cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
FIFA 06
Handling
Spillere må også bruke deres beste leder-egenskaper for å forhandle med sponsor til klubben. Slike sponsorer, et nytt tillegg til karriere-modus, gir en ukentlig betaling til klubben, i tillegg til ekstra bonuser dersom klubben vinner kamper. Men hvis manageren ikke oppfyller disse forventningene, kan de risikere å miste sponsoren. Spilleren må også håndtere spiller-moral, hvordan laget kommer overens med hverandre, og holde klubbens tilhengere fornøyde Å møte alle forventningene til styret kan nesten garantere spilleren en jobb i klubben for neste sesong. Men hvis spilleren ikke klarer å oppfylle disse forventningene, vil man mest sannsynlig miste stillingen og bli tvunget til å finne seg en annen klubb. Hvis spilleren blr sparket fra en rekke klubber, er spillerens karriere over.
Spiller-moral blir et stort spørsmål for klubbens fremtid, og deres fremtidige leder. Manageren må holde troppen sin fornøyd, for å kunne holde dem i klubben og få karakterene til å spille best mulig. En ulykkelig eller misfornøyd tropp kan føre til at spillere nekter å signere noen ny kontrakt med klubben. Hvis nok spillere til slutt forlater klubben, kan dette være avgjørende for klubbens suksess. Dette spillet introduserer også en rekke andre ansatte som skal hjelpe klubben.
Ved å oppgradere personalet kan også gjøre klubben bedre. For eksempel: hvis brukeren oppgraderer en forhandler til et høyere nivå, kan forhandleren muligens få tak i mye bedre spillere til klubben for mindre penger. Men slike personal-oppgraderinger koster også penger som kommer fra klubbens budsjett. Karriere-modus har også en "manager-historikk" om skal vise spillerens statistikk som manager for hver sesong som blir spilt, med blant annet oversikt over lag-statistikk, liga-tabell og resultat fra cup-konkurranser.
Mew (band)
Mew er et dansk indieband som består av Jonas Bjerre, Bo Madsen og Silas Utke Graae Jørgensen. Bassisten, Johan Wohlert, sluttet i Mew sommeren 2006. Bandet oppsto i Hellrup like i utkanten av København. Blant de største hitene er «Am I Wry? No», «Comforting Sounds», «Special» og «The Zookeeper's Boy». Mews siste CD ble sluppet i Skandinavia 17. august 2009, og bærer den episke tittelen: No More Stories / Are Told Today / I'm Sorry / They Washed Away // No More Stories / The World Is Grey / I'm Tired / Let's Wash Away.
Günter Verheugen
Günter Verheugen (født 28. april 1944 i Bad Kreuznach, Rheinland-Pfalz) er en tysk politiker. Han var Barroso I-kommisjonen visepresident i Europakommisjonen og kommissær for næringsliv og industri. I kommisjonen til Romano Prodi var han EUs utvidelseskommissær.
Odd Dubland
Odd Dubland (født 10. desember 1938 i Varhaug på Jæren i Rogaland) er en norsk predikant, sanger, forfatter og billedkunstner.
Odd Dubland begynte som ungdomssekretær og forkynner i Norsk Luthersk Misjonssamband i 1959. Seinere har han virket som bysekretær (forsamlingsleder) og bibelskolelærer. Odd Dubland er også bildende kunstner og har gitt ut flere bøker med oppbyggelse og kunst. som billedkunstner er han helst naturalist med hovedvekt på kystlandskap, hav og fjell. Han har i tillegg drevet mye med innspillinger av kristen sang og musikk.
Odd Dubland bor på Ålgård i Gjesdal kommune.
Günter Verheugen
Verheugen studerte historie, sosiologi og statsvitenskap ved universitetene i Köln og Bonn.
Han var generalsekretær i det tyske liberale partiet FDP fra 1978 til 1982, men forlot partiet dette året sammen med andre venstreorienterte medlemmer av partiet i protest mot at det trådte ut av den sosialdemokratiske regjeringen til Helmut Schmidt. Han ble samme år medlem av SPD.
I november 2004 ble han utnevnt til visepresident og fikk ansvar for næringsliv og industri av den nye kommisjonens president José Manuel Durão Barroso.
Slettnes fyr
Slettnes fyr (norsk fyrliste nummer 956500) er verdens nordligste fyr på fastland, og ligger i Gamvik kommune i Finnmark fylke. Fyret er 39 meter høyt, og det eneste støpejernsfyret i Finnmark. Fyret ligger ca. 8 meter over havet.
Fyrstasjonen ble bygd i perioden 1903–1905. I 1944, under tyskernes okkupasjon av Norge, sprengte og brente tyskerne Slettnes fyrstasjon. Til tross for sprengingen sto fortsatt to tredjedeler av tårnet til Finnmarks eneste støpejernsfyr der fortsatt. I 1998 ble fyret fredet som kulturminne.
Fyrstasjonen ligger inne i Slettnes naturreservat som ble opprettet i 1996. Naturreservatet er et av skandinavias viktigste hekkeområder for vadere.
Tre nye kystfyr i Finnmark i begynnelsen av 1900-årene
Til tross for at det i perioden fra 1900 til 1910 ble stadig lavere budsjetter for bygging av nye fyr, ble det bevilget penger til bygging av tre kystfyr i Finnmark. Dette var Slettnes, Kjølnes og Helnes. For øvrig skjedde store forbedringer av fyrlysene i perioden ved at petroleumsglødebrennere ble innført. Resultatet var at lysstyrken i fyrene ble kraftig øket. Sletnes fyr ble første gang tent den 15. september 1905.
Slettnes fyr ble besluttet bygget på pynten av Nordkinnhalvøya, mellom Tanafjorden i øst og Laksefjorden i vest, og rundt tre kilometer nord for tettstedet Gamvik. Dette er det nordligste landfaste fyret i verden.
Andre verdenskrig og gjenoppbyggingen
Arkitektene Gudolf Blakstad og Herman Munthe-Kaas stod bak tegningene av de nye bygningene i 1948. det ble oppført lave bygninger i tre og betong rundt fyret. Blant annet ble det reist to beboelseshus, et fjøs, utedo, naust og maskinhus som tilsammen danner et tun. Byggearbeidene tok tre år og kostet 944 787 kroner.
Teknisk utvikling
Første tåkesignal ble satt inn i 1922, og etter krigen ble det i 1949 igjen satt inn tåkesignal på fyrstasjonen. I 1955 ble det opprettet radiofyr. Fyret ble elektrifisert i 1956 ved at det ble installert et dieselaggregat. Fyrvokterne bodde med sine familier på fyrstasjonen helt frem til 1973, da den siste familien forlot Slettnes. Etter dette gikk fyrvokterne i turnus. Fyret ble automatisert i 2005.
