cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Per Berthelsen
Han er partileder for partiet Demokraatit («Demokraterne»), og jobber til daglig som lærer i Nuuk. Han har vært medlem av kommunestyret i Nuuk kommune siden 1993, og ble første gang valgt inn i Landstinget i 1993.
I tillegg har han hatt flere andre verv, og var leder for Grønlands Kulturhus (Katuaq) fra 1998.
Berthelsen er også låtskriver, gitarist og vokalist i det suksessrike grønlandske folkrockbandet Sumé.
Mascot
Mascot AS og Mascot Electronics AS er selskaper i Mascot gruppen med hovedkontor i Fredrikstad, som produserer strømforsyninger og batteriladere. Mascot het tidligere Østfold Radio A/S, og ble grunnlagt i 1938 av Kolbjørn Kristiansen og Helge Halvorsen. Kristiansen var telegrafist, med praksis fra reparasjoner fra et firma i Fredrikstad, og hadde konstruert et krystallapparat allerede i 1925. Halvorsen var britisk utdannet innen svakstrøm. I 1939 kom fabrikkens første radiomottager, som fikk betegnelsen ”Trollsuper Type 139”.
Østfold Radio produserte etter krigen en rekke populære radioapparater, inkludert en modell, SR523, konstruert for de norske hemmelige tjenester. I 1953 lanserte bedriften den første norske bilradioen. Sist på 1960-tallet kom Østfold Radios siste apparat på markedet. Det var en reiseradio, ”Type 671”, som ble produsert i Tyrkia.
I 1972 ble bedriften reorganisert, og fikk navnet Mascot. Etter hvert sluttet man med egen radioproduksjon, men markedsførte asiatiskproduserte apparater under merkenavnene Mascot og Silver. På 1960-tallet hadde bedriften også begynte å produsere telefonsvareren "Ekkofon", et produkt som i ulike varianter var på markedet i over 35 år.
Produksjonen av strømforsyninger startet opp i 1964, opprinnelig til bruk for egne radioapparater. I dag foregår Mascots produksjon både i selskapets lokaler i Fredrikstad, og i Tallinn (Estland) og Ningbo (Kina).
Mascots administrerende direktør er Andre Nilsen.
Hordaland tingrett
Hordaland tingrett er en norsk domstol som ble opprettet 26. april 2021 gjennom en sammenslåing av Bergen tingrett og Hardanger tingrett. Domstolen sogner til Vestland lagsogn i Gulating lagdømme og har rettssted i Bergen og på Lofthus.
Tingrettens geografiske virkeområde dekker kommunene Alver, Askøy, Austevoll, Austrheim, Bergen, Bjørnafjorden, Eidfjord, Fedje, Kvam, Masfjorden, Modalen, Osterøy, Samnanger, Ullensvang, Ulvik, Vaksdal, Voss og Øygarden.
Iris Wang
Iris Wang (født 2. september 1994) er en amerikansk badmintonspiller. Hun har ingen større internasjonale titler, men hun har blant annet en sølvmedalje og en bronsemedalje fra de panamerikanske lekene.
Norgesmesterskapet i skiskyting 1963
Norgesmesterskapet i skiskyting 1963 ble arrangert på Voss 3. mars.
Asle Sjåstad
Asle Sjåstad (født 6. januar 1930 i Hol, død 22. mai 2009 i Geilo) var en norsk alpinist. Han representerte Geilo Idrettslag og er morfar til skiskytteren Vetle Sjåstad Christiansen og fresstyleutøveren Tiril Sjåstad Christiansen.
Sjåstad vant åtte norgesmesterskap i alpint, hvorav fire i utfor i 1955, 1957, 1958 og 1959, tre i storslalåm i 1955, 1957 og 1960 samt en i slalåm i 1957. Han kom på fjerdeplass i VM i alpint, alpin kombinasjon i 1956, og deltok også i VM i 1954 og VM i 1958.
Han deltok under vinter-OL for Norge i 1956 i Cortina d'Ampezzo med 14.-plass i utfor, 18.-plass i slalåm og 22.-plass i storslalåm.
Linda Zetsjiri
Linda Zetsjiri (bulgarsk: Линда Зечири, født 27. juli 1987) er en bulgarsk badmintonspiller. Hun har ingen større internasjonale titler og hennes beste resultat i europamesterskapet i badminton er en bronsemedalje fra 2012.
Liste over Islands monarker
Dette er en liste over Islands regenter.
Liste over Islands monarker mellom 1262 og 1944. Listen er en innfallsvinkel til Islands historie: Den beskriver utviklingen av statsmakten på Island: fra rikssamling, gjennom middelalderens kirke- og kongeroller under Norge, via Kalmarunionen og enevoldstiden, omskiftinger i kjølvannet av den franske revolusjon og Napoleonskrigene fram til dagens republikk.
Konger
Navn er skrevet med islandsk alfabet:
Cary Joji Fukunaga
Cary Joji Fukunaga (også kjent som Cary Fukunaga, født 10. juli 1977 ) er en amerikansk filmregissør, TV-regissør, filmprodusent, TV-produsent og manusforfatter. Han har blant annet regissert sesong 1 av TV-serien True Detective (2014) og No Time to Die. Han er den første amerikaneren som er valgt ut som regissør av en «offisiell» Bond-film.
Sune Nordgren
Nordgren ble født i Lund, men vokste opp i Åhus i Skåne. Mellom 1970 og 1974 utdannet han seg ved Grafikskolan Forum i Malmø og arbeidet i nærmere ti år som kunstner, formgiver og illustratør. I 1975 startet han sammen med sin kone Marianne kunsttidsskriftet Kalejdoskop og tre år senere, i 1978, Kalejdoskop Förlag. Han har også arbeidet som kunstkritiker for Sydsvenskan, Dagens Nyheter og i radiokanalen P1 for Sveriges Radio. Fra 1986 til 1989 ledet han flere kunstprogrammer for Sveriges Television. I 1990 ble han så sjef for Malmö Konsthall, og seks år senere, i 1996, direktør for International Artists' Studio Program in Sweden i to år. I 1998 ble han sjef for og fikk ansvaret for å bygge opp Baltic Centre for Contemporary Art i Gateshead. Han ble utnevnt til direktør for det norske Nasjonalmuseet i 2003, og fikk ansvaret for sammenslåingen av Arkitekturmuseet, Kunstindustrimuseet, Museet for samtidskunst, Nasjonalgalleriet og Riksutstillingene til en felles institusjon.
