cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dangtu
Kulturminner
Dikteren Li Bais grav (Li Bai mu, 李白墓) ligger her, og ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. Li Bai (701-762) var en av Tang-tidens fremste diktere. Ifølge tradisjonen skal han ha druknet idet han i beruset tilstand forsøkte å omfavne speilbildet av månen i en elv i fylket Dangtu.
Malcolm Munthe
Annen verdenskrig
Det var også mistanker om at SOE stod bak en brann og påfølgende eksplosjon i et ammunisjonstog 19. april 1941 på Krylbo station, men detta har aldri kunnet bevises og flere rapporter peker på at det var en ulykke (Krylbosmällen). Malcolm Munthe ble utvist fra Sverige dagen etter eksplosjonen i Krylbo.
Mo i Rana lufthavn, Fagerlia
Byggekontrakt
For å sikre maksimal gevinst av kontraktstrategien bidro bemanningsselskapet Right Management (etablert 1980) i prosessen. Den 19. august 2021 ble konsulentselskapet Sweco Norge AS tildelt kontrakten som byggherreorganisasjon.
Dangtu
Samferdsel
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.
Malcolm Munthe
Annen verdenskrig
Hen ble så satt til å lede SOEs virksomhet i Sør-Italia, hvor han deltok i landgangen ved Anzio. I Sør-Italia kledte han seg en gang som en (stor) gammel dame for å smugle en radiosender gjennom de tyske linjer og koordinere SOE-virksomhet i okkupert område. Munthe var også med på å få berget den liberale filosof Benedetto Croce og hans familie. De var i fangenskap i Sorrento, og deres flukt blagte dem til Capri der de skjulte seg i faren Axel Munthes hus Villa San Michele.
Etterkrigstiden
Etter krigen fortsatte major Munthe å arbeide for militæret, og ble involvert i sosiale prosjekter (beskrevet i hans bok The Bunty Boys). I 1945 giftet han seg med Ann Felicity Rea (født 15. januar 1923), som han hadde møtt gjennom hennes far Philip Russell Rea, som var personlig stabsoffiser til Brigadier Colin Gubbins (leder av SOE), og senere leder for Liberal Party i House of Lords. De fikk tre barn, Adam John Munthe (1946 - ), Guy Sebastian Munthe (1948 - 1992 ) og Katriona Munthe-Lindgren (1955 - ).
Mo i Rana lufthavn, Fagerlia
Byggekontrakt
Den 9. desember 2021 lyste Avinor ut en entreprisekonkurranse for byggingen, i samarbeid med Rana kommune og Polarsirkelen Lufthavnutvikling.
Malcolm Munthe
Etterkrigstiden
Etter et mislykket forsøk på en politisk karriere med Det konservative parti, vendte Munthe sin energi til pleien av familiens hjem i England, Sverige og Italia. Han solgte sine gjenværende eiendommer på Capri (blant annet Villa Materita) og kjøpte Castello di Lunghezza, et slott med 108 rom, utenfor Roma. Han åpnet Hildasholm, den eiendom Axel Munthe hadde bygd for sin hustru Hilda i Midt-Sverige, til offentligheten, og gjorde likeså med Hellens og Southside House i England under tilsyn av Pennington-Mellor-Munthe Charity Trust.
Munthe viet sine eldre år til drift av disse eiendommer, og til forfatterskap, blant annet en historie om Hellens (Hellen's, Much Marcle, Herefordshire og Special Forces Club).
Han døde på Southside House i november 1995.
Mo i Rana lufthavn, Fagerlia
Byggekontrakt
Totalentreprenør for ny flyplass ble 18. august 2022 tildelt AF Gruppen Norge AS.
Avinor får i oppdrag å lede byggingen
Den 5. februar 2019 ga Erna Solbergs regjering, ved samferdselsminister Jon Georg Dale (Frp, f. 1984), klarsignal til at flyplassen kan bygges uten hjelp fra staten.
Den planlagte flyplassen ville i så fall blitt en av få flyplasser i Norge som ble bygd og drevet utenfor Avinor-systemet. Haugesund lufthavn har vært drevet av et privat selskap, Lufthavndrift AS, siden 12. mai 2019.
Koronapandemien i 2020 førte til en endring i disse planene.
Den 14. februar 2017 hadde Rana kommune vedtatt at kommunen selv skulle bidra med 300 millioner kroner av finansieringen. Lokalt næringsliv skulle også bidra med 300 millioner kroner, i tillegg til 1,47 milliarder kroner fra staten.
Avinor fikk beskjed om å oppdatere sitt eget forprosjekt fra desember 2015, og fikk en frist til 3. juli 2020 med å legge frem sin rapport.
Avinor trengte mer tid, og var ferdig med sitt nye forprosjekt i mars 2021. Forprosjektet viste en kostnad for lufthavnen på 2,4 milliarder kroner. Kostnadene inkluderer ny vei til flyplassen fra E12. Den 5. mars 2021 bevilget regjeringen Solberg 1.8 milliarder kroner til den nye flyplassen som ledd i første del av nasjonal transportplan 2018–2029.
I revidert nasjonalbudsjett den 19. juni 2020 het det i vedtak 737: «Stortinget ber regjeringen jobbe raskt og gjøre nødvendige avklaringer som må til for å realisere planlagt flyplass i Mo i Rana.»
I revidert nasjonalbudsjett den 11. mai 2021 økte regjeringen det statlige bidraget fra 1,8 til 2,2 milliarder kroner.
Den 21. mars 2023 hadde kostnadsrammen økt til 4 milliarder kroner.
Midlertidig bevaring av de andre flyplassene på Helgeland
I vedtak 1217 av 11. juni 2021 (tilknyttet Prop. 193 S (2020-2021), Innst. 648 S (2020-2021) ) heter det:
Samtidig gikk vedtak 1215 av 11. juni 2021 ut på å beholde de andre lufthavnene på Helgeland:
Lufthavnene i Mosjøen, Sandnessjøen og Brønnøysund er ikke omtalt i nasjonal transportplan 2022–2033. Det ble derfor lagt til grunn at disse lufthavnene skal videreføres.
Forslag om å nedlegge en av flyplassene
På oppdrag fra Samferdselsdepartementet utarbeidet Oslo Economics (OE), i samarbeid med Norconsult og Nord universitet, rapporten «Forslag til offentlige kjøp av regionale flyruter». Rapporten ble lagt frem 11. november 2022.
