cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Terrorangrepet i London 7. juli 2005
Redningsarbeidet
Mer enn 115 000 samtaler ble ringt inn til informasjonslinjen for pårørende. Disse resulterte i registrering av mer enn 4000 savnede. Disse ble delt i tre kategorier: De som med stor sikkerhet var på togene eller bussen; de som med rimelig sannsynlighet var i området hvor eksplosjonene skjedde, og de som var et eller annet sted i London da angrepet fant sted. Politiet hadde problemer med å finne frem til en endelig liste over savnede, fordi svært mange ikke ringte tilbake når noen kom til rette. Langt de fleste av dem som ble meldt savnet, var bare ute av stand til å komme i kontakt med familie eller venner fordi det var vanskelig å komme gjennom på telefon og fordi det var vanskelig å komme seg ut av London før kollektivtrafikken ble åpnet igjen.
Identifisering av ofrene
Identifiseringen av de omkomne ble startet 9. juli, og det første navnet ble offentliggjort 11. juli. Enkelte av de omkomne var meget sterkt skadet; spesielt gjelder dette noen av de omkomne på bussen. Det var derfor et vanskelig arbeid, som også ble forsinket av at man måtte lete etter tekniske spor som kunne bidra til en oppklaring av saken.
Mulig advarsel
Det ble etter angrepet hevdet av Scotland Yard hadde fortalt Israel at man fryktet terrorangrep like før bombene gikk av, men London-politiet benektet dette. Ifølge en israelsk tjenestemann unnlot tidligere statsminister Benjamin Netanjahu å gå på et møte på et hotell nær åstedet for en av bombene.
Mulige årsaker
London har lenge vært regnet som et av de mest utsatte terrormål i Europa, og har også lang erfaring med terrorisme (særlig irsk), men det er særlig tre ting som utpeker seg som mulige årsaker til at London ble rammet akkurat i juli 2005. Man kan selvsagt tenke seg at årsaken ligger lenger tilbake i tid, nemlig den britiske deltagelsen i krigføring i Afghanistan og Irak, og at det er tilfeldig at angrepet kommer nå, eller at det er en aksjon som har vært planlagt lenge og at man bare har valgt et tidspunkt hvor den vil få maksimal effekt. Under en «Irak-høring» i juli 2010 uttalte den tidligere sjefen for den britiske etterretningsorganisasjonen MI5 at invasjonene av Irak og Afghanistan uten tvil hadde økt terrortrusselen mot Storbritannia.
Sommer-OL 2012
London ble tildelt Sommer-OL 2012 dagen før angrepet. Dette betyr at verdens øyne var rettet mot byen. Terrorister ville på denne måten kunne vise at de ikke har problemer med å operere i den blivende OL-byen.
Rettssaken mot Abu Hamza al-Masri
Abu Hamza al-Masri, en britisk fundamentalistisk islamist, var på tidspunktet for terroraksjonen varetektsfengslet i påvente av en rettssak hvor han er tiltalt for 16 forbrytelser, noe som har vakt sinne i fundamentalistiske kretser.
Minutt for minutt 7. juli
Tidsangivelsene er lokal tid, dvs. britisk sommertid.
Erklæring fra noen som påstår seg ansvarlige for angrepene
Den 7. juli posterte «Nur al-Iman» (identifisert som «new guest» på internettforumet) på jihadistwebstedet Al-Qal'ah (Festningen, se qal3ah.net/vb), en erklæring fra «Den hemmelige organisasjonsgruppe for Al-Qa'ida av Jihad sin organisasjon i Europa». I erklæringen påstår gruppen seg ansvarlig for «det velsignede raidet» i London. Det følgende er en oversettelse til engelsk av erklæringen:
Sitatet til sist er fra sure 47:7  i Koranen.
Uttrykket ghazw, oversatt til engelsk her til «raid», har historisk ofte blitt benyttet i islamsk sammenheng som et fortjenstfullt angrep på fiender av en islamsk stat. De som utøver et slikt angrep (ghazawāt) kalles ghāzī. Det norske ordet razzia kommer via fransk razzie som en lydlig gjengivelse av maghreb-arabisk uttale av ghazw.
Fra saudiarabisk hold er det kommet en kommentar om at den arabiske grammatikk i erklæringen er svak, og at koransitatet inneholder feil. Dertil må det sies at skriftlig høyarabisk er så komplisert at vanlige arabisktalende sliter med det, det skal mer enn vanlig dannelse til å beherske det.
Det er flere ting som peker i retning av at det er en gruppe tilknyttet Al-Qaida som står bak:
I tillegg kommer at det ikke er kjent noen andre terrororganisasjoner med interesse av å operere i Storbritannia som har interesse av, vilje til og styrke til å utføre en slik aksjon.
Sikkerhetstiltak etter angrepet
Det ble umiddelbart etter angrepet satt igang sikkerhetstiltak i London og andre britiske byer. Omkring 1500 tjenestefolk fra Metropolitan Police Service var utlånt til Edinburgh i forbindelse med G8-toppmøtet, og mange av disse ble raskt sendt til London for å delta i arbeidet. Britisk politi er normalt ubevæpnet, men det ble gitt ordre om bevæpning av store deler av politistyrken. At ikke alle umiddelbart ble bevæpnet skyldes erfaringer fra Nord-Irland, der man har funnet at selv i ekstreme situasjoner kan ubevæpnet politi være mer effektivt i forhold til å holde orden blant sivile som er forvirrede og redde.
Den første oppgaven politiet sto ovenfor var evakuering av utsatte områder. Mens evakueringen av de undergrunnsstasjonene som var direkte rammet, i stor grad ble styrt av brannvesen og ambulansepersonell, evakuerte politiet Edgware Road, Russell Square og andre området. Soldater ble satt inn i området rundt Covent Garden. Dette er et meget travelt område, som kunne være et attraktivt mål for terrorister.
