cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Romanias geografi
Topografi
De rumenske Karpatene er delt inn i tre fjellkjeder: Øst-Karpatene, De vestrumenske Karpatene og Sør-Karpatene. Hver av disse fjellkjedene har sine egne karakteristikker. Øst-Karpatene består av tre parallelle rygger som går fra nordvest til sørøst. Den vestligste ryggen er en utdødd vulkankjede med mange kjegler og krater. Denne kjeden har mange store senkninger og i den største ligger byen Brașov. Det ligger viktige gruve- og industrisenter, i tillegg til jordbruksområder, i disse senkningene. Øst-Karpatene er dekket av skog og 32 % av skogområdene i landet ligger her. De inneholder også store forekomster av malm, inkludert gull og sølv, og det mineralrike vannet har vært opphav til mange kursteder.
De sørlige Karpatene inneholder de høyeste toppene i landet med Moldoveanu (2544 moh) og Negoiu (2535 moh) som de høyeste. I tillegg ligger det mer enn 150 bresjøer i området. De har store gressletter og noen skogsområder, men få store senkninger eller naturressurser under jorda. Regionen er krysset av eldgamle veier, blant annet de gamle romerveiene som gikk i området. Det er flere fjelloverganger og i dalene til Olt, Jiu og Donau er det mange vei- og jernbaneruter gjennom fjellene.
På innsiden av den store buen som Karpatene danner ligger bølgende sletter og lave åser på Det transilvanske platå, det største platået i landet. Dette viktige jordbruksområdet inneholder store forekomster av metan og salt. Sør og øst for Karpatene ligger et åslendt terreng med høyder fra omtrent 400 til 1000 meter over havet. Åslendt landskap finner man også lengst vest i landet.
Bortenfor foten av Karpatene og platåene strekker slettene seg sørover og vestover. I den sørlige delen av landet ligger den lavere Donausletten, som er delt av elva Olt. Øst for elven ligger Den rumenske slette og i vest ligger Olteniasletten. Landområdet her er rikt på svartjord og er et av de viktigste jordbruksområdene i Romaina. Kunstig vanning er flittig brukt her og myrområdene på flodsletten til Donau har blitt drenert og lagt i diker for å få økt jordbruksområdene.
Det lavestliggende området i Romania finner vi helt nord i Dobrudsja i Donaudeltaet. Deltaet er et trekantformet område med myrer, flytende sivøyer og sandbanker, der Donau munner ut etter nesten 3000 km og deler seg i tre greiner før den renner ut i Svartehavet. Donaudeltaet er et av de viktigste fiskeområdene i Svartehavet og sivet benyttes til produksjon av cellulose. Regionen er også en del av et naturreservat for sjeldne plante- og dyrearter, inkludert flere typer trekkfugler.
Elver
Donau er den klart viktigste elven i Romania, ikke bare som en transportåre, men også for produksjon av vannkraft. Et av de største vannkraftverkene i Europa ligger i Jernporten, der Donau renner gjennom en av de største kløftene i Karpatene. Donau er en viktig transportåre både innad i Romania og for internasjonal handel. Den kan seiles av elvefartøy gjennom hele Romania og av havgående skip helt opp til havnen i Brăila. Det er derimot få industrisenter som ligger ved Donau i Romania, og i tillegg fører myrlendte bredder og flom til vanskelige transportforhold i enkelt områder.
Klima
Romania har utstrakte fjellområder som i stor grad påvirker klimaet i de fire årstidene. Bortsett fra de høyere områdene i Karpatene, vil de fleste områdene i Romania nå over 26 °C en vanlig sommerdag, men en del fukt kan forekomme langs Donaudalen. Den varme tiden på året er også den våteste, men tordenvær inntreffer oftest i mai og juni. Ellers er det lite nedbør å spore, og Romania er et tørt land selv for å være sentralt i Europa. București har en årlig nedbørsnormal på 592 mm.
Transilvania har ofte litt mer skyet vær siden de vestlige vindene stiger oppover Karpatene, men sent på sommeren og tidlig på høsten er det gode sjanser for å se sola.
Om vinteren kommer det lett snøfall omtrent hver tredje eller fjerde dag over hele landet, men de høyereliggende områdene har oftere snø, som ligger langt ut på våren. Vinterkulden er litt strengere i nordøstlige områder av landet, der den iskalde nordøstlige crivatvinden fra Russland er kraftigst og smelteperiodene kommer sjeldnere enn lenger sør. Kyststripen mot Svartehavet er det mildeste og tørreste hjørnet av Romania, men den kalde vinden kan være sur selv om temperaturen holder seg over 0 °C. Somrene er derimot solfylte og tempererte, med lite tordenvær og uten de høyeste temperaturene.
Bølgekraftverk
Et bølgekraftverk er et kraftverk som produserer elektrisk energi fra bølgekraft (vanligvis havbølger).
Dvorak (tastatur)
Dvorak er et tastaturoppsett patentert i 1936 av amerikanerne dr. August Dvorak og hans svoger, dr. William Dealey. Oppsettet er laget med utgangspunkt i amerikansk engelsk, mens det senere har blitt laget versjoner for andre språk, deriblant norsk Dvorak. I den norske versjonen har man, i likhet med mange andre språkversjoner, latt bokstavplasseringen være identisk med den amerikanske, mens man har ulik plassering av andre taster, i tillegg til egne taster for Æ, Ø og Å.
Bølgekraftverk
Metoder
Det finnes tre måter å utnytte bølgeenergi på:
Dvorak (tastatur)
Dvoraks talspersoner hevder at man bruker mindre fingerbevegelse, får økt skrivehastighet og redusert feil i forhold til standard QWERTY-tastatur. Særlig reduksjonen i fingerdistanse blir påstått å redusere belastningsskader.
Trass i at Dvorak aldri har tatt helt av i markedet, er det i dataalderen blitt mye enklere å gå over til Dvorak. Se mer under: «Installering av norsk Dvorak og fysisk tastaturkonvertering» lenger ned i artikkelen.