Dette er imidlertid ikke aktuell politikk for regjeringen til Jonas Gahr Støre.
Utsettelse av åpningen til våren 2027
Planen til Stortinget i 2021 var å åpne flyplassen høsten 2025.
Den 15. februar 2023 ble det klart at åpningen utsettes med 18 måneder, til våren 2027. AF Gruppen Norge AS trenger fire sommersesonger med barmark for å ferdigstille prosjektet.
Gjennom den siste delen av planarbeidet, de forberedende anleggsarbeidene og optimaliseringsfasen innså Avinor at det ikke var mulig å ha utbyggingsprosjektet ferdig før mot slutten av 2026. Ferdigstillelse i 2026 forutsetter at hovedarbeidene starter sommeren 2023. Dette skjedde da også; forarbeidene ble innledet den 25. mai 2023.
2400 meter lang rullebane
Den 23. august 2021 ble Avinor tildelt oppdragsbrevet av Samferdselsdepartementet. Avinor fikk samtidig i å oppdrag å vurdere en forlengelse av rullebanen fra 2 200 til 2 400 meter, samt 300 meter startbane i øst. En 2 400 meter lang rullebane vil gjøre det mulig med direktefly fra Mo i Rana til Kanariøyene, Thailand, Tokyo og New York.
På side 73 i Proposisjon 1.S (2021-2022) av 24. september 2021, heter det:
Den 27. januar 2023 ble Stortingsmelding nr 10 (2022-2023), ''Bærekraftig og sikker luftfart. Nasjonal luftfartsstrategi'', lagt frem for Stortinget. På side side 28 pkt. 3.2.1 heter det:.
Den 15. februar 2023 fortalte konserndirektør for bærekraft, konsept- og infrastrukturutvikling i Avinor, Thorgeir Landevaag, at Avinor anbefaler lengre rullebane. Konsernet ba om en større økonomisk ramme, i størrelsesorden 150 millioner kroner.
Den 10. mars 2023 ba Avinor om økte midler i størrelsesorden 150 millioner kroner i et brev til Samferdselsdepartementet. Pengene skulle brukes til å forlenge rullebanen til 2 400 meter. I denne forbindelse ble det henvist til et brev fra 9. september 2021 med tittelen «Flyoperativvurdering av ulike banelengder for nye Mo i Rana, Fagerlia lufthavn». Det ble også henvist til en rapport fra Oslo Economics fra juni 2022 med tittelen «Rullebanelengde ny lufthavn ved Mo i Rana».
Den 11. mai 2023 kl 10:45 la regjeringen Støre frem sitt forslag til revidert nasjonalbudsjett for 2023. Regjeringen foreslo å øke bevilgningene til bygging av Mo i Rana Lufthavn, Fagerlia med 694 millioner til 4 890 millioner. 158 millioner ble avsatt for å realisere en eventuell rullebane på 2 400 meter.
Forslaget skapte politiske reaksjoner, fordi regjeringen foreslo at lokale bidrag skulle sponse minimum 66 av de 158 millioner kronene. Den 16. juni 2023 ble det reviderte nasjonalbudsjettet vedtatt av Stortinget, uten endringer med hensyn til flyplass-finansieringen. Den 21. juni 2023 ble ekstrabevilgningen på 66 millioner kroner banket gjennom uten debatt i Rana kommunestyre. Den 21. juli 2023 ba Rana kommune fylkeskommunen om å dekke 33 millioner kroner av de ekstra utgiftene. Fylkesrådsleder Elin Dahlseng Eide svarte at Fylkestinget ikke møtes igjen før 23. oktober 2023.
Den 16. august 2023 signerte Avinor og AF Gruppen en opsjon som sikrer en rullebanelengde på 2400 meter.
Pengeinnsamling og godkjenning av ESA
Den 8. oktober 2021 bevilget SpareBank 1 Helgeland og Sparebank 1 Nord-Norge samlet 30 millioner kroner for å få flyplassen i Rana realisert. Den 1. mars 2022 ble det opplyst at en kronerulling blant privatpersoner, russen i Rana, 72 lokale bedrifter, samt lag og foreninger hadde samlet inn 150 millioner kroner. Dermed var pengene til den nye flyplassen på plass.
Blant russen i Rana var det Russ-85 som tok initiativet i 2015 med kr 16 000 til flyplassen; Russ-86 bidro med kr 26 000 og Russ 2009 med kr 25 000.
En fintelling ble presentert den 26. august 2022 av administrerende direktør i Polarsirkelen Lufthavnutvikling AS, og styreleder i Rana Utvikling, Ole-Magne Kolstad (f. 1980). Den viste at det var samlet inn 25 millioner kroner mer enn nødvendig; disse pengene vil selskapet bruke på ruteutvikling.
Den 23. juni 2022 ble finansieringen av flyplassen godkjent av EFTAs overvåkningsorgan (ESA) i Brüssel.
Anleggskontrakter
Tore Løkke AS ble grunnlagt i 1967. Bedriften driver entreprenørvirksomhet innen bygg- og anleggsbransjen og pukkverk, og har ca 115 ansatte (pr 2022). Firmaet er ISO-sertifisert etter NS-EN 9001 : 2015 og NS-EN 14001 : 2015.
Utleiekompagniet AS ble etablert som eget aksjeselskap i mai 2002, med UCO som registrert varemerke. UCO har sitt utspring i Selmer Maskinutleie, som ble etablert i 1997. UCO er miljøsertifisert i henhold til NS-EN ISO14001:1996.
Den 18. august 2022 ble AF Gruppen Norge AS valgt som totalentreprenør. Kontrakten ble signert den 16. september 2022, med en offisiell markering 12. oktober 2022.
Avinor og entreprenøren innledet da en samspillsenterprise (fase 1), hvor tekniske løsninger og anleggsgjennomføring ble optimalisert. AF Gruppen har med Rambøll Norge og LPO Arkitekter på henholdsvis prosjektering og arkitekttjenester.
AF Gruppen Norge AS ble etablert i 1985 for å satse på tunge anleggsprosjekter i Norge. AF har også arbeidet i olje- og gassmarkedet og stod bak byggingen av landfalls-tunnel fra Trollfeltet i 1991. AF Gruppen består (pr 2022) av 113 selskaper underlagt konsernets fem datterselskaper og driver virksomhet innen bygg, anlegg, eiendom, offshore, energi og miljø. Blant større oppkjøp i Norge og Sverige er JR Anlegg AS (2010), Målselv Maskin & Transport AS (2015) og Kanonaden Entrepenad AB (2017).
