cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Go (sang)
Om sangen
Sangen var en av deltakerne i den britiske musikkonkurransen A Song for Europe 1988, BBCs svar på norske Melodi Grand Prix. I konkurransen vant «Go» en klar seier, og for første gang ble det britiske bidraget valgt gjennom telefonavstemning. Med seieren ble sangen Storbritannias bidrag til Eurovision Song Contest i Dublin samme år. Både i den britiske og europeiske finalen ble sangen fremført av skotten Scott Fitzgerald som hadde hatt en suksessrik popkarriere i 1970-årene.
I Dublin var «Go» det fjerde bidraget på scenen, etter Finland og før Tyrkia. Balladen var på forhånd nevnt som en mulig vinnerkandidat, og avstemningen skulle vise seg å bli en intens dragkamp mellom Storbritannia og Sveits – som dette året var representert av den da ukjente kanadiske sangeren Céline Dion. Utover i avstemningen tok «Go» en klar ledelse, men mot slutten halte Sveits innpå. Før Jugoslavia skulle stemme som siste land, ledet Storbritannia med fem poeng. Den jugoslaviske juryen ga imidlertid ingen poeng til «Go», mens Sveits fikk seks poeng og vant dermed konkurransen kun ett poeng foran «Go». Avstemningen var den tetteste og mest spennende i konkurransen på mange år – vinnermarginen var på kun 0,73 prosent. Den forsmedelige andreplassen var imidlertid ikke unik i britisk Eurovision-sammenheng; hele 16 ganger har Storbritannia endt på andreplass.
Tekst
Sangen handler om to tidligere elskere som møtes tilfeldig. Fitzgerald synger rollen som forsmådd kjæreste, siden ekskjæresten hans hadde forlatt ham flere år tidligere til fordel for en annen mann. Nå når hun er tilbake, kommer kjærlighetssorgen hans tilbake.
Robert Hagelin
Robert Hagelin (født 2. august 1884 i Bergen, død 5. januar 1960) var en norsk fabrikkeier og politiker.
Etter handelsskole og arbeid i engroshandelen i hjembyen Bergen bosatte han seg i Ålesund fra 1914, der han drev i margarinbransjen. Han eide Ålesund Smørfabrikk, og var blant annet leverandør til den norske hæren. Hagelin var også aktiv i det lokale næringslivet som styremedlem i Ålesund Handelsforening og i rådet til Norges Handelsstands Forbund. Politisk tilhørte han partiet Høyre, og Hagelin var i mange år formann i Ålesunds konservative forening. Han var varamann på Stortinget i perioden 1931–1933, valgt inn fra Kjøpstedene i Møre fylke.
Robert Hagelin var bror av den sentrale Nasjonal Samling-mannen Albert Viljam Hagelin. Han fulgte broren inn i Nasjonal Samling i august 1940, og ble senere utnevnt til medlem av NS Kamporganisasjon i mars 1941 av Vidkun Quisling personlig. Under den tyske okkupasjonen fungerte Robert Hagelin som presseleder for Nasjonal Samling fra høsten 1940 til ut i 1942, og han drev også angivervirksomhet. Han stod blant annet for anmeldelsen som fikk Kaare Fostervoll avsatt som rektor på Ålesund offentlige høyere almenskole. Som medlem av budsjettkomiteen i Norges Brannkasse sørget han også for å bidra til finansieringen av Den norske legion med selskapets penger. I landssvikoppgjøret etter krigen ble Hagelin dømt til tre års fengsel for landssvik.
Virna Dias
Virna Dias (født 31. august 1971) er en brasiliansk volleyballspiller.
Hun representerte Brasil under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor hun ble nummer 4.
Hun tok bronse under Sommer-OL 2000 og 1996.
Malmö Konstmuseum
Malmö Konstmuseum er et kommunalt kunstmuseum beliggende på Slottsholmen i Malmö, Skåne i det sydlige Sverige.
Institusjonen ble grunnlagt i 1848 som en del av Malmö Museum, den nåværende bygning er fra 1937. Her finnes en av Sveriges største kunstsamlinger med fokus på nordiske verker fra 1500-tallet og frem til nåtid, samt en samling russiske verker som ble etterlatt på Den baltiske utstillingen i Malmö da første verdenskrig brøt ut i 1914. I de seneste tyve år har kunstmuseet aktivt samlet på nordisk samtidskunst.
I Skovgaardssalen ses et av verdens eldste, spillbare orgler som stammer fra Sankt Petri kirke i samme by.
Reninus
Reninus er en slekt av stumpbiller.
Utseende
Små (ca. 3 millimeter), ovale, blanke, mørke stumpbiller. Dekkvingene, som har fire punktstriper, dekker ikke hele bakkroppen.
Levevis
Denne gruppen er myrmekofiler, det vil si at de lever sammen med maur i reirene/tuene deres.
Utbredelse
Slekten er for det meste utbredt i den neotropiske økosonen, men går nord til det sørligste USA.
Julie Farseth Berg
Julie Farseth Berg (født 17. august 1994) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte BUL.
Hun vant fem NM-medaljer i stavsprang i perioden 2011–2014.
Brudenuggen og andre
Brudenuggen og andre er en utgivelse av Peter Christen Asbjørnsens erotiske eventyr i anledning femtiårsjubileet til Bjarne Welle (1878-1949) som antikvariatsbokhandler.
Utgivelsen ble foranstaltet som en trykksak for Bordklubbens sju medlemmer av senere professor i folkloristikk, Reidar Th. Christiansen, og ble illustrert av Thorbjørn Egner. Opplagets størrelse var kun sju nummererte eksemplarer til klubbens medlemmer, og heftet var lagt i en kassett designet av Egner, med nummer på forsiden, pluss seks unummererte ekstra hefter til utdeling blant venner (Ringstrøm 2003:54-55). I tillegg kjennes et korrektureksemplar på tynnere papir (Østberg 2011:100).
De tre erotiske eventyrene som ble publisert var:
Christiansen og Egner var ikke selv medlemmer av Bordklubben, men ble betraktet som en slags assosierte medlemmer. Brudenuggen og andre er i ettertid den best kjente og mest ettertraktede blant klubbens trykksaker. Ellers ble det kun distribuert stensilerte hefter til den engere krets.
