cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andreas Kirchner
Fire år senere, under Vinter-OL i 1984 i Sarajevo, ble han olympisk meter i firerbob sammen med Wolfgang Hoppe, Roland Wetzig og Dietmar Schauerhammer.
Palindromprimtall
Pr definisjon regnes ikke palindromprimtall som llatmirp.
São José do Goiabal
São José do Goiabal er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Citrus Heights
Citrus Heights er en by i Sacramento County i California.
Citrus Heights ble inkorporert i januar 1997, og ble den femte byen i Sacramento County. Ifølge United States Census Bureau har byen et totalt areal på 37,2 km², som alt er land.
Etter folketellingen i 2006 lå byens innbyggertall på 86 883.
Errorsafe
Errorsafe er programvare laget for å skade datamaskiner. Man kan ofte få Errorsafe-popup når man surfer på tvilsomme websteder. Popup-meldingene hevder at man har en (eller flere) systemfeil på datamaskinen, og popup-meldingen mener at det er tryggest å laste ned Errorsafe, et program som visstnok skal korrigere disse feilene. Selve nøkkelen i lureriet er at man skal laste ned programmet, hvilket ødelegger datamaskinen. Man oppfordres til å ikke laste det ned.
Robert Ferguson (fotballspiller)
Robert Ferguson (født juni 1886 i Cleland i North Lanarkshire, død 1962 i USA) var en skotsk fotballspiller. Mest kjent er han fra sin tid i Liverpool FC.
Ferguson var en hardt arbeidende spiller i tiden like før den 1. verdenskrig. I sesongen 1914/1915 mistet han likevel plassen sin på laget til Donald McKinlay, og fikk i realiteten den aldri tilbake igjen. Han forlot klubben i 1915, etter å ha spilt 103 kamper, og scoret 2 mål for klubben.
Ferguson døde i USA i 1962, 76 år gammel.
Kamper
Liverpool
Orkhoninskripsjonene
Orkhoninskripsjonene er det eldste kjente eksempelet på gammeltyrkisk skrift. De ble skrevet i hva som i dag kalles for orkhonskrift, eller «tyrkiske runer».
De ble risset inn tidlig på 700-tallet f.Kr. på to monumenter som ble reist ved Orkhonelvens dal i dagens Mongolia. De ble gjort til ære for to göktyrkiske prinser ved navn Kul Tigin og hans bror Bilge Qaghan, henholdsvis en politiker og militærleder. Senere ble det oppdaget tre mindre monumenter i nærheten. De tre store obelisklignende monumentene ble skrevet tidligst av rådgiveren Tonyuquq i årene 717, 718 eller 720 f.Kr. De to andre ble reist år 732 og 735 f.Kr. De forteller i et episk språk om den legendariske opprinnelsen til det tyrkiske folk, gullalderen i deres historie, deres underkastelse av kineserne, og deres frigjøring av Bilge.
Inskripsjonene ble oppdaget av Nikolaj Jadrintsev, en russisk etnograf og arkeolog, på dennes ekspedisjon i 1889, publisert av Wilhelm Radloff og tolket av den danske filologen og epigrafen Vilhelm Thomsen i 1893. Skriften var meget lik skifttegne som var etterlatt av göktyrkere i Kina under Tang-dynastiet. Tegnene antas å stamme fra det sogdiske alfabet. En variant av skriften ble senere benyttet i Uigurriket og ble utviklet derfra på 1100-tallet til det mongolske alfabet. En variant kalt Jenisej, etter elven av samme navn, er kjent fra 800-tallets kirgiziske inskripsjoner. Orkhonskriften har muligens slektninger i Talasdalen i Turkestan og eventuelt også i det ungarske runesystemet.
Ettersom orkhonskriften ligner på germanske runer kalles de stundom for «tyrkiske runer». Likheten har sin årsak at de begge er formet etter det materiale som de ble risset inn på, som tre, bark og stein, men orkhonskriften har imidlertid runde former, noe runene mangler.
Halvdan Eyvind Stokke
Halvdan Eyvind Stokke (født 20. november 1900 i Fredrikstad, død 15. desember 1977) var en norsk politiker for Arbeiderpartiet.
Stokke var ansatt i Telegrafverket fra 1920 til 1945. Fra 1945 til 1948 var han statssekretær i Samferdselsdepartementet. Han var ansatt som generaldirektør i NSB fra 1951 til 1966. .
Stokke var Aker kommunes siste ordfører i perioden 1946 til 1947 før sammenslåingen med Oslo. Lokalpolitikerne i Aker hadde en inngrodd mistillit til Oslo, og ved kommunevalget i 1948 sørget den tidligere Aker-befolkning for å sikre sine kandidater plass i bystyret ved en gjennomført kumuleringsvirksomhet. Stokke ble da også den første ordfører i den sammensluttede kommunen, og tjente som Oslos ordfører fra 1948 til 1950.
Etter sammenslåingen av Oslo og Aker er det bare Stokke som ikke har fått en gate eller plass oppkalt etter seg. I 1956 mottok han St. Hallvard-medaljen.
Bob Fitzsimmons vs. James J. Corbett
Bob Fitzsimmons vs. James J. Corbett var en boksekamp som ble arrangert i Carson City, Nevada i USA den 17. mars 1897.
Generelt
Kampen mellom James J. Corbett og “The Fighting Blacksmith”, Bob Fitzsimmons var den første VM-kampen som ble filmet, den har derfor ekstra stor historisk verdi. Edison hadde utviklet kameraet sitt såpass siden fem år tidligere at det nå var mulig for ham å filme utendørs i en slags ”filmbod” som var plassert ringside. Han hadde tidligere filmet VM-mesteren Corbett i en oppvisningskamp i studioet sitt, og den gjorde det svært bra når det ble vist på teaterlerret over hele USA. Corbett fikk betalt 5000 dollar for innsatsen sin og var dermed det første personen i historien som fikk betalt for å stå foran kamera. Kvaliteten på filmen er heller dårlig, men nok til at man kan se hva som skjer selv om noen av rammene mangler her og der.
Om kampen
Westernlegenden Bat Masterson (Wyatt Earp, mannen som endte Billy the Kids herjinger satt ringside i tilfelle det ble bråk blant publikum). Fitzsimmons var en bokser som forstod hvor mye effekt kroppslag hadde. Om man går ned for telling fra et slag mot hodet klarer man ofte å reise seg fordi hodet «flytter seg» med slaget og mye av kraften i slaget reduseres. Men med et kroppslag er det mye mer masse som må flyttes og kroppen absorberer mye mer av slaget og det tar mye lengre tid å komme seg. Hvor ofte ser man en bokser reise seg og komme inn i kampen igjen etter å ha tatt telling etter et slag til kroppen? Nesten aldri, og det skjedde ikke i dette tilfellet heller. Fitzsimmons slo Corbett på knockout i 14. runde. Det gjorde ham til den første bokseren som vant VM-titler i to vektklasser, i tillegg til at han var involvert i den første VM-kampen som ble filmet.