Bussene i London mottok fem beskjeder med instruksjoner etter angrepet. Den første ba sjåførene plukke opp passasjerer utenom ruten ved enkelte undergrunnsstasjoner, på grunn av strømfeil. Den andre ba dem plukke opp passasjerer ved andre stasjoner. Tredje beskjed gjorde det klart at hele undergrunnen var stengt og at det ikke skulle kreves inn betaling på bussene. På dette tidspunktet ser det ut til å ha blitt klart at også minst en buss var rammet (man trodde lenge at det kunne være flere). Den fjerde meldingen ga derfor beskjed om å ikke kjøre inn i kollektivsone 1, det vil si det sentrale London. Alle busser i den retningen skulle stoppe ved grensen mellom sonene 1 og 2. Da den siste meldingen kom var det klart at omfanget av angrepet var stort, og man ba derfor sjåførene om å kjøre til side, evakuere passasjerene med alle deres personlige eiendeler, se etter om det sto igjen bagasje og sørge for at alle kunne gjøre rede for sine eiendeler. De skulle så ringe sentralen, og fikk spesifikt beskjed om å gjøre dette via en vanlig telefonlinje da ma fryktet av bruk av radio eller mobiltelefon kunne utløse en eventuell fjernstyrt sprengladning.
På Londons flyplasser ble det innført strengere sikkerhetstiltak umiddelbart etter angrepet. Dette dreier seg dels om en styrking av vanlige tiltak for å styrke flysikkerheten, men også om økt beredskap i forhold til identifisering av mulige mistenkte.
Jernbanen ble også underlagt ekstra sikkerhetstiltak, først og fremst i form av økt nærvær av politi.
På en rekke steder i England, blant annet Poole, Coventry og Brighton, ble mistenkelige pakker og vesker sprengt i kontrollerte eksplosjoner av frykt for at de inneholdt bomber. Ingen av dem viste seg å inneholde eksplosiver.
10. juli ble 20 000 mennesker evakuert i Birmingham, på grunn av en mistenkelig koffert. Samme dag ble fire vesker eller pakker funnet på en buss i byen ødelagt i kontrollerte sprengninger. Det var ikke sprengstoff i noen av funnene.
11. juli ble Whitehall og Parliament Square i London avstengt, og fotgjengere ble evakuert. Husene i området ble ikke evakuert. Årsaken skal ha vært en mistenkelig pakke i nærheten av Downing Street, der den britiske statsministeren bor.
Etterforskning
Britisk etterretning har sammen med politiet satt igang en massiv etterforskning for å finne de skyldige. Blant de første oppgavene er analyser av sprenglegemene. Et sentralt spørsmål er om det dreide seg om selvmordsbomber eller andre typer bomber. Dette vil påvirke etterforskningen; dersom det dreier seg om selvmordsbomber kan det i enkelte tilfeller være mulig å finne DNA fra gjerningsmannen. Det er også viktig å identifisere sprengstoffet og utløsermekanismen, da dette kan gi gode indikasjoner på hvem som står bak.
Det er også mer enn 10 000 overvåkningskameraer på undergrunnsbanen, og svært mange i gatene i London. Politiet har startet det enorme arbeidet med å gå gjennom materialet fra disse kameraene i håp om å finne bilder som kan bidra til en oppklaring. Mer enn 2500 filmer ble samlet inn fra kameraene i løpet av de første dagene etter angrepet.
Det ble i løpet av de første fire dagene ringt inn 2000 tips til etterforskernes tipstelefon.
Flere land, blant annet Israel og USA, har tilbudt assistanse til etterforskningen. I første omgang vil Metropolitan Police Service, som har stor erfaring med bomber fra tidligere terroraksjoner, utføre arbeidet sammen med britiske etterretningstjeneste. Senere, dersom det viser seg at det er personer bosatt i andre land som står bak angrepet, kan det forventes at Interpols nettverk vil bli tatt i bruk.
10. juli
10. juli ble tre personer pågrepet med henvisning anti-terrorlover på Heathrow. De tre skal ha blitt pågrepet i forbindelse med en annen etterforskning, og det er mulig at de forsøkte å komme seg ut av Storbritannia fordi man forventer en opprulling av miljøer knyttet til terrororganisasjoner.
11. juli
11. juli ble et hus i Lublin i Polen, som eies av en britisk statsborger av pakistansk opprinnelse, gjennomsøkt av polske spesialstyrker. Dette skal ha skjedd som et ledd i etterforskningen. Mannen ble ikke pågrepet.
12. juli
12. juli ransaket britisk antiterrorpoliti seks hus i Leeds-området i West Yorkshire. Sir Ian Blair fra Metropolitan Police Service bekreftet at dette skjedde i forbindelse med etterforskningen, og var utløst av funn gjort på åstedet. Han sa samtidig at man mente det var sannsynlig at det kunne komme ytterligere angrep i London eller andre steder i England.
I første omgang ble ingen pågrepet, men i et av husene skal politiet ha utført en kontrollert sprengning. Bevæpnet politi tok stilling utenfor et hus i Burley i Leeds, og omkring 500 mennesker ble evakuert fra området. Politiet annonserte etterpå at betydelige mengder sprengstoff og utstyr hadde blitt beslaglagt.
En teori som ble offentliggjort var at personer fra Leeds kunne ha utført angrepet og deretter forlatt byen. Politiet hadde allerede begynt å fokusere på King's Cross stasjon som et mulig sted hvor aksjonen ble innledet, ettersom alle de tre togene og bussen hadde vært innom denne stasjonen. Togene fra Leeds kommer også inn på King's Cross.
På ettermiddagen annonserte politiet at minst en av gjerningsmennene omkom under angrepet, at det var sannsynlig at to til også hadde blitt drept av bombene, og at status for en fjerde mistenkt var usikker. Dokumenter tilhærende tre av dem ble funnet på åstedene. En slektning av en av de mistenkte ble arrestert i Leeds. Politiet hadde identifisert de mistenkte ved hjelp av opptak fra et overvåkingskamera.
Det som ble offentliggjort om de fire mistenkte var:
I Luton ble store deler av sentrum omkring stasjonen stengt av, og all togtrafikk forbi byen ble stanset i en periode. Det ble utført fem kontrollerte sprengninger av gjenstander i eller omkring den ene bilen, hvor man fant en betydelig mengde eksplosiver. Den andre bilen inneholdt ikke eksposiver, og ble tauet til Leighton Buzzard for tekniske undersøkelser.
13. juli
Navn på fire som skulle ha utløst selvmordsbombene, samt en person som er mistenkt for å planlegge angrepet, kom ut i pressen. Det viste seg etter noen dager at listen var stort sett sammenfallende med politiets konklusjoner.
16. juli
Politiet bekreftet at det anså det som sikret at de følgende fire hadde foretatt angrepene:
Angrepet i historisk kontekst
Man må tilbake til da V2-rakett drepte 131 mennesker i Stepney den 27. mars 1945 for å finne et bombeangrep i London som har krevd flere menneskeliv. Tar man med ulykker må man tilbake til 1952, da 112 omkom i en togkollisjon ved Harrow & Wealdstone stasjon.
