cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gibraltars universitet
Gibraltars universitet åpnet i september 2015. Det er det første universitet i Gibraltar, og hadde en kostnad på rundt 10 millioner pund. Det formelt etablert i juli 2015, og dets formann er Jose Julio Pisharello.
Rana Okada
Rana Okada (født 5. januar 1991) er en japansk snøbrettkjører som konkurrerer i halfpipe. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun ble nummer 5.
Gibraltars universitet
Universitetet er modellert etter Universitetet på Seychelles (UniSey). I 2014 annonserte sistnevnte et partnerskap for samarbeid og utveksling av studenter med Gibraltars universitet. Gibraltars universitet var vert for det 19. Calpe-konferansen i september 2015 med fokus på neandertalere.
Fakulteter
Universitet, beliggende på Europa Point, sørspissen av Gibraltar, ble formelt åpnet mandag 21. september 2015, og begynte undervisningen den 28. september 2015.
Universitetet har fire fakulteter:
I løpet av sitt første år vil universitetet bare tilby deltidsstudier, men med fulltidsstudenter fra september 2016.
I mars 2016 rapporterte universitetet at det hadde innrullert 230 studenter, 40 prosent over det antallet som ble prosjektert da universitetet åpnet seks måneder tidlgiere.
The Woman in His House (film, 1920)
The Woman in His House er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av John M. Stahl og med Mildred Harris i hovedrollen.
Filmen er antatt tapt.
Handling
Hilda, datteren til en fisker, og Philip Emerson - en anerkjent lege - forelsker seg i hverandre og gifter seg med hverandre. Men doktoren blir stadig mer involvert i hans medisinske arbeid, og neglisjerer Hilda og deres unge sønn Philip, Jr. Han etterlater henne deretter i selskap med vennene hans, Peter og Robert. Når en epidemi bryter løs, som tar opp enda mer av doktorens tid, får hans egen sønn også den sykdommen.
Gutten dør tilsynelatende kort tid senere, og Hilda begynner å slite psykisk på grunn av dette. Imidlertid oppdager legen snart at gutten faktisk er i live, selv om han har blitt lam. I troen på at Hilda ville blitt enda mer forstyrret av å finne dette, gjemmer han gutten i laboratoriet sitt. Han forsøker å finne en måte kurere gutten, men ingenting ser ut til å fungere.
Kristiansand Garnisons Pistolklubb
Kristiansand Garnisons Pistolklubb (KGP) var en norsk skytterklubb tilsluttet Norges Skytterforbund og Norsk Svartkruttunion. KGP ble stiftet i 1949, og hadde ca. 350 medlemmer før den ble slått sammen med Kristiansand Pistolklubb den 31. desember 2021, under navnet Kristiansand Pistolskyttere. Klubben hadde skyttere på alle nivåer fra nybegynnere til konkurranseskyttere.
Jens Ropstad var klubbens første formann.
Cai Xuetong
Cai Xuetong (kinesisk: 蔡雪桐, pinyin: Cài Xuětóng; født 26. september 1993 i Harbin) er en kinesisk snøbrettkjører som konkurrerer i halfpipe. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun ble nummer 6.
Namaquakameleon
Namaquakameleon er en kameleonart.
Cai Xuetong
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 4 i halfpipe.
Namaquakameleon
Utbredelse
Arten er utbredt i Namibørkenen fra det sørlige Angola gjennom Namibia til Lille Namaqualand i Sør-Afrika (Northern Cape og Western Cape ).
Østerrikes Grand Prix 2020
Østerrikes Grand Prix 2020 (offisielt navn: Formula 1 Rolex Großer Preis von Österreich 2020) var et Formel 1-løp som ble arrangert 5. juli 2020 på Red Bull Ring i Spielberg bei Knittelfeld, Østerrike. Det var det første løpet i Formel 1-sesongen 2020 og 34 gang Østerrikes Grand Prix ble arrangert i Formel 1-sammenheng. Løpet ble vunnet av Valtteri Bottas i Mercedes. Ferrari-fører Charles Leclerc og McLaren-Renault-fører Lando Norris tok andre- og tredjeplassen.
Holozodinus
Holozodinus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.
Utseende
Små, brunlige køllebiller. Antennene er lange og kraftige, gjerne lenger enn kroppen, uten en definert klubbe. Hodet er rundet med litt utstående fasettøyne og utvidete tinninger bak øyet, pronotum klokkeformet, mye bredere enn langt, med opphøyd midtparti. Dekkvingene er jevnt utvidet bakover, med skarpe lengderibber. Beina er ganske kraftige, lårene på midt- og bakbeina med to kraftige, pigglignende børster på undersiden. Kroppen er delvis kledt med gylne, hårlignende skjell.
Levevis
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika (Den demokratiske republikken Kongo).
Eksterne lenker
Holozodinus
Høymol
Høymole, eller vanlig høymol, er en flerårig urt i syrefamilien og er kjent som et ugress. Arten har en sirkumpolar utbredelse. Planten blir om lag 80 cm høy og har tungeformede blad med tverr eller rund grunn og litt buktet kant. Den har høy tett topp. Fruktskaftet har led nedenfor midten. Høymole blomster vanligvis i juli måned i Norge. Høymole regnes som et ugress og vokser gjerne på dyrka mark i hele Norge, og opp til 1250 meters høyde. Arten hybridiserer med flere andre høymolearter.
Avsløringen (film, 1920)
Avsløringen (originaltittel: The Woman in the Suitcase) er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Fred Niblo og med Enid Bennett i hovedrollen.
Handling
Mary Moreland oppdager et fotografi av en fremmed kvinne - som ikke er hennes egen mor - i farens koffert. Mary setter derfor ut for å finne denne mystiske kvinnen.
Bjerkebakken (Oslo)
Bjerkebakken (1-81F, 2-78E) er en vei på Røa i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra krysset mellom Griniveien og Ekraveien og til Ankerveien. Det er stengt for trafikk ut mot Griniveien, og den enveiskjørte trafikken i nedre del av Bjerkebakken ledes over i Ekraveien nord for Griniveien. Også i nordenden mot Ankerveien er det kjørebegrensninger. Den aktuelle delen av Ankerveien er for gangvei å regne.
Veien fikk navn i 1936 etter den tidligere husmannsplassen Bjerke (nr. 11) under Voksen gård.