Skogskrematoriet
Skogskrematoriet er som en sentral del av Skogskirkegården siden 1994 opptatt som en verdensarv, og ansvarlig kommunalråd (borgarråd) i Stockholm Yngve Larsson skrev i 1977 om anlegget: «kanske vågar man säga: stadens skönaste byggnadsverk i vår generation.»
Historikk
Allerede i den opprinnelige konkurranseutlysningen for Skogskirkegården fra 1914 ble det foreskrevet at området skulle ha et hovedkapell med krematorium. Spørsmålet ble diskutert i en 20 års tid, og kirkegårdens hovedarkitekter Gunnar Asplund og Sigurd Lewerentz lagde flere felles forslag, hvorav det siste i 1932. Stockholms bys kirkegårdsnemnd med dens ordfører borgarrådet Yngve Larsson fattet i 1934 beslutningen om å gjennomføre prosjektet, og i januar 1935 presenterte nemnden et relativt detaljert program for krematorieanlegget, med et større og to mindre kapell, og i forbindelse med dette gikk arkitektoppdraget til Asplund alene.
Oppdraget ledet til bitterhet fra Sigurd Lewerentz' side, og sorg og kvaler for Asplund siden begge arkitektene sammen hadde jobbet med et forslag til krematoriet. Nemndens beslutning bygde formodentlig på misnøye med Lewerentz mangel på framdrift som skyldtes hans perfeksjonisme.
De første tegningene var ferdige i november 1935, og de ble behandlet av nemnden i desember. I mai 1936 gikk beslutningen gjennom i Stockholms stadsfullmäktige, som bevilget midler for oppføringen. Hovedtegningene var klare våren 1936 og kontrakt ble skrevet med hovedentreprenøren AB Kasper Høylund i oktober samme år.
Skogskrematoriet ble innviet den 21. juni 1940 av kronprins Gustaf Adolf (blivende Gustaf VI Adolf) sammen med prins Eugén og Yngve Larsson, også Gunnar Asplund kunne delta. Han døde i oktober samme år og ble kremert her. Han er begravd i grav nummer 1B rett utenfor Trons kapell ved siden av Yngve Larssons familiegrav. Et enkelt epitafium bærer inskripsjonen: «Hans verk lever».
Arkitektur
Asplunds forslag omfattet tre separate kapell med et felles krematorium og en åpen monumenthall. Kapellene fikk navnene Trons, Hoppets og Heliga Korsets kapell. Det største av disse tre kapellene er Heliga Korsets kapell som er sammenbygd med Monumenthallen.
Bygningene bindes sammen av tekniske lokaler i bakkant og i kjelleretasjen. Fronten mot kirkegårdens åpne landskap i vest er oppdelt i skilte enheter som sakte trapper oppover langs den skrånende gangveien. Bygningsgruppen når sitt høydepunkt i den tempellignende Monumenthallen. Inntrykket forsterkes av en vannliljedam, som hallen speiler seg i. Asplund skrev selv: Utformingen er stram med enkel eleganse. Fasadene er kledde med gul travertin, detaljer og beslag er utført i Kobber. I Monumenthallen står John Lundqvists Uppståndelsemonument i hallens lysåpning, hvor en gruppe mennesker strekker seg mot himmelen. Hver søyle bærer et oppoverrettet lysarmatur i kobber formgitt av Asplund, som gir et effektfullt inntrykk etter mørkets frambrudd. Monumenthallen og Heliga Korsets kapell adskilles gjennom en hev- og senkbar glassvegg som er smykket med bronserelieff av Bror Hjorth. Fondmaleriet i Heliga Korsets kapell er utført av Sven Erixson.
Krematoriet
Skogskirkegårdens gamle krematorium, bygd på slutten av 1930-tallet, brukes ikke lengre. I 2009 gjennomførte Stockholm kommune en arkitektkonkurranse om et nytt krematorium på Skogskirkegården, da det opprinnelige krematoriet i Asplunds anlegg har utspilt sin rolle. Konkurransen ble vunnet av Johan Celsings arkitektkontor sammen med det sveitsiske firmaet Müller Illien Landschaftarchitekten. Deres konkurransebidrag hadde navnet "En sten i skogen". Det nye krematoriet ble klart i 2013. Arkitekturen ble belønnet med Kasper Salin-prisen samme år.
Kristine Munch
Kristine Munch (født 10. juli 1873 i Horten, død 11. oktober 1959 i Oslo) var en norsk lege.
Familie
Hun var datter av garnisonsprest Johan Storm Munch (1827–1908) og Kaja Michaeline Falch (1830–98). Hun var den yngste av åtte søsken. Hennes farfar var presten og poeten Johan Storm Munch (1778–1832). Farens bror var forfatteren og avisredaktøren Andreas Munch (1811–84). Hun var tremenning av maleren Edvard Munch (1863–1944).
Utdannelse
Kristine Munch tok examen artium i 1893, og medisinsk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1900.
Kvindelige Studenters Sangforening
Som student stiftet Kristine Munch Kvindelige Studenters Sangforening sammen med Louise Isachsen og Elise Holmboe. Etter en festkonsert i Universitetets Aula med Den norske Studentersangforening høsten 1895, ble de tre medisinstudentene enige om å danne et kor for kvinnelige studenter. Stiftelsen var et faktum 8. desember 1895. Elise Holmboe døde få år senere, men Munch og Isachsen var drivkrefter i Kvindelige Studenters Sangforening i en årrekke.
Studiehjem for unge piker
I 1912 ble rykket Kvindelige Studenters Klub, Kvindelige Studenters Kristelige Forening og Kvindelige Studenters Sangforening inn et felles opprop i flere av landets aviser, der det ble redegjort for behovet for et studiehjem for kvinnelige studenter i Kristiania, og oppfordret til å donere penger til formålet. I oppropet stod det avslutningsvis at bidrag kunne sendes til dr. Kristine Munch, St. Olafs gate 21 i Kristiania. En rekke kvinnelige akademikere og studenter hadde medundertegnet oppropet, blant dem Kristine Bonnevie og Louise Isachsen, som begge satt i styret for Kvindelige Studenters Sangforening sammen med Munch.
Da det i 1915 ble nedsatt en Hovedkomité for å realisere planene om et studiehjem for kvinnelige studenter, ble Munch ble medlem av Hovedkomiteen. Studiehjem for unge piker» ble åpnet på St. Hanshaugen i daværende Kristiania i 1916.
