cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
High Voltage (internasjonal)
Oversikt
Før utgivelsen av den internasjonale versjonen av High Voltage, hadde AC/DC allerede utgitt deres debutalbum under navnet High Voltage et år før. Dette albumet ble kun utgitt i Australia og hadde en anderledes sporliste enn den på den internasjonale utgivelsen, som bare inkluderte to sanger fra det originale albumet. Den internasjonale utgivelsen av High Voltage hadde også et annerledes albumcover enn den originale, et bilde av Angus Young som ble benyttet på den australske utgivelsen av singelen «It's a Long Way to the Top (If You Wanna Rock 'n' Roll)». En tredje versjon av coveret ble også brukt for den internasjonale originale utgivelsen i Europa.
Jon Arnesen
Arnesen har tidligere også spilt for BK Tromsø.
John Petticoats
John Petticoats er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Lambert Hillyer.
High Voltage (internasjonal)
Oversikt
De fleste utgaver av det internasjonale albumet har en versjon av «It's a Long Way to the Top» som er kortere enn versjonen på den originale australske utgaven. Full-lengde versjonen er på 5:15, mens den redigerte versjonen ender på 5:01. Vinylversjoner av det internasjonale albumet inneholder den redigerte versjonen. Den remastrede CD-versjonen utgitt på Atco Records fra 1994 hadde sangen i full lengde. Den remastrede CD-versjonen utgitt på Epic Records fra 2003 går tilbake til den redigerte versjonen igjen.
John Petticoats
Handling
John Haynes er en tømmerhogger. Midt under en fest lørdag kveld sammen med flere vennene sine, mottar han et brev som informerer ham om at han har arvet en liten butikk i New Orleans etter sin avdøde onkel. John aner ikke hva dette går ut på, men han reiser snart til New Orleans for å overta sin nye virksomhet.
Junior Eurovision Song Contest 2011
Junior Eurovision Song Contest 2011 var den niende utgaven av Junior Eurovision Song Contest og ble arrangert i Jerevan i Armenia lørdag 3. desember 2011. Gruppa Candy fra Georgia vant med sangen «Candy Music».
John Petticoats
Handling
Men han blir snart forferdet over å oppdage at han nå er innehaver av en butikk som selger underkjoler og andre kvinne-klær.
High Voltage (internasjonal)
Sporliste
Alle sanger er skrevet av Young, Young og Scott unntatt «Can I Sit Next to You Girl» som er skrevet av Young & Young. Publisert av E.B. Marks Corp., BMI.
Aylesbury
Aylesbury er en markedsby i Buckinghamshire i England. Den er administrasjonsby både for grevskapet og distriktet Aylesbury Vale.
Historie
Den eldste bebyggelsen man har funnet på stedet er et fort fra jernalderen, datert omkring 650 f.Kr. Byen ligger på en stor klippe av Portlandstein, noe som gir den en fremtredende posisjon i landskapet.
Navnet er angelsaksisk, opprinnelig Ægeles burg, og i tidlig middelalder var Aylesbury en viktig markedsby. Den tiltrakk seg også pilegrimer på grunn av den lokale helgenene St. Osyth. Sognekirken viet til jomfru Maria er bygget over en eldre saksisk kirke, som man finner rester av i krypten. Da normannerne erobret England tok kongen over herregården selv, og i Domesday Book (1086) er den beskrevet som en kongelig manor (herregård).
I 1450 ble den religiøse institusjonen Guild of St Mary, også kalt Guild of Our Lady, grunnlagt i Aylesbury av John Kemp, erkebiskop av York. Dens lokaler i the Chantry i Church Street finnes fortsatt, men det meste av bygningene der er erstattet av senere almissehus. Lauget var et møteplass for lokale stormenn, og et sentrum for politiske intriger, og det hadde innflytelse på utfallet av rosekrigene.
Under den engelske borgerkrigen ble byen kontrollert av parlamentarianerne, og hadde et sterkt puritansk innslag. Aylesbury ligger nær Great Hampden, hvor John Hampden bodde, og han har blitt en lokal helt. Distriktet Aylesbury Vale bruker hans silhuett som sin logo, og en statue av han er reist i sentrum. Byens våpen viser en Aylesbury-and, en anderase som har blitt alet opp siden den industrielle revolusjon.
Rett utenfor byen ligger herregården Hartwell House, hvor Ludvig XVIII av Frankrike levde i eksil 1810–1814. Sørøst for byen finner man Chequers, som siden 1921 har vært landstedet til Storbritannias statsminister.
Byen fikk mye publisitet i 1960-årene, da de skyldige i det store togrøveriet ble stilt for retten der. Røveriet fant sted ved Bridego Bridge ved Ledburn, omkring 10 km fra byen.
Aylesbury Grammar School ble grunnlagt i 1598, og er en kjent utdanningsintsitusjon.
Puben King's Head Inn, åpnet i det 14. århundre, er en av to puber som eies av National Trust som fortsatt drives som en pub. Den huser også byens turistinformasjon.
Det moderne Aylesbury
Blant boligområdene finner man: Bedgrove, Broughton, Elm Farm, Elmhurst, Fairford Leys, Haydon Hill, Meadowcroft, Prebendal Farm, Quarrendon, Southcourt, Stoke Grange, Walton Court og Watermead.
Aylesbury har en lokalavis, The Bucks Herald, og lokalradioen Mix 96.
Aylesbury stasjon er endestasjon for tog fra Marylebone stasjon i London.
Byen har i 1990- og 2000-årene slitt med dårlig publisitet på grunn av en rekke mord og et tilfelle av raseopptøyer. Den var også hjemstedet til Germaine Lindsay, en av selvmordsbomberne som stod bak terrorangrepet i London 7. juli 2005.
Bucks County Museum er grevskapets museum. Det rommer også Roald Dahl Children's Gallery; forfatteren Roald Dahl bodde i Great Missenden like ved Aylesbury.
Oecobiidae
Oecobiidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Entelegynae i gruppen Araneomorphae.
Utseende
Små til middelsstore (ca. 2–15 mm), brede edderkopper. Forkroppen er nesten sirkelrund sett ovenfra. De seks eller åtte øynene sitter samlet en stykke bak forkanten, det bakerste paret har en noe uregelmessig form.
Utbredelse
Noen av artene i slekten Oecobius er utbredt over store deler av Jorda. Denne slekten er spesielt artsrik på Kanariøyene, der det forekommer rundt 40 arter, de fleste av dem endemiske.
