cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marcelo González Martín
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Lure coursing
Lure coursing (LC) er en form for hundesport, der hundene jakter på en falsk hare (lokkehare). Sporten tar utgangspunkt i ekte «coursing» på hare, men siden denne formen for (u)sport nå mer enten er forbudt (Skandinavia) eller står i fare for å bli det, er lokkeharen en bra erstatter. Hundene ser heller ikke ut til å bry seg i særlig grad om haren er ekte eller ikke.
En plastpose, fille el.l. knytes fast i enden av en lang line, som i sin tur strekkes i et mønster av mer eller mindre krappe svinger (gjennom trinser) rundt en bane av gress. Lokkeharen trekkes så rundt banen av en motor som styres av en pilot, mens hundene jakter på lokkeharen.
Sporten er i stor grad knyttet til mynderasene og deres naturlige jakt- og løpstrang, men også andre raser kan ha stor glede av denne leken. Det viktigste er at man stiller opp hunder med en forholdvis lik løpskapasitet. Det er også meget viktig at hundene er godt trente, da belastningen under løp er meget stor. Det er imidlertid svært sjelden skader i denne sporten.
Det er gjerne flere (2 er mest vanlig) hunder som «jakter» samtidig i en innbyrdes konkurranse. Dommerne bedømmer (gir poeng) til hver hund for seg, etter gitte regler og retningslinjer. Noen av kriteriene som bedømmes er (i rekkefølge) hundenes bevegelighet, fart, utholdenhet, entusiasme og jaktevne. I den offisielle delen av denne sporten konkurreres det rasevis, men tisper og hanner konkurrer sammen. Det løpes 2 omganger. Maksimal poengsum er 100, fordelt på 20 poeng på hver av kriteriene ovenfor. Godkjent prøve krever minst 50 poeng. Vinner er den som oppnår høyeste poengsum. Dersom 2 hunder har samme poengsum avgjører vinneren etter den som oppnådde flest poeng i det andre løpet.
Sporten er meget populær i utlandet. I Norge organiseres den offisielt gjennom Norsk Kennel Klub og raseklubbene, som arranger offisielle treninger, lisensløp og konkurranser.
House of European History
House of European History i Brussel åpnet i 2017 som en kulturinstitusjon og et utstillingssenter med Europas historie som tema. Museet ligger sentralt i Brussel. Museet er etablert etter initiativ fra Europaparlamentet. Hovedtema er Europas historie og europeisk integrasjon. Museet har en permanent utstilling, midlertidige utstillinger og ulike vandreutstillinger. Museets samlinger består av gjenstander og dokumenter fra Europas historie, utdanningsprogrammer, kulturbegiveheter og publikasjoner.
Lokalitet
I 1933 engasjerte Eastman stiftelsen den sveitsiske arkitekten Michel Polak til å tegne den nye bygningen; han var kjent for sin Art Deco stil og spesielt for sitt berømteRésidence Palace i Brussel. I barnas venterom er det en serie med veggmalerier av maleren Camille Barthélémy med La Fontaine’s fabler som motiv.
Acklins
Acklins er en øy og et distrikt i Bahamas.
Distriktet er øygruppen som ligger i den grunne lagunen Bight of Acklins, og hvor Acklins er den største øya. Andre øyer i denne gruppen er Crooked Island, Long Cay (tidligere 'Fortune Island') og ''Castle Island.
Øygruppen ble befolket rundt 1780 av amerikanske lojalister. De etablerte plantasjer for bomullsdyrking, og sysselsatte på det meste over tusen slaver. Etter at slaveri ble forbudt i det britiske imperiet var ikke bomullsdyrkingen lenger lønnsom. En annen historisk viktig næringsvei på øyene som ikke lenger er lønnsom er svamp-dykking.
Ivana Miličević
Ivana Miličević (født 26. april 1974 i Sarajevo i Bosnia i daværende Jugoslavia) er en bosnisk skuespillerinne av kroatisk avstamning.
Hun var datter av Damir, en entreprenør, og Tonka Miličević. Hun har to brødre Tomo Miličević og Fillip Miličević. Da hun var fem år (i 1983) emigrerte hun til USA sammen med familien og vokste opp i Detroit og i Troy i Michigan. Hun tok sin endelige eksamen i 1992 ved Troy Athens High School i Troy.
Hun hadde en rekke gjesteopptredener i TV-serier som Charmed, Seinfeld, Felicity, Nash Bridges, The Nanny, Buzzkill, Buffy, vampyrenes skrekk, Yes, Dear and Venner for livet. Hun hadde også en fast rolle i serien The Mind of the Married Man.
I 2006 fikk hun en sentral rolle i serien Love Monkey som Julia.
Hun var også med i filmene Just Like Heaven og Paycheck. Hun spilte rollen som Roxanne i Head over Heels (2001), Stacey i Love Actually (2003), Maya i Paycheck (2003), Erika Helios i Frankenstein (2004), Caroline i In Her Shoes (2005), Katrina i Just Like Heaven (2005), Mila Yugorsky i Running Scared, Valenka i Casino Royale (2006) og Madeleine i Witless Protection (2008).
Hun spiller også rollen som sovjetkommandøren Dasha Fedorovich i spillet Command & Conquer: Red Alert 3.
Hun bor i Los Angeles i California.
Uvletsjenja
Uvletsjenja (originaltittel: Увлеченья) er en russisk-ukrainsk film fra 1994, regissert av Kira Muratova.
Handling
Historien utspiller seg i en liten by ved stranden. To kvinner: Lilia og Violetta, er veldig interesserte i hesteveddeløp. Samtidig er hestesport-utøverne interessert i kvinnene. Oleg Nikolaev forsøker å lære Violetta å ri. Men en annen rytter, som også er veldig interessert i den samme kvinnen, ønsker å arrangere en duell mot Oleg.
Vladimír Roško
Vladimír Roško (født 17. september 1974) er en slovakisk skihopper. Han representerer KPSL Banská Bystrica.
Roško debuterte internasjonalt i kontinentalcupen i 1993/94-sesongen. 4. januar 1994 debuterte han i verdenscupen med 39.-plass i Innsbruck. Hans beste individuelle plassering i verdenscupen var 23.-plass i Oberstdorf 25. januar 1998, i et renn som var en del av VM i skiflyging. Hans så langt siste renn i verdenscupen var i storbakken i Lahtis 8. mars 1998. Sammenlagt den sesongen ble han nummer 78 i verdenscupen, den eneste sesongen han har tatt verdenscuppoeng.
