cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
River (Michael Hunter-album)
Musikken på River hører til ambient-stilen. I tillegg til det stemningsfulle, elektroniske og melodiløse lydbildet, har albumet også enkelte temaer og effekter fra rock-gruppa Marillions musikk før 1994. Michael Hunter var assisterende tekniker ved Parr Street Studios i Liverpool, der Marillion spilte inn deler av albumet Brave (utgitt 1994), og ble senere engasjert av Marillion som studiotekniker, keyboardtekniker og produsent. River ble laget for å skape en ambient stemning foran Marillions konserter på Brave-turnéen, der de framførte hele konseptalbumet Brave. Musikken ble så populær at Michael Hunter og Marillion valgte å gi den ut på CD etter at turnéen var over.
River ble først utgitt på Marillions eget plateselskap Racket Records og solgt kun til medlemmer av gruppas fanklubb The Web. Noe senere ble albumet sammen med flere av gruppas halvoffisielle live-utgivelser solgt også til ikke-medlemmer. I mars 2002 ble albumet gjenutgitt som en del av Marillions Front Row Club – en serie med hovedsakelig live-opptak utgitt for spesielt interesserte fans.
Sporliste
Musikken framstår som en løpende komposisjon, uten pause mellom sporene. All musikk er komponert og framført av Michael Hunter.
Dayabukta kjernekraftverk
Dayabukta kjernekraftverk (kinesisk: 大亚湾核电站) er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft ved Dayabukta i distriktet Longgang i den kinesiske provinsen Guangdong. Det ligger nord for Hongkong. Anlegget har to trykkvannsreaktorer, som til sammen har en maksimal effekt på rundt 1968 MW. Byggingsprosjektet begynte i 1986, og anlegget stod ferdig tidlig i 1994. Kina fikk hjelp av Frankrike i utbyggingen av anlegget.
I dag forsyner kjernekraftverket store deler av Hongkong med elektrisitet.
Edmund Dalbor
Edmund Dalbor  (født 30. oktober 1869 i Ostrów Wielkopolski i Polen, død 13. februar 1926 i Poznań) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Gniezno og Poznań 1915–1926.
Han ble kreert til kardinal i 1919 av pave Benedikt XV, med San Giovanni a Porta Latina som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1922 som valgte pave Pius XI.
Albania under VM i svømmesport 2013
40px Svømming
Albanske svømmere kvalifiserte seg for de etterfølgende øvelsene (med maksimum to svømmere i hver øvelse som har klart A-kravet, og en som har klart B-kravet):
Jenteløftet
Jenteløftet er prosjekter i ulike idretter for å styrke satsingen på kvinneidretten.
I Hurtigløp på skøyter ble Jenteløftet lansert under Landsmesterskapet i Bjugn i 2010 av breddeutvalget i Norges Skøyteforbund, med målsetning om å jobbe for å rekruttere flere jenter, ta vare på de og ikke minst beholde jentene i skøytesporten.
Mål og midler
Midlene har vært blant annet at klubbene får en million i året øremerket til administrative og sportslige utgifter, dekket reiseutgifter til kamp og treningsopphold på La Manga og nedsettelsen av en prosjektorganisasjon i NFF for å passe på utviklingen. Blant mediene som har vært vesentlige i å fronte kvinnefotball i begynnelsen av denne perioden var TV 2, men med skepsis.
Kritikk
Jenteløftet fikk en relativt myk førstesesong, og det var forsiktig entusiasme fra spillere. Etter ett år la J19-trener Jarl Torske merke til en økning i heltidsansatte og, han var forsiktig optimist i mars 2009.
Imidlertid var han alene om optimismen, og det kom stadig flere kritiske røster. Særlig kom kritikken fra Trondheim, der Trondheims-Ørn i lengre tid har måttet leve en nomadetilværelse med 10 hjemmebaner på sine 23 sesonger og Kattem har måttet spille i Orkdal. Fotballspilleren Kristin Lie (Trondheims-Ørn) gikk langt i å si at hun ikke hadde merket stor forskjell i det hele tatt. Kattems styreleder Olaf Bjørnås mente langt på vei at Jenteløftet hadde vært en publikumsmessig fiasko og at det var dårlig kommunikasjon mellom klubbene og NFF. I tillegg til kritikk for manglende publikumsøkning og ikke merkbar forandring, fikk også NFFs prosjekt kritikk for manglende fleksibilitet i forhold til å flytte på kamper.
I tillegg til ren kritikk fikk også NFF dårlig PR som resultat av at fem Røaspillere trakk seg fra landslaget i protest mot utviklingen der, og at NFF gjorde lite eller ingenting for å løse opp i situasjonen, og dessuten kuttet TV 2 ned på antall kamper de valgte å vise. Sesongoppsettet for 2009-sesongen fikk også kritikk fra mange hold, som mente det tette kampprogrammet, plasseringen av 16. mai-kampene og den unødvendig store sommerpausen virket mot Jenteløftets ambisjoner om å trekke flere publikummere. Ingen av disse sakene hadde å gjøre direkte med prosjektet Jenteløftet, men de ble assosiert med Jenteløftet likevel.
Boaco (departement)
Boaco er et av femten departementer i Nicaragua. Det ligger sentralt i landet. Administrasjonssentrum er byen Boaco. Departementet hadde 174 682 innbyggere i 2012.
Bulbolmotega
Bulbolmotega er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Sumatra.
Corophioidea
Corophioidea er en overfamilie innenfor parvorden Corophiidira i Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever i utelukkende i havet, og finnes (2013) ikke dokumentert i ferskvann.
Gruppens taksonomi
Gruppen ble systematisert på ny i 2013. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Lough Corrib
Lough Corrib (irsk: Loch Coirib) er en innsjø (lough/loch) i provisen Connacht vest i Irland. Elven Corrib knytter innsjøen sammen med havet ved Galway. Innsjøen består av to deler, et mindre og grunt basseng i sør, og et større og dypere basseng mot nord, forbundet med et smalt sund. Den ligger for det meste i grevskapet Galway og et lite område i det nordøstlige hjørnet i grevskap Mayo. Innsjøen er 176 km² stor og er den nest største innsjøen på øya Irland etter Lough Neagh.
Den første kanalen på øya Irland ble gravd ut på 1100-tallet. Kanalen var kjent som Friar's Cut, og gjorde det mulig for båter å passere fra Lough Corrib til havet ved Galway. Lough Corrib ble utpekt til et Ramsarområde 16. juni 1996i henhold til Ramsar-konvensjonen om bevaring av våtmarker. Det har også blitt utpekt av EU som et spesielt viktig verneområde.