Byggherreriggen og nettstasjonen skal fjernes når lufthavnen er ferdigbygd. Terrenget tilbakeføres til naturen når vei, gang- og sykkelvei er ferdig. Kommunen fikk en merknad fra en av grunneierne, fordi boreriggen plasseres i en potensielt verneverdig myr.
Ivan Samojlovitsj
Ivan Samojlovitsj (ukrainsk: Іван Самойлович, født 1630, død 1690) var en ukrainsk kosakk-hetman på Den ukrainske vestbanken mellom 1672 og 1687.
Mo i Rana lufthavn, Fagerlia
Anleggskontrakter
Flere Volvo FH16 750 trailere fra PK Strøm AS fraktet gravemaskiner og anleggsmaskiner til flyplassområdet allerede 5. september 2022.
Fellingen av trær på flyplasstomta begynte 3. september 2021. Den 30. august 2022 var Brennbakk Transport AS fra Trofors i Grane nesten ferdig med avskogingen forut for anleggsarbeidet.
Forhandlinger med Ildgruben reinbeitedistrikt
Helt på tampen før byggingen skulle et historisk bakteppe av umesamer/sørsamer, reindrift og Umskaret som ferdselsåre skape problemer med å komme i gang.
Veien over fjellpasset Umskaret er en del av en historisk ferdselsåre mellom Mo i Rana og innsjøen Uman. Allerede i 1742 tegnet lappemisjonæren Aron Normann et kart som viser en sti som gikk over fjellet fra Mo i Rana til Umbukta. Da Umskartunnelen åpnet i 2006 langs E12, ble den nordlige delen av den gamle veien (2,3 km) fjernet. Terrenget ble tilbakeført til naturen av hensyn til reindriftsnæringen. Senere ble denne veien gjenåpnet, og brukt da tunnelen ble stengt under vedlikeholdet i årene 2011–2014. Den 27. september 2011 startet Statens vegvesen arbeidet med å asfaltere den gamle E12-traséen over Umskaret. I 2015 vedtok kommunestyret å beholde veien som beredskapsvei, i strid med rådmannens anbefalinger.
Den 12. september 2022 fortalte kommunikasjonsrådgiver Ylva Celius Trulsen i Avinor at et uløst forhold hadde stanset anleggsdriften. Rådmann Robert Pettersen (f. 1969) forklarte neste dag at Avinor ikke har kjøpt de siste arealene av Rana kommune. Den 15. september 2022 kom det flere opplysninger. Før sommeren signerte Avinor en tiltredelsesavtale med Rana kommune, som tilsa start av bygging — men kommunen hadde ikke sikret tiltrede fra Ildgruben reinbeitedistrikt. Om kvelden 15. september satt partene — Anders Kirsebom (f. 1964), konserndirektør for regionale lufthavner i Avinor, ordfører Geir Waage og Tom Kristian Lifjell (f. 1965) i Ildgruben reinbeitedistrikt/Lifjellbovre ved Tverrvatnet — i forhandlinger om en avtale. Forhandlingene dreide seg om et egnet erstatningsområde for reindriften.
Den 20. september 2022 pågikk forhandlinger  om tilbakeføring av Umskaret til naturen.
Den 21. september 2022 orienterte reinbeitedistriktet, via advokat Jon-Andreas Lange (f. 1966) i Dalan Advokatfirma i Oslo, at de vil inngå en avtale med Avinor om en begrenset tiltredelse. Avtalen forutsatte at kommunestyret i Rana i sitt møte 4. oktober 2022 vedtar de avbøtende tiltak som Ildgruben reinbeitedistrikt krever må være på plass. Kravet påførte kommunen en økonomisk risiko på 100 millioner kroner.
Samme dag var gruppelederne i formannskapet og kommunestyret stort sett samstemte og positive til rådmannens innstilling i saken. «Urfolks rettigheter er nedfelt i internasjonale konvensjoner [ILO-konvensjonen]. Vi som storsamfunn skal ta vare på dem. Det er lite politikk i dette», sa gruppeleder Mats Hansen (f. 1988) i Rana Venstre, som også er fylkesleder i Nordland Venstre. Lokale politikere var enige i de avbøtende tiltakene som kommunen kan stille opp med, og roste reinbeitedistriktet for å ta hensyn til storsamfunnet.
Den 22. september 2022 kunngjorde Tom Kristian Lifjell på sin Facebook-profil at det var signert en avtale med Avinor og Rana kommune. Avtalen sikrer byggingen av flyplassen etter 19 dager med forhandlinger. Samme dag meldte Avinor om det samme i en pressemelding. Avtalen innebar at en utredning fra 2008 om flyplassens konsekvenser for reindriftsnæringen ble oppdatert. Ordfører Geir Waage uttrykte lettelse og glede over at avtalen var i boks.
Den 4. oktober 2022 ble de avbøtende tiltakene vedtatt av kommunestyret, og det begrensede tiltrede ble forvandlet til et permanent tiltrede.
Den 7. oktober 2022 viste en oppdatert konsekvensutredning, utført av Norsk institutt for bioøkonomi (NIBIO), at områdene i Brennåsen og mellom den nye flyplassen og E12 ligger utenfor kjerneområdene for reindriftsnæringen. Reindriftsinteresser vil derfor ikke hindre nye industriområder mellom flyplassen og E12.
Avtalen mellom Avinor og Ildgruben reinbeitedistrikt ble signert 6. mars 2023. Den 16. mars 2023 la miljø-, plan- og ressursutvalget i kommunen planforslaget ut på høring. Den 21. juni 2023 vedtok Rana kommunestyre en rullering av kommuneplanens arealdel med 20 mot 17 stemmer.
Tilførselsveien fra E12 og utslippsledning til Ranelva
Den 15. oktober 2022 var det et informasjonsmøte om anleggsarbeidet, hvor grunneierne ble informert om arbeidet fremover. Den 1. november 2022 ble den gamle Granheiveien – avkjørselsveien fra E12, stengt. Den 7. november 2022 meddelte Rana Blad at PK Strøm AS foretok to sprengninger i uken, og i snitt sprengte bort 2 400 m³ fjell per uke. Firmaet brukte droner til fjellmåling, noe som gikk fem ganger raskere enn tradisjonell landmåling.
