cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bolungarvíkurgöng
Bolungarviktunnelen (lokalt: Bolungarvíkurgöng eller Óshlíðargöng) er en veitunnel nordvest på Island. Tunnelen går fra bygda/dalen Hnífsdalur i sørøst og gjennom fjellet Arafjall til bygda/dalen Bolungarvík i nordvest. Den er 5156 meter lang og ble åpnet 25. september 2010.
I tillegg til tunnelen ble det bygget 3,7 kilometer med ny vei som har en 32 meter lang bru over elven Ósá som ligger nordvest for tunnelen og en 8 meter lang bru over elven Hnífsdalsá som ligger sørøst for tunnelen. Prosjektet har en antatt kostnad på 5000 million islandske kroner.
Robert I av Burgund
Robert I Capet eller Robert I av Frankrike (også kalt Robert le Vieux, født 1011, død 21. mars 1076) var hertug av Burgund i tiden mellom 1032 og til sin død. Robert var sønn av kong Robert II av Frankrike og var bror av Henrik I av Frankrike.
I løpet av sitt regime var han knapt mer enn en røverbaron som hadde liten eller ingen kontroll over sin vasaller, og han plyndret deres eiendommer stadig vekk, særlig de som tilhørte kirken. Han tok inntektene til bispedømmet Autun og vin fra kannikene i Dijon. Han gjorde innbrudd i klosteret Saint-Germain i Auxerre. I 1055 forviste han sin hustru, Helie av Semur, og myrdet hennes bror Joceran og hennes far Dalmace I av Semur med sine egne hender. I det samme året nektet Harduoin, biskopen av Langres, innvie kirken i Sennecy slik at den ikke «ble utsatt for hertugens vold».
Hans første sønn Hugo døde i et slag da han var ung og hans andre sønn, Henrik, døde også før ham selv (ca. 1071). Han ble etterfulgt av Henriks eldste sønn, hans sønnesønn Hugo I av Burgund, men han abdiserte kort tid etter til fordel for sin yngre bror Eudes I av Burgund.
Familie
Han giftet seg med sin første hustru Helie av Semur en gang rundt 1033, og støtte henne fra seg i 1046. Robert fikk fem barn med henne:
Med sin andre hustru, Ermengarde av Anjou, datter av Fulko III av Anjou, fikk han en datter:
Veslefrikk (plattform)
Veslefrikk-plattformene i Nordsjøen utenfor Bergen produserer olje og gass. Oljen blir sendt med rør til Stureterminalen og gassen blir sendt med rør til Tyskland. Veslefrikk har to plattformer (A og B).
Veslefrikk A er en fast stålplattform ("jacket") med boreanlegg og stigerør.
Veslefrikk B er en halvt nedsenkbar plattform der mesteparten av produksjonen foregår.
Plattformene er forbundet med en bro. Denne broa tas opp i dårlig vær. Det er også fleksible stigerør mellom plattformene der brønnstrømmen går fra A til B, og den prosesserte oljeen og gassen går tilbake fra B til A, hvor det sendes videre i rørledningen.
Inn til Veslefrikk A kommer også hydrokarboner fra Huldrafeltet, som blandes med Veslefrikks egen produksjon og sendes videre.
Veslefrikk A har lårelivbåter, mens Veslefrikk B har stuplivbåter.
San Carlo ai Catinari
San Carlo ai Catinari er en kirke i Roma. Kirken er viet til den hellige Carlo Borromeo. Hyllesten ai Catinari refererer til alle pottemakerne som holdt til i dette området på denne tiden. Kirken ble bygd i perioden 1636 til 1638, og ble grunnlagt av den milanesiske menigheten i Roma, for å hedre Carlo Borromeo, som hadde vært biskop i Milano.
Maleriet ved hovedalteret er av Pietro da Cortona, mens apsiden er dekorert av Guido Reni.
Blombacka
Blombacka er et tettsted i Karlstad kommune i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. Det ligger cirka 30 kilometer nordøst for Karlstad. I 2010 hadde tettstedet 217 innbyggere.
Norsk industriforum for romvirksomhet
Norsk industriforum for romvirksomhet (NIFRO) er et bransjeforum for norske selskaper som jobber mot romfartsindustrien. Forumet ble etablert i 1986. Forumet skal jobbe med næringsutvikling, nettverks- og kompetansebygging innenfor romrelatert virksomhet i Norge. Et annet formål er å drive lobbyvirksomhet overfor politikere for å styrke romrelaterte virksomheter.
Gong (tittel)
Gong (kinesisk: 公 pinyin: gōng) var en av de høyeste adelstitler i Kina på Zhou-dynastiets tid. Det oversettes gjerne med hertug. Det var bare lavere i rang enn tittelen wang, som tilsvarer konge.
Cannabis-saken 2008
Cannabis-saken refererer til de mange kriminalsakene der ulovlige cannabis-plantasjer ble oppdaget i Norge i 2007 og 2008. Saken ble etter hvert en av Norges største narkotikasaker noensinne.
Bakgrunn
I november 2007 snublet brannmenn under utrykning tilfeldigvis over en stor cannabisfarm i Enger i Søndre Land, Oppland. Dermed startet opprullingen av det som trolig er et stort narkotikanettverk for produksjon av cannabis.
Etterforsking
Kripos sa i en pressemelding i februar 2008 at de som etat «har et nasjonalt etterretningsansvar for narkotikasaker, og har siden slutten av januar involvert seg med etterretningsarbeid i hasjplantasjesakene. – Vi ser på hvilke knytninger som er mellom de ulike sakene, hvilke knytninger som er til utlandet og på hvilke bakmenn og nettverk som står bak, sier leder for taktisk etterforskningsavdeling i Kripos Atle Roll-Matthiesen». På et møte 5. mars skulle de foreløpige involverte politidistriktene og Kripos diskutere om etterforskningen skulle sentraliseres.
Kripos uttalte at sakene og plantasjene trolig kan forbindes videre til bakmenn i utlandet. Det er fellestrekk knyttet til både de involvertes vietnamesiske etnisitet, og den felles måten som plantasjene er bygget og drevet på. Både utstyret og metodene som ble brukt i dyrkningen, og tyvkoblingen av det elektriske anlegget på eiendommene har likhetstrekk på mange saker over hele landet.
Norsk politi uttalte at de mener at saken har koblinger til andre land, og nevner blant annet England, Nederland og Canada samt Norges naboland, Sverige og Danmark. Dansk politi deltok på et samordningsmøtet hos Kripos i Oslo 5. mars.
