cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Den 30. Razzie-utdelingen
Sandra Bullock møtte personlig opp for å motta prisen for dårligste skuespillerinne og dårligste par på skjermen for filmen All About Steve. Hun hadde med seg flere kopier av DVD-en til publikum, og uttalte at hun trodde de som stemte henne frem som «vinner» kun gjorde det for å se om hun møtte opp på utdelingen, ikke fordi filmen var så dårlig. Bullock gikk hen og vant en Oscar for beste skuespillerinne for sin tolkning i The Blind Side natten etter, og ble dermed den første skuespilleren som vant både en Razzie og en Oscar det samme året.
I tillegg til de vanlige prisene ble det i 2010 delt ut priser til tiårets verste skuespiller, skuespillerinne og film. Nedenfor er listen over de nominerte filmene listet opp, med vinnerne uthevet i fet skrift.
Dårligste film
Transformers: Revenge of the Fallen (Dreamworks/Paramount)
Dårligste mannlige skuespiller
Jonas-brødrene – Jonas Brothers: The 3-D Concert Experience
Dårligste kvinnelige skuespiller
Sandra Bullock – All About Steve
Dårligste mannlige birolle
Billy Ray Cyrus – Hannah Montana: The Movie
Dårligste kvinnelige birolle
Sienna Miller – G.I. Joe: The Rise of Cobra
Dårligste nyinnspilling, plagiat eller oppfølger
Land of the Lost
Dårligste regissør
Michael Bay – Transformers: Revenge of the Fallen
Dårligste manus
Transformers: Revenge of the Fallen – skrevet av Ehren Kruger & Roberto Orci & Alex Kurtzman
Tiårets dårligste mannlige skuespiller
Eddie Murphy – Nominert 12 ganger, «vinner» tre ganger
Tiårets dårligste kvinnelige skuespiller
Paris Hilton – Nominert fem ganger, «vinner» fire ganger
Tiårets dårligste film
Battlefield Earth (2000) – Nominert til ti Razzies, «vinner» av sju under den 21. Razzie-utdelingen, samt prisen for «verste drama i våre 25 første år» under den 25. Razzie-utdelingen
Organisasjonen av alliansefrie nasjoner
Organisasjonen av alliansefrie nasjoner (engelsk Non-Aligned Movement, NAM) er en internasjonal organisasjon av over 100 stater som anser seg nøytrale overfor de store maktblokkene. Uttrykket «alliansefrie nasjoner» ble først brukt av Nehru i en tale i Colombo i 1954, og et første uformelt møte ble holdt i Bandung i Indonesia i 1955. Organisasjonen ble imidlertid ikke offisielt stiftet før i september 1961.
Organisasjonens formål som nedfelt i Havanna-deklararasjonen av 1979 er å sikre «alliansefrie lands nasjonale uavhengighet, suverenitet, territorielle integritet og sikkerhet i deres kamp mot imperialisme, kolonialisme, nykolonialisme, apartheid, rasisme, zionisme og alle former for utenlandsk aggresjon, okkupasjon, dominans, innblanding eller hegemoni, og mot stormakts- og blokkpolitikk». NAM fokuserer bl.a. på kampen for nasjonal uavhengighet, utryddelse av fattigdom, og økonomisk utvikling. Medlemslandene i organisasjonen representerer 55 % av jordens befolkning og nærmere to tredjedeler av FNs medlemmer.
Viktige medlemmer har inkludert India, Egypt, Sør-Afrika, Malaysia, Jugoslavia, og for en tid Folkerepublikken Kina. Brasil har aldri vært medlem, men deler mange av organisasjonens mål og sender observatører til dens møter.
NAM var opprinnelig ment å være en like tett allianse som NATO og Warszawapakten, men samarbeidet har vært begrenset, og mange medlemmer har valgt side til fordel for en av stormaktene; Cuba ble f.eks. tett knyttet til Sovjetunionen. Da Sovjetunionen invaderte Afghanistan i 1979 var medlemmene i NAM splittet i synet på invasjonen.
Organisasjonen av alliansefrie nasjoner har hatt problemer med å finne en relevant rolle etter den kalde krigens avslutning. Jugoslavias etterfølgerstater har vist liten interesse for NAM, og i 2004 forlot Malta og Kypros organisasjonen da de ble EU-medlemmer.
Sigurd Hellstrøm
Sigurd Hellstrøm (født 8. mars 1945 i Langesund) var president i Norske Reserveoffiserers Forbund fra 2006 til 2012. Han er brigader av reserven og arbeider til daglig som rådgiver ved Henie Onstad Kunstsenter i Bærum.
Hellstrøm har vært kompanisjef ved garnisonen i Porsanger og nestkommanderende ved H. M. Kongens Garde. Han har vært forsvarsattaché ved den norske ambassaden i Paris. Fra 1993 til 1995 var han stabssjef ved 6. Divisjon Bardufoss og fra 1993 til 1995 første sjef for Forsvarets Stabsskole. Han har også vært stabssjef i Heimevernsstaben og nestkommanderende for Heimevernet på landsbasis.
Cristiano Sociali
Cristiano Sociali (de «kristeligsosiale», CS) er et italiensk sosialdemokratisk parti innen det kristne venstre, som ble grunnlagt i 1993, som en av flere utbrytergrupper fra det gamle Democrazia Cristiana. Blant partiets grunnleggere var tidligere fagforeningsleder Pierre Carniti og økonomen Ermanno Gorrieri.
I 1998 bidro partiet til å grunnlegge det nye partiet Democratici di Sinistra (DS)og fortsatte som en fraksjon innen dette partiet. Etter at sistnevnte parti gikk inn i Partito Democratico ved dette partiets grunnlaggelse den den 14. oktober 2007 (PD) fortsetter CS som fraksjon her.
Lajos Sántha
Lajos Sántha (født 13. juli 1915 i Csorvás, død 21. juni 1992 i Budapest) var en ungarsk turner. Han representerte turnforeningen Postás Sportegyesület/Postás Sportegyesület.
Han vant én medalje i turn under Sommer-OL 1948 i London; det ungarske laget fikk bronse i lagkonkurransen. Sammenlagt kom han på 13.-plass individuelt, etter bl.a. 4.-plass i svingstang og 9.-plass i frittstående og skranke.
Han deltok også i turn under Sommer-OL 1952, men fikk da ingen medaljer. Det ungarske laget kom på 6.-plass i lagkonkurransen, og hans beste individuelle resultat var 18.-plass i frittstående.