Al Hoceima
Al Hoceima er en by i Marokko. Byen består av en del kyst og fjell.
Maria Ramberger
Maria Ramberger (født 12. oktober 1986) er en østerriksk snøbrettkjører som konkurrerer i snowboardcross. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun røk ut i kvartfinalen.
Alexandru C. Cuza
Alexandru C. Cuza (kjent som A.C. Cuza, født 8. november 1857 i Iași i Romania, død 3. november 1947 i Sibiu) var en rumensk høyreekstrem og antisemittisk politiker og teoretiker.
Tidlig liv
Cuza var en slektning av Alexandru Ioan Cuza, den første lederen av de forente fyrstedømmene som senere fikk navnet Romania. Cuza ble født i Iași som sønn av Constantin Gheorghe Cuza, magistrat, og Smaranda Coroi, datter av kammerherre Ioniță Coroi. Han gikk først på en internatskole i hjembyen, drevet av Anton Frey, en tysker (eller franskmann ), før han reiste til Dresden, Tyskland, for å fortsette sine studier. Siden studerte han også ved Universitetet i Paris, ved Friedrich-Wilhelms-Universität Berlin og ved Université libre de Bruxelles. Han avsluttet sine studier med to doktorgrader i Brussel: i statsvitenskap (1882) og i rettsvitenskap (1886).
I Brussel ble han kjent med de rumenske sosialistene Constantin Mille og Vasile Morțun, redaktører av tidsskriftet Dacia viitoare («Det fremtidige Dakia»). Etter at han reiste tilbake til Romania, ble han aktiv i sirkelen rundt det sosialistiske litteraturtidsskriftet Contemporanul. Hans første artikler bar preg av at han var en ateistisk sosialist. Han ble også medlem av litteraturforeningen Junimea, og skrev artikler for dens tidsskrift, Convorbiri literare, og for Era nouă, en Junimea-støttet avis. Det var i denne perioden at Cuza skiftet fra å være sosialist til å være tilhenger av antisemittisk, nasjonalistisk konservatisme. Etterhvert fikk rumensk et nytt ord,«cuzism», som har samme betydning som «antisemittisme».
Politisk karriere
Hans politiske karriere begynte i 1890, da han med støtte fra Junimeas politiske fløy ble valgt til viseordfører i Iași. I 1892 ble han innvalgt til Romanias deputertkammer på Junimeas liste, men ved valget i 1895 stilte han på Det konservative partiets liste, og ble ikke valgt inn.
Cuza fikk en viss internasjonal oppmerksomhet da han organiserte Alliance anti-semitique universelle («Den antisemittiske verdensalliansen») i București i 1895. Cuza var fascinert av den franske greven Arthur de Gobineau, hvis teorier om en gammel arisk «herrerase» kom til å danne grunnlaget for hans oppfatning av hva rase er. Cuzas teori om at jødene var en «pest» for Romania baserte seg på Gobineaus teorier, men Cuza gikk videre ved å påstå at jødene er en egen rase som «forgiftet» Romania bare ved sin tilværelse. Cuza skapte en ny type antisemittisme som blandet tradisjonell østlig ortodoks antisemittisme med moderne pseudovitenskapelig antisemittisme, som den israelske historikeren Jean Ancel har kalt for «kristelig-rasistisk» antisemittisme. Cuza påsto at jødenes konversjon til kristendommen ikke var løsningen på «jødespørsmålet», ettersom selv om de konverterte, ville de fortsatt være jøder. Hans løsning var å fordrive alle jødene fra landet.
Samarbeidet med Xenopol og Iorga
Cuza bestemte seg for å starte sin egen bevegelse, en bevegelse basert på utestengning av jødene fra alt offentlig liv. Først dannet han sammen med historikeren A.D. Xenopol organisasjonen Liga contra alcoolismului («Antialkohilismeligaen») og begynte å gi ut tidsskriftet Biblioteca Ligii contra alcoolismului («Antialkoholismeligaens bibliotek»). Denne bevegelsens virksomhet gikk langt utover det å bekjempe alkoholisme: Cuza og Xenopol mente at dette sosiale ondets røtter var de jødiske forhandlerne i landsbyene. Ligaen påsto at jødene oppmuntret rumenske bønder til å drikke alkohol for å ha et fast klientell. Denne fordommen hadde fått fotfeste i Romania rundt århundreskiftet, men det fantes få andre arbeidsmuligheter for jødene, som først fikk fullverdige borgerrettigheter i 1923.
I 1901 ble Cuza professor i politisk økonomi ved Rettsvitenskapsfakultetet, Universitetet i Iași. Universitetene i București og Iași var begge sentrum for antisemittiske ideer. Ved universitetet i Iași samarbeidet Cuza med historikeren Nicolae Iorga. Cuza publiserte en rekke artikler i Iorgas avis Neamul Românesc – mange av dem med en sterkt antisemittisk tone. I 1910 dannet de to mennene Partidul naționalist democrat («Det nasjonalistiskdemokratiske partiet»). I 1912 grunnla Cuza avisen Unirea, som hadde som undertittelen «Bladet til nasjonalistdemokratene fra Iași». Blant sakene som Cuza tok til orde for var allmenn stemmerett for menn og en jordreform. Ideen om en jordreform førte til at han allierte seg med partiet til general Alexandru Averescu, Partidul poporului («Folkepartiet»), som var en populistisk bevegelse.
Berømmelse
Ved parlamentsvalget i 1914 ble både Iorga og Cuza innvalgt i deputertkammeret på Det nasjonalistisk-demokratiske partiets lister, men uoverensstemmelser i forbindelse med om Romania skulle delta i første verdenskrig eller forbli nøytral førte til at Cuza bestemte seg for å avslutte samarbeidet med Iorga. Han dannet en mer radikal bevegelse, Uniunea Național Creștină («Den nasjonalkristelige union») i 1922. Bevegelsen var inspirert av fascismen og svartskjortene, men var ikke paramilitær selv. Den brukte hakekorset som symbol og hadde som en av sine hjertesaker opprettelsen av en kvote for jøder på universiteter.
Cuza hevdet at hakekorset hadde en rent rumensk karakter, uten å nevne dens bruk i Tyskland.