Roško deltok i VM i skiflyging i 1994 og 1998. I Planica i 1994 ble han nummer 37 av 43 deltakere, i Oberstdorf i 1998 ble han sammenlagt nummer 26 av 45 deltakere.
Pesjavarskij vals
Handling
En amerikansk reporter og en doktor kommer til en militærbase i Pakistan, for å dokumentere forholdene for en gruppe krigsfanger som befinner seg der.
Men samtidig som reporteren og doktoren befinner seg i området, planlegger krigsfangene å gjøre opprør, og de forsøker å ta kontroll over hele militærbasen.
Johan Koren (polarforsker)
Johan Koren (født 4. oktober 1879 i Fredrikstad, død 3. mars 1919 i Vladivostok) var en norsk pioner, jeger og polarutforsker.
Koren mistet begge foreldrene sine da han var 11 år. Som 17-åring mønstret han på ekspedisjonsskipet «Belgica», som i perioden 1897–99 gjennomførte den første vitenskapelige ekspedisjonen til Antarktis. I tillegg til sine plikter som matros, fungerte han også som assistent for den rumenske zoologen Emil Racoviță.
Etter Belgica-ekspedisjonen arbeidet Koren først som zoologisk tegner ved Zoologisk museum i Oslo. I 1900 reiste han sammen med vennen og ornitologen Hans Th. Schaaning til Pasvik og sanket inn fugler og egg for salg til museer. Vinteren 1902–03 overvintert de på Novaja Semlja på oppdrag av Kristian Birkelands nordlysekspedisjon.
I 1906 fikk Koren hyre på en selfangstekspedisjon til Antarktis i regi av Henrik Johan Bull. Fartøyet forliste imidlertid ved Crozetøyene, og ved en tilfeldighet ble de berget etter tre måneder på den avsidesliggende øya.
Senere gjennomførte han flere turer til Alaska og Sibir, der han samlet inn et omfattende vitenskapelige prøver. I 1914 utrustet han en ekspedisjon til Kolyma, The Koren Arctic Expedition, men han valgte å trekke seg på grunn av økonomiske problemer og uenighet blant ekspedisjons medlemmer. Han bosatte seg deretter i Nizjne Kolymsk og fortsatte der sitt virke.
Høsten 1917, midt under den russiske revolusjonen, ble han ansatt i et firma i Vladivostok og organiserte matforsyninger til det nordøstlige Sibir. På en reise ble han smittet av spanskesyken og døde på det amerikanske Røde Kors-hospitalet i Vladivostok. Under den russiske revolusjon ble han høsten 1917 ansatt i firmaet Youroveta i Vladivostok. Der gjorde han en stor humanitær innsats i
Timur Bekmambetov
Timur Nuruakhitovitsj Bekmambetov (født 1961) er en russisk regissør.
Per Arneberg
Per Arneberg (født 4. januar 1901 i Tønsberg, død 9. oktober 1981) var en norsk lyriker, forfatter og oversetter.
Han utgav Dagen og natten (1939), Oslostreif (1949) og Oktobernetter (1971). Han redigerte også lyrikksamlingen ''Norsk lyrikk. Mellomkrigstiden'' (1966). Arneberg ble tildelt Riksmålsforbundets litteraturpris i 1971.
Dag Michalsen
Dag Michalsen (født 10. mai 1957) er professor ved Institutt for offentlig rett ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo, samt professor II ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Tromsø - Norges arktiske universitet. Michalsens hovedområder er rettshistorie og rettskildelære.
Michalsen tok i 2016 over etter Hans Petter Graver som dekan ved Det juridiske fakultetet, Universitetet i Oslo.
Tit Štante
Tit Štante (født 11. oktober 1998) er en slovensk snøbrettkjører, som tok bronsemedalje i halfpipe under Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer og to år senere ble tatt ut til å representere Slovenia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han utslått i kvalifiseringen i halfpipe.
Axinotoma
Axinotoma er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore (8,5-12 millimeter), avlange, blankt svarte løpebiller, antenner og bein lysere. Kroppsformen er nokså jevnbred.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
The Homebreaker
The Homebreaker er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Victor Schertzinger.
Christian Semb Magnus
Christian Semb Magnus (født 3. juli 1841 i Kristiania, død 30. november 1923 samme sted) var en norsk forretningsmann, som særlig huskes for å ha gitt navn til Magnus-gården (Karl Johans gate 33) i Oslo, der han dreiv forretning.
The Home Town Girl
The Home Town Girl er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Robert G. Vignola.
Christian Semb Magnus
Magnus var fra 1855 ansatt hos Peter Dührendahl & Co, en kjent vin- og skipshandel i Tollbugata 17. I 1869 etablerte han egen delikatesseforretning på Karl Johan. I 1873 overtok han hjørnegården nr. 33, der han også bodde sammen med kona Hermine Adelaide Hansteen (1851–1901) og etter hvert tre barn. På slutten av århundret blei bygninga revet, og Magnus fikk reist dagens gård.
The Home Town Girl
Handling
En ung bank-funksjonær ønsker å gifte seg med henne, men Nell Fanshawe bestemmer seg for at John Stanley er mer riktig for henne. Fordi John imidlertid ikke har nok penger til å gifte seg, oppfordrer Nell ham til å reise til New York - hvor han snart begynner å selge antikviteter på vegne av Jellaby og Company.
Christian Semb Magnus
Magnus' delikatesseforretning var den første butikken i dette kvartalet. Den blei ansett som ei av byens finere forretninger, og den var av de første som fikk innlagt elektrisk strøm, noe som bidrog til utviklinga av Karl Johan som promenadestrøk. Butikken blei seinere overtatt av Oluf Lorentzen.
Magnus var engasjert i byens forretningsliv med ei rekke styreverv, og han hadde også et sosialt engasjement, som viste seg ved at han var styremedlem i blant annet Pipervikens asyl og Kristiania barnehjem.
The Home Town Girl
Handling
Men Steve Ratling, en hevngjerrig selger som nylig hadde fått sparken, overbeviser John om å bruke de 300 dollarene han tjente - på et stort salg - på gambling, men John ender opp med å tape alle pengene sine. Når Nell oppdager hva som har skjedd reiser hun straks til New York, og begynner å lete etter John over hele byen.
Skuespillere
Edythe Chapman som Mrs. Fanshawe
Yle
Yle (finsk: Yleisradio Oy) er Finlands statlige allmennkringkaster for fjernsyn, radio og nye medier. Selskapet ble stiftet i 1926 og het opprinnelig Oy Suomen yleisradio-Finlands rundradio Ab. Yle driver fire riksdekkende tv-kanaler og seks riksdekkende radiokanaler. Yles hovedkontor ligger i Helsingfors i Finland.
