cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oliver Helander
Oliver Helander (født 1. januar 1997) er en finsk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.
I 2021 representerte han Finland i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der han ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 78,81 m.
Jade Etherington
Jade Etherington (født 9. mars 1991 i Chelmsford) er en engelsk alpinist, som vant fire medaljer for Storbritannia ved Paralympiske vinterleker 2014.
Etherington er født synshemmet, med grønn stær og Axenfields syndrom, som skyldes en genfeil. Sykdommen kan føre til blindhet. Hun gjennomgikk seks operasjoner før hun var 12 år gammel, men begynte å miste synet da hun var 17. Hun har i dag mindre enn 4% synsevne. Genet som gir denne sykdommen stammer fra hennes mor, og hennes tre søstre har også dette syndromet i større eller mindre grad.
Idrettskarriere
Etherington ble tatt ut til BDST (British Disabled Ski Team) i 2009, og konkurrerte internasjonalt fra 2011. Hun haddei starten Fiona Gingell som ledsager, men Gingell flyttet til Amerika i oktober 2012. En annen britisk utøver, Heather Mills, ble ikke kvalifisert til VM i 2013, og tilbød henne derfor å bruke treneren sin, John Clarke. Hun deltok i sitt første VM ved VM i alpint for funksjonshemmede 2013, der hun kom på 3.-plass i super-G. Hun kom på 4.-plass i slalåm, men brøt både i storslalåm og dermed også superkombinasjonen.
UNMIH
UNMIH, formelt United Nations Mission in Haiti, var en fredsbevarende FN-styrke opprettet 23. september 1993 av FNs sikkerhetsråd ved resolusjon 867 (1993). Styrken skulle hjelpe til med iverksettelsen av fredsavtalen for Haiti, inngått 3. juli 1993, og hjelpe regjeringen med å opprettholde en stabil situasjon og avholde frie valg. UNMIH var i aktivitet fra september 1993 til juni 1996.
På det meste hadde UNMIH utplassert en styrke på 6,065 soldater støttet av 847 politifolk. I tillegg kom en sivil administrasjon av internasjonale og lokale medarbeidere.
Jade Etherington
Idrettskarriere
Hun deltok ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland, med Caroline Powell som ledsager. Der kom hun på 2.-plass i utfor, bak Henrieta Farkašová, og vant med det Storbritannias første paralympiske medalje på snø, og var også Storbritannias første medalje i Paralympics 2014. Hun fikk deretter bronse i utfor, og sølvmedalje i slalåm, før hun fulgte opp med raskeste løp i super-G, slik at hun også fikk sølv i superkombinasjonen. Hun ble dermed den første britiske utøveren som vant fire medaljer ved et Paralympics. Hun stilte ikke til start i super-G. Etherington var Storbritannias flaggbærer ved avslutningsseremonien ved disse lekene.
UNMIH
Etter at UNMIHs mandat utløp, har FN satt inn en rekke fredsbevarende styrker på Haiti: UNSMIH (juli 1996–juli 1997), UNTMIH (august–november 1997), MIPONUH (desember 1997–mars 2000) og MINUSTAH (fra april 2004).
Farrisbygda idrettsforening
=== Historie === Det foreligger regnskap som viser at det ble drevet et idrettslag i Lysebo krets så langt tilbake til 1921. I 1926 ble Farrisbygda Idrettsforening stiftet, men dette ble i 1928 lagt som en underavdeling til Hedrum Idrettslag som igjen var tilsluttet Norges Skiforbund. Det tyder på at det har vært noe misnøye med dette, og i 1932 meldte Farrisbygda Idrettsforening seg ut av Hedrum Idrettslag og ble opptatt i Norges Skiforbund som selvstendig lag. Driften ble lagt ned under krigen (fra 1940), og startet ikke opp igjen før i 1950. Det hadde også blitt drevet eget idrettslag på Bonnegolt før krigen, og dette startet opp igjen driften i slutten av 1940-årene. I 1950 ble det bestemt at de to lagene skulle slå seg sammen under navnet Farrisbygda Idrettsforening. Laget ble på nytt tatt opp i Norges Skiforbund, og har drevet uavbrutt siden.
Laget hadde i mange år egen hoppbakke, Jonsmyrbakken, og hopping ble den mest populære aktiviteten. I 1969 ble det bygget en lysløype på Heum for langrennski, og med den økte interessen for langrenn. Fra midten av 70-tallet til midten av 90-tallet utmerket foreningen seg med flere gode løpere og resultater på kretsnivå. Løpere som Ingar og Morten Pettersen, Lisbeth og Jon Are Lysebo og Vidar, Hege og Bente Lysnes, Morten Garvik hevdet seg alle på kretsnivå, og Vidar Lysnes er den eneste utøveren fra foreningen som har tatt premie i Norgesmesterskapet på ski (1992). I denne perioden ble det også startet opp en barmarks-cup på Heum hver høst, med løyper på 1, 3 og 5 kilometer, og dette var lenge lagets eneste barmarksaktivitet. Det ble også holdt en årlig vårfest på lokalet «Farrisheim», i tillegg til 2 årlige utlodningsfester med premieutdeling samme sted.
Siden midten av 90-tallet har det ikke vært aktive skiløpere, og foreningen har skiftet til en mer sosial profil. Det har blitt anlagt et nytt aktivitetsanlegg med akebakker, gapahuk, stor – og liten hoppbakke og ny lysløype på Heum. Turistforeningens skiløype fra Larvik til Skjærsjø går gjennom anlegget, og idrettsforeningen brøyter parkeringsplass på Heum for denne løypa hele vinteren.
Foreningen opprettholder fremdeles driften.
Axwell
Sammen med Sebastian Ingrosso har han gitt ut fem singler under artistnavnet Axwell Λ Ingrosso.
Farrisbygda idrettsforening
Jonsmyrbakken
Jonsmyrbakken var en liten hoppbakke som lå ved Jonsmyr i Farrisbygda. Den opprinnelige bakken ble bygget før andre verdenskrig, og hadde en bakkerekord på 30 meter satt av Henry Hansen fra Tjølling. Bakken ble senere ombygd og forlenget i 1959, med ny bakkerekord på 32 meter (ukjent rekordholder).
Hoppbakken ble mindre brukt utover 1980- og 90- tallet, og ble til slutt revet i 2007.
Første lysløype på Heum
Den første lysløypa var på 800 meter og ble anlagt på Heum i 1969. Den ble utvidet til en sløyfeløype allerede året etter, og ble da på 1000 meter. I 1979 ble den igjen utvidet med en ny sløyfe, og ble 1400 meter lang. Denne løypen ble etter uenigheter med nye grunneiere lagt ned i 2009.
