cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Midazolam
I Norge er Midazolam  tilgjengelig på sykehus og sykebiler med trinn-2 personale som injeksjonsvæske under handelsnavnet Midazolam og under handelsnavnet Buccolam, for bruk av akuttmedisin til å stanse epileptiske anfall. Midazolam-preparatet Dormicum finnes ikke lenger, da det havnet på listen av Utgåtte preparater 2011.
1099 Figneria
1099 Figneria er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 13. september 1928 av Grigoriy N. Neujmin ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.
Pirmin Schwegler
Pirmin Schwegler (født 9. mars 1987) er en sveitsisk fotballspiller som spiller for den australske fotballklubben Western Sydney Wanderers FC. Han er også en del av.
Schwegler har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Bayer Leverkusen og BSC Young Boys.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Rugby (sport)
Rugby, også kalt rugby-fotball er en lagidrett som spilles på profesjonelt og amatørnivå over hele verden. Det er hovedsakelig to variasjoner av denne idretten, rugby union med 15 spillere og rugby league med 13 spillere på hvert lag. Det finnes også varianten sjumannsrugby av begge rugby-versjonene.
Scoring
Det er i utgangspunktet to måter å skåre poeng; ved å gjøre en try eller goal. Det gis forskjellig antall poeng ved de forskjellige skåringer i rugby union og rugby league.
En handover skjer når det angripende laget har blitt taklet seks ganger og derfor må gi fra seg ballen. Motstanderne kan da starte spillet fra der siste takling fant sted.
Historikk
For å finne opprinnelsen til rugby må vi følge legendene til England i år 1823. En ung mann ved navn William Webb Ellis plukket opp ballen og løp av gårde med den da han spilte fotball på den private internatskolen Rugby School i byen Rugby, Warwickshire.
Fra 1845 begynte lag å spille mot hverandre med forskjellige regler som ble avtalt før kampene. De lagene som ofte spilte mot hverandre fikk en felles enighet om hvilke regler de skulle følge. I 1870 var det rundt 75 klubber i England som spilte forskjellige variasjoner av dette spillet som startet på Rugby School i England. Andre lag kunne man også finne i Irland, Australia, Canada og New Zealand. Felles for alle disse klubbene var at de ikke spilte etter bestemte regler men at reglene ble avtalt i forkant av spillet. Den 26. januar 1873 grunnla 22 lag Rugby Football Union (RFU); dette førte til mer standardisering av regler for rugbyklubbene i England. I 1886 kom International Rugby Board (IRB), en verdensomspennende organisasjon for alle rugbyklubber der regler rundt idretten kontrolleres og bestemmes.
Variasjoner av rugby ble særdeles populært i Nord-Amerika. På 1880-tallet hadde rugby utviklet seg til å danne grunnlaget for canadisk fotball og amerikansk fotball.
Eksterne lenker
Регби Ragby
Riksefamilien
Riksefamilien (Rallidae), også kalt rikser eller riksefugler, er en familie i ordenen tranefugler (Gruiformes). Familien består av cirka 159 (hvorav flere er utdødd etter år 1500) små til store terrestriske arter fordelt i 37 slekter (hvorav fire linjer er utdødde etter år 1500). Mange av artene er i en eller annen grad truet av utryddelse. Minst seks arter opptrer tidvis (regelmessig eller som tilfeldig besøkende) eller regelmessig (hekkende) i Norge. I tillegg har de to eksotiske artene amerikapurpurhøne og blåsultanhøne blitt observert her i tidsrommet 1800–1949.
Taksonomi
Riksefamilien er kompleks og mange spørsmål er fortsatt ubesvarte. Garcia-R, Gibb & Trewick (2014) ga familien et etterlengtet vitenskapelig løft og fastslo at den består åtte grunnleggende klader (Aramides; Rallus; Fulica; Porphyrio; Laterallus; Rallina; Porzana; Gallicrex). Dette støttes også av en nyere og mer inngående studie. Forholdet internt i kladene er imidlertid fortsatt dårlig forstått, og det er indikasjoner på at noen av delgruppene kan være polyfyletiske.
Tidligere ble også dunrikser og svømmerikser regnet til riksefamilien, men disse er nå skilt ut i sine egne familier; dunriksefamilien (Sarothruridae) og svømmeriksefamilien (Heliornithidae).
Biologi
Riksefamilien består av alt fra små muselignende svarte rikser til de flygeudyktige lilla takahene (Porphyrio) på størrelse med en liten gås. Familien spenner over et stort morfologisk og økologisk spekter. De fleste artene lever hemmelighetsfulle liv i tett siv, men sivhøner og sothøner har en livsstil mer likt ender, ute i det fri der atferden er synlig for alle. Det er overraskende at slike sjenerte fugler i isolerte naturtyper faktisk er migrerende, i det minste delvis, og rikser har kolonisert praktisk talt alle øyer på kloden vår. Artene har vært flygedyktige nok til å komme seg dit, og de ble de der og grunnla nye bestander. Flygudyktighet har utviklet seg flere ganger, og endemiske flygeudyktige arter besatte mange av øyene i Stillehavet; dessverre er nesten alle nå utdødd.
Artene knyttes gjerne til kyst- og våtmarksområder, og mange av artene er vadefugler. Åkerriksa, som blant annet hekker i Norge, knyttes imidlertid oftere til dyrka mark og enger, der den også hekker.
De mest typiske medlemmene i denne gruppa holder til i tett vegetasjon (spesielt med siv og takrør) i våtmarksområder nær innsjøer, sumper eller elver. Riksene er altetende. Generelt er rikser sky og tilbakeholdne fugler som er vanskelig å observere.
Mange av artene er endemiske for oseaniske øyer, og disse artene har ofte mistet evnen til å fly. Når mennesker koloniserer slike øyer, sammen med katter, rotter og kaniner, går det ofte hardt utover de endemiske riksene.
I Norge hekker vannrikse, myrrikse, åkerrikse, sivhøne og sothøne.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på arter og delgrupper følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske navn i parentes er eventuelt uoffisielle midlertidige beskrivelser.
François Boucher
François Boucher (født 29. september 1703 i Paris, død 30. mai 1770 i Paris) var en fransk maler.
Boucher var representant for rokokkostilen. Han studerte for François Lemoyne og begynte å utføre etsninger etter Watteau. I Italia (1727–1731) kom Boucher til å påvirkes av Tiepolo.
På 1740-tallet ble Boucher kjent med Madame de Pompadour og malte et flertall portretter av henne. Gjennom hennes innflytelse ble han i 1765 den første hoffmaleren hos Ludvig XV. Hans mytologiske temaer i pastorale miljøer passet for Ludvig XVs smak.