Riddervolds plass (Oslo)
Riddervolds plass er en plass i Oslo som ligger på Briskeby i bydel Frogner. Plassen ligger ved krysset mellom Skovveien og Briskebyveien. Plassen fikk sitt navn i 1891 etter statsråd, stortingspresident og biskop Hans Riddervold, som levde fra 1795 til 1876. På plassen står Gunnar Utsonds statue av J. S. Welhaven, oppført i 1908.
Rasmus Felde
Rasmus Felde (født 10. november 1945 på Byrkjelo i Breim) er en norsk veterinær. Han bosatte seg i Fjaler i Sogn, og virket der som ordfører fra 1989–1995 for Senterpartiet.
Felde var blant annet medlem av fylkestinget i Sogn og Fjordane og leiar av næringsutvalet.
Ladinsk
Ladinsk (ladinsk ladin, uttales «ladíng») er et romansk språk som tales i Dolomittene i Nord-Italia. Ladinsk har anslagsvis 30 000 brukere, hvorav de aller fleste er to- eller trespråklige med tysk og/eller italiensk som andre språk. Språket er trolig nærmest beslektet med retoromansk og friulisk.
Utbredelse
Ladinsk er i dag begrenset til Dolomittene, og forekommer her i de fem dalene som møtes i Sellamassivet (3151 moh.):
Totalt brukes ladinsk altså i 22 kommuner, som hører til tre ulike italienske provinser.
De fem dalene har hver sin egen ladinske dialekt. Disse er nokså forskjellige, men gjensidig forståelige.
Status
Ladinsk er anerkjent som nasjonalt minoritetsspråk i Italia. Utover denne generelle anerkjennelsen har ladinsk et spesielt vern i noen av provinsene det snakkes i:
I Syd-Tirol har ladinsk status som offisielt språk ved siden av tysk og italiensk og snakkes av 4 % av provinsens befolkning. I de to ladinske dalene snakker 90 % av befolkningen ladinsk. Her brukes ladinsk også i barnehager og skoler. I praksis er språket imidlertid langt fra likestilt med provinsens to andre: Ladinskspråklige er underrepresentert i den offentlige forvaltningen, og mye offentlig informasjon er bare tilgjengelig på tysk og italiensk. Kun i de ladinske kommunene kan man bruke ladinsk i kontakt med myndigheter (vedtatt i 1972, gjennomført fra 1989). I skolen undervises ladinsk kun som skolefag (med to timer i uken), men brukes utover dette ikke som undervisningsspråk.
I Trentino snakkes ladinsk av 80 % av Fascias befolkning, noe som tilsvarer 1 % av provinsens befolkning. Språket har ingen offisiell status på provinsnivå. Til gjengjeld utgjør kommunene i Fascia en egen forvaltningsenhet («distriktsfellesskap» eller comprenjorie) i Trentino. Siden 1993 kan disse kommunene bruke ladinsk som forvaltningsspråk. Skolene i Fascia underviser én time ladinsk i uken.
I provinsen Belluno står ladinsken svakest. Den har ingen form for offisiell status, verken på provins- eller kommunenivå. Språket ble ikke undervist i skolene til høsten 2014. I skoleåret 2014/15 har man begynt å undervise vitenskap, musikk og lokalgeografi på ladinsk. Inntil omtrent midten av 1900-tallet var befolkningen overveiende ladinsktalende, mens flertallet i Anpezo i dag har italiensk morsmål. I Fodom har befolkningen i større grad bevart ladinsk som talespråk.
Historie
Fra tidlig på 1000-tallet hørte de ladinskspråklige områdene til fyrstbispedømmet Brixen respektive grevskapet Tirol (Anpezo fra 1509). På denne tiden hadde det ladinske språk en betydelig større utbredelse. Sannsynligvis fantes et sammenhengende retoromansk språkområdet fra dagens Graubünden i vest via Tirol til Friuli i øst. Også i historisk tid ble ladinsk snakket i noen av nabodalene til dagens utbredelsesområde (bl.a. Eggental og Val di Fiemme).
Under italiensk styre fortsatte undertrykkelsen av det ladinske språk. Med fascistenes maktovertagelse ble italieniseringen av den ikke-italiensktalende befolkningen satt i system. Som det tyske språk ble ladinsk utsatt for forbud, diskriminering og utvandringspress – det siste selv om fascistene hadde definert ladinsk til å være en italiensk dialekt. I tillegg ble det ladinske språkområdet offer for «splitt og hersk»-teknikken: De fem dalene ble fordelt over tre ulike provinser. Den sydligste ble slått til den nyopprettete provinsen Trento, og de to vestlige til provinsen Belluno. De to resterende forble hos Syd-Tirol.
For å styrke ladinskens stilling, har det i 1998 blitt utviklet et felles skriftspråk – ladin dolomitan eller ladin standard – for de fem ladinske dialektene. Mens de fleste ladinsktalende har vært positive, er det også en del skepsis mot dette skriftspråket.
Språkets utvikling og særtrekk
Fra omtrent 900-tallet utviklet det ladinske språk spesifikke særtrekk som avgrenset det fra de romanske nabospråkene. Blant disse særtrekk er
På 1300-tallet begynte oppdelingen i dagens dialektområder. Blant annet blir konsonantkombinasjonene kl og gl til hhv. tl og dl i Val Badia og Gherdëina, men ikke i de andre dalene.
Eksempler
Forskjellene mellom de ladinske dialektene og beslektede språk illustreres i den følgende tabellen med seks ord fra fadervår:
La elva leve!
La elva leve! er en norsk doku-fiksjonell dramafilm fra 1980 om Alta-aksjonen, regissert av Bredo Greve. Uttrykket «La elva leve!» ble brukt som slagord under aksjonen. Filmen fokuserer på problemene med vannkraftutbyggingen i Alta-Kautokeinovassdraget. Samenes rettigheter står særlig i fokus. Folk fra Folkeaksjonen mot utbygging av Alta-Kautokeinovassdraget er med i filmen.
Bente N. Halvorsen
Bente N. Halvorsen (født 24. mars 1954, død 14. mai 2012) var hovedkasserer i Landsorganisasjonen i Norge fra mai 1997 til oktober 2010. Før det var hun hovedkasserer i LO-forbundet Handel og Kontor i Norge.
La elva leve!
Forhistorie
I 1978 vedtok Stortinget å bygge en demning i Alta-Kautokeinovassdraget, midt i hjertet av Sápmi, uten å ta hensyn til elvas betydning og verdi for det samiske folk. Det som begynte som en lokal naturvernsaksjon for å bevare elva utviklet seg til å bli et oppgjør mot den norske stats behandling av samene.
