cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom
Mysteriekammeret
Dette skjedde altså i 1942, da Tom Venster, som kunne snakke ormtunge, oppdaget kammerets hemmelighet og sendte basilisken som hadde ventet der inne, fri på elever på skolen. Etter at monsteret drepte en jente, ble det såpass mye problemer at skolen sto i ferd med å stenges. Venster, som regnet skolen som sitt sanne hjem, og ikke ønsket å vende tilbake til gompebarnehjemmet han var oppvokst på, sørget for å få kammeret stengt igjen, og la skylden for problemene på Rubeus Gygrid, som ble utvist fra skolen på grunn av dette.
Siden var kammeret stengt i 50 år, inntil Tom Vensters dagbok, som trollmannen hadde forhekset til å inneholde en bit av sjelen hans, vendte tilbake til skolen. Under dagbokens innflytelse ble da kammeret på ny åpnet av Gulla Wiltersen, og etter at basilisken hadde forsteinet fem av borgens beboere (tre elever, en katt og et spøkelse), ble det igjen snakk om stenging av skolen. Imidlertid lyktes det Harry Potter og Ronny Wiltersen å finne åpningen til kammeret, og takket være Harrys evne til å snakke ormtunge, å komme seg inn. Harry bekjempet og drepte basilisken og ødela dagboken, noe som reddet Gullas liv (Venster ville ellers ha brukt livskraften hennes til å styrke seg selv, og kanskje klart til og med å skape seg en kropp).
Tretrollmannsturneringen
Tretrollmannsturneringen er en tradisjonsrik konkurranse mellom de tre største magiskolene i Europa, nemlig Galtvort, Beauxbaton (Frankrike) og Durmstrang. Den ble første gang avholdt for ca. 700 år siden, og ble senere holdt hvert femte år, lokalisert på en av de tre skolene etter tur. Hver skole plukket ut én elev som skulle representere skolen, og de tre elevene konkurrerte mot hverandre i flere magiske øvelser.
Imidlertid ble tradisjonen brutt etter en tid, fordi det var så mange av de konkurrerende som døde under kampen. Turneringen ble senere forsøkt gjenopprettet, uten hell. I 1994 ble Tretrollmannsturneringen holdt på Galtvort, men beklageligvis ble forsøket spolert av Bart Kroek jr. (for anledningen forkledt som Galøye Bister), som meldte på Harry Potter som en fjerde forkjemper. Målet for det var å la Harry komme først til målet i den siste oppgaven i konkurransen, for deretter å sende ham til Fyrst Voldemort (målet var en flyttnøkkel). Harry overlevde, men det gjorde ikke medelev Fredrik Djervell (som var likt med Harry i mål), og dermed ble det neppe noen sannsynlighet for at turneringen skulle bli gjenopptatt.
Under press fra Magidepartementet
I 1995 spredte det seg rykter om at Voldemort var gjenoppstått. Disse ryktene kom fra Harry Potter, elev ved Galtvort, og ble støttet opp av rektor Albus Humlesnurr. Magidepartementet benektet ryktene, og magiminister Kornelius Bloeuf trodde at det var Humlesnurr som hadde funnet dem på, for å selv ta magiminister-jobben. Galtvort ble antatt å være sentrum for Humlesnurrs planer, så Magidepartementet sendte Venke Dolorosa Uffert (ansatt i Departementet) dit, i første omgang for å jobbe som lærer i Forsvar mot Svartekunster.
I Ufferts timer ble det utelukkende undervist i teori, fordi Magidepartementet fryktet at Humlesnurr ville bruke elevene i kamp. Uffert benektet, i likhet med Bloeuf, at det Harry sa var sant, og gav ham gjensitting for å ha sagt at Fyrst Voldemort var tilbake. Etter hvert fikk Uffert status som «storinkvisitor», og hun sendte ut flere utdanningsdirektiv for å begrense aktiviteten på skolen. Til slutt tok hun også Humlesnurrs plass som rektor, men i 1996 kom det fram at Harry Potter og Albus Humlesnurr hele tiden hadde snakket sant, og sistnevnte fikk tilbake rektorstillingen.
Undervisning
Siden skolen er en britisk kostskole, følger den mer eller mindre det britiske skolesystemet. Den tilsvarer en britisk Secondary School, altså at den er for elever i alderen 11 til 18 år (sju klassetrinn). Prefekt-begrepet (se under) er også tatt fra britiske privatskoler.
Fag
Fagene på Galtvort er som følger (der annet ikke er skrevet, undervises det i fagene gjennom alle sju skoleårene):
U.G.L.E.
U.G.L.E. (Undre Galdrelaugseksamen), engelsk Ordinary Wizarding Level (O.W.L.) er en eksamen som tester kunnskaper og praktisk erfaring i femte klasse på Galtvort. Eksamenen tilsvarer britisk GSCE-eksamen. Eksamenene tar plass i slutten av det femte året, og elevene må opp til teoretisk/praktisk eksamen i alle fag. I enkelte fag er man avhengig av gode UGLE-karakterer for å få ta faget videre fram mot ØGLE.
Eksamenene blir ikke administrert og vurdert av skolen, men av offisielle representanter fra Magidepartementets Heksingeksamenskommisjon. Eksamenene finner sted ved Galtvort, og de offisielle representantene fra Galtvort tar en årlig tur til skolen for å administrere eksamenene. Resultatene spiller stor rolle for om elevene kan fortsette studiene i de respektive fag i de siste to årene ved skolen.
Elevene tar en U.G.L.E.-eksamen for hvert av fagene de har tatt ved skolen. Prøvene finner sted i begynnelsen av juni (mot slutten av skoleåret), og de blir spredt ut over et par uker. Hver eksamen består av en teoretisk del og en praktisk del, bortsett fra hvis det er eksamen i et fag som kun innbefatter læring av tekstbasert informasjon (slik som magihistorie og oldruner), der det kun er en teoretisk eksamen. De teoretiske delene av eksamen er skriftlig og blir utført i storsalen ved Galtvort, som for anledningen forandres fra å inneholde fire langbord til mange individuelle pulter. De praktiske delene av eksamen blir utført av hver enkelt elev foran en offisiell representant fra magidepartementet, som krever at elevene må utføre forskjellige oppgaver ut ifra hvilket fag eksamen er i. Magidepartementets offisielle representant gir elevene karakterer ut ifra en skala på seks bokstaver, fra Strålende (S) til Troll (T).