Nordgrens tid som direktør for Nasjonalmuseet har vært omdiskutert. I norske aviser er han blitt anklaget for manglende kunstfaglig kompetanse, spesielt for å kunne lite om norsk kunsthistorie. Han er dessuten blitt kritisert for store underskudd, for samarbeidsproblemer, og for å ta all kritikk personlig. En av Nasjonalmuseets utstillinger måtte stenge på grunn av bemanningssituasjonen. En av hans fremste kritikere har vært tidligere kulturminister Lars Roar Langslet. Nordgren ga senere til kjenne at han ikke visste at Langslet hadde vært kulturminister.
Da han annonserte sin avgang, uttalte Nordgren selv til Aftenposten at «kritikken har vært sterk og til tider så personrettet at jeg av og til har følt meg demonisert, men dette er ikke grunnen til at jeg har valgt å si opp stillingen.»
Cabo Girão
Cabo Girão er verdens nest høyeste sjøklippe som ligger langs sørkysten av øya Madeira, i den portugisiske øygruppen Madeira. Den ligger mindre enn to kilometer vest fra sentrum av Câmara de Lobos, mellom sognene Quinta Grande og Câmara de Lobos. Cabo Girão ligger mellom to elvedaler som ender ut i Atlanterhavet, og er en diamantformet sjøklippskrent fra 560 meter til 589 meter over havet. Klippene strekker seg omtrent tre kilometer.
Cabo Girão er et populært utsiktspunkt, med opptil 1800 besøkende om dagen. Det er anlagt en glasspromenade på klippen. Stedet er også et populært utgangspunkt for turgåere.
P.R. Krishna Kumar
P.R. Krishna Kumar (malayalam: പി.ആർ. കൃഷ്ണകുമാർ; født 23. september 1951 i Shoranur i Kerala, død 16. september 2020 i Coimbatore) var en indisk ayurvedisk lege og grunnlegger av AVP Research Foundation, en ideell organisasjon som fremmer forskning innen det indiske medisinske systemet ayurveda, og administrerende direktør for Arya Vaidya Pharmacy (Coimbatore) Ltd.
Han var kansler ved Avinashilingam University, og formann i CARe Keralam (Confederation for Ayurvedic Renaissance – Keralam), et ressurssenter som arbeider med standardisering av ayurvedisk medisin. Den indiske regjeringen hedret ham med utmerkelsen Padma Shri i 2009, for hans bidrag innen medisinen.
Krishna Kumar døde av covid-19 i Coimbatore den 16. september 2020. Han hadde vært innlagt på sykehus der i over en uke.
Folkeopplysningsprisen
Folkeopplysningsprisen er en pris innstiftet av Voksenopplæringsforbundet. Prisen ble delt ut første gang i 1998, og deles ut hvert år i forbindelse med kampanjen Læringsdagene for voksne (tidligere «Uka for voksnes læring»).
Etter statuttene har Folkeopplysningsprisen som formål «''å verdsette enkeltpersoner, grupper, organisasjoner eller institusjoner for innsats ut over det vanlige, over tid, med å skape forutsetninger for og stimulans til frigjøring, solidarisk samhandling, vekst og utvikling gjennom kunnskap. Innsatsen skal være tuftet på humanistisk grunn. Prisen skal bidra til å fremme arbeidet med demokratisering av kunnskap og kunnskapsformidling, økte muligheter for deltakelse og opplevelse, refleksjon og bruk av egen erfaring.''»
Mottakere
I 2005 var Norge arrangør av International Adult Learners Week, og i den forbindelse ble det delt ut to Folkeopplysningspriser. Én med fokus på internasjonalt arbeid i Norge, tildelt Ryfylkemuseet, og én med fokus på internasjonalt arbeid i den tredje verden, tildelt Lucky Næroset.
Exoplisia
Exoplisia er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.
Utseende
Små sommerfugler med litt spisse forvinger. Oversiden hos hannene er mørkt gråaktig eller brunlig med korte, svarte tverrstreker eller mer sammenhengende tverrstriper, noen små metalliske flekker langs ytterkanten og sølvhvite vingefrynser. Hunnene har mer rundede forvinger, og grunnfargen er lyst gulbrun.
Levevis
Disse sommerfuglene lever i tropisk og subtropisk skog, blant annet tropisk regnskog og tåkeskog I alle fall én av artene har larver som lever på balsatre (Ochroma pyramidale).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Svadde
Svadde er et industriområde på Rjukan med en rekke industribedrifter.
I området finnes også Bjørn Myhres plass, som er en fotballbane (Rjukan stadion) hvor Rjukan IL spiller og trener. Svadde ligger sør for Tvergrot og Bjørkhaug Eka Chemicals er et av de store industribedriftene på Svadde, sammen med Heger som produsere sykehusvarer.
Gyvingjordet er ett nabolag i Svadde.
Nizjnij Novgorod vannkraftverk
Nizjnij Novgorod vannkraftverk  (russisk: Нижегоро́дская ГЭС, eller Nizjegorodskaja GES) er en demning med vannkraftverk lokalisert til Zavolzje ikke langt ovenfor (nordvest for) storbyen Nizjnij Novgorod (det tidligere Gorkij) i midtre deler av elva Volga. Vannkraftverket ble ferdigstilt 1948–1959 og reservoaret strekker seg gjennom Nizjnij Novgorod oblast.
Demningen på Volga er 18,6 km lang og 40 m høy, med en sluse for skip. Dette var den lengste demningen i Sovjetunionen. Kraftverket har installert effekt på 530,5 MW fordelt på 8 generatorer, og produksjonen er på 1,51 TWh årlig i gjennomsnitt.
Duncan Scott
Duncan Scott (født 6. mai 1997) er en britisk svømmer.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv på 200 meter fri stafett.
I 2021 representerte Scott Storbritannia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, der han tok sølv på 200 meter fri og tok gull på stafettlaget på 4 × 200 meter.
Hus-siriss
Hus-siriss er den eneste arten av siriss som lever i Norge. Hus-sirissen er gråbrun til gulbrun med tydelige svarte tverrbånd på hodet. Arten overlever vanligvis ikke vinteren utendørs i Norge, men kan av og til holde til innendørs. Sangen kan minne om fuglekvitring.
Skinnarbu
Skinnarbu befinner seg ved inngangsporten til Hardangervidda, ved Møsvatn i Tinn kommune vest for Rjukan, 1000 moh. Erlend Follegg er hovedeier etter at han overtok Skinnarbu i 2015.
