cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Grader i Schutzstaffel
Grader mellom 1934 og 1945
Den laveste graden var SS-Mann som tilsvarer menig i Norge og private på engelsk. Fra SS-Mann til «riksfører» Himmler var det 19 trinn. Himmler og Hitler lot SS-offiserer av relativt lav rang ha administrativt ansvar for områder som var avgjørende for løsning av «jødespørsmålet» og gjennomføring av holocaust. For eksempel da Adolf Eichmann fikk ansvar for utvandringskontoret for jøder hadde han graden Hauptsturmführer som tilsvarer kaptein i de fleste lands militære system. Da Eichmann organiserte Wannsee-konferansen i 1942 var han Obersturmbannführer og han var da fire grader under Reinhard Heydrich og seks grader under Himmler. Josef Mengele hadde kapteins grad i SS da han ble sjefslege i Auschwitz med myndighet til å avgjøre hvilke jøder som gikk rett i gasskammeret og hvilke som skulle på slavearbeid. Christian Wirth hadde grad tilsvarende kaptein da han fikk ansvaret for byggearbeidet under Aksjon Reinhard med oppføring av tre store utryddelsesleirer. Amon Göth var Untersturmführer (fenrik) da han ble kommandant for Płaszów konsentrasjonsleir og medvirket ved likvideringen av gettoen i Krakow. Franz Stangl var Obersturmführer (løytnant) da han ble kommandant for Sobibor og Treblinka. Dieter Wisliceny var Sturmbannführer (major) da han organiserte deportasjoner fra Slovakia, Ungarn og Hellas til Auschwitz. Kurt Franz var Untersturmführer (fenrik) da han ble nestkommanderende for utryddelsesleiren Treblinka og senere fikk i oppdrag å avvikle leiren og skjule sporene etter massemordet. Karl Jäger var Standartenführer (oberst) og ledet blant annet Holocaust i Litauen.
Heydrich ble i 1931 forfremmet til Sturmbannführer en uke etter at han ble forfremmet til Hauptsturmfürher. Heydrich rykket opp to grader i 1932, en grad fra 1932 til 1933, og en grad fra 1933 til 1934. Han ble stående stille til 1940 og rykket opp en grad til i 1941. Eichmann ble forfremmet seks ganger fra 1932 til 1941 fra Untersturmführer til Obersturmbannführer. Erich von dem Bach-Zelewski avanserte fra Untersturmführer til Oberstgruppenführer (generaloberst) på 8 år fra 1931 til 1939.
Insignia
Høyre kragespeil på SS-uniformene inneholdt gradtegn som viste den paramilitære rangen. I tillegg antydet skulderklaffer og luetyper offisersnivå.
Tidligere grader
De tidligste SS-gradene hadde ikke egne insignier. Fra 1929 til 1930 hadde man et system med hvite striper på armbindet, med tre striper for høyeste grad og ingen for laveste.
Gradene frem til 1930 var:
Generaler i Waffen-SS
Generaler i Waffen-SS ble gjerne tiltalt både ved sin SS-grad og tilsvarende grad i Wehrmacht, fulgt av «Waffen-SS» or å skille dem fra generaler i andre deler av det tyske militærvesenet. En vanlig tituleringen ville være Obergruppenführer und General der Waffen-SS.
EPCIS
Standarden
Formålet med EPCIS-standarden er å forenkle utveksling av informasjon om status, lokalisering og bruk av spesifikke objekter. Disse objektene er vanligvis utstyrt med en unik, fysisk ID-merking. Informasjonen som innhentes kan sees på som tilstandsløs, og er per definisjon gyldig inntil en annen hendelse oppdaterer denne. Informasjonen blir gjerne innhentet via ulike datafangstteknologier som RFID eller strekkoder, men kan også komme fra GPS-enheter, IT-systemer og annet. Man kan se på et EPCIS-lager som en løsning for å samle opp alle sporene en unikt merket enhet legger fra seg i løpet av sin levetid eller forflytning gjennom en forsyningskjede.
EPCIS-standarden består kort oppsummert av to viktige XML-grensesnitt, samt en viktig og sterkt anbefalt semantisk standard kalt Core Business Vocabulary (CBV) som beskriver innholdet i meldingene som grensesnittene utveksler.