Om selskapet
Finland har to offisielle språk, finsk og svensk (6 prosent). Den svenskspråklige delen av virksomheten er lagt til enheten Svenska Yle, som driver radiokanalene Yle Radio Vega og Yle X3M (Extrem). I tillegg har Svenska Yle tv-divisjonen Yle Fem som sender på kanalen Yle Teema & Fem.
Yle er et offentlig selskap som eies av den finske staten. Kringkasteren driftes gjennom en egen lov og overvåkes av et kringkastingsråd som pekes ut av den finske riksdagen.
Siden 2013 har Yle blitt finansiert av en egen medieavgift som betales av finske statsborgere og selskaper i landet. Enkeltpersoner betaler 0,68 prosent av sine årlige inntekter, mens selskaper betaler 0,35 prosent. For enkeltpersoner er den årlige avgiften likevel maksimalt på 143 euro, og mindreårige og personer med lav inntekt er fritatt fra avgiften. I 2018 fikk Yle inn 530 millioner euro gjennom avgiften. Inntektene forvaltes i et eget fond, uavhengig av statsbudsjettet.
Kanaler
Yle driver fire tv-kanaler og seks riksdekkende radiokanaler. I tillegg har Yle flere nisjekanaler og regionale kanaler på radio:
Riksdekkende kanaler
Yle har seks landsdekkende radiokanaler:
Straszny dwór
Straszny dwór («Den hjemsøkte herregård») er en polsk opera i fire akter komponert av Stanisław Moniuszko, med libretto av Jan Chęciński.
Operaen ble uroppført den 28. september 1853 i Teatr Wielki i Warszawa, til stor suksess blant publikum og kritikere, og er i dag en av de mest populære polske operaer. Straszny dwór er Moniuszkos mest modne verk, og et eksempel på 1800-tallets polske operavirksomhet.
Den er en typisk gammelpolsk musikkomedie, med egen karakter, sentiment, poesi og humor. Dens hovedvalører er partiturens melodiske harmoni, den farverike ornamenteringen og Moniuszkos individuelle dramaturgistil. Dens uroppførelse oppfattet som en patriotisk ytring etter januaroppstandens fall i det delte Polen, til tross for sin klart humoristiske handling.
Handling
Handlingen utspiller seg på andre halvdel av 1700-tallet. I andre, tredje og fjerde akt er handlingen satt til Mieczniks herregård, mens første akts første og andre scene er satt henholdsvis til en soldatleir og Zbigniews og Stefans herregård.
Første akt
En gruppe soldater er kommet tilbake fra krigen og har slått leir ved et vertshus. Alle har det travelt med å komme seg hjem, og de to brødrene Zbigniew og Stefan sier farvel til sine kamerater. I herregården til de to brødrene er alt klargjort for deres ankomst, og de kommer omsider tilbake med sin trofaste tjener Maciej. Denne sorgløse stemningen blir imidlertid avbrutt når deres tante Cześnikowa kommer på besøk, med ønsket om å gifte dem raskest mulig bort – etter eget valg. Hun har lovet sin venninne, en mor til to voksne døtre, å gjøre Zbigniew og Stefan til hennes svigersønner. De to brødrene har imidlertid andre planer, og har ikke tenkt seg noe annet sted enn til Mieczniks herregård, hvor faren deres hadde deponert en viss sum penger. Cześnikowa blir urolig, vel vitende om at Miecznik har to voksne, vakre døtre. For å ta reiselysten fra de to brødrene, forteller hun dem at herregården er hjemsøkt. Dette gjør imidlertid ikke større inntrykk på de to, som beslutter å dra til gården.
Andre akt
Nyttår nærmer seg, og Mieczniks herregård venter besøk av mange gjester som skal ankomme samme kveld. Mieczniks to døtre, omgitt av husets tjenestepiker, broderer, synger og underholder seg med voksspådommer – om hvem de skal gifte seg med til neste år. Når voksen endelig er smeltet, tømmes den ut i vann, og det viser seg at de to pikene skal få seg riddere og landeiere til menn. Alt dette skjer til stor bedrøvelse for Damazy, som drømmer om en av pikenes hånd og medgift. De to søstrene er stolte av spådommene, og Miecznik forteller at han ser sine fremtidige svigersønner. Snart kommer Cześnikowa til herregården, og for å forhindre et eventuelt ekteskap mellom Mieczniks døtre og sine svigersønner, fremstiller hun dem som noen pysete reddharer. Etter å ha fått vite dette beslutter de to søstrene å spille brødrene et puss.
Tredje akt
Maciej og de to brødrene skal overnatte på herregården til Miecznik i hvert sitt rom. Nøkkelholderen Skołuba fører så Maciej inn i et stort, forlatt og dystert værelse. Sammensvergelsen er organisert av Damazy, som ønsker å gjøre narr av de angivelige reddharene og latterliggjøre dem i Miecznik-døtrenes øyne. Skołuba advarer derfor den allerede skremte tjeneren om vegguret som spiller av seg selv, og om de opphengte maleriene som går sine egne nattrunder… Når Skołuba går ut av rommet, begynner klokken virkelig å spille av seg selv, og maleriene av husets oldemødre synes å bli levende. Men det er bare Jadwiga og Hanna som har skjult seg bak portrettene. Den lamslåtte Maciej forsøker å flykte, men i døren møter han Stefan og Zbigniew, som ikke lar seg overbevise av Maciejs forklaringer. Zbigniew og Maciej forlater så rommet, og Stefan blir igjen alene. Han minnes sin barndom og sin avdøde mor, men av en eller annen grunn klarer verken han eller Stefan å sovne. Da de to møtes i mørket, er alt klart – de er begge forelsket – Zbigniew i Jadwiga og Stefan i Hanna. Da merkelige ting begynner å skje med vegguret og maleriene, løper de ut av rommet – ikke av frykt – men for å finne ut av hvem som står bak disse pussene. Etter at de har gått stikker Damazy så hodet bak fra uret. Altså har både han og Mieczniks to døtre uavhengig av hverandre besluttet å spille Stefan og Zbigniew et puss. Men Damazy blir grepet av Maciej, som er blitt igjen i rommet. Når de to brødrene kommer tilbake, prøver han å lure seg unna hele mystifikasjonen, og insinuerer samtidig at det hviler en forbannelse over gården – at den er blitt oppført for penger fra skamfulle handlinger. Disse ondsinnede ordene opprører de to unge ridderne, som så beslutter å forlate herregården.