Etter kampen
Noen år senere ble Fitzsimmons den første bokseren som vant titler i tre vektklasser da han ble VM-mester i den nyopprettede lett-tungvektsklassen.
Savona (provins)
Provinsen Savona (it. Provincia di Savona) er en provins i regionen Liguria i det nordlige Italia. Savona er provinsens hovedstad.
Det var 272 528 innbyggere ved folketellingen i 2001.
Geografi
Provinsen Savona grenser:
Erling Kandal
Erling Kandal (født 3. desember 1915, død 13. mars 1941 utenfor Cornwall i England) var en norsk styrmann. Han mistet livet da båten han var ombord på, gikk på en mine utenfor kysten av England i 1941.
Kandal gikk styrmanns- og skipperskole før han i en periode arbeidet for Fylkesbaatane. Han dro senere ut, og arbeidet i utenriksfart. Fra 1940 var han styrmann på DS «Samlanes», og mistet livet da skipet ble sprengt av en mine, den 13. mars 1941 ved Lizzard Head utenfor Cornwall i England.
Magnetometer
En magnetometer er et vitenskapelig måleinstrument som benyttes for å måle styrken og/eller retningen hos magnetfeltet rundt instrumentet. Kaliumdamp brukes i flere typer magnetometer.
Geologi
Magnetometre benyttes i geologien for å måle jordens magnetfelt (magnetosfæren). Fremfor alt gir jernholdige mineraler utslag i magnetometre og kan derfor hjelpe i jakten etter malmfunn.
Arkeologi
Svært sensitive magnetometre benyttes innen arkeologisk geofysikk for å kartlegge arkeologiske lokaliteter og skipsvrak.
Andre bruksområder
Magnetometre finnes også innebygde i ulike mobiltelefoner.
Germanisme
En germanisme er et ord eller uttrykk som har sitt opphav i tysk. Det brukes særlig om ord som er oversatt, men ikke er i samsvar med vanlige regler for grammatikk eller orddannelse i mottagerspråket. Noen ganger refererer det til ord eller uttrykk som kommer fra et germansk språk.
Etnonym
Etnonym (fra gresk έθνος (ethnos som betyr folk) og όνομα (onoma som betyr navn) er navnet på en etnisk gruppe, enten det er gitt av en annen gruppe (et eksonym – eksempelvis lapper, sigøynere) eller om det er gruppens eget navn på seg selv (et autonym – eksempelvis samer, romanifolket).
Cyber
Cyber kan vise til:
Austin Ejide
Austin Ejide (født 8. april 1984) er en nigeriansk, profesjonell fotballspiller for den israelske fotballklubben Hapoel Petah Tikva. Han er målvakt og også en del av. Ejide har spilt for flere andre klubber i sin karriere, Gabros International fra Nigeria, Étoile fra Tunisia og SC Bastia fra Frankrike.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Steindalselva (Storfjord)
Steindalselva (nordsamisk: Gievdanjohka) er ei elv i Storfjord kommune i Troms og Finnmark. Den har utspring fra Steindalsbreen og renner derfra mot øst gjennom Steindalen til den munner ut i Storfjorden ved Elvenes. Elva er 8,96 km lang, og har et nedbørfelt på 37,6 km².
Adjoint
Adjoint er en tidligere stillingsbeskrivelse brukt i Hæren. I Danmark ble den brukt for en offiser som var midlertidig ansatt i Generalstaben. I Norge ble den også brukt den yngste av generalstabsoffiserene, senere kalt stabsadjutant.
Worsley
Worsley kan vise til:
Spiss fleinsopp
Spiss fleinsopp eller spissfleinsopp (Psilocybe semilanceata), ofte også feilaktig referert til som bare fleinsopp, er en sopp (Fungi) i gruppen fleinsopper (Psilocybe), som blant annet vokser i Norge. Arten inneholder det psykoaktive virkestoffet psilocybin. Psilocybin omdannes raskt til psilocin og tilhører gruppen av naturlige forekommende tryptaminer. I Norge er det forbudt å ha i hende fleinsopper, noe som også gjelder i mange andre land. Spiss fleinsopp vokser i åpent landskap (aldri i skog), og trives spesielt på gjødslede plener og beitemarker.
Forskning
Det har lenge vært en kjent sak at pasienter som lider av klasehodepine (på folkemunne også kalt selvmordshodepine) selvmedisinerer seg med mikrodoser av tørket spissfleinsopp for å slippe unna anfall, spesielt når tradisjonelle medisiner ikke hjelper. Og det hender ofte, siden det aldri har blitt utviklet noen medisiner spesialet mot klasehodepine, verken aborterende eller preventivt.
Ved Rigshospitalet i Danmark er det igangsatt en studie der forskere undersøker om psilocybin kan redusere antallet anfall for pasienter med kronisk klasehodepine. I studien tar også forskerne bilder av hjernen underveis, blant annet for å se om stoffet gir endringer i hjernefunksjonen. Psilocybin eller placebo gis pasientene i form av kapsler for oralt bruk. Studien ble autorisert 17. juni 2019. Det pågår også lignende studier i Sveits, Tyskland og USA.
Biologi
Hatten er kjegleformet (klokkeformet), og har en karakteristisk spiss på toppen, som navnet tilsier. Bredde 1-1,5 cm, høyde 1,5–2 cm. Fargen kan variere fra veldig lys gul til mørk brun/grå, oftest sandgrå. I fuktig vær blir fargen mørkere og glinsende. Hattekanten er fint stripet. Skivene under hatten er først gråaktige, senere purpurbrune. Stilken er lys, ofte med brun-gule flekker/områder, og kan bli svakt blånende mot stilkbasis. Stilken er lang (4–9cm) og tynn (1–2mm). Karakteristisk for soppen er at stilken er bøyd, og i enkelte tilfeller også vridd. Sporene ved skivene er 12–15 x 6–9 µm, glatte og ellipsoide. Sporepulveret er purpurbrunt. Smak og lukt er nesten fraværende.