Sakene
Tabellen under er en oversikt over funn som knyttes til saken, men det er pr 6. april 2008 ikke sikkert at alle sakene henger sammen.
Siktelser og tiltale
Pr 5. mars 2008 er 80 personer mistenkt og siktet i saken for dyrking av den narkotiske planten, og over 40 av dem varetektsfengslet. Ni ulike politidistrikt (Follo, Gudbrandsdal, Hedmark, Oslo, Romerike, Søndre Buskerud, Vestfold, Vestoppland og Østfold) og Kripos samarbeider i saken.
3. april ble det kjent at politiet hadde mistanke til eieren av en butikkjede, de mente også at han stod bak de mange cannabisfarmene som er blitt avslørt. Vedkommende ble arrestert sammen med 4 andre personer, da politiet avdekket 500 cannabis-planter på en gård han eier i Enebakk i februar. Videre er hans telefonnummer funnet hos flere andre som er siktet i forbindelse med andre cannabis-funn andre steder. Personen nekter enhver straffeskyld.
Barnefordeling
Barnefordeling er et tema etter skilsmisse mellom et ektepar/samboerpar med barn, hvor barnet skal bosette seg fast hos begge eller den ene av partene.
Gifte foreldre har delt foreldrerett som videreføres ved eventuell skilsmisse. Begge foreldre har lik rett og ansvar for den daglige omsorgen for barn, men ved skilsmisse har det tradisjonelt vært vanligst at den ene av foreldrene overtar dette alene mens den andre får samværsrett. I dag er det i økende grad vanlig med delt omsorg, det vil si at felles barn bor fast hos begge foreldre etter samlivsbrudd. Ved uenighet mellom foreldrene bringes saken inn for retten, og det oppnevnes ofte en sakkyndig psykolog som skal utrede og gi retten råd om spørsmål omkring daglig omsorg og samværsrett.
Rekviem (Mozart)
Requiem i d-moll (KV 626) fra 1791 er Wolfgang Amadeus Mozarts siste komposisjon. Selv om bare to tredeler stammer fra Mozarts penn er det et av hans mest kjente og beundrede verk. Mozart døde mens han komponerte verket, og siden det dreide seg om et oppdragsverk, ble det fullført av to av Mozarts elever på oppdrag av Mozarts enke Constanze. Omstendighetene rundt verkets tilblivelse og kvaliteten på de påfølgende utvidelsene har gitt opphav til heftige diskusjoner over lang tid. De uvanlige omstendighetene rundt komposisjonsoppdraget og den tidsmessige nærheten mellom denne sjelemessen og Mozarts tidlige død har gitt opphav til frodige mytedannelser.
Verket har fire solistiske stemmer for sopran, alt, tenor og bass. Orkesteret består av to bassetthorn, to fagotter, to trompeter, tre tromboner (alt, tenor, bass), strykere (1. og andre 2. fiolin, bratsj, cello, kontrabass) og orgel.
Mozart fullførte egenhendig de to første satsene. I satsene tre til syv har han skrevet vokalstemmene, basslinjen og angitt rytmisk figurasjon for resten av orkesteret. Kun de åtte første taktene av korstemmen fra Lacrimosa er bevart fra Mozart, disse og resten av satsen ble instrumentert og fullført av Mozarts elev Franz Xaver Süßmayr, med et lite bidrag av Joseph von Eybler. Sats ni og ti er som tre til syv, med instrumentasjon av Süßmayr. Sats elleve til tretten er egenhendig komponert av Süßmayr. I den avsluttende satsen har Süßmayr brukt deler av første sats, og hele andre sats, kun med justeringer for forskjeller i tekst.
Oppbygning
(i versjonen Süßmayr fullførte)
I. Introitus: Requiem aeternam, Adagio, d-moll (kor, sopransolo, kor). Umiddelbart deretter:
II. Kyrie, allegro, d-moll (fuge) (kor)
III. Sequenz
IV. Offertorium
V. Sanctus, adagio, D-dur med fugen Osanna (kor)
VI. Benedictus, andante, B-dur (solistkvartett) og fugen Osanna (kor)
VIII. Communio: Lux aeterna, adagio, d-moll (sopransolo, kor) + allegro, d-moll (fuge, kor) (parodi av Mozarts Introitus [fra takt 19] og Kyrie)
Hepingmen
Hepingmen (forenklet kinesisk: 和平门, tradisjonell kinesisk: 和平門, pinyin: Hépíngmén) var en port i Beijings gamle bymur. I 1960-årene ble den revet for å gi rom for Beijings 2. ringvei.
I dag brukes Hepingmen om det trafikknutepunktet som stedet er blitt til.
El Español de la Historia
El Español de la Historia (Tidenes spanjol) var et TV-program på kanalen Antena 3 som gikk i mai 2007. Programmet var basert på BBCs 100 Greatest Britons. 3000 personer ble spurt hvem som var den største spanjol gjennom tidene.
Programmet ble ledet av Matías Prats og Susanna Griso. Vinneren ble Spanias konge, Juan Carlos I.
Programmet ble kritisert av enkelte historikere, for å hovedsakelig fokusere på personer fra nyere historie og dagens Spania. Noen nøkkelpersoner fra spansk historie ble i stor grad ignorert.
Tilsvarende program ble sendt i både Frankrike, Storbritannia og Norge.
League of Legends
League of Legends henter mye inspirasjon fra Warcraft III-modifikasjonen Defense of the Ancients (som senere ble utviklet til Dota 2). Flere av championenes ferdigheter og bakgrunn, samt grunnspillkartet («Summoner's Rift»), er inspirert av modifikasjonen. Defense of the Ancients er også brukt som inspirasjon til flere MOBA-spill.
I forhold til vanskelighetsgrad, er League of Legends ansett som en mer nybegynnervennlig versjon enn modifikasjonens oppfølger, Dota 2, siden mye av kompleksiteten er fjernet. Noen forskjeller er at man i League of Legends ikke har muligheten til å eliminere egne «minions» (for å hindre motstanderen i å motta gull og erfaringspoeng), muligheten til å endre på spillkartets layout (ved å hugge ned trær), og at man ikke mister gull («gold») når man selv blir eliminert.
Kampens gang
Det er flere konsepter i League of Legends som er likt på tvers av de fleste modusene. Her er et raskt overblikk over noen av dem.