Cuzas parti ble dannet samme året: det ble et «voldsomt antisemittisk» parti, Liga Apărării Național Creștine («Ligaen for nasjonalt-kristelig forsvar») ved hjelp av Nicolae C. Paulescu og den unge Corneliu Zelea Codreanu. Målet var å «kjempe med alle lovlige midler for å støtte økonomiske, politiske og sosiale interesser mot jødene». Cuza var sterkt imot den såkalte «Minoritetstraktatene», som tvang Romania til å gi statsborgerskap til jødene i 1923. Etter 1923 støttet ikke Cuza lenger allmenn stemmerett for menn, ettersom han mente at det å gi jøder stemmerett var uakseptabel. Cuza mente at i en overgangsperiode før jødenes utvisning fra landet skulle de disemansiperes, forbys å arbeide i offentlig sektor, ha atskilte skoler for sine barn og forbys å bo på landsbyen. I motsetning til Codreanu, ville Cuza, som i midten av 1920-årene ble avskjediget som professor ved Universitetet i Iași – men innsatt igjen og til slutt tvangspensjonert i 1927 – på grunn av sin antisemittisme, ikke bruke fysisk makt, men utelukkende lovlige midler. Cuza ble innvalgt igjen ved valgene i 1926, men partiets avvisning av å forvandle bevegelsen i en milits fremmedgjorde Codreanu: på slutten av 1927, etter flere forsøk på å vinne forståelse for sin metode, forlot Codreanu bevegelsen og dannet Legiunea Arhangelului Mihail («Erkeengel Mikaels Legion»)- som var den politiske fløyen til Jerngarden.
I 1931 ble Cuza innvalgt atter en gang i parlamentet, og i 1935 fusjonerte hans parti med Octavian Gogas Partidul Național Agrar («Det nasjonale agrarpartiet») og de dannet Partidul național creștin («Det nasjonalkristelige parti»). I 1936 ble han innvalgt som fullt medlem i Det rumenske akademi, etter at han hadde vært korresponderende medlem siden 1903. Etter parlamentsvalget i 1937 dannet «Det nasjonalkristelige parti» regjering etter oppdrag fra kong Carol II, med Goga som statsminister og Cuza som visestatsminister uten portefølje. To av sakene som regjeringen gikk inn for var en åpen jødeforfølgelse og korporativisme. Paradoksalt nok godtok Cuza denne gangen at partiet skulle gå inn for paramilitær aktivisme: regjeringen opprettet et motsvar til Jerngarden, de såkalte Lăncieri («Lansebærerne»).
Goga-Cuza-regjeringen klarte ikke å løfte Romania ut av krisen: som minoritetsregjering som bare var ment å tilfredsstille kongen, klarte de bare å fremmedgjøre befolkningen. I februar 1938, etter flere forsøk på å skape en samlingsregjering, avskjediget kongen regjeringen og erstattet den med et kongelig diktatur. I 1939 hadde Cuza sin siste offentlige stilling som medlem av Kongerådet.
Død
Da de sovjetiske troppene nærmet seg Iași i 1944, søkte han tilflukt i Sibiu i Transilvania, sammen med familien.
Den 23. februar 1945 kunngjorde regjeringen at Cuza var blitt fratatt æresprofessoratet. Den 6. april 1945 ble Cuza arrestert i Sibiu. Han døde den 3. november 1947 i Sibiu og ble gravlagt i Cimitirul Central («Sentralkirkegården»).
Herman Stengel
Herman Sørby Stengel (født 26. august 1995 i Hokksund) er en norsk fotballspiller som spiller for den norske klubben Strømsgodset Toppfotball.
Stengel kom til Stabæk Fotball i 2009, og ble tatt opp i A-lagstroppen i 2011 etter å ha spilt for Stabæk Junior. Han har tidligere spilt for Hokksund FK. Han kom til Vålerenga, 1. januar 2014.
Stengel er tidenes yngste målscorer i norsk 2. divisjon. Målet kom mot Vålerenga 2, blant annet Martin Andresen spilte denne kampen. Herman Stengel begynte fotballkarrieren som femåring for Hokksund 94, og ble kretsmester for Hokksund 93.
I 2011 ble Stengel innblandet i en kontroversiell overgangssak da Veigar Páll Gunnarsson ble solgt fra Stabæk til Vålerenga Fotball.
Kunståret 1807
Kunståret 1807 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1807.
Bastei
Bastei (norsk: bastion) er en klippeformasjon ved Elben mellom Rathen og Wehlen i den tyske delstaten Sachsen. Stedet hører til de mest besøkte i Sächsische Schweiz. Fra toppen som ligger 305 moh er det vid utsikt over Elbedalen og Elbsandsteingebirge. Klippeveggen faller bratt 194 meter ned til Elben.
Historie
Navnet er en henvisning til den tidligere forsvarsringen av klipper rundt middelalderborgen Felsenburg Neurathen og blir i 1592 nevnt første gang som Pastey. Selve utkikkspunktet på Bastei nevnes første gang i 1798 av Christian August Gottlob Eberhard.
Tidligere kunne Bastei bare nås fra Wehlen og Lohmen. Tallrike kunstnere tok seg opp over malerveien - en turvei i Elbsandsteingebirge. Caspar David Friedrich brukte motiver fra Bastei i sitt bilde Felsenpartie im Elbsandsteingebirge. Atkomsten fra Rathen var opprinnelig vanskeligere, men fra 1814 ble det laget en sti med 487 trappetrinn fra Wehlgrund (Niederrathen) over Vogeltelle og opp til klippen.
Bevertningen på Bastei har foregått siden 1812, fra starten i to tidligere fjøs. I 1814 ble det bygget kjøkken og utsiktsplattformen fikk et gelender. Fra 1826 ble det mulig å overnatte på stedet. En trebro på 76,5 meter ble bygget over den 40 meter dype kløften Mardertelle mellom klippene Steinschleuder og Neurathener Felsentor. I 1851 ble trebroen erstattet med en bro i sandstein.
Mot slutten av det 19. århundret ble stedet utviklet til hovedutfluktssted i Sächsischen Schweitz. Bastei fikk innlagt vann i 1895 og telefon i 1897. Planer fra 1900 om å legge en jernbane fra Elben ble senere skrinlagt og siden er bilveien utvidet. Mellom 1975 og 1979 ble gjestehuset utvidet. Det har også blitt bygget et nytt hotell.