Capture Interface
«Capture Interface» er betegnelsen som brukes om det inngående grensesnittet mot EPCIS. Det mottar meldinger med følgende prinsipielle innhold:
Følgende kildekode-sekvens i XML er en EPCIS-melding som rapporterer varemottak av en spesifikk RFID-merket plastpall i norsk daglivarehandel:
Capture Interface kan motta fire ulike hendelsestyper:
Query Interface
Query Interface benyttes for å gjøre spørringer («query») mot EPCIS. Typisk brukes dette for utveksling av informasjon mellom aktører i verdikjeden eller mellom EPCIS og aktuelle interne systemer.
Norsk bruk av EPCIS
EPCIS benyttes i dag i utstrakt grad i mange innovative løsninger spredt i mange bransjer og til mange ulike formål. Felles er at de har en datafangst knyttet til objekter som beveger seg i en forsyningskjede eller livsløp. Disse objektene genererer så på ulike måter hendelser som sendes inn til EPCIS, for lagring, bruk og eventuelt deling med aktører i verdikjeden.
Eksempel: Norsk Lastbærerpool
NLPs kunder benytter EPCIS som infrastruktur for flere innovative tjenester hvor RFID i lastbæreren spiller en viktig rolle. Et eksempel er helautomatisk varemottak som benyttes blant annet hos Coop. Når en dagligvarebutikk mottar en RFID-merket pall blir den helautomatiske SSCC-koden som pallens RFID-brikke er koblet mot, sendt til [SAP] for varemottaksregistrering.
Eksempel: Mesterbakeren
Mesterbakeren benytter EPCIS som kjernen i sin løsning for [temperatursporing] av sin distribusjon av avkjølte varer som sushi, bløtkaker, påsmurt mat osv. Det benyttes en RFID brikke i hver enkelt kjølekontainer, som logger temperaturen underveis i distribusjonen, og tømmes inn i EPCIS i forbindelse med vask og lagring hos Mesterbakeren. Underveis i distribusjonen benytter Mesterbakeren systemet qrLogistic til å registrere GPS posisjoner og tidspunkter for levering av ulike produkter hos sine mange kunder (butikker). Disse hendelsene knyttet til kjølecontaineren sendes også inn i EPCIS og danner grunnlaget for dokumentasjon som viser hvor, når og temperaturhistorikken til hver enkel kjølecontainer som benyttes.
Eksempel: Reinertsen
Reinertsen er den fjerde største entreprenøren i Norge, og har stor virksomhet innen Offshore service segmentet også. Reinertsen begynte i 2009 å merke alt av utstyr for rask, effektiv og sikker datafangst knyttet til utstyret sitt. Alt fra powertools via trillebårer og opp til gravemaskinskuffer merkes av Reinertsen. EPCIS bidrar med å holde kontroll med alle bevegelser inn og ut av ulike prosjekter og lager, samt ellers prosesser som utstyret inngår i. EPCIS er her integrert med Agresso som er Reinertsen sitt forretningssystem.
EPCIS-løsninger
Siden EPCIS er kun en standard som beskriver hvordan informasjon skal utveksles mellom aktører i verdikjeden, er det utviklet mange ulike løsninger der denne standarden benyttes.
Eksempel: EPCIS as a Service - Enlight AS
EPCIS as a Service er en kommersiell løsning basert på programvare som tjeneste (SaaS). Løsningen er komplett i forhold til EPCIS 1.1-standarden, og inneholder i tillegg til den påkrevde funksjonaliteten blant annet ekstra sikkerhetsmekanismer, grafisk brukergrensesnitt (GUI) og rapporteringsmuligheter. EPCIS as a Service er utviklet av foretaket Enlight og benyttes blant annet av Norsk Lastbærerpool AS, Tine SA, Reinertsen AS og GS1, for å samle og utveksle hendelsesorientert informasjon fra verdikjeden.
Eksempel: Fosstrak EPCIS Repository - Open Source
Fosstrak EPCIS Repository er en Open Source-løsning programmert i Java. Den er laget som en del av ulike forskningsprosjekter blant annet ved ETH Zürich, og brukes av mange i forbindelse med piloter. Når løsningene kommer i drift, velger de fleste kommersielle løsninger.
Eksempel: IBM Infosphere Traceability Server
Dette er et EPCIS-produkt fra IBM som senere ble solgt til firmaet Frequentz i California.
Eksempel: SAP AutoID Infrastructure (AII)
Denne EPCIS-løsningen er utviklet av SAP, som er den største leverandøren av «enterprise resolution planning» (ERP).
Knud Karl Krogh-Tonning
Knud Karl Krogh-Tonning (født 31. desember 1842 i Stathelle, død 19. februar 1911 i Kristiania) var en norsk teolog. Han ble teologisk kandidat i 1867 og bekledte siden en rekke stillinger som lærer og prest, sist som sogneprest i Gamle Aker (1886–1900).