Spillmoduser
Hovedmodusene «Normal» og «Ranked» foregår på spillkartet «Summoner's Rift», som er inspirert av kartet i spillmodifikasjonen Defense of the Ancients. Det spilles 5-mot-5, og man vinner ved å forsvare sin egen «nexus» (engelsk, basen til laget), og ødelegge motstanderlagets. I hovedmodusen er det uformelle normer om hva som kan spilles hvor, men som regel håndheves i form av «draft», en seksjon før spillets omgang hvor figurene er valgt (og fjernet fra spillet) på omgang i henhold til rolle og spiller.
En populær sekundærmodus er «ARAM», som er permanent tilgjengelig ved siden av hovedmodusene «Normal» og «Ranked». ARAM står for «all-random, all-mid», og er en modus hvor spillerne får tilfeldig tildelt en champion, og hele spillet foregår på én bane (i motsetning til tre baner med jungelområde).
Spillkart
League of Legends har primært to spillkart: «Summoner's Rift», brukt for hovedmodusene «Normal» og «Ranked»; og «Howling Abyss», som er brukt for «ARAM». Begge kartene har tårn og «nexus» (lagenes baser), og er diagonalt symmetriske, med en blå side (ned i venstre hjørne) og en rød side (oppe i høyre hjørne). Hovedmålene på de fleste moduser og kart er å ødeleggemotstandernes base.
To arenaer er brukt i League of Legends (per august 2022):
Tidligere ble også arenaen «Proving Grounds» benyttet til opplæringsformål, og kartet «Twisted Treeline» ble brukt for 3-mot-3-kamper.
Summoner's Rift
«Summoner's Rift» er navnet på spillkartet/arenaen som brukes i hovedmodusene til League of Legends, og er inspirert av kartet i spillmodifikasjonen Defense of the Ancients. Det er et kart som er skapt for 5-mot-5-kamper, og er fordelt i tre baner («lanes») med «jungles» mellom seg. Banen er diagonalt symmetrisk, og er separert med en «river» (engelsk, «elv»). Den øvre, høyre halvdelen er «red side» («rød side») og den nedre, venstre halvdelen er «blue side» («blå side»). I hvert innerste hjørne finner du lagets «nexus» (engelsk, basen til laget), som motstanderlaget må ødelegge for å vinne omgangen. Foran basestrukturen finner man også tre «inhibitors», som motstanderlaget kan ødelegge for å få sterkere «minions» i banen den står foran.
Ved startområdet til hvert lag regenererer allierte spillere helsepoeng og mana svært raskt, og gir dem tilgang til «the shop» (engelsk, «butikken»), hvor de kan kjøpe og sette sammen gjenstander for å gi dem passive og aktive egenskaper og evner. Fiender som trør i motstanderlagets startområde mottar sterk skade.
I jungelområdet og elva er det ikke-spillerstyrte fiender som figuren i rollen som «jungler» eliminerer for å skaffe seg gull, erfaringspoeng og passive egenskaper. Andre spillere kan også bruke disse områdene for å skaffe seg passive egenskaper. Om motstanderens «jungler» går inn i jungelområdet til motstanderlaget, kalles dette for en «invade» (engelsk, «å innvadere»). I jungelområdet (med tilgang fra elva) finnes også unike monstre som gjerne elimineres av hele lag: «Rift Herald», «Drake» («drage») og «Baron Nashor», som har egne tidspunkt de dukker opp på.
De tre banene «top», «mid/middle» og «bot/bottom» er tildelt rollene «top», «mid» og «ADC/bot» (sammen med «support»). I disse banene finnes det «minions», små ikke-spillerstyrte figurer som vandrer fra en base til den andre, som motstanderlaget må eliminere for å «pushe» (engelsk, «dytte», det å dytte seg fram mot motstandernes base). Banene har også tårn («towers») som fyrer på den første fiendtlige skapningen innenfor rekkevidde. Tårnene er plassert som hinder for motstanderne (for å beskytte basen), og tårnene nærmest midten må ødelegges før det neste tårnet kan ødelegges.
Howling Abyss
«Howling Abyss» er navnet på spillkartet/arenaen som bruker i modusen «ARAM». Hovedforskjellene mellom den og «Summoner's Rift» er at den kun er én bane, i motsetning til tre med jungelområde mellom banene, og at startområdet ikke helbreder spillerne. Spillerne kan heller ikke benytte «The Shop», bortsett fra når de er døde eller nettopp har kommet tilbake igjen.
Championer og champion-nivå
I League of Legends har spillerne muligheten til å spille som over 160 figurer. Disse figurene kalles for «champions» eller championer. En bruker må låse opp de forskjellige spillfigurene ved å enten samle opp nok «Blue Essence» (eller «BE», samles gjennom å spille spillet) eller ved å bruke «Riot Points» (eller «RP», erstatning for ekte penger). Nye brukere får også tilgang til et par gratis-championer som kan legges til i samlingen, og alle brukere har tilgang til championer som er i den ukens «free rotation», en roterende liste med figurer som er gratis å bruke i løpet av uka.
Championer i League of Legends tilhører ofte én eller flere posisjoner. Disse posisjonene heter «top» (engelsk, «topp»), «mid» («midten»), «ADC» (fra engelsk, Attack Damage Carry) eller «bot» («bunn»), «support» («hjelper») og «jungler» («jungelspiller»), og forklarer hvilken bane i spillet figurene er beregnet for. Flere figurer kan spilles utenfor sin posisjon.
Championer i League of Legends tilhører ofte én eller to roller. Disse rollene heter «assassin» (engelsk, «snikmorder»), «fighter» («kjemper»), «mage» («magiker»), «marksman» («skytter»), «support» («hjelper») og «tank» («beskytter»), og gjenspeiler den generelle spillopplevelsen figuren har.
Evner og egenskaper
Hver champion har et eget sett med evner og egenskaper som bruker i løpet av spillet, og utviklerne har et mål om at hver figur skal føles unik og ha en egen fortelling.
Noen av egenskapene som en champion har kan være hvor mye helse og mana figuren har, samt hvor mye dette økes per nivå. Andre verdier er, blant andre, motstand mot fysisk eller magisk skade, angrepshastighet, løpehastighet, grunnangrepsskade og helseregenerering.
En champions evner er de ferdighetene som blir brukt i løpet av en kamp for å blant annet skade, helbrede og hjelpe andre spillere. Hver figur har et grunnangrep («attack» eller «attacks») som brukes automatisk mot fiender innenfor championens rekkevidde når andre evner ikke brukes. Grunnangrep skalerer i skade basert på figurens egenskaper og «attack damage».