I begynnelsen av oktober 2022 etablerte Tore Løkke AS seg på Skuggheia i nærheten av Nordlandsbanen. Underentreprenør er Båsum Boring AS, et firma fra Krøderen i Krødsherad kommune som ble startet av Narve Båsum i 1952. Med fire borerigger arbeider de med å bore i fjellet i Fagerliaområdet for å skape en utslippsledning til Ranelva. Bruk av totalstasjon til måling av avstand og vinkler, gir en feilmargin på under 2 mm.
Den 11. januar 2023 hadde Avinor hovedvernerunde med fokus på samspillriggen, som driftes av Utleiekompagniet. SHA/KU-koordinator Anne Rindahl Karlsen konstaterte at alt er på stell i den nye riggen. Riggen har 41 kontorplasser, med 32 mennesker som er ansatt og innleid av Avinor. Riggen har universell utforming, med heis mellom etasjene. Avdelingsleder Bernt-Stian Berntsen og driftsdirektør Kjell-Ove Sumstad var med på hovedvernerunden.
Samspillsriggen ble overtatt av prosjektet 15. februar 2023. Inntil da lånte de en rigg av Momek Group AS, som har sitt sete i Svaboveien i Mo Industripark.
Veiene som PK Strøm bygger har foreløpig navnene «vei 20.000», «vei 21.000» og «vei 22.000», og møtes i ei stor rundkjøring inne på anleggsområdet. «Vei 21.000» går opp til det nye terminalbygget.
«Vei 20.000», som er ankomst fra E12 frem til rundkjøringen, var ferdig 1. mars 2023. Omkring 4. mars 2023 var også Tore Løkke AS, gjennom underentreprenøren Namsen Fjellservice AS fra Namsos, ferdige med den siste sprengingsjobben i sin kontrakt. De hadde boret seg 290 meter ned gjennom fjellet fra Fagerlia mot Ranelva. Det som da gjenstod var å bore opp til rett dimensjon, ifølge anleggsleder Dag Hjalmar Aaknes.
«Vei 22.000», som er den nye kommunale veien, var ferdig 23. juni 2023. I skjæringen ble det tatt ut 36.000 m³ fjell. Annet arbeid omfatter legging av stikkrenner, trekkrør for kabler og OPI-kanaler, som vil være fullført om 2-3 uker. I uke 27 var oppsetting av skilt og gatelys ferdig.
Den 16. august 2023 startet entreprenøren Veidekke arbeidet med asfaltering av nye Granheiveien fra E12 fram til rundkjøringen før flyplassen («vei 22.000»). I løpet av en drøy ukes tid skal asfaltarbeiderne legge ut 4000 tonn med asfalt.
Det blir trefelts i bredden i E12 forbi tilkomstveien til flyplassen, med et venstresvingfelt for de som kommer fra vest, og høyresvingfelt for de som kommer fra øst. Dette sikrer god flyt i trafikken på E12 forbi lufthavnen.
Maskinentreprenøren PK Strøm AS estimerer å være ferdige med arbeidet med den nye veien til flyplassen den 15. september 2023. 38 anleggsarbeidere, fordelt på to skiftlag, skal jobbe med veien.
PK Strøm AS estimerer at det frem til 15. september 2023 vil bli brukt 180 000 kilo dynamitt under sprengning av fjell og skjæringer for å bygge anleggsveien og avkjøringen til E12.
Arbeidet med flystripa
Renseanlegget sørger for at Langtjønna ikke forurenses av anleggsarbeidene. En avtale med Momek Rooms gjør at AF Gruppen ikke trenger en egen overnattingsrigg på området.
Den 6. juni 2023 signerte AF-Gruppen en ny delkontrakt med Avinor. Samme dag var arbeidstokken økt til rundt 40, og 15 anleggsmaskiner var i gang med å flytte masser. Noen av sprengningene tar over 30.000 m³ fjell av gangen. Arbeidsstokken vil gradvis øke til 150 personer på hvert skift og maskinparken vil vokse til over 40 tett over sommeren.
De store masseforflytningene skal skje til høsten 2023. Rundt 6.000.000 m³ masse skal flyttes i Fagerlia. Det tilsvarer over to Kheopspyramider.
Strai stoppested
Strai stoppested var en jernbanestasjon på Sørlandsbanen og Setesdalsbanen i Kristiansand kommune i Agder. Stoppestedet åpnet med navnet Kvernvolden ved posisjon 357,67 den 26. november 1895, samtidig med nedre del av Setesdalsbanen. Navnet ble endret til Strai i 1921, og i 1928/29 ble statusen nedgradert til holdeplass. I 1938 ble holdeplassen liggende ved Sørlandsbanen, og i 1958 ble holdeplassen flyttet til 357,67 km for så å bli nedlagt den 28. mai 1967.
Et uværsskur ble tegnet av Paul Due og oppført til åpningen i 1895. Det er senere flyttet til Grovane.
Brasils politiske system
Brasils politiske system er basert på presidentstyre. Brasil er en representativ og demokratisk republikk, der presidenten er både statsoverhode og regjeringssjef. Utøvende makt ligger hos landets regjering. Den lovgivende makta ligger både hos regjeringa og kongressens to kamre, Senatet og Deputertkammeret. Den dømmende makta er uavhengig av utøvende og lovgivende makt.
Brasil består av 26 delstater og et føderalt distrikt, Distrito Federal.
Grunnloven
Den nåværende grunnloven i Brasil er den syvende i rekken og ble vedtatt den 5. oktober 1988. Makten er tredelt, i en lovgivende, utøvende og en dømmende del. Loven gir omfattende fullmakter til de føderale myndighetene. Loven er større enn en tradisjonell grunnlov, da den behandler tema som er infrakonstitusjonelle i andre land (skatter og sosiale støtteordninger).
Landet har direktevalg på president og visepresident, som velges på samme stemmesedel og som sitter i 4 år. På midten av 1990-tallet ble det vedtatt en grunnlovsendring som gjør det mulig for presidenten å stille til gjenvalg, slik at han kan fungere for en periode på til sammen åtte år.
Lovgivende makt: Parlamentet
Parlamentet, Congresso Nacional, består av to kammer. For tiden er det 11 politiske partier representert i parlamentet.