I den nasjonale verneplanen for fyrstasjonene heter det at Slettnes fyrstasjon har arkitektoniske og bygningshistoriske verdier, med de enkle bygningsvolumene tett sammen ved det høye tårnet. Fyrstasjonen er et imponerende landemerke ytterst mot havet i et ellers flatt landskap.
25. juli 1964 var stedet varmest i Norge med 27,6 °C.
I dag er det mulig å leie fyret til selskap. Sommertilbud på fyret drives av Gamvik museum.
Tekniske fyrdata
Slettnes fyr har rødt tårn med to hvite brede ringer. Tårnet er 39 meter høyt og lysets høyde er 44 meter over havet. Fyrkarakteren er FI W 20s, det vil si hvitt lysblink hver 20. sekund. Lysstyrken er 1 707 000 cd, lysvidden er 17,6 nautiske mil. Fyret er tent fra 12. august til 24. april.
Makarios Ⅲ
Makarios Ⅲ (gresk: Μακάριος Γʹ, egentlig navn Μιχαήλ Χριστοδούλου Μούσκος, Mikhail Khristodoulou Mouskos, født 13. august 1913 i Pano Panagia i Britisk Kypros, død 3. august 1977 i Nikosia) var en kypriotisk erkebiskop, nasjonal leder og politiker.
Bakgrunn
Michael Christodoulou Mouskos ble i 1926 som 13-åring opptatt som novise i Kykkos-klosteret. Dom 20-åring ble han sendt til Det pankypriotiske gymnasium i Nikosia der han fullførte sin videregående utdannelse i 1936.
Da han ble viet til diakon i 1938 tok han navnet Makarios. Han dro så fra Kypros til Hellas og studerte i de vanskelige krigsårene teologi og rettsvitenskap i Athen, med eksamen i 1942.
Prest
I 1946 ble han ordinert til prest og fikk stipend fra Kirkenes Verdensråd til høyere teologiske studier ved University of Massachusetts i Boston i USA.
Biskop
Makarios vendte hjem til Kypros da han i 1948 ble valgt til biskop av Kition. Han ble dermed også en del av den nasjonale bevegelse som kjempet for at Kypros skulle slutte seg til Hellas (enosis).
Erkebiskop
I 1950 ble han erkebiskop og primas av den autokefale Den ortodokse kirke på Kypros, en posisjon han beholdt til 1977. Han benyttet sin stilling til å fremme Kypros' sak overfor den britiske kolonimakten og appellerte om at FN måtte ta opp Kyprosspørsmålet.
I 1955 støttet han EOKAs sabotasjekampanje mot britene, under forutsetning av at aksjonene ikke var rettet mot mennesker. Konflikten på Kypros ble forverret og britene forviste ham i mars 1956 til Seychellene. Året etter ble han satt fri, men fikk ikke lov til å dra tilbake til Kypros. Makarios fortsatte derfor kampen fra Aten.
Etter at britene søkte en løsning som ville gi Tyrkia en direkte rolle i Kypros forlot Makarios målet om tilslutning til Hellas og valgte i stedet å kreve selvstendighet for Kypros. Den 19. februar 1959 ble Zürich og London-avtalen inngått mellom Storbritannia, Hellas, Tyrkia og Makarios som representant for gresk-kypriotene og Fazıl Küçük som representant for tyrkisk-kypriotene. Avtalen åpnet for utarbeidelsen av en grunnlov for et selvstendig Kypros.
President
I 1974 ble han avsatt i et statskupp, som hadde forbindelse til den greske militærjuntaens forsøk på å oppnå forening mellom Hellas og Kypros og som også ledet til at Tyrkia invaderte Kypros og okkuperte den nordlige delen av øyen. Makarios  kom imidlertid tilbake som president i desember 1974 og satt i presidentembetet til sin død i 1977.
Video 2000
Video 2000 er et videosystem utviklet av Philips som en etterfølger til VCR-systemet. Det spesielle med Video 2000 er at kassettene kan brukes på begge sider, og kan både teknisk og utseendemessig sett sammenlignes med vanlige musikkassetter. Ironisk nok ble kassettene kalt "Video Compact Cassette" selv om de var større enn både Betamax og VHS. I første omgang var spilletiden 4 timer pr. kasset (2 timer pr. side) og økte senere gradvis til hele 16 timer pr. kassett på det meste. En nyvinning på Video 2000 var "Dynamic Track Following"-systemet. Et dataspor på båndet sørget for at videohodene til enhver tid lå riktig mot båndet for å sikre best mulig bildekvalitet. Video 2000 gav derfor 100% støyfrie bilder ved spoling og pause/still, noe som aldri ble oppnådd i samme grad på noe annet system på privatmarkedet. Men det var også her Video 2000 hadde sitt store problem. De første årene var det mye tekniske problemer med DTF-systemet, og Video 2000 fikk etterhvert et frynsete rykte for dårlig driftsikkerhet. Maskinene var kort og godt for avanserte for sin tid. Selv den første som kom på markedet, VR2020, har elektronisk styring på absolutt alt, til og med automatisk kanalinnstilling. Det er benyttet en form for ikke-flyktig minne som gjør at maskinen alltid vil starte opp igjen i den tilstanden den var i når strømmen ble frakoblet, enten den har stått frakoblet i 1 time eller i 20 år. Dette inkluderer også båndtransportfunksjonene, så hvis den stod på play da den ble frakoblet vil den starte igjen når strømmen kommer tilbake. Drivverket er meged solid bygget og er praktisk talt lydløst uansett hvilken funksjon som er aktiv. Båndet blir drevet direkte fra tre likestrømsmotorer, en til hver båndspole pluss en til capstan-akselen. Når maskinen settes i stopp-stilling sørger en elektromagnetisk styrt brems for at båndet står stille.
Den første spilleren, VR2020 kom på markedet ca. 1980. Den hadde bare grunnleggende funksjonalitet. Senere kom et antall etterfølgere med stadig flere funksjoner og lengre spilletid, og systemet fikk en viss popularitet i Europa, spesielt på utleiemarkedet. Men Beta og VHS var allerede så veletablert at det rett og slett var for sent. Video 2000 forsvant fra markedet i løpet av midten av 80-tallet og ble skrinlagt for godt. Systemet rakk aldri å få avanserte redigeringsfunksjoner eller offisielle stereolydspesifikasjoner, og kom heller aldri i NTSC-versjon.
Paleoklimatologi
Paleoklimatologi er en forskningsdisiplin som har som oppgave å rekonstruere jordas klimahistorikk ved hjelp av klimaarkiv (klimaproxyer), som borekjerner fra innlandsis, dendrokronologi, sedimenter og bergarter.