Hver figur har fire evner («ability» eller «abilities») som, som standard, er satt til knappene Q, W, E og R på et QWERTY-tastatur. De tre første refereres til som knappen de er lagt til, mens den siste er ofte kalt en «ultimate» (engelsk, «ultimat»). De fire evnene har som regel en nedkjølingstid («cooldown»), hvor den ultimate evnen ofte har en lengre ventetid (50–150 sekunder).
De fleste figurene har også minst én passiv evne («passive»), som ofte ikke kan aktiveres, men arbeider i bakgrunnen på ulike måter. Yuumi, for eksmpel, har en passiv egenskap som lar henne motta mana når hun klarer å angripe en motstanderspiller med et grunnangrep. Noen passive evner er også innebygd i de andre evnene (Q, W, E, R) en figur har.
I hver kamp begynner alle championene på nivå 1, uansett brukernes kontonivå. Ved å eliminere motstandere, ikke-spillerstyrte figurer og strukturer, mottar spillerne erfaringspoeng og gull for sine championer, som i gjengjeld øker nivået til sin figur. Maksnivået for championer er 18, og egenskapene til figurene øker med hvert nivå. Med hvert nye nivå, får spilleren også et poeng som kan legges inn i en av championens fire hovedevner og -egenskaper (Q, W, E og R). Championer starter med én av disse til å begynne med, men kan låse opp resten fortløpende. Championenes ultimate evne (R) låses generelt opp ved nivå 6, men det er noen unntak. Samlet gull og erfaringspoeng er per spiller, ikke for hele laget.
Championene får også tilgang til nye passive og aktive evner og egenskaper i startplassens butikk («The Shop»), der spillerne kan bruke oppsamlet gull for å kjøpe gjenstander (som ofte er satt sammen, eller bygges til flere gjenstander). Spillerne kan velge og vrake det de ønsker, men kan kun ha én hver av to typer gjenstander: «mythic item» (engelsk, «mytisk gjenstand»), en spesielt sterk og evnegivende gjenstand; og «boots» («støvler»), som gir bevegelseshastighet pluss en ekstra egenskap.
Spillerne får også valget til to ekstra evner som kan brukes i løpet av spillet. Disse er like for alle (etter å ha blitt låst opp basert på brukernivå). Disse kan, for eksempel, være «Flash», som lar en spiller hoppe en liten distanse framover; «Heal», som helbreder spilleren selv og en annen spiller, samt gir begge en løpehastighetsbonus; og «Ignite», som gjør «true damage» over tid på en motstander. Det er vanlig å ha «Flash», uansett hvilken karakter brukeren spiller.
Død
Når en figur elimineres (blir drept) i løpet av spillets gang, er det kun en liten pause før de kommer tilbake i sin base, med full helse og ressurs-mengde. Tiden det tar for at championer kommer tilbake er basert på spillvarigheten, champion-nivå og spillmodus. I «Summoner's Rift» er tiden 6–52,5 sekunder (basert på nivå), som igjen økes i løpet av spillets lengde.
«Farming»
En champion blir som regel sterkere på to måter. Den kan gå opp i nivå ved hjelp av erfaringspoeng, eller ved å anskaffe gjenstander med spesielle egenskaper ved hjelp av gull. Gull og erfaringspoeng samles ved å eliminere «minions», skapninger i jungelen, strukturer (ikke «wards») og motstandere. Det å samle opp gull og erfaringspoeng kalles for «farming». Figurene i rollene «top», «mid» og «adc/bot» samler opp gull og erfaringspoeng hovedsakelig fra «minions» som vandrer i banen deres, samt fra motstanderspillere. En «jungler» samler som regel fra jungelskapninger og motstanderspillere (ved å «ganke», det å løpe inn i en bane med mål om å eliminere en spiller).
«Minions»
Spillerne får hjelp av «minions» (engelsk, «undersåtter») som er langt svakere enn championene. Disse hjelper med å skade motstanderlagets helter og strukturer, samt motstandernes «minions». De kan også aktivere feller som er satt ut ved motstanderlagets evner.
«Minions» beveger seg i grupper på 6–7 stykker, og en ny gruppe (for hver bane) oppstår ved lagets base hvert 30. sekund. Når et lag har ødelagt motstandernes «inhibitor»-struktur, blir også nye «minions» i banen som strukturen var i sterkere i et par minutter. Jungelskapningen Baron Neshor kan også gjøre «minions» sterkere, ved at figurene som var i livet da laget dems eliminerte Baron Neshor beveger seg i nærheten av «minion»-ene sine, som gir dem en «buff».
Minikartet
I brukergrensesnittet i løpet av spillets gang kan spillerne se et minikart («minimap»). Som standard er dette plassert i nedre høyre hjørne. Minikartet viser hele spillrundens arena. Spilleren kan bruke minikartet for å få et lite bilde av hvordan det går i andre baner og steder på arenaen, bruke det til å automatisk vandre bort til et ønsket sted, og det kan brukes til å raske beskjeder («pings») til laget sitt. Minikartet viser også «minions», tårn og monstre, samt spillere, samt fiendtlige av disse om de er innenfor rekkevidde av en vennlig figur eller struktur (inkludert «wards»).
Utenfor spillets gang
Videospillet åpnes og spilles i samme program («client») som Teamfight Tactics, som bruker figurer og andre ressurser fra League of Legends, samt egne.
Brukernivå
En ny bruker i League of Legends starter på nivå 1, og kan nå et uendelig nivå. Tidligere var maksimalnivået 30, og man må være nivå 30 eller over for å ha tilgang til konkurranse-spillmodusen («Ranked»). Brukeren får også tilgang til flere evner («Summoner Abilities») opp til nivå 10, som kan hjelpe dem i spillets gang. Å ha en brukerkonto på et høyt nivå gir ikke noen spesielle goder ovenfor nivå 30.
En bruker kan ha flere kontoer, som der igjen har egne nivåer, opplåste figurer og utseendeinnhold.
Oppdateringer og «meta»
League of Legends mottar flere oppdateringer («patches») månedlig, som kan inneholde alt fra mindre bøggfiksing og nytt butikkinnhold («skins» og annet utseendemessig innhold) til nye championer og arrangementer/hendelser. De fleste oppdateringene bringer også endringer til eksisterende championers evner og egenskaper, samt gjenstandende/utstyret som kan bruker i løpet av spillets gang. Dette fører til at spillstrategiene («meta») endrer seg, noen ganger sterkt. Dette er svært observert på høyere nivåer (e-sport og i «ranked»-spill), men har også innflytelse på andre nivåer, til og med ARAM-modusen.