Spiss fleinsopp, som regnes som den tredje mest potente fleinsoppen i verden (mengden psilocybin utgjør cirka 0,98 %), vokser på åpen mark i kjølige, tempererte soner og subarktiske soner over hele kloden, inkluder det europeiske kontinentet og De britiske øyer. Aller best ser den ut til å trives på beitemark som er rikelig gjødslet av husdyr, men den vokser aldri direkte på avføring. Arten finnes over det meste av Norge og er vanlig nordover til Troms. Den opptrer som regel gruppevis med noen centimeters mellomrom, ofte på tuer. Den er vanlig fra juli/august og kan finnes helt til snøen legger seg, men dette varierer naturlig nok med utbredelsen. I Norge er den mest vanlig i september/oktober.
Inndeling
Under følger et begrenset utvalg over noen arter av fleinsopper som er kjent i Norge. Lista er ikke uttømmende på noen måte.
Forvekslingsmuligheter
Spiss fleinsopp vokser i habitater der det også forekommer et stort antall andre sopptyper som kan likne utseendemessig. Eksempler på dette kan være sitronkragesopp (Stropharia semiglobata), møkkfleinsopp (Psilocybe coprophila), hvit kjeglesopp (Conocybe lactea ). Slike forvekslingsarter kan inneholde ulike giftstoffer. En generell regel er at unge sopper kan være vanskelige å artsbestemme.
Ulovlig besittelse
I 2009 ble en mann fra Larvik, i Larvik byrett, dømt til å betale 5000 kroner i bot for å ha plukket, tørket og oppbevart 82 gram spiss fleinsopp, og for å ha spist fleinsopp regelmessig i 5 år. Retten la sterk vekt på at fleinsoppen var beregnet på eget bruk, og at den ble brukt som selvmedisinering mot vinterdepresjon.
I 2012 ble en mann fra Lillehammer dømt til 36 dager i fengsel for å ha oppbevart spiss fleinsopp. Politiet melder at mannen hevder han fikk dem av en kokk, og skulle lage seg en gourmetmiddag. Politiet fant ingen koblinger mellom spiss fleinsopp og mat.
Religiøs bruk
The Divine Assembly i USA beskriver seg sev som en «magisk soppkirke» og er fokusert rundt inntak av fleinsopp, basert på en påstand om at fleinsopp bringer dem «nærmere Gud». Per februar 2023 hadde kirken rundt 3000 medlemmer og var i vekst. Også andre fleinsoppbaserte kirker i USA er i vekst.
São José do Mantimento
São José do Mantimento er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Den 27. Razzie-utdelingen
'''Den 27. årlige Golden Raspberry Awards-utdelingen''' ble avholdt ved Ivar Theatre i Hollywood den 24. februar 2007. Prisutdelingen anerkjente det juryen anså som det dårligste filmindustrien hadde å tilby i filmåret 2006.
Nominasjonene til prisene ble annonsert den 22. januar 2007. Basic Instinct 2 og Little Man fikk begge hele syv nominasjoner, Basic Instinc 2 vant fire priser, mens Little Man vant tre.
Som har vært tradisjon siden prisens opprinnelse ble nominasjonene annonsert dagen før nominasjonene til Oscar-utdelingen, mens selve prisutdelingen fant sted dagen før den 79. Oscar-utdelingen.
De siste årene er det delt ut priser som er eksklusive for det året. Utdelingen i 2006 hadde kategorien «Kjedeligste mål for tabloidene», en kategori som i 2007 ble byttet ut til fordel for «Dårligste forsøk på familieunderholdning».
I tillegg ble kategorien som vanligvis heter «verste oppfølger eller gjenskapelse» delt inn i to separate kategorier: «Verste oppfølger eller forløper» og «Verste gjenskapelse eller rip-off».
Nedenfor er de nominerte filmene i hver kategori opplistet, med «vinnerne» uthevet med fet skrift:
Verste film
Basic Instinct 2 (Sony/Columbia)
Verste skuespiller
Marlon Wayans og Shawn Wayans i Little Man
Verste skuespillerinne
Sharon Stone i Basic Instinct 2
Verste mannlige birolle
M. Night Shyamalan i Lady in the Water
Verste kvinnelige birolle
Carmen Electra i Date Movie og Scary Movie 4
Verste par på skjermen
Shawn Wayans og enten Kerry Washington eller Marlon Wayans i Little Man
Verste gjenskapelse eller rip-off
Little Man (rip-off av Snurre Sprett-tegnefilmen Baby Buggy Bunny fra 1954)
Verste oppfølger eller forløper
Basic Instinct 2
Verste regissør
M. Night Shyamalan for Lady in the Water
Verste manus
Basic Instinct 2 (manus av Leora Barish og Henry Bean, basert på figurer skapt av Joe Eszterhas)
Jan Christopher Næss
Jan Christopher Cockburn Næss (født 18. desember 1964) er en norsk forfatter og oversetter. Han har skrevet romaner for voksne og barnebøker. Næss er født i England, men flyttet til Norge som sjuåring og vokste opp på Frogner i Oslo. Næss er utdannet lektor i norsk, og har vært aktiv som instruktør, skuespiller og tekstforfatter for amatørteater. Han har fem barn.
The Boondock Saints II: All Saints Day
The Boondock Saints II: All Saints Day er en film fra 2009, og oppfølgeren til The Boondock Saints fra 1999. Filmen er skrevet og regissert av Troy Duffy. Sean Patrick Flanery og Norman Reedus returnere til sine roller, samt flere av de andre skuespillerne fra den første filmen.
Handling
Guttene drar tilbake til Boston for å jakte ned morderen, og alle andre ondskapsfulle mennesker som fortjener å dø. På veien til USA møter de en meksikaner med navn Romeo som gjenkjenner dem som «The Boondock Saints», som velger å samarbeide med dem for nok en gang å renske opp Bostons undergrunn.
Sekse
Sekse skole er nedlagt. Lokalene blir i dag brukt til Barnehage, barnehagen favner om grendene mellom Børve i nord og Skjelvik i sør, det bor omtrent 450 personer i krinsen. Det er også et grendehus i bygda, Grannatun. I 2017 mottok grendahuset 600 000,- i gave fra en privatperson i bygda.
Idrettslaget Føyk IL har også tilholdssted i bygda. Medlemstallet for 2017 ligger på rundt 170 personer. Føyk arrangerer "liatraveren" der folk kan skrive seg inn i bøker som er plassert i krisen. Det er totalt 5 bøker plassert i liene. Stegastein, Galden, Seksehovden, Hovlandsstølen og Våga.
Lokalprodusentene Hardanger Eple AS, Spansteigen Gard og Hardanger Handbryggeri har tilholdssted i krinsen.
