cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brit Wormdal
Hun vant 6 NM-gull og 25 NM-medaljer i perioden 1991–1994.
Wormdal ble rangert som nummer 284 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.
Bjørkens vise
«Bjørkens vise» er skrevet av Zacharias Topelius (1818–1898) i 1853, under den fulle tittelen «Bjørken som berettet hva som hendte i måneskinnet». Sangen skrev han i Ruovesi i Finland. Topelius, som i enkelte trykk står som Cacarias med bokstaven C i stedet for Z, var redaktør i den finske avisa «Helsingfors Tidningar», og senere professor i historie ved Helsingfors universitet fra 1854-1878. Komponisten og politikeren G. A. Raab (1844–1914) satte melodi til visa noen år senere, og etter at den kjente sangeren August Westling tok den med i sitt repertoar i 1892, ble den kjent over hele Norden. Topelius var en produktiv herre og skrev prosa, barnebøker, og holdt en mengde foredrag. Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 9 med Rita Engebretsen.
Teksten
sang en bjørk iblant sine vakre viser, og jeg hørte da jeg ved bjørken sto og en gang så sang den så. mange piker gråt under mine grener, mange gutter med gjorde også det, det har ingen andre sett. og så kom der en som skar navn i barken. Og det var blott ett og han kysset det, det har ingen andre sett. så seg hurtig om og skar navn i barken. Og det var blott ett og hun kysset det, det har ingen andre sett. kom der atter en og så kom den andre. Risset inn sitt savn under vennens navn i min stammes hvite favn. det ble slutt med dem, de rørte aldri ved meg mer. Lille venn hvor lett hender ikke det, det har ingen andre sett. faller sneen lett, skogen går til hvile. Men til neste år blir det atter vår, da kommer andre hit igjen.
Prosopocoilus (Macrodorcinus) laminifer
Prosopocoilus laminifer er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En nokså liten (hannene ca. 20 millimeter), slank, matt mørkbrun hjortebille. Hannens kjever er nokså korte og rette, med én tann i den indre delen og én nær spissen, området mellom dem ujevnt, men uten markerte tenner. Hodet er slett uten kjøler eller knøler. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, ikke innsnevret ved roten. Beina er mørkbrune.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.
Utbredelse
Arten er utbredt på Sumatra.
Farvel Finnmark
«Farvel Finnmark» er en norsk skillingsvise, skrevet av Rolf Holst, med melodi av Juul Strømme. «Farvel Finnmark» ble skrevet i Nord-Trøndelag i 1944, etter at Rolf Holst var kommet dit sammen med mange andre flyktninger fra Finnmark som under tyskerne evakuerte Finnmark og halve Nord-Troms i 1944. Sangen var ment som en hyllest til Finnmarks befolkning. Presten Johan Svendsen tok vare på sangen for Rolf Holst og Juul Strømme. Svendsen hadde tidligere tjenestegjort i Kistrand i Porsanger. På den tiden var det strengt forbudt å samles og like forbudt å synge nasjonalpatriotiske sanger. Kirken var det stedet med størst frihet, og presten tok sjansen på å fremføre den der. Sangen ble også illegalt trykket i Stavanger Aftenblad. På frihetssommeren kunne man høre sangen sunget i 17. mai-togene landet over. Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 9 med Rita Engebretsen og Helge Borglund.
Teksten
Farvel Finnmark
Så ligger du, Finnmark, ensom, forlatt
Gjøa (andre betydninger)
Gjøa kan sikte til:
Farvel Finnmark
Teksten
Med stjerneklar himmel og vinterkvit natt.
Og over din vidde et vemodsfullt skjær
Vegard Bakker
Vegard Thoresen Bakker (født 2. desember 1996 i Larvik) er en norsk fotballspiller. Bakker, som er spiss, spilte for Sandefjord i Tippeligaen.
Farvel Finnmark
Teksten
hviler, – for folket ditt landflyktig er.
Nei, aldri var sorgen så knugende stor
Blant folket ditt, Finnmark, som nu da det for.
En avskjed ble sendt deg så inderlig varm
Fra hjerter som blør i hver finnmarkings barm.
Hvert solstreif, hvert minne i hjertet blir gjemt,
Vi ser deg idag, kun solglans så skjønn,
Og hjertet vårt fylles av takk og av bønn.
Ha takk for hver høytid da klokkene klang
Og kalte Guds folk i fra vidde og vang
til samvær om sakramenter og ord
Mark Foster
Mark Andrew Foster (født 12. mai 1970 i Billericay, Essex, England) er en britisk svømmer, med butterfly og fri som sine spesialiteter. I sin karriere har han vunnet seks VM-gull, fire sølv og tre bronse. Han har også elleve EM-gull, seks sølv og ti bronsemedaljer, hvorav tre av bronsemedaljene er fra langbanemesterskap.
Farvel Finnmark
Teksten
som fløt til oss gjennom din kirke i nord.
Så ber vi til Gud for vårt land opp mot nord,
for folket som elsket dets karrige jord.
Vi minnes deg alltid i ve og i vel -
vi tror på et gjensyn - ha takk og farvel.
Ugandas bank
Ugandas bank (engelsk: Bank of Uganda) er sentralbanken i Uganda.
Historie
Kommersiell bankvirksomhet i Uganda startet i 1906, da National and Grindlays Bank of Calcutta etablerte en filial i Entebbe. Fram til etableringen av sentralbanken ble ytterligere syv banker etablert i landet. Fra 1919 og fram til etableringen av en egen sentralbank i Uganda var det Det østafrikanske valutarådet (EACB) som utførte de tradisjonelle sentralbankoppgavene i de britiske koloniene i Øst-Afrika.
Uganda fikk sin uavhengighet fra Storbritannia i 1962. 15. august 1966 ble sentralbanken etablert, med Joseph Mubiru som sentralbanksjef.
Målsetting og hovedoppgaver
Sentralbankens hovedoppgave er prisstabilitet, samt å bidra til et sunt kredittvesen.
Hovedoppgavene er:
Sentralbanksjef
Pr juni 2022 er Michael Atingi-Ego fungerende sentralbanksjef. Tidligere sentralbanksjef Emmanuel Tumusiime Mutebile døde i januar 2022, og visesentralbanksjef Atingi-Ego overtok som fungerende sentralbanksjef.
Liste over sentralbanksjefer:
Nigerias delstater
Nigeria er delt inn i 36 delstater og ett føderalt territorium (hovedstaden Abuja). Disse er videre inndelt i 774 lokale myndigheter (Local Government Areas).
Latvias kvinnelandslag i fotball
Latvias kvinnelandslag i fotball representerer Latvia i internasjonal fotball.
