
Yangge (kinesisk: 秧歌; pinyin: Yānggē, «Risskuddsangen») er en form for kinesisk folkedans som har sine røtter i Song-dynastiets tid. Den er populær særlig i det nordlige Kina, både i by og bygd. Den var opprinnelig en soldans, og ble etterhvert en dans for jordbruksguddommen. Noen dansere kler seg i rødt eller i grønt, eller i alle fall helst i fargesterke drakter, og har vanligvis et rødt silkebånd om midjen. Musikken støttes av tromme, trompet og gong. Men dansen har utviklet seg i mange retninger. Den finnes for eksempel også i form av et syngespill.
I 1940-årene tok det kinesiske kommunistiske parti i bruk dansen som et trekkplaster og en måte for å oppnå tilslutning på landsbygden. Den ble da av og til kalt «reformyangge». Kommunistene var blitt kjent med dansen etter den lange marsjen, da de endte opp Yan'an i den nordlige provinsen Shaanxi, der dansen inngikk i de lokale skikker.
Rusttrespringer
Rusttrespringer (Philodromus cespitum) er en av edderkoppene i gruppen trespringere (Philodromidae).
Utseende
Rusttrespringer er en langbeint edderkopper. Kroppen er ganske flattrykket og er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). De åtte øynene er ganske små.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppenes kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Levevis
Rusttrespringer er en aktiv jeger og bygger ikke fangstnett, men jakter ute i det fri. Den lever ofte i trær og kan være godt kamuflert når den sitter stille på barken. Den noe flattrykte kroppen gjør at den kan skjule seg under løs bark og lignende. Hunnen spinner en eggsekk av edderkoppsilke, hvor hun legger eggene og selv vokter over dem til de klekkes.
KNM «Sleipner» (1963)
Korvetten KNM «Sleipner» ble bygd ved Nylands verksted i Oslo. Skipet ble sjøsatt den 9. november 1963, og ble overtatt av sjøforsvaret og heiste kommando 29. april 1965. «Sleipner» var det første fartøyet i en ny klasse korvetter.
«Sleipner» hadde et utrustet deplasement på 780 tonn, kunne gjøre 22 knop og hadde en besetning på 63 mann. Fartøyet ble modernisert i 1988 og ble i en periode brukt som kadettfartøy. Det ble utrangert i 1992, og lå siden i opplag.
KNM «Sleipner» ble senket med en torpedo (svensk type TP613) fra KNM Jo i forbindelse med en skyteøvelse i Vestfjorden i juni 2002.
Sleipner-klassen
Sleipner-klassen var en del av flåteplanen av 1960. Blant de totalt 50 skipene planen omfattet, var det 5 korvetter i Sleipner-klassen, men bare 2 ble realisert etter budsjettkutt. Disse var F 310 KNM «Sleipner» og F 311 KNM «Æger».
Skipene ble bygd ved Nylands Verksted i Oslo, ble utfaset i 1992 og ble i flere år brukt som mål for utprøving og testing av forskjellige våpen.
I juni 2023 ble Æger, etter flere års opplag ved Ramsund, sendt til bunns etter å ha blitt rammet av en rakett fra fregatten Otto Sverdrup.
Ved utfasingen var de bestykket med
Julius Fure
Julius Andreas Fure (født 19. desember 1931 i Selje, død 18. mars 2006 samme sted ) var en norsk kjøpmann og politiker (Høyre). Han var fylkesordfører i Sogn og Fjordane fra 1988 til 1991 (vara 1984 til 1988) og ordfører i Selje kommune i to perioder, fra 1968 til 1971 og 1976 til 1982.
Fure var kjøpmann på Stadlandet i Selje, men med sitt politiske engasjement ble han etterhvert valgt inn i kommunestyret i Selje. Han satt i kommunestyret som representant for Høyre fra 1967 til 1983 og på fylkestinget fra 1976 til 1995. Han hadde også flere sentrale verv innenfor kraftforsyning, og var styreleder i Ytre Fjordane kraftlag, og satt ti år som leder i Landssamanslutninga av norske kraftkommunar. Han ble styremedlem i Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane i 1978, fra 1980 til 1988 var han nestleder i styret, og fra 1992 til 2000 styreleder.
Fure døde av kreft etter en tids sykeleie. Han var gift med Anne Helene og hadde fire barn. Han var eldre bror av historiker Odd-Bjørn Fure.