Tastaturoppsettet ble designet for å erstatte QWERTY-tastaturet. Dr. Dvorak påpekte mange feil ved QWERTY-tastaturet, og han ønsket å rette opp dette gjennom utvikling av et nytt tastaturoppsett. Det er viktig å merke seg at feilene og svakhetene er med utgangspunkt i det engelske språket, og ikke nødvendigvis er overførbart til norsk. Blant feilene han fant, var:
Dvorak studerte bokstavfrekvenser og hendenes fysiologi, og laget på det grunnlaget en utforming for å lindre problemene han identifiserte med QWERTY-oppsettet. Utformingen han skapte følger disse prinsippene:
Oppsettet ble ferdigstilt i 1932 og ble innvilget US Patent 2,040,248 i 1936. Den amerikanske standardiseringsorganisasjonen ANSI utpekte i 1984 Dvorak-tastatur som et alternativ til standard tastaturoppsett, med standarden er X3.207.
Tastingen
Touchmetoden krever at fingrene har hvilestilling på midtre rad. Desto mer av skrivingen som foregår på midtraden, jo mindre bevegelser må fingrene gjøre. Studier med filming av personer som skriver med touch-metoden, viser at ikke bare taster man raskest på midtre rad, men også at man taster tregest på nederste rad. Om man må flytte fingrene fra midtre rad, er det langt enklere å flytte dem opp enn ned.
Det er bemerkelsesverdig at hele 70 % av all tastingen på Dvorak skjer på midtre rad, og i tillegg krever Dvorak layout færrest tastetrykk på nederste rad.
Sammenlignet med QWERTY-tastatur, beveger man i Dvorak seg kun 63 % av QWERTY-distansen med fingrene. Grunnen er at oppsettet konsentrerer de aller fleste tastetrykkene til midtre rad, noe som også gjør tastaturet mer ergonomisk. Brukere av QWERTY, med belastningsskade, som har gått over til Dvorak, rapporterer at lidelsen enten blir borte eller redusert.
Videre brukes venstrehånden i 56 % av arbeidet i QWERTY, mens Dvorak har tilsvarende tall for høyrehånden. Da flertallet er høyrehendte, vil denne forskjellen være en fordel for de fleste.
Ubehagelige tastetrykk
Såkalte ubehagelige tastetrykk er uønsket fordi det går tregere å skrive, gir oftere skrivefeil, i tillegg til å øke fingerbelastningen. Innenfor ubehagelige tastetrykk, snakker man om hekkeløp. Dette er tastetrykk der en eneste finger må hoppe direkte fra enten øvre eller nedre rad, over midtraden og ned på motsatt rad. For eksempel gjelder det på QWERTY-tastatur med ordet "minimum", som ofte ender opp med å bli skrevet "minimun" eller "minimumet". I det engelske språket er det om lag 1.200 ord som krever et hekkeløp på QWERTY-oppsett, mens det på Dvorak kun er få ord som krever det samme.
Håndveksling
Veksling mellom hendene mens man skriver er en ønskelig egenskap fordi det gir bedre flyt og økt hastighet. Mens den ene hånden trykker inn en bokstav, er den andre hånden klar for neste tastetrykk. Når derimot en rekke med bokstaver blir tastet med kun en hånd, øker sjansene for såkalt tastaturstamming, der skriverytmen kan bli brutt, hastigheten reduseres, samtidig som feil og tretthet tiltar. I QWERTY finnes mer enn 3.000 ord som skrives inn på venstre hånd alene, og rundt 300 ord som skrives med høyre hånd. Til sammenligning er det i Dvorak bare noen få ord som kun skrives med venstre hånd, mens det er enda færre ord som kun skrives med høyrehånden. Hovedgrunnen er at stavelser krever minst én vokal, og alle vokalene er på venstre side av tastaturet.
Historie
August Dvorak var professor i utdanning ved Universitetet i Washington i Seattle. Dvorak ble interessert i tastaturoppsett da han var rådgiver for Gertrude Ford, som skrev sin masteroppgave om skrivefeil. Touchmetoden var allerede på den tiden godt utbredt. Under studiene av QWERTY, konkluderte han raskt med at tastaturet trengte å bli erstattet med noe bedre. Med seg på laget fikk han sin svoger, William Dealey, også han professor, ved North Texas State Teacher’s College i Denton i Texas.
Dvorak og Dealey sitt mål var å vitenskapelig utforme et tastatur som ville redusere skrivefeil, øke hastigheten, og redusere tretthet i fingrene. I utformingen bedrev de omfattende forskning. I 1914 og 1915 deltok Dealey på vitenskapelig seminarer om bevegelse, og senere studerte han og Dvorak sakte film av personer som skrev med touchmetoden. Engelsk språk ble omhyggelig studert for å finne de mest brukte bokstavene og mest brukte bokstavkombinasjonene. Videre studerte de håndens fysiologi. Resultatet kom i 1932, med "Dvorak Simplified Keyboard", som på norsk blir "Dvoraks forenklede tastatur", som regel kun kalt Dvorak.
I 1933 startet Dvorak å melde på deltagere til International Commercial Schools Contest, bestående av personer trent i Dvorak-tastatur. Konkurransen gikk ut på å skrive på datidens skrivemaskiner. Produsentene sponset det hele, og det var både profesjonelle og amatører blant deltagerne. Profflagene hadde leid inn profesjonelle maskinskrivere, og promoterte enkeltmodeller. Hele ti ganger mellom 1934 og 1941, uten noe profflag, vant Dvorak-skrivere førstepremie. Bare i 1935 alene vant de ni av tyve priser. Suksessen var så stor at konkurransekomiteen i 1937 prøvde å nekte Dvorak-skrivere deltagelse, men dette ble ikke gjennomført etter protester fra Dvorak selv. I tillegg nektet QWERTY-skriverne å bli plassert i nærheten Dvorak-skriverne, angivelig grunnet støyen fra den raske skrivehastigheten deres.
På 1930-tallet drev en skolekrets i Tacoma, Washington, et eksperimentelt program i å lære Dvorak-skriving. Eksperimentet involverte 2700 studenter, og distriktet fant ut at disse elevene lærte seg tastaturet på en tredjedel av tiden det tok for gjennomsnittseleven å lære seg QWERTY. Imidlertid valgte et nytt skolestyre å legge ned denne undervisningen.
Forfatter Barbara Blackburn var verdens raskeste skriver i engelsk, i henhold til Guinness rekordbok, og hun brukte Dvorak-tastatur. I løpet av 50 minutter hadde hun en snitthastighet på 150 ord i minuttet (WPM), og 170 WPM for kortere perioder. Hun har vært målt til en topphastighet på 212 WPM. Blackburn fullførte ikke noe QWERTY-kurs på videregående, og ble introdusert for Dvorak-tastaturet i 1938. Raskt lærte hun å oppnå høy skrivehastighet, og noen ganger turnerte hun i hastighetsskrivning i løpet av sin sekretærkarriere. Blackburn døde i april 2008.