For Storbritannia som helhet var angrepet det nest verste i antall ofre, etter Lockerbiebomben i Skottland, som krevde 270 menneskeliv. De neste i rekken er Omaghbomben i Nord-Irland 1998 (29 døde) og Birminghambombene i 1974 (21 døde). Aksjonen er den første koordinerte aksjon utført av islamister i London.
Den er også den hendelse som har krevd flest menneskeliv på Londons undergrunnsbane noensinne; de neste i rekken er Moorgate-ulykken i 1975 (43 døde) og brannen på King's Cross i 1987 (31 døde).
Det har blitt utløst bomber mot kollektivtrafikken i London tidligere. 10. september 1973 utløste IRA to bomber; en på King's Cross stasjon og en på Euston stasjon. I februar og mars 1976 plasserte IRA flere sprenglegemer i undergrunnsnettet. 4. mars 1976 ble åtte mennesker skadet av en bombe på Cannon Street undergrunnsstasjon, og 11 dager senere ble ni skadet på West Ham stasjon. Noen sekunder etter at den andre bomben gikk av ble togføreren skutt ned og drept mens han forsøkte å følge etter en av terroristene. To bomber ble uskadeliggjort ved Oxford Circus undergrunnsstasjon og Wood Green undergrunnsstasjon.
I nyere tid har det bare vært én annen bombe på en buss i London. Den 18. februar 1996 gikk en bombe av på en buss på Wellington Street ved Aldwych. Det eneste offeret var et IRA-medlem som fraktet bomben. Etterforskningen viste at den ikke var ment som en selvmordsbombe, men at den gikk av ved et uhell under transport til et annet sted.
Angrepet hadde også, med fire bomber, det høyeste antall eksplosjoner i et enkelt terrorangrep i Storbritannia siden Blodige fredag i Belfast 1972, da 22 bomber gikk av. Det krevde det høyeste antall dødsofre i et angrep på kollektivsystemer på verdensbasis siden angrepet i Madrid i 2004.
Angrepet var den første terroraksjon i London som krevde menneskeliv siden 30. april 1999, da nynazisten David Copeland utløste en bombe på Admiral Duncan pub i Soho som drepte tre mennesker.
Sosialurin
Sosialurin (, «Sosialen») er Færøyenes største dagsavis. Avisens første utgave kom ut den 24. mai 1927 under navnet Føroya Social Demokrat. Avisen var heleid av Javnaðarflokkurin, Færøyenes sosialdemokratiske parti. Fra 1945 het den Føroya Sosial-Demokratur, til den skiftet til det nåværende navnet i 1955. I mars 2006 kjøpte avisens ledelse og ansatte to tredjedeler av avisen, mens Føroya Tele kjøpte den resterende tredjedelen.
Vinter-OL 1984
Vinter-OL 1984 var de 14. olympiske vinterleker og ble arrangert fra 7. til 19. februar 1984 i Sarajevo i daværende Jugoslavia (nå Bosnia-Hercegovina). Øst-Tyskland ble beste nasjon med hele ni gullmedaljer. Norge fikk denne gangen tre gullmedaljer: De norske langrennskvinnene tok gull på 4 x 5 km stafett, Tom Sandberg vant kombinert og Eirik Kvalfoss vant 10 km skiskyting. Han fikk også sølv på skiskytterstafetten og bronse på 20 km.
1065 Amundsenia
1065 Amundsenia er en hovedbelteasteroide av S-typen. Den er oppkalt etter den norske polfareren Roald Amundsen og har en diameter på 30 km.
Pilar
Pilar (latin: pila; stolpe) er en frittstående støtte som bærer en overbygning.
Yahya Golmohammadi
Yahya Golmohammadi (født 19. mars 1971 i Minabad i provinsen Ardabil) er en tidligere iransk fotballspiller og senere fotballtrener. På banen var han forsvarsspiller.
Han spiller for den iranske klubben Persepolis Teheran.
Golmohammadi fikk sin landslagsdebut i en kamp mot 21. april 1997. Per mai 2006 hadde han scoret 4 mål på 70 kamper for.
Han scorets Irans første mål under VM 2006 i lagets åpningskamp mot. Etter VM sluttet han å spille landskamper.
Even Hovland
Even Hovland (født 14. februar 1989) er en norsk fotballspiller som spiller for den svenske klubben.
Han har tidligere spilt for, og.
Karriere
Han begynte karrieren sin i Vadheim. Etter det gikk han til Høyang. Han signerte for Sogndal sommeren 2006, men spilte for Høyang ut samme sesong. I Sogndal signerte han i utgangspunktet en kontrakt på 2,5 år.
Under oppvarmingen til åpningskampen for 2009-sesongen mot Hønefoss brakk Hovland foten. I 2009-2010 var Hovland på prøvespill i Manchester United, men ble ikke tilbudt kontrakt. Han ble tildelt Kniksenprisen som årets forsvarsspiller i 2011.
Den 6. januar 2012 skrev han under for på en treårskontrakt. Molde hadde da forsøkt å signere han flere sesonger på rad, og han ble da klubbens dyreste kjøp noensinne.
Den 14. juni 2014 ble han klar for i Bundesliga 2.
Sommeren 2017 ble han klar for.
Rosenborg
Den 4. april 2018 signerte han en 3,5 år lang kontrakt med.
Den 26. april 2018 var han med å vinne Mesterfinalen i fotball for menn 2018. Rosenborg vant 1-0 mot Lillestrøm.
Den 30. august 2018 scoret han sitt første mål for Rosenborg mot makedonske KF Shkëndija.
I sesongen 2018 var han med å vinne Eliteserien og Cupfinalen.
Häcken
Den 28. desember 2021 skrev han under for den svenske klubben. Han ble seriemester med Häcken i 2022, og ble kåret til årets forsvarsspiller i Allsvenskan.
Landslaget
Den 15. januar 2012 fikk han sin første landskamp for mot.
Familie
Hans søster Stine Hovland spiller for Toppserie-laget Arna-Bjørnar og Norges kvinnelandslag i fotball.
Erwin Komenda
Erwin Komenda (født 6. april 1904, død 22. august 1966) var designeren bak karosseriet på Volkswagen Boble, samt en rekke sportsbiler fra Porsche.