Silisiumkarbid
Silisiumkarbid (SiC) Silisiumkarbid etter brenning, før videreforedling for mekanisk bruk. Enkrystallinsk Silisiumkarbid for elektronisk bruk. Kjemiske egenskaper Kjemisk sammensetning: SiC Krystallstruktur: Kubisk (3C-SiC) eller heksagonal (mange polytyper, f.eks. 4H-SiC og 6H-SiC) Molar masse: 40.097 g/mol Utseende: Svart-grønn, fast stoff eller pulver Massetetthet:: 3.22 g/cm³, fast stoff Smeltepunkt:: 1825 – 2830°C, avhengig av polytype Løselighet i vann:: Uløselig Elektroniske egenskaper Båndgap: 2.4 – 3.3 eV for hhv. 3C-SiC og 4H-SiC Brytes ned ved E-felt: 2.0 – 2.5 MV/cm for hhv. 3C-SiC og 6H-SiC Elektron-mobilitet \mu_n : 370 – 800 cm2/Vs for hhv. 6H-SiC og 4H-SiC Hull-mobilitet \mu_p : 40 – 115 cm2/Vs for hhv. 3C-SiC og 4H-SiC Intrinsikk ladningsbærer-konsentrasjon n_i : 101 – 10-8 cm-3 for hhv. 3C-SiC og 4H-SiC Dielektrisitets-konstant \epsilon_r : 9.7 – 10 for hhv. 3C-SiC og 4H-SiC/6H-SiC Data gjelder for materialet i standard-tilstanden (ved 25 °C, 100 kPa) og de elektroniske egenskapene gjelder for dopekonsentrasjon 1016 cm-3.
Silisiumkarbid, også kalt karborundum, carborundum og sika og med SiC som kjemisk forkortelse, er et industrielt fremstilt materiale som anvendes til slipeprodukter og som tilsetningsstoff. Stoffet er noe av det hardeste som finnes med verdi 9 på Mohs hardhetsskala, bare diamanter er hardere med en Mohs verdi på 10. Silisiumkarbid er ellers i rein form fargeløst, isolerende, ildfast og har halvlederegenskaper. Stoffet finnes ikke i naturen. Det har en rekke bruksområder som slipemiddel, innen keramikk og støperivirksomhet.
Fra slutten av 1980-årene har det også pågått en viss forskningsaktivitet for å lage elektroniske komponenter av silisiumkarbid, et marked som silisium hittil har dominert fullstendig.
Videreforedling
Silisiumkarbid for mekaniske formål må etter brenning knuses og siktes til forskjellige kornstørrelser, fineste kornstørrelse er i området 1 mikron (1/1000-dels millimeter). Det har vært en sterk dreining mot mikrokornprodukter de siste årene. Bedriftene i Norge produserer nå i all hovedsak mikrokorn, da dette gir størst fortjeneste.
Bruksområde
Silisiumkarbid produsert på denne måten brukes hovedsakelig til finkeramikk, skjæring, sliping og polering. De finnes stadig nye bruksområder for silisiumkarbid, og det siste er skjæring av solcelleskiver og til bruk i produksjon av dieselpartikkelfiltre til å rense avgassen fra dieselbiler.
Bedrifter i Norge
I Norge produseres silisiumkarbid av bedrifter i Lillesand og Orkanger. Bedriften i Lillesand eies av et fransk konsern, Saint-Gobain, og bedriften i Orkanger, Orkla Exolon har amerikanske eiere (Washington Mills).
Blåhammarens Fjällstation
Blåhammarens Fjällstation er en turisthytte som drives av Svenska Turistföreningen. Blåhammarens Fjällstation ligger øst for Sylan.
Silisiumkarbid
Produksjon
Silisiumkarbid for elektroniske anvendelser skjer ved den såkalte modifiserte Lely-prosessen, der silisiumkarbid-damp kondenserer på en såkorn-krystall med en viss krystallretning. Krystallretningen til såkorn-krystallen arves av resten av krystallen etter hvert som den vokser.
Blåhammarens Fjällstation
Eksterne lenker
Blåhammarens Fjällstation - Svenska turistföreningens hjemmeside om hytten.
Parecis
Parecis er en kommune i delstaten Rondônia i nordregionen av Brasil.
