cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Golma
Golma er en øy i Aure kommune i Møre og Romsdal. Øyen ligger helt vest i kommunen, den har broforbindelse til øyen Tustna. I mellom Tustna og Golma ligger Kråksundet, innerst i sundet holder Kråksundet notnaust og sjøbruksmuseum til. Over Talgsjøen i sørvest ligger Nordlandsøya i Kristiansund kommune.
Biopsi (roman)
Sønnens historie er vanskeligere å rekonstruere ut fra bruddstykkene, men vi forstår at han har bodd hos mora, men har vært mye hos faren, som han tydeligvis har vært knytta til med sterke bånd. Som farens lojale og uunnværlige hjelper har han ikke bare måttet være vitne til et grotesk kroppslig forfall, men også til de stadig mer deprimerende og kriminelle omgivelsene. Når han blir sammen med ei jente, tør han ikke ta henne med til farens leilighet, enda hun ber om å få møte han. Ei tid blir uhumskhetene så overveldende at han slutter å komme sjøl, men han gjenopptar snart kontakten. Han er imidlertid ikke til stede den dagen faren blir henta i ambulanse og dør på veg til sjukehuset.
Golma
Golma var en del av tidligere Tustna kommune, ble en del av nye Aure kommune etter sammenslåingen 1. januar 2006.
Den lokale uttalen for Golma er /"gåłmå/, dativ /"gåłmåinn/ el. /"gåłmainn/.
Anthony Wayne
Anthony Wayne (født 1. januar 1745 i Easttown Township, Chester County, Pennsylvania, død 15. desember 1796 i Erie i Pennsylvania), kalt Mad Anthony, var en amerikansk general og statsmann.
Under den amerikanske uavhengighetskrigen steg Wayne raskt i gradene, han ble oberst i 1776 og 21. februar 1777 ble han utnevnt til brigadegeneral.
Under den nordvestlige indianerkrig bidro «Gale» Anthony Wayne til å sikre den hvite kolonisering av Ohio, Indiana, Illinois og Michigan.
Det er mange fylker, byer, elver, skoler med mer som er oppkalt etter ham. For eksempel:
Biopsi (roman)
Tittelen Biopsi er betegnelsen på en metode som patologer bruker for å ta vevsprøver og granske dem under mikroskop for å finne mulige patologiske avvik, og fortellerens nitide og nådeløse utlevering av farens forfall og sine egne reaksjoner kan sies å være en form for mental biopsi. Beretninga er nesten konsekvent holdt i andre person, der fortellingas du er faren, posthumt.
Vincent Courtois
Vincent Courtois (født 21. mars 1968 i Paris) er en fransk jazzcellist.
Biografi
Courtois studerte klassisk cello ved Konservatoriet i Aubervilliers, først med Erwan Fauré, og deretter med Roland Pidoux og Frédéric Lodéon. Han har spilt i trio med Didier Levallet og Dominique Pifarély og siden 1988 med band ledet av Christian Escoudé og Didier Levallet ("Swing String System") i Paris. I tillegg startet han sin egen kvartett i 1990 med debutalbumet Pleine Lune (1991).
Han spilte i duo med Martial Solal fra 1993, med Julien Lourau i "Pendulum Quartet", med Franck Tortiller i bandet "Tukish Blend" og trioen "Zebra 3", og i tillegg spilte han med Xavier Desandre Navarre. Han har også bidratt på albumet Marvellous (1994) med Michel Petrucciani, Tony Williams og Dave Holland.
I 1995 spilte Courtois sine første solokonserter, spilte i François Corneloups septett, og samarbeidet med Louis Sclavis for å lage film og teatermusikk. Han spilte også inn to album med kvintetten til Rabih Abou-Khalil, og i 1998 deltok han i et ensemble ledet av Pierre Favre, og en trio med Yves Robert. I 2000 var han med i tre triokonstellasjoner, i 2002 en kvintett som spilte på festivalen "Banlieues Bleues", og i en trio med Ellery Eskelin og Sylvie Courvoisier.
I 2005 tok Courtois med Michele Rabbia og Marilyn Crispell for å spille i Bamako med sin egen trio. Han var involvert med Henri Texiers i opptak av musikken til filmen Holy Lola av Bertrand Tavernier. I 2006 initierte han en ny kvartett med Jeanne Lagt, Marc Baron og François Merville. I 2008 ga han ut albumet L'homme avion med Ze Jam Afane.
Galtelandsteinen
Galtelandsteinen er en runestein fra begynnelsen av 1000-tallet fra Evje, Evje og Hornnes kommune, Aust-Agder. Den sto opprinnelig sannsynligvis i nær kontakt med det store gravfeltet på Verksmoen utenfor Evje sentrum. Den ble første gang beskrevet av biskop Thomas Wegner i 1639, og var da i intakt stand. Senere ble steinen slått i stykker, men mesteparten av innskriften er bevart:
På moderne norsk blir dette: ''Arnstein reiste denne steinen til minne om Bjor, sin sønn; han døde i hæren da Knut angrep England. En er Gud''
Innskriften henviser antakelig på Knut den mektiges invasjon i England i 1015. Steinen har vært tolket som et vitnesbyrd om at kristendommen hadde fått fotfeste i Norge allerede før Olav den hellige.
Fragmentene av steinen oppbevares ved Kulturhistorisk Museum (KHM) i Oslo. Gravfeltet på Verksmoen ble utpekt som Evje og Hornnes kommunes tusenårssted, og i den anledning ble det laget en kopi av Galtelandsteinen som ble reist på stedet.
Søstrene Hagelin
Søstrene Hagelin er et bergensk fiskematfirma som har butikker i Strandgaten 3 og Kong Oscars gate 2A i Bergen sentrum. Slagordet deres er «Gyldne øyeblikk med sunne smaksopplevelser»
Den første Søstrene Hagelin-butikken ble åpnet av søstrene Gudrun Hagelin og Elna Hagelin i 1929.
Søstrenes bakgrunn
Hagelinfamilien er av svensk opprinnelse. I middelalderen var Bergen en av Nord-Europas storbyer og tiltrakk seg mange dyktige håndverkere.
I Bergen drev Hagelinfamilien gjennom generasjoner en anerkjent gullsmedforretning på Strandkaien. Ifølge muntlige overføringer fikk søstrene Hagelins far, Hans Andreas Hagelin, nikkelallergi og måtte slutte med sitt håndverk. Han solgte bedriften til Magnus Aase som drev videre som gullsmed i lokalene på Strandkaien. Hagelinfamilien flyttet til Sogndal der de drev Nedre Stedje Gård i det som i dag er en del av Sogndal sentrum.