Navn
Det irske navnet Loch Coirib er en korrupsjon av Loch Oirbsean. I følge stedsnavnkunnskap refererer dette til Oirbsen eller Oirbsiu, et annet navn for Manannán mac Lir, en sjøgud i irsk mytologi, og som var knyttet en mytologisk stamme eller folk ved navn Tuatha Dé Danann («stammen til gudinnen Danu). På irsk har innsjøen også blitt kalt eller har vært omtalt som An Choirib («the Corrib»).
Marinarkeologi og sjøkart
Det har blitt gjort undersøkelser siden 2007 av en lokal landmåler/kartograf for å lage oppdaterte kart over Lough Corrib. Disse har avdekket en rekke gjenstander av historisk betydning, som har blitt undersøkt av enheten for undervannsarkeologi ved Irlands National Monuments Service. Funnene består av rester av båter eller kanoer (stokkebåt) fra bronsealderen og jernalderen, særskilt «Annaghkeen-båten» fra sen neolittisk tid (bondesteinalderen) eller tidlig bronsealder, som er hele 12 meter lang og intrikat utskåret, «Carrowmoreknock-båten», et godt bevart fartøy fra 1000-tallet som frakter tre norrøne stridsøkser fra vikingtiden, og vraket av en viktoriansk lystyacht. Innsjøen er derfor av internasjonal betydning som et marinarkeologisk område. Alle historiske vrak i innsjøen er beskyttet, og det kreves en særegen lisens for å dykke vannet fra National Monuments Service.
Dyreliv
Dyrelivet i Lough Corrib omfatter flere fuglearter, foruten oter, mink, røyskatt, frosker og flaggermus. Lough Corrib kan deles i to deler: et mindre grunnere basseng i sør og et større dypere basseng i nord. Disse to delene er forbundet med en smal kanal. I den sørlige og østlige delen av innsjøen er innsjøbunnen dominert av kalkberggrunn dekket av forekomster av mergel. Landet rundt er for det meste pastoral jordbruksland i sør og øst og myr i vest og nord. De mest synlige artene er tamme sauer i opplandet og storfe på slettene i øst. I tillegg til innsjøgrunnlaget er enkelte områder av vitenskapelig interesse som grenser til innsjøen, eksempelvis skog, gressmark og nedbørsmyr har blitt innlemmet i spesialområdet for bevaring.
Øyer
Mens Lough Corrib er kjent for å ha 365 øyer, er en fersk tall fra kartundersøkelsene over innsjøen hele 1327, store og små. Disse øyene omfatter Inchagoil Island, midt mellom Cong og Oughterard. Det er en av de største av de skogkledde øyene langs Lough Corrib. Øya har utsikt over Maumturk-området, Joyce Country og fjellene i Connemara. Det er noen strender og skoger med turer rundt på øya. Det er bevis på en tidlig klosterbosetning, og to kirker: en kirke dedikert den hellige Patrick og en annen kirke fra 1100-tallet kjent som «helgenkirken». Den hellige Brendan sjøfareren av Clonfert skal også ha tilbrakt litt tid på en øy i denne innsjøen etter at han kom tilbake fra sine reiser i de britiske øyer. Det er flere stier rundt på øya, en gammel kirkegård og rester av fire eller fem hytter som huset de få innbyggerne.
Peter Stalin
Peter Stalin (født 2. september 1753 i Åre i Sverige, død i Meråker 21. juni 1811) var en svensk forretningsmann som gjorde seg spesielt bemerket innenfor trelasthandel. Han ble gift 24. februar 1786 i Trondheim med Rebecca Dorothea Greve. De fikk i alt syv barn, men ved folketellingen anno 1801 var kun to av disse i live. Navnet Stalin har sitt opphav i bygden Sta i Jämtland.
Peter Stalin etablerte seg som forretningsmann i Trondheim i 1780-årene, og var svært fremgangsrik innenfor trelasthandel. Han var fra 1800 kompanjong med prokurator og politimester Mons Lie (oldefar til forfatteren Jonas Lie), og sammen etablerte de sagbruk i Fersdalen nord for Meråker. Etter hvert ble Stalin eneeier av bruket, og han bygget også sin bolig – villa Sorgenfri – på Langsåvollen like ved.
Peter Stalin var beryktet for sin hensynsløse utbytting av oppsitterne i Fersdalen, og gjennom trakassering, utspekulerte transaksjoner og lurendreieri klarte han på kort tid å overta hele dalføret, samt å drive flere av beboerne på flukt. Hatet mot Stalin var sterkt, og i juni 1811, mens Stalin lå syk i sitt hjem, brente Halvor Olsen Sulaamoen, Litj-Halvar, ned sagbruket. Peter Stalin døde noen få dager etter. Litj-Halvar ble dømt til døden ved halshugging, men straffen ble mildnet til soning i tukthus.
Peter Stalin er kjent som oldefaren til forfatteren Laura Petersen (gift Kieler), som var rollemodell for Nora i Ibsens skuespill Et Dukkehjem.
Peter Stalin er gravlagt på Gudå kirkegård i Meråker.
Renjägarens visor
Renjägarens visor er en musikkassett med Stefan Sundström, utgitt i 1989.
Richard Winter
Richard Winter (født  15. mai 1934 i Sighișoara i Kongedømmet Romania, død 1994 i București) var en kommunistisk politiker som tilhørte den tyske minoriteten i Romania. Han var medlem av Kommunistpartiets politiske eksekutivkomité (fra februar 1971), personalsjef for Kommunistpartiet  og minister.
Han var klassekamerat med forfatteren Dieter Schlesak.
Utdannelse
Richard Winter begynte som ukvalifisert arbeider, men gikk senere på en yrkesskole, der han utdannet seg som dreier (1949-1952).
I 1965 ble han sendt til Moskva for å gå på Komsomolskolen.
Mellom 1969 og 1974 studerte han økonomi (fjernundervisning) ved Kommunistpartiets kaderskole «Ștefan Gheorghiu».
Politisk aktivitet
Mens han var medlem av De unge kommunisters forbund, hadde han forskjellige stillinger i det lokale propagandaapparatet. Han ble medlem av Romanias arbeiderparti (som senere skiftet navn til Romanias Kommunistparti) i 1955,
Den 24. juli 1965 ble han varamedlem av Kommunistpartiets sentralkomité. Senere ble han Kommunistpartiets fylkesleder i Sibiu (1968-1975), minister for teknisk-materiell forsyning (1984-1985) og minister for tre- og bygningsmaterialer (1985-1987).
