cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wamba
Militære hendelser
Under en borgerkrig som delvis skyldtes hans forsøk på å utføre påkrevde reformer i militærets struktur, ble Wamba forgiftet i Pampliega, nær Burgos, på Erwigs ordrer. Erwig etterfulgte ham som konge. Dette ble gjort med hjelp fra Julian av Toledo som ble gjort til overhode av den vestgotiske kirke i belønning for sine tjenester. Men Julian udødeliggjorde Wambas minne i en biografi, Historia Wambae regis.
Fra nå av ble vestgoternes kongedømme revet i stykker av interne stridigheter og preget av monarkiets dekadense. Manérene var avslappede og umoralen øket. Denne generelle nedgangen endte bare med kongedømmets undergang i den muslimske erobringen av Iberia i 711.
Religiøse hendelser
Det tredje konsilet i Braga (Bracara) ble holdt i 675. Denne katolske konklaven satte i verk åtte vedtak som hadde med ritualene å gjøre, behandling av hellige gjenstander, hvem som kan og hvem som ikke kan leve med en prest, uakseptable former for straff av geistlige og uakseptable former for betaling av geistlige og rektorer.
Wamba var en reformvennlig konge ifølge Charles Julian Bishko, han «forsøkte å etablere ett klostersete i Aquis (Chaves) i Lusitania av samme type som Dume-Braga, dvs. involvere samme type episcopus sub regula som ble assosiert med tidlig avtaleformer, denne manøveren ble effektivt blokkert av bykirken Emérita med full støtte fra fedrene i det tolvte konsilet i Toledo (681)».
Fødested
Wamba var ifølge en tradisjon, født i Egitânia, en beskjeden landsby omgitt av romerske murer som i dag kalles Idanha-a-Velha og som ligger nordøst for Castelo Branco i Portugal. En spansk tradisjon sier at han ble født i Galicia i kirkeområdet Santa María de Dozón i et gammelt hus med et skjold.
Men den mest kjente tradisjonen sier at han ble født og oppfostret i Pujerra (eller Buxarra som det en gang het) i Málaga-provinsen, en andalusisk fjellandsby, omgitt av skoger av kastanjetrær nær Genal-elven i det sørlige Spania. I nærheten er ruinene av Molino de Capilla («møllen til kapellet»), som ligger når det som en gang var Cenay, som noen få sier er det faktiske fødestedet.
Wamba blir konge
Der er minst to legender om hvordan Wamba ble konge.
En begynner med Wambas far, vestgoternes konge, som i denne fortellingen også heter Wamba. To kvinner i hans hoff, en tjenerjente og en adelskvinne, ble gravid samtidig på mistenksomt vis. For å unngå en kongelig skandale, særlig i forhold til adelskvinnen, ble begge kvinnene tvunget til å flykte fra hovedstaden. På et eller annet vis fant de frem til den andalusiske landsbyen som på grunn av at den var godt gjemt i skogen, gav et ideelt skjul for hemmelige fødsler. Etter noen måneder fødte begge kvinnene en gutt, og begge guttene ble gitt i tjenerjentas omsorg for å bli oppdratt i dette avsidesliggende området.
Mange år gikk. Da tiden kom for å finne en etterfølger til kongen, var der ingen brukbare arvinger. Men konge, eller noen ved hoffet, husket de to uekte sønnene. Soldater ble sendt til landsbyen for å finne den kongelige arving. Kort tid etter at de ankom blant kastanjetrærne, overhørte de en bondekvinne som ropte på sin sønn som gjette kveg med en stav. Hans navn var Wamba. Umiddelbart visste soldatene at de hadde funnet ungdommen de lette etter.
Soldatene gikk bort til ham og erklærte at «du er den rettmessige kongen og vi må be deg bli med oss til slottet.» Men Wamba ville ikke dette, eller i det minste lot som han ikke ville dette. Så han tok sin stav, slo den i bakken og sa at «jeg vil bare akseptere tronen dersom denne staven slår rot.» Men staven han bar var av svartpoppel som lett slår rot i næringsrik jord. Da den begynte å vokse, gikk Wamba med på å gå med soldatene for å bli vestgoternes nye konge. Han ble valgt og kronet i det som i dag er den lille landsbyen Wamba i regionen rundt Madrid.
En annen legende blir fotalt av Charles Morris i Historical Tales, the Romance of Reality: Spanish. I denne versjonen var Wamba en gammel mann i landsbyen som eide land og eiendommer der. Året var 672.
Sankt Leo erklærte at han hadde fått guddommelige råd og instruerte valgmennene til å lete etter en mann kalt Wamba. Speidere ble sendt gjennom landet til Wamba ble funnet mens han arbeidet på sine marker.
Da skjedde et mirakel. Etter at han slo den i bakken, ble alle forbløffet da den plutselig begynte ble en grønn plante med blader som grodde ut på toppen. Himmelen hadde avgjort saken. Wamba «gikk med heroldene for å bli valgt.» Men da han kom der, forsøkte han igjen å avslå tronen. En av de vestgotiske høvdingene trakk da sverdet sitt og truet med å halshogge Wamba dersom han ikke aksepterte kronen. Wamba gav etter.
Legenden om staven som blir slått i bakken blir også knyttet til landsbyen Guimarães, sørvest for Braga i Costa Verde i Portugal (nordvest i landet). Siden Wamba aldri trakk ut staven etterpå, blir det sagt at den vokste til et stort oliventre. Selv om treet nå er borte, blir stedet markert enten av klosteret Nossa Senhora da Oliveira eller Largo da Oliveiras landsbytorg, begge oppkalt etter det legendariske treet.
St Egidius
På grunn av helgenens berømmelse som vismann og miraklene rundt ham, samlet en mengde seg rundt ham over tid. Wamba bygget rundt 674 et kloster til dem. Egidius ble dets første abbed. Snart vokste en liten landsby opp der, kjent som Saint-Gilles-du-Gard.
På grunn av denne tradisjonen ble Egidius skytshelgen for krøplinger, spedalske og diende mødre. Hans emblem er en pil. Catholic Encyclopedia bemerker at kongen i denne fortellingen må opprinnelig ha vært en franker, «siden frankerne hadde kastet ut vestgoterne fra Nîmes' nabolag nesten et og et halvt århundre tidligere.»
Tapet av kronen
Charles Morris skriver at under Wambas styre:
Et barbert hode var merket til en som hadde gått inn i en klosterorden, noe som betydde at mannen «ikke kunne tjene som konge eller høvding, men måtte bruke resten av sine dager som munk.»
