cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tobakk
Behandling av innhøstede blader
Etter dette skjæres bladene i strimler eller rulles til sigarer eller skråtobakk. Noen tobakker blir granulert, det vil si at de blir skåret i små biter, alternativt laget til pulver(snus). Under den andre verdenskrigen, da tobakk var lite tilgjengelig, ble det også dyrket tobakk i stor stil i Norge. På grunn av temperaturen var det først og fremst i de sydlige deler av landet at dette lot seg gjøre. Jordsmonnet for dyrkingen måtte også være særdeles næringsrikt, og tobakksplantene ble gjerne satt i nærheten av gjødselkjellere på gårdene på landet. I september og oktober ble bladene høstet, og hengt til tørk. Deretter ble stilker og trevler fjernet, og bladene knust. For at tobakken ikke skulle bli for tørr, ble gjerne også planteoljer tilsatt, for eksempel fra raps eller rybs. Den beste tobakken regnes av kjennere for å bli dyrket på Cuba.
Medisin og medisinske virkninger
Tobakk inneholder det svært giftige alkaloidet nikotin, som hos mennesker påvirker både det sentrale og det perifere nervesystemet. All inntak av tobakk medfører at nikotin blir absorbert i brukerens blodomløp, og man vil over tid utvikle toleranse for og avhengighet til nikotin. Nikotininnholdet i bare tre sigaretter kan for mennesker være en dødelig dose, imidlertid inneholder røyken kun en brøkdel av dette nikotininnholdet, og røyking av tobakksprodukter vil derfor ikke være akutt dødelig.
Tobakkrøyking regnes for over tid å være svært helseskadelig, og i stadig flere land blir offentlig tobakkrøyking i større eller mindre grad forbudt ved lov. Den mest kjente kampen mot tobakk, er kanskje Antirøkebevegelsen i det nasjonalsosialistiske Tyskland, hvor Adolf Hitler la begrensninger på tobakksbruk i det offentlige rom.
Over én million nordmenn røyker hver dag. 6700 dør hvert år i Norge av tobakksrelatert sykdomer,hvorav flere hundre ved passiv røyking, med et tosifret gjennomsnittlig tap av leveår. Mens man tidligere fokuserte på risikoen for lungekreft, dominerer imidlertid hjerte/karlidelser som dødsårsak. Over halvparten av dødsfallene skyldes hjerte- og karlidelser. Røyking er den viktigste årsaksfaktoren for kronisk obstruktiv lungesykdom (KOLS). Cirka halvparten av de som røyker hver dag i flere år, dør av sykdommer som skyldes tobakken.
Studier forteller at dagligrøykere i snitt avgår ved døden ti år tidligere enn ikke-røykere. 25 % av de som røyker hver dag mister 20–25 år av livet sitt i forhold til gjennomsnittlig levealder for en ikke-røyker.
Røyking under svangerskapet øker risikoen for spontanbort, komplikasjoner i svangerskapet, dødfødsel og for tidlig fødsel. Barn av røykende mødre har gjennomsnittlig lavere fødselsvekt, større risiko for krybbedød og økt risiko for å utvikle astma.
Ifølge WHO dør ca. 5.4 millioner mennesker av røyking per år - eller 570 per time, eller 9 i minuttet. Ifølge en undersøkelse publisert i The Lancet i 2011 dør 608 000 per år av passiv røyking, altså pga. andres røyking.
Et alternativ til røyking tilbyr e-sigaretten. Den kan avgi nikotinfri eller nikotinholdig damp som ligner på røyk i utseende og smak. Legalt kan den i Norge bare kjøpes over Internet, men da uten nikotin. Med legeresept for middel for røykeslutt kan nikotinholdig væske importeres fra EU-land i små kvanta. E-sigaretter med nikotin kan også kjøpes lovlig fra EU land. E-sigaretten er så ny på markedet at hverken tilstrekkelig forskning på mulige skadevirkninger eller et modent lovverk er til stede i Norge per idag 2012.
Summa Theologica
Summa Theologica er hovedverket til teologen Thomas Aquinas, skrevet i perionden 1265 til 1274. Det er en sammenfatning av katolsk lære, som bygger på Bibelen, skrifter av klassiske greske filosofer, og arbeidet til tidligere skolastikere.
Hillestad (Holmestrand)
Hillestad er en bygd i Holmestrand kommune. Hillestad grenser i øst til Gullhaug, i nord til Sande, i vest til Hof og i sør til Re.
Navn og etymologi
Navnet uttales [Hi`llesta] og er opprinnelig et gårdsnavn. Navnet, som en også finner andre steder i Norge, skriver seg vanligvis fra vikingtiden (ca. 800 e. kr. – ca. 1030). Navnet kan opprinnelig ha vært Hildisstaðir, der første ledd er mannsnavnet Hildir. Dette navnet finner man igjen blant landsnåmsmennene på Island. Andre forskere mener det kan like gjerne komme fra kvinnenavnet Hild. I vikingtiden hadde kvinner som eide jord høy status.
Geografi
Hillestadelva med sine mange tilløp danner det største vassdraget i bygda. Den starter sitt løp ved Sukkevannet (102 meter over havet) og renner først nordover, hvorpå den får tilløp blant annet fra Stubberødollene og Libekken. Deretter bøyer den stadig mer vestover, og de to mest vannførende tilløp på den neste strekningen fram til Grellandbrua er Solbergbekken og Skaugbekken. Den siste kommer fra Holtantjernet og Vassdalen. Hillestadelva fortsetter i vestlig retning og danner et par stryk i den nedre delen. På grunn av oppdemning vier den seg ut til et 300 meter langt vann like vest for Rønningen, runder kirken på sørsiden, danner Kirkefossen og munner ut i Hillestadvannet. Fra Orebergvannet som ligger delvis i Hillestad, delvis i Sande, renner Løkenbekken ut, fra Hvittingrødtjern kommer Odderødbekken og fra Løkebergtjern flyter Auerødbekken. Disse bekkene forener seg alle sørøst for Odderød og danner Stubbsrødelva som passerer øst for Stubbsrød og Brekke og munner ut i Hillestadvannet.
Hillestadvannet som ligger 38 moh., er ca 3 km langt, ca. 0,8 km bredt og var i det hele 1,83 km² stort før senkningen. Herav lå 0,77 km² i Hof og 1,06 km² i Hillestad. Vannet har sitt utløp til Vikevannet, Bergsvannet, Eikern og kommer gjennom Vestfosselva til Drammenselva. Under flom kan vannet stige nokså mye og på grunn av de lave standbreddene sette større strekninger under vann. I Hillestadvannet er det også en liten øy.
