cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nord universitet
Gjenåpning av lærerstudiene i Nesna (2022)
Den 1. desember 2021 besluttet regjeringen at Nord universitet skulle gjenåpne virksomheten på Nesna, med oppstart av lærerutdanninger fra høsten 2022.
Władysław Ziółek
Liv og virke
Han ble presteviet den 13. juli 1958 i Roma, og tok doktorgrad i kirkerett fra det pavelige universitet Gregoriana.
Władysław Ziółek ble utnevnt av pave Johannes Paul II til titularbiskop av Risinio og til hjelpebiskop i Łódź den 12. mars 1980 og ble bispeviet den 4. mai 1980 av biskopen av Łódź, Józef Rozwadowski; medkonsekratorer var hjelpebiskopene Jan-Wawrzyniec Kulik og Bohdan Bejze, begge i Łódź.
Han ble utnevnt til biskop av Łódź den 24. januar 1986, og til erkebiskop da Łódź ble erkebispedømme den 25. mars 1992.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Gaozhou
Gaozhou (kinesisk: 高州; pinyin: Gāozhōu) er et byfylke i byprefekturet Maoming i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. Det er kantonesisktalende, og hat et areal på 967,4 km².
Befolkningen var på 1,464,609 innbyggere i 1999.
Kommunikasjoner
Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i Guangdong.
«Motherland»
«Motherland» er nasjonalsang i det britiske oversjøiske territoriet Montserrat. Sangen er ved Howard Fergus og George Irish. Den ble antatt i 2013.
Rodolfo Giovenzana
Rodolfo Giovenzana (født 22. februar 1949) er en italiensk volleyballspiller.
Han representerte Italia under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor han ble nummer 8.
Jacqueline Durran
Jacqueline Durran er en britisk kostymedesigner som vant Oscar for beste kostymedesign for kostymene i Anna Karenina (2012). Hun ble også nominert for kostymearbeidet i Stolthet og fordom (2005), Om forlatelse (2007), Mr. Turner (2014), Skjønnheten og udyret (2017) og Darkest Hour (2017).
Filmografi (utvalg)
, nominert til Oscar , nominert til Oscar
, vant Oscar , nominert til Oscar
Goegkemesspielte
Goegkemesspielte (sørsamisk) er et fjell i Lierne kommune i Trøndelag. Det har en høyde på 1 281 meter over havet og er det 15. høyeste fjellet i Nord-Trøndelag av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.
Førstesekretær
Førstesekretær er en tittel brukt i forskjellige sammenhenger.
I diplomatiet er det en tittel for en høytstående tjenestemann ved en ambassade. I flere kommunistiske stater var det tittelen for lederen av kommunistpartiet, og i realiteten staten.
I norsk offentlig forvaltning, bl.a. i departementene, var førstesekretær en saksbehandlerstilling, plassert over sekretær og under konsulent. Tittelen sekretær ble tatt i bruk for ansatte med høyere utdannelse i departementene i 1899/1910, og erstattet den eldre tittelen kopist. For en person med høyere utdannelse, vanligvis embedseksamen, var dermed sekretær begynnerstillingen og førstesekretær den første stillingen man kunne bli forfremmet til. På slutten av 1900-tallet gikk sekretær og førstesekretær i praksis ut av bruk som saksbehandlerstillinger, og i dag er den vanlige begynnerstillingen for en saksbehandler med høyere utdannelse førstekonsulent, med rådgiver som den første stillingen man kan forfremmes til.
Metepilysta
Utbredelse
Slekten er kjent fra Filippinene.
O Land of Beauty!
«O Land of Beauty!» er nasjonalsang i Saint Kitts og Nevis. Tekst og toner er av Kenrick Georges. Den ble antatt 19. september 1983.
Gradisca d’Isonzo
Gradisca d'Isonzo (italiensk; friulisk Gardiscje) er en liten by i Friuli-Venezia Giulia i det nordøstlige Italia. Den ligger ved elven Isonzo, ca. tolv kilometer fra Gorizia, fra den slovenske grensen og fra Adriaterhavet.
Navnets slaviske opphav tyder på at det ble grunnlagt av slovenere. I den tidlige middelalderen hørte Gradisca til patriarkatet Aquileia, men ble på 1300-tallet ervervet av grevene av Görz. Med resten av dette grevskapet kom byen i 1500 til det habsburgske rike, men ble – etter en kortvarig okkupasjon gjennom republikken Venezia – i 1511 skilt ut som del av grevskapet Eggenberg. Etter at dette grevehuset hadde dødd ut, ble Gradisca i 1747 gjenforent med det østerrikske kronlandet Görz, som dermed skiftet navn til fyrstegrevskapet Görz og Gradisca. Siden 1919 hører byen til Italia.
Baldassare Castiglione
Baldassare Castiglione (født 6. desember 1478 i Casatico ved Mantova, død 7. februar 1529 i Toledo i Spania), greve av Casatico, var en lombardisk italiensk hoffmann, soldat, diplomat og forfatter.
Bakgrunn
Castiglione var av gammel lombardisk adelig byrd. Moren var i slekt med markgreven Ludovico II Gonzaga.
Ved seksten års alder ble han innskrevet ved universitetet i Milano og bedrev humanistiske studier, men ble tvunget til å avslutte dem fa faren døde fem år senere. Baldassere ble dermed slekten Castigliones hovedmann, noe som blant annet innebar att han skulle representere dem ved hoffet. Alt i alt fikk han slik en omfattende utdanning under humanister ved universitetet som Giorgio Merula og Demetrius Chalcondyles, og ved Ludovico Sforzas hoff i Milano.
Karriere
Senere kom han i tjeneste hos betydelige herskere som Francesco Gonzaga og Guidobaldo da Montefeltro, hertug av Urbino. Hoffet i Urbino var et politisk og kulturelt kraftsentrum, der mange store kunstnere og intellektuelle befant seg, som Pietro Bembo, Giuliano de' Medici og Bernardo Dovizi. En av hans nærmeste venner ble maleren Raffaello Sanzio, som 1514-1515 utførte et berømt portrett av ham, som senere har havnet i Louvre. Castiglione og Rafael forfattet sammen et skrift om den romerske antikken.
Ved hoffet i Urbino begynte Castiglione å forfatte og selv oppføre skuespill, og dikte i forskjellige sjangre. Hans kjærlighetsbrev til sin tilkommende hustru Ippolita Torelli har likeså en skjønnlitterær verdi. De giftet seg i 1516, men hun døde fire år deretter.