Andre lysløype på Heum
Den andre lysløypa åpnet på Heum i 2012, og var på 950 meter. Denne ble siden utvidet til 1800 meter i 2018.
Aktivitetsanlegg på Heum
Aktivitetsanlegget på Heum ble åpnet i 2005. Anlegget inneholder i dag en stor akebakke, to mindre hoppbakker, gapahuk og lysløype. Anlegget kostet nesten 2 millioner kroner, og ble finansiert av tippemidler, Gjensidigestiftelsen og en stor dugnadsinnsats. Anlegget brukes til klubbmesterskap, skiløp, grøtfest og årlig julegrantenning.
Sportslige høydepunkter
Idrettsforeningen har hatt flere skiløpere som har hevdet seg på kretsnivå. Laget har også arrangert kretsrenn. Sverre Borg vant i 1951 kretsmesterskap på 30 km, mens Arne Lie fra FIF representerte Vestfold i Norgesmesterskapet for junior i 1953 og 1954.
På 1970-tallet ble både Morten og Ingar Pettersen kretsmestere i sine klasser, mens Lisbeth Lysebo og Ingar Pettersen også vant den høythengende Vestfoldcupen flere ganger. På slutten av 80-tallet vant både Bente og Hege Lysnes flere gull i kretsmesterskap (5 gull totalt) i sin klasse.
Vidar Lysnes tok premie i NM 1992, som den eneste fra FIF som har klart dette. Han representerte også Vestfold i to hovedlandsrenn og tre juniormesterskap.
Formenn
Listen under gir en oversikt over formenn og periode:
1926 - 1927:    Alf Bonnegolt
1927 – 1928:   Olaf Roppestad
1928 – 1929:   Einar Lysebo
1929 – 1930:   Karl Jonsmyr
1931 – 1935:   Hans Rønningen
Stimmen der Zeit
Stimmen der Zeit ("Tidens stemmer") er et månedlig tysk tidsskrift utgitt siden 1865 av Herder forlag. Undertittelen er Zeitschrift für christliche Kultur, og det publiserer artikler om kristen kultur i vid forstand av ordet. Det er ansett som et av de mest autoritative tyske tidsskrifter på sine områder
Farrisbygda idrettsforening
Formenn
1936 – 1937:   Alf Malerød
Stimmen der Zeit
Historie
Da Abbedi Maria Lach under Bismarcks kulturkampf var stengt, flyttet magasinet til utlandet, og etter eksil i Belgia, Luxembourg og Nederland, kom utgivere tilbake til Tyskland i 1914. Magasinet ble da omdøpt Stimmen der Zeit og gitt ut fra München. I nazitiden publiserte magasinet (ulovlig) pavens encyklika Mit brennender Sorge. Det ble da stengt ned i fire måneder og i april 1941 stengt helt. En av dets redaktører, Alfred Delp, ble henrettet i 1945 i forbindelse med den 20. juli-attentatet.
Farrisbygda idrettsforening
Formenn
1937 – 1939:   Karl Jonsmyr
1939 – 1940:   Einar Rønningen
1950 – 1951:   Edvard Berg
1951 – 1952:   Harald Løvås
Ullern allé (Oslo)
Ullern allé (1–131, 2–28) er en vei i Ullernåsen i bydel Ullern i Oslo. Den går nordøstover fra Vækerøveien før den dreier østlig og følger Kolsåsbanen på sørsiden. Veien ender som blindvei i et boligområde.
Farrisbygda idrettsforening
Formenn
1952 – 1953:   Karl Jonsmyr
Formell vitenskap
Formell vitenskap eller formalvitenskap er vitenskap der formen og systemet alene er viktig, ikke innholdet. Formelle vitenskaper er logikk, matematikk, statistikk, informasjonsteori, spillteori og innen lingvistikk, syntaks og gramatikk. Naturvitenskap og samfunnsvitenskap undersøker fenomener og hendelser empirisk. Formell vitenskap måler ingenting, men bidrar til vitenskapen ved å klargjøre hva empirisk vitenskap med rette kan si om verden. Formell vitenskap kan bevare sannhet slik at sanne premisser med sikkerhet gir en sann konklusjon.
Farrisbygda idrettsforening
Formenn
1953 – 1954:   Nils Lysebo
Formell vitenskap
Historie
Formell vitenskap oppstod før vitenskapelig metode, og matematikk var i bruk i Babylon, Egypt og India mer enn 1000 år før Kristus. Logikk som analyse av beslutningsprosesser oppstod uavhenig av hverandre i India, Kina og Hellas i antikken. Den kinesiske tradisjonen forsvant, mens særlig den greske tradisjonen via Aristoteles fikk stor innflytelse. Geometrien ble bygd opp logisk, og Eukleides verk Elementer ble brukt som lærebok i over 2000 år. Sannsynlighetsteori kom på 1600-tallet, og på 1800-tallet utviklet Gauss og Laplace statistikken. Utviklingen av datamaskiner andre havldel av 1900-tallet, gav et løft til formell vitenskap, og det oppstod nye felt som informasjonsteori, numerikk, og teoretisk informatikk.
Farrisbygda idrettsforening
Formenn
1954 – 1955:   Bjørgulv Lien
Vågsøy prestegjeld
Vågsøy prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Nordfjord prosti. Det omfattet sogn i tidligere Vågsøy kommune i Sogn og Fjordane fylke, og hovedkirken var Sør-Vågsøy kirke.
Farrisbygda idrettsforening
Formenn
1955 – 1956:   Ole Heum
Formell vitenskap
Forskjell på vitenskaper
"En grunn til at matematikk har en spesiell status, fremfor alle andre vitenskaper, er at dets lover er helt sikre og ubestridelige, mens de av andre vitenskapene i noen grad kan debatteres og er i konstant fare for å bli forkastet av nyoppdagede fakta."
Vågsøy prestegjeld
Vågsøys kirkesogn er nå en del av Kinn kirkelige fellesråd, og underlagt Nordfjord prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.
Farrisbygda idrettsforening
Formenn
1956 – 1957:   Olaf Pettersen
Formell vitenskap
Forskjell på vitenskaper
- Albert Einstein
Vågsøy prestegjeld
Historikk
Ved kgl.res. av 3. oktober 1952 ble Selje prestegjeld delt ved at Nord-Vågsøy og Sør-Vågsøy sogn ble skilt ut som et eget sognekall, gjeldende fra 1. januar 1953.