Systematisk inndeling / europeiske arter
I likhet med flere andre edderkopp-grupper har denne familien mange endemiske arter på Kanariøyene.
Tereza Nvotová
Tereza Nvotová (født 22. januar 1988 i Trnava i Tsjekkoslovakia) er en slovakisk filmregissør, manusforfatter, dokumentarist og skuespiller. Tereza Nvotová studerte ved film academy FAMU i Praha. Hun er datter av direktør Juraj Nvota og skuespillerinne Anna Šišková. Nvotová halvsøster er skuespillerinne Dorota Nvotová. I 2008 debuterte hun med sin første dokumentarfilm, Ježíš je normální! (Take It Jeasy!), da hun var 17 år gammel. Blant hennes mest kjente filmer er Špina (Filthy) og dokumentarfilm Mečiar (The Lust for Power).
Liste over guvernørene i Amur oblast
Guvernøren i Amur oblast er den øverste administrative lederen i dette føderasjonssubjektet i Russland.
Traverse City
Traverse City er en by i den amerikanske delstaten Michigan. Med 14 532 innbyggere er det den største byen i det nordlige Michigan. Byen ligger i Grand Traverse County, og er administrasjonssentrum i fylket.
Liste over kulturminner i Nesbyen
Liste over kulturminner i Nesbyen er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Nesbyen. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
Instituto Camões
Instituto Camões (Camões-instituttet) er et institutt som er opprettet for å fremme portugisisk språk og kultur over hele verden. Instituto Camões har navn etter og til ære for Luís de Camões, en av de best kjente portugisiske forfatterne.
Traverse City
Traverse City er på tross av sin moderate størrelse en relativt viktig by. Den er et sentrum for vinproduksjon, og kaller seg selv verdens kirsebær-hovedstad. Hvert år i juli holdes en ukelang kirsebærfestival. Byens flyplass heter Cherry Capital Airport
Byen er et viktig turistmål i Michigan, og er kjent for sine fine strender langs Michigansjøen.
Liste over kulturminner i Nesbyen
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Instituto Camões
Språksentre
Instituttets språksentre (Centros de Língua Portuguesa eller CLP) har som mål å fremme det portugisiske språket samt samarbeide med forskjellige land innenfor utdanning.
Nye sentre er for tiden under oppføring i Paris, Dakar, Poitiers, Windhoek, Stockholm, Wien og evd hovedkvarteret til Den afrikanske union i Addis Abeba og ECOWAS i Abuja. Guinea-Bissau fikk i 2005 sentre i Canchungo, Ongoré, Mansoa, Bafatá, Gabú, Buba, Catió, Bolama, Bubaque og Quinhamel for å fremme portugisisk som offisielt språk i landet.
Alviyanto Prastyadi
Alviyanto Prastyadi (født 18. februar 2002) er en indonesisk bueskytter.
Han representerte Indonesia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i første runde.
Instituto Camões
Kultursentre
Delegasjoner finnes også i Berlin (Tyskland), Brussel (Belgia) og Vigo (Spania).
Liste over ordførere i Ringebu
Liste over ordførere i Ringebu kommune i Innlandet.
Peter Cornelius (komponist)
Peter Carl August Cornelius (1824–1874) var en tysk komponist og dikter.
Liv og virke
Peter Cornelius var sønn av skuespillerekteparet Carl (1793–1843) og Friederike Schwadtke (1789–1867). Historikeren Carl Adolf Cornelius (1819–1903) og forfatterinnen Auguste Cornelius (1841–1891) var Peters søsken.
Peter Cornelius spilte fiolin og komponerte sanger allerede fra ung alder av. Han begynte å studere komposisjon for Heinrich Esser i 1841 og studerte musikkteori for Siegfried Dehn.
Etter realskolen var Cornelius fiolinist og skuespiller ved Mainzer Theater og ble som 19-åring hoffskuespiller i Wiesbaden i 1843.
Cornelius bodde hos sin farbror maleren Peter von Cornelius i Berlin fra 1844 til 1852. I denne perioden møtte han flere framstående personer som Alexander von Humboldt, Brødrene Grimm, Friedrich Rückert og Felix Mendelssohn. Under sine siste år i Berlin var Cornelius musikkritiker i flere av de store Berlinavisene og ble kjent med Joseph von Eichendorff, Paul Heyse og Hans von Bülow.
Musikk
Cornelius ble kjent med Franz Liszt, som han i flere år sto under sterk innflytelse av. Påvirket av Liszt engasjerte Cornelius seg kraftig for den nytyske skole i Neue Zeitschrift für Musik. Størstedelen av Cornelius' katolske kirkemusikk ble til i denne perioden.
15. desember 1858 ble Cornelius' opera Der Barbier von Bagdad uroppført i Weimar under ledelse av Franz Liszt. Liszts motstandere forstyrret oppføringen og det hele endte i skandale. Til dels på grunn av intriger reiste Cornelius til Wien og ble blant annet kjent med Richard Wagner. 21. mai 1865 ble Cornelius' andre opera, El Cid, uroppført – denne gangen med suksess. To år senere ble Cornelius hentet til München som Dozent für Rhetorik und Harmonielehre ved den nyopprettede Hochschule für Musik und Theater.
Cornelius var en svært produktiv komponist av Lieder, nesten halvparten var komponert til egne tekster. Også andre komponister skrev sanger til Cornelius' tekster. Cornelius betegnet seg selv som «Dichterkomponist». Spørsmålet om han skulle bli dikter eller musiker eller musikkjournalist forfulgte ham nesten hele livet. Denne ubesluttsomheten, og hans beskjedne og tilbakeholdte vesen, bidro til at han ble stående i skyggen av sine samtidige, Wagner og Liszt, som han beundret. Likevel holdes Cornelius høyt som liederkomponist i dag.
Klassisk liberalisme
Klassisk liberalisme er en betegnelse som brukes på liberalisme i sin opprinnelige form.
I praksis brukes ofte begrepene klassisk liberalisme og høyre-libertarianisme om hverandre, men i utgangspunktet har førstnevnte begrep en snevrere og klarere definert avgrensning. Mens libertarianisme er en samlebetegnelse for ideologier som bygger på ikke-aggresjons-prinsippet, og inkluderer alt fra minarkisme til anarkokapitalisme, betegner klassisk liberalisme den ideologi som vokste frem i opplysningstiden, og som gikk ut på at myndighetenes oppgave var å beskytte og opprettholde innbyggernes rettigheter. Opposisjonen mot offentlige reguleringer og inngrep var sterk, og man mente således at myndighetene kun skulle ta seg av politi, rettsvesen og forsvar – i enkelte tilfeller også renovasjon og liknende – mens andre oppgaver skulle overlates til markedet. En slik stat kalles ofte en nattvekterstat.