Latvia kvinnelandslag i fotball debuterte internasjonalt i kvalifiseringen til EM i 1995, men trakk seg deretter fra all kvalifisering fram til kvalifiseringen til EM i 2009. Latvias gjensyn med internasjonalt kvalifiseringsspill ble ikke det beste. I det innledende spillet tapte Latvia sine to første kamper mot Israel og Bosnia og Hercegovina med tre mål, før de tapte med ett mål mot Armenia.
Miniturneringene etter kvalifiseringsfiaskoen har heller ikke gitt grunn til optimisme. I desember 2008, tapte Latvia 0-3 mot Kroatia og 0-5 mot Tyrkia. Siden da har Latvia spilt tre privatlandskamper mot henholdsvis Luxembourg, Litauen og Estland (de to siste kampene var muligens en miniturnering). Latvia slo Luxembourg, men tapte de to andre kampene.
Armanaz
I ukene etter kampene sommeren 2012 under den syriske borgerkrigen erobret opprørere Armanaz fra den syriske hæren den 20. juni.
Historie
Navnet «Armanaz» er av før-semittisk opprinnelse. Ifølge historikeren Carl Joham Lamm indikerer antikke kilder at Armanaz ble grunnlagt av glassarbeidere fra en by nær Tyr (dagens Libanon) med det samme navn.
I 1098 ble seldsjukker-herskeren i Antiokia, Yaghi-Siyan drept i Armanaz som da var eiendommen til Maarrat Misrin mens han rømte fra byen etter at Antiokia var blitt erobret av korstogfarere. Under Ajjubide-dynastiet tidlig på 1200-tallet skrev den syriske geografen Yaqut al-Hamawi at landsbyen Armanaz var «en eldgammel og liten by, rundt fem legioner stor. Her lager de keramikk og drikkekar, rød på farge og med en særdeles søtlig lukt.»
I middelalderen nevnte den muslimske historikeren Izz al-Din ibn Shaddad al-Halabi Armanaz som en av 22 forlatte eller ødelagte festninger i Aleppo-området, trolig ødelagt under mongolinvasjonene av Syria midt på 1200-tallet og ikke bygd opp igjen da mamelukkene fikk makten i området.
Under det antifranske opprøret ledet av Ibrahim Hananu i 1919 beskyldte og skattla soldatene til Hananu i Armanaz både landeiere, kvegeiere og bønder for å støtte opprøret. Fra Armanaz strakte makten til Hananu seg til Harem, Jisr al-Shughur, Kafr Takharim og Idlib med samme skattlegging og styre i disse kommunene.
Carlingford Lough
Carlingford Lough (irsk Loch Cairlinn, eldre form Loch Cathair Linn, «Byen ved dammen»; ulster-skotsk: Carlinford Loch ) en vik eller et havinnløp i det nordøstlige Irland. På den nordlige bredden ligger grevskapet Down, Mournefjellene og byen Warrenpoint; på den sørlige bredden ligger grevskapet Louth, Cooleyfjellene og landsbyen Carlingford.
Navn
Det engelske navnet Carlingford og det irske navnet Loch Cairlinn kommer opprinnelig fra norrønt Kerlingfjǫrðr, som på moderne norsk kan oversettes til «Kjerringfjord». Kjerring henviser til vanligvis til en eldre kvinne, og navnet kan være en referanse til de tre fjelltoppene, som lokalt kalles nå for The Three Nuns («De tre nonner»), ofte brukt som navigeringspunkt for fly når de går inn i bukten. Det eldre irske navnet var Snámh Aighneach, som kan oversettes til «rask vannvei». Det kan også bety «rask svømmested», og refererer da til et vadested som kan krysses eller svømmes av hester, sannsynligvis på det sted som kalles Narrow Water.
Et eldre engelsk navn var Nury (Newry) Bay.
Geografi
Elven Newry renner inn i innsjøen fra nordvest. Elven forbinder også viken via Newry-kanalen til byen Newry. Kanalen går videre mot elven Bann og Lough Neagh. Carlingford Lough danner del av den internasjonale grensen mellom Irland i sør og Nord-Irland tilhørende Storbritannia i nord.
På nordsiden, i grevskapet Down ligger kystbyene Warrenpoint og Rostrevor og fjellene Mourne Mountains. På sørsiden, på halvøya Cooley i Louth, finner vi byene Omeath, Carlingford og Greenore.
På nordsiden av fjorden er det leire og saltvannsmyrer, og det er overvintringsområde for ringgås, Branta bernicla hrota. Ved munningen av fjorden er det flere mindre skjær og klippeholmer som er hekkeområde for terner.
Carlingford Lough er et populært sted for fiske og båtliv.
Historie
3. november 1916 kolliderte to dampskip, «SS Connemara» og «SS Retriever». Begge skipene sank, og 94 menneskeliv gikk tapt.
EM på skøyter 1993
EM på skøyter 1993 ble avholdt den 22., 23. og 24. januar 1993 på Thialf stadion i Heerenveen, Nederland.
Tittelforsvarerer fra året før var Gunda Niemann og Falko Zandstra. Emese Hunyady ble europamester for damer og Falko Zandstra ble på ny mester i herreklassen.
Alpatláhuac
Alpatláhuac er en kommune sentralt i delstaten Veracruz i Mexico. Den har 8 988 innbyggere (2005) og et areal på 75,7 km². Alpatláhuac har 38 tettsteder. Kommunen grenser til Calcahualco i nord og vest, og til Coscomatepec i sør og øst. Den befinner seg 1 860 meter over havet.
Alpatláhuacs viktigste næringsvei er tre. Kommunen feirer skytshelgenen sin, Santa María Magdalena, fra 22. til 25. juli. 10. desember feires grunnleggelsen.
Nattradioen
Nattradioen er et norsk radioprogram som har gått på NRK Radio siden 1984. Hovedinnholdet i programmet er spilling av musikk. Det går på P1, sendes hver dag ved midnatt og varer i to timer. Programmet gjennomgikk betydelige endringer i 2015. Før det gikk det direkte og var lagt opp slik at lytterne kunne sende inn en hilsen til andre lyttere eller venner og kjente. Sammen med hilsenen kunne de også ønske seg en sang ble spilt i programmet. Det ble også arrangert konkurranser der lytterne kunne delta. Fra 5. mai 2015 endret det navn fra Nattønsket til Nattradioen. Programmet sluttet å gå direkte slik at ordningen med at lytterne kunne ringe inn falt bort.
Programmet ble opprinnelig sendt fra Oslo. I 1996 overtok NRK Sør-Trøndelag på Tyholt ansvaret for sendingen.