Yrkesliv
På denne tiden påtok hun seg også å redigere en fast spalte i ukebladet Hver 8 Dag. Spalten hadde tittelen Til kamp mot tuberkulosen.
I 1919 dro Munch og Isachsen på studiereise til USA. Munch studerte indremedisin og gynekologi i New York, Chicago og Rochester i Minnesota.
I 1920 ble Kristine Munch ansatt som lege ved Eugenia Stiftelse i Kristiania, som på det tidsspunktet var blitt en ren husstellskole med internat for 28 piker fra "vanskelige kår".
Louise Isachsen døde av brystkreft i 1932. Kristine Munch drev legepraksisen videre frem til 1936.
Katja Vangsnes
Katja Vangsnes (født 16. november 1991) er en norsk friidrettsutøver som representerer Oppegård IL.
BIM Collaboration Format
BIM Collaboration Format (BCF) er en buildingSMART-standard, som gjør det mulig å kommunisere og samhandle direkte i en BIM-modell uten oppdatering av den sammensatte BIM-en. Alt av møtereferater, sjekklister og endringsmeldinger kan med dette knyttes direkte til spesifikke objekter, sammensatte kategorier, hele etasjer eller bygget som helhet. Gjennom å adressere saker og problemstillinger via BCF, kan man på en enkel måte henvende seg direkte til riktig fag, ressurs eller person, i sanntid. Dette åpner for en enklere arbeidsflyt med mer presis og fortløpende kommunikasjon, som reduserer misforståelser, feil og potensielle tvister.
I et åpenBIM-prosjekt kommuniserer aktørene gjennom utveksling av IFC-filer og -oppdatering av samhandlingsmodeller. For å sikre at alle aktører sitter med samme versjoner av modellen foregår denne utvekslingen normalt 1-2 ganger i uken til fastsatte tider. Behovet for å avklare problemstillinger mellom de involverte i den enkelte fagBIM kan være flere ganger om dagen. BCF løser dette gjennom å løsrive kommunikasjonen mellom de involverte, fra utvekslingen og oppdateringen av hele samhandlingsmodellen.
Ved å skille ut kommunikasjonen, øker man ikke bare forståelsen og samspillet mellom de involverte, man avdekker også feil og mangler på et langt tidligere tidspunkt. Noe som igjen fører til at sakene gjerne er løst før neste oppdatering. Dermed er dyrebar tid spart og kostbare menneskelige ressurser kan konsentrere seg om konstruktiv planlegging på prosjekteringsmøtene.
European Cyclists’ Federation
European Cyclists' Federation (ECF) er en paraplyorganisasjon for sykkelforbund og andre organisasjoner.
ECF ble grunnlagt i 1983 av tolv europeiske sykkelforbund, og har senere vokst til 60 medlemsorganisasjoner i 37 land.
Ana Beatriz Francisco das Chagas
Ana Beatriz Francisco das Chagas (født 18. oktober 1971) er en brasiliansk volleyballspiller.
Hun representerte Brasil under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor hun ble nummer 4.
Arlene Xavier
Arlene Xavier (født 20. desember 1969) er en brasiliansk volleyballspiller.
Hun representerte Brasil under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor hun ble nummer 4.
Elisângela Oliveira
Elisângela Oliveira (født 30. oktober 1978) er en brasiliansk volleyballspiller.
Hun representerte Brasil under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor hun ble nummer 4.
Hun tok bronse under Sommer-OL 2000.
Fernanda Venturini
Fernanda Venturini (født 24. oktober 1970) er en brasiliansk volleyballspiller.
Hun representerte Brasil under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor hun ble nummer 4.
Hun tok bronse under Sommer-OL 1996.
Louise Isachsen
Familie
Hun var datter av skipskaptein Nils Høgh Isachsen (1838–1913) og Cecilie Marie Sivertsen (1839–1909). Hun hadde tre søstre (Benedicte Marie, gift Martens; Thora Henriette; og Nelly Sofie, gift Klæboe) og en bror – polarforskeren Gunnar Ingvald Isachsen (1868–1939).
Utdannelse
Hun leste realfag ved Fru Ragna Nielsens skole fra 1891 til 1893. I 1893 tok hun examen artium ved Gjertsens skole. Deretter begynte hun å studere medisin ved Universitetet i Oslo, og tok medisinsk embetseksamen med laud i år 1900.
Kvindelige Studenters Sangforening
Som student stiftet Louise Isachsen Kvindelige Studenters Sangforening sammen med Kristine Munch og Elise Holmboe. Etter en festkonsert i Universitetets Aula med Den norske Studentersangforening høsten 1895, ble de tre medisinstudentene enige om å danne et kor for kvinnelige studenter. Stiftelsen var et faktum 8. desember 1895. Elise Holmboe døde få år senere, men Munch og Isachsen var drivkrefter i Kvindelige Studenters Sangforening i en årrekke.
Studiehjem for unge piker
Da Kristine Bonnevie i 1915 tok initiativet til å etablere et hybelhus for kvinnelige studenter, ble Louise Isachsen en av støttespillerne. De to kjente hverandre fra før, blant annet gjennom styrearbeid i Kvindelige Studenters Sangforening. Isachsen ble medlem av Hovedkomiteen som ble nedsatt for å samle inn penger til hybelhuset. «Studiehjem for unge piker» ble åpnet på St. Hanshaugen i daværende Kristiania i 1916.
Yrkesliv
Louise Isachsen og Kristine Munch ble de to første kvinnene som fikk plass som kandidater ved Kristiania Kommunale Sykehus. Det skjedde i 1901. Isachsen var parallelt også kandidat ved Rikshospitalet. Etter endt kandidattjeneste dro de begge i 1902 på studiereise til Edinburgh. Louise Isachsen studerte gynekologi under oppholdet. Da de kom tilbake til Kristiania, hadde de som kvinner problemer med å få fast ansettelse ved et sykehus, og løsningen ble at de opprettet legepraksis sammen. De etablerte sitt legekontor i Møllergaten i Kristiania i 1903. Imidlertid fikk de ikke så mange pasienter, og tjente dårlig. For å opparbeide seg mer erfaring tok de på seg ulønnet arbeid i tillegg til praksisen. I 1910 flyttet Isachsen og Munch legekontoret sitt fra Møllergaten til St. Olavs plass, og pasientene strømmet nå til.
