cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Heftestift
Standardisering
I USA angis standarder for ikke-medisinske industrielle stifter i ASTM F1667-15 «Standard Specification for Driven Fasteners: Nails, Spikes, and Staples». Et eksempel på en kraftig stifttype til kontorbruk kan for eksempel være angitt som «F1667 STFCC-04», hvor «ST» står for «stift», «FC» står for flat flat top («crown»), «C» står for «cohered» (for å bli bøyd til fasttrykket heftestift), og «04» er en tallkode som viser til at stiften har en lengde på 6 mm (0.250 tomme), en bentykkelse på 500 μm (0.020 tomme), benbredde på 800 μm (0.030 tomme), og en toppbredde («crown width») på 13 mm (0.500 tomme).
Wilhelm Gesenius
Heinrich Friedrich Wilhelm Gesenius (født 3. februar 1786 i Nordhausen, død 23. oktober 1842 i Halle an der Saale) var en tysk teolog og språkforsker. Han studerte spesielt hebraisk.
Gesenius studerte filologi og teologi ved universitetet i Helmstedt. Han var elev av Heinrich Henke. Senere ble han dr. theol. og dr. philos., var kongelig prøyssisk konsistorialråd og fra 1810 professor ved universitetet i Halle.
Gesenius utførte et banebrytende arbeid på den hebraiske språkforskningens område. Han var blant de første som førte et vitenskapelig studium av de semittiske språkene. Hovedområdene hans var leksikografi og grammatikk. Gesenius’ innflytelse har holdt seg helt til moderne tid. Hans Hebräische Grammatik og Hebräische und aramäische Handwörterbuch über das alte Testament blir fremdeles utgitt i faksimileutgaver av utgaver fra begynnelsen av 1900-tallet.
The X-Files (film)
The X-Files er en amerikansk science fiction-thriller fra 1998 basert på den kjente TV-serien med samme navn. Også i filmen spilles hovedrollene som Mulder og Scully av David Duchovny og Gillian Anderson. Andre sentrale roller spilles av Mitch Pileggi, William B. Davis og Martin Landau. Regi er ved Rob Bowman, mens manus er ved Chris Carter.
Filmen ble forholdsvis godt mottatt av kritikerne og ble en stor publikumssuksess.
Den ble i 2008 etterfulgt av The X-Files: I Want to Believe.
Om filmen
Filmen ble forholdsvis godt mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 64% på Rotten Tomatoes (2011) og 60% på Metacritic. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den 3 av 4 stjerner. Den fikk best omtale av anmelderne i Entertainment Weekly, Washington Post, San Francisco Chronicle, L.A. Weekly og The New York Times, mens anmelderne i USA Today, Variety og The New Yorker gav den blandet mottakelse.
Den innbrakte $189,2 millioner på verdensbasis, hvorav $83,9 millioner i USA alene. Den havnet på 20.-plass over de mest innbringende filmene på verdensbasis i 1998 og en 23.-plass i USA. Produksjonskostnadene var på ca $66 millioner.
Den vant tre filmpriser: En ASCAP Award, en Blockbuster Entertainment Award og en Bogey Award. Den ble nominert til ytterligere syv priser (noe som inkluderer fem Saturn Awards, blant annet i klassen «beste Sci-fi film»).
Georg II av Hellas
Georg II av Hellas (gresk: Γεώργιος Βασιλεύς των Ελλήνων, født i Tatoi nær Aten, død 1. april 1947) var konge av Hellas fra 1922 til 1924 og på nytt fra 1935 til 1947. Han var eldste sønn av Konstantin I av Hellas og Sofia av Preussen, og hadde fem yngre søsken.
Han giftet seg 27. februar 1921 i București med prinsesse Elisabeth av Romania (født 12. oktober 1894, død 14. november 1956), datter til Ferdinand I av Romania og prinsesse Marie av Edinburgh. De hadde ingen barn og ble skilt 6. juli 1935.
Sammen med sin far Konstantin I ble han i 1917 sendt i eksil av de allierte statene i første verdenskrig. Hans yngre bror Alexander ble deretter innsatt som konge under navnet Alexander I av Hellas. Georg returnerte til Hellas sammen med faren i 1920, etter at Alexander var død av et apebitt.
Georg etterfulgte sin far på tronen den 27. september 1922, da hans far abdiserte for annen gang. Den 19. desember 1923 forlot Georg I Hellas. Han levde deretter i eksil i Romania og senere i Storbritannia. Han ble offisielt avsatt da republikken Hellas ble proklamert den 25. mars 1924. Han ble gjeninnsatt på tronen den 3. november 1935, etter en militærkupp mot republikken. Georg I flyktet fra Athen sammen med regjeringen da tyskerne invaderte landet den 23. april 1941. Georg dro til Kreta, og da tyskerne angrep øya med flystyrker ble han evakuert til Egypt og senere til Storbritannia. I en folkeavstemning den 1. september 1946 ble det flertall for gjeninnføring av monarkiet, og Georg returnerte til Hellas den 28. september 1946. Året etter døde han av en plutselig hjerteattakk i det kongelige palasset i Aten. Han ble etterfulgt på tronen av sin bror Paul.
Stiftefjerner
En stiftefjerner, også kalt klammerutdrager, er et lite tang-, meisel- eller kloformet verktøy som man kan fjerne heftestifter med.
Georg II av Hellas
I 1942 ble han dekorert med det norske krigskorset.
Drømmetydning (bok)
Drømmetydning er en bok av Sigmund Freud. Første utgaven ble publisert på tysk i november 1899, som Die Traumdeutung (selv om den ble etterdatert til 1900 av utgiveren). Den innviet den freudianske teorien om drømmeanalyse, en aktivitet Freud på kjent vis beskrev som «den kongelige vei til forståelsen av underbevisste mentale prosesser».
Boken introduserer detet, og beskriver Freuds teori om det underbevisste i forhold til drømmetydning. I Freuds øyne var drømmer alle former for «ønskeoppfyllelse» — underbevissthetens forsøk på å løse en slags konflikt, enten noe fra nylig eller langt tilbake i tid (senere, i Beyond the Pleasure Principle, diskuterer Freud drømmer som viste seg å ikke være ønskeoppfyllelse). Derimot, siden informasjonen i det underbevisste er ustyrlig og ofte i forstyrret form, vil en «sensor» i førbevisstheten ikke tillate at den går uendret over i bevisstheten. Under en drøm er førbevisstheten mer slakk enn i våken tilstand, men den er fortsatt oppmerksom: slik må underbevisstheten fordreie og vende på informasjonens betydning for å få den gjennom sensuren. Derfor hevder Freud at bildene i drømmer ofte ikke er hva de ser ut til å være, og trenger grundigere tydning dersom de skal kunne si noe om strukturen på det underbevisste.
