cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kroppanmarka
Kroppanmarka er et boligområde i Trondheim omtrent seks km sør for Trondheim sentrum. Området ligger mellom Nedre Leirfoss i Nidelva og E6, nord for Okstadgårdene og sør for Kroppan, hvor gården Kroppan tidligere sto. Kroppanmarka har en barneskole i området, Okstad skole, med elever fra 1.–7. trinn. Fra 8. klasse overflyttes elevene til Sjetne skole i Sjetnmarka. Området har også to barnehager og en Rema 1000-butikk.
VM i softball for kvinner 1990
VM i softball for kvinner 1990 ble arrangert i Normal i USA i 1990.
VM i softball for kvinner 1965
VM i softball for kvinner 1965 ble arrangert i Melbourne i Australia i 1965.
Wilhelm K. Essendrop
Fredrik Wilhelm Krause Essendrop (født 7. februar 1893 i Trondheim, død 10. februar 1971 i Oslo) var en norsk arkitekt.
Fredrik Essendrop studerte ved Norges tekniske høyskole i Trondhiem (NTH) fra 1911 til 1915. Han tegna klubbhus for Norske Studenters Roklub på Bygdøy i Oslo nyklassisistisk stil 1922-1923. Han tegna også privatboliger og deltok i restaureringsarbeider.
Leila Benitez-McCollum
Leila Benitez-McCollum (født ca. 1930 i Quezon City på Filippinene, død 8. april 2020 på Manhattan i New York City i USA) var en filippinskfødt amerikansk radio- og fjernsynsjournalist, programvert og nyhetsanker.
Springfrø
Den er glatt og blir 20–180 cm høy. Stengelen er saftig, inntil 2 cm i diameter og oppsvulmet i leddknutene. Røttene går 10–15 cm dypt. Bladene er 1,5–10 cm lange, opptil 1,5 cm brede og har 5–8 par sidenerver. De sitter spredt og har 7–16 tenner på hver side.
Blomstene sitter 3–6 sammen i klaser i bladhjørnene. De er gule med brune prikker, 2–3,5 cm store og har 3 begerblad og 5 kronblad. Det nederste begerbladet er stort med samme farge som kronbladene og ender i en nektarproduserende spore som er 6–12 mm lang og bøyd 90° ned. De to andre begerbladene er små og grønne. Det øverste kronbladet er fritt, mens de 4 andre er vokst sammen til 2 par.
VM i softball for kvinner 1998
VM i softball for kvinner 1998 ble arrangert i Fujinomiya i Japan i 1998.
VM i softball for kvinner 1970
VM i softball for kvinner 1970 ble arrangert i Osaka i Japan i 1970.
Leila Benitez-McCollum
Bakgrunn
Leila Benitez ble født i Quezon City, del av storbyområdet rundt Manila. Hun tok bachelorgrad i psykologi ved jesuittenes Georgetown University i Washington D.C.
VM i softball for kvinner 1970
Sluttstilling
Viser de 4 øverste lagene.
Leila Benitez-McCollum
Filippinene
Leila Benitez fikk tilnavn som «first lady of Philippine television» idet hun vant seg et betydelig ry på Filippinene fra 1950-årene og frem til 1970-årene. Hun var involvert i en rekke populære og innflytelsesrik radio- og fjernsynsshow. Blant det hun ble mest kjent for var Student Canteen, der hun var en av de to programlederne. Dette var landets første ettermiddags-varietetsprogram, og de løp over femten år.
Michael Houlie
Michael Houlie (født 27. juni 2000) er en sørafrikansk svømmer.
Leila Benitez-McCollum
Filippinene
Benitez var også vertine for talkshows, som «Darigold Jamboree» og «The Leila Benitez Celebrity Hour», der hennes gjester også kunne være internasjonale celebriteter som Harry Belafonte, Ann-Margret og Neil Sedaka.
USA
Benitez var på besøk i USA da president Ferdinand Marcos erklærte nasjonal unntakstilstand i 1972. Hennes fjernsynsshow ble kansellert, og Benitez fant det tilrådelig å forbli i USA fremfor å vende tilbake til hjemlandet som ble styrt av Marcos. Hun begynte etter kort tid i Voice of America som ankerkvinne for deres sendinger rettet mot Asia-Stillehavsområdet.
Springfrø
Det er 5 pollenbærere som er sammenvokst i toppen. Fruktknuten har 5 kammer med fra 2 til mange frøemner. Blomstringstida er fra juli til september. Frukten er en hengende kapsel som er linjeformet og 1,5 cm lang. Kapselen åpner seg eksplosivt og slynger ut frøene. Både det norske og vitenskapelige navnet viser til frøspredningen. Impatiens betyr «utålmodig» og noli-tangere «ikke rør».
Michael Houlie
Han representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2020 i Tokyo, Sør-Afrika der han på 100 meter bryst kom på 37. plass i forsøksheatet med tiden 1.01,22, men kvalifiserte seg ikke til semifinalen.
Springfrø
Vekstformen varierer mye fra ugreinete planter lavere enn 15 cm med 1–10 kleistogame blomster til rikt forgreinete planter høyere enn 150 cm med mer enn 100 chasmogame blomster. Kleistogame blomster åpner seg ikke og er selvpollinerende i motsetning til vanlige, chasmogame blomster. Variasjonen kan skyldes forskjeller i skygge, fuktighet og næringsinnhold i jorda.
Springfrø vokser ofte i store bestander på fuktige, skyggefulle steder. Den er utbredt i det meste av Europa, men mangler ved Middelhavet og lengst vest. Arten finnes østover gjennom hele Sibir til Japan, Kina og Korea. Den finnes også noen få steder i vestlige Nord-Amerika.
I Norge vokser springfrø ganske spredt nordover til Nordland, men den mangler helt sør for ei linje mellom Kragerø og Haugesund. I 2011 ble springfrø funnet i Oldervik i Tromsø.
Leila Benitez-McCollum
USA
I 2003 besøkte Benitez-McCollum Filippinene en siste gang, og ble da hedret av sin tidligere arbeidsgiver, fjersynsselskapet ABS-CBN, under selskapets 50-årsjubileum.
FROG-7
Den 9K52 Luna-M (Луна; moon, NATO rapportering navn FROG-7) er et Sovjetisk rakettartillerisystem med kort rekkevidde. Systemet avfyrer spin-stabiliserte 9M21-raketter. "FROG" er et akronym for "Free Rocket Over Ground".
Elgeseter gate
Elgeseter gate er en gate gjennom Elgeseter like sør for Midtbyen i Trondheim sentrum, mellom Professor Brochs gate i sør og Klostergata i nord. Veien er en fortsettelse av Prinsens gate, som den er forbundet med via Elgeseter bru, i nord, og fortsetter sørover som Holtermanns veg. Gata ble oppkalt i 1886 etter Elgeseter gård. Veien er en del av hovedinnfartsåren til Trondheim sørfra fra E6.