Senere gav en ambisiøs ungdom kalt Erwig Wamba sovemedisin for å kaste kongen. Mens Wamba sov, barberte Erwig toppen på hodet hans. Som før var gotisk lov klar. Wamba kunne ikke lenger være konge. Han aksepterte denne forandringen og ble munk. Han abdiserte 14. oktober 680 for å leve sine syv siste år adskilt fra verden. Erwig overtok som konge.
Tages
Tages var en svensk popgruppe fra Göteborg. Tommy Blom var vokalist. De var samtidige og i konkurranse med blant andre The Hep Stars.
Gruppen spilte mye eget materiale som hovedsakelig ble skrevet av Göran Lagerberg, men også sanger skrevet av andre. Tages gikk i spissen for moteriktige klær.
Liste over Oslo og Akershus’ fylkesmenn
Liste over Oslo og Akershus' stiftamtmenn og fylkesmenn begynner i 1813 og slutter i 2018. De tre fylkesmannsembetene i Østfold, Oslo og Akershus og Buskerud ble slått sammen 1. januar 2019.
Valgerd Svarstad Haugland var den siste fylkesmann i Oslo og Akershus. Hun startet i embetet 1. desember 2011 og fortsatte som den første fylkesmann i Oslo og Viken fra 1. januar 2019.
Stiftsamtmenn
Embetet som stiftsamtmann i Akershus stiftamt fulgte i mange perioder embetet som amtmann i Akershus. Ved kongelig resolusjon ble det i 1842 bestemt at stiftsamtmannen skulle være amtmann over bykommunen Kristiania, mens amtmannen i Akershus skulle ha amtmannsrollen overfor det øvrige Akershus fylke.
Etnofarmakologi
Etnofarmakologi, som ofte assosieres med etnobotanikk, er studiet av medisinske planters virkninger, og hvordan bruken/virkningene av dem varierer mellom ulike kulturer og etniske grupper.
Tonnerre
Tonnerre er en kommune i departementet Yonne i regionen Bourgogne-Franche-Comté øst i Frankrike. Byen ligger ca. 35 km øst for departementshovedstaden Auxerre. Stedet ligger langs elven Armançon ved Canal de Bourgogne. En liten havn, som nesten utelukkende benyttes av husbåter, ligger ved kanalen.
Historie
Margarete av Burgund grunnla i 1293 et hospice for syke og fattige, Hôpital Notre-Dame des Fontenilles. Det tjente senere som forbilde for Hôtel-Dieu i Beaune.
Vennskapsbyer
Tonnere har et partnerskap med byen Montabaur i Rheinland-Pfalz (Tyskland).
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Tonnerre
Astrid Strauß
Astrid Strauß (født 24. desember 1968 i Berlin) er en tidligere fristilsvømmer fra Øst-Tyskland, som vant sølvmedalje på 800 m fri under OL 1988 i Seoul, Sør-Korea.
Rovtann
En rovtann, eller carnassial, er en ekstra stor kinntann som fungerer som et spesialisert kutte-/skjæreredskap hos alle rovpattedyr, som har ett par i overkjeven og ett par i underkjeven. I overkjeven utgjør rovtennene siste forjeksel i hver kjevehalvdel, mens de i underkjeven utgjør første jeksel i hver kjevehalvdel.
Hos rovdyrene er fire av kinntennene utformet slik at de danner et nærmest perfekt kutte-/skjæreredskap. Tannkronen har høye skarpe spisser som gjør det enkelt for disse dyra å kutte opp kjøtt og sener i passe store biter.
Bare rovpattedyrene har virkelige rovtenner der siste forjeksel og første jeksel utgjør kuttflatene. Andre grupper kan også kan ha tegn som peker mot en fjern fortid der rovtenner kan ha spilt en rolle for tannsettet. Rovtennene kan i større og mindre grad være godt eller dårlig utviklet hos forskjellige arter. For eksempel regner man at bjørner har dårlig utviklede rovtenner sammenlignet med andre rovdyr. Likeledes har tamhunden i betydelig grad degenererte rovtenner i forhold til ville hundedyr. Slik degenerering har trolig sammenheng med kostholdsvaner gjennom utallige generasjoner.
Kloning
Kloning betyr å skape en identisk kopi av noe. Det er en formering som gir arvemessig like individer som utgjør en klon. I biologi og genteknologi viser kloning til prosessen som lager kopier av DNA-fragmenter (molekylær kloning), celler (cellekloning) eller organismer. Når organismer reproduser seg aseksuelt kalles dette også gjerne kloning.
Reproduktiv kloning
Reproduktiv kloning er en av de to type kloningene. Reproduktiv kloning bruker somatisk cellekjerneoverføring til å skape dyr som er genetisk helt like. En cellekjerne fra et voksent individ (somatisk celle) settes inn i en eggcelle som har fått fjernet sin kjerne. Hvis dette egget begynner å dele seg normalt kan det settes inn i livmoren til en surrogatmor. Den første og mest kjente kloningen av dyr var i Skottland sommeren 1996, da sauen «Dolly» ble framstilt av sin mors jur. Kloningen ble gjennomført av Ian Wilmut, Keith H.S. Campbell og deres kolleger ved Roslin Institute nær Edinburgh. Etter dette ble kloning av mennesker gjort forbudt.
Kloning av husdyr med spesielt gode egenskaper forekommer i en del land. I Norge er kloning strengt regulert ved lov, og det er ikke lovlig å klone virveldyr eller krepsdyr. Dispensasjon kan gis til medisinsk eller biologisk forskning, men dispensasjon gis aldri for kloning av primater.
Malanje (provins)
Malanje er en provins i Angola. Den har et areal på 97 602 km² og 968 135 innbyggere ved folketellingen i 2014. Malanje er hovedstaden i provinsen.
Fornebu
Utvikling etter flyplassen
Helt siden tidlig på 1990-tallet var Bærum kommune og Oslo kommune og staten uenige om hvordan flyplassområdet skulle bebygges etter flyttingen. I 1994 vedtok Bærum kommune en plan som innebar maksimalt 2300 boliger på området, etter et vedtak i Bærum Høyre om maksimalt to boliger per mål. Bærumspolitikerne ville ha bygdemessig bebyggelse og ingen høyhus eller bymessig preg på området. Samtidig ville Oslo kommune som eide store deler av tomtene fra flyplasstiden heller bygge en drabantby med rundt 15.000 innbyggere som kunne ta av mye av presset på boligmarkedet i Oslo. Uenigheten førte til endringer i planene: Under trusler om statlig regulering vedtok Bærum kommune senere at 6300 boliger skulle bygges, men også å tillate store næringsbygg (se under). Det er i dag dermed blitt en blandingsbebyggelse på Fornebu hvor boliger og hovedkontorer ligger ved siden av hverandre.