Margaret Chan
Margaret Chan Fung Fu-chun (陈冯富珍; pinyin: Chén Féngfùzhēn; født 1947 i Hongkong) er en kinesisk lege fra Hongkong. Hun har slektsrøtter i Shunde i provinsen Guangdong. Den 8. november 2006 ble hun valgt til ny generaldirektør for Verdens helseorganisasjon (WHO) etter Lee Jong-wook, som døde brått.
Margaret Chan tok først utdannelse som lærer i Home Economics ved Northcote College of Education i Hongkong. Hun studerte også ved Brescia University College, et katolsk college for kvinner i London i Ontario i Canada. Så studerte hun medisin og tok doktorgrad i 1977 ved University of Western Ontario. Hun tok graden M.P.H. ved National University of Singapore. Hun studerte dessuten management development ved Harvard University Business School i 1991.
Hun ble tilknyttet Hongkongs helsevesen i desember 1978. I april 1992 ble hun forfremmet til visedirektør for Hongkongs helsedepartement, og i juni 1994 ble hun departementets direktør. Som helsedirektør der fikk hun bred erfaring med tiltak mot smittespredning, som ved fugleinfluensa  utbruddet i 1997. I Hongkong ble 18 personer syke av influensaen i 1997–1998, og seks av dem døde av sykdommen. Det var dem som i ettertid mente at Dr. Chans tiltak da de første meldinger kom om H5N1-fugleinfluensaen blant barn kan ha forhindret en pandemi. Hun ble imidlertid utsatt for kritikk både i parlamentet og i offentligheten for påstått nølende reaksjon mot SARS i 2003. Men andre roste henne og mente at kritikken var helt forfeilet. Sykdommen ble faktisk holdt i sjakk, også i Hongkong – der det var 299 dødsofre for sykdommen – og som var særlig utsatt på grunn av sin nærhet til smittekildene i provinsen Guangdong i Fastlands-Kina.
Hun forlot styringsverket i Hongkong i august 2003 etter 25 år, og begynte å virke ved Verdens helseorganisasjon. I 2005 ble hun direktør for den avdeling innen WHO som overvåker og bekjemper smittsomme sykdommer, og generaldirektørens stedfortreder for beredskapsområdet influensa pandemier.
Den 8. november 2006 ble hun valgt til ny generaldirektør for WHO.
Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom
Ø.G.L.E.
Ø.G.L.E. (Øvre Galdrelaugseksamen), engelsk Nastily Exhausting Wizarding Tests (N.E.W.T.), er en eksamen som tester kunnskaper og praktisk erfaring i syvende klasse på Galtvort. Eksamenen tilsvarer britisk A-levels-eksamen. Dette er avgangseksamen i slutten av sjuende (siste) skoleår.
Magidepartementets Heksingeksamenskommisjon overvåker eksamenene og gir elevene karakterer før de kan uteksamineres fra Galtvort. I sine sjette og syvende år ved skolen studerer elevene fag på Ø.G.L.E.-nivå, og de må velge hvilke fag de skal ta for å forberede seg på prøvene. Bra karakterer i fagene er veldig viktige for elever som ønsker en bra jobb etter endte studier. Magidepartementet søker for eksempel bare etter folk som har eksepsjonelt gode karakterer fra Ø.G.L.E.-eksamenene sine.
Britiske elever sammenligner Ø.G.L.E.-ne med sine egne A-level-eksamener, som de tar i omtrent samme alder som elevene ved Galtvort.
Valg av hus
Husene på Galtvort fungerer som elevenes familie, og elevenes klasse. Man deler oppholdsrom sammen med de andre i sitt hus, og elevene i samme hus som er like gamle utgjør en klasse (selv om det er vanlig å undervise flere hus i gangen, og det er også valgfag på tvers av husene). Husstyreren er en lærer.
Til å begynne med, da de fire stifterne selv drev skolen, var det de som bestemte hvilke elever som skulle i hvilket hus. Som et utgangspunkt kan man si at de modige elevene havner i Griffing, de kloke (skoleflinke) i Ravnklo, flittige i Håsblås og de som streber mot makt i Smygard. Selvfølgelig er dette bare et utgangspunkt, de fleste mennesker er såpass sammensatt at de har mer enn bare én dominerende egenskap.
Etter at stifterne var døde, ble Griffings gamle hatt benyttet som utvelger. Hatten heter Valghatten og bor på rektors kontor. Alle førsteklassinger som kommer til Galtvort, blir den første kvelden plassert i et hus gjennom Valghatt-seremonien. Noe av grunnleggernes minner ble plassert i Valghatten slik at den kan velge hvem som kommer i hvilket hus.
Sikkerhet
Galtvort regnes som en av de sikreste plassene (eller den sikreste) i det magiske univers. Det er ikke mulig å immivere eller eksivere på skoleområdet. Skolen er også totalt skjult for gomper, og skulle en gomp uheldigvis støte på borgen som skolen holder til på ville alt han eller hun sett være en ruin med et "Adgang forbudt" skilt over inngangen. Elektrisk utstyr fungerer ikke der, fordi det er for mye magi i lufta og skolen er også non-kartografisk, det vil si at den ikke lar seg nedtegne på kart. Bortsett fra på utkruttkartet der hele Galtvortområdet og Galtvang, pluss de som befinner seg der er nedtegnet.
Reglement
Galtvort har naturligvis et reglement, men det har aldri stått noen komplett liste i bøkene. Noen regler er:
Ankomst
Galtvortekspressen går fra spor 9 ¾ på King's Cross jernbanestasjon i London 1. september klokka elleve. Toget er framme på skolen om kvelden. Førsteklassingene blir fraktet i båter over sjøen foran borgen, mens de resterende elevene drar i vogner som blir dratt av dystraler (siden det bare er de som har sett en person dø som kan se dystralene, er det en vanlig oppfatning at vognene går av seg selv).
Prefekter/Topptillitselever
Prefektsystemet på Galtvort er ganske uklart. I femteklasse velges det ut åtte prefekter, to fra hvert hus (en jente og en gutt). De elevene som er valgt ut som prefekter forblir dette gjennom sine siste tre år. Prefektene sine oppgaver er å dirigere førsteklassinger opp fra storsalen den første kvelden. De må også patruljere i vognene på vei bort til Galtvort.