Krogh-Tonning begynte tidlig å drive vitenskapelige studier og skrev en rekke bøker. I 1883 tok han doktorgraden på en avhandling «Om den ældste kirkelig apologi overfor det græsk-romerske hedenskabs tænkning». Krogh-Tonning var sterkt engasjert i utgivelsen av bokverket Vidnesbyrd af Kirkefædrene som utkom i 19 bind fra 1880 til 1897.
Dave Greszczyszyn
Dave Greszczyszyn (født 18. september 1979) er en canadisk skeletonkjører.
Han representerte Canada under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 21.
The City of Failing Light
The City of Failing Light er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av George Terwilliger.
Handling
Fabrikk-eier John Gray blir syk, midt under en streik ved fabrikken hans. Doktoren hans foreslår at Johns bror David, som ser akkurat ut som John, tar plassen hans hjemme og ved fabrikken. Selv om de to ser nøyaktig ut som hverandre, er de nøyaktige motsetninger i temperament og personlighet. John kan ofte oppføre seg grusomt og brutalt mot både familien sine, og ovenfor hans ansatte.
Samtidig er David ofte veldig hensynsfull, omtenksom og snill mot alle han møter. Når John ser hvilken effekt David har på sine ansatte – og hans kone – ved å behandle dem langt mer humant, begynner John å revurdere hvordan hans eget liv har blitt - og hvorfor.
Øvelser under Sommer-OL 1928
Øvelser under Sommer-OL 1928. Det ble konkurrert i 16 sporter, om totalt 104 olympiske titler. Mennene deltok i alle 16 og damene i fem.
Jens Sørensen
Jens Sørensen (født 1646 i Sølvesborg, død 1723 i København) var en dansk kartograf. Han var sjøkartdirektør fra 1689 til 1723. Sørensen målte opp danske og norske farvann i perioden 1686 til sin død.
Sørensen hadde ingen formell utdannelse innen oppmåling. Han anvendte enkle metoder ved hjelp av lodd, kompass og en spesiell målevogn. Sørensen foretok ingen breddeobservasjoner. Hans produksjon av sjøkart ble aldri trykt, så få fikk glede av de etter datidens forhold svært nøyaktige kart.
Hans håndtegnede kart finnes i dag i Danmark hos Kort & Matrikelstyrelsen, Det Kongelige Bibliotek og Rigsarkivet, hvor også hans arkivalier oppbevares, men også i Norge hos Statens kartverk Sjø i Stavanger.
I Johan Knudsens bok om Jens Sørensen framgår det at Jens Sørensen har besøkt Norge. Dette stemmer nok ikke helt, da han selv skriver som brev til kongen på kartet over Østersjøen: ''Dett Øfrige Widløftige Tegning her udi, Inde I Landene nemblig I Norrige, I Holsten, I Tüdskland, Lifland, I suærige og Findland Hvor jeg Personlig Icke hafuer Werit. Dett haver jeg Efter Andre Trowærdigste Carter og Tegninger mig Efter Rætted til dette Cartets fuldkommenhet.'' Jens Sørensens kart bygger derfor på andre tidligere kart, men det er mulig han har besøkt noe av kysten.
Sørensen er begravet ved Holmens kirke.
Kart
Eksempler på Sørensens kartverk:
SS «United States»
SS «United States» (IMO: 5373476) er et amerikansk-flagget havgående atlanterhavsskip bygget i 1952 for United States Lines. Hun er per dags dato det største atlanterhavsskipet noen gang bygget i USA og fremdeles det raskeste atlanterhavsskipet noen gang bygget.
The City (film fra 1916)
The City er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Theodore W. Wharton.
SS «United States»
SS «United States» holdt opprinnelig fartsrekorden «det blå bånd» for både østgående og vestgående rute (begge satt under jomfruturen i juli 1952), men i 1990 satte «Hoverspeed Great Britain» en ny rekord på den østgående ruten. SS «United States» holder dog fremdeles rekorden for den vestgående ruten med en gjennomsnittshastighet på 34,51 knop (63,9 km/t). Under prøveturene i mai/juni 1952 oppnådde hun hastigheter på over 38 knop (70 km/t) ved 248 000 akselhestekrefter.
Skipet
Skipets fremdrift ble besørget av fire propeller drevet av fire Westinghouse double-reduction dampturbiner. Dampen ble produsert av åtte Foster-Wheeler kjeler på 1 000 in3 med arbeidstrykk 6,9 MPa. Normal marsjfart var 32 knop (59 km/t). Skipets høyde var 175 fot (53,3 m).