Jeanette Sky
Jeanette Sky (født 18. august 1969, død 5. desember 2016) var en norsk religionshistoriker.
Kurt Donsbach
Kurt Donsbach (født 1935) er en amerikansk forretningsmann og kvakksalver. Han har vært både anerkjent og kontroversiell i miljøer for alternativ medisin, og har en rekke ganger blitt dømt for uautorisert medisinsk behandling av pasienter med alvorlige sykdommer.
Jeanette Sky
Sky hadde dr.art.-grad med avhandlingen From demons to angels : fairies and religious creativity in Victorian children's literature  (UiO, 2003). Hun var bidragsyter til Morgenbladet og redaksjonsmedlem i tidsskriftet Din.
Sky skrev bøkene Alver, naturens barn – kulturens skapninger (2003), Kjønn og religion (2007, svensk utgave 2009) og Religion og fortelling (2010). Sammen med Tonje M. Mehren redigerte hun boken New Age i serien Verdens hellige skrifter fra 2007.
Kurt Donsbach
Allerede i 1971 ble det avslørt at Donsbach ga pasienter medisinsk behandling uten lisens i California. Agenter fra myndighetene observerte at han påstod at han var autorisert lege og skrev ut forskjellige preparater til pasienter. Mange av disse var kun mulig å få kjøpt hos Westpro Labs, et av Donsbachs egne selskaper. Han erklærte seg skyldig etter tiltalen og ble idømt en bot og to års ubetinget fengsel.
I 1996 ble han dømt for smugling av ulovlige preparater til en verdi av 250,000 dollar, i tillegg til skatteunndragelse.
Han grunnla også Hospital Santa Monica i Baja California i Mexico, men dette ble stengt av mexicanske myndigheter i 2006 etter at enken etter Martin Luther King jr., Coretta Scott King døde etter å ha mottatt medisinsk behandling ved sykehuset.
I april 2009 ble Donsbach arrestert og tiltalt for 11 forhold, deriblant å praktisere medisin uten lisens og salg av ulovlige eller feilmerkede preparater. Samtidig slo norske og svenske myndigheter alarm om kosttilskuddet Fortodol som hadde gitt et titalls skandinaver alvorlig leversvikt. To av disse pasientene døde etter å ha tatt Fortodol over en lengre periode.
I april 2011 ble Donsbach dømt til ett år ubetinget fengsel. I tillegg til fengselsstraffen fikk han ti års prøvetid, og i denne perioden ble han nektet å utgi seg for å være lege, skrive ut medikamenter eller gi noen form for uttalelser om ernæring eller helserelaterte råd i muntlig eller skriftlig form.
Hustle & Flow
Hustle & Flow er en amerikansk dramakomedie fra 2005 skrevet og regissert av Craig Brewer. Filmen handler om en hallik som gjennomgår en midtlivskrive, og bestemmer seg for bli rapper. Terrence Howard spiller hovedrollen som DJay.
Innspilling
Handlingen og innspillingen foregikk i Memphis, og hovedrolleinnehaver Terence Howard bodde en periode i byen for å lære seg dialekten og hvordan livet der var. Han snakket også med over 300 virkelige halliker som bakgrunn for sin rollefigur.
Memphisreferanser
I filmen finnes det flere referanser til musikere fra Memphis. Først og fremst er filmen dedikert til den legendariske produsenten Sam Phillips. Det var hans gjør-det-selv mentalitet som inspirerte Brewer til å skrive og regissere filmen. I tillegg kommer disse:
Mottakelse
Filmen ble først vist på Sundance Festival, der Paramount Pictures vant budrunden om distrubusjonsrettighetene til filmen for rekordsummen $9 millioner. Dette er den høyeste summen noen har betalt for en Sundance-film.
Mindoro
Mindoro er Filippinenes sjuende største øy, 10.244,50 km² stor. Den ligger sydvest for Luzon og like nordøst for Palawan. Øyens økonomi bygger hovedsakelig på landbruk med produkter som citrusfrukter, bananer, kokosnøtter o.a. Det bor om lag en million innbyggere der.
Navnet Mindoro er en sammentrekning av det spanske Mina de Oro, som betyr gullgruve. Det er en viss gruvedrift på Mindoro, blant annet vinnes det ut kobber, mangan og baritt. I tillegg tas det ut marmor der.
Mindoro er berømt blant turistene for Puerto Galera. Denne kommunen (bayan) få timers reise fra Manila har vakre, hvite strender og gode dykkersteder.
Paul Gallico
Paul William Gallico (født 26. juli 1897 i New York City, død 15. juli 1976 i Antibes) var en amerikansk forfatter som er mest kjent for sin kritikerroste roman The Snow Goose fra 1941 og romanen The Poseidon Adventure fra 1969 som har blitt filmatisert flere ganger (The Poseidon Adventure fra 1972 og Beyond the Poseidon Adventure fra 1979).
Gallico vokste opp i New York med en far som opprinnelig var fra Italia og en mor som var fra Østerrike. Begge hadde emigrert i 1895. På 1920-tallet begynte han som sportsjournalist i New York Daily News, hvor karrieren hans kjøt fart da han etter et intervju med tungvektsbokseren Jack Dempsey, hvor Gallico spurte om å få sparre med han. Etter å ha vært en av USAs best betalte sportsjournalister sluttet han med sportsjournalistikk på slutten av 1930-tallet og begynte å skrive skjønnlitteratur. Mellom årene 1943 og 1946 var han også krigskorrespondent.
I 1975 kom det for øvrig et konseptalbum fra progrockbandet Camel med navnet The Snow Goose, som var inspirert av Gallicos bok av samme navn. Utgivelsen kom overraskende på Paul Gallico, som i senere tid var blitt en ivrig motstander av røyking. Og siden han trodde bandet Camel ble knyttet til nettopp dette, truet han med å saksøke bandet hvis tittelen ikke ble endret. For å hindre søksmål ble det lagt til «Music Inspired by..» i den endelige tittelen. Paul Gallico døde året etter i Antibes i Frankrike den 15. juli 1976.
Chris Squire
Christopher «Chris» Russell Edward Squire (født 4. mars 1948 i Kingsbury, død 27. juni 2015 ) var bassist og låtskriver i den progressive rockgruppen Yes som han dannet sammen med Jon Anderson og Peter Banks i 1968. Han var det eneste Yes-medlemmet som medvirket på samtlige Yes-album (Jon Anderson deltar ikke på albumene Drama fra 1980, Fly from Here fra 2011 og Heaven & Earth fra 2014). Han spilte hovedsakelig på en Rickenbacker 4001.