Topptillitselevene går i sjuende klasse, og det er to av dem, en topptillitsmann (engelsk: Head Boy), og en topptillitskvinne (engelsk: Head Girl). De kan være fra samme hus, og de har et mye større ansvar enn prefektene. Ordningen er vanlig i det engelske skolesystemet.
Husnisser
Renhold og matlaging på Galtvort utføres av husnisser. Kjøkkenet ligger i kjelleren og der arbeider det over 100 husnisser. Husnissene jobber ulønnet, fordi det er slik de er, og de fleste av dem nekter å bli satt fri, eller få belønning. Noldus er et unntak, men rektor Humlesnurr godtar å lønne frigjorte husnisser, og gi dem menneskelige arbeidsvilkår dersom ønskelig. Noldus er den eneste til nå som får lønn av husnissene på Galtvort. Venninnen hans, Blunka, ble helt fra seg av sorg da hun ble satt fri, bablet om slikt som "hva skal herren gjøre uten husnissen sin?" En husnisse som nesten må være den merkeligste av dem alle, er Krynkel, som jobbet for familien Svaart. Etter at fru Svaart døde, drev han stadig og gnålte om "hva hadde den stakkars frua sagt," og ettersom det gamle huset ble skjulested for Føniksordenen, ble han veldig grinete og kalte dem for grumser, halvkaster, tjuveradder og blodsvikere. Hans største drøm var å få hodet sitt hogd av og hengt opp på veggen, slik som foreldrene hans. Vi har også fått høre fra en annen husnisse, som het Hokla. Hun fikk skylden for å ha forgiftet sjefen sin, Hespetra Smutt, ettersom Hokla hadde kokt sammen kakaoen hennes. Egentlig var det Voldemort som hadde drept henne for å få tak i hennes nedarvede Håsblås-beger, og han tuklet med Hoklas hukommelse slik at hun ville tilstå.
Hus-spøkelser
Alle husene har også et husspøkelse, som er en slags leder for de andre spøkelsene i sitt hus. Husspøkelsene er Nesten-Hodeløse Nikk (Griffing), Blodbaronen (Smygard), Den grå damen (Ravnklo) og Den trinne munken (Håsblås). Det er også noen få andre spøkelser som blir kjent i serien; Stønne-Stina, Gnav og professor Kiste, sistnevnte er lærer i Magihistorie (se over).
Ansatte
Lærere: I Forsvar Mot Svartekunster har de forskjellige lærere hvert år. Dette er på grunn av en forbannelse Voldemort kastet over jobben da han ikke fikk den.
De 7 årene bøkene omtaler, underviste disse 7 lærerne i faget.
Det har også vært andre lærere på Galtvort:
I tillegg til lærerne og husnissene har skolen en vaktmester (Argus Nask), en bibliotekar (Madam Knipe) og en heks som jobber på sykestua (Madam Pomfrit).
Den Forbudte Skogen
Den Forbudte Skogen er en skog utenfor magiker-skolen Galtvort i Harry Potter-bøkene. Der den er ofte omtalt i bøkene, og er forbudt område for elever på grunn av den store mengden farlige vesener som holder til inne i den.
En (ukomplett) liste over vesener som bor i skogen:
Nødvendeligrommet
Nødvendeligrommet (også kjent som Mellomrommet) er et fiktivt sted i J.K. Rowlings Harry Potter-bøker.
Rommet ligger i åttende etasje på Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom, men dukker bare opp når noen trenger det, og vil da innrette seg etter disse behovene. For eksempel har stedet flere ganger vært et bøttekott der vaktmester Nask finner vaskemidler når han har gått tom og Fred og Frank Wiltersen har gjemt seg for samme Nask. Humlesnurr nevner det også i en samtale med Karkaroff under Juleballet i Harrys fjerde år: «Så sent som i dag morges, for eksempel, kom jeg til å gå feil på vei til badet og kom inn i et vakkert, velproporsjonert rom jeg aldri hadde sett før, utstyrt med en virkelig utsøkt samling nattpotter. Da jeg gikk tilbake senere for å se nærmere på det, var det borte. Men jeg må huske på å holde utkikk etter det. Kanskje det bare er tilgjengelig klokka halv seks om morgenen. Eller kanskje det bare dukker opp når månen er kvart – eller når den som prøver å finne det har uvanlig full blære.» (Harry Potter og Ildbegeret, kapittel 23)
Inngangen til rommet, når det er der, ligger rett ved et enormt bildeteppe som forestiller Salto den skjøres fåfengte forsøk på å undervise troll i ballett. For å få det til å dukke opp, må man gå tre ganger fram og tilbake langs veggen, mens man konsentrerer seg om det man trenger. Det vil da dukke opp en dør inn til rommet.
Rommets eksistens var en godt bevart hemmelighet, bare kjent av noen få (deriblant Galtvorts husnisser og professor Rummelfiold) inntil Harrys femte år på Galtvort, da Noldus fortalte ham om rommet. Det ble deretter flittig brukt av Humlesnurr-legionen til sine ulovlige møter. I disse tilfellene var rommet dekket av trehyller med bøker om svarteforsvar, golvet var dekket av store silkeputer, og rommet inneholdt også en mengde instrumenter for å oppdage fiender (snikoskoper, dølgsensorer og et fiendespeil).
I Harrys sjette skoleår brukte Harry rommet til å gjemme sin kopi av Eliksirer for viderekomne, og oppdaget at rommet da ble stort som en katedral, fylt av alle slags ting folk på Galtvort hadde villet gjemme opp gjennom årene. Malfang brukte også rommet til å reparere et forsvinningsskap som senere skulle brukes til å bringe dødsetere inn på skolen. I sjuende bok finner også Harry en av Voldemorts bortgjemte malacruxer i dette rommet, nærmere bestemt Rasla Ravnklos diadem. Den blir senere ødelagt av Vincent Krabbe, idet han setter fyr på rommet.
Eksterne lenker
Handlungsorte der Harry-Potter-Romane
Islands politiske system
Republikken Island ble proklamert den 17. juni 1944 på Þingvellir (Tingvalla).
Islands president
Islands president velges ved direkte valg for en fire års periode. Nåværende president, som også er landets sjette, er Guðni Jóhannesson, som ble valgt 25. juni 2016.
Presidenten har begrenset politisk makt og har for det meste seremonielle oppgaver på vegne av republikken av diplomatisk art og som statsoverhode.
Siste presidentvalg var i juni 2016.