Grunnleggende for klassisk liberalisme er negativ frihet der hvert individ eier sin egen kropp tanke og handling. Ut fra dette stammer da eiendomsrett, trosfrihet og ytringsfrihet.
Antonio Maria Cascajares y Azara
Antonio Maria Cascajares y Azara (født 2. mars 1834 i Calanda ved Zaragoza i Spania, død 27. juli 1901 i Calahorra) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Valladolid 1891–1901.
Han ble kreert til kardinal i 1895 av pave Leo XIII, med Sant'Agostino som tittelkirke.
Nicholas D’Amour
Nicholas D'Amour (født 4. september 2001) er en bueskytter fra De amerikanske Jomfruøyer.
Han representerte De amerikanske Jomfruøyer under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i første runde.
Samnitter
Samnitter var en italisk stamme i oldtiden som befolket området kjent som Samnium i sørlige og sentrale Italia. Folket ble involvert i flere kriger med den romerske republikken fram til 100-tallet f.Kr. Samnittene var langt mindre grove og primitive enn romerne framstilte dem som, men også mindre urbaniserte enn mange andre folk på den italienske halvøya.
Som et oskisktalende folk hadde samnittene antagelig sin opprinnelse som en sidegren av sabinerne, som også oppholdt seg i det kuperte innenlandsområdet i sentrale Italia. På slutten av 300-tallet f.Kr. var det en tid med utstrakt folkevandring av folkegrupper i Italia, særskilt de som hadde oppholdt i innlandet og fjellene Appenninene. De bevegde seg inn på slettene og den fruktbare vestkysten av Italia, og blokkerte da Romas ekspansjon i denne retningen. De best kjente av disse folkevandringene var samnittene. Deres krigere på hesteryggen ble framstilt på stiliserte gravmalerier, bevart i området Paestum i sørlige Italia.
Saminittene dannet et forbund, bestående av fire folk eller stammer: hirpinere, kaudiere, karakenere, og pentrere. De allierte seg med romerne for å kjempe mot gallere i 354 f.Kr., men ble senere fiender med romerne og var involvert i en rekke av tre kriger mot Roma i årene 343–341, 327–304, og 298–290 f.Kr.; de såkalte samnitterkrigene. Disse «krigene», i henhold til historikeren Mary Beard, er ganske så kunstige konstruksjoner ved at det isolerer to fiender og ga dem navn til en langt mer utstrakt strid i perioden, sett fra et dedikert romersk-sentrisk synsvinkel. Det sagt framhever disse hendelsene betydelige endringer.
Til tross for en overveldende seier i slaget i kaudinerpasset i 321 f.Kr., men det var knapt noe slag i det hele tatt. Romerne ble fanget inne i et fjellpass uten tilgang på vann. De ga rett og slett opp og måtte ydmykende overgi seg. Disse krigene betydde for romerne at de måtte kjempe stadig lengre og lengre fra Roma. Mens Veii var 16 km unna, var Sentinum rundt 320 km unna på andre siden av Appenninene. I slaget ved Sentinum sto romerne overfor en overveldende fiende av allierte folk. Den greske historikeren Duris av Samos mente det måtte ha vært 100 000 samnittiske og allierte ofre, noe som er usannsynlig da Livius mente mer edruelig at den romerske styrken utgjorde 16 000 menn. Det var uansett en krig på langt større skala enn de mindre trefningene på 300-tallet f.Kr. og mer enn halvparten av den italienske halvøya havnet under tommelen på Roma.
Samnittene ble undertrykt, men selv om de var betydelig svekket, ga de hjelp til den greske hærføreren Pyrrhos og til kartagiske Hannibal i deres kriger mot Roma, henholdsvis i 280–275 f.Kr. og 218-201 f.Kr. De deltok også i forbundsfellekrigen, som ble utkjempet mellom 91 f.Kr. og 88 f.Kr. Senere deltok de i den romerske borgerkrigen i 82-80 f.Kr. som allierte av Carbo mot Sulla, som beseiret dem og deres leder Pontius Telesinus i slaget ved Porta Collina i 82 f.Kr. I henhold til Strabon drev Sulla deretter en form for etnisk rensning mot samnittene, og deretter forsvinner de fra historien.
Bekkestua bro
Bekkestua bro går langs Gamle Ringeriksvei, tvers over Kolsåsbanen ved Bekkestua i Bærum. Et stenkast unna ligger Bekkestua stasjon. Den broen som i dag finnes på stedet, er utført funksjonalistisk i betong, med fortau, bilvei og glassfelt langs sidene.
Historikk
Et bronseskilt forteller om broens historie: den gamle gårdsveien fra Stabekk til Presterud gikk over bekken, ved husmannsplassen Bechen, og er nevnt i manntallet fra 1771. Den tysk-danske stavemåten av navnet på en husmannsplass ved bekken, var trolig manntallsførerens valg. At en person med et tysk-klingende navn skulle ha gitt opphav til navnet, er nok en mindre sannsynlig teori enn at mannen tok navn etter plassen.
Fra 1793 gikk Den bergenske kongevei over den daværende broen.
Bekken ble lagt i rør, og broen ble ombygget da Bærumsbanen kom til Bekkestua i 1924. Broen ble ombygget igjen i 1983 og 1997.
Utsmykning
På broen står åtte skulpturer som er en del av billedhugger Nina Sundbye s verk Smågardistene. Sundbye ferdigstilte verket i 1997, og det ble avduket i 1998. Skulpturene forestiller åtte små gardister ved fortauskanten med forskjellige instrumenter. Gutter med tuba, trompet, tromme og trombone, og jenter med klarinett, fløyte, cymbaler og drillpinne. Bakgrunnen for motivvalget og verkets navn er at det lokale skolekorpset kalles Smågardistene.
Hexarthrius rhinoceros
Hexarthrius rhinoceros er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En stor og svært kraftig (hannen 60-96 millimeter), brunsvart til svart hjortebille. Hannens kjever er svært store og kraftige, krumme, ofte med en innoverrettet tann nær spissen, ellers fint sagtakkede langs innerkanten. Hodet har antydning til en U-formet tverrkjøl i den bakre delen. Antennene er nokså tynne, med en liten, seks-leddet vifte. Pronotum er rektangulært, mye bredere enn langt. Hunnen er helt svart, mye mindre enn hannen, uten påfallende forstørrede kjever. Hunnen er nokså bred, blankt svart, hodet kraftig punktert.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.