Classic Brugge-De Panne 2023
Classic Brugge-De Panne 2023 var den 47. utgaven av ett endags sykkelritt i Belgia avholdt 22. mars 2023. Rittet startet i Brugge og avsluttet i De Panne.
Rittet ble vunnet av Jasper Philipsen.
Richard Winter
Politisk aktivitet
Den 24. desember 1968 ble han oppnevnt til medlem av Sibiu fylkeskomitéens eksekutivkomité.
Annet
Han initierte saneringen av feriestedet Bâlea Lac.
Joaquín Vargas
Joaquín Vargas (født 19. februar 2002) er en peruansk svømmer.
I 2021 representerte han Peru under Sommer-OL 2020 i Tokyo der han ble utslått på 400 meter fri i forsøksheatet på 25. plass med tiden 3.52,94.
Mia Zschocke
Mia Zschocke (født 28. mai 1998 i Aschaffenburg) er en tysk håndballspiller, som spiller for den norske klubben Storhamar og det tyske kvinnelandslaget.
Global Taekwon-Do Federation
Global Taekwon-Do Federation (GTF) er en internasjonal stilartsorganisasjon i taekwondo, som i 1989 sprang ut av International Taekwon-Do Federation (ITF), som ble grunnlagt i 1966.
GTF ble grunnlagt av Park Jung-tae i 1990.
Den offisielle grunnen gis på GTFs nettside: På denne tiden i ITF, vokste spenningen mellom general Choi og grand master Park. De hadde uenighet om mange problemer, fra tekniske saker til politiske problemer som hadde årsak i hvordan enkelte angret på måten den nordkoreanske regjeringa hadde fått påvirke ITF som organisasjon.
IOC-godkjente World Taekwondo ble i 1972 opprettet av den sørkoreanske regjering, nettopp på grunn av frykten for innflytelse fra nordkoreansk hold i allerede eksisterende ITF.
Grand master Park var den eneste personen i ITF som hadde stilling og støtte i ITF for å kunne uttale seg på vegne av mastere og seniorinstruktører. Hensikten var å utfordre general Choi med tanke på de kontroversielle beslutningene som hadde blitt gjort, og fortsatt ble gjort i ITF på den tiden. Dette skapte en utålelig situasjon som til slutt i 1989 førte til splittelsen mellom general Choi og grand master Park.
Ifølge GTF ønsket Park også å forbedre ITF-stilen i taekwon-do ved å legge vekt på en jevnere flyt av bevegelser i teknikkene.
I kampkonkurranser har GTF adoptert samme regelverk som ITF følger.
GTF arrangerer eget VM.
Merk: GTF skal ikke forveksles med GTFI: Global Taekwon-Do Federation International.
I Norge var den nasjonale stilartsorganisasjonen National Taekwon-Do Norway (som er medlem av ITF-seksjonen i Norges Kampsportforbund), medlem av GTF fram til 2002. NTN gikk så på ny inn i ITF i 2006.
B-VM i håndball for kvinner 1989
B-VM i håndball for kvinner 1989 ble arrangert i Danmark i 1989.
Prejudisiell avgjørelse
En prejudisiell avgjørelse er en avgjørelse av et rettsspørsmål som fattes før den endelige avgjørelsen. Den prejudisielle avgjørelsen brukes så av domstolen til å avgjøre den rettslige tvisten. Prejudisiell innebærer at et spørsmål i en rettssak er avgjort før selve rettssaken er avgjort.
Prejudisielle spørsmål er blant de viktigste saker EF-domstolen behandler. En nasjonal domstol som er i tvil om hvordan fellesskapsretten i EF (EU) skal tolkes kan fremlegge spørsmålet for EF-domstolen. EF-domstolens tolkning av det prinsipielle spørsmålet vil så brukes av domstolen til å avgjøre den konkrete saken som skal avgjøres. Det er bare en nasjonal domstol som kan forelegge prejudisielle spørsmål for EF-domstolen. EF-domstolens tolkning vil også være bindende for alle andre nasjoners domstoler i tilsvarende spørsmål. EFTA-domstolen har en tilsvarende funksjon for Norge og de andre EFTA-landene.
I norsk rett kalles det prejudisielt når en domstol må ta stilling til et rettslig spørsmål for å kunne ta stilling til det kravet det er reist sak om. Retten kan for eksempel i en sak om erstatning vurdere at et forvaltningsvedtak er ugyldig (en prejudisiell avgjørelse) for så etterpå å bygge på denne første avgjørelsen til å tilkjenne saksøker erstatning fordi vedtaket ikke var gyldig (en judisiell avgjørelse). I et slikt tilfelle innhenter ikke domstolen uttalelse om gyldighet fra en ekstern instans, men avgjør først det ene spørsmålet for å bruke sin egen prejudisielle avgjørelse til å avgjøre hovedspørsmålet i saken. Hvorvidt en avgjørelse er prejudisiell eller ikke får betydning for dommens rettskraft, altså hvorvidt avgjørelsen av spørsmålet skal legges til grunn uten ny vurdering i en senere sak mellom samme parter om samme tema. En prejudisiell avgjørelse har ikke rettskraft.
En bärs med Nefertite
En bärs med Nefertite er et musikkalbum med Stefan Sundström, utgitt i 1990.
Storåkervika
Storåkervika er en badeplass og friluftsområde ved Salhus, Åsane i Bergen kommune, som er tilrettelagt med skjellsand. Området som har et areal på 6 dekar inneholder også parkeringsplasser, toalett og benker.
Sovjetunionen under Vinter-OL 1960
Sovjetunionen under Vinter-OL 1960. Sekstito sportsutøvere, førtiåtte menn og fjorten kvinner, fra Sovjetunionen deltok i åtte sporter, alpint, kunstløp, langrenn, kombinert, hurtigløp på skøyter, skihopping, skiskyting og ishockey under Vinter-OL 1960 i Squaw Valley i California. Sovjetunionen, som deltok før andre gang i et vinter-OL, ble beste nasjon med sju gull-, fem sølv- og ni bronsemedaljer. Ishockeyspilleren Nikolaj Sologubov var Sovjetunionens flaggbærer under åpningsseremonien.
Jeremy Piven
Jeremy Samuel Piven (født 26. juli 1965 på Manhattan i New York City) er en amerikansk skuespiller.
Tidlig liv
Jeremys far het Byrne Piven, og hans mor Joyce Hiller. Han vokste opp i Evanston i Illinois, og gikk på Drake University i Des Moines i Iowa. Han har arbeidet for Piven Theatre Workshop, en teatergruppe grunnlagt av foreldrene hans. Piven har opptrådt i en mengde filmer sammen med sin gode venn John Cusack.
