cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mr. Beans ferie
Handling
Da han er fremme med det første toget skal han ta drosje til Gare de Lyon. Han kan selvfølgelig ikke snakke fransk så han sier til sjåføren: «Tøff, tøff, Gare de Lyon» Han tror han har veldig  god tid, så han leter etter filmkameraet for å filme drosjen. Mens han leter kommer en annen mann og stjeler drosjen han skulle ta. Så kommer det en ny drosje. Han leter fortsatt etter kameraet sitt, så et ektepar kommer og sier at de skal til La Défense. Så går de for å hente bagasjen sin, og da hopper Mr. Bean inn i feil drosje. Drosjen kjører forbi mange kjente plasser som Eiffeltårnet og Notre-Dame. Mr. Bean filmer alt han ser, til og med veggen inni en tunnel. Drosjen setter han av ved La Défense, og Mr. Bean kan ikke se noen jernbanestasjon. Han prøver fortvilet å spørre franskmenn med tegnspråk, men ingen forstår ham. Da ser han et kart over Paris. La Défense ligger helt i ene enden av Paris, mens Gare De Lyon ligger i andre enden. Han ordner noe med kompasset sitt, og ser bare en mulighet, og gå til fots! Han går rett frem og bryr seg ikke om motorsykler, fotgjengere, og biler. Noen franske menn ser ham i et kamera, og den ene sier: «Skal vi gjøre noe» Den andre svarer: «Ta det rolig, det er en engelskmann» Etter en lang fottur kommer han til Gare De Lyon. Toget hans står klar på stasjonen, og Mr. Bean bestemmer seg for å ta et smørbrød i en sandwichautomat. Pengene har han gjemt i slipset sitt. Han fører pengene inn, men da sitter slipset fast i automaten. Han får såvidt slipset ut men da har toget gått.
SpareBank 1 Ringerike Hadeland
Historie
Bankene ble juridisk fusjonert fra 1. juli 2010 med tidligere Ringerikes Sparebank som overtakende bank. Samme dato ble navnet på banken endret til SpareBank 1 Ringerike Hadeland. Samtidig med fusjonen ble det etablert tre lokale sparebankstiftelser; Sparebankstiftelsen Ringerike, Sparebankstiftelsen Gran og Sparebankstiftelsen Jevnaker Lunner Nittedal. Den opptjente egenkapitalen ble overført til stiftelsene og de investerte i egenkapitalbevis i banken. Fremtidig utbytte fra og avkastning på investeringen i banken vil danne grunnlag for gaver til allmennyttige formål fra stiftelsene. Stiftelsenes formål er således å forvalte eierinteressen i banken, utdele gaver til allmennyttige formål samt forvaltning av stiftelsenes kapital. Det vil være et samspill mellom banken og stiftelsene for å videreføre sparebanktradisjonene til glede for lokalsamfunnene.
Snöveltorp
Snöveltorp er et tettsted i Söderköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 333 innbyggere.
Hammerdal
Hammerdal er et tettsted i Strömsund kommune i Jämtlands län i landskapet Jämtland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 974 innbyggere. Hammerdal ligger ved E45 cirka 30 kilometer sør for Strömsund. Stedet var administrasjonssentrum for Hammerdal kommune fra 1944 til 1973, da den ble en del av Strömsund kommune.
SpareBank 1 Ringerike Hadeland
Historie
SpareBank 1 Ringerike Hadeland er i dag en moderne bank som tilbyr alle typer finanstjenester.
Konsernet
SpareBank 1 Ringerike Hadeland-konsernet sysselsatte ved utgangen av 2013 totalt 187 ansatte tilsvarende 172,1 årsverk. Konsernet består av morbanken SpareBank 1 Ringerike Hadeland og Eiendomsmegleren Ringerike Hadeland AS (80 % eierandel).
Banken
Bankens markedsområde er Ringerikes-, Hadelands- og Nittedalsregionen med tilstøtende områder. Banken har 9 kontorer ved utangen av 2013 og en forvaltningskapital inkl. lån overført til Boligkreditt på 22,8 mrd. kroner. Hovedkontoret er i Hønefoss. Banken har ved utgangen av 2013 toalt 157 ansatte tilsvarende 142,5 årsverk.
Den kunderettede virksomheten er organisert i to seksjoner; person- og bedriftsmarkedet. Banken leverer produkter og tjenester innen finansiering, plassering, betalingsformidling, pensjon samt skade- og livsforsikring.
Banken i 2011
Banken hadde ved utangen av 2011 10 kontorer og en forvaltningskapital inkludert utlån overført til Boligkreditt på 18,3 mrd. kroner. Morbanken hadde ved utgangen av 2011 159 ansatte tilsvarende 148 årsverk. I 2011 ble bankens kontor på Gjøvik til Sparebanken Hedmark. I tillegg ble det tatt beslutning om samlokalisering av de to kontorene i Lunner kommune til Harestua. Dette ble gjennomført med virkning fra 1. februar 2012. Det ble også besluttet ny lokalisering av lokalbank Nittedal til Mo-senteret fra våren 2012.
Panama under Sommer-OL 1928
Panama under Sommer-OL 1928. Panama deltok for første gang i et OL under Sommer-OL 1928 i Amsterdam. De vant ingen medaljer.
Hans Blumenberg
Hans Blumenberg ble født den 13. juli 1920 i Lübeck, Tyskland. Han studerte filosofi, tysk og klassisisme 1939-47 avbrutt av den andre verdenskrig. Han døde den 28. mars 1996 i Altenberge nær Münster i Tyskland.
Blumenberg var medlem av senatet til the German Research Foundation, professor ved flere universiteter i Tyskland og med som grunnlegger av forskningsgruppen "Poetics and Hermeneutics".
Han skapte den filosifiske retningen som er blitt kalt metaforisme, noe som slår fast det som ligger under metaforen og språk-ismene, er nærmest sannheten. Hans siste arbeider, spesielt The Sorrow Crosses the River («Die Sorge geht über den Fluss») er et forsøk på å se sammenhengen i menneskelig virkelighet gjennom dets metaforer og ufrivillige uttrykk. Ved å grave i tilsynelatende meningsløse anekdoter i historien av tilfeldig tenkning og litteratur prøvde han å tegne et kart av uttrykk, eksempler og fakter som førte til diskusjon av hva som er ment å være mer viktige saker. Arbeidet hans er fullt av sjelden skjønnhet, tolkningene hans er usedvanlig uforutsigbare og subjektive, alle fulle av tegn, indikasjoner og mer eller mindre ironiske forslag. Fremfor alt er det en advarsel mot erklærte sannhetsautoriteter og for skjønnheten i en verden av forvirring.