Partier
Den Demokratiske Bevegelse (PMDB), Brasils Arbeiderparti (PTB), Brasils Sosialdemokratiske Parti (PSDB), Brasils Sosialistparti (PSB), Brasils Progressive Parti (PPB), Kommunistpartiet i Brasil (PcdoB), Det Demokratiske Arbeiderparti (PDT), Den Liberale Front ( PFL), Det Liberale Parti (PL), Det Populære Sosialistparti (PPS), Arbeidernes Parti (PT)
Utøvende makt: Presidenten
Presidenten har omfattende makt, og er leder både for landet og regjeringen. Det er også han som utpeker regjeringen. Fra 2023 er Luiz Inácio Lula da Silva Brasils president. Han var også president 2003–2011 mens José Alencar Gomes da Silva var visepresident. Brasil fikk 1. januar 2011 sin første kvinnelige president, Dilma Rousseff. Hun ble avsatt, og 12. mai 2016 overtok Michel Temer embedet. Jair Bolsonaro var president fra 2019 til 2023.
Dømmende makt: Domstolene
Brasils domstoler er organisert i delstatlige og føderale domstoler med ulike jurisdiksjoner. I tillegg har man en Høyesterett.
Sangen om den røde rubin (film)
Sangen om den røde rubin (dansk: ) er en dansk erotisk film fra 1970. Regissør var Annelise Meineche, som også skrev manuset sammen med John Hilbard. Det bygde på Agnar Mykles kontroversielle roman Sangen om den røde rubin, som ble forbudt i 1957. Filmen henter også materiale fra Mykles tidligere roman Lasso rundt fru Luna (1954), der en får møte Ask Burlefot som tjueåring.
Om filmen
I filmatiseringen er handlingen flyttet fra slutten av 1940-tallet til «samtiden». Det kommer ikke klart fram om historien fremdeles finner sted i Norge. Romanens politiske aspekter er så godt som helt borte. Filmen konsentrerer seg om sexscener, som ikke er så frimodige som i filmen Uten en tråd, trass i at sensuren i mellomtiden var blitt avskaffet.
Alle anmeldere var kritiske. Mange betegnet filmen som et «pinlig makkverk», men trakk et stort publikum på kino, inkludert Norge - der den slapp ubeskåret gjennom sensuren.
Mykles reaksjon
Agnar Mykle raste over filmen. Han kalte den vandalisme mot hans bok og oppfordret til åndelig krig mot Danmark.
San Quirico d’Orcia
San Quirico d'Orcia er et lite tettsted og en kommune i provinsen Siena i Toscana midt i Italia.
Det er en del av i Val d'Orcia, en dal der elven Orcia renner, som i 2004 ble innlemmet i verdensarvlisten for sitt unike jordsmonn som gir god vin.
Byen er omkranset av en stor bymur med fjorten tårn, der den østlige byport fortsatt er intakt. thumb|upright=3.2|center|En samling [[sypresser på jordene utenfor]]
Louis av Cornwall og Cambridge
Louis Arthur Charles (født 23. april 2018) er prins av Storbritannia og sønn til William, prins av Wales og Catherine, prinsesse av Wales. Han er prinseparets tredje barn og andre sønn; hans søsken er prins George og prinsesse Charlotte. Hans oldemor er dronning Elizabeth II.
Louis uttales Lu-i. Han er, fra fødselen, prins av Storbritannia og skal tituleres som kongelig høyhet i henhold til en kongelig resolusjon utstedt av hans oldemor dronning Elizabeth II 31. desember 2012, som gav disse privilegiene til alle barn av fyrsten av Wales' eldste sønn.
Fra fødselen er prinsen nummer fem i arvefølgen til den britiske tronen, bak sin storebror, storesøster og far. Etter ikrafttredelsen av en avtale inngått i Perth i 2011 mellom regjeringssjefene i alle 16 samvelderiker – som erstattet mannlig-primogenitur med absolutt primogenitur – er han den første prinsen som ikke har forbigått en eldre søster i arvefølgen.
Carl Gustaf Hellqvist
Carl Gustaf Hellqvist, (født 15. desember 1851 i Kungsör i Sverige, død 19. november 1890 i München i Tyskland), var en av Sveriges mest populære historiemalere på 1800-tallet.
Bakgrunn
Carl Gustaf Hellqvist var sønn av en skomaker ved samme navn som ham selv.
Hans kunstneriske begavelse ble oppdaget av Axelina Carlsson som var guvernante hos Per Adam Wallmarks familie, og hun gav Hellqvist hans første undervisning i tegning. Han flyttet til Stockholm da han var rundt 12 år gammel og gikk i lære hos en dekorasjonsmaler. I 1864 begynte han å studere ved Kungliga Konstakademien.
Kunstner
I 1875 ble han tildelt Akademiets høyeste pris for maleriet «Gustaf I anklagar Peder Sunnanväder och Mäster Knut inför domkapitlet i Västerås».
To år senere, i 1877, ble han tildelt et reisestipend av Akademiet og han reiste rundt i Europa. I 1879 flyttet han og forloveden Julia Thiersch til München. De giftet sig i 1882 og forlot München for å begi seg til Paris hvor Hellqvist tidligere hadde stilt ut på Parissalongen med sitt oljemaleri «Sten Sture d.y:s död på Mälarens is 1520».
I august 1882 ble han tildelt gullmedalje i Wien for sitt storslagne historiemaleri «Valdemar Atterdag brandskattar Visby».
Hellqvist underviste ved Königliche akademische Hochschule für die bildende Künste og ble utnevnt til professor samme sted i 1885. Han led av kraftige hodesmerter etter en hjernerystelse noe som tvang han til å avslutte sin undervisning i 1886. Han sluttet å male rundt samme tid. I 1890 ble det gitt til kjenne at Hellqvists ateljéutstyr skulle selges.
Magnus Konow
Magnus Andreas Thulstrup Clasen Konow (født 1. september 1887 i Stokke, død 25. august 1972 i Sanremo, Italia) var en norsk skipsreder og seiler. Han deltok i hele seks olympiske leker – OL 1908 i London, 1912 i Stockholm, 1920 i Antwerpen, 1928 i Amsterdam, 1936 i Berlin og 1948 i London.