Karriere
I dag er Piven mest kjent for rollen som Hollywood-agenten «Ari Gold» i TV-serien Entourage på HBO i USA, en rolle han har vunnet en Emmy-pris for i 2007 (Outstanding supporting actor in a comedy series, på norsk Beste birolle i en komiserie), og tidligere også mottatt to Emmy-nominasjoner for (i 2005 og 2006). Piven var også hovedrolleinnehaver og produsent for den kortlivede drama-/komiserien Cupid på ABC, samt at han var birolleinnehaver i situasjonskomedien Ellen i seriens siste tre sesonger.
Barrett Martin
Barrett Martin (født 14. april 1967 i Olympia, Washington) er mest kjent som trommeslager i musikkgruppene Skin Yard, Mad Season og Screaming Trees.
Gulla Wiltersen
Gunilla «Gulla» Molly Wiltersen (født 11. august 1981) er en fiktiv figur fra Harry Potter-bøkene av J.K. Rowling. Hun er det yngste barnet til Arthur og Molly Wiltersen, og den eneste jenta. Av utseende har hun livlig rødt hår og brune øyne, og blir stadig beskrevet som liten og pen. Er flink med magi, og ofte bemerket for sine talenter med «Flaggerbus-våden» (en forhekselse). Ifølge forfatter Rowling er hun også den første jenta som er født inn i familien Wiltersen på «flere generasjoner».
Harry Potter og De vises stein
Gulla blir introdusert i Harry Potter og De vises stein. Hun er den første jenta på Harrys alder som blir introdusert skikkelig i serien. Hun gjør bare to opptredener i boken, begge på jernbanestasjonen King's Cross. Den første opptredenen er en utvidet cameo da Harry og Gullas brødre drar til Galtvort, da hun løper nedover plattformen og jager toget ut av stasjonen. Den andre er en kort opptreden ved slutten av boken da hun blir opphisset over å få et glimt av Harry da han returnerer fra Galtvort.
Harry Potter og Mysteriekammeret
Gulla begynner ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom i Harry Potter og Mysteriekammeret, ett år etter Harry og hennes bror Ronny. Det blir etter hvert avslørt at den magiske dagboken til Tom Venster (senere avslørt som en av Voldemorts sju malacruxer) benyttet seg av Gullas usikkerhet og uskyldighet, og besetter henne for å få tilgang til mysteriekammeret og slippe løs en basilisk på skolen.
Harry Potter og Fangen fra Azkaban og Harry Potter og Ildbegeret
Gulla er ikke involvert i hovedhistorien i Harry Potter og Fangen fra Azkaban og Harry Potter og Ildbegeret, og er sammen med Harry bare tre ganger i disse to bøkene. I bok nr tre fanger hun blikket hans på stasjonen til Galtvortekspressen, og de ler sammen. I bok nr fire utveksler de glis og prater kort sammen da Harry kommer til huset til familien Wiltersen. Noen få måneder senere avviser hun Harrys forsøk på å få henne som følge ved juleballet, selv om hun er forelsket i ham.
Harry Potter og Føniksordenen
I Harry Potter og Føniksordenen lar hun ikke lenger forelskelsen sin i Harry påvirke handlingene sine når han er i nærheten. Bortsett fra Finius Persillius er Gulla den eneste figuren i bøkene som kan prate kaldt og rolig til Harry under hans fæle humørsvingninger og raserianfall. I en scene bruker Harry tid på å rulle seg i ulykkelige tanker om at han er våpenet Voldemort bruker for å angripe folk, og at han er «forurenset» og uverdig selskapet til vennene. Han hadde glemt at Gulla også en gang var besatt av Voldemort, og at hun kunne gi Harry et innsyn i hvordan dette føltes. Da hun tvinger ham til å huske hennes erfaring, skjønner han at han har glemt hele greia, og beklager oppriktig til henne.
Da Venke Dolorosa Uffert stenger Harry ute fra rumpeldunk på livstid, tar Gulla over plassen hans som speider for huslaget til Griffing. Hun blir også med i (og gir navn til) Humlesnurr-legionen, en gruppe Harry, Hermine og Ronny starter for å gi praktisk undervisning i forsvar mot svartekunster. Hun er en av medlemmene i legionen som hjelper Harry i hans forsøk på å redde Sirius Svaart fra mysterieavdelingen ved slutten av året.
Hermine forteller Harry i Føniksordenen at Gulla likte ham det tidligere året, men at hun «ga ham opp» for en stund siden. Hun møtte en elev fra Ravnklo på juleballet, og begynte å gå ut med ham i Ildbegeret. De er sammen i mesteparten av bok nr fem, men gjør det slutt da han blir sur for at Griffing slo Ravnklo i rumpeldunk.
Harry Potter og Halvblodsprinsen
I Harry Potter og Halvblodsprinsen er Gulla primært involvert i den romantiske delen av handlingen. Harry får i slutten av bok nr fem vite at hun har begynt å gå ut sammen med Tommy Ding. Det blir også avslørt at hun i sitt femte år (Harry, Ronny og Hermines sjette år) har blitt en av de mest populære jentene ved skolen. Hun blir ikke prefekt (den eneste av barna i familien Wiltersen bortsett fra Fred og Frank som ikke blir en prefekt), men gutter, dødsetere og fremmede på gaten syns hun er ekstremt attraktiv og Horatsion E.F. Snilehorn respekterer hennes magiske ferdigheter (etter å ha vært vitne til en av hennes berømte «Flaggerbus-våder») nok til å invitere henne med til sin snileklubb. Hun blir også en flink jager for rumpeldunklaget til Griffing, sammen med Katti Bull og Denise Robert, selv om hun må ta på seg jobben som speider igjen i den siste kampen av året, da Harry må ha gjensitting sammen med Slur.
Etter at Harry forstår at Gulla stadig avslår hans invitasjoner om å være sammen med ham til fordel for Tommy Dings invitasjoner, begynner han å føle noen merkelige stikk av hat som han ikke helt forstår hvorfor oppstår. Under Snilehorns første time kjenner Harry en merkelig blomsteraktig lukt som kommer av en kjærlighetseliksir Snilehorn har laget, som skal fremkalle duftene hver enkelt liker best. Harry mener å huske at han har kjent lukten i Hiet, og senere kjenner han den samme lukten av Gulla. Til slutt skjønner han at han har følelser for henne, da Harry og Ronny støter på Gulla og Tommy mens de kysser en gang i november. Ronny blir rasende på grunn av at han er overbeskyttende overfor sin søster, men Harry blir grepet av en kraftig lyst til å forhekse Tommy om til en haug med gelé. Senere forsøker Harry å tvinge seg til å innrømme at hans følelser for Gulla kun er broderlige, men han må etterhvert innse at han er tiltrukket av Gulla med romantiske interesser, og han strever med en kraftig forelskelse for henne fra da av, der han veksler mellom å fantasere om henne og bekymre seg for hvordan Ronny vil reagere hvis han finner ut av forelskelsen.