Farrisbygda idrettsforening
Formenn
1957 – 1959:   Sverre Borg
Formell vitenskap
Forskjell på vitenskaper
Formelle vitenskaper er deduktive, og er ikke avhengig av observasjoner. De beskriver ikke verden, men er logisk og metodisk analytiske og a priori, og uavhengige av empiriske metoder. Formelle vitenskaper er likevel viktige for vitenskapen fordi de er godt egnet til å forutsi følger av teorier eller vurdere kvaliteten på innsamlede data.
Vågsøy prestegjeld
Historikk
Totland sogn i Davik prestegjeld ble i 1967 overført til Vågsøy.
Farrisbygda idrettsforening
Formenn
1959 – 1960:   Bernhard Gjone
Formell vitenskap
Forskjell på vitenskaper
Formelle vitenskaper som sannsynlighetsregning og spillteori kan forutsi hvor stor sannsynlighet det er for å få et resultat når en kaster to terninger, og hvordan man bør velge i forhold til den andre spillerne. Hvorvidt man vinner spillet, jukser, eller i det hele tatt spiller er likegyldig.
Vågsøy prestegjeld
Historikk
Ved avviklingen bestod Vågsøy prestegjeld av menighetene i Sør-Vågsøy, Nord-Vågsøy og Totland.
Farrisbygda idrettsforening
Formenn
1960 – 1961:   Sverre Borg
Formell vitenskap
Forskjell på vitenskaper
Induksjonsproblemet, først påpekt av David Hume oppstår når en bruker formell logikk for å vise at generalisering basert på observasjoner ikke trenger å gi sanne konklusjoner. Mange nyere filosofer, bl.a. Wienerkretsen og Karl Popper studerte forholdet mellom formell deduksjon og empirisk induksjon.
Vågsøy prestegjeld
Historikk
Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.
Farrisbygda idrettsforening
Formenn
1961 – 1962:   Thormod Lysaker
1962 – 1964:   Jan Asbjørn Lysnes
1964 – 1965:   Odd Heum
1965 – 1967:   Trygve Pettersen
1967 – 1968:   Gunnar Thorsen
1968 – 1969:   Jon Helge Heum
1969 – 1970:   Hans Magne Lysnes
1970 – 1972:   Trygve Pettersen
1973 – 1974:   Egil Pettersen
1976 – 1980:   Odd Kjell Rasmussen
1980 – 1984:   Hans Magne Lysnes
1984 – 1986:   Odd Kjell Rasmussen
1986 – 1992:   Hans Magne Lysnes
Zhou Qi
Han representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han endte på tolvteplass med det kinesiske landslaget. .
The Medallion
The Medallion er en amerikansk actionfilm fra 2003 med Jackie Chan, Lee Evans, Claire Forlani og Julian Sands i noen av hovedrollene.
Bruce Logan
Hubert Bruce Logan (født 2. mars 1886, død 24. november 1965) var en britisk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Logan vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den britiske båten som kom på andreplass i firer med styrmann. De tapte finalen til den tyske båten med mannskap fra «Ludwigshafener Ruderverein». De britiske roerne fra roklubben «Thames Rowing Club» var; Julius Beresford, Karl Vernon, Charles Rought, Bruce Logan og Geoffrey Carr som styrmann.
The Medallion
Handling
Eddie (Jackie Chan) er en politimann fra Hongkong som skal samarbeide med Interpol for å spore opp og arrestere den kriminelle Snakehead (Julian Sands) som kidnapper en ung gutt med spesielle evner og en medaljong som kan gi overmenneskelig kraft og udødelighet. Snakehead finner en eldgammel bok i en kinesisk bokhandel, som forteller historien om en gutt som blir valgt hvert tusen år å forene de to halvdelene av en legendarisk medaljong. I Hong Kong leder Eddie og Interpol-agent Arthur Watson (Lee Evans) et raid for å arrestere Snakehead og hans menn, som har kidnappet gutten Jai (Alex Bao). Politiet overmanner mennene til Snakehead, og de kommer seg inn i bygningen hvor Jai befinner seg. De redder gutten, men Snakehead kommer seg unna. To uker senere holder Snakehead Jai fanget i en lastebåt i Hong Kong. Eddie og politiet rykker inn og slåss mot Snakeheads menn, men Snakehead stikker av sammen med Jai til Dublin, Irland.
Jai blir igjen tatt til fange av Snakehead. I gjemmestedet sitt tvinger Snakehead Jai til å aktivere medaljongen slik at han kan bli udødelig og få større makt. Men Jai har ikke hele medaljongen, så Snakehead får overmenneskelig styrke menn han forblir dødelig. Snakehead og hans menn angriper Watsons hjem for å få tak i den andre halvdelen av medaljongen. Eddie, Watson og familien hans slår tilbake angrepet, og de oppdager hvor Snakehead holder til. Snakehead dreper Nicole, og han får tak i hele medaljongen slik at han blir udødelig. Snakehead og Eddie havner i slåsskamp, og Eddie bruker medaljongen for å ta bort livet den ga, noe som fører til de to dragene som er avbildet på medaljongen tar Snakehead, og fanger ham inni medaljongen. Jai lar Eddie bruke medaljongen for å gjenopplive Nicole, som også får store krefter og blir udødelig. Eddie og Nicole løper sin vei i umenneskelig fart, og Jai forsvinner inn en annen dimensjon gjennom en portal, noe som skremmer Watson.
Farrisbygda idrettsforening
Formenn
1992 – 1994:   Odd Kjell Rasmussen
1994 – 1996:   Hans Magne Lysnes
1996 – 1998:   Olav Malerød
Geoffrey Carr
Geoffrey Carr (født 22. januar 1886, død 13. juli 1969) var en britisk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Farrisbygda idrettsforening
Formenn
1998 – 2000:   Svein Lysebo
Geoffrey Carr
Carr vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var styrmann på den britiske båten som kom på andreplass i firer med styrmann. De tapte finalen til den tyske båten med mannskap fra «Ludwigshafener Ruderverein». De britiske roerne fra roklubben «Thames Rowing Club» var; Julius Beresford, Karl Vernon, Charles Rought, Bruce Logan og Geoffrey Carr som styrmann.
Farrisbygda idrettsforening
Formenn
2000 – 2001:   Morten Pettersen Løvoll
Giannis Fetfatzidis
Giannis Fetfatzidis (gresk: Γιάννης Φετφατζίδης; født 21. desember 1990) er en gresk fotballspiller som spiller for den italienske fotballklubben. Han spiller midtbane, og er også en del av.