Skinnarbu ligger ved fylkesvei 37 mellom Rauland og Rjukan og er et populært sted å gå på ski for folk som bor i Tinn. Her ligger Skinnarbu Nasjonalparkhotell med 300 senger og fra Skinnarbu Landhandel, like nedenfor hotellet, går MB «Fjellvåken II» turer på Møsvatn om sommeren. Ved Skinnarbu Nasjonalparkhotell ligger Skinnarbu Skisenter og Hardangervidda nasjonalparksenter. Skinnarbu har mange oppmerkede turløyper. Det er planlagt et større hyttefelt i nærhet til hotellet og nasjonalparksenteret, med forventet oppstart i 2019.
Bevegelsesligning
En bevegelsesligning er en ligning som skildrer hvordan et system endrer seg (f.eks. bevegelsen til et partikkel som blir utsatt for en kraft) som funksjon av tiden. Iblant omhandler ligningene differensialligningene som systemet oppfyller (f.eks. Newtons bevegelseslover eller Euler-Lagrange-ligningene), og iblant løsningen på disse ligningene.
Tveito (Tinn)
Tveito er den største bydelen på Rjukan, Tinn kommune, sett med folketall. Rjukan ungdomsskole og gamlehjem ligger der, samt en rekke småbedrifter.
Bevegelsesligning
Ligningene for et legeme som flytter seg lineært (altså i en dimensjon) med jevn akselerasjon er vist under.
Lineære bevegelsesligninger
Merk at hver av ligningene inneholder fire av de fem variablene. Altså trenger man bare å kjenne til tre av de fem variablene for å regne ut de to andre.
Klassisk versjon
Ligningene over blir ofte skrevet på følgende måte:
der
Eksempel
På det høyeste punktet vil ballen være i ro, og derfor er v = 0. Ved å bruke den fjerde ligningen har vi:
Ved å sette inn og oppheve minustegnene får vi:
Utvidelse
Mer komplekse versjoner av disse ligningene kan inneholde en størrelse \Deltas for forskyvingen (s – s0), s0 for startposisjonen til legemet, og v0 for u for å ha konsistens.
Ligninger for rotasjonsbevegelse
Man kan skrive om ligningene over til å gjelde for en rotasjon:
der:
Bevegelsesligning 1
Ut fra definisjonen av akselerasjon:
Derfor
Bevegelsesligning 2
Per definisjon
Så
Bevegelsesligning 3
Sett inn Bevegelsesligning 1 i Bevegelsesligning 2
Bevegelsesligning 4
Ved å bruke Bevegelsesligning 2 kan man erstatte t i ligningen over
Bevegelsesligning 5
Ved å bruke Bevegelsesligning 1 til å erstatte u i Bevegelsesligning 3 får man
Adin Brown
Adin Brown (født 27. mai 1978) er en amerikansk tidligere fotballspiller. Han var målvakt, og har spilt på det amerikanske U23-landslaget.
Daniel Wallace
Daniel Wallace (født 14. april 1993) er en britisk svømmer.
Ziz
Ziz er et mytisk vesen i form av en stor fugl. Den omtales i noen jødiske legendetradisjoner.
Daniel Wallace
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv på 200 meter fri stafett.
Ziz
Det snakkes noen ganger om at ziz er et vesen som ble skapt for å verne om alle fugler. Denne kjempefuglen beskrives i legendene som et uhyre som sammen med leviatan og behemot skal bli drept på dommens dag. Deretter skal de bli servert som mat på den store festen som blir holdt for de rettferdige.
Adin Brown
Han debuterte for Aalesund FK den 10. april 2005 mot Rosenborg. Brown blir karakterisert som svært god på streken og har samtidig en god rekkevidde. Brown skårte også sitt første mål i norsk Tippeliga for Aalesunds Fotballklubb borte mot Rosenborg 2. juli 2007 da han på overtid headet inn utligningen for «Tangotrøyene». Kontrakten med Aalesund løp ut etter 2009-sesongen og ble ikke fornyet. Han spilte sist for Portland Timbers i USA, hvor han deretter ble keepertrener. Han ble keepertrener for Chicago Fire i 2020, og i 2022 gikk han videre til San Jose Earthquakes.
Özge Bayrak
Özge Bayrak (født 14. februar 1992) er en tyrkisk badmintonspiller. Hun har ingen større internasjonale titler og hennes beste resultat i europamesterskapet i badminton er en bronsemedalje. Hun tok også bronse under Europalekene 2015.
Kristian Bjerknes
Kristian Bonnevie Bjerknes (født 10. juni 1901 i Stockholm, død 28. november 1981 i Bergen ) var en norsk arkitekt og konservator. Han regnes som en viktig representant for Bergensskolen i arkitektur.
Biografi
Etter examen artium ved Bergen katedralskole (1921) og arkitektstudium ved NTH (1923), etablerte han arkitektkontor i Bergen sammen med Odd Lahn Johannesen i 1925. Fikk tegnet en rekke eneboliger i Eikeviken i mellomkrigstiden. Fra 1941 ble han direktør for Gamle Bergen Museum, en posisjon han hadde fram til 1971. Bjerknes disputerte for sin doktorgrad den 26. mai 1962 med avhandlingen Gamle borgerhus i Bergen.
Han var sønn av vitenskapsmannen Vilhelm Bjerknes og barnebarn til matematikeren og fysikeren Carl Anton Bjerknes (1825-1903), bror til meteorologen Jacob Aall Bonnevie Bjerknes (1897-1975) og tvillingbror til legen Wilhelm Frimann Koren Bjerknes (1901-1940). I 1931 giftet han seg med Christine Nilsen (1904–2000), de fikk fire barn, deriblant biologen Honoria Hamre (1932).
Arkivet etter Kristian Bjerknes finnes ved Bergen byarkiv, og materialet spenner over perioden 1932-1980. Arkivet inneholder korrespondanse, notater, forelesningsmanuskripter, taler, kåserier og artikler, lysbilder og foto i tillegg til en ufullstendig samling arkitekttegninger.
Engelsk 1. divisjon 1951–52
'''Engelsk 1. divisjon 1951–52''' var den 53. sesongen i Football League. Manchester United vant sin tredje ligatittel.
Negerslaven
«Negerslaven» er en skillingsvise som har vært kjent i Norge siden ca. 1870. Opphavsmannen er ukjent, og det er ikke usannsynlig at den kommer fra Amerika, og er oversatt til norsk.