VM i softball for kvinner 2006
VM i softball for kvinner 2006 ble arrangert i Beijing i Kina i 2006.
Jan Morten Dahl
Jan Morten «Mortis» Dahl (født 11. desember 1973) er en norsk tidligere ishockeyspiller og trener. Han spilte nesten hele sin karrière for GET-ligaen klubben TIK, og har også spilt 6 kamper for Norges herrelandslag i ishockey. Han spilte over 380 kamper på TIK fram til TIK ble slått konkurs i 2008, da gikk han til Rosenborg Ishockeyklubb og spilte 7 kamper der. Dahl la opp som aktiv i 2009. Han har også været trener for Rosenborg og Nidaros Hockey.
Dizzie Tunes presenterer
Dizzie Tunes presenterer er en norsk musikalsk underholdningsserie med revygruppa Dizzie Tunes som ble sendt på NRK Fjernsyn i 1979.
Jurij Bojko
Jurij Bojko (født 9. oktober 1958 i Horlivka, Den ukrainske sosialistiske sovjetrepublikk) er en ukrainsk politiker. Bojko deltok ved presidentvalget i Ukraina 2019, og ble regnet for å tilhøre den Russland-vennlige leir. Han oppnådde det fjerde beste resultatet i første valgomgang og med en oppslutning på ca.11,7 %.
VM i softball for kvinner 1994
VM i softball for kvinner 1994 ble arrangert i St. John’s i Canada i 1994.
Tobias Bjerg
Tobias Brønnum Bjerg (født 21. april 1998) er en dansk svømmer.
Han representerte Danmark under Sommer-OL 2020 i Tokyo, Danmark der han på 100 meter bryst ble diskvalifisert i forsøksheatet.
VM i softball for kvinner 2010
VM i softball for kvinner 2010 ble arrangert i Caracas i Venezuela i 2010.
VM i softball for kvinner 2014
VM i softball for kvinner 2014 ble arrangert i Haarlem i Nederland i 2014.
VM i softball for kvinner 2002
VM i softball for kvinner 2002 ble arrangert i Saskatoon i Canada i 2002.
VM i softball for kvinner 2012
VM i softball for kvinner 2012 ble arrangert i Whitehorse i Canada i 2012.
Flittiglise
Den blir 30–70 cm høy med saftige stengler, og grønnfargen har ofte et rødt skjær. Bladene sitter spredt og har kjertler ved basis. Bladene er bredt eggformede, glatte, 4–12 cm lange og 2,5–5,5 cm brede. Blomstene er flate med en lang spore og sitter i bladhjørnene, som regel to sammen. Størrelse og farge varierer mye, og de kan være rosa, purpur, fiolette, oransje, røde eller hvite. Former med fylte blomster finnes også. Frukten er en spoleformet kapsel som er 15–20 mm lang og 4–6 mm bred.
Flittiglise vokser vilt i Kenya, Tanzania, Malawi og Mosambik. Den er en av de aller mest dyrkede hageplantene i verden og finnes naturalisert i tropiske og subtropiske deler av Asia og Afrika, Nord-, Mellom- og Sør-Amerika, Karibia, Kanariøyene, Madeira, Australia og på mange av stillehavsøyene. Planten danner ofte tette bestander på skyggefulle, fuktige steder som fortrenger naturlig vegetasjon.
I Norge er flittiglise mest kjent som stueplante, men den kan også dyrkes som sommerblomst. Den tåler overhodet ikke frost og må ikke plantes ut for tidlig om våren.
Josué Domínguez
Han representerte Den dominikanske republikk under Sommer-OL 2020 i Tokyo, Den dominikanske republikk der han på 100 meter bryst kom på 39. plass i forsøksheatet med tiden 1.01,86, men kvalifiserte seg ikke til semifinalen.
Cephennium
Cephennium er en slekt av små biller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.
Utseende
Knøttsmå til små biller (gjerne ca. 1,5 mm), som oftest forholdsvis slanke og blanke, nakne eller med oppstående hår. Denne gruppen kjennes vanligvis lett fra andre perlebiller på at pronotum er forholdsvis stort og bredt, vanligvis tydelig bredere enn dekkvingene. Hodet er lite og mer eller mindre rundt, og skilt fra brystet med en tydelig "hals". Fasettøynene er små og utstående med ganske få fasetter, noen arter mangler fasettøyne. Antennene er ganske lange og kraftige, trådformede eller svakt kølleformede, og består av 11 ledd. Palpene er ofte forholdsvis lange og kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er vanligvis omtrent så langt som bredt og mye smalere enn dekkvingene. Ofte har det en tverr-rekke av dype groper nær roten. Dekkvingene dekker vanligvis hele bakkroppen. De er ofte ovale på form og bredest omkring midten. Hos mange arter har de noen dype groper ved roten. Beina er forholdsvis lange med fortykkede lår, ellers slanke. Fremlåret er ofte kledt med "sugekopper" som hjelper dem holde fast på byttet. Føttene er fem-leddete.
Levevis
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer.
Fossile arter
På grunn av sin beskjedne kroppsstørrelse blir disse billene lett bevart i rav. Det er derfor kjent relativt mange fossile arter i denne gruppen, og gruppens evolusjonære historie er bedre dokumentert enn de fleste andre biller.
Slaget i Tucholaskogen
Slaget i Tucholaskogen (tysk: Schlacht in der Tucheler Heide, polsk: Bitwa w Borach Tucholskich) i begynnelsen av annen verdenskrig fra 1. til 5. september 1939 ble utkjempet i Tucholaskogen (tysk: Tucheler Heide) sørvest for Danzig/Gdansk i den polske korridor mellom tyske og polske styrker.
Her var i keisertidens Tyskland, da dette var del av provinsen Vest-Preussen, Truppenübungsplatz Gruppe (troppeøvelsesområdet Gruppe, eller Gruppa, polsk Grupa) vest for Grudziądz (tysk: Graudenz). Det var dermed et område som det tyske militære var vel kjent med. Den høyere offiser general Heinz Guderian stammet fra Kulm (polsk: Chełmno), som er like i nærheten; han ledet en vesentlig del av de tyske angrepsberedte styrker i 1939.
En stor styrke fra Wehrmacht, bestående av 4. Armee under General der Artillerie Günther von Kluge, var konsentrert rett over grensen til Tyskland i Hinterpommern. De tyske enheter som angrep var:
Den polske Pommernarmé (Armia Pomorze), bestående av den 9. og 27. infanteridivisjon, hadde valgt området som forsvarsstilling. De enheter som fra den 30. august var blitt delmobilisert, var fortsatt ikke fullstendig på plass i sine stillinger da Guderians 300 stridsvogner rykket inn.