Farrisbygda idrettsforening
Formenn
2001 – 2002:   Jarl Einar Krossøy
2002 – 2005:   Egil Pettersen
2005 – 2008:   Ove Hvarnes
2008 – 2010:   Svein Komma
2010 – 2012:   Arne Martin Malerød
2012 – 2013:   Anders Wisthus
2014 – 2015:   Arne Martin Malerød
2015 – 2016:   Anders Wisthus
2016 – 2017:   Arne Martin Malerød
2017 – 2018:   Kjetil Holand
2018 – 2020:   Anders Wisthus
Æresmedlemmer
Det er gjennom årene utnevnt 9 æresmedlemmer i FIF.
To æresmedlemmer ble utnevnt på et ukjent, tidligere tidspunkt:
Tre æresmedlemmer ble utnevnt ved 50 årsjubileet i 1982. Disse var:
I anledning 80 årsjubileet i 2012 ble det utnevnt 4 nye æresmedlemmer. Disse er:
I tillegg:
Mount Talmadge
Mount Talmadge er et fjell (2 395 moh.) som reiser seg over de bratte klippene på vestsiden av Koettlitz Neve, seks kilometer sør for Fisher Bastion i Antarktis. Det ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) i 1994 etter John B. Talmadge, leder for koordinering- og informasjonsavdelingen til polaravdelinga i National Science Foundation (NSF) 1984–95.
Geungusu av Baekje
Geungusu av Baekje (født 322, død 384) var 14. konge i det koreanske kongedømmet Baekje. Geungusu var eldste sønn av den 13. kongen, Geunchogo og far til de senere 15. kongen, Chimnyu og 16. kongen, Jinsa.
Bakgrunn
I 369 ledet kronprins Geungusu Baekjehæren mot en invasjon fra Goguryeo og tok 5 000 fanger. Han fortsatte til Pyongyang og Sugok-seong i 371 der han drepte Goguryeokongen Gogugwon i kamp.
Han fulgte ellers i sin fars politikk og allianse med Jin-klanen. Hans sjefsminister, Jin Godo var far til hans kone, dronning Ai.
Konge
I Geungusus regjeringstid var forholdet mellom Baekje og Goguryeo fiendtlig og det ble ikke bedre. Geungusu erobret Pyongyang i 377 med 30 000 soldater. Hadde han fortsatt inn i Goguryeo der det var uro etter Gogugwons død kunne de territorielle vinningene vært betydelig større.
Baekje fortsatte som en økonomisk og militær makt i regionen. Geungusu beholdt de vennskapelige relasjonene med Kina og Yamato-Japan. Han er nevnt i Nihonshoki for å ha sendt den boklærde Wang In til Japan med kopier av Konfucius' analekter og en kopi av den kinesiske boka Qianziwen som handler om kinesiske tegn. Noen koreanske kilder mener dette skjedde senere under kong Asin.
Geungusu opplevde flere værrelaterte hendelser. Etter en omfattende tørke i 382 viste kongen sin kjærlighet til folket, da han delte ut de kongelige matlagrene.
Geungusu døde i 384 etter 10 år på trona. Han ble etterfulgt av sin eldste sønn, Chimnyu.
Guy Scott
Guy Scott (født 1. juni 1944 i Livingstone i Nord-Rhodesia) var fungerende president i Zambia, fra 29. oktober 2014 til 25. januar 2015 etter at president Michael Sata døde. Han var visepresident fra september 2011 til Satas død 28. oktober 2014, deretter Zambias fungerende president i nitti dager. Han hadde tidligere vært regjeringsminister.
Bakgrunn
Guy Scott ble født i 1944 i Nord-Rhodesia (dagens Zambia) til foreldre med britisk opphav; hans aner er skotske og engelske. Hans far, Alec Scott, var en lege som hadde emigrert til Nord-Rhodesia fra Glasgow i Skottland i 1927 for å arbeide for Cecil Rhodes' jernbaner, mens moren Grace var innvandret fra England i 1940. Scotts bror er forskeren Alexander «Sandy» Scott, som i 2014 mottok Beverton-medaljen fra Fisheries Society of the British Isles for sin fiskeriforskning. I 1950-årene var hans far parlamentsmedlem for Føderasjonen Rhodesia og Nyasaland, som representant for Lusaka. Guy Scotts senere politiske engasjement var inspirert av faren, som var en alliert med zambiske nasjonalister og hadde grunnlagt en rekke aviser som gikk inn for uavhengighet.
Scott fikk grunnskoleutdannelsen ved Springvale School og Peterhouse Boys' School, begge i Sør-Rhodesia (det senere Zimbabwe). Han fortsatte utdannelsen i England, og tok en grad i økonomi i 1965 ved Trinity Hall, del av Cambridge University.
Tidlig karriere, fortsatt utdannelse
Scott vendte så tilbake for å virke i styringsverket i det nylig uavhengige Zambia, der han arbeidet som planlegger i finansministeriet. Han vat samtidig visereredaktør av publikasjonen The Business and Economy of East and Central Africa.
I 1970 etablerte Guy Scott jordbruksprosjektet Walkover Estates, dom konsentrerte seg om prodrukter som gav særlig god økonomisk avkastning, som irrigasjonsprodusert hvete, jordbær og utenomsesongs grønnsaker. Jordbærene fra Walkover Estates ble gjerne solgt på lokale Sainsbury's-supermarkeder. Scott ble ansett som en mønstergårdbruker som talte det lokale språk og var inkluderende både i yrkeslivet og privat.
Scott dro senere tilbake til England for å fortsette sin utdannelse ved University of Sussex, der han studerte kognitive vitenskaper og kunstig intelligens, med mastergrad i 1983 og doktorat i 1986. Doktorarbeidstesen var om «Local and global interpretation of moving images». Deretter studerte han robotics ved Oxford University.
Politisk karriere
I 1990 sluttet Scott seg til partiet Movement for Multi-Party Democracy (MMD) og ble valgt til formann for dens jordbrukskomite.
Han ble innvalgt i parlamentet for valgkretsen Mpika Central i 1991, og ble deretter Zambias minister for jordbruk, mat og fiske. Han iverksatte politiske reformer og hadde ansvaret for å lose landet gjennom «århundretørken» i januar-februar 1992. Det var ingen reserver av mais i Zambia å falle tilbake på, og intet å få tak i fra det sørlige Afrika, så man måtte importere fra oversjøiske land og transportere det til Zambia på forfalne jernbanelinjer og dårlig vedlikeholdte veinett. Han var også aktivt medvirkende da landet året etter hentet seg inn med en bumper harvest i 1992–93. Men han ble likevel avskjediget av president Frederick Chiluba den 15. april 1993.