Islands parlament
Islands nasjonalforsamling er Alltinget (Alþingi) som har 63 representanter som velges i fire års perioder. Alle over 18 år kan stemme ved valget. Statsministeren kan gjennom presidenten når som helst oppløse tinget og skrive ut nyvalg. Det moderne parlamentet ble etablert i 1845 som et rådgivende organ for den danske monarken. Det ble ansett som en fortsettelse av Alltinget som ble etablert i 930, og som varte til 1799.
Det siste alltingsvalget foregikk 12. mai 2007. Den sittende regjeringskoalisjonen, som bestod av Selvstendighetspartiet og Fremskrittspartiet fikk ett setes majoritet etter at Fremskrittspartiet nesten hadde halvert sin oppslutning, og valgte å avvikle sitt 12 år gamle samarbeid. Selvstendighetspartiet etablerte en ny koalisjon sammen med sosialdemokratiske Samfylkingin med Haarde sittende som statsminister. Koalisjonen har støtte fra 43 av 63 representanter i Alltinget.
Neste alltingsvalg er planlagt til mai 2011.
Islands politiske partier
Islandsk politikk preges av kontinuitet og stabilitet med det liberal-konservative Sjálfstæðisflokkurinn (Selvstændighedpartiet) som det fremste statsbærende parti. Partiet har vært størst så lenge republikken har eksistert og har deltatt i de fleste regjeringskonstellasjoner. Nettopp samarbeidet over klassiske partiskiller er et annet kjennetegn ved islandsk politikk.
Vinstri hreyfingin – grænt framboð Venstrebevægelsen – De Grønne ble opprettet i 1999 av medlemmer i de samme partiene som gikk inn i Samfylkingin, men som ønsket en mer selvstendig utenrikspolitisk linje, som motstand mot NATO og EU, samt med en kraftigere miljøprofil.
Frjálslyndi flokkurinn Liberale ble etablert av utbrytere fra Selvstendighedspartiet, og selv om det ikke ble spådd en lys framtid har partiet klart å skaffe seg alltingsrepresentanter i tre påfølgende valg.
Islands regjering
Regjeringen pekes ut av presidenten etter alltingsvalg, selv om jobben normalt gjøres av lederne for de ulike alltingspartiene etter at valgresultatet er klart. Da sonderes det for å lete fram levedyktige regjeringsalternativ med parlamentarisk grunnlag i Alltinget.
Det er bare når partilederne ikke klarer å enes, at presidenten kan utøve sin makt og selv peke ut regjeringen.
Regjeringene har stort sett alltid vært ulike former for koalisjoner med to eller flere parti. Intet islandsk parti har noen gang fått rent flertall i Alltinget etter etableringen av den islandske republikken.
Islands høyesterett
Den øverste juridiske myndigheten på Island er Hæstiréttur Íslands (Islands høyesterett), der dommerne pekes ut av presidenten for livstid.
Islands internasjonale forbindelser
Island er medlem av EFTA og siden 1994 av EØS på samme måte som Norge og Liechtenstein).
<!--
Administrativ inndeling
Iceland is divided in 23 counties (sýslur, singular sýsla) and 14 independent towns* (kaupstaðir, singular kaupstaður); Akranes*, Akureyri*, Árnessýsla, Austur-Barðastrandarsýsla, Austur-Húnavatnssýsla, Austur-Skaftafellssýsla, Borgarfjarðarsýsla, Dalasýsla, Eyjafjarðarsýsla, Gullbringusýsla, Hafnarfjörður*, Húsavík*, Ísafjörður*, Keflavík*, Kjósarsýsla, Kópavogur*, Mýrasýsla, Neskaupstaður*, Norður-Ísafjarðarsýsla, Norður-Múlasýsla, Norður-Þingeyjarsýsla, Ólafsfjörður*, Rangárvallasýsla, Reykjavík*, Sauðárkrókur*, Seyðisfjörður*, Siglufjörður*, Skagafjarðarsýsla, Snæfellsnes- og Hnappadalssýsla, Strandasýsla, Sudur-Múlasýsla, Suður-Þingeyjarsýsla, Vestmannaeyjar*, Vestur-Barðastrandarsýsla, Vestur-Húnavatnssýsla, Vestur-Ísafjarðarsýsla, Vestur-Skaftafellssýsla
Andre medlemskap: Arctic Council, Australia Group, BIS, CBSS, CE, EAPC, EBRD, ECE, EFTA, FAO, IAEA, IBRD, ICAO, ICCt, ICC, ICRM, IDA, IEA (observer), IFC, IFRCS, IHO, ILO, IMF, IMO, Inmarsat, Intelsat, Interpol, IOC, ISO, ITU, ITUC, NATO, NC, NEA, NIB, OECD, OPCW, OSCE, PCA, UN, UNCTAD, UNESCO, UNMIK, UNU, UPU, WCO, WEU (associate), WHO, WIPO, WMO, WTrO -->
Bingsholmsråsa dyrefredningsområde
Bingsholmsråsa dyrefredningsområde er et dyrefredningsområde ytterst i Skråfjorden i Åfjord kommune i Trøndelag, i sundet mellom Tårnes og Lauvøya. Det er vernet for «bevare et rikt og interessant fugleliv, og bevare et viktig trekk og overvintringsområde for vannfugl». Da fredningsområdet ble opprettet var det ved siden av Ørland våtmarkssystem fylkets enese lokalitet av denne typen.
Magnus Bøe
Magnus Bøe (født 21. juli 1998) er en norsk-koreansk skiskytter og langrennsløper som representerer Fossum Idrettsforening for langrenn og Idrettslaget TRY for skiskyting i Norge, mens han internasjonalt konkurrerer som Kim Magnus for Sør-Korea.
2014/15-sesongen
Denne sesongen satset Bøe på skiskyting. Han tok fem norgescup seiere og ble nummer én sammenlagt. Bøe vant gullmedalje i sprint under Junior-NM i langrenn 2015 på Nes i Akershus, og fulgte opp med fjerdeplass i 10 km fristil og sjetteplass i 10 km klassisk under samme mesterskap i Hommelvik.
I Norgescupen i langrenn for junior 2014/15 kom han på femteplass sammenlagt, selv om han kun deltok på fem av de ti rennene i sesongen, hvorav ett renn endte med seier.