Turisme
Ved siden av det egentlige utkikkspunktet finnes Jahrhundertturm, et klippeutspring ved Basteibroen, med et minnesmerke over året 1797, da Bastei første gang ble nevnt i reiselitteraturen. Her finnes også minnsmerker over presten Wilhelm Lebrecht Götzinger og turistføreren Carl Heinrich Nicolai, samt hoffotografen Hermann Krone som var den første til å ta bilde av Basteibroen. Det beste utsiktspunkt mot Basteibroen er fra Ferdinanstein, som nås via en sidevei fra broen. I 2000 falt en stor del av klippen Wartturm 60–75 meter ned fjellsiden mot Elben.
Fra Bastei når man over Basteibroen (Basteibrücke) til Felsenburg Neurathen som er den største fjellborgen i Sächsische Schweiz. Rester av borgen i form av bjelkelag fra rom utgravd i fjellet, en sisterne og steinkuler for steinslynger og katapulter kan ses. Oppstigningen fra Rathen passerer et friluftsmuseum som blant annet viser slavisk bosetting i området, og fra en sidevei nås friluftsscenen Felsenbühne Rathen.
Vandrerveien Eisenach-Budapest går over Bastei.
Herbert Klein
Herbert Klein (født 25. mars 1923 i Breslau, død 25. september 2001) var en tysk svømmer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Klein vant en olympisk bronsemedalje i svømming under OL 1952 i Helsingfors. Han kom på tredjeplass på 200 meter bryst bak John Davies fra Australia og Bowen Stassforth fra USA.
Avisåret 1893
Avisåret 1893 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1893.
Berlin–Hamburgbanen
Berlin–Hamburgbanen er en tysk jernbanestrekning mellom Hamburg og Berlin. Den er den første tyske jernbanestrekningen som ble utbygd for hastigheter over 200 km/t og er dermed Tysklands første høyhastighetsbane. Reisetiden mellom Hamburg og Berlin er rundt 100 minutter. Minimal reisetid er teoretisk 90 minutter, men på grunn av sterk trafikk på strekningen kan denne ikke realiseres. Et forsøk med en reisetid på 93 minutter viste seg heller ikke å være realistisk.
Lissapterus tetrops
Lissapterus tetrops er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Den lever i Australia.
Utseende
En middelsstor (ca. 25 millimeter), tettbygd, halvblankt svart hjortebiller. Hannens kjever er moderat forstørrede, litt kortere enn hodet. Hodet har en butt tann bak hvert fasettøye og har grove, grunne punktgroper på sidene, finere i midten. Pronotum er rektangulært, punktert bare langs kantene, dette gjelder også dekkvingene. Hunnen ligner hannen bortsett fra at kjevene ikke er forstørrede.
Levevis
Arten lever under faste, falne, døde stammer av løvtrær på skogbunnen, helst i litt høyereliggende, fuktige skoger der skogbranner er sjeldne Larvene lever i jorda rett under stokkene, eller delvis inne i dem. De voksne billene kan ikke fly, og kryper rundt på bakken om natten. De kan lever mange måneder som voksne, så de må ete et eller annet, men man vet ikke hva.
Utbredelse
Arten er utbredt i New South Wales, Australia.
Enoptostomus
Enoptostomus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.
Utseende
Små, rødaktige eller gulaktige biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen.
Junior-VM i alpint 2005
Det '''24. Junior-VM i alpint''' ble arrangert 23. til 27. februar 2005 i Bardonecchia i Italia.
Utfor
Dato: 23. februar <br style="clear:both;" />
Super-G
Dato: 25. februar <br style="clear:both;" />
Slalåm
Dato: 24. februar <br style="clear:both;" />
Kombinasjon
Dato: 23./ 27. februar <br style="clear:both;" />
Super-G
Dato: 24. februar <br style="clear:both;" />
Storslalåm
Dato: 26. februar <br style="clear:both;" />
Slalåm
Dato: 25. februar <br style="clear:both;" />
Kombinasjon
Dato: 23./ 26. februar <br style="clear:both;" />
Medaljeoversikt
<br style="clear:both;" />
Jacqueline Hernandez
Jacqueline Hernandez (født 2. desember 1992) er en amerikansk snøbrettkjører som konkurrerer i snowboardcross. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun røk ut i kvartfinalen.
The Woman in Room 13
The Woman in Room 13 er en amerikansk stum drama- og mysteriefilm fra 1920 regissert av Frank Lloyd og med Pauline Frederick i hovedrollen. Den er basert på et skuespill fra 1919 av Max Marcin, Samuel Shipman og Percival Wilde.
Filmen er antatt tapt.
Den ble innspilt på nytt i 1932 som lydfilmen The Woman in Room 13.
Handling
Laura Bruce er gift med politi-kommissær John Bruce. Når hun oppdager at ektemannen hennes nyter en beruset fest sammen med en annen kvinne, ønsker Laura skilsmisse. Deretter gifter hun seg med Paul Ramsey. Arbeidsgiveren hans, Dick Turner, en libertiner, tilbyr ham en stilling ved et annet kontor - og han må derfor reise fra sin nye kone, for en lengre periode. Ramsey får senere vite at Turner fremdeles er interessert i hans kone, og han engasjerer derfor en mann for å beskytte henne. Men mannen han ansetter er tilfeldigvis hennes tidligere ektemann. Men det Laura ikke har noen anelse om er at hennes tidligere ektemann nå ønsker hevn.
Marihand
Marihand (1926) er en kortroman av Ingeborg Refling Hagen, skrevet i en komprimert stil som tenderer mot lyrikk og med sterke innslag av ekspresjonisme. Boka handler om fattige, sårbare og vergeløse mennesker, gjerne med et rikt indre liv, som knuses i møte med en brutal virkelighet. Under det hele dirrer en sosial anklage. Samtidig bæres framstillingen av en visjon av mennesket og maktene som gjør den til noe mye mer enn en tendensroman.
Norges petroleumshistorie, landbasert virksomhet
Norges petroleumshistorie, landbasert virksomhet er historien om direkte konsekvenser på land av norsk petroleumvirksomheten. For en generell introduksjon til petroleumshistorien, med fokus på aktivitetene til havs, se Norges petroleumshistorie
Marihand
Tema og innhold
Tittelen refererer til en viltvoksende orkide fra norsk flora som også nevnes i teksten. Den har en eiendommelig rot, med en død og en levende del som kan minne om to hender. Den levende delen er hvit og har i folketradisjonen vært assosiert med jomfru Maria, en skikkelse folk gjerne påkalte fordi man mente hun kunne lindre sorg og smerte, ikke minst mødres sorg. Planten i seg selv ble tillagt evne til å lege sorgtunge hjerter.