Jean-Honoré Fragonard var hans elev.
1098 Hakone
1098 Hakone er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 5. september 1928 av Okuro Oikawa fra Tokyo.
Kongedømmet Essex
Kongedømmet Essex (angelsaksisk: Ēast Seaxna Rīce, «kongeriket til østsakserne»; latin: Regnum Orientalium Saxonum) var ett av sju tradisjonelle kongedømmer i det såkalte angelsaksiske heptarkiet. Det ble opprettet på tidlig på 500-tallet og dekket et området som senere utgjorde grevskapene i Essex, Hertfordshire, Middlesex og (for en kort tid) Kent. Kongene av Essex var jevnlig underlagt utenlandske overherrer. Den siste kongen av Essex var Sigered da han i 825 overga riket til Egbert av Wessex.
Utstrekning
Kongeriket Essex grenset i nord av elven Stour og kongedømmet East Anglia, i sør av elven Themsen og kongedømmet Kent, i øst lå Nordsjøen og i vest Mercia. Området omfattet også levningene av to romerske provinshovedsteder, Colchester og London. Det tidlige kongeriket omfattet også landet til mellomsaksere, senere Middlesex, det meste om ikke hele Hertfordshire og ved tider kan også Surrey ha vært underlagt Essex. For en kort periode på 700-tallet kontrollerte Essex også det området som i dag er Kent.
Det moderne engelske grevskapet Essex har fortsatt de samme historiske nordlige og sørlige grensene, men dekker kun området øst for elven Lea, andre deler har gått tapt til naboriket Mercia på 700-tallet.
Tribal Hidage, en liste over 35 stammer som ble sammensatt i angelsaksiske England mellom 600- og 800-tallet, lister Essex som inneholde 7000 hider.
Historie
Selv om kongedømmet Essex var ett av kongedømmene i heptarkiet er dens historie ikke godt dokumentert. Det produserte relativt få angelsaksiske chartere og ingen egen versjon av Den angelsaksiske krønike; faktisk er den eneste omtalen i krøniken om biskop Mellitus av Canterbury. Som er resultat er kongedømmet vurdert som forholdsvis uklart. For det meste av den tiden som kongedømmet eksisterte var kongene i Essex underlagt en overherre, ulike sterkere konger i Kent, Anglia eller Mercia.
Opprinnelse
Sakserne okkuperte det land som kom til å bli kongeriket Essex en gang tidlig på 400-tallet ved (det arkeologiske funnstedet) Mucking og andre steder. En stor andel av disse første bosetterne kom fra Gamle Sachsen i dagens Tyskland. I henhold til britiske legender (se Historia Brittonum) var det landet som ble kjent som Essex gitt til sakserne fra britonerne som følge av den beryktede hendelsen Brad y Cyllyll Hirion (De lange knivers forræderi) som skal ha skjedd en gang rundt 460 under styret til høykonge Vortigern. Forskeren Della Hooke har knyttet det området som kongene i Essex kontrollerte til det før-romerske området Trinovantium (det vil si stammen trinovantere).
Kongedømmet Essex vokste ved å underlegge seg mindre høvdingedømmer eller saksiske stammegrupper. Det er antall forslag på lokaliseringen av disse gruppene:
Omkring 825 ble Essex slått sammen med Wessex. Senere ble det gitt til Danelagen da Wedmoretraktaten ble inngått i 878, og dermed innlemmet i Det danske kongedømmet East Anglia.
Essex ble styrt av en kongeslekt som hevdet å være nedstammet fra guden Seaxneat, og ikke Woden som de andre angelsaksiske kongene. Listen over konger er ufullstendig.
Anivabukta
Anivabukta (russisk: Анива залив – Aniva Zaliv, japansk: 亜庭湾) er ei bukt på sørkysten av øya Sakhalin i Russland. Bukta ligger på nordsiden av La Pérouse-stredet, som skiller Sakhalin fra den japanske øya Hokkaido i sør. Ved bukta ligger byene Korsakov og Aniva. Bukta er 104 km bred og 90 km lang, og største dybde er 93 m.
Botoșani (fylke)
Botoșani er et fylke (județ) i Romania. Det ligger i regionen Moldova. Administrasjonssenteret er byen Botoșani. Fylket hadde 412 626 innbyggere ved folketellingen i 2011.
Administrativ inndeling
Fylket har to municipiu, fem byer og 67 comună.
Youngstars
Youngstars er et fotballag fra østkanten av Oslo. Det er sammensatt av unge norsktamiler. Youngstars ble stiftet 18. juli 1997. Laget er med på diverse tamilske turneringer i Norge, Danmark, Sveits og England. Klubben spiller ikke i ligasystemet i Norge.
Klubbens historie
Laget er sammensatt av unge norsktamilere i en alder mellom 17 og 27. Laget oppsto av såkalt reservelagsspillere fra andre tamilske lag. De gikk sammen sommeren 1997 og dannet klubben Youngstars FC. Laget startet sesongen med å tape alle sine kamper i hver enkelt turnering, hvorav flere tosifrede tapstall.
Spillere iverksatte treninger og ballaktiviteter høsten 1997 for å være forberedt for sesongen 1998. Etter ett år vant klubben tre av seks tamilske utendørsturneringer i Norge. Laget har etter dette deltatt i samtlige turneringer for tamiler de senere årene, både innendørs og utendørs.
2000
I 2000 vant Youngstars alt av tamilske innendørsturneringer i Norge. Slik skulle det bli en del år fremover, og det måtte 6 år til før et lag kunne vippe de fra tronen. Første tap kom ikke før april 2006.
De tamilske utendørsturningene i både 7-er og 11-er har variert i de siste seks årene, men det laget har vunnet en rekke vandrepokaler. Når det gjelder tamilske turneringer i utlandet, har Oslolaget gått seirende ut av både 7 manns- og 11-mannsturneringene i Danmark, henholdsvis tre og to ganger hver. I England og Sveits har det kun blitt som tapende finalist.
2001/2002
Vintersesongen 2001/2002 spilte Youngstars i samtlige innendørsturneringer med to lag. Begge lag gikk hele veien og til finalen i samtlige turneringer, North Boys Cup 2001 og T.S.C Cup 2001 en måned senere, hvor begge lag hadde kommet så langt som semifinalen.