Om kvelden 1. september fant trefningen ved Krojanty sted; derav oppstod den myte at det polske kavalleri med forsett hadde angrepet tyske stridsvogner med blanke sabler.
De fleste av polakkene var omringet den 3. september, noen polske troppedeler klarte å retirere til Bydgoszcz. Etter få dager var de polske styrkene opprevet, og gjennombruddet til Østpreussen oppnådd.
Den 5. september delte de tyske styrker seg, for henholdsvis å bekjempe motstandslommer ved østersjøkysten, henholdsvis å rykke frem sørover til de polske kjerneområder.
Den 6. september besøkte Adolf Hitler Guderian og gratulerte med seirene.
VM i softball for kvinner 2016
VM i softball for kvinner 2016 ble arrangert i Surrey i Canada i 2016.
Verdensligaen i vannpolo for menn 2005
Verdensligaen i vannpolo for menn 2005 ble arrangert i Beograd i Serbia og Montenegro i 2005.
Mongolspringfrø
Mongolspringfrø (Impatiens parviflora) er en ettårig urt i springfrøfamilien.
Christina von Halle
Christina von Halle (født 11. februar 1533, død 26. juli 1603) var en tysk adelskvinne.
Hun var datter av den braunschweigske adelsmann Frantz von Halle (d. 1533) og Christine Ramel (egentlig Rommel).
Mongolspringfrø
Planten trives best på skyggefulle, fuktige steder, men kan også finnes på mer åpne steder som tømmerlagringsplasser, avfallsplasser og fyllinger. I Fremmedartslista 2018 er den vurdert til svært høy risiko på grunn av stort invasjonspotensial og middels økologisk effekt.
Christina von Halle
Den 23. oktober 1554 giftet hun seg med Henrik Rantzau, senere stattholder i Hertugdømmene. Christina var en av Braunschweigs rikeste arvinger, og brakte derfor en anselig formue med seg, hvilket fremprovoserte en familiefeide med grevene av Hoya som først ble bilagt fire år senere.
Paret fikk i alt 12 barn. Christina døde i 1603, og ble begravet i Itzehoe.
Frogner menighet
Frogner menighet var en menighet i Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke, med Frogner kirke som menighetskirke.
Historikk
Frogner menighet ble opprettet ved kgl.res. av 28. september 1897, da ble Trefoldighet menighet delt, grensene for den nye menigheten følger Frognerelva (den gamle bygrensen) fra Frognerkilen til Frognerdammen, Gyldenløves gate, Oscars gate, Frognerveien, Observatoriegata, Parkveien og Munkedamsveien, og går ned til sjøen ved Filipstad.
USA under VM i friidrett innendørs 2008
USA deltok under VM i friidrett innendørs 2008 fra 7. til 9. mars 2008 i Valencia i Spania.
Verdensligaen i vannpolo for menn 2004
Verdensligaen i vannpolo for menn 2004 ble arrangert i Long Beach i USA i 2004.
Amro Al-Wir
Amro Al-Wir (عمرو باسل عيسى الور‎; født 23. januar 2001) er en jordansk svømmer.
Han representerte Jordan under Sommer-OL 2020 i Tokyo,  Jordan der han på 100 meter bryst kom på 41. plass i forsøksheatet med tiden 1.02,17, men kvalifiserte seg ikke til semifinalen.
Verdensligaen i vannpolo for menn 2002
Verdensligaen i vannpolo for menn 2002 ble arrangert i Patras i Hellas i 2002.
Nedre Leirfoss
Nedre Leirfoss er en foss i Nidelva i Trondheim kommune. Fossen er en av de to Leirfossene, den andre er Øvre Leirfoss som ligger lenger oppe i elva. Nedre Leirfoss er den minste av disse to. Fossen ligger mellom Kroppanmarka i vest og Fossegrenda i øst, og nedenfor Leira i sørvest.
Nedre Leirfoss har alltid hatt godt laksefiske, og er også lenge blitt utnyttet til ulike industrimål. Fossen var drivkraft for mye av industrien ved Leira. Fossen ble utbygd med kraftstasjon i 1902, og i 1910 startet produksjonen ved Nedre Leirfoss kraftverk. Utløpet for Bratsberg kraftverk ligger også ved Nedre Leirfoss.
Kobber-trykkenheter
Kobber-trykkenheter (CUP, fra engelsk Copper Units of Pressure) og bly-trykkenheter (LUP, fra engelsk Lead Units of Pressure) er to beslektede og foreldede målemetoder for trykkmåling av patroner i kammeret til et skytevåpen. Navnet gjenspeiler at man benytter en tolk av enten kobber eller bly som blir trykket sammen.
Inntil 1990 brukte CIP stukning av kobbersylindre. De senere årene har CUP og LUP blitt erstattet med moderne trykkmålinger utført med piezoelektriske manometre (trykksensorer), hvilket både er mer presise og som regel gir betydelig høyere trykkverdier. Det er derfor viktig at man angir hvilken målemetode som er brukt, for ellers er målingen av lite verdi. Eksempel gir det lite mening å beskrive et makstrykk som 300 MPa, og i tilfelle det er snakk om CUP-trykk bør man i så fall skrive 300 MPa (CUP). Et kammertrykk målt med kobbertolk vil alltid uttrykkes som MPa (CUP) med SI-enheter, bar (CUP) i det metriske systemet, og psi (CUP) i det engelske systemet.
Gjennomføring av CUP-trykkmåling
Estimering av trykk ved hjelp av CUP- og LUP-enheter utføres med et en spesiell stukningssylinder (engelsk crusher pistol) hvor trykket påføres via et stempel og dermed deformerer en møysommelig formet og kalibrert sylinder av kobber eller bly. Mengden deformasjon sammenlignes med mengden knusing ved ulike belastninger i newton (N) per kvadratmeter (m2), og på den måten kan man konvertere dette til megapascal (MPa). Stukning av kobbersylindre brukes generelt for patroner med høyt trykk som for eksempel de fleste pistol- og riflepatroner, mens blysylindre som regel brukes for patroner med lavt trykk som haglepatroner. Stukningssylinderen har et hull i kammeret som er koblet til et stempel, og stempelet i dette kammeret blir ved avfyring utsatt for trykk. Lengden til den knuste/sammenpressede sylinderen sammenlignes med en tabell eller et diagram, og på den måten anslår man en CUP- eller LUP-trykkverdi.
Sammenligning med moderne metoder
Mens CIP i dag utelukkende bruker moderne målemetoder med transdusere oppgitt i MPa, så varierer det om SAAMI-standarder oppgir CUP, LUP eller måling med transduser i psi eller MPa.