Elin Isane
Elin Isane (født 18. april 1975 på Sandane i Gloppen kommune) er en norsk friidrettsutøver, som har vært i norgestoppen i diskoskast og kulestøt siden midten av 1990-årene. Hun representerte Fjellhug/Vereide IL i de aldersbestemte klassene, og har siden vært medlem av Gloppen Friidrettslag.
Bakgrunn
Hun dro til El Paso, Texas høsten 1995 og studerte med idrettsstipend ved University of Texas at El Paso (UTEP). I 1997 flyttet hun til Oslo og studerte Fysisk aktivitet og helse ved Norges idrettshøgskole. Hun arbeidet deretter som administrativ leder ved flere treningsstudioer. Hun er nå bosatt i Asker og er samboer med tidligere styrkeløfter Jens Petter Kjos. De har to sønner sammen. Fra sitt hjem driver hun bedriften Muviduki – Elin Isane Søm og design som selvstendig næringsdrivende.
Idrettskarriere
Isane har satset mest på diskoskast, men har gjennom sin karriere også vært en habil kulestøter, og har sin eneste NM-tittel i nettopp kulestøt (1997). Hennes personlige rekord i diskos er 55,95 meter, fra et stevne på Spikkestad i september 2005. Dette gjøre henne til Norges 3. beste diskoskaster i Norge gjennom tidene (per januar 2022). I kulestøt har hun et besteresultat på 14,92 meter, satt i Århus, Danmark i juni 2003. Resultatet gjør henne til den 12. beste kulestøter i Norge gjennom tidene (per januar 2022). Hun har også kastet slegge med 48,53 meter fra Sognsvann i Oslo i august 2003.
Hannover (stat)
Hannover er en historisk stat i dagens Niedersachsen i Tyskland. Det var fra 1814 til 1866 det offisielle navnet på et uavhengig kongerike. Staten Hannover var oppkalt etter sin hovedstad, Hannover. Hannovers historie er tett knyttet til Storbritannia, som fyrstehuset Hannover også regjerte fra 1714 til 1901, frem til 1837 i personalunion.
Hertugdømmet Braunschweig-Lüneburg, kurfyrstedømmet Hannover
Hannovers herskere var Welferne, som frem til Henrik Løve mistet sine besittelser i 1180 hadde regjert det gamle hertugdømmet Sachsen. Det welfiske husgodset ble i 1235 opphøyet til hertugdømmet Braunschweig-Lüneburg.
Braunschweig-Lüneburg ble delt i flere fyrstedømmer. I 1634 falt fyrstedømmene Calenberg og Göttingen til fyrstedømmet Braunschweig-Lüneburg-Celle, og ble til den staten som etter 1692, da det mottok kurverdigheten, ble kalt kurfyrstedømmet Hannover, etter byen Hannover, som siden 1636 hadde vært hovedstad i fyrstedømmet Calenberg.
De hannoverske kurfyrstene ble konger av Storbritannia i 1714, etter at dronning Anne (Stuart) døde uten å etterlate seg barn. Den britiske Settlement Act fra 1701 bestemte at nærmeste protestantiske arving skulle overta tronen. Dermed besteg kurfyrst Georg Ludwig av Hannover den britiske tronen som kong Georg I.
Kurfyrstedømmet Hannovers innflytelse i Tyskland vokste også: Kurfyrstene kjøpte fyrstedømmet Lüneburg i 1705, de tidligere svenske territoriene Bremen-Verden av Danmark i 1719 etter at Sverige tapte dette etter den store nordiske krig, og overtok fyrstebispedømmet Osnabrück i 1803.
Kongeriket Hannover
Hertugdømmet ble gjenopprettet i 1813, og ved Wienerkongressen ble det oppgradert til Kongeriket Hannover for å gjøre Georg III til likemann med Württembergs hersker, som hadde blitt gjort til konge av Napoleon. Wienerkongressen førte til en avtale mellom Hannover og Preussen som innebar at Hannover i betydelig grad utvidet sitt territorium. Hannover fikk bispedømmene Hildesheim, Øst-Friesland, det nedre grevskapet Lingen og den nordlige delen av bispedømmet Münster. Det mistet de delene av hertugdømmet Lauenburg som lå øst for Elben, og en rekke små eksklaver i øst.
Forsøk på å gjenopprette kongeriket Hannover
Kong Georg V reiste i eksil i Østerrike og senere Frankrike, hvor han appellerte til stormaktene om å hjelpe ham mot Preussen og organiserte en privat armé som skulle kjempe på Frankrikes side i tilfelle krig mellom Frankrike og Tyskland og gjenerobre Welfernes landområder. Dette førte imidlertid til at Preussen gikk bort fra sitt løfte om å gi en økonomisk kompensasjon til den tidligere kongefamilien, og isteden beslagla kongens privatformue. Kong Georg V døde uforsont og blind i Paris i 1878, og ble begravet i St. George's Chapel i Windsor Castle. Det ble først oppnådd forsoning mellom huset Hannover og huset Hohenzollern da slektene ble forbundet gjennom ekteskap mange årtier senere. Også i Tyskland fortsatte hannoverske lojalister å spille en viktig rolle, særlig gjennom partiet Deutsch-Hannoversche Partei.
London Colney FC
London Colney F.C. er en fotballklubb basert i London Colney,nær St. Albans,England. Klubben spiller til daglig i Spartan South Midlands Division One.
Historie
London Colney ble grunnlagt i 1907, og ble med i Herts County League Division One 'A' i 1955. Klubben nådde i 1999/2000 helt til fjerde runde i FA-Trophy.
I klubbens 100-årsjubileums sesong var forventningene store med tanke på opprykk, men det gikk ikke så bra, og man endte rundt midten av tabellen, hvor man også tapte 9-1 mot et bunnlag.
Gamletorvet (Gjøvik)
Gamletorvet ligger mellom Øvre Torvgate, Nedre Torvgate og Sommerfeldts gate, like nord for Gjøviks gamle sentrum – og øst for de moderne sentrumsområdene ved Fahlstrøms plass og CC Mart'n. For få tiår siden var det fortsatt torghandel på Gamletorvet, denne er senere flyttet til Nytorvet nedenfor Gjøvik kirke. Gamletorvet er nå parkeringsplass. Ved den gamle torvplassen ligger flere forretnings- og spiseforretninger, blant andre Cafe Kampen: Blå Kors' kafe for rusmisbrukere i Gjøvik by, Gjøvik Konditori, Gamletorget Spiseri og Pappas Pizza.