Bente N. Halvorsen
Som hovedansvarlig for LOs økonomi var Halvorsen med i tallrike styrer og råd. Blant annet var hun styreleder i LO Media og i Arbeiderbevegelsens Arbeidsgiverforening.
Hun ba seg fritatt fra vervet som hovedkasserer i LO i oktober 2010 av helsemessige årsaker og ble etterfulgt av førstesekretær Ellen Stensrud.
La elva leve!
Handling
Ole Raino er en typisk moderne same. Han er norskpåvirket og samtidig skeptisk til alle norske. Som leder av sameforeningen i Alta er han mot Altautbyggingen, men han har liten tro på noe samarbeid med folkeaksjonen. Søringene som er kommet til Detsika-leiren for å hindre Stortingsvedtaket om byggingen av anleggsvei i Stilla, er han mer skeptisk til. Noen sameaktivister vil ha ham med på sabotasjeplaner, men det kan han heller ikke være med på. Arve Kraft-Andersen er en ung og fremadstrebende NRK-reporter med partiboka i orden. En representant for industriinteressene i utbyggingen overtaler ham til å fikse et intervju med en av reindriftsamene i området og få ham til å gå god for utbyggingen, som et innslag i en reportasje han skal lage. Uheldigvis får han for stor tillit til redaksjonssekretæren i partiavisa på stedet. Denne er en av samene som må drive dobbeltspill. Offisiellt er han en lojal partimann, men det er bare for å være nær maktens sentrum. Han lurer NRK-reporteren til å ansette Ole Raino som tolk og kjentmann. Ole forstår hva arbeidsgiveren hans egentlig er ute etter. De kommer i krangel og Ole får sparken, men nå har han forstått at NRK-mannen må stoppes.
Mottakelse
Filmen ble likesom Roar Skolmens film I ungdommens makt et offer for det store «Septembermordet» på filmfestivalen i Skien, der et samlet kritikerkorps raste mot mangelen på kvalitet blant norske filmer og stilte spørsmål om man i det hele tatt burde lage film i Norge når de var så svake. Bakgrunnen for kritikken var at produksjonen av norsk film var preget av sosialrealisme og lav publikumsoppslutning.
I VG den 5. september 1980 anmeldte Liv Herstad Røed filmen til terningkast 1; "Nei, Bredo Greve, denne filmen virker som slurv fra ende til annen." Hun kritiserer både historien, hvor en forfyllet NRK-journalist bestikker seg til svarene han ønsker seg, og det tekniske arbeidet. Og mener filmen gjør kampen mot Alta-utbyggingen en bjørnetjeneste.
Per Haddal i Aftenposten skrev; "Filmen roter seg raskt inn i en rekke mer eller mindre uungåelige problemer av formmessig og moralsk art. Og finner aldri ut av dem igjen. (...) Greve - og hans medskyldige Nils Utsi - lager nemlig drabelig farse, og da blir det lite igjen av den "farlige" satire. Den korrupte NRK-reporter, som av "Maktmennesket" får i oppdrag å bestikke en eneste same til å si på fjernsynsskjermen at han er for Alta-utbyggingen, er ikke av de mest presise figurer vi har sett. I det hele er dette såpass barneaktig at vi føler oss pinlig berørt, på filmmakernes vegne."
Thor Ellingsen skrev i Dagbladet; "I sentrum for det oppdiktede forløpet i Alta i fjor står da en korrupt NRK-reporter som mottar instruks om hvordan han skal løse oppdraget sitt i Alta av en golfspillende kraftsosialist og høyere byråkrat som stiller reporteren i utsikt opprykk på Marienlyst dersom han gjør sin reportasje på kraftutbyggingens premisser. Dette er en figur som raskt frikopler filmen fra enhver gjenkjennelig virksomhet og gjør den alt annet enn farlig. Overhodet er de fleste spillscenene så beklemmende dårlige og ubehjelpeklig utformet og utført at man nesten ikke tror sine egne sanser".
"Filmen i seg sjøl er jo en politisk film og kampen mot utbyggingen av Altaelva hadde store dimensjoner og kanskje burde jeg ha ventet noen år med å publisere filmen", fortalte Greve til NRK Sapmi i 2009 i forbindelse med at det var 30 år siden filmen kom ut.
Friidrett under Panamerikanske leker 1967
Friidrett under Panamerikanske leker 1967 ble avviklet i Winnipeg i Canada i perioden 23. juni til 6. juli 1967. Det var femte gangen som lekene ble arrangert. Det var 35 øvelser, 24 for menn og elleve for damer. USA ble beste nasjon med tretti gullmedaljer foran Canada med tre.
Morinoideae
Morinoideae er en underfamilie i kaprifolfamilien. Gruppen har av og til blitt regnet som en egen familie, Morinaceae. Artene er flerårige urter og er utbredt fra Balkan til Kina.
FC Unirea Urziceni
Historie
Unirea Urziceni var ikke noen kjent klubb i starten, men i 1988 imponerte de ved å ta seg til åttendedelsfinalen i cupen. To sesonger senere ble de nummer to i Divizia C og rykket opp til Divizia B. Etter å ha falt ned en divisjon igjen, kom de tilbake ved å vinne Divizia C i 2002/03. I sesongen 2005/06 tok de steget opp til den øverste divisjone etter å ha vunnet opprykksplayoff mellom toerne i alle tre avdelingene i Divizia B. Den påfølgende sesongen var klubbens første i Liga I, men de klarte seg bra og ble nummer ti. Fremgangen fortsatte i 2007/08 med en femteplass i ligaen og sølv i cupen.
I 2008/09 hadde Unirea Urziceni en meget god sesong og vant ligaen. Laget tok over ledelsen tre kamper før slutt og vant tre poeng foran Timișoara. Dermed kvalifiserte de seg til Mesterligaen 2009/2010. De startet i gruppespillet og presterte ganske bra. Laget vant to kamper og spilte to uavgjorte. Seirene kom borte mot Rangers (4–1) og hjemme mot gruppevinner Sevilla (1–0). De tok altså åtte poeng, og var kun ett poeng bak andreplassen til Stuttgart som ville gitt avansement. Tredjeplassen i gruppen gjorde likevel at laget kvalifiserte seg for 16-delsfinalene i Europaligaen, men der tapte de mot Liverpool med 1–4 sammenlagt over to kamper.
Den neste sesongen brakte med seg sølvmedalje i ligaen bak CFR Cluj. Unirea Urziceni ble dermed kvalifisert for spill i Mesterligaen 2010/2011, hvor de startet i tredje kvalifiseringsrunde. Der tapte de 0–1 sammenlagt mot russiske Zenit, og laget skal ut i playoff om plass i Europaligaens gruppespill mot kroatiske Hajduk Split.