Søstrene Elna og Gudrun Hagelin ble født i 1905 og 1908. De to søstrene klarte ikke å slå seg til ro i Sogndal. Da de ble gamle nok dro de til Stabekk, der de utdannet seg på Statens lærerinneskole i husstell. I 1929 flyttet de to søstrene Elna og Gudrun Hagelin til Bergen.
Fiskematbutikken
Etter å ha flyttet til Bergen ville søstrene starte en fiskematbutikk basert på gamle, bergenske tradisjoner. De åpnet butikk i Kong Oscars gate, og fikk raskt en stabil kundekrets. Butikken ble kjent langt utover Bergens grenser.
I 1957 flyttet butikken til Olav Kyrres gate.
Blant de faste kundene var kong Olav, som når han var i Bergen fikk levert fiskekaker fra Søstrene Hagelin til kongeboligen Gamlehaugen. I 1959 flyttet restauranten til Olav Kyrres gate 33.
Georg Åberg
Georg Åberg (født 20. januar 1893, død 18. august 1946) var en svensk friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerte  i lengdehopp og tresteg. Under OL i 1912 som ble holdt i Stockholm vant han sølv i tresteg og bronse i lengde, bare 19 år gammel. Han ble svensk mester i lengde i 1912, 1913 og 1915.
Søstrene Hagelin
Fiskematbutikken
Elna Hagelin døde i 1971, og Gudrun Hagelin drev forretningen videre alene til hun var 74 år og måtte gi seg på grunn av sykdom. Søstrenes niese Kari Hagelin tok over driften, og eide kjeden i 11 år før hun i 2009 solgte den ut av familien. De nye eierne var Rune Mjøs, Torodd Iversen og Anton Engen. Virksomheten drives fortsatt (per 2018) i lokalene på Strandgaten, og til fiskekakene brukes fortsatt samme oppskrift som i 1929.
Familie
Høyre-politiker og fabrikkeier Robert Hagelin var fetter av søstrene Hagelins far. Robert Hagelins bror var NS-statsråden Albert Viljam Hagelin (1881–1946), som ble dømt til døden for landssvik etter andre verdenskrig.
Fylkesvei 704 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 704 i de følgende fylkene:
Liste over koreanske filosofer
Liste over koreanske filosofer i kronologisk rekkefølge.
Leangen stasjon
Leangen stasjon er en jernbanestasjon på Meråkerbanen i bydelen Leangen øst for Trondheim. Fra Leangen går forbindelseslinjen Stavne-Leangenbanen til Stavne stoppested på Dovrebanen.
Stasjonen åpnet i 1881, og betjenes av lokaltog. Stasjonen har vært fjernstyrt fra Trondheim stasjon siden 1976 og ubetjent siden 1984. Dagens stasjonsbygning er fra 1944. Den har lenge vært planlagt revet. Stasjonen betjener industriområder og nærliggende boligarealer på Leangen og de store kjøpesentrene Lade Arena og Sirkus Shopping som ligger på hver sin side av jernbanelinjen.
Fra Leangen stasjon gikk det et langt sidespor til bedrifter langs Haakon VII's gate og på Lade. Sporet ble nedlagt i 1995 grunnet manglende vedlikehold og økonomisk støtte fra de ulike bedriftene. Det var stor trafikk på dette sidesporet og stasjonen ble utstyrt med en rekke oppstillingsspor i den anledning. Disse er i 2018 fortsatt på plass, men lite i bruk.
En ny stasjon ble fra 2018 til 2019 oppført lenger vest for den gamle stasjonen, slik at en fikk bedre overgangsmuligheter til det øvrige kollektivsystemet i området, særlig det nye Metrobuss-systemet. Arbeidet med den nye stasjonen startet 1. september 2018, og den åpnet den 28. august 2019.
Fylkesvei 705 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 705 i de følgende fylkene:
McLennan County
McLennan County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i de sentrale delene av staten. Det grenser mot Hill County i nord, Limestone County i øst, Falls County i sørøst, Bell County i sør, Coryell County i sørvest og mot Bosque County i nordvest.
McLennan Countys totale areal er 2 746 km² hvorav 48 km² er vann. I 2000 hadde fylket 213 517 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Waco. Fylket har fått sitt navn etter nybyggeren Neil McLennan.
Ciguatera
Ciguatera er en matforgiftning hos mennesker forårsaket av algegift ved inntak av fisk fra tropiske og subtropiske strøk.
Utbredelse
Ciguatera har pantropisk utbredelse mellom 35 grader nord og 34 grader sør. Den rammer Karibia, landene i og omkring Stillehavet, inkludert Hawaii, Fransk Polynesia, Australia og Filippinene, og finnes også i Øst-Afrika og ved Madagaskar.
Årsak
Ciguatera har vært kjent siden 1550-årene i Karibia, men årsaken ble først klarlagt midt på 1980-tallet. Utbrudd er sporadiske og uforutsigbare.
Dommerne i Israel
Fra tiden mellom israelittenes innvandring i det lovte land og erobring av Kanaan ved Josva og fram til opprettelsen av det første kongedømmet Israel (kongetiden), ca. 1150-1025 f.Kr., utgjorde de israelittiske stammene en løs sammenslutning. Det eksisterte ingen felles eller sentral styring, men i tider av vanskeligheter eller krise ble folket ledet av ad hoc ledere kjent som dommere. Denne tiden huskes som Dommertiden og er nedtegnet i Dommernes bok.
Ciguatera
Årsak
Omkring 400 fiskearter er berørt, men giftigheten varierer sterkt mellom artene. Ciguatera er først og fremst et problem med fisk som lever på rev. Fisk akkumulerer giften i fiskekjøttet, slik at særlig større fisk er farlig å spise. Fisk over to kg kan ha sykdomsfremkallende giftmengde i seg. Inntak av lever og annen innmat øker risikoen for forgiftning. Det er imidlertid også gjort en studie som ikke fant sammenheng mellom fiskens størrelse og giftighet.
Dommerne i Israel
Dommertiden ble preget av flere hendelser. Ofte var det uorden i landet og ingen som hadde ansvaret. Det førte til at innbyggerne oppførte seg dårlig. Da hendte det også at de ble angrepet og plaget av folkene omkring. Da de vendte seg til Herren, lot han sterke personligheter stå fram som «Israels redningsmann». Disse ble kalt dommere. Dommerne fulgte vanligvis ikke like etter hverandre. Muligens kan også noen ha virket samtidig i en periode. Det kan også forstås som at de virket særlig i én bestemt del av landet og for noen stammer, og ikke nødvendigvis for hele landet og alle stammene.