Kultur og utdanning
Det er to skoler på Fornebu, nemlig Hundsund ungdomsskole på Snarøya i sør, og Storøya skole i vest, begge med grendehus. De sto ferdig i henholdsvis 2007 og 2010. Sistnevnte skole tok i mai 2010 imot elevene ved Lysaker skole etter at denne brant under rehabilitering.
Boliger og fritid
Boligbyggingen har kommet noe senere i gang, spesielt grunnet uenigheter rundt reguleringsplanene. Uoverensstemmelser mellom Bærum kommune og Akershus fylkeskommune om den planlagte Fornebubanen er sterkt medvirkende til dette. I tillegg har finanskrisen og uenighet mellom utbygger og kjøpere vedrørende boligenes størrelse, bidratt til en del støy.
Kjemiske stridsmidler i Skagerrak
Kjemiske stridsmidler i Skagerrak er kjemiske våpen som ligger i tyske skip, senket i Norskerenna i Skagerrak.
Historikk
Etter andre verdenskrig ble det behov for å fjerne store mengder med kjemiske våpen som tyskerne hadde i beredskap for kjemisk krigføring, blant annet sennepsgass, sarin, tabun, fosgen og lewisitt. Det ble bestemt av de allierte at det beste var å senke denne ammunisjonen i havet, og store mengder ble lastet på skip som ble senket utenfor Sverige, Danmark og Norge i 1945 og 1946. I Skagerrak er det dokumentert senket 36 skip, uten at det er kjent om det er kjemiske stridsmidler i alle. Dumpingen ble godkjent av norske myndigheter.
Vurdering i 2002
Tilstanden på skipene og ammunisjonen ble vurdert av Statens forurensningstilsyn i 2002 og resultatet var:
Skader
I Østersjøen har flere fiskere fått alvorlige skader etter å ha fått sennepsgass i fiskeredskapene. Gassen er tyngre enn vann omdannes til klumper med sennepsgass i både væske og damp-form inni, som kan blant annet feste seg til fiskeredskaper. Sennepsgass har også blitt tatt opp av danske fiskere. Det er utgitt en egen brosjyre av Kystverket som informerer om de kjemiske stridsmidler i Skagerrak og farene med disse.
Bramley
Bramley kan vise til:
A Nightingale Sang in Berkeley Square (sang)
«A Nightingale Sang in Berkeley Sqare» er en romantisk britisk populærmusikksang med melodi av Manning Sherwin og Jack Strachey samt tekst av Eric Maschwitz.
Den ble skrevet i den (da) lille franske fiskerlandsbyen Le Lavandou, nå et favorittferiested for britiske ferierende og eiere av landsteder - kort før utbruddet av den andre verdenskrig.
Ifølge Maschwitz ble tittelen «stjålet» fra en historie av Michael Arlen. Sangen hadde sin første fremførelse sommeren 1939 i en lokal bar, hvor melodien ble spilt på piano av Manning Scherwin med den fastboende saksofonisten. Maschwitz sang teksten, mens han holdt et glass whisky i hånden, men ingen syntes å være imponert.
Våren 2002 ble det gjort et forsøk på å finne baren hvor denne sangen, som senere ble en standard, først ble fremført med tanke på å få satt opp en plakett. Med hjelp av det lokakle turistkontoret ble eldre innbyggere spurt, men det viste seg å være umulig å fastslå spillestedet.
Den ble publisert i 1940, tidlig under den andre verdenskrig, og ble først fremført i showet New Faces av Judy Campbell (senere moren til Jane Birkin). Senere samme år ble den også fremført av Ray Noble og så – mest berømt – av Vera Lynn.
Melodien var et tilbakevendende tema i Fritz Langs spillefilm Menneskejakten (Man Hunt) fra 1941.
Deretter har «A Nightingale Sang in Berkeley Square» blitt en standard og har blitt spilt inn av Glenn Miller, Frank Sinatra, Carmen McRae, Nat King Cole på albumet The Touch of Your Lips (1961), Bobby Darin på albumet Oh! Look at Me Now (1962), Stephane Grappelli, Harry Connick jr. på albumet We're in Love (1990), Sonny Rollins på albumet This Is What I Do (2000) samt Rod Stewart på albumet Stardust: the Great American Songbook 3 (2004).
Faryl Smith utgav en coverversjon av sangen på debutalbumet Faryl (2009).
En berømt versjon med The Manhattan Transfer vant en Grammy Award til dens arrangør Gene Puerling i 1981.
Den britiske veteranmusikeren Ian Hunter, forhenværende vokalist i Mott the Hoople, fremfører den regelmessig på sine konserter. Hunters utførelser av sangen finnes på minst to av hans liveinnspillinger.
En versjon med skuespilleren Robert Lindsay ble anvendt som temasang i den britiske situasjonskomedie-serien Nightingales.
Tekst fra sangen ble omskrevet i romanen Good Omens av Neil Gaiman og Terry Pratchett.
Berkeley Square er et stort bladrikt torg i Mayfair, en kostbar del av London. Ritz Hotel, som det refereres til i teksten, er også beliggende i Mayfair.
Det første verset blir sjelden sunget på innspillinger (Innspillingene med Bobby Darin, Mel Torme, Blossom Dearie, Twiggy, Vera Lynn og Rod Stewart er bemerkelsesverdige unntak).
Norske versjoner
Alf Hartmann og Arne Riis har skrevet norske tekster. Hartmanns versjon bærer tittelen «Når knoppene spretter på Karl Johan».
Jens Book-Jenssen har spilt inn Hartmanns versjon. Den ble utgitt på dobbelt-LP-platen Det går ingen veier tilbake (Talent TLS 2014/2015) i 1975.
Canvey Island
Canvey Island er en øy i munningen av Themsen i England. Siden hele øya er drenert sjøbunn og ligger under havoverflaten er den også ofte utsatt for flom, blant annet under Nordsjøflommen i 1953 som kostet 58 øybeboere livet. Øyas hovedindustri var frem til tidlig 1900-tall jordbruk. Mellom 1911 og 1951 var Canvey Island den raskest voksende badebyen i Storbritannia.
Canvey Island har to halvprofesjonelle fotballag – Canvey Island F.C. og Concord Rangers F.C.
Lune
Lune kan vise til:
Domenichino
Domenico Zampieri (født 21. oktober 1581, død 15. april 1641), også Domenichino («lille Domenico»), var en prominent italiensk maler og arkitekt. Han tilhørte barokken og var en del av Bolognaskolen.