9. serierunde i Eliteserien 2019
9. runde i Eliteserien i fotball for menn 2019 ble hoveddelen av kampene spilt søndag 19. mai og runden ble avsluttet med –  onsdag 14. august
Kampfakta
'''Søndag 19. mai''' <div id="Rosenborg v Mjøndalen"> <div id="Lillestrøm v Odd"> <div id="Strømsgodset v Tromsø"> <div id="Bodø/Glimtv Brann"> '''Mandag 20. mai''' '''Onsdag 14. august''' <div id="Stabæk v Vålerenga">
5. århundre
5. århundre startet den første dagen i 401 og sluttet den siste dagen i 500 etter den gregorianske kalenderen.
Marimbondo-demningen
Marimbondo-demningen er en demning i Brasil, som ligger i elva Rio Grande, på grensen mellom delstatene Minas Gerais og São Paulo. Installert vannkrafteffekt er 1 440 MW, fordelt på 8 turbiner. Byggingen startet i 1971, og anlegget stod ferdig i 1977. Demningen er 94 meter høy og 3 100 meter lang, og demmer opp et reservoar på 438 km² overflateareal, og med et vannvolum på 14,4 km³.
Boa Nova
Boa Nova er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Katsuyuki Miyajima
Katsuyuki Miyajima (født 27. desember 1995) er en japansk skeletonkjører.
Han representerte Japan under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 26.
Victoria (Seychellene)
Victoria (ofte omtalt som Port Victoria) er hovedstaden på Seychellene i Indiahavet. Byen ligger på den nordøstlige siden av øya Mahé. Den hadde 24,970 innbyggere i 2002.
Victoria er internasjonalt kjent for å ha mange gode markeder hvor lokale råvarer er en spesialitet. Landets nasjonale fotballstadion ligger i byen. En av de største broene som forbandt Victoria med en av de mange øyene ble ødelagt under tsunamien i 2004. De viktigste eksportvarene for Victoria, samt regionen, er vanilje, kokosnøttolje, såpe, fisk og eksotiske frukter.
Distrikter
Victoria består av totalt tre distrikter:
Stor-Victoria består av de tre distriktene ovenfor, i tillegg til seks andre distrikter:
Paul Ottar Haga
Paul-Ottar Haga (født 30. juli 1965 ) er en norsk skuespiller og regissør fra Verdal i Trøndelag.
Han har vært fast ansatt ved Det norske teatret i Oslo siden 1990, men har også hatt roller andre steder. Sitt gjennombrudd fikk han som Peer i NRK Dramas filmatisering av Peer Gynt i 1993.
Han er født på gården Lyng Søndre Østre ved Stiklestad og yngre bror av Arnulf Haga, Gjermund Haga og Erlend Haga. Han er gift med Evy Kasseth Røsten.
Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem 2017
Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem 2017 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i Rabat i Marokko fra 1. til 6. mai 2017.
Fylkesvei 42 (Buskerud)
Fylkesvei 42 i Buskerud gikk mellom Drammen Travbane og Gulskogen i Drammen.
Traséer: Drammen travbane – Vårveien (2,6 km), Rosenkrantzgata – Gulskogen (0,6 km)
Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 37.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 2729, fylkesvei 2730 og fylkesvei 2731.
Alder (geologi)
I geologien er alder et tidsavsnitt i jordens historie. Aldrenes varighet varierer mellom 100 000 år og 20 millioner år. Aldre sammenfattes som epoker, som i sin tur sammenfattes som perioder. Vitenskapen som forsker på og definerer aldre, er stratigrafien.
Joseph Luke Cecchini
Joseph Luke Cecchini (født 25. mai 1982) er en italiensk skeletonkjører.
Han representerte Italia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 27.
Leshan
Leshan (Forenklet kinesisk: 乐山; tradisjonell kinesisk: 樂山; pinyin: Lèshān) er et kinesisk byprefektur i provinsen Sichuan, ca. 130 km sør for Chengdu. Arealet er på 12 826 km² og folketallet på knappe 3,48 millioner innbyggere (2004).
Der de tre elvene Minjiang, Dadu og Qingyi møtes er Leshans største severdighet. Det er kjempebuddhaen i Leshan, hogd ut av fjellsiden av buddhistiske munker mellom årene 719 og 803. Høyden er på 71 m, skuldrene er 28 m brede, og dette gjør den til verdens største statue av Buddha. Hodet alene har en høyde på 15 meter og en bredde på 10 meter. Ørene er syv meter lange og et fotballag han få plass på stortåen.