Historie
Allerede i steinalderen og bronsealderen (ca. 400 – 500 f. Kr) regner en med at de første boplassene ble ryddet. Det er trolig at de første rydningsmennene kom sydfra. I fjern fortid var det også mulig å komme med båt fra kysten og langt inn i landet. Det er funnet økser fra steinalderen flere steder, ikke minst på Søndre Hegg. Her var det en arkeologisk utgravning på 1960 – tallet. På nordre Hillestadgård er det fra steinalderen funnet en spissnakket steinøks og en tynnakket flintøks. På Hillestad kirkegård er det fra vikingtiden funnet et kar av kleberstein med spor etter jernhanker. Fra jernalderen (ca. 500 f. Kr – ca. 1000) er det oldfunn som kan fortelle litt om hvor de første gårdene her lå. Når gården Hillestad ble delt i en Søndre og en Nordre gård, er ikke kjent, men i 1398 er Nordre Hillestad nevnt i et gavebrev til Hillestad kirke. I 1390 var Hillestad sogn skrevet som Hildastada sogn. I 1593 var det fire Hillestadgårder, Søndre, Nordre, Høye og Lille. I 1863 ble en del skilt ut fra Høye Hillestad. Botne kommune kjøpte bruk 2 til klokkergård og skole, og eide denne til 1900 da den ble solgt. Kirken og sognet har fått navnet sitt etter gårdene Hillestad.
Skolehistorie
Loven om almueskolevesenet på landet av 16. mai 1860 slo fast at i tillegg til de gamle grunnfagene skulle det heretter undervises i geografi, naturlære og historie ved hjelp av utvalgte stykker i en lesebok. Likedan ble det bestemt at fastskoler etter hvert skulle avløse omgangsskolen. Loven ga i det hele uttrykk for at det nå skulle skje en overgang til en kristelig-borgerlig skole. Stiftsprost P. A. Jensens ”Læsebog for Folkeskolen og Folkehjemmet” som nå var blitt autorisert til skolebruk, inneholdt foruten stykker av religiøst innhold, også dikt, eventyr og sagn, ved siden av utvalgte stykker i historie, geografi og naturskap. Disse utvalgte stykkene utgjorde den kunnskapsmengden som krevdes i de verdslige fag. Følgelig ble boka ikke bare en lesebok, men også en lærebok.
Etter uenigheter og strider om faglig innhold i læreboka kom de første utmeldelsene av skolen i 1870. Senere fulgte utmeldelser slag i slag, særlig skjøt de fart ette at Det evangelisk-lutherske kirkesamfunn i Jarlsberg var litt stiftet i 1871. Flere tok sine barn ut av skolen for å la dem undervis privat. Fra våren 1872 ble de kirkelige forretninger i frimenighetene utført hjemme hos Rønningen. I perioden 1872 – 1882 var det i alt 133 voksne personer i bygda som meldte seg inn i den jarlsbergske frimenighet, så kom barna. Antall dissentere viste jevn økning og etter lang strid fant skolekommisjonen at de måtte bøye seg for kravet om å få byttet ut Jensen lesebok. I stedet ble det innført ”Lesebok for kristelige Skoler og Hjem”. I 1895 ble nye skolehus innviet på Odderød, som var i drift til 1969, og Søndre Hegg, etter at Høye Hillestad skole og lærergård var blitt solgt. Pengene til all denne byggevirksomheten ble for en vesentlig del skaffet til veie ved et større lån i Opplysningsvesenets fond.
Mellom 1969 og 1980 gikk barna fra Hillestad på Botne skole. Etter et stort og iherdig engasjement fra bygda som varte over flere år, ble det igjen skoledrift i Hillestad.
Hillestad skole ble bygget i 1980 og var i drift til og med skoleåret 2011/2012. Elevene ble da flyttet til Botne skole igjen.
Næring og industri opp igjennom tidene
Gjennom århundrene var det jordbruk og skogbruk som var hovednæringen i Hillestad og Botne. Prosenten av selveierbønder var større her enn i flere av andre bygder i Vestfold. Dette kan muligens komme av at bygda i gammel tid hadde en litt avsides beliggenhet og derfor ikke så lett falt i øynene på de store som stadig var ute etter å skaffe seg jord.
Helt fram til ca. 1970 – 80 årene var det husdyr på de fleste gårdene. En gård uten hest og kuer var ikke vanlig. Til eget bruk hadde alle også gris og høner. Sauer var det tidligere mange av, men antallet gikk ned etter hvert.
Ferskvannsfisket i Hillestad har vært betydelig. Gjeddefiske om våren og ålefiske om høsten har enkelt år gitt en meget god avkastning. Ålene vandret opp Drammenselva og gikk gjennom Fiskumvannet, Eikeren og Vikevannet til Hillestadvannet og derfra gjennom elver og bekker til mindre tjern. Fra Tønsbergfjorden gikk ålen opp til Holmsvannet og videre opp til Korssjø og mindre tjern. I Hillestadvannet var det lenge bra med ørret, men bestanden har gått nedover og er trolig borte nå, ikke minst på grunn av den gårdige gjedda som er tallrik der.
De beste jaktterrengene i kommunen var i Hillestad. Her var store skoger og ikke så tett bebyggelse. Det har vært mange dyktige jegere her. Det ble jaktet på storfugl i skogene og ender og duer ved vannene. Da rovdyrbestanden ble sterkt redusert fikk hjortedyrene mulighet til å slå seg ned her. Det har vært jakt på elg, hare og rådyr, i senere tid også hjort.
Melk og melkeprodukter var sammen med kjøtt de viktigste salgsvarene fra gårdene. Smør ble kjernet og ost ble ystet hjemme på gården. 15 gårder i Hillestad hadde seter, men etter 1850 begynte de første ysteriene å komme her i distriktet. Da kunne melken leveres dit.
I Hillestad ble det anlagt ysteri i 1881 på Søndre Hillestad. Det var i drift til 1902. Melkemengden var 129 253 kg i 1890 og 181 735 kg i 1895. Produksjonen var fetost og mysost. Personalet var 2 kvinner. I 1902 ble ysteriet nedlagt og ysteribygningen ble solgt i 1905 og innredet til bolig. Hillestad Landhandleri hadde sine lokaler i samme bygning og landhandlene fortsatte som før. (Kilde: Meieribruket i Vestfold 1860 – 1960.)