Selv om både CUP- og LUP-tallene opprinnelig var ment å være sammenlignbare med trykkverdier uttrykt i MPa (eventuelt bar eller psi), så har det vist seg i praksis at tallene ikke alltid er sammenlignbare. Årsaken til dette er at et lavere trykk med lengre varighet kan stuke en sylinder like mye som en et høyere trykk over kortere tidsrom, så måler man med CUP- og LUP-metodene ofte betydelig høyere trykk enn det som faktisk er tilfelle. Det er vanlig å måle opptil 20% for høyt trykk med CUP i forhold til moderne målemetoder med transduser. For eksempel oppgir SAAMI-spesifikasjonen for 7.62x51 mm et maksimaltrykk på 360 MPa (CUP) og 430 MPa med transduser. I andre enden av skalen finner man .45-70 som oppgis av SAAMI med 190 MPa, både i CUP og med transduser.
Omregningsformler
På grunn av de mange faktorene ved en CUP- eller LUP-måling, så finnes det ingen nøyaktig konvertering til moderne målemetoder med transdusere. Det finnes imidlertid lineære approksimasjoner for konvertering, men disse er bare gyldige innenfor små trykkområder.
Et eksempel på en lineær approksimasjon publisert av Denton Bramwell skal være gyldig for konvertering SAAMI psi CUP-målinger mellom 28,000 og 54,000 psi CUP:
På samme måte eksisterer det en tilnærmet konverteringsformel fra eldre CIP målinger av CUP-trykk (som ble registrert i multipler av 50 bar, altså 5 MPa), basert på den underliggende antagelsen om at det benyttes CIP-testoppsett:
Sagene menighet
Sagene menighet var en menighet i Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke, med Sagene kirke som menighetskirke.
Kobber-trykkenheter
CUP- og LUP-trykk vs. transdusertrykk
Et resultat fra overgangen til transdusere er at gamle ladebøker nesten alltid brukte CUP-trykk, mens moderne ladebøker omtrent bare bruker piezotrykk. Et annet resultat er at sikkerhetsmarginene nå kan fastsettes bedre, hvilket er med på å øke sikkerheten i design og bruk av skytevåpen og ammunisjon.
Sagene menighet
Historikk
Sagene menighet ble opprettet i 1880 som følge av byutvidelsen i 1877, og besto dels av den nordre delen av Gamle Aker menighet og dels av det nye området som var lagt under byen i nord. Iflg. kgl.res. av 28. september 1897 skulle grensene for menigheten gå fra bygrensen ved vestre ende av Kierschows gate til Kingos gate, Sannergata, Fagerheimgata, Rosenhoffgata, derpå i nord-nordøstlig retning til bygrensen og så langs denne til Kierschows gate.
Ved kgl.res. av 17. november 1916 ble delen av menigheten som lå øst for Akerselva og syd for Torshovgata ble skilt ut som Lilleborg menighet, og ved kgl.res. 6. desember 1929 ble det resterende området øst for Akerselva skilt ut som Torshov menighet.
Cho Sung-jae
Cho Sung-jae (조성재; født 13. mars 2001) er en sørkoreansk svømmer.
Han representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2020 i Tokyo, Sør-Korea der han på 100 meter bryst kom på 20. plass i forsøksheatet med tiden 59,99, men kvalifiserte seg ikke til semifinalen.
Simon Mesfin
Simon Tekeste Mesfin (født 9. juni 1980) er en norsk fotballeder og tidligere fotballspiller som er sportssjef for.
Mesfin har eritreisk opphav og foreldrene immigrerte til Norge på 1970-tallet. Han har erfaring fra en rekke fotballklubber i Akershus, med Skjetten SK som ungdomsklubb.
I 2011 ble Mesfin ansatt som administrativ leder for Lillestrøm SK, før han ble assisterende til sportsdirektør Torgeir Bjarmann. Han bidro også i administrasjon av LSK Kvinner. Han tok over som sportsdirektør i 2017.
Uran-9 kamprobot
Uran-9 er et militært, ubemannet beltekjøretøy (UCGV) utviklet og produsert av JSC 766 UPTK (for tiden Kalashnikovkonsernet), og som markedsføres og tilbys av Rosoboronexport for det internasjonale markedet. I henhold til en utgivelse av Rosoboronexport, er systemet utviklet for å levere enheter for bakkestrid, rekognosering og kontraterrorisme med ekstern rekognosering og ildstøtte. Bestykningen består av en 2A72 mod ABM M30-M3 automatkanon fra Impul 2 (Sevastopol') sammen med russiske artilleri- og andre produsenter. I tillegg - fire ATGMs av typen Ataka eller lignende typer, også Igla eller Strela SAMs, kamera med IR-sensorer, laser avstandsmåler og andre midler for gjenkjenning.
Eksterne linker
Demonstrasjonsvideo
Fagerborg menighet
Fagerborg menighet var en menighet i Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke, med Fagerborg kirke som menighetskirke.
Historikk
Fagerborg menighet ble opprettet ved kgl.res. av 28. september 1897, ved at den nordre delen av Uranienborg menighet og den nordvestre delen av Gamle Aker menighet ble skilt ut og slått sammen til en ny menighet. Grensene for Fagerborg menighet ble Bogstadveien, Hegdehaugsveien, Oscars gate, Pilestredet, Thereses gate og bygrensen (Kirkeveien).
Den vestre delen av menigheten ble skilt ut ved kgl.res. av 23. mars 1923 som Majorstuen småkirkemenighet. Den nye Majorstuen menighet ble opprettet 1. januar 1957 ved kronpr.reg.res. av 30. november 1956 av bl.a. deler av Fagerborg menighet.
Johannes menighet
Johannes menighet var en menighet i Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke, med Johannes kirke som menighetskirke.
Historikk
Johannes menighet ble opprettet ved kgl.res. av 10. juli 1874 ved at et område begrenset av Kongens gate, Karl Johans gate, Drammensveien, Munkedamsveien, Enga og Pipervikbukta ble skilt ut fra Trefoldighet menighet. Ved kgl. res. 28.09.1897 ble grensene for menigheten fastsatt slik: Festningsterritoriets grense fra Pipervika til Nedre Slottsgate, Karl Johans gate, Drammensveien, Parkveien, Munkedamsveien til Oslofjorden ved Filipstad. Ved kgl.res. av 13. januar 1911 ble Pipervikens småkirkemenighet opprettet i strøket mellom Ruseløkkveien, Stortingsgata, Rosenkrantz gate og sjøen.
Johannes menighet ble nedlagt ved kgl.res. av 6. desember 1929 og lagt inn under Vår Frelsers menighet.