Fortellingen i League of Legends
I dagens (per august 2022) League of Legends er bakgrunnsfortellingen brukt til å forklare forholder og samhandlinger mellom figurene, og det slippes jevnlig ut nye fortellinger i form av tegneserier, korthistorier og annet på de offisielle nettsidene.
Hovedfortellingene finner sted i det fiktive universet Runeterra, som også er navnet på planeten historien foregår på. Runeterra har flere forskjellige nasjoner og dimensjoner hvor fortellingene foregår og hvor championene er fra, slik som Demacia, Noxus, Ixtal, Shuriman og The Shadow Isles.
Alternative fortellinger
Ved flere «skin lines» (engelsk begrep for kolleksjoner med forskjellige utseender til spillfigurer) er det ofte lagt til en alternativ fortelling. Dette kan være, blant andre, «Star Guardian» (basert på japansk mahou shoujo som Sailor Moon), «KD/A» (hvor flere av figurene har slått seg sammen til å danne musikkgrupper) og «Arcane» (basert på League of Legends-animasjonsserien Arcane).
Før september 2014
Bakgrunnsfortellingen til League of Legends har blitt «retconned» gjentatte ganger gjennom spillets liv. Spilleren var (før september 2014) sentral i historien, da spilleren i League of Legends opprinnelig var en «summoner» som tilkalte sterke skikkelser fra hele Runeterra (verdenen i League of Legends) til å kjempe i «the Fields of Justice» (da samlenavnet på forskjellige spillkart som «Summoner's Rift»). Figurene ble tilkalt for å stoppe en katastrofisk krig. Ved 2022 er hverken spilleren eller arenaen nevnt i fortellingene, men «summoner» blir fortsatt til tider brukt av eldre figurer, i promosjonelt materiale og for å referere til brukere.
Forretningsmodell
I 2019 samarbeidet League of Legends og Louis Vuitton, som førte til utseender inspirert av motehuset i videospillet, og League of Legends-inspirerte plagg fra Louis Vuitton. Championer som fikk utseender fra kolleksjonen var Qiyana og Senna.
Vallargärdet
Vallargärdet er et tettsted i Karlstad kommune i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. Det ligger cirka 13 kilometer nord for Karlstad. I 2010 hadde tettstedet 382 innbyggere.
Gartnere
Gartnere eller løvhyttefugler (Ptilonorhynchidae) er en familie av spurvefugler. Denne familien kjennetegnes av den helt særegne parringsatferden som flertallet av arter utviser; hannen lager en konstruksjon som i sin enkleste form er en liten "arena" i skogen som dekoreres med blader eller annet, via en "maistang" i form av stammen til et lite tre dekorert småkvister, mose og lav, til brungartnerens "løvhytte" som virkelig er en liten hytte av kvister med en arena foran dekorert med blomster, billers dekkvinger, sopp eller andre objekter som konstruktøren samler i skogen. Disse konstruksjonene inspiseres av hunnene som til slutt velger å pare seg med den som har laget den, etter hennes mening, beste konstruksjonen.
Familien består av 18-20 arter i 7-8 slekter. Gartnerfuglene er mellomstore til store spurvefugler; fra 22 til 40 cm (70-230 gram). De lever i hovedsak av frukt, men insekter inngår også i dietten, særlig for ungene. Noen arter inkluderer også blomster, nektar og blader i dietten.
Gartnerfuglene finnes i Australia og Ny-Guinea, med ca ti arter endemiske for Ny-Guinea, ca åtte endemiske for Australia og to arter finnes begge steder. Hovedutbredelsen er tropiske deler av Ny-Guinea og nordlige Australia, men noen finnes også i sentrale, vestlige og sørøstlige Australia. Artene finnes i ulike habitater; regnskog, eukalyptusskoger, akasieskoger og krattskog.
Atferd og økologi
Slekta Ailuroedus (kattefugler) er monogame, like av utseende, hannen bygger ingen løvhytte og begge foreldrene bidrar i arbeidet med avkommet. (Trolig unntak i slekta er tannkattefugl, A. dentirostris som av noen føres til en egen slekt: Scenopooetes Denne arten lager en enkel arena og hunnen aler opp avkommet alene). Alle andre gartnerfugler er polygame og hannen lager en form for "løvhytte". Hos disse artene er det varierende grad av kjønnsdimorfisme der hannene har sterkere farget fjærdrakt enn hunnen. Hos de polygame artene er det hunnen som lager reir, ruger egg og sørger for ungene, mens hannen bruker store deler av året på å perfeksjonere sin "løvhytte"-konstruksjon.
Gartnere har blant de lengste forventa levealdre blant spurvefugler med f.eks. åtte til ti år hos grønnkattefugl og atlasgartner, to av de best undersøkte artene
Gartnerfuglenes mest karakteristiske egenskap er altså "løvhytta" som konstrueres av hannen. Disse konstruksjonene har vidt forskjellig utseende hos de ulike artene, noe som gjør at begrepet "løvhytte" kun er dekkende for noen av artene. Formen på konstruksjonen er ganske lik innen en art, men har betydelig variasjon i detaljer som form og farge på dekorasjonsgjenstander. Hos mange av artene pyntes området rundt konstruksjonen med ulike objekter som snegleskall, billers dekkvinger, blader, blomster, fjær, steiner, sopp, bær og andre frukter. Gartnerfugler som har tilhold i nærheten av mennesker har tatt i bruk ulike menneskelagete objekter som mynter, spiker, patronhylser og glassbiter. Hannen bruker svært mye tid på konstruksjonen og kan fly lange avstander for å finne de rette gjenstandene den ønsker. Avstandene kan gjøres mye kortere om man stjeler fra naboen - noe som er vanlig.
Klassifikasjon
Gartnerfugler har tradisjonelt vært ansett for å være nært beslekta med paradisfugler, men nyere undersøkelser har plassert gartnerne nært lyrehalefuglene (uten at slektskapet er helt avklart).
Kongepokal
Kongepokalen, som egentlig heter Hans Majestet Kongens Pokal, er et norsk trofé utdelt under norske mesterskap i en rekke idretter. I tillegg til norske mesterskap, blir det også delt ut kongepokal i verdenscuprennet i kombinert i Holmenkollen. Den første kjente kongepokalen tildelt en idrett innen Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité (NIF) ble satt opp av Kong Oscar II til Husebyrennet i 1879. Pokalene bekostes av Det kongelige hoff og NIF i fellesskap.