Krinsen har også et veldig aktiv grannalag. Indre Austsio Grannalag De har som mål å skape positiv utvikling i bygda. De har vært pådriver for nytt byggefelt i Mårkastå, båthavn i Markastå og Gatelys over Fylkesveg 101 som går gjennom bygda (Hovland til Sandstå)
Nabobygder/tettsteder er Hovland, Børve, Stor og Espe.
São José do Jacuri
São José do Jacuri er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Friedrich Engels
Friedrich Engels (født 28. november 1820 i Barmen i Preussen, nå en bydel i Wuppertal i Nordrhein-Westfalen, død 5. august 1895 i London) var en tysk revolusjonær, politisk økonom, filosof, industrimann og militærhistoriker, som sammen med Karl Marx utviklet teorien som er kjent som marxisme. Engels kom fra en velstående protestantisk familie. Faren var tekstilprodusent, og sto den prøyssiske pietismen nær. I sine tidlige år var han sterkt influert av den radikale tyske poeten Heinrich Heine og av den tyske filosofen G.W.F. Hegel.
Familie, oppvekst og utdannelse
Etter påtrykk fra sine foreldre, Friedrich Engels sr. (1796–1860) og Elisabeth van Haar (1797–1873), sluttet Friedrich jr. på gymnaset i 1837 for å bli utdannet som handelsbetjent i farens nyetablerte veveri og handelshus i Barmen. Året etter fortsatte han å tilegne seg handelsfagene ved et større foretak i barndomsbyen, mens han på fritiden studerte litteratur og filosofiske spørsmål. Han begynte nå også å skrive og publisere tidsskriftartikler over ulike litterære emner.
I 1841-42 avtjente Engels militærtjeneste som frivillig i Berlin. Der kunne han på fritiden følge studier ved byens universitet, og kom således i kontakt med unghegelianerne. I mars 1842 begynte han å skrive for «Rheinische Zeitung». I avisens redaksjonslokaler traff han for første gang, høsten 1842, på den unge Karl Marx.
I november samme år reiste Engels til England for å avslutte handelsutdannelsen sin i firmaet «Ermen & Engels», men samtidig gjorde han seg også kjent med de politiske og sosiale forholdene i landet. Engels satte seg både inn i den borgerlige sosialøkonomien og den tidlige sosialismens ideer. Deretter søkte han høsten 1843 kontakt med den revolusjonære fløyen innenfor chartismen.
Marx og Engels begynner sitt livslange samarbeid
I februar 1844 sørget Karl Marx for å få publisert et par av Engels’ artikler i tidsskriftet Deutsche-Französische Jahrbücher. De to kom samtidig i skriftlig kontakt med hverandre, og brevvekslingen representerer således starten på en vidløftig og omfattende korrespondanse mellom de to. Det var antakelig 26. august 1844 at Engels vendte tilbake til Tyskland, og et par dager senere møtte han på nytt Karl Marx. De to fant snart overensstemmelse i teoretisk tenkning og verdensanskuelse, og startet samarbeidet om Den hellige familie, som ble offentliggjort i februar 1845. Engels' bidrag var ikke på mer enn ti sider, men han må med sitt brev til Marx av 19. november 1844 ha påvirket kameraten ved å gi en slik overveiende positiv vurdering av Max Stirners Der Einzige und sein Eigentum (1844) at Marx i sin polemikk mot Berlins unghegelianere, faktisk unnlot å angripe denne bokens forfatter ved å la ham være unevnt.
Først da Engels i april 1846 flyttet til Brussel, startet for alvor vennskapet og samarbeidet med Karl Marx. I august 1847 grunnla de en tysk arbeiderforening i Brussel. Etter dette satte Engels seg ned og skrev programutkastet til «Kommunistforbundet»; Grundsätze des Kommunismus. Fra 29. november til 8. desember 1847 deltok både Marx og Engels på Kommunistforbundets andre kongress i London. Her fikk de i oppdrag å forfatte et kommunistisk manifest, noe de straks etter hjemkomsten fra England tok fatt på.
Det kommunistiske manifest
Det kommunistiske manifest (1848) ble det kampskrift som det var ment å være. De innledende ordene lyder: «Et Spøgelse gaar gjennem Europa – Kommunismens Spøgelse.» Karl Marx og Friedrich Engels mente her at første trinn på veien var at arbeiderne erobret politisk makt og hevet seg selv opp til å bli den nasjonalt styrende klasse. Om det kapitalistiske prinsipp argumenteres det for at arbeiderne ikke tilegner seg sin del av godene, mens derimot den arbeidsfrie klasse tilraner seg det hele ekstrautbyttet (merverdien). Manifestet inneholder også en beskrivelse av arbeiderklassens revolusjonære verdensoppfatning, nødvendigheten av kamp mellom klassene (mens konkurranse følger spilleregler, slås spillet overende ved kamp), statslæren, utviklingslæren (dialektisk materialisme), og arbeiderklassens rolle og frigjørelsen fra det kapitalistiske lønnsslaveri.
Mest kjent – nærmest som et ordtak å regne – er den argumentasjonen som manifestet slutter med: «Lad kun de herskende Klasser skjælve for en kommunistisk Revolution. Ved den har Proletarerne kun deres Lænker at miste. De har en Verden at vinde: Proletarer i alle lande, foren Eder!» Med dette som motto sprengte Den 1., 2., og 3. Internasjonale rammene for nasjonal politikk og banet vei for universell sosialisme og kommunisme, men det utviklet seg også straks fraksjoner og et mangfold av ulike fortolkninger, standpunkt og retninger.
Noen ringvirkninger av manifestet
Meldingene og avisinseratene fra den første Internasjonale skapte uro blant embetsmenn og borgere i flere europeiske land. I Norge valgte myndighetene å slå hardt ned på de agitatorene som gjorde seg gjeldende. Den første som fikk merke dette var den holsteinske frihetskjemperen Harro Harring, som 29. mai 1850 ble utvist fra landet uten lov og dom.
De neste som fikk merke lovens lange arm var sosialisten Marcus Thrane og thranittbevegelsens ledere. Disse ble arrestert 7. juli 1851. Marcus Thrane ønsket primært å frigjøre arbeiderklassen fra gammel autoritetstro, og ville ikke binde den til en ny. Han foretrakk snarere å utdanne og vekke arbeiderne til selvstendig tenkning. Ideologisk var han nok atskillig mer påvirket av Pierre-Joseph Proudhon (1809─65) enn av Marx og Engels, som han neppe hadde lest. Den avsluttende appell i hans åpningsartikkel i Arbeider-Foreningernes Blad, bærer likevel mye av manifestets tankegods:
«Vaagner derfor op, Aarbeidere! Forener Eder og bliver enige om at virke selv til Eders Fremtids Bedste: thi I have nu længe erfaret, at det er forgjæves at vente paa at Andre vil gjøre noget for Eder, naar I selv tier stille. Hav altid i Tanke, at 'Enighed gjør stærk'. Danner derfor Arbeider-Foreninger; thi dette Middel er det eneste til at faa de Andre til at give efter.»