Status constructus
Status constructus er en spesiell form for forbindelse mellom to eller flere substantiver, og kalles også ofte en genitiv-forbindelse. Konstruksjonen forekommer i semittiske språk og kan også rekonstrueres i ursemittisk. Til de moderne språkene med status constructus hører blant annet arabisk, hebraisk og maltesisk. Det er kjennetegnende for status constructus-forbindelser at bare den andre bestanddelen markeres.
Gamletorvet (Gjøvik)
Ved Øvre Torvgate står et rundt, teglmurt arbeidermonument, utført av kunstneren Nils Olav Bøe med motiver fra håndverk, industri og byens historie, gitt av LO til byens 150-årsjubileum i 2011.
Liste over artister ved Nobels fredspriskonsert
Liste over artister ved Nobels fredspriskonsert er en oversikt over musikkartister som har opptrådt ved Nobels fredspriskonsert. Følgende artister har opptrådt ved de angitte konsertene, med det enkelte årets hovedartist(er) i fete typer:
I tillegg deltar Kringkastingsorkestret under hele konserten, og spiller normalt sammen med flere av artistene.
Eplehaugen
Beliggenhet
Eplehaugen ligger øst i lia under Eineåsen, sørvest for Bærums Verk hovedgård, eller «slottet» som det også kalles. Plassen finnes avmerket på kart så langt tilbake som 1882.
Det er sannsynlighet for at Eplehaugen lå der lenge før Hovedgården ble påbegynt i 1848.
Bygninger
Boligdelen er laftet, antakelig senere er panelt innvendig og utvendig med stående panel. Stall og skjul i bindingsverk med stående panel utvendig. Fjøset er murt opp av slaggstein fra masovnen på Bærums Verk. Slaggsteinsveggene er blant de best bevarte på Bærums Verk. Begge slaggsteinsvegger ble restaurert i 2018.
Eplehaugen har også en godt bevart bakerovn i et eget bygg, antakelig av "nyere" dato. Dessverre er det fjernet en del murstein fra den, så den er ikke i brukbar stand. Bygningen rundt ovnen er godt bevart med nytt tak.
Judd Apatow
Judd Apatow (6. desember 1967) er en amerikansk filmprodusent, regissør og skribent av filmmanuskripter. Han er best kjent for produksjonen av en egenartet rekke av kritisk og kommersielt suksessfulle komediefilmer, blant annet Anchorman, 40 Year Old Virgin, Talladega Nights, Knocked Up, Superbad og Dumpet av Sarah Marshall. Han har også grunnlagt Apatow Productions, et filmselskap som har utviklet de kritikerhyllede TV-seriene Freaks and Geeks og Undeclared.
Tidlig liv
Apatow ble født i Syosset, New York i en jødisk familie. Hans sans for humor skaffet ham venner da han vokste opp og hans favorittkomiker var Steve Martin. Han har en eldre bror Robert, og en yngre søster Mia, hans far var eiendomsutvikler og hans mor arbeidet i en komedieklubb i Southampton.
Apatows foreldre ble skilt da han var tolv år gammel. Hans bror Robert dro for å leve med besteforeldrene mens hans søster flyttet sammen med moren. Apatow ble igjen for å bo sammen med faren, og besøkte moren i helgene. Begge foreldrene forsto og støttet hans besettelse for komedie. Apatow begynte med komedie mens han gikk på Syosset High School hvor han var vert for et program kalt «Club Comedy» på skolens radiostasjon. Han støttet seg på morens kontakter i komedieklubben for å få tilgang til komikere, og greide å få intervjuer med Steve Allen, Howard Stern, Harold Ramis og John Candy, foruten med den gang ukjente Jerry Seinfeld, Jay Leno, Steven Wright og Garry Shandling.
Tidlig karriere
Han begynte å opptre som ståoppkomiker i en alder av 17 år i løpet av de siste årene på videregående skole. Etter eksamen i 1985 flyttet han til Los Angeles og kom inn på manusforfatterlinjen ved University of Southern California. Her organiserte han og var vert for en rekke studentopptredener kalt «Comedy Night» med attraksjoner som Kevin Nealon fra Saturday Night Live. Apatow introduserte de enkelte aktene med korte ståopprutiner. Han begynte også som frivillig ved Comic Relief og introdusere komikere ved Improv. Etter to år sluttet han på universitetet og delte leilighet med komikeren Adam Sandler som han hadde møtt på Improv. Han fortsatte å gjøre ståoppkomedie, og selv om han innrømmer at hans rutiner var velskrevet klarte han ikke å utvikle sin egen unike komiske personlighet.
Apatow ble deretter ansatt for å omarbeide Lou Holtz’ manuskript for filmen Cable Guy som ble vist i 1996. Han hadde selv forventet at filmen ville bli en stor suksess, men den fikk middelmådig inntjening og dårlig omtrale. Det var imidlertid i løpet av produksjonen av denne filmen at han møtte skuespilleren som ble hans hustru, Leslie Mann.
I 1999 og 2001 produserte Apatow TV-seriene Freaks and Geeks og Undeclared som begge ble raskt tatt av grunnet lav seertall, kun en sesong for begge, men Susan Wloszczyna kalte dem begge for «to av de mest anerkjente TV-seriene som varte kun en sesong». Apatow skrev og produserte ytterligere tre førsteepisoder for TV-serier som aldri ble produert: North Hollywood, Sick in the Head og Life on Parole.
Suksess
I 2004 produserte Apatow filmen Anchorman med Will Ferrell som ble hans første kommersielle suksess etter en rekke med relative obskure TV-show til tross for gode kritikker. I 2005 regisserte og var med på å skrive komedien 40-Year-Old Virgin med Steve Carell, og som ble nominert for beste originale manuskript av forfatterforeningen Writers Guild of America. Filmen var en såkalt «sovende suksess» som tjente inn 177 378 645 dollar på verdensbasis og kom høyt oppe på kritikernes Topp-10-liste for det året. I det samme året skrev Apatow Jim Carrey-komedien Fun with Dick and Jane. Apatows film Knocked Up hadde premiere i juni 2007 til gode omtaler, og ble dessuten en kommersiell suksess.
I august 2007 produserte Apatow filmen Superbad som ble skrevet av Seth Rogen og Evan Goldberg. Det var et konsept som Rogen og Goldberg hadde skrevet som tenåringer, men fant ikke et selskap som var interessert. Etter suksessen med Anchorman og 40-Year-Old Virgin var Apatow ikke i stand til å selge Superbad, og det var kun etter at han hadde produsert den kommersielle suksessen Talladega Nights at Sony Pictures Entertainment besluttet å produsere filmen. På dette tidspunktet var Rogen ikke i stand til å spille hovedrollen i Superbad da han hadde blitt for gammel, men fikk støtterollen som politimann og hans kompis Jonah Hill tok rollen som skoleleven. Apatow har gitt anerkjennelse til Rogen for å ha påvirket ham til å gjøre hans arbeid mer «skandaløst grovt» I august 2007 hadde Superbad premiere som nummer en, tok inn $33 million den første helgen og fikk generelt gode kritikker. Filmvitere mente at Apatow var blitt merkevare som skapte filmer for et eldre publikum som så hans filmer til tross for at tok for seg tenåringssjangrer.