Meritter
1.-plass:
2.-plass:
3.-plass:
1097 Vicia
1097 Vicia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 11. august 1928 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Jiedushi
Jiedushi (kinesisk: 节度使; pinyin: Jiédùshǐ) var en betegnelse på militærguvernører under Tang-dynastiet og i De fem dynastiers og ti kongedømmers tid i Kina. Disse militærguvernørene ble utnevnt for å avverge ytre fare, men fikk etterhvert stadig større generell makt og innflytelse. De innkrevde skatter og holdt seg med egne hærstyrker.
Et kjent eksempel er An Lushan, som var jiedushi i tre områder og holdt seg med en hær på 200 000 mann. I 755 startet han et opprør mot Tang-styret. Selv etter at opprøret ble slått ned, beholdt jiedushiene sin betydelige myndighet, og de ble en av årsakene til at dette dynastiet til slutt gikk under. De var også en grunn til at den etterfølgende epoke, De fem dynastiers og ti kongedømmers tid, ble så ustabil.
Kvinnene på taket
Kvinnene på taket var et norsk direktesendt talkshow om erotikk, sex og samliv som gikk på TV3 i 1994. Programmet ble i starten ledet av Anne Lise Hammer, Åsa Rytter Evensen og Nini Stoltenberg. Både Stoltenberg og Evensen sluttet i forkant av andre sesong, mens Siv Stubsveen kom inn som erstatter og ledet programmet sammen med Hammer. Programmet ble sendt på torsdagskveldene og varte ca. en time. Seerne kunne delta med spørsmål og meninger via telefon og telefaks.
Sendingene ble direktesendt fra baren i øverste etasje på SAS-hotellet i Oslo.
Kvinnene på taket ble en av mest sette programmer på TV3 i 1994.
Muggruven
Muggruven var en av hovedgruvene til Røros Kobberverk for utvinning av kobbermalm og svovelkis. Gruven er beliggende lengst nord av gruvene i det såkalte Nordgruvefeltet 5,5 km rett nord for Kongens gruve og 17 km nord-nordøst for Røros. Den ligger i østskråningen av Muggholskampan akkurat innenfor Holtålen kommune. Muggruven ble drevet i årene 1769-1919 og var etter Storwartz og Kongens gruver den tredje viktigste for Kobberverket.
Forekomsten som ble til Muggruven ble funnet av skjerperen Ellen E. Rønningen i 1770, muligens noe tidligere av Peder I. Borren. Driften startet umiddelbart og gruven var med unntak av noen få måneder i 1893 og 1914 i kontinuerlig drift frem til nedleggelsen i slutten av 1919, da driften ved hele Kobberverket stanset på grunn av prisfall på kobber.
En stoll ble inndrevet 1778-80 til malmen fra dalsiden for å forenkle driften. Malmen ble til å begynne med transportert til Dragås smeltehytte, fra 1834 til Eidet hytte. Unntaksvis gikk noen lass til smeltehytta på Røros. Etter at Rørosbanen ble åpnet i 1877, ble malmen lastet opp ved Tyvold stasjon og sendt til Røros for smelting. Da gruven ble elektrifisert, ble det i 1899 anlagt en taubane fra gruven og ned til Tyvold. Dette var landets første elektriske taubane. Hestene i gruven ble også erstattet med elektrisk lokomotiv, som igjen i 1904 ble erstattet av en bane med kabeltrekk.
I 1933 ble lensing av gruven diskutert, men verket fant at risikoen for tap var for stor. Taubanen ble revet først i 1941 og deler ble tatt i bruk på taubanen mellom Olavsgruva og flotasjonsverket på Storwartz. I dag er de fleste bygninger og maskineri revet, men smien er restaurert og åpen for publikum. Selve stollmunningen er sikret med en mur, mens faringen utenfor er dels nedrast. Hjulsjakten er sikret med rist, slik at en kan se deler av det store vasshjulet.
Malmen hadde sin lengdeakse i SØ-NV retning og hadde et fall på 5-6 grader mot NV i de første ca. 850 m før den flatet ut og fikk et fall på 0.5-1 grader mot SØ til de innerste deler ca. 1510 m fra munningen. Malmlinjalen hadde en bredde mellom 120 og 150 m i de ytre 800 m for så å smalne til ca. 60 m innerst i gruva. Totalt malmareal var ca. 180.000m² og mektigheten på malmsonen varierte fra 0.1 til 1.5 m, gjennomsnittlig 0.2-0.4 m. Totalt ble det tatt ut ca. 600.000 tonn fjell som gav ca. 400.000 tonn malm med en kobbergehalt på ca. 5 %, hvilket ble til ca. 17.800 tonn metallisk kobber. Malmen som ble drevet var dominert av magnetkis med varierende mengde kobberkis. Typisk for malmen er hyppige fragmenter av skifer og kvarts, hvilket er typisk for malmen i Fjellsjø og Rødalen gruver.
Det ble senere gjort undersøkelser i området hvor den gamle forekomsten ble påvist i en lengde på ca. 2400 m og en parallellsone, kalt Nye Mugg med en lengde på 3500 m ble påvist. Selve Muggmalmen kan således fremdeles følges i nesten en km videre mot NV og målingene viser også at malmen fortsetter med en stigning på noen få grader.
Ernst Badian
Ernst Badian (født 8. august 1925, død 1. februar 2011) var en østerriksk-født klassisk historiker, som fra 1971 til 1998 var professor ved Harvard University.
Bibliografi
Redaktør for:
Onward (Yes-sang)
«Onward» er en sang fra det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt i 1978 på bandets album Tormato. Sangen er skrevet av Chris Squire og er en av bandets få rene ballader. Sangen er 4 minutter og 5 sekunder lang.
Konsertfremføringer
Sangen ble første gang spilt under konsert under de tre Keys to Ascension-konsertene i San Luis Obispo i 1996, og ble etter dette ikke spilt igjen før under In the Present-turneen i 2008. Innspillingen av sangen på Keys to Ascension inneholder en ny intro, skrevet og spilt av Steve Howe på gitar.
Offisielle utgivelser med konsertopptak av «Onward»:
Alternative versjoner
På ny-utgivelsen av albumet Tormato fra 2004 finnes en instrumental orkesterversjon av sangen som «skjult bonus-spor».
Personell
På originalinnspillingen fra 1978 medvirker: med
Carmelo Anthony
Carmelo Kiyan Anthony, også kalt «Melo», (født 29. mai 1984 i Brooklyn) er en profesjonell basketballspiller i USAs National Basketball Association for Portland Trail Blazers. Han spiller hovedsakelig i posisjonen small forward, selv om han også kan spille power forward. Han har spilt på USAs landslag siden 2004, og var med på laget både i OL 2004 og OL 2008, hvor USA vant henholdsvis bronse og gull.