I 1902 flyttet en melkefabrikk, The Dahl Milk Company Ltd. fra Drammen til Holmestrand. De kjøpte en nedlagt emaljefabrikk syd for byen og startet med melkefabrikk der. I 1915 ble fabrikken overtatt av A/S De Norske Melkefabrikker. Melkefabrikken hadde kapasitet til å ta imot den melken som ysteriet hadde tatt i mot.
Western (Zambia)
Western, tidligere kjent som Barotseland er en provins i Zambia. Provinsens hovedstad er Mongu. Sammen med Mongu består provinsen av seks distrikter, Kaoma, Senanga, Lukulu, Kalabo og Sesheke. Provinsen hadde 902 974 innbyggere ved folketellingen i 2010.
Hillestad (Holmestrand)
Næring og industri opp igjennom tidene
1. oktober 1902 åpnet Holmestrand–Hvittingfossbanen. Banen gikk over all forventning. Trafikken var stor og økte stadig. I tillegg til transporten av tremasse fra Hvittingfoss fraktet banen mye tømmer og trelast fra sager som blomstret opp langs linjen. Melkefabrikken hadde sine egne hvite vogner som kom fullastet med melk fra bondegårdene innover i landet. Like ved der Fjellhall nå ligger, var det stoppested/plattform der en kunne levere melken. Banen førte byen og dens oppland tettere sammen både økonomisk, sosialt og kulturelt. Den var med på å øke omsetningsmulighetene for landbruket og skapte ny industri i Holmestand. Langs linjen vokste det opp små stasjonsbygg, omlastningsplasser, sagbruk og små verksteder. De små stasjonsbygningene langs banen fungerte som rene kulturinstitusjoner hvor folk slo av en prat og fikk siste nytt fra byen, samt diskuterte den vide verden. Den 8. mai 1937 var det slutt for Holmestrand – Hvittingfossbanen.
I Hillestad hørte det skog til gårdene. Den var like viktig som jorda, og det var flere arbeidsplasser på hver gård. Det var også en del skogsarbeidere som hadde dette som hovedyrke. De hogg, eller kjørte tømmer fra forskjellige gårder. Skogen skapte arbeidsplasser også etter at treet var felt. Det var flere mindre sagbruk i Hillestad og det ble mange snekkere. Det var også trevarefabrikker her.
På 1600-tallet var handel bare tillat for de som hadde borgerbrev i en by. Dette merkes i Hillestad der skogbruk var den viktigste leveveien. Mange sagbruk blir kjøpt opp av kjøpmenn fra Holmestrand, men det meste av skogen ble fortsatt eid av bøndene. Da flere kjøpmenn slo seg ned i Holmestrand begynte transporten av tømmeret å gå fra Hillestad og dit med hest og vogn. Noe fortsatte å gå sjøveien mot nord. Tømmer skulle også transporteres ut fra skogen, til kjøpere i byområdene, eller fløtes fra Hillestadvannet til Vestfossen til treforedlingsfabrikkene der. Fløtingen varte fram til ca. 1945. Da tok bilene over. Først etter at ny handelslov ble vedtatt i 1842 ble handelen på landsbygda fri. Den som skulle drive handel måtte bare ha et såkalt handelsbrev. Hillestad Landhandel kom tidlig. Det er mulig at det fra først av var en eller annen form for samvirke i forbindelse med ysteriet.
Helt fram til 1741 var det bare sagene på Grelland og Island som hadde kongelig bevilling på en viss skurd i året og rett til eksport. Den første hadde tillatelse til å skjære maksimum 600 bord årlig, den andre 700 bord. De uprivilegerte sagene på Søndre Hillestad og Stubbsrød var også i full sving gjennom hele flomtiden vår og høst. Etter sagkommisjonens anordning ble saga på Stubbsrød besiktiget i 1740, og en fant at det på grunn av vannfall og tilliggende skog ville kunne skjære 400 bord. Året etter ble den privilegert, idet det ble gitt kongelig bevilling til å skjære 480 bord pr. år. Også saga på Søndre Hillestad fikk slik bevilling i 1741, maksimalproduksjonen ble her satt til 240 bord.
Da sagbruksprivilegiene ble opphevet i 1818, kunne enhver som ville, anlegge sagbruk på egen grunn for å nytte egne produkter og selge dem. Fra Hillestad var det fortsatt litt salg av bjelker og rundlast, bord og planker, brenneved og smålast. Fra 1830-årene og utover begynnelsen av 1860-årene var det 6 sagbruk i bygda, som vesentlig eides av kjøpmenn i Holmestrand, den årlige produksjon lå mellom 300 og 600 tylvter planker og bord. De kvanta som gikk til eksport, fant vesentlig avsetning i Holland og England.
Opp til 1870 var det blitt opprettet noen nye sagbruk bl.a. (Rønningen, Skårbu, Søndre Hillestad, Høye Hillestad, Odderød, Bakke og Grelland). De var i drift noen uker i vår og høst
Allerede i 1740-årene hadde Det norske kompani et lite anlegg i Hillestad. ”Hillestad fabrikker” fremstilte trekull, tjære og bekk. Et lite teglverk skaffet bygningsstein til kompaniets eget behov. Rimeligvis lå anlegget på eller nær Nordre Hillestad, Søndre Løken. Det hele ble imidlertid et intermesso, først et århundre senere fulgte de neste industrielle foretagender i Hillestad.
I 1866 startet Peder Olsen Backe et mekanisk verksted og støperi på Bakke i Hillestad. Etter utstått lærertid i Christiania og videre studier ved mekaniske verksteder i England, sto han godt rustet til å bygge opp det første større industrielle foretagende i Hillestad. Produksjonen besto vesentlig av forskjellige slags landbruksmaskiner, bl.a. de første slåmaskiner og hakkelsmaskiner her i landet. Arbeidstokken utgjorde jevnt over 10 - 11 mann. Ved Bakke mekaniske verksted ble driften imidlertid innstilt allerede i 1878, i og med Backes død.
A/S Bakke Trævarefabrikk ble startet i 1898, der det hovedsakelig ble fabrikkert møbler og kostehoder, som ble eksportert til England. I tillegg til dreide kuler til gardinstenger og -oppheng i forskjellige former og fasonger. Like før første verdenskrig beskjeftiget fabrikken 12 arbeidere.