Gulla og Tommys forhold blir litt surt etter jul, og de slår til slutt opp i april (med en hjelpende «dytt» fra Harrys Felixir). Selv om Harry føler seg litt skyldig (han er fortsatt nervøs for hvordan Ronny vil reagere), kan han ikke hjelpe for å benytte seg av muligheten til å tilbringe mer tid med henne, og etter at Griffing vinner rumpeldunkcupen, kysser Gulla og Harry spontant i festen de har etter seieren. De fleste blir overrasket over kysset, Hermine skinner av samtykke, og Ronny blir stum, men gir dem til slutt motvillig sitt samtykke han også.
Da dødseterne angriper Galtvort, blir Gulla med i kampen, sammen med Ronny, Hermine, Lulla og Nilus, sammen med flere av medlemmene i Føniksordenen. Hun er mye mer effektiv i kampen enn hun var det foregående året, og holder dødseterne litt på avstand og kommer fra det uten skader, selv om dette kan ha sammenheng med en liten dose Felixir som hun og de andre tok like før kampen.
Etter at Albus Humlesnurr blir drept, bestemmer Harry seg for å gjøre forholdet deres slutt, siden han tror Fyrst Voldemort ville forsøke å ta livet av henne hvis han visste at de var et par. Gulla aksepterer denne avgjørelsen, og bemerker at hun nesten forventet noe slikt etter som hun kjenner til Harrys prioriteringer. Hun virker også håpefull om at deres framtid etter at Voldemort er drept er lys. Hun innrømmer at hun aldri virkelig ga opp at han skulle legge merke til henne, og at Hermine hadde gitt henne noen råd på dette området. Hun sier også at det er mulig at Harrys helte-kompleks er grunnen til at hun liker ham så godt.
Harry Potter og Dødstalismanene
Når Harry kommer seg trygt til Hiet fra Hekkveien 4, møter han Gulla og fru Wiltersen. Gulla virker glad for å se ham, men det er en slags pinlig taushet mellom dem, siden de ikke hadde snakket sammen siden Harry slo opp. Hun gir ham masse informasjon og når han går ut for å se etter de andre som skulle komme (forkledd som ham etter å ha drukket polyksir) tar hun ham i hånden.
De har lite kontakt mens han er i Hiet, men på hans syttenårsdag spør hun om et ord på tomannshånd. Hun sier at hun ikke visste hva hun skulle gi ham i gave. Hun sier at hun ville gi ham noe som fikk ham til å huske henne, hvis han møtte noen andre jenter på turen. Harry sier helt ærlig, at han ikke tror det vil bli så mye tid til overs til å date. Hun sier at det var den setningen hun ventet på og så kysser hun ham. Harry kysser henne tilbake og det er et mer meningsfullt kyss enn noe som helst kyss de har hatt før. De blir avbrutt av Ronny, som sier til Harry at han ikke kan gripe hver sjanse han får. Harry forsikrer ham om at det ikke vil skje igjen.
Gulla er brudepike sammen med Gabrielle i bryllupet til Rulle og Fleur. Hun og Lulla danser alene sammen, midt på gulvet. Dette beviser Gullas selvsikkerhet og at hun ikke er redd for å drite seg ut og hennes sterke vennskap med Lulla. Hun danser også med Laffen Styx. Harry blir også irritert når Viktor Krumm (invitert av Fleur) bemerker hvor pen Gulla er.
Hun har ikke noen rolle i boka før på slutten, selv om Harry stadig vekk ser etter henne på Ukruttkartet sitt og håper at hun vet at han tenker på henne. Hun kjemper i slaget ved Galtvort. Etter broren Fred sin død er hun samlet sammen med familien i Storsalen. Øynene hennes er røde og hovne og tårene sildrer. Hermine skynder seg bort og klemmer henne. Når kampen er i gang igjen kjemper hun, Lulla og Hermine mot Bellatrix DeMons. Gulla unslipper så vidt en dødsforbannelse og fru Wiltersen blir så sinna at hun overtar og dreper Bellatrix. Etter at Voldemort er død ser Harry henne sitte med hodet på moren sin skulder og velger å ikke avbryte, siden det vil bli tid til å snakke senere; dager, måneder og år.
Hennes liv mellom den siste boken og epilogen
Hun var en berømt rumpeldunkspiller, helt til hun valgte å slutte for å være sammen med familien. Hun ble rumpeldunkanmelder i Aftenprofeten. Kjærligheten mellom Gulla og Harry blomstrer etter at Voldemort har dødd og de gifter seg et sted mellom bok 7 og epilogen''
Nitten år senere
Hun og Harry er på King's Cross stasjon for å sende avgårde deres to eldste barn, Jakob Sirius og Albus Severus, til Galtvort. De møter Ronny og Hermine på stasjonen også, sammen med deres barn, Rosa og Hugo. Gulla nevner også Nilus, som har blitt professor i urtologi på Galtvort. Hun og Harry står lenge og vinker til barna sine, sammen med deres yngre datter Lilly Lulla.
Gulla i filmene
Gulla blir portrettert av Bonnie Wright i filmene om Harry Potter. Bare hennes første opptreden i Harry Potter og De vises stein er igjen i filmen, siden filmen slutter på Galtvortekspressen på vei tilbake igjen, og de aldri kommer til King's Cross station.
Gullas rolle i Harry Potter og Mysteriekammeret er større, men bare marginalt. Hennes forelskelse i Harry, som er veldig merkbar i boken, blir bare såvidt hintet om, og mesteparten av hintene om at hun opptrer merkelig blir utelatt. Siden Gulla ikke spiller en stor rolle i Harry Potter og Fangen fra Azkaban, opptrer hun bare i den tredje filmen som statist.
Etter disse sporadiske opptredenene i de første tre filmene, blir Gulla mer synlig i den fjerde filmen. Hun har fortsatt bare en håndfull dialoger, men hun er stadig til stede i bakgrunnen (og noen ganger i forgrunnen). Selv om hun sjelden handler direkte med Harry, tilbringer hun mye tid sammen med Hermine, Ronny, Fred, Frank og Nilus Langballe (som er hennes følge til juleballet). Både hennes vennskap med Hermine fra bøkene og hennes forhold til brødrene blir for første gang vist klart fram i filmene.