Hans første band var The Selfs som senere skulle bli til The Syn, som var et psykedelisk rockeband som hadde moderat suksess i 1967, og turnerte sammen med blant annet Pink Floyd. Han møtte så Jon Anderson og Peter Banks da de spilte sammen i Mabel Greer's Toyshop. Rett etter at Anderson og Banks forlot bandet fulgte Squire etter og sammen startet de Yes.
Stilskapende
Squire var som bassist stilskapende da han i sitt basspill også hadde innslag av diskantregister, noe som delvis også produsenten Eddy Offords miksing skal ha en del av æren for. Han utviklet også en melodisk-kontrapunktisk stil, der bassen ikke bare spiller akkordenes grunntoner, men skaper også sin egen melodilinje.
Han var i sitt spill først særlig inspirert av John Entwistle i The Who og Paul McCartney i The Beatles – bassister som hadde utviklet et melodisk basspill – men Squire utviklet denne stilen videre. Et godt eksempel på hans stil finnes på Yes-albumet Close to the Edge, hvor bassen på et intrikat sett samspiller med særlig Bill Brufords trommer. Squire bidro også med vokal til bandets sound. Hans klare stemme var (som Jon Andersons) utviklet i engelsk kirkekor som barn.
Prosjekter utenfor Yes
Squire startet bandet Cinema sammen med White og Trevor Rabin i 1982, et band som etterhvert fikk med de tidligere Yes-medlemmene Tony Kaye og Jon Anderson. Da Anderson ble med forlangte han at bandet skulle skifte navn til Yes, og albumet 90125 ble utgitt i 1983 som Yes' «comeback»-album. I tillegg til karrieren i Yes, har Squire samarbeidet med Billy Sherwood på enkelte prosjekter, som for eksempel Chris Squire Experiment og Conspiracy. Sent på året i 2004 ble han gjenforent med The Syn, men forlot bandet i mai 2006.
En «slappfisk»
I 1976 ga han ut soloalbumet Fish Out of Water. Tittelen henspiller på hans kallenavn Fish, som han fikk delvis fordi han ble født i fiskenes tegn, men også fordi han visstnok elsket å ligge lenge i badekaret. Bill Bruford, tidligere trommeslager i Yes, påstår at han ga Squire kallenavnet etter at Squire holdt på å oversvømme et hotell i Oslo mens han tok en dusj. Dette skjedde mest sannsynlig den 22. februar 1970, da Yes spilte på Club 7 i Norges hovedstad den dagen.
Sykehusopphold i 2009
I 2008 og 2009 var han opptatt med en turné med Yes, In the Present, samtidig som han hadde planer om å spille inn et soloalbum nummer to. Han ble den 9. februar 2009 fraktet til sykehus der han trengte akutt hjelp. Senere kom forklaringen at han trengte et kirurgisk inngrep i et ben, og at han trengte minst en måneds rekonvalenstid. Yes skulle etter planen gått på scenen igjen i San Diego den 22. februar 2009, men valgte å avlyse resten av turneen.
Etter sykdomsperioden medvirket Squire på en konsert til minne om John Lennon 18. april 2009. Høsten 2009 og vinteren 2010 var Squire tilbake for fullt sammen med Yes på bandets Europa- og USA-turneer. Han spilte også på bandets Nord-Amerika-turné sommeren 2010.
Nye Yes-album i 2011 og 2014
Høsten 2010 gikk Squire i platestudio sammen med resten av Yes og produsent Trevor Horn, for å spille inn låter til det nye Yes-albumet Fly from Here, som ble utgitt sommeren 2011. Etter at Benoît David måtte slutte i bandet på grunn av sykdom, fikk Squire et tips av Taylor Hawkins fra Foo Fighters, som mente at Glass Hammers vokalist Jon Davison ville være en perfekt erstatter. Davison hadde i likhet med David vært vokalist i et Yes-hyllestband. Jon Davison fikk jobben i 2012, og i juli 2014 kom bandets første album med Davison som vokalist, Heaven & Earth.
James McKenzie
James McKenzie (født 13. august 1903, død 8. januar 1931) var en britisk bokser som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
McKenzie vant en olympisk sølvmedalje i boksing under OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass i den letteste vektklassen fluevekt (50,8 kg). Det var nitten boksere fra tretten nasjoner som stilte i denne vektklassen som ble avviklet i perioden 16. til 20. juli 1924. McKenzie beseiret amerikanske Raymond Fee i semifinalen, men tapte i finalen for Fidel LaBarba fra USA.
Aluminiumlegering
thumb|right|180px|Støpte aluminiumlegeringer brukes i bilfelger.
Aluminiumlegeringer er legeringer med aluminium som det primære legeringselement. I ren form er aluminium et metall med lav styrke. Styrken kan økes gjennom å tilsette små mengder av andre metaller, disse elementene introduserer spenninger i krystalligitteret. Dette hindrer bevegelse av dislokasjoner i materialet, og vil registreres som en styrkeøkning. Vanlige legeringselementer er kobber, magnesium, silisium, sink, mangan, titan og jern. Disse tilsatsene vil også påvirke andre egenskaper som korrosjonsmotstand, elektrisk ledningsevne, glans og seighet.
Aluminiumlegeringer kan grupperes etter
Standarder for aluminiumlegeringer
Det finnes en rekke ulike standarder for å klassifisere aluminiumlegeringer. Den mest brukte er utviklet av The Aluminum Association og bruker bokstavene AA etterfulgt av et legeringsnummer. Støpelegeringer vil ha et tresifret nummer, mens knalegeringer vil ha et firesifret nummer. En vanlig støpelegering som brukes i motorblokker i biler er for eksempel AA356. En vanlig knalegering er AA6060 som brukes til dører og vinduer. I tillegg til AA er DIN-standarden også mye brukt.
Handelsnavn på aluminiumlegeringer
Cirebon
Cirebon er en havneby på nordkysten av Java i provinsen Vest-Java i Indonesia. Byen hadde 296 389 innbyggere i 2010, og har vokst siden.
Slagentangen
Slagentangen er et nes i Oslofjorden som ligger i Østre Slagen i Tønsberg kommune i Vestfold mellom Åsgårdstrand og Tønsberg. På Slagentangen ligger turområdet Essoskogen. Her lå inntil sommeren 2021 Esso-raffineriet. På området er det nå drivstofflager.
Topografi og natur
Slagentangen er en bred, noe høytliggende, delvis skogkledt landtange. Åsen på Slagentangen hever seg på det høyeste 50 m over havet.
I området vest for Slagentangen er det rester av en moréne som tilhører Slagen-Tjølling-trinnet eller «det ytre ra». Denne endemorenen begynner ved Slagentangen, og kan med mange avbrudd følges til Tjølling kirke, som er reist på moréneryggen.