Omkring århundreskiftet ble det satt i gang flere dampsager i bygda, bl.a. på Kronlia og Strand. Selv om det ikke fantes noe anlegg i bygda for tilvirkning av brenntorv, ble det likevel et par-tre steder drevet foredling av torven. I 1903 ble A/S Hillestad sag- og torvfabrikk startet. Myra på Barkost og Gutu (ca. 75 og 100 mål) ble kjøpt og her er det i årenes løp blitt produsert mye torvstrø. Ved en utstilling i Kristiania i 1907 fikk fabrikken sølvmedalje for sine produkter. I tillegg til A/S Hillestad sag- og torvfabrikk drev også Kaldager torvstrølag og Botne torvstrølag tilvirking av torvstrø og torvmuld. Litt tjærebrenning har også funnet sted, bl. a. i skogen ved Snippen.
A/S Kronlien Dampsag var i gang noen år etter 1903. I 1904 satte brukseier Mathias Odberg i gang en trevarefabrikk under firmanavnet A/S Odderud Bruk''. Fabrikkbygningen ble oppført av tre og lå ved bekken som kommer fra Hvittingrødtjernet. Her hadde Odberg latt bygge en stor demning og hadde på den måten fått en hel liten sjø av det lille tjernet. Fabrikken var inndelt i flere avdelinger, en for fremstilling av dører for utskiping til England, en for fabrikasjon av store trekofferter (reisekofferter), en for dreide saker som kostehoder m.v. og en for rasjonell treullfabrikasjon. Treullmaskinen, dreierbenkene og vedhoggermaskinen kom i gang i juni 1904. Beliggenheten gjorde at det ble en forholdsvis lang kjøring av materialer og ferdige produkter med hest til og fra Hillestad stasjon eller helt til Holmestrand. Odberg flyttet til Kristiania og disponerte fabrikken derfra. Det viste seg snart at bedriften ikke ble så lovende som en hadde ventet. I januar 1907 gikk aksjeselskapet konkurs og ble overtatt av Norges Bank, som solgte eiendommen i 1908 til ingeniørene Nordahl Lunde og Axel Grundseth. De overtok 1. juli 1908 og startet her A/S Odderud Tekstilfabrikk, et bomullsveveri som særlig fremstilte stoff til arbeidsklær. Fabrikkbygningen brant natt til torsdag 16. juli 1914. Den ble ikke bygd opp igjen, og dermed opphørte den fabrikkvirksomhet som med enkelte avbrytelser hadde vært i drift i 10 år. En av medarbeiderne var Lalla Carlsen.
Ulsaker Hjul og Vognfabrik på Lille Hillestad (også kalt Hillestad Vogn- og Smedforretning) ble startet ved århundreskiftet av John Ulsaker. Verkstedet og to lagerbygninger brente i slutten av mai 1938. Et stort lagerhus og uthuset ble reddet. I april 1945 ble hjulfabrikken på ny herjet av brann. Fabrikken skiftet senere firmanavnet til Ulsaker Hjul & trevarefabrikk. Hillestad mølle og sagbruk på Søndre Hillestad ble startet ved århundreskiftet av gårdens eier Isachsen. I 1922 ble mølla overtatt av et interessentskap som fortsatte driften under navnet Botne og Hillestad Andelsmølle. Mølla og et frørenseri var i gang til slutten av krigsårene. I 1946 ble bedriften stolgt til Hans Warløs, som forandret navnet til Hillestad Bruk, og gikk over til å drive en trevareindustri her. I 1952 ble bedriften solgt til Mikal Johs. Petterzéns, som planla å gå over til framstilling av bygningspapp og papirsekker.
Nordre Jarlsberg potettørkeri ble startet på Kronlia i 1918. Nedlagt i 1922.
Hillestad Sag og Vognfabrik ble startet i 1918 på Rønningen. Senere ble navnet forandret til Hillestad Sag og Høvleri.
A/S Hynnaas Skurekostfabrikk ble startet av Karl S. Rønning i 1925. Rønning drev småindustri men gikk også over til å fremstille drensrør og vannledningsrør av tre. I 1942 bygde Rønning en fabrikkbygning på Østerås av Island. Under knottfabrikasjon brant bygningen ned 30. september 1944, og ble ikke ført opp igjen.
Martin Teiens mekaniske verksted i Hillestad ble startet i 1939.
A/S Lettmetallindustri, som var et aluminiumsstøperi ble startet i 1946 på Bakke i Hillestad av Arne Rogn Jacobsen, Elling Ellingsen og Kristian Trondsen. Etter få år ble firmaet oppløst.
Artur Lørdahls jernstøperi ved Kronlia ble startet i 1948 fremstilte maskingods for mekaniske verksteder.
Kommunikasjon
Bussholderplass på Kronlia som blir betjent av:
Kort vei til E18 som gir en reisetid til
Riksvei 40 som gir en reisetid til
La Giovine Italia
La Giovine Italia (unge Italia) var navnet på en hemmelig politisk organisasjon grunnlagt i 1831 av den italienske nasjonalisten Giuseppe Mazzini. Bevegelsens mål var å samle Italia til en republikk. Italia var på den tiden oppdelt i småstater dominert av Keiserdømmet Østerrike.
Byggherreforskriften
Byggherreforskriften er en kortform for den norske forskriften som har det offisielle navnet: FOR-2009-08-03-1028 Forskrift om sikkerhet, helse og arbeidsmiljø på bygge- eller anleggsplasser. Denne forskriften avløste den tidligere byggherreforskriften:FOR 1995-04-21 nr 377.
Byggherreforskriften gir regler om byggherrens plikter angående helse, miljø og sikkerhet (HMS) i forberedelses- og gjennomføringsfasene for entrepriseprosjekter.
Forskriften behandler bl.a. hvilke oppgaver byggherren kan delegere (videreføre til andre) og ikke delegere, samt hvilke oppgaver og plikter som påhviler også prosjektledere og koordinatorer.
(NB! Avsnittene nedenfor er ikke ennå oppdatert med forskriften av 2009 !)
Byggherrens hovedoppgaver er:
1) Sørge for at forskriften blir gjennomført i forberedelses-, prosjekterings-, kontraherings- og gjennomføringsfasene 2) Inngå avtale med prosjektleder («PL»)
3) Informere kontraktsparter om allmenngjøringsforskriften
4) Informere egne ansatte som er på eller ved byggeplass og deres verneombud.
Derimot kan byggherren delegere å utpeke koordinator, lage HMS plan før opprettelse av byggeplassen, sende forhåndsmelding til Arbeidstilsynet og legge forholdene til rette for HMS helt fra forberedelsesfasen.
Blant oppgaver som kan delegeres til koordinator, er følgende: informere kontraktsparter, lage HMS plan, samordne gjennomføring, føre lister over alle som arbeider på stedet, og lage dokumentasjon («som bygget» / «as built») for HMS ved framtidige arbeider.