I diskusjonen om balansen i hans filmer mellom det vulgære og sentimentalitet har Apatow hans posisjon som «jeg liker filmer som er, du vet, oppløftende og håpefull... og jeg liker skitt!»
Apatow har bidratt til fostre skuespillerkarriene til Steve Carell and Seth Rogen, og han tenderer til å jobbe med sine nære venner. Han jobber ofte med produsent Shauna Robertson, og kom sammen igjen med Jason Segel og Amy Poehler for første episode, den såkalte piloten, av situasjonskomedien North Hollywood. Han forsøker å holde et lavt økonomisk budsjett på sine prosjekter og lar heller fortellingen bære filmen enn å benytte store stjerner. Etter hans suksess med de ovennevnte filmer kunne han ansatte hele forfattergruppen fra Undeclared til å skrive manuskripter for kommende filmer for Apatow Productions. Han gir aldri en skribent sparken, men beholder dem på ulike prosjekter gjennom ulike stadier av produksjonen. Apatow er knyttet til et bestemt filmselskap, men hans prosjekter har hittil blitt satt opp av enten Universal eller Sony.
Han fungerte som produsent og skribent for den musikalske Walk Hard med John C. Reilly som kom ut i desember 2007. Mens filmen i seg selv fikk god omtale var den en kommersiell fiasko og tjent inn kun halvparten av budsjettet. Han var også produsent for filmen Drillbit Taylor som hadde Owen Wilson og hans egen hustru Leslie Mann i hovedrollene, og den ble skrevet av Seth Rogen. Den amerikanske premieren var i mars 2008, hovedsakelig til negativ kritikk. Også i 2008 produserte han Dumpet av Sarah Marshall med Jason Segel (fra Freaks and Geeks) og Kristen Bell (fra Veronica Mars).
New York Magazine noterte at [tidligere medarbeider av Apatow] Mike White ... var «desillusjonert» av Judd Apatows seneste filmer, «protesterte mot behandlingen av kvinner og homofile menn» ... som Knocked Up, og «ved et tidspunkt begynner den å føles som komedie med mobbere heller enn om de som blir mobbet».
Apatow har hevdet at han streber etter å unngå å marginalisere kvinner i sitt arbeid og utvikle autentiske kvinnelige karakterer. I kjølvannet av mange av disse anklagene i et omtalt intervju i en utgave av magasinet Vanity Fair innrømmet hovedrolleinnehaver Katherine Heigl at hun trivdes å arbeide med Apatow, men hadde problemer med å trives med filmen Knocked Up i seg selv da hun mente at den var «noe sexistisk» og hevdet at filmen «malte kvinner som kjerringer (shrews), som humørløse og pripne». Som svar på anklagen om sexisme nektet ikke Apatow for dette kunne ha gyldighet, og svarte deretter nesevist «Jeg er sjokkert at hun [Heigl] brukte ordet 'shrew’ (= kjerring, troll). Jeg mener, hva er dette, 1600-tallet?»
Alle filmene til Apatow er tett forbundet med hans visjon som i et intervju om Knocked Up ble formulert således: «Det handler om umodne folk som er redd for kvinner og forhold, men lærer å vokse opp». Dette har gitt grunnlaget for et nyord blant engelskspråklige filmkritikere, «Apatovian», som av nettstedet for slang, wordie.org, er definert som «skapt av eller likt noe skapt av Judd Apatow».
SuperFreaks
Apatow har hyppig arbeidet med mange av de samme skuespillerne fra hans tidligere prosjekter, blant annet Seth Rogen, Paul Rudd, Jason Segel, Jonah Hill, Martin Starr og et antall andre. Ikke ulikt Ben Stiller og Vince Vaughn, Owen og Luke Wilson, Jack Black og Will Ferrell er referert til som Frat Pack, på grunn av deres hyppige samarbeid, har Apatows venner blitt kalt for «SuperFreaks» (en fusjon mellom Superbad og Freaks and Geeks). Apatows lojalitet kan bli sett selv ned i den mest ubetydelige rolle, som Clement Blake som spilte forfyllet festdeltaker i episode 2 av Freaks and Geeks, «Beers and Weirs»; Han kan også bli sett som uteligger i Superbad. Ensemblet i Superbad er en liste av hvem som hverm av skuespillere som Apatow har arbeidet sammen med i fortiden, inkludert ekstrafolk.
Holmer Green FC
Holmer Green F.C. ble stiftet i 1908 i Holmer Green nær High Wycombe i Buckinghamshire. Holmer Green var med på å starte Chiltonian League i 1984. De var i 2009/2010-sesongen å finne i Spartan South Midlands Division One.
Holmer Green sin bane Watchet Lane er nevnt i David Bauckham sin bok Dugouts hvor et skilt fra stadion er fremhevet. På skiltet står det «Please do not swear» (Vennligst ikke bann).
Intel 4040
4040 ble brukt mest i spill og prøve-, utviklings- og kontrollutstyr. Innpakningen av 4040 er over dobbelt så vid som 4004 og har 24 pinner i motsetning til 4004 som hadde 16. 4040 hadde ytterligere 14 instruksjoner, større stakk (8 nivå), 8KB programmlager, 8 ekstra registre og avbruddsmuligheter (inkludert "skygging" av de første 8 registrene).
4040-familien er også referert til som MCS-40.
Designere
Ted Hoff, Federico Faggin, Stan Mazor og Masatoshi Shima
Václav Veselý
Václav Veselý (født 13. august 1900 i Jinonice i Praha, død 10. desember 1941 i Řeporyje i Praha) var en tsjekkoslovakisk turner.
Han deltok i turn-VM i Lyon i 1926, og i olympiske leker i Amsterdam to år senere. I begge disse VM-ene var han med på det tsjekkoslovakiske laget, som vant gull i VM og sølv i OL. Han vant ingen individuelle medaljer i disse mesterskapene; under OL fikk han 25.-plass i skranke og 28.-plass i den individuelle mangekampen som beste plassering.
Portmahomack
Portmahomack (skotsk-gælisk Port Mo-Chalmáig) er en liten fiskelandsby i Easter Ross i Skottland som ligger nesten 15 km øst for Tain på nordkysten av Tarbathalvøya. Stedet har lenge vært kjent for å ha vært sted med bosetning som strekker seg langt tilbake i tid.