Biografi
Han ble født i Bologna i Kirkestaten og var sønn av en skomaker. I Bologna var han lærling under Denis Calvaert. Snart reiste han avgårde for å arbeide i Accademia degli Incamminati med brødrene Carracci. Han reiste til Roma i 1601 og ble en av de mest talentfulle lærlingene Annibale Carracci hadde, og han arbeidet sammen med erfarne malere som Albani og Guido Reni, samt (senere) rivaler som Lanfranco.
På grunn av sin høyde fikk han tilnavnet «lille Domenico». I Roma arbeidet han sammen Annibale Carracci med dekorasjonene i Palazzo Farnese; han malte her tre mytologiske landskaper. Han fikk også i oppdrag å dekorere Cappella dei Santissimi Fondatori i abbediet i Grottaferrata (1608–10), noen kilometer utenfor Roma, samt å lage freskene i Sant'Onofrio. I tillegg bidro han i utsmykningen av Palazzo Mattei (1606–07) og Villa Odescalchi ved Bassano di Sutri (i dag Bassano Romano). Han jobbet med Reni på freskene i Oratorio di Sant'Andrea og freskene i San Gregorio Magno. Hans neste oppdrag var et veggmaleri av Santa Cecilia i kirken San Luigi dei Francesi (1613–14).
Moxico
Moxico er en provins i Angola. Den har et areal på 223 023 km² og 727 594 innbyggere ved folketellingen i 2014. Luena er hovedstaden i provinsen. Opprørslederen Jonas Savimbi av UNITA ble født og vokste opp i Moxico, og den tjente senere som en av hans hovedbaser i operasjonene i borgerkrigen i Angola.
Domenichino
Biografi
Han malte også veggmalerier i San Silvestro al Quirinale, San Carlo ai Catinari, Santa Maria in Trastevere, Sant'Andrea della Valle og Santa Maria della Vittoria i Roma og i Villa Aldobrandini i Frascati.
Domenichino og Annibale Carracci var to av få landskapsmalere i barokken og inspirerte neste generasjons malere, som Claude Lorrain.
Moxico
Distrikter:
Shivers (spill)
Shivers er et pek og klikk-PC-spill som ble gitt ut av Sierra Online i 1995. Spillet fikk en oppfølger i 1997 som het Shivers II: Harvest of Souls. I Europa fikk det andre spillet i serien bare navnet «Harvest of Souls». Begge spillene er produsert av Wendy Albee.
Handling
Sir Hubert Windlenot tilhører den britiske adelen som arkeolog, og medlem av Royal Society. Hans kontroversielle interesser er blant annet teorien om at jorden er hul, Atlantis og kryptozoologi. Dette gjør at han blir ansett som en sprø vitenskapsmann. Han frasa seg sitt liv som adel, flyttet til Amerika, og forsøkte å åpne «Professor Windlenots Museum of the Strange and Unusual» i Mt. Pleasant, Ohio, dedikert til hans merkelige funn og hypoteser. Museet inneholder blant annet en underjordisk labyrint, et drivhus og en diorama dedikert til Atlantis. Men museet ble aldri ferdig før professoren på mystisk vis forsvant.
Domenichino
Anklager om plagiat og andre tvister
I 1630 flyttet han til Napoli for å arbeide på en serie fresker over livet til St. Januarius i Cappella del Tesoro. Den såkalte Napoligruppen, som bestod av malerne Corenzio, Ribera og Caracciolo slo seg sammen for å motarbeide konkurrenter som ikke var fra Napoli. De samarbeidet om å kritisere Domenichinos verk. Det sies til og med at han ofte fant sine malerier med siste dags maling gnidd utover. Da han døde i 1641, gikk det rykter om at han var forgiftet, men dette vet man ikke sikkert.
Shivers (spill)
Handling
Spilleren får derfor i oppgave å fange de 10 åndene før solen stiger (selv om det ikke pålegges noen faktisk tidsbegrensning for spillet) og frigjøre de fangede spøkelsene til den savnede professoren og tenåringene. For å oppdage alle disse elementene, må spilleren utforske hele museet ved å passere oppgaver av forskjellig vanskelighetsgrad, labyrinter og hemmelige passasjer. Underveis kan spilleren også finne tekster og dokumenter i spillet som handler om professoren, og eiendelene til de to studentene som utvider bakgrunnshistorien.
Gary Lee Stewart
Gary Lee Stewart (født 26. februar 1953 i Stockton i California) var den tredje imperator av rosenkorsordenen A.M.O.R.C., fra 1987 til 1990.
I 1996 grunnla han Confraternity of the Rose Cross (CR+C), en utbryterorganisasjon fra A.M.O.R.C. Han er også Kommandør-kaptein av OMCE og Øverste Stormester av den Britiske Martinist Orden.
1. juni
1. juni er den 152. dagen i året. 153. i skuddår. Det er 213 dager igjen av året.
Navnedag
June, Juni.
Fødsler
Se flere som er født 1. juni i Kategori:Fødsler 1. juni.
Dødsfall
Se flere som døde 1. juni i Kategori:Dødsfall 1. juni.
Trianglen metrostasjon
Trianglen er en metrostasjon på Københavns metro. Trianglen stasjon ligger ved Trianglen, på hjørnet mellom Øster Allé og Blegdamsvej.
Trianglen stasjon ligger i takstsone 1.
Byggingen vil begynne i januar 2011 med ledningsarbeider og arkeologiske utgravninger. Selve utgravningen forventes å begynne i midten av 2013 og stasjonen forventes å stå ferdig senest 2016.
Lefnui
Lefnui er en elv fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Lefnui blir regnet som en av Gondors syv elver.
Elva begynte i de sørvestre dalene av fjellet Starkhorn, som er en av toppene i Kvitklettene, og den rant mot sørvest nesten parallelt med fjellkjeden.
Lefnui blir en stor og vid strøm og flyter ut i Belfalas bukten på enden av regionen Anfalas (Langstrand) i Gondor, i en egen liten bukt. Vest for denne elvas delta ligger den lange odden Andrast.
17 Thetis
17 Thetis er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 17. april 1852 av Karl Theodor Robert Luther fra Sternwarte Bilk i Düsseldorf. Den er oppkalt etter den greske mytologiske skikkelsen Thetis.