2015/16-sesongen
5. desember 2015 fikk han sin verdenscupdebut under verdenscupen i langrenn 2015/16 på Lillehammer, der han endte på 66.-plass under 30 km skiatlon. Tre måneder senere fikk han på nytt sjansen under verdenscupsprinten i Drammen, men endte der på 67.-plass i prologen.
Han deltok under Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer, der han vant gull i langrennscross foran klubbkamerat Thomas Helland Larsen og finske Lauri Mannila. Han vant også 10 km fristil, og fikk sølv på sprinten, bak Thomas Helland Larsen.
Under Junior-VM på ski 2016 tok han sølvmedalje på sprint fri teknikk, bak nordmannen Johannes Høsflot Klæbo og foran Giacomo Gabrielli fra Italia. Han fikk også sølv på 10 km klassisk intervallstart.
2016/17-sesongen
Han representerte Sør-Korea under Asian Winter Games 2017 i Sapporo i Japan. Der vant han sprinten, og han fikk sølv på 10 km klassisk, bak Akira Lenting fra Japan. I tillegg fikk Sør-Korea bronse på 4 x 7,5 km stafett.
I Norgescupen i langrenn for junior 2016/17 fikk han én andreplass, og endte på niendeplass totalt i klassen 18/19 år.
Personlig
Bøe har norsk far og sørkoreansk mor, har tidligere bodd i Busan, men går på Norges Toppidrettsgymnas i Geilo. Han snakker flytende norsk, koreansk, engelsk og noe tysk.
Anastasie Tănăsescu
Anastasie Tănăsescu (født 1892) var en rumensk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Antwerpen.
Tănăsescu vant en olympisk bronsemedalje i rugby union under Sommer-OL 1924 i Antwerpen. Han var med på det rumenske laget som kom på tredjeplass i rugbyturneringen bak USA og Frankrike. Det var kun tre lag som deltok og kampene ble spilt i perioden 4. til 17. mai 1924. Romania tapte begge sine kamper, 3-59 mot Frankrike og 0-39 mot USA.
Gelugor oljekraftverk
Gelugor oljekraftverk er et varmekraftverk nær Teluk Ewa i delstaten Penang i Malaysia. Det har en installert produksjonskapasitet på 398 MW med kogenerasjon.
Brenselkilden er primært fyringsolje. Operatør er et energiselskapet Tenaga Nasional Berhad.
Marion Laborde
Marion Laborde (født 9. desember 1986) er en fransk basketballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok sølv med det franske landslaget.
Rakettskjold
Rakettskjold er en form for luftvern som går ut på å oppdage raketter og missiler som kommer mot et område som skal forsvares. Systemet skal være i stand til å følge det angripende missilets flukt eller bane gjennom verdensromet og luften, og til slutt være i stand til å ødelegge det. I begynnelsen var rakettskjoldet rettet mot atomvåpen, som ICBM, men siden ble det utvidet til også å gjelde ballistiske missil med kortere rekkevidde, og vanlige sprengladninger uten atomvåpen..
Mulige mottiltak i oppskytingsfasen
Oppdagelse av en oppskyting er lett i denne fasen fordi store mengder het eksos kommer ut fra bæreraketten, som er full av eksplosivt drivstoff, og raketten er dessuten sårbar for kinetisk energi eller laserstråler. Det er heller ikke mulig å bruke narremål i denne fasen.
Dersom en kommer nær nok i denne fasen, er det mulig å ødelegge bæreraketten med anti-missil-missil eller sterke laserkanoner, helst fra fly i stor høyde. Man har bare 3 minutt på seg til å gjøre dette, og i de aller fleste tilfeller, må man være i eller nær fiendens territorium.
Flygefasen
Satellitten (PBV) flyr til nærheten av målet og forbereder separasjon av det enkelte stridshode.
PBV skyter ut det enkelte stridshode sammen med narremål og metallstrimler som forstyrrer radaren til eventuelle anti-missil-missil eller annet luftvern.
Mulige mottiltak i flygefasen
Tid til mottiltak i denne fasen er bedre enn i de andre fasene. En ICBM kan bruke opptil 20 minutt dersom skyteavstanden er nær 10000 kilometer, og man har også en lang distanse der mottiltakene kan settes inn. Dersom målet er et hypersonisk glidefly, har man selvsagt kortere tid.
Mottiltakene krever store antiballistiske missil med lang rekkevidde og sofistikerte, kraftige radarsystem i tillegg til verdensromsbaserte sensorer. Dessuten må man håndtere narremål.
Eksempel på spesialvåpen her, er det amerikanske Ground-Based Midcourse Defense (GMD), kinesiske China mid-course anti-missile test og israelske Israeli Arrow 3 missile.
Terminalfasen
Det enkelte stridshode kommer inn i atmosfæren i høy fart og atomladningen blir avsikret og forbereder detonasjon. Den kjernefysiske ladningen detonerer, enten i gitt høyde over bakken eller ved kontakt med bakken.
Mulige mottiltak i terminalfasen
Eksempler på slike våpen er amerikanske Aegis Ballistic Missile Defense System, Sprint og MIM-104 Patriot og russiske ABM-3 Gazelle og S-300V.
Uno Sanli
Uno Sanli (født 5. januar 1989) er en svensk taekwondoutøver som konkurrerer i klasse -58 kilo. Han representerte Sverige i Sommer-OL 2012, etter å ha kvalifisert seg til lekene ved å bli nummer 3 i europakvalifiseringen.
Urandi
Urandi er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Lefevrea
Lefevrea er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Reisen mot Vest
Reisen mot Vest  (kinesisk: 西游记; pinyin: Xīyóujì; Wade-Giles: Hsiyu-chi) er en av de fire klassiske romaner i kinesisk litteratur. Den ble opprinnelig utgitt anonymt i 1590-årene under Ming-dynastiet. Selv om det ikke finnes noen direkte beviser på hvem som skrev historien, tilskriver man tradisjonelt forfatterskapet til Wu Cheng'en.
Romanen er en fiktiv og mytologisk beretning om den buddhistiske munk Xuanzangs pilegrimsferd til India under Tang-dynastiet for å hente sutraene. Bodhisattvaen Guan Yin gir, etter ønske fra Buddha Amitabha, denne oppgaven til munken og hans tre disipler og beskyttere: apen (Sūn Wùkōng), grisen (Zhū Bājiè) og sandmonsteret Shā Wùjìng.
Inndeling
Romanen er på 100 kapitler. Teksten skifter mellom vers og prosa, hvor versene særlig brukes for å beskrive omgivelser, personer og kamper.