Ciguatera
Årsak
Giften er luktfri, smaker ikke, og har heller ikke farge. Ciguatera forsvinner ikke ved varmebehandling, og giften lar seg ikke avdekke med enkle kjemiske prøver.
Dommerne i Israel
Dommernes rolle
I Dommernes bok er et syklisk (gjentakende) mønster gitt for å vise behovet for de ulike dommerne: det israelittiske folkets frafall eller «synd»; undertrykkelse eller urett påført som straff fra Jahve; rop om hjelp fra Herren; og til sist redning eller forløselse. Lederne eller dommerne var således ikke valgt av folket, men de «sto fram», tilsynelatende utvalgt av Gud.
Ciguatera
Sykdomsforløp og symptomer
Mellom 50,000 og 500,000 mennesker rammes hvert år av ciguatera.
Dommerne i Israel
Dommernes rolle
Mens dommer er den nærmeste bokstavelige oversettelsen av det hebraiske begrepet som er benyttet i den masoretiske bibelteksten, posisjonen er mer av et ikkevalgt og ikkearvelig lederskap enn av juridiske erklæringer. Dommerne hadde i enkelte tider rollen som en offisiell med autoritet til administrere lov og rett, men ikke alltid. De fleste dommerne fungerte hovedsakelig som militære ledere i vanskelige tider. Disse lederne ble tenkt som sendt av Gud for hjelpe eller redde folket fra en trussel. Etter at trussel var løst eller gått over var det vanligvis forventet at dommeren oppga sin posisjon. De fleste var antagelig stammehøvdinger eller lokale ledere, i motsetningen til de deuteronomistiske historikernes propaganda av dem som ledere av hele Israel.
Ciguatera
Sykdomsforløp og symptomer
Symptomene merkes gjerne umiddelbart, og oftest senest seks til tolv timer etter at fisken er spist. Sykdomsforløpet begynner med kvalme, oppkast og diaré. Senere kan det sette inn hodepine, muskelsmerter, parestesi, dysestesi og ataksi. I noen tilfeller medfører ciguatera hallusinasjoner, i alvorlige tilfeller kan sykdommen medføre sjokk, kramper og lammelse.
Dommerne i Israel
Liste av dommere
De som nevnes som dommere mellom Josva og Samuel er:
Ypperstepresten Eli blir også et sted omtalt som dommer. Han levde kanskje samtidig med noen av de siste dommerne. Det fortelles også om andre dommere, blant annet profetkvinnen Debora. De telles vanligvis ikke med i rekken.
Ciguatera
Sykdomsforløp og symptomer
Det finnes indikasjoner på at forgiftning kan overføres seksuelt og via morsmelk.
Det finnes ikke behandling for ciguatera.
Konsekvenser
Ciguatera er en av de vanligste sykdommene som følge av inntak av sjømat i Asia og Stillehavet og har betydelige menneskelige og økonomiske konsekvenser for landene i disse områdene.
Utbrudd kan ha betydelige økonomiske konsekvenser, både ved å ramme arbeidsstokken og ved at markedet for fisk påvirkes. Utbrudd av ciguatera kan noen steder føre til at importert fisk foretrekkes framfor lokal fangst.
Geoffrey Kirk
Geoffrey Stephen Kirk (født 3. desember 1921, død 10. mars 2003) var en britisk klassiske filolog og er kjent for sine bøker om antikkens greske litteratur og mytologi.
Kirk ble utdannet ved Rossall School i Lancashire og ved Clare College ved University of Cambridge. Hans tid ved Cambridge ble avbrutt av militærtjeneste i Royal Navy ved utbruddet av den andre verdenskrig, en god del av tiden tjenestegjorde han i Egeerhavet, noe som førte til en militær dekorasjon, DSC. Han kom tilbake til universitet og tok eksamen i 1946.
Han fikk en forskningsposisjon ved Trinity Hall i Cambridge og ble senere foreleser og fikk den akademiske posisjonen som «reader», en posisjon under professor. I 1974 ble han den 35. regius professor i gresk, et av de eldste og mest prestisjetunge professorat ved Cambridge. Han gikk av for pensjon i 1982.
Idé og tanke
Idé og tanke var en bokserie utgitt av Asbjørn Aarnes og Egil A. Wyller hos forlaget Tanum fra 1960 til 1985. Tilsammen utkom 42 titler.
Alunda
Alunda er et tettsted i Östhammar kommune i Uppsala län i Sverige, om lag 40 kilometer øst for Uppsala og 110 kilometer nord for Stockholm. I 2010 hadde tettstedet 2 317 innbyggere.
Idé og tanke
Initiativet til serien Idé og tanke ble tatt av Johan Grundt Tanum, eieren av Tanum forlag. Han ville skape en bokserie som knyttet an til norsk filosofi på 1800-tallet, filosofer som Niels Treschow, Marcus Jacob Monrad, Georg Vilhelm Lyng og Johan Sebastian Welhaven. Som redaktører hadde han utsett Asbjørn Aarnes og Egil A. Wyller. Serien inneholdt oversatte originaltekster fra filosofihistorien og essayistikk knyttet til disse tekstene. Mange kjente navn fra det norske filosofimiljøet bidro, blant andre Hans Skjervheim, Gunnar Skirbekk, Stein Mehren, Arne Næss og Bernt Vestre.
Alunda
Stedet er blant annet kjent for Alundaøksen fra yngre steinalder, men også for svært mange fornminner fra jernalderen.
Idé og tanke
Noen av titlene ble utgitt på ny av forlaget Aschehoug (som hadde overtatt Tanum) på 1990-tallet.
Spanias Grand Prix 2009
Spanias Grand Prix 2009 var det femte løpet i Formel 1-sesongen 2009. Det ble arrangert 10. mai 2009 på Circuit de Catalunya i Barcelona.
Rapport
Jenson Button kom til Spania som leder av Formel 1, og var igjen raskest i kvalifiseringen og endte med beste startspor for tredje gang denne sesongen.
Fire biler gikk ut på første runden etter kollisjon, sjåførene var Sutil, Bourdais, Buemi og Trulli. Finnene Kovalainen og Räikkönen måtte begge gi seg på grunn av tekniske feil ved bilene sine.
Kvalifisering
Biler som bruker KERS er markert med  *
Hallvard Lydvo
Hallvard Lydvo (født 16. januar 1946 på Voss) er en norsk skuespiller og regissør bosatt i Oslo.