Overtredelser av bestemmelser i forskriften kan lede til stansning av arbeidene, straff etter arbeidsmiljølovens kap XIV og straffeloven § 48 a og b, samt erstatning for skade på person og ting, dessuten til forsinkelse av byggeprosjektet med etterfølgende krav om tilleggsvederlag og erstatning.
Inger-Lise Størksen
Inger-Lise Størksen (født 1977) er en norsk musiker, journalist og kommunikasjonsrådgiver, mest kjent fra pop-gruppa Ephemera. Hun har også hatt en karriere som soloartist.
Hun gikk musikklinja ved Rønningen Folkehøyskole i Oslo i 1995–1996 og hadde allerede da spilt i Ephemera i to år. Hun studert senere journalistikk ved Institutt for Journalistikk.
I 2015 slapp hun sitt første soloalbum All the Good Things.
Størksen var ansatt som journalist for BTV og Bergens Tidende fra 2006 til 2015 og har siden 2016 vært ansatt som kommunikasjonsrådgiver for PwC.
Reflektor
Reflektor er et objekt som reflekterer lys. Dette utnyttes for å styre lys i fotografering eller film. Det finnes en rekke typer reflektorer. Hvordan lyset reflekteres avgjøres av hva slags materiale reflektoren er laget av. En reflektor i sølv eller hvitt reflekterer mye lys, mens en sort reflektor sluker alt lyset.
Aaron Doran
Aaron Brian Doran Cogan (født 13. mai 1991) er en irsk fotballspiller som spiller for Inverness Caledonian Thistle.
Doran signerte sin første profesjonelle kontrakt i mai 2008, for Blackburn Rovers. Han spilte for a-laget på forsesongen, sommeren 2008, og fikk spilletid i to av kampene.
Han var involvert i bare tre kamper i løpet av sine tre sesonger i Blackburn Rovers, under tre forskjellige managere, men fikk erfaring med førstelagsspill gjennom låneopphold i MK Dons, Leyton Orient og Inverness Caledonian Thistle. Manager i sistnevnte klubb, Terry Butcher, var såpass fornøyd at han handlet Doran inn permanent 13. juli 2011.
Doran står per juli 2011 oppført med to kamper for Irland U21.
Reidar Andresen
Reidar Andresen (født 15. juli 1917 i Kristiania, død 12. februar 2000) var en norsk sanger og komponist, kjent fra over femti slager-innspillinger som «Gamle Svarten» og «Gi meg et hjem» / «Den sang vi nynnet engang». Den platedebuterende industriarbeideren (1937) samarbeidet under den andre verdenskrig med storheter som Harry Brandelius og Bjarne Buntz, og ble fast spilt i radioprogrammet Lirekassen. Han solgte meget av Herman Hermanis «Kan du se at våren kommer», samt «En liten blåveis» som ble oversatt til ni språk. Han spilte også inn «Sangen om Warszawa» (som han selv likte best) og laget to innspillinger av «Avskjedstoner», sistnevnte i 1961.
Andresen var aktiv på platemerkene Telefunken, Musica og Odeon.
Nesna prestegjeld
Nesna prestegjeld var et prestegjeld i Nord-Helgeland prosti i Nordland.
Ved kongelig resolusjon den 19. november 1824 ble gårdene Våg, Skei, Åker, Bø, Stavseng, Åkerøya og Stavsengvika (tidligere underlagt tinglagene i Alstahaug og Herøy og Dønna sokn) tilhørende Nesna tinglag.
En kongelig resolusjon den 13. mars 1882 ga tillatelse til å bygge en hjelpekirkegård for Dønna sokn på gården Dønnes.
Ved kongelig resolusjon den 10. juni 1887 ble det gitt tillatelse til å bygge et kapell på Bardal der det skulle holdes 4 gudstjenester årlig. Dette ble utvidet til 6 gudstjenester årlig ved kongelig resolusjon av 2. mai 1903.
Det ble tillatt å vigsle et bedehus oppført på Husby i Dønna sokn til kirkelige forretninger ved kongelig resolusjon 16. januar 1905. Husby kapell skulle ha minst 4 gudstjenester årlig, og kapellet fikk eget kirketilsyn.
Ved kongelig resolusjon av 18. oktober 1918 ble borgerleiet Bardal overført fra Hemnes sokn og prestegjeld til Nesna sokn.
Ved kongelig resolusjon av 18. mai 1962 ble Dønna sokn utskilt fra Nesna prestegjeld og Nordvik sokn fra Herøy prestegjeld for sammen å utgjøre det nye Dønna prestegjeld.
Bardal kapelldistrikt ble overført til Alstahaug prestegjeld i 1979.
Prostiet ble faset ut i forbindelse med omstruktureringene i Den norske kirke på 2000-tallet.
Kirker i Nesna sogn og prestegjeld
Aslak Bolts jordebok fra 1432 omtaler «Nesna fjordung» (Nesna fjerding). Dette kan bety at det stod en trekirke på gården Nesna. Den eldste kilde som nevner Nesna kirke, er Trondhjems Reformats 1589. Kirken var da bygd for 106 bønder og 20 husmenn, samt kvinner, barn og eldre.
I 1723 ble kirketårnet ødelagt av et lynnedslag. Kirken var generelt i en dårlig forfatning, og beskrives av biskop Nannestad i en visitas-protokoll fra 1750 som «den sletteste og mest fordærvede kirkebygning i Trondhjems Stift». Det var en korskirke, bestående av tjærebredd tømmer. Taket var dekt av blåteglstein, men flere av steinene var falt ned.
I 1767 ble det bygd en ny og større trekirke i Nesna, innviet av biskop Ernst Gunnerus den 6. september 1767. En svensk kirkebygger ved navn Marstrøm ledet byggearbeidet. En av kirkebyggerne, Anders Pedersen fra Buvika i Sjona, skar i denne forbindelse ut to løver av tre. I 1996 ble en av løvene sendt til Bodø for reparasjon.
Kirken hadde lukkede stoler med reserverte plasser for folk fra de rikeste gårdene. Interiøret var malt av Paul Kolseth fra Nord-Møre. Et maleri av kirken fra 1870-årene, malt av Johan Anton Sandnes, viser at kirken var rødmalt. Det var en korskirke med løk-kuppel, omgitt av et steingjerde.
Den nåværende Nesna kirke ble bygd i 1880.