Fra 1908 til 1911 var Isachsen privatassistent for Norges første gynekolog, Emil Ferdinand Rode. Hun ble selv etter hvert Norges første kvinnelige spesialist i operativ gynekologi. Fra 1908 til 1912 var hun operasjonsassistent ved Vor Frue Hospital i Kristiania. Også Kristine Munch fikk ansettelse ved samme hospital i 1908; Isachsen og Munch ble dermed hospitalets første kvinnelige leger, og Munch uttalte senere at Vor Frue Hospital var «det eneste sykehuset som har åpnet sine dører på vidt gap for oss kvinnelige leger». Fra 1912 var Isachsen selvstendig kirurg samme sted, men da hun søkte på en ledig stilling som reservelege ved Kvinneklinikken, fikk hun avslag fordi hun var kvinne. Hospitalet ble drevet av den katolske nonneordenen St.Joseph-søstrene. I anledning hospitalets 50-årsjubileum donerte Munch og Isachsen en hytte på Torpa til St. Joseph-søstrene ved Vor Frue Hospital.
I 1919 dro Munch og Isachsen på studiereise til USA. Isachsen studerte gynekologi i Chicago og ved Mayo-klinikken i Rochester i Minnesota.
Parallelt med arbeidet ved de ulike sykehusene drev Louise Isachsen sin privatpraksis i 30 år, frem til hun døde i 1932.
Forslag til ny abortbestemmelse
I mellomkrigstiden ble Louise Isachsen en av de sentrale aktørene i den såkalte «abortkampen». Louise Isachsen hadde et kristent livssyn, men mente at i noen tilfeller måtte lovverket tillate fremprovosert abort (abortus provocatus). I 1931 fremla hun et forslag til regler om når en kvinne kunne få utført abort. Hun understreket at hun ikke var tilhenger av «fri abort», og at det heller ikke burde være legens subjektive bedømmelse som avgjorde om det skulle innvilges abort. Etter Isachsens mening måtte man legge helt objektive kriterier til grunn; for eksempel måtte svangerskap som følge av voldtekt eller incest kunne avbrytes. I sitt skriv Om abortus provocatus gjorde hun rede for den daværende ordlyden i straffeloven § 245, som nedla forbud mot såkalt «fosterfordrivelse», altså fremprovosert abort. Hun kommenterte andre forslag til lovendring, fremsatt av henholdsvis overlege Kristen Andersen, lege Tove Mohr, og lege Stian Erichsen. Deretter gjenga hun forslaget hun selv hadde fremsatt på møte i Medicinsk Selskab den 27. februar 1931. Hun gikk inn for at ordlyden i straffeloven § 245 skulle beholdes, men få et tillegg som hjemlet abort i visse tilfeller. Isachsen foreslo følgende bestemmelser: "«Abortus provocatus kan foretas:""1) På medisinsk indikasjon, når svangerskapets fortsettelse eller fullbyrdelse i fødsel vil være forbundet med stor fare for kvinnens liv eller helbred.""2) Efter voldtekt. Herunder inngår også alle tilfeller av besvangring av kvinner under 16 år.""3) Ved blodskam.""4) Ved besvangring av eller ved mindreverdige individer og da i forbindelse med sterilisering av det mindreverdige individ.»"Betegnelsen «mindreverdige individer» var i tråd med mellomkrigstidens utbredte syn på blant annet personer med psykiske funksjonshindringer og minoritetsbefolkninger. Dette var i en tid da myndigheter såvel som de brede lag av befolkningen i Norge mente at Staten var berettiget til blant annet å sterilisere tatere. Dr. Isachsens ordbruk vil derfor neppe ha vakt oppsikt da forslaget hennes ble fremsatt i 1931. Ikke lenge etter fremsatte straffelovkomiteen av 1932 et forslag til en ny lov kalt Lov om adgang til sterilisering, som skulle hjemle tvangssterilisering av «mindreverdige organismer», definert som åndssvake, sinnssyke, omstreifere, og så videre.
Louise Isachsen avsluttet skriftet Om abortus provocatus med følgende setning:
«Jeg tillater meg så sterkt jeg formår det å advare mot såvel den begrensede abortfrihet som den hele abortfrihet.» Etter at dr. Isachsen var død gjenutga hennes medisinerkollega Kristine Munch skriftet i forbindelse med at spørsmålet om endring av straffeloven § 245 snart skulle opp til behandling i Stortinget.
Rekonvalesenthjemmet Godthaab
Louise Isachsen var fra 1922 styremedlem i stiftelsen som var opprettet for å etablere et «rekonvalescenthjem» i Bærum. Rehabiliteringsinstitusjonen Godthaab ble innviet i 1925.
Norsk Schäferhundklubb
I 1930 ble det fremmet forslag om å forby privatpersoner å holde schäferhunder og dobermannhunder i Norge. Da hadde samfunnsdebatten pågått i noen år om at slike hunder var farlige. Norsk Schäferhundklubb nedsatte da en komité som skulle «redde klubb og rase her i landet», og oppnevnte Louise Isachsen som ett av komitémedlemmene. Komiteen lyktes i å få proposisjonen trukket tilbake, og dr. Isachsen ble tildelt klubbens hederstegn i gull.
Vienna Søyland Dahle
Vienna Søyland Dahle (født 6. januar 1992) er en norsk friidrettsutøver som representerer Sandnes IL.
Katrine Haarklau
Katrine Haarklau (født 21. februar 1991) er en norsk friidrettsutøver som representerer IL Gular.
Vienna Søyland Dahle
Hun har vunnet tre NM-gull og ti NM-medaljer på 5,000 meter, 10,000 meter, halvmaraton og terrengløp siden 2016.
Katrine Haarklau
Hun vant 11 NM-medaljer i stav, spyd, kule og stafett i perioden 2007–2015.
Érika Coimbra
Érika Coimbra (født 23. mars 1980) er en brasiliansk volleyballspiller.
Hun tok bronse under Sommer-OL 2000.
Cathartes
Cathartes (kalkunkondorer) er en liten slekt som består av tre arter i kondorfamilien (Cathartidae). Artene er endemiske for den nye verden.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Houston (2019). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).
Frogmore House
Frogmore House er et engelsk landsted (country house) som ble bygget på 1680-tallet.