Lydvo har opp gjennom karrieren vært stasjonert ved en rekke norske teatre, blant annet Nationaltheatret, Det norske teatret, Oslo Nye Teater, Trøndelag Teater, Teatret Vårt og Riksteatret. Han har også regissert flere teaterstykker selv.
Han filmdebuterte 1979 i Kronprinsen og har videre medvirket i filmer som Olsenbanden gir seg aldri! og TV-serier som Fedrelandet (1991) og Vestavind (1994). Han har utover det satt stemmer til en rekke TV-reklamer, og ikke minst tegnefilmer, blant annet hovedstemmen i filmene om Scooby-Doo.
Han har også i mange år gestaltet røveren Kasper og pølsemakeren på sommershowene i Kardemomme by i Kristiansand Dyrepark, hvor han også har vært regiansvarlig.
Han har lest inn hele Snorres kongssagaer som 31-timers lydbok for Lydbokforlaget.
Trott zu Solz
Trott zu Solz (von Trott zu Solz) tilhører den protestantiske hessiske uradel. Foreningens medlemmer tilhører adelsforeningen Althessische Ritterschaft.
Familien har sitt stamsete i Solz og i Imshausen ved Bebra, hvor de har et slott.
En rekke medlemmer av familien har vært kjente politikere og diplomater. August von Trott zu Solz var kulturminister i Preussen fra 1909 til 1917, og hans sønn Adam von Trott zu Solz var diplomat og en kjent antinazistisk aktivist i den såkalte Kreisau-kretsen.
Norges Basketballforbund - Region Øst
Norges Basketballforbund - Region Øst (stiftet 9. desember 1969 som Oslo og Akershus Basketballkrets) består av 79 aktive klubber fra Innlandet, Oslo, Vestfold og Telemark og Viken.
Kristianstad Arena
Kristianstad Arena er et innendørs idrettsanlegg i Kristianstad i Sverige. Anlegget åpnet i oktober 2010 og ble bygd ved siden av Kristianstad Idrottshall og Kristianstads järnvägsmuseum på Söder i Kristianstad.
Arenaen er en multiarena for idrett, messer og konserter. Publikumskapasiteten er 5 000 ved idrettsarrangement med tribuner på fire sider og 5 500 personer med tribuner på tre sider og på golvet.
Grant Heslov
Grant Heslov (født 5. mai 1963) er en amerikansk skuespiller, filmprodusent, manusforfatter og regissør, kjent for å ha produsert Operasjon Argo (2012) som han mottok en Oscar for beste film for.
The Blood Red Tape of Charity
The Blood Red Tape of Charity er en amerikansk stumfilm fra 1913. regissert av Edwin August.
Handling
En skadet telegrafi-linjemann, far til en stor familie, synes det er vanskelig å få endene til å møtes.
En kjeltring forsøker derfor å stjele, i håp om å hjelpe familien deres - med desperate midler.
Citroën C5
C5 er en stor familiebil laget av det franske selskapet Citroën. Bilen kan fås i tre karosserityper; femdørs kombicoupe (C5 I og II), femdørs sedan (C5 III) og femdørs stasjonsvogn.
Tom Sandberg (kombinertløper)
Tom Sandberg (født 6. august 1955 i Mo i Rana) er en norsk tidligere kombinertløper som representerte Mo skilag. Han ble regnet som verdens beste kombinertløper på begynnelsen av 1980-tallet.
Sandberg ble europamester for junior i 1975, etter å tatt sølv året før. I sin OL-debut ble Sandberg nummer åtte i Innsbruck 1976. Fire år senere ble han nummer fire under OL i Lake Placid. Under VM i Oslo i 1982 vant han den individuelle konkurransen etter en spennende sluttspurt, der han kom i mål bare 0,2 sekunder foran Konrad Winkler, og 0,9 sekunder foran Uwe Dotzauer, begge fra Øst-Tyskland.
Det store jubelåret hans var 1984 da han ble olympisk mester i Sarajevo. Han vant også VM-gull i lagkonkurranse sammen med Geir Andersen og Hallstein Bøgseth (øvelsen stod ikke på det olympiske program i Sarajevo). Den samme sesongen vant han også verdenscupen sammenlagt – dette var første sesong verdenscupen ble arrangert. Han ble også tildelt Nordland fylkes kulturpris og Morgenbladets gullmedalje i 1984.
Sandberg har vunnet ni norgesmesterskap (1975-1980 og 1982-1984), seks kongepokaler og ble tildelt Olavstatuetten i 1982 og Holmenkollmedaljen i 1983.
Den 24. september 2022 ble det avduket en statue av Sandberg i et skihoppsvev like ved Fageråsbakken i Rana. Statuen er laget av billedhuggeren Bjørn Sørvang Hansen.
Tenerus
Tenerus er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr.
Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter.
Utbredelse
Slekten er utbredt fra India i vest til Japan i øst.
Rotvoll holdeplass
Rotvoll holdeplass er en jernbaneholdeplass på Meråkerbanen, øst for Trondheim. Holdeplassen betjenes av lokaltog, og ble opprettet ved satsingen på Trønderbanen i 1994. Mange av Rotvolls trafikanter er ansatt i Equinor, som har et større forskningssenter her, eller studenter ved lærer- og tolkeutdanningen ved Høgskolen i Sør-Trøndelag.
Polycopidae
Polycopidae er den eneste nålevende av ialt to familier i overfamilien Polycopoidea, som igjen er den eneste undergruppen av underordenen Cladocopina - i ordenen Halocyprida av Myodocopa-muslingkreps, som er små krepsdyr. Derimot har familien også en søsterfamilie av utdødde arter, nemlig Quasipolycopidae (Jones, 1995).
Familien Polycopidae har 6 slekter og 14 arter. Det som kjennetegner denne underordenen er at den ikke har et synlig sjette par med bein, mens artene av den andre Halocyprida-underordenen, Halocypridina, har et slikt synlig sjette beinpar.
Som en del av Myodocopa-gruppen har Polycopidae-artene for øvrig mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for Halocyprida er at antennen sitter på et feste som mangler den nebb-liknende utveksten (rostrum) som vi finner hos Myodocopida. Dessuten er 5. og 7. ledd av underkroppen annerledes enn hos Myodocopida-individene. Individene er som regel rundt 1 mm lange.
Alle artene i familieen lever i saltvann. Det finnes mange planktoniske arter i denne gruppen, men mange lever nær bunnen. De pløyer seg igjennom bunnslammet og eter detritus og alger.
Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og baserer seg på studier av morfologi snarere enn genetikk. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og i hovedregel WoRMS-databasen.