ElgooG
elgooG er en søketerm som kan skrives inn i Googles søkemotor for å få opp en liste over mirror sites til Google. Sidene i søketreffet er imidlertid ikke vanlige mirror sites (eller speilsider, altså en kopi av en webside på en annen server), men ganske enkelt speilvendte versjoner av Google. Søketermen og funksjonaliteten ble utviklet av humornettstedet Alltooflat, og har ingen tilknytning til Google-selskapet.
Astrid Gynnild
Astrid Gynnild (født 1959) er professor i medievitenskap ved Institutt for informasjons- og medievitenskap ved Universitetet i Bergen. Gynnild leder det NFR-finansierte forskningsprosjektet ViSmedia (Responsible Adoption of Visual Surveillance Technologies in the New Media) 2015-2019. Gynnild er også leder for journalistikkutdanningen ved UiB, som i 2017 skal integreres i den nye medieklyngen Media City Bergen. Hennes forskningsinteresser ligger i krysningen mellom journalistikk og ny teknologi, og hun har de siste årene forsket på visuelle overvåkningsteknologier, droner, datajournalistikk, nettvideo og andre journalistiske innovasjoner. Hun er også opptatt av nye læringsformer og utvikling av produktiv kreativitet på tvers av plattformer.
I 2011-2012 var hun Visiting Research Scholar ved University of California, Berkeley, der hun jobbet med prosjekter om journalistisk innovasjon,  video og overvåkning. Gynnild har dessuten lang profesjonserfaring fra journalistikken, der hun har jobbet med nyheter, utenriks, kultur, sport og feature. Hun har blant annet vært redaksjonssjef for foto og grafikk i Adresseavisen og prosjektleder for redesignprosessen «Visuell avis» samme sted. Hun har også undervist ved medieutdanningene ved Universitetet i Stavanger og høgskolene Oslo og Volda.
Gynnild tok PhD-graden ved Institutt for informasjons- og medievitenskap i Bergen i 2006. I sin doktorgradsavhandling utviklet hun en grounded theory om kreative og produktive aspekter ved journalistiske arbeidsprosesser, «Creative Cycling of News Professionals», på norsk «Skapende veksling». Teorien om skapende veksling viser hvordan journalister, på tvers av plattformer, utvikler individualiserte løsningsmodeller for å takle opplevd tids- og produksjonspress i jobben, både i et dag-til-dag-perspektiv og gjennom en karriere. Viktige elementer i skapende veksling er også motivasjon og samarbeidsformer. Lærebok-versjonen «Kreativ under press», ble publisert på IJ/Høgskoleforlaget 2009.
Gynnild har de siste årene jobbet tverrfaglig innenfor det internasjonale grounded theory-miljøet, og er blant annet co-redaktør av antologien Grounded Theory: The Philosophy, Method and Work of Barney Glaser (BrownWalker Press, 319 s.), publisert i 2012. Hennes vitenskapelige artikler er publisert i blant annet Digital Journalism, Journalism Studies, Journalism, Nordicom Review og #ISOJ Journal. .
Gynnild er leder i Rådet for anvendt medieforskning 2013-2017, redaktør av The Grounded Theory Review og Fellow of the Grounded Theory Institute.
Sørstatsrock
Sørstatsrock (engelsk: Southern rock) er en undersjanger innenfor rockemusikk og en sjanger innen Americana. Den utviklet seg de amerikanske sørstatene (derav navnet) fra hovedsakelig rock, country og blues, og fokuserer generelt på elektrisk gitar og sang. Selv om opprinnelsen til sørstatsrock ikke kan stadfestes, er det «mange folk som føler at disse betydningsfulle bidragene til utvikling av rock and roll har blitt minimalisert i rockens historie.» Man vet derimot en del av sørstatsrockens røtter; den lot seg inspirere fra den tunge bluesrocken på slutten av 1960-tallet foruten også på honky-tonk og Bakersfield-sounden, en countrysjanger som utviklet seg i Bakersfield, California, og skapte en fusjon mellom disse to retningene. Tidlig på 1970-tallet utgjorde band som spilte sørstatsrock en betydelig del av de amerikanske hardrock-gruppene. Det første bandet som spilte utpreget sørstatsrock var The Allman Brothers Band med sine lange improviserende tendenser og like høyt som Cream og The Grateful Dead, men holdt seg nærmere sine røtter i bluesrock og country.
Kjente tidlige sørstatsrock-band er blant andre Lynyrd Skynyrd og The Allman Brothers Band, som regnes som de to grunnleggerne av sjangeren. Utover 1970-tallet dukket det opp flere band, den andre bølgen som framhevet boogierytmer, raske gitarer, og sangtekster som berømmet verdiene, forventningene og framferden til unge voksne i sørstatenes arbeiderklasse, ikke ulikt outlow-bevegelsen i countrymusikken. Band innenfor dette segmentet var eksempelvis Blackfoot, .38 Special, The Outlaws, Molly Hatchet, Little Feat og Doc Holliday. Charlie Daniels Band lagde en mer countrybasert versjon, og i Texas representerte ZZ Top sin form for bluesrock.
Av band som har kommet til de senere år kan nevnes Blackberry Smoke og Black Stone Cherry. På 1990-tallet var det grupper innen sørstatsrocken som nærmet seg heavy metal. I 2001 gikk Kid Rock fra rapper til å bli sanger av country og sørstatsrock. Sjangeren spilles på radiostasjonene i USA på 2010-tallet, men hovedsakelig stasjoner som spiller «oldies» og klassisk rock. Alternative rockgrupper som Kings of Leon kombinerer sørstatsrock med garasjerock, alternativ country og bluesrock, noe som gjør skillelinjene uklare. Flere av de gamle gruppene driver fortsatt på, selv om utøverne begynner å bli gamle, blant annet Lynyrd Skynyrd, ZZ Top, og Canned Heat.
Otto Christoph von Sparr
Otto Christoph Freiherr von Sparr (født 13. november 1599 eller 1605, død 9. mai 1668) var generalfeltmarskalk i Brandenburg-Preussen.
Otto Christoph von Sparr kom fra en adelig familie i markgrevskapet Brandenburg (markgrevskap = Tysk markgraf. Mark"Mark" Graf"greve". Høyere rang enn greve. Militær guvernør i en grenseprovins.) Man er usikker på når von Sparr ble født. Enten ble han født i Lichterfelde like ved Eberswalde i 1599, eller så ble han født i Prenden nær Bernau i 1605. Det finnes få sikre kilder fra von Sparrs barndom. Det eneste man vet sikkert er at han, som mange andre adelige ungdommer på den tiden, søkte en militær karrière.