Komenda ble født i Weyer, en liten by i Østerrike. Fra 1926 til 1929 arbeidet han som karosseridesigner for Steyrer, hvor han møtte Ferdinand Porsche, som i 1929 ble ansatt som teknisk sjef på fabrikken. Samme år begynte Komenda som sjefsingeniør hos Daimler-Benz i Sindelfingen, Tyskland, en stilling han beholdt frem til 1931. På denne tiden reduserte han vekten av Mercedes' modeller dramatisk, gjennom et mer rasjonelt design. I oktober 1931 sa Komenda opp jobben hos Mercedes-Benz, og begynte å arbeide for Ferdinand Porsches nystartede selskap.
Centronics
Centronics Data Computer Corporation var en banebrytende amerikansk produsent av printere for datamaskiner. I dag er de stort sett bare husket for parallellinterfacet som de ga navnet til.
Erwin Komenda
Etter andre verdenskrig holdt Porsche i en kort tid til i Gmünd i Østerrike, hvor Komenda og Ferry Porsche designet Porsches første sportsbil, Porsche 356. Senere fulgte flere varianter, og Komenda utviklet også designet til Porsche 550. Hans siste arbeid for Porsche var utviklingen av Porsche 911.
Centronics
Historie
Selskapet begynte som avdeling i Wang Laboratories. Gruppen produserte fjernterminaler og systemer for casinoindustrien under Robert Howard. Skrivere ble utviklet for å skrive ut kvitteringer og pengeoverføringsrapporter. Avdelingen ble senere til et eget selskap i 1971 og tok navnet Centronics. Howard fikk da stillingen som direktør og formann.
Model 101 ble introdusert i 1970 på National Computer Conference. Skrivehodet brukte et nyskapende slagsystem med sylinderspole. Centronics påstod senere at de hadde, med denne skriveren, laget den første punktmatriseskriveren.
Howard ble kjent med sin nabo, Max Hugel, som var grunnlegger og direktør i Brother International, USAs filial for Brother Industries, Ltd, produsent av symaskiner og skrivemaskiner. Et samarbeid oppstod etter at Centronics trengte pålitelig fremstiling av maskineri for skrivere – et samarbeid som hjalp Brother til å starte å produsere skrivere. Huge ble senere executive vice president i Centronics. Skrivehoder og elektronikken ble laget på Centronics' fabrikker i New Hampshire og Irland. Maskineriet ble bygd i Japan av Brother og skriverne ble satt sammen i New Hampshire.
På 1970-tallet opprettet Centronics et samarbeid med Canon for å utvikle slagfri skrivere. Det resulterte i ingen produkter, men Canon fortsatte med å utvikle laserskrivere og utviklet en suksessfull serie motorer for skrivere.
I 1975 skrev Tandy og Centronics under på en OEM-avtale og Centronics produserte printere i DMP og LP-serien for Tandy i årevis. 6000-serien ble introdusert i 1978. I 1979 hadde de tjent over $100 millioner.
I 1977 saksøkte Centronics konkurrenten Mannesmann, A G på grunn av et patent som omhandlet returfjæra i skriveutløseren.
I 1980 ble Mini-Printer Model 770 introdusert – en liten, lavkost, stasjoner matriseskriver. Dette var den første skriveren de hadde laget selv, og det var problemer med den. Feil i mikroprosessoren endte med et tilbakekall og en stopp i produksjonen som varte ett år. I løpet av dette året tok Epson, Brother og andre selskap over mye av markedet og Centronics fikk aldri tilbake markedsandelen sin. Dette året ble også E Series 900 og 1200 LPM introdusert.
I 1982 integrerte Control Data Corporation sin skriveravdeling CPI inn i Centronics og investerte også $25 millioner i selskapet, noe som ga dem kontroll. Control data kontrollerte selskapet fram til 1986 da deres andel ble kjøpt opp av investorer assosiert med Drexel Burnham Lambert. Drexels andel ble kjøpt opp av Centronics i 1987.
LineWriter 400 ble introdusert i 1983, tett fulgt av en raskere LineWriter 800 i 1984. LineWriter-serien fortsatte til og med 1995. GLP (Great Little Printer) var en serie med lavkvalitets matriseskrivere som ble introdusert i 1984.
PrinStation 350-serien med matriseskrivere var suksessfull i OEM-markedet og ble solgt med logoene til Data General, ITT Courier, NCR, CDC, Decision Data og ISI. Mest lønnsom var avtalen om å bygge IBM 4214 basert på en modifisert PrintStation 350. I 1985 så var inntektene på $126 millioner, hvor $65 millioner fra produksjonen av IBM 4214. I 1986 ble produksjonen av denne skriveren stanset og inntektene sank. PrintStation 350 ble senere basisen for GENICOM 3600-serien som ble solgt frem til 1992.
Den eneste laserskriveren Centronics lagde ble lansert juli 1986: PagePrinter 8. Den brukte en motor fra Sharp identisk med den i en Sharp kopimaskin. Den brukte også en 6800-basert kontroller utviklet av Sharp og Centronics. Den ble solgt for $2,495 som var $500 lavere enn HPs LaserJet. En raskere versjon var annonsert, men kom aldri ut.
Model 101
101 var en banebrytende og rimelig skriver da den kom ut. Her er noen av spesifikasjonene:
Interfacet
Dr. An Wang, Robert Howard og Prentice Robinson utviklet Centronics parallell interface hos Wang Laboratories. Wang hadde et overskuddslager med 20000 Amphenol 36-pins micro ribbon-kontakter som ble brukt på en av kalkulatorene de solgte tidligere. Kontakten har blitt så assosiert med Centronics at den i dag blir kalt for Centronics skriverport. Til og med 50-pins kontakten brukt i det originale SCSI-interfacet er kjent som "SCSI Centronics". Interfacet ble raskt en "de facto"-standard. Produsenter på denne tiden brukte forskjellige typer kontakter på systemsiden så flere forskjellige kabler ble benyttet. Når IBM implementerte et parallell-interface på sin IBM PC, så brukte de en DB25-kontakt på PC-en og lagde den nå velkjente kabelen med en DB25M på en ende og en 36-pins micro ribbon på den andre enden. HP adopterte Ceontronics parallellkontakt på sine skrivere og introduserte toveis kommunikasjon, som de kalte Bitronics, på sin LaserJet 4 i 1992. Bitronics og Centronics ble avløst av IEEE 1284] i 1994.