Originalt Dvorak-oppsett
I tiårene etter at Dvorak og Dealey patenterte tastaturoppsettet sitt, ble flere av tastene endret på. Her er det viktig å merke seg at med unntak av bokstaven z, var det kun andre taster enn bokstavene som endret plassering, som tall, tabulatortasten, backspace osv. For å ha en standard å forholde seg til, publiserte den amerikanske standardiseringsorganisasjonen ANSI en versjon av Dvorak-tastaturet i 1982, med standardkode ANSI X4.22-1983. Gjennom denne standarden fikk Dvorak-tastaturet en offisiell anerkjennelse som et alternativ til QWERTY.
Versjoner for enkelthåndsbruk
Gjennom 1960-tallet arbeidet Dvorak med å utforme optimale tastaturoppsett for kun en hånd, både for venstre og høyre hånd. Disse tastaturoppsettene er dramatisk forskjellig fra to-hånds versjonene, i tillegg til at venstrehåndsoppsett og høyrehåndsoppsett er veldig ulike. Tastaturet er naturlig nok en stor fordel for personer med kun en hånd, men kan også være nyttig for personer med to friske hender. For eksempel kan det tenkes at man ønsker å skrive med den ene hånden, mens man styrer musen med den andre. Designet er utviklet til hver hånd for å minimere distansen hver enkelt finger må tilbakelegge ved skriving. Hånden er ment å innta hvilestilling nær midten av tastaturet. Forenklet sett kan man si at oppsettene for venstre- og høyrehånd er hverandre speilvendte.
Hittil er det ikke utviklet enhåndsversjoner på norsk, og bildene som vises er kun med engelsk oppsett.
Installering av norsk Dvorak og fysisk tastaturkonvertering
I moderne Linux-baserte operativsystemer som Ubuntu er norsk Dvorak-oppsett inkludert som standard og kan velges bl.a. ved installasjon av operativsystemet. I Windows er det kun engelsk Dvorak-oppsett som følger med som standard. For å bruke norsk Dvorak i Windows, må man laste ned gratis tredjepartsdrivere eller lage dem selv.
Tastaturer med norsk Dvorak originalt finnes ikke, eller er i hvert fall ekstremt sjeldne. Brukere pleier derfor å ordne dette ved å enten manuelt pirke opp tastaturknappene, for deretter å sette dem på plass i norsk dvorak-formasjon. Man kan bruke en dråpe superlim på tastene U og H for å lage seg nye fingermerker. Alternativt bruker man klistremerker, enten med trykte bokstaver eller med manuell påskrift, for deretter å klistre over de originale QWERTY-tastene med Dvorak-oppsett. Noen brukere foretrekker en hybridløsning, som innebærer at man klistrer på klistremerker på en slik måte at også de originale QWERTY-tastene synes. Dette er særlig brukt på datamaskiner med både Dvorak- og QWERTY-brukere, slik at man lett kan bytte mellom de to tastaturoppsettene.
Et annet alternativ er å spesialbestille tastatur. Denne løsningen har særlig to fordeler fremfor å fysisk bytte om tastene på et vanlig QWERTY-tastatur til Dvorak-oppsett. Den første fordelen er fingermerkene for venstre- og høyre pekefinger, slik at man med pekefingrene kjenner igjen utgangsposisjonen, uten å trenge å se ned på tastene. På et standard QWERTY-tastatur er disse fingermerkene på F og J, mens de i Dvorak skal være på U og H, som tilsvarer plasseringen til F og J på QWERTY-tastatur.
Den andre fordelen er at tastene ikke blir skadet, som lett kan skje om man er uforsiktig når man fjerner tastene. Bytting går lettere på et mekanisk tastatur, enn på et membran-tastatur, men potensialet for å skade tastene er til stede i begge tilfeller.
Motstand mot å bytte tastaturoppsett
Selv om Dvorak-oppsettet er den eneste konkurrenten til QWERTY registrert hos ANSI, og trass i at Dvorak er tilgjengelig på alle større operativsystemer, har ikke Dvorak akkurat hatt noe universelt gjennombrudd. Flere har studert hvorfor ikke Dvorak har klart å erstatte QWERTY.
I 1956 gjennomførte General Services Administration, ved Earle Strong, en studie. I studien var det et eksperiment som involverte ti erfarne maskinskrivere. Konklusjonen var at det ikke ville være lønnsomt å bytte ut tastaturer og lære opp ansatte i Dvorak. Studien og konklusjonen bidro til at firmaer og offentlige etater ikke ønsket å gå over til Dvorak. Studien fikk kritikk. For det første ble det påpekt at man i eksperimentet ikke hadde med uerfarne maskinskrivere. Likevel, studien er realistisk i den forstand at de fleste bedrifter og offentlige etater må vurdere om det er lønnsomt å omskolere sine ansatte i maskinskriving. For det andre ble studien kritisert for å ikke gi Dvorak-skriverne tilstrekkelig tid til å bli gode i maskinskriving og at det lovende man fant ved Dvorak-tastaturet ble ignorert av forskerne.
Videre er det blitt stilt spørsmålstegn ved Earle Strongs objektivitet til Dvorak-tastaturet. Syv år før studien startet, skrev Strong: "Jeg har utviklet en god del materiale på hvordan vanlige maskinskrivere kan øke produktiviteten. Følgelig er jeg imot innkjøp av nye tastaturer, samt omskolering av maskinskrivere. ... Jeg føler sterkt at dagens tastatur ikke har vært fullt utnyttet, og jeg er ute etter å utnytte QWERTY til sitt ytterste for å hindre overgang til Dvorak." Videre finnes det bevis for et anstrengt forretningsforhold mellom Strong og Dvorak. Andre forskere ba Strong om å få se på grunnlagstallene som lå til grunn for studien, men fant da ut at han hadde makulert dette.
Motstanden nevnt punktvis ovenfor tyder på at Dvorak-oppsettet må være vesentlig bedre enn QWERTY for å kunne utkonkurrere og erstatte det. For øvrig finnes det ingen studier som har sett på hyppigheten i bruk av Dvorak over tid.