Økumenisk konsil
Et økumenisk konsil (fra gresk οἰκουμένη, oikumene, 'hele verden') er et kirkemøte som er anerkjent av hele den kristne kirke, og som er sammenkalt for å diskutere doktrine og praksis som angår hele kirken. I praksis varierer det hvordan man defininerer 'hele den kristne kirke'. De syv første økumeniske konsiler anerkjennes av både den ortodokse kirke og den katolske kirke. Det åttende konsilet ble også avholdt før det store skisma som splittet øst og vest, men de ortodokse aksepterte ikke dette konsilets avgjørelse om å avsette patriarken av Konstantinopel, og det er derfor ikke anerkjent av andre enn den katolske kirke. Andre kirkesamfunn anerkjenner noen av de første, men ikke alle; for mer om dette, se nedenfor.
Konsildokumenter
Fra første stund ble det sett som svært viktig at et konsil munnet ut i konkrete vedtak som kunne spres i alle særkirker og bevares for ettertiden. Vedtakene, kalt kanoner (gresk κανονες, kanones, 'regler/rettesnorer'), er derfor bevart fra alle konsiler. Det var også vanlig å forfatte en trosbekjennelse, eller credo (latin 'jeg tror') som spesifikt tok opp problemene konsilet skulle behandle. Den mest kjente og mest brukte av disse er den nikenske trosbekjennelse, skrevet på konsilet i Nikea med senere tilføyelser fra konsilet i Konstantinopel. Både den ortodokse og den katolske kirke anser dogmatiske avgjørelser fra konsilene som bindende, mens mer praktiske og disiplinære avgjørelser kan endres etter tidens krav.
Anerkjennelse av konsilene
Den ortodokse kirke anerkjenner de syv første konsiler. De mener at en full samling av den ortodokse kirkes biskoper vil utgjøre et økumenisk konsil, men en slik samling har ikke funnet sted siden det syvende konsil i 787. Riktignok deltok også de østlige biskoper på det fjerde konsil i Konstantinopel (869-870), men de aksepterte ikke konsilets vedtak. De såkalte pan-ortodokse konsiler (all-ortodokse) har ikke vært altomfattende, men har bare hatt representanter fra de ortodokse særkirker som har hatt spesiell interesse av å avklare et spørsmål.
Den katolske kirke anerkjenner de syv konsiler, samt fjorten senere konsiler. Disse fjorten ble innkalt av paven. Etter katolsk teologi er de derfor autoritative for hele den kristne kirke, selv om realiteten er at ingen andre anerkjenner dem.
Protestantiske kirker og den anglikanske kirke varierer noe i sin anerkjennelse. De fleste aksepterer de syv første konsiler, men tillegger dem mindre autoritet enn det ortodokse og katolikker gjør. De tillegger gjerne de fire første konsiler større autoritet enn de senere. Enkelte mindre, fundamentalistiske kirker avviser at noe konsil har vært autoritativt.
Mormonene anerkjenner ingen av konsilene, og mener de er malplasserte forsøk på å avgjøre dogmatiske spørsmål gjennom diskusjon; de mener den eneste kilde til kunnskap i slike spørsmål er guddommelig åpenbaring.
De orientalske ortodokse kirker anerkjenner de tre første konsiler. Ved det fjerde, konsilet i Kalkedon, ble monofysittismen fordømt, og disse kirkene har i varierende grad monofysittisk kristologi. Den assyriske kirken i østen anerkjenner bare de to første.
Oslo Arbeidersamfunn
Oslo Arbeidersamfunn er en forumsforening i Oslo Arbeiderparti, hvilket innebærer at det er et partilag/lokallag i Arbeiderpartiet, men ikke tilknyttet et bestemt geografisk område i Oslo. I dag er Oslo Arbeidersamfunn det nest største partilaget i Arbeiderpartiet, med over 900 medlemmer. På årsmøtet i 2021 ble Kasper Syvertsen valgt til leder, etter Fredrik Mellem. Rhiannon Edwards er partilagets nestleder.
Historie
I 1878 fikk samfunnet sitt eget forsamlingshus i Torggata 14.
Samfunnet støttet partiet Venstres politikk fram til 1893, da det etter heftige diskusjoner vedtok å melde seg og sine 5000 medlemmer inn i det nyetablerte Det norske Arbeiderparti, som dermed fikk solid fotfeste i hovedstaden, og utgjorde halvparten av partiets medlemsmasse. Den første sosialistiske leder av arbeidersamfunnet var Edvard Olsen. Utover på 1890-tallet gikk stadig flere av arbeiderforeningene i landet over til Arbeiderpartiet.
Christian Holtermann Knudsen, Helga Karlsen, Einar Gerhardsen, Haakon Lie, Rolf Hofmo, Rolf Aakervik, Werna Gerhardsen, Tryggve Aakervik, Rolf Hansen, Aase Lionæs, Arne Paasche Aasen, Rolf Gerhardsen, Reiulf Steen, Thorvald Stoltenberg, Rakel Seweriin og Sissel Rønbeck er blant dem som har vært formann/leder av Oslo Arbeidersamfunn. Helga Karlsen var lagets første kvinnelige leder i 1932.
Samfunnshuset på Arbeidersamfunnets plass
I 1938 ble grunnsteinen til en ny bygning lagt ned, og 19. oktober 1946 ble det nye Samfunnshuset innviet. Forsamlingshuset som har adresse Arbeidersamfunnets plass 1, er tegnet av arkitekt Ove Bang. Huset er bygget i funksjonalistisk stil og er omtalt i Modern Architecture in Europe som et av meget få norske byggverk.
Innflytternes AUF
Innflytternes AUF er lagets ungdomsforening, og ble stiftet 22. oktober 1933 under navnet Sosialistisk Bondeungdomslag eller ''Sos. BUL''. Innflytternes AUF startet som et frittstående ungdomslag til Oslo Arbeidersamfunn, men er i dag et lokallag i AUF i Oslo. Innflytternes AUF er en forening som samler unge, innflyttede studenter og arbeidstakere som ikke ønsker å engasjere seg i ordinære bostedslag i AUF i Oslo. Politisk har Innflytternes AUF oftere engasjert seg i internasjonale spørsmål. Laget har siden 2003 hatt et bistandsprosjekt i Cape Town, Sør-Afrika. Prosjektet går ut på å finansiere skolegangen til 19 barn og unge voksne. Snorre Rein overtok som leder av Innflytternes AUF i 2021.
Eilert Sundts forskningspris
Eilert Sundts forskningspris, etablert i 1964, er en årlig pris som deles ut av Oslo Arbeidersamfunn til «forskere hvis vitenskapelige arbeider er av særlig relevans for arbeiderbevegelsen. Enten i inn- eller utland».
Fosgen
Fosgen (karbonylklorid – COCl2) er en gass brukt til kjemisk krigføring.