Blybatteri
Blybatteriet eller blysyrebatteriet ble oppfunnet i 1859 av den franske fysikeren Gaston Planté og er den tidligste typen oppladbart batteri. Til tross for å ha et veldig lavt forhold mellom energi og vekt og et lavt forhold mellom energi og volum, betyr dets evne til å levere høye overspenningsstrømmer at cellene har et relativt stort forhold mellom kraft og vekt. Disse funksjonene, sammen med de lave kostnadene, gjør dem attraktive for bruk i motorkjøretøyer for å gi den høye strømmen som kreves av startmotorer.
Siden de er rimelige sammenlignet med nyere teknologier, blir blybatterier mye brukt, selv om overspenningsstrøm ikke er viktig, og andre design kan gi høyere energitetthet. I 1999 utgjorde salg av blybatterier 40-45% av verdien fra batterier solgt over hele verden (unntatt Kina og Russland), tilsvarende en markedsverdi på produksjonen på rundt 15 milliarder dollar. Bly-syre-design i stort format brukes mye til lagring av reservestrømforsyninger i mobiltelefontårn, høy tilgjengelighetsinnstillinger som sykehus og frittstående kraftsystemer. For disse rollene kan modifiserte versjoner av standardcellen brukes til å forbedre lagringstiden og redusere vedlikeholdskravene. Gelceller og absorberte glassmattebatterier er vanlige i disse rollene, samlet kjent som VRLA (ventilregulerte bly-syrebatterier).
I ladet tilstand lagres den kjemiske energien til batteriet i potensialforskjellen mellom den rene blyen på den negative siden og PbO2 på den positive siden, pluss den vandige svovelsyren. Den elektriske energien som produseres av et utladet blysyrebatteri kan tilskrives energien som frigjøres når de sterke kjemiske bindingene av vann (H2O) -molekyler dannes fra H+-ioner av syren og O2−ioner av PbO2. Omvendt, under lading, fungerer batteriet som en vanndelende enhet.
Historie
Den franske forskeren Nicolas Gautherot observerte i 1801 at ledninger som hadde blitt brukt til elektrolyseeksperimenter selv ville gi en liten mengde "sekundær" strøm etter at hovedbatteriet var frakoblet. I 1859 var Gaston Plantés blybatteri det første batteriet som kunne lades ved å føre en motstrøm gjennom det. Plantés første modell besto av to blyplater skilt av gummistrimler og rullet til en spiral. Batteriene hans ble først brukt til å drive lysene i vogner mens de ble stoppet på en stasjon. I 1881 oppfant Camille Alphonse Faure en forbedret versjon som besto av et blygitter, hvori en blyoksidpasta ble presset, og danner en plate. Dette designet var lettere å masseprodusere. En tidlig produsent (fra 1886) av blybatterier var Henri Tudor.
Dette batteriet bruker en gelelektrolytt i stedet for en væske, slik at batteriet kan brukes i forskjellige posisjoner uten å lekke. Gelelektrolyttbatterier for hvilken som helst posisjon ble først brukt på 1930-tallet, og på slutten av 1920-tallet tillot bærbare koffertradiosett cellen vertikal eller horisontal (men ikke invertert) på grunn av ventildesign. På 1970-tallet ble det ventilregulerte blybatteriet (VRLA, eller "forseglet") utviklet, inkludert moderne typer absorbert glassmatte (AGM), som muliggjorde drift i alle posisjoner.
MF «Smyril»
MF «Smyril» er en ferge som seiler to ganger daglig mellom Tórshavn og Suðuroy, eid av det færøyske offentlige trafikkselskap Strandfaraskip Landsins. I alt fem ferger som har trafikkert forbindelsen har hatt navnet, fra den første i 1896 til dagens moderne ferge.
Åsby
Åsby er en bydel i Harstad i Troms. Den ligger sør for Gangsås og nord for Kanebogen. Åsby består i all hovedsak av privatboliger.
Blybatteri
Utladning
I utladet tilstand blir både de positive og negative platene bly(II)sulfat (PbSO4), og elektrolytten mister mye av den oppløste svovelsyren og blir primært vann. Utladningsprosessen drives av den uttalte reduksjonen i energi når 2H+ (aq) (hydratiserte protoner) av syren reagerer med O2− ioner av PbO2 for å danne de sterke OH-bindingene i H2O (ca. −880 kJ per 18 g vann Denne svært eksergoniske prosessen kompenserer også for den energisk ugunstige dannelsen av Pb2+ (aq) -ioner eller blysulfat (PbSO4 (s)).
MF «Smyril»
Historie
Suðuroy er den av Færøyene som har lengst avstand til de andre øyene og Tórshavn. Før i tiden var det ofte livsfarlig å ro i de åpne Færøbåten til Sandoy eller Tórshavn. Særlig postforbindelsen var uregelmessig. Da handelslivet på Færøyene blomstret opp i andre halvdel av 1800-tallet i forbindelse med, at den kongelige monopolhandel ble nedlagt, og det ble innført frihandel, oppstod der et stort behov for en mere regelmessig gods, passasjer og postforbindelse mellom øyene.
Blybatteri
Negativ reaksjon
Frigjøringen av to ledende elektroner gir ledningselektroden en negativ ladning.
MF «Smyril»
Historie
Især på Suðuroy ble havfisket og klippfiskproduksjonen utvidet, og bygden Tvøroyri ble sentrum for den nye økonomiske utvikling som kom til å endre det færøyske samfunn. Det var da også her initiativet kom til å opprette en ruteforbindelse mellom øyene.
Blybatteri
Negativ reaksjon
Når elektroner akkumuleres, skaper de et elektrisk felt som tiltrekker seg hydrogenioner og frastøter sulfationer, noe som fører til et dobbeltlag nær overflaten. Hydrogenionene siktet den ladede elektroden fra løsningen som begrenser ytterligere reaksjon med mindre ladning får strømme ut av elektroden.
MF «Smyril»
Smiril I
I 1895 lot handelskompaniet A/S J. Mortensens Eftf. i Tvøroyri bygge et lite dampskip på Kockum Mekaniska Verkstad AB i Malmö, Sverige. Skipet som fikk navnet «Smiril», ble satt inn i rute i januar 1896. Da skipet skulle betjene nesten alle av øyas bygder, og den kun få steder kunne legge til kai, måtte den for det meste ligge for anker, mens gods og passasjerer ble fraktet i land med små båter, en langsommelig og besværlig prosess.
Blybatteri
Positiv reaksjon
utnytte den metalliske ledningsevnen til PbO2.