Silisiumkarbid
Struktur
Krystallinsk silisiumkarbid kan eksistere i svært mange forskjellige krystallstrukturer, såkalte polytyper. De fleste er imidlertid varianter av heksagonale lag av silisium og karbon i forskjellig rekkefølge etter hverandre, mens der finnes én eneste kubisk polytype. De vanligste heksagonale polytypene kalles 4H og 6H, mens den kubiske polytypen betegnes 3C.
Bruksområde
Silisiumkarbid er tenkt brukt i elektroniske komponenter som skal brukes ved høy strøm, høy temperatur, høye frekvenser eller i tøffe, kjemiske miljøer. Silisiumkarbid egner seg spesielt godt for slik formål på grunn av det store bandgapet og en naturlig kjemisk inerthet mot andre stoffer. Silisium har derimot relativt lite bandgap og reagerer lettere med andre stoffer, som f.eks. syrer og baser.
En stor fordel for silisiumkarbid i forhold til andre halvledere med stort bandgap er at man kan gro et naturlig lag av silisiumdioksid (SiO2 eller glass), akkurat som hos silisium. Dette er en av hovedgrunnene til at silisium har blitt så utbredt som det er i dag. Dessverre har man hatt problemer med en stor konsentrasjon av elektrisk aktive defekter i grenseflaten mellom silisiumkarbid og SiO2 som gjør produksjonen av velfungerende MOSFET-transistorer vanskelig.
Et annet stort problem med silisiumkarbid var at stoffet bryter sammen ved høy elektrisk feltstyrke (spenning), noe som er direkte motstridende med ønsket om å lage komponenter for høy strømstyrke. Årsaken var en høy tetthet av dislokasjoner. Dette problemet har antagelig blitt løst ved hjelp av en ny teknikk for vekst av silisiumkarbid.
Benzidin
Benzidin er trivialnavnet for 4,4'-diaminobifenyl, et karsinogent aromatisk amin som er anvendt som en del av en test for cyanid og også i syntese av fargestoffer. Den har vært forbundet med blærekreft og bukspyttkjertelkreft.
Apioceridae
Apioceridae er en liten familie av fluer som særlig lever i varme og tørre strøk. De ligner på rovfluer, men kan skilles lett fra disse på at de mangler søkket i pannen mellom øynene og «barten» under fasettøynene.
Benzidin
Tidligere ble benzidin brukt i en test for blod, men dette er for en stor del erstattet med tester med fenolftalein / hydrogenperoksid og luminol. Et enzym i blod får benzidinet til å oksideres til et polymer som er blåfarget. Testen for cyanid anvender tilsvarende kjemi for å gi blåfargen.
Apioceridae
De fleste artene lever i Amerika men de finnes også i andre varme områder. Familien finnes ikke i Europa. Både de voksne og larvene er rovdyr, de voksne fluene besøker også blomster og er kjent som flower-loving flies i USA.
ITpro
ITpro.no er et norsk nettsted som i hovedsak henvender seg til hjemmebrukere av IT.
Apioceridae
Utseende
Rovfluer er middelsstore (7–10 mm), slanke fluer. Brystet (thorax) er stort og bredt, vanligvis matt på grunn av bestøvning. På ryggsiden danner bestøvningen gjerne lengdestriper. Brystet er kledt med fine hår, men kraftige børster finnes bare langs siden og bakerst på ryggen. Bakkroppen er lang og sylindrisk, bakkroppsspissen rager vanligvis tydelig lenger bak enn vingene. Hannens ytre kjønnsorganer danner en stor, hard kapsel rundt bakkroppsspissen, og hunnens bakkroppsspiss er forlenget til et langt eggleggingsrør.
Benzidin
Benzidin er et kjent karsinogen.
ITpro
Redaktør og grunnlegger av ITpro.no var Frank Aune, frem til han trakk seg fra eiersiden i 2009. Per Ståle Kvam tok over redaktørrollen og ledet nettstedet frem til 2010. I dag eies og drives nettstedet av Martin Aleksander Holm. Redaksjonen består av frivillige personer, i tillegg til freelanceskribenter. Nettstedet har ca. 65 000 unike besøkende i uken.
ITpro ble relansert med nytt navn og løsning 25. mars 2001. Forløperen til dagens ITpro het DigiDes.com, og gikk online i 2000.
Apioceridae
Utseende
Hodet er forholdsvis lite og kort, to til tre ganger så vidt som langt. Fasettøynene er store og ovale, men møtes vanligvis ikke i pannen. De tre punktøynene er ganske store og sitter rett på pannen uten noen tydelig knøl. Pannen er ganske bred, dekket av lange, fine hår, men uten kraftige børster. I motsetning til rovfluene mangler de et tydelig søkk mellom fasettøynene.