Ofte trekkes Dvorak frem i næringslivet, som et eksempel på at det ofte er veldig vanskelig å forandre noe. I forklaringen av nettverkseffekten, bruker lærebøker ofte Dvorak som eksempel.
Alternativer
Grunnet den radikale forskjellen mellom QWERTY og Dvorak, synes mange erfarne brukere av QWERTY at overgangen er hard, og krever mye tid og krefter. Konsekvensen av dette har ført til forsøk på å utforme alternative oppsett som følger prinsippene i Dvorak, men som samtidig bevarer mange av de sentrale funksjonene og plasseringene i QWERTY. Dermed blir overgangen enklere. Programmer som Microsoft Keyboard Layout Creator og KbdEdit gjør dette svært enkelt. En populær variant er Colemak tastaturoppsett.
Andre språk
Selv om Dvorak er implementert i mange andre språk enn engelsk, ligger det til rette for potensielle problemer. Siden Dvorak er optimalisert for engelsk tekstspråk, kan det være nødvendig med bokstavrokkeringer i andre språkoppsett for å sikre tilsvarende optimalitet. Enkelte språk har flere versjoner, noe som er tilfelle for svensk, med hele tre versjoner
Første versjon, kalt Svorak, er kjennetegnet med plasseringen av de tre ekstra svenske vokalene Ä, Ö og Å som har fortrengt de opprinnelige tegnsettingssymbolene.
I den andre versjon, den såkalte Svdvorak av Gunnar Parment, holdes tegnsettingssymbolene likt som i den engelske versjonen. Første ekstra vokal (Å) er plassert lengst til venstre på øverste rad, mens de andre to (Ä og Ö) er plassert lengst nede til venstre.
Tredje versjon er den som ligner mest på amerikansk Dvorak-oppsett, utviklet av Thomas Lundqvist og kalt Sv_dvorak. Plasseringen av vokalene Å, Ä og Ö er sikt som i den andre versjonen, men Sv_dvorak beholder den amerikanske plassering av de fleste spesialtegn.
Det vanligste tyske Dvorak-oppsettet er det tyske Type II. Oppsettet er tilgjengelig for Windows, Linux og Mac OS X. Tyskerne kan også bruke standard Dvorak-oppsett, der den karakteristiske tyske doble S’en, ß, er tilgjengelig ved Shift + W, og tødler tilgjengelig ved Shift + E. Både på Dvorak og QWERTY er britiske tastaturer ulike de amerikanske. " og @ er byttet, og backslash /rett strek [\ |]-tasten har en egen plassering til høyre for venstre Shift-tast. Enter-tasten er lik som på norske tastatur, der Enter-tasten og Backspace-knappen er tilgrensende taster. [# ~]-tasten er på høyre side ved Enter-tasten, i motsetning til amerikansk som ikke har en tilsvarende tast.
Imidlertid er den mest merkbare forskjellen mellom amerikansk og britisk Dvorak at [2 "]-tasten forblir på den øverste raden hos Britene, mens den amerikanske ["]-tasten forflyttes.
Norsk versjon
For det første skal bokstavplasseringene A-Z være lik amerikansk Dvorak, og for det andre skal tastene ikke endres fra norsk QWERTY, kun flyttes.
Utformingen av norsk Dvorak er i hovedsak et resultat av drøftinger mellom Carl Anton Stenling, Rolf Tore Randeberg og Arne Hansen.
Dvorak for programmerere
Program-Dvorak er en variant av Dvorak med et spesielt formål. Oppsettet ble utviklet av Roland Kaufmann og rettet mot programmerere. Det er tilgjengelig i operativsystemer som Linux og FreeBSD, eller som en tillegg for Microsoft Windows og Mac OS X.
Mens de alfabetiske tastene er som på standard Dvorak-oppsett, er den øverste raden viet til symbolske tegn og tall blir aktivert ved hjelp av shift-tasten. I likhet med August Dvoraks original utforming, er tallene ikke plassert i stigende rekkefølge, men med de mest brukte sifrene plassert nærmest de beste fingrene. Plassering av symbolene blir hevdet å følge det samme prinsippet som bokstavene, altså at de mest brukte symbolene er lettest tilgjengelig.
Bakhodelapp
Bakhodelapp eller occipitallapp (av lat. lobus occipitalis) er et strukturelt område i hjernen, og én av fire hjernelapper i storehjernen. Bakhodelappen er lokalisert bakerst i hjernen og innehar funksjoner for synsprosessering. Synsbarken (visuell cortex) befinner seg i hjernebarken på bakhodelappen.
En sang om is og ild
En sang om is og ild (orig. A Song of Ice and Fire) er en serie fantasy-bøker skrevet av den amerikanske science fiction- og fantasyforfatteren George R.R. Martin. Den første boken, A Game of Thrones, ble først utgitt i 1996, men den norske oversettelsen utkom ikke før i 2011, utgitt av Vendetta Forlag. Til nå er det utgitt fem bøker i serien, som ventes å bli på totalt sju bøker.
Serien har gjort stor suksess, og har på verdensbasis solgt over 15 millioner eksemplarer. Bøkene har blitt omgjort til både TV-serie, brettspill og videospill.
Handling
Handlingen foregår i en fiktiv verden, som er inspirert av middelalderen og Rosekrigene. I motsetning til vår verden, er ikke sommer eller vinter sesongbetont, men kan vare i årevis. I tillegg eksisterer magi og overnaturlige skapninger.
Mesteparten av handlingen finner sted på kontinentet Westeros. For mange hundre år siden bestod Westeros av syv uavhengige kongedømmer, som nå er samlet under én trone som styres fra hovedstaden Kongshavn. Etter Kong Robert Baratheons død blir landet kastet ut i en blodig borgerkrig, der tre tronpretendenter gjør krav på tronen. Roberts 13 år gamle sønn, Joffrey, blir støttet av familien Lannister, sin morsætt, mens begge brødrene til den avdøde kongen, Lord Stannis og Lord Renly Baratheon, hevder at de har større rett til den. Samtidig går to av tronens vasaller, Robb Stark fra Nord og Balon Greyjoy fra Jernøyene, til krig for å sikre sine vasaldømmer uavhengighet. Krigføringen partene imellom føres på slagmarken, men like viktig blir maktspillet bak kulissene – hvor allianser dannes og brytes. Samtidig, oppstår en potensiell trussel på det østlige kontinentet Essos. For femten år siden avsatte Kong Robert, Aerys Targaryen, den siste konge i en rekke av despotiske eneherskere. Hans to barn, Viserys og Daenerys, måtte flykte i eksil etter at hans tredje barn og arving Rhaegar ble drept i slaget ved Treforken. Den nå voksne Viserys ønsker hevn over alle som forrådte hans familie, og gifter bort sin tretten år gamle søster til krigshøvdingen Khal Drogo av det nomadise hestefolket Dothrakier, mot løftet om militær støtte for å invadere Westeros og vinne tilbake tronen.