Dronning Charlotte-Sofie og prinsesse Augusta Sophia
I 1792 gav kong Georg III av Storbritannia Frogmore House til sin gemalinne dronning Charlotte-Sofie og deres ugifte døtre.
Dronning Charlotte-Sofie døde i 1818, og datteren Augusta Sophia eide huset frem til sin død i 1840.
Dronning Victorias tid
Deretter ble huset overtatt av dronning Victoria av Storbritannias mor (prinsesse Victoria av Sachsen-Coburg-Saalfeld).
I 1864 fødte Alexandra av Danmark sitt første barn, Albert Victor av Storbritannia (1864–1892), i huset.
I 1866 ble Frogmore House overtatt av Christian av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg og hans gemalinne Helena av Storbritannia (en datter av dronning Victoria). Prins Christian og prinsesse Helene flyttet dog til det nærliggende Cumberland Lodge allerede i 1872.
Louis Mountbatten, 1. jarl Mountbatten av Burma (1900–1979), ble født i Frogmore House.
Mary av Tecks tid
Fra 1902 til 1910 ble Frogmore House brukt av fyrsten og fyrstinnen av Wales. (Det senere kongeparet Mary av Teck og Georg V av Storbritannia.)
Fra 1925 og frem til hennes død i 1953 samlet dronning Mary familiens souvenirer i huset, så det ble et slags kongelig souvenirmuseum.
I en periode bodde Xenia Alexandrovna av Russland i huset. Hun var kusine til Georg V. Etter den Den russiske revolusjon flyktet hun fra Krim i 1919.
Elisabeth IIs tid
Bryllupsfesten for Peter Phillips (dronningens eldste barnebarn) og den canadisk fødte Autumn Kelly ble holdt på Frogmore House i mai 2008.
Aura (symptom)
Aura er sanseinntrykk
Aura kan komme til uttrykk som lysfenomener (for eksempel lysende sikksakk-linjer eller andre former av forstyrrende lys i synsfeltet), tunnelsyn, svarte (blinde) eller utydelige flekker i synsfeltet, flytende stjerner i synsfeltet, midlertidig blindhet og lydømfintlighet med mer, men det kan også manifestere seg som merkelige lukter, nummenhet, frykt, svimmelhet, følelsen av å gå ved siden av seg selv med mye mer, og opplevelsen av å høre stemmer eller lyd som ikke finnes.
Alle synsforstyrrelser som manifesterer seg sammen med migrene og TACs er ikke dermed aura. Det finnes differensialdiagnoser som kan etterligne aura, som for eksempel skader eller sykdom på retina, transitorisk iskemisk anfall (TIA), og benign oksipital epilepsi.
Varighet
Aurafasen varer normalt i cirka 5–60 minutter, men to studier fra henholdsvis 2013 og 2015 viser at omkring fjerdeparten av pasientene opplever at den kan vare signifikant lenger. Varighet ut over én time varierer imidlertid noe mellom de ulike fenomenene. Pasienter som får synsforstyrrelser som varer mer enn én time utgjør cirka 6–10 %, mens pasienter med sensoriske forstyrrelser som varer mer enn én time utgjør 14–27 % og pasienter med dysfasiske forstyrrelser som varer mer enn én time utgjør 17–60 %.
Politikkåret 1877
Politikkåret 1877 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1877.
Royal Army Medical Corps
Royal Army Medical Corps (RAMC) er en våpenart i British Army med ansvar for saniteten sammen med Queen Alexandra's Royal Army Nursing Corps, Royal Army Dental Corps og Royal Army Veterinary Corps. RAMC ble dannet i 1898 og begynte utviklingen under boerkrigen, der det tapte 743 offiserer og 6 130 sanitetssoldater.
Japan under VM i svømmesport 2007
Japan deltok under VM i svømmesport 2007 i Melbourne i Australia mellom 17. og 1. april 2007.
Oslo og Akershus Seilkrets
Oslo og Akershus Seilkrets (stiftet 13. april 1977) er én av kretsene i Norges Seilforbund. Tre seilforeninger fra Buskerud er også tilsluttet kretsen, i tillegg til de 19 medlemmene fra Oslo og Akershus.
Sphaerobothris
Sphaerobothris er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Nord-Afrika (én art), Sentral-Asia (to arter) og Nord-Amerika (to arter).
Systematisk inndeling
Inndelingen følger
Kombinert under Vinter-EYOF 2022
Referanser
<References />
Politikkåret 1878
Fødsler
stortingsrepresentant, stortingspresident og forsvarsminister ||align=center|75 ||align=center| ||
Dødsfall
Kongedømmet Italias statsminister 1864–66 ||align=center|73 ||align=center| ||
Dulce Téllez
Dulce Téllez (født 12. september 1983) er en cubansk volleyballspiller.
Getlink
Getlink, tidligere Groupe Eurotunnel, er et selskap som driver Kanaltunnelen under Den engelske kanal, inkludert jernbanen Eurotunnel Shuttle mellom Coquelles i Frankrike og Cheriton i Storbritannia. Selskapet er notert på Euronext i London og Paris, og var notert på London Stock Exchange inntil 19. juli 2012. Hovedkontoret er i Paris.
Getlink ble dannet on 13. august 1986 med formål å finansiere, bygge og drive en tunnel mellom England og Frankrike.
Kortbaneløp på skøyter under Vinter-EYOF 2022
Tidsplan
Finaler er markert i fet skrift.
Erkeprest
Erkeprest eller erkepresbyter er en kirkelig tittel som i middelalderen betegnet en av de høyere kanniker ved et domkapittel, og ved enkelte domkirker fungerte som kapitlets formann og biskopens stedfortreder. Erkeprester, hvis innflytelse var stor i middelalderen, er i dag en ærestittel i den katolske og ortodokse kirke. I den ortodokse kirke er dessuten erkeprest den høyeste rang en gift prest kan oppnå.
Kunstløp under Vinter-EYOF 2022
Kunstløp under Vinter-EYOF 2022 (European Youth Olympic Winter Festival) ble arrangert fra 20. til 25.mars 2022 i Vuokatti Arena i Vuokatti i Finland. Det ble konkurrert i gutter singel og jenter singel. Konkurransen var åpen for deltakere født fra 1. juli 2004 til 30. juni 2006.