Sugerør
Et sugerør er en avlangt og hul sylinder som benyttes til å drikke væsker med. Sugerøret plasseres med den ene enden i væsken, og den andre i munnen, slik at man kan suge væsken opp. Farge, form og materiale varierer. De fleste er ensfarget og kan bøyes få centimeter fra den ene enden for å gjøre det lettere å bruke. Noen sugerør kan også trekkes ut og dermed gjøres lenger. Sugerør kan enten være gjenbrukbare eller ikke-gjenbrukbare.
Historie
Moderne sugerør er gjerne laget i plast, mens sugerør i eldre nyere tid var laget av strå eller papir. Samer har brukt sugerør laget av fuglebein.
Størrelser
En standard størrelse på engangssugerør i plast har 6 mm indre diameter og en lengde rundt 22 cm. Denne dimensjonen fungerer ofte bra for tyntflytende væsker (væsker med lav viskositet). For væsker med høy viskositet (som smoothie eller tykke supper) foretrekker mange et sugerør med større diameter for bedre gjennomstrømning slik at det blir lettere å suge. Noen foretrekker å bruke sugerør med store diametre til alle typer væsker for å få mer hurtig gjennomstrømning. Som eksempler på ulike størrelser tilbyr en produsent gjenbrukbare metallsugerør i diametrene 6, 8, 9 og 12 mm, myntet på henholdsvis «standard bruk», «bred variant», «smoothie» og «boba». Det finnes også ekstra tynne sugerør med indre diameter rundt 3-4 mm.
Forbud mot plastsugerør
EU vedtok desember 2018 å innføre forbud mot en rekke engangsartikler laget av plast, deriblant plastsugerør, med virkning i hele EU og EØS fra og med 2021. Andre engangsartikler som blir forbudte er plastbestikk, -tallerkener og -kopper, samt bomullspinner av plast.
Alternative materialer
Sugerør i alternative materialer har økt i popularitet de siste årene.
Gjenbrukbare alternativer bør være av et materiale godkjent for næringsmiddel. Det kan også være en fordel om de er enkle å rengjøre og kan vaskes i oppvaskmaskin. Veldig harde materialer kan slite på tennene dersom man biter på dem.
Kvelning
Sugerør kan medføre fare for kvelning, spesielt for små barn. Størrelsen på luftrøret til små barn er omtrent lik størrelsen til et vanlig plastsugerør, altså rundt 6 mm diameter og 22 cm langt.
Stikkskade
Det har vært dødsfall på grunn av fall på metallsugerør. I 2019 døde den 60 år gamle engelske kvinnen Elena Struthers-Gardner etter å ha falt på et rustfritt stålsugerør. Kvinnen hadde skoliose og slet med dårlig balanse, som gjorde at hun var mer utsatt for å falle. Dødsårsaken var hjerneskade ved at sugerøret gikk gjennom og skadet hjernestammen. Hendelsen satte i gang en debatt om EU-forbudet mot plastsugerør som skulle gjelde fra 2020, Coroner Brendan Allen advarte offentlig mot farene ved å bruke metallsugerør, og oppmuntret folk om å vise forsiktighet.
I 2016 tilbakekalte Starbucks 2.5 millioner rustfrie stålsugerør grunnet meldinger om barn som hadde fått munnsår av sugerørene.
Sugerør og tannhelse
Tannleger anbefaler å innta sure drikker med sugerør for å forebygge syreskader ved at drikken i mindre grad kommer i kontakt med tennene. Eksempler på sure drikker som kan skade tennene er sukker- og sukkerfri brus, juice, smoothie, iste, energi- og sportsdrikk, og vann med kullsyre. En studie ved Temple University i Philadelphia konkluderte med at man kan minske syreskader på tennene ved å ha sugerøret langt bak i munnen.
Andre anvendelser
Et sugerør kan også brukes som musikkinstrument. For å spille på et sugerør må man bite den ene enden flat, slik at den fungerer som et dobbelt rørblad, som for eksempel man gjør når man spiller på en fagott. Man kan endre tonen enten ved hjelp av inn-og utblåsing, eller ved å tildekke små hull man klipper i sugerøret.
Tor Magne Glidje
Tor Magne Glidje (født 1977) er gitarist fra Birkeland i Aust-Agder i Extol, Ganglion og Lengsel, hvor han også er vokalist. Han blir også regnet som en av grunleggerne til bandet Benea Reach. Spiller nå i bandet Mantric. Mantric slapp platen The Descent i april 2010 på Prosthetic Records. Tor Magne er gift med Henriette (Akerholdt) som har trommet for Umbrella og The Loch Ness Mouse.
Urengoj (andre betydninger)
Urengoj kan vise til:
Jazeera Airways
Jazeera Airways K.S.C (طيران الجزيرة) er et lavprisselskap i Kuwait. Jazeera betyr halvøy på arabisk.
Jazeera opererer ruter til Afrika, Midtøsten og Europa. Hovebasen er på Kuwait internasjonale lufthavn. Selskapet har vokst siden starten i 2005 til å bli Kuwaits nest største nasjonale selskap og har vært dynamisk i å popularisere lavprisselskapen i Midtøsten.
I juni var hver fjerde flybevegelse på Kuwait internasjonale lufthavn et Jazeera-fly og en av hver fjerde passasjer som reiste til og fra Kuwait valgte Jazeera Airways. Det er flyplassens største operatør. Selskapet startet med flyvninger 30. oktober 2005 med en flåte helt nye Airbus A320-fly.
Flåte
Jazeera Airways fåte består pr. mai 2010 av følgende fly:, august 2010.
Siste A320s ble levert fra Airbus 9. januar 2010.
Selskapet flåte har alle CFM56-5B motorerer. Jazeera har kontrakt med Lufthansa Technik om vedlikehold av flyparken. Alle Jazeera Airways fly har 165 skinnseter, og har In-flight Entertainment, og er delt i to klasser, Jazeera og Jazeera Plus.
Jazeera Airways plasserte under flystevnet i Paris i juni 2007 en ordre på 30 Airbus A320.
Jason Everman
Jason Everman (født 16. oktober 1967 in Kodiak, Alaska) er en amerikansk gitarist som har spilt med Nirvana og Soundgarden.
Bakgrunn
Everman ble med i Nirvana i februar 1989 som andregitarist. Han er kreditert som andregitarist på bandets debutalbum, Bleach, men spilte faktisk ikke på noen av sporene. Kurt Cobain sa senere at krediteringen var en takk for at Everman hadde betalt de 606 dollar innspillingen av albumet kostet. Summen ble aldri tilbakebetalt. Everman turnerte med Nirvana under Bleach-promoteringen.