Von Sparr var offiser i den tysk-romerske hæren under tredveårskrigen som varte fra 1618 til 1648. Troppene von Sparr hadde under sin kommando var utstasjonert i Westfalen nordvest i Tyskland, og Von Sparr beleiret Essen, som var en protestantisk by, i 1641. Beleiringen var mislykket, von Sparr tapte et slag ved Stargard som er et område like ved Essen Han ble senere tatt til fange ved Warendorf.
Von Sparr ble løslatt etter krigen i 1649 og ledet styrkene til kurfyrstedømmet Köln i deres felttog mot Liège. I desember samme året kom han i tjeneste hos Fredrik Vilhelm av Brandenburg, Kurfyrste i Brandenburg og Hertug av Preussen.
I tidligere tider hadde styrkene i de forskjellige territoriene i Brandenburg stått under separat ledelse. Men i 1651 ble von Sparr tildelt kommandoen, først over alle garnisonene utenfor Brandenburg og hertugdømmet Preussen, deretter over alle styrkene til Brandenburg-Preussen i 1655, av kurfyrste Fredrik Vilhelm. Når kurfyrsten selv ledet styrkene i strid, var von Sparr med som øverstkommanderende og Generalfeldzeugmeister (Ansvarlig for levering av våpen, ammunisjon og personell) Bla. Under kurfyrstens angrep på Warszawa i 1656, hvor von Sparr personlig ledet det avgjørende angrepet på polske styrker. Slaget om Warszawa førte til at den polske kongen anerkjente Fredrik Vilhelms makt i hele Preussen, som siden 1466 hadde vært  delvis tysk og delvis et polsk og svensk len, mot at alliansen mellom Brandenburg-Preussen og Sverige ble opphevet.(Nedskrevet i Wehlautraktaten) I 1657 ble von Sparr utnevnt til Feltmarskalk.
Sparr var involvert i flere andre trefninger i løpet av sin militære karrière. Blant annet beseiret han den svenske festningen i Demmin i 1659 og ledet Brandenburg-Preussens styrker mot Det ottomanske imperiet i Ungarn. Pga. Den sistnevnte bragden ble Otto Christoph von Sparr utnevnt til Reichsgraf (En noe finere form for greve) og Brandenburg-Preussens første Generalfeltmarskalk. Von Sparr styrker for siste gang da han overga Magdeburg i 1666.
I løpet av sin karrière ble von Sparr kjent som en svoren forkjemper for artilleriet og ingeniørsoldatene. Han var også den som startet utviklingen av en generalstab i den Brandenburg-Prøyssiske hæren. Disse tre momentene har vært viktige videre i historien helt til under 2.verdenskrig hvor Adolf Hitler nøytraliserte Generalstabens makt ved å sentralisere alle militære avgjørelser hos ham selv. Men Artilleriet og Ingeniørsoldatene er fortsatt viktige momenter i moderne krigføring, om ikke like avgjørende som under den 2. verdenskrig og tidligere. Dette viser at von Sparr var framtidsrettet i sin tenkning og at han la noe av grunnlaget for videre modernisering av den Brandenburg-Prøyssiske hæren til å bli en av de mest effektive hærer i Europa.
Otto Christoph von Sparr døde i Prenden i 1668. Graven hans ligger ved Berlins Marienkirche. Von Sparr fikk i 1897 oppkalt en egen gate etter seg i Berlin. Gaten heter Sparrplatz.
Simostranda
Simostranda er ei bygd i Modum kommune i Buskerud. Bygda ligger ved elva Simoa, langs fylkesvei 287, og er mest kjent for idrettslaget og sin satsing på skiskyting og sine skiskyttere. Best kjent er Ole Einar Bjørndalen, men også broren Dag Bjørndalen, Hildegunn Mikkelsplass (født Fossen) og Ida Lien er eller har vært på landslaget.
Southern (Zambia)
Southern er en provins i Zambia. Provinsens hovedstad er Livingstone. Provinsen hadde 1 589 926 innbyggere ved folketellingen i 2010.
Zambezi-elven danner den sørlige grensen i provinsen. Victoriafallene ligger langs denne grensen. Den østlige grensen mellom Zambia og Zimbabwe dannes av Xambezi og Kariba-demningen.
Batonga er den største etniske gruppen. En jernbanelinje og asfaltert vei går fra Livingstone til Lusaka og går gjennom en rekke byer: Kalomo, Choma, Pemba, Monze, Mazabuka og Kafue i nord.
Det sørlige platået stiger fra Karibadammen i den østlige delen. Kafue-elven flyter gjennom den vestlige delen av provinsen som er hjemmet til et rikt dyreliv. En av Zambias største og mest avsidesliggende nasjonalparker, Kafue National Park, ligger på den vestlige grensen.
Financial Times Deutschland
Financial Times Deutschland (FTD) var en tysk næringslivsavis som ble utgitt i Hamburg fra 2000 til 2012.
Avisen var et samarbeid mellom forlaget Gruner und Jahr og det britiske Pearson Publishing Group (som utgir Financial Times). Avisen hadde fire seksjoner: Næringsliv, politikk, finans og agenda (kommentar, analyse, sport og kultur). Fredagsutgaven inneholdt en ekstra helgeseksjon. I løpet av et år ble det i tillegg utgitt omtrent 100 spesialbilag som tok for seg et bestemt tema.
Costa Rica under Sommer-OL 2008
Costa Rica under Sommer-OL 2008. Åtte sportsutøvere, seks menn og to kvinner fra Costa Rica deltok i fem sporter, friidrett, sykling, stuping, terrengsykling og taekwondo under 2008 i Beijing. De vant ikke noen medalje. Kappgjengeren Allan Segura var landets flaggbærer under åpnigsseremonien.
Financial Times Deutschland
Avisen ble trykket på rosa papir, i likhet med Financial Times' London-utgave.
IT-Universitetet
IT-Universitetet (ITU) i København ble startet i 1999. Universitetet tilbyr blant annet utdannelser på bachelor-, kandidat-, master- og ph.d.-nivå. Kandidatur gir de danske titler cand.it. og cand.scient. ITU driver forskning og utdannelse innenfor flere IT-områder.
Universitetet ligger i Ørestad-Nord like ved Islands Brygge, og kjente institusjoner som DR (Danmarks Radio) og Københavns Universitet Amager. ITUs bygning er på ca. 19 000 m², og er plassert ut mot den 800 meter lange Emil Holms Kanal.
Den nyeste bygningen i komplekset er tegnet av Henning Larsen Architects.