Fjerde akt
Stefan og Zbigniew sier farvel til Hanna og Jadwiga, uten å oppgi grunnen til sin plutselige avreise. Det er først Miecznik, takket være Maciej, som får sannhetene ut av de to. Miecznik kan imidlertid ikke bekrefte Damazys insinuasjoner, slik det kommer frem av Maciejs forklaring, og de to brødrene blir igjen, nå som gjestene allikevel har ankommet gården. Blant gjestene er også Damazy, som etter Mieczniks krav forklarer intrigene sine. Miecznik, vel vitende om brødrenes løfte om å forbli ugift, er slettes ikke overbevist over at de skulle være Damazys rivaler i kampen om sine døtrers hånd. Men idet Damazy prøver å fri til en av pikene, blir han stanset av Stefan og Zbigniew, som hver frir til sin utvalgte. Først nå forteller Miecznik historien bak ”den hjemsøkte herregård”. Det viser seg at hans oldefar hadde ni døtre, den ene vakrere enn den andre, som i riktig alder hver fant seg en mann. Dette gjorde at misunnelige mødre og tanter fra de omkringliggende gårdene kalte gården for ”hjemsøkt”. Etter å ha fullendt fortellingen velsigner han de to parene, og kavalerløftet er det nok ikke blitt noe ut av…
Luleå lufthavn
Luleå-Kallax Flygplats ligger ca. 10 km sørøst for Luleå, Sverige. Luleå flygplats er nordsveriges (Norrlands) største flyplass og den 5. største i Sverige. Flyplassen betjente 995 300 passasjerer i 2008, de fleste til og fra Stockholm.
Ruter og selskaper
Det er også en del charterflyvninger til middelhavsland, til Kanariøyene, og til Thailand.
Lars Telle
Lars Elias Telle (født 28. februar 1906 i Telavåg, død 14. oktober 1943 i Trandumskogen ) var en norsk motstandsmann som var sentral i krigshandlingene i Telavåg under andre verdenskrig.
Lars Telle var sønn av Martha og Laurits Telle, og familien organiserte den illegale Englandsfarten fra Telavåg. 26. april 1942 ble huset deres kringsatt av en gruppe tyske soldater, hvorpå to offiserer ble drept i en skuddveksling med de to norske agentene Emil Hvaal og Arne Værum. Far og sønn Telle ble arrestert og plassert på Grini. Lars Telle ble dømt til døden og henrettet 19. oktober 1943 i Trandumskogen sammen med Hvaal.
Aasa Gjestvang
Aasa Gjestvang (født 25. januar 1971) fra Stange i Hedmark er fylkespolitiker for Senterpartiet.
Fra oktober 2007 er hun medlem av Hedmarks fylkesråd, hvor hun har ansvar for videregående opplæring, kompetanse og personal. Etter Siv Tørudbakkens avgang som fylkesrådsleder 8. desember 2010, valgte fylkestinget et nytt fylkesråd under ledelse av Svein Borkhus. Gjestvang ble på nytt valgt som medlem i fylkesrådet, fortsatt med videregående opplæring og tannhelse som hovedansvarsområder.
Da Njål Føsker ble valgt til ny fylkesrådsleder etter valget i 2011, fortsatte Gjestvang som Senterpartiets representant i fylkesrådet, og hun ble også gjenvalgt da Føsker gikk av i mai 2012 og fylkestinget valgte nytt fylkesråd under Per-Gunnar Sveens ledelse. Gjestvang ble på nytt gjenvalgt som medlem av fylkesrådet under Per Gunnar Sveens ledelse etter valget i 2015.
Dykkerfamilien
Dykkerfamilien (Podicipedidae) er eneste familie i ordenen lappedykkere (Podicipediformes), hvis nærmeste nålevende slektninger er flamingoene (Phoenicopteriformes). Familien består av 19 eller 20 nålevende arter fordelt i seks slekter, pluss tre arter som er antatt utdødd etter 1975. Det norske navnet på ordenen refererer til svømmelappene som vokser langs tærne på disse fuglene, i motsetning til svømmehud mellom tærne. Et særlig karaktertrekk hos artene er de bakmonterte nedre lemmene, som gjør det vanskelig for fuglene å bevege seg på land. Tre arter hekker i Norge; dvergdykker, toppdykker og horndykker.
Etymologi
Det vitenskapelige navnet på gruppen følger av slektsnavnet Podiceps, som er satt sammen av uttrykkene podicis (ventilåpning/anus) og pedis (fot/føtter). Dette har sammenheng med at de bakre/nedre ekstremitetene hos fuglene i dykkerfamilien er anlagt svært langt bak på kroppen, noe som opprinnelig gav opphav til det tidligere navnet arsefoot, eller fugler med føttene i baken (rævfot/rompefot).
Taksonomi
Det er uklart om slekten Podiceps omhandler ni eller ti arter, fordi det ikke er endelig avklart om sølvdykker (P. occipitalis) skal splittes i to eller bestå med sine to underarter som til nå. Arten består imidlertid som to klader med hver sin distinkte underart i to geografisk klart avgrensede utbredelser i Sør-Amerika. Om arten splittes vil nordlig sølvdykker (også kalt inkadykker og utbredt i Andes) få det vitenskapelige navnet P. juninensis, mens sørlig sølvdykker (utbredt i Patagonia og på Falklandsøyene) beholder det opprinnelig navnet.
Biologi
Dykkerfamilien består av små til mellomstore (23–74 cm) arter med strømlinjeformede kropper, tilpasset et liv i vannet. Føttene er anlagt langt bak på kroppen, noe som gjør det svært vanskelig for dem å bevege seg på land. Hannene blir typisk litt større enn hunnene. Langs med tærne har artene svømmelapper, i motsetning til arter med svømmehud. Artene har karakteristiske svømmelapper mellom tærne, rett nebb, og en sterkt redusert stjert.
Lappedykkerne har en tilnærmet kosmopolitisk utbredelse, med unntak for Antarktis. Størst mangfold finner man i den nye verden. Artene er dykkende og opptrer mest i ferskvann, men kan vinterstid også opptre i sjøvann, og er mest vanlige i den tempererte sonen. De jakter på føde gjennom å svømme hurtig under vann og fange byttet med nebbet, som regel fisk eller insekter.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020). Norske navn i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser.
Fylogeni
Kladogrammet er i henhold til Jarvis, E.D. et al. (2014) og viser dykkerfuglenes posisjon i forhold til sine nærmeste slektninger. Flamingofuglene er dykkerfuglenes søstergruppe.