Langt mot nord i Westeros ligger Sorthold, hovedtårnet langs den store muren som beskytter kongedømmet mot de legendariske «De andre», en fremmed rase som nesten ødela hele verden for tusenvis av år siden. Selv om ingen siden har sett «De andre», er muren bemannet av et brorskap kalt «Nattevaktene» som holder evig vakt. Kort tid før Eddard Starks uekte sønn, Jon Snø, blir medlem av Nattevaktene, kommer «De andre» tilbake. Dersom de angriper muren, kan de igjen true kongeriket med utslettelse. Men Westeros' føydalherrer er for opptatt med borgerkrigen til å følge med på faren som truer fra Nord. Frykten for «De andre» har fått befolkningen bak Is-muren, kalt «Skrælinger», til å samles under en konge for å bekjempe Nattevakten og komme seg vekk for å oppnå trygghet.
Mottagelse
På verdensbasis har serien blitt oversatt til mer enn 20 språk, og er solgt i over syv millioner eksemplarer. «A Feast for Crows» gikk rett til topps på New York Times bestselgerliste.
HBO-adapsjon
En TV-adapsjon av bøkene er igangsatt av HBO. Hver sesong er ment å skulle dekke en bok, men sesong 3 og 4 er derimot halve første og halve andre del av bok 3 «A Storm of Swords». I skuespillergalleriet finner man blant annet Sean Bean i rollen som Eddard Stark, Peter Dinklage som Tyrion Lannister, Emilia Clarke som Daenerys Targaryen, Jason Momoa som Khal Drogo og Charles Dance som Tywin Lannister.
Andre adapsjoner
Dynamite Entertainment skapte en tegneserie basert på George R. R. Martins andre bok i sagaen En sang om is og ild, Kampen om jerntronen. Tegneserien er en adapsjon av boken, ikke TV-serien.
Et Game of Thrones-videospill utgitt i desember 2014 på Android, iOS, Microsoft Windows, OS X, PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox 360 and Xbox One. Spillet ble utviklet av Telltale Games og følger et episodisk format som finnes i andre Telltale-titler.
Microgaming har utgitt Game of Thrones Online Slot, et casinospill. Slot spillet har 5 hjul med en bakgrunn av jern og stein. Høye spillkort som J, Q, K og A ser ut som smidd av stål, og de andre symbolene består av fire skjold med familie emblemene av Baratheon, Stark, Lannister, og Targaryen.
A Game of Thrones
A Game of Thrones er første bok i fantasy-serien En sang om is og ild (engelsk originaltittel: A Song of Ice and Fire) av den amerikanske underholdningsforfatteren George R.R. Martin (født 1948). Boka ble opprinnelig utgitt i 1996. Handlinga foregår i en eventyrlig middelalderverden av rivaliserende herskere. Synsvinkelen i fortellinga varierer; i hvert kapittel blir historien fortalt gjennom én av skikkelsene i boka. På norsk er boken blitt delt i to: I vargens tid og Kampen om jerntronen, begge gitt ut av Vendetta Forlag i 2011.
Romantittelen har gitt navn til flere kommersielle sideprodukter til bokserien, deriblant et samlekortspill, brettspill og rollespill. Boka er dessuten dramatisert av det amerikanske fjernsynsselskapet HBO i den første sesongen av TV-serien Game of Thrones som hadde premiere i USA 17. april 2011.
Handling
Handlingen foregår i en oppdiktet verden som er tydelig påvirket av samfunnsliv og forhold i den europeiske middelalderen og de engelske rosekrigene på 1400-tallet. I motsetning til vår virkelige verden, er ikke sommer eller vinter sesongavhengig, men kan vare i årevis. I tillegg finnes magi og overnaturlige skapninger.
Mesteparten av handlingen finner sted på kontinentet Westeros. For mange hundre år siden bestod Westeros av syv uavhengige kongedømmer, som nå er samlet under én trone og styres fra hovedstaden Kings Landing. På tronen sitter kong Robert Baratheon, etter å ha avsatt den tidligere kongen Aerys Targaryen. Ved sine side har han dronning Cersei Lannister og sin Høyre Hånd. Boken starter med at Robert besøker sin gamle slagkamerat Eddard Stark i Winterfell for å la Eddard overta plassen til den nylig avdøde Høyre Hånden hans Jon Arryn. Eddard misliker tilbudet men velger likevel å bli med til Kings Landing for å assistere kongen i rådet og representere ham i ulike sammenhenger.
Samtidig bygger det seg opp en trussel på et annet, østlig kontinent. Den avsatte kongen Aerys tilhørte en ætt som hevdet å ha drageblod i årene og derfor giftet søster med bror for å ikke blande sitt edle blod med alminnelige mennesker. Etter at han og sønnen Rhaegar ble drept i avsettelsen, ble hans to gjenværende barn, Viserys og Daenerys, nødt til å flykte i eksil. Den nå voksne Viserys ønsker å hevne alle som forrådte familien hans, og gifter bort sin 13 år gamle søster til Khal Drogo, krigerhøvdingen for det nomadiske hestefolket Dothraki, mot løfte om militær støtte for å invadere Westeros.
Langt mot nord i Westeros ligger Castle Black, hovedtårnet langs den store Ismuren som beskytter menneskeheten mot de sagnomspunne The Others, en fremmed rase som nesten ødela hele verden for tusenvis av år siden. Selv om ingen siden har sett The Others, blir Ismuren bevoktet av et brorskap kalt The Night's Watch som holder evig vakt. I tillegg til undertoner av opprør og krig i Westeros, en hevnlysten «drage» i de østlige landområdene, ulmer også en overnaturlig fare fra bak den gigantiske Ismuren i nord.