Den 1. mars 2022 besluttet International Skating Union å utestenge utøvere fra Russland og Hviterussland fra alle internasjonale konkurranser, grunnet Russlands invasjon av Ukraina 2022. Den 2. mars 2022 besluttet Comités Olympiques Européens, i tråd med anbefalingene fra Den internasjonale olympiske komité, å utestenge Russland og Hviterussland fra Vinter-EYOF 2022.
Deltakere
Medlemslandene i International Skating Union måtte bekrefte antall deltakere innen høsten 2021. Deltakerne ble meldt inn fra februar 2022. International Skating Union offentliggjorde deltakerlisten 15. mars 2022.
Referanser
<References />
Desimaltegn
Et desimalskille, desimaltegn eller desimalskilletegn er et symbol som brukes til å skille heltall del fra brøkdelen av et tall skrevet på desimalform. De vanligste desimalskillene er punktum og komma, henholdsvis kalt desimalpunkt og desimalkomma. I norsk litteratur er komma det mest vanlige desimaltegnet, mens punktum (uttalt punkt) er vanlig i engelsk litteratur samt innen norsk akademia. Punktum og komma er likestilt ifølge den internasjonale generalkonferansen for mål og vekter (som fastsetter definisjonene i SI-systemet).
Tusenskille, tusentegn eller tusenskilletegn (mer generelt siffergruppeseparator) er et relatert konsept som brukes for å skille store tallgrupper ved å dele opp i grupper av tre desimaler. De vanligste tusenskillene er mellomrom, punktum og komma. Anbefalingen fra den internasjonale generalkonferansen for mål og vekt er å bruke mellomrom som tusenskilletegn. I engelsk litteratur har komma tradisjonelt vært mye brukt som tusenskille, mens både punktum og mellomrom er utbredt som tusenskille i norsk litteratur.
Forvirring kan oppstå når det brukes forskjellige varianter av desimalskille og tusenskille. Tallet kan da i verste fall bli tolket av leseren som et annet tall enn det forfatteren mente. Dette kan kan også gi problemer under databehandling ved at data formateres på en annen måte enn tiltenkt. Det kan også gi problemer ved konvertering mellom ulike SI-prefiks. Et eksempel kan være tallene 10,123 og 10.123, som begge kan tolkes som enten «10,123» («titusen», her med mellomrom som tusenskille) eller "10 hele og 123 tusendeler (10+123⁄1000)», avhengig av hvilke tegn som er ment å brukes som desimal- og tusenskille.
I dagligtale er ofte betydningen av det å si komma eller punkt som en del av et tall underforstått å referere til desimalskille. I noen sammenhenger hvor det kan oppstå misforståelser bruker man istedet ordet desimal for å vise til et desimalskille, som for eksempel i flygekontrolltjenester underlagt ICAO. Innen matematikk kan desimalskilletegnet betraktes som et type radixpunkt som også gjelder for tallsystemer med andre grunntall enn 10.
Historie
I middelalderen ble en høy overstrek «¯» brukt for å skille heltallsdelen fra brøkdelen av et tall. For eksempel kunne da 99¯95 vise til 99,95 eller 99.95. En lignende notasjon brukes fremdeles med underlinje og opphøyde desimaler, som for eksempel 9995. Senere ble en kort nedsenket vertikal strek brukt som «separatrix» av arabiske matematikere mellom enhets- og tidelsposisjonen (f.eks. 99ˌ95), mens en L-formet eller vertikal strek (|) ble brukt som separatrix i England. Når man så skulle overføre dette typografisk var det lettvint å istedenfor bruke eksisterende symboler som kommaet (99,95) eller punktum (99.95).
Første gang det er kjent at desimalskille ble brukt med titallssystemet er i en bok av den arabiske matematikeren Abu ' l-Hasan al-Uqlidisi fra 900-tallet. Dette var igjen avledet fra det desimale hindu-arabiske tallsystemet brukt i indisk matematikk, og ble popularisert av den persiske matematikeren Al-Khwarizmi da latinske oversettelser av arbeidet hans med det indiske tallsystemet ble kjent i den vestlige verden. Boken hans «The Compendious Book on Calculation by Completion and Balancing» presenterte den første systematiske løsningen av lineære og kvadratiske likninger på arabisk.
Gerbert av Aurillac delte opp tall i kolonner med tre og tre tall ved hjelp av en bue (kalt en «pytagoreisk bue») da han brukte kulerammer med hindu–arabiske tall på 900-tallet. Fibonacci fulgte denne konvensjonen med grupperinger på tre da han skrev tall, som for eksempel i det innflytelsesrike verket «Liber Abaci» på 1200-tallet. Tabeller med logaritmer skrevet av John Napier i 1614 og 1619 brukte punktum som desimalskilletegn, og punktum ble brukt videre i Henry Briggs sitt innflytelsesrike matematiske arbeid på 1600-tallet.
I Frankrike var punktum allerede brukt i tekst for å gjøre romertall mer lesbare, så komma ble istedet valgt som desimalskille. Mange andre land, som for eksempel Italia, valgte også å bruke komma for å markere desimalskille. Komma har i nyere tid blitt vedtatt som standard av den internasjonale standardiseringsorganisasjonen (ISO) for tekniske tegninger til internasjonal bruk. Imidlertid har engelsktalende land tatt i bruk komma for å skille sekvenser av tre sifre, som kan føre til forvirring. I noen land brukes istedet en opphøyd prikk eller strek («upper comma») som tusenskille- eller desimalskilletegn, og da særlig i håndskrift.
I USA ble punktum (.) tatt i bruk som standard desimaltegn. I det britiske Imperiet var både punktum og interpunkt («·», prikken brukt som gangetegn) tillatt å bruke, men interpunkt ble foretrukket dersom det var mulig (f.eks. 99·95). Interpunkt var imidlertid allerede vanlig andre steder i verden for å indikere multiplikasjon, og SI avviste dermed bruken av interpunkt som desimalskilletegn. Under innføringen av det metriske systemet i Storbritannia på slutten av 1960-tallet og overgangen til en titallsbasert britisk valuta var det en viss debatt om hvorvidt man skulle gå over til komma eller punktum som desimalskille. British Standards Institution, Decimal Currency Board og deler av industrien tok til orde for å bruke punktum. I 1968 ble punktum valgt av det britiske teknologiministeriet.