Det tidligste bevis for bosetning er blitt avdekket i avfallshauger med skalldyr som peker tilbake til en tid for et eller to tusen år f. Kr. Det er funnet rester av en broch, et rundt tårnhus bygd av stein, som er karakteristisk trekk fra Skottland, som ligger noe vest for landsbyen, og flyfoto har avslørt merker fra en stor grøft som viser den tidligere sognekirken. Det er også funnet detaljerte steinutskjæringer som dateres tilbake til 700- eller 800-tallet f.Kr., inkludert en stein med inskripsjoner, i og rundt kirkegården. Dette har blitt tatt til inntekt for at Portmahomack var betydelig sted for den første kristne kirke i Skottland.
Arkeologi
Portmahomack er setet for det første kjente piktiske kloster som var emne for en av de største arkeologiske utgravninger i Skottland, utført i tiden 1994 og 2007 (se lenke til «Tarbat Discovery Programme») under ledelse av Martin Carver.
Klosteret ble grunnlagt en gang rundt år 550 og ble ødelagt av brann rundt år 800. Det hadde en gravlund med blant annet steingraver, en steinkirke, minst fire monumentale steinkors og verksteder for produksjon av kirkeplater, pergamentpapir og kristne bøker. Det har blitt avdekket over to hundre fragmenterte skulpturer (se lenke til «Portmahomack sculpture fragments»), noen brutt opp i lag av brannen, noe som tyder på klosterbygningen ble ødelagt med vold, kanskje av et vikingtokt av nordmenn, en gang rundt år 800. Tradisjonen for helligdom var likevel bevart i en såpass grad at stedet senere ble gjenoppbygd som en sognekirke for sankt Colman (minst fem helgener hadde dette navnet). Den nåværende restaurerte bygningen, tilpasset for å huse et museum etter å ha vært tomt for et antall år, har blitt benyttet for å vise fram de arkeologiske funnene. Bygningen i seg selv er et monument med en konstruksjon i flere faser, den eldste dele (østveggen i krypten) har blitt bygd så tidlig som 800-tallet. Museet og besøkssenteret i St Colman's Church blir administrert av Tarbat Historic Trust.
Dagens Portmahomack
I dag er Portmahomack hovedsakelig et turiststed med sin tradisjonelle havn, badestrender, og muligheter for golf, utflukter for å se på delfiner, fiske og annen vannsport. Det er fastboende befolkning på mellom 500 og 600 innbyggere.
Tarbat Discovery Centre (Tarbat opplevelsessenter) i den tidligere sognekirken huser utstillinger av lokal historie fra flere sesonger med arkeologiske utgravninger i kirken, og utenfor på marken i kirkegården. Blant disse er det en stor samling av fragmenter av piktiske steinskulpturer, mange av den med vakre utskårne figurer bestående av kristne motiver, fantastiske og realistiske dyremotiver, og abstrakte motiver. Det er også noe eksmpler på tidlig middelalderskulptur. Det uvanlig utarbeidede klokketårnet fra slutten 1600-tallet og begynnelsen av 1700-tallet i vestgavlen har egenartet struktur.
Noen betydningsfull utskårne piktiske steiner fra Portmahomack er utstilt i Skottlands nasjonalmuseum i Edinburgh, men kopier blir vist i Tarbat Discovery Centre.
To andre betydningsfulle historiske bygninger i Portmahomack ligger ved siden av hverandre, «girnal», lagerhus, bygget henholdsvis på slutten av 1600-tallet og i 1779, med utsikt over havnen. De er i dag restaurert som bolighus. Det ene er et av de eldste bygninger av denne typen i Skottland. Landsbyen har også et antall attraktive husrekker langs kysten fra slutten av 1700-tallet eller begynnelsen av 1800-tallet.
Havnen ble forbedret av den berømte ingeniøren Thomas Telford og den ble viktig i eksporten av korn på 1800-tallet.
Den beryktede kriminalforfatteren Anne Perry lever i landsbyen.
Roy Nilsen
Roy Nielsen (27. mars 1916 – 4. april 1945) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig. Han var et aktivt medlem av Milorg og involvert i propaganda og sabotasje. Blant hans mest kjente sabotasjeaksjoner var ødeleggelsen av 25 tyske Messerschmitt Bf 109 jagerfly og 150 flymotorer som var lagret i en bussgarasje i Oslo, den 14. august 1944, sammen med Max Manus, Gunnar Sønsteby og andre motstandsfolk. Sammen med Max Manus lyktes han i å senke det tyske troppeskipet DS Donau på Oslofjorden 16. januar 1945, ved å plassere magnetiske limpetminer på skipssiden.
Personlig liv
Nielsen ble født i Kristiania som sønn av Christian og Signe Nielsen. Han ble gift med Helen Næss i 1941.
Sabotasje
Under andre verdenskrig ble han medlem av den norske motstandsorganisasjonen Milorg. Han samarbeidet med Kompani Linges Max Manus i SOEs Operasjon Bundle, sabotasjeaksjoner rettet mot tyske skip. Gruppen eksperimenterte med hjemmelagde torpedoer. Et forsøk på å treffe et tysk troppeskip i Oslofjorden ble en fiasko, men et senere forsøk, sommeren 1944, for å treffe en jager utenfor Moss var en delvis suksess, da skipet ble alvorlig skadet og satt ut av spill i syv måneder.
Operation Bundles største suksess var sabotasjeaksjonen mot det tyske troppeskipet SS «Donau» i Oslofjorden i januar 1945. Den norske etterretningsorganisasjonen RMO klarte å finne et svakt punkt i det tyske vaktholdet av skipet. Under en ødelagt vareheis i en bygning ved havna var det mulig å nå sjøen, ved å lage et hull i gulvet. En gummibåt og utstyr ble smuglet inn av Alf Borgen på forhånd, og Nielsen og Manus var innom og blåste opp gummibåten noen dager før SS Donaus ankomst. Da skipet ankom 15. januar gikk Nielsen og Manus inn på havneområdet og passerte det tyske kontrollpunktet uten problemer ved at Nielsen med vilje skled og falt rett utenfor porten. De tok seg så inn i bygningen, klatret ned i gummibåten og plasserte ti limpetsminer på siden av skipet. En mine ble også plassert på et mindre fartøy, Rolandseck. Under aksjonen ble Nielsen og Manus sikret av havnearbeideren Kåre Halvorsen, som også hadde laget hullet i gulvet. Minene gikk av klokken 23.00. Da var Donau utenfor Drøbak, i stedet for i åpent hav som planlagt, og kapteinen klarte å strande skipet. I løpet av natten gled Donau riktignok ut på dypere vann før skipet stoppet helt opp. Etter eksplosjonene på Donau, fryktet tyskerne at sabotørene hadde plassert limpets på flere skip og slepte Rolandseck vekk fra havna og søkte skipets side med robåter. Ingen eksplosiver ble funnet, og lastingen av Rolandseck fortsatte en kort tid før minen eksploderte. Tyskerne var nå forberedt på at noe slikt kunne skje og tettet hullet med en stor matte og la henne senere i tørrdokk.