Magnus Konow var gift tre ganger, først med Danske Else Grove, de fikk tre barn sammen Karsten, Henny (1914-1999, gift med Hargreaves) og Vera (senere Musæus), deretter med XX fra Bergen og deretter «tank-Olga» Olga XX fra XX, de fikk ett barn Magnus Konow. Sammen med hvalfangstpioneren Carl Anton Larsen etablerte han selskapet A/S Rosshavet i Sandefjord med lisens for fangst i Rosshavet. Konow var i en lang årrekke selskapets disponent. Han deltok også selv på en av hvalfangstekspedisjonene og skjøt flere hval. Konow ble olympisk mester første gang med den norske båten «Magda IX» som vant 12-metersklassen. Mannskapet besto av Konow, Christian Staib, Nils Bertelsen, Johan Anker, Eilert Falch-Lund, Halfdan Hansen, Arnfinn Heje, Alfred Larsen, Petter Larsen og Carl Thaulow. Det var tre båter i 12-metersklassen, en svensk, en finsk og en norsk. «Magda IX» vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 21. juli utenfor kysten ved Nynäshamn. Den svenske båten «Erna Signe» kom på andreplass og den finske «Heatherbell» tok bronse etter å ha kommet sist i begge seilasene.
Under OL 1936 i Berlin fikk han sin tredje medalje, den norske båten «Lully II» kom på andreplass. Også hans sønn Karsten Konow var med blant mannskapet på «Lully II».
Under OL 1908 i London kom han på fjerdeplass med Fram i 8-metersklassen og under OL 1928 i Amsterdam kom han også på fjerdeplass i 8-metersklassen, denne gangen med båten Noreg.
I sitt sjette og siste OL, 1948 i London, var han styrmann på den norske båten Apache som kom på fjerdeplass.
Amfi Knarvik
AMFI Knarvik er et kjøpesenter i kommunesenteret Knarvik i Alver kommune, 25 km nord for Bergen sentrum. Senteret ble åpnet 28. juni 1978. I dag har senteret over 60 butikker og totalt 100 forskjellige virksomheter fordelt på 28,000 kvm, inklusive en rekke offentlige og private tjenestefunksjoner, i tillegg til 750 parkeringsplasser. I 2007 hadde senteret en omsetning på 482 millioner kroner. I 2004 fikk senteret glasstak, noe som økte omsetningen betraktelig. Senteret ble utvidet med et nytt parkeringshus, med plass til matvarehandel. , som ble ferdigstilt sommeren 2010.
Senteret skiftet navn fra Knarvik Senter til AMFI Knarvik i oktober 2022. AMFI Knarvik markedsfører seg selv som et møtested mellom handel og kultur. På scenen midt i senteret blir det ofte holdt konserter og arrangementer, blant annet i sammenheng med Strilajazz'n.
Avisa Nordhordland har sine kontorer i Knarvik senter.
Martin Amis
Martin Louis Amis (1949–2023) var en britisk forfatter, litteraturkritiker og essayist.
Hans best kjente romaner er Money (1984) og London Fields (1989). Han mottok flere æresbevisninger, blant annet James Tait Black-minnepris for sin selv­biografiske Experience og har blitt listet for Bookerprisen to gangere (1991 for Time's Arrow og i 2003 for Yellow Dog). Amis fungerte som professor i kreativ skriving ved Centre for New Writing ved Universitetet i Manchester fram til 2011. The Times navnga ham i 2008 som en av de 50 største britiske forfattere siden 1945. Han er sønn til forfatteren Kingsley Amis.
Amis’ forfatterskap kretser om det sen­kapitalistiske vestlige samfunns hang – ofte helt ut i det absurde – til grenseløs adferd, og formen hans preges av hyppig satire og et persongalleri som inneholder groteske karikaturer. Takket være dette har han blitt omtalt som «sannsynligvis den sinteste forfatteren i hele skjønnlitteraturen» («probably fiction's angriest writer»), og verkene hans har blitt oppfattet som provoserende og frastøtende.
Martin Amis ble født i Swansea i Wales, men vokste hovedsakelig opp i London. Han utdannet seg ved University of Oxford. Den første boken av Martin Amis som har blitt utgitt på norsk i bokform, kom i 2023; det var hans siste roman – Inside Story (2020) – som da ble utgitt under tittelen På innsiden. Oversetteren var Pål Heggøy Aasen, og forlaget var Pelikanen Forlag.
Orconectes alabamensis
Orconectes alabamensis eller «Alabama crayfish» er en art av ferskvannskreps innenfor slekten Orconectes (familie Cambaridae, orden Reptantia) som inngår i den store gruppen av såkalte tifotkrepser. Dette er ferskvannskreps som på engelsk oftest kalles «crayfish».
Orconectes alabamensis er en av de om lag 85 artene i slekten, og har en utbredelse med forekomster i elver og innsjøer nesten utelukkende i Alabama, Mississippi og Tennessee.
Artens taksonomiske plassering
En moderne oppdatering av systematikken til artene i slekten gis her med basis i WoRMS-databasens systematikk fra 2013, og med basis i Fetzner et al (2005):
Oculo-cerebro-renalt syndrom
Oculo-cerebro-renalt syndrom, også kjent som Lowe syndrom, er en meget sjelden genetisk tilstand som i all hovedsak rammer menn.
Klassifisering
Oculo-cerebro-renalt syndrom ble først beskrevet av legene Charles Lowe, Terrey og MacLachlan ved Massachusetts General Hospital i Boston i 1952. Av disse legene var det dr. Charles Lowe som ledet arbeidet. Oculo-cerebro-renalt syndrom er derfor bedre kjent som Lowe syndrom. Navnet oculo-cerebro-renalt syndrom beskriver de områdene av kroppen hvor symptomene er tydeligst: Oculo (øyet), cerebro (hjerne) og renalt (nyre).
Forekomst
Forekomst er ca. 1 til 10 pr. 1 000 000.
Registrerte tilfeller
På verdensbasis antok man i 2000 at det var ca. 380 mennesker som hadde oculo-cerebro-renalt syndrom.
Noen tall :
Kjennetegn
De som er født med Lowe syndrom er født med grå stær i begge øyne. Med svært få unntak, må dette opereres så raskt de er gamle nok til å kunne tåle bedøvelsen. Selv ved vellykkede operasjoner, hvor det ikke kunne gått bedre, vil synet ikke kunne oppnå en skarphet på mer enn 20/100. Om lag halvparten av de med Lowe syndrom vil kunne utvikle høyt trykk i selve øyet (glaukom) på ett eller begge øynene. Dette kan være med på å skade synsnerven som kan medføre blindhet. Det er derfor viktig med jevnlig kontroll av øynene. Hos en andel av de med Lowe syndrom vil det i barndommen, eller oppveksten forøvrig, gro et slags arr (keloid) på hornhinnen som vil kunne føre til blindhet.