På Slagentangen, øst for gården Åsen, fantes i 1888 en myrstrekning på ca. 100 mål. Området ble seinere dyrket opp.
Utenfor Tønsberg er Oslofjorden smalest mellom Slagentangen og Larkollen i Østfold, hvor den er bare 7,5 km bred. Langs Slagentangen er vannet langgrunnet inntil 188 m fra land. Mellom Slagentangen og Åsgårdstrand bør større båter ikke komme kysten nærmere enn 376 meter.
Av et rikt dyre- og planteliv kan nevnes sel, som blant flere steder i Oslofjorden også ofte har holdt til på Slagentangen, og kubjelle, som vokser på dyp sand på Slagentangen.
Historikk
På Slagentangen, Bastøy og Horten var det fra 1807 til 1808, og kanskje også seinere, en signalvakt som skulle ha stadig tilsyn av fastboende. Vakten skulle holde øye med sjøen og varsle hvis det kom fiendtlige skip.
Oljeterminal og -raffineri
Den 8. juni 1961 ble det igangsatt et nytt oljeraffineri drevet av Esso. Esso-raffineriet på Slagentangen behandler i dag 5,6 millioner tonn petroleum per år. Raffineriet foredler råolje til særlig fyringsolje og drivstoff for biler, båter og fly. Omkring 60 prosent av de ferdige produktene blir eksportert ut av landet. Oljen transporteres til Slagentangen med skip og føres i land ved en egen oljeterminal på et kaianlegg nord for selve raffineriområdet.
Gasskraftverk og søppelforbrenningsanlegg
Skagerak Kraft AS, Fortum Power & Heat Oy og Østfold Energi AS har hatt planer om et gasskraftverk på Slagentangen. Kraftverket skulle bli på 400-10000 MW og ha anlegg for CO2-håndtering. Renseanlegget kunne også ha fanget opp dagens utslipp fra Esso Slagentangen på 300 000 tonn C02 årlig. En annen miljøeffekt kunne blitt spillvarme nok til hele Tønsberg kommune. Kraftverket skulle ifølge de opprinnelige planene ha stått klart i 2014, men høsten 2008 ba Skagerak Energi AS NVE om å legge behandling av saken på is.
Administrasjonen i Tønsberg kommune har hatt ønsker om å etablere et søppelforbrenningsanlegg i et område av Essoskogen. Styringsgruppen Slagentangen og Framtiden i våre hender har imidlertid protestert kraftig.
Trabant
Trabant (på folkemunne ofte kalt Pappe, Trabi eller Trabbi) er et bilmerke som ble produsert av den østtyske bilfabrikken VEB Sachsenring Automobilwerke Zwickau. Det var det vanligste kjøretøyet i DDR (Øst-Tyskland), og ble eksportert til andre østblokkland. Trabant ble også importert til Norge i perioden 1959–67.
Historie
Navnet Trabant, som betyr «drabant» eller «satellitt» på tysk, ble valgt i en intern konkurranse i 1957, samme år som satellitten Sputnik 1 ble skutt opp.
Det var to hovedvarianter av Trabant. Mest kjent er Trabant 601, som er en del av Trabant P 60-serien og ble produsert i perioden 1963–1991. Den eldre varianten er Trabant 500 (også kjent som Trabant P 50), produsert fra 1957 til 1963.
Felles for begge modellene er den tosylindrede totaktsmotoren og karosseriet laget av «duroplast», et plastprodukt forsterket med bomull resirkulert fra sovjetisk industri. En bensinmåler fantes ikke, man måtte åpne panseret og dyppe en målepinn ned i bensintanken.
Mens den første Trabanten (P 50) hadde en motor på 18 hestekrefter og toppfart 90 km/t, hadde Trabant 601 en motor på 23 hestekrefter. I 1969 ble effekten økt til 26 hestekrefter, men en toppfart på 112 km/t. Denne motoren ble brukt i Trabant fram til 1990. Motoren var regna for å være umoderne allerede da den kom. Totaktsmotoren var i tillegg svært forurensende, noe som blant annet førte til at bilen ble forbudt solgt i Vest-Tyskland i 1980-årene. I 1989 kom det i stand en handelsavtale mellom DDR og Vest-Tyskland, slik at en lisensert Volkswagen Polo-motor erstattet totaktsmotoren.
I 1990 kom en ny modell, Trabant 1.1, utstyrt med en firesylindret firetaktsmotor fra Volkswagen Polo. Siden andre biler ble tilgjengelige i Øst-Tyskland etter Berlinmurens fall, var modellen ingen salgssuksess, og Trabbi-produksjonen ble nedlagt i 1991, hvoretter samlebåndene i Zwickau ble solgt til Volkswagen.
Totalt ble det laget 3 096 099 Trabant-biler. Gjennomsnittlig leveringstid var mellom tolv og 15 år. Det var derfor ikke uvanlig at DDR-borgere bestilte en Trabbi på attenårsdagen, så de kunne få bilen levert mens de ennå var tidlig i 30-årene. En brukt Trabant gikk for mer enn dobbelt pris av en ny.
Per Sandberg
Per Sandberg (født 6. februar 1960) er en norsk forretningsmann og tidligere politiker (FrP).
Sandberg var fiskeriminister i Erna Solbergs regjering fra 16. desember 2015 til 13. august 2018 og hadde også ansvaret for Justis- og beredskapsdepartementet fra 20. mars til 4. april 2018 (i kjølvannet av Sylvi Listhaugs avgang). Han var stortingsrepresentant fra 1997 til 2017. I den første delen av denne perioden var han representant fra Nord-Trøndelag og fra 2005 fra Sør-Trøndelag. Han var ikke kandidat ved stortingsvalget 2017.
Før han ble stortingsrepresentant var Sandberg medlem av Levanger kommunestyre 1989–1999 og Nord-Trøndelag fylkesting 1995–1999. Han har yrkesbakgrunn som prosessoperatør ved Norske Skog Skogn, hvor han også var tillitsvalgt i Fellesforbundet avdeling 461 (Nordenfjelske Papirarbeiderforening) 1988–1989.
Utover sitt politiske virke, har Sandberg deltatt på realityprogrammene Farmen kjendis, Skal vi danse og Charterfeber. Han er pr. 2020 styreleder for Halden Plastgjenvinning AS.
Høsten 2020 ble det kjent at Sandberg hadde meldt seg ut av FrP og inn i Liberalistene, og stilte seg til disposisjon som partiets førstekandidat for partiet i Oslo.