Christian Bernard
Christian Bernard (født 30. november 1951 i Frankrike) var den fjerde imperator av Rosenkorsordenen A.M.O.R.C. Han ble utnevnt til imperator den 12. april 1990 og innehadde dette embedet frem til 18. august 2019.
Fosgen
Fosgen er kun stabil i ren tilstand, og løses dårlig opp i vann. Gassen er meget giftig, og ble blant annet brukt i første verdenskrig. Gassen ble oppfunnet i 1811 og blir fremstilt ved å la karbonmonoksid og klorgass reagere med aktivt kull som katalysator. Når gassen kommer i kontakt med fuktighet, som for eksempel i lungene, dannes saltsyre.
Christian Bernard
Fra 1977 til 1993 var han stormester av den fransktalende jurisdiksjon av Rosenkorsordenen A.M.O.R.C.
Fosgen
Fosgen er en av flere kjemiske stridsmidler i Skagerrak som ble dumpet etter andre verdenskrig i Norskerenna.
Ana
Ana er en variant av kvinnenavnet Anna som er en gresk og latinsk avledning av kvinnenavnet Hannah, som er dannet av det hebraiske ordet for «gunst» eller «nåde», channah.
Utbredelse
Ana er et svært vanlig navn i befolkningen blant annet i Spania, Slovenia, Kroatia og Chile. Navnet er mindre vanlig i Norge.
2. juni
2. juni er den 153. dagen i året. 154. i skuddår. Det er 212 dager igjen av året.
Navnedag
Runar, Rune, Runa.
Fødsler
Se flere som er født 2. juni i Kategori:Fødsler 2. juni.
Dødsfall
Se flere som døde 2. juni i Kategori:Dødsfall 2. juni.
Shangri-La
Shangri-La er et oppdiktet, utopisk sted som forekommer i den engelske forfatteren James Hiltons Tapte horisonter (Lost Horizon) fra 1933, en roman som er blitt filmatisert to ganger. Stedet kan best beskrives som et jordisk himmelrike i en dyp fjelldal i Kunlunfjellene i Tibet der menneskene er lykkelige og nesten ikke eldes.
Myten om Shangri-La har vært til inspirasjon for mange andre paradisliknende steder.
Historien om det mytiske Shangri-La baseres på Shambhala, en by i buddhistisk mytologi.
Et «ekte» Shangri-la
Siden 2001 har det også funnes et «ekte» Shangri-la. Da byttet nemlig det autonome tibetanske fylket (xian) Diqing i provinsen Yunnan offisielt navn til Shangri-la (香格里拉, pinyin: Xianggelila). Hovedstaden i fylket, Zhongdian, hadde da lenge vært et populært turistmål, og fylket vant navneretten i kappestrid med minst et annet fylke i samme provins.
Bramley (Surrey)
Bramley er en landsby og et verdslig sogn rundt 5 km sør for Guildford i det administrative distriktet (Borough) Waverley i Surrey i sørøstlige England. Det meste av sognet ligger i Surrey Hills, et naturområdet utsett med «med spesielt vakker natur» (AONB). I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen en befolkning på 3 559 innbyggere.
Det funnet bevis for bosetning i jernalderen, men historiske opptegnelser viser til en landsby mot slutten av den angelsaksiske tiden. Mange av husene lå lineært langs Horsham-veien, og mange av disse bygningene er bevart og landsbyen har en betydelig bevaringsverdig område. Bramley har en golfbane og en bane for cricket. Stedet står i Guinness rekordbok ved at det var den første cricketbane som var vertskap for den aller første cricketkampen på Gosden Common med kun kvinner i 1745. St. Catherine's School er en kjent privatskole som ble opprettet i Bramley i 1885.
18 Melpomene
18 Melpomene er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 24. juni 1852 av John Russell Hind fra George Bishop's Observatory, Regent's Park i London. den er oppkalt etter musen Melpomene fra gresk mytologi.
Eksterne lenker
Lista de asteroidi
Kurt Tank
Kurt Waldemar Tank (født 24. februar 1898 i Bromberg i Posen, død 5. juni 1983 i München) var en tysk ingeniør og flypioner.
Han var først ansatt som konstruktør ved Focke-Wulf Flugzeugwerke. Fra 1931 til 1945 var han imidlertid leder av firmaet. Hans mest kjente konstruksjoner er det firemotors passasjer-, bombe- og rekognoseringsflyet Fw 200 «Condor» og jagerflyet Fw 190. I tillegg er han kjent for videreutviklingen av Fw 190, Ta 152. Tank utviklet også mot slutten av krigen det prosjekterte kampflyet Ta 183, et fly som aldri ble bygget.
Han tjenestegjorde som kavalerioffiser under første verdenskrig og arbeidet med utvikling av fly under andre verdenskrig. Han meldte seg inn i NSDAP i 1932.
I 1968 vendte han tilbake til Tyskland, der han startet et ingeniørkontor for ferdigbygg.
Askergruppa
Askergruppa er en opptil 90 meter tykk sedimentlagrekke i Oslofeltet, som ble avsatt i slutten av karbontiden fra Skien i sør til Brumunddal i nord. Typeområdet er Asker. Den består av Kolsåsformasjonen, Tanumformasjonen og Skaugumformasjonen.
Sedimentene i Askergruppa ble tilført fra den fennoskandiske fjellkjede i nordvest. Klimaet var varmt og fuktig.
Etnobotanikk
Etnobotanikk er studiet av forholdet mellom planter og mennesker: fra «etno» – studiet av folk og «botanikk» – studiet av planter. Etnobotanikk regnes som en undergren av etnobiologi. Etnobotanikk studerer det komplekse forholdet mellom (bruken av) planter og menneskelige kulturer. Etnobotanikkens fokus er på hvordan planter har blitt brukt eller brukes i menneskelige samfunn og inkluderer planter brukt til bygging, verktøy, valuta, klær, ritualer, sosialt liv, musikk og mat i tillegg til medisin. Pågående studier inkluderer økonomisk botanikk, bærekraftig jordbruk og etikk.
I USA har det vært og er fremdeles forvirring om bruken av begrepet som feilaktig anvendes i betydningen økonomisk botanikk og bærekraftig jordbruk.