Statuen ble til for å temme den farlige virvelstrømmen der elven Dadu rant ut i Minjiang.
Administrative enheter
Byprefekturet Leshan har jurisdiksjon over 4 distrikter (区 qū), ett byfylke (市 shì), 4 fylker (县 xiàn) og 2 autonome fylker (自治县 zìzhìxiàn).
Snorre Ness
Snorre Ness (født 11. mars 1947) er en tidligere norsk postsjef og politiker (Ap).
Ness ble ansatt i Postverket i 1964, og avanserte til postsjef i Namsos. Han har vært prosjektleder ved Høgskolen i Nord-Trøndelag.
Marina Alabau
Marina Alabau (født 31. august 1985) er en spansk seiler som spesialiserer seg i seilbrett. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok gull.
Ticino
Ticino er den sørligste kantonen i Sveits, og den eneste som er overveiende italienskspråklig. Den grenser fremfor alt til Italia (Lombardia og Piemonte), men møter kantonene Valais, Uri og Graubünden i nord. Ved Lago di Lugano ligger Campione d’Italia, som er en italiensk enklave.
Geografi
Ticino er den eneste kantonen som overveiende (faktisk nesten utelukkende) ligger sør for Alpenes hovedvannskille. Grensen mot nabokantonene ligger stort sett på Alpenes hovedkjede, med topper opp til 3402 m høyde (Adula, tysk Rheinwaldhorn). Ticino består av sørvendte daler, de største er dalene til elvene Ticino, Maggia og Verzasca, som møtes i Maggioresjøen. Lago di Lugano ligger nesten helt sør i kantonen. Alle elvene og innsjøene drenerer via elven Ticino til Po.
Kommuner og distrikter
Ticino består av 190 kommuner som er sammenfattet til 38 kretser (circoli) og åtte distrikter (distretti). Distriktene tilsvarer kantonens daler eller dalavsnitt:
Språk
Italiensk er Ticinos offisielle språk. Kantonens innbyggere snakker stort sett lombardiske dialekter. I tillegg har det vært isolerte landsbyer med walsertysk som hovedspråk, men denne dialekten er på retrett. Likevel snakker totalt omtrent 8 % av befolkningen tysk, mest i byene.
Historie
Ticino består av en rekke områder som mellom 1403 og 1513 ble underlagt én eller flere sveitsiske kantoner. De gamle sveitsiske kantonene var ute etter å kontrollere sørsiden av St. Gotthard-passet, som ligger på den sørlige grensen av Uri. Til dette formålet ble områdene sør for passet kolonialisert. Disse områdene fikk status som vasallstater som ble forvaltet av Uri alene (Untertanenland Leventina) eller av flere kantoner i fellesskap (Gemeine Herrschaften, resten av dagens Ticino, i kortere perioder også noen flere, mindre områder ved Lago di Lugano). Ticino ble i denne tiden også betegnet som Welsche Vogteien («velske fogderier»). Det var ikke før i 1798 at Ticinos beboere fikk politisk medbestemmelsesrett ved å danne to selvstendige kantoner (Bellinzona og Lugano). I 1803 ble disse to kantonene slått sammen til dagens kanton Ticino. Samtidig fikk kantonen egen myntrett, og ticinesisk franco var Ticinos valuta inntil sveitsisk franc ble gjeninnført som en fellesvaluta i 1850.
Sport
I 2018 be europamesterskapet i orientering arrangert i Ticino.
Ormiscodes
Ormiscodes er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).
Utseende
Middelsstore (vingespenn gjerne 60-70 millimeter), brune påfuglspinnere uten øyeflekker på vingene. Forvingen har oftest et lyst merke litt foran midten og ofte et par tynne, mørke tverrbånd. Som vanlig for Hemileucinae gir disse sommerfuglene et noe "rufsete" inntrykk. Larvene har forgrenede, ofte fargerike pigger.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika (særlig Argentina og Chile).
Toamasina
Toamasina (tidligere Tamatave) er en by nordøst på Madagaskar. Byen er Madagaskars største havneby og har 179 045 innbyggere (2001). Byen er administrasjonssenter for regionen Atsinanana.
Løvstad
Løvstad er et tettsted i Nittedal kommune i Akershus. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger i Hakadal på vestsiden av Nitelva og riksvei 4 omtrent ni kilometer nord for kommunesenteret Rotnes. Tettstedet Grønvoll ligger rett over Nitelva, omtrent en kilometer i luftlinje øst for Løvstad. Varingskollen, ligger på Løvstad.