Anija kommune
Anija er en landkommune i Harju fylke i Estland. Kommunen har 6 217 innbyggere (2020) og et areal på 533 km². Kommunens administrasjonssenter ligger i Kehra.
I kommunen renner elva Soodla inn i hovedvassdraget Jägala, som fortsetter videre nordover mot Finskebukta. I kommunen preges områdene øst for Kehra av flate furu- og myrområder med et istidslandskap dominert av morener, eskere, sand og grus som fortsatt kan betraktes.
Soodla-elva oppstår ved landsbyen Ambla ved Karkuse-myrene, i Ambla kommune. Den renner vestover gjennom Anija kommune i området Põhja-Kõrvemaa som er et unikt istidslandskap. Dette området var fra 1953 skytefelt for sovjetisk artilleri, men er etter uavhengigheten vernet som naturreservat.
I kommunen er det en oppdemming av Soodla-elven bare 6 km vest for dens utløp i Jägala nær administrasjonssenteret Kehra, og danner reservoaret Koitjärve. Her oppe malte den nord-estiske kunstneren Ludvig Oskar (1874–1951) stemningsfulle, naturalistiske malerier av furu- og myrlandskapene før området ble stengt for ferdsel av den sovjetiske hæren.
Folkeavstemningen om uavhengighet i Sør-Sudan
Folkeavstemningen om uavhengighet i Sør-Sudan ble avholdt i Sør-Sudan i perioden 9. januar til 15. januar 2011, der de registrerte velgerne skulle ta stilling til om Sør-Sudan skal løsrive seg fra Sudan. 98,83 prosent av de som avga stemme stemte for en løsrivelse.
Bakgrunn
Dette er en del av Naivasha-avtalen fra 2005 mellom den sundanesiske regjeringen i Khartoum og Sør-Sudans frigjøringshær (SPLA/M). Samtidig skulle det ha blitt gjennomført en folkeavstemning i Abyei om området skal bli en del av Sør-Sudan, men denne er utsatt.
Lister Fotballklubb
Lister Fotballklubb (18. september 2007 – 1. februar 2011) var en samarbeidsklubb mellom fotballagene Kvinesdal Idrettslag og Flekkefjord Fotballklubb. Klubben hadde to hjemmebaner, Kvinesdal Stadion i Kvinesdal og Uenes Stadion i Flekkefjord.
Folkeavstemningen om uavhengighet i Sør-Sudan
Registrering av velgerne
Registreringen av velgerne startet 15. november 2010 med en appell fra den sør-sundanesiske presidenten Salva Kiir om å la seg registrere som velger, og rundt fire millioner hadde registeret seg før fristen gikk ut 5. desember.
Lister Fotballklubb
Historikk
Kvinesdal Idrettslag og Flekkefjord Fotballklubb bestemte 18. september 2007 å skille ut sine junior- og seniorlag i en ny klubb, Lister Fotballklubb, for en spissing av seniorfotballen i regionen. Svein Hansen, tidligere trener for Mandalskameratene, ble satt til å lede den sportslige satsningen. Med seg i trenerteamet plukket Hansen med seg Tor Henning Hamre som spillerutvikler, som keepertrener,  som hjelpetrener og  med ansvar for rekrutteringslaget. Juniorlaget ble trent av.
Divisjonsutvikling
Lister startet 2008-sesongen i 4. divisjon etter at samarbeidslaget Flekkefjord/Kvinesdal rykket ned fra 3. divisjon i 2007. 2009-sesongen endte med opprykk til 3. divisjon, med både klubbens senior- og juniorlag som kretsmester. I 2010 tok Flekkefjord Fotballklubb over Listers plass i 3. divisjon og juniorlagets plass i eliteserien for juniorer. Samarbeidsklubben ble offisielt nedlagt 1. februar 2011.
Folkeavstemningen om uavhengighet i Sør-Sudan
Folkeavstemningen
Partene ble i oktober 2009 enige om at folkeavstemningen måtte ha en valgdeltagelse på minst 60 prosent av de 3,8 millioner stemmeberettigete, for at resultatet skulle anses som gyldig. Dersom valgdeltakelsen blir under 60 prosent skal en ny valgrunde avholdes innen 60 dager. Deretter er det tilstrekkelig med simpelt flertall for å avgjøre resultatet. I en meningsmåling svarte 97 prosent at de kom til å stemme for selvstendighet. Valget overvåkes av 60 000 politifolk.
Resultatet
Stemmetellingen startet da stemmelokalene ble stengt. Det første opptellingsresultatet ble offentliggjort 30. januar 2011 og viser et overveldende flertall for en løsrivelse fra Sudan. 98,83 prosent av de tilsammen 3 837 406 gyldige stemmene stemte for løsrivelse. Om en bare regner stemmene fra Sør-Sudan stemte 99,57 for løsrivelse.
Valgresultatet ble deretter sendt til Khartoum for godkjennelse og det endelige, godkjente resultatet forelå 6. februar 2011. 7. februar uttalte Sudans president Omar Hassan al-Bashir at valgresultatet skulle respekteres.
Duda Paiva Company
Duda Paiva Company er et nederlandsk figurteaterkompani som ble stiftet i 2004. Kompaniets brasilianske grunnlegger og kunstneriske leder Duda Paiva er utdannet i klassisk ballett, og har blitt verdensberømt for sin kombinasjon av dansk og figurteater.
Da Duda Paiva Company gjestet Norge i 2012, ble norske dansere inkludert i kompaniets nye forestilling ManBeast (per 2018 oppført i kompaniets produksjonsliste som Bestiaires ), og fikk opplæring i kombinere dans med figurspill. Danseren Vilde Halle Ekeland var en av de norske kunstnerne som opptrådte i forestillingen som fikk verdenspremiere på Dansens Hus i Oslo. Forestillingen turnerte deretter rundt i Norge gjennom et samarbeid med Riksteatret og Agder Teater/Kilden Teater- og Konserthus. Den bærende ideen i denne produksjonen er hva som skjer når skulpturene i et museum våkner til liv om natten. Figurene i forestillingen var laget av norske Kari Noreger, Jim Barnard og Joze Lasic.