Teksten
og til sin Gud i himmelen han holdt seg stedse nær, han fattig var, men enda rik, en trell, men enda fri, thi den som Sønnen frigjort har, i sannhet er han fri. det såes best nåt han til Gud sin kjære fader ba, han kunne ikke bede lavt, nei høyt han ropte ut, men slavens eier tålte ei en sådan bønn til Gud. med første skip han sendtes fort langt hen til fremmed sted. Men der han kom til markedet og just bedrøvet satt, da kom en mann og sagde så: Si er du ikke glad han syntes at jeg ba for høyt til herren kjær, min Gud. Og medens der han taltes ved kom slavens eier til, Hva klager I på denne mann, jeg gjerne spørre vil han er en rask og flittig mann, men han meg hat har bragt. Han ropte høyt til bønn og det vil jeg ei høre mer men Herren Gud alt leder så det oss til gode skjer. nå får du bede høyt og lavt så ofte som du vil så får du bede og for meg og for mitt hele hus og slaven brøt i takk til Gud, det hørtes herlig ut. han ville kjøpe ham igjen han angret hva var gjort, thi fra den stund at denne mann kom fra mitt hus jeg har blott nød og idel motgang hatt i både stort og smått. vi syntes at han ba for oss skjønt han fra oss var sendt. Så vi en aften falt på kne for Jesus frelseren han har oss hørt og nu jeg ber, gi meg min venn igjen. thi siden han kom i mitt hus så er jeg bleven frelst. Min hustru også er guds barn og nu vi takker Gud som sendte oss en sådan mann med frelsens glade bud. han på sin gamle eier så og tok til ordet da: Når jeg for nye Massa ber jeg ber for Jer også, at vi en gang i himmelen hos Jesus møtes må.
Engelsk 1. divisjon 1951–52
== Tabell ==
Opprykk
De to dårligste klubbene i 1. divisjon rykket automatisk ned til 2. divisjon og de to beste klubbene i 2. divisjon rykket automatisk opp til 1. divisjon.
Bøen
Bøen er sentrumsområdet på Rjukan. Byområdet er kjent for sin arkitektur og byggeplikt. Det har to handlegater, Sam Eydesgate og Storgata. Statuen av Sam Eyde har fått sin plass på Rjukan torg. Rådhus, kirke, politi og Rjukan sjukehus ligger i sentrum. Mange av byggene er vernet.
Brynild
Brynild AS er en norsk leverandører innen næringsmidler, med røtter tilbake til1895. Selskapet markedsfører merkevarene Minde Sjokolade, Den Lille Nøttefabrikken, Dent, St. Michael og Brynild. I 2021 endret gruppen navn fra Bryndhild Gruppen AS til Brynild AS.
Pokémon Ultra Sun og Ultra Moon
Pokémon Ultra Sun (japansk: ポケットモンスター ウルトラサン Pocket Monsters Ultra Sun) og Pokémon Ultra Moon (japansk: ポケットモンスター ウルトラムーン Pocket Monsters Ultra Moon) er et av hovedspillene i Pokémon-serien. Det ble utviklet av Game Freak, og utgitt av Nintendo/The Pokémon Company i 17. november 2017 for Nintendo 3DS. Det ble annonsert i juni 2017, og er forbedrede versjoner av Pokémon Sun og Moon med et modifisert plot, slik som tidligere versjoner som Yellow, Crystal, Emerald, and Platinum.
Brynild
Brynild AS har 200 ansatte og har en årlig omsetning på ca. 750 millioner kroner. Hovedkontoret ligger i Fredrikstad.
VM i bandy 1967
Bandy-VM 1967 ble arrangert i Finland mellom 14. og 19. februar. Det var det femte verdensmesterskapet i bandy. Fire lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant turneringen og ble verdensmestere for femte gang. Kampene ble spilt i Villmanstrand, Sankt Michel, Uleåborg, Varkaus og Helsingfors.
Magnar Ingebrigtsli
Magnar Ingebrigtsli (født 11. november 1932 i Rindal, død 10. september 2001 samme sted) var en norsk langrennsløper og skiskytter. Han representerte Sportsklubben Troll.
Ingebrigtsli vant 20 km i NM i skiskyting i 1961, og han deltok under vinter-OL for Norge i 1956 i Cortina d'Ampezzo med 30.-plass i 15 km langrenn.
Svartbjørn
Svartbjørn (Ursus americanus) er den mest tallrike bjørnearten, med nær en million individer spredt over hele det nordamerikanske kontinentet. Den er en av fire representanter i slekten Ursus. Den nærmeste slektningen er den asiatiske kragebjørnen.
Beskrivelse
Svartbjørnen, som først ble beskrevet av Peter Simon Pallas i 1780, er den minste av de nordamerikanske bjørneartene. Den varierer allikevel mye i størrelse og kan kalles en middels stor til stor bjørn. Hannbjørner veier normalt omkring 81,8-90,9 kg om våren i Alaska. Utover sommeren og høsten legger de på seg, slik at en hanne gjerne veier omkring 20 % mer på høstparten. Kroppslengden, målt fra snutespissen til haleroten, er normalt 140-200 cm hos hanner og 120-160 cm hos binner. I ekstreme tilfeller kan hanner variere i vekt fra 47-409 kg, mens binna varierer fra 39-236 kg. Halen er ca. 8-14 cm lang. .
Svartbjørnen er ikke alltid sort, men de fleste bjørnene er mørke. Noen individer kan ha et tydelig brunskjær, mens andre er så brune at de kan være vanskelig å skille fra en brunbjørn på fargen. Det finnes også rødbrune og lysebrune varianter, herunder kanelbjørn og blond bjørn. I området mellom Britisk Columbia i Canada og Minnesota i USA finnes det også bjørner som er nærmest helt hvite.
Fossile funn indikerer at svartbjørnen har eksistert i Amerika i mer en 3 millioner år, i motsetning til brunbjørnen som trolig innvandret fra Russland via Beringstredet for bare 40,000 år siden.
Studier med mtDNA indikerer at underarter av svartbjørn som finnes langs stillehavskysten (7 underarter er beskrevet, men forholdet mellom disse vet man ikke nok om per i dag) ble isolert fra innlandsbjørnene for omkring 350 000 år siden. Kermodebjørnen (U. a. kermodei) er en slik underart. Den oppsto trolig etter siste istid. Omkring hver tiende kermodebjørn i Great Bear Rainforest (British Columbia, Canada) er hvite, men det skyldes ikke albinisme. På noen av øyene utenfor stillehavskysten av Canada kan andelen hvite bjørner være over 25 prosent.
Habitat og geografisk spredning
Man finner ofte svartbjørn i ulendt og ufremkommelig terreng med tett undervegetasjon, helt opp i høyder på mellom 900-3 000 moh. Krattskog og skogområder er mest typisk for denne bjørnen, som av og til også er å se i mer åpent terreng. Langs stillehavskysten finner man den også i mer sumplignende strøk.