Fra Nirvana til Soundgarden
Everman forlot Nirvana i juli 1989 og ble med i Soundgarden som Hiro Yamamotos etterfølger på bass. I april 1990 spilte han på bandets versjon av The Beatles-sangen «Come Together», som senere ble gitt ut på en EP kalt Loudest Love. Everman dukket opp i Soundgardens hjemmevideo Louder Than Live og forlot bandet sent i 1990.
Andre prosjekt
Everman spilte også gitar i Mind Funk. I september 1994 forlot han Mind Funk og vervet seg til hæren. Han har siden vært både i Afghanistan og Irak.
En Nirvana-innspilling med Everman på gitar i to låter er tilgjengelig. En Kiss-cover kalt «Do You Love Me?» er blitt utgitt på et hyllestplate, mens «Dive» ble utgitt på samlealbumet With The Lights Out i 2004. Begge sporene ble spilt inn på Evergreen State Colleges 24-spors studio i juni 1989.
Novodnistrovsk
Novodnistrovsk (ukrainsk: Новодністровськ) er en by i Tsjernivtsi oblast i Ukraina.
Paul Lange og Tora Parsberg
Stykket bygger på historisk og biografisk materiale fra den norske statsministeren Ole Richters død. Han tok sitt eget liv i Stockholm i 1888. Bjørnson og Richter hadde vært venner siden ungdomsårene. I et dedikasjonseksemplar av skuespillet som finnes på et bibliotek i Minneapolis, skrev han at det var blitt til «i bevægede Stunder, så at sige i nærvær av min avdøde ven».
Novodnistrovsk
Den har innbyggere  og dekker et areal på.
Paul Lange og Tora Parsberg
Bjørnson ble beskyldt for å ha bidratt til å framkalle selvmordet fordi han i debatt med Johan Sverdrup hadde gjengitt innholdet i privat korrespondanse fra Richter til Bjørnson. Skuespillet har derfor en distinkt karakter av at Bjørnson både er part i saken, ønsker å renvaske seg selv, og samtidig tilby sin avdøde venn en oppreisning og et ettermæle. I stykket er karakteren Paul Lange Richter, mens Bjørnsons alter ego ble hevdet å være Arne Kraft. I første akt sier Arne Kraft da også det samme som Bjørnson sa til Richter, men i Norske intelligenssedler 9. november 1901 poengterte Bjørson at han ikke oppførte seg som Kraft gjør i skuespillet. «Arne Kraft er en helt anden Mand, i hvem jeg har opfanget Tidens retskafne, men naive Eksaltation.» Det er heller ikke Krafts ord som får Lange til å ta livet av seg.
Den kvinnelige hovedrollen Tora Parsberg er friere formet, uten biografiske forbilder. Bjørnson gledet seg likevel stort da han siden i Frankrike møtte en dame som lignet hans indre bilde av Tora Parsberg, og fortalte ham at hun faktisk hadde opplevd det samme som hans rolleskikkelse. Hennes «Paul Lange» hadde vært en fransk minister under Panamaskandalen. Paul Lange er en begavet mann, men med en usikkerhet som hindrer ham i å påta seg store oppgaver. Han blir også utstøtt på grunn av misvalgt allianser. Spillet mellom Tora som egger ham til dåd, og hans egen usikkerhet og utstøtthet, bærer stykket; og Edvard Beyer skriver i Norges litteraturhistorie (1976) at «Dramaet blir ikke tragedien om det fine sinn og de rike evner som går til grunne i den politiske jungel, men en sår og dypt menneskelig historie om en sterk kvinne og en svak mann som også er for veik til å ta imot hennes kjærlighet».
Stykket ble første gang oppført på Det kongelige hoffteater i Stuttgart i 1901. Ved et merkelig sammentreff ble Lange spilt av en skuespiller som faktisk het Richter. Bjørnson sa etter premieren: «Dette er dog det blant mine arbeider som jeg elsker mest. Et stort stykke av min sjel ligger deri. Ti jeg har selv levd med og lidd.» Bjørnson ville gjerne ha folk til å skjønne at skuespillet var noe annet og mer enn et bilde av Richters siste tid. Begivenhetene i 1888 var kun utgangspunktet, og de verste replikkene om Johan Sverdrup ble fjernet før oppføringen.
Stykket har vært oppført på Nationaltheatret flere ganger, sist i 2000 med Bjørn Skagestad, Erik Hivju og Gørild Mauseth i hovedrollene. Regissør Terje Mærli hadde strammet stykket inn ved å bytte om på enkelte scener og med kutt i teksten, slik at konflikten ble mer markant.
Eirik Offenberg
Eirik Offenberg (født 6. juni 1996 i Sandefjord) er en norsk fotballspiller. Offenberg, som er forsvarsspiller, spilte for Sandefjord i Tippeligaen.
Patrick Byabakama Kaberenge
Patrick Byabakama Kaberenge er en ugandisk økonom. Han har vært visesentralbanksjef for Ugandas bank siden 30. juni 2009, da David Opiokello trakk seg tilbake etter to perioder som visesentralbanksjef.
Før han overtok som visesentralbanksjef ledet han sentralbankens avdeling for internrevisjon, og han jobbet 10 år i denne avdelingen. Han har også ledet sentralbankens avdeling for hjemlig valuta, og har vært rådgiver for Kenyas sentralbank.
Kaberenge er utdannet MSc. fra University of Greenwitch.
Furusmotunnelen
Furusmotunnelen er en veitunnel i Ullensaker kommune i Akershus. Tunnelen er en del av riksvei 35. Den har to løp på 52 meters lengde.
Ole Halvard Sveen
Ole Halvard Sveen (født 1977) er en norsk låtskriver sanger, gitarist og trommeslager. Han har spilt i mange band, blant annet Finnegans Wake, Extol og Ganglion, hvor han spiller gitar, samt at han spiller trommer i Lengsel og Happy Dagger. Nå aktiv som vokalist, gitarist og låtskriver i Mantric, og sammen med sin bror Håkon Audun i Tims Familytree, der han spiller mange forskjellige akustiske instrumenter. Høsten 2017 startet han så sitt soloprosjekt Bolivar, og utgav blant annet julesangen "Wishlist (all I want for Christmas is the truth)", som han også lagde musikkvideo til, sammen med sine fire barn. I juni 2018 slapp han sin første offisielle singel under navnet Bolivar, "Time for life (note to self)".
Let’s Stay Together
«Let's Stay Together» er en sang skrevet av Al Green, Willie Mitchell og Al Jackson jr. som ble spilt inn og gitt ut på singel med Al Green i 1971. Singelen kom på 1.-plass på Pop-lista og R&B-lista. Sangen ble også gitt ut på albumet med samme navn i 1972.