Bibliografi
Han er forfatter av tallrike viktige skrifter som f.eks.:
Latvias kultur
Latvias kultur har elementer i seg både fra førkristen tid og fra kristen tradisjon. Den bærer preg av at de egentlige latvierne var fattige bønder, mens overklassen var til tider tysk eller russisk. Spesielt synlig i dag er de sterke sangtradisjonene i landet.
Håndverk
Latvisk kunsthåndverk inkluderer keramikk og lintøy.
Mat og drikke
Det har vært vanlige å bruke belgfrukter, og en av nasjonalrettene har vært grå erter med løk og bacon.
På enhver gård i gamle Latvia var det et stort, rundt bord som bonden, hans familie og de som jobbet på gården samlet seg rundt for å spise. Det ble vanligvis spist tre ganger om dagen, men i sommerhalvåret ble det ofte et ekstra måltid på ettermiddagen. Frokost var rundt syv på morgenen, og de som jobbet ute spiste på åkrene, mens de som jobbet i huset spiste der. Når man jobbet på åkrene var det ofte en blund etter frokost for å gi hestene tid til å spise. Lunch var rundt 11, og middag rundt 4. Kveldsmat ble spist på gården rundt solnedgang. Måltidene var som regel stille.
Høytider
Til vårjevndøgn (Lieldienas) er tradisjonell mat egg og erter. Eggeskallene ble farget, gjerne med bjørkeløv eller løkskall.
Til midtsommer (Jāņi) spiste man en spesiell ost. Midtsommertradisjoner inkluderer bålbrenning og hopping over bålet.
Til høstjevndøgn spiste man erter, bønner og slaktet gjerne et dyr. Spesielt øl ble også brygget til anledningen.
Midtvinters (Ziemassvētki) kunne bli feiret med saltet eller tørket grisehode, ribbe, skinke i forskjellige varianter med surkål og ovnsbakte poteter som tilbehør. Rommene ble pyntet med pynt laget av strå og farget papir.
Fredrikshald Havfiskeklubb
Fredrikshald Havfiskeklubb (FHK) ( i Enhetsregisteret) er en åpen, upolitisk klubb, hvis formål er å drive fiske med stang fra båt i saltvann (havfiske), samt fremme interessen for dette i Halden og omegn. Klubben ble stiftet i 1978.
Latvias kultur
Høytider
I kristen tid ble de forskjellige høytidene gitt kristent innhold, men både navnet og tradisjonene ble på lang vei bevart.
Fredrikshald Havfiskeklubb
Klubben har per 2013 ca. 50 medlemmer. De fleste medlemmene er fra Halden, men klubben har også medlemmer fra Hvaler og de andre Østfold-byene og noen fra Sverige. Det høyeste organet er et årlig årsmøte som velger klubbens styre, vedtar reglement og fiskeregler.
FHK arrangerer mellom 10 og 12 klubbturer i Oslofjorden hvert år og en tur til Vestlandet eller Trøndelag en eller to ganger i året.
Latvias kultur
Litteratur
Latvia har en spesiell tradisjon med små vers på fire linjer, kalt dainas. Mange tusen av disse versene verserer fremdeles på folkemunne. Tradisjonen gjenfinnes også til en viss grad i Litauen. I 1878 bestemte en gruppe intellektuelle latviere i Moskva seg for å samle og utgi dainas i bokform. Oppgaven var større enn de ventet, og først 40 år senere ble det siste bindet i samlingen publisert. Den mest kjente personen fra dette prosjektet var Krišjanis Barons (født 31. oktober 1835, død 8. mars 1923). Totalt ble 217.800 vers samlet inn (inkludert varianter).
Fredrikshald Havfiskeklubb
Klubben arrangerer hvert år siden 1997 en havfiskefestival, Grensenappet, med utgangspunkt fra Sponvika. Det er poengfiske og catch&release. Frem til 2009 ble den arrangert som en tynnlinefestival. Grensenappet var Norgesmesterskap (NM) i tynnline i 2003, 2006 og 2008.
Latvias kultur
Litteratur
Jānis Pliekšans (kjent under psevdonymet Rainis eller J. Rainis) er regnet som en av Latvias største diktere.
Fredrikshald Havfiskeklubb
Havfiske
Havfiske defineres som fiske med stang og snøre fra båt på sjøen. I tillegg til å konkurrere på vekt, arrangeres det også festivaler hvor man får poeng for flest arter (artsfiske). En annen variant er tynnline, hvor man har svakere bruddstyrke på fiskesenen.
Dwight Thomas
Dwight Thomas (født 23. september 1980) er en jamaicansk friidrettsutøver (sprinter og hekkeløper).
Thomas’ gjennombrudd kom da han i 1998 ble nummer tre på 100 meter. Under OL 2000 i Sydney ble han utslått på 200 meter allerede i innledningsheatene. Det gikk bedre i Samveldelekene 2002 da han ble nummer fire på 100 meter med tiden 10,15.
Under OL 2004 i Athen ble han utslått i semifinalen på 100 meter. Han gikk imidlertid til finalen i VM 2005 der han ble nummer fem på tiden 10,09. Under OL 2008 i Beijing løp han i forsøkene for Jamaicas lag på 4 x 100 meter stafett. Laget tok opprinnelig gull i finalen. Den 25. januar 2017 ble imidlertid Jamaicas lag fratatt gullmedaljene på 4 x 100 meter fra Sommer-OL 2008 i Beijing fordi Nesta Carter hadde testet positiv på det forbudte stoffet metylheksanamin.
I VM 2009 i Berlin stilte han opp på 110 meter hekk. Han gikk til finalen og ble nummer 7. Han var også med på det jamaicanske stafettlaget som tok gull på 4 x 100 meter.
Etter OL i Beijing i 2008 ble Thomas utnevnt til offiser av Utmerkelsesordenen.
Mogata
Mogata er et tettsted i Söderköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 301 innbyggere.
Filosofi på 1800-tallet
1800-tallets filosofi er den epoke innen filosofiens historie da ideene og filosofien fra opplysningstiden begynte å ebbe ut. De milepælene fra filosofer som Immanuel Kant og Jean-Jacques Rousseau hadde påvirket en ny generasjon med tenkere. På slutten av 1700-tallet begynte en litterær bevegelse som ble kalt for romantikken. Den fremmet følelser som en vital kraft og som en autentisk kilde for estetiske opplevelser. Den la en ny vekt på følelser som angst, skrekk og ærefrykt. Fornuften rådet ikke lenger grunnen alene. Nøkkelideene som satte i gang disse endringene var evolusjonen, som postulert av Johann Wolfgang von Goethe, Erasmus Darwin, og Charles Darwin, og ikke minst nye samfunnsideologier i kjølvannet av den franske revolusjonen, slik det frie marked, fremmet av Adam Smith. Presset fra egalitarisme (teorien om at alle mennesker er like), og i kjølvannet av industrialiseringen kom politiske ideologier som fremmet krav om rettferdighet i samfunnet, som marxisme og anarkisme. De stadig økende endringene førte til uro og revolusjoner, nasjonal oppvåkning over hele Europa, foruten også psykologiske endringer.