Læresetningen om at samhold gir styrke er i nyere tid blitt bearbeidet litterært, ikke minst i barnebøker. Vi finner dessuten samme tankegods brukt i tegnefilmer som Antz (1998) og Chicken Run (1999), på norsk: Flukten fra hønsegården, 1999. Også i George Orwells Animal Farm (1945), på norsk: Kamerat Napoleon, er handlingen fokusert rundt det samme tema, men dyrenes iverksettelse av «proletariatets diktatur» ender opp i et regimé som ikke er det spor bedre enn måten menneskene tidligere styrte gården på.
Norgesreisen i 1890
Sammen med Carl Schorlemmer (1834–1892), som var professor i organisk kjemi i England, reiste Friedrich Engels sommeren 1890 til Norge. De reiste inkognito for å unngå trakasseringer fra politiet i anledning den årlige sommerseilasen som keiser Wilhelm II (1859–1941) foretok langs norskekysten.
Både Marx og Engels hadde lært seg dansk for å kunne lese skandinavisk litteratur på originalspråkene. I et brev til Karl Marx, 22. juni 1869, forteller Engels at han har lest danske kjempeviser med datteren hans, den 14 årige Tussy (1855–1898).
Schorlemmer og Engels ankom først Christiania med dampskip, reiste opp gjennom Gudbrandsdalen til Odda og videre opp til Trondheim, hvor de tok dampskipet til Tromsø og Hammerfest. Engels selv følte at sjøreisen ga ham helsebot. Derfra dro de sørover til Molde og Bergen og tok jernbanen til Voss.
En av Engels' hensikter med Norgesreisen (1.-26. juli 1890) var at han, slik han skrev i brev til litteraturforskeren Paul Ernst 5. juni 1890, ønsket å undersøke om de ibsenske kvinneskikkelsene i bunn og grunn var norske. I brevet til Paul Ernst skriver han blant annet om nordmenns levesett: Det er en verden hvor folk enda har karakter og initiativ og handler selvstendig, men besynderlig iflg. utenlandske begreper. Slikt foretrekker jeg å lære å kjenne grundig før jeg feller noen dom.
Brevene som forteller om reisen finnes alle gjengitt i (MEW 37): Brev fra Odda, skrevet til Marx' datter, Laura Lafargue (1845–1911), 4. juli: «Menneskene er meget primitive, men en sunn, kraftig og vakker rase. De forstår min dansk, men jeg forstår ikke mye av deres norsk … Til nå er ikke ølet så godt som man kunne vente, men jeg vil vente med å felle en dom til jeg har besøkt byene.»
Brev fra Trondheim til sin bror, Hermann Engels (1822–1905), 8. juli: «Jeg har nettopp spist den beste hummer jeg noen gang har smakt, ganske godt øl til, og sett en stor foss ... Jeg liker folket her ganske bra, pikene bærer skaut på hodet liksom hos oss, ....»
Brev fra Bergen til Wilhelm Liebknecht (1826–1900), 22. juli: «... lykkelig tilbake til siviliserte breddegrader … Reisen har vært meget vakker og interessant og jeg liker nordmennene meget godt. Oppe i Tromsø har vi besøkt samene og deres reinsdyr. I Hammerfest så vi fjell av stokkfisk som var stablet opp – jeg trodde først det var fyringsved – og ved Nordkapp så vi den berømte midnattssola. Det er imidlertid ikke noe man blir mer lei av enn det evinnelige dagslyset når man en hel uke ikke har noen natt og stadig legger seg til å sove ved dagslys.
Opp til den 71. breddegrad har vi samvittighetsfullt prøvd ølet. Det er godt, men ikke så godt som det tyske, og overalt flaskeøl. Bare i Trondheim fikk vi en gang fatøl. Forøvrig driver de sterkt med måteholdslovgivning og Bismarcks dram vil finne stadig mindre avsetning her. Om det finnes en ølhall i Bergen, hvor vi kan få fatøl, vil vi nok finne ut i løpet av dagen.»
Brev fra London til Friedrich Adolph Sorge (1828–1906), 9. august: «Også Tussy og Aveling reiste onsdag til Norge. Det forundrer meg at så entusiastiske ibsenianere kunne holde ut så lenge før de besøkte det nye, forjettede land. Om de blir skuffet slik som i Amerika? Forskjellig fra slik som Amerika er samfunnsmessig, så er Norge av naturen en grunnpilar for det som filisterne kaller «individualisme». Hver 2-3 engelske mil finnes det akkurat så mye løs jord oppe på fjellet at en familie kanskje kan leve av det – og der sitter det da også én, isolert fra all verden.»
Gresk arkitektur
Klassisk gresk arkitektur er den arkitekturen som stod på det greske fastlandet i arkaisk tid ca. 900–500 f.Kr. og i antikken fra ca. 500 f.Kr. til 500 e.Kr. En forbinder betegnelsen mest med templer. De har tre vanlige søyleordener: dorisk, jonisk og korintisk.
Et prinsipp er kontrasten mellom det bærende, søyle og det bårne, bjelke. Viktig er at byggverkene står som selvstendige plastiske legemer i rommet. Elementer som understreker dette er for eksempel søylerader.
Elementer fra gresk arkitektur brukes i senere perioder gjennom middelalderen og frem til idag for eksempel postmodernisme.
Bakgrunn
Gresk religion var en kultreligion. Dette innebar at man ikke la så stor vekt på hva man trodde på – grekerne hadde ingen trosbekjennelse. Det var handlingen som var viktig, ikke hvilken som helst handling, men offerhandlingen rettet mot gudene. Det var avgjørende at gudene fikk sine offergaver i rett tid, ellers kunne man bli utsatt for ulykker som uår og krig. Grekerne bygde få monumentale bygninger, men templene som gjenstår er representative for den greske arkitekturen.
Tempeltyper
Vi kjenner ikke til templer fra tiden før 700 f.Kr., sannsynligvis fordi man før denne tid bygget i tre. De eldste sten-templene finner man i Korint. De første templene besto av ett rom, cellaen (også kalt naos), hvor gudebildet ble plassert. Rommet var bygget opp av solide stenblokker. De enkleste tempeltypene hadde en liten forhall-pronaos, og to søyler i fronten.