Ikke lov å le på hytta
Ikke lov å le på hytta er en norsk realityserie som har gått på VGTV siden våren 2021. Sesong 2 kom høsten 2021.
Muhammad Isa Ahmad
Han representerte Brunei under Sommer-OL 2020 i Tokyo, Brunei der han på 100 meter bryst kom på 47. plass i forsøksheatet med tiden 1.08,65, men kvalifiserte seg ikke til semifinalen.
Ikke lov å le på hytta
Konsept
Konseptet går ut på at kjendiser (ofte komikere) skal være på en hytte i en viss periode. Her skal de prøve å få hverandre til å le, uten å le og smile selv. Hver episode er det minst én kjendis som ryker ut.
Programleder er Mads Hansen. Det var også han som kom opp med idéen om programmet.
Daddy’s Home 2
Daddy's Home 2 er en amerikansk komediefilm fra 2017. Regissør var Sean Anders. En oppfølger til Daddy's Home fra 2015. Hovedrollene spilles av Will Ferrell, Mark Wahlberg og John Cena. Filmen ble publisert i USA av Paramount Pictures den 10. november 2017.
Sammendrag
Brad Whitaker og Dusty Mayron ble venner mot slutten av forrige film og Dustys to barn, Megan og Dylan, bytter på hvilke hjem de bor i. Dusty har også giftet seg på nytt, denne gangen med Karen, forfatter og doktor. Dusty er ste-far for Adrianna, Karens datter. Brad og Dusty bestemmer seg for at det er unødvendig med to separate julefeiringer, og hele familien bestemmer seg for å feire jul sammen. Dustys tøffe far Kurt er jagerfly-pilot og astronaut bestemmer seg for å feire jul sammen med dem. Brads overbærende og muntre far, Don, kommer også uventet hjem til jul. Megan og Dylan omfavner Don varmt, ettersom han er veldig til stede i barnas liv. Men Kurt har aldri sett barna siden de var småbarn. På grunn av misunnelse over all kjærligheten barna viser til Don, bestiller Kurt en stor hytte gjennom Airbnb, for å huse alle sammen gjennom hele julen.
Brad og Dustys forhold blir satt på prøve på grunn av Kurts plutselige innblanding i livene deres. Brads kone Sara forsøker også å knytte bånd til Karen. Men hun blir overrasket over noen av Karens handlinger, som for eksempel når hun stjeler klær fra en butikk. Dylan utvikler følelser for en jente som bor i hytta ved siden av dem. Megan og Adrianna erter ham foran den lille jenta. Familien ønsker seg ett juletre, men mener at trærne de finner er for små. De tar seg ulovlig inn på en privat eiendom for å sage ned ett juletre. Brad får elektrosjokk av en høyspenning. En dag skyter Megan ved et uhell Kurt i skulderen, og han havner på sykehus. Brad, Dusty, Don og Kurt stikker innom en komedie-klubb. Dusty ser Kurt forsvinne sammen med en ukjent kvinne fra baren, noe som irriterer Dusty. Brad inviterer Adriannas far, Roger, til hytta deres til julefeiringen.
Hele familien deltar i et teater som handler om jomfru Maria, Josef og Jesus-barnet. Brad er irritert fordi han ønsker å spille rollen som Josef, en rolle som Dusty spiller. Megan begynner å banne, og Adrianna faller ned fordi hun er full - noe som fører til at publikum går deres vei. Dusty begynner å slåss mot Brad, og slår nesten ned Roger, og Don blir gjentatte ganger slått i ansiktet med flere snøballer. 1. juledag pakker alle sammen for å reise deres vei. På vei hjem blir familiene tvunget tilbake på grunn av en snøstorm. De må finne ly på en kino, hvor de ser en film med Liam Neeson i hovedrollen. De begynner å krangle om alle problemene de har opplevd i løpet av høytiden, men til slutt klarer de å ordne opp i alt sammen.
En stund senere, på flyplassen, forbereder Don og Kurt seg på å dra hjem. Men Kurt avslører for Don at han har forandret fly-billettene, og at de kommer til å tilbringe nyttår i Las Vegas. Dusty og Brad oppdager at Brads nye ste-far er Chesley Sullenberger. Brad løper bortover terminalen, og roper at Sully aldri vil kunne erstatte hans egen far, fordi Sully bare har en stor personlig historie. Men Brads biologiske far har en million forskjellige historier.
Svend Balstad
Svend Balstad (født som Svend Olsen Hornset 20. juni 1801 i Ytre Rendal, død 12. juli 1869 i Ytre Rendal) var skogeier, gårdbruker på gården Balstad, og ordfører i Rendalen 1859–1861. Han var også varaordfører i Rendalen 1841–45. Sønnen Ola Balstad var også ordfører i Rendalen.
Han overtok gården Søndre Balstad (eller Barstad) etter adoptivfaren Ole Halvorsen Vestgård, og overlot den til sønnen Ola Balstad i 1867. Gjennom eiendomshandel, delvis sammen med sønnen, ble han «en av største skogeierne i bygda og ganske rik.» Svend var opprinnelig født som det tredje barnet til Ole Pedersen og Marit Svendsdatter på Olastu Hornset. Ole Vestgård på Balstad var barnløs gjennom tre ekteskap. I det tredje ekteskapet adopterte han og kona Berit Svend som sønn og arving. Svends mor og adoptivmor var søstre.
I sitt testamente gav han et orgel til Ytre Rendal kirke og 1000 speciedaler til fastskolen i bygda.
Elisabeth Thon Rosvold
Elisabeth Thon Rosvold (født 13. november 2002 i Asker) er en norsk friidrettsutøver som konkurrerer i diskos, kulestøt og sleggekast, og representerer Asker Skiklubb. Hun vant diskos i NM i friidrett 2019. I juni 2019 satte hun ny norsk juniorrekord i diskos, med 52,13 meter. Hun er datter av Thomas Rosvold, norsk landslagstrener, diskoskaster og norsk mester i kule innendørs i 2007.
Tidlig karriere
Rosvold oppnådde gode plasseringer i ung alder, og kom bl.a. på andreplass i kulestøt og diskos i sin klasse (J11) i Askerlekene 2013 og femteplass i kulestøt og fjerdeplass i diskos (J13) i Tyrvinglekene 2013. Hun vant diskos og kom på andreplass i kulestøt i Askerlekene 2014 (J12), og vant stavsprang (J13) i Tyrvinglekene og Tjalvelekene 2014. Før hun fylte 12 år deltok hun i Öresundsspelen 2014, og vant der kulestøt (J12), og kom på tiendeplass i diskos (J15) og sjetteplass i stavsprang (J14).