Historisk omriss
Den siste tredjedelen av 1700-tallet fremmet en rekke tanker og verker som både systematiserte tidligere filosofi og presenterte en dyp utfordring til grunnlaget hvordan filosofi hadde vært systematisert. Immanuel Kant er det navnet de fleste ville nevne som blant de viktigste innflytelsene, tilsvarende med Jean-Jacques Rousseau. Mens begge av disse filosofene var produkter av 1700-tallet og dette århundres antagelser, presset de mot grensene. I forsøket på å forklare staten og regjeringens vesen, kom Rousseau til utfordre grunnlaget for regjering ved hans erklæring om at «Mennesket er født fritt, men er alle steder i lenker». Kant, i forsøket på å bevare aksionsk skeptisisme, ble tvunget til å argumentere at vi ikke kan se den sanne virkeligheten, og heller ikke er det mulig å snakke om den. Alt vi vet om virkeligheten er dens framtoning. Ettersom alt vi kan er framtoninger, postulerte Kant ideen om det uvitende. Hegels skille mellom det uvitende og omstendighetenes ukjente kan bli sett på som begynnelsen til Hegels rasjonelle system om universet. En rimelig forenklet gjendrivelse i dette for Kant å oppfatte at det er en ukjent opererende bak framtoningene er å demonstrere en del kunnskap om dens eksistens. Ganske enkelt sagt, å vite at det eksisterer er å vite.
Blant de filosofer som fikk særlig betydning på 1800-tallet var tyske Hegel som formulerte et system for historisk og ekspressiv forståelse av mennesket gjennom hans system som han kalte dialektikk. Mens Hegels dialektikk var idealistisk, er den materialistiske dialektikk assosiert med Karl Marx. I forlengelsen av Kant fremmet Arthur Schopenhauer et viljesbegrepet og det som skjult bakenfor våre sanseinntrykk kan vi faktisk ha kunnskap om. Friedrich Nietzsche tok impulser fra Schopenhauer.
To store tankestrømmer gikk gjennomstrømmet 1800-tallet: idealisme og materialisme. Idealistene argumenterte at vi kan forstå den endelige vesenet av virkeligheten innenfor menneskelig erfaring, særlig de trekk som utmerker mennesket som et åndelig vesen. Idealistene sto i motsetning til Kants syn, og kunne la seg fange inn av opplysningstidens optimisme. Hegel, Schopenhauer, Lotze og Fechner var alle idealister i denne forstand, og deres innflytelse økte etter hvert som det ble gjort forsøk å føre filosofi og vitenskap sammen.
Tysk idealisme
En av de første filosofer som forsøkte å bryte med Kants filosofi var Johann Gottlieb Fichte, hvis utvikling av kantiansk metafysikk ble en kilde til inspirasjon for romantikerne. I hans første utkast til en systematisk rekonstruksjon av Kants vitenskapslære, Grundlage der gesamten Wissenschaftslehre (1795), argumenterte Fichte at Jeget hevder seg selv og er en selvproduserende og en endringsprosess. For Kant var Ding an sich blitt mer og mer et problem, men dette oppgir så Fichte – han mener at kun Jeget (som jeg kan tenke bevisst på) blir igjen: Jeget setter seg selv. Fichte hadde som mål å gjøre filosofien til et system, og dermed finne dets samlende prinsipp
Friedrich von Schelling, en student av Fichte, fortsatte med å utvikle mange av de samme tankene og ble også omfavnet av romantikerne som nærmest en offisiell filosof for deres bevegelse. Men det var en annen av Fichtes studenter, og en tidligere romkamerat av Schelling, som kom til å bli den fremst av postkantske idealistene: Georg Wilhelm Friedrich Hegel.
Arthur Schopenhauer, på den annen side, avviste Hegel, og mente at det var en tilbakevending til kantiansk idealisme. Det er umulig å endre eller forbedre verden, men man kan innstille seg annerledes overfor, noe Schopenhauer ga forslag til. Løsningen for den enkelte kunne eksempelvis være kunst, som ikke bare framstiller objektene i sin tilfeldige form ved å etterligne dem, men kan faktisk uttrykke deres sanne vesen.
Utilitarisme
Tidlig på 1800-tallet i Storbritannia fremmet Jeremy Bentham og John Stuart Mill ideene om at handlinger er rettferdige om maksimaliserer lykke, og utelukkende lykke. Utilitarisme forsøkte å formulere etiske og sosiale problemstillinger på en slik måte at det tilfredsstiller empiriske krav. Det var en etikk som sprang ut av forsøkene på å reformere samfunnet på 1800-tallet. Handlinger måtte bedømmes fra deres konsekvenser, ikke som følge av en nåværende og skiftende etikk.
Marxisme
Marxisme er et økonomisk og sosialpolitisk verdenssyn og samtidig en metode for sosialøkonomiske undersøkelser som i dens sentrum hvilte på en materialistisk fortolkning av historien, et dialektisk syn på sosiale endringer, og en analyse og kritikk av kapitalismens utvikling. Det var særlig to tyske filosofer som teoretiserte denne ideologien, Karl Marx og Friedrich Engels.
Eksistensialisme
Eksistensialisme som en filosofiske bevegelse tilhører 1900-tallet, men dens betydelige forhistorie, Søren Kierkegaard og Friedrich Nietzsche, skrev lenge før eksistensialismens vekst. 1840-tallets akademiske filosofi i Europa som fulgte Hegel var bortimot fullstendig skilt fra opptatthet av det individuelle menneskelige liv og foretrakk å forfølge abstrakte metafysiske systemer. Danske Kierkegaard søkte føre tilbake til filosofien den sokratiske ånd: subjektivitet, forpliktelse, tro og lidenskap, alt som var deler av de menneskelige vilkår.
Som Kierkegaard søkte Nietzsche moralske verdier mens 1800-tallets Europa gikk i oppløsning til nihilisme, det som Kierkegaard kalte for «utjevningsprosessen». Nietzsche forsøkte å underminere de tradisjonelle moralverdiene ved å underminere dens grunnmur. Til dette skilte han mellom herre- og slavemoraler, og hevdet at mennesket må vende tilbake fra saktmodigheten og ydmykheten i Europas slavemoral.