Grodås
Grodås er et tettsted i Hornindalen i Volda kommune og var administrasjonssenteret i Hornindal kommune. Tettstedet har innbyggere per 1. januar. Tettstedet ligger ved østre ende av Hornindalsvatnet. Fra Grodås går en bred dal 14 kilometer østover til grensa med Møre og Romsdal fylke.
Kommunen har vært kjent for smedkunst, og bygningene som kommuneadministrasjonen holder til i, har fått navnet Smia. På Grodås ligger også Anders Svor-museet med verk av billedhuggeren Anders Svor (1864–1929). Museet ble åpent i 1953.
Paracephennium
Paracephennium er en slekt av små perlebiller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.
Utseende
Cephenniini er knøttsmå til små biller (0,5 - 3,5 mm), som oftest forholdsvis slanke og blanke, nakne eller med oppstående hår. Denne gruppen kjennes vanligvis lett fra andre perlebiller på at pronotum er forholdsvis stort og bredt, vanligvis tydelig bredere enn dekkvingene. Hodet er lite og mer eller mindre rundt, og skilt fra brystet med en tydelig "hals". Fasettøynene er små og utstående med ganske få fasetter, noen arter mangler fasettøyne. Antennene er ganske lange og kraftige, trådformede eller svakt kølleformede, og består av 11 ledd. Palpene er ofte forholdsvis lange og kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er vanligvis omtrent så langt som bredt og mye smalere enn dekkvingene. Ofte har det en tverr-rekke av dype groper nær roten. Dekkvingene dekker vanligvis hele bakkroppen. De er ofte ovale på form og bredest omkring midten. Hos mange arter har de noen dype groper ved roten. Beina er forholdsvis lange med fortykkede lår, ellers slanke. Fremlåret er ofte kledt med "sugekopper" som hjelper dem holde fast på byttet. Føttene er fem-leddete.
Levevis
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Costa Rica.
Franco Maria Malfatti
Franco Maria Malfatti (født 13. juni 1927, død 10. desember 1991) var en italiensk politiker. Han var president i Europakommisjonen fra 1970 til 1972.
Malfatti hadde også flere verv i flere italienske regjeringer. Han var blant annet finansminister fra 1978 til 1979, og utenriksminister fra 1979 til 1980.
På 80-tallet var Malfatti leder for den italienske delegasjonen til Europaparlamentet.
Edy Poppy
Ragnhild Moe, mest kjent under psevdonymet Edy Poppy (født 1975) er en norsk forfatter og tidligere modell. Hun forfatterdebuterte i 2005.
Som syttenåring flyttet Poppy til Montpellier og deretter til London og Berlin. Hun har også tilbrakt lange perioder i Buenos Aires, Lipari, Rekjavik og Rio.
Hun gav i 2005 ut boka ''Anatomi. Monotoni'', en franskinspirert erotisk roman, delvis selvbiografisk utgitt på Gyldendals.
I 2009 deltok hun i Det blinde teater, et sensorisk teaterstykke oppført på Nationaltheatret under Samtidsfestivalen.
Gallere
Gallere var det keltisktalende folket som var bosatt i Gallia i jernalderen og i den romerske perioden (grovt sett fra 400-tallet f.Kr. og fram til 400-tallet e.Kr.). Deres galliske språk utgjorde en hovedform av det fastlandskeltiske språk.
Gallerne som et folk synes å ha framstått en gang rundt 400-tallet f.Kr. som etterkommere av La Tène-kulturen nord for Alpene (spredt utover landområdene mellom elvene Seinen, midtre Rhinen, og øvre Elben). Ved 300-tallet f.Kr. var de spredt utover det mest av det som nå er Frankrike, Belgia, sørlige Tyskland, Østerrike, Tsjekkia og Slovakia, foruten også sørover innover Portugal og Spania, ved at de kontrollerte handelsrutene langs elvesystemene Rhône, Seinen, Rhinen og Donau. De ekspanderte også sin innflytelse ned i nordlige Italia, inn i Balkan, Transilvania, og Galatia.
Til tross for den kulturelle innflytelsen over dette store området hvor Gallia var hovedområdet, var gallerne aldri forent under enkelt hersker, men tidvis var galliske stammer i stand til å slå sammen sine styrker i større militære angrep og operasjoner. Deres makt nådde sitt høydepunkt tidlig på 200-tallet f.Kr. Framveksten til den romerske republikk etter slutten på den første puniske krig la i økende grad press på den galliske innflytelsen. Slaget ved Telamon i 225 f.Kr. ble utkjempet mellom den romerske republikken og gallisk allianse. Romerne var seierrike og økte sin innflytelse i nordlige Italia. Nederlaget ved Telamon var vendepunktet for en gradvis nedgang i gallisk innflytelse i løpet av 100-tallet f.Kr. som endte med den fullstendige erobringen av Gallia i Gallerkrigen på 50-tallet f.Kr. Primærkilden til gallerkrigene er Julius Cæsars egne skildringer (Commentarii de Bello Gallico på latin).
Embraer
Empresa Brasileira de Aeronáutica S.A. (forkortelse: Embraer) er en brasiliansk flyprodusent med hovedkontor i São José dos Campos i delstaten São Paulo.
Embraer eier flyplassen Embraer Unidade Gavião Peixoto lufthavn i Gavião Peixoto, São Paulo i Brasil, som hovedsakelig brukes av selskapet selv og til noe militærtrafikk. Rullebanen er den lengste i Sør-Amerika og den tredje lengste i verden.
Etableringen
Brasil hadde siden 1940-tallet planlagt å opprette en brasiliansk flyprodusent eid av staten. Et samarbeid mellom flere brasilianske bedrifter og den brasilianske stat ble opprettet, og etter kort tid ble forløperen til Embraer, Instituto de Pesquisas e Desenvolvimento (IPD) dannet den 1. januar 1954. IPD utviklet de neste årene flere forskjellige fly og helikopter, blant annet Beija-Flor helikopteret. Selv om ingen av selskapets prosjekter hadde nevneverdig suksess kommersielt, var de viktige for Brasil, da prosjektene bidro til å kunne utvikle bedre flyteknologi hos selskapet.
Etter å ha vært en liten, lokal produsent i lengre tid, skulle IPD snart få muligheten til å nå nye markeder. I mars 1965 mottok selskapet et forslag om utvikling av en ny flytype fra den franske flyingeniøren Max Holste. Flyet skulle være en turboprop-transportmaskin. Forslaget ble satt i praksis, men i en større skala enn først tenkt, noe som resulterte i Bandeirante-flyet, som fløy for første gang den 26. oktober 1968. IPD hadde stor tro på denne flytypen, og ønsket å få i gang en serieproduksjon av flyet. Problemet var at det private markedet ikke svarte på forespørselen. Det ble snart etter dette klart et behovet for å etablere et statlig eid selskap var nødvendig for at IPD skulle kunne leve videre.