Albertine (tidsskrift)
Tidsskriftet har fokus på tema, problemstillinger og politikk relatert til sexarbeid, sexarbeidere, seksuell helse og seksualitet. Tidsskriftet blir blant andre distribuert til offentlige tiltak og organisasjoner som jobber relatert til sexarbeid og seksuell helse og rettigheter, studenter, folkevalgte politikere, politiske partier og privatpersoner i Norge samt til prostitusjonstiltak og privatpersoner i Danmark og Sverige.
Filmskaperen Lars Daniel Krutzkoff Jacobsen har fungert som kronikør for Albertine.
Muliterno
Muliterno er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Vindkraftverk
Vindkraftverk er kraftverk som produserer elektrisk energi ved hjelp av vindkraft. Dette skjer ved at en vindturbin driver en elektrisk generator. Navnet vindturbin kommer fra en tilsvarende term brukt på vannkraftverk, hvor det der brukes om en roterende propellkonstruksjon hvor rotasjonsaksen er parallelt med vannstrømmen. Den tekniske beskrivelsen av den her typen er en aerofoil-drevet generator.
Et vindkraftverk vil ofte bestå av flere vindturbiner plassert i nærheten av hverandre, noe som også kalles en vindpark. Ofte regnes vindkraft som en ikke-forurensende energikilde. Det er riktig at det ikke slippes ut avgasser som CO2, NOx og SOx fra disse kraftverkene, men de drysser mikroplast, er fulle av hydraulikkolje, og ofte mangler plan for destruksjon etter endt levetid på rundt 25 år. Rotorbladene er stort sett laget av glassfiber, som er vanskelige å resirkulere. I sårbare kyst- og fjellområder vil det bety store inngrep i landskapet å anlegge et vindturbinanlegg, og det høye antallet av død fugl, spesielt havørn, en totalfredet fugleart, har vært mye omtalt. Noen føler også at vindturbinene er en visuell forurensning av landskap. Vindkraftverk okkuperer store arealer, men hindrer i liten grad området for landbruk. De fleste vindkraftverk i Norge er installert i vindparker.
Virkemåte
Når anemometeret (måleinstrument for vindhastighet) registrerer en vindhastighet på over 4 m/s settes vingene som er festet til rotornavet automatisk i gang. Rotornavet er igjen festet på nacellen eller generatorhuset. Vindturbinens lavhastighetsaksel forbinder rotornavet med girkassen. Akselen inneholder rør fra vindmøllens hydraulikksystem. Der kan de aerodynamiske bremsene bli ødelagte fort.
Girkassen har lavhastighetsakselen til venstre. Girkassen får høyhastighetsakselen til å rotere 11 ganger raskere en lavhastighetsakselen. Høyhastighetsakselen roterer med omtrent 5000 omdreininger i minuttet og driver den elektriske generatoren. Akselen er forsynt med en mekanisk skivebrems. De mekaniske bremsene brukes kun i nødstilfeller hvor de aerodynamiske bremsene svikter, eller under service.
Generatoren er normalt en såkalt induksjonsgenerator. På en moderne vindturbin er den elektriske effekten normalt mellom 200 og 8000 kW. Dreiesystemet bruker elektriske motorer til å dreie vindmøllen opp mot vinden. Dreiesystemet styres av det elektroniske styresystemet, som får informasjon om vindretningen fra vindfanen.
En vindfane er lik en værhane. Den dreier seg opp mot vinden. Det elektroniske styresystemet overvåker kontinuerlig vindturbinens og dreiesystemets tilstand. Dersom feil oppstår (for eksempel overoppheting av generator eller girkasse) vil styresystemet automatisk stoppe vindturbinen, og vil også via et telefonmodem ringe til vindturbinoperatøren. Kjøleenheten inneholder en elektrisk ventilator, som brukes til å kjøle ned den elektriske generatoren. Kjøleenheten inneholder også en enhet som avkjøler oljen i girkassen. Noen vindturbiner har vannkjølte generatorer. Vindturbinens tårn bærer nacellen og rotoren.
Generelt er det en fordel å ha høye tårn, fordi vindhastigheten stiger med avstanden til bakken. En typisk 4000 kW vindturbin vil ha et tårn på 12 til 60 meter.
Medvindsturbiner er en form for vindturbin der vindbladene treffes av vinden etter at denne har passert tårnkonstruksjonen.
Vindkraftverk i Norge
Man finner en liste med planlagte vindturbiner og vindturbiner i drift på NVEs hjemmeside, og produksjon i NVEs rapporter.
Nåværende, store vindkraftverk over 100 MW
Se Liste over vindkraftverk i Norge for fullstendig liste.
Økonomi
Vindkraft i Norge har kostnader på 40 øre per kWh, sirka som kull og kjernekraft, men noe høyere enn vannkraft på 25 øre per kWh. Forskjellen til handelspris er da avhengig av Sertifikatsystemet (grønne sertifikater).
Påvirkninger
Tamrein unngår konstruksjoner av vindparker, men syns ikke å bli påvirket mens turbinene kjører.
Ta-lik
ta:lik er et norsk plateselskap som ble etablert i Lomen i 1999. Selskapet gir ut folkemusikk, visesang og verdensmusikk. Selskapet står bak rundt 150 utgivelser, mange i samarbeid med NRK.
Selskapet har fått Spellemannpriser i 2011 for Ragnhild Furebotten / Never on a Sunday, og i 2012 for Ottar Kåsa / Ottar Kåsa.
I 2011 fikk to av selskapets produksjoner også pris for beste folkemusikkutgivelser under Folkelarm, den såkalte Folkelarmprisen gikk til platen Soli samt til en DVD-utgivelse av materiale fra NRKs folkemusikkarkiv.
Læringsvideoer
Selskapet har publisert på sine hjemmesider et knippe videoopptak av folkemusikere som fremfører tradisjonsmusikk. Opptakene er utstyrt med en funksjon som gjør det mulig å senke hastigheten på avspillingen, for seere som ønsker å bruke videoene i læringsøyemed.
Johnny B. Goode
«Johnny B. Goode» er en rock and roll-sang fra 1958 av Chuck Berry. Den nådde nummer 8 på Billboard Hot 100 og er Berrys mest kjente sang.
Gitarriffet i starten på «Johnny B. Goode» er blant de aller mest berømte riff i rockens historie. Det er hovedsakelig en tone-for-tone kopi av åpningssoloen på Louis Jordans «Ain't That Just Like a Woman» fra 1946, spilt av gitaristen Carl Hogan.