Begge filosofene, sammen med andre tanker, var forutsetningen til 1900-tallets eksistensialisme. Kierkegaard skrev om sin samtids Europa at «hver tidsalder har sin egen karakteristiske fordervelse. Vår er kanskje ikke behag eller nytelse eller følsomhet, men heller en tøylesløs, panteistisk forakt for det enkelte menneske.»
Positivisme
Den franske filosofen Auguste Comte, den selverklærte oppfinneren av moderne sosiologi, men kan muligens bli vurdert som den første vitenskapsfilosofen i den moderne betydningen av begrepet. Han var sterkt påvirket av utopisk sosialisme som gikk forut anarkisme og marxisme med tenkere som Henri de Saint-Simon, og kom selv til å påvirke både Karl Marx og John Stuart Mill. Comte utviklet en positiv filosofi i en forsøk på å bote på de sosiale illebefinnende som den franske revolusjon hadde påført Frankrike, og kalte på en nytt sosialt paradigme basert på vitenskapene. Han fremmet det syn at streng anordning av overensstemmende observasjoner alene kunne utgjøre menneskelig viten. Hans egen vitenskap, «sosiologi», var studiet av «samfunnets dynamikk og likevekt».
Pragmatisme
De amerikanske filosofene Charles Sanders Peirce og William James utviklet den pragmatiske filosofi på slutten av 1800-tallet. som kjennetegnes av dens fokus på handlinger og påstanders praktiske konsekvenser. Pragma betyr handling, og pragmatismen er handlingsorientert og leserorientert. En påstand, en idé, en metode, teori eller hypotese verifiseres i henhold til pragmatismen i dens konkrete konsekvenser, dets tillempbarhet, funksjon eller virksomhet. Hva som er sant er hva som er nyttig for livet eller virksomheten.
Britisk idealisme
I de siste årene av 1800-tallet kom det en fornyet interesse i Storbritannia for tankene til Kant og Hegel i hva som kalles for britisk idealisme. Framstående skikkelser var Francis Herbert Bradley, John McTaggart, John Henry Muirhead og andre, og deres lære provoserte de unge Cambridge-filosofene George Edward Moore og Bertrand Russell i en slik grad at de la grunnlaget for en ny filosofisk tradisjon, analytisk filosofi.
Britisk idealisme var markert av flere brede tendenser. Den var tysk i sitt utgangspunkt, hadde en tro på et Absolutt (en enkeltstående altomsluttende virkelighet), stor vekt på fornuften som både middel som det Absolutte kunne gripes og begripes, og som en struktur i seg selv. I tillegg var de helt uvillig til å akseptere todeling mellom tanke og objekt. Virkeligheten besto av en tanke-og-objekt sammen i en sterk sammenhengende enhet.
Transcendentalisme
Transcendentalisme var både en litterær bevegelse som filosofisk, og oppsto i Bostonområdet i USA på midten av 1800-tallet. Den inneholdt navn som Ralph Waldo Emerson, Henry David Thoreau, Walt Whitman, Emily Dickinson, Charles Timothy Brooks, Margaret Fuller og andre. Det var en idealistisk og individualistisk retning som fikk stor betydning for ettertiden. Troen på enkeltindividet og korrespondensen mellom Gud og menneske, natur og andre, ble utviklet i verk som Emersons Nature (1836) og tidsskriftet The Dial (1840–1844). De gjennomførte også sosiale eksperiment som det utopiske Brook Farm-prosjektet.
Västra Husby
Västra Husby er et tettsted i Söderköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 486 innbyggere.
Elana Meyer
Elana Meyer (født 10. oktober 1966 i Albertinia) er en tidligere friidrettsutøver fra Sør-Afrika.
Hennes store internasjonale suksess var 10 000 meter-løpet under OL 1992 i Barcelona, der hun tok sølvmedaljen bak Derartu Tulu fra Etiopia. Løpet huskes kanskje best for deres felles seiersrunde etter løpet, hånd i hånd.
I tillegg til OL-sølvet har hun en femteplass på 10 000 meter fra VM 1995 i Göteborg. Hun deltok også i OL 2000 i Sydney, der hun ble nummer åtte.
Hun deltok også i halvmaraton og vant VM-gull i 1994 og sølv i 1998.
Meyer ble i 2018 tildelt Ikhamanga-ordenen i sølv for sin innsats for friidretten.
Tian Zhuangzhuang
Tian Zhuangzhuang (kinesisk: 田壯壯, pinyin: Tián Zhuàngzhuàng; født i 1952 i Beijing i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk filmregissør. I 1982 ble han uteksaminert fra Beijings filmakademi, der han studerte med bl.a. Zhang Yimou og Chen Kaige och andre i den såkalte femte generasjonens filmmakere.
Terrorangrepene i Mumbai 26. november 2008
'''Terrorangrepene i Mumbai 26. november 2008''' var en serie på ti terrorangrep av islamske terrorister i dagene 26.-29. november 2008 i Mumbai, Indias finansielle hovedstad og største by. 29. november 2008 ble angrepene stanset da indiske sikkerhetsstyrker klarte å gjenvinne kontrollen.
De viktigste målene for angrepene syntes å være amerikanere, briter og jøder, men de fleste av de omkomne var lokale innbyggere og utenlandske turister. Minst 172 mennesker, inkludert minst 35 utenlandske statsborgere, ble bekreftet drept og minst 370 skadet.
Det var også en eksplosjon på Mazagaonbryggene i havnebassengområdet. Den tiende hendelsen var i en taxi i forstaden Vile Parle i nærheten av flyplassen, men det er usikkert om det var en sammenheng med terrorangrepene.
En tidligere ukjent organisasjonen som identifisere seg som Deccan Mujahideen tok ansvar for aksjonene i en e-post til ulike nyhetsbyråer. Etterforskere sporet e-posten og fant forbindelser til Pakistan. Statsministeren i India, Manmohan Singh, uttalte at angrepene antagelig hadde forbindelser til utlandet, og mente at angrepene ikke kunne gjennomføres uten hjelp. Ifølge politirapporter avslørte den ene terroristen, som ble pågrepet i live, at angriperne tilhørte Pakistan-baserte Lashkar-e-Taiba, noe som kunne føre til alvorlige konsekvenser for forholdet mellom India og Pakistan. Terroristgruppen Indian Mujahideen hadde i september 2008 truet med å gjennomføre bombeangrepene i områder i Mumbai.
Cacophony
Cacophony var et amerikansk nyklassisk metal band som ble grunnlagt i 1986 av gitaristene Marty Friedman og Jason Becker.