Kongepokaler tildeles de fleste idretter som er organisert i NIF. Pokalen settes opp til den kvinne og mann som leverer det antatt beste resultat under et senior-NM. I noen idretter blir kongepokalen tildelt beste resultat/utøver uansett øvelse (f.eks. friidrett og svømming), mens i andre idretter blir kongepokalen satt opp i en enkelt øvelse. For at kongepokalen skal deles ut, må det være minst 15 utøvere som konkurrerer om den. I lagidretter må det delta minst 8 lag i NM for at kongepokal skal deles ut.
De fleste særforbund innen Norges idrettsforbund blir tildelt to kongepokaler hvert år. Noen særforbund som administrerer flere ulike idrettsgrener, får tildelt flere kongepokaler, som f.eks. Norges Kampsportforbund, Norges Klatreforbund og Norges Bueskytterforbund. Norges Skiforbund deler ut minst fem kongepokaler hvert år til norgesmestere innen alpint, langrenn, hopp, kombinert, freestyle og telemark, i tillegg til vinneren av verdenscuprennet i kombinert i Holmenkollen.
Det tildeles kongepokaler også i aktiviteter som ikke er organisert innenfor NIF, blant annet Det Norske Travselskap og Det frivillige Skyttervesen, der skytterkongen mottar pokalen. Kongepokaler tildeles også utenfor den tradisjonelle idretten, eksempelvis sjakk, folkemusikk, brassband og sporhunder.
Historikk
Under Husebyrennet i 1879 satte kongen opp et kongekrus til bestemann på ski. Dette ble vunnet av morgedølen Jon Hauge. Videre ble det også satt opp seks mindre krus, som ble delt ut i andre klasser. Kong Oscar II var selv til stede. Frem til 1905 satte han opp i alt seksti kongepokaler, hovedsakelig innen skiidrett. I 1901 ble det delt ut kongepokal i skøyteløp, og i 1902 fikk friidrett og fotball sine første kongepokaler.
I tennis ble det delt ut kongepokaler både for menn og kvinner fra 1910. Dette var første gang det ble delt ut kongepokal til en kvinne. Senere ble det delt ut kongepokaler til kvinner i kunstløp fra 1915, i svømming fra 1916, og i håndball fra 1939. Fra 1979 har de fleste særforbund delt ut to kongepokaler hvert år, til henholdsvis beste mann og beste kvinne i norgesmesterskapet. I 1979 ble for første gang det delt ut kongepokaler til begge kjønn i badminton, basketball, bordtennis, bowling, bueskyting, fekting, fotball, golf, kappgang, hundekjøring, judo, roing og sykling.
Fra 1906 satte kong Haakon VII opp kongepokaler, fra 1957 kong Olav V og fra 1991 kong Harald V.
Andre lands konger setter også opp kongepokaler for idrettsprestasjoner, blant annet Spania (Copa del Rey i fotball siden 1902), og Japan (keiserens pokal, i fotball siden 1921 og i sumo siden 1925.)
Pokalens utforming/produsenter
Kongepokalens utseende har variert i årenes løp, og flere forskjellige gullsmeder er benyttet til utførelsen, blant annet Tostrup, N.M. Thune og Hammer i Bergen. Omkring 1920 overtok A. Frisch det meste av produksjonen av kongepokalene og senere Th. Marthinsens Sølvvarefabrikk.
I Kong Haakon VIIs regjeringstid ble det laget en rekke ulike kongepokaler, men kongepokalen fikk en ny utforming etter tronskiftet i 1957, da Kong Olav V gikk over til den kongepokalen vi kjenner i dag. Det var Th. Marthinsen Sølvvarefabrikk i Tønsberg som laget den, og pokalen fikk en mer nøktern utforming enn de som ble tildelt under Kong Haakon VII. Kong Harald V beholdt samme utforming og produsent som Kong Olav etter tronskiftet i 1991.
Pokalen er 21 cm høy og veier omtrent 330 gram med. Den er tilnærmet sylinderformet med en utbredt øverst ved munningen og en litt bredere, men smal fot. Nær foten går et bånd, avgrenset av to ringer. På båndet er det skrevet «H.M. Kongens premie». Båndet og ringene er loddet på pokalen. På den blanke sylinderen er kongens monogram med krone loddet på.
Kongepokalene som deles ut via Det frivillige skyttervesen har en annen utforming enn de øvrige kongepokalene. De har stett og mer klassisk vasefasong med en vid åpning. Pokalene deles ut som liten og stor pokal, der den store deles ut til Skytterkongen / Skytterdronningen som kåres under landsskytterstevnet. Den store Kongepokalen i skyting er den eneste av kongepokalene som har lokk.
Kongepokalen som deles ut til det seirende lag i cupfinalene til NM i fotball for menn og NM i fotball for kvinner, er lik de andre pokalene. Miniatyrpokalene som deles ut til hver av spillerne er en 16 cm høy kopi der kongemonogrammet er erstattet med fotballforbundets merke.
Badstuestræde (København)
Badstuestræde er en gate i Københavns indre by. Den starter ved Strøget.
Gaten er nevnt i Roskildebispens jordebok fra 1377 og har navn etter Strandbadstuen som lå nær havnen ved gatens utløp i Kompagnistræde.
Väse
Väse er et tettsted i Karlstad kommune i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 494 innbyggere.
Knut Steen
Knut Steen (født 19. november 1924 i Oslo, død 22. september 2011 ) var en norsk skulptør, utdannet ved Statens kunstakademi under Per Palle Storm og Stinius Fredriksen. Han var bosatt i Carrara i Italia fra 1976.
Oppvekst, utdannelse og utmerkelser
Knut Steen vokste opp i bydelen Kampen i Oslo og var den eldste av fem søsken. Faren var vognmann og satte gutten tidlig i arbeid, blant annet med å kjøre søppel. Han spilte senere trompet i et jazzorkester, fikk jobb i et reklamebyrå og kom inn på Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i 1944, deretter på Statens Kunstakademi.
I januar 2008 ble Steen utnevnt til Ridder 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats som billedhogger. Steen ble i 2007 utnevnt til kommandør av Ordenen den italienske solidaritets stjerne.