Femtallsystemet
Femtallsystemet er et tallsystem med grunntall fem. For å skrive tall i femtallsystemet brukes kun sifrene 0, 1, 2, 3 og 4.
De ti første positive heltallene skrives på følgende måte:
For å indikere at et tall er skrevet i femtallsystemet kan man, der det er hensiktsmessig, føye til 5 med senket skrift etter tallet: 105 = 5.
Omregninger
For å konvertere et tall fra femtallsystemet til titallsystemet multipliserer man hvert siffer med en potens av fem og adderer, som vist i eksempelet med tallet 3145 nedenfor: 3×52 + 1×51 + 4×50 = 3×25 + 1×5 + 4×1 = 84. Tallet 3145 i femtallsystemet blir altså 84 i titallsystemet.
For å konvertere et tall fra titallsystemet til femtallsystemet må man gjentatte ganger utføre heltallsdivisjon med grunntallet 5 og merke seg resten, som vist i eksempelet med tallet 84 nedenfor: Tallet 84 blir altså 3145 i femtallsystemet.
Ernst Eduard vom Rath
Ernst Eduard vom Rath (født 3. juni 1909 i Frankfurt am Main, død 9. november 1938 i Paris) var en tysk nazist, diplomat og ambassadesekretær i Paris. Han ble skutt i magen av den tyske jøden Herschel Grynszpan den 7. november 1938 og døde to dager senere. Drapet på Rath førte til Krystallnatten i Tyskland og Østerrike.
Liv
Ernst vom Rath gikk på realgymnasiet i Breslau, og studerte jus i Bonn, München og Königsberg. Han ble medlem av NSDAP i 1932. I 1934 trådte han inn i utenrikstjenesten som attaché og var virksom ved ambassadene i București, Paris og Calcutta. Før han ble beordret til Paris, var han på et flere måneder langt kuropphold i St. Blasien i Schwarzwald, angivelig for en magelidelse. Atten år etter andre verdenskrig forklarte imidlertid den jødiske legen Sarella Pomeranz under ed at hun hadde behandlet vom Rath så tidlig som i 1929. Hun var dengang assistentlege ved Røntgeninstituttet i Berlin, der vom Rath fikk behandling med kortbølger for diagnosen endetarmsbetennelse med gonokokker. Det ble videre anført at man dengang hadde mange pasienter i Berlin med gonoré i endetarmen som følge av homoseksuelle kontakter. Når vom Rath sørget for å oppsøke jødiske leger, var dette for å unngå offentlig registrering og mulig skandale hvis det kom til anklager fra ikke-jødiske leger.
Fra juli 1938 var han stasjonert i Paris, der hans onkel Roland Köster tidligere hadde vært ambassadør. Etter at han i en alder av 29 år ble skutt av Grynszpan, fikk han 17. november 1938 en statsbegravelse i Düsseldorf.
Grunner til drapet
Grynszpans familie skulle utvises til Polen, men Polen nektet å ta dem imot, og de ble sammen med mange andre nødt til å oppholde seg ved grensestasjonene mens den tyske regjeringen forhandlet med polakkene. Grynszpan ble oppmerksom på dette gjennom et fortvilt postkort fra sin søster Beile, skrevet 31. oktober 1938 i grensebyen Zbaszyn. Hun fortalte her om den brutale deportasjonen fra hjembyen Hannover som familien hadde måttet forlate uten andre midler enn en koffert hun fikk lov å pakke til dem. Det blir vanligvis antatt at Grynszpan skjøt Rath fordi han ikke ville hjelpe ham å bedre hans families situasjon.
Danish Crown
Danish Crown AmbA er en dansk kjøttvareprodusent. Gjennom sine datterselskaper er selskapet også involvert i en rekke andre matvareindustrier. Det er Europas største svineslakteri og en av verdens største kjøtteksportører.
Danish Crown ble opprinnelig etablert i 1970, da Sydøstjyske Andelsslagterier i Kolding og Vojens fusjonerte, mens Danish Crown ble fusjonert i Tulip i 1986. I 1990 fusjonerte Wenbo, Tulip og Østjyske Andelsslagterier og gikk tilbake til navnet Danish Crown. Etter det har selskapet tatt over alle større slakterier i Danmark.
Sparks (Röyksopp)
«Sparks» er den femte singelen til det norske elektronikabandet Röyksopp. Singelen ble utgitt i 2003 i Storbritannia, og sent 2003 i resten av verden, men den ble utgitt på bandets debutalbum Melody A.M., allerede i 2001. Singelen nådde nummer 41 på UK Singles Chart. Dette var den siste singelen fra Melody A.M..
Vokalen er gjort av den norske sangerinnen Anneli Drecker.
Sporlister
UK CD1
UK CD2
Versjoner
Det var fler versjoner av «Sparks» som ble utgitt.
Låta «Don't Go» er med på noen versjoner av singelen.
Liveversjon
En liveversjon av låta ble utgitt på bandets konsertalbum Röyksopp's Night Out, utgitt 27. februar 2006.
Skyting under Europalekene 2015
Skyting under Europalekene 2015 ble arrangert i Baku fra 13. til 19. juni.
Rifle
50 meter liggende menn
Pistol
25 meter rapid fire menn
50 meter menn
Deutschneudorf
Deutschneudorf er en kommune i Erzgebirgskreis i Direktionsbezirk Chemnitz i den sørlige delen av Fristaten Sachsen. Siden 1. april 2000 har kommunen medlem av forvaltningsfellesskapet Seiffen. Kommunen hadde 1 120 innbyggere den 31. desember 2010.
Kurt Wintgens
Kurt Wintgens, løytnant (født 1. august 1894 i Neustadt i Det tyske keiserrike, død 25. september 1916 ved Villers-Carbonnel i Frankrike) var en tysk jagerpilot og «flygeress» under den første verdenskrig. Han var den første militære jagerflyver som skjøt ned et møtende fly bevæpnet med et synkronisert maskingevær. Wintgens ble dekorert med Jernkorset og Pour le Mérite. Han overlevde ikke krigen, men ble selv skutt ned i slutten av 1916, muligens av det franske «flygeresset» Alfred Heurteaux.