Kladogrammet under er henhold til Fjeldså (2004) og viser forholdet mellom slektene i dykkerfamilien. Dette regnes imidlertid ikke som avklart.
Sund Sportsklubb
Sund Sportsklubb (stiftet 16. april 1965 som Fotballklubben Hald) er en idrettslag fra Skogsvåg i Øygarden i Vestland fylke. Sportsklubben driver med fotball, futsal og håndball.
Historikk
Klubben ble stiftet som Fotballklubben Hald 16. april 1965, men slo seg sammen med Sund Idrettslag 1. januar 2012 og dannet Sund Sportsklubb. Hald drev aktivitetene fotball og futsal, mens Sund hadde håndball. Klubbens mål etter sammenslåingen var å utvide treningstilbudet til å omfatte flere idrettsgrener.
Håndball spilles i Sundhallen. Fotball spilles på Hald Stadion, som er et komplett fotballanlegg, med gressbane anlagt i 1982, flomlysbelagt kunstgressbane fra 2002 og klubbhus fra 1984.
Hedvig
Hedvig er et kvinnenavn dannet som en moderne form av gammelhøytyske Haduwig, som har opprinnelse i gammelhøytyske hadu, «slag, kamp», og wig, «slag». Jadwiga er en polsk form av navnet og Helvi er en finsk form og Hedvika er en tsjekkisk og slovensk form. Hadhui er en eldre tysk form, og Hedevi og Hedewig er eldre svenske former.
Sund Sportsklubb
Fotball
A-laget i fotball for menn har spilt i 4. divisjon siden 2015-sesongen, etter å ha spilt i 5. divisjon i 2013 og 2014.
Hedvig
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Eksterne lenker
Sihirli Yaratıklar (Harry Potter)
Golofa horizontalis
Golofa horizontalis er en bille som hører til gruppen hornbiller (Dynastinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Levevis
Disse billene er stort sett nattaktive, og i alle fall noen av artene kommer til lys. De har også blitt observert om dagen, spisende på bambus. Forøvrig vet man ganske lite om biologien til denne slekten, til tross for at slekten er vidt utbredt og artene ganske oppsiktsvekkende. De voksne billene kommer gjerne til lys.
Utbredelse
Arten er beskrevet fra Paraguay.
Lilla vackra Anna
«Lilla vackra Anna» er en skillingsvise som ble skrevet av presten Bengt Henrik Alstermark (1800–40) i 1824. Alstermark var fra Värmland, og han skrev visstnok visa til Christina von Bähr, som han var dypt ulykkelig forelsket i, da han var 24 år gammel. Det sies at Christina ble meget sint da hun fikk høre visa som var skrevet til henne.
Visa er også kjent under tittelen «Värmlandsvisa».
Alf Prøysen gjorde den på nytt kjent i Norge og Sverige på 1950-tallet da han spilte den inn på 78-plate, og den ble en gjenganger Ønskekonserten. Utover det har en rekke artister sunget den, og den er i dag en av Nordens mest kjente skillingsviser.
Norsk tekst
jeg er øm og kjærlig, trofast snill og ærlig, liker godt å være gjev og gild. Formet sne i handen, bygde hus i sanden, akk hvor lett og lystig livet var. Du gikk vall i skogen og jeg sto bak plogen, kun i drømme var du her iblant. møttes vi ved flammen, lo og rødmet sammen, aldri noen større glede fanns. aldri er det roligt aldri rett fortroligt, om jeg ikke Anna treffe får. ofte ja jeg drømmer at den trogne ømme Anna blir min brud før enn jeg dør. blott at han kan plage sette oss i lage som på en gang roar og förstör. Liksom blad i strømmen, som et glimt i drømmen haster mange mot et bedre sted. jeg vil for deg stride, så fast ved min side,så skal alt bli lyst på livets vei. ville skaparen ställa oss göra sälla gledjen i en trogen makas val. lære barna kjære, Gud og Kongen ære, det skal bli så trivelig kan du tro. myk og hvit om armen, rund og full i barmen, det skal bli noen ting å titte på. Vi blir atter unge, og vil atter sjunge: «Kjærlighet er livets beste venn.»
Såstein
Såstein er to mindre øyer i Langesundsbukta i Bamble kommune, på utsiden av Elviklandet, øst for Såsteinsundet og sør for Rognsfjorden og Åbyfjorden.
På 1700-tallet var Såstein (Saastein) bebodd av en familie.
De to øyene Store Såstein og Lille Såstein, adskilt av et meget smalt sund, utgjør med tilhørende holmer og skjær 306,2 dekar. Den sørlige delen av Store Såstein er et område på 205,6 dekar skjærgårdspark som er regulert for allmennheten. Denne delen er preget av fjellknauser, kløfter og furuskog. Den resterende delen av det nordre området er et hytteområde.
Et areal på rundt 75 dekar på Lille Såstein er i 1980 gitt til staten av familien Ragnvald Jacobsen for at det skulle opprettes et sjøfuglreservat.
Såstein har mange gode ankrings plasser som er i bruk for offentligheten hele året av kystgående fartøy.
Sommeren 2009 gikk lasteskipet «Full City» på grunn ved øya og utløste et større oljeutslipp. Man kan finne små oljerester fra forliset den dag idag.
Nelly Sachs Pris
Nelly Sachs Pris er en tysk litteraturpris som annet hvert år deles ut av byen Dortmund. Prisen er oppkalt etter forfatteren Nelly Sachs og består av en pengegsum på 15 000 euro.
Eksterne lenker
Dortmund.de
The Homesteader
The Homesteader er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Oscar Micheaux og Jerry Mills.
Kari Kjellsby Grov
Kari Kjellsby Grov (tidligere Kari Kjellsby; født 14. august 1933) er en norsk tidligere svømmer som representerte SK Speed.
Hun vant 16 NM-gull og 27 NM-medaljer i perioden 1949–1959. Hun vant kongepokalen i 1959.
Kari Kjellsby Grov er søster av Gerd Kjellsby og Inger Kjellsby.
Ischnia
Ischnia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved.
Utbredelse
Slekten er bare kjent fra Kamerun.
Klaus-Dieter Kurrat
Klaus-Dieter Kurrat (født 16. januar 1955) er en tysk friidrettsutøver.
Han representerte Øst-Tyskland under Sommer-OL 1976, hvor han tok sølv på 4 × 100 meter stafett.
Oleksandr Lazarovytsj
Oleksandr Petrovytsj Lazarovytsj (ukrainsk: Олександр Петрович Лазарович; født 30. august 1984 i Vorokhta) er en ukrainsk skihopper.