I 1996 forlot Scott MMD for å stifte Lima Party sammen med Ben Kapita, som var president for ZNFU. Han styrte sammenslåelsen av Lima Party og andre partier, som Dean Mungombas Zambia Democratic Congress, for å danne Zambia Alliance for Progress.
Visepresident
Presidentvalg ble avholdt 20. september 2011, og resultatene viste at Patriotic Fronts presidentkandidat, Michael Sata, hadde beseiret MMDs Rupiah Banda med bred margin. Scott ble tatt i ed som visepresident for republikken Zambia den 29. september 2011, som den første hvite zambiske leder siden uavhengigheten.
Kort etter siterte The Guardian Scott slik: ''«I have long suspected Zambia is moving from a post-colonial to a cosmopolitan condition. People's minds are changing: they are no longer sitting back and dwelling on what was wrong about colonialism»''. Han sa senere, da han i 2012 ble presentert for den tidligere amerikanspe president George W. Bush (som støttet forskjellige velferdsprosjekter i Zambia): «when they introduced me as Vice President, he thought they were kidding».
Fungerende president
Ettersom grunnlovens «foreldreskapsklausul» (Art. 34) fordret at begge foreldre til presidentkandidater måtte være zambiske av fødsel eller avstamning («Zambian by birth or descent»), ble Scott ansett som ikke valgbar. Den bestemmelsen var blitt til da president Frederick Chiluba ville hindre at Kenneth Kaunda – hvis far var født i det som skulle bli Malawi – fra å kunne gjenvelges til president. Men en tidligere kjennelse fra Zambias høyesterett i en lignende sak i 1998 kunne muligens ha validert ham som potensiell kandidat. Men uansett dette: Scott stilte ikke opp som presidentkandidat for sitt politiske parti, Patriotic Front.
Den 3. november 2014 avsatte Scott Edgar Lungu som generalsekretær for Patriotic Front. Men dagen etter gjeninnsatte han ham, etter gateprotester i Lusaka. Den 17. desember 2014 avviste Scott oppfordinger fra regjeringsmedlemmer om å fratre som fungerende president.
Lungu vant så presidentvalget i 2015, og overtok etter Scott og ble Zambias 6. president den 25. januar 2015.
Etter politikken
I 2019 publiserte Guy Scott Adventures in Zambian Politics: A Story in Black and White, en bok både om Zambias historie og om sin egen politiske karriere.
Guy Scott bor med sin britisk-fødte hustru, dr. Charlotte Harland Scott (gift siden 1994) i Lusaka. Scott har Parkinsons sykdom.
Chimnyu av Baekje
I 384 kom den indiske buddhistmunken Marananta til Baekje fra Østlige Jin. Kong Chimnyu ønsket han velkommen til palasset og kort tid etter ble han den første Baekjekongen som anerkjente buddhismen. Han beordret byggingen av et buddhisttempel i hovedstaden Hansan i 285, og utnevnte ti personer til munker.
Appelsinhonningskvett
Appelsinhonningskvett (Epthianura aurifrons) er en fugl i gruppen Epthianura i familien honningetere. Den er endemisk til Australia.
Filosofiåret 1776
Filosofiåret 1776 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1776.
Toni Kuusela
Toni Matti Kristian Kuusela (født 21. januar 1994) er en finsk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.
I 2021 representerte han Finland i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der han ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 76,95 m.
Frida Krohn
Frida Krohn (født Rasmussen 12. juni 1874 i Grimstad, død 17. september 1952 i Oslo ) var en norsk skuespillerinne og sangerinne.
Coura Kanouté
Coura Kanouté (født 17. juli 2003 i Aulnay-sous-Bois) er en fransk profesjonell håndballspiller, som spiller for den franske hovedstadsklubben og det franske håndballandslaget.
Frida Krohn
Familie
Frida Krohn var datter av skipsfører Knud Johan Rasmussen og hotellinnehaverske Cathrine Marie Wilhelmine Marie Krohn fra Flensburg. I annen halvdel av 1870-årene bodde familien i Flensburg. Frida Krohn benyttet som skuespiller sin mors pikenavn.
Coura Kanouté
Kanouté ble tatt ut i bruttotroppen til Olivier Krumbholz foran Håndball-EM 2022, men var ikke blant de 20 utvalgte.
Frida Krohn
Liv og virke
Frida Krohn studerte scenekunst i London, Paris og Berlin før hun etablerte seg som skuespiller i fødebyen Kristiania.
Frida Krohn fikk sin scenedebut 2. juni 1896 på Christiania Theater i rollen som Laura i dramaet De Nygifte av Bjørnstjerne Bjørnson. Hun var ansatt hos Rudolf «Rulle» Rasmussen på Centralteatret sesongen 1899-1900. Hennes første opptreden på Centralteatret var i rollen som Sulejma i 1001 Nat av Holger Drachmann.
I 1901 medvirket Krohn i Thora Hanssons trupp ved fremførelsen av Et Dukkehjem i Tivoli Theater. I 1903-1905 var hun ved Fahlstrøms Theater. I 1908 reiste hun med Dore Laviks teaterselskap, og i årene 1909-1912 medvirket hun på Nationalturneen under ledelse av Ludovica Levy.
I 1912 ble Frida Krohn ansatt som instruktør ved Stavangers faste scene. Etter noen år i Stavanger, flyttet hun tilbake til fødebyen, og i midten av 1920-årene ble hun ansatt som lærer i deklamasjon og rolleinnstudering ved Akademi for stemmedannelse i Oslo, under ledelse av Nanna With og Martina Beer.
Trådløs basestasjon
En trådløs basestasjon (engelsk: wireless access point (WAP)) er innenfor informatikken navnet på en maskinvare som gjør det mulig for Wi-Fi-utstyr å koble seg på et datanett som har en kabel. Basestasjonen er vanligvis koblet til en rutere, men kan også være en integrert komponent i ruteren. En trådløs basestasjon skiller seg fra en hotspot, som er den fysiske lokaliteten hvor tilgang til Wi-Fis tilgang til et trådløst lokalt datanett er tilgjengelig.
Alpint under Vinter-OL 2014 – Super-G kvinner
Super-G for kvinner i Vinter-OL 2014 ble avholdt i skianleggene i Roza Khutor 15. februar 2014.