I 1513 ble han utnevnt til Urbinos sendemann til det pavelige hoffet i Roma. I 1521 ble Castiglione vervet av paven og Kirkestaten som diplomat. Leo X gav ham tonsuran, hvorved han pågynte sin ekklesiale karriere. I 1525 ble han så sendt til Spania som pavens nuntius, og døde der fire år senere.
Som forfatter er han mest kjent for sin bok om den fullkomne hoffmann, Il libro del cortegiano, som sammen med Ludovico Ariostos Orlando furioso og Niccolò Machiavellis Fyrsten regnes som et av de mest betydelige verkene fra den italienske renessansen.
Ebonitt
Ebonitt er hard gummi. Den er som oftest brunsvart, og fremstilles av naturgummi eller syntetiske diengummityper. Ebonitt fremstilles ved vulkanisering med relativt store mengder svovel, 20-50 deler per 100 deler gummi (mot bare 2-3 deler svovel i vanlig myk gummi). Ebonitt kan nærmest klassifiseres som «herdeplast».
Ebonitt er fremdeles en del brukt til bilbatterikasser og korrosjonsbeskyttende belegg i tanker i kjemisk industri. Det brukes også til munnstykker for klarinetter og saksofoner og finnes i eksklusive fluesneller som snellene til Edward vom Hofe.
Pleotomus
Pleotomus er en slekt av lysbiller.
Utseende
Middelsstore, avlange, noe flate lysbiller. Hos hannene er hodet gjerne dekket av pronotum sett ovenfra. Antennene er korte og kamformede.
Levevis
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. I denne gruppen sender ikke alle artene ut lys som voksne.
Pyrzyce
Pyrzyce (tysk: Pyritz) er en by i det vestlige Polen, i det vestpommerske voivodskap. Pyrzyce ligger mellom Stargard Szczeciński og Schwedt. Befolkningen var på 12.688 innbyggere i 2006, og arealet er på 39 km².
De østerrikske Nederlandene
De østerrikske Nederlandene bestod fra 1714 til 1795 i områdene av dagens Belgia og Luxembourg. Etter den spanske arvefølgekrig (1701–1714) tilfalt De spanske Nederlandene den østerrikske grenen av huset Habsburg. Områdene forble hos Østerrike frem til de ble invadert av franske revolusjonstropper i 1795, hvorpå de ble en del av Den første franske republikk.
De østerrikske Nederlandene bestod av de følgende territorier: Det var den regjerende østerrikske erkehertug(inn)en som til enhver tid var monark over disse områdene. Forvaltningen var i praksis overlatt til en stattholder.
Stattholderne var
Bordeaux
Bordeaux er en havneby ved Garonne i departementet Gironde sørvest i Frankrike.
Storbyområdet Bordeaux-Arcachon-Libourne har ca. 1,2 million innbyggere, og er det sjette største storbyområdet i Frankrike. Bordeaux er hovedstad i regionen Nouvelle-Aquitaine, samt prefektur i departementet Gironde. Innbyggerne kalles bordelais.
Bordeaux er hovedstad for verdens største vinindustri. Verdens viktigste vinmesse, Vinexpo, arrangeres her, mens vinindustrien i området har en omsetning på 14,5 milliarder euro i året. Bordeaux-vin har blitt produsert i regionen siden det 8. århundre.
Historie
Allerede rundt 300 f.Kr. var det en bosetting av keltere (gallere) på stedet. Byen Bordeaux ble først grunnlagt som Burdigala av romerne, som var dem som tok med vindruene til Sørvest-Frankrike. Byen ble grunnlagt på grunn av sin strategiske beliggenhet, området rundt besto på denne tiden av pestbefengte sumper. På 400-tallet ble byen plyndret av vandaler, vestgotere og frankere, i 732 av araberne (maurerne) og på 800-tallet av vikingene.
I perioden 1154-1453 hørte Bordeaux til England, og var en rik havneby med store markeder for sin vin i England. Byen var også et utgangspunkt for engelske militære felttog nord- og østover i Frankrike, spesielt under Den Svarte Prinsens (The Black Prince) styre på slutten av 1300-tallet. I 1441 ble universitetet i Bordeaux grunnlagt. Bordeaux-borgerne var slett ikke glad for å bli franske i 1453, fordi de mistet markedene sine i England. Derfor ble det bygd sterke befestninger etter den franske overtakelsen.
På 1700-tallet var Bordeaux involvert i handelen med de franske koloniene, inkludert slavehandelen. Etter nedgangen som følge av Napoleonskrigene kom det til ny oppgang på grunn av oppdyrkingen av myrer og sumper i Les Landes-området rett sør for byen på 1800-tallet.
Under første verdenskrig ble Bordeaux en viktig «frukt» for torpederte mannskaper som kom inn fra Den engelske kanal og Biscayabukta.
Språk
Byens opprinnelige språk er gascon, en dialekt av det sørfranske språket langue d'oc. På gascon heter byen Bordeu. Imidlertid går språkgrensen mellom langue d'oc og langue d'oeil, altså dialekter av fransk, like nord for byen. I løpet av 1800-tallet gikk imidlertid bruken av gascon tilbake, og i dag er dette språket ukjent for de fleste. De fleste snakker dermed fransk med en sørvestfransk dialektfarge, hvor man blant annet utelater nasallydene.
Viner fra Bordeaux
Helt siden romertiden har vin fra Bordeaux hatt godt rykte på seg. Men det var først på 1300-tallet at Bordeaux fikk sin storhetstid. Det var alliansen med engelskmennene som fikk handelen i gang, noe som også gjorde godt for Bordeaux' viner.
På den tiden kom vinene fra Bordeaux fra et område lenger syd, som i dag heter Sud-Ouest. Médoc som vi kjenner til i dag, var ikke en gang kultivert. I godt over 300 år dominerte engelskmennene handelen av vin i Bordeaux. Selv kalte de vinene for «clariet» – senere kom termen «claret», en term som brukes den dag i dag.