Tina Turner spilte inn sangen og ga den ut på singel i 1983. Singelen kom på 1.-plass på R&B-lita, 5.-plass i Nederland, 6.-plass i Storbritannia, 7.-plass i Belgia, 18.-plass i Tyskland, 19.-plass i Australia, 26.-plass på Pop-lista og 28.-plass i Sveits. Singelen ble nominert til en Grammy for Best Female R&B Vocal Performance. Sangen ble også gitt ut på albumet Private Dancer i 1984. Musikkvideoen ble regissert av David Mallet.
Hellstrøm inviterer
Hellstrøm inviterer er et norsk matprogram med Eyvind Hellstrøm som gikk på TV3 fra 2012 til 2013. Koseptet var en kokkekamp mellom Hellstrøm og norske kjendiser. En kjent gjest kom «hjem» til Hellstrøms kulissekjøkken, og de to konkurrerte om hvem som lagde den beste maten med gjestens medbragte  råvarer. Til slutt satte de karakter på hverandres retter, etter en skala fra 1 til 10. Serien hadde en del likhetstrekke med NRKs «Kokkekamp».
Ole Halvard Sveen
MANTRIC
- 2018 Time for life - singel - vokal, trommer, gitarer, melodica, piano, banjo, mandolin og perkusjon.
Hellstrøm inviterer
Premieren ble sett av 209 000 og hadde en markedsandel på 13,7 % blant alle seere over 12 år. Snittet i første sesong ble på 138 000.
Dagbladets TV-anmelder Jan Omdahl gav serien terningkast 3. I VG fikk serien terningkast 4.
Blind-Fredrik
«Blind-Fredrik» er en skillingsvise om Fredrik Øvrevold, født på Vestvågøy i Lofoten i 1878. I sin ungdom var han kjent som en spilloppmaker. 21 år gammel dro han til Birtavarre for å prøve lykken som anleggslusk og rallar i gruvene. Han hadde ikke arbeidet der så lenge før ulykken skjedde. Eldre og mer erfarne gruvearbeidere som var sammen med ham der, kunne senere fortelle at Fredrik hadde tent lunten med en lampe. Vanligvis brukte man fakkel. Da eksplosjonen kom var Fredrik like i nærheten, og han mistet synet samtidig som han ble sterkt forbrent på deler av kroppen. Etter dette reiste Fredrik Øvrevold rundt og livnærte seg på å selge skillingsviser. I sine viser tok han alltid anleggsarbeiderens parti. Visa «Blind-Fredrik» som han skrev like etter ulykken, ble faktisk forbudt enkelte steder fordi Fredrik ga klar beskjed om hvor hjelpe- og rettsløse gruvearbeiderne egentlig var. Han har skrevet en rekke viser som «Tragedien i Beiarfjorden», «Den forlatte yngling» og «Den siste vise». Blind-Fredrik døde i 1954, og visa om han er sunget inn på platen Frem fra Glemselen kap. 9 med Helge Borglund.
Fantomet i Australia
Tegneserien Fantomet har blitt utgitt sammenhengende i Australia siden serien begynte å gå i USA i 1936. Fra 1936 til 1961 ble den utgitt i kvinnebladet Australian Woman's Mirror, og fra 1948 og fram til i dag har den blitt utgitt av FREW Publications; dette er verdens lengste kontinuerlige utgivelse av Fantomet.
Australian Woman's Mirror
Australian Woman's Mirror trykte første stripe av den første Fantomet-historien, «The Singh Brotherhood» 1. september 1936, to måneder før historien var ferdig utgitt i USA. Redaktørene endret på historien for å gjøre den mer «australsk»; New York ble gjort om til Sydney, og Fantomets kjæreste, Sala Palmer (en. Diana Palmer) ble gjort om fra ei amerikansk til ei australsk jente. Amerikansk slang ble også gjort om til australsk slang for å komplettere den australske følelsen.
Egne Fantomet-utgivelser
I 1938 var serien populær nok til at den fikk sin egen utgivelse fra Australian Woman's Mirror, som varte i fem nummer fra 1938 til 1940. Dette var den andre selvstendige Fantomet-utgivelsen i verden – den første var L'Uomo Mascherato i Italia. Det første heftet fra Australian Woman's Mirror hadde hundre sider, mens de to neste, som kom i november 1938 og juni 1939, hadde 68 sider. De siste heftene Mirror utga med Fantomet kom i april og september 1940.
Serien fortsatte å gå i selve Mirror, og en gang mellom 1941 og 1950 gikk de over fra dagsstripa til søndagsstripa. I 1948 begynte FREW å utgi Fantomet-hefter, og det finnes eksempler på kryssreklame mellom de to utgivelsene. Fantomet gikk i Australian Woman's Mirror fram til tidsskriftet gikk inn i 1961.
Everybody's Magazine
Nesten med en gang Australian Woman's Mirror slutta å trykke Fantomet-historier, begynte Everybody's Magazine å trykke dem. Everybody's Magazine fortsatte med historien som kom etter den siste i Australian Woman's Mirror, slik at rekkefølga ble riktig. Fantomet kom i Everybody's Magazine, som i Mirror, ca. 16 måneder etter originalutgivelsen i USA.
Israel under Kortbane-EM i svømming 2015
Israel deltok i Kortbane-EM i svømming 2015 i Netanya i Israel fra 2. til 6. desember 2015.
Fantomet i Australia
FREW
FREW Publications ble starta i 1948 av Ron Forsyth, Jim Richardson, Jack Eisen og Peter Watson (firmanavnet består av første bokstav fra hver grunnleggers etternavn). Eisen og Watson forlot imidlertid firmaet før første tegneserie ble gitt ut. Fantomet var den første tegneserien FREW ga ut, og første utgave av bladet kom 9. september 1948, med historien «Enter the Phantom» (no.: «Slavehandlerne»).
Tilleggsutgivelser
I 1955 og 1956 kom The Phantom Adventures ut. Det var en spin-off fra de vanlige tegneseriene, og hvert nummer inneholdt en ren prosaadapsjon av en Falk-historie. I hvert blad sto det en forklaring på denne typen utgivelse – bildene i tegneserieformatet kunne kun fortelle hva figurene gjorde, mens tekst kunne forklare hvorfor de gjorde som de gjorde. Denne typen utgivelse var imidlertid ikke populær, og bladet gikk inn etter bare tre utgivelser.
I 1957 kom GIANTSIZE Phantom Comic ut, en ekstra utgivelse som hadde Fantomet som hovedhistorie, men med andre serier for å fylle inn (på samme måte som dagens Fantomet i Skandinavia). Det var oftest de australske seriene Phantom Ranger, The Shadow og Sir Falcon, men av og til også andre serier.