ITpro
I tillegg til nettstedet ITpro.no, driver ITpro også Forumet.no, et av Norges største supportforum innen IT, og X6.no, som var ITpros spill-kanal inntil den i 2010 ble implementert inn i ITpros hovedside. Nettverket Technett.no ble også etablert i ITpro i 2004.
Apioceridae
Utseende
Antennene er fire-leddete, de to innerste leddene er sylindriske, det tredje leddet er pæreformet. Det fjerde leddet er en liten tapp som sitter ytterst på det tredje. Ansiktet (området under antennene) er flatt, lite fremtredende, og mangler "barten" av kraftige børster som man finner hos rovfluene.
ITpro
Technett.no
I 2002 lanserte ITpro et nettverk som ble dannet av samarbeid mellom IT-relaterte nettsteder. Samarbeidet ble lagt opp for å tilby besøkende et nettverk av integrerte nettsteder som utfylte hverandre og hadde innhold av høy kvalitet. Dette førte til at ITpro i 2004 lanserte nettverket på et eget nettsted med navnet Technett.no. Til tross for stor interesse og flere medlemmer av nettverket, ble prosjektet lagt død i 2010. Hovedsakelig fordi det var for tidskrevende og vanskelig å sørge for at medlemssidene oppfylte kvaliteten og vilkårene som var satt for nettverket. I dag er Technett.no implementert i ITpros samarbeid med Microsoft.
Apioceridae
Utseende
Vingene er forholdsvis små og smale, glassklare eller gulaktige. Vingeoverflaten virker noe tverr-rynkete, og det har mange tydelige årer som danner flere lukkede celler inne i vingen. Årenettet ligner sterkt på det hos rovfluene.
ITpro
Kontroverser
ITpro og spesielt Frank Aune ble i 2008 kritisert for å formidle UFO-  og konspirasjonsteorier  gjennom nettstedet. I dag har Frank Aune trukket seg fra sine roller i ITpro og formidler sine artikler gjennom nettstedet Nyhetsspeilet.
Apioceridae
Utseende
Beina er lange og ganske kraftige, og leggene (tibiae) har rekker av kraftige børster.
Larvene (bare beskrevet for én art) er lange og tynne, med et velutviklet hode som kan trekkes inn. De har noen korte børster og små, vorteaktige utvekster på noen av leddene.
Levevis
De fleste artene lever i tørre eller halvtørre områder, og man finner gjerne de voksne fluene på eller ved vegetasjon. De besøker gjerne blomster for å drikke nektar. De voksne fluene virker trege, men er ganske raske flygere, med en summende flukt. Fluene er rovdyr eller kanskje lever de mest av døde insekter som de finner. Hunnene legger egg i løs jord eller sand, der larvene utvikler seg. De er rovdyr.
Systematisk inndeling
Flere slekter som tidligere ble regnet til denne familien er nå overført til familien Mydidae. Familien omfatter fire kjente slekter der tre av dem bare har én art hver.
Eksterne lenker
Apiocera Apiocera Apiocera
Comfortably Numb
Struktur
Sangen inneholder to gitarsoloer av Gilmour, og er en av de best likte soloene blant Pink Floyd-fansen. Den siste soloen i sangen blir sett på som en av Gilmours beste, og er en klassikker innen rockens gitarsoloer. Den siste soloen kommer ofte høyt på kåringer av de beste gitarsoloene noensinne; leserne av bladet Guitar World stemte denne soloen som den fjerde beste i historien, og radiostasjonen Planet Rocks lyttere stemte i 2006 denne soloen fram som tidenes beste.
Som resten av sangene på albumet, forteller «Comfortably Numb» en del av historien om hovedpersonen Pink. Pink kjenner seg totalt isolert fra samfunnet, og misliker sterkt presset det å være rockestjerne gir. Av den grunn kollapser han på hotellrommet like før han skal dra for å spille en konsert. En lege blir tilkalt, og legen kommer i konflikt med Pinks manager; legen mener Pink bør holde seg hjemme, men manageren insisterer på at «han er en artist». Legen gir Pink en sprøyte som skal gi han energi til å framføre konserten. Teksten er skrevet som en samtale, der Waters' stemme er legen, mens Gilmours stemme er Pink.