Tre kvinneskikkelser står sentralt i Refling Hagens bok; alle har navn som begynner på M, og to av navnene er varianter av Maria-navnet (Marja og Mariane). De tre kvinnenes skjebner vever seg sammen i romanstrukturen. I åpningssekvensen omkommer Marjas barn på julekvelden. Begivenheten slår an tonen for den videre handlingen og aktualiseres på smertelig vis da de tre kvinnene og et spedbarn går til grunne i sluttsekvensen.
Vigdis Ystad skriver at «Tematikken i Marihand kretser om menneskelige følelser i kontakt med store, allmenne livsmakter – både i form av overveldende, kanskje forbudte lidenskaper og som en altomfattende psykisk kjærlighet og morskjærlighet. Antikk og bibelsk mytologi bidrar rikt til det konkrete billedstoff i fremstillingen – det samme gjør den typisk ekspresjonistiske teknikk som består i å oppheve skillet mellom sinn og uttrykk – mellom konkret og abstrakt.» Med antikk mytologi, tenker Ystad især på sommefuglvisjonen i romanen, som igjen refererer til myten om Eros og Psyke og til den platonske erosfilosofi. Sommefuglen er som kjent et gammelt sjelssymbol. Erosfilosofien i ulike kombinasjoner med kristen kjærlighetstenkning er sterkt nærværende i Refling Hagens forfatteskap, som i diktet «Haugianer-Solveig» der det bl.a. heter at «det første steg på vår himmelveg / er kjærlighetslengsel på jord».
Musikk inspirert av Romanen
Eivind Grovens klaververk Marihand fra 1928 er inspirert av Refling Hagens verk. Klaververket ble senere lagt til grunn for hans klaverkonsert.
Norges petroleumshistorie, landbasert virksomhet
Forsyningsbaser
For å drifte Oseberg-feltet bygde Hydro i 1983 ut en base på Mongstad. Samme år ble denne basen gitt ansvaret for å forsyne alle feltene mellom 60 og 61 breddegrad. En base i Flora skulle betjene virksomhet mellom 61 og 62 breddegrad. Vestbase i Kristiansund har siden 1979 betjent felt nord for 62 breddegrad.
I Hammerfest ble en oljevernbase etablert i 1980. En regulær forsyningsbase for feltene i nord ble ferdig i Hammerfest i 1986.
Mongstad-raffineriet bygges
Utbyggingen på Mongstad startet våren 1972, og anlegget ble satt i drift i 1975.
Etter etableringen av Statoil i 1972 var statsoljeselskapet interessert i å kjøpe seg inn i Mongstad-anlegget. Hydro var lite lysten på dette, men Statoil ble støttet av Industridepartementet. Det ble en lang strid, som endte med at Statoil kjøpte andelen til Norsk Brændselolje og halvparten av Hydros andel. Etter dette kjøpet eide Statoil 70 % av anlegget. Senere solge Hydro seg helt ut, slik at Statoil ble ene-eier. Som erstatning kjøpte Hydro en andel i Scanraff-raffineriet i Lysekil.
Betongplattformer
I den første produksjonsperioden på Ekofisk ble volumene sendt til tankskip, fra en flytende produksjonsplattform via to lastebøyer. Værforholdene i Nordsjøen ga imidlertid problemer med å få oljen fra rigg til skip, og produksjonen måtte ofte stanses. Løsningen ble å konstruere en bunnfast tank med rom for store volum olje under plattformen.
Ekofisktanken var den første i en rekke av betong-konstruksjoner for Nordsjøen. Tidligere konstruksjoner på andre felt til havs hadde vært dominert av stål. Byggingen av Ekofisktanken startet i Jåttåvågen i Stavanger i juni 1971. Den opprinnelige tidsplanen for byggingen sprakk med nesten ett år, og tanken ble installert på feltet i juli 1973.
Etter suksessen med Ekofisktanken bygget Norwegian Contractors i perioden 1971-1995 hele 15 Condeep-plattformer i betong. Den tyngste var plattformen til Gullfaks C, ferdigstilt i 1989. Den høyeste var plattformen til Troll A, levert i 1995. Byggingen skjedde i tørrdokk i Jåttåvågen, før plattformene ble slept ut til Gandsfjorden eller til Yrkefjorden for montering.
I nyere tid er betongplattformene blitt erstattet av billigere flytende plattformer og havbunnsinstallasjoner, også fordi feltene er blitt mindre og ligger dypere. Det skjeve tårnet i Jåttåvågen står som et minnesmerke om denne anleggsperioden.
Petroleumsforskning
Som et ledd i å bygge opp egen norsk petroleumskompetanse var det naturlig for myndighetene å gå aktivt inn for å støtte forskning og utvikling (FoU) relatert til petroleum. Verdiskapende teknologisk og naturvitenskapelig forskning var prioritert, men også studier av samfunnsmessig og miljømessig påvirkning av petroleumsvirksomheten ble støttet gjennom en rekke forskningsprogrammer. Gjennom ulike skatteinsentiver forsøkte en også å stimulere oljeselskapene til å støtte eller selv drive FoU i Norge.
En rekke frittstående forskningsinstitusjoner har vært drevet med petroleumsforskning som et sentralt element, som NORCE i Stavanger og Bergen, SINTEF i Trondheim og Norsk Regnesentral i Oslo.
I Stavanger var petroleumsforskning sentral ved opprettingen av distriktshøyskolen i Stavanger i 1969, og også viktig i prosessen for å gjøre denne høyskolen om til universitet. Et nasjonalt senter for IOR (Increased Oil Recovery) ble startet ved universitetet i Stavanger i desember 2013, etter tildeling fra Norges forskningsråd. Petroleums-relatert forskning har vært drevet ved alle universitetene i Norge og ved NTNU i Trondheim.
Da staten i 2003 opprettet en rekke nye sentre for fremragende forskning, var Centre for Integrated Petroleum Research i Bergen ett av disse. I 2017 ble også PoreLab utnevnt til «fremragende» senter.