Dekapolis
Dekapolis («Ti byer», gresk: deka, ti + polis, by) var en gruppe på ti byer på den østlige grensen av det romerske riket i Judea og Syria. De ti byene var ikke en offisiell politisk enhet, men de ble gruppert sammen på grunn av språk, kultur, beliggenhet og politiske status. Byene var sentre for gresk og romersk kultur i en region som ellers var semittisk (nabatisk, arameisk og jødisk). Alle byene, med unntak av Damaskus, Hippos og Skytopolis, befant seg i det som i dag er Jordan, men en av dem var lokalisert vest for Jordanelven. Hver by hadde et visst selvstyre.
Byene
Navnene på de tradisjonelle ti byene i Dekapolis kommer fra den romerske historikeren Plinius den eldre i hans verk Naturalis Historia:
I henhold til andre kilder kan det ha vært så mange som 18 eller 19 gresk-romerske byer som ble regnet sammen som en del av Dekapolis. For eksempel er Abila svært ofte sitert som tilhørende bygruppen.
Salvadora persica
Salvadora persica er en eviggrønn busk eller et lite tre i den lille familien Salvadoraceae.
Dekapolis
Hellenistisk tid
Med unntak av Damaskus var byene i Dekapolis i de store og hele grunnlagt i den hellenistiske perioden, i tiden mellom Aleksander den stores død i 323 f.Kr. og den romerske erobring av Koilesyria, inkludert Judea i 63 f.Kr. En ble etablert under det egyptiske Ptolemeerdynastiet som styrte over Judea fram til 198 f.Kr. Andre ble grunnlagt senere da Selevkide-dynastiet hersket over regionen. En del byer inkluderte «Antiokia» eller «Selevkia» i deres offisielle navn, eksempelvis Antiokia Hippos, noe som vitner om deres opprinnelse under selevideene. Byene var gresk (hellenistiske) deres opprettelse, og de modellerte seg selv på den greske polis.
Salvadora persica
Den blir 6–7 m høy. Stammen er opprett og rikt forgrenet, og planten har en vid krone. Bladene er avlange eller nesten runde, 3 cm brede og 7 cm lange; de sitter parvis motsatte. Blomstene er små, gulgrønne og sitter i opptil 10 cm lange blomsterstander. Frukten er kjøttfull, 5–10 mm i diameter og rosa til fiolett når den er moden. Den inneholder ett frø.
Dekapolis
Hellenistisk tid
Dekapolis var en region hvor to ulike kulturer sameksisterte og hadde gjensidig påvirkning: kulturen til de greske kolonistene og den stedegne semittiske kulturen. Det var også konflikter. De greske innbyggerne var sjokkerte over den semittiske praksisen med omskjæring mens ulike elementer av semittisk motstand mot den dominerende og assimilerende vesenet til den hellenistiske sivilisasjon kulminerte gradvis i tilpasning.
På samme tid var det også en del kulturell blanding og lån i regionen til Dekapolis. Byene fungerte som sentre for spredning av gresk kultur. En del lokale guddommer begynte å bli omtalt under deres greske navn samtidig som en del grekere begynte å dyrke den lokale «Zevs» side ved side av deres egen Zevs Olympios. Det er bevis på at kolonistene adopterte dyrkelsen av andre semittiske guder, inkludert fønikiske guddommer og den fremste nabatisk guden Dushara, skjønt dyrket under hans hellenistiske navn Dusares. Dyrkelsen av disse semittiske gudene er bevitnet på mynter og inskripsjoner i byene.
Salvadora persica
Salvadora persica finnes på mange ulike voksesteder, som tornekratt, langs elver i ørkener og på savanner. Den foretrekker steder der grunnvann er tilgjengelig, men kan da klare seg selv på steder med årsnedbør lavere enn 200 mm. Den tåler mye salt i jorda og kan vokse langs havstrender og på steder i innlandet der salt felles ut. Åmene til flere sommerfuglarter i slektene Belenois, Colotis og Eronia lever på denne busken.
Arten er utbredt i det meste av Afrika utenom de tropiske regnskogene. Den finnes også på Den arabiske halvøy, sør i Iran og i Pakistan, India og Sri Lanka. Utbredelsen har nordlige utposter i Jordandalen.
Dekapolis
Hellenistisk tid
Den romerske generalen Pompeius erobret Judea i dette året. Folket i byene til Dekapolis ønsket Pompeius velkommen som en liberator, frigjører, fra det jødisk hasmoneiske dynasti som hadde hersket over mye av regionen. I århundrer hadde byene basert deres kalender på denne erobringen: 63 f.Kr. var det epokegjørende året for Pompeius' tid, benyttet for telle årene gjennom både den romerske og bysantinske periodene. Det er fra denne tiden at historikerne identifiserer regionen og byene under fellesbetegnelsen «Dekapolis».
Romerske Dekapolis
De romerske myndighetene ønsket at romersk kultur skulle blomstre selv i de fjerneste delene av riket, noe som på den tiden omfattet østlige Palestina. Romerne oppmuntret til framgang for byene i Dekapolis, og tillot en del politisk selvstyre innenfor Romas beskyttende sfære. Hver by fungerte som en polis eller bystat med jurisdiksjon over området som omga byene. Hver by preget også sine egne mynter. Mange mynter fra byene i Dekapolis identifiserte seg selv som «selvstyrte», «frie», «suveren» eller «hellige», begreper som innebærer en form for selvstyre og selvstendighet.
Romerne etterlot i stor grad deres kulturelle preg på alle byene. Hver av dem ble etter hvert ombygd med romersk gatenett rundt en sentral cardo og/eller decumanus. Romerne støttet, finansierte og bygde tallrike templer og andre offentlige bygninger. Keiserkulten, dyrkelsen av den romerske keiser, var en meget vanlig praksis i alle byene innenfor Dekapolis og var et av de typiske trekkene som knyttet de ulike byene sammen. Et lite friluftstempel eller fasade kalt for en kalybe for unik for regionen.
Danmark under Sommer-OL 2008
Danmark under Sommer-OL 2008. Åttifire sportsutøvere fra Danmark deltok i seksten grener under Sommer-OL 2008 i Beijing. Danmark kom på 30.-plass på den uoffisielle medaljestatistikken med to gull-, to sølv og tre bronsemedaljer. Friidrettsutøveren Joachim B. Olsen var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Dekapolis
Romerske Dekapolis
Byene kan også ha hatt sterke kommersielle bånd, fostret av et nettverk av nye romerske veger. Det kan ha ført til deres felles identifisering som en «føderasjon» eller «liga». Dekapolis var antagelig aldri en offisiell politisk eller økonomisk økonomi, men heller betegnet det samlingen av bystater som hadde særlig autonom status under tidlig romersk styre. Det er dog en gåte at det ikke finnes en eneste referanse til Dekapolis fra inskripsjoner eller andre historiske kilder fra innenfor området til Dekapolis selv, og selv om de preget sine egne penger, ikke en av dem nevner Dekapolis.