Etnobotanikkens historie
Selv om termen «etnobotanikk» ikke ble tatt i bruk før i 1895 av den amerikanske botanikeren Harshberger, begynte feltets historiske aktivitet langt tidligere. I år 77 utgav den greske kirurgen Dioskorides «de materia medica» som var en katalog over om lag 600 planter omkring Middelhavet. Verket inkluderer også informasjon om hvordan grekerne brukte plantene, særlig medisinsk anvendelse. Denne illustrerte urteboka inneholdt informasjon om hvordan og når hver enkelt plante ble sanket, om den var giftig eller ikke, dens faktiske anvendelse og hvorvidt den var spiselig (oppskrifter var til og med tatt med). Dioskorides vektla det økonomiske potensialet hos planter. De lærde gjorde bruk av denne urteboka i generasjoner, men det var først etter middelalderen at feltet ble omfattet med mer inngående studier.
I 1542 førte renessansekunstneren Leonhart Fuchs an i vitenskapens gjeninntreden i dette feltet. Hans «de historia stirpium» katalogiserte 400 planter voksende i Tyskland og Østerrike.
John Ray (1686–1704) bød på den første definisjon av «art» i sitt «historia plantarum»: en art er en krets av individer som gjennom reproduksjon gir opphav til nye individer liknende dem selv.
I det 19. århundre nådde man toppen av botanisk utforsking. Alexander von Humboldt samlet inn data fra den nye verden, og den berømte Kaptein Cook hadde informasjon om planter med seg tilbake fra Sør-Stillehavet. Store botaniske hager ble etablert på denne tiden, for eksempel botanisk hage på Tøyen i Oslo.
Edward Palmer samlet inn gjenstander og botaniske prøver fra folkene i det vestlige Nord-Amerika (Great Basin-regionen) og Mexico fra 1860- til 1890-tallet.
Da nok data var samlet ble feltet «aboriginsk botanikk» grunnlagt. Aboriginsk botanikk er studiet av alle former fra den vegetabilske verden som brukes av urbefolkninger til mat, medisiner, klær, ornamenter, etc.
Den første personen som begynte å studere planteverdenens emiske perspektiv var den tyske legen Leopold Glück som arbeidet i Sarajevo på slutten av det 19. århundre Hans publiserte arbeid på planters medisinske anvendelse hos den landlige befolkningen i Bosnia (1896) må anses å være det første moderne etnobotaniske arbeid.
Moderne Etnobotanikk
Fra og med det 20. århundre har det etnobotaniske feltet opplevd en forskyvning fra rådatainnsamling til en mer omfattende metodologisk og konseptuell reorientering. Dette innebærer også starten på akademisk etnobotanikk.
I dag fordrer feltet etnobotanikk et spekter av ferdigheter: botanisk trening i å identifisere og preservere planteprøver; antropologisk trening for å lære seg å forstå de kulturelle konseptene omkring oppfattelsen av planter, men også ganske enkelt hvordan å stille spørsmål innen ulike kulturer (mellommenneskelige ferdigheter); lingvistisk opplæring (i det minste tilstrekkelig til å kunne oversette de innfødte navn og for å forstå den innfødte morfologi, syntaks og semantikk). Uttømmende kjennskap til alle disse områdene kreves ikke av den enkelte etnobotaniker – den beste måten å arbeide på er som oftest i grupper.
Norsk etnobotanikk
Den førende norske etnobotaniker var professor Ove Arbo Høeg (1898–1993), som med Planter og tradisjon : Floraen i levende tale og tradisjon i Norge 1925-1973 (1974) presenterte et omfattende standardverk, basert på bred folkeminneinnsamling og biologisk viten. En forkortet utgave av boken ble utgitt i 1985 under tittelen Ville vekster til gagn og glede.
Høeg utga i 1981 Eineren i norsk natur og tradisjon (utvidet utgave i 1996), som ble første bind i Norsk Skogbruksmuseums bokserie Treslagenes kulturhistorie. Serien omfatter til nå bøker om selje, ask, alm, lind og en bok om hegg og hassel.
Nordisk litteratur
Nordisk litteratur er en betegnelse på litteratur skrevet på nordgermanske språk (nordiske språk), dvs. norsk, dansk, svensk, islandsk og færøysk. Nordisk betyr i denne sammenhengen nordgermansk. Nordisk litteratur er en del av fagfeltet nordistikk. Noen ganger kan litteratur på de innbyrdes forståelige språkene norsk, dansk og svensk også kalles skandinavisk litteratur.
Meldedvergmåler
Meldedvergmåler (Eupithecia simpliciata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia). Den er funnet spredt nord til Hordaland i Norge.
Utseende
En liten (vingespenn 21 – 23 mm), slank, blekt brungrå måler uten påfallende fargetegninger. Forvingen har en oval, mørk flekk i midten og to lyse og fire mørke tverrbånd, men disse er vanligvis noe utydelige, dessuten en smal, hvit, siksak-stripe langs ytterkanten som fortsetter på bakvingen. Larven er lyst gråbrun med tallrike små, hvite vorter og en del ganske korte, hvite børster. Langs ryggen har den en rekke av Y-formede, mørkebrune flekker.
Levevis
Arten finnes ved kysten, på strandenger og marskland. Larvene utvikler seg på frøemnene til ulike melder (slektene Atriplex og Chenopodium). De voksne målerne flyr i juli – august.
Utbredelse
Arten finnes i det meste av Europa og i Nord-Asia. I Norge er den funnet her og der langs kysten nord til Hordaland.
Birger Furugård
Birger Furugård (født 1887 i Silbodal (Årjäng), død 1961) var svensk veterinær og nasjonalsosialistisk politiker. Furugård var partileder for Svenska Nationalsocialistiska Partiet som ble startet av blant andre ham selv og hans to brødre i 1930.
Partiets andremann Sven-Olov Lindholm, ble etterhvert så lei av Furugårds drikking og utsvevende liv at han brøt ut av partiet i 1933 sammen med flere av de yngre medlemmene. Han (de) startet deretter det Nationalsocialistiska Arbetarepartiet.
I 1936 valgte Furugård og oppløse partiet etter et elendig valgresultat ved riksdagsvalget samme år. I valgsamarbeid med «Nationalsocialistiska Blocket» hadde partiet stilt lister i hele 12 valgkretser, uten å få noen plasser i den svenske Riksdagen.
Helge Borglund
Helge Borglund (født 24. juni 1945) er en norsk sanger fra Hamar. Han platedebuterte for RCA i 1960-årene, men er kanskje best kjent for de tyve platene i Frem fra Glemselen-serien med Rita Engebretsen 1974-2002. Borglund har også sunget på to plater i Countrytreff-serien og på én plate i Treff-serien.
Jordan (navn)
Jordan er et mannsnavn og et kvinnenavn dannet av navnet på elven Jordan. Det hebraiske navnet på elven er Yarden (יַרְדֵן), som er dannet av yarad (יָרַד), «stige ned, renne nedover».