Selv om sangen delvis er autobiografisk så skal den viktigste inspirasjonen til sangen ha vært Johnnie Johnson, som spilte piano og komponerte flere sanger sammen med Berry og anses som en viktig bidragsyter til den umiskjennelige Berry-sounden. På denne sangen var det dog Lafayette Leake som spilte piano. På tidligere, ikke utgitte innspillinger sang Chuck Berry «coloured boy» i stedet for «country boy», men det ble endre av frykt for at den ikke ville bli spilt på radio. Som en mulig kilde for etternavnet nevnes det at Berry ble født på Goode Avenue i St. Louis.
Berry var klar over betydningen som sangen hadde for hans berømmelse og image, og har skrevet ytterligere to sanger om Johnny, «Bye Bye Johnny» og «Go Go Go», og har også gitt ut et instrumentalalbum med tittelen Concerto in B. Goode.
Berrys innspilling av sangen ble inkludert på gullplaten som fulgte med romfartøyet Voyager, en av tre amerikanske sanger blant mange av menneskehetens kulturelle prestasjoner.
I mars 2005 plasserte Q magazine «Johnny B. Goode» på nummer 42 på sin liste over de 100 største gitarsporene. I 2008 plassert Rolling Stone den på førsteplass på sin liste The 100 Greatest Guitar Songs Of All Time. Guitar World rangerte sangen som nummer 12 på listen 100 Greatest Guitar Solos. Sangen er for tiden rangert som nummer 6 på listen over sanger gjennom alle tider på en samling av kritikerlister på acclaimedmusic.net. Den kom også på en syvendeplass på Rolling Stone sin liste 500 Greatest Songs of All Time.
Coverversjoner
Johnny B. Goode er blant de sangene som har blitt innspilt flest ganger i coverversjon gjennom rockens historie. Listen omfatter blant annet: Bill Haley and His Comets , Marc Broussard , Andrés Calamaro , Marty McFly , The Carpenters , Dion DiMucci,Dion , Dr. Feelgood (band),Dr. Feelgood , Johnny Dowd , Earthlings? , John Farnham (sanger),John Farnham , Five Iron Frenzy , Freddie & The Dreamers , Green Day , The Grateful Dead , Hanson , Jimi Hendrix , Will Hoge , Buddy Holly , Elton John , John Denver , Judas Priest , Jerry Lee Lewis , Julian Lennon , Led Zeppelin , Leif Garrett , Living Colour , LL Cool J , Lynyrd Skynyrd , MF Doom , Eddie Meduza , Frank Marino , Motörhead , NOFX , NRBQ , Off Kilter , Operation Ivy (band),Operation Ivy , Buck Owens , Phish , Elvis Presley , Prince (artist),Prince , Ratdog , The Rolling Stones , Carlos Santana , The Sex Pistols , The Shadows , Slade , Slaughter & The Dogs , Status Quo , The Stimulators , Stray Cats , Los Suaves , George Thorogood , The Tornadoes , Peter Tosh (1983) , Cidade Negra , Twisted Sister , The Ukulele Orchestra of Great Britain , Uncle Tupelo , Brian Wilson , Johnny Winter , Jonny Lang , Philip Magee , Freddie & The Dreamers.
Norsk versjon
Kåre Virud har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Ola E. God». Sangen ble utgitt av Virud på LP-platen Barbeinte engel (RCA Victor YNPL 1-700) i 1974.
«Johnny B Goode på sjukehjem» med Øystein Sunde
Øystein Sunde ga ut en coverversjon med tittelen «Johnny B Goode på sjukehjem» den 11. november 2016 på Sundes musikkalbum Bestefar. Den ble innspilt 21. juni 2016 i Snaxville Studio i Skogbygda med Henrik Maarud som lydtekniker. Sundes utgitte coverversjon og Berrys original har til felles at de går i B-dur og har samme tempo. I anledning Chuck Berrys 90-årsdag ble Sundes versjon spilt 18. oktober 2016 i NRK-programmet Kveldsåpent. På denne innspillingen deltok:
5. januar 2013 spilte Sunde en tidligere variant i NRK1-programmet Øystein Sunde: Meget i sløyd. På den tiden var tittelen «Johnny og Teena Lady B Goode». Første halvdel av sangen sang og spilte Sunde på sin akustiske gitar, mens i siste halvdel ble han kompet av Øystein Fosshagen (mandolin/kor), Terje Kinn (akustisk gitar/kor), Olaf Kamfjord (bass/kor) og Knut Hem (perkusjon). «Johnny og Teena Lady B Goode» har blitt spilt på konserter siden september 2010.
Huangchuan
Huangchuan (kinesisk: 潢川县, pinyin: Huángchuān Xiàn) er et kinesisk fylke i byperfekturet Xinyang i provinsen Henan i det sentrale Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (1999) til 772 665.
Opprinnelse og tidlig utvikling
Det fremgår av Bambusannalene at Huangchuan ble bosatt av stammen Huang under Xia-dynastiet i det 21. århundre før Kristus. Ved begynnelsen av Zhou-dynastiet ble Huang grunnlagt som en vasallstat, som bekreftet som roten til det kinesiske slektsnavnet Huang. Huang ble erobret av staten Chu i 648 f.Kr., i vår- og høstannalenes tid.
Keiserriket
Etter Qin-dynastiet ble Huangchuan for det meste stabilisert som en zhou, et kommanderi eller et fylke.
Ifølge Kort skisse av Mingdynastiets nordlige deler (明季北略|明季北略), en bok av Ji Liu-qi (计六奇|计六奇) som beskriver overgangstiden mellom Ming og Qing, ble Huangchuan (da kalt Guangzhou) ødelagt og innbyggerne massakrert av en bondehær. De senere innbyggere i Huangchuan stammer for det meste fra Jiangxi, Fujian og Guangdong, og kom dit i Kangxi-keiserens tid.
Republikansk tid
I 1913 fikk Huangchuan sitt nåværende navn. I 2009 ble Huang-Guang-integreringsprosjekt innledet; det tar sikte på å integrere Huangchuan fylke og Guangshan fylke.
Administrative enheter
Gatedistrikter: Storkommuner: Kommuner: Økonomisk utviklingssone: Statsgård:
Jernbane
Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou, Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.
Vei
Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.
Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.
Termonukleær
En termonukleær prosess er en kjernefysisk prosess som holdes gående på grunn av at temperaturen er ekstremt høy (som følge av at atomkjernene holder en høy hastighet). Fusjonsbomber benytter seg av dette prinsippet, og kalles i en del sammenhenger termonukleære bomber.