Annan Athletic FC
Annan Athletic Football Club er en skotsk fotballklubb fra småbyen Annan i Dumfries and Galloway. Klubben ble stiftet i 1942 og spilte fra høsten 2008 i skotsk 3. divisjon (nivå 4), etter at de sommeren 2008 ble valgt inn i den skotske ligaen. Klubbens hjemmebane er Galabank i Annan.
Tidligere historie
Annan Athletic FC ble stiftet i 1942 og spilte de første årene på lavere nivå i Skottland. I 1952 ble klubben med i Carlisle and District League i England, og spilte der fram til 1977 da de returnerte til skotsk fotball. Klubben fikk plass i South of Scotland League, som sammen med East of Scotland League og Highland League utgjør øverste nivå under Scottish Football League. Klubben gjorde det godt i serien, og i 1987 byttet de til East of Scotland League, som til tross for samme status, anses for å holde et høyere sportslig nivå enn South of Scotland League. Samtidig beholdt klubben et reservelag i South of Scotland League, en ordning klubben har praktisert helt fram til i dag, og som også enkelte andre klubber i East of Scotland League har benyttet. Annan Athletic ble raskt en av seriens beste klubber, og har kvalifisert seg for den skotske FA-cupen ved flere anledninger.
Inntreden i Scottish Football League
Det finnes ikke noe automatisk system for opp- og nedrykk mellom 3. divisjon i den skotske ligaen (Scottish Football League, SFL) og de lavere amatør- eller halvprofesjonelle ligaene i landet, og lag kan derfor bare rykke opp i SFL når ligaen har ledige plasser, enten ved at ligaen blir utvidet, eller når lag i ligaen må trekke seg eller blir kastet ut.
Carmelo Anthony
Carmelo Anthony spilte i Denver Nuggets i åtte år, fra sin debutsesong i NBA i 2003 og frem til 2011. I februar 2011 signerte han for New York Knicks, der han ble kalt «king of new York» Sommeren 2017 ble han sendt til Oklahoma City Thunder, hvor han spilte én sesong før han signerte for Houston Rockets. Her ble han etter kort tid kjøpt ut av kontrakten sin, og ble en free agent fram til han signerte med Portland Trail Blazers i November 2019.
Annan Athletic FC
Inntreden i Scottish Football League
Sommeren 2008 gikk Gretna FC konkurs og måtte trekke seg fra ligaen. Sammen med fire andre klubber søkte Annan Athletic om opptak i ligaen. Annan var ikke favoritter, og ble også dårligere plassert i serien i 2007/08-sesongen enn flere av konkurrentene om ligaplassen, men vant likevel valget 3. juli 2008. Valget var ironisk, siden Annan og Gretna er nabobyer i det sørlige Skottland. Enda mer ironisk ble det for øvrig da Gretna-klubbens arvtaker Gretna FC 2008 valgte å spille hjemmekampene sine i Annan, på en bane som bare ligger noen hundre meter unna Annan Athletics bane Galabank.
Annans første sesong i 3. divisjon fikk en kanonstart da de slo Cowdenbeath FC, som rykket ned fra 2. divisjon i 2007/08-sesongen, 4-1 i første serierunde.
Carmelo Anthony
Han tok gull under Sommer-OL 2016.
St. Olavs plass
St. Olavs plass finnes flere steder:
BOA Offshore
BOA Offshore er et norsk rederi med hovedkontor i Trondheim. Rederiet ble etablert 1. juli 1975 av far og sønn, Arthur og Ole Torberg Bjørnevik som Taubåtkompaniet AS. Selskapet har i 2015 rundt 700 ansatte og en omsetning på ca. 1,2 milliarder kroner.
Historie
Selskapet startet med tre taubåter i 1975. I 2012 kjøpte selskapet, navnet til det tradisjonsrike rederiet Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab, etter at det ikke har vært i bruk siden 1989.
Det nye NFDS fikk sitt første ankerhåndteringskip, «Boa Bison» levert fra Fosen Mekaniske Verksteder i 2014.
La Pérouse-stredet
La Pérousestredet (russisk: Пролив Лаперуза – Proliv Laperuza; japansk: 宗谷海峡 – Sōya Kaikyō (oversatt: Soyastredet)) er et strede (sund) som skiller sørkysten av øya Sakhalin i Russland fra nordspissen av øya Hokkaido i Japan, og som forbinder Japanhavet i vest med Okhotskhavet i øst. Stredet er 42 kilometer langt og mellom 40 og 140 meter dypt. Den smaleste delen av stredet er i vest mellom Kapp Krillion på Sakhalin og Kapp Soya på Hokkaido. Dette er også den grunneste delen, med et dyp på 60 meter.
Stredet er oppkalt etter Jean-François de La Pérouse, som utforsket området i 1787.
GHB
GHB er en naturlig forekommende nevrotransmitter og et psykoaktivt stoff som brukes som rusmiddel og i behandling av narkolepsi.
Navnet GHB kommer fra navnet gamma-hydroxybutyrate. Stoffet er også kjent som Gammahydroksysmørsyre, 4-hydroksybutansyre.
Legemiddel
Syntetisk GHB ble første gang fremstilt i 1960 til bruk som legemiddel (beroligende og bedøvende). I dag brukes det i hovedsak i behandling av narkolepsi med katapleksi, som virkestoffet i legemiddelet natriumoksybat (Xylem). Det har også blitt brukt i behandling av alkoholisme.
Rusmiddel
GHB blir illegalt framstilt og omsatt som tabletter, i pulverform eller flytende på små flasker. Det siste alternativet er mest vanlig. Stoffet regnes som moderat skadelig etter vitenskapelige tester, og har skadevirkninger som er sammenlignbare med MDMA og poppers. De fleste skadene av stoffet kommer fra overdoseringer, ettersom det er meget vanskelig å beregne rett dosering. Det er vanskelig å behandle tilfeller av GHB-overdose, da det ikke finnes noen motgift.
Små doser GHB gir en oppkvikkende rus: Man føler seg våken og kunstig pigg og opplagt. Større mengder kan gi en bedøvende og sløvende effekt, og en hallusinogen effekt (sansebedrag). Virkningen kommer etter 5–20 minutter og kan vare i halvannen til tre timer. Mange blir hissige og aggressive under rus. Selv små doser kan føre til svimmelhet, snøvling, hodepine, kramper og lavere blodtrykk. Ved overdose kan brukeren svime av og havne i koma mens hjertet svekkes eller luftveien blokkeres. GHB er spesielt farlig når det brukes sammen med alkohol. Langtidsbruk av GHB kan føre til leverskader, nyreskader, psykiske problemer og depresjoner.