Danmark under Sommer-OL 2008
Håndball (14 st)
Herrlandslaget
Dekapolis
Senere år
Begrepet «Dekapolis» falt ut av bruk etter at keiser Trajan hadde lagt provinsen Arabia Petraea til Romerriket. Dekapolis kan ha eksistert som en formell enhet for 170 år inntil Trajan annekterte byen Petra og nabaternes kongedømme i sørlige Jordan og nordlige Arabia i år 106 e.Kr. De nye provinsene var øst for Palestina og Dekapolis var således ikke lenger den gresk-romerske kulturelle frontlinjen. I tillegg til ble byene innenfor den tidligere enheten gruppert i de ulike romerske provinsene: Syria, Palestina Secunda, og Arabia. Likevel forble Dekapolis fortsatt en betydningsfull kulturell region den østlige delen av Romerriket, selv om begrepet ikke lenger ble benyttet. Byene fortsatte hver for seg å være betydningsfulle, særskilte ved eksempelvis deres bruk av den pompeiske kalender. Dagens historikere og arkeologer henviser ofte til «dekapolis-byer» og «regionen Dekapolis» selv i referanse til disse byene for senere tidsepoker.
Romerske og bysantinske region Dekapolis var påvirket av og gradvis overtatt av kristendommen. En del byer var mer mottagelig enn andre for den nye religionen. Pella var et sentralt sted for en del av de tidligste kirkelederne. Kirkehistorikeren Eusebius av Cæsarea rapporterte at apostlene flyktet dit for å unnslippe den første jødisk-romerske krig. I andre byer vedvarte førkristne religiøse forestillinger langt inn i bysantinsk tid. Til sist ble imidlertid hele regionen kristen, og de fleste av byene fungerte som bispeseter.
De fleste av byene fortsatt inn i sen romersk (senantikken) og bysantinske perioder. En del ble forlatt og avbefolket i årene som fulgte ved den islamske erobringen av Palestina ved umajjadene i 641, men andre byer fortsatt å være befolket langt inn i islamsk periode.
Arkeologi
Gerasa (Jerasj) i Jordan og Bet-Sjean (Skytapolis) eksisterer som byer den dag i dag, og Damaskus og Amman (Philadelphia) har blitt betydningsfulle hovedsteder. Arkeologi på 1900-tallet har identifisert de fleste av de andre byene, og de fleste har blitt undersøkt arkeologisk.
Cuba libre!
Cuba libre! er en norsk roman, utgitt som bok nummer 79 i den 83 bind store serien om western-helten og US-marshalen Morgan Kane. Boka ble lansert i 1976, skrevet av forfatteren Kjell Hallbing under pseudonymet Louis Masterson, utgitt på forlaget Bladkompaniet.
Boka kom ut i forlagets pocketserie Stjernebøkene, som Stjerne-bok nr. 616 og kostet seks kroner.
På slutten av attenhundretallet skrantet verdensmakten Spania. I gamle kolonier krevde folk frihet. Da kubanere gjorde opprør sendte USA krigsskipet USS «Maine» til Havana for å beskytte amerikanske borgere. Da skipet gikk i lufta mens det lå ved kai i februar 1898 ble det startskuddet for Den spansk-amerikanske krigen, der cubanske opprørere og amerikanske flåtestyrker i realiteten gjorde slutt på det spanske imperiet.
I spissen for de amerikanske styrkenes «Rough Riders» sto Theodore Roosevelt, mannen som få år senere skulle bli USAs 26. president. På Cuba trengte den attentat-truede Roosevelt en livvakt!
I forfatteren Hallbings litterære verden var 42 år gamle Morgan Kane i ferd med å gå ut på dato, i et alt for moderne, sivilisert, fredfylt USA. Men i krigen, som livvakt, kunne han fortsatt ha sin misjon! I Cuba libre! ferdes Kane med tog, med båt, med en Navy Colt, med et norsk Krag Jørgensen-gevær, med elendig helse og et djupt, sykelig sug etter brennevin - blant opprørerne, på jakt etter attetatmenn.
Etter hvert skjønner han at det ikke bare er Roosevelt som er truet. Noen vil også eliminere Morgan Kane.
Mottagelsen av boka
Kane-serien var de første årene etter at den startet i 1966 blitt utgitt i nokså normale pocket-opplag på 12-16000, men fra 1969 hadde forlaget merket en økende interesse. Forleggeren Finn Arnesen beskriver utviklingen etter det som «rakettferden mot kjempeopplagene». Nå trykte man 80,000.
Og utgivelsene var ikke begrenset til Norge.
Boka kom i 1978 i Danmark på Winther som Cuba frit!. I 1980 kom den i Sverige på B. Wahlströms Bokförlag som Skjut först, Kane I 1982 kom den i Finland på Otava som Cuba libre!. Island fikk også sin Prenthusið-utgave med originaltittelen i behold, Cuba Libré.
Senere utgivelser
Da Bladkompaniet i 1991 ga ut serien på nytt besluttet de å publisere bøkene i kronologisk rekkefølge, der man begynte med Kanes fødsel og sluttet med Den siste jakten. Nå havnet Cuba libre! i bok 42, sammen med Satans Kane!. Da Bladkompaniet/Schibstedforlagene i årene 2002–2008 gjenutga bøkene i dobbelt-pocket kom Cuba libre! i 2008 som bok 80, i bind 80-81.
Etter at Aller forlag i 2008 tok over rettighetene kom bøkene fra 2009 enkeltvis, fortsatt i kronologisk rekkefølge, men med noen justeringer. Cuba libre! kom i 2015, fortsatt som bok nr. 80 i serien, en utgivelse som i 2020 ble lansert som lydbok av Norsk lyd- og blindeskriftbibliotek, innlest av Jan Olav Simonsen.
Plasseringen som bok 80 i serien er ført videre i senere utgivelser, som i Cappelen Damms lydbokversjon fra 2022, lest inn av Torgeir Reiten.
Ullernfaret (Oslo)
Ullernfaret (1A–9, 2–18) er en vei på Bestum i bydel Ullern i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Bestumveien og har gangveinforbindelse til Ullernveien.
Thomas Løkkeberg
Thomas Løkkeberg (født 1973) er en norsk filmfotograf, som har jobbet med serier som Shakespeares skjulte koder og Vikingane.
The Unforgiven III
«The unforgiven III» er sang nummer tre i «Unforgiven»-rekkefølgen.