Amerikansk svartbjørn, som er den mest tallrike av alle bjørnearter, finnes helt opp mot tregrensen til arktiske strøk i Alaska og Canada, i store deler (40 stater + Alaska ) av resten av USA og sørover mot de sentrale delene av Mexico. Mange steder finner man svartbjørn helt inn i forstedene til byene, der de ofte roter omkring i søppelkasser og konteinere som inneholder matavfall. Store avfallsplasser virker også som en magnet på svartbjørn.
Bestandstallet er usikkert, men estimeres å være mellom 600 000-1 000 000 dyr totalt. I 1994–1995 ble den kanadiske populasjonen estimert å være omkring 359 000-373 000 dyr, mens antallet i USA i 1994 ble estimert å være omkring 307 000-332 000 dyr, eksklusiv Sør-Dakota og Wyoming. Populasjonene i Nord-Amerika er stabile med en økende tendens, noe som kan tale for at antallet dyr er større enn tidligere antatt. Faktisk er antallet svartbjørner høyere idag enn da nybyggerne kom til Amerika, selv om arten kun bruker 60 prosent av det området den hadde den gang. Antallet dyr i Mexico er usikkert, men i de senere år har svartbjørnen gjennopptatt noen av sine gamle forlatte områder i USA. Det finnes også rapporter som tyder på at svartbjørnbestanden er i en viss ekspansjon, og mange delstater i USA har innført jakt på arten. I 1997 estimerte North American Black Bear Report at antallet svartbjørner i USA og Canada tilsammen utgjorde mellom 739 900 og 987 500 dyr.
Atferd
Svartbjørnen er for det meste demringsaktiv, men sesong og matvaner kan tidvis endre på dette. Der avfall og rester etter mennesker er tilgjengelig, kan denne bjørnen bli både døgnaktiv og nattaktiv. Den har opportunistiske matvaner og spiser alt den måtte komme over.
Svartbjørnen er (som brunbjørnen) normalt solitær, unntatt når binna har valper, i paringstiden og under større etegilder der det finnes mat nok å dele på. Hannens territorium er gjerne stort nok til at det dekker flere binner, som etablerer mindre territorier.
Svartbjørner er ofte skye overfor mennesker, men de er gjerne nysgjerrige og utforskende av natur. På dagtid hviler den gjerne i skjul, som regel i ei naturlig grop der vegetasjon gir den god dekning. Det er kjent at svartbjørn har ekstraordinært gode navigeringsevner, men man vet svært lite om hvordan denne egenskapen fungerer. Svartbjørn kan virke dorsk og treg på grunn av sin eiendommelige subbete gangart (bjørner er sålegjengere), men den kan akselerere til en topphastighet på omkring 55 km/t på et øyeblikk. De er også gode klatrere (motsatt voksne brunbjørner) og svømmere. I likhet med brunbjørnen ligger de fleste svartbjørner i hi om vinteren, men på steder med mer temperert klima hender det at bjørnen dropper vintersøvnen, eller ligger kun kort tid i hiet.
Overfor mennesker vil en svartbjørn normalt ikke ha samme tendenser som en brunbjørn. De fleste angrep fra brunbjørn kommer først etter at den har gitt en rekke advarsler, selv om binner kan angripe momentant om man kommer mellom henne og eventuelle unger. Svartbjørnen, derimot, kan angripe uten nærmere varsel, fordi den gjerne ser på mennesker som et bytte. Som menneske er det dessuten lett å la seg forvirre av den avslappende og slepende holdningen hos svartbjørn, men angrep kan skje lynraskt. Svarbjørnbinner har derimot ikke den samme tendens til å angripe om en kommer mellom henne og ungene.
Hvor mange mennesker som er drept av bjørn i Nord-Amerika, vet man ikke, men fra januar 2000 til april 2006 mistet minst 17 mennesker livet. Tolv av disse skjedde etter angrep fra svartbjørn.
Underarter
Det er beskrevet hele 16 underarter av svartbjørn, men det er uklart om alle kan anerkjennes internasjonalt. Her listes de i alfabetisk rekkefølge.
Reproduksjon
Paringstiden varierer noe, men det er vanligvis høysesong mellom juni og midten av juli måned. Binna er i brunst i hele paringstiden, inntil hun har paret seg. Også svartbjørn har embryonisk diapause, noe som betyr at det befruktede egget ikke blir plassert i livmoren før binna er trygg på at hun har nok energi til å klare vintersøvnen og den påfølgende fødselen og dieperioden fram mot neste vår. Hun kan også velge ikke å bli gravid dersom fettreservene ikke er store nok.
Drektige binner føder gjerne ca. 220 dager etter paringen, men dette kan variere på grunn av diapausen. Selve drektighetstiden er ca. 10 uker. Hun føder kullet i januar-februar, mens hun sover. Antallet valper varierer fra 1-5, men 2-3 er mest normalt. Valpene veier kun 200-450 gram når de blir født, noe som utgjør de minste av alle valper i forhold til størrelsen på binna. De er nærmest nakne og blinde. Valpene blir i hiet med den sovende mora fram til våren, mens de dier henne. Når familien dukker opp på vårparten veier gjerne valpene omkring 2–5 kg. Valpene blir avvendt når de er ca. 6-8 måneder gamle, men de forblir sammen med mora til de blir omkring 17 måneder gamle. På denne tiden kommer binna i brunst igjen, og jager vekk avkommet fra territoriet. På denne tiden veier ungene normalt 7–49 kg, avhengig av hvordan mattilgangen har vært.
Binnene blir kjønnsmodne når de er 2-9 år gamle og har normalt et kull med valper hvert andre år. Hannene blir kjønnsmodne når de er 3-4 år, men de fortsetter å vokse til de er 10-12 år gamle. Da er de store nok til å kunne dominere andre hannbjørner, uten å måtte sloss. Hanner bidrar ikke direkte med oppfostringen av ungene, men de bidrar indirekte gjennom å regulere tilgjengeligheten for andre hanner i sitt territorium. Slik sett blir det mer mat å dele på for ungene.
I vill tilstand kan svartbjørner leve til de blir omkring 30 år gamle, men det er mer vanlig at de ikke blir eldre enn ca. 10 år. Årsaken til dette skyldes i all vesentlighet menneskelig aktivitet. Mer enn 90% av alle dødsfall etter at bjørnen har fylt 18 måneder skyldes at den har blitt enten skutt, fanget i en felle, påkjørt av et motorkjøretøy, eller drept som følge av annen menneskelig påvirkning.
Matvaner
Kostholdet varierer gjennom sesongen, og består av gress, urter, bær (særlig blåbær), fisk, insekter (som maur og biller), kadavere og resteavfall etter mennesker.