2015
I J13-klassen vant hun diskos og kulestøt i Askerlekene 2015, og hun fikk gull i stavsprang og diskos og sølv i sleggekast i Tyrvinglekene 2015. I Världsungdomsspelen 2015 vant hun kulestøt og kom på sjetteplass i stavsprang. Hun vant stavsprang og diskos i Tjalvelekene.
2016
Hun vant stavsprang, kulestøt og sleggekast i Romerikslekene 2016, og vant diskos og stavsprang i Tyrvinglekene og diskos og kulestøt i Askerlekene. Hun deltok i Världsungdomsspelen 2016, og kom der på tredjeplass i kulestøt og tiendeplass i stavsprang i J14-klassen, og fikk sølv i diskos i J15-klassen.
2017
Rosvold deltok i Ungdomsmesterskapet innendørs 2017, der hun vant kulestøt og kom på femteplass i stavsprang i J15-klassen. Utendørs deltok hun i Hallesche Werfertage-stevnet i Tyskland, og vant der diskos og kom på sjetteplass i kulestøt i J16-klassen. I Romerikslekene vant hun kulestøt og diskos og kom på andreplass i sleggekast. Hun kom på fjerdeplass i diskos i seniorklassen i Norwegian Grand Prix-stevnet på Nadderud, og vant diskos og kulestøt i J15-klassen i Tyrvinglekene 2017. Hun kom på andreplass i diskos i Världsungdomsspelen 2017, og vant diskos i J15-klassen i Öresundsspelen, der hun også deltok i diskos i seniorklassen, og kom der på femteplass.
I august deltok hun i Junior-NM i friidrett 2017, i klassen KJ19. Hun fikk der sølv i diskos, bak Berit Stunes Isene, og kom på fjerdeplass i kulestøt. Hun kom på andreplass i diskos i seniorklassen i Norwegian Grand Prix-stevnet på Hamar, og ble tatt ut til å delta i Nordisk juniormesterskap i friidrett 2017 (U20), der hun kom på sjuendeplass i diskos. I NM i friidrett 2017 kom hun på sjuendeplass i diskos og åttendeplass i kulestøt. Hun deltok i J15-klassen i Ungdomsmesterskapet i friidrett 2017, og vant der kulestøt og diskos, og hun kom på andreplass i sleggekast og tiendeplass i spydkast.
2018
Hun vant kulestøt i J16-klassen i Ungdomsmesterskapet innendørs 2018. Hun deltok i U18-klassen i Hallesche Werfertage-stevnet i Tyskland, og kom der på tredjeplass i diskos, og hun vant kulestøt og diskos i J16-klassen i Askerlekene 2018. Hun deltok i U18-EM i friidrett 2018 i Ungarn, og kom der på åttendeplass i diskos. Hun satte der ny personlig rekord i kvalifiseringen med 46,95 meter, og kastet 46,42 meter i finaleomgangen. Hun deltok også i Nordisk juniormesterskap i friidrett 2018, der hun fikk bronse i diskos, bak Caisa-Marie Lindfors og Annesofie Hartman Nielsen.
I NM i friidrett 2018 kom hun på sjuendeplass i kulestøt og niendeplass i diskos, og i Junior-NM i friidrett 2018 kom hun på andreplass i diskos, femteplass i kulestøt og sjetteplass i slegge, i U20-klassen. I Ungdomsmesterskapet i friidrett 2018 fikk hun gull i kulestøt og slegge, og sølv i diskos i U16-klassen.
2019
I juli deltok hun i U20-EM i friidrett 2019, og kom der på ellevteplass i diskos. Hun vant diskos i NM i friidrett 2019, og vant med det sin første NM-tittel i seniorklassen.
Okstad
Okstad er et område i Trondheim. Boligområdet Okstad ligger sør for Kroppanmarka og nord for Sjetnmarka. Området er oppkalt etter gårdene Okstad (Okstad Østre og Okstad Vestre) som i dag ligger sør for boligområdet. Gårdene er ryddet i sen merovingertid (ca. 650–800 e.Kr.) og ble første gang nevnt i 1550. Okstad ble tidlig delt i to bruk. Området har i dag en skole, Okstad skole, ved Kroppanmarka, med elever fra 1. til 7. trinn. Det ligger også barnehager og en Rema 1000-butikk ved Kroppanmarka.
E6 og fylkesvei 6686 passerer Okstad. Bakken fra Kroppan opp mot Tiller, som disse to veiene går oppover, kalles Okstadbakken. Nedenfor Okstad ligger Nidelva og Nedre Leirfoss.
Martha Ostenso
Martha Ostenso (1900–1963) var en norsk-amerikansk forfatter, kjent for sin prisbelønte debutroman Graagaas (Wild Geese) fra 1925. Romanen ble en bestselger både i USA og Norge, og ble oversatt til en rekke andre språk. Ostensos bøker er i hovedsak beskrivelser av livet på landet i midtvesten i USA og i Canada. Hun ble kjent som grunnleggeren av «prærierealismen», en sjanger der livet ble beskrevet på en realistisk måte, uten overdreven romantikk og sentimentalitet, som til da hadde vært det vanlige.
Ostenso samarbeidet med ektemannen Douglas Durkin om bøkene, men omfanget av hans medvirkning er ukjent. Det antas at Ostenso skrev det første utkastet til debutromanen og at Durkin deretter redigerte manuskriptet. Enkelte litteraturvitere anser signaturen Martha Ostenso som et uttrykk for de to forfatternes felles virksomhet, fra og med 1925.
Familien utvandret til USA da Martha var to år gammel. Barndomsårene tilbragte hun i Minnesota og Sør-Dakota i USA, og ungdomsårene i Manitoba i Canada. Hennes karriere som forfatter varte til 1958, og resulterte blant annet i en diktsamling, seksten romaner, ca. tretti noveller og en biografi. Wild Geese ble til stumfilm og spillefilm i forfatterens levetid, og senere til en TV-serie i 2001.
Ostenso ble den første norsk-amerikanske kvinne til å forsørge seg og sin familie som forfatter. Hun besøkte Norge tre ganger i voksen alder.
Familien i Norge
Martha ble født i bygda Tungeland i Haus kommune, innlemmet i Bergen 1972. Hun var datter av den faglærte meieristen Sjur Brigtson Øystesø og meieriarbeider (meierske) Olina Tungeland. I noen kilder er foreldrene kalt henholdsvis Sigurd og Line. Paret giftet seg i Biri kirke 18. august 1898. Sjur hadde utdannet seg som meierist og arbeidet i Redalen. Etter å ha leid Rosendal meieri i ett år, fant han ut at dette ikke kunne lønne seg. I 1900 dro han derfor alene til Winnipeg i Canada, der han fikk arbeid hos Olinas onkel, som eide et kjøttmarked.