Bordeaux er spesielt kjent for sine røde viner som har en unik lagringsdyktighet. Røde viner fra Bordeaux skiller seg grovt sett i to, hvor «rive gauche» («venstre elvebredd») er viner fra vestsiden av elven Garonne og «rive droite» («høyre elvebredd») er viner fra områdene til øst. Viner fra områder eller kommuner på vestsiden av elven er hovedsakelig basert på Cabernet sauvignon i tillegg til Merlot, Cabernet franc og Petit verdot. På østsiden av elven finner vi noe mer elegante viner, med hovedvekt på Merlot-druen. Kommunene St. Emilion og Pomerol regnes å være de som produserer de beste vinene øst for Gironde, mens vest preges av Margaux, St. Julien, Pauillac og St-Estèhe.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Bordeaux
Parlamentsvalget i Spania april 2019
Parlamentsvalget i Spania april 2019 ble avholdt 28. april 2019. Valget gjaldt 350 seter i deputertkammeret (Congreso de los Diputados) i det spanske parlamentet, og 208 av 265 seter i senatet (Senado de España). Valget var et nyvalg, etter at sittende regjeringssjef Pedro Sánchez hadde meddelt at hans parti PSOE ikke lenger hadde tilstrekkelig støtte i deputertkammeret. Ved valget passerte PSOE Partido Popular som deputertkammerets største parti. Valgdeltakelsen var på 75,75 %, mot 66,48 % ved valget i 2016.
Utgangspunkter
Etter valget i 2016 hadde Partido Popular 137 medlemmer av deputertkammeret. Deretter fulgte PSOE med 85 medlemmer, Unidos Podemos med 45 og Ciutadans med 35 medlemmer.
Det tre største partiene i senatet var etter valget i 2016 Partido Popular med 151, PSOE med 63 og Unidos Podemos med 23 medlemmer. Fjerde størst var det katalanske partiet Esquerra Republicana de Catalunya-Catalunya Sí, med 12 medlemmer.
Det viktigste valgkamptemaet var Catalonias bestrebelser på å oppnå selvstendighet. Det ble før valget antatt at det høyreorienterte Vox ville profittere mest på dette. Vox gikk inn for å oppheve Catalonias status som autonom region. Nasjonal politikk ble i økende grad satt i sammenheng med politikk på europeisk plan.
Valgordningen
Deputertkammeret er det viktigste av de to kamrene. Det er deputertkammeret som velger regjeringen og som har det siste ord i lovsaker.
Deputertkammeret består etter grunnloven av minst 300 maksimalt 400 deputerte, og er etter gjeldende valglov bestemt til å være 350 deputerte. Det finnes 50 valgkretser som er identiske med landets provinser, medregnet de to autonome byene Ceuta og Mellila. Valgene holdes som forholdstallsvalg. Fordelingen av mandater skjer på valgkretsnivå, og begunstiger derfor store partier og partier med et regionalt tyngdepunkt.
Senatet består av 266 medlemmer, hvorav 208 velges etter flertallsprinsippet i Spanias provinser. De øvrige 58 medlemmene av senatet velges av regionalparlamentene i de 17 autonome regionene.
Begge kamrene velges for fire år av gangen.
Deputertkammeret
Etter opptelling av 99,99 % av stemmene var det klart at PSOE ble valgets vinner med 123 mandater og dermed deputertkammerets største parti. Også det liberale Ciutadans og det høyreorienterte Vox opplevde stor fremgang. Det konservative Partido Popular og venstrepartiet Unidos Podemos gikk tilbake sammenliknet med valget i 2016. Ingen av de tradisjonelle blokkene fikk flertall.
Daniel Kaluuya
Daniel Kaluuya (født 24. februar 1989 i London) er en britisk skuespiller.
Han har medvirket i flere TV-serier, blant annet Skins og Black Mirror. Kaluuya skrev også manus til et par episoder av Skins. Han fikk god mye oppmerksomhet for rollen som Chris Washington i Jordan Peeles satiriske skrekkfilm Get Out (2017). Kaluuya ble nominert til flere bransjepriser for rollen, blant annet Oscar for beste mannlige hovedrolle. I 2018 ble han også tildelt den britiske nykommerprisen BAFTA Rising Star Award fra BAFTA-akademiet.
Kaluuyas foreldre ble født i Uganda.
PPG Paints Arena
PPG Paints Arena (tidligere Consol Energy Center) er en innendørs flerbrukshall i Pittsburgh i Pennsylvania. Den er hjemmebanen til NHL laget Pittsburgh Penguins. Anlegget ble ferdigstilt i 2010, med en kostnad på $321 millioner. Den erstattet Penguins' tidligere hjemmebane, Civic Arena (tidligere kjent som Mellon Arena), fra 1961 som lå på nabotomten. Denne ble revet vinteren 2011/2012 og tomten, som eies av Penguins, er foreløpig parkeringsplass.
Umiddelbart etter at hallen ble åpnet i 2010, ble den hyldet for å være blant verdens beste arenaer, og vant «Best New Major Concert Venue» i Pollstar Concert Industry Awards og «Best NHL Arena» i en spørreundersøkelse i Sports Business Journal. Arenaen har navn fra kull og naturgass-selskapet Consol Energy som har sitt hovedkontor rett utenfor Pittsburgh, og er en av USAs største produsenter av steinkull, i en 21-årig avtale med Penguins i desember 2008.
Kapasitet
Arenaens tilskuerkapasitet for ishockey er satt til 18,087 for ishockey, til ære for draktnummeret til Sidney Crosby, 87, og 19,000 for basketball. Ved konserter har arenaen en kapasitet på mellom 14,536 når scenen plasseres ved en av endene, og 19,758 når scene plasseres midt i arenaen. Arenaen har også 1,950 klubbseter og 66 losjer, til ære for draktnummeret til Mario Lemieux, 66. Interiøret er etter modell av hjemmearenaen til Arizona Coyotes Gila River Arena i Phoenix.
Vazelina lager automatsikringer
Vazelina lager automatsikringer er en musikk-kassett utgitt av Vazelina Bilopphøggers i 1987. Albumet ble produsert av Lars Brustad og Vazelina-karene hadde skjetsjer mellom låtene på denne utgivelsen
Gerd Honsik
Gerd Honsik (født 10. oktober 1941 i Wien, død 7. april 2018 i Sopron) var en østerriksk forfatter, poet, og holocaust-benekter. Han ble regnet som nynazist og antisemitt og ble 20 år gammel involvert i nynazistisk virksomhet. Han ble født inn i en familie av flere nazister. Han var med i det nynazistiske Nationaldemokratische Partei. Han ble dømt for voldelige angrep i Wien på 1960-tallet. På 1990-tallet ble han i Østerrike og Tyskland dømt for spredning og forfalskning. Han rømte i 1992 til Spania og samarbeidet deretter med høyreekstreme. I 2007 ble han utlevert til Østerrike.