Solomon Okoronkwo
Solomon Ndubisi Okoronkwo (født 2. mars 1987 i Enugu, Nigeria) er en nigeriansk fotballspiller.
Okoronkwo ble oppdaget i 2004 av FIFA-agenten Marcelo Houseman, som tok han med til Hertha Berlin i Tyskland. Der ble han værende fra 2005 til 2008. Høsten 2006 ble det lite spilletid for Okoronkwo, og ble derfor utlånt til 2. Bundesliga-laget Rot-Weiss Essen for å få kamptrening. I august 2008 ble han solgt fra Hertha Berlin til den russiske klubben Saturn Moskva Oblast for om lag 1,4 millioner euro og skrev under en kontrakt for to og et halvt år. Sarturn Moskva Oblast gikk konkurs i januar 2011 slik at Okoronkwo havnet i Aalesund. Okoronkwo er nå klubbløs (2017). Han deltok i den nigerianske fotballtroppen under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor han var med å ta sølvmedalje etter finaletap mot Argentina.
Haakon Jarls forlis i Vestfjorden 1924
«Haakon Jarls forlis i Vestfjorden 1924» er et skillingstrykk med ukjent tekstforfatter, skrevet til en tradisjonell melodi. Natt til 15. juni 1924, kolliderte hurtigruteskipene Haakon Jarl og Kong Harald i tåka i Vestfjorden. Haakon Jarl ble truffet i siden, og skadene var så store at båten sank i løpet av åtte minutter. De fleste passasjerene var gått til sengs, men kom seg fort opp på dekket. Det oppsto panikk da båten begynte å synke, og mange hoppet i sjøen. Andre klamret seg til tauverk, og ble tatt av dragsuget da skipet gikk ned. Den andre hurtigruta Kong Harald satte ut redningsbåter, og fikk reddet mange opp av vannet. 20 mennesker druknet. Dette forteller Elin Prøysen i viseboka Sangene i våre hjerter, utgitt på Damm 2007.
Teksten
2.Haakon Jarl fra Bodø kai utstyrte i den mørke tåkefulle natt, skipperen og losen har sin hyre med å styre etter kompass, kart.
3.Tåken ligger som en røk på fjorden ei man øyne kan hvor hen man er. Derfor lar man signalfløyten lyde thi en hurtigrute krysser her.
4.Alle aner fred og ingen fare, passasjerer legger seg til ro, mens to øyne våker blank og klare det er losen på kommandobro.
5.Da med ett i nattens stillhet lyder det tre lange faresignalstøt. men og kvinner opp på dekket iler Haakon Jarl er nu i dødens nød.
6.Kong Harald som et lyn i natten kommer med en fart men ei så stor, skjærer inn i Jarlens styrbords side senker den til bunns foruten ord.
7.Vill panikk der ble ombord i båten da man så den synkeferdig var, alle trengte frem til redningsbåten og i fortvilelse den skandal var.
8.Redningsbåten ned mot skipets sider den ble knust, den andre firtes ned. Men den fyltes av de svære bølger og den sank med ett i dypet ned.
9.Her en mor må sine små forlate og sin ektemake likeså, dødens engler intet hensyn taker når det bud du får da må du gå.
10.Mange ting vi her i livet møter som vi ei kan fatte og forstå. Men en gang skal alle gåter løses som er skjult for oss i dette blå.
Visuelt
Visuelt og Visueltdagene er en årlig konkurranse og et bransjearrangement for grafiske designere og illustratører i Norge. Visuelt arrangeres av Grafill, interesseorganisasjon for visuell kommunikasjon.
Visuelt er dessuten tidligere navn på fagtidsskriftet Snitt som blir utgitt av Grafill.
Visueltdagene
Visueldagene har siden 1993 blitt avholdt i Oslo som Nordens største arrangement innen visuell kommunikasjon. Dagene omfatter et designfaglig seminarprogram, en utstilling og prisutdeling for Visueltkonkurransen.
Prisutdeling
I Visueltkonkurransen premieres de beste av innsendte arbeider innen norsk grafisk design, illustrasjon og annen visuell kommunikasjon. Det deles ut en mengde bransjepriser i en rekke kategorier med varierende oppslutning og påmelding. Klassikerprisen, en ærespris som Grafill delte ut for første gang i 2002, gis imidlertid til en utøver som har holdt høy faglig kvalitet og vært av stor betydning for faget sitt gjennom mange år. Bare betalte bidrag er med i konkurransen. De fleste utøverne sender ikke inn arbeider.
Kabaddi under Asialekene 1998
Kabaddi under Asialekene 1998. Kabaddi var en av flere sporter under de trettende Asialekene som ble arrangert i Bangkok i Thailand i perioden 2. til 16. oktober 1998. Det var tredje gangen Kabaddi var med på programmet i Asialekene. Det var seks lag som deltok, India vant turneringen de vant alle sine fem kamper.
Blaise Nkufo
Blaise Nkufo (født 25. mai 1975 i Kinshasa i Zaire) er en sveitsisk profesjonell fotballspiller som spiller for den amerikanske fotballklubben Seattle Sounders FC. Han spiller midtbane, og er også en del av. Nkufo har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet FC Twente og Hannover 96 fra Sveits.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Donkey Kong Junior
Donkey Kong Jr. er et arkadespill fra Nintendo, laget i 1982 og oppfølgeren til Donkey Kong. I motsetning til det opprinnelige spillet der spilleren styrer den etterhvert kjente spillfiguren Mario, er Mario nå en skurk som har fanget apen Donkey Kong i et bur på toppen av skjermen, og spilleren styrer i stedet Junior, sønnen til den store apen. Slik som i Donkey Kong, består skjermen av ymse hindre som spilleren må forsere på vei oppover mot målet for å redde faren sin. Spillet har tilsammen fire baner, når man har klart disse begynner spillet forfra igjen, men litt vanskeligere.
Spillet ble sluppet på en rekke spillkonsoller, blant annet NES, Famicom Disk System, Atari 2600, Atari 7800, ColecoVision og Intellivision. En bærbar Game & Watch variant ble også laget. Spillet finnes også på Wii Virtual Console-anlegget.
Den katolske kirke i Litauen
Den katolske kirke representerer den dominerende trosretningen i Litauen – rundt 80 % av befolkningen bekjenner seg til katolisismen. Kirken er organisert i sju bispedømmer, derav to erkebispedømmer.
Struktur
I den følgende oversikten er kirkeprovinsene fremhevet i fet og metropolitanbispedømmer i kursiv.