I Harry Potter og Føniksordenen, viser filmene at Gulla fortsatt er tent på Harry, selv om det ikke er noen tegn på dette i selve boka og hennes kjæreste, Mikkel Kroken er ikke nevnt. Det blir vist at hun er blitt flink med magi og hvordan karakteren hennes vil forandres i framtida.
Eksterne lenker
Weasleyovi Figuren der Harry-Potter-Romane Dumbledore's Army Ron Weasley Quân đoàn Dumbledore
Slaget ved Nola (214 f.Kr.)
Det tredje slaget ved Nola ble utkjempet i 214 f.Kr. mellom Hannibals hær og en romersk hær under Marcus Claudius Marcellus. Det var Hannibals tredje forsøk på å ta byen Nola. Igjen lyktes Marcellus å forhindre at byen ble tatt.
Victor Hlungwani
Hlungwani ble utnevnt til FIFA-dommer i 2011. Han har dømt flere kamper i Afrikas Champions League, blant annet i 2012. Hlungwani var også dommer i vennskapskampen mellom og  på Levy Mwanawasa Stadium i Ndola den 12. januar 2013 (0–0).
Dessau-Roßlau
Dessau-Roßlau er en kretsfri by i den tyske delstaten Sachsen-Anhalt. Den er den tredje største byen i delstaten og ligger omkring 60 km nord for Leipzig ved elven Muldes utløp i Elbe. Historisk var Dessau hovedstaden og residens i fyrste- og senere hertugdømmet Anhalt-Dessau og Anhalt. Byen ble på 1920-tallet kjent gjennom kunst- og designskolen Bauhaus, grunnlagt av Walter Gropius.
Dessau-Roßlau er resultat av en sammenslåing pr. 1. juli 2007 av den kreisfrie byen Dessau og byen Roßlau.
Happy Hour Viser
Happy Hour Viser er et musikkalbum med Stefan Sundström, utgitt i 1992.
Egil Christophersen
Egil Christophersen (født 27. januar 1949 i Bergen, død 12. november 2011 i Bergen) var en norsk historiker.
Lagos (delstat)
Lagos er en av Nigerias 36 delstater. Den ligger sørvest i landet med Beninbukta i sør, den ble opprettet i 1967. Den er den minste delstaten i areal men den nest folkrikeste etter Kano). Ikeja er administrasjonssenter i delstaten.
E3 Saxo Classic 2023
E3 Saxo Bank Classic 2023 var den 65. utgaven av ett endags sykkelritt i Belgia avholdt 24. mars 2023. Rittet startet og avsluttet i Harelbeke.
Rittet ble vunnet av Wout van Aert.
Fangjiashan kjernekraftverk
Fangjiashan kjernekraftverk er et kjernekraftverk som bygges i kystfylket Haiyan i den kinesiske provinsen Zhejiang, ikke langt unna det allerede eksisterende anlegget i Qinshan. To reaktorer med en maksimal effekt på om lag 1 080 MW hver er under utbygging, og kostnadene for prosjektet er beregnet til 26 000 milliarder yuan. Reaktorene vil ifølge planen starte normal drift i 2013–2014. Ved ferdiggjørelse vil reaktorene produsere elektrisk kraft til industrien og befolkningen i området.
B-VM i håndball for kvinner 1992
B-VM i håndball for kvinner 1992 ble arrangert i Litauen i 1992.
Øysteins plass (Oslo)
Øysteins plass (1-6) er en plass på Lille Tøyen i bydel Grünerløkka i Oslo.
Plassen er 3,5 dekar stor og ligger i østenden av strøket Lille Tøyen hageby. Plassen domineres av en treomkransa ballplass. På vestsida går en vei, og langs denne ligger to typiske hagebyblokker i to etasjer. Oppgangene her har løpende nummer fra 1 til 6. Det er tilsvarende blokker på østsida av plassen, men disse har adresse til Haralds vei.
Plassen er oppkalt etter kong Øystein Magnusson (1089–1123). I den opprinnelige hagebyplanen gikk den under navnet Nordre plass.
Gunnar Nyborg-Jensen
Gunnar Nyborg-Jensen (født 20. februar 1912, død 1970) var en dansk sanglærer og forfatter, mest kjent for sin sangbok De små synger. Den ble i 2006 listet i Danmarks kulturkanons «barnekanon».
Han har blant annet oversatt sangen «Se min kjole», fra tysk «Grün, grün, grün, sind alle meine Kleider».
Christopher Gibbons
Christopher Gibbons (1615–1676) var en engelsk organist og komponist.
Christopher Gibbons var sønn av den betydelige renessansekomponisten Orlando Gibbons. Faren døde da Christopher var 11 år og moren året etter, så onkelen Edward Gibbons (1568-1650), leder av koret i King's College i Cambridge, oppfostret ham og gav ham musikkopplæring.
Fra 1638 arbeidet Christopher som organist ved katedralen i Winchester, fra 1660 også ved Chapel Royal og Westminster Abbey. De to siste var poster hans far en gang hadde bekledt.
Enkelte anthems til bruk i kirka og flere fantasier for strykere er bevart etter Gibbons.
Gabriel Acacius Coussa
Gabriel Acacius Coussa (født 3. august 1897 i Aleppo i Syria, da del av Det ottomanske rike, død 29. juli 1962 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie og var prefekt for Kongregasjonen for østkirkene 1962.
Han ble kreert til kardinal i 1962 av pave Johannes XXIII.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Soldathjemmet
Soldathjemmet i Stavern, opprinnelig kalt Soldatenheim Stavern, er et aktivitetshotell og selskapslokale i Stavern i Vestfold som ble bygd av tyske okkupasjonsmyndigheter under andre verdenskrig som et Soldatenheim. Det åpnet med militær pomp og prakt 17. mai 1942 som et samlingssted for tyske soldater og et rekonvalesentsted for sårede og krigstrette fra frontene i Europa.
Da krigen var over 8. mai 1945, fungerte bygningen som oppsamlingssted for arrestanter i Stavern og Brunlanes, blant annet medlemmer i Nasjonal Samling (NS) og «tyskerjenter», og som kommandosentral og opplæringssted for frigjøringsstyrkene. Da ble også betegnelsen Soldatenheim fornorsket til «Soldathjemmet». Fra august 1945 til våren 1980 holdt Stavern kommunale kino til i midtbygningens store sal. På nyåret i 1990 tok man bygningen i bruk som sanitetsskole under Luftforsvarets Skoler Stavern. Dette tok slutt sommeren 2002.