Engasjement i første verdenskrig
Selv om han fortsatt gikk på en militærskole da krigen begynte i 1914 ble Wintgens sendt til Østfronten som løytnant og fikk Jernkorset av 2. klasse. Ved overføring til det tyske flyvåpen fløy Wintgens først som observatør, tilsynelatende vekslende som telegrafist. Imidlertid, tidlig i 1915, fikk han opplæring som pilot ved Fokkerskolen i Schwerin, hvor løytnant Otto Parschau allerede hadde blitt hentet fra Fokker-fabrikken for å installere et Parabellum MG14 synkronisert maskingevær i en Fokker A. III enseters enkeltdekker (det samme «grønne flyet» som Parschau hadde fløyet siden sommeren 1914) for frontlinje-studier. Wintgens ble bedt særskilt om å fly i felten med den minste og raskeste Fokker med Garros-installasjon, et maskingevær som kunne skyte gjennom propellen. Av den grunn ble han valgt, sammen med løytnant Parschau, som en av de første fokkerpiloter til å fly enkeltsetere og som hadde fått i oppdrag å fly alene med to-seters fly i luftkamp.
Tidlig på sommeren i 1915 ble de første Fokker Eindecker fordelt. Wintgens var en av de svært få jagerflyvere som noen gang fikk lov til å fly med briller i kamp da han brukte lorgnett for synskorreksjon.
Første seier med synkronisert maskingevær
Wintgens fikk en banebrytende rolle luftkampens historie. 1. juli 1915 ble han den første jagerflygeren som skjøt ned et fiendtlig fly med et synkronisert maskingevær. Wintgens fløy det siste produserte eksemplaret av de fem Fokker endekkere flyene med parasollvinger. Den franske flyet var mest sannsynlig fløyet av kaptein Paul du Peuty, og med sekondløytnant de Boutiny som observatør. Den franske flygeren rapporterte at de kom i kamp med en Fokker endekker ca 1 300 meter over Fôret de Parroy, ikke langt fra landsbyen Lunéville. Det franske flyet var bevæpnet med kun en karabin, mens det tyske flyet hadde et synkronisert maskingevær. Etter noen minutters kamp mot Fokkeren ble de Peuty såret i høyre legg. Hans fly ble også truffet og kom i brann. De Boutiny hadde brukt opp all ammunisjonen, noe som ga endekkeren fordelen, og kort tid senere ble også de Boutiny såret i beinet. Til tross for skadene sine, landet franskmennene trygt på eget territorium, selv om deres fly hadde blitt truffet av dusinvis av skudd fra Wintgens’ maskingeværild.
Påfølgende handlinger
Han fulgte opp med ytterligere to bekreftede nedskytinger i 1915, så vel som en ubekreftet den 24. januar 1916. Wintgens fikk deretter et snev av influensa som holdt ham borte fra flyvingene. Han kunne ikke fly før 20. mai 1916 da han skjøt ned en to-seter Nieuport. Dagen etter kom han i kamp med en Caudron som han skjøt ned fra 4 000 meter. De franske flyvere overlevde ikke styrten.
Den 24. juni 1916 fløy Wintgens (antakelig en Halberstadt D.II) og fikk sin syvende bekreftede nedskyting. Da han møtte en Nieuport 16, fløyet av Lafayette Escadrilles amerikanske pilot Victor Chapman, som hadde blitt såret i kamp mot endekker-flyver Walter Höhndorf bare en uke tidligere. Chapman ble drept i havariet. Det var den første amerikanske jagerflyver som ble drept i luftkamp.
Kort tid senere, den 1. juli 1916, ble Wintgens den fjerde pilot til å få medaljen Pour le Mérite etter å ha fullført det som var kravene den gang, han hadde åtte nedskytinger. Wintgens fortsatte å score gjennom sommeren og høsten. Han fortsatte å bruke sin Fokker E.IV. Hans samtidige, Hans-Joachim Buddecke, skrev at Wintgens slo Fokkerens motor av og på som et signal til sine ventende kolleger i skvadronen etter at oppdraget hadde endt med seier. I september var Wintgens fremdeles det tredje endekker-esset bak Oswald Boelcke og Max Immelmann med sine 14 nedskytinger.
Den 25. september fløy han sin nye E.IV i patrulje sammen med sin venn Walter Höhndorf. Det hevdes at de støttet en to-dekker fløyet av Josef Veltjens som ble angrepet av franske speiderfly. Etter å ha skutt ned i det minste 19 fly (muligens så mange som 22) i luftkamper ble Wintgens drept i kamp nær Villers-Carbonnel, sannsynligvis av det franske esset Alfred Heurteaux. I tilfelle var dette Heurteaux' åttende nedskyting. Heurteaux fløy sannsynligvis et av de første eksemplarer av SPAD S.VII jagerfly. Höhndorf ilte tilbake for å rapportere at Wintgens’ fly brøt sammen etter treff av eksploderende kuler. Josef Jacobs bemerket i sin dagbok at å få fraktet Wintgens’ lik fra ingenmannsland var en vanskelig oppgave. Buddecke skyldte på at havariet var forårsaket av brudd i høyderoret og bemerket at Wintgens hadde ingen tegn på skuddsår. To dager senere ble Wintgens stedt til hvile på den samme franske gravplass som hans pilotkamerat Otto Parschau var blitt begravet
Hedret på norsk fly
Under Nazi-Tysklands okkupasjonen av Norge beslagla Luftwaffe alle Ju 52-sjøfly tilhørende Det Norske Luftfartselskap. Et av dem, det tidligere LN-DAH, «Falken», fikk tilbake dets tidligere tyske registrering D-CDLH og ble omdøpt til «Kurt Wintgens». Dette flyet er nå et av de få gjenværende flygedyktige Ju 52 som etter en omflakkende tilværelse i dag eies av Berlin Stiftung og brukes til omvisning i Tyskland.
Litlskrymten
Litlskrymten (også kalt Veslskrymten) er et grensefjell mellom Sunndal kommune i Møre og Romsdal og Oppdal kommune i Trøndelag. Det har en høyde på 1 961 meter over havet. Litlskrymten ligger like øst for Storskrymten.
EM i karate 1984
EM i karate 1984 (europamesterskapet i karate) ble arrangert i Paris i Frankrike i 1984.
Pia fraus
Innen medisin refererer uttrykket til placebo.
Fylkesvei 707 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 707 i de følgende fylkene:
Swat (Pakistan)
I 2010 førte et kraftig monsunregn til at elven Swat gikk over sine bredder, og utløste en flomkatastrofe i området.
Bloodhounds of the North
Bloodhounds of the North er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Allan Dwan.
Swat (Pakistan)
Vinner av Nobels fredspris 2014, Malala Yousafzai, kommer opprinnelig fra Mingora.
Bloodhounds of the North
Handling
På et bortgjemt sted i fjellet bor det flyktninger fra USA og Canada, som er etterlyst for en rekke forskjellige forbrytelser. En mann etterlyst for underslag kommer til området, sammen med datteren Pauline. Underslageren blir snart en naturlig leder og blir, til James sin store fortvilelse, den ledende skikkelsen i kolonien. Men to politi-betjenter, Lon og Mac, er også på sporet av underslageren.