Rene Rinnekangas
Rene Rinnekangas (født 25. september 1999) er en finsk snøbrettkjører, som tok bronsemedalje i slopestyle i Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer og to år senere ble tatt ut til å representere Finland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang.
Oleksandr Lazarovytsj
Han debuterte i verdenscupen i skihopping 1. desember 2007, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 28.-plass i stor bakke fra 2009.
Lazarovytsj representerte Ukraina under Vinter-OL 2010.
Berry Islands
Berry Islands er ei øygruppe og et distrikt i Bahamas
Wimbledon-turneringen 1991
Wimbledon-turneringen 1991
Magasinet BUNAD
Magasinet BUNAD var et norsk fagblad om bunader og folkedrakter. I den perioden det ble utgitt (2004–2020) var det det eneste spesialmagasinet innenfor dette feltet i Norden. Det ble lansert i 2004, i samarbeid med medlemmer i Norsk Folkedraktforum. Ansvarlig redaktør og Art Director 2004–d.d.: grafiker og fagbokforfatter Heidi Fossnes. Fagredaktør: tidligere leder for Norsk Folkedraktforum Frithjof Rudstaden. I 2004–2007 utkom to nummer pr. år. I 2008–2012 utkom fire nummer pr. år. Fra 2013 utgis igjen to nummer pr. år.
Målet med Magasinet BUNAD er å belyse arbeidet med forskning og produksjon av bunader over hele landet, med spesiell vekt på rekonstruksjon av drakter. Magasinet er gjennomillustrert. Hvert nummer gir en bred presentasjon av en bunad fra et distrikt.
BUNAD presenterer også utenlandske drakter og drakttradisjoner, og har omfattende artikler om håndverksområder som naturlig hører til innenfor bunadproduksjon.
Hefte nummer 2, 2020 var det 47. og siste heftet som ble utgitt av magasinet i trykt utgave. Etter den tid er det mulig å få tilgang til fagartiklene via det offisielle nettstedet bunad-magasinet.no.
Fiedler & Lundgren
Fiedler & Lundgren er et svensk tobakksselskap som produserer og markedsfører snus.
Produktene til Fiedler & Lundgren selges selges stort sett i Norge og Sverige. Den norske importen av produktene drives av British American Tobacco Norway AS.
Hovedkontoret og fabrikken ligger i Malmö, Sverige. Selskapet har rundt 90 ansatte (2009).
Historie
Historien bak bedriften har sin begynnelse i 1783. Dette året søkte Samuel Fiedler om å få produsere snus, noe som ble innvilget. Etter hans død tok den nest eldste sønnen, Magnus Fiedler over bedriften og snusproduksjonen. Bedriften begynte etter hvert å produsere store mengder snus. I 1809 ble det produsert 3 tonn.
Den virkelige grunnleggelsen av bedriften skjedde ikke før i 1835 i Göteborg. Fiedler & Lundgren var en viktig del av den svenske snusproduksjonen og hadde mange kjente merker. I og med tobakksmonopolet som trådte i kraft i 1915 i Sverige, flyttet Fiedler & Lundgren virksomheten til Danmark.
89 år senere, i 2004, flyttet Fiedler & Lundgren tilbake til Sverige med et mål om bli Sveriges nest største snusprodusent, fornye markedet og lansere innovative produkter med høyeste kvalitet. Fiedler & Lundgren eies i dag av Skandinavisk Tobakskompagni.
Viktige årstall
Fiedler & Lundgren har hatt en gunstig utvikling og selskapet har blant annet blitt den nest største snusprodusenten i Sverige.
Christian Haugen (politiker)
Christian Haugen (født 1952 i Nes i Hedmark) er en norsk fylkespolitiker for Sosialistisk Venstreparti.
Fra oktober 2007 til november 2011 var han medlem av Hedmarks fylkesråd med ansvar for næring, kultur, planlegging og internasjonale oppgaver.
Fra november 2011 til oktober 2015 var han medlem av Fylkestinget i Hedmark, og gruppeleder for SV.
Imre Kertész
Imre Kertész (født 9. november 1929 i Budapest, død 31. mars 2016 samme sted ) var en ungarsk forfatter og oversetter av tysk litteratur. Han vant Nobelprisen i litteratur i 2002.
Bakgrunn
Kertész ble som jøde deportert fra Ungarn til Auschwitz i juli 1944, men en dag senere til konsentrasjonsleiren Buchenwald. Den 11. april 1945 ble han befridd og kunne vende hjem til Budapest. Der arbeidet han som journalist og skribent.
Forfatter
Hans mest kjente bok, Sorstalanság (1975), handler om 15-åringen György Köves' opplevelser i flere konsentrasjonsleirer. Boken har blitt tolket av noen som selvbiografisk, selv om Kertész bestrider dette. Kertész' litteratur fikk lite gjennomslag i Ungarn. Han flyttet til Tyskland, der han begynte å oversette tysk litteratur til ungarsk. Han har bl.a. oversatt Friedrich Nietzsche, Friedrich Dürrenmatt, Arthur Schnitzler, Tankred Dorst og Ludwig Wittgenstein. Etter tre utgivelser i 1970-årene utgav ikke Kertész flere egne romaner før mot slutten av 1980-årene.
I 2002 ble han tildelt Nobelprisen i litteratur for «ett författarskap som hävdar den enskildes bräckliga erfarenhet mot historiens barbariska godtycke». Kertész ble i 2000 utnevnt til den tyske ordenen Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste.
Kertész bodde fra 2000 i Berlin, og ytret seg ofte kritisk om forholdene i fødelandet Ungarn, selv om han fortsatt skrev på ungarsk. Hans mest kjente bok, Sorstalanság (1975), har også blitt filmatisert. Filmen Uten skjebne har blitt kjent for en litt annerledes måte å fremstille holocaust på, nemlig gjennom øynene til en ung 14-åring.
Den Danske Mercurius
Den Danske Mercurius var en av de første danske avisene. Den ble utgitt av Anders Bording etter kongelig befaling fra 1666, og utkom én gang om måneden. Både innen- og utenriksnyheter ble fortalt i aleksandrinervers ledsaget av små poetiske resonnementer. Nyhetene fra selve Danmark handlet mest om hoffet, men Bording skildret også andre ting, som fremmede diplomaters ankomst, utnevnelser, meteorologiske fenomener, branner og lignende.
Navnet Mercurius hadde avisen etter gudenes sendebud Merkur; det var allerede benyttet til flere utenlandske aviser (for eksempel «Mercure françois» fra 1605). I formen var imidlertid avisen en etterligning av Jean Lorets «Muse historique» på rim, skrevet for mademoiselle de Longueville fra 1650.