Ted Kaufman
Edward E. «Ted» Kaufman (født 15. mars 1939 i Philadelphia) er en amerikansk politiker. Han var en senator og representerte Delaware og Det demokratiske parti i Kongressen fra 15. januar 2009 til 15. november 2010. Kaufman tok over senatsetet til Joe Biden, som ble visepresident i USA. Før han ble senator hadde Biden ofte brukt Kaufman som rådgiver. Kaufman stilte ikke til gjenvalg i 2010.
Han har vært leder i Congressional Oversight Panel siden 4. oktober 2010, en komite som var en del av den såkalte TARP-loven, der kongressen ga sentralbanken lov til å bruke 700 milliarder dollar for å stimulere økonomien. Komiteens oppgave er å se til at sentralbanken gjør jobben sin, samt komme med rapporter om økonomien.
Fokker
Fokker var en nederlandsk flyprodusent som var oppkalt etter grunnleggeren Anthony Fokker.
Historie
Selskapet ble etablert i Johannisthal i Berlin som Fokker Aeroplanbau 22. februar 1912. Senere ble bedriften flyttet til Schwerin. De tyske myndighetene tvang Fokker til å jobbe med flykonstruktøren Hugo Junkers. Sammen utviklet de en rekke kjente fly for den tyske hæren, deriblant Fokker E.III, Fokker Dr.I og Fokker D.VII. Fokker ble også kjent for å ha utviklet synkroniserende gir som gjorde at man kunne avfyre maskingevær uten å treffe flyets propell.
Etter første verdenskrig flyttet Fokker tilbake til Nederland hvor han 21. juli 1919 etablerte Nederlandse Vliegtuigenfabriek.
Atherospermataceae
Atherospermataceae er en plantefamilie i ordenen Laurales. Den har 12 arter fordelt på 6 slekter.
Möckernbrücke undergrunnsstasjon
Möckernbrücke undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Möckernbrücke er på linjene U1 og U7.
Stasjonen er navngitt etter en nærliggende bro på Landwehrkanal. Stasjonen ligger ikke langt fra Potsdamer Platz. Den opprinnelige stasjonsbygningen ble erstattet med dagens stasjonsbygning 25. mars 1937. Stasjonen ble svært skadet under andre verdenskrig og åpnet ikke før 16. juni 1947.
I forbindelse med U7s utvidelse vestover fra Mehringdamm ble det bygget en underjordisk plattform for U7 på andre siden av Landwehrkanal. Plattformene er forbundet med en bro over kanalen.
Vasaordenen
Vasaordenen (svensk: Kungliga Vasaorden, opprinnelig skrevet Wasaorden) er en svensk ridderorden innstiftet av Kong Gustav III i 1772. Den har ikke blitt utdelt siden den svenske «ordensreformen» trådte i kraft i 1975.
Vasaordenen ble tildelt som belønning for «fortjenester av jordbruk, bergvergsdrift, kunst, handel, industri, håndverk og undervisning, for nyttige skrifter i disse emner og for vel utførte allmene verv og oppdrag.» Vasaordenen bæres i grønt bånd og har fem klasser. I tillegg kommer «Vasatecknet» og «Vasamedaljen» som ble innstiftet i 1895.
Mole (Surrey)
Mole er en elv og er en bielv til Themsen i det sørlige England. Mole har sitt utspring i West Sussex, nær London Gatwick lufthavn, og flyter nordvest gjennom Surrey for 80 km til Themsen ved East Molesey, motsatt av Hampton Court Palace. Noen kilometer før utløpet deler elva seg i to løp. Den nordlige (og minste) løpet fortsetter som Mole, mens det sørlige løpet kalles Ember ved Molesey. De to løpene møtes igjen og renner deretter ut i Themsen ved East Molesey. Elven har gitt sitt navn til distrikter Mole Valley i Surrey. Elven krysser North Downs mellom Dorking og Leatherhead, hvor den har skåret seg dypt ned i en dal med bratte skråninger, kjent som Mole Gap, bestående av bergarten kritt. Mye av oppsamlingsområdet ligger på permeabilitetisk berg (inkludert Wealden Clay og London Clay), noe som innebærer at elvenivået svarer raskt på mye nedbør.
I løpet av andre halvdel av 1900-tallet var forurensningsnivåene i elven svært høy, men siden 1995 har vannkvaliteten blitt dramatisk forbedret og Mole kan nå skryte av å ha det største mangfoldet av fiskearter enn noen annen elv i England. Tolv steder av særlig vitenskapelig interesse har konkludert at habitatene i våtlandsområdene er lokalisert innenfor Moles catchmentområde og elvens strekning gjennom Leatherhead har blitt utsett som lokalt naturfredet område. Mole Gap utgjør et særskilt område for bevarelse og er gitt europeisk vitenskapelig betydning.
Navnets opprinnelse
«Mole» betyr muldvarp på engelsk og populært har navnet sin årsak ved at elven flere steder mellom Dorking og Leatherhead renner under bakken. Under tørre somre tørker elven såpass inn at den også andre steder forsvinner fra overflaten, og bare renner som en bekk i steingrunnen under. Imidlertid er det ikke sannsynlig at navnet har oppstått fra dette. Oxfords ordbok for engelske stedsnavn (Oxford Dictionary of English Place Names) antyder isteden at navnet Mole enten kommer fra latinske mola («mølle») eller er en lingvistisk tilbakedannelse fra Molesey («Muls øy»). Domesday Book for 1086 lister tjue møller ved elven, og hvor Sidlow Mill var den eldste, datert tilbake til saksisk tid.
Blod og gull
Blod og gull (tysk originaltittel: Jud Süss, «Jøden Süss») er en antisemittisk spillefilm produsert i det nazistiske Tyskland i 1940 regissert av Veit Harlan (1899–1964).
Bakgrunn og handling
Filmen fikk den norske tittelen Blod og gull da den ble satt opp på kino i Oslo i mai 1941. Filmen ble også vist da Halldis Neegård Østbye, blant annet tidligere propagandaleder i Nasjonal Samling, talte om «Den internasjonale jødedom» i Klingenberg kino 20. februar 1942, drøye to uker etter «Statsakten».
Jud Süss, i likhet med den antisemittiske og antibritiske spillefilmen Die Rothschields fra samme år, var en såkalt Staatsauftragefilm, en propagandafilm som ble laget på oppdrag og betalt av den tyske staten.