Primas
Selv om erkebiskopen av Vilnius i begynnelsen av 1800-tallet betegnet seg selv som primas av Litauen, fins det ingen tradisjon for en slik tittel.
Nuntius
Pavens nuntius i Baltikum (Litauen, Latvia og Estland), med sete i Vilnius, er Luigi Bonazzi (per 2009).
Kardinaler
Den eneste litauiske kardinalen er erkebiskopen av Vilnius, Audrys Juozas Bačkis.
Helgener og martyrer
Kasimir av Litauen regnes som nasjonalhelgen, selv om han ble født i Polen (som den gang utgjorde et felles rike). Også Kunigunde av Polen (født i Ungarn) har vært en viktig katolsk helgen i Litauen.
14 litauiske troende og prester som ble drept eller døde i fangenskap under sovjetisk styre, ble i 2000 anerkjent som martyrer.
Klostre og valfartssteder
Pažaislis er et opprinnelig kamaldulenser-herrekloster sydøst for Kaunas. Siden 1992 er det et kvinnekloster.
Katolske valfartssteder i Litauen omfatter Aušros vartai, Kryžių kalnas og Šiluva.
Historie
Fra 1200-tallet prøvde Den tyske orden forgjeves å kristne/erobre Litauen. Utbredelsen av den kristne tro begynte først med personalunionen mellom Polen og Litauen i 1385. To år senere ble det første bispesetet i Litauen opprettet i Vilnius. Žemaitija bispedømme i det vestlige Litauen fulgte i 1417. Begge var suffraganbispedømmer under det polske erkebispedømmet Gniezno. Dette endret seg først med Polens tredje deling i 1795, da Litauen kom til Det russiske keiserdømmet. Vilnius og Žemaitija bispedømme ble først opphevet, men gjenopprettet tre år senere som suffraganer av Mogiljov erkebispedømme. 1864 ble Žemaitijas bispesete flyttet fra Varniai til Kaunas.
Etter første verdenskrig og Litauens uavhengighet ble bispedømmene Kaunas og Vilnius i 1925/26 opphøyet til erke- og metropolitanbispedømmer. Som suffraganer fikk de tildelt noen nyoppretta bispedømmer. Siden dagens østlige Litauen med bl.a. Vilnius hørte til Polen på 1920-tallet, var den gang Kaunas’ kirkeprovins sammenfallende med den litauiske staten (dog unntatt Memelland, som utgjorde territorialprelaturet Klaipėda). I sovjettiden var bispesetene vakante fra 1950-tallet og frem til 1989. Etter Litauens andre uavhengighet ble bispedømmene i 1991 tilpasset til de nye politiske grensene ved at territorialprelaturet Klaipėda ble innlemmet i Telšiai bispedømme og Kaunas’ kirkeprovins, og ved at Vilnius mistet sine suffraganer som lå i Polen og Hviterussland.
Toftøy (Øygarden)
Toftøy (offisielt Toftøyna) er ei øy i Øygarden kommune i Hordaland. Toftøy har bruforbindelse sørover mot øya Misje. Fra Misje er det bruforbindelse til øya Sotra, og derfra videre inn til Bergen kommune. Toftøy har også bruforbindelse til øya Turøy vest i havet, og til Rongøy i nord. På Toftøy ligger halvøya Toftestallen hvor det på 1980-tallet var to testanlegg for bølgekraft.
Specialoperationskommandoen
Specialoperationskommandoen er en dansk kommando som ble opprettet 1. september 2014, underlagt Værnsfælles Forsvarskommando. Kommandoens oppgave er å styrke, synkronisere og utvikle Forsvarets spesialoperasjonskapasitet, herunder fokusere spesialoperasjonskapasiteten på Danmarks strategiske utfordringer.
Kommandoen skal kunne oppstille et operativt hovedkvarter som kan innsette danske og internasjonale spesialstyrker i internasjonale operasjoner og virke på operativt nivå. Den 25. juni 2015 ble Frømandskorpset og Jægerkorpset underlagt kommandoen. Specialoperationskommandoen og Jægerkorpset har fysisk tilhold hver sitt sted på Flyvestation Aalborg, mens Frømandskorpset holder til på Flådestation Kongsøre.
Beijing CBD
Beijing CBD (forkortelse av engelske Beijing Central Business District, forenklet kinesisk: 北京商务中心区; tradisjonell kinesisk: 北京商務中心區; pinyin: Běijīng Shāngwù Zhōngxīn Qū) er en del av Beijing i Kina. Utbyggingen der skjøt fart etter år 2000 med en rekke skyskrapere. Området er i nabolaget Guomao i den østlige by, mellom tredje ringvei og fjerde ringvei.
Oddvar Folkestad
Oddvar Vilhelm Folkestad (født 26. september 1919 i Moss, død 18. mars 1993) var en norsk journalist og programleder i NRK Radio.
Liv og virke
Han var sønn av Ole Vilhelm Folkestad (1884–1962) og Olga Olsen (1881–1962). I 1945 giftet han seg med Eva Østbye (1923–).
Etter å ha utdannet seg innen radioteknikk og i handelsfag, ble han journalist i Morgenposten og deretter i Vårt Land. Han ble i 1956 ansatt som NRKs første informasjonssjef.
Da rasjoneringen av privatbiler ble opphevet i 1960, startet han radioprogrammet Trafikk og musikk, som han ledet i 1464 episoder frem til han pensjonerte seg i 1989. Sendingene inneholdt mye tangomusikk. Folkestad delte frem til 1980 programlederansvaret med politimannen Thorleif Karlsen.
Fra 1962 hadde han stillingen programsekretær, og han var i mange år også sekretær for Kringkastingsrådet. Han var også medarbeider for flere fjernsynsprogrammer, deriblant noen religiøse programmer som han laget sammen med professor Jacob Jervell.
Folkestad var medlem av Den norske Frimurerorden, rådgiver for Anonyme alkoholikere, og styremedlem for avrusingsklinikken på Trasop i Oslo (Trasopklinikken).
Wangfujing
Wangfujing (kinesisk: 王府井, pinyin: Wángfǔjǐng) er en av de viktigste og mest kjente innkjøpsstrøkene i Beijing i Folkerepublikken Kina. Det ligger i bydistriktet Dongcheng. Dette var allerede under Ming-dynastiet en viktig handelsgate. Under Qing-dynastiet ble det bygget mange herskapshus her. Navnet er sammensatt av Wángfǔ (kongssete) og jǐng (brønn).
I sørenden av gaten finner man Beijing Hotel.