Honsik ble idømt en straff på fire års ubetinget fengsel i Østerrike, for spredning av holocaust-benektelse. Dommen ble avsagt i april 2009. Han anket saken. Han ble løslatt i 2011. Honsik hevdet at holocaust var oppdiktet.
Francesco Saverio Apuzzo
Han ble kreert til kardinal i mars 1877 av pave Pius IX, med Sant'Onofrio al Gianicolo som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Japan under Vinter-OL 1968
Japan under Vinter-OL 1968. Sekstien sportsutøvere fra Japan, femtito menn og ni kvinner, deltok i åtte sporter under Vinter-OL 1968 i Grenoble i Frankrike. De deltok i alpint, kunstløp, langrenn, skøyter, skihopping, kombinert, skiskyting og ishockey. Japan, som deltok for åttende gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var to åttendeplasser, i damenes kunstløp og på 500 meter skøyter for menn.
Sons and Daughters of Saint Lucia
«Sons and Daughters of Saint Lucia» er nasjonalsang i Saint Lucia. Den har tekst av Charles Jesse og musikk av Leton Thomas. Nasjonalsangen ble innført i 1967.
Karin Julsrud
Fra 2017 er hun tilsatt som dekan ved Den norske filmskolen på Lillehammer.
Ottar Gjermundshaug
Ottar Gjermundshaug (født 23. januar 1925 i Alvdal, død 10. april 1963 i Alvdal) var en norsk kombinertløper og langrennsløper.
Gjermundshaug tok sølv i kombinert i VM på ski i 1950 i Lake Placid, og vant kombinert i NM på ski i 1946 og 1950 samt 17 km i 1949. Han deltok under vinter-OL for Norge i 1952 i Oslo med 6.-plass i kombinert og 17.-plass på 18 km.
ERF
ERF er et britisk lastebilmerke og tidligere lastebilprodusent, startet i Sandbach i 1931 av Edwin Richard Foden. Selskapet sluttet å produsere selv i 2002.
Foden-familien er også kjent for lastebilmerket Foden. Edwin Richard startet ERF etter en intern stridighet om å bruke dieselmotorer. ERF brukte dieselmotorer, og klarte seg mye bedre enn Foden i begynnelsen.
Tyske MAN overtok merket i 2000.
The Amazing Race 9
The Amazing Race 9 er den niende sesongen av den amerikanske realityserien The Amazing Race. The Amazing Race 9 fulgte 11 lag, med et pre-eksisterende relasjon, i et kappløp rundt i verden.
Bestevennene B.J. Averell og Tyler MacNiven vant The Amazing Race 9.
Produksjon
The Amazing Race 9 strakk seg 95 000 km gjennom ti land på fem kontinenter i løpet av 26 dager. Innspillingen begynte 7. november 2005 og var ferdig 3. desember 2005. Kappløpet besøkte tre land som tidligere ikke var besøkt: Hellas, Oman og Japan.
The Amazing Race 9 var den første sesongen som startet og endte ved samme sted, Red Rocks Amfiteater utenfor Denver. Andre sesonger, som sesong 1 og sesong 6, begynte og endte i samme by, men hadde forskjellige steder for startstreken og målstreken.
Eric og Danielle, som konkurrerte på forskjellige lag, ble kjærester etter kappløpet. De ble valgt ut til å delta i All-Star-sesongen sammen, mot andre lag fra sesong 1 til sesong 10. Eric & Danielle endte opp med å vinne The Amazing Race: All-Stars.
Resultat
Følgende lag deltok i kappløpet, med deres relasjon på det tidspunktet innspillingen foregikk.
Premier
Premiene ble gitt til laget som kom på førsteplass i den etappen, hvis ikke annet ble oppgitt. Alle reisepremiene ble sponset av Travelocity.
Etappe 1 (USA → Brasil)
I sesongens første Veivalg, måtte lagene velge mellom Motor Head (Motor) eller Rotor Head Rotor. I Motor Head, måtte lagene dra til motorsykkelbutikken Caverna Moto Pecas og velge et karosseri. Der måtte lagene ferdigmontere en motorsykkel ved å bruke delene som var tildelt. Når mekanikeren fikk liv i motoren, fikk de neste ledetråd. I Rotor Head, måtte lagene dra til flyplassen Campo de Marte. Vha en navigasjonsbok måtte de finne en av disse tre bygningene; Edificio São Luis Gonzaga, Atrium V og Hotel Melia, og fly dit i helikopter.Når man hadde valgt bygning, ble laget fløyet til taket av bygningen. Så måtte de lete i et avgrenset området etter neste ledetråd. Avstanden de måtte fly varierte og det var begrenset med hvor mange som kunne dra til de forskjellige bygningene.
Tilleggsoppgave:
Etappe 2 (Brasil)
I sesongens første Veisperring, måtte et lagmedlem gå opp en av tre branntrapper. På toppen måtte de ta på seg utstyr og rappellere 120 meter tilbake til bakken for å få neste ledetråd. Lagene valgte selv trapp, men rappellerte ned i samme rekkefølge som de kom til topps. I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Press It (Press) eller Climb It (Klatre). I Press It, måtte lagene dra til plantasjen Camping Bela Vista. Der måtte de presse saften ut av sukkerrør og destillere saften. Lagene måtte utvinne 500 ml etanol og fylle på bilen med etanolen før de kunne kjøre videre med neste ledetråd. I Climb It, måtte lagene dra til en foss ved Usina Jacare. Der måtte de klatre 27 meter til toppen av fossen ved hjelp av en jumar. Når begge hadde klatret opp, fikk de neste ledetråd.
Tilleggsoppgaver:
Etappe 3 (Brasil → Russland → Tyskland)
I etappens første Veisperring, måtte et lagmedlem ta på seg badedrakt for å hoppe fra 10-metersavsatsen og ned i bassenget. Deretter måtte dykke til bunnen av bassenget og plukke med seg neste ledetråd. I etappens første Veivalg, måtte lagene velge mellom Scrub (Skrubb) eller Scour (Let). I Scrub, måtte lagene dra til et trolleybussdepot. Der måtte de vaske en hel trolleybuss. Når bussjåføren var fornøyd, fikk de neste ledetråd. I Scour, måtte lagene dra til Dubrovka-teateret. Der måtte de lete blant 1 500 matrjosjkadukker etter en av ti knøttsmå ledetråder.