Sangen er utgitt av Metallica på musikkalbumet Death Magnetic som kom ut i 2008. Sangen ble spilt på konsert for første gang 14. april 2010 i Telenor Arena på Fornebu utenfor Oslo. «The Unforgiven III» skiller seg ut fra de to andre Unforgiven-sangene der man hører lyden av et horn i starten, men på denne sangen blir det spilt piano. I tillegg mangler tekstlinjene «What i've felt, what i've known» og «Never free, never me».
Daylight in the Dark
Daylight in the Dark er et musikkalbum med Beranek, utgitt i 1986.
Lars Vorland
Lars Harry Vorland (født 4. oktober 1949 i Bergen) er en norsk lege og helseleder.
Han har en cand.med. fra Brussel 1975, var distriktslege i Kvæfjord i 1976–77, og tilsatt som assistentlege ved Universitetssykehuset Nord-Norge i Tromsø 1978–81. Videre ble han cand.real. 1982 ved Universitetet i Tromsø og spesialist i medisinsk mikrobiologi. Mens han var overlege ved Nordlandssykehuset i Bodø 1983–86, ledet han Forening for medisinsk mikrobiologi 1985–87, og ble i 1986 avdelingsoverlege ved mikrobiologisk avdeling på Universitetssykehuset Nord-Norge i Tromsø.
Han hadde et kortere opphold i Oslo, som divisjonsdirektør ved Smittevernsdivisjonen ved Nasjonalt folkehelseinstitutt 2002–03. Men så ble han fra 2004 sjef for Helse Nord, der han etterfulgte Marit Eskeland (1953–) på dagen, hun hadde fått seg jobb som direktør ved medisinsk divisjon på Sykehuset Asker og Bærum. Han gikk av i 2020.
Vorland ble i 2014 leder for det nyopprettede Beslutningsforum for nye metoder som blant annet avgjør hvilke nye medisiner som skal inngå. Fra 2019 til 2022 satt han på styret for Norges Forskningsråd. I 2021 ledet han et utvalg som vurderte Covid-19-vaksiner.
Gatis Čakšs
Gatis Čakšs (født 13. juni 1995) er en latvisk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.
I 2021 representerte han Latvia i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der han ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 78,81 m.
Trysfjordbrua
Trysfjordbrua, eller Trysfjorden bru, er en motorveibro på europavei 39, helt vest i Kristiansand kommune i Agder. Den 534 meter lange broen krysser Trysfjorden, og har en seilingshøyde på 52 meter. I vest har broen en høyde på 64 meter over havet, og 55,5 meter over havet i øst. Grunnarbeidene tok til i august 2019, og den åpnet for trafikk 24. november 2022.
Om broen
Betongbroen er bygget etter fritt frembygg-prinsippet. Trysfjordbrua er en del av den nye motorveistrekningen mellom Fidjane vest for Kristiansand, og til Døle bru, én mil øst for Mandal. Byggingen av den 19 kilometer lange strekningen startet høsten 2018, og den ble åpnet for trafikk 24. november 2022. Broen var prosjektert av Norconsult og ble bygget av Kruse Smith på oppdrag fra AF Gruppen og Nye Veier. Broen ble støpt sammen 17. februar 2022.
Ullern Gårds vei (Oslo)
Ullern Gårds vei (1A–41, 8–40) er en vei på Ullern (bydel Ullern) i Oslo. Den gikk opprinnelig mellom Vækerøveien og Ullernchausseen og var en del av Bærumsveien, men er i dag stengt for gjennomfartstrafikk i begge ender, slik at det bare er gang- og sykkelvei der. Veien krysser Ullern allé og Hoffsjef Løvenskiolds vei.
Veien fikk navn i 1988 etter Ullern gård.
Nummer 38 er en større bevaringsverdig tomannsbolig fra ca. 1929. Huset er tegnet av arkitekt Tormod Hustad (1889–1973), som også bodde der. Det er inspirert av norske embetsmannsboliger og av de trønderske bondegårdene (trønderlån).
Rotavirus
Rotavirus er et virus som tilhører familien reoviridae og som deles inn i serogruppene A til G.
Rotavirus er en vanlig årsak til akutt gastroenteritt hos barn, bedre kjent som omgangssyke. I utviklingsland er rotaviruset en av de vanligste årsakene til barnedødelighet, mens dødsfall er sjelden i vestlige land. Det antas at halvparten av alle sykehusinnleggelser på grunn av diaré skyldes rotavirus.
Mange land har innført vaksinasjon mot rotavirus, og fra høsten 2014 vil dette også være en del av det norske vaksinasjonsprogrammet.
Gilles Rondy
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor han ble nummer 15 på 10 kilometer havsvømming.
Samorost
Samorost er et eventyrspill og hjernetrimspill som er utviklet av Amanita Design. Det første spillet i Samorost-serien ble utgitt i 2003 på Amanita Designs nettside og er gratis å spille. Til sammen er det tre spill i serien. Samorost ble lagd av Jakub Dvorský mens han var student på kunstakademiet i Praha, innenfor arkitektur og design, avdelingen i grafisk design og visuell kommunikasjon i 2003. Spillet har en surrealistisk grafikk som fikk det til å skille seg ut fra andre spill. Spillet ble nominert for Webby Award prisen i 2004 og Top Talent prisen i 2003.
Spillet
Hovedpersonen er en karakter som er kledd i en hvit drakt og hette med lang dusk. Dvorsky kaller karakteren for en gnom.
Handling
I eneren må karakteren greie å stoppe en kollisjon mellom sin egen planet og en annen planet.
I Samorost 2 er det to romvesener som kidnapper hunden til karakteren. Spilleren må så dra på en lang reise i romskipet sitt og stoppe på ulike steder. Der skal spilleren løse ulike hjernetrimoppgaver for å komme seg videre til målet som er å finne romvesenenes hjem for å befri hunden.
I Samorost 3 benytter gnomen en magisk fløyte til å reise mellom ulike verdener i universet på leting etter dets mystiske opprinnelse.
Taraldsfjellet
Taraldsfjellet (nordsamisk: Máttavárri, historisk også skrevet Maddavarri) er et fjell i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Det ligger like vest for Jarfjordbotn, og rundt ti kilometer sørøst for Kirkenes. Fjellet har en høyde på 192 meter over havet.
Rostislav Vítek
Han representerte Tsjekkia under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor han ble nummer 17 på 10 kilometer havsvømming.
Luis Escobar
Luis Escobar (født 19. oktober 1984) er en meksikansk svømmer.