Templene var hevet opp fra bakken med trapper, stereobat og sto på en plattform, stylobat. Cellaen hadde i mindre templer bare søyler i fronten, etterhvert fikk man også søyler på baksiden, dette fordi man ville oppnå symmetri. De større templene kunne ha søylerekker rundt hele cellaen. Enkelte ganger var denne søylerekken dobbel, men det forekom kun når særlig rike poleis (bystater) skulle imponere omverdenen. Søylerekken støttet oppe arkitraven (bjelke), frisen, pedimentet (gavlfeltet) og det terrakottadekte saltaket. Betoning av bærende og hvilende bygningselementer er sentral i det greske tempelet.
Dorisk
Arkitektene utviklet to ordener, den doriske og den joniske. Den doriske bygningsstilen er den eldste og hadde sitt utspring på fastlandet. Utformingen av stereobat, stylobaten, søylene, kapitelene, frisen, med metoper og triglyfer, og pedimentet utgjør et bygningsmessig formspråk som kalles dorisk. Det doriske tempelet ble bygd omtrent på samme måte over hele det vestlige greske området, i Hellas, i Sør-Italia og på Sicilia.
De doriske søylene har ingen base og er plassert direkte på stylobaten. De er ganske korte og er tykkest på midten. Søylene er utstyrt med vertikale skarpe riller, som regel 20 stk. Øverst på søylen finner vi kapitelet som består av en pute, echinus og en kvadratisk stenhelle kalt abakus. Over søylene finnes området som med en fellesbetegnelse kalles entablaturet, arkitrav, frise og karniss. Frisen i de doriske templene er delt inn i metoper og triglyfer. Triglyfer er et rilleformet felt, og metopene er billedfelt.
Jonisk
I det østlige Hellas, langs den lilleasiatiske kysten og på øyene i Egeerhavet, finner vi templer med et litt annet formspråk – såkalt jonisk.
Det er utformingen av stylobaten, søylene, kapitelet og frisen som er forskjellig fra det doriske tempelet. Søylene har en base nederst, og er høyere og slankere enn de doriske. Kapitelet har spiralformede volutter og frisen består av et sammenhengende billedfelt.
Det finnes også en tredje orden kalt den korintiske. Dette er egentlig bare en variant av den joniske, og den eneste forskjellen er utformingen av kapitelet. Grekerne brukte den korintiske varianten forsiktig, og da i mindre betydningfulle bygg.
Dekorering av templene
Grekerne dekorerte templene til ære for gudene. De trekantede gavlfeltene foran og bak på tempelet (pedimentene) ble fylt med fantastiske relieffer, særlig i doriske templer. Også frisen hadde billedmotiver. Noen ganger ble relieffskulpturene malt slik som de frittstående skulpturene. Grekerne ønsket å vise mennesker, guder og monstre i disse billedfeltene og det var også viktig at de fortalte en historie. Et pediment er et langt og lavt triangel, det er ikke lett å fylle den med en meningsfull historie. Parthenon tempelet er usedvanlig bredt, og det måtte mer enn 20 figurer til for å fylle pedimentet. Fordi pedimentet var plassert så høyt over bakken ble figurene hugget svært dypt slik at de skulle være lesbare på avstand. Vestpedimentet skildrer striden mellom Athene og Poseidon angående hvem som skulle være byen beskytter. Det østlige forteller hvem Athene er datter av Zevs, og hvordan hun kom til verden. Det er kun fragmenter igjen av disse pedimentskulpturene.
Billedhuggerne på denne tiden var spesielt opptatt av forholdet mellom kropp og draperi. Florlette, nesten våte draperier klistrer seg til kroppen og avslører de kvinnelige formene under. Denne behandlingen av draperier kalles ofte den “våte” stilen. Metopene på Parthenon er uvanlig rikt dekorert og de som er bevart på sydsiden viser lapiterenes kamp mot kentaurene.
Eksterne lenker
Art de la Grèce antique
Adrar (by)
Adrar (arabisk: أدرار transliterasjon: Adrar) er en by i Algerie med 98,045 innbyggere (2007). Byen er Administrasjonssenter for provinsen med samme navn.
Brevik kirke
Brevik kirke i Brevik by i Porsgrunn kommune i Vestfold og Telemark fylke er en arbeidskirke i armert betong.
Adrar (by)
Adrar ligger sør i Algerie, rundt en oase i hjertet av algirsk Sahara. Området rundt byen har stor jordbruksproduksjon takket være rikelige grunnvannsforekomster og et tradisjonelt irrigasjonssystem (Fouggara) som stadig utbedres. Byen har vært vitne til en eksplosiv befolkningsvekst siden Algeries uavhengighet. Bare i de siste tredve årene har innbyggertallet steget fra 11 956 (1977) til 98 045 (2007).
Brevik kirke
Arkitekter var Gudolf Blakstad og Herman Munthe-Kaas. Kirken ble oppført i 1963 og innviet den 12. desember etter at den forrige kirken brant i 1960. Kirken har rom for forskjellige aktiviteter fordelt på to etasjer. Den ytre formen er relativt tradisjonell kirkeform med tårn i vest.
Fylkesvei 3656
Fylkesvei 3656 går mellom Holtsvann og Kjøpmannsvik i Lillesand kommune.
Nordvästra Birkaland
thumb|200px|Nordvästra Birkaland Nordvästra Birkaland (finsk: Luoteis-Pirkanmaa) er en økonomisk region i landskapet Birkaland i Finland. Regionens areal er 2,144 km², og i 2011 var folketallet 16,536. Nordvästra Birkaland består av følgende kommuner:
Roland Wetzig
Roland Wetzig (født 24. juli 1959) var en østtysk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1980 i Lake Placid og 1984 i Sarajevo.
Rudolf er rød på nesen
«Rudolf er rød på nesen» (også «Reinsdyret Rudolf», på engelsk: «Rudolph the Red-Nosed Reindeer») er en amerikansk julefortelling og -sang om det niende av julenissens reinsdyr, opprinnelig introdusert av Robert L. May i 1939. Historien ble etterhvert til en sang, et teaterstykke og et TVdrama.
Roland Wetzig
Wetzig vant en olympisk bronsemedalje i bobsleigh under vinter-OL 1980 i Lake Placid. Han var med på det østtyske laget som kom på tredjeplass i firerbob bak et annet østtysk lag og Sveits. De andre på laget var Andreas Kirchner, Horst Schönau og Detlef Richter.
Rudolf er rød på nesen
Sangen bygger på de forestillingene om Julenissen og hans opprinnelig åtte reinsdyr som ble introdusert i diktet A Visit from St. Nicholas i 1823.