I etappens andre Veisperring, måtte et lagmedlem lete gjennom en eng, der det var blitt plantet 150 hatter og føtter, etter en av 11 Travelocity-nisser, som var gjemt under 11 av dem for å få neste ledetråd. I etappens andre Veivalg måtte lagene velge mellom Break It (Knus) eller Slap It (Klask). I Break It, måtte lagene knuse stuntflasker i hodet på hverandre til de fant en med «Prost», tysk for skål, bak på etiketten for å få neste ledetråd. Men de fikk bare knuse en flaske hver gang gjøken galte fra en gjøkur. I Slap It, måtte lagene lære og framføre trinnene fra den tyske folkedansen Schuhplattler. Når folkedansen ble riktig framført, fikk de neste ledetråd.
Tilleggsoppgaver:
Etappe 4 (Tyskland → Italia)
I denne etappens Veivalg måtte lagene velge mellom Foundry (Støping) eller Laundry (Klesvask). I Foundry, måtte lagene gå til et støperi og hente en 50 kilo tung kirkeklokke. Med et kjøretøy, en Ape, måtte de kjøre til trappen Via Don Leonardo Zangara og bære klokken til kirken Chiesa Maria del Soccorso og levere den til en prest, som ville gi dem neste ledetråd. I Laundry, måtte lagene finne Corso Giuseppe Garibaldi. Fra balkongene måtte lagene lete blant 2 400 klesplagg etter ett av 16 klesplagg med et rødt og gult merke. Når de fant klesplagget, fikk de neste ledetråd av vaskedamen. I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem sette sammen en klassisk gresk statue. Lagene visste ikke at det var to ekstra biter som ikke hørte til statuen. Når statuen var riktig satt sammen, ville en arkeolog gi dem neste ledetråd.
Etappe 5 (Italia)
I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Big Fish (Stor fisk) eller Little Fish (Liten fisk). I Big Fish, måtte lagene gå til en torghandler i Via Alessi. Der måtte de hente to sverdfisk på 15 kilo og bære dem 500 meter til Il Mercato Storico la Pescheria. Der måtte de finne fiskehandleren Jagino og levere fiskene i bytte mot neste ledetråd. I Little Fish, måtte lagene gå til Il Mercato Storico la Pescheria. Der måtte de ta over en bod og selge 4 kilo med mulle, eller Triglia. Når de hadde solgt all fisken, fikk de neste ledetråd. I denne etappens veisperring måtte et lagmedlem delta i et populært italiensk idrett; kajakkpolo. De ble med et profesjonelt lag og deltok i en pågående polokamp. Når lagmedlemmet hadde scoret et mål, fikk de neste ledetråd av treneren.
Tilleggsoppgave:
Etappe 6 (Italia → Hellas)
I sesongens første Snarvei, måtte lagene gå en snau kilometer til restauranten Stamatopoulos Taverna og delta i den tradisjonelle greske måten å få bort onde ånder: tallerkenknusing. Lagene måtte knuse tallerkner til de fant et rød og gult bånd som var bakt inn i kun en av hundrevis av tallerkner. Det laget som fant det, vant snarveien. I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem gjennomføre et strikkhopp på 73 meter ned i Korintkanalen for å få neste ledetråd. I denne etappens Veivalg måtte lagene velge mellom Herculean Effort (Herkuleansk jobb) eller It's All Greek To Me (Alt er gresk for meg). I Herculean Effort, måtte lagene gjennomføre tre grener fra antikkens olympiske leker. Et lagmedlem måtte kaste et kvalifisert diskoskast og den andre måtte kaste et godkjent spydkast. Så måtte begge klare å dytte en profesjonell bryter ut av ringen. Når alle grenene var gjennomført, fikk de neste ledetråd. I It's All Greek To Me, måtte lagene dra en arkeologisk utgraving og lete i en avdelt område etter ni potteskår med greske bokstaver. Ved hjelp av tilskuere måtte de oversette fra greske til engelske bokstaver og sette dem i en rekkefølge som stavet et navn på et gresk kart, Dimitsana. Når de hadde funnet riktig sted, fikk de neste ledetråd.
Etappe 7 (Hellas → Oman)
I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Camel (Kamel) eller Watchtower (Vakttårn). I Camel, måtte lagene ta båt over bukten. Der måtte de løfte en kamel opp på en pickup ved hjelp av en vinsj. Så måtte de vha en kart kjøre 1,6 km til en beduinleir og levere kamelen for å få neste ledetråd. I Watchtower, måtte lagene krysse elven og lete blant tre vakttårn etter en arabisk beskjedboks. Det var ikke beskjedbokser i alle vakttårnene. Etter de hadde funnet boksen, måtte de dra 1,6 km til Al-Sayegh Gull & Sølvsmed til en mann som het Mubarek. Han ville gi dem neste ledetråd. I denne etappens veisperring, måtte et lagmedlem grave i 117 sanddyner etter en av seks shuwas, omanske underjordiske ovner. På innsiden, var det en vevd pose av palmeblad, med måltid av lam inni. Når de fant en shuwa, ville en beduin gi dem neste ledetråd.
Etappe 8 (Oman → Australia)
I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Sand eller Sea (Sjø). I Sand, måtte lagene velge en haug med 40 store kvister. Kvistene måtte trekkes 120 meter til en merket sanddyne. Denne oppgaven, kjent som «å børste stranden», er vanlig i Australia for å motvirke erosjon. Når haugen var ferdig, fikk lagene neste ledetråd. I Sea, måtte lagene lete gjennom 50 teiner på bunnen av havet etter de med levende kreps inni og hvert lagmedlem måtte hente minst en. Når lagene leverte to kreps, fikk de neste ledetråd. I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem lete etter en av flere celler i avdeling 4 som inneholdt batterier og en lommelykt. Så måtte de finne en dør som ledet de til en mørk hule, og deretter lete gjennom et system av våte eller tørre tunneler etter neste ledetråd.
Tilleggsoppgave:
Etappe 9 (Australia)
I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem velge et fly, fly til 12 000 fot og tandemhoppe i fallskjerm. Når hoppet var gjennomført, fikk de neste ledetråd. I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Dry (Tørt) eller Wet (Vått). I Dry, måtte lagene kjøre 9,6 km på asfaltert vei og nye 9,6 km off-road til the Lost City. Der måtte lagene velge en didgeridoo og følge lyden av musikken og finne en aboriginer i nærheten med samme mønster på didgeridooen som på deres. Personen ville vise dem hvordan de skulle spille. Når begge lagmedlemmene hadde spilt en note, fikk de neste ledetråd. I Wet måtte lagene kjøre 9,5 km til Buley Rockhole. Der måtte lagene gå og svømme et avskrekkende, 1,6 km langt strekk i en jungelelv som var «full av store edderkopper og giftige planter». Når den lumske turen var gjennomført, fikk de neste ledetråd.