Den svenske skuespilleren Kristina Söderbaum (1912–2001), som var gift med regissøren, spiller rollen som Dorothea. I filmen drukner hun seg etter at den onde jøden har voldtatt henne. Fordi den populære Söderbaum led drukningsdøden i flere filmroller, fikk hun spøkefullt tilnavnet die Reichswasserleiche («riksvassliket»).
Feuchtwangers roman om Joseph Süss Oppenheimer er også filmatisert i den britiske, jødevennlige Jew Süss fra 1934, regissert av Lothar Mendes.
Michael Muhney
Michael Muhney (født 12. juni 1975 i Chicago i Illinois) er en amerikansk skuespiller. Han er kjent som Sheriff Don Lamb fra TV-serien Veronica Mars. Han er medlem i klubben Mensa.
Treptow-Köpenick
Treptow-Köpenick er den niende av Berlins tolv administrative bydeler. Med 18,9 % av Berlins areal er Treptow-Köpenick den største med hensyn til flateinnhold.
Historie
Forvaltningsreformen i 2001 resulterte at de tidligere bydelene Treptow og Köpenick ble slått samme til den nåværende Treptow-Köpenick. Både Treptow og Köpenick lå før Tysklands gjenforening i det tidligere DDR.
Befolkning og geografi
Treptow-Köpenick har den laveste befolkningstetthet av alle Berlins bydeler. Sammenliknet med Tysklands 84 storbyer har bydelen et befolkningsantall som ville gitt den en 32.-plass foran Kiel og Magdeburg. Bydelen har 15 ortsteiler.
Beliggenhet
Bydelen ligger sørøst i Berlin. Treptow-Köpenick er Berlins mest vann- og skogrike bydel med 36,4 % av arealet bestående av vann og innsjøer (som Müggelsee) og 43 % skog (som Müggelberge).
Infrastruktur
Berlins lengste gate kalt Adlergestell (11,9 kilometer) går gjennom bydelen. I Alt-Treptow finnes de såkalte Treptowers som er Berlins høyeste kontorbygg med 31 etasjer.
Ingøy kirke
Kirkens altertavle er fra 1932, og ble reddet da den forrige kirken ble brent. Altertavlen viser Jesus som stiller stormen. I tillegg reddet man sølvtøyet, og kirkeklokkene ble senere funnet igjen.
Treptow-Köpenick
Severdigheter
Barokkslottet Köpenick med park, ligger sørøst i bydelen. Slottet inneholder en del av Berlins kunstindustrimuseum. Den store Treptowparken med det det sovjetiske krigsminnesmerket finnes i Alt-Treptow, nordvest i bydelen. I Bohnsdorf finnes boligkvarteret Gartenstadt Falkenberg som fra 2008 ført på UNESCOs liste over verdens kulturarv, forøvrig som en del av Modernistiske boligområder i Berlin. I ortsteilen Oberschöneweide finnes friluftscenen Kindl-Bühne Wuhlheide og Volkspark Wuhlheide.
Ingøy kirke
En av Finnmarks tidligste kirker har stått på Ingøy. Allerede fra 1536 hører man om en kirke på øya. Det ble reist en kirke i 1866, etter at det ikke hadde stått noen kirke der på 120 år. Denne kirken ble ødelagt av en orkan i 1882, og måtte bygges på nytt. Den nye kirken var en 16 meter lang og 8 meter bred tømmerkirke som gikk tapt under brenningen av Finnmark i 1944.
Treptow-Köpenick
Treptow-Köpenick i folklore og kunst
Uttrykket Køpenickiade som er synonymt med lurendreieri, stammer fra historien om den arbeidsløse skomakeren Wilhelm Voigt som utgav seg for å være kaptein i hæren og som arresterte borgermesteren i Köpenick.
Myrlandstunnelen
Myrlandstunnelen er en veitunnel i Hadsel kommune i Nordland. Tunnelen går mellom Falkfjorden og Myrlandsfjorden på nordsiden av Austvågøya. Tunnelen er 1,965 meter lang og ble åpnet for trafikk 19. desember 1997. Den er en del av europavei 10 etter at Lofotens fastlandsforbindelse (Lofast) åpnet 1. desember 2007.
Michael J. Fox
Michael J. Fox (født Michael Andrew Fox 9. juni 1961 i Edmonton i Alberta i Canada) er en kanadisk skuespiller som for det meste har medvirket i filmkomedier og komiserier, men også har hatt hovedrollen i noen dramafilmer.
Bakgrunn
Michael Andrew Fox er sønn av skuespillerinnen og kontorassistenten Phyllis Fox (født Piper) og politimannen William Fox, som også hadde bakgrunn i Canadas forsvar. I hans oppvekstår flyttet familien mye rundt i Canada på grunn av farens arbeid. Da faren gikk av med pensjon i 1971, flyttet familien til en forstad til Vancouver i British Columbia. Michael J. Fox gikk på Burnaby Central Secondary School; i ettertid har skolens teatersal blitt oppkalt etter ham.
Karriere
Da han var 15 år gammel medvirket Michael Fox i den kanadiske tv-serien Leo and Me. Tre år senere flyttet han til Los Angeles for å satse videre på skuespillerkarrieren. I 1985 møtte han skuespilleren Tracy Pollan da de begge spilte i TV-serien Family Ties. De giftet seg i 1988, og like etter bryllupet flyttet de til Vancouver.
Fox debuterte på amerikansk TV med filmen Letters from Frank. I den forbindelse meldte han seg inn i fagforeningen for skuespillere, Screen Actors Guild, og oppdaget at det var en annen skuespiller med samme navn som ham selv. Han valgte da å legge til en initial i navnet sitt, men unngikk den naturlige «A» (for å unngå ordspill, ifølge ham selv), og valgte «J» som en hyllest til skuespilleren Michael J. Pollard.
Hans stjernestatus kom med rollen som Alex P. Keaton i TV-serien Fem i familien, en serie som gikk i syv år. Derfra var veien kort til Hollywood og filmen som virkelig gjorde Fox til superstjerne, Tilbake til fremtiden (1985). Han har utover dette hatt sentrale roller i kjente filmkomedier som, blant annet, ungdomskomedien Teen Wolf (1985), Hemmeligheten bak min suksess (1987), The Hard Way (1991), Doc Hollywood (1991), Greedy (1994) og Den amerikanske presidenten (1995). Fox har hatt få dramatiske roller, men en kan nevne hans hovedrolle i det kritikerroste krigsdramaet De kalte oss helter fra 1989.