Dette resulterte i at Embraer ble stiftet den 29. juli 1969, delvis av den brasilianske stat. På den tiden hadde selskapet 500 ansatte, deriblant flere ingeniører som hadde jobbet tidligere med Bandeirante-prosjektet. Disse var sentrale i å utvikle lønnsom produksjon av flytypen, og fant ut at Embraer kunne produsere to fly i måneden.
Videre utvikling
Dette ga mersmak både for selskapet og for den brasilianske staten. Landets transportminister gjorde store anstrengelser for å bidra til Embraers vekst. To eksisterende flyprosjekt, "Urupema-glideren" og «Ipanema-flyet», som ble fremmet av mindre brasilianske produsenter ble overført til Embraer. Selskapet ble også forespurt om å bidra i monteringen av det italienske militærtreningsflyet Aermacchi MB-326. (også kjent som T-26 Xavante) Produksjonen av disse flyene gikk også meget bra for Embraer. Ipanema-flyet produseres den dag i dag, og totalt er 1000 enheter blitt solgt. Embraer produserte også MB-326/T-26 Xavante-flyet i 11 år, med totalt 186 solgte enheter.
Embraer etablerte i 1974 et samarbeid med den amerikanske flyprodusentetn Piper, hvor Embraer fikk montere GA-fly på lisens fra Piper Aircraft. Dette inkluderte flytypene PA-28 Cherokee, PA-34 Seneca og PA-31 Navajo. Denne lisensen ble videreført til Embraers datterselskap, Indústria Aeronáutica Neiva i mars 1980, da Embraer selv ville fokusere på å produsere egne fly av en større størrelse.
En ny flytype produsert av Embraer gjorde sin første flygning den 22. oktober 1975. EMB-121 Xingu var produsentens første fly med trykkabin. Dette flyet var mindre enn sin forgjenger, Bandeirante, og oppnådde heller ikke de samme salgstallene. De fleste flyene som ble produsert ble solgt til det franske forsvaret.
Militære fly
Embraer startet utviklingen av sitt første ordentlige kampfly på slutten av 70-tallet, på anmodning fra den brasilianske stat. I 1980 fløy Embraer EMB 312 Tucano for aller første gang. Flyet skulle vise seg å bli det mest vellykkede militære turbopropflyet noen gang bygget, med 650 enheter solgt totalt, blant annet til Royal Air Force.
Nedgang
I 1990 opplevde Embraer sin første virkelige krise. Selskapet tok del i utviklingen av en ny regional flytype, utviklet i samarbeid med den argentinske flyprodusenten FMA. Flyet het CBA 123 Vector, og fløy for første gang den 30. juli 1990.Flyet ble dog ikke akseptert på markedet, blant annet på grunn av den høye prisen i forhold til tilsvarende modeller. Flyet var også spesielt dyrt både for Embraer og FMA, da mye ny teknologi måtte utvikles spesielt for flyet. Dette førte til at ikke ett eneste fly ble solgt.
Privatisering
For at Embraer skulle bestå, ble det bestemt at selskapet skulle privatiseres. Dette ble også støttet av den nyvalgte regjeringen i landet. Etter mye om og men fant selskapet endelig nye investorer, og den 7. desember 1994 ble Maurício Botellho utnevnt til ny direktør i selskapet. Botellho klarte å få selskapet på rett kjøl igjen, blant annet ved å inngå avtaler med firma som Allison Motor Company og Honeywell. Dette var også firma som kunne bidra med teknologi og produksjonsdeler til den nye Embraer ERJ 140-serien.
ERJ
Til tross for dårlige økonomiske kår bestemte Embraer seg på slutten av 80-tallet for å satse på nytt, og denne gang på regionale jetfly. Utviklingen av Embraer ERJ 140-serien, selskapets til da aller største og dyreste prosjekt ble satt i gang. Den første utgaven, Embraer ERJ 145, blir introdusert på flystevnet i Paris i 1989, og har sin første flytur den 11. august 1995. Flyet ble en umiddelbar suksess, og solgte meget bra. Den største operatøren av flytypen i dag, ExpressJet Airlines, har totalt 244 fly av denne typen i sin flypark, og selskapet er langt fra det eneste med en stor ERJ 145-regionalflåte. To andre versjoner av flyet ble også laget, henholdsvis Embraer 135 og Embraer 140. Disse har, som navnet tilsier, en noe mindre setekapasitet enn sin storebror. Dette flysegmentet har i mange år vært det aller viktigste for Embraer, og totalt er 1000 fly fra denne serien blitt solgt mellom 1994 og 2007.
Pseudodoliops
Pseudodoliops er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Embraer
E-Jet
I 1999 annonserte Embraer at de vil starte utviklingen av nok et nytt jetflykonsept. Konseptet ble kalt E-Jet-serien, og består av Embraer 170, 175, 190 og 195, og avanserte da med å bli med i kampen på 70-110 setersmarkedet. Embraer utførte den førsteflygningen med sin prototype av Embraer 170 den 19. februar 2002.
Pseudodoliops
Utseende
Gamske små. tettbygde, svarte trebukker. Antennene er mye kortere enn kroppen. Pronotum er tønneformet, mye smalere enn de jevnbrede dekkvingene.
Embraer
E-Jet
Embraer var veldig spent på hvordan markedet ville motta det nye segmentet. Ganske overraskende var det polske LOT Polish Airlines som ble det første flyselskapet som tok flytypen i bruk. Senere fulgte Air Canada og FlyBe. I dag finnes det Embraer 170/190-operatører på alle verdens kontinenter.
Pseudodoliops
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved.
Afrikamesterskapet i håndball for kvinner 2012
Afrikamesterskapet i håndball for kvinner 2012 ble arrangert i Salé i Marokko i 2012.
Embraer
E-Jet
For tiden utvikler Embraer en ny familie av kort- og mellomdistanse passasjerfly fra E-Jet-familien. Denne er kjent som E-Jet E2-familien og er foreløpig planlagt å foreta sin første kommersielle flyvning i 2018.
Pseudodoliops
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Filippinene og øya Morotai i Indonesia).