4. august 1944 innledet Nielsen en sabotasjeaksjon mot Luftwaffes depot på Bjølsen, der Luftwaffe hadde konfiskert en del av en bussgarasje som tilhørte Oslo Sporveier. Garasjen hadde blitt flyttet dit på grunn av frykt for bombing. Nielsen fikk informasjon om depotet fra en kontakt i Oslo Sporveier. Sabotørene snek seg inn i Oslo Sporveiers del av garasjen og stjal nøklene fra en nattevakt uten dramatikk. Nielsen holdt vakt i nattevaktens kontor. De andre sabotørene var Max Manus, Gunnar Sønsteby, Andreas Aubert, Henrik Hop, William Houlder og Erik Hansen Bakke. 120 kilo plastisk sprengstoff ble båret til garasjen i fire kofferter og detonert sammen med en sekk med 30 kilo dynamitt. Dette resulterte i en brann som varte i tre dager der Luftwaffe mistet 25 Messerschmitt Bf 109 jagerfly, 150 flymotorer og sitt største lager av reservedeler for jagerfly i Norge.
Nielsen var også ansvarlig for sabotasjeaksjonen mot Arbeidstjenestens kontor i Wergelandsveien 3. Sammen med Dick Zeiner-Henriksen fikk han laget en kopi av dørnøkkelen (via et avtrykk i plastilina), men den faktiske sabotasjeaksjonen ble avlyst fordi det var folk til stede på kontoret.
Propaganda
Nielsen ble en av lederne av propagandaorganisasjonen Operasjon Derby da den ble omorganisert etter Gregers Grams død i november 1944. Operasjon Derby fokuserte i første omgang på svart propaganda rettet mot tyske soldater, men de produserte også det illegale bladet Fritt Land og distribuerte tidsskriftet Håndslag (produsert i Sverige) som kom ut annenhver uke og det månedlige magasinet Det frie Norge (fra den norske regjeringen i London).
Død
4. april 1945 gjennomførte tyskerne en omfattende aksjon mot Operasjon Derby. Hjemmet til Kolbein Lauring og hans kone Kari ble raskt omringet av tyske styrker, hvorpå Kari ringte Max Manus som igjen varslet andre motstandmenn. Alle motstandsmenn måtte gå i dekning på gjemmesteder spredt rundt i byen. Nielsen gikk til adressen Bygdøy allé 117, til det han antok var et trygt hus, men ble overrasket av tyske soldater og skutt under flukten. Det samme hadde skjedd med motstandsmannen Olav Ringdal jr. tidligere på dagen. Kolbein Lauring og Max Manus klarte å flykte fra sine posisjoner, mens Kari Lauring ble arrestert.
Ettermæle
I filmen Max Manus ble han spilt av Pål Sverre Valheim Hagen.
Liste over byer i Mali
Dette er en liste over byer i Mali.
Det uten sammenligning største byområde i Mali er Bamako. Området har 1 621 351 innbyggere (1. januar 2005). Dermed bor omkring 15 prosent av landets befolkning i hovedstadsregionen.
I tabellen er byer med mer enn 3 000 innbyggere tatt med. Antallet ved folketellingene 1. april 1987 og 17. april 1998 samt et beregnet folketall 1. januar 2005 er oppgitt. Folketallet omfatter byen uten forsteder. Tabellen er sortert etter folketall i 2005.
Crawley Green Sports FC
Crawley Green Sports & Social Club er en fotballklubb med base i Crawley Green, og ble stiftet i 1992. Klubben var en del av South Midlands League Division One i 1995, og ble også med i Spartan South Midlands League når den ble etablert i 1997. De falt ut av denne i 1998, men kom tilbake igjen i 1999.
Klubben er for 2009/2010 sesongen med i Spartan South Midlands Division One.
USS «Dwight D. Eisenhower» (CVN-69)
USS «Dwight D. Eisenhower» er det andre skipet i Nimitz-klassen i den amerikanske marinen. Skipet er oppkalt etter president Dwight D. Eisenhower.
USS «Dwight D. Eisenhower» erstattet USS «Franklin D. Roosevelt».
Dagestan
Dagestan («Fjellandet») er en av Russlands republikker og ligger ved Kaspihavet i det nordlige Kaukasus.
Welland Canal
Wellandkanalen (Welland Canal) er en skipskanal i Ontario, Canada. Kanalen er 43,4 km lang, og går fra Port Colborne ved Eriesjøen til Port Weller hvor den munner ut i Lake Ontario. Gjennom denne kanalen kan fartøy på De store sjøer unngå Niagarafallene. Hvert år fraktes 40 millioner tonn gods gjennom kanalen. Den forsyner også industrien langs traséen med vann og elektrisitet.
Dagestan
Republikken grenser internt i Russland til Kalmykia i nord og Tsjetsjenia og Stavropol kraj i vest. Internasjonale grenser er mot Aserbajdsjan og Georgia i sør. I tillegg har Dagestan ca. 400 km kystlinje mot Det kaspiske hav. Republikkens areal er 50 300 km², og høyeste punkt er Bazarduzu på 4466 meter.
Welland Canal
Høydeforskjellen i kanalen er 99,5 m, som forseres via et slusesystem på åtte sluser langs traséen. Kanalen er 9 meter dyp.
Dagestan
De største byene er hovedstaden Makhatsjkala (460 000 innbyggere), Khasavjurt (126 000) og Derbent (117 700).
Welland Canal
Dagens Wellandkanal, som er den fjerde i rekken, ble bygd mellom 1913 og 1932. Den første kanalen, bygd av William Merritt, stod ferdig i 1833. Konstruksjonen var imidlertid defekt, og kanalen ble aldri lønnsom.
Dagestan
Folkegrupper
Selv om det er en liten republikk med bare 2,5 millioner innbyggere, er det mange folkegrupper i Dagestan og mange språkfamilier i Dagestan. Den største folkegruppen er avarene. Ifølge folketellingen fra 2002 er 29,4 prosent av befolkningen er etniske avarer, mens bare 4,7 prosent er etniske russere:
Dagestans grunnlov sier at alle folkegruppers interesser skal ivaretas, noe som krever stor balansegang. Over 90% av befolkningen er muslimer og landet er en muslimsk republikk, noe som gjenspeiles i Dagestans flaggs grønne farge.