Romanen kan inndeles i fem seksjoner (eventuelt fire dersom man betrakter kap. 8-12 som en enhet):
Religiøs bakgrunn
Romanen låner inspirasjon fra tradisjonell kinesisk folketro. Buddhisme, taoisme og konfucianisme. Reisen har et buddhistisk formål. Ofte har uhyrene forkledd seg som taoister, og som Sun Wukong forteller en konge i kapitel 47: «Jeg håper du vil ære de tre religioners enhet: hedre buddhistmunkene, også hedre taoistene, og sørge for å understøtte de talentfulle.»
En lang rekke guder og mytiske personer opptrer i romanen, og hjelper ofte Sun med å beseire uhyrene. Guan Yin, Lao-tse og Jadekeiseren med hele hans hoff opptrer hyppig, og landskapets lokale guddommer kommer når Sun Wukong kaller.
Svensk oversettelse
I Sverige er hele verket blitt utgitt i fem bind 1995-1996 i en oversettelse av Göran Malmqvist.
DF-ZF
DF-ZF er et kinesisk hypersonisk glidefly som har vært prøvd 5 ganger mellom 9. januar 2014 og april 2016.
Forsvarsministeriet i Kina er åpne om prøvene og forsøkene, og hevder at det er av vitenskapelig interesse. Prøvene kan likevel ses på som en del av den militære opprustningen i Kina, og har trolig evne til å trenge gjennom rakettskjoldet til USA og Russland. Alle forsøkene har lykkes bortsett fra en, og ble gjorde av Taiyuan Satellite Launch Center i Shanxi Province, et øvelsesområder for Folkefrigjeringshæren (People's Liberation Army) i Kina.
Kapabiliteter
DF-ZF Boost-gliderfartøy (engelsk: HGV - hypergliding vehicle) kan trolig nå en fart på 12000 kilometer i timen, og foreløpig umulig å stanse eller ødelegge etter at den er skutt ut fra bæreraketten eller bombeflyet.
Mike Gravel
Maurice Robert «Mike» Gravel (født 13. mai 1930 i Springfield i Massachusetts i USA, død 26. juni 2021 i Seaside i California) var en amerikansk politiker og senator fra Alaska for to valgperioder, fra 1969 til 1981. Han tilhørte Demokratene, og var kandidat til det amerikanske presidentvalget for 2008.
Gravel kom fra fransk-kanadisk familiebakgrunn; ble oppdratt som katolikk men praktiserer ikke lenger. Gravel gikk inn i den amerikanske hær i 1951 og tjenestegjorde i dens kontraspionasje til 1954. Så studerte han økonomi ved Columbia University.
Gravel er kjent for å ha offentliggjort topphemmelige dokumenter fra Vietnamkrigen i den hensikt å avskaffe den allmene verneplikten.
Alf Rolin
Alf Rolin (født 1957) er en norsk teolog og pedagog.
Rolin står bak et opplegg for å hjelpe barn til å bli kjent med Bibelen. Hans bok «Bibelvandring» er trykket i flere opplag. I tillegg har han vært opptatt av antroposofi og skrevet en bok om dette.
Zhong Acheng
Zhong Acheng (forenklet kinesisk: 钟阿城; tradisjonell kinesisk: 鍾阿城; pinyin: Zhōng Āchéng; født i 1949 i Beijing i Kina), best kjent under kunstnerpseudonymet A Cheng / Ah Cheng, er en kinesisk forfatter. Hun regnes som en ekspontent for Xungen-bevegelsen (de rotsøkende) innen kinesisk litteratur.
Han begynte sin forfatterløpebane i 1979 som medhjelper til sin far Zhong Dianfei, med å skrive boken Teaterets estetikk. I 1984 debuterte han med romanen Sjakkmesteren (Qi wang). Den vakte stor oppsikt og fikk mye ros i Kina. Siden da har hans ry og karriere som forfatter skutt fart. Den skulle inngå i en serie på tre – Qiwang – shuwang – haiziwang.
Flere av hans verker er blitt oversatt til vestlige språk, noen ganger oversatt flere ganger til samme språk.
Han har vunnet en rekke litteraturpriser. Utvalgte verker:
Operafjellet
Operafjellet er et fjell på Svalbard. Operafjellet ligger på nordsiden av Adventdalen, nordøst for Longyearbyen, avgrenset av Mälardalen mot Hiorthfjellet i vest, Koslådalen og Altbreen i øst, og Blekumbreen og Tellbreen i nord. Helvetiafjellet ligger i nær relasjon rett øst for Operafjellet.
Navnet har det fått fra den vestlige delen av fjellet, som har en amfiteater-lignende form. Fjellet har tre navngitte topper: Bassen (968 moh), Tenoren (654 moh) og Dirigenten (928 moh), samt to topper uten navn (952 og 943 moh).
Den 29. august 1996 styrtet et fly fra Vnukovo Airlines (flight 2801) i fjellet under innflyging til Svalbard lufthavn. 141 mennesker omkom i ulykken (se Operafjell-ulykken).
Eiendommen Austre Adventfjord, som Hiorthhamn og tilhørende kullfelter i Operafjellet er en del av, er eid av familien Horn (Johan Jacob Horn). Det er antatt betydelige reserver av kull i Hjortfjell og Operafjellet, og det eksisterer planer om å etablere en eventuell Gruve 8 her,
Jan Terri
Jan Terri (født 17. juni 1959 i Chicago) er en undergrunnsmusiker fra Chicago som er berømt for sine VHS-musikkvideoer. Hun står bak to album; Baby Blues (1993) og High Risk (1994). Studioalbumene kom ut sammen med flere musikkvideoer. I nyere tid har hennes videoer fått en renessanse på YouTube.
Terri er født og oppvokst i Chicago, allerede som femåring begynte hun som barnemodell. Sammen med sine foreldre opptrådte hun i et familieband, der faren var sminket «blackface» som «Black Elvis».
Terri ble i 1983 uteksaminert med en bachelorgrad i «Broadcast Communications & Management Certificate for Sound Engineering» fra Columbia College. Etter ulike jobber endte hun opp som limosjåfør. På begynnelsen av 1990-tallet spilte hun inn en rekke musikkvideoer for å promotere sin musikk. Disse delte hun ut til kunder mens hun kjørte limo. Hennes musikkvideoer ble på denne måten kule favoritter innen reklame- og markedsføringsmiljøet i Chicago. Terris uskolerte musikkstil og videoenes ekstremt lave produksjonsverdi er nøkkelen til hennes suksess, dette er «så dårlig at det blir bra».