MF «Smyril»
Smiril I
Men dette var dog en stor forbedring, ikke minst for postforbindelsen. I 1917 overtok det offentlige «Smiril». Alle de fire ruteskip som har hatt navnet «Smiril» har siden vært offentlig eid. Smiril er det færøyske navn for den lille rovfuglen dvergfalken.
Blybatteri
Den totale reaksjonen kan skrives som
Netto energi frigitt per mol (207 g) Pb (s) omgjort til PbSO4 (s), er ca. 400 kJ, tilsvarende dannelsen av 36 g vann. Summen av molekylmassene til reaktantene er 642,6 g/mol, så teoretisk kan en celle produsere to faradayer med ladning (192,971 coulomb) fra 642,6 g reaktanter, eller 83,4 ampere timer per kilo (eller 13,9 ampere timer per kilogram for et 12-volts batteri). For en 2-voltscelle utgjør dette 167 wattimer per kilo reaktanter, men i praksis gir en bly-syre-celle bare 30-40 wattimer per kilo batteri, på grunn av massen av vannet og andre bestanddeler.
MF «Smyril»
Smiril II
I 1931 lot det færøyske Lagting en ny «Smiril» bygge i Frederikshavn. Denne «Smiril» nr. 2 var større og mer komfortabel for passasjerene, det var salong og røkesalong med sofaer og bløte lenestoler, og lugarer med køyer. På dette tidspunkt var det opprettet flere nye ruter mellom de mange færøyske bygder og flere steder var det anlagt små kaianlegg. Disse rutene ble trafikkert av andre skip. Da dette vakre nye skipet særlig seilte på de større handelsplassene, som Vestmanna, Miðvágur, Nólsoy, Klaksvík og bygdene på østsiden av Eysturoy, ble det bedre tid til en mer regelmessig forbindelse med Suðuroy, via Skálavík på Sandoy.
Blybatteri
Lading
I fulladet tilstand består den negative platen av bly, og den positive platen er blydioksid. Elektrolyttløsningen har en høyere konsentrasjon av vandig svovelsyre, som lagrer det meste av den kjemiske energien.
MF «Smyril»
Smyril III
Den tredje ’Smyril’ blev bygget på skipsverftet i Tórshavn i 1967 (som følge av en rettskrivningsreform ble skrivemåten endret fra Smiril til Smyril). Med dette hurtiggående motorskipet, som var særlig sjødyktig og rolig, i motsetning til sin meget sterkt gyngende og rullende forgjenger, ble seilingstiden fra Tórshavn til Suðuroy redusert til 3 timer fra før 4 timer. Skipet, som hadde en kapasitet på 300 passasjerer, kunne imøtekomme alle behov på ruten mellom Tórshavn, Suðuroy og Klaksvík. Men i slutten av 1960-årene og i 1970-årene ble infrastrukturen på Færøyene sterkt utbygget, og der ble behov for en ferge, som kunne ta med biler.
Blybatteri
Lading
Overladning med høye ladningsspenninger genererer oksygen og hydrogengass ved elektrolyse av vann, som bobler ut og går tapt. Utformingen av noen typer blybatteri gjør at elektrolyttnivået kan inspiseres og fylles på med rent vann for å erstatte alt som har gått tapt på denne måten.
MF «Smyril»
Smyril IV
I 1975 besluttet det offentlige rederiet Strandfaraskip Landsins seg for å kjøpe en 6 år gammel bilferge fra det danske rederiet Molslinjen (Morten Mols). Den fikk navnet «Smyril», og ble satt inn i samme rute som forgjengeren. Med dette store havgående skipet som var utstyrt med stabilisatorer ble seilasen til Suðuroy redusert til 2 timer. Nå kunne folk fra Suðuroy komme til Tórshavn og hjem igjen samme dag.
Blybatteri
Eksplosjonsfare
Overdreven lading forårsaker elektrolyse, avgir hydrogen og oksygen. Denne prosessen er kjent som "gassing". Våte celler har åpne ventiler for å frigjøre produsert gass, og VRLA-batterier er avhengige av ventiler montert i hver celle. Katalytiske hetter er tilgjengelige for oversvømte celler for å rekombinere hydrogen og oksygen. En VRLA-celle rekombinerer normalt hydrogen og oksygen som produseres inne i cellen, men funksjonsfeil eller overoppheting kan føre til at gass samler seg. Hvis dette skjer (for eksempel ved overlading), ventilerer gassen og normaliserer trykket, noe som gir en karakteristisk syrelukt. Ventiler kan imidlertid svikte, for eksempel hvis smuss og rusk akkumuleres, slik at trykket kan bygge seg opp.
Akkumulert hydrogen og oksygen antennes noen ganger i en intern eksplosjon. Eksplosjonskraften kan føre til at batteriets kabinett sprekker, eller føre til at toppen flyr av og sprayer syre og kabinettfragmenter. En eksplosjon i en celle kan antenne enhver brennbar gassblanding i de gjenværende cellene. Tilsvarende, i et dårlig ventilert område, kan tilkobling eller frakobling av en lukket krets (for eksempel en last eller en lader) til batteripolene også forårsake gnister og en eksplosjon, hvis det ble ventilert gass fra cellene.
MF «Smyril»
Smyril IV
2006 ble fergen solgt og seiler nå under et annet navn i rutefart mellom to øyer i Karibien.
Blybatteri
Eksplosjonsfare
Enkelte celler i et batteri kan også kortslutte og forårsake en eksplosjon.
MF «Smyril»
Smyril V
Den 135 meter lange moderne ferge, ble bygget i San Fernando i Spania og konstruert av det danske firmaet Knud E. Hansen A/S.
Blybatteri
Eksplosjonsfare
Cellene til VRLA-batterier hovner vanligvis når det indre trykket stiger, og gir derfor en advarsel til brukere og mekanikere. Deformasjonen varierer fra celle til celle, og er størst i endene der veggene ikke støttes av andre celler. Slike batterier med overtrykk skal isoleres og kastes nøye. Personell som arbeider nær batterier med fare for eksplosjon, skal beskytte øynene og utsatt hud mot brannskader på grunn av sprøyting av syre og brann ved å bruke ansiktsskjerm, kjeledress og hansker. Bruk av beskyttelsesbriller i stedet for ansiktsskjerm ofrer sikkerheten ved å la ansiktet bli utsatt for mulig syre, koffert eller batterifragmenter og varme fra en potensiell eksplosjon.