Skandinaviske historier
FREW ga for første gang ut en skandinaviskprodusert historie i november 1981. På denne tida hadde de en mangel på historier, fordi de hadde brukt opp alle de utgitte dagsstripe- og søndagsstripehistoriene. Svenske Semic produserte egne Fantomet-historier på lisens fra rettighetshaver King Features, og disse publiserte også FREW. Noen få av de trofaste leserne protesterte mot de skandinaviske historiene, men markedsanalyser lovet godt, og FREW begynte sakte, men sikkert å ta med flere skandinaviske historier.
Jim Shepherd
I april 1987 fikk FREWs The Phantom en ny redaktør, Jim Shepherd, som gjorde flere forandringer. I begynnelsen konsentrerte han seg om å trykke gamle Falk-klassikere i originalutgivelse, altså i uredigert og usensurert tilstand. Tidligere hadde det vært slik at historiene ble redigert for å passe til bladets 32 sider, men nå ble heller bladets sidenummer endra for å passe til historien.
En annen nyskapning som kom med Jim Shepherds overtagelse av redaktørrollen var The Forum, en leserspalte i likhet med Fantometklubben i Norge og Sverige. Her kunne leserne skrive inn og si hva de mente om bladet og historiene. Det brevet i hvert nummer redaktøren syntes fortjente det mest, ble belønna med 25 australske dollar.
Jubileer
Den tusende utgava av FREWs The Phantom kom i 1991. Jubileumsnummeret, FREW #972 (29 blader var ikke med i nummereringa, samt at #330 aldri hadde blitt utgitt), hadde 292 sider. Ved slutten av samme år var FREW den eneste tegneserien i verden som hadde utgitt alle Falks historier. Samme år døde også Ron Forsyth, en av grunnleggerne av FREW, og den som hadde valgt ut Fantomet og mange av de andre utgivelsene som hadde gitt FREW suksess.
I januar 1992 kom bladet som var nummerert #1000, og også dette ble en ekstra tjukk utgivelse, med 308 sider og et nyopptrykk av #2 som bilag.
FREWs femtiårsjubileum ble feira med en ekstra lang utgivelse 9. september 1998. Utgivelsen var på 212 sider, med et bilag med en indeks over alle Fantomet-bladene FREW hadde utgitt gjennom tidene. Jubileet ble også feira med en middag for spesielle inviterte.
Dagens FREW
FREW har i dag tre fast ansatte; Jim Shepherd er utgiver og daglig leder, hans kone Judith er redaktør, og Ruth Le Brun er sekretær. De tre har imidlertid veldig varierte oppgaver – Jim Shepherd og Ruth Le Brun oversetter blant annet de skandinaviske historiene fra svensk (ved hjelp av maskinoversetter og ordbøker). Judith setter sammen dagsstriper til passende bladformat.
Det utgis 31 Fantomet-blader i året. I Skandinavia utgis det 26 regulære blader i året, hvorav rundt 20 inneholder nye historier. Dette gjør at FREW stadig sender repriser av gamle Falk-klassikere. Forsidene tegnes av tegnere på kommisjon; tidligere artister som har tegna forsider for FREW inkluderer Terry Welsby, Glenn Ford, Keith Chatto, Terry Lee, Meg Coates, Paul Agnew, Jeremy Macpherson og Antonio Lemos, som fortsatt tegner forsider.
Andre utgivelser
Fantomet har gått i australske aviser siden 11. august 1957, da Central Western Daily begynte å trykke dagsstripene. Søndagsstripene kom først i avisene i 1971. Mellom 1985 og 1987 utga forlaget Budget Books ut fire utgaver av The Phantom Adventure Books i landskapsformat. Ved valgene i 1988 og 1990 ga Australian Electoral Commission ut to gratistegneserier som fungerte som informasjonshefter for hvordan aboriginer kunne skrive seg inn og stemme.
Et lignende hefte, «The Wisdom of the Phantom», ble utgitt i 1997 av Family Court of Australia, for å gi aboriginene informasjon om retten. Historien ble skrevet av et team fra Family Court of Australia, og tegna av Antonio Lemos, som også har tegna forsider for FREWs tegneserier.
Johannes Hyrkanos
Johannes Hyrkanos (Yohanan Girhan; Yohanan Hyrcanus, hebraisk: יוחנן הורקנוס, gresk: Ἰωάννης Ὑρκανός) (død 104 f.Kr.) var en hasmoneiske (makkabeerne) leder på 100-tallet f.Kr. som styrte Israel i tiden 134-104 f.Kr. Han var sønn av Simon Makkabeus. Etter at hans svoger Ptolemaios hadde myrdet hans far og to eldre brødre, overtok Johannes posisjonen som regent og yppersteprest. Det syriske riket hadde tapt mye av sin makt, og han beseiret den syriske hærføreren Cendebeus da han gikk til angrep. Johannes allierte seg med romerne. Han erobret også Judeas naboområder Samaria og Edom, og tvangskonverterte edomittene til sin religion.
Navn
Den jødisk-romerske historikeren Josefus forklarer i  Ioudaikos polemos, Den jødiske krig, at Johannes også var kjent som «Hyrkanos», men han kommer ikke inn på årsakene for dette navnet. Den eneste andre primærkilden er Makkabeerbøkene, en del av de apokryfiske skrifter i Det gamle testamente benytter seg aldri av dette navnet i forhold til Johannes, og den eneste referansen til «Hyrkanos» er i Andre Makkabeerbok 3:11 med referanse til en mann som eide en del av pengene i tempelet i løpet av ministeren Heliodoros' besøk en gang rundt 178 f.Kr.
Grunnen for dette navnet er omdiskutert blant bibelforskerne, og en rekke forslag er framstilt:
Liv og virke
Johannes Hyrkanos var sønn av Simon Makkabeus og således nevø av Judas Makkabeus, Jonatan Apphus og andre søskenbarn. Deres historie er fortalt i de deuterokanoniske bøkene Første og Andre Makkabeerbok, i Talmud og av historikeren Josefus. Johannes var ikke tilstede ved et gjestebud hvor hans far og hans to brødre ble myrdet, angivelig av hans svoger, Ptolemaios. Han kvalifiserte til sin fars tidligere posisjoner, den som Kohen Gadol, ypperstepresten i Israel og som nasjonal leder (men ikke som konge). Josefus forteller at han hadde fem sønner, men kun tre navngis i hans fortellinger: Judas Aristobulos I, Antigonos I, og Aleksander Jannai.