Regjeringen lanserte i 2001 OG21 som en nasjonal teknologistrategi for petroleumsvirksomheten.
Svein Samuelsen
Svein Samuelsen (født 1948, død 15. juni 2011 i Oslo) var en norsk tegneserietegner og illustratør. Han var tegneren av Flåklypa-juletegneseriealbumene fra 2004 til 2011. Det første ”Flåklypa”-tegneseriebladet, var juleheftet Gurin med reverompa (utgitt i 2004). Svein Samuelsen var også tegner i juleanimasjonsfilmen "Gurin med reverompa" (1998), basert på Kjell Aukrusts bok med samme navn fra 1991.
The Woman of the Iron Bracelets
The Woman of the Iron Bracelets er en britisk stum kriminalfilm fra 1920, regissert av Sidney Morgan og med Eve Balfour i en ledende rolle. Den er basert på en roman fra 1893 av Frank Davis.
Handling
En ung kvinne, som risikerer å bli mistenkt for mord, forsøker å stikke av samtidig som hun hjelper hun en fordømt arving med å bevise at stefaren hans faktisk er en kriminell hypnotisør.
Bjerkefaret (Oslo)
Bjerkefaret (1–7, 2A–6B) er en vei på Ljan i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei sørvestover fra Dalsnaret. Navnet ble vedtatt i 1937.
Store forventninger
Store forventninger (originaltittel: Great Expectations) er en dannelsesroman skrevet av Charles Dickens. Romanen ble først utgitt som føljetong i Dickens' tidsskrift All the Year Round mellom desember 1860 og august 1861, og handler om den foreldreløse Pip (Philip Pirrip). Romanen er filmatisert og iscenesatt flere ganger.
Yoshihiro Hamaguchi
Yoshihiro Hamaguchi (født 23. juni 1926 i Kagawa, død 10. august 2011 ) var en japansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Hamaguchi vant en olympisk sølvmedaljer i svømming under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det japanske laget som kom på andreplass på 4 x 200 meter fri bak USA. De andre på laget var Toru Goto, Hiroshi Suzuki og Teijiro Tanikawa.
Anisomeria
Utseende
En forholdsvis liten (ca. 8 millimeter), avlang, matt, rødbrun vannkalv. Pronotums ytterkant er brungul. Dekkvingene er lyst brunlige med mørkere brun spragling. Beina er lange til vannkalv å være.
Utbredelse
Arten er endemisk for Juan Fernández-øyene utenfor Chile.
Avisåret 1934
Avisåret 1934 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1934.
Tour of Britain 2016
Tour of Britain 2016 var den 13. utgaven av sykkelrittet Tour of Britain og ble arrangert fra 4. til 11. september 2016. Det britiske etapperittet var en del av Europatouren i landeveissykling 2016. Steve Cummings ble den andre briten til å vinne rittet sammenlagt, etter at Bradley Wiggins vant i 2013.
Philippe Rondot
Philippe Rondot (født 5. oktober 1936 i Nancy i Frankrike; død antakelig 27. desember 2017 i Fléty ) var en fransk general og etterretningsoffiser.
Virke innen fransk etterretning
Rondot arbeidet som en av de fremste franske spesialister på den arabiske verden allerede for forløperorganisasjonen til DGSE, som het Service de Documentation Extérieure et de Contre Éspionnage (SDECE), der han senere mistet sine fullmakter. Av den gaullistiske innenriksminister Charles Pasqua ble han satt i tjeneste for den franske kontraspionasje Direction de la surveillance du territoire (DST), og senere for DGSE. Dette var to tradisjonelt rivaliserende hemmelige tjenester.
Han var rådgiver for flere forsvarsministre, både fra høyresiden i fransk politikk (som for eksempel François Léotard (1993–1995) og Charles Millon (1995–1997)), og fra venstresiden (for eksempel Pierre Joxe (1991–1993) og Alain Richard (1997–2002)). Selv om Rondot av sine tidligere kolleger og medarbeidere, ble beskrevet som en av de ganske få som verken lot seg influere fra høyre eller venstre, eller av noen formelt overordnet synspunkt, men fulgte ene og alene forpliktelsene om fedrelandets beste interesser, ble han i pressen tilskrevet en særlig nærhet til statsminister Dominique de Villepin.
Han var forfatter av en rekke bidrag om den arabiske verden, blant annet om Irak i 1995.
Rondot hadde ansvaret for koordineringen av etterretningstjenestene i Forsvarsministeriets kabinett frem til 31. desember 2005. Han fikk da tittelen «rådgiver for etterretningstjenester og spesialoperasjoner» for forsvarsminister Michèle Alliot-Marie.
Affæren Clearstream II
I randen av dommerundersøkelsen av det som ble kalt Clearstream II-affæren dukket Rondots navn opp. Rondot var føringsoffiser for Imad Lahoud, som i 2003 ble engasjert av DGSE som «fri medarbeider». Imad Lahoud arbeidet til sommeren 2003 med undersøkelser av finansieringen av Osama bin Ladens nettverk. Så presenterte Rondot Lahoud for visepresidenten for EADS, Jean-Louis Gergorin. I mars 2003 traff Lahoud granskningsjournalisten Denis Robert, som ville intervjue ham om kontroversen knyttet til det internasjonale luxemburgske Clearing-House Clearstream. Lahoud skal da ha gitt Robert datalister fra Clearstream.
Innenfor rammene av denne affæren fant det sted husundersøkelser i mars 2006 i Rondots leiligheter i Paris og i Nièves. Han ble ikke funnet å være implisert i affæren.
Svømming under VM i svømmesport 2015 – 50 meter fri kvinner
50 meter fri kvinner var en svømmeøvelse som ble arrangert under VM i svømmesport 2015 i Kazan i Russland den 8. august (forsøksheat og semifinaler) og 9. august (finale).
Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:
Forsøksheat
Forsøksheatene ble avholdt den 8. august fra kl. 09.30.
Semifinaler
Semifinaler ble avholdt den 8. august fra 18.28.
Finale
Finalen ble avholdt den 9. august kl. 18.05.
Menschen am Sonntag
Menschen am Sonntag er et tysk stumfilmdrama fra 1930 regissert av Curt og Robert Siodmak fra dreiebok av Billy Wilder. Filmen omhandler det daglige livet til en gruppe unge mennesker en sommerdag i mellomkrigstidens Berlin.