Hyperrealisme
Hyperrealisme er en sjanger innenfor av tegning, maleri og skulptur som ligner på dagens høyoppløselige fotografier. De kan også minne om glansfulle illustrasjoner for publikasjoner fra og med 1970-tallet gjort med airbrush ved at bildene ble meget fargerike og med samme skarpe fokus over hele billedflaten. Hyperrealisme som kunsthistorisk begrep kan betegnes som en videreføring av fotorealisme ut fra metodebruken i framstillingen av bilder som er «mer realistisk enn realismen» eller «mer virkelig en virkeligheten selv». Begrepet er hovedsakelig benyttet om en uavhengig kunstbevegelse og kunstnerisk stil hovedsakelig i USA og delvis i Europa som utviklet seg tidlig på 2000-tallet.
Per Sandberg
Familie og yrkesliv
Per Sandberg ble født 6. februar 1960 på Skogn i Trøndelag som sønn av selvstendig næringsdrivende Rolf Sandberg (1926–2010) og husmor og deltidsarbeidende Rannveig Ertsås (1930–2006). Han har voksne barn med en tidligere samboer fra Skagen i Danmark, og lærte således å snakke dansk. Per Sandberg giftet seg 6. august 2010 i Finnsnes kirke med FrP-politiker Line Miriam Haugan fra Lenvik og de bodde i flere år på Senja. Sandberg og Haugan ble separert 8. mai 2018. Den 31. juli samme år ble det kjent at han var kjæreste med norsk-iranske Bahareh Letnes. I april 2023 tok forholdet slutt.
Carl Petter Sommerseth
Carl Petter Sommerseth (født 1985 i Lyngdal, Vest-Agder) er en norsk styrkeløfter, som konkurrerer for Oslo Styrkeløftklubb.
Per Sandberg
Familie og yrkesliv
Etter grunnskolen var Sandberg hjelpegutt ved ingeniørvesenet i Levanger 1976–1977, servitør og bartender ved Ustaoset Høyfjellshotell i Hol 1977–1980 og bildekkbygger i Viking-Askim AS 1980–1981, og han tok kurs i vin- og brennevinslære, engelsk, hotell- og restaurantfag og ernæringslære. Videre tok han grunnkurs i tekniske fag, fagkurs i papirproduksjon og fagbrev som prosessoperatør og var ansatt som prosessoperatør ved Norske Skogs papirfabrikk på Skogn 1982–1997. Som industriarbeider tok han diverse kurs i Fellesforbundet og allmenne fag, sistnevnte uten å ta eksamen. I 1986 tjenestegjorde han også i FNs fredsbevarende styrke i Libanon, UNIFIL.
Politisk arbeid
Den utløsende årsaken til at Sandberg meldte seg inn i Fremskrittspartiet i 1980-årene var motstanden han møtte da han skulle bygge hus. I 1987 var han «listefyll» ved valget til Levanger kommunestyre og ble samme år styremedlem i Levanger FrP. I 1989 rykket han opp til fast representant i kommunestyret, hvor han ble sittende frem til 1999. Han satt som formann i Levanger FrP 1990–1992. Sandberg var også organisatorisk nestformann i Nord-Trøndelag FrP 1992–1994 og fylkessekretær 1994–1995. Etter å ha vært medlem av Nord-Trøndelag fylkesting siden 1995 ble Sandberg i 1997 Fremskrittspartiets første stortingsrepresentant fra fylket.
Hyperrealisme
Historisk var det trolig en belgisk kunstutstiller og gallerieier, Isy Brachot, som var først ute med begrepet Hyperréalisme, da som en tittel for en utstilling i Brussel i 1973. Utstillingen var preget av amerikanske fotorealister, men også europeiske. Uttrykket er siden brukt i Europa, vanligvis om malere som arbeidet ut fra eller tilsvarende fotorealismen.
Per Sandberg
Politisk arbeid
I sin første periode i nasjonalforsamlingen var Sandberg medlem av Stortingets familie-, kultur- og administrasjonskomité. Han engasjerte seg her i flere enkeltsaker som gjaldt overgrep mot kvinner og barn. I 2000 ble Sandberg fast medlem i Fremskrittspartiets landsstyre og sentralstyre. I perioden 2001–2005 var Sandberg 1. nestleder i Stortingets kommunalkomité. Som kommunalpolitisk talsmann gikk Sandberg blant annet inn for å reformere forvaltningsnivåene i Norge. Han ville erstatte fylkeskommunen med fem til ni nye regioner og sette mange statlige oppgaver ut til disse. Han gikk også inn for å kutte ned på antallet kommuner og foreslo blant annet at Nord-Trøndelag kunne reduseres fra 24 til 7 kommuner. Han var igjen innvalgt i Levanger kommunestyre 2003–2005.
Sandbergs politiske hovedområde har vært samferdselspolitikk, og han lovet under valgkampen i 2005 at hans hovedsak ville være «samferdsel, samferdsel og samferdsel». Han var leder i Stortingets transport- og kommunikasjonskomité 2005–2009. Som samferdselspolitiker har Sandberg blant annet foreslått å skille ut bevilgninger til hovedstadsområdet fra Nasjonal transportplan og heller bevilge penger til veiutbygging i Oslo og Akershus direkte over statsbudsjettet. Han har tatt til orde for å bruke en større andel av overskuddet i Statens pensjonsfond gjennom Fremskrittspartiets løsning med et eget utenlandsbudsjett der alt som ikke påvirker den norske økonomien direkte, blir investert. Sandberg er også motstander av bompengefinansiering av infrastruktur.
Hyperrealisme
Hyperrealisme kontra fotorealisme
Hyperrealisme er ikke utelukkende billedframstilling som ser figurativt eller utelukkende fotografisk, men har en litterær tilnærming som i forlengelsen av fotorealistiske malerier fra slutten av 1900-tallet. Hyperrealistiske kunstmalere og skulptører benytter fotografier som referansekilde for å skape en mer endelig og detaljert gjengivelse hvor mer avgrensede fotorealister tenderer til å etterligne fotografiske bilde for å oppnå tilsvarende kvalitet. Ettersom fotorealisme har utviklet seg fra popkunst tenderer fotorealistiske bilder å være tette, presise og med vektlegging av det realistiske og dagligdagse.
Per Sandberg
Politisk arbeid
Sandberg er kritisk til ikke-vestlig innvandring til Norge og foreslo i 2002 en stopp i all innvandring fra ikke-vestlige land. Han er først og fremst kritisk til fundamentalistisk islam og har fryktet at fundamentalistisk innflytelse i muslimske miljøer kan legitimere praktisering av sharialover. Sandberg ønsker også en kraftig reduksjon i antallet asylsøkere til Norge og har blant annet foreslått bruk av elektronisk ID-merke på kriminelle asylsøkere samt å opprette lukkede asylmottak. Sandberg har i tillegg uttalt at alle overfallsvoldtekter i årene 2006–2009 ble begått av ikke-vestlige innvandrere, en påstand som har blitt tilbakevist. Påstanden viste seg imidlertid å være korrekt for Oslo, der politiets statistikk viste at alle 41 anmeldte overfallsvoldtekter 2006–2009 var begått av ikke-vestlige innvandrere.