Men det James ikke vet er at underslageren har utstasjonert sine egne håndlangere i området, og instruerer dem om å skyte mot politiet. Mac blir såret i konfrontasjonen. Underslagerens datter tar Mac med seg til hytta hennes. Ved en anledning forlater jenta hytta, for å konferere med faren sin. Men Lon følger etter henne, og oppdager at faren hennes er mannen de er på leting etter.
Sions vises protokoller
thumb|[[Sergej Nilus utga Sions vises protokoller i 1905 som vedlegg til tredjeutgaven av sin bok Den store og den lille: Antikrists komme og Satans herredømme over jorden. Nilus påstod at «protokollene», det falske referatet fra et angivelig hemmelig møte, stammet fra den første sionistkongressen i Basel i 1897.
Bildet viser tittelbladet på Nilus' bok i utgaven fra 1912. Blant symbolene er russisk-ortodoks kors og okkulte symboler for antikrist: pentagram med tetragrammet, tarotkortet «VII - Vognen» og davidstjerne med initialer.]]
Sions vises protokoller (moderne russisk rettskriving: Протоколы Сионских мудрецов eller Сионские Протоколы) er et forfalsket tekstdokument i form av en angivelig hemmelig møteprotokoll fra den første sionistkongressen i Basel i 1897. Det falske referatet beskriver jødiske lederes påståtte plan for å kontrollere politikk, media og finans, og skape krig og revolusjon, for til sist å oppnå jødisk verdensherredømme. Antisemitter har brukt teksten som «bevis» i kampen mot jødenes innbilte sammensvergelser og samfunnsødeleggede maktambisjoner, og som grunnlag for forfølgelser og folkemord på jøder. Innholdet i «protokollene» har også inspirert moderne konspirasjonsteorier om samfunnseliters hemmelige planer for «globalisme» og annet.
«Protokollene» ble utgitt i sin helhet for første gang i 1903 i den russiske avisen Znamya («Banneret»). I 1905 kom den versjonen som etter hvert gikk sin seiersgang internasjonalt, i en antijudaistisk bok om Antikrist og Satan skrevet av den kristne mystikeren Sergej Nilus. I 1911 ble denne teksten publisert som selvstendig hefte. Verket ble deretter oversatt til flere språk og fikk stor spredning og betydning for synet på jødene i mellomkrigstiden.
Forfalskningen ble første gang utgitt i Norge i 1920 med tittelen Den Nye Verdenskeiser. Zions Lærde Ældstes Protokoller.
Sions vises protokoller er et tidvis ordrett plagiat av tekster og ideer lånt, bearbeidet og utviklet fra franske og prøyssiske romaner som kom på 1850- og 1860-tallet. Opprinnelig handlet det om konspiratoriske jesuitter, siden om samfunnskritisk satire uten tanke på rase eller religion, men snart om ekstrem antisemittisme. Selve «Protokollene» ble først formidlet som pamflett i Det russiske keiserriket på 1870-tallet, så gjentatt på 1890-tallet da Okhrana, Russlands hemmelige politi, utnyttet det antisionistiske innholdet i en svertekampanje mot moderne reformbevegelser. Jødene ble dermed gjort til syndebukker for revolusjon og arbeiderbevegelse, liberalisme, humanisme, demokrati, sekularisering (avkristning) og andre moderniteter som undergravde den tradisjonelle makten til tsarveldet og kirken.
Sions vises protokoller ble endelig avslørt som en bløff i en artikkelserie i londonavisen The Times i 1921. Likevel presenterte tyske nasjonalsosialister verket i skolene i det tredje riket på 1930-tallet. «Protokollene» ble også brukt til å legitimere holocaust, masseutryddelse av jøder under andre verdenskrig. Den falske teksten har fortsatt politisk kraft, særlig i Midtøsten i konflikten mellom arabiske grupperinger og jøder i Israel. Sions vises protokoller blir også brukt av nynazister for å rettferdiggjøre jødehat og nazisme i dagens samfunn.
En fransk regimekritikk fra 1864
Omkring 40 prosent av teksten i de såkalte «protokollene» er et ordrett plagiat av en bok fra 1864 med tittelen Dialogen i helvete mellom Machiavelli og Montesquieu som ble forfattet av den franske satirikeren og advokaten Maurice Joly (1829-1878). Boken beskriver ikke noen konkret konspirasjon, men renkespill og sammensvergelser som Joly mente var latente i alle regjeringer og spesielt innenfor det franske samfunnet. Boken rammet likevel Napoleon III og hans politiske ambisjoner spesifikt, ettersom han var Frankrikes regent på denne tiden. Joly forteller i sin selvbiografi fra 1870 hvordan han under en vandring langs Seinen ble inspirert til å bruke Machiavelli som symbol på despotisme og Montesquieu som legemliggjørelsen av humanisme og liberalisme, og på denne måten snikformidle liberale idéer i et samfunn som var regjert av Napoleon III.
Boken er blitt beskrevet som en politisk satire og en pamflett. Maurice Joly selv benektet likevel at den var noen av delene:
Boken benytter djevelske renkesmeder i helvete som dramaturgisk grep. Napoleon III angripes i en dialog mellom Machiavelli og Montesquieu, som sitter i helvete og diskuterer verdensherredømmet. I 25 dialoger forsvarer «Montesquieu» (forfatteren) de humanistiske verdier som Maurice Joly anklager Napoleon III for å ha avskaffet, mens Napoleon III er forkledd som «Machiavelli» for å unngå fransk sensur.
Første del består av 7 dialoger. Andre del består av dialogene 8-17 og beskriver machiavellisk politikk i praksis (8) og renkespill knyttet til den franske grunnloven (9-10), lovene (11), pressen (12), hemmelige selskaper uten å nevne frimureriet spesielt (13), tidligere eksisterende institusjoner (14), stemmerett (15), kommersielle laug (16) og politiet (17). Tredje del beskriver renkespill innenfor finansverdenen (18), budsjettsystemet (19-20) og bankenes utlånspolitikk (21). Fjerde og siste del omhandler megalomani eller stormannsgalskap (Grandeur) hos makthaverne (22), metoder for å oppnå verdensherredømmet (23), en ny verdenshersker (24) og det fremtidige verdensdiktaturet (25).