Gorj
Gorj er et fylke (județ) i Romania. Det ligger i regionen Oltenia. Administrasjonssenteret er byen Târgu Jiu. Fylket hadde 341 594 innbyggere ved folketellingen i 2011.
Frank Havens
Havens vant en olympisk sølvmedalje i padling under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i C-1 10000 meter, bak František Čapek fra Tsjekkoslovakia.
Jan Ero Olsen
Jan Ero Olsen (født 1. mai 1946) er en norsk musiker og låtskriver. Han er best kjent som «Ero» fra viseduoen Tobben & Ero, som han sammen med Torbjørn Willassen hadde sin storhetstid med på 70-tallet.
Frank Havens
Fire år senere, under Sommer-OL 1952 i Helsingfors ble han olympisk mester på samme distanse.
Gorj
Administrativ inndeling
Fylket har to municipiu, seks byer og 62 comună.
Blankvåpen
Blankvåpen er våpen hvor hoveddelen av våpenet er en klinge (også kalt et blad). Termen er en samlebetegnelse på sverd, sabler, bajonetter, dolker og lignende, altså et snevrere begrep enn «white-arms» i engelskspråklige land. Blankvåpen innbefatter ikke skytevåpen, eller stakevåpen (spyd, økser og tilsvarende)
Buckingham Athletic FC
Buckingham Athletic F.C. ble grunnlagt i 1933 som Buckingham Juniors, men skiftet til sitt nåværende navn i 1939. Buckingham Athletic er for øyeblikket en klubb i Spartan South Midlands Division One.
Historie
Buckingham vant sin første tittel i 1960/61, da de vant North Bucks League Shield etter en 4-0 seier over Tickford Sports.
I 1965 så ble klubben en del av Hellenic League, da de ble tatt opp i Divisjon 1 i Hellenic League. Her etablerte man seg som et lag rundt midten av tabellen med en gang.
I 1968/69 så rykket man opp til Toppdivisjonen i Hellenic League, og i 1969/1970 så vant klubben Buckingham Senior Charity Cup etter at man slo Kings Sutton 6-1 i finalen.
Borðoy
Borðoy (, foreldet dansk skrivemåte: Bordø) er den største av de seks Norðoyar på Færøyene. Den er sterkt innskåret, og har derfor mange høye nes (eller barð på færøysk), og disse har gitt øya navn. Byen Klaksvík, med omkring 5 000 innbyggere, ligger på Borðoy, og danner Norðoyars sentrum. Byen betegnes dessuten som Færøyenes fiskerihovedtad. De andre bygdene rundt om på øya er Norðoyri, Ánir, Árnafjørður, Norðtoftir, Depil, Norðdepil og Múli. Sistnevnte er avfolket. To fjorder skjærer seg inn på sørkysten: Borðoyarvík (hvor Klaksvík ligger på en landtunge) og Árnafjørður.
To tunneler fra henholdsvis 1965 og 1967 forbinder Klaksvík med Árnafjørður og Hvannasund. To veidemninger forbinder øya med Viðoy i nordøst og Kunoy i nordvest. En undersjøisk tunnel forbinder dessuten Borðoy med Eysturoy, og er dermed Nordøyenes forbindelse til resten av øyene.
Borðoy var trolig den første av Færøyene som ble befolket.
Mihael Oswald
Han deltok i et olympiske leker for Jugoslavia, og et VM i turn. Under OL 1924 i Paris deltok han på det jugoslaviske laget som fikk 4.-plass i lagkonkurransen, der Italia vant. Sammenlagt kom han på 36.-plass med 91,066 poeng.
I VM-sammenheng har han én medalje. Under VM i 1926 i Lyon deltok han på det jugoslaviske laget som fikk sølv i lagkonkurransen, bak Tsjekkoslovakia. Han vant ingen individuelle medaljer i dette verdensmesterskapet.
Kleopatra IV av Egypt
Kleopatra IV (gresk: Κλεοπάτρα; født ca. 138 f.Kr. – død 112 f.Kr.) var dronning av det ptolemeiske kongedømme i Egypt kortvarig i tiden 116-115 f.Kr. og styrte sammen med sin ektemann Ptolemaios IX Lathyros. Senere ble hun dronning av minst halvparten av det hellenistiske Selevkideriket (hovedsakelig dagens Syria) som hustru av Antiokos IX Kyzikenos.
Liv
Kleopatra var datter av Ptolemaios VIII Fyskon og Kleopatra III av Egypt. Hun ble født en gang mellom 138 og 135 f.Kr. Hun var søster av Ptolemaios IX Lathyros, Ptolemaios X Aleksander, Kleopatra Selene I og Tryfaena.
Kleopatra IV ble gift med sin bror Ptolemaios IX Lathyros en gang rundt 119-118 f.Kr. mens han var fortsatt prins. Det er mulig at Kleopatra IV er mor til Ptolemaios XII Auletes og Ptolemaios av Kypros, men det er også mulig at disse to var barn av en navnløs elskerinne av Auletes.
Rundt 115 f.Kr. tvang den viljesterke moren Kleopatra III at Kleopatra IV måtte skille seg fra sin bror. Hvorfor hun var misfornøyd med henne er uvisst. Isteden lot hun sin andre datter Kleopatra Selene I bli gift med Lathyros.
Kleopatra IV flyktet fra Egypt og seilte til Kypros hvor hun giftet seg med Antiokos IX Kyzikenos. Hun klarte å samle en hær som gjorde det mulig for hennes nye ektemann å føre krig mot Antiokos VIII Grypos. Kyzikenos var halvbror av selevkidekongen i Syria, Antiokos VIII Grypos. Halvbrødrene lå i krig med hverandre, og Grypos bekjempet Kyzikenos og klarte til sist å jage ham til Antiokia ved Orontes. Grypos var i tillegg gift med Kleopatra IVs søster Tryfaena, og søstrene var åpenbart ikke venner. Tryfaena besluttet at Kleopatra skulle dø, og da ektemannen protesterte, fikk hun samlet en del soldater og lot Kleopatra IV bli myrdet i helligdommen til Dafne i Antiokia.
Christopher Bennett har på sitt omfattende nettsted for ptolemeisk genealogi notert muligheten for at Kleopatra IV ved sitt korte ekteskap med Kyzikenos kan ha blitt mor til den senere selvkidekongen Antiokos X Eusebes, som siden ble gift med Kleopatra IVs yngre søster Kleopatra Selene, således gjøre ham til ektefelle av en kvinne som var både hans stemor (Selene giftet seg med både Grypos, Kyzikenos, før hun giftet seg med Eusebes) og hans tante.
Uleberg kraftverk
Kraftverket utnytter et fall på 180 meter i elva Skjerka.