Den alternative skrivemåten Løstad ble vurdert av Statens kartverk som norsk navnemyndighet i 2005, og avslått.
Anthony Watson
Anthony Watson (født 2. november 1989) er en amerikansk-jamaicansk skeletonkjører.
Kåre Aalberg
Kåre Aalberg (født 9. mai 1951) er en norsk rektor og politiker (SV).
Han var ordfører i Namsos kommune 2003–2007. Han ble valgt etter at SV fikk 35,9 % av stemmene og inngikk et valgteknisk samarbeid med Arbeiderpartiet og Senterpartiet, og avsluttet en 60 år lang epoke med Arbeiderparti-ordførere i kommunen. Aalberg var medlem av SVs sentralstyre 2009–2011.
Aalberg var lærer og rektor ved Sørenget skole i Namsos før han ble ordfører.
Adam Edelman
Adam Edelman (født 14. mars 1991) er en amerikansk-israelsk skeletonkjører.
Kåre Aalberg
Kåre Aalberg er sønn av Knut Aalberg, som var trygdesjef og varaordfører i Levanger.
Adam Edelman
Han representerte Israel under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 28.
Arnor Njøs
Arnor Njøs (født 21. juni 1930 på Leinstrand, død 1. mai 2019) var en norsk jordforsker.
Njøs gikk ut fra Norges Landbrukshøgskole (NLH) som cand.agric. i 1955 og tok en mastergrad ved University of Illinois i 1961. Han var ansatt ved NLH fra 1955 til 1990, fra 1979 som professor. Han var rektor ved NLH fra 1984 til 1989. Han var leder for Jordforsk fra 1990 til 1995.
Njøs ble utnevnt til ridder av St.Olavs orden i 1979 og ble æresdoktor ved Sveriges lantbruksuniversitet i 1998.
Boa Vista do Tupim
Boa Vista do Tupim er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Ningdu
Ningdu (kinesisk: 宁都县; pinyin:  Níngdū Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Ganzhou.
Befolkningen var på 693,574 innbyggere i 1999.
Kulturminner
Hovedkvarteret for Ningdu-oppstanden (Ningdu qiyi zhikunbu jiuzhi, 宁都起义指挥部旧址) ble i 1988 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Samferdsel
Kinas riksvei 319 fører gjennom fylket. Riksveien begynner i Xiamen i Fujian, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan, og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.
Kampkunst
Kampkunst har tilnærmet samme betydning som kampsport. Mange utøvere av ulike kampformer mener det er misvisende å betegne kamputøvelsen som en sport, og foretrekker å se på det som kunst (jf. den engelske betegnelsen martial arts og den opprinnelig betydning av kunst som ferdighet). Dette gjelder nok spesielt innen de kampkunstene hvor man har sterkt fokus på meditasjon, filosofi og kata (inntrente teknikker), og der det ikke konkurreres. Eksempler på slike kampkunster er aikido, bujinkan budo taijutsu, katori shinto ryu, Sipalki og tai ch'i.
Kampkunster kan også ha fokus på effektivt selvforsvar i kontekster uten gitte regler eller sportsmessige rammeverk. Eksempler på dette er tradisjonell karate, slik det opprinnelig ble praktisert i Okinawa, og moderne krav maga. Flere hapkido-stilarter faller også under kategorien kampkunst da mange stilarter ikke konkurrerer, mens andre igjen gjør det.
Stilarter
Begrepet «stilarter» er mye brukt innenfor kampkunst og kampsport for å forklare forskjeller innenfor b.l.a. filosofi, teknikker og utførelsen av disse.
Madararytterens orden
Madararytterens orden (bulgarsk: Орден „Мадарски Конник“) er en bulgarsk orden innstiftet 4. august 1966 til belønning av innsats for å styrke de vennskapelige forbindelser mellom Bulgaria og andre land. Ordenen er oppkalt etter Madararytteren, et steinrelieff fra tidlig middelalder på Madara-platået øst for Sjumen i det nordøstlige Bulgaria.
I Folkerepublikken Bulgarias ordensvesen rangerte Madararytterens orden sammen med Folkerepublikken Bulgarias orden på trinn to, etter Georgi Dimitrov-ordenen, Stara Planina-ordenen og Ordenen Bulgarias tretten århundrer. Da Bulgaria i 1990 innførte flerpartidemokrati og markedsøkonomi ble Madararytterens orden beholdt og reformert. I Republikken Bulgarias ordensvesen rangerer den sammen med Den sivile fortjenstorden og Den militære fortjenstorden som nummer tre.