Da Sør-Afrika innførte det metriske systemet ble komma tatt i bruk som desimalskille, men en rekke sørafrikanske aviser bruker fortsatt punktum, inkludert noen engelskspråklige aviser som The Sunday Times (en av de mest solgte avisene i Sør-Afrika).
Anniara Muñoz
Anniara Muñoz (født 24. januar 1980) er en cubansk volleyballspiller.
Desimaltegn
Historie
De tre mest talte internasjonale planspråkene Ido, Esperanto og Interlingua bruker alle komma som desimalskilletegn. Interlingua har brukt komma som desimalskille siden utgivelsen av Interlingua Grammer i 1951. Esperanto bruker også komma som offisiell desimalskille, mens hardt mellomrom brukes som tusenskille: 12 345 678,9. Ido sin Kompleta Gramatiko Detaloza di la Linguo Internaciona Ido (Komplett gramatikk for det internasjonale språket Ido) sier at komma skal brukes som desimalskille, mens punktum skal brukes for å skille tusener, millioner, osv. Dermed vil tallet 12 345 678.90123 (i engelsk SI-notasjon) eller 12 345 678,90123 (i fransk SI-notasjon) eller 12,345,678.90123 (etter amerikansk notasjon) bli skrevet som 12.345.678,90123 i Ido. Planspråket Volapük sin rettskriving av Arie de Jong fra 1931 bruker komma som desimalskille og interpunkt (·) som tusenskille, hvilket er noe uvanlig (12·345·678,90123).
Anniara Muñoz
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor hun tok bronse.
Desimaltegn
Historie
I 1958 førte uenighet mellom europeiske og amerikanske delegater over hva som var riktig tegn for desimalskille til at utviklingen av programmeringsspråket ALGOL nesten stoppet opp. ALGOL endte opp med at det kan brukes ulike desimalskille (både komma og punktum), og skiller seg dermed fra de fleste programmeringsspråk og standarder for dataformater som kun bruker punktum (.) for desimalskille (f.eks. C, Java, Fortran og CSS). Tidligere viste veiskilt i California avstander i desimaltall med hvor desimalene var i hevet skrift med understrek, hvor for eksempel 37 betydde 3,7 engelske mil. Selv om California siden har gått over til blandede tall med vanlige brøker så brukes fremdeles denne desimalnotasjonen på avstandsmarkører for broer i Californoa, samt for skilt med avstander mellom fylker i California.
Gjeldende standarder
I 2003 uttalte den 22. generalkonferansen for mål og vekt at «symbolet for desimalskille skal enten være et punktum eller komma». Videre bekreftet konferansen at «tallene kan deles i grupper på tre for at de skal bli lettere å lese, men hverken punktum eller komma skal noensinne settes inn i mellomrommene mellom tallgrupper» (f.eks. er 1,000,000,000 akseptert, mens hverken 1.000.000.000 eller 1,000,000,000 er akseptert). Denne bruken har derfor blitt anbefalt av standardiseringsorganisasjoner som National Institute of Standards and Technology.
ISO-8601-standarden fastsetter normative notasjoner basert på SI-konvensjoner, men legger til at komma er foretrukket som desimalskille fremfor punktum.
Tusenskille
Siden 2003 har bruk av mellomrom som tusenskille (for eksempel: 20,000 og 1,000,000 for «tyve tusen» og «én million») blitt offisielt fremhevet av SI og ISO gjennom SI/ISO 31-0 standarden, samt av det internasjonale byrå for mål og vekt (BIPM) og International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC), AMA Manual of Style utgitt av American Medical Association, og U.S. Metrication Board, med flere.
Størrelsen på grupper skilt av skilletegn varierer med språk og kultur. I europeiske språk blir store tall som regel lest muntlig i grupper på tusen, hvilket passer bra med å skrive tall ved hjelp av tusenskille. I østasiatiske kulturer, særlig Kina, Japan og Korea, blir store tall lest muntlig i grupper av myriader (10,000), men tall skrives likevel som regel med tusenskille for hvert tredje siffer. Det indiske tallsystemet er litt mer komplisert, ved at de tre sifrene mest til høyre (til og med hundrerplassen) grupperes sammen som tre, mens alle nye grupper deretter består av bare to sifre. Én billion vil dermed skrives som 10,00,00,00,00,000 (eller 10 kharab).
Historisk har det variert mellom ulike land hvilket symbol som har blitt brukt for tusenskille, men man som regel i det minste forsøkte å til enhver tid bruke forskjellige tegn for tusen- og desimalskille. Tradisjonelt har engelskspråklige land pleid å bruke komma som tusenskille (f.eks. 10,000 for «titusen»), mens andre europeiske land tradisjonelt har brukt punktum eller mellomrom (f.eks. 10.000 eller 10,000). På grunn av potensialet for forvirring i internasjonal korrespondanse har det blitt argumentert for å gå over til å bruke et smalt mellomrom (« ») som tusenskille. Smalt mellomrom anbefales for eksempel i SI/ISO 31-0 standarden, samt av det det internasjonale byrå for mål og vekt, International Union of Pure and Applied Chemistry, og USA av American Medical Association sin mye siterte AMA Manual of Style. I noen typer datakoding brukes tegnsett uten tynt mellomrom (for eksempel ASCII), og i disse tilfeller er anbefalingen at man kan bruke vanlig mellomrom (« ») eller la være å bruke tusenskille.
Odd Kjell Skjegstad
Odd Kjell Skjegstad (født 29. juni 1935) er en tidligere journalist og informasjonsleder i flere virksomheter. Han er vokst opp på Uthus gård i Romedal i Hedmark som sønn av journalist Adolf Skjegstad.
Desimaltegn
Hvorvidt tusenskille lagres
Når man skal lagre data har man de to alternativene om å enten lagre med eller uten tusenskille. Dette er sjeldent noe brukeren behøver å tenke på, men er et relevant spørsmål når det er snakk om softwareutvikling og systemimplementasjon. Dersom tusenskilletegnet lagres kalles dette hardkoding, og kan medføre en del ekstra utfordringer med tanke på utvikling av mykwaren og ekstra bruk av lagringsplass. Et godt alternativ er da å bruke noe som kalles masker. En innputt-maske gjør at man kan skrive inn dataene til systemet med tusenskilletegn (f.eks. mellomrom, som i 10,000), mens dataene faktisk lagres i systemet uten mellomrom (f.eks. 10000). Når dataene så skal leses ut igjen og presenteres for brukeren er det en mulighet å benytte en utputt-maske som gir økt lesbarhet (f.eks. at 10000 som er lagret i databasen presenteres for brukeren som 10,000). Dette er et eksempel på separasjon av presentasjon og innhold.