Samlet effekt er 9,4 MW og midlere årsproduksjon er på 38 GWh. Det er installert to francisturbiner.
Kraftverket eies av Å Energi. Produksjonen startet i 2006.
Hovatn
Hovatn, Hovvatn eller Hovatnet kan vise til flere innsjøer i Norge:
Langerak kraftverk
Langerak kraftverk (også skrevet Longerak kraftstasjon) er et vannkraftverk ved Longerak i Bygland kommune i Agder.
Beliggenhet og produksjon
Kraftverket utnytter et fall på 300 meter fra reguleringsmagasinet Langeraksvatn, som reguleres mellom 598 og 594 moh.
Samlet effekt er 1,5 MW, og midlere årsproduksjon er på 7 GWh.
Historikk
Kraftverket ble bygget for å forsyne Landeskogen tuberkulosesanatorium med strøm. Både sanatoriet og kraftstasjonen er tegnet av arkitekt Kristian Biong. Produksjonen startet i 1916.
Eierskap
Kraftverket eies av Å Energi.
Norman Lane
Norman Lane (født 6. november 1919 i Toronto i Ontario, død 6. august 2014 i Hamilton) var en canadisk padler som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Han døde den 6. august 2014 i en alder av 94 år.
Fylkesvei 6122
Fylkesveg 6122 går mellom Arnvikbukta og Hagen på Aspøya i Tingvoll kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 296.
Piru Creek
Piru Creek er en stor elv i nordre del av Los Angeles County og østre del av Ventura County, California. Den er en bielv til Santa Clara River, det største elvesystemet i søndre California som fortsatt er forholdsvis naturlig skapt. Elva har tilsig fra et areal på om lag 1 290 km², og er om lag 80 km lang.
Kildeelvene til Piru Creek finner man i Lockwood Valley, et innlandsbasseng i den søndre delen av Los Padres National Forest om lag 1600 moh. Elva løper sørover inn i Pyramid Lake, dannet av Pyramid-demningen. Innlandsbassenget lagrer vann fra California Aqueduct, og fortsetter i rør videre til Castaic Lake. Pyramid Lake er det øvre reservoaret til Pyramid Lake vannkraftverk, og Castaic Lake er det nedre reservoaret.
Nedstrøms for Pyramid-demningen bukter elva seg sørover inntil den møter Lake Piru, som er dannet av Santa Felicia-demningen. Deretter fortsetter elva i sørlig retning, inntil den løper sammen med Santa Clara River rett sør for Piru.
Hanne Dahle
Hanne Karin Dahle (født 6. mars 1960) er en norsk skuespiller.
Hun er best kjent for stemmen til Alfa i Sesam Stasjon, Molo i NRK Barne-TVs Kalle og Molo og stemmen til Kaptein Lu i Kometkameratene. Hun har lang erfaring både på scenen og i NRK fjernsyn.
Christiania Teater (utvalg)
I 1985 etablerte Mona Wiig og Gösta Kjällin et nytt figurteater som fikk navnet Christiania Teater. Gruppen ble opprettet for å utvikle et figurteaterrepertoar basert på den fellesnordiske kulturarven, samt å virke for utarbeidelse av ny, nordisk dukketeaterdramatikk. Hanne Dahle var en av kunstnerne som ble tilknyttet Christiania Teater.
Gledestårer og Dukkevals (1987)
Denne oppsetningen hadde urpremiere i Kunstindustrimuseet i Oslo i 1987. Den ble tatt opp igjen våren og høsten 1988, og ble blant annet vist på Sandvika Kino. Mona Wiig hadde laget dukkene og scenografien, og var også regissør for forestillingen. Dukkespiller og skuespiller var Hanne Dahle, som også fremførte sanger til eget akkompagnement. Stykket ble utarbeidet etter en idé av Anne Thomte, og handlet om en gammel mann som så tilbake på livet sitt. Forestillingen ble betegnet som «et uhøytidelig og humoristisk sørgespill» som passet for barn fra 6 år og oppover.
Ivan Garanin
Ivan Ivanovitsj Garanin (russisk: Иван Иванович Гаранин; født 1. august 1945) var en sovjetisk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1976 i Innsbruck.
Garanin vant to olympiske bronsemedaljer i langrenn under vinter-OL 1976 i Innsbruck. Han ble nummer tre på 30 km, bak sin landsmann Sergej Saveljev og Bill Koch fra USA. Han var også med på det sovjetiske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 10 km stafett for menn, bak Finland og Norge. De andre på laget var Jevgenij Beljajev, Nikolaj Bazjukov og Sergej Saveljev.
Vestlig kampkunst
Vestlig kampkunst (engelsk: Western martial arts, forkortet WMA) er et begrep som betegner kampsporter som har en forankring i vesten. Motsasen til WMA er østlig kampsport - som blant annet omfatter karate, judo, kendo. WMA omfatter blant annet olympisk fekting, savate, olympisk boksing og bryting, tyrkisk olje-bryting, islandsk glima og portugisisk jogo do pao.
HEMA
Innenfor WMA-begrepet ligger også begrepet HEMA, en forkortelse for historical Europan marital arts. HEMA baserer seg på studiet av historiske avhandlinger og manualer som viser forskjellige kampteknikker. Teknikkene som blir beskrevet varierer og kan inneholde informasjon om kun ett våpen eller flere våpen - som stav, kjepp, dolk, sverd, langsverd, strid fra hest, hellebard, bruk av buckler (lite rundskjold) og lignende. Den eldste av de kjente europeiske manualene er fra ca. 1280-1320, og er trolig produsert i et kloster eller geistlig miljø, da en gjennomgående karakter i manualen er en prest. Denne manualen går under betegnelsen MS.133, eller Tower Fechbuch og beskriver utelukkende teknikker for bruk av sverd og bukler (lite håndskjold).
Andre sentrale verk for middelalder og tidlig nytid er:
Ofte blir manualer i dagligtale mellom forskere og utøvere navngitt ut fra dem som angivelig laget dem, eksempelvis Fiore di Liberi, Hanko Döbringer, Sigmund Ringeck, Peter von Danzig, Juden Lew, Paulus Kal, Joachim Meyer, Da Silva og Mendoza.
USA faller også innenfor HEMA med militære kampteknikker som sabel og bajonett fra 1800-tallet til tidlig 1900-tall. Flere amerikanske HEMA-grupper studerer likevel historiske europeiske manualer og er ledende i tolkningen og gjenopplivingen av gjenoppdagede historiske vestlige kamp-manualer, mens andre retninger (f.eks SCA) har latt seg inspirere av historien, men kan ikke sies å være tuftet på vestlige kamp-teknikker, selv om det visuelle ytre i SCA gjerne gir assosiasjoner til middelalderens Europa.