På vårparten består kostholdet som oftest av ulike gress og urter, mens det om sommeren gjerne består av myke nøtter og frukter. Utover høsten spiser den gjerne en blanding av myke og harde nøtter. Kun en liten andel av kostholdet er animalsk, og da helst i form av ulike insekter. Svartbjørner er ikke aktive jegere og spiser kun andre dyr om anledningen byr seg. Virveldyr fortæres helst i form av kadavere. Det er også kjent at svartbjørn stjeler fisk som fiskere har hengt til tørking.
En typisk svartbjørdiett har høye verdier av karbohydrater, men lave protein- og fettverdier. Om de kan velge foretrekker svartbjørnen mat med mye protein og fett, noe som har resultert i deres tilbøyelighet til å oppsøke campingplasser og turister i sin søken etter mat. Bjørner som har et protein- og fettrikt kosthold blir større og mer fruktbare enn andre bjørner. Det har imidlertid blitt et problem at svartbjørner i visse områder har mistet sin naturlige respekt for mennesker.
Annet
Svartbjørn har alltid vært jaktet på av mennesker, både som trofé og for å utnytte den som en ressurs i klær, tepper, sko og mat. I Nord-Amerika drepes det årlig omkring 30 000 svartbjørner, men det er relativt få skinn som kommer på markedet. Dette skyldes både offentlige reguleringer og et sviktende marked for svartbjørnskinn.
En av de største svartbjørner som noen gang er skutt veide 391,4 kg (864 pund). Hannen ble skutt i 2003 i Dingman Township, Pike County, Pennsylvania, av Doug Kristiansen fra Milford. Skallen målte 57,79 cm i omkrets. Det kan være rekord, selv om det i Craven County, Nord-Carolina, skal ha blitt skutt en bjørn som veide 398,6 kg (880 pund) i 1998. Nå er det imidlertid ikke vekten som er viktigst når man skyter bjørn, men omkretsen på skallen. I 1987 ble det i Utah funnet en skalle etter en illegalt drept svartbjørn som målte i overkant av 60 cm i omkrets.
Svartbjørnen er viktig for den medisinske forskningen, som først og fremst konsentrer seg om spørsmål omkring denne bjørnens vintersøvn. Slik forskning har til nå gitt ny innsikt i blant annet behandling av menneskelig nyresvikt, gallestein, alvorlig forbrenning og andre sykdommer.
Bruce Cohen
Bruce Cohen (født 23. september 1961 i Falls Church i Virginia i USA) er en amerikansk filmprodusent og blogger på The Huffington Post. Sammen med Dan Jinks driver han filmproduksjonsselskapet The Jinks/Cohen Company. Sammen har de blant annet produsert Oscar-vinneren American Beauty fra 1999.
Karriere
Etter å ha blitt uteksaminert med en bachelor i filmstudier fra Yale University i 1983, begynte Cohen sin filmkarriere som regissørlærling hos Steven Spielbergs Amblin Entertainment, og filmen Purpurfargen i 1985. Han jobbet som regissørassistent på flere filmer på 1980-tallet før han ble medprodusent på Alive i 1993. Etter dette har han produsert filmer som The Flintstones (1994), Vekk ikke musen som sover (1997), The Flinstones-oppfølgeren Viva Rock Vegas (2000) og The Nines (2007). Sammen med Dan Jinks i The Jinks/Cohen Company har han produsert de fire filmene American Beauty (1999), Down with love (2003), Big Fish (2003), og Milk (2008).
Siden 2002 har Cohen sittet i styret hos Producers Guild of America.
Cohen skal produsere den 83. Oscar-utdelingen sammen med Don Mischer.
Privatliv
30. juni 2008 giftet Cohen seg med sin partner gjennom fem år, Gabriel Catone.
Matabele (bille)
Matabele er en slekt av løpebiller.
Utseende
Middelsstore, nokså brede, svarte løpebiller med gule flekker på dekkvingene.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Arabia og det sørlige Afrika.
Pierre Guédron
Pierre Guédron (ca. 1570 – etter 1620) var en fransk sanger og komponist. Han ble regnet som en av fornyerne av fransk musikk tidlig på 1600-tallet og var en av de første som skapte en dramatisk orientert ballett.
Liv og virke
I 1585 kan det påvises at Guédron var korgutt i kapellet til erkebiskopen i Reims, kardinal Louis II de Lorraine de Guise. Etter at tjenesteherren ble myrdet i 1588 ble Guédron sanger i Henrik III av Frankrikes hoffkapell, og ble forfremmet til ensemblets leder da kong Henrik IV gjennomførte en kulturell nyorientering.
I 1601 ble Guédron Claude Le Jeunes etterfølger som kongelig kammerkomponist og musikklærer, og fikk da overoppsyn med opplæringen av Maria de' Medicis barn. I 1613 overlot han sine embeter til svigersønnen Antoine Boësset. Guédron samlet opp betydelig formue i løpet av sin tid i kongens tjeneste, og tilbrakte sine siste leveår på sitt gods i Dunois.
Pierre Guédron var sin tids mest betydelige franske komponist og ble høyt verdsatt av sine samtidige. Madeleine de Scudéry, som skrev romaner i den franske 1600-talls-sjangeren presiøs litteratur, reiste et litterært minnesmerke over Guédron som sanglæreren Crysile i romanen Artamène ou le Grand Cyrus (1649–1653). Musikkteoretikeren Marin Mersenne berømmet i Harmonie universelle Guédron som komponist.
Guédrons hovedverk er vokalmusikken han skrev for kongehoffets ballets de cour. Han videreutviklet air de cour-sjangeren ved å ta i bruk monodien som var utviklet av Florentiner Camerata, mange ble utgitt i to forskjellige versjoner; en syllabisk-flerstemmig og en monodisk med luttakkompagnement.
Tommy Burns
På grunn av hans italienske mor som var romersk-katolsk og ville forby han å bokse, brukte han det irskklingende navnet Tommy Burns framfor sitt egentlige navn Noah Brusso. Han kom fra en fattig familie med 13 barn. Burns drog til USA og startet sin karriere som prisbokser. Til tross for han var kun 170 cm høy klarte han å bli verdensmester i tungvektsboksing.
I tittelkampen mot Marvin Hart 23. februar 1906 var oddsen 17:1 mot Burns og 10:7 at han ikke skulle klare ti runder. Tommy Burns vant kampen og forsvarte tittelen hele elleve ganger i løpet av snaue to år.
I desember 1908 ble Tommy Burns den første bokseren som gikk med på en tittelkamp mot en farget bokser, Jack Johnson. Burns tapte tittelen i en omdiskutert kamp i Sydney, Australia. Politiet stoppet kampen etter 14 runder. Jack Johnson ble erklært som vinner av kampen på teknisk knockout av dommeren og ble ny verdensmester i tungvektsboksing.