Cacophony er anerkjent på grunn av sine teknisk utfordrende nyklassiske metal-elementer, i tillegg til de to gitaristenes virtuositet. Bandet ble oppløst i 1989, da Friedman ble med i thrash metal bandet Megadeth, og Becker ble med i David Lee Roths soloband. Becker har senere bidratt med låtskriving til Friedmans soloplate Inferno (2014). Både Becker og Friedman har gitt ut soloalbum innen mange forskjellige musikksjangere.
Utgivelser
Deres første album, det stort sett instrumentale Speed Metal Symphony (1987), blandet klassisk og hardrock med Friedmans meget eksotiske skalaer. Rask, melodisk og teknisk krevende musikk var å finne på dette albumet.
Deres andre og siste utgivelse, Go Off! (1989), hadde mer vokal, men gitaristene var fortsatt i sentrum. Utenom Becker, Friedman og Marrino, hadde det kommet til en ny trommis og en ny bassist. På trommene fant du Deen Castronovo.
Vakuum
Vakuum, fra latinske vakuus, «tom», er et begrep innen fysikk som beskriver et rom som ikke inneholder materie. I et teoretisk perfekt vakuum eksisterer ikke materiepartikler i det hele tatt, noe som betraktes som umulig å oppnå i praksis. I hverdagen betraktes vakuum for å være et volum hvor trykket er mindre enn atmosfæretrykket. Innen fysikk definerer man et rom å befinne seg i vakuum når trykket er mindre enn én tusendel av atmosfæretrykket, noe som er anvendbart i mange sammenhenger, som for eksempel i barometre og bilderør i fjernsynsapparater. I hverdagen defineres også vakuum til å omfatte et relativt moderat undertrykk, slik man finner det for eksempel i vakuumslanger eller industrielle vakuumpumper, til tross for at disse ikke er i nærheten av å kunne skape et absolutt vakuum, slik vakuum er beskrevet innen fysikken.
En fysiker kan omtale et ideelt testresultat som man skulle kunne oppnå i et perfekt vakuum, ofte omtalt som «vakuum» eller «free space» (hvor sistnevnte oversatt blir «fritt rom»), og da bruke termen partielt vakuum, som da refererer til det reelle vakuumnivået. Vakuumnivået sikter til hvor nært det partielle vakuumet ligger fra et perfekt vakuum, og som følgelig innebærer da et lavere gasstrykk økt vakuum. En vanlig støvsugers sugeevne kan redusere lufttrykket med om lag 20 prosent. Innen industri og i laberatorier er betraktelig høyere vakuumnivåer mulige. Vakuumkammere med ultrahøyvakuum, som er vanlige innen kjemi, fysikk og teknikk, arbeider i lufttrykk på under en billiondel (10-12) av atmosfæretrykket, og man kan nå ≈ 100 partikler/cm3. Det ytre verdensrommet innehar også et ultrahøyvakuum, med kun noen få hydrogenatomer i gjennomsnitt per kubikkmeter. Selv om hvert eneste atom og partikkel skulle kunne fjernes fra et volum, er det fortsatt ikke helt tomt på grunn av vakuumfluktasjoner, mørk energi, samt andre fenomener man finner innen kvantemekanikk. Vakuum ble et verdifullt industrielt verktøy på 1920-tallet i forbindelse med glødelamper og lysrør, og et bredt utvalg bruksområder av vakuumteknikk er tatt i bruk. Den siste tidens utvikling av bemannede romferder har høynet interessen for effektene av vakuum i forbindelse med menneskers helse og for livsformer i sin alminnelighet.
Historie
Platon og Aristoteles trodde ikke vakuum fantes. Araberne var derimot usikre, og i starten av 1200-tallet konstruerte Al-Jazari en fungerende vannpumpe. I middelalderen ble det ansett som kjetteri å tro på vakuum, inntil biskopen av Paris i 1277 erklærte at Gud - siden han er fullkommen - i prinsippet kunne ha besluttet å danne et vakuum, selv om det strengt tatt var ugudelig. Vakuumets eksistens ble likevel dradd i tvil helt til Evangelista Torricelli som var Galileis assistent, skapte et vakuum ved å fylle et langt, tynt glassrør med kvikksølv mens røret stod opp-ned i en vase som også var fylt med kvikksølv. Litt av kvikksølvet rant deretter ut i vasen og etterlot seg et tomrom i bunnen av røret. Tomrommet var et vakuum. Eksperimentet fikk Toricelli til å undres på om ikke alt kvikksølvet hadde rent ut av røret. Noe måtte holde det tilbake, og han tenkte seg helt korrekt at det måtte være vekten av luften i atmosfæren. Dermed hadde han bevist at atmosfæren har masse. I et brev skrev han begeistret: «Vi lever på bunnen av et hav av luft.» Oppdagelsen brukte han til å konstruere det første barometeret.
Sentrumskvartalet
Senteret inneholder flere butikker og en kafé på gateplanet, mens Nordisk Film Kino Hønefoss har 3 kinosaler i andre etasje, som dessuten rommer Ringerike bibliotek. Også lokalavisen Ringerikes Blad har kontorer i senteret, som høyere opp i etasjene har leiligheter. I januar 2014 åpnet NRK Buskerud et avdelingskontor i 2. etasje. Bygget eies av Tronrud Eiendom AS.
William Elford Leach
William Elford Leach (født 2. februar 1790 i Plymouth i England, død 26. august 1836 i San Sebastiano Curone nær Tortona) var en britisk zoolog og marinbiolog som hadde stor betydning for utviklingen av biologi som fagområde i England.
Da han var tolv gikk han på skole i Exeter og lærte om anatomi og kjemi. På denne tiden samlet han allerede inn marine eksemplarer fra kysten. I en alder av 17 begynte han å studere medisin.
I 1813 ble han ansatt som assisterende bibliotekar på den zoologiske avdelingen ved British Museum.
I 1821 hadde han et nervøst sammenbrudd og sluttet ved museet i mars 1822. Hans eldre søster tok ham til kontinentet for å komme seg, og de reiste gjennom Frankrike, Italia og Hellas. Han døde nord for Genova av kolera, som et av ofrene av den andre store koleraepidemien som herjet i Europa.
Bakeri
Et bakeri er en virksomhet som produserer og/eller selger brød, paier, konditorvarer, kaker, kjeks, småkaker og lignende. Mange detaljistbakerier er også kaféer, og serverer kaffe og te til kunder som ønsker å nyte de nybakte varene på stedet. Bakere arbeider der.
Cylindraspis
Cylindraspis er en utdødd slekt av store skilpadder, som levde på øygruppen Maskarenene i Det indiske hav.