Ettersom det var ulovlig å kritisere monarkiet, lot Joly boken trykke i Genève den 15. oktober 1864. Litt senere ble den trykket i Brussel, og deretter forsøkte Joly å smugle den inn i Frankrike. Politiet konfiskerte så mange eksemplarer de kunne på grensen, og boken ble forbudt og definert som en politisk pamflett. Etter at forfatterskapet ble tilbakeført til Joly, ble han stilt for retten den 25. april 1865 og dømt til 15 måneders fengsel ved fengselet Sainte-Pélagie i Paris. Den 14. juli 1878 begikk Joly selvmord.
Syv sider eller mer i Jolys «dialoger» er et plagiat fra den populære romanen «Folkets mysterier» (Les mystéres du peuple, 1849–1856) av den franske romanforfatteren Eugène Sue (1804–1857). I Sues roman figurerte jesuittene som konspiratørene.
Haugesund Toppidrettsgymnas
Haugesund Toppidrettsgymnas er en videregående skole i Haugesund. Skolen ble grunnlagt i 1953, og den het da Holgersens videregående skole. Da var det et handels- og økonomigymnas. Etter hvert ble det et fotballgymnas, før det utviklet seg til å bli et toppidrettsgymnas med et bredt spekter av idretter (22 idretter per 2017). I 2008 stod et nytt stort og flott skolebygg oppe ved Idrettsparken i Haugesund.
Sions vises protokoller
En fransk regimekritikk fra 1864
Ingen av disse to arbeidene nevnte jødene, og de hadde heller ingen antisemittisk undertone. Jolys bok omhandlet heller ikke rase eller religion.
Aita
Aita var i henhold til etruskisk mytologi en demonisk gud i underverden. Han tilsvarte den greske Hades og i romersk mytologi tilsvarer han Pluto. Hans hustru het Persipnei (tilsvarende greske Persefone).
Sions vises protokoller
Grunnlaget for «protokollene» fabrikkeres i 1868
Den som fabrikkerte grunnlaget for de angivelige «protokollene» var en ekstremt reaksjonær prøyssisk antisemitt ved navn Hermann Goedsche (1815–1878). Han var en sentral intrigemaker i den reaksjonære æra i kongeriket Preussen og det tyske forbund. Goedsche manglet utdannelse, og ble i februar 1833 ansatt som postfunksjonær i den lille grensebyen Stralkowo i den prøyssiske provinsen Posen. I 1834 ble han overflyttet til Suhl, og kom derifra til Berlin i 1838, til Bocholt i 1839 og til Düsseldorf i 1844. I embedet som postfunksjonær misbrukte Goedsche sin stilling til å forfalske brev for å ramme demokratisk tenkende politikere. Han var samtidig spion og Agent provocateur for kongeriket Preussens hemmelige politi. Han ble tvunget til å forlate både postjobben og etterretningsjobben etter å ha fabrikkert falske anklager mot den venstreorienterte politiske reformatoren Franz Leo Benedikt Waldeck i 1849. Waldeck var den førende prøyssiske representanten for sosialliberalismen under og etter marsrevolusjonen i 1848-1849, og en av de viktigste innenrikspolitiske motstandere til Otto von Bismarck.
Cabra Corral-demningen
Cabra Corral-demningen er en demning med vannkraftverk i elva Río Pasaja langt nordi Argentina (Provincia de Salta). Anlegget sto ferdig utbygget i 1972, etter at utbygging ble igangsatt i 1966. Demningen ligger 85 km rett sør for byen Salta.
Aita
Bilder
Aita er avbildet kun i noe få tilfeller i etruskisk gravfreskoer, slik som i et berømt veggmaleri i Orcusgraven i Tarquinia og Golinigraven i Orvieto i Italia. I førstnevnte er han avbildet som en skjegget mann med ulveskinnslue. Hans hustru Persipnei bærer slangekrone. Mellom hodene deres er navnene skrevet baklengs.
Fylkesvei 715 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 715 i de følgende fylkene:
Aita
Ulveskinnslue
Hades er aldri blitt beskrevet eller avbildet i ulveskinnslue, men han hadde tilsvarende hjelm, og det som siden har blitt et ordtak, «Aidos kune» eller «Hades' hjelm», skapt for ham av kyklopene i løpet av Olympens krig mot titanene. Hjelmen gjorde at den som bar den usynlig («aidou», derav navnet Aides eller Hades, det vil si «Den usynlige» eller «Den usette»). Selv ikke gudene kunne se den som bar den. Athene hadde båret den, sier Homer, i løpet av Trojakrigen for å gjøre seg usynlig, selv for Ares. Og, forteller Hesiod, Hermes lånte den og ga den til Persevs for å gjøre ham usynlig i hans kamp mot de forferdelige gorgonene.
Det greske ordet for «hjelm» (kune) betyr «hundehår», «hundeskjul», eller «hundskinn»/«hundepels». Hades' hjelm var derfor en lue av hundepels, og dette overførte etruskerne til ulveskinnsluen eller hjelmen til Aita. Den franske etruskerforskeren Jean-Rene Jannot har hevdet i hans bok La peinture etrusque at Aita i Orcusgraven er «dekket av skinnet» til en hybrid, en «ulvehund», men andre forskere karakteriserer det som ganske enkelt ulvskinn.
Haruspex
På en askeurne fra den samme perioden viser et veggmaleri i et gravkammer en menneskelig Aita, skjegget og kledd i en kappe av skinn, og som fører den mannen som er kremert til underverden, og dennes ånd er sett på utsiden hvor han går gjennom porten til verden hinsides. Han bærer den spisse metallkronen til en haruspex, en trollmann og synsk som kunne fortelle om framtiden ved å lese mønstre i dyrs innvoller eller tordenskrall eller lynene. Nå tar han det siste farvel til sin unge hustru og deres spedbarn.
Over dem er to kvinnelige demoner med blottet bryst som holder sine fakler, eller vanthguddommer med slanger i håret som Persipnei i gravmaleriet. Ved siden av døren er det kvinne i kort kjortel som kan være Culsu eller kanskje selveste Vanth som vokter døren. En av kvinnedemonene over peker med fakkelen mot moren og barnet.
Aita, de dødes herre, skritter mot den døde mannen for å ta ham inn i underverden. Som i den første graven nevnt over bærer han skjegg og skinnlue. På høyre side venter dødsdemonen Charun i dyreham, med sin hammer og en åre for gi den døde mannen coup de grâce eller nådestøtet. Over ham er det enda en demon med hundehode.
Cabra Corral-demningen
Vannkraftprosjektett har i alt 102 MW effekt, fordelt på 3 x 34 MW turbiner. Den knyttes til nettet med en 132 kV kraftledning.