Marine royale canadienne
Marine royale canadienne (fransk) eller Royal Canadian Navy (engelsk) er den maritime gren av Canadas væpnede styrker. Flåten opererer omkring 33 krigsskip samt adskillige støttefartøyer og har 8 500 militært ansatte, 5 100 reservister og 5 300 sivilt ansatte. Den nåværende sjef for marinestaben er viseadmiral Paul Maddison.
Oculo-cerebro-renalt syndrom
Kjennetegn
Nyreproblemene som medfølger Lowe syndrom kalles Fanconis syndrom. Dette innebærer en medfødt defekt i nyrenes tubulusfunksjoner som medfører økt tap av fosfat, natrium, kalium, bikarbonat, aminosyrer og eventuelt glukose gjennom urinen. Dette er stoffer som kroppen, ved friske nyrer, nyttegjør seg av, men pga. defekten, skilles disse ut gjennom urinen. Fanconis syndrom utvikles i slutten av første leveår. Filtrene i nyrene (glomerus) vil rundt tiårsalderen begynne å svikte. Nyresvikten er sen, men progressiv, og vil redusere forventet levealder med 30 til 40 år. Grunnet nyresvikten er det anbefalt å drikke rikelig.
Marine royale canadienne
Flåten ble grunnlagt i 1910 og ble underlagt det canadiske forsvarsministeriet i 1923. I 1968 ble flåten sammenlagt med armeen og flyvåpenet for således å danne et enhetsvern. Igjennom tiden har flåten gjort tjeneste i første og annen verdenskrig, Koreakrigen, Gulfkrigen og krigen mot terror samt adskillige av FNs fredsbevarende og -skapende operasjoner samt et stort antall NATO-operasjoner.
Oculo-cerebro-renalt syndrom
Kjennetegn
Personer med Lowe syndrom vil ha lav muskeltonus (hypotoni) fra fødselen av. Dette vil føre til reduserte reflekser og forsinket motorisk utvikling. Motorikk og stryke vil kunne trenes opp med tiden, men aldri til et normalt nivå. Hos spedbarn vil hyponotien medføre spiseproblemer. Dette grunnet problemer med å holde hode, samt nedsatt evne til å suge og svelge. Mange gutter har heller ikke testiklene vandret ned til pungen. Den lave muskeltonusen medfører økt fare for forskjellige plager. De vanligste plagene er lungebetennelse grunnet nedsatt hosterefleks, lyskebrokk, forstoppelse og sure oppstøt.
I tillegg vil de fleste, på grunn av mangel på vitamin D, ha mykt skjelett (rakitt) og forandringer i skjelettet. Dette vil igjen føre til økte fare for beinbrudd, rygglidelser (skoliose) og leddbetennelser (Artrose). Leddbetennelse vil kunne gi følelsen at det verker i leddene. Spesielt hofter og knær er utsatt. De vil også ofte være lave av vekst. Gjennomsnittlig høyde er 155 centimeter.
Mange vil oppleve cyster (blemmer) i tannkjøttet som omkranser tannen, og i munnen forøvrig. I munnen vil og feilstilling på tennene ofte være et fremtredende problem. Cyster kan forøvrig dannes både på nyrer, hjerne og huden. Et kjent problem i voksen alder er cyster på ryggen, som kan gi smerter. Det kan gå infeksjon i cystene.
Alle med Lowe syndrom har psykisk utviklingshemning. Graden vil utviklingshemning kan variere fra mild (10-25 %), moderat (25 %) til alvorlig (50-65 %). Grad av mental retardasjon og funksjonsnivå vil altså variere. Forsinket språkutvikling er å forvente fra tidlig barndom. Mange klarer ikke å føre en samtale før de er om lag 7 år. Etter dette fortsetter mange å utvikle språket sitt, og kan oppfattes som svært så glade i snakke. Oppmerksomhet og glede ved musikk og rytme er i de fleste tilfeller tydelig.
Dødsfall i tidlig fase av livet kan forekomme på bakgrunn av nyresykdom, alvorlig hypotoni eller ulike infeksjoner. Mest vanlig er respiratoriske eller gastrologiske komplikasjoner. Senere i livet er den vanligste dødsårsaken respirasjonsrelatert sykdom, epileptisk anfall eller plutselig død. Da ofte under søvn. Død forekommer oftest mellom slutten av 20-årene og starten av 40-årene. Dødsårsaken er da som oftest inflammasjon i nyrene, som til slutt fører til at nyrene ikke klarer å opprettholde et nivå som kroppen kan leve med.
Den lengstlevende personen med Lowe syndrom ble 54 år gammel.
Albrekt av Preussen (1809–1872)
Albrekt av Preussen (født 4. oktober 1809 i Königsberg, død 14. oktober 1872 i Berlin) var fjerde sønn av kong Fredrik Vilhelm III, dermed yngre bror av keiser Vilhelm I av Tyskland, og general.
Fra 1830 til sin død bodde han i Prinz-Albrecht-Palais på Wilhelmstrasse i Berlin.
Familie
Han var 1830-1849 gift med sin kusine prinsesse Marianne av Nederland (død 1883) og ble skilt fra henne. I 1853 inngikk han morganatisk ekteskap med friherrinne Rosalie von Rauch (datter av general Gustav von Rauch, død 1879), som ble opphøyd til grevinne von Hohenau.
Dorysterna
Dorysterna er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) Chrysomelinae.
Utseende
Middelsstore, bredt ovale, glatte, bladbiller.
Systematisk inndeling
Gruppen blir noen ganger plassert som en underslekt av Platyphora.
Allosmaitia
Allosmaitia er en slekt av stjertvinger. De er sommerfugler i familien glansvinger.
Utseende
Små til middelsstore (vingespenn 22-32 millimeter) stjertvinger med én tynn stjert på bakvingen. Hannens overside har forvingen brun med blå bakkant, bakvingen for det meste skinnende blå. Hunnen er gråbrun med noen skinnende blå skjell. Undersiden er gråbrun med en smal, mørk tverrstrek og én oransje og én blå flekk ved bakhjørnet.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra Mexico i nord til Bolivia i sør, inkludert Karibia.