Inndeling
Madararytterens orden fikk ved opprettelsen to klasser, begge kunne tildeles med eller uten sverd. Denne inndelingen ble beholdt da ordenen ble reformert i Republikken Bulgarias ordensvesen. De to trinnene er:
Insignier
Insigniene for Madararytterens orden har hatt ulik utforming i folkerepublikkens og republikkens tid.
Ordenstegnet for Madararytterens orden ble ved innstiftelsen i 1966 utformet som et oppvendt, hvitemaljert pentagon besatt med et avrundet rektangulært midtfelt i gull der et relieff av Madararytteren er plassert. Det hele er igjen satt på nedvendt pentagon av stråler, i sull for 1. klasse, i sølv for 2. klasse.
Ved tildeling til militære ble ordenstegnet opphengt i båndet i et ledd bestående av korslagte sverd.
Ordensbåndet er hvitt med kantstriper i hvitt, grønt og rødt, Bulgarias flaggfarger.
Madararytterens orden ble etter 1990 beholdt, reformert og fikk ny utforming ved lov av 2003. Ordenstegnet er nå utformet som en stjerne med fire strålegrupper. Midtemaljongen har Madararytteren omgitt av en kulebesatt bord. Ordenstegnet er helt i metall, gult metall for 1. klasse og hvitt metall for 2. klasse. Ved tildeling til militære ble ordenstegnet opphengt i båndet i et ledd bestående av korslagte sverd.
Tildeling
Madararytterens orden har hele tiden vært en diplomatisk orden, men kriteriene for tildeling har utviklet seg slik at den opprinnelig kun ble tildelt utlendinger, men etter at den ble reformert kan også bulgarere motta ordenen. I perioden 1966 til 1990 ble Madararytterens orden tildelt utenlandske diplomater, politikere og militære som arbeidet for å styrke de bilaterale forbindelsene mellom Bulgaria og andre land.
Den reformerte utgaven av Madararytterens orden kan tildeles bulgarere så vel som utlendinger. Den tildeles for fremragende fortjenester for å etablere, styrke og videreutvikle de vennskapelige forbindelsene til Republikken Bulgaria.
Grønvoll
Grønvoll var et tettsted i Nittedal kommune i Akershus. Det ligger i Hakadal på østsiden av Nitelva og riksvei 4, omtrent fire kilometer nord for tettstedet Åneby og ti kilometer nord for kommunesenteret Rotnes. Det ble regnet av Statistisk sentralbyrå som et eget tettsted inntil 2012, da beregningsmetodikken ble endret og det ble slått sammen med tettstedet Løvstad på den andre siden av Nitelva. .
Faustus Cornelius Sulla Felix
Faustus Cornelius Sulla Felix (født 22, død 62) var en av de mindre kjente skikkelsene i det Julo-claudiske dynasti i det gamle Roma. Hans bestemor var Antonia den eldre, niesen til keiser Augustus gjennom hennes ektemann Lucius Domitius Ahenobarbus (hennes bestefar). Hennes mor var Domitia Lepida, datter av niesen til keiser Augustus. Octavia den yngre og Markus Antonius var hennes besteforeldre. Hans far var Faustus Cornelius Sulla som var suffekt konsul i året 31 og en etterkommer av Lucius Cornelius Sulla. Han var også halvbror av keiserinnen Valeria Messalin.
I 47 arrangerte keiser Claudius et giftermål mellom Fuastus og hans datter Claudia Antonia. De fikk en sønn som døde før han var to år. Sønnens første fødselsdag ble feiret privat. Hans tilknytning til keiserfamilien førte til at han ble utnevnt til konsul i 52.
I 56, to år etter tiltredelsen til Nero, ble den frigjorte slaven Pallas og den pretorianske prefekten Sextus Afranius Burrus anklaget for opprørsplaner for å gjøre Faustus til keiser. Konspiratørene ble dømt, men Faustus synes ikke å ha vært implisert i rettssaken. Nero begynte likevel å overvåke Faustus, gjennom sin frykt for hans tilknytning til keiserfamilien.
I 58 anklaget en annen keiserlig frigitt slave Faustus for å planlegge et opprør mot Nero, trolig under sistnevntes etterforskning. Nero behandlet Faustus som skyldig. Han ble sendt i eksil til Masilla i 59.
I 62 ble en vaktmann ved palasset, Tigellinus, sendt for å myrde Faustus. Faustus ble myrdet ved middag, fem dager etter at Tigellinus ble gitt ordrene. Hans hode ble transportert til palasset. Til tider spottet Nero det avkappede hodet til Faustus, på grunn av hans skallethet og grå hår.