Roland Wetzig
Fire år senere, under vinter-OL 1984 i Sarajevo ble han olympisk meter i firerbob sammen med Wolfgang Hoppe, Andreas Kirchner og Dietmar Schauerhammer.
Rudolf er rød på nesen
Historien ble opprinnelig skrevet av May som ansatt på varehuset Montgomery Ward, som en utdelingsgave til varehusets gjester i julesesongen. Hovedpersonen Rudolf blir mobbet av de andre reinsdyrene for sin røde mule, men da den lysende mulen viser seg å være nyttig i tåkenavigering, blir Rudolf dagens redningsmann og helt.
May arbeidet på varehuset Montgomery Ward som pleide å dele ut små eventyrbøker rundt julen. Hans sjef ville at en skulle skape et eget eventyr for å minske kostnadene og engasjerte May til å skrive den. Robert L. May gikk ut fra sin egen følelse av utenforskap og skrev en stygg andunge-historie om et mobbet reinsdyr. Han funderte på om han skulle kalle reinsdyret Rollo eller Reginald, før han til slutt bestemte seg for navnet Rudolf. Hans fireårige datter elsket historien, men sjefen var skeptisk til den røde nesen, at den kunde assosieres til fylleri och derfor være ulempelig i et juleeventyr for barn. Fortellingen fikk imidlertid en varm mottakelse, men ettersom May hadde skrevet historien i oppdrag for varehuset så fikk han til å begynne med ingen royalties for fortellingen, men lyktes i å få det i 1947. Mays svoger, låtskriveren Johnny Marks skrev en sang om Rudolf, som ble spilt inn av Gene Autry i 1949. Innspillingen solgte 2 millioner eksemplarer det første året. Sangen avviker fra bokens historie ved at Rudolf i sangen vokser opp hos nissen – på Nordpolen, mens Rudolf i bokversjonen ble funnet av nissen.
Norsk versjon
Sangen er oversatt til norsk av Egil Hagen og Arne Bendiksen, og er kjent fra en rekke juleplater og julesangbøker.
Bendiksen selv spilte inn «Rudolf er rød på nesen» med Egil Monn-Iversens orkester på singlen Triola TN-122 og EP-platen Vintereventyr (Triola TNEP-1005).
Referanser
赤鼻のトナカイ Оленёнок Рудольф
Valderøytunnelen
Valderøytunnelen er en undersjøisk veitunnel på riksvei 658 i Ålesund og Giske kommuner i Møre og Romsdal. Tunnelen går under Valderhaugfjorden mellom Hovset på Ellingsøya og Ytterland på Valderøya. Tunnelen er 4,222 meter lang, den når 137 meter under havet, og største stigning er 8,5 %. Valderøytunnelen ble åpnet i 1987. Sammen med Ellingsøytunnelen ga den fergefri veiforbindelse mellom Ålesund og Valderøya og Vigra.
Det er ikke tillatt for fotgjengere og syklister å ferdes i Valderøytunnelen.
Brindisi (provins)
Det var 402 422 innbyggere ved folketellingen i 2001.
Geografi
Provinsen Brindis grenser:
Brede Bøe
Brede Bøe (født 28. mars 1969 i Tønsberg) er en norsk revyartist, skuespiller, programleder og lokalpolitiker for Venstre, tidligere Høyre. Bøe vokste opp på Jeløya i Moss og tok eksamen ved Kirkeparken vgs. i 1988. Han har vært en sentral revyskuespiller de siste 20 årene.
Politikk
Brede Bøe har tidligere vært bystyrerepresentant for Høyre i Moss 1988–1995 og 1999–2003, og bystyrerepresentant i perioden 2007-2009 i Fredrikstad. Han har tidligere vært leder i Østfold Høyre 2000–2001 og styremedlem i Fredrikstad Høyre. Han trakk seg fra sistnevnte verv i november 2008, i protest mot at lokallaget hadde fattet vedtak om eksklusjon av medpartimedlem Georg Apenes. For øvrig var han 2. vararepresentant til Stortinget fra Østfold i perioden 2009–2013. Ved valget i 2015, var han kandidat for Venstre i Moss.
Vårsøg Hotell
Vårsøg Hotell (tidligere Surnadal Hotell) ligger på Skei i Surnadalen, i Surnadal kommune. Hotellet har 70 rom, samt restaurant, barer, diskotek og konferanselokaler. Lokal natur, kultur og historie er sentrale elementer i hotellmiljøet.
Det var kristiansunderen Ivar Holmeide som starta opp med hotelldrifta. Hotellet sto ferdig oppført høsten 1930, og Surnadal Hotell hadde offisiell åpning 8. mars 1931. Samdrift med Surnadal Kulturhus siden januar 2008. Hotellet skifta navn til Vårsøg Hotell om kvelden torsdag 8. mai 2008. Etter en oppgradering til rundt 75 millioner kroner, sto «nyhotellet» ferdigstilt mandag 1. november 2010, med påfølgende offisiell åpningsfest lørdag 6. november 2010. Ei gangbru over Skeivegen knytter Vårsøg Hotell fysisk sammen med Surnadal Kulturhus.
São João Batista do Glória
São João Batista do Glória er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Jens M. Johansson
Jens Martin Johansson (født 27. juli 1971 i Stockholm) er en svensk-norsk journalist og forfatter.
Johansson er utdannet ved Norsk journalisthøgskole, og har studert litteraturvitenskap og idéhistorie ved Universitetet i Oslo.
Han har jobbet med reportasjejournalistikk i Klassekampen s lørdagsmagasin, senere i Magasinet i Dagens Næringsliv. Han skriver fortsatt portrettintervjuer for Dagens Næringsliv. Johansson har mottatt Tidenprisen for sitt forfatterskap, ble langlistet til NRK P2-lytternes romanpris for Et godt liv og kortlistet til den samme prisen for Lavterskeltilbud. Han er oversatt til flere språk og har vunnet en rekke priser for sitt virke som journalist. I tillegg til sine skjønnlitterære utgivelser, har Johansson gitt ut sakprosa og skrevet humor og drama for TV og film.
Jack Johnson vs. Tommy Burns
Jack Johnson vs. Tommy Burns var en boksekamp som ble arrangert på Rushcutters Bay i Sydney, Australia, den 26. desember 1908.