Walter W. Granger
Walter Willis Granger (født 7. november 1872 i Middletown Springs i Vermont i USA, død 6. september 1941 i Lusk i Wyoming) var en amerikansk paleontolog som var med på viktige fossilekspedisjoner i USA, Egypt, Kina og Mongolia.
Hvitbrystkråke
Hvitbrystkråke (Corvus albus) er en svart og hvit fugl på ca. 60 cm i ordenen kråkefugler (corvidae). Fuglen er kategorisert som livskraftig i IUCNs rødliste og har en stabil utbredelse i Afrika sør for Sahara, Madagaskar, Aldabra og Komorerne.
Prototype (spill)
Prototype er et actionspill utviklet av Radical Entertainment.
Spillet ble lansert av Vivendi Games 12. juni 2009. Spillet er levert til PlayStation 3, Xbox 360, og PC.
Handling
I spiller er du Alex Mercer i New York, der et livsfarlig virus smitter folk og gjør dem til monstre. Du blir derimot en superhelt av viruset, og får superkrefter, kan skifte form og har innebygde våpen i kroppen din. Din oppgave er å få tilbake hukommelsen og avsløre konspirasjonen som tar livet av alle i byen.
Olav Dale
Olav Dale (født 30. oktober 1958, død 10. oktober 2014 ) var en norsk jazzmusiker (saksofon, fløyte, klarinett), utdannet ved Voss folkehøgskole og Toneheim folkehøgskole (1976–78).
Karriere
Han debuterte på Vossajazz 1974 med Voss Storband. Dale deltok på 80-tallet på utgivelser med Knut Kristiansen (Monk Moods), samt med hans flernasjonale orkestre Son Mu og The Gambian/Norwegian Friendship Orchestra. Med Dag Arnesen og Oslo 13 medvirket han på flere utgivelser.
Hans egen O.D. Quartet (1995–2014) ga ut little WALTZ (NorCD 1997) med besetningen Dag Arnesen (piano), Sebastian Dubé (bass) og Frank Jakobsen (trommer). I 2007-utgaven av O. D. Quartet er bandmedlemmene: Erik H. Halvorsen (keyboard), Stein Inge Brækhus (trommer), Torbjørn Hillersøy (elektrisk bass), og med dette bandet dro Dale i begynnelsen av 2005 på turné til India, der han turnerte mye i årene som fulgte.
I O.D. Quintet spiller han med Dag Arnesen, Morten Færestrand, Yngve Moe og Frank Jakobsen. Trioen Grand Scale består ellers av Ole Amund Gjersvik og Stein Inge Brækhus (trommer).
Dale var med i Lille Frøen Saksofonkvartett og har vært leder i Bergen Big Band. Han medvirket dessuten på Jan Griegs REUNION BLUES (1985) og Didrik Ingvaldsens HISTORY & MOVEMENT.
Sharon Corr
Sharon Helga Corr (født 24. mars 1970 i Dundalk i Irland) er musiker og medlem av det irske pop-rock bandet The Corrs. Hun spiller fiolin og synger bakgrunnsvokal. Hun er nest eldst i søskenflokken på fire som altså utgjør The Corrs.
Som 6-åring lærte Sharon seg å spille fiolin. Dette har hun gjort siden.
Privat har hun vært gift med Belfast-mannen Gavin Bonnar siden 2001. De har to barn sammen; en sønn og en datter.
Eddie Irvine
Edmund «Eddie» Irvine, Jr. (født 10. november 1965, Newtownards, Down, Nord-Irland) er en tidligere Formel 1-fører fra Nord-Irland. Han vokste opp i landsbyen Conlig i grevskapet Down, og ble påvirket av foreldrene sine, som også var involvert i motorsport. Hans far Edmund Sr., og hans søster, Sonia, jobbet med han gjennom karrieren.
Hans profesjonelle karriere begynte i 1983 og gikk videre til Formel 3-racing i 1988, før han så gikk til Formel 3000 i 1989. Han gikk til Jordan i Formel 3000 i 1990, og debuterte for Jordans Formel 1-team i. I ble han så hentet til Ferrari, sammen med Michael Schumacher.
var hans mest vellykkede sesong i Formel 1. Irvine vant fire løp og ledet førermesterskapet til det siste løpet, hvor han kom to poeng bak McLarens Mika Häkkinen. Neste sesong forlot han Ferrari for Jaguar Racing-teamet, hvor han med to tredjeplasser ble den eneste Jaguar-føreren som klarte en pallplassering i løpet av teamets korte Formel 1-karriere.
Før F1 (1983–1993)
Eddie Irvines karriere startet i Formel Ford, og fra 1983 til 1986 var han midt i sammenlagtstillingen i mesterskapene, og fullførte også på pallen noen ganger. Hans gjennombrudd kom i 1987 da han signerte for Van Diemen-teamet og vant både RAC og Esso FF1600-mesterskapene med respektable 19 seiere av 36 løp, inkludert det prestisjefulle Formel Ford Festival.
Hans resultater i Formel Ford førte til at han fikk et førersete i Formel 3-teamet WSR. Gjennom sesongen var det klart at Alfa Romeo-motoren til Irvine ikke hadde en sjanse mot biler med Toyota og VW-motorer. Han fullførte på en femteplass, uten en eneste seier, men med åtte pallplasser.
Etter en god prestasjon i Macaos Grand Prix i 1988, hvor han tok pole position og vant den første etappen i sin WSR-bil, signerte Irvine for Pacific-teamet i F3000-mesterskapet for 1989. I en komplisert sesong for et rookie-team, fullførte Irvine til slutt på en niendeplass, foran sin høyt rangerte teamkollega JJ Lehto, som allerede var i F1 etter bare halve sesongen. Mot slutten av året returnerte Irvine til Macaos Grand Prix med sitt tidligere team WSR.
For 1990 signerte Irvine med Eddie Jordan for et nytt forsøk i F3000-mesterskapet, denne gangen med seier i den tyske runden, og fullførte året på tredjeplass sammenlagt, foran teamkameratene Heinz-Harald Frentzen og Emanuele Naspetti. På slutten av sesongen hoppet Irvine igjen tilbake til Formel 3 og konkurrerte i Macao- og Fuji-rundene, og viste sterke resultater mot F3-førere og fullførte på pallen i begge løpene.
Uten noe Formel 1-sete i sikte, reiste Irvine til Japan for og konkurrere i Formel Nippon. Han fullførte på en syvendeplass sammenlagt i 1991, åttende i 1992, og andreplass i 1993, akkurat i det han debuterte i Formel 1 for Jordan F1-team under det årets Japans Grand Prix.