Kunstnerisk virke
I alt har han mer enn tredve utsmykninger i Norge. Han er kjent for et høyt antall skulpturer, offentlige utsmykninger og utsmykninger av skip, ofte i overgangen mellom det figurative og det abstrakte. Blant hans mest kjente monumenter kan nevnes «Rudolf Nilsen» i Oslo (avduket i 1953), «Hvalfangstmonumentet» i Sandefjord (1960) , «Nike» i ved Sjømannsskolen i Tromsø (1967) , «Oppgangssaga» i Hønefoss (1979) , «Aurora» i regjeringskvartalet i Oslo (1982) , «Olav Kyrre» i Byparken i Bergen (1998) , og «Kong Olav» i Gulen (2007)''. ''
Knut Steen har utført arbeider i granitt, betong, bronse, stål og marmor, i 1970-årene også grafikk. Han etterstrebet skjønnhet og uttrykte selv en trang til å «få bronsen til å synge, marmoren til å sveve».
I 2006 var han offentlig omtalt flere ganger, fordi en 8 meter høy statue av Kong Olav som han hadde laget på oppdrag av Oslo kommune ble underkjent, blant annet fordi statuens hevede høyre arm kunne minne om en romersk hilsen. Selv fremhevet Steen at det var denne posituren kong Olav var kjent for når han hilste folket. Statuen skulle egentlig vært plassert på Olav Vs plass ved Rådhusplassen i Oslo. Steen ga først uttrykk for at han ønsket å gravlegge statuen i Italia når Oslo ikke ville ha den, men etter at en rekke norske kommuner viste interesse for statuen valgte han i stedet Skjerjehamn i Gulen kommune. Statuen ble avduket under Utkantfestivalen 4. august 2007.
I Sandefjord ble en skulpturpark med Steens arbeider åpnet på Anders Jahres tidligere eiendom 24. juni 2009. Steen står også bak Hvalfangstmonumentet i samme by. Det ble oppført av kunstneren 1955–1960. Steen er knyttet til Sandefjord ikke bare på grunn av Hvalfangstmonumentet, men også fordi han bodde der store deler av sitt liv.
Vennerød skole
Vennerød skole er en barneskole som ligger på Vennerød i Sandefjord kommune, før 2017 i Stokke kommune.
Den første skolen ble bygd i 1894. En ny skole ble bygd i 1951. Den ble påbygd i 1971, og i 1997 ble skolen igjen bygd ut og renovert.
Skolen har elever fra blant annet Vennerød og Fossnes, deriblant også fra Fossnes Flyktningemottak.
Filmåret 1964
Filmåret 1964 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1964.
Dødsfall
|| komponist ||align=center|75 ||align=center| 1889 ||
operaregissør og skuespiller ||align=center|80 ||align=center|1884 ||
Chippewa County (Wisconsin)
Chippewa County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot Rusk County i nord, Taylor County i øst, Clark County i sørøst, Eau Claire County i sør, Dunn County i vest og mot Barron County i nordvest.
Fylket har fått sitt navn etter indianerstammen Chippewa.
Hans Lindenov
Hans Hansen Lindenov til Gavnø (født 25. mars 1616 på Gavnø, døde 29. mai 1659 i København) var dansk riksråd.
Han var sønn av Hans Johansen Lindenov (død 1642) og Lisbeth Sophie Rantzau.
I 1635 ble han hoffjunker og året efter kammerjunker. Like før var han blitt forlovet med Elisabeth Augusta Christiansdatter, datter av Christian IV og Kirsten Munk. De ble gift 27. oktober 1639 på Københavns slott, og samtidig forlot han hoftjenesten og fikk Kalundborg Len.
I mai 1640 ble han medlem av riksrådet. Her sluttet han seg hverken til den ene eller andre av de rivaliserende fløyende rundt Corfitz Ulfeldt eller Hannibal Sehested, men i alle fall fra den tiden da Christian IV fengslet Kirstine Munk på Boller slott 1646 brakte de fleste av hans svigersønner i opposisjon, var det også slutt med vennskapet med kongen. Likevel fikk han ved hjelp av Hannibal Sehested tildelt en årlig pensjon av de norske inntekter i 1647.
Hans huslærer, Carl von Køhlen, klaget han inn for kongen. En annen av hans tjenere, som sto i forbindelse med læreren, og som ble pågrepet i København, ble han nektet å få utlevert.
Han var i konstant krangel med Kirstine Munk. Hun hatet ham på grunn av pengekravene han stilte henne og fordi han arbeidet for sønnen Valdemar Christians forsoning med kongen. En av hennes døtre, Hannibal Sehesteds hustru Christiane, ga ham skylden for å ha ergret moren til døde.
I 1658 byttet han Kalundborg Len med St. Knuds Kloster i Odense, men oppholdt seg under beleiringen av København i 1659 i hovedstaden, hvor han døde.
Han var far til Sophie Amalie Lindenov.
Bjørndal (Loddefjord)
Bjørndal er et boligområde i Loddefjord i Laksevåg bydel i Bergen, beliggende mellom Lyderhorn i nord, Svartaberget og Bjørndalsvatnet i øst, Bjørge i sør, og Bjørndalspollen og Mathopsvågen i vest. Området grenser til Fyllingsdalen bydel i sør (Bjørge) og øst (Kanadaskogen). Her ligger Laksevåg Brannstasjon og Bjørndalskogen skole, forøvrig mest boligbebyggelse med blokker, rekkehus og eneboliger. Hovedveien gjennom området er Bjørgeveien (populært kalt Burmaveien, da det meste av veien ble bygget som fangearbeide under andre verdenskrig).
Bjørndal omfattes av grunnkretsene Bjørndal, Bjørndalsskogen og Stordal (Bjørndalsbrotet) med til sammen 2 525 innbyggere 1. januar 2012 og et samlet areal på 4,12 km², hvorav 0,34 km² er ferskvann.
Sonora
Sonora er en av Mexicos 31 delstater, og befinner seg i landets nordvestre del. Mot nord har Sonora grense mot Arizona, USA, mot øst ligger delstaten Chihuahua, mot sør Sinaloa og mot vest Baja California. Sonora har også en lang kyst mot Californiabukta (Mar de Cortés på spansk). I utstrekning er Sonora den nest største delstaten, med en utstrekning på 179 503 km², større enn Nord-Norge, Trøndelag og Møre og Romsdal til sammen. Det bor om lag 2,7 millioner mennesker i Sonora, eller ca. 12 mennesker per kvadratkilometer. Hovedstaden heter Hermosillo og ligger i en oase midt i Sonora-ørkenen.