I 1991 fikk Fox diagnosen Parkinsons sykdom. Legene ga ham 10 år før sykdommen var kommet så langt at han ikke lenger kunne jobbe som skuespiller. Han bestemte seg da for å jobbe så mye som mulig for å legge seg opp penger til sykdommen tok overhånd. Men filmrollene han fikk ble ingen suksess. Det var ikke før han vendte tilbake til TV-skjermene at karrieren fikk et oppsving igjen. I tillegg til ham fikk tre andre personer i teamet som laget TV-serien Leo and Me denne diagnosen, noe som var et påfallende høyt antall tilfeller. Det ble derfor iverksatt undersøkelser for å finne ut om det var noen miljømessige faktorer på eller rundt produksjonen som kunne ha forårsaket at de fire utviklet sykdommen. .
I 1996 hadde situasjonskomedien Spin City premiere. Handlingen i serien dreide seg rundt det politiske liv i New York. Serien holdt det gående fram til 2002, men Fox måtte gi seg i 2000. Da var sykdommen kommet så langt at det ikke lenger var mulig for ham å spille inn nye episoder hver uke. Samme år grunnla Fox The Michael J. Fox Foundation for Parkinson's Research. Han ville bruke kjendisstatusen til å skape oppmerksomhet om sykdommen og hjelpe til med å finne en kur for den. Han er optimistisk rundt målene og regner med at en kur er oppnåelig i hans levetid.
Hedersbevisninger
I 2010 mottok Fox hedersbevisningen Order of Canada.
Familie
Michael J. Fox har vært gift med skuespilleren Tracy Pollan siden 16. juli 1988, og sammen har de fire barn.
Judith Banister
Judith Banister er en spesialist på global demografi og Asias demografi, og er særlig kjent for sine arbeider om kinesisk demografi.
Hun er utdannet ved Swarthmore College og deretter ved Stanford University, der hun tok sin doktorgrad i demografi, økonomisk utvikling og internasjonal handel.
Måsøy kirke
Måsøy kirke er en langkirke fra 1953 på Måsøya i Måsøy i Troms og Finnmark fylke. Kirken er av betong og har 120 plasser. Utenfor kirken står det gamle bårehuset fra 1865. Dette var et av få bygg som ikke ble brent under brenningen av Finnmark i 1944.
Kirken har en altertavle fra 1983, malt av den lokale kunstneren Hulda Magnussen.
Måsøya er ikke nevnt i reformatsen av 1589, men det stod en liten trekirke på øya i 1668. Da den senere kirken som stod frem til annen verdenskrig ble brent, gikk to gamle og kulturhistorisk verdifulle alterskap også tapt. Magnus Brostrup Landstad ble født mens hans far, Hans Landstad, var sokneprest på Måsøya.
Dorking
Dorking er en markedsby i Surrey, England, omkring 34 km sør for London. Den ligger i dalen Pipp Brook mellom naturområdene North Downs og Greensand Ridge. Byen startet som et hvilested langs Stane Street, den romerske veien mellom London og Chichester. Byen er generelt langt mindre modernisert enn omkringliggende steder. I henhold til folketellingen i 2011 har byen en befolkning på 17 098 innbyggere.
Beskrivelse
Dorking er innenfor Londons pendlerbelte og har tre jernbanestasjoner. I 1911 ble den beskrevet som «bortimot fullstendig område for bolighus og jordbruk, med en del kalkverk basert på kritt, men ikke så omfattende som de i nabosognene, en liten mursteinsprodusent, vannmøller (korn) ved Pixham Mill, og tømmer og sagmøller.»
Rett nord for byen renner elven Mole gjennom en dal med bratte sider i North Downs. På venstre bredd ligger Denbies vingård, som er den største vingården i Storbritannia. På høyre bredd ligger Box Hill, som eies av National Trust. Den er definert som et sted av spesiell vitenskapelig interesse på grunn av de mange sjeldne typene orkidéer som vokser der. Lenger nord ligger Norbury Park, og i denne parken finner man Druids Grove, en eikelung med eldgamle trær, noen mer enn 1000 år gamle. Lord Nelson skal ha tilbrakt sin siste natt på land før slaget ved Trafalgar på Burford Bridge Hotel ved elven.
I leirjord sør for byen ble det funnet en til da ukjent type dinosaur, Baronyx walkeri. Den levde av fisk, noe som kunne fastslås ettersom dens siste måltid lå fossilisert mellom ribbena. Skjelettet er utstilt på Naturhistorisk museum i London.
I april hvert år holdes Leith Hill musikkfestival, som er en korfestival. Den ble startet av den engelske komponisten Ralph Vaughan Williams.
Det mest kjente bysbarnet er antagelig skuespilleren Laurence Olivier.
Slaget ved Dorking er ikke et historisk slag, men en novelle om et fiktivt slag skrevet av militæroffiseren George Tomkyns Chesney (1830–1895) i 1871. Novellen beskrev en invasjon av Storbritannia av et tyskspråklig land og utløste en litterær sjanger som siden ble karakterisert som invasjonslitteratur.
Vennskapsbyer
Dorking har følgende vennskapsbyer:
Siden 2007 har det vært forhandlinger om vennskap med den tyske byen Güglingen.
Calycanthaceae
Se teksten
Calycanthaceae er en plantefamilie i ordenen Laurales. Den har 6 arter fordelt på 3 slekter.
Slekter
De 6 slektene i familien omfatter:
Georg Golser
Georg Golser (født i Gols ved Salzburg i Østerrike, død 1489) var katolsk biskop av Brixen.
Golser var etterfølgeren til biskop Nikolaus av Kues som biskop av Brixen. Han ble valgt av det stedlige domkapittel den 9. september 1464, og ble bispeviet av erkebiskop Bernhard von Rohr den 8. mars 1465.
Golser huskes særlig for sin kontante avvisning av Heinrich Kramers hekseprosesser i Innsbruck.
Epistopalgenealogi
Hams episkopalgenealogi er:
Cold Wind
«Cold Wind» er en singel av det canadiske indierockbandet Arcade Fire. Sangen kan ikke finnes på noen av bandets studioalbum. Singelen ble gitt ut i august 2005 via Merge Records, og kunne også bli funnet på tv-lydsporet Six Feet Under, Vol. 2: Everything Ends. Sangen ble spilt inn live under bandets konsert i Berkeleys Hearst Greek Theatre den 1. juni 2007, da sangens tekst nevner og handler om San Francisco.
Singelen ble gitt ut på en 7" vinylplate, og inneholdt bandets coverversjon av «Brazil» (også kjent som «Aquarela do Brasil»). Singelen blir ikke lenger produsert.