MF «Smyril»
Smyril V
Med en seilingstid på om lag 100 minutter, en kapasitet på 200 biler, med 1 000 passasjerer, en fart på 21 knop, vil fergen i mange år fremover være en sikker forbindelse, de 35 nautiske mil mellom hovedøyene og Suðuroy.
Blybatteri
Miljøbekymringer
Ifølge en rapport fra 2003 med tittelen "Getting the Lead Out", av Environmental Defense and the Ecology Center of Ann Arbor, Michigan, inneholdt batteriene i kjøretøyene på veien anslagsvis 2600 000 tonn bly. Noen blyforbindelser er ekstremt giftige. Langvarig eksponering for til og med små mengder av disse forbindelsene kan forårsake hjerne- og nyreskader, nedsatt hørsel og læringsproblemer hos barn. Bilindustrien bruker over 1.000.000 tonn bly hvert år, med 90% til konvensjonelle blybatterier. Mens blygjenvinning er en veletablert industri, havner mer enn 40 000 tonn bly her hvert år. Ifølge Toxic Release Inventory frigjøres ytterligere 70 000 tonn i blygruvedriften og produksjonsprosessen.
MF «Smyril»
Smyril V
Smyril ble den 24. september 2005 i San Fernando døpt av Lagmann Jóannes Eidesgaards kone Anita Eidesgaard og den 15. oktober 2005 ønsket velkommen til dens hjemhavn Tvøroyri av en stor del av Suðuroys befolkning. Fergen ble satt i daglig drift den 1. november 2005.
Blybatteri
Miljøbekymringer
Det blir forsøkt å utvikle alternativer (spesielt for bilbruk) på grunn av bekymringer for miljøkonsekvensene av feil avhending og av blysmelting, blant annet. Alternativer vil neppe trenge dem i bruk for applikasjoner som motorstart- eller reservekraftsystemer, selv om de er tunge, er de billige.
Resirkulering
Resirkulering av blybatteri er et av de mest vellykkede resirkuleringsprogrammene i verden. I USA ble 99% av all blyet resirkulert mellom 2014 og 2018. Et effektivt forurensningskontrollsystem er en nødvendighet for å forhindre blyutslipp. Det kreves kontinuerlig forbedring av batterigjenvinningsanlegg og ovnsdesign for å holde tritt med utslippsstandarder for blysmelter.
Pavel Josef Vejvanovský
Pavel Josef Vejvanovský (ca. 1633 – 1693) var en böhmisk komponist, trompetist og korleder («Cori praefectus»).
Liv
Vejvanovský studerte ved jesuittkollegiet i Opava mellom 1656 og 1660 og ble der kjent med Heinrich Ignaz Franz Biber. I 1664 ble Vejvanovský medlem av kapellet til fyrstbiskop Karl Liechtenstein-Kastelkorn (1624–1695) i Olomouc. Biber var leder for orkesteret ved biskopens sommerresidens i Kroměříž fram til han forlot posten i 1670. Vejvanovský overtok da funksjonen som leder for ensemblet, og hadde den fram til sin død i 1693. Han fikk imidlertid aldri tittelen kapellmester og forble titulert trompetér (tubicen campestris).
Janne Holmlund
Jan Henry «Janne» Holmlund (født 29. mars 1957 i Gällivare) er en svensk tidligere skihopper som representerte Koskullskulle AIF.
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka og verdenscupen i 1979/80 og 1980/81, og ble nummer 34 og 30 sammenlagt i Hoppuka. I verdenscupen ble han nummer 79 sammenlagt i 1979/80, med 11.-plass i storbakken i Sapporo 12. januar 1980 som beste plassering i enkeltrenn.
I VM i Lahtis i 1978 ble han nummer 36 i normalbakken og 40 i storbakken, begge av 55 deltakere. Han var på det svenske laget som ble nummer 6 av 10 lag i lagkonkurransen, som var prøvegren. I VM i skiflyging i Oberstdorf i 1981 ble han nummer 34 av 38 deltakere.
Han ble nummer 34 av 48 deltakere i normalbakken og sist av 50 deltakere i storbakken i OL i Lake Placid i 1980. Hans stygge fall i storbakkerennet fikk den svenske TV-kommentatoren Sven «Plex» Pettersson til å utbryte «Oi oi oi, va' gör karl'n?!». Det var strid om hvorvidt Sverige skulle ha med hoppere i OL det året, og etter at Holmlund fikk klarsignal i 12. time, gikk han hen og falt stygt.
Pavel Josef Vejvanovský
Liv
Vejvanovský behersket flere språk og eide et betydelig bibliotek.
1066 Lobelia
1066 Lobelia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 1. september 1926 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Yatzy (film)
Yatzy er en norsk film med premiere 20. mars 2009. Den ble regissert av Katja Eyde Jacobsen og var hennes langfilm-debut. Harald Rosenløw Eeg skrev manus basert på sin egen roman, Yatzy, fra 2004. Filmen er spilt inn på Flisa.
Handling
Daggi er 15 år gammel, og blir sendt fra Oslo til en ny familie på landsbygda. Men han møter det nye stedet full av motstand, og det eneste han ønsker er å komme seg lengst mulig vekk derfra.
Men Daggi har ingen andre steder å reise. Alt han kom fra er for lengst ødelagt. Men ved den lokale skolen treffer han Gloria, som også drømmer om en annen tilværelse - og begge oppdager etter hvert nye muligheter i hverandre.
Pål André Czwartek
Pål André Czwartek (født 25. april 1975 i Askim) er en norsk fotballspiller som spilte for Fredrikstad fotballklubb i en årrekke. Han ble hentet fra Moss FK i 1998-sesongen og var i klubben ut 2009-sesongen, da FFK rykket ned fra eliteserien. Etternavnet Czwartek kommer av at hans farfar er fra Polen.
Oflag XXI-C
Oflag XXI-C  var en tysk krigsfangeleir for offiserer under andre verdenskrig. Leiren lå i Polen, i området den nasjonalsosialistiske tyske regjeringen kalte Reichsgau Wartheland, inkorporert i Tyskland 1939–1945.