Anders Bording døde i 1677, men avisen fortsatte å utkomme i 14 år under utgiverne Jesper Als og Ahasverus Bartholin.
Vicente Enrique y Tarancón
Vicente Enrique y Tarancón  (født 14. mai 1907 i Burriana i Tortosa i Spania, død 28. november 1994 i Valencia) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Toledo 1969–1983.
Han ble kreert til kardinal i 1969 av pave Paul VI.
Han deltok i konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Alexander Thieme
Alexander Thieme (født 13. januar 1954, død 29. november 2016) var en tysk friidrettsutøver.
Chammet-demningen
Elva Viennes øvre løp (Maulde) har 17 demninger ovenfor byen Limoges, og ytterligere 4 nedenfor. Dessuten er det 7 damanlegg i sideelva Creuse i øst. I alt har de beskjedne damanleggene i Limoges-regionen en installert, samlet kapasitet på 262 MW, og mange av dem er fra første halvdel av 1900-tallet. De eies av Electricite de France (EDF). I tillegg er det også en uavhengig eid demning i sideelva La Couze mellom Vienne- og Creuse-vassfarene.
Alexander Thieme
Han representerte Øst-Tyskland under Sommer-OL 1976, hvor han tok sølv på 4 × 100 meter stafett.
Russkaja simfonija
Russkaja simfonija (originaltittel: Русская симфония) er en russisk film fra 1994 regissert av Konstantin Lopusjanskij.
Musikkåret 1304
Musikkåret 1304 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1304.
Deltaceller
Deltaceller er somatostatin-produserende celler som finnes i magesekken, tarmene og i de Langerhanske øyene i bukspyttkjertelen. Begrepet er i ferd med å bli foreldet.
Harald Bergersen
Harald Vidar Bergersen (født 9. august 1937 i Oslo) er en norsk jazzmusiker (saksofon, fløyte, klarinett) kjent fra Oslos jazz- og orkestermiljø, og som mangeårig leder av egne besetninger.
Bergersen begynte i 1950-tallets orkestre ledet av Kjell Karlsen, Rowland Greenberg, Ditlef Eckhoff og Kåre Grøttum. Han spilte i Kringkastingsorkestret (1970–77), Oslo Blåsesolister (71-73), Radiostorbandet (1964–90), Oslo Filharmoniske Orkester (1966–68), i Ny Musikks ensemble og i orkestergraven ved Nationaltheatret (67-78).
En samleplate med hans verker ble utgitt på Portrait of a norwegian jazz artist (Gemini Records, 2001). Bergersen har vært engasjert som lærer i klarinettspill ved Norges musikkhøgskole (1977–).
Stig Järrel
Film
Han gjorde 131 filmroller og stod foran kamera mest under 1940- og 1950-tallet, da han hadde et snitt på seks filmer om året. Personlig rekord satte han i 1954 da han medvirket i tolv filmer.
Han filmdebuterte i 1935 i Edvard Persson-filmen Larsson i andra giftet. En av hans mest minneverdige roller er som den sadistiske læreren Caligula i Alf Sjöbergs Hets (1944), med manus av Ingmar Bergman. Det var også én av få filmroller som Järrel selv var fornøyd med. Han spilte Carmencitas argentinske pappa i Evert Taube-filmen Sjösalavår, en loffer i Vägen till Klockrike, han var sølvtyven Alfredo i Astrid Lindgren-filmen Rasmus, Pontus och Toker, og i komedien Fram för lilla Märta opptrådte han forkledd som kvinne.
Revy og radio
Han var den ledende komikeren i Kar de Mumma-revyn på Blancheteatern og Folkan i 34 år. På revyscenen ble han kjent som den koleriske og sannhetssøkende figuren «Fibban Karlsson» som häcklade makthavere og politikere i skarpe monologer. I 1965 ble han tildelt Karl Gerhards Hederspris. På slutten av 1970-tallet spilte han farse hos Per Gerhard på Vasateatern; Min fru går igen (1978) och Sängkammarfars (1980). Sin siste rolle foran filmkamera gjorde han i julekalenderen Trolltider i (1979) hvor han spilte maktmesteren Gorm.
Wilhelm Marx’ tredje regjering
Wilhelm Marx' tredje regjering var en koalisjonsregjering i Tyskland under Weimarrepublikken. Regjeringen satt ved makten fra 18. mai 1926 til 1. februar 1927.
Stig Järrel
Revy og radio
Stig Järrel har blitt beskrevet som et komisk geni. Han var snartenkt og kvikk i replikken. Sin enorme improvisasjonsevne fikk han utløp for i radioserier som Tyve spørsmål og På minuten. Järrel kunne prate hvor lenge som helst om hva som helst uten problemer.
Pensjonist
På 1980-tallet trakk han seg tilbake fra rampelyset og bosatte seg i Roquebrune på den franske riviera. I 1987 fikk han Sällskapet Stallbrödernas pris Revyräven.
Wilhelm Marx’ tredje regjering
Marx III avløste regjeringen Luther II som hadde falt etter striden om flaggforordningen. Den støttet seg innledningsvis på en koalisjon av Zentrum, Deutsche Volkspartei (DVP) og Deutsche Demokratische Partei (DDP). Partiene utgjorde et mindretall i Riksdagen, med 223 av parlamentets 493 medlemmer etter valget i desember 1924.
Regjeringen måtte gå av etter bare åtte måneder. SPD hadde avslørt blant annet et hemmelig forsvarssamarbeid med Sovjetunionen, og regjeringen ble felt etter et mistillitsvotum i Riksdagen. Wilhelm Marx dannet deretter sin fjerde regjering, med partiet DNVP som ytterligere støtte, i tillegg til regjeringspartiene i Marx III.
Stig Järrel
Pensjonist
Ved siden av skuespilleraktiviteter var Stig Järrel også kjent som en lidenskapelig pokerspiller. Dette synger Povel Ramel om i visen Gräsänkling Blues der tekstlinja «vårt hembiträde Anna <...> förlorade jag i poker till Stig Järrel i förrgår natt» forekommer. Han skrev også sangtekster.
Familie
Stig Järrel er far til Henrik S. Järrel og Helen Åberg, født Järrel. Han ble gift den 19. mars 1960 i Campidoglio i Roma med Aase Kjær fra Odense.