Tilleggsoppgave:
Etappe 10 (Australia → Thailand)
I sesongens andre og siste Snarvei, måtte lagene dra 3,5 km til en restaurant i Burnajum Pa Phao og prøve seg på noe som ofte gjøres etter skoletid i Thailand; spise et måltid sirisser og gresshopper. Første laget som fullførte måltidet, vant Snarveien. I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem forberede et seremonielt festmåltid til de hellige apene ved pagoden. Dette gjør lokalbefolkningen under en festival som avholdes årlig. Når måltidet var klart, måtte laget overlevere det til apene for å motta neste ledetråd. I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Move It (Flytt) eller Alter It (Alter). I Move It, måtte lagene gå til Jo Jam Keramikkfabrikk og transportere 72 krukker gjennom et snirklete marked til en båt på elven. Lagene måtte bære på tradisjonell måte, ved hjelp av treplanker som balanserte på skulderen. Når krukkene var levert, fikk de neste ledetråd. I Alter It, måtte lagene gå til Wat Chimpi-tempelet og lage et buddhistalter. Først måtte alteret oppføres, deretter måtte en buddha-statue dekkes med gullblader. Når jobben var gjort, fikk de neste ledetråd.
Etappe 11 (Thailand → Japan)
I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Maiden (Jomfru) eller Messenger (Sendebud). I Maiden, måtte lagene ta taxi 11 km til Hamarikyu-hagene. Der måtte de velge en tradisjonell japansk bærestol og bære en jomfru 500 meter til en teseremoni. Der fikk de neste ledetråd. I Messenger, måtte lagene gå 180 meter til en parkeringsplass. Der måtte de hente to sammenleggbare sykler og to budvesker med hver sin pakke inni. Syklene måtte monteres og deretter ta seg fram gjennom Tokyos gater for å levere pakkene til Shinjuku Park-tårnet og Shinjuku Chuo Koen-bygningen. Når dette var gjort, måtte de sykle tilbake til parkeringsplassen for å få neste ledetråd. I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem gjennomføre tre sammenhengende berg-og-dal-baneturer i følgende rekkefølge: «Pizzaen», «Denbo» og «Fujiyama». Underveis måtte de imidlertid holde seg orientert og få øye på en mann som holdt opp en plakat underveis. Etterpå måtte de oppgi hva de hadde lest på plakaten. Hadde de sett riktig, fikk de neste ledetråd. Tok de feil, måtte de ta samtlige tre berg-og-dal-baner på nytt.
Tilleggsoppgaver
Etappe 12 (Japan → USA)
I sesongens siste Veivalg, måtte lagene velge mellom Drill It (Boring) eller Deliver It (Levering). I Drill It, måtte lagene bore 10 hull i isen, helt til de traff vann. Så måtte de dytte en brakke ut over innsjøen, slik at brakken dekket minst to av hullene. Når fiskeren godkjente arbeidet, fikk de neste ledetråd. I Deliver It, måtte lagene fylle et fly med medisiner, fly med pilot 121 km til Gridwood. Medisinene måtte losses av flyet og leveres til nødhjelpstasjonen. Legen der ville gi dem neste ledetråd. Pga dårlig vær, ble Deliver It-oppgaven utsatt for ubestemt forsinkelse. Alle lagene valgte dermed å gjøre Boring. I sesongens siste Veisperring, måtte et lagmedlem lete blant 285 flagg og finne ett flagg for hvert av de ni landene de besøkte underveis. Flaggene måtte plasseres i riktig reiserekkefølge. Lagene kunne bruke en plakat som referansepunkt, men inneholdt også feilaktige flagg. Den andre lagmedlemmet kunne veilede dem, men ikke fysisk hjelpe til. Når oppgaven var fullført, kunne lagene løpe til målstreken.
Tilleggsoppgaver:
Schleswig domkirke
Schleswig domkirke (Sankt Petri Dom, Slesvig domkirke) ligger i Schleswig i delstaten Schleswig-Holstein i Tyskland. Kirken ble oppført rundt år 1030, men Schleswig bispedømme ble opprettet allerede i 948. Kirken er innviet til apostelen Peter.
Oppføringen av domkirken kom til å strekke seg over flere hundre år. Kirken var i begynnelsen en romansk kirke. Under Knud Lavard ble den halvrunde apsisen oppført. I årene 1180–1200 fulgte tverrskipet. Ved ombygginger mellom 1200 og 1500 ble den romanske langhusbasilikaen til en gotisk treskipet hallkirke. Det hvelvede domkapitel i det nordlige sideskipet kom til ca. 1220–30, kirkeskipets hvelv ca. 1230–70.
Petersportalen
Den romanske portalen ved kirkens sydlige tverrskip stammer fra 1180. Den består av seks søyler. Billedfeltet over døren (Tympanon) er utført i skånsk sandsten og prydet med et relieff med en tronende Kristus, som gir apostlene Peter og Paulus nøkler og skriftruller. Motivet av Lovens overrekkelse refererer til Matteusevangeliet: Og jeg vil gi deg Him­melrikets nøkler, og det du binder på jorden skal være bundet i himmelen og det du løser på jorden, det skal være løst i himmelen.
Den kongelige stifterfiguren med den totårnede kirkemodellen i hendene er blitt identifisert med Valdemar den store. Petersportalens motiv finner man igjen på en rekke av Syd–Schleswigs landsbykirker, bl.a. i Munkbrarup, Sørup og Nørre Brarup.
Bordesholmalteret og Tre Kongers Alter
Domkirkens mest kjente inventar er Hans Brüggemanns Bordesholmalter som er tatt med i den danske kulturkanonen. Alteret ble utført over en 7-års periode og sto ferdig i 1521. Alteret viser 16 scener fra Jesu liv. Alteroppbygningen er 16 m høy og selve altertavlen har en høyde på 12,60 m.
I det sydlige korskipet sees det såkalte Tre Kongers Alter, som inntil 1666 sto på høyalteret. Altertavlen med jomfru Maria, Jesusbarnet og de hellige tre konger er datert til slutten av 1200-tallet.