Jordan (1993–1995)
I starten av hans karriere var han kjent som en hard konkurrent. Selv med en svakere bil som han bare klarte å kvalifisere i den bakre delen av griden, hadde han en tendens til å prøve å vinne et løp i starten, som ofte forårsaket at han og flere andre førere måtte bryte på en brå og rotete måte. Han var også kjent for sin personlighet, kanskje best beskrevet som anti-autoritær. Han fullførte på en sjetteplass og sikret seg et poeng i sin debut på Suzuka for Jordan i 1993.
Dette løpet satte også igang kontroversen som skulle følge Irvine de neste årene. Han så Ayrton Senna i speilene, og slapp han forbi. Men, da Senna ikke klarte å passere Damon Hill, som Irvine kjempet mot på det tidspunktet, passerte Irvine Senna og forsøkte selv å komme forbi Hill, utrolig nok for en rookie mot en av de beste førerne noensinne. Etter løpet gikk Senna bort til Jordan-garasjen og slo Irvine i ansiktet. Irvine snakket om dette da han ble spurt i et intervju i 2007:
Irvine fortsatte for Jordan til 1995, hvor han hadde god konkurranse fra sin yngre, men mer erfarne teamkamerat, Rubens Barrichello. Hans mangel på pålitelighet, samt en tendens til og bli involvert i ulykker i 1994 mente at hans stilling i mesterskapet ikke gjenspeilte hans fart. Irvine fikk sin første pallplass i F1 med en tredjeplass (bak Barrichello på andre) i et minneverdig Canadas Grand Prix 1995.
Etterhvert som Formel 1-verdenen ble mer teknisk og førernes personligheter mindre karakteristiske, ble hans ikke-konformistiske tilnærming stort sett verdsatt.
Ferrari (1996–1999)
I 1996 hentet Ferrari han som fører som partner til Michael Schumacher. Mellom 1996 og 1997 spilte Irvine helt klart rollen som andrefører. Begge årene var Schumacher overlegen; i 1996 scoret Schumacher 59 poeng og tre seiere, mot Irvines 11 poeng og ingen seiere. I 1997 ble Schumacher disket fra mesterskapet, men tok 78 poeng og fem seiere, mot Irvines 24 poeng og igjen ingen seire.
I 1998 led han av ryggsmerter som krevde at setet hans måtte justeres for å fikse problemet. På bakgrunn av dette antydet en journalist at han var utrent, og hans playboyimage hadde også bidratt til journalistens påstand. I kontrast til dette klarte imidlertid Irvine tre dager etter utgivelsen av artikkelen å registrere et av de høyeste nivåene for fysisk form for en F1 fører.
Irvine nådde toppen av sin karriere i 1999, da han som følge av en rekke hendelser og mye forbedring gjennom hans tid i Ferrari, befant seg i kampen om mesterskaptitlene etter Michael Schumachers ulykke under det årets Storbritannias Grand Prix.
Irvine vant sesongåpningen i Australia. Med en rekke løp på poengplass og relativt god form var han godt oppe i kampen som lagets leder sammen med Schumachers erstatning, Mika Salo. Han vant i Østerrike og Tyskland, selv om seieren på Hockenheim var noe kontroversiell, ettersom han ble gitt seieren av Salo, utenfor TV-kameraenes rekkevidde. Selv om det så ut til at Irvine ville ha passert han uansett, så ga Irvine vinnertrofeet til Salo som en gest for å vise sin takknemlighet.
Rakettsilo
En rakettsilo er en underjordisk, vertikalt plassert sylindrisk installasjon for oppbevaring av interkontinentale ballistiske missiler(ICBM-er).
Eddie Irvine
Ferrari (1996–1999)
Med seire både i Østerrike og i Tyskland økte Irvines håp om tittelen. Men det normalt feilfrie Ferrari-pitcrewet presterte dårlig under hans pitstop i to løp, og han mistet viktige poeng som førte til at Irvines ledelse i mesterskapet skrumpet til mindre enn det kunne ha vært. Når Schumacher kom tilbake, lot han Irvine passere han i Malaysia for å fortsatt være med i kampen om tittelen mot Mika Häkkinen. Begge Ferrariene ble disket noen timer etter løpet på grunn av mindre aerodynamiske uregelmessigheter. Dette kunne gitt tittelen til Häkkinen, og konstruktørtittelen til McLaren, men etter en stund ble beslutningen omgjort og begge bilene kom tilbake på resultatlisten, noe som gjorde at Irvine ledet foran det siste løpet i 1999-sesongen.
Rakettsilo
Frem til 1960-tallet ble alle ICBM-er skutt ut fra overflatebaser, noe som gjorde våpnene svært sårbare for bombeangrep. Storbritannia startet på 1950-tallet et prøveprosjekt med underjordiske rakettramper, men dette ble avblåst i 1960. Selv om det originale prøveprosjektet var avsluttet var ideen med underjordiske rakettoppskytingsinstallasjoner født, og USA overtok ideen.
Eddie Irvine
Ferrari (1996–1999)
I tittelkampen på Suzuka ville et resultat bedre enn Mika Häkkinens garantert gitt tittelen til Irvine. I løpet fullførte han på tredje, bak Häkkinen og Schumacher, noe som ga mesterskaptittelen til Häkkinen. Det er interessant å merke seg at under poengsystemet som ble brukt i perioden 2003-2009 (10-8-6-5-4-3-2-1) eller 2010 (25-18-15-12-10-8-6-4-2-1), ville Irvine vunnet tittelen, men 1999-sesongen brukte 10-6-4-3-2-1-systemet.
Rakettsilo
Noe av bakgrunnen for rakettsiloenes suksess var overgangen fra superavkjølte til tempererte drivstoff, som gjorde at rakettene kunne stå lagret med drivstoffet ombord. Den videre overgangen til fast drivstoff bidro i enda sterkere grad her.
Siden 1960-tallet har siloen vært det primære landbaserte rakettutskytningssystemet, men økt nøyaktighet i ulike treghetsnavigasjonssystemer førte utover 1970- og 1980-tallet til at den store fordelen med underjordisk lagring er blitt noe redusert. USA har brukt store ressurser på å forsøke å utvikle erstatninger, men ingen av disse er satt i produksjon. Sovjetunionen/Russland og Kina har tatt i bruk flyttbare ICBM-ramper.
Eddie Irvine
Jaguar (2000–2002)
Teamet lærte av Irvines erfaring med Ferrari, men Jaguaren var upålitelig og lite konkurransedyktig. Til tross for en bil som var mye langsommere enn mesteparten av de andre, og også slet med pålitelighetsproblemer, så klarte han å få pallplasseringer i Monaco i og på Monza i.