Geografi
Det meste av territoriet er preget av Sonoraørkenen, som også strekker seg inn i California og Arizona. I tillegg går fjellkjeden Sierra Madre Occidental i nord-sørretning gjennom staten. Et annet fjell er Cerro del Pinacate i Cabeza Prieta-fjellene, 1 390 moh. I nordvest renner elva Colorado inn fra USA og danner et lavtliggende området som er preget av intens jordbruk. Utenfor kysten ligger det flere øyer. Haiøya (Isla Tiburón) er Mexicos største øy med 1 208 km² (litt mindre enn Senja).
Økonomi
Kvegdrift og gruvedrift er tradisjonelt de viktigste næringsveiene. Imidlertid er det også en sterk vekst i antallet maquiladoras, fabrikker som lager ferdigvarer til markedene i USA og Canada.
Befolkning
Befolkningen øker sterkt i Sonora. Det er først og fremst på grunn av innvandring fra fattigere områder sør i Mexico, og innvandrerne jobber først og fremst i den nye industrien som blomstrer opp langs grensen i nord. Urfolksgrupper som seri, yaquí og mayo hører hjemme i Sonora, men de aller fleste innbyggerne er mestiser.
Fylkesvei 1954
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 298 (Hedmark).
Askeladdprisen (Norges bondelag)
Askeladdprisen fra Norges Bondelag er en pris som blir delt ut til ungdommer under 30 år med konkrete ideer til, eller som er i ferd med å etablere, ny næringsvirksomhet i bygdesamfunn. Prisen ble opprettet i forbindelse med Bondelagets 100-årsjubileum i 1996. Da gav Statens Landbruksbank 100 000 kroner til et idéutviklingsfond med navnet Askeladden. Fondet kunne maksimalt dele ut 20 000 kroner til hver prisvinner, men er seinere økt til 30 000 kroner. De første vinnerne var båtbyggeren Jørn Magne Flesjå og motorsykkelentusiasten Jo Sætre.
Stokmarknes
Stokmarknes (nordsamisk: Njárga) er en by og administrasjonssenteret i Hadsel kommune i Nordland. Tettstedet Stokmarknes har innbyggere per 1. januar, og ligger på Hadseløya. Stokmarknes fikk bystatus ved nyttår 2000. Byen er en av de to eneste byer i Vesterålen (sammen med Sortland). Noen ganger regnes også Myre, Andenes og Lødingen med.
Byen er hurtigrutas hjemsted, og ved hurtigrutekaia ligger Hurtigrutemuseet. I tilknytning til museet ligger den gamle hurtigruta MS «Finnmarken» på land og utgjør et av flere landemerker
Stedet
Fylkesvei 82 går forbi Stokmarknes mellom Melbu og Sortland. Den lille øya Børøya med boligområder og industri er knyttet til Stokmarknes med Børøybrua. Der har Nordlaks hovedkontor og oppdrettsanlegg. Vesterålen Hotel & Kongressenter (også kalt Vesterålen Kysthotell) holder også til her. Fra Børøya går fylkesveien videre over Hadselbrua til Langøya og mot Sortland.
Kommunens viktigste industriområde ligger på Børøya som henger sammen med Stokmarknes sentrum. Her arbeider om lag 500 mennesker fra 25 nasjoner. Hovednæringsvei er fiskeoppdrett og foredling av fisk. Det er også betydelig fiskeri-industri (Aker Seafoods) på Melbu, som ligger ca. 15 kilometer sør for Stokmarknes. Folketallet har økt siden 2005. I Hadsel kommune har folketallet tidvis blitt redusert, men Stokmarknes inkl. Sandnes (som har samme postnummer 8450) har økt markert ifølge tall fra Statistisk sentralbyrå våren 2007. Folketallet har ifølge SSB økt også i 2008. Denne økningen er tildels markert forskjellig fra liknende kystkommuner.
Hadsel kommune ledes politisk av ordfører Siv Dagny Aasvik (Ap) helt siden kommunevalget i 2015, da Kjell Børge Freiberg (FrP) gikk av. På Stokmarknes utgis Vesteraalens Avis, den eldste avisa i Vesterålen og Nordland. Hadsel er en av kommunene i regionen som har høyest andel innvandrere og i tillegg positiv befolkningsutvikling (Siste data 3 kvartal 2008). Sysselsettingsraten blant innvandrerbefolkningen var ifølge SSB 4. kvartal 2007 74 %. Dette er 4% høyere enn den øvrige befolkningen.
Stokmarknes lufthavn, Skagen ligger på Langøya, ca. 5 km nord for Stokmarknes. Dette er en av Norges mest brukte regionale lufthavner med om lag 100 000 passasjerer årlig.
Stokmarknes er delt inn i 5 deler, Tømmervika, Nesset (Sentrum), Søndre, Hauan (noen ganger Haugen) og Børøya. Fylkesvei 7634 går igjennom Nesset, litt av Hauan og Tømmervika. Der Tømmervika møter Bergvika, ligger det en pinsekirke. På sørsiden av veien finnes det en tursti som går fra en liten fotballbane til Bergvikvatnet og så ned til Bergvika. Her er det også en avstikker til Nilssvensktinden, som er et godt utgangspunkt for en Hadseløya-fjelltur. På Søndre har det tidligere vært dagligvarebutikk, men den har blitt lagt ned pga. lite nyttighet. Hovedsykehuset i Vesterålen ligger også på Søndre. Her finnes to idrettshaller og en stor fotballbane, samt en lysløype med tursti opp til Storheia og Ørnheia med Ørnheihytta. Herfra er det asfaltert vei ned til Melbu.
Tåbreen (Peter I Øy)
Tåbreen er en isbre på nordøstsiden av det norske bilandet Peter I Øy i Antarktis. Den er om lag 2,5 kilometer lang og munner ut i Bellingshausenhavet sør for Ranvik på von Bellingshausenkysten.
Caspar Wessel
Caspar Wessel (født 8. juni 1745 i Wesselstuen i Vestby, død 25. mars 1818 i København) var en dansk-norsk matematiker.
Caspar var av Wessel (slekt), sønn av sogneprest Jonas Wessel (1707–85) og Helene Marie Schumacher (1715–89). Mora var fra Drammen av Griffenfeldts slekt. Han var yngre bror av forfatteren Johan Herman Wessel (1742–85) og landmåler og jurist Ole Christopher Wessel (1744–94). De vokste opp i Wesselstuen i Vestby.