Mot slutten av 1990-tallet kom Marilyn Manson over en av Terris musikkvideoer på VHS. Manson ble så interessert i denne artisten at han inviterte Terri til å opptre på en av sine fester. Dette blir en knallsuksess, dermed fikk Terri tilbud om å være oppvarmingsband for Manson i perioden 1998-1999. En del opptak av dette finnes på Mansons God is in the TV-konsertopptak DVD. I 1994 kom hennes andre album High Risk, samtidig som Terri opparbeidet seg en fan base i Chicago. I 2002 ble Terri utsatt for en voldsom bilulykke, men hun overlevde og har nylig gjenopptatt sin musikalske karriere.
På 2010-tallet har Terri utgitt følgende studioalbum: The Wild One (2012), No Rules (2013) og Holiday Songs (2014).
His Brother’s Wife
His Brother's Wife er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Harley Knoles.
Handling
Richard Barton, en velstående produsent, har en kone, Helen og Bess, et barn på fem år. En av Richards ansatte er en mann som er avhengig av gambling. Etter gjentatte advarsler får den ansatte sparken, av frykt for at han en dag kan bruke noen av firmaets penger på gambling. Siden han har en humørsyk og hevngjerrig, over den tidligere ansatte nå og ta hevn på Richard. Samme kveld holder Barton-familien en fest. Charles Burham, en teater-sjef, er tilstede og blir sjarmert av	Mrs. Bartons veltalenhet. Han forteller henne at det alltid kommer til å være en posisjon til henne, hvis hun noen gang ønsker å begynne med teater.
Men festen avsluttes brått når Richard mottar nyheten om at anlegget hans står i brann, etter å ha blitt påsatt av den tidligere ansatte som ønsker hevn. Richard hjelper brannmennene, men blir gjennomvåt i prosessen og blir kraftig forkjølet - som deretter går over til tuberkulose. Rettstvistene om forsikringen av anlegget forårsaker økonomiske problemer for den lille familien. De blir tvunget til å lete etter billigere boliger. I løpet av hele denne tiden har Howard Barton, den yngre broren til Richard, som har søkt lykken i Australia, endelig oppnådd suksess. Han bestemmer seg for å returnere til New York, og møte Richard igjen.
Richard William Smith
Richard William Smith (født 28. april 1959 i Halifax i Nova Scotia i Canada) er en kanadisk katolsk prelat og erkebiskop av Edmonton.
Prest
Richard William Smith ble ordinert til prest den 23. mai 1987. Han studerte ved Atlantic School of Theology i Halifax og fullførte en teologisk doktorgrad ved Det pavelige gregorianske universitet i Roma. Han var generalvikar i erkebispedømmet Halifax.
Biskop av Pembroke
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Pembroke den 27. april 2002. Erkebiskopen av Ottawa, Marcel André J. Gervais, bispeviet ham den 18. juni samme år; medkonsekratorer var Terrence Thomas Prendergast S.J., erkebiskop av Halifax, og Austin-Emile Burke, emeritert erkebiskop av Halifax.
Erkebiskop av Edmonton
Han ble utnevnt til erkebiskop av Edmonton 22. mars 2007 og ble innsatt 1. mai samme år.
Richard William Smith var president for Canadian Bishops' Conference (CECC) frem til 25. september 2013.[1]
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Johannes Musæus Nissen
Johannes Musæus Nissen (født 1. august 1820 i Melhus, død 28. januar 1893 i Trondhjem) var en norsk postmester og konservativ politiker. Han var Trondhjems ordfører fra 1874 til 1876.
Familie
Johannes Musæus Nissen var sønn av sogneprest Peder Schjelderup Nissen og hustru Bolette Musæus. Han var av slekten Nissen fra Fredericia; oldefaren Niels Hansen Nissen kom til Trondhjem, hvor han ble en velstående kjøpmann. Farfaren, justisråd Martinius Lind Nissen, grunnla Adresseavisen i Trondhjem i 1767.
Navnet Nissen er et patronym som betyr «sønn av Nis»; Nis er en variant av Niels som brukes i Øst- og Sønderjylland.
Filolog og skolemann Hartvig Nissen var hans bror, og statsråd og professor i kirkehistorie Rasmus Tønder Nissen deres fetter. Faren døde året etter at gutten ble født, så Johannes ble satt i pleie hos sin søster og hennes mann, sogneprest Hans Severin Arentz på Skogn.
Johannes Musæus Nissen giftet seg i 1852 med Anne Marie Thaulow, datter av kjøpmann Christian Thaulow og hustru Lorentze Holm. Hennes brorsønn var den senere kjøpmann og ordfører Christian Thaulow.
Karriere
Han tok artium ved Trondhjems katedralskole i 1840 og juridisk embedseksamen ved Det Kongelige Frederiks Universitet i 1846, hvorpå han ble kopist i postavdelingen i det nye Indredepartementet. Han ble byråsjef i 1857 og postmester i Trondhjem i 1860. I 1863 flyttet postverket til den nye børsbygningen på hjørnet av Kongens gate og Nordre gate. Postmesteren hadde sin embedsbolig i samme bygning. Johannes Musæus Nissen var postmester frem til sin død i 1893.
Nissen var medlem av direksjonen (styret) i Trondhjems Sparebank fra 1874 til 1893, fra 1886 som direksjonens formann, samt medlem av styret ved Trondhjems Hospital og forstanderskapet ved Trondhjems katedralskole. Han var Trondhjems varaordfører i 1873, deretter ordfører i årene 1874, 1875 og 1876.
Utmerkelser
Johannes Musæus Nissen ble i 1882 utnevnt til ridder av St. Olavs Orden «for fortjenstfull embedsvirksomhet».
Chris Dodd
Christopher John «Chris» Dodd (født 27. mai 1944 i Willimantic i Connecticut) er en amerikansk lobbyist og tidligere demokratisk politiker. Han var medlem av Representantenes hus for Connecticuts 2. distrikt 1975–1981 og senator fra Connecticut 1981–2011. Fra 2011 er han administrerende direktør og sjeflobbyist i Motion Picture Association of America (MPAA). Chris Dodd har irsk-amerikansk bakgrunn, og er katolikk. Hans foreldre var senator Thomas J. Dodd og Grace Murphy Dodd. Hans bror, Thomas J. Dodd jr., er professor emeritus ved School of Foreign Service ved Georgetown University, og har vært amerikansk ambassadør til Uruguay og Costa Rica under president Bill Clinton.