Richard Davison
Richard John Davison (født 20. september 1955 i Nottingham i England) er en britisk rytter som spesialiserer seg i dressur. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 26 i dressurkonkurransen.
Borgværet landskapsvernområde
Borgværet landskapsvernområde ble opprettet i 2002 og ligger i Vestvågøy kommune i Nordland. Landskapsvernområdet har dyrelivsfredning og har et areal på 1418 dekar (hvor 587 dekar er sjøareal) og er fredet på grunn av et egenartet kultur- og naturlandskap. Rundt hele landskapsvernområdet ligger Borgværet naturreservat.
Journal of European Social Policy
Journal of European Social Policy er et internasjonalt statsvitenskapelig akademisk tidsskrift som utgis av SAGE Publications. Det har fokus på sosialpolitikk/samfunnspolitikk i bred forstand i Europa, herunder politikkutforming i Den europeiske union og på nasjonalstatsnivå. Tidsskriftet ble etablert i 1991 og utkommer med fem numre i året.
Tidsskriftet blir indeksert av Scopus og Social Sciences Citation Index. Ifølge Journal Citation Reports har det en impact factor i 2020 på 3,063.
SHARP X68000
X68000 (japansk: Ekkusu Rokuman Hassen, hiragana: エックス ろくまんはっせん) er en japansk hjemmedatamaskin som første gang ble lansert i 1987. Datamaskinen ble produsert av Sharp Corporation og ble bare solgt i Japan.
Den første modellen hadde en 10 MHz Motorola 68000 mikroprosessor, 1 Mb RAM og ingen harddisk. Den siste modellen ble lansert i 1993 og hadde en 25 MHz Motorola 68030 mikroprosessor, 4 MB med RAM og en valgfri 80 MB SCSI harddisk. Minnet i disse systemene kunne utvides til 12 Mb, selv om de fleste spill og applikasjoner ikke krever mer enn 2 Mb.
Lofotpils
Lofotpils AS er et bryggeri som ligger i Svolvær i Vågan kommune i Nordland Bryggeriet er det største i Nordland fylke etter at Carlsberg kjøpte opp og la ned Nordlandsbryggeriet i Bodø. Lofotpils eies i hovedsak av gründer Thorvardur Gunnlaugsson og ble stiftet i 2006. Lofotpils startet å brygge øl 2. november 2014. Lofotpils har 9 ansatte i 2023. Bryggeriet distribuerer produktene i hele Norge.
Norges Fekteforbund
Norges Fekteforbund ble etablert i 1911, fem år efter man hadde dannet Oslo Fekteklub. Det var eneste nordiske forbund blant de ni som i 1913 dannet det internasjonale forbundet.
Presidenter
...
UberStudent
UberStudent er en Linux-distribusjon som er basert på Ubuntu. Den blir brukt på datamaskiner i skolene og har en stor mengde læreprogrammer, i tillegg til vanlige skrivebordsprogrammer.
Distribusjonen benytter skrivebordsmiljøet LXDE og Xfce og er tilgjengelig i utgaver for x86-32 og x86-64.
Første versjon ble lansert 15. juli 2010. Siste versjon er 4.1 som ble lansert 16. januar 2015.
MS «Nordnorge»
MS «Nordnorge» (IMO: 9107784) er et norsk-registrert hurtigruteskip som er eid og opereres av Hurtigruten Coastal AS (Hurtigruten Norge) og som betjener kystruten Bergen–Kirkenes. Skipet var byggnummer 266 ved Kværner-Kleven Ulsteinvik AS i Ulsteinvik i Møre og Romsdal, og ble opprinnelig levert for Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab (OVDS) den 14. mars 1997. MS «Nordnorge» er søsterskip til «Polarlys» og «Nordkapp» i Polarlys-klassen, og er det sjette skipet av den nye generasjonen hurtigruteskip. Hun har seilt i fast rotasjon i Hurtigruten siden 29. april 1997, kun avbrutt av ekspedisjonscruise-oppdrag og verkstedopphold. Etter snaue to måneder i vinteropplag, ble «Nordnorge» 19. desember 2008 utleid som hotellskip til Aker Solutions. Vinteren 2009/2010 lå skipet i opplag før hun igjen gikk inn i hurtigrutetrafikk i 2010.
Historie
I mai 1994 kontraherte Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab (OVDS) «Nordnorge». Kjølstrekkingen fant sted 8. september 1995, og skroget ble sjøsatt 6. juli 1996. 1. mars 1997 var skipet ferdig, og 19. mars samme år ble skipet døpt av daværende samferdselsminister Sissel Rønbeck. Dagen etter dåpen la skipet ut på cruise til Shetland, Orknøyene, Østlandet, København og Østersjøen.
Den 29. april startet hun fra Bergen på sin første rundtur i hurtigrutetrafikk og erstattet «Kong Olav» fra 1964. 27. februar 2001 på sørgående grunnstøtte skipet ved Sauraholmen ved Nesna. Hun kom av grunnen og gikk til kai ved egen hjelp, men måtte avbryte rundturen og gå til Fiskerstrand Verft for å repareres. Fra 2002 til 2007 tilbragte «Nordnorge» vinterhalvåret på cruise i Antarktis.
I mars 2006 fusjonerte Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab med Troms Fylkes Dampskibsselskap (TFDS) og dannet Hurtigruten Group, som senere skiftet navn til Hurtigruten ASA. Alle skipene fikk ny skorsteinsdekor, men beholdt navnene og hjemmehavnene. Den 30. januar 2007 grunnstøtte søsterskipet «Nordkapp» ved Deceptionøya i øygruppen Sør-Shetlandsøyene i Antarktis. Ytre skrog ble skadet og tok inn vann, men på grunn av dårlig vær ble de 294 passasjerene evakuert først 24 timer senere. De ble tatt om bord i «Nordnorge» som var i farvannet, og brakt til land i det sørlige Argentina.
Høsten 2008 meldte Hurtigruten ASA om store underskudd, og «Nordnorge» gikk til StatoilHydros anlegg på Mongstad for å brukes som hotellskip. Vinterseilingene i Antarktis ble kansellert på grunn av høye drivstoffkostnader og dårlig lønnsomhet. Sammen med «Nordkapp» og «Polarlys» ble «Nordnorge» lagt ut for salg i september 2008. Ifølge Hurtigruten ASAs delårsrapport 3. kvartal 2009, er salget foreløpig stoppet i påvente av anbudskriteriene for neste konsesjonsrunde.