Beleiringen av Jerusalem
I løpet av det første året av Hyrkanos' styre, møtte han den mest alvorlige utfordringen for uavhengig styre i Judea fra Selevkide-riket. Antiokos VII Sidetes marsjerte inn i Judea, herjet bygdene og begynte en årelang beleiring av Jerusalem. Den langvarige beleiringen fikk Hyrkanos til å fjerne enhver fra byen som ikke kunne bidra til det militære forsvaret. Disse flyktningene fikk tillatelse til å passere gjennom linjene til Antiokos. Således ble disse bokstavelig fanget i en felle midt i en kaotisk beleiring. Med en humanitær krise foran seg, lot Hyrkanos ham dem komme tilbake da løvhyttefesten begynte. Etterpå, grunnet den store matmangelen i Jerusalem, forhandlet Hyrkanos fram en fredsavtale med Antiokos.
Betingelsene for avtalen besto av utbetaling av 3000 talenter med sølv for at Antiokos brøt ned Jerusalems murer, jødenes deltagelse i Selevkide-rikets krig mot Partia, og atter en gang jødenes anerkjennelse av Selevkide-rikets kontroll. Disse betingelsene var et hardt slag for den unge herskeren. I tillegg måtte Hyrkanos plyndre graven til kong David av Israel for å kunne betale de 3000 talentene.
Følgene av beleiringen var til å begynne med et vanskelig tilbakeslag for Hyrkanos. Judea sto overfor særdeles vanskelige økonomiske tider etter at bygdene var blitt plyndret og Jerusalem beleiret. De økonomiske vanskelighetene ble i stor grad økt av de skattene som Selevkide-riket tvang på landet. I tillegg ble Hyrkanos tvunget til å følge Antiokos på hærtokt i 130 f.Kr. Hyrkanos fungerte antagelig som militær leder av en jødisk tropp i krigen.
Disse omstendighetene førte antagelig til et tap av støtte for den uerfarne Hyrkanos hos befolkningen i Judea. Folket på bygdene var særlig desillusjonerte i forhold til ham etter Antiokos' hær hadde plyndret dem. Det faktum at han istedenfor å styre et herjet Judea var i Partia for å kjempe med Antiokos førte til dyp krenkelse. I tillegg til at Hyrkanos hadde fordrevet alle som ikke kunne være soldater under beleiringen av Jerusalem, førte antagelig også til at han ble nedvurdert, og ikke minst var plyndringen av kong Davids grav et alvorlig religiøst brudd på hans forpliktelser som yppersteprest, og må ha opprørt det religiøse lederskapet.
Til tross for mangelen på støtte i denne tiden, svært tidlig i hans 31 år lange styre av Judea, fikk han en opptur i 128 f.Kr. da Antiokos ble drept i et slag mot Partia. Hva som fulgte var en tid med erobringer ledet av Hyrkanos som markerte Judeas fremste tid som den meste betydelige maktfaktoren i Syria.
Erobringene til Johannes Hyrkanos
Johannes Hyrkanos var i stand til å dra fordeler av uroen i Seleukia ved Tigris ved å sikre Judeas uavhengighet og samtidig erobre nye områder. I 130 f.Kr. vendte Demetrios II av Syria tilbake fra landflyktigheten i Hyrkania for å ta kontrollen over Seleukia. Imidlertid gjorde maktovertagelsen det vanskelig for Demetrios å sikre seg kontroll over Judea. Samtidig falt Selevkide-riket fra hverandre og ble oppdelt i mindre fyrstedømmer: Iturea i Libanon, Ammon i Transjordan, og de arabiske nabateere. Hyrkanos var fast bestemt å dra fordeler av oppløsningen til å styrke Judea.
Han skaffet seg også en ny hær bestående av leiesoldater som sto i sterk kontrast til de jødiske styrkene som ble beseiret av Antiokos. Den jødiske befolkningen var antagelig fortsatt i en prosess med å bygge seg opp etter ødeleggelsene fra invasjonen og beleiringen, og kunne derfor ikke skaffe nok menn for en utvidelse av hæren. Finansieringen av hæren var igjen gjort mulig av midler som Hyrkanos stjal fra kong Davids grav.
Økonomi, utenrikspolitikk og religion
Etter beleiringen av Jerusalem sto Hyrkanos overfor en alvorlig økonomisk krise i Judea, men etter at Antiokos var død unngikk han de store utbetalingene til det svekkede Seleukia. Åpenbart bedret økonomien seg slik at han kunne utstede sine egne mynter (se nedenfor). Dessuten satte han i gang nødvendige byggeprosjekter i Judea. Han gjenoppbygget de murene som var blitt revet av Antiokos. Han bygget også en festning nord for tempelet kalt for Baris og muligens også festningen Hyrkania i den judeiske ørkenen, øst for Jerusalem, ned mot Dødehavet.
De åtte bevisstheter
De åtte bevisstheter er en klassifisering som er blitt utviklet av Yogācāra-skolen innenfor buddhismen. Skolen regner opp fem sanser, sinnet som den sjette, illusorisk oppfatning og til slutt lagerhusbevisstheten (ālāya-vijñāna) som er grunnlaget for de andre syv.
Johannes Hyrkanos
Økonomi, utenrikspolitikk og religion
Hyrkanos søkte også å opprettholde et stødig forhold til Ptolemeerdynastiets hellenistiske Egypt. Det ble antagelig gjort mulig grunnet de mange jøder som levde i Egypt, særlig i Alexandria, og som hadde forbindelser til det egyptiske hoffet. Også de greske byene Athen, på det greske fastlandet, og Pergamon ved kysten av Anatolia viste ære til Hyrkanos i en anstrengelse for formilde Roma.
Med å prege egne mynter demonstrerte Hyrkanos sin villighet til å fordele makt og ansvar. 63 mynter er funnet i nærheten av Betlehem og disse bærer inskripsjonen «Yohanan ypperstepresten». Den motsatte side av mynten hadde teksten «Jødenes råd». Det antyder at i løpet av sitt styre var Hyrkanos ingen enehersker, men måtte tidvis underkaste seg jødenes råd som hadde en viss andel minoritetsstyre. Myntene mangler avbildninger av dyr eller mennesker, noe som kan antyde at Hyrkanos etterfulgte det jødiske forbudet mot utskårne bilder. Myntene kan også bli tatt til inntekt for oppfatningen at Hyrkanos selv betraktet seg hovedsakelig som yppersteprest i Judea, og at hans styre var delt med jødenes råd.
I Judea var religiøse saker et kjerneaspekt i den innenlandske politikken. Josefus rapporterer kun en særskilt konflikt mellom fariseere og Hyrkanos. Kritikk av Hyrkanos' rolle som yppersteprest og etnark av fariseerne førte til uoverensstemmelse, men konflikten økte statusen til den jødiske sekten saddukeere.