Generelt
Dette var den første tungvektskampen under Queensberry-reglene at et farget bokser fikk og vant VM-tittelen. Fargede boksere hadde allerede etablert seg innen boksing, og de skulle komme til å dominere sporten helt til dags dato. De tidligere VM-mestrene i tungvekt hadde nektet å forsvare tittelen sin mot fargede boksere. Flere av dem hadde kjempet mot fargede i ikke-tittel kamper, men verden var ikke klar for å risikere at en farget bokser skulle bli VM-mester. De tidligere VM-mestrene John L. Sullivan, James J. Corbett, Bob Fitzsimmons, James J. Jeffries og Marvin Hart hadde alle trukket det som ble referert til som ”the colorline”. I flere år hadde ”The Galveston Giant”, Jack Johnson vært rangert som førsteutfordrer til VM-tittelen, men han lyktes aldri å få lurt den store mesteren James J. Jeffries inn i ringen. Tommy Burns var annerledes. Han var først og fremst en forretningsmann, deretter bokser, og sa at han var villig til å forsvare tittelen sin mot Johnson, men prislappen var 30 000 dollar – en sum så høy på den tiden at ingen i praksis hadde et slikt beløp å stille til rådighet. Men etter godt og vel ett år, da Johnson hadde fulgt etter Burns til alle hans kamper og sittet ringside og høylyttet kastet ut utfordringer, kom tilbudet fra uventet hold. Den australske promotoren, Snowy Baker, stilte med pengene og Burns signerte det som til da var den største sum en idrettsutøver hadde fått som betaling. Kampen skulle finne sted i Rushcutters Bay utenfor Sydney i Australia.
om kampen
Selve kampen var en mismatch, Johnson var altfor stor, sterk og teknisk suveren til at Burns i det hele tatt var en faktor i kampen. Johnson hadde full kontroll på Burns hele tiden, men forsøkte aldri å slå ham ut. Han nærmest dissekerte Burns og ydmyket ham foran filmkamera og tilskuere mens han smilte og slengte ut spydigheter til Burns supportere. Etter 10. runde begynte folk å forlate kampen i avsky for seigpiningen Johnson utsatte Burns for. De som ble igjen ropte om at kampen måtte stoppes. Til slutt entret politiet ringen i 14. runde for å stoppe nedslaktingen av Burns. Johnson fikk tildelt seieren og ”the richest prize in sports” var nå i hendene på en kjepphøy, upopulær svart mann. Det skapte furore blant hvite i den vestlige verden, de tidligere VM-mestrene John L. Sullivan og Jim Corbett fordømte kampen og Burns ”grådighet” – måten han satte penger over ”den hvite rases ære”.
Provinsen Bari
Provinsen Bari (italiensk: Provincia di Bari) var en provins i regionen Puglia i det sørlige Italia. Bari var provinsens hovedstad. Den 1. januar 2015 ble provinsen erstattet av Storbyområdet Bari (italiensk: Città Metropolitana di Bari), etablert ved lov 56/2014.
Jack Johnson vs. Tommy Burns
i pressen
Den kjente forfatteren Jack London dekket kampen for avisen New York Herald skrev; ”ikke bare vant ikke Burns en eneste runde av kampen, han vant ikke et eneste sekund. En ting er nå klart, James Jeffries må komme tilbake og ”wipe the golden smile off Johnson's face. Jeff, it’s up to you.” VM-mesteren i tungvektsboksing var nå en farget, artikulert, intelligent og arrogant mann.
Provinsen Bari
Det var 1,559,662 innbyggere ved folketellingen i 2001. Arealet var 5,139 km².
Dyrkbar jord i den tidligere provinsen Bari ble utnyttet med kultivering av oliven og druer, men også kirsebær, fersken, og mandel. Fra denne avlingen ble det på 1800-tallet produsert olivenolje, vin og frukt.
Geografi
Provinsen Bari grenset:
Eurowings
Eurowings er et flyselskap basert i Dortmund i Tyskland. Det er et regionalt flyselskap for både innenriks- og utenrikstransport i Europa. Selskapet ble etablert i 1993 og startet sin virksomhet den 1. januar 1994.
Eurowings ble eiet av Lufthansa med 49%, Dr Albrecht Knauf (50,02%) og øvrige 0,08% frem til årsskiftet 2009. Fra januar 2009 stod Lufthansa som eneste eier av selskapet. Eurowings har Dortmund lufthavn som hovedflyplass, men har huber ved Düsseldorf internasjonale lufthavn, Flughafen Nürnberg, München lufthavn «Franz Josef Strauß» og Flughafen Hannover-Langenhagen.
Destinasjoner
Eurowings flyr til følgende destinasjoner:
Flåte
Eurowings flåte består for øyeblikket (januar 2009) av i alt 35 fly:
Langangen kirke
Kirken hører inn under Agder og Telemark bispedømme, Skien prosti og Porsgrunn kirkelige fellesråd.
Nome Census Area
Nome Census Area er et folketellingsområde i den amerikanske delstaten Alaska. Det ligger i de vestlige delene av delstaten og grenser mot Northwest Arctic Borough i nord, Yukon-Koyukuk Census Area i øst og Kusilvak Census Area i sør. I nordvest ligger Tsjutsjerhavet og i vest Beringhavet og Beringstredet.
Nome ligger mellom det sørlige innløpet til Kotzeboesundet i nord og strekker seg delvis rundt Nortonsundet i sør, med øyene Little Diomedes, Saint Lawrence og Stuart. Det totale arealet er 73 253 kvadratkilometer, hvorav 13 681 km² er vann.
Folketellingsområdet har 9 892 innbyggere (2013), og den største byen er Nome. Området ble etablert som et valgdistrikt i 1958.
Gunnar Alf Larsen
Gunnar Alf Larsen (født 27. desember 1919 i Oslo, død 24. desember 2003) var en norsk industriarbeider, embedsmann og politiker (Ap). Han satt tilsammen 22 år på Stortinget for Oslo mellom 1954 og 1977, og var også formann for Oslo Arbeiderparti 1974–1975. Etter den politiske karrieren var slutt var han fylkesmann i Buskerud 1977–1979 og i Oslo og Akershus 1979–1988.
Larsen var sjømann fra 1936. Under andre verdenskrig satt han først på Grini og senere i konsentrasjonsleiren Sachsenhausen. Etter krigen arbeidet han som jerndreier ved Akers mekaniske verksted 1945–1951, før han gikk over til en stilling i Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund.
Larsen var fotballformann i Vålerenga Idrettsforening fra 1984 til 1986.
Gunnar Alf Larsen var far til Svein Larsen.
Titlis-Schanze
Titlis-Schanze (Titlis-bakken, ofte kalt Gross-Titlis-Schanze, Store Titlis-bakken) er en hoppbakke ved fjellet Titlis i kommunen Engelberg i Sveits. Den har K-punkt 125 meter og bakkestørrelse 140 meter, og er den største hoppbakken i Sveits og en av de største naturbakkene i verden.