De utgjorde en egen utviklingslinje, og var ikke spesielt nære slektninger av andre kjempeskilpadder på isolerte øyer, som Dipsochelys på Seychellene, og Chelonoidis på Galápagos. Da Maskarenene ble oppdaget på 1500-tallet, var bestanden av skilpadder svært stor. Skip begynte å legge til på øyene for å ta ombord skilpadder, slik at mannskapet skulle få ferskt kjøtt. Fangsten utviklet seg til en rovdrift, som ble slutten på Cylindraspis-skilpaddene. I 1725 var de borte fra Mauritius, i 1795 forsvant de fra Rodrigues, og rundt 1830 døde de siste ut på Réunion.
Bakeri
Norge har lange tradisjoner med bakerier og enkelte av disse bakeriene er blant Norges eldste bedrifter. Et eksempel er Baker Hansen, etablert av Arnt Hansen i 1861.
Cylindraspis
Hos alle tre grupper av øylevende kjempeskilpadder har skallet utviklet seg på tilsvarende måte. Skallet er blitt tynnere og lettere, åpningene foran og bak er større, og bukskjoldet (plastron) er mindre. Dette skyldes at presset fra predatorer er borte, samtidig som konkurransen fra artsfrender om næring er sterkere.
Bakeri
Dampbakerier
Et dampbakeri er et bakeri drevet av en dampmaskin. Før dampbakeriene ble varmen til ovnene fyrt med ved eller kull, men etter at dampbakeriene kom ble det brukt damp for jevn og god varme. Dampmaskinen ble også brukt til maskineri for elting av deig, som tidligere ble gjort manuelt ved håndkraft.
Cylindraspis
Arter med normalt hvelvet skall har en fordel når de skal ta seg fram i tett vegetasjon. Arter som lever på tørre øyer, har derimot ofte utviklet et sadelformet skall, og en lang hals, så de kan strekke seg etter høythengende vegetasjon. På Mauritius og Rodrigues levde én art med sadelformet skall side om side med en annen art med normalt skall.
Fylkesvei 17
Fylkesvei 17 (Fv17), også kalt Kystriksveien går mellom Asp, 7 km nord for Steinkjer i Trøndelag, og Løding i Nordland fylke, 16 km øst for sentrum i Bodø, der den møter riksvei 80.
Veien følger hovedsakelig kysten av Trøndelag og Nordland og er kjent for sine mange turistattraksjoner. Noen av attraksjonene i områdene der veien går er Skulpturlandskap Nordland, Torghatten, Norsk Havbrukssenter, Vega Verdensarvområde, Petter Dass-museet, Herøy kirke, Træna, Hestmannen, Svartisen og Kjerringøy.
Nasjonale turistveier
Strekningen mellom Godøystraumen i Bodø og Holm i Bindal og Alstahaug har sammen med Fylkesvei 778, Fylkesvei 7234 og en delstrekning av fylkesvei 76 status som Nasjonal turistvei Helgelandskysten. Den er tilsammen 416 km lang.
Ferger
Det er idag (2014) seks ferger langs fylkesvei 17
Historikk
Det var tidligere flere og lengre ferger enn idag. I 1960-årene var det følgende ytterligere ferger:
Lengre bruer og tunneler langs fylkesvei 17 ble bygget år:
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Gisle Fenne
Gisle Oddvar Fenne (født 9. juni 1963 på Voss) er en norsk tidligere skiskytter. Største internasjonale prestasjon er sølvmedaljen i verdensmesterskapet på 20 km i 1989. Fenne deltok også på det norske stafettlaget som tok 5.-plass i OL i Albertville i 1992.
Fenne utkjempet mange drabelige kamper mot Eirik Kvalfoss i løpet av karrieren. Han var i norgestoppen fra midten av 1980-årene til midten av 1990-årene, og ble to ganger norgesmester på 20 km. Fenne hadde sin styrke på standplass, men klarte ikke alltid å følge de beste i sporet. Fenne er far til skiskytteren Hilde Fenne.
Roswell High:The Wild One
Roswell High: The Wild One er andre bok i en serie på 10 bøker skrevet av Melinda Metz. TV-serien Roswell er basert på denne bokserien. The Wild One er foreløpig ikke oversatt til norsk.
Kristine Duvholt Havnås
Kristine Duvholt Havnås (født Kristine Duvholt 31. januar 1974 i Tønsberg) er en norsk tidligere håndballspiller. I løpet av karrieren spilte hun for klubbene Tønsberg Turn, Larvik Turn & IF og Larvik Håndballklubb. Hun spilte 208 offisielle kamper for landslaget, hvor hun skåret 377 mål.
Nizjnij Novgorod
Nizjnij Novgorod (russisk: Ни́жний Но́вгород) er Russlands femte største by og administrasjonssenter i Nizjnij Novgorod oblast. (Må ikke forveksles med Novgorod/Velikij Novgorod.) Ved folketellingen i 2010 hadde byen 1 250 600 innbyggere.
Kristine Duvholt Havnås
Duvholt Havnås debuterte i internasjonal mesterskapsammenheng med OL-sølv i 1992. I løpet av følgende ti årene var hun med på å ta medaljer i 7 internasjonale mesterskap. Karrierens høydepunkt var VM-gullet i 1999 på hjemmebane, da hun ble tatt ut på All Star Team som mesterskapets beste høyre ving. Hun har 6 seriemesterskap og seier i europacupen for cupvinnere med Larvik i 2005.
Nizjnij Novgorod
Byen ligger 400 km øst for Moskva (i samme tidssone), der elvene Volga og Oka løper sammen. Den ble grunnlagt i 1221 av fyrst Jurij (Georgij) Vsevolodovitsj av Vladimir. I 1932 gav Josef Stalin byen navnet Gorkij, etter den russiske forfatteren Maksim Gorkij, som ble født her i 1868. I sovjettiden ble byen brukt til militær forskning og utvikling og var av den grunn forbudt område for utlendinger. Fredsprisvinner Andrej Sakharov ble forvist til eksil der fordi myndighetene ønsket å begrense hans kontakt med omverdenen. Nizjnij Novgorod fikk tilbake sitt opprinnelige navn i 1991.
Kristine Duvholt Havnås
Hun har pedagogisk utdannelse og er lærer ved Sandefjord videregående skole. Våren 2013 var hun med i realityprogrammet 71˚ nord - Norges tøffeste kjendis 2013 på TVNorge.
Nizjnij Novgorod
Selv om byen ligger på elvebredden, er klimaet typisk innlandsklima, med lange, kalde og snørike vintre, og stabilt, varmt sommervær.