Etter to års restaurering ble Soldathjemmet i 2017 åpnet som overnattingssted og selskapslokale, 75 år etter første innvielse.
Lactantius
Lactantius eller Lucius Caelius (eller Caecilius?) Firmianus Lactantius (født ca. 240, død ca. 320) var en tidlig kristen forfatter, elev av Arnobius den eldre, først retoriker og språklærer i Bitynia og etter 317 lærer for keiser Konstantin den stores sønn Crispus. Lactantius forfattet flere skrifter, Divinæ institutiones (i syv bøker) og andre med den hensikt å utlegge og spre den kristne lære. Lactantius utmerket gjennom en klar og redelig fremstilling i et nesten klassisk latin språk som minner sterkt om Cicero, noe som også var grunnen for at han ble karakterisert som «den kristne Cicero».
Biografi
Lactantius var en latintalende innfødt fra Nord-Afrika som i henhold til kirkefaderen Hieronymus var en elev av retorikeren Arnobius, skjønt Lactantius refererte aldri til sin tidligere lærer i sine skrifter og lærte retorikk i flere byer i Østromerriket før han endte opp i Konstantinopel. Han skrev apologetiske (unnskyldende) verker som forklarte kristendommen i begreper som var akseptable for hedninger og ikke-kristne samtidig som han forsvarte kristendommen mot hedenske filosofer. Hans Divinæ Institutiones (De himmelske institusjoner) er et tidlig eksempel på en systematisk presentasjon av kristne tanker. Han ble betraktet som kjettersk etter sin død, men renessansens humanister leste ham med fornyet interesse, skjønt mer for hans kunstferdige retoriske latinske stil enn for hans teologi.
Lactantius ble født som ikke-kristen og han lærte tidlig retorikk på sitt fødested som kan ha vært Cirta i Numidia hvor det er en inskripsjonen som nevner en bestemt «L. Caecilius Firmianus».
Lactantius hadde en offentlig karriere som i begynnelsen var suksessfull. Ved gjenerobringen ved den romerske keiseren Diokletian ble han offisiell professor i retorikk i Nikomedia (i dagens Tyrkia), som Diokletian gjorde til Østromerrikets hovedstad. Reisen fra Afrika er beskrevet i hans dikt Hodoeporicum. Etter å ha konvertert til kristendommen ville han ha blitt avskjediget etter Diocletians første forordning mot kristne den 24. februar 303. Som en latinsk retoriker levde han i henhold til Hieronymus i fattigdom og forsøkte å skaffe seg et levebrød som forfatter inntil Konstantin den store ble hans patron, den første kristne keiseren i Romerriket. Den nye keiseren utpekte den aldrende lærde i år 311 eller 313. Vennskapet med keiseren gjorde at han ble forfremmet og ble til slutt latinlærer for keiserens sønn Crispus som han hadde med frillen Minervina. Lactantius kan ha fulgt til Trier i Tyskland i 316 da Crispus ble gjort til cæsar (mindreårig samkeiser) og sendt til byen. Crispus ble tatt av dage av faren selv, giftmyrdet i 326, og et epigram i samtidens Roma ble Konstantins drap på sine nærmeste sidestilt med Neros drap på sine slektninger. Da Crispus ble drept var Lactantius allerede død, men omstendighetene er ikke klare, skjønt det kan ha vært naturlige årsaker som alderdom.
Som så mange tidlige kristne forfattere var Lactantius avhengig av klassiske modeller. De tidlige humanister kalte ham for «Cicero Christianus», Den kristne Cicero.
Dømt som kjetter
Lactantius, som ble kristen i tiden under Diocletians kristdomsforfølgelser, fastholdt at ingen kristen burde delta i krig eller voldshandlinger, og at dødsdom ikke burde utøves for å bekjempe kjetteri. Den pasifistiske holdningen talte ikke til hans fordel da den kristne kirke senere kom i maktposisjon og startet først en voldelig og brutal forfølgelse av ikke-kristne og deretter andre kristne med avvikende tro. Lactantius fulgte den tidlige kirkefaderen Origenes i at Gud, faderen, hadde en skikkelse, og Lactantius ble således anklaget for også å avvise Den hellige ånd. Verkene til Lactantius ble likt og ulikt fordømt på et kirkemøte presidert av pave Gelasius I på 400-tallet.
Hvis jorda er flat...
Lactantius’ verker har blitt knyttet til oppfatningen om at de tidlige kirkeledere mente at jorda er flat. Grunnen er at Lactantius avviste tanken på antipoder, det vil si eksistensen av et sted eller land på motsatte side av jorda, noe som ble knyttet til oppfatningen om jorda er rund eller ikke.
Astronomen Nikolaus Kopernikus håner Lactantius i hans De revolutionibus orbium coelestium fra 1543:
I det tyske fjernsynsdokumentaren «Verdens syv største løgner» hevder at middelalderens lærde viste meget godt at jorden var rund. Kopernikus ble anklaget for å omgå at det faktum at Lactantius var heller unntaket enn regelen.
Hå Hå Ja Ja
Hå Hå Ja Ja er et musikkalbum med Stefan Sundström, utgitt i 1993.
Bryan Greenberg
Bryan Greenberg (født 24. mai 1978 i Omaha i Nebraska) er en amerikansk skuespiller.
Greenberg er kjent i rollen som «Jake» i TV-serien One Tree Hill og som «Nick» i serien October Road. Han har også gjesteroller i The Sopranos, Boston Public, Law & Order, Tredje Skiftet samt som Nate i Bride wars. Han har også spilt i filmer som The Perfect Score og Prime, og han har dessuten en rolle i den romantiske komedien Friends with Benefits med Mila Kunis og Justin Timberlake. Greenberg er aktuell med HBO-serien How to Make it in America i rollen som «Ben Epstein».
Changji (Changji)
Fylket hadde 349,320 innbyggere i 1999.
Byens fremvekst var en følge av den økte handel langs den såkalte Silkeveien i tidlig asiatisk middelalder. Gamlebyen i Changji er en viktig turistattraksjon.
Det ligger et universitet i byfylket.
Aksehelning
Det er jordaksens helning i forhold til sin bane rundt solen som gir oss årstider, midnattssol og polarnatt.
Henning Stockfleth
Henning Stockfleth (død 5. februar 1664) var biskop i Christiania.