Monstertorsdag
Monstertorsdag er en norsk film fra 2004. Den ble spilt inn av stort sett det samme Stavanger-tilknyttede teamet som sto bak Mongoland. I tillegg opptrer de danske skuespillerne Kim Bodnia og Iben Hjejle. Filmen foregår i surfemiljø på Jæren og i Stavanger. På Monstertorsdag vil den perfekte bølge komme.
Illustreret norsk konversationsleksikon
Illustreret norsk konversationsleksikon (seks bind, 1907–1913) var tittelen på første utgave av det som senere ble kjent som Aschehougs konversasjonsleksikon, det første store leksikon på norsk.
Monstertorsdag
Handling
Mellom seremonien og mottakelsen oppfører Even seg veldig anspent og keitete. Publikum får endelig litt bakgrunnsinformasjon, når Even blir bedt om å holde en tale. Under denne talen forteller Even hvordan han først møtte bruden Karen (spilt av Silja Salomonsen) i Italia. Før de reiste tilbake til Norge, og planla snart å gifte seg. Så møtes Karen og Tord, Evens mer suksessrike og atletiske bestevenn. Hun ønsker å ta ut skilsmisse fra Even, og gifter seg med Tord. Hun ble til slutt gravid med Tords barn. En kort stund senere må Tord reise sin fra Norge, og ber Even om å ta vare på og hjelpe den høygravide Karen når han er bortreist. Det er i denne perioden at Karen og Even begynner å vokse nærmere hverandre igjen.
Illustreret norsk konversationsleksikon
Foruten leksikonartikler var det nederst på hver side en ordbok med oversettelser til norsk fra tysk, engelsk og fransk.
Monstertorsdag
Handling
For å gjøre hele situasjonen vondt verre for Even blir hele surfe-konkurransen avlyst på grunn av dårlige værforhold. Det viser seg at det ventes en gigantisk bølge. Even, som beklager det faktum at livet hans var ganske kjedelig og begivenhetsløst, bestemmer seg for å risikere livet og ri på den enorme bølgen under en storm. Han går ut til kysten om natten. Tilfeldigvis føder Karen en gutt i akkurat det samme øyeblikket. Karen og Tord bestemmer seg snart for å gi sønnen navnet Even til minne om den virkelige Even.
Illustreret norsk konversationsleksikon
For å feire det sammenfallende 100-årsminnet av leksikonet og unionsoppløsningen utga Kunnskapsforlaget i 2004 boken ''Byer i Norge for 100 år siden. Faksimile fra Aschehougs «Illustreret norsk konversationsleksikon» 1906-13'', utvelgelse og redaksjon av Knut Are Tvedt, 67 sider.
Clouds Rolling By
Albumet ble utgitt på både CD og LP. LP-versjonen kom i begrenset opplag på 500 kopier.
LP-versjonen av «Across the Street» er en forlenget versjon av «Across the Street» (Demo '99), utgitt i 2000 på EP-en Girl In Oslo.
Skotsk Premier League 2011–2012
● Aberdeen
● Celtic
● Dundee United
● Inverness CT
● Hearts
● Hibernian
● Kilmarnock
● Motherwell
● Rangers
● St. Johnstone
● St. Mirren
Clydesdale Bank Scottish Premier League 2011–12 er den fjortende sesongen av Scottish Premier League (SPL). Den startet 23. juli 2011 og avslutter 13. mai 2012.
Regjerende mester er Rangers FC. Laget som rykket ned etter sesongen 2010-2011 var Hamilton Academical FC, og det nye laget som rykket opp fra skotsk første divisjon var Dunfermline Athletic FC, som ikke tidligere har spilt i Premier League.
Spillesystem
Etter 33 runder vil serien ble delt i to og hvert lag vil da spille mot hverandre fire ganger innen disse to gruppene. De lagene som er på plassene 7-12 etter 33. runde kan ikke bli bedre enn plass 7, uansett om de har høyere poengsum enn lag over.
Europakvalifisering
Mesterligaen:
Europaligaen:
Vinneren av Scottish Cup vil gå inn i Europaligaens play off-runde.
Managerskifter
Allerede 2. august kom det første skiftet av manager, da Heart of Midlothian avskjediget sin manager Jim Jefferies. Laget lå da på en 9.-plass på tabellen. Dagen etter ble det meldt at portugisiske Paulo Sergio var ansatt som ny manager for klubben. Sergio var i den forutgående sesongen manager for Sporting.
19. oktober forlot Derek McInnes St. Johnstone til fordel for den engelske klubben Bristol City. Laget lå da på en 4.-plass på tabellen. St. Johnstone ansatte 3. november Steve Lomas som ny trener
6. november mistet manager Colin Calderwood jobben i Hibernian, etter 12 måneder i jobben, men hadde bare oppnådd 12 seire på 49 kamper. Laget lå da på en 9.-plass på tabellen. Assistenttrener Billy Brown fungerte som hovedtrener fra til 25. november da Pat Fenlon ble ansatt.
16. mars mistet Jim McIntyre jobben i Dunfermline, som da lå på sisteplass på tabellen, og innledet samtaler med Jim Jeffries som mistet jobben i Hearts 2. august. 21. mars ble han ny manager i Dunfirmline.
Rangers-problemer
I august 2011 ble Rangers slått ut av Mesterligaens tredje kvalifiseringsrunde av Malmö FF. I de to foregående sesongene hadde de som skotsk mester gått rett til gruppespillet, og hadde gjennom inntektene fra dette kunne redusere klubbens store gjeld. Ved at klubben i sesongen 2011-2012 ikke kom til gruppespillet, falt inntektene dramatisk og utløste panikk i klubben og økonomiske problemer da klubben hadde gjort seg økonomisk avhengig av gruppespill i Mesterligaen.
13. februar meldte Rangers at klubben tok de første rettslige skritt for å kunne bli satt under administrasjon på grunn av skattekrav og anklager for misbruk av sysselsettingsmidler, med et samlet krav på 9 millioner britiske pund. Totalt gjorde dette at det samlede kravet mot klubben ble på mer enn 75 millioner britiske pund. En klubb som er satt under administrasjon blir automatisk fratrukket 10 poeng og kan ikke styrke spillerstallen. Dette ble iverksatt dagen etter av Scottish Premier League og klubben administreres av London-kontoret til det amerikanske finans- og investeringsselskapet Duff & Phelps.