Sandberg har engasjert seg i klimadebatten. Han mener at FNs klimapanel har lav troverdighet og at dets arbeid er preget av en rekke feil. Han er også svært kritisk til Al Gore og kaller ham en «bløffmaker» og henviser til det han mener er mange feil i En ubehagelig sannhet.
Hyperrealisme
Hyperrealisme kontra fotorealisme
Hyperrealisme har blant annet sine røtter i filosofien til Jean Baudrillard; «simuleringen av noe som egentlig aldri har eksistert.» I den forstand skaper hyperrealister en falsk virkelighet, en overbevisende illusjon basert på en simulert virkelighet, som det digitale fotografi som er blitt behandlet i et billedprogram som Adobe Photoshop. Hyperrealistiske malerier og skulpturer er en utvekst av ekstremt høyoppløselige bilder som er frambrakt av digitale kameraer og vist på datamaskiner. Mens fotorealisme emulerer analogt fotografi, kan man si at hyperrealisme benytter seg av digitale billedbruk og billedspråk, og ekspanderer det til å skape en ny form for virkelighet. Hyperrealistiske malerier og skulpturerkonfronterer tilskureren med illusjonen av manipulerte høyoppløselige bilder, om enn mer omhyggelig.
Per Sandberg
Politisk arbeid
I 2008 foreslo han å sette ned aldersgrensen for bilsertifikatet til fylte 16 år. Han har selv tatt førerkort i USA, hvor hver stat praktiserer en form for glidende overgang til fullt sertifikat.
Tiltaler og dommer
Den 23. januar 1997 ble han dømt for å ha slått og skallet ned en asylsøker fra det tidligere Jugoslavia på en privatfest i Levanger den 2. februar 1995. Ifølge Sandberg selv hadde han følt seg svært provosert av en rekke nedsettende karakteristikker han var blitt utsatt for.
28. oktober 2006 ble Sandberg bøtelagt for å kjøre i 100 km/t i en 60-sone, og i desember samme år ble han fradømt retten til å kjøre bil i åtte måneder og ilagt og et forelegg på 9 000 kroner.
Avgangen 13. august 2018
Den 13. august 2018 kl 15:00 gikk Per Sandberg av som fiskeriminister i Erna Solbergs regjering. Per Sandberg valgte selv å gå av, og ble gitt avskjed i nåde. Ny fiskeriminister ble Harald Tom Nesvik etter et ekstraordinært statsråd.
Avgangen var ifølge statsminister Erna Solberg basert på en helhetsvurdering, som innbefattet «brudd på varslingsrutiner og sikkerhetsretningslinjer som han hadde vedgått og hans skjønn når det gjelder håndtering av sikkerhet, samt hans private situasjon og muligheten til å fungere effektivt som statsråd i tiden fremover.»
Ferie i Iran i juli 2018
Mer spesifikt var bakgrunnen for avgangen at han brøt sikkerhetsrutiner under et privat feriebesøk i Iran sammen med sin norsk-iranske kjæreste Bahareh Letnes fra 22. til 30. juli 2018. Iran er et av tre «høyrisikoland» for Norge, sammen med Russland og Kina. Ifølge norske sikkerhetsmyndigheter er Iran spesielt ivrig på elektronisk spionasje. Forut for denne ferieturen varslet han ikke statsminister Erna Solberg, noe han var forpliktet til å gjøre. Dessuten tok han jobbtelefonen med seg, noe som også var i strid med instruksene.
Per Sandberg søkte 11. juli 2018 om visum til Iran via den iranske ambassadens nettsider. Visum ble innvilget 15. juli, og den 19. juli kjøpte han flybillettene. 15. juli ble Sean Lobo, fungerende øverste leder ved den norske ambassaden i Teheran, oppringt av avdelingsdirektør Rashid Hassanpour ved det iranske utenriksdepartementet med spørsmål om Sandbergs reiseplan. Svaret i en e-post fra underdirektør Håvard Figenschou Raaen ved handelspolitisk avdeling i Nærings- og fiskeridepartementet 16. juli kl 13:30 var at verken statsrådens politisk rådgiver, forværelse eller kommunikasjonsavdelingen var informert om noen privat Iran-reise.
Per Sandberg og Bahareh Letnes reiste fra Norge den 22. juli, og ankom Imam Khomeini internasjonale lufthavn i Teheran samme dag. Neste dag, den 23. juli kl 16:16, orienterte han politisk rådgiver Britt Dalsbotten (Frp) i fiskeridepartementet om sitt opphold, og den 24. juli orienterte han statsministerens kontor. Paret vendte tilbake til Oslo lufthavn, Gardermoen den 30. juli 2018. Sandberg ble hentet av en regjeringsbil, før han ble intervjuet av Dagsnytt Atten.
Jobbtelefonen ble levert inn til departementet den 31. juli og deretter til PST den 2. august, ifølge fiskeriminister Harald Tom Nesvik. SIM-kortet på telefonen ble imidlertid ikke levert til PST før 24. august 2018.
Tidligere etterretningssjef og generalløytnant Kjell Grandhagen uttalte 2. august at Sandbergs telefon mest sannsynlig var blitt hacket. Den 15. august uttalte PSTs leder Benedicte Bjørnland at telefonen ikke bar gradert informasjon som truet grunnleggende nasjonale interesser. Den inneholdt likevel sensitiv informasjon, i form av kontaktlister, navn og telefonnumre. Teleoperatørens lister viste at Sandberg hadde sendt 153 SMS-meldinger og 6 MMS-meldinger, og hadde hatt 22 telefonsamtaler (totalt 106.97 megabit) mens han var i Iran. Den 17. august ble det klart at undersøkelsene til Departementenes sikkerhets- og serviceorganisasjon (DSS) viser at det ikke er registrert forsøk på å logge seg inn i saksbehandlingssystemet til departementet mens Sandberg var på ferie i Iran. I et svarbrev til kontroll- og konstitusjonskomiteen på Stortinget datert 6. september 2018, skrev Erna Solberg at «PST vurderer at en norsk statsråd er et høyverdig etterretningsmål for både Iran og Kina. Ut ifra dette er det sannsynlig at sikkerhetsbruddene har gjort informasjon tilgjengelig for uautoriserte aktører».