Embraer
Embraers business-segment
Selskapet hadde nå seilt opp blant de viktigste flyprodusentene i verden. Man ønsket nå å videreførte suksessen selskapet hadde med ERJ 140-serien, og utviklet en rekke nye business jet-fly. Deres første businessfly, Embraer Legacy 600, er myntet på ERJ 140-seriens design, og er i realiteten en forkortet versjon av ERJ 135. Flyet fløy for første gang i 2001, og totalt 126 fly har blitt solgt (2008).
Også en serie mindre businessjetfly ble satt i produksjon. Planene for det superlette businessflyet Embraer Phenom 100 ble annonsert av Embraer den 3. mai 2004. I tillegg til disse har Embraer også utviklet enda et flysegment i denne klassen. Embraer Lineage 1000, som er en businessversjon av den større ERJ 190-serien var klar til levering i midten av 2008. Selskapet har forøvrig flere nye businesskonsept på tegnebordet, men ingen av disse er ferdig utviklet enda. (2008)
Salg
Embraer har hatt en voldsom økning i antall salg etter at ERJ-170/190 og Embraer ERJ 140-serien kom på markedet. Mange store amerikanske og europeiske flyselskaper kjøper inn disse flytypene for å bruke de på kortdistanse- og innenriksflygninger. American Airlines' underdivisjon, American Eagle er blant de selskapene som opererer store Embraer-flåter. Embraer 170 var også en av alternativene til SAS, da selskapet våren 2008 skulle finne en erstatter til sine Bombardier Dash 8-Q400 fly.
Girolamo Maria Gotti
Girolamo Maria Gotti (født 29. mars 1834 i Genova, nå i Italia, død 16. mars 1916 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie, blant annet som prefekt for Kongregasjonen for avlater og relikvier 1896–1899, prefekt for Kongregasjonen for biskoper og regularordensfolk 1899–1902 og prefekt for Kongregasjonen for troens utbredelse 1892–1916.
Han deltok på konklavet 1903 som valgte pave Pius X, og konklavet 1914 som valgte pave Benedikt XV.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Dolichepilysta
Dolichepilysta er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, lange og tynne, mørkbrune trebukker. Kroppsformen er sylindrisk og jevnbred. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er sylindrisk til svakt tønneformet.
Utbredelse
Slekten forekommer på Filippinene og Sulawesi.
Emmanuel Félix de Wimpffen
Emmanuel Felix von Wimpffen (født 13. september 1811 i Laon, død 26. februar 1884 i Paris) var en fransk general av østerriksk avstamning.
Bakgrunn
Wimpffen kom fra en vidt forgrenet europeisk adelsslekt, som hadde forgreninger også til Ungarn, Polen, Tyskland og Alsace. Han var barnebarn av den franske general Felix von Wimpffen kjent fra revolusjonstiden. Han ble utdannet ved militærskolen i Saint-Cyr og trådte inn i et infanteriregiment.
Karriere
Wimpffen utmerket seg i 1859 i Sardiniakrigen og ble divisjonsgeneral. Så ble han atter sendt til Algerie, hvor han først forvaltet provinsen Alger, deretter Oran. I mars 1870 slo han ned en stor oppstand der.
I 1870, under den tysk-franske krig, fikk han kommando for V armekorps i Pierre Louis Charles Achille de Failly sted. Han ankom den 31. august med denne hæren til Sedan. I slaget ved Sedan overtok han den 1. september overkommandoen kl 10.00 etter at general Patrice de Mac-Mahon var blitt såret. Kommandovertagelsen var forvirret. Etter at MacMahon ble såret kl 06.00 hadde den høystrangerende offiser, general Auguste-Alexandre Ducrot, der og da tatt kommandoen. Ducrot var i ferd med å trekke styrkene tilbake fra det særlig omstridte La Moncelle da Wimpffen fremla sin utnevnelse fra keiseren og gav kontraordre. Han kastet sine tropper mot sakserne der. Dette skapte en fornyet samling av de franske styrker som presset sakserne og bayerne tilbake. Da så byen Bazeilles var falt og en frisk bølge av prøyssiske tropper ankom falt det franske motangrep imidlertid sammen. Slaget ble tapt (var egentlig tapt allerede).
Ingrid Egner
Ingrid Marie Egner (født 21. desember 1982) er en norsk tidligere amatørbokser og kickbokser, nå proffbokser. Hun har fullført doktorgrad i fysiologi ved Universitetet i Oslo og er ansatt som forsker der.
Emmanuel Félix de Wimpffen
Karriere
Keiser Napoleon III og tusenvis av soldfater ble tatt til fange. Wimpffen måtte selv forhandle med tyskerne og undertegnet kapitulasjonen 2. september på slottet Bellevue nær Sedan.
Ingrid Egner
Amatørboksing
Egner har 10 NM-gull i boksing. 2001 (junior), 2005, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2013, 2015, 2018.
Emmanuel Félix de Wimpffen
Karriere
Han bodde deretter i Alger og døde den 26. februar 1884 i Paris. Han er begravet på gravfeltet Père Lachaise.
Ingrid Egner
Amatørboksing
Hun vant kongepokalen i 2007, 2008, 2009 og 2011. Hun har også vunnet gull i fem nordiske mesterskap, 2007, 2008, 2009, 2010 og 2013. Hun har også ett NM-gull i kickboksing.
Emmanuel Félix de Wimpffen
Verker
Fra hans etterlatte papirer utgav Emile Corra:
Ingrid Egner
Amatørboksing
I EM-sammenheng har Egner tre medaljer – bronse fra 2005 og 2006, og sølv fra 2007. Hun har deltatt i flere VM: 2002, 2005, 2006 (5th), 2008, 2010 (5th) og 2012 (5th).
Proffboksing
26. mai 2018 debuterte Egner som proffbokser i Kevin Melhus-stevnet This is Oslo, med seier mot Nana Chakhvashvili fra Georgia.
Stan Brakhage
Stan Brakhage (født 14. januar 1933, død 9. mars 2003) var en amerikansk filmskaper aktiv gjennom hele den siste halvdelen av det 20. århundre. Han blir regnet som en av de viktigste personligheter innenfor eksperimentell film. Mest kjent for sine poetiske filmer under den amerikanske avant-garde bølgen på 50-tallet, bl.a. Anticipation of the Night (1958) og Dog Star Man (1961–1964).
Brakhage ble født som Robert Sanders på et barnehjem i Kansas City i Missouri. Etter tre uker ble han adoptert av Ludwig og Clara Brakhage og gitt navnet James Stanley Brakhage.