I et filmet intervju sier Burns at Johnson er den nest beste bokseren fram til hans tid etter James J. Jeffries.
Han ble i 1955 posthumt innvalgt i Canadian Boxing Hall of Fame og Canadian Sports Hall of Fame og den 9. juni 1996 i International Boxing Hall of Fame.
Edea vannkraftverk
Edea vannkraftverk med Edea-demningen er et vannkraftverk i elva Sanaga i den vestafrikanske staten Kamerun, i innlandet innenfor Douala. Kraftverket har installert 204 MW brutto produksjonseffekt, fordelt på 5 x 20 MW, 6 x 22 MW, og 3 x 11,4 MW. Det ligger nedenfor Song Loulou vannkraftverk.
Selskapet som bygde ut anlegget ble startet i 1948, og første fase stod ferdig med 35 MW i 1954, mens andre fase gav 122 MW fra 1958. Det ble i 2008 byttet ut enheter i kraftverket.
Operatør er AES Sonel.
Claude Le Jeune
Claude Le Jeune (1528–1600) var en komponist innen den fransk-flamske skolen.
Han bodde i Paris og hadde nær kontakt med diktergruppen La Pléiade. Til tross for at han var hugenott tilhørende den reformerte kirke kunne han arbeide uhindret i tiden like før Ediktet i Nantes 1598, sannsynligvis takket være sin venn, komponisten Jacques Mauduit. Fra 1594 var han ved Henrik IV av Frankrikes hoff og ble kongelig kammerkomponist i 1596.
Per Olsen (langrennsløper)
Per Olsen (født 13. juni 1932 i Alta, død 9. november 2013 i Alta) var en norsk langrennsløper. Han representerte Alta Idrettsforening.
Singiliomimus
Singiliomimus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.
Per Olsen (langrennsløper)
Olsen deltok under vinter-OL for Norge i 1956 i Cortina d'Ampezzo med 19.-plass på 30 km og var med på laget som tok 4.-plass på stafetten. Han er svigerfar til Anette Tønsberg.
Singiliomimus
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Annette Kullenberg
Elsa Caroline Annette Kullenberg, opprinnelig Borgström, (født 9. januar 1939 i Stockholm, død 28. januar 2021 i Cascais i Portugal ) var en svensk journalist og forfatter.
Bakgrunn
Annette Borgström/Kullenberg var datter av Gustaf Borgström og Helen, født Starck. Hun var søster av Kerstin Vinterhed og Claes Borgström. Hun avla filosofisk ämbetsexamen ved Uppsala universitet.
Hun var gift 1960–1961 med Ingemar Kullenberg.
Karriere
Annette Borgström/Kullenberg begynte å arbeide som journalist tidlig i 1960-årene. I 1976 kom hun til Aftonbladet, fra avisen Vi. Hun skulle arbeide hos Aftonbladet i 25 år, blant annet som utenrikskorrespondent i seks år med stasjonering i Buenos Aires og Barcelona. Hun sluttet i avisen i 2002 efter en konflikt med sjefredaktøren Anders Gerdin om innholdet i en kronikk om prinsesse Madeleine. Fra 2009 skrev Kullenberg kronikker i Expressen.
Kullenbergs første roman Vänd på dig kom ut i 1967 og ble fulgt av andre skjønnlitterære bøker. Hun skrev også reportasjebøker, blant andre Överklassen i Sverige (1974) og ''Urp! sa överklassen'' (1995). Kullenberg var også dramatiker og skrev et dusin radio- og tv-skuespill.
I 2001 vant Kullenberg På spåret sammen med Jesper Aspegren, men de ble ikke spurt om å være med i mestersesongen av På spåret.
Hun døde 82 år gammel natt til 28. januar 2021 i Portugal som følge av covid-19.
EM i stuping 2019
EM i stuping 2019 ble arrangert i Kiev i Ukraina fra 5. til 11. august 2019.
Birger Vestermo
Birger Olaus Vestermo (født 27. februar 1930 i Salangen) er en norsk tidligere langrennsløper. Han representerte Øvre Salangen Idrettslag.
Vestermo vant Reistadløpet fra Setermoen til Bardufoss i 1958, første gang det ble arrangert.
Teateråret 1978
Teateråret 1978 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1978.
Green Project Bardiani-CSF Faizanè
Laget har gjennom historien hatt en rekke store ryttere i stallen som; Fabrizio Guidi, Alessandro Petacchi, Graeme Brown, Brett Lancaster og Emanuele Sella.
Foreningen norske jazzmusikere
Foreningen for norske jazzmusikere (1979–1997) var en norsk interesseorganisasjon, etablert av Norsk jazzsenter for å gi musikerne en representasjon og motvekt til det mer generelle Norsk jazzforbund. Foreningen fikk statsstøtte (1981), og arrangerte flere arrangement, bl.a. ved Oslo Jazzhus, bl.a. bestillingsverk av Jan Gunnar Hoff (1987) samt årlige sommerkurs i jazz ved Toneheim folkehøgskole. Til 10-årsjubileet arrangerte de et 12-timers «åpent hus» med 15 band samme sted, den 20. mai 1989.
Det delte ut prisen Årets jazzmusiker, som ble gitt til En annen pris var Åretz jazzklubb, gitt til New Orleans Workshop i 1991, Oslo Jazzhus i 1992, Bergen jazzforum i 1993 og Bø jazzklubb i 1995.
Av ledere kan nevnes Carl Morten Iversen (1979-81, 89-93), Per Husby (1983–85), Erik Balke, Jan Gunnar Hoff og til sist Kari Rolland. I 1997 ble den slått sammen med Norsk jazzforbund, i det nye Norsk jazzforum.
Homoikon
Homoikon er et uttrykk brukt om en artist, gruppe eller offentlig person som har spesielt stor oppslutning i homomiljøer, og i mange tilfeller omfavner sine homofile fans spesielt, offentlig viser støttende holdninger overfor homofile, eller aktivt kjemper for homofiles rettigheter. Homoikoner er ikke nødvendigvis homofile selv.
Uttrykket blir kritisert av mange for å hovedsakelig inkludere artister, og ikke politikere og aktivister som har gjort mye for homofiles rettigheter, og i den forbindelse også å underbygge den feilaktige antagelsen at en egenskap som seksuell orientering dikterer eller påvirker en persons estetiske og kulturelle preferanser.