Gravmæler
Frederik Is sarkofag i det nordlige korskipet er et hovedverk innenfor nederlandsk renessanse i Nord-Europa. Det er utført i marmor, kalksten og alabast og viser kongen hvilende på båren med hendene løftet til bønn og flankert av to kvinneskikkelser, hvor den ene holder kongevåpen og den andren en innskrifttavle om hans bedrifter. Gravmælet er utført av den flamske kunstneren Cornelis Floris de Vriendt i årene 1551-55. Gravmælet selv er tomt. Det er med andre ord en kenotaf. Kongen er gravlagt i domkirkens gravkapell. Kong Frederik I døde i 1533 og er sammen med sin bror kong Hans og nevøen Christian den eneste oldenburgske kongen som ikke er gravlagt i Roskilde domkirke.
Kong Nils skal også være gravlagt i domkirken, men graven kjennes ikke.
Blant de øvrige epitafier kan nevnes stukkgravmælet for biskop Frederik fra 1580 og det imponerende barokkgravmæle for den gottorpske kansleren Kielmann av Kielmannsegg fra 1673. Marmorportalen over familien Arenstorff's kapell er fra ca. 1678.
Kristofferfiguren og Den blå Madonna
Innenfor i domkirken står en 4,40 m høy ekefigur av den hellige Kristoffer med Jesusbarnet på skuldrene. Figuren er fra 1510 og regnes for et av de fineste danske og nordtyske træskjærerarbeider. Skulpturen refererer til legenden hvor Kristoffer bar Jesus-barnet på sine skuldre gjennom en elv. I korets nordlige del henger oljemaleriet Den blå Madonna av Jürgen Ovens. Maleriet er fra 1669. Jürgens kom fra Tønning og ble utdannet i Amsterdam hvor han antakelig var elev av Rembrandt.
Annet
Svalgangen er en velbevart korsgang i domkirkens nordvestlige del. Her er det kalkmalerier fra 1320-30.
Enea Sbarretti
Enea Sbarretti (født 27. januar 1808 i Spoleto i Italia, død 1. mai 1884 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Arthur Holly Compton
Arthur Holly Compton (født 10. september 1892 i Wooster i Ohio, død 15. mars 1962 i Berkeley i California) var en amerikansk fysiker. Han ble tildelt Nobelprisen i fysikk i 1927 for oppdagelsen av Compton-effekten som var det avgjørende, eksperimentelle bevis for at fotonet kunne beskrives som en partikkel med en bestemt energi og impuls. Dette var tidligere foreslått av Albert Einstein basert på teoretiske betraktninger. Compton delte prisen med C.T.R. Wilson, som fikk den for hans metode å gjøre banene til elektrisk ladede partikler synlige ved hjelp av kondensasjon av damp.
Enea Sbarretti
Hans nevø Donato Sbarretti Tazza ble kardinal i 1916.
Arthur Holly Compton
Arthur Compton hadde en eldre bror, Karl Compton som også var fysiker. Han var president ved Massachusetts Institute of Technology fra 1930 til 1948 og spilte en viktig rolle i amerikansk, militær forskningspolitikk under andre verdenskrig.
Vitenskapelige bidrag
Compton hadde da i mellomtiden eksperimentelt også påvist elektronet som blir slått til siden i spredningsprosessen og at det kommer samtidig med det spredte fotonet i beregnet riktig retning. Disse rekylelektronene kunne også gjøres direkte synlige i et tåkekammer av den typen som ble først konstruert av C.T.R. Wilson.
Ole Henrik Giørtz
Ole Henrik Giørtz (født 10. januar 1955 ) er en norsk jazzmusiker (piano), arrangør og bandleder.
Arthur Holly Compton
Andre arbeid med røntgenstråling
Allerede mens Compton var ansatt ved Washington University hadde han gjort den viktige oppdagelsen at røntgenstråling kunne bli totalreflektert fra speil laget av glass eller sølv når det treffer speilet nesten parallelt med overflaten. Dette forklares med at brytningsindeksen for elektromagnetisk stråling med disse bølgelengdene er litt mindre enn en, mens den for synlig lys er større enn en. Samtidig viser denne effekten at røntgenstrålingen i denne sammenhengen må beskrives som bølger, og ikke partikler.
Ole Henrik Giørtz
Han er bror til jazzvokalist Anne-Marie Giørtz, og medvirket på flere innspillinger og turneer med gruppene Bazar, Lotus, Chipahua, Erik Wøllo kvintett, Anne Grete Preus. I sin søsters orkester, Ab und Zu, har han vært komponist og arrangør, og stått for bestillingsverket Den akustiske skygge (Moldejazz, 1993). Han tonesatte Lars Saabye Christensen's Skrapjern og silke (1998) som bestillingsverk til Moldejazz, hvilket ga nominiasjon til Edvard-prisen (1999). Til Sandvika Storbandfestival skrev han Rhymes at Midnight (2004), fremført med Ab und Zu og Prime Time Orchestra. Giørtz medvirket i orkesteret til brasiliansk-norske Claudio Latini, også som arrangør/produsent, som avstedkom utgivelsene Sol e Cachaça (1988) og Cor de Dendê (1990). Han skrev Noter og andre nøtter – en brukerveiledning i pop- og jazzharmonikk (2006).
Arthur Holly Compton
Andre arbeid med røntgenstråling
Disse observasjonene ble utvidet i Comptons gruppe i Chigago til å lage strekgitter med så liten gitteravstand at man kunne observere diffraksjon av røntgenstrålingen. Siden gitteravstanden på den måten var kjent, tillot dette meget presise målinger av bølgelengdene for strålingen. Ved å sammenligne med tilsvarende diffrakson fra krystallgitter, kunne man bestemme nøyaktigere enn tidligere gitteravstander i krystaller. Dette ga en mer presis verdi for Avogadros konstant. Kombinerte med den kjente verdien for Faradays konstant, kunne dermed Compton gi en mer nøyaktig verdi for elektronets ladning enn den som tidligere Millikan hadde målt i sitt berømte oljedråpeeksperiment.
Kosmisk stråling
Fra begynnelsen av 30-tallet samlet Comptons forskningsinteresse seg mer og mer omkring egenskapene til kosmisk stråling. På sine mange reiser omkring i verden samlet han inn data om strålingsintensiteten og konkluderte etterhvert med at den økte med breddegraden, det vil si mot polene. Dette forklarte han med at strålingen for en stor del bestod av elektrisk ladete partikler som ble påvirket av Jordens magnetfelt. En slik konklusjon var i motstrid med det mer dominerende syn forfektet bl.a. av Robert Millikan som hevdet at strålingen primært var av elektromagnetisk natur. Senere har det vist seg at Compton hadde rett.