Han sluttet på gymnaset for å begynne å lage filmer, inspirert av skriftene til Sergei Eisenstein og Jean Cocteaus filmer, i tillegg til den italienske neorealismebeveglesen. Han laget sin første film i 1954, Interim.
Hans filmer er vanligvis uten lyd og mangler en tradisjonell narrasjon, dette gjør, ifølge Brakhage selv, at filmene nærmer seg visuell poesi i stedet for prosa historiefortelling. Brakhages arbeid inkluderer en rekke forskjellige teknikker, de fleste er laget på 8mm eller 16mm film.
Filmen Mothligh (1963) er laget ved å lime fast møllvinger og blader på filmen. 23rd Pslam Branch er bilder fra den andre verdenskrig klippet mellom bilder fra Brakhages hjemsted i Colorado. Dog Star Man er en serie bilder av solen, en mann og en hund som klatrer opp en bakke, Brakhages kone som føder, i tillegg til mange abstrakte lysformasjoner. Mot slutten av livet jobbet han for det meste med å male direkte på filmen.
Brakhage skrev også en mengde bøker, bl.a. Metaphors on Vision (1963) og Telling Time (2003, gitt ut etter hans død). Han ga ofte forelesninger ved universiteter, museer, gallerier og filmfestivaler og fra 1981 underviste han ved University of Colorado.
Han flyttet i 2002 til Victoria, Britisk Columbia i Canada og døde der året etter av kreft i Blæren. Det blir trodd at fargene han brukte til å male filmene var hovedgrunnen til at han utviklet kreft.
Charles Whiting
Charles Whiting (født 18. desember 1926 i York, England, død 24. juli 2007) var en britisk forfatter og militærhistoriker som skrev om lag 350 romaner og andre bøker. Whiting brukte både sitt eget navn og en lang rekke pseudonymer, inkludert Duncan Harding, John Kerrigan, Klaus Konrad og Leo Kessler.
Whiting var elev ved videregående skole i Nunthorpe fram til han forlot skolen i en alder av 16 år for å verve seg til den britiske hæren, ved å lyve om sin alder. I en alder av 18 år var Whiting blitt sersjant og utstasjonert i Frankrike, Nederland, Belgia og Tyskland i de siste stadier av den andre verdenskrig. Mens han fremdeles var i militæret, observerte Whiting flere konflikter mellom de høyest rangerte britiske og amerikanske generalene som Whiting skrev mye om i hans senere år. Etter krigen bosatte Whiting seg i Tyskland, der han fullførte brevkurs og undervise i engelsk før han ble innmakulert ved Leeds University der han studerte historie og tysk språk.
Whiting holdt en rekke jobber som blant annet som oversetter for en tysk kjemisk fabrikk, korrespondent for avisen The Times og som skribent for flere ulike magasiner som blant annet International Review for Linguistics og for magasinet Playboy. Hans første roman The Frat Wagon ble publisert i 1954. Whiting ble tildelt George Dowty Prize under en litteraturfestival i 1956. Premien finansierte Whitings studietur til Nord-Amerika der han inngikk en kontrakt med Maryland University. I tillegg til å skrive sine romaner, hans ukentlige pedagogiske spalter og arbeid med foredragsvirksomhet var han også en fruktbar og populær militær historiker som utviklet en nisje i markedet for å skrive om andre verdenskrig.
En av hans mest kjente sakprosabøker er York Blitz (også utgitt som Fire Over York) om den tyske bombingen av byen York i april 1942 mens hans mest kontroversielle er Hemingway Goes To War, om (mis)dådene til den amerikanske forfatteren Ernest Hemingway under den andre verdenskrig. Den ble utgitt i 2008. Hans siste tittel under Kessler-navnet var Desperate Glory, foruten også hans første roman: The Frat Wagon.
Hendrik Faydherbe
Hendrik Faydherbe (født 1574 i Mechelen, død 30. april 1629) var en flamsk kunstner som hørte til Sint-Lucasgildet i Mechelen. Etternavnet staves på flere ulike måter som for eksempel Fayd'herbe, Faid-herbe og Faijdherbe.
Ved siden av Hendrik var fire medlemmer av familien Faydherbe medlemmer av Mechelens Sint-Lucasgilde: Hendriks bror Antoon (-1653), hans søster Maria (1587–1643), hans sønn Lucas (1617-'97) og Lucas' stefar Maximiliaan Labbe (1590?-1675).
Hendrik Faydherbe var kjent som billedhugger, maler, dikter og forgyller, men også som formann for kammeret for retorikk De Peoene i Mechelen. Han var gift med Cornelia Franchois (Franchoys), Lucas Franchoys den eldres søster og Lucas Franchoys den yngres tante. Sammen fikk de sønnen Lucas, som ble kjent som en av Flanderns mest berømte barokkkunstnere.
Håvard Lysvoll
Håvard Bergstedt Lysvoll (født 16. august 1989 i Henningsvær) er en norsk fotballspiller som spiller for Ulfstind.
Han har tidligere spilt for Raufoss, Tromsdalen, FK Lofoten, Svolvær IL og Henningsvær IL. Han kom til TUIL fra Svolvær IL foran 2009-sesongen sammen med tvillingbroren Vegard Lysvoll.
David Barnes
David Barnes (født 22. februar 1986) er en australsk bueskytter.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i første runde.
Monica Lewinsky
Monica Samille Lewinsky (født 23. juli 1973) er en amerikansk kvinne som kom i medienes søkelys etter at det ble oppdaget at hun hadde et seksuelt forhold til daværende president Bill Clinton. Dette skjedde mens hun arbeidet i Det hvite hus på midten av 1990-årene. Saken ble ofte omtalt som Lewinsky-skandalen eller «Monicagate» (en henvisning til Watergate-skandalen). Lewinsky måtte vitne i saken Clinton v. Jones etter at Høyesterett hadde avsagt kjennelse om at en sittende president ikke var strafferettslig immun for forhold fra tiden før han ble president.
Lewinsky studerte samfunnsfag ved Lewis & Clark College i Portland i Oregon med avgangseksamen i 1995 i psykologi. I desember 2006 tok hun mastergrad i sosialpsykologi ved London School of Economics.
Fjends kommune
Fjends kommune er en tidligere kommune i Viborg amt i Danmark, opprettet ved Kommunalreformen (1970) fra 1. april 1970. Ved regionreformen i 2007 ble kommunen en del av nye Viborg kommune i Region Midtjylland.