Han ble født i Haderslev i Danmark, og var bror til borgermesteren Hans Stockfleth. Etter å ha studert i Wittenberg i tre år, ble han 1635 innskrevet ved Københavns universitet. 1637 ble han utnevnt til rektor ved katedralskolen i Christiania samt professor i logikk og metafysikk ved det nyopprettede gymnaset i byen. Samme år tok han magistergraden. Allerede 1639 avstod han rektoratet og ble slottsprest på Akershus og sogneprest i Aker, men beholdt sin stilling ved gymnasiet. 1646 ble han utnevnt til biskop i Christiania stift og virket som sådan til sin død. Han var gift med Magdalene Schnell (+ 1674),dtr. av Johann Schnell (ca. 1545-95) og Anna Reimers.
Charn
Charn er en fiktiv verden i C. S. Lewis' roman Drømmen om Narnia.
I boken ankommer barna Digory Kirke og Polly Plummer en verden hvor finner et stort kongeslott og en helt tom by i et halvveis ødelagt land. Elven som hadde flytt gjennom Charn var tørket helt inn, og det fantes ikke vann noe sted.
Charn ble fullstendig ødelagt etter at Jadis, Digory Kirke og Polly Plummer dro derfra. Tusen år senere blir Jadis den hvite heksen i Løven, heksa og klesskapet.
Miejsca w cyklu Opowieści z Narnii
Cenodocus
Cenodocus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, kraftige, brune trebukker. Antennene er kortere enn kroppen, det tredje leddet i den ytre delen tett kledt med mørke hår. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene. Dekkvingene er parallellsidige, ganske kraftig punkterte.
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Laos i vest til Java i øst.
Israel under OL
Israel deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1952 i Helsingfors og har siden deltatt i alle påfølgende sommerleker unntatt Sommer-OL 1980 i Moskva som de boikottet. Israel deltok i vinterlekene første gang under Vinter-OL 1994 på Lillehammer og har siden deltatt i samtlige vinterleker.
Ved München-massakren under Sommer-OL 1972 i München ble elleve israelske utøvere og ledere drept av den palestinske terrororganisasjonen Sort September.
Betzy Kjelsberg
Betzy Aleksandra Kjelsberg (født Børresen 1. november 1866 i Svelvik, død 3. oktober 1950) var en norsk politiker (Avholdspartiet, Venstre) og kvinnesaksforkjemper. Hun var i 1883 en av de seks unge kvinnene som stiftet Diskusjonsforeningen Skuld, som ble en forløper til Norsk Kvinnesaksforening. Hun etablerte Drammen Kvinnesaksforening, som hun ledet fra 1896 til 1925. I 1904 deltok hun i etableringen av Norske Kvinners Nasjonalråd, der hun var styremedlem og leder i perioden 1922–1928. Hun var Norges første kvinnelige fabrikkinspektør i perioden 1910–1936 og kjempet frem Fabrikktilsynsloven av 1892.
Familieliv
Hun hadde norsk far og skotsk mor. Faren døde da Betzy var barn, og moren Jessie Børresen tok med seg datteren fra Svelvik til Drammen, hvor hun startet pensjonatvirksomhet. Etter noen år giftet moren seg på nytt. Betzys stefar var kjøpmann og ville prøve å etablere seg i Kristiania. Familien bosatte seg på Grønland i nærheten av stefarens nye butikk. Betzy fikk begynne å lese til examen artium, men avbrøt utdannelsen da hun i 1885 ble gift med overrettssakfører Oluf Fredrik Kjelsberg. Sammen flyttet de til Drammen, der Betzy Kjelsberg visstnok var byens første kvinnelige syklist. Paret fikk seks barn. Betzy Kjelsberg er oldemor til den tidligere FrP-politikeren Siv Jensen og Nina Jensen, tidligere generalsekretær i WWF Norge.
Karriere og politisk virksomhet
I 1885 flyttet hun til Drammen, og fikk sitt første barn i 1886. Hun begynte tidlig å engasjere seg for å skape endringer i byen. Hun dannet Kvinnelig Handelsstands forening (1894), Drammen Kvinnesaksforening (1896), dens husmorskole (1899), Drammens Sanitetsforening (1899) og Drammen Kvinneråd (1903). I 1905 ble hun innvalgt i kommunestyret for Avholdspartiet. Nasjonalt sett var hun sentral i etableringen av Norsk Kvindesagsforening (1884), Kvindestemmeretsforeningen (1885), og var med i Norske Kvinders Nasjonalråd (1904), også som leder. I 1909 ble hun en av de fem første kvinnene i Norge med tittelen fabrikkinspektør, med arbeidstittel inspektrise. Fra 1926 satt hun dessuten som viseformann for International Council of Women.
Kjelsberg var medlem i den norske regjeringsdelegasjonen til den internasjonale arbeidskonferansen (Washingtonkonferansen) i 1919, som etablerte Den internasjonale arbeidsorganisasjonen (ILO); hun var eneste kvinne blant delegatene på konferansen.
For Venstre var hun, som det første kvinnelige medlem, med i sentralstyret mellom 1926 og 1938. Kjelsberg-biograf Magnhild Folkvord hevder mange hadde ventet at hun skulle bli sosialminister i Johan Ludwig Mowinckels regjering i 1928. Kjelsberg kritiserte partilederen offentlig for å ikke inkludere kvinner i regjeringen.
Bøker om Betzy Kjelsberg
Forfatteren Frid Ingulstad ga i 2015 ut en biografi om Betzy Kjelsberg på Cappelen Damm forlag. Ingulstad skrev i forordet til boken ''Betzy. Fortellingen om en norsk foregangskvinne'' at hennes interesse for Kjelsberg ble vekket da hun gjorde research til en romanserie om fabrikkarbeiderne ved Akerselven[1].
Magnhild Folkvord ga i 2016 ut biografien ''Betzy Kjelsberg. Feminist og brubyggjar'' på Samlaget forlag.
Til minne om Betzy Kjelsberg
På 90-årsdagen for Betzy Kjelsbergs fødsel i 1956 ble det avduket et minnesmerke av billedhuggeren Maja Refsum ved Akerselva. Betzy Kjelsberg ble hedret på frimerke i 1993 og har flere veier oppkalt etter seg. Den ene veien er i Stavanger, Betzy Kjelsbergs gate og den andre i Oslo, Betzy Kjelsbergs vei, vedtatt av Oslo bystyre 29. april 1959, og den tredje og siste ved samme navn på Åssiden i Drammen. Betzy Krisesenter ble i 1980 etablert i Drammen.