Etter en del fram og tilbake, ble det 13. mai ble det meldt at klubben var solgt til et internasjonalt konsortium bestående av 20 enkeltpersoner fra hele verden, ledet av tidligere direktør for Sheffield United FC, Charles Green for rundt 85 millioner kroner. Problemene forplantet seg inn i den etterfølgende sesongen, så da SPL 18. juni 2012 la fram terminlisten for sesongen 2012-2013, var Rangers plass erstattet med «Club 12», da det ikke var klart om Rangers ville få beholde den, og eventuelt under hvilket navn. De nye eierne av Rangers ønsket å overførte lisensen til et nytt selskap men dette må godkjennes av alle lagene i SPL med en 8-4 majoritet. Dernest ønsket de å kvitte seg med Rangers' gjeld ved å slå det opprinnelige selskapet konkurs. Denne formen for gjeldssanering møtte imidlertid motstand blant de øvrige klubbene. Alternativt må den nye klubben starte lenger ned i ligasystemet og eventuelt spille seg opp. Den 12.-plassen kan da enten bli overtatt av Dunfermline (som rykket ned fra SPL etter 2011-2012-sesongen) eller Dundee som kom på andreplass i First Division.
Tabell
Rangering: 1. poeng, 2. målforskjell, 3. antall scorede mål.
Kilde: Soccerbase.com - NRK sport - Skotsk Premier League statistikksenter
Baner og besøk
Ferdigspilt
Toppscorere
Ferdigspilt
I løpet av sesongen har følgende spillere laget hat-trick:
Fair play
Ferdigspilt
Priser
Ved sesongslutt ble Neil Lennon, Charlie Mulgrew og James Forrest, alle fra Celtic utnevnt til henholdsvis årets manager, årets spiller og årets unge spiller.
De månedlige prisene gjennom sesongen har vært:
Håndball-VM 1995 for kvinner
Håndball-VM 1995 for kvinner ble spilt i Østerrike og Ungarn i perioden 5. – 17. desember 1995.
Stiftelsen LO Media
Stiftelsen LO Media ble etablert 1. januar 2009 som et resultat av sammenslåingen av Stiftelsen Fri Fagbevegelse – LO Media (etablert i 1989) og Stiftelsen Aktuell (etablert i 1994). Stiftelsens formål er å levere redaksjonelt innhold og produsere fagblad for LO og forbundene, samt å samordne og utføre andre informasjonstiltak for arbeiderbevegelsen.
LO Media har kontorer i Storgata 33 i Oslo.
Stiftelsen LO Media er den største fagbladprodusenten i Fagpressen, med et månedlig opplag på rundt 550 000 eksemplarer. LO Media har en forventet omsetning i 2015 på ca 125 millioner kroner. LO Media har rundt 60 fast ansatte.
Redaksjonell og teknisk produksjon av følgende blader
Stiftelsen har også utgiveransvaret for nettportalen FriFagbevegelse.no. I tillegg har flere av de øvrige fagbladene egne nettutgaver.
Dysnomia (mytologi)
Dysnomia (gresk: Δυσνομία; «lovløshet») er en marginal kvinnelig figur eller daimon i gresk mytologi, med sjeldne opptredener sammen med andre figurer i poetiske sammenhenger, men fikk en sentral posisjon i konteksten av gresk filosofi, se Platons Lover.
Hesiod forestilte seg Dysnomia som en av døtrene til «forhatte Eris» («strid/ufred»),
I et bevart fragment av Solons dikt er det gjort en kontrast til Eunomia, et navn som andre steder er gitt til en av horererne (Ὥραι, Horai), gudinner som var legemliggjøringen av orden. Begge var figurer innenfor retorikk og poesi; ingen figurerte i myter eller i greske, religiøse kulter — skjønt andre figurer kunne gjøre det, som Harmonia, «Enighet»; men om Harmonia kan betraktes som en personifisering er diskutabelt.
I 2005 ble Dysnomia valgt som navnet til en nyoppdaget måne til dvergplaneten Eris.
Henry George
Henry George (født 2. september 1839, død 29. oktober 1897) var en amerikansk politisk økonom og sosialfilosof. Han foreslo en skatt, eller grunnrente, på eiendom. Hans tanker ble utgitt i flere bøker. Tilhengerne av disse teoriene ble kalt «georgister», og ifra dette navnet kommer ordet "georgisme" Den norske forfatteren Arne Garborg hadde et syn som lå nært opp til georgismen.
Liv og verk
George ble født i Philadelphia, og som 16-åring tok han hyre som sjømann. Etter en tid til sjøs slo han seg ned i California. Etter noen mislykkede forsøk på gullgraving begynte han på en karriere innenfor avis. Han begynte som trykker og endte opp som redaktør og eier.
Under en reise til New York ble George sjokkert over de fattiges levekår i storbyen. Han så på det som et paradoks at de fattige i den etablerte storbyen hadde dårligere levekår enn i det mindre utviklede California. Tankene om de fattiges levekår gav tema og tittel til boka Progress and Poverty, eller Fremskritt og Fattigdom. Boka kom ut i 1879, og ble en bestselger. På kort tid ble det solgt over 3 millioner bøker.
I boken argumenterte George for at nesten all rikdom fra sosiale og teknologiske fremskritt i en fri markedsøkonomi ble tatt av jordeiere og monopolister ved hjelp av leiepriser. En slik konsentrasjon av rikdom til de som ikke arbeider var den grunnleggende årsaken til fattigdom. George så det ikke som rettferdig å hindre folk å kunne utnytte naturressurser. Han mente at slike hindringer var å sammenligne med slaveri. I denne sammenhengen oppsto begrepet lønnsslaveri.
George hadde vært fattig selv og var derfor istand til å se disse sammenhengene. På sine reiser hadde han sett mange forskjellige samfunn og han hadde bodd i et California som var i rask vekst og fremgang. Han hadde merket seg spesielt at byggingen av jernbane i California gjorde at eiendomsverdien og leien øket mer enn lønningene.
Mao (Tsjad)
Mao er en by i Tsjad, hovedstaden i Kanem-regionen og i departementet Kanem. Byen har en befolkning på 13 277 (1993). Som i andre tsjadiske regioner, er Mao styrt både av en tradisjonell sultan og av en guvernør utnevnt av de sentrale styresmaktene. Skritt mot desentralisering har gått sakte på grunn av de komplekse og til dels opphetede forholdet mellom tradisjonelle ledere i Tsjad og de sentrale styresmaktene.
Mao, med sin plassering på grensen til Sahara, er kjennetegnet av sanddyner og lite vegetasjon.
Majoriteten av innbyggerne i Mao er muslimer, men det er to kristne kirker (en katolsk og en protestantisk) i byen.
Byen har en liten flyplass (IATA AMO, ICAO FTTU) med asfaltert rullebane.