Chris Dodd begynte på den jesuittdrevne gutteskolen Georgetown Preparatory School i Bethesda i Maryland, og fortsatte ved Providence College, der han fikk bachelorgrad i engelsk litteratur i 1966. Etter to år i Fredskorpset i Den dominikanske republikk begynte han ved University of Louisville, og fullførte sin kandidatutdannelse i rettsvitenskap i 1972. Året etter fikk han advokatbevilling, og åpnet privatpraksis i New London i Connecticut. Han giftet seg i 1970 med Susan Mooney, men de ble skilt i 1982. Dodd giftet seg i 1999 med Jackie Marie Clegg, som han har to døtre med, og er også gudfar til Christy Carlson Romano.
Dodd var medlem av Representantenes hus for Connecticuts 2. distrikt 1975–1981 og Senatet 1981–2011, og hadde etterhvert en fremskutt posisjon i Det demokratiske parti. Han stilte som kandidat i Det demokratiske partis primærvalg foran presidentvalget i 2008. Dodd trakk seg den 3. januar 2008 etter sitt dårlige resultat under primærvalget i Iowa, der han vant oppslutning fra under én prosent av nominasjonskretsene. Dodd kunngjorde den 5. januar 2010 at han ikke stilte til gjenvalg til Kongressen samme år.
Babel (film)
Handlingen i filmen er delt i tre, og er satt til Marokko, USA, Mexico og Japan.
Handling
På et avsidesliggende sted i ørkenen, i det sørlige Marokko, selger en mann en Winchesterrifle til en annen mann, som igjen gir den til sine to tenåringsgutter for at de skal se etter familiens geiteflokk, og ta livet av sjakalene som spiser opp geitene. For å teste ut rifla sikter de på biler som kjører forbi. Etter å ha bommet et par ganger, treffer de en buss, og skader en ferierende amerikansk kvinne som sitter ombord.
Politiet spør ut mannen som solgte riflen, og finner således fram til kjøperen. De to guttene har innrømmet til faren hva de har gjort. De tre flykter fra politiet og tar med seg rifla. Politiet skyter etter dem, og de skyter tilbake. En politimann og en gutt blir skadet. Den andre gutten som skjøt kvinnen tidligere, overgir seg til politiet og innrømmet hva han har gjort, og ber samtidig om at broren skal få medisinsk behandling.
I mellomtiden har bussen med den skadede kvinnen ombord kjørt til nærmeste landsby for å finne en doktor. Bussen venter en stund, men de andre passasjerene krever at den fortsetter på grunn av faren for flere angrep. Siden kvinnen ikke kan reise i en buss i den tilstanden hun er i, blir hun og ektemannen igjen i landsbyen mens de venter på transport til et sykehus. Til slutt ankommer et helikopter.
Samtidig møter vi en rebelsk japansk tenåringsjente som utviser seksuelt provokativ oppførsel (det vil si at hun har på seg et kort skjørt og ikke noe undertøy). Når hun besøker tannlegen sin for behandlig fører hun hånden hans til skrittet sitt, men han avviser henne og sender henne ut. En politimann besøker jenta for å spørre henne ut om faren som har solgt en rifle i Marokko til en gutt som skjøt en amerikansk kvinne.
Vi møter også en meksikansk dagmamma som arbeider for det amerikanske paret som nå befinner seg i Marokko, og tar vare barna deres mens de er på ferie. Dagmammaen tar med seg barna til sin sønns bryllup i Mexico. Nevøen hennes kjører bilen, men på vei tilbake til USA får han panikk på grensen da de blir utsatt for kontroll og stikker av. Nevøen slipper av dagmammaen og de to barna i ørkenen, og drar videre for å riste av seg politiet som nå følger etter dem. Han forsikrer de tre om at han snart vil komme tilbake og plukke dem opp igjen. Etter en stund forlater dagmammaen barna for å finne hjelp. Hun blir fanget av politiet og sendt ut av USA som en ulovlig innvandrer. Barna blir funnet, og alt går bra til slutt for barna, men dagmammaen blir fortvilet over å bli utvist fra USA ufortjent.
Liste over Norges herrelandslag i ishockeys tropper til mesterskap 1937–1989
Liste over Norges herrelandslag i ishockeys tropper til mesterskap inneholder samtlige norske landslagstropper ved turneringer som anses som offisielle av Norges Ishockeyforbund (VM, OL og kvalifiseringsturneringer til VM og OL).
Vannmokasinslange
Vannmokasinslange (Agkistrodon piscivorus) er en giftig slange som er utbredt i Nord-Amerika.
Den er som regel 76–122 cm lang, men kan bli opptil 180 cm. Ryggen er svart, grå, gulbrun eller mørkt olivengrønn, mens buken er lysere. Snuten er alltid lys. Unge dyr har bånd med mørk kant og lysere midt, men de forsvinner hos eldre eksemplarer. Unge dyr har også gul haletipp. Hodet er bredt med en stor sansegrop som registrerer infrarød stråling mellom øynene og neseborene på hver side. Den har en sterk gift, men gifttennene er korte, og det er sjelden at mennesker dør på grunn av bitt fra vannmokasinslange.
Når den blir skremt, gaper den for å vise fram den hvite munnen. Dette har gitt arten den amerikanske navnet cottonmouth («bomullsmunn»).
Vannmokasinslange er den eneste semi-akvatiske arten i hoggormfamilien og lever vanligvis i eller i nærheten av vann, særlig i saktegående og grunne innsjøer og bekker. Den ligger ofte og soler seg på greiner og steiner i vannkanten. Vannmokasinslange eter fisk, frosker, salamandere, små skilpadder, alligatorunger, fugler, små pattedyr og andre slanger. Den kan også ete slakteavfall og fiskeslo. Arten føder levende unger.
Arten er utbredt i det sørøstlige USA fra sørligste Virginia og Florida vestover til østlige Texas og Oklahoma. I Mississippi- og Ohio-dalene finnes den nordover til sørlige Illinois.
Ronald Araújo
Ronald Federico Araújo da Silva (født 7. mars 1999) er en uruguayansk fotballspiller som spiller for den spanske klubben FC Barcelona.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.