Separasjon av presentasjon og innhold brukes i mange typer databehandling, hvor det som regel foretrekkes at tusenskiller er utelatt fra dataene, og man kan i stedet legge på tusenskiller som en maske (en inndatamaske eller utdatamaske). Noen andre eksempler på datamasker er regneark og databaser hvor man lagrer valutaverdier uten symbol ($, £, € og kr), men istedet presenterer valutasymbolene ved hjelp av masker, eller at telefonnumre vises med mellomrom « », bindestrek «-» eller parenteser «». På nettsider kan automatiske grupperinger implementers ved hjelp av CSS-ark. Bruk av masker kan være nyttig ettersom det tillater kopiering og liming av data som kan brukes direkte i kalkulatorer eller søkefelt i nettleseren uten at brukeren trenger å slette overflødige tegn manuelt. Wikipedia kan presentere tall på denne måten med følgende eksempler: 149,597,870,700 meter tilsvarer 1 astronomisk enhet; 3,14,159,265,358,979,324,000 er π avrundet til 20 desimaler, og 2,71,828,182,845,904,530,000 er e avrundet til 20 desimaler.
Odd Kjell Skjegstad
Skjegstad tok erksamen ved Hamar katedralskole, Hans første jobb som 19 åring, var som lærer i Roan. Han begynte deretter som journalistlærling i Hamar Stiftstidende og ble senere journalist i Morgenposten i Oslo.
Desimaltegn
Hvorvidt tusenskille lagres
I noen programmeringsspråk er det mulig å gruppere tall i programmets kildekode for å gjøre de enklere å lese. Ada, C# (fra versjon 7.0), D, Haskell (fra GHC versjon 8.6.1), Java, OCaml, Perl, Python (fra versjon 3.6), Ruby, Rust, Julia, og Swift bruker understrek (_) for dette formålet. Som sådan kan man i disse programmeringsspråkene skrive «syv hundre millioner» som «700_000_000». «Fixed-form»-varianten av Fortran ignorerer mellomrom (i alle sammenhenger), og tillater dermed at man skriver «700 000 000». C++14, Rebol, og Red tillater bruk av apostrof som tusenskille slik at man kan skrive «700'000'000».
Odd Kjell Skjegstad
Han har også vært leder av informasjon i Tine Norske Meierier, Landbrukets Sentralforbund, Norsk Tipping, Norges Vel og Senterpartiet. Han har vært styreleder i DNT Norske Turistforeningers landsstyre, FRIFO Norsk Friluftsliv, Norsk Komunikasjonsforening med flere.
Skjegstad har også skrevet flere bøker sammen med Håkon Tysdal, blant annet en biografi om politikeren Hans Borgen.
Desimaltegn
Andre tallsystemer enn titallssystemet
I totallssystemet (base-2) brukes ofte mellomrom for å skille grupper av fire sifre, som tilsvarer en nibble. Heksadesimale sifre (base 16) blir også som regel skilt i grupper på fire sifre med mellomrom. Punktum brukes også for å dele heltallsobjekter i separate grupper på fire bits. Alternativt kan binære sifre grupperes tre og tre for å tilsvare oktale sifre. På samme måte kan heksadesimale tall grupperes to og to slik at hver gruppe tilsvarer en byte, som regel ved hjelp av mellomrom. Grupper på åtte byte skilles ofte med en bindestrek.
Odd Kjell Skjegstad
Som pensjonist er Skjegstad en mye brukt foredragsholder.
Desimaltegn
Land som bruker desimalpunkt
Land hvor punktum «.» brukes som desimalskille inkluderer: • Australia
• Bangladesh
• Botswana
• Britisk Vestindia
• Brunei
• Kambodsja
• Canada (når man bruker engelsk)
• Kina
• * Hongkong
• * Macau (i kinesisk og engelsk tekst)
• Den dominikanske republikk
• El Salvador
• Ghana
• Guatemala
• Guyana
• India
• Irland
• Israel
• Jamaica
• Japan
• Korea (både Nord og Sør)
Østfold Seilkrets
Østfold Seilkrets er én av kretsene i Norges Seilforbund, den består av syv seilforeninger i Østfold.
Desimaltegn
Land som bruker desimalpunkt
• Libya
Marta Sánchez
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor hun tok bronse.
Desimaltegn
Land som bruker desimalpunkt
• Libanon
Marta Sánchez
Hun tok gull under Sommer-OL 2000.
Desimaltegn
Land som bruker desimalpunkt
• Liechtenstein
• Luxembourg (bruker offisielt både komma og punktum)
• Malaysia
• Maldivene
• Malta
• Mongolia
• Myanmar
• Namibia (bruker både komma og punktum)
• Nepal
• New Zealand
• Nicaragua
• Nigeria
• Pakistan
• Palestina
• Panama
• Filippinene
• Puerto Rico
• Singapore
• Sør-Afrika (bruker både komma og punktum)
• Sri Lanka
• Sveits
• Taiwan
• Tanzania
• Thailand
• Uganda
• United Kingdom
Ana Fernández
Ana Fernández (født 3. august 1973) er en cubansk volleyballspiller.
Desimaltegn
Land som bruker desimalpunkt
• United States
• Zimbabwe
Ana Fernández
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor hun tok bronse.
Hun tok gull under Sommer-OL 2000, 1996 og 1992.
Desimaltegn
Land som bruker desimalkomma
Land hvor komma «,» brukes som desimalskille inkluderer: • Albania
Aleksandra Korukovets
Aleksandra Korukovets (født 1. oktober 1976) er en russisk volleyballspiller.
Berninabanen
Berninabanen ( eller Berninalinie, italiensk: Ferrovia del Bernina, retoromansk: Viafier dal Bernina) er en jernbanestrekning mellom St. Moritz i den sveitsiske kantonen Graubünden og den italienske byen Tirano i provinsen Sondrio. Berninabanen var inntil andre verdenskrig et selvstendig jernbaneselskap (BB), men har siden tilhørt Rhätische Bahn.