Erich von Falkenhayn
Bakgrunn
Erich von Falkenhayn kom fra den gamle tyske adelsslekten Falkenhayn, også Falkenhain («Falkelunden») som stammer fra 1200-tallet i bispedømmet Merseburg, men utvidet senere sitt området til Schlesien og Østerrike. Grener av familien eksisterer fortsatt. Erich von Falkenhayn var sønn av Fedor Tassilo von Falkenhayn (født 6. februar 1814 i Nakel, død 20. januar 1896 i Tarnowitz i Schlesien) på godset Belchau og moren var Franziska, født Freiin (baronesse) von Rosenberg (født 26. juni 1826 i Klötzen, død 14. august 1888 i Graudenz).
Da han var 11 år gammel begynte han på den militære videregående skolen (kadettenanstalt) i Culm hvor han tilbrakte tre år før han begynte ved Preußische Hauptkadettenanstalt i Berlin Lichterfelde. 17. april 1880 gikk han 18 år gammel inn i Oldenburgisches Infanterie-Regiment Nr. 91 som infanterioffiser med graden sekondløytnant. 1. oktober 1887 begynte han ved Det prøyssiske krigsakademiet i Berlin-Mitte.
Han giftet seg 3. februar 1886 med Ida Selkmann (født 7. juni 1866) i Oldenburg og de fikk tre barn sammen, hvorav datteren Erika Karola Olga von Falkenhayn (født 25. september 1904 i Braunschweig, død i 1974 ), som i 1926 ble gift med den senere motstandsmannen, generalmajor Henning von Tresckow (1901–1944).
21. juli 1890 dro han tilbake til sitt regiment i Oldenburg og ble 21. september 1889 utnevnt til premierløytnant. 22. mars 1891 gikk han inn i den tyske generalstaben i Berlin, hvor han tjenestegjorde i den topografiske seksjonen, og deretter i jernbaneavdelingen. 25. mars 1893 ble han utnevnt til hauptmann. 2. januar 1894 gikk han inn i generalstab til IX. Armee-Korps i Altona. 9. desember 1895 ble han kompanisjef i Infanterie-Regiment «von Borcke» (4. pommerske) nr. 21 i Thorn.
I Kina
Etter bare ni måneders tjeneste som kompanisjef, tok Falkenhayn av «finansielle og karrieremessige grunner» permisjon og gikk inn i en stilling som militærrådgiver i Qing-dynastiets Kina. Dette var et uvanlig karrierevalg for en prøyssisk offiser med så gode karakterer som han hadde, hvor den vanlige hadde vært å søke karriere ved den tyske generalstaben.
Han sto i Kina for etablering av en militær skole etter prøyssisk mønster i Wuchang, uten støtte fra de kinesiske myndighetene. I 1898 flyttet han til området Kiautschou, et 552 km² stort område i provinsen Shandong øst for Jiaozhou-bukten, som Tyskland fra dette tidspunktet forpaktet fra de kinesiske myndighetene. Han ble utnevnt til major 25. mars 1899, uten fast kommando, men tilknyttet den prøyssiske hær som militærattaché.
Da han vendte tilbake til Tyskland var han fra 24. februar 1900 og i en kort tid tilbake til generalstaben i Berlin, og deretter fra slutten av mars samme år var han i fem måneder sjef for generalstaben for XIV. Armee-Korps i Karlsruhe.
Fra 7. september 1900 ble han plassert i generalstaben til overkommandoen for det østasiatiske ekspedisjonskorps (Ostasiatischen Expeditionskorps) og deltok der i å slå ned bokseropprøret. Etter et lengre opphold i Mandsjuria og i Korea vendte han tilbake til Tyskland i 1903.
Falkenhayns innsiktsfulle rapporter fra Kina gjorde at keiser Vilhelm II la merke til ham.
Tilbake i Tyskland
18. oktober 1903 ble Falkenhayn utnevnt til sjef for en bataljon i Braunschweigisches Infanterie-Regiment Nr. 92 i Braunschweig og ble forfremmet til oberstløytnant 15. september 1905. 10. april 1906 vendte han igjen tilbake til generalstaben i Berlin. Et år senere, 22. mars 1907 ble han sjef for generalstaben til XVI. Armee-Korps i Metz, og ble 18. mai 1908 forfremmet til oberst. 27. januar 1911 ble han kommandant for 4. Garde-Regiment zu Fuß i Berlin, men ble allerede 20. februar 1912 sjef for generalstaben ved IV. Armee-Korps i Magdeburg på grunn av personalmangel. Det var i denne posisjonen han ble utnevnt til generalmajor 22. april 1912. Falkenhayn deltok samtidig i organiseringen av øvings- og vurderingsorganisasjonen Kaisermanöver og utmerket seg under den tyske hærens sommermanøver og fikk keiserens gunst.
Prøyssisk krigsminister
Falkenhayn var en kjølig og reservert offiser, som ikke hadde så mange venner blant kolleger. Han gjorde seg imidlertid bemerket og vakte keiser Vilhelm IIs interesse, både fra tiden i Kina og hans nylige innsats under sommermanøveren. Det vakte imidlertid oppsikt da han 8. juli 1913 ble utnevnt til prøyssisk krigsminister. Utnevnelsen var overraskende og han hadde ved dette forbigått en rekke andre eldre generaler, noe som ikke gjorde ham noe mer populær blant kolleger.
I denne posisjoner ble han ansvarlig for gjennomføringen av hærreformen som var vedtatt samme vår og som innebar en sterk militær opprustning av Tyskland. Han fikk en større offentlig oppmerksomhet da han måtte opptre i Riksdagen i forbindelse med Zabernaffæren i årsskiftet 1913/1914 da den 20 år gamle løytnanten Günter Freiherr von Forstner brukte et fornærmende, nedsettende og ulovlig uttrykk om folk fra Alsace overfor en gruppe rekrutter i byen Zabern ved å kalle dem «Wackes», som er et svært nedsettende uttrykk for alsaserer. Det kom til demonstrasjoner blant innbyggerne, noe som utløste en uforholdsmessig sterk militær motaksjon med medfølgende ulovlige arrestasjon. Dette er opphavet til uttrykket zabernisme og betyr misbruk av militær makt eller ulovlige angrep. Falkenhayn ga i denne prosessen et sterkt forsvar for de militære myndighetene i Elsass-Lothringen og imøtegikk kritikken fra det sivile samfunnet.
I løpet av julikrisen i 1914 ble Falkenhayn en nøkkelpersoner i forbindelse med utbruddet av første verdenskrig. Som de fleste militære forventet han ikke at det skulle bli en europeisk krig, og mente at tidspunktet for skuddene i Sarajevo ikke kom på et gunstig tidspunkt. Men han var likevel blant dem som presset keiser Vilhelm II til å erklære krig.