Bakgrunn
Leiren ble opprinnelig etablert nær Skoki (på tysk Schokken), 30 km nordøst for Poznań. Deretter ble den flyttet til Grune bei Lissa (Gronowo ved Leszno), der det var ankommet 343 offiserer fra Norge. Samtidig ble også 612 offiserer sendt til Ostrzeszów (på tysk Schildberg) 29 km sør for Ostrów Wielkopolskie. I desember 1943 ble alle norske offiserer, til sammen rundt 1,130, samlet i Oflag XXI-C i Schildberg. I desember ankom også 32 soldater og offiserer som ble tatt av tyskerne på Svalbard under «Operasjon Zitronella». Nordmennene overtok bygninger som tidligere var blitt brukt som krigsfangeleir for sårede og syke britiske soldater (Stalag XXI-A). Leiren var unik ved at den brukte flere bygninger i byens sentrum, rekvirert fra de polske beboerne. Bygningene lå ikke ved siden av hverandre, og hver enkelt bygning var inngjerdet med piggtråd.
Arthur Wiltersen
آرثر ويزلي Arthur Weasley Arthur Weasley Arthur Weasley Arthur Weasley Weasley family Arthur Weasley fa:آرتور ویزلی Arthur Weasley Arthur Weasley Arthur Weasley Arthur Weasley Weasley (famiglia) Arthur Weasley Arthur Weasley Arthur Wemel アーサー・ウィーズリー Família Weasley Arthur Weasley Артур Уизли Arthur Weasley Luettelo Harry Potter -sarjan sivuhenkilöistä Familjen Weasley Arthur Weasley
Oflag XXI-C
Bakgrunn
Oflag XXI-C var en leir for norske offiserer arrestert i 1942 og 1943, de fleste under opprenskningsaksjonen Aktion Polarkreis den 16. august 1943. 1,150 norske offiserer satt i leiren mellom 1942 til 1945. I januar 1945 ble de marsjert vestover, til Luckenwalde ved Berlin og senere Schlesien.
I 1982 ble det norske Krigsfangemuseet i Schildberg etablert på stedet.
Philipp von Lenard
Philipp Eduard Anton von Lenard (født 7. juni 1862 i Pressburg (Bratislava) i Kongedømmet Ungarn, død 20. mai 1947 i Messelhausen i Tyskland) var en tysk fysiker, som leverte fremragende bidrag innen atomfysikken og forskningen på kondensert materie. Han fikk Nobelprisen i fysikk i 1905. Lenard er også husket som en sterk nasjonalsosialist, som avviste engelsk fysikk, fordi han mente de hadde stjålet sine ideer fra Tyskland.
Bakgrunn
Lenard gikk på det kongelige ungarske gymnasium i Pressburg, hvor han ble undervist på ungarsk. I sin ungdom var han ungarsk nasjonalist. Han skrev navnet sitt for det meste som Fülöp Lenard eller Lenardi.
Han studerte fra 1880 først naturvitenskap i Budapest og Wien og begynte så å arbeide i farens vinforretning i Pressburg vor. I 1883 fortsatte han studiene i Heidelberg under Georg Hermann Quincke og Robert Bunsen. Han hadde også et studiesemester hos Hermann von Helmholtz i Berlin.
Fysiker
Lenard ble i 1886 doktor ved universitetet i Heidelberg, i 1893 dosent i Bonn, i 1894 professor i fysikk ved universitetet i Breslau (Wrocław) og i 1895 ved Den tekniske høyskolen i Aachen. Han ble i 1896 professor i teoretisk fysikk ved universitetet i Heidelberg, i 1898 i eksperimentell fysikk i Kiel og i 1905 i Heidelberg.
Lenard mottok Nobelprisen i fysikk i 1905 for sine arbeider om katodestråler. Vitenskapelig er han mest husket for sine eksperimentelle arbeider om fotoelektrisk effekt. Han var den første som benyttet spiraler av vismut for å måle styrken av magnetiske felt.
Lenard anså at den moderne fysikk måtte være feilaktig, ettersom den var abstrakt og stred mot fornuften. Sammen med Johannes Stark rettet han i begynnelsen av 1920-tallet kritikk mot relativitetsteorien, kombinert med antisemittiske angrep mot Albert Einstein.
Lenard var i 1922 den første erkjente vitenskapsmann som åpent solidariserte seg med NSDAP og Adolf Hitler. Partimedlem ble han først i 1937.
Antirelativismen fikk stadig færre tilhengere med årene, men Lenard og Stark nådde nye ledende stillinger etter nazistenes maktovertakelse på 1930-tallet. Det fysikalske institutt ved universitetet i Heidelberg fikk i 1935 det nye navn Philipp-Lenard-Institut. Han utgav en lærebok i Deutsche Physik (4 deler, 1936, «tysk fysikk»), der han fremholdt at anlegg for vitenskap fulgte med rasen, og at ariere var de best egnede, mens relativitetsteorien og kvantemekanikken ble avfeid som «jødisk fysikk». Bokens tittel har også fått betegne hele bevegelsen av fysikere i Nazityskland som under disse årene sluttet seg til disse synspunkter. Denne «tyske fysikk» tapte imidlertid innflytelse etter at et antall tyske forskere hadde vært forsamlet til overlegninger i München i november 1940, og blitt enige om at relativitetsteorien er en nødvendig del av fysikken.
Norderhovsgata
Norderhovsgata (10–24, 11–23) starter der Flattums gate slutter, i krysset mot St. Olavs gate. Den løper parallelt med Storgata sørover mot Bloms gate, der den ender ved det nye Tinghuset. På veien krysser den først Kong Rings gate, så Stangs gate. På veien passerer den blant annet baksiden av Hønefoss hjelpefengsel, som i dag er en kulturinstitusjon.
Kerberos (andre betydninger)
Kerberos kan være:
Norderhovsgata
Norderhovsgata er navngitt etter tidligere Norderhov kommune, som fra 1. januar 1964 inngikk i den nye storkommunen Ringerike.
Londons postområder
Londons postområder er de postområdene som tilhører postbyen London. De fikk egne postkoder før nasjonale koder ble innført. Områdene dekker omkring 40% av Stor-London, mens resten av regionen er fordelt på 63 andre postbyer.
Den første inndelingen i ti distrikter identifisert med bokstaver ble utført av sir Rowland Hill og innført i 1857 og 1858. I 1917 ble det innført nummererte underdistrikter på grunn av krigen. De ble beholdt, og bokstav- og tallkoden utgjør tilsammen første halvdel av den moderne postkoden.
Distriktene ble delt inn etter sektorer, og så nummerert innenfor hver sektor.
Lingasong Records
Lingasong Records var et plateselskap med kort levetid i 1977, og var en divisjon av CBS Records. Det eneste albumet som ble utgitt på dette selskapet var The Beatles' konsertalbum Live! at the Star-Club in Hamburg, Germany; 1962.