Romobservatoriet Compton Gamma Ray Observatory som kom i bane om Jorden i 1991, skulle måle intensiteten og spekteret av gammastrålingen fra verdensrommet og var oppkalt etter Compton. Måleinstrumentene ombord gjorde bruk av Compton-effekten.
Kjernefysisk fisjon
Allerede i 1940 etter utbruddet av andre verdenskrig hadde Compton begynte å tenke på den rolle som fisjon av uran kunne få militært. Han kom tidlig med i de første forberedelser til Manhattanprosjektet og gikk inn for at den første atomreaktor skulle bygges ved University of Chicago. Under ledelse av Enrico Fermi ble denne bygget opp med grafitt som nøytronmoderator. Reaktoren gikk kritisk 2. desember, 1942. Gruppen til Compton fikk ansvaret for å undersøke muligheten for å produsere plutonium i reaktorer til bruk i en fremtidig atombombe. På grunn av hemmelighold, ble dette prosjektet kalt for arbeid ved det Metallurgiske Laboratorium.
Compton var personlig kristen og fikk i denne perioden med utvikling av masseutryddelsesvåpen problemer med sin samvittighet og tro. Dette ble spesielt vanskelig for han etter at to bomber ble brukt i krigen mot Japan i august, 1945.
Sjøtrefningen ved Ölands nordre odde
Sjøtrefningen ved Ölands nordre odde er en av de få maritime sammenstøter under Kalmarkrigen som dessuten var hendt om natten til den 30. juli der danskene var for skjødesløse i deres valg av ankringsplass ved Ölands nordre odde.
Bakgrunnen
Under beleiringen av Kalmar var kampen om herredømmet over Kalmarsund viktig for utfallet av kampene om Kalmar. Admiral Bielkenstierna ved 8. juli hadde vunnet seg herredømmet over sundet der forbindelsen med de beleirede i Kalmar Slott ble gjenetablert med den svenske hæren fra deres leir på Pertorps änga nord for byen. Men den dansk-norske hovedflåten på ti storskip var kommet til Gotland for blokade av de svenske handelsforbindelser med resten av Østersjøsområdet. Admiral Mogens Ulfeldt etter beskjed fra Christian IV om å komme ned i Kalmarsund for å gjenvinne herredømmet og tilintetgjort den svenske flåten på 11 krigsskip under Bielkenstierna. Om natten til 22. juli klart svenskene å slippe bort forbi Ulfeldts flåte som kunne ikke kom etter i et farvann de var dårlig kjent med.
Sjøtrefningen
Mogens Ulfeldt vil forhindret svenske angrep nedover sundet som var under kontroll av den danske Kalmareskadren under admiral Erik Urne. Derfor lå han med sin eskadre på ti skip ved Ölands nordre odde. Hans egne flaggskip «Argo» med 54 kanoner var en av de største krigsskip på Østersjøen med en besetning på 400 mann.
Under ly av natten til 31. juli sniket den mindre eskadren som bestod av «Salvator» (8 kanoner), «Finken», «Basiliscus», «Pikale Pinassen», «Jägeren» (12 kanoner), «Nachtergalen», «Ståbi» (8 kanoner), «Lilian», «Kåther» (10 kanoner) og «Romulus» med 200 soldater ombord seg inn i sundet. Der kom de over en avdeling av Ulfeldts flåte som lå ankret uten vakt mot Ölands nordre odde. Kaptein Frans Brokenhus på eskorteskipet «Stjernen» (22 kanoner) hadde gått fra borde.
Etterspillet
Overfallet på den danske hovedflåten i natten mellom 30. og 31. juli 1611 var kommet som et sjokk på danskene som hadde mistet et skip med 22 kanoner og en besetning på mellom hundre og to hundre mann ombord. Etter krigen ble skipperen dømt for å ha forårsaket tapet av skipet til døden. Dommen ble fullbyrdet.
Nils Engelsman fortsatte med sin eskadren og sitt bytte til Mönsterås der de sluttet seg til den svenske skjærgårdsflåten under Anders Cordel. Men Bielkenstierna hadde forsinket den svenske flåten for lenge så da hans erstatter Jakob Gotburg overtok ledelsen av flåten i Barösund var Kalmar Slott falt den 3. august. Gotburg var ivrigere etter å fulgte kongens ordre om å vendte tilbake til Kalmarsund.
Ved midten av august 1611 hadde svenskene kommet fram til Ölands nordre odde. Ulfeldt klok av skade var på vakt, hadde en overlegen sjøstyrke til sjøs der de fikk syn på den svenske flåten som kan ha hatt ti krigsskip. Danskene gikk til angrep på den svenske flåten. Etter en kamp var svenskene drevet på flukt nordover fram til Älvsnabben ikke langt fra Stockholm.
Etter sjøtrefningen nord for Ölands nordre odde krysset den danske hovedflåten utenfor den svenske østkysten til Gotland og tilbake slik at Gotburg måtte ble liggende ved Älvsnabben for resten av måneden. Engelsman og Cordel ovenfor en dansk overlegenhet kunne ikke ta opp kampen i sundet fra deres base ved Mönsterås tross svenskekongens stadige oppfordringer. De ble senere arrestert og dømt til døden for svik i deres tjeneste under krigsrett. De ble benådet etter Karl IXs død av den nye kongen.
It Never Rains in Southern California
«It Never Rains in Southern California» er en popsang med melodi og tekst av Albert Hammond og Mike Hazlewood.
Sangen ble utgitt på single i USA 21. oktober 1972 på Mums Records av den engelskfødte sangeren/låtskriveren Albert Hammond. Produsenter var Albert Hammond og Don Altfeld.
Hammonds versjon ble en slager over hele verden, og oppnådde en åttendeplass på den amerikanske Billboard Hot 100-listen samme år.
Den lå på VG-lista i 1973 i tretten uker, med en tredjeplass som beste resultat.
Innhold
Sangen handler om en sanger som flytter til California for å skape seg en karriere i Hollywood, men som mislykkes og går til grunne i prosessen. I verset synger Hammond: ''«It never rains in California, but girl, don't they warn ya. It pours, man it pours»''.
Coverversjoner
Sonny and Cher spilte inn sangen til sitt siste soloalbum, Mama Was a Rock and Roll Singer Papa Used to Write All Her Songs. Det ble utgitt i 1973.
Stein Ingebrigtsen utgav en coverversjon på tysk på singlen Telefunken U 56 275 i 1973. Tittelen var «Es Regnet nie in Kalifornien». Teksten var skrevet av Michael Holm.