Santa Clara (Cuba)
Santa Clara er den største byen i provinsen Villa Clara og ligger vel 30 mil øst for Havanna. Tidligere lå Santa Clara i provinsen Las Villas. Ved en ny provinsinndeling iverksatt pr. 1. januar 1977 ble Las Villas-provinsen integrert i provinsen Villa Clara.
Santa Clara var åsted for det siste store slaget i den cubanske revolusjonen i 1959. To gerilja-avdelinger angrep byen, den ene ledet av Che Guevara og den andre av Camilo Cienfuegos. Slaget begynte ved at Guevaras avdeling erobret militærgarnisonen ved Fomento sørøst for Santa Clara. Der tok de i bruk en bulldoser, ødela jernbaneskinnene og sporet av et tog med soldater og forsyninger som Batista hadde sendt for å unnsette sine tropper i Santa Clara. Dermed var Batistas forsyningslinjer kuttet. Samtidig som dette skjedde, erobret Cienfuegos' avdeling militærgarnisonen ved Yaguajay øst for Santa Clara.
Den 31. desember 1958 samlet Guevaras og Cienfuegos' avdelinger seg, og sammen med andre revolusjonære (som ble ledet av William Alexander Morgan) angrep de Santa Clara. Kampene ble temmelig kaotiske. Batistas soldater var demoraliserte. Noen ytte motstand, andre overga seg uten å løsne skudd mens andre igjen sluttet seg til de revolusjonære. I løpet av ettermiddagen ble Santa Clara erobret. I ettertid er dette slaget beskrevet som det mest avgjørende i den cubanske revolusjonen. Årsaken er at Batista rømte fra Cuba bare 12 timer etter at Santa Clara hadde falt. På torget ligger hotell "Santa Clara Libre" som fortsatt har kulehull i fasaden.
Regulator
En regulator har som oppgave å påvirke et system slik at systemet oppnår en ønsket tilstand. Regulatorer kan være alt fra enkle mekaniske innretninger til komplekse matematiske funksjoner.
Christopher Rådlund
Christopher Robin Rådlund (født 21. april 1970 i Göteborg, død 23. september 2022 i Oslo  ) var en svensk billedkunstner bosatt i Norge siden 1991.
Utdannelse
Rådlund var utdannet ved Konstindustriskolan i Göteborg (1988–1991, 1994–1995), Statens Håndverks og Kunstindustriskole i Oslo (1991–1992), Konsthögskolan i Umeå (1992–1995) og Kunstakademiet i Oslo (1995–1998). Ved Kunstakademiet var han elev av Jan Valentin Sæther, som fra 1995 besatte en nyopprettet professorstilling innenfor figurativt maleri. Sæther virket som en «forløser og katalysator» for en gruppe yngre malere som er omtalt som «Sæthergruppen». Rådlund er nevnt blant disse kunstnerne.
Liv og virke
Christopher Rådlund var sønn av Kerstin Kolberg og kunstneren og forfatteren Ralph Rådlund. Han vokste opp i Göteborg, men flyttet til Oslo under utdannelsen. I 1998 ble han gift med maler og musiker Stine (Ellen Christine) Mikkelsen. De fikk en sønn, men ble skilt to år senere.
Rådlund arbeidet primært med malerier og grafikk og debuterte på Høstutstillingen i 1994. Han holdt sin første separatutstilling – «Landskap» – i Galleri 27 i Oslo i 1998. Under utstillingen samme sted i 1999, møtte man motiver som også skulle bli sentrale i hans senere produksjon, nemlig visnede roser og landskapsmotiver. En annen gjenganger i hans motiver er skyformasjoner.
Christopher Rådlunds arbeider har en avgrenset palett med noen få hovedfarger og kontraster.
Regulator
Et eksempel, som forklarer begrepene, kan være en person som står i en dusj. La oss si at personen ønsker å holde en stabil komfortabel temperatur. Nervecellene i huden sender elektriske pulser til hjernen. Hjernen behander informasjonen fra nervecellene sammen med ønsket referansetemperatur, og elektrise pulser sendes ut til musklene i armen som styrer krana i dusjen.
Santa Clara (Cuba)
I Santa Clara ligger gravmonumentet som rommer levningene etter Che Guevara og 16 andre geriljasoldater som ble drept i 1967 i Bolivia. Heriblant Haydée Tamara Bunke Bider. Che ble stedt til hvile i Santa Clara med fulle militære æresbevisninger 17. oktober 1997 etter at levningene hans var blitt returnert til Cuba fra Bolivia. Noe senere ankom levningene til andre falne fra Bolivia.
Christopher Rådlund
Liv og virke
Rådlund utga tidsskriftet Kilden, og var gjesteredaktør i Aorta.
Konsertmaleri
Rådlund samarbeidet med en rekke musikkartister og scenekunstnere. Han samarbeidet i en årrekke med komponisten Marcus Paus, noe som resulterte i flere felles utgivelser og opptredener. Under metal-festivalen Hellfest i 2016 malte han et bilde på scenen under bandet Solefalds opptreden. Han var også festivalkunstner ved Hardanger Musikkfest i 2015 med en lignende opptreden.
Santa Clara (Cuba)
Under gravmonumentet ligger et museum som er dedikert til Che Guevaras liv. I 2004 besøkte 205.832 personer – herunder 127.597 utlendinger – gravmonumentet og museet.
Regulator
I forbindelse med dusj-eksempelet kan følgende begreper defineres: Hjernen er regulator. Ønsket temperatur er referanse. De temperaturfølsomme nervecellene i huden er målingsorgan. De elektriske pulsene fra disse nervecellene målinger. Elektriske pulser fra hjernen til musklene i armen er pådrag. Armen er pådragsorgan.
Christopher Rådlund
St. Olavs gate
Christopher Rådlunds hjem i St. Olavs gate i Oslo var et møtested for flere figurative kunstnere i Norge. Her fant man også Stiftelsen Byens Fornyelse, og her oppsto kulturinstitusjonen Frie Kunster. Rådlund var en av drivkreftene bak Frie Kunster, og var aktiv innenfor kunstretningen retrogardisme. Han var medlem av rådet i Stiftelsen Byens Fornyelse og medvirket i flere av stiftelsens prosjekter, blant annet i arbeidet med en alternativ plan for området Filipstad i Oslo.
Figurationer
Sommeren 2009 var Christopher Rådlund og Axess magasins Johan Lundberg kuratorer for kunstutstillingen Figurationer på Edsviks konsthall i Sollentuna. Utstillingen sammenfalt med lanseringen av boken Figurationer (Atlantis förlag), og ga støtet til en kunstdebatt i Sverige.