Det er imidlertid gode grunner til å tvile på denne redegjørelsen til Josefus. Han forteller andre steder at fariseerne ikke vokste i makt før fram til styret til dronning Salome Alexandra. Myntene som ble preget under Hyrkanos antyder at han ikke hadde fullstendig sekulær autoritet. Denne redegjørelsen representerer et stykke fariseisk unnskyldning grunnet Josefus' egen fariseiske bakgrunn, og kan således representere en historisk oppfinnelse i den hensikt å høyne fariseernes status under det hasmoneiske dynastiets fremste tid. Det var antagelig spenninger grunnet de religiøse og sekulære lederrollene som Hyrkanos hadde, men det er vanskelig å anta at Josefus' fortelling er en nøyaktig beskrivelse av forholdet mellom Hyrkanos, fariseerne og saddukerne på denne tiden.
Apistogramma
Apistogramma er en slekt dvergciklider fra Sør-Amerika. De finnes i tropiske områder i Amazonasvassdraget og Venezuela. Apistogramma betyr bokstavelig talt ujevn sidelinje, en referanse til et fellestrekk hos artene i denne gruppen. Hos de fleste artene er det stor forskjell på kjønnene. Hannene er betydelig større og mer fargerike enn hunnene.
Lek
Yngelpleien er høyt utviklet, som hos de fleste ciklider. Alle Apistogramma-artene leker i huler, vanligvis under steiner eller i hull i sunkne trær.
Noen arter danner polygame haremer, mens andre danner monogame par. I de fleste tilfeller er hunnen sterkt involvert i yngelpleie mens hannen forsvarer territoriet mot sultne inntrengere.
Føde
Alle Apistogramma-artene er mikropredatorer. De lever stort sett av insektlarver, yngel fra andre fisk, og virvelløse dyr.
Akvaristikk
Dette er populære akvariefisk, spesielt i selskapsakvarier eller beplantede akvarier. De foretrekker bløtt, surt vann. Mange arter er svært følsomme ovenfor endringer i vannverdier. De holdes best i artsakvarier med godt dekke over (i form av planter og rekved). Selv om de er populære, anbefales ikke disse artene for nybegynnere.
Uelands gate (Oslo)
Uelands gate (53-85, 8-80) er en gate i Oslo.
Gaten er 2,1 km lang, begynner som en forgrening ut fra Maridalsveien, rett før Alexander Kiellands plass, krysser Waldemar Thranes gate og Griffenfeldts gate (ring 2) og slutter ved Tåsenveien der denne fortsetter nordover. Uelands gate regnes tradisjonelt som grensen mellom østkanten og vestkanten i Oslo.
Uelands gate forbinder strøkene Ila, Lovisenberg, Sagene, Bjølsen og Tåsen. Gaten er grensegate mellom bydeler i hele sin lengde: Langs Alexander Kiellands plass mellom bydelene St. Hanshaugen (like nummer) og Grünerløkka, fra Waldemar Thranes gate til Stavangergata mellom bydelene St. Hanshaugen og Sagene (ulike nummer), og derfra til Tåsenveien mellom Sagene og Nordre Aker.
Gaten har siden 1879 navn etter Ole Gabriel Ueland (1799-1879), stortingsmann 1833-1869, kjent som ledende blant bøndene på Stortinget.
Gaten er så bred fordi det var planlagt trikk i egen trasé midt i gaten. Dette ble ikke realisert. Fra 1949 til 1962 gikk det trolleybuss i Uelands gate. Busslinjene 34 (Tåsen - Ekeberg Hageby) og 54 (Kjelsås - Aker Brygge) går i dag i gaten.
For biltrafikk er Uelands gate en hovedgate nord-syd i indre by. Årsdøgntrafikken (gjennomsnittlig antall kjøretøyer per døgn gjennom året) der gaten krysser Griffenfeldts gate (ring 2) var 12 700 i 2004. I 1990 var årsdøgntrafikken 13 900. I morgen- og ettermiddagsrushet passerer drøyt 1000 syklister (2006) i Uelands gate ved ring 2.
Lillebjørn Nilsen vokste opp i Uelands gate 8.
Langs gaten:
Varg Støvland
Varg Ringdal Støvland (født 23. januar 1996) er en norsk fotballspiller som spilte for den norske klubben Sandefjord Fotball.
Kom lytt til din moders formaning
Teksten
mens ennu i hjemmet du står. Jeg vet du skal ut og kan hende det blir den siste formaning du får. se til at dens omslag er slitt. Men les i den flittig hver eneste kveld den til himmelen deg fører til sist. en gave av sølv eller gull, men ta denne bibel og les den hvert blad, den av herlige løfter er full. den arm som deg løftet er stiv. Men husk at en moders formaning og bønn de lever om moder er død. se til at det visnet jo er, et skjønnere ansikt du visstnok får se men ingen som har deg så kjær. kom bøy dine kne før du går. Allmektige fader i tusende fold la lammet før ulven det når.
Toots Hibbert
Frederick Nathaniel «Toots» Hibbert (født 8. desember 1942 i May Pen i Colony of Jamaica, død 11. september 2020 i Saint Andrew Parish i Jamaica) var en jamaicansk singer-songwriter og gitarist.
Han var kjent som leder av reggae- og ska-bandet Toots & the Maytals. Hans sang «Do the Reggay» (1968) ble en godt kjent raggaesang.
I august 2020 ble Hibbert innlagt på sykehus med covid-19 og lagt i koma. Han døde av sykdommen 11. september 2020, i en alder av 77 år.
Bávvalašjohka
Bávvalašjohka er ei elv i Utsjok kommune i Lappland i Finland. Den er 13,9 kilometer lang og munner ut i Vuokŋoljávrrit, rundt ti kilometer sørøst for Vetsikko.
Novyj Urengoj
Novyj Urengoj (russisk: Но́вый Уренго́й) er en by i det autonome området Jamalo-Nenetsk i Russland. Byen ligger rundt 450 km øst for Salekhard. Innbyggertall: 116 966 (est. 2007), 94 456 (folketelling 2002). Økningen i folketallet fra 2002 til 2007 skyldes at to nærliggende bosetninger ble slått sammen med Novyj Urengoj i 2004.
Byens største virksomhet er utvinning av olje og gass, med et av verdens største gassfelt i området og betydelige utsikter til fremtidige funn. Gassproduksjonen i området drives i regi av det statlige russiske gasselskapet Gazprom.
Byen er endepunkt for jernbanen Tjumen-Novyj Urengoj. Novyj Urengoj lufthavn ligger 4 km sørvest for byen.