Etter at Sjur var reist til Canada bodde Marthas mor på hjemplassen Tungeland, og 17. september 1900 ble Martha født. Dåpen ble holdt i Arna kirke 14. oktober, og hun ble båret til dåpen av sin bestemor, Anna Johannesdatter Tungeland Borge. Martha ble oppkalt etter sin mors søster, som skrev dikt. Tanten mistet livet i et steinras kort tid før Martha ble født.
Oppvekst og unge år i Canada og USA
I 1902 tok Marthas mor med seg datteren og reiste til Canada, der de ble gjenforent med Sjur. De neste elleve årene førte familien et omflakkende liv, og bodde på til sammen sju forskjellige steder i Minnesota og Sør-Dakota. En slik rotløs tilværelse var noe som mange av innvandrerne i USA opplevde. Familien Ostenso levde av Sjurs meierivirksomhet, og at Olina tok imot klær til vask. Martha viste tidlig sans for ord og språk. Hun sang versene hun hadde laget selv, lenge før hun lærte å lese og skrive. Broren Bjarne (Barney) ble født i 1903, og yngstebroren Oivind (som fikk kjælenavnet «Spot») ble født i 1905.
I 1914 eller 1915 flyttet familien til Brandon i den kanadiske provinsen Manitoba i Canada. Familien var uten midler, så reisen dit foregikk i en godsvogn på jernbanen. Allerede før familien flyttet til Brandon hadde Martha fått stoff på trykk i avisen; som elleveåring fikk hun åtti cent for hver spalte hun skrev på ungdomssiden til Minneapolis Journal. En av notatbøkene hennes indikerer også at hun vant en pris for et dikt, «The Price of War», i Winnipeg Telegram. Som femtenåring ble hun innskrevet ved Brandon Collegiate School.
Lærerkarrieren stanset brått da skolen ble stengt som følge av et utbrudd av spanskesyken. Hun ble innskrevet ved University of Manitoba, i Winnipeg for vårsemesteret 1919. Fra september samme år var hun fulltids student og tok en rekke kurs i kunstfag. Ett av kursene var «engelsk prosa» og «engelsk lyrikk». Underviser i begge kursene var Douglas Durkin (1884–1967), hennes senere livsledsager og viktigste rådgiver i litterære spørsmål. Våren og sommeren 1920 arbeidet hun som reporter for Winnipeg Free Press, for deretter å fortsette sine universitetsstudier i Winnipeg høsten samme år. I mellomtiden hadde Durkin flyttet fra kone og barn i Winnipeg, og tatt seg jobb ved Columbia University, der han underviste i «The Technique of the Novel».
Faren Sjur ble i 1932 overkjørt av en bil i nærheten av sitt hjem i Wilmar, Minnesota, og døde av skadene.
Livet med Douglas Durkin
Høsten 1921 flyttet Ostenso til New York, og sluttet seg til Durkin der. Dermed begynte et personlig forhold og faglig samarbeid, som skulle vise seg å vare helt til hennes død, mer enn førti år senere. Fra 1921 til 1922 studerte Ostenso litteratur ved Columbia University og fulgte Durkins kurs. Det er mulig at hun allerede på dette tidspunktet hadde begynt å arbeide med sitt mest kjente verk Graagaas (Wild Geese). Hun arbeidet også som sosialarbeider i det fattige Red Hook-distriktet i Brooklyn, men fant intet å skrive om derfra. Det fantes ingen kontraster slik som på prærien, mente hun. På prærien sto den menneskelige grusomhet i kontrast til naturens skjønnhet. I Red Hook var alt bare forferdelig.
Hennes første roman Graagaas (Wild Geese) kom i 1925, og den skulle også bli hennes mest kjente. Med boken vant hun en pris på 13 500 dollar for beste debutroman dette året, i konkurranse med 1389 andre romaner. Prisen ble utdelt av tidsskriftet The Pictorial Review, filmselskapet Famous Players-Lasky Corporation og forlagshuset Dodd, Mead & Co.
Fra å være totalt ubemidlet, bortsett fra en bankkonto som inneholdt to dollar, ble hun med prisen den første norsk-amerikanske kvinne som kunne leve av sin forfattervirksomhet. Hun kunne også forsørge sin nære slekt, som på det tidspunktet talte elleve medlemmer.
Selv om hennes foreldre hadde fått amerikansk statsborgerskap tidligere, ble hun ikke selv amerikansk statsborger før 11. mai 1931. Det er hevdet at dette skyldtes hennes sterke følelser for sitt fødeland.
Ostenso og Durkins virksomhet ga store inntekter, år om annet fra 30 000 fra 40 000 dollar. Hun fikk fra femten til sekstifem tusen dollar for en enkelt novelle. Paret eide en rekke luksusbiler, båter og hus. I 1931 flyttet de til Gull Lake i Minnesota. De hadde også en bolig i Hollywood, California, der de ble venner med stjerner som Douglas Fairbanks jr., Mary Pickford og Henry Fonda. Et dekadent liv førte til at forfatterskapet stagnerte i kvalitet. Ostenso reiste mye og var tre ganger tilbake i Norge, blant annet i 1925 og 1931. I 1925 ble hun intervjuet av Fjordabladet, og ga uttrykk for at hun ønsket å treffe Knut Hamsun.
Ostenso og Durkin giftet seg i 1944 etter at hans hustru var død, og paret etablerte seg i en rolig tilværelse i Minnesota. I 1963 besluttet paret å flytte til Washington der Durkins to sønner bodde. Reisen ble imidlertid for mye for Ostenso, og hun kollapset på toget. Fremme i Seattle ble hun bragt til sykehus der hun døde to dager senere. Dødsårsaken var skrumplever.
Durkin hadde åpenbart innflytelse på debutboken Wild Geese (Graagaas), men det er uklart hvor sterk denne innflytelsen var. En for sterk medvirkning fra Durkins side, ville medført at Ostenso ikke kunne fått debutantprisen. Martha Ostensos bror, Barney Ostenso ga i et intervju med David Arnason i 1977 uttrykk for at Ostenso hadde skrevet det første utkastet og at Durkin deretter omredigerte manuskriptet. Barney Ostenso var på det aktuelle tidspunktet 84 år gammel. Ifølge Athabaska University, Alberta i Canada i 2021, var den gjengse oppfatning blant kritikere at Ostensos debutbok var et selvstendig arbeid. Atherton taler om Martha Ostenso som en felles signatur for de to forfatternes felles virksomhet. Tre tiår senere underskrev begge et dokument om opphavsrettigheter, som forutsatte at Durkin hadde deltatt i utformingen av debutromanen, så vel som alt det hun senere hadde produsert.