Forholdet til en iransk kvinne
Allerede den 8. juni fikk Erna Solberg en bekymringsmelding om Sandbergs nye kjæreste. I meldingen het det at «fremmede makter» hadde flyttet inn hos fiskeriministeren. Kilden var etter alt å dømme statsrådens fraseparerte kone, og statssekretær i Helse- og omsorgsdepartementet, Line Miriam Sandberg. Ifølge denne meldingen dreide det seg om en kvinne som var ansatt ved den iranske ambassaden i Oslo. Dette var imidlertid feil.
Statsministerens kontor hadde 15. juni et møte med PST «for å gjøre nærmere vurderinger», før Sandberg den 18. juni selv informerte om sitt forhold til Bahareh Letnes. I dagene som fulgte ga PST flere tilbakemeldinger til Statsministerens kontor. Disse tilbakemeldingene var ifølge Solberg i seg selv ikke grunn nok til at Sandberg skulle miste tilliten hennes. Statsministeren fikk en «utvidet vurdering» fra PST 3. august.
Den 13. august 2018 kl 13:19, samme dag som Sandberg trakk seg som fiskeriminister, trakk han seg også som første nestformann i Fremskrittspartiet. Flere sentrale partifeller ga uttrykk for at det var en klok avgjørelse å trekke seg både som statsråd og som nestformann i partiet, deriblant finansminister og partiformann Siv Jensen, tidligere partiformann Carl I. Hagen, stortingsrepresentant Christian Tybring-Gjedde  og daværende stortingsrepresentant Mazyar Keshvari. Ås Fremskrittsparti startet 10. august 2018 en kampanje på Facebook for å få ham til å trekke seg som fiskeriminister. Den 1. august uttalte Christian Tybring-Gjedde til abcnyheter.no: «Iran er sikkert et vakkert land, men det er jo ikke det som er interessant og det vi diskuterer. Vi diskuterer lederskapet, synet på kvinner og straffemetoder som dødsstraff. Man kan ikke misforstå et land som henretter folk.» Keshvari, som kom til Norge som flyktning fra Iran i 1986, anklaget Sandberg for å lefle med «islamsk fascisme og grusomheter» og idyllisere et «islamistisk terror-regime». Utsagnet kom 2. august, dagen før Sandberg og Letnes ble intervjuet av Dagsnytt Atten. Tidligere stortingsrepresentant og ordfører i Oslo, Peter N. Myhre, skrev på Facebook 13. august 2018 at «begeret er fullt når man hyller det iranske presteregimet».
Feiring av Irans nasjonaldag
Den 8. februar 2018 feiret Sandberg Irans nasjonaldag sammen med Letnes på Akershus festning i regi av Irans ambassade. Nasjonaldagen er egentlig 11. februar,  men ble feiret på forskudd. Dagen er til minne om den iranske revolusjonen i 1979 da Ayatollah Khomeini overtok makten og styrtet Muhammed Reza Pahlavi (1919–1980), den siste sjahen av Iran. Den 24. mars 2018 feiret fungerende justisminister Per Sandberg og Bahareh Letnes det persiske nyttåret (Nowruz) 1397 i konferansesenteret til Røde kors i Hausmanns gate 7 i Oslo sentrum. Denne dagen er egentlig 21. mars, men ble feiret tre dager på etterskudd. Feiringen skjedde i regi av Irans ambassade i Oslo og ble ledet av ambassadør Mohammad Hassan Habibollah Zadeh. Sandberg deltok etter invitasjon fra Letnes. Den 3. oktober 2017 deltok Sandberg og Bahareh Letnes på «et møte hvor man vurderte oppstart av venneforening Iran/Norge».
Privat næringsdrivende
Den 28. august 2018 opprettet Sandberg enkeltmannsforetaket «Per Sandberg». Ifølge oppføringen i Brønnøysundsregistrene driver selskapet med «konsulentvirksomhet innen markedsføring, kommunikasjon, rådgivning, kurs, foredrag og publikasjoner innen et bredt spekter av næringsinteresser og politikk. Selskapet skal videre bistå med salg og markedsføring, nasjonalt og internasjonalt, herunder norsk sjømatnæring og teknologi knyttet til sjømatproduksjon». Ifølge et skjema til karantenenemnda skal han ta oppdrag for Letnes, som siden januar 2018 var oppført som eier av et firma som driver med produksjon, utvikling, kjøp og salg av fisk: «Samboer driver eget selskap, det åpner for at man blir deleier og annen type selskapsform vurderes. For begge selskap. jeg skal pr. i dag ikke jobbe i selskapet, men ta oppdrag», heter det i skjemaet.
Den 12. november 2018 opprettet Per Sandberg og Bahareh Letnes det nye firmaet B & P International Trade And Property Management AS, hvor Sandberg er styreleder og Letnes styremedlem. Selskapets formål er beskrevet som «Handel, nasjonalt og internasjonalt, eksport og import av næringsmidler, sjømat og teknologi, kjøp og salg av eiendom, eiendomsforvaltning, arrangering av kulturarrangementer, samt det som forretningsmessig og naturlig står i forbindelse med dette.»
Sandberg fikk seks måneders karantene av karantenenemnda da han gikk av som statsråd. Det betyr at han frem til 13. februar 2019 fikk 682,508 kroner i lønn i godtgjørelse for ikke å drive næringsvirksomhet.
Bokutgivelse
Den 29. oktober 2018 ga Per Sandberg og Bahareh Letnes ut en bok med tittelen ''Fremmede makter har flyttet inn. Justismord og politisk drap''. Marius Wulfsberg: [https://www.dagbladet.no/kultur/en-dares-forsvarstale/70393424 Anmeldelse: «Fremmede makter har flyttet inn». En dåres forsvarstale], dagbladet.no, 29. oktober 2018 Per Sandberg i ny bok: Fikk munnkurv av Statsministerens kontor, vg.no, 29. oktober 2018
På pressekonferansen den 29. oktober fortalte Sandberg at han hadde droppet søksmål mot norske medier; truslene om dette fremsatte han i Arendal den 14. august 2018 under arrangementet Arendalsuka.
Den 31. oktober 2018 ble avisen Fiskeribladet dømt i Pressens Faglige Utvalg (PFU) for ikke å ha hatt god nok dekning for påstanden om at Sandberg og Letnes var samboere.
Utmerkelser
Sandberg mottok i 2016, i kraft av sitt virke som statsråd, Kong Harald Vs jubileumsmedalje 1991–2016
Reality-TV
Sandberg varslet sommeren 2019 et «brutalt comeback politisk på et eller annet tidspunkt». Høsten 2019 deltok han i Skal vi danse på TV 2 og Charterfeber på TV3 sammen med samboeren Letnes, og i 2020 i Farmen kjendis på TV 2. Våren 2023 skal han og Letnes medvirke i Per & Baharehs Grand Hotel på TV 2, en dokuserie om driften av Grand Hotel i Halden.
Noter
<references group="lower-alpha" />