Filmen anses i dag for å ha vært svært innflytelsesrik, ikke bare i Tyskland, men også Hollywood. I tillegg til de to brødrene Siodmak og Wilder bidro flere andre personer som skulle bli viktige skikkelser innen filmen, både i hjemlandet og internasjonalt, som Edgar G. Ulmer (produsent), Fred Zinnemann (filmfotograf) og Eugen Schüfftan, (utvikler av spesialeffekter)
Handling
Historien begynner ved Zoologischer Garten stasjon en lørdag morgen, og følger fem sentrale karakterer over en helg. Wolfgang, en kjekk ung mann, legger merke til en attraktiv ung kvinne, ser ut til å vente på en person som ikke har dukket opp. Han tar henne med for å spise iskrem, og inviterer henne til en piknik dagen etter. Erwin arbeider som drosje-sjåfør. Han får en telefon fra kjæresten Annie, som planlegger at de skal på kino den kvelden.
Når han kommer hjem fra jobb den kvelden krangler de kontinuerlig, mens de forbereder seg på å gå på kino. Neste morgen reiser Erwin og Wolfgang sammen på et tog til Nikolassee, akkompagnert av Christl og venninnen hennes Brigitte. Annie blir hjemme, og sover hele dagen. De fire turistene går på piknik, svømmer i sjøen og spiller plater på en bærbar grammofon. Wolfgang flørter med Brigitte, til Christls irritasjon.
Maurice Blanchot
Maurice Blanchot (født 22. september 1907, død 20. februar 2003) var en fransk forfatter, filosof og litteraturteoretiker. Hans arbeid hadde sterk påvirkning på poststrukturelle filosofer og tenkere som blant annet Jacques Derrida.
Liv og virke
Etter studier i filosofi og medisin i Strasbourg på 1920-tallet virket han som journalist for en rekke aviser på ytterste høyrefløy på 1930-tallet. I 1939 opphørte hans politiske journalistikk og han trakk seg tilbake fra offentligheten for en periode. Under annen verdenskrig debuterte han som forfatter med romanen Thomas l'Obscur (1941) og skrev litteraturkritikk for avisen Journal des Débats, som ble samlet i samlingen Faux Pas (1943).
Lenge befant hans seg i skyggen av Jean-Paul Sartre og eksistensialistene, men utover på 1960-tallet fikk stadig flere unge intellektuelle øye på hans forfatterskap. Det første tegnet på dette er tidsskriftet Critique temanummer om Blanchot fra juni 1966, som ble redigert av Michel Foucault. Blanchot engasjerte seg igjen politisk, men nå på venstresiden. I 1961 oppfordret han franske soldater i Algerie til å desertere, og i mai 1968 marsjerte han i gatene under studentopptøyene. I samme periode skjer det også en viktig endring i hans forfatterskap. Skillet mellom hans skjønnlitterære og teoretiske forfatterskap hviskes mer og mer ut, og han begynte å skrive dialoger og mer fragmenterte tekster. Et stort utvalg av disse ble samlet i L'Entretien Infini (1969). Denne utviklingen mot en post-modernistisk fragmentestetikk kulminerer med bøkene Le Pas au-déla (1972) og L'Écriture du désastre (1980).
Lissotes cancroides
Lissotes cancroides er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Maurice Blanchot
Liv og virke
På 1970-tallet begynte man å lese Blanchot også utenfor for Frankrike. Den amerikanske forfatteren Lydia Davis oversatte flere av hans fortellinger til amerikansk, hvorav den første Death Sentence kom ut i 1978. Fra 1975 til 1979 holdt Jacques Derrida flere foredrag om Blanchot ved ulike amerikanske universiteter. Disse ble trykket i ulike tidsskrifter og siden bearbeidet og samlet i boken Parages (1986). Et resultat av dette var at Blanchot i løpet av 1980-tallet ble en av de sentrale forfatterne og teoretikerne i den internasjonale diskusjonen om litteratur, kunst og estetikk. I 1991 kom det et utvalg av hans essayer ut på svensk med tittelen Essäer og i 1996 kom et utvalg av hans tekster på norsk under tittelen Innriss. Blanchot fortsatte å publisere små hefter og bøker også etter de viktige fragmentsamlingene, og hans siste utgivelse var den selvbiografiske teksten L'instant de ma mort (1994), som også finnes oversatt i det norske utvalget. På 1990-tallet kunne man også spore en endring i resepsjonen av hans forfatterskap. Fremfor å fokusere på hans filosofi, teori og eksperimentelle skrivemåter, ble man stadig mer opptatt av hans biografi og den historiske perioden han skrev i. I 1998 kom den første store biografien om ham, ''Maurice Blanchot. Partenaire invisible'' av Christophe Bident.
Lissotes cancroides
Utseende
En liten til middelsstor (11-17 millimeter), noe bred, mørkbrun til svart hjortebille. Hannen har noe forstørrede, krumme kjever (mandibler) som er omtrent så lange som hodet og har en bred tann midt på. Kroppen er grovt og ganske tett punktert. Dekkvingene og pronotum har oppstående, gulaktige hår. Hunnen mangler forstørrede kjever, hodet er mindre enn hos hannen, pronotum mer rundet og oversiden kraftigere punktert.
Maurice Blanchot
Liv og virke
I dag regnes Blanchot som en av de viktigste franske forfatterne og teoretikerne i siste halvdel av forrige århundret, og som en avgjørende skikkelse i skjæringspunktet mellom modernisme, senmodernisme og postmodernisme.
Lissotes cancroides
Levevis
Arten lever i kjølig, temperert regnskog, buskmark (sklerofyllskog) og også på alpine heier. Både voksne og larver lever under råtnende stokker.
Utbredelse
Arten lever på Tasmania.
Maurice Blanchot
Teori eller filosofi
Mange av Blanchots fremste oversettere til engelsk har selv etablert seg prosaforfattere og poeter i egen rett; blant de mer velkjente er Lydia Davis, Paul Auster, og Pierre Joris.