Generalstabssjef
Falkenhayn erstattet Helmuth von Moltke d.y. som generalstabssjef og dermed sjef over Oberste Heeresleitung 14. september 1914, etter slaget ved Marne og etter at Moltkes helse ble for dårlig. Hans første oppgave var å vinne tilbake initiativet på vestfronten og skaffe Tyskland en avgjørende seier. Dette hadde mislyktes ved det første slaget ved Ypres. Konfrontert med Schlieffenplanens sammenbrudd, prøvde han å utmanøvrere de allierte gjennom kappløpet mot havet, men tyskerne hadde blitt stoppet ved Ypres i Belgia.
Falkenhayn var under første verdenskrig til forskjell fra Paul von Hindenburg overbevist om at krigen skulle vinnes på vestfronten og gikk inn for en militær seier her. Til tross for dette sendte han tropper til østfronten høsten 1914, da han håpet at russerne ville søke en separatfred dersom de ikke ble ydmyket for sterkt. I 1915 innrettet han krigføringen slik at det skulle ryddes opp i situasjonen i øst og Serbia beseires.
I 1916 satset Falkenhayn på at Frankrike skulle forblø gjennom å angripe et punkt som franskmennene skulle forsvare til siste mann. Dette punktet identifiserte han helt riktig som den gamle festningsbyen Verdun. Her iverksatte han en utmattelseskrig gjennom slaget ved Verdun i 1916 som ble en blodig historie for både Frankrike og Tyskland uten at noe avgjørende mål ble nådd.
De store tapene under slaget ved Somme, og sammenbruddet på den østerrikske fronten under Brusilovoffensiven i juni 1916 krevde tyske forsterkninger til Østfronten – som Hindenburg og Ludendorff lenge hadde krevd – kom den tyske militærledelsen i en tvangssituasjon. Moriz von Lyncker overtalte keiseren til å avsette Falkenhayn. Som øverstkommanderende hadde Falkenhayn en rett til å kunne møte keiseren direkte, men han leste situasjonen og intrigen riktig, og søkte avskjed 29. august 1916 som generalstabssjef. Keiseren utnevnte da Hindenburg som ny generalstabssjef.
Romania, Palestina og Russland
Falkenhayn overtok deretter kommandoen til den 9. hæren i Transylvania (6. september 1916) og i august lanserte en felles offensiv mot Romania med August von Mackensen. Falkenhayns styrker fanget den rumenske hovedstaden i Bucuresti på under fire måneder med hjelp av tropper fra alle sentrale makter mot den store, men uerfarne og dårlige trente og utstyrte rumenske hæren som måtte forsvare en 1600 km foran, den lengste i Europa.
Etter suksessen gikk Falkenhayn i midten av juli 1917 til militærkommando av den osmanske Yildirim-hærgruppen, som ble dannet i Mesopotamia og Aleppo. Etter lange drøftelser med den osmanniske øvre echelon ble Falkenhayn sendt den 7. september 1917 som øverste kommandant for to osmanske hærer i Palestina, med rangeringen av en osmansk hærs Mushir. Han klarte ikke å hindre britene under general Edmund Allenby fra å erobre Jerusalem i desember 1917. Han blir imidlertid kreditert for å unngå et destruktivt forsvar mot den befestede gamle byen Jerusalem med sine mange hellige steder, samt med en avgjørende rolle i å stoppe den tvungne fjerningen av den jødiske befolkningen i Palestina, som guvernør Djemal Pasha hadde planlagt etter det armenske folkedrap. Evakueringen av hele befolkningen i Jerusalem i de hårde vintermånedene hadde også blitt planlagt av Djemal Pasha og ble torturert av tyske offiserer, inkludert Falkenhayn.
I februar 1918 ble Falkenhayn kommandør for 10. hæren i Hviterussland, hvor han var vitne til krigens slutt. I desember 1918 overvåkte han tilbaketrekningen av den 10. hæren til Tyskland. Dannelsen ble oppløst i februar 1919.
Senere liv
I 1919 søkte han avskjed og trakk seg tilbake hvor han skrev en rekke bøker om militær strategi og en selvbiografi.
Familiegodset gikk tapt da dette lå i områder som ble en del av Polen etter første verdenskrig. Falkenhayn forpaktet derfor Schloss Lindstedt ved Potsdam, bygget av Fredrik Vilhelm IV av Preussen i årene 1858 til 1861 og ikke langt fra Sanssouci. Han døde her i 1922. Hans familie bodde siden her fram til 1944, og slottet er idag en del av Stiftung Preußische Schlösser und Gärten Berlin-Brandenburg. Falkenhayn er gravlagt på Bornstedter Friedhof ikke langt unna.
William FitzOsbern
William FitzOsbern (født ca. 1020, død 22. februar 1071), lord av Breteuil i Normandie, var en slektning og en nær rådgiver av Vilhelm Erobreren. Han ble en av de store magnater i det tidlige normanniske England. Han ble utnevnt som jarl av Hereford i 1067, en av de første engelske adelstitler. Hans bror Osbern FitzOsbern ble den andre biskopen av Exeter bispedømme.
Faren drept i forsvaret av hertug Vilhelm
William FitzOsbern var sønn av Osbern de Crépon, en nevø av hertuginne Gunnora, hustru av hertug Rikard I av Normandie. Osbern ble marskalk av hans fetter hertug Robert I av Normandie og Robert etterlot hertugdømmet til sin unge sønn Vilhelm ble Osbern en av hans unge forstandere. Osbern ble drept mens han forsvarte hertug Vilhelm mot et attentat en gang rundt år 1040.
Osbern var gift med Emma, datter av hertug Rodolf av Ivry, halvbror av hertug Rikard I. Gjennom henne arvet han en stor eiendom i sentrale Normandie, inkludert titlene Pacy og Breteuil.
William FitzOsbern ble sannsynligvis fostret ved hoffet til sin fetter og navnbror Vilhelm, og som sin far fikk han en høytstående posisjon nær hertugen. Han var en av de første og ble de ivrigste som forfektet at England måtte invaderes, og tradisjonen vil ha det til at han overbeviste tvilerne blant de normanniske baronene.
Hans yngre bror Osbern var en av kong Edvards kapellaner og hadde den rikte kirken Bosham i Sussex som maktbase og inntektsgrunnlag. Han var velplassert nær i den engelske hoffet til å fungerer som en informatør om situasjonen i England til sin slektning i Normandie i tiden før invasjonen. Osbern ble etter invasjonen gjort til biskop av Exeter.