Anlaug Røen Hauge mener at den nøyaktige rekkevidde av samarbeidet mellom Ostenso og Durkin er vanskelig å fastslå. Atherton og flere andre har vurdert Ostensos navn som et pseudonym for de to forfatternes felles virksomhet. Røen Hauge mener at dette samarbeidet er interessant i seg selv, men at det samtidig gjør det vanskelig å kategorisere Ostenso som en kvinnelig forfatter.
Forfatterskapet
Ostensos produksjon pågikk hovedsakelig over to tiår. Den mest produktive tiden var fra 1925 til 1935. I denne perioden skrev hun åtte romaner, hvorav fem gikk som føljetonger i Pictorial Review, Hearst's International, Cosmopolitan og McCall's. Føljetongen «Changeling Bride» ble publisert i Minneapolis Tribune, og åtte noveller ble publisert i ulike magasiner. I perioden fra 1935 til 1946 skrev hun for det meste noveller. Etter at novellene hadde stått på trykk i ett tidsskrift, ble de ofte publisert også i andre tidsskrifter i USA, Canada, England og Australia. Utgivelser i magasinet Cosmopolitan nådde alene ut til en million lesere. Bøkene ble oversatt til førtifem ulike utgaver i minst ti land, som var Norge, Sverige, Danmark, Finland, Tyskland, Østerrike, Nederland, Ungarn, Polen og Jugoslavia. Novellene ble også oversatt til like mange språk.
Wild Geese (Graagaas), The Young May Moon (Nymåne i mai) og O, River Remember, regnes av Stan Atherton som Ostensos beste romaner, der debutboken setter et mønster for de senere utgivelsene. Atherton mener at disse tre av romanene, hvorav de to første er oversatt til norsk, stadig kan gi leseren nye opplevelser. I tillegg vurderes The White Reef (Nona) og The Mandrake Root (Alrune) også som lesverdige.
Med Wild Geese og The Young May Moon ble Ostenso særlig i Canada, kjent som grunnleggeren av «prærierealismen». Atherton fremholder at før denne perioden var det få bøker som presenterte en gjennomført reell og nøyaktig presentasjon av livet i regionen. Det ble skrevet en rekke bøker om livet på prærien, men det dreide seg ofte om overdreven romantikk, belærende fortellinger, melodrama og sentimentalitet. Lokalhistorikeren Anlaug Røen Hauge mener det er noe helt nytt i litteraturen når Ostenso skildrer det harde livet i små prærielandsbyer og en mann som hadde mistet evnen til å ta hensyn til andre mennesker som følge av sitt eget begjær etter å eie land. Denne betraktningsmåten i Wild Geese innebar et brudd med den rådende litterære tradisjon i samtiden. I denne ble koloniseringen av Vest-Canada fremstilt som menneskets heroiske og endelige kamp og seier over naturen.
Ostensos bøker har gjerne én eller flere skikkelser hentet fra det skandinaviske innvandrermiljøet. De gir leserne et realistisk bilde av det harde arbeidet og det ensomme livet på landsbygda. Dette hadde Ostenso selv opplevd under oppveksten i Manitoba og Minnesota. Graagaas beskriver menneskets forhold til naturen, og livet blant pionerne i vesten. Det er likevel uenighet om hvorvidt hennes bøker kan regnes som en del av innvandrerlitteraturen. Joan Buckley mener at dominerende patriarker er et sentralt tema i nordisk og norsk-amerikansk litteratur, slik det også er hos Ostenso. Odd Lovoll peker på at «immigrantforfattere» gjerne blir definert gjennom slektsbakgrunn, at de skriver på norsk og at de retter seg mot et norsk-amerikansk publikum. Ostenso hadde for sin del bare slektsbakgrunnen. Dorothy Burton Skårdal nevner Ostenso blant forfattere av skandinavisk herkomst som bare behandlet innvandrertematikk i én av sine bøker. Skårdal mener at skandinaviske immigranter har biroller i flere av Ostensos bøker, men at det bare er i O River, Remember (1943) at tre generasjoner av norskamerikanere er hovedpersoner. Skårdal mener at Ostenso har «crossed the line into general American literature». I bibliografien Litteratur om utvandringen fra Norge til Nord-Amerika  nevnes bare O River, Remember (1943) av Ostensos bøker, mens bibliografien Norway in English nevner tre av hennes bøker: O River, Remember (1943), The milk route (1948) og The sunset tree (1949).
I hennes bøker vil ofte en av romanfigurene – som oftest en mann – representere en trussel for sin ektefelle eller barn, som følge av enten personens egne ambisjoner, fedrelandskjærlighet eller et snevert, religiøst perspektiv. Ostenso portretterer også familiekonflikter og kjærlighetens mørke sider. I romanene hennes er hovedpersonene sterke, selvstendige kvinner. Graagaas og The Young Man Moon regnes blant de beste i denne tradisjonen, dette sammen med Frederick Philip Groves verker, blant annet Settlers of the Marsh (1925) og Robert J.C. Steads roman Grain (1926).
Forfatterskapet var hennes eneste inntekt. For at bøkene skulle bli solgt, måtte hun holde sitt nærvær i offentligheten vedlike. Pengene fra en bok ble raskt borte, og hun måtte skynde seg og skrive en ny. Hovedformålet med forfatterskapet ble derfor å opprettholde inntektene, noe hun ikke satte pris på. Det gjaldt ikke så meget med romanene som med novellene, som hun skrev mer av utover i 1930-årene. Men allerede etter å ha skrevet Graagaas, uttrykte hun en viss bekymring: «Jeg har måttet arbeidet hardt hele livet, men nå vet jeg ikke hvordan jeg skrev den romanen. Jeg må lære meg å skrive, slik at jeg kan skrive en ny.»
Ostensos debutbok var kunstnerisk løfterik og en formidabel økonomisk suksess. Atherton fremholder at de forventninger som debutboken skapte, ville vært vanskelig å innfri for nærmest enhver forfatter. Den plutselige rikdom som fulgte med prisen og salget, ble også et selvstendig hinder for den kunstneriske utvikling. Hennes familie krevde mye av henne, hun vennet seg raskt til et høyt forbruk og forlagene var også raske med å kreve nye bøker. I 1943 ble romanen O River, Remember utvalgt bok i bokklubben Literary Guild, men etter dette anser Atherton henne som utbrent. Ytterligere fire bøker kom i løpet av 1940-årene, blant annet biografien over Elizabeth Kenny. De tre romanene Milk Route (1948), The Sunset Tree (1949) og And the Town Talked (1949) omhandlet temaer i samtiden, men ingen av dem ble store salgssuksesser. I den siste romanen fra 1958, A Man Had Tall Sons, vendte hun tilbake til å skrive om livet i Midtvesten før krigen, men dette temaet var publikum ikke lengre interessert i.