Wolfgang Schmidt (SPD)
Wolfgang Schmidt (født 1970) er en tysk jurist og politiker (SPD). Han ble i 2021 utnevnt som minister for særlige oppgaver i Olaf Scholz' regjering og leder av Forbundskanslerens kontor. Han hadde fra 2018 vært statssekretær i Tysklands finansdepartement under Olaf Scholz. Schmidt er fra Hamburg og kjent som en viktig samarbeidspartner for Scholz. Han har arbeidet for SPDs gruppe i Forbundsdagen, i arbeidsdepartementet og vært direktør for ILO i Tyskland. Han var fra 2004 til 2008 frivillig forretningsfører for Norwegisch-Deutsche Willy-Brandt-Stiftung.
Sörla saga sterka
Sörla saga sterka (norsk: Sagaen om Sørli den sterke) er en fornaldersaga som ble skrevet i det 14. eller 15. århundre. Sørli er sønn av kong Erling av Opplandene og hans hustru Dagny (som ifølge sagaen stammet fra æsene. Sagaen er en oppfølger til Hálfdanar saga Brönufóstra (Halvdan Brønnfostres el. Branafostres saga) og beskriver Sørlis kamper mot «blåmenn» i Afrika (som i noen grad ligner Halvdans bragder i Helluland) og hans kamp mot kong Halvdan som ender med at Sørli dreper kongen.
Mye av historien er presentert i en lignende form i midtre del av Sörla þáttr, en senere tått som sannsynligvis er skrevet på 1400-tallet.
Antoine-Alexandre Barbier
Antoine-Alexandre Barbier (1765–1825) var en fransk prest, bibliotekar og bibliograf.
Liv og virke
26 år gammel ble Barbier i 1791 prest i La-Ferté-sous-Jouarre, men på grunn av de politiske endringene sluttet han etter bare to år. I 1794 ble han medlem av en kommisjon for kunst og vitenskap som Nasjonalkonventet opprettet for å undersøke beslaglagte bøker.
Hyperbolsk funksjon
Hyperbolske funksjoner er matematiske funksjoner av en variabel. De er analoge til de mer vanlige trigonometriske funksjonene som er forbundet med egenskaper til sirkelen. På samme måte er de hyperbolske funksjonene forbundet med egenskaper til hyperbelen. De viktigste av disse funksjonene er sinh (sinus hyperbolicus), cosh (cosinus hyperbolicus) og tanh (tangens hyperbolicus).
Antoine-Alexandre Barbier
Liv og virke
Barbier var sterkt involvert i opprettelsen av et bibliotek for Direktoriet, og ble i 1800 leder. Etter ønske fra arbeidsgiveren og Barbier selv, fristilte pave Pius VII ham i 1801 fra presteløftet. I tillegg til biblioteksarbeidet skrev Barbier også fagbøker.
Hyperbolsk funksjon
De ble først studert av den sveitsiske matematiker Leonhard Euler noen få år før 1750. Men deres geometriske innhold og matematiske betydning ble klarlagt vel ti år senere av den italienske matematiker Vincenzo Riccati og hans samtidige Johann Heinrich Lambert. Den sistnevte har også gitt funksjonene de navnene som fremdeles brukes. Han kom frem til dem i forbindelse med sine undersøkelser av det som i dag kalles hyperbolsk geometri.
De trigonometriske funksjonene \sin og \cos kan benyttes til å parametrisere en sirkel. I et kartesisk koordinatsystem er denne beskrevet ved ligningen x^2+y^2=1 når den har radius r=1. Ved å skrive og  hvor vinkelen \alpha angir et punkt på sirkelen målt fra xaksen, følger den fundamentale sammenhengen
I samme, kartesiske koordinatsystem er en hyperbel beskrevet ved ligningen x^2-y^2=1. De to viktigste, hyperbolske funksjonene kan nå defineres ved parametriseringen x=\cosh a og y=\sinh a hvor den variable a kalles den hyperbolske vinkelen. Den kan identifiseres med arealet som er begrenset av hyperbelen vist i figuren. Innsatt vil disse to funksjonene derfor måtte oppfylle den fundamentale ligningen
I motsetning til de trigonometriske funksjonene, kan disse to hyperbolske funksjonene derfor ta vilkårlige store verdier. Den tredje hyperbolske funksjonen er definert som og tar verdier som alltid ligger mellom -1 og +1. Likedan kan man definere som kan ta vilkårlige verdier.
Definisjoner
Det geometriske innholdet til funksjonene som følger fra egenskaper ved hyperbelen, kan videre benyttes til å vise at de kan eksplisitt uttrykkes ved Eulers eksponensialfunksjon. Kalles argumentet nå for x, finner man da at
Dette kan også tas som definisjonene av disse tre funksjonene. Videre er det vanlig å definere i tillegg de følgene funksjonene
Algebraiske identiteter
Fra definisjonene kan man nå lett verifisere at den fundamentale identiteten
er oppfylt.
Videre følger addisjonssetningene
De er analoge til relasjonene for de tilsvarende trigonometriske funksjonene med summen av to vinkler som argument. Setter man her x=y, følger det fra den første identiteten at
mens fra den siste følger det at
Derfor har man også at
På samme måte gjelder
slik at
Herav følger de tilsvarende relasjonene
Deriverte
Ettersom den deriverte av eksponensialfunksjonen tilfredsstiller
Terry Jones (andre betydninger)
Terry Jones er navnet til flere personer:
Hyperbolsk funksjon
Deriverte
er de deriverte av de hyperbolske funksjonene ganske enkelt gitt ved
Det kan så benyttes til å vise at
Taylor-utviklinger
Fra Taylor-rekken til eksponensialfunksjon følger direkte at
i overensstemmelse med at den er en like funksjon, nemlig. Taylor-rekken til tangens-funksjonene blir dermed
der B(n) er n-te det Bernoulli-tallet.
Hyperbolsk vinkel
Alle likhetspunkter mellom hyperbolske og trigonometriske funksjoner gjør det også naturlig å spørre om det geometriske innholdet av den hyperbolske vinkelen, det vil si argumentet i de hyperbolske funksjonene.
Betrakter man en sirkel, kan den parametrisere ved funksjonene og   der θ er en vinkel som varierer mellom 0 og 2π. Samtidig gir den arealet A av en sektor til sirkelen som ligger mellom 0 og θ  som A = θ/2, noe som følger direkte fra arealene til små, likesidet trekanter som den kan bli delt opp i.
Men alternativt kan dette arealet også finnes fra arealet av den rettvinklete trekanten med grunnlinje cos θ  og høyde sin θ  pluss den delen som ligger utenfor trekanten og under sirkelen. Det betyr at