Lyropteryx
Utseende
Middelsstore (vingespenn 40-50 millimeter) og kraftige sommerfugler, store til Riodinidae å være. Hos hannene er vingene svarte med lysblå-grønne lengdestreker i den ytre delen, særlig på undersiden. Ved roten av vingene er det noen skarpt røde eller rosa flekker. Hunnene er mer brunlige med hvite striper på vingene og et rødt bånd langs vingekanten.
Homoikon
Saint Sebastian
Den kristne martyren fra det 3. århundre, Saint Sebastian, er et av de første kjente homofile ikonene, på grunn av hans skildring i kunstverk som en vakker, smertefull ung mann.
Lyropteryx
Levevis
Disse sommerfuglene lever i tropisk og subtropisk skog, blant annet tropisk regnskog og tåkeskog. I alle fall én av artene har larver på planteslekten Vochysia (familien Vochysiaceae). Hannene suger til seg mineralholdig væske fra elvebredder, sand eller lignende. De tar opp mineralene fra vannet og skiller overflødig vann ut gjennom bakkroppen, dette brukes til å væte underlaget slik at sommerfuglen kan suge i seg mer mineraler, slik sirkulerer vannet mens sommerfuglen får tatt opp nødvendige mineraler. Det er bare hannene som gjør dette, hunnenes atferd er nesten helt ukjent, men de lever trolig hele sitt liv oppe i trekronesjiktet.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Kidatudemningen
Kidatudemningen er en demning med et vannkraftverk i elva Rufiji, beliggende i det østlig-sentrale Tanzania. Installert total produksjonseffekt er 200 MW, fordelt på fire francisturbiner à 50 MW hver.
Åkervindelslekta
Åkervindelslekta (Convolvulus) er ei slekt i vindelfamilien.
B. Narayan Rao
Basanthpur Narayan Rao (født 1. juli 1955 i landsbyen Basanthpur i Bidar i India, død 24. september 2020 i Manipal ) var en indisk politiker fra Kongresspartiet og representant i den lovgivende forsamling i delstaten Karnataka for valgdistriktet Basavakalyan fra 2018 til sin død. Han hadde stilt til valgene til denne forsamling to ganger uten hell før han til slutt ble innvalgt.
Åkervindelslekta
Artene er ett- eller flerårige urter med krypende, opprett, klatrende eller slyngende vekst. Noen arter er teppedannende eller opprette busker. Stengelen har enkle hår eller gaffelhår. Bladene er hele, stilkete eller sittende og helrandede eller flikete. Blomstene sitter i bladhjørnene enkeltvis eller i ulike typer av blomsterstander. Krona er trakt- eller klokkeformet. Frukten er en kapsel med ett–fire svarte eller brune frø.
B. Narayan Rao
Rao ble innlagt på et privat sykehus i Manipal den 1. september 2020, med COVID-19. Han døde av sykdommen den 24. september i en alder av 65 år.
Åkervindelslekta
Slekta omfatter mellom 150 og 250 arter og har en kosmopolitisk utbredelse. I Norge og ellers i Nord-Europa er det bare én art, åkervindel (C. arvensis), mens en rekke arter forekommer i middelhavslandene.
Åkervindelslekta har kolonisert øyene i Makaronesia to ganger. Alle de endemiske vindelartene i øygruppene er forvedet, selv om de nærmeste slektningene i middelhavsområdet er urter. Det er ti endemiske arter på Kanariøyene og én på Madeira og Desertasøyene. Convolvulus fernandesii som bare vokser på Cabo Espichel i Portugal, tilhører samme gruppe som Convolvulus canariensis og er et resultat av tilbakekolonisering fra Makaronesia. I Makaronesia vokser også fire ikke-endemiske, urteaktige arter. Alle av dem, unntatt kanskje Convolvulus siculus, er innført av mennesker.
Efe Prince Ehiorobo
Efe Prince Ehiorobo (født 12. april 1984 i Benin City) er en nigeriansk fotballspiller. Ehiorobo, som er midtbanespiller, spiller for Lärje-Angered IF i svensk Division 4.
Karriere som klubbspiller
Fra 2008-sesongen til sommeren 2011 spilte Ehiorobo for Løv-Ham Fotball. Ehiorobo kom til Løv-Ham fra Drøbak/Frogn i januar 2008 og signerte en toårskontrakt med klubben. Før han signerte for Løv-Ham var han på prøvespill i Alta.
Han har tidligere spilt for nigerianske DSC Aledja, samt svenske GAIS og Torslanda. Den opprinnelige kontrakten med Løv-Ham gikk ut etter 2009-sesongen og på grunn av at klubben ville gå vekk fra heltidsspillere ble den ikke fornyet.
Etter 2009-sesongen ble han presentert som ny spiller i svenske Åtvidabergs FF, men på grunn av de medisinske undersøkelsene viste hjertefeil ble overgangen kansellert av klubben. Andre undersøkelser, både før og etter, har imidlertid ikke vist noen feil ved hjertet til Ehiorobo.
I mars 2010 signerte Ehiorobo en ny toårskontrakt med Løv-Ham med betingelser som innebar at han jobber på enkelte samarbeidsprosjekter med blant annet Olympiatoppen. På grunn av at han måtte ha fulltidsjobb for å oppfylle vilkårene i oppholdstillatelsen, gikk han gratis fra Løv-Ham til Bryne i august 2011. Etter 2011-sesongen ble kontrakten med Bryne avsluttet.
Landslagskarriere
Ehiorobo har spilt en landslagskamp for Nigeria, da Nigeria i 2001 møtte Madagaskar i kvalifiseringen til Afrikamesterskapet i fotball.
Achaenops
Achaenops er en slekt med biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Achaenops er små (2 - 3,5 millimeter), blanke bladbiller, gjerne farget i gult eller rødlig og svart. De er korte, og butte både foran og bak. Antennene er noe kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet firkantet. Hodet er synlig ovenfra, kort og bredt.
Mange av artene er svært like hverandre og for noen kan sikker artsbestemmelse bare skje ved undersøkelse av genitaliene. Opplysninger om næringsplanten kan være til nyttige for en sikrere artsbetemmelse.
Levevis
Artene blir gjerne funnet på buskmark (fynbos), men det er usikkert hvilke planter de lever på. Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten og er særlig aktive i varme og solskinn.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Sør-Afrika, Namibia)
Chefookonvensjonen
Chefoo-konvensjonen (kinesisk: 烟台条约) var en traktat mellom Qing-Kina og Storbritannia som ble undertegnet av Thomas Wade og Li Hongzhang i Chefoo i den kinesiske provinsen Shandong den 21. august 1876. Den offisielle foranledning å løse «Margary-affæren», men de viktigere deler av traktaten hadde ingen direkte sammenheng med mordet på diplomaten Augustus Raymond Margary året før.