Utbredelse
Navnet ble brukt i Europa fra 1000-tallet, men døde ut etter middelalderen. På 1800-tallet ble det igjen tatt i bruk, og det ble nokså populært fra siste halvdel av 1900-tallet.
Jordan har vært et populært guttenavn i USA siden 1990-årene.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Lhûn
Lhûn eller Lune er en fiktiv elv fra J.R.R. Tolkiens verden Midgard. Denne elva lå i den nordvestre delen av Eriador.
I det andre og tredje tidevervet hadde Lune sitt utløp i Lune gulfen, som hadde brutt gjennom Blåfjellene da Beleriand sank i havet før begynnelsen av det andre tidevervet, og på den måten rant Lune ut i det store havet Belegaer.
List of Middle-earth rivers
Tabun
Tabun (Etyldimetylamidocyanofosfat) er en kjemisk substans brukt til kjemisk krigføring.
Tabun ble oppfunnet av Gerhard Schrader i Tyskland i 1936. Tabun ble brukt i Iran–Irak-krigen 1983-1988, og Egypt mistenkes for å ha brukt tabun i borgerkrigen i Nord-Jemen 1963-1967.
Tabun løses lett opp i vann, og er blant kjemiske stridsmidler i Skagerrak som ble dumpet etter andre verdenskrig.
Ogham-skrift
Ogham-skriften ᚛ᚑᚌᚐᚋ᚜  (moderne irsk: ogham; gammelirsk: ogam, ogum; skotsk-gælisk: oghum) er et primitivt skriftsystem fra tidlig middelalder på de britiske øyer og Irland. Selv om datering av ogham-inskripsjonene er vanskelig og ofte problematisk: selv om selve skriftsystemet ble opprettet før de bevarte eksemplene, er de fleste bevarte inskripsjonene fra hovedsakelig mellom 400 og 600 e.Kr. Ogham ble benyttet i de britiske øyer, hovedsakelig i de keltiskspråklige områdene, det vil si Irland, Wales og Skottland, men svært få kjente tilfeller fra England. De ble hogd eller risset inn i steiner, og utformingen av dem er antagelig betegnende, form fulgte funksjon. Skriften var enkelt oppbygd. Den bestod av forskjellige mønstre av rett linjer. Skriften ble ordnet i et alfabetisk system med fire grupper, noe som ligner det som var tilfellet med runene. Man kjenner ikke sikkert til skriftens opprinnelse, men det er opprettet en del teorier.
Innledning
Den opprinnelige formen for ogham representerte omtrent 80 lyder fra gælisk, med 20 symboler arrangert i fire grupper på fem. Hver gruppe, eller aicme, var bygd opp av enkelte streker, skåret i tre eller hogd i stein, og hvor hver bokstav representert av et, to, tre, fire eller fem streker og gruppert i sekvenser på et til fem plassert til venstre, høyre, diagonalt på tvers av eller i midten av en sentral stammelinje (en strek til høyre er en «b», to streker er «l», tre streker «v/f», og så videre).
De aller fleste inskripsjonene består av personnavn.
Bríatharogam («Ogham-ord»), flertall bríatharogaim, er i tidlig irsk litteratur kjenninger som forklarer betydningen av navnene på bokstavene eller de enkelte tegnene i orgham-alfabetet. I følge bríatharogam kan navnene på forskjellige trær tilskrives individuelle bokstaver. Av denne grunn er ogam noen ganger kjent som «det keltiske tre-alfabetet», om ikke annet enn at utformingen minnet om en horisontal trestamme med greiner ut til sidene.
Etymologien til ordet ogham er fortsatt uklar. En mulig opprinnelse er fra den irske og-úaim, «punktfuge», og refererer til sømmen laget av spissen til et skarpt våpen.
Ogham ble lagt til standarden Unicode i september 1999 med utgivelsen av versjon 3.0.
Opprinnelse
Det er generelt antatt at de eldste inskripsjonene i ogham kan dateres til omkring 300 eller 400 e.Kr., men en avvikende oppfatning er James Carney som mente at dens opprinnelse er snarere innenfor 100-tallet f.Kr. Selv om bruken av «klassisk» ogham i steininskripsjoner ser ut til å ha blomstret på 500- og 600-tallet rundt Irskesjøen, viser de fonologiske bevisene klart at alfabetet er oppstått fra før 400-tallet. Det som er bevart er hva som finnes på stein, men man antar at ogham, slik som med runer, også ble benyttet på forgjengelig materialer, slik som tre og tømmer, bark fra trær, og dyrehuder. Det vises også i tapet av fonemer representert av den irske bokstaven úath («H») og straif («Z» i manuskripttradisjonen, men sannsynligvis «F» fra «SW»), gétal (representerer den velar nasale «NG» i manuskripttradisjonen, men etymologisk sannsynligvis «GW»), som alle tydeligvis er en del av systemet, men ikke attestert i inskripsjoner.
Runeopprinnelse vil elegant forklare tilstedeværelsen av at bokstavene «H» og «Z» er ubrukte på irsk, så vel som tilstedeværelsen av vokal- og konsonant-varianter «U» versus «W», ukjent for latinsk skrift og gått tapt på gresk (jf. digamma). Det latinske alfabetet er den primære konkurrenten hovedsakelig da dets innflytelse i den nødvendige perioden (300-tallet) er lettest etablert, og er mye brukt i nabolandet romersk Britannia, mens runer på 300-tallet tilsynelatende ikke var veldig utbredt selv på det kontinentale Europa. Det tidlige kristne fellesskapet som er kjent for å ha eksistert i Irland fra rundt 400 e.Kr., hvis eksistens bevitnes av oppdraget til Palladius av pave Celestin I i år 431. Det kan være at lydene til primitiv irsk var vanskelig å transkribere til det latinske alfabetet, og at sameksistensen mellom de kristne og keltisk hedenskap i begynnelsen førte til opprettelsen av et eget alfabet.
Ogham ble utviklet i utkanten av Romerriket og viser spredningen av romersk innflytelse selv langt utenfor dets grenser. Det faktum at ogham har fem vokalsymboler (selv om gælisk har ti slike lyder) er en av årsakene til at forskere tror at det latinske alfabetet, som også bruker fem vokaler, var en innflytelse på oppfinnelsen av oghamsystemet. Ogham var ikke et enkelt, fast system, og de bevarte steinene viser modifikasjoner, ettersom nye symboler ble oppfunnet og eldre gikk tapt. Noen få steiner viser også kristen innflytelse, blant annet med utskårne kors.