Filmografi (i utvalg)
(TV-serie) (Lustgården)
(Djävulens öga) (Fröken Chic) (Med glorian på sned) (Ratataa)
(Resan till dej)
(Lilla Märta kommer tillbaka) (Medan porten var stängd)
(Kungliga patrasket) (Fram för lilla Märta) (Oss tjuvar emellan eller En burk ananas)
(Lågor i dunklet) (Första divisionen) (Fröken Vildkatt) (Med dej i mina armar)
Kløftefoss stoppested
Kløftefoss stoppested er en stasjon på Krøderbanen. Den ble tatt i bruk 1891 som Ramfos holdeplass.
Da Ramfos Træsliberi ble opprettet 1891 ble det bygget et sidespor dit fra holdeplassen. Senere ble den også utstyrt med tømmerrampe.
Rundt 1905 ble den oppgradert til stoppested, og 15. mars 1923 fikk den det navnet den har i dag. 1928 ble vokterboligen på Morud flyttet til Kløftefoss som stasjonshus. 19. januar 1958 ble passasjertrafikken nedlagt, godstrafikken sluttet 1. mars 1985. Siden 1986 eies stasjonen av Stiftelsen Krøderbanen.
Papercut
«Papercut» er den tredje singelen fra det amerikanske bandet Linkin Parks debutalbum Hybrid Theory fra 2001. Mike Shinoda rapper gjennom hele sangen med bare litt hjelp fra Chester Bennington.
På Linkin Parks andre album Reanimation (2002) finnes en remixversjon av sangen under tittelen «Ppr:Kut», spilt inn sammen med rapperen Cheapshot.
Einar Wilhelms
Einar Thorleif Wilhelms (født 2. august 1895 i Fredrikstad, død 3. august 1978 samme sted) var en norsk fotballspiller. Wilhelms spilte klubbfotball for Fredrikstad FK, og representerte Norge i 13. Han scoret til sammen fem landslagsmål – deriblant ett av målene i Norges sensasjonelle seier over Englands amatørlandslag under OL i 1920.
Papercut
Eksterne lenker
Hybrid Theory
Noel Purcell
Noel Mary Joseph Purcell (født 15. november 1891 i Dublin, død 31. januar 1962 i Dún Laoghaire på Irland) var en britisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
Purcell ble olympisk mester i vannpolo under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det britiske laget som vant turneringen. De slo Belgia med 3–2 i finalen. Fire år senere, under OL 1924 i Paris spilte han på Irlands vannpololag.
Valentinian II
Valentinian II (født høsten 371 i Augusta Treverorum som nå heter Trier, død 15. mai 392 i Vienne) var romersk keiser fra fire års alder i 375 sammen med sin halvbror Gratian og sin farbror Valens. Hans del av Romerriket, Italia, Illyria og Africa ble styrt av hans mor Justina.
Gunvald Tomstad
Gunvald Tomstad (født 2. august 1918, død 12. mai 1970 i Flekkefjord) var en norsk krigsveteran fra andre verdenskrig. Han arbeidet som dobbeltagent og var offisielt fører for det lokale NS-laget, mens han i skjul var sentral i Milorg og virket som etterretningsagent for de allierte. Han ble kalt «nazisten på Helle» under krigen, da den sivile delen av befolkningen kun kjente til hans aktiviteter i NS. De fleste innbyggerne i Flekkefjord fikk hakeslepp da han kom hjem i engelsk uniform etter frigjøringen.
Bak ryggen på tyskerne koordinerte han med Milorg og med England. Hans radiosender hadde en nedlagt strømlinje på ca. 2 km i nord-sørgående luftlinje som antenne. Denne var det nesten umulig for peileutstyr å lokalisere. Hovedoppgaven var å rapportere om skipstrafikken langs kysten og annen tysk aktivitet som kunne medføre militære aksjoner.
Da han skulle arresteres, fikk han telefon fra Gestapo som utga seg for å være i Kristiansand og ville ha med Tomstad på et raid. Det Tomstad ikke visste, var at Gestapo befant seg i Lyngdal, og han hadde dermed bare en snau times forvarsel, og ikke tre. Etter å ha blitt avslørt kom Tomstad seg over til England via Sverige etter å ha ligget i skjul i flere måneder.
Hans liv under krigen ble i 1967 skildret i den norske filmen Det største spillet, laget etter Per Hanssons bok av samme navn.
Familie
Han var sønn av bonden Aksel Emil Jonassen Tomstad (1887–1918) og Berthe Tonette Gunleivsdatter Helle (1891–1983). Han ble i 1945 gift med motstandskvinnen Tordis Sofie («Fie») Rørvik (f. 1920 – d. 2002).
Litteratur
I nyere tid har nok en bok blitt utgitt og det så sent som i 2008. Den har fått tittelen In the shadow of Gestapo og er på 280 sider, skrevet av den norsk-amerikanske forfatteren Astrid Karlsen Scott og utgitt på forlaget Nordic Adventures. Scott har også skrevet et par lignende bøker, blant annet Defiant Courage, en bok skrevet sammen med Thor Haug om krigshelten Jan Baalsrud fra filmen Ni liv (2001), deretter Silent Patriot, en bok om en av Norges mest dekorerte krigshelter, Hugo Munthe-Kaas (2004).
Uranienborg (observatorium)
Uranienborg  var et av Tycho Brahes observatorier på øya Ven i Öresund, oppført omkring 1580.
Øya ble gitt til Tycho Brahe av kong Frederik II nettopp med henblikk på stjerneforskning. Bygningen, som var sterkt inspirert av hollandsk arkitektur, var i store trekk en kopi av villaen Rotonda ved Vicenza, tegnet av Palladio. Navnet er avledet av gresk muse Urania.
Et kvadrat av 5,5 meter høye og 75 meter lange murer dannet rammene omkring Uranienborg. Med stor presisjon var murenes hjørner plassert i retning av verdenshjørnene. Innenfor murene lå en hage, utformet av Tycho Brahe selv. Geometriske former gikk igjen i hagen, som bestod av både blomster-, frukt- og urtehager. Sveriges Landbruksuniversitet utfører stadig en omfattende rekonstruksjon av hagen.
Midt i en åpen, sirkelformet flate stod Uranienborgs hovedbygning, utført i rød tegl med omfattende dekorasjoner. Sentralbygningen utgjorde beskjedne 15 x 15 meter i flere plan; to hovedetasjer, kjeller og loft. I tillegg til himmelobservasjoner, var Uranienborg hjem for Tycho Brahe og hans familie. Det var også plass til kongelig besøk, tre gjesteforskere, laboratorium, åtte studenter med mere. Jacob Fabricius studerte ved Brahes observatorium i fire år.