Holmestrand Idrettsforening
Idrettsforeningen er medlem av Norges Idrettsforbund gjennom Vestfold Idrettskrets. Klubben er også medlem av særforbundene Norges Fotballforbund, Norges Håndballforbund, Norges Svømmeforbund og Norges Gymnastikk og Turnforbund, gjennom henholdsvis Vestfold Fotballkrets, Norges Håndballforbund Region Sør, Vestfold Svømmekrets og Vestfold Gymnastikk og Turnkrets. Holmestrand Idrettsforening hører hjemme i Holmestrand kommune og er medlem av Holmestrand Idrettsråd.
Historie
På møtet i Holmestrand 19. april 1901, ble Holmestrand Skiklub, lokale turnforeningen og den lokale velocipedklubben enige om å gå sammen om å stifte den nye klubben, Holmestrand Idrettsforening. Den lokale Seilforeningen valgte på dette tidspunkt å holde seg utenfor, men allerede i 1903 valgte seilforeningen allikevel å melde seg inn i HIF.
Fotball
I 2014 ble klubbens medlem Harald Sando tildelt Nikken-prisen som årets fotballvenn.
Menn
Divisjonsutvikling for herrenes seniorlag, hvor den øverste viser a-laget, og den under for samme året viser 2.-laget. {| class="wikitable" !colspan="32" style="background-color:#E9E9E9"|Divisjonsutvikling !rowspan="2" style="background-color:#E9E9E9"|Nivå !rowspan="2" style="background-color:#E9E9E9"|Divisjon !colspan="30" style="background-color:#E9E9E9"|Årstall
Kvinner
A-laget for kvinner er et klubbsamarbeid med Borre Idrettsforening i sesongen 2014.
Nassau (Lahn)
Nassau er en by i den tyske delstaten Rheinland-Pfalz. Den ligger ved elven Lahn mellom byene Bad Ems og Limburg an der Lahn. Den hadde innbyggere per.
Byen nevnes i historiske dokumenter fra 915 e. Kr., og fikk byrettigheter i 1348 fra keiser Karl IV.
Nassau er kjent for å ha gitt navnet til et av Europas mektigste kongehus, det vidt forgrenede fyrstehuset Nassau (med grenen Oranien-Nassau) som har regjert i en rekke europeiske land, herunder i flere tyske stater, Nederland, England, Skottland, Irland og Luxembourg. Dette kongehuset startet sin historie som herskere, etterhvert grever, i den lille småstaten Nassau. Huset Nassaus stamsete, borgen Nassau slott, ligger i Nassau. Videre har byen gitt navn til landskapet, regionen og nasjonalparken som den selv ligger i, til den tidligere suverene staten den var en del av, hertugdømmet Nassau, og til den tidligere provinsen Hessen-Nassau, som byen også var en del av. Nassau har også indirekte, gjennom fyrstehuset, gitt sitt navn til en lang rekke andre steder, blant annet i og omkring Amerika, herunder hovedstaden på Bahamasøyene, Nassau (Bahamas) og Nassau County i New York. Både bygninger og skip har fått Nassau-navn.
Kultur og severdigheter
Nede i byen finnes bygningen Steinische Hof, som var herresete til Reichsfreiherrene i baroniet vom und zum Stein, hvor den pröyssiske ministeren Heinrich Friedrich Karl vom Stein er blant de mer kjente.
Veien langs elven er del av et tysk-nederlandsk ferielandskapsveisamarbeide kalt «Oranier-Route», og regnes som naturskjønn.
Verbandsgemeinde Nassau
Nassau har en administrativ posisjon i omegnen: Verbandsgemeinde Nassau (Nassau storkommune), som består av følgende «småkommuner»:
Kjerneenergi
Kjernekraft, også kalt kjerneenergi eller upresist kalt atomkraft, er bruken av kjernereaksjoner som utløser atomenergi for energiproduksjon, fortrinnsvis elektrisk. Den omdanner vann til damp for å drive dampturbiner for å produsere elektrisitet i et kjernekraftverk. Begrepet omfatter fisjon, radioaktivitet og fusjon. Det anvendes grunnstoffer i aktinoidserien i periodesystemet til fisjon, som produserer det aller meste av kjernekraften som anvendes til energiproduksjon. Det finnes også andre prosesser som utnytter kjernekraft, blant annet i radioisotopgeneratorer. Indirekte utnyttes kjernekraft ved bruk av geotermisk energi, resten utgjøres av smale nisjeanvendelser, som ubåter og isbrytere.
Nassau (Lahn)
Kjente personer
Baron Karl Freiherr vom und zum Stein ble født i Nassau i 1757. Han ble senere minister og reformator i det pröyssiske keiserriket. Familien vom und zum Stein hadde da residert i byen siden det tolvte hundreåret. Familieboligen Steinische Hof eies fortsatt av etterkommerne, for tiden av grevene von Kanitz
Kjerneenergi
I et kjernekraftverk skjer kjernereaksjonene i en stor beholder kalt atomreaktor. Her blir vann varmet opp til høy temperatur slik at det dannes damp, og denne benyttes så til å drive dampturbiner. Reaktoren kan dermed på mange måter sammenlignes med dampkjelen i et konvensjonelt varmekraftverk. Den har kontrollmekanismer for å regulere dampproduksjonen, og den er ofte omgitt av tykke betongvegger for å beskytte omgivelsene i tilfelle en ulykke.
Sivil bruk av kjernekraft produserte 2500 Terawatt-timer (TWh) med elektrisitet i 2019, noe som tilsvarer om lag 10% av verdens elektrisitetsproduksjon. Nest etter vannkraft er kjernekraft den største kilden til elektrisitet produsert med lavt utslipp av CO₂. I 2021 var det 444 sivile fisjonsreaktorer i verden, som til sammen har en produksjonskapasitet på 396 gigawatt (GW).
Kontrollerte fisjonsprosesser som skjer i et kjernekraftverk er en av de ledende metoder for å produsere elektrisitet med lave utslipp av karbondioksid. De totale klimagassutslippene per enhet energi generert over hele livssyklusen er lavere enn de fleste kilder til fornybar energi. En stor del av dagens utbygging av kjernekraft skjer i Kina, der det er et presserende behov for å få kontroll over forurensning fra kullkraftverkene.