Tacitus beskrev karakteren til Faustus som «engstelig og foraktelig», og hevdet også at han ikke var i stand til å kuppe Nero.
Blakstad (Froland)
Blakstad er et tettsted i Froland kommune i Aust-Agder. Stedet har innbyggere per 1. januar. Statistisk sentralbyrås navn på tettstedet er Blakstad.
Tettstedet ble til fordi stedet ligger ved Nidelva på et sted elva gjør en liten Z-sving, og hvor det var mulighet for brubygging. Blakstad bru er et viktig kommunikasjonsknutepunkt på riksvei 42 som går fra E18 på Stoa i Arendal til Evje i Setesdal. Herfra går også vei til Grimstad, og til Nes Verk i Tvedestrand kommune. Blakstad ligger på begge sider av elva.
På Blakstad ligger også Blakstad holdeplass på Arendalsbanen. Blakstad videregående skole er en av de største i Aust-Agder og har spesialisert seg i håndverksfag. Gullknapp flyplass ligger nær ved Blakstad.
Møllerveien (Oslo)
Møllerveien (2–6; ingen oddetallsnumre) er ei kort gate på Fredensborg i bydel Grünerløkka i Oslo. Den er en fortsettelse av Nordre gate etter Grünerbrua over Akerselva og går opp en bakke til ei rundkjøring, der den møter Maridalsveien og Fredensborgveien.
Navnet er gammelt og knytter seg til Nedre Foss mølle, som lå like ved.
På vestsida av veien ligger først et industribygg i Brenneriveien 11. Deretter følger det store komplekset Maridalsveien 3, som var vært bryggeri og næringsmiddelfabrikk fra 1855 til 1972, seinere småindustri, kulturvirksomhet og kontorer. På hjørnet av Brenneriveien er det gamle bruslageret om- og påbygd til lokaler for Oslo byarkiv (arkitekter Telje-Torp-Aasen).
På østsida av veien ligger Vulkan-området. Flere av husene her har adresse Møllerveien 2, blant annet Dansens hus. Nr 4 lenger opp i bakken er et kontorbygg (Fredensborg kontorsenter).
Civilization’s Child
Civilization's Child er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Charles Giblyn.
Handling
Men han forfører henne, for så å kaste henne ut på gaten - og hun blir en prostituert. Berna gifter seg senere med Nicolay Turgenev, en ung musiker, og de får snart et barn sammen. Men McManus sin datter Ellen forelsker seg i Nicolay, etter å ha sett ham opptre.
Hans Nielsen Hauges plass (Oslo)
Hans Nielsen Hauges plass (1–7) er en plass på Sandaker i bydel Sagene i Oslo.
Navnet
Hans Nielsen Hauges plass fikk sitt navn i 1901. I likhet med Hans Nielsen Hauges gate er plassen oppkalt efter den kjente lekpredikant og industrigründer Hans Nielsen Hauge, som grunnla den kristne bevegelsen kjent som haugianerne. At Hauges navn forbindes med området, skyldes at han i en tid bodde på, drev, og eide en gård på Sagene. Dessuten ble han der tiltrodd et verv som fattiginspektør, der hans idealisme viste seg ved at overskudd fra egen forretningsvirksomhet ble gitt til de nødstilte.
Tuuli Petäjä
Tuuli Petäjä (født 9. november 1983) er en finsk seiler som spesialiserer seg i seilbrett. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok sølv.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 14.
Fjellarve
Fjellarve (Cerastium alpinum) er en flerårig urt som hører til nellikfamilien.
Den kan bli opp til 20 cm høy, men er som regel lav og teppedannende. Kronbladene er dypt kløvd og dobbelt så lange som begerbladene. Den finnes opptil 2220 moh i Jotunheimen.
Fjellarve har en amfiatlantisk utbredelse. I Europa finnes den i Norge, Sverige, Finland, de nordligste delene av Russland, Storbritannia, Alpene, Karpatene og i fjellene på Balkan og Den iberiske halvøy. Videre finnes den på Island, Jan Mayen, Svalbard, Grønland og i det nordøstre Canada. På Ellesmereøya og Grønland går den nord for den 80. breddegrad.
Underarter
Fjellarve er ganske variabel og følgende underarter og varieteter er kjent:
Transkeis president
Transkeis president var statsoverhode for Transkei, én av Sør-Afrikas bantustaner og en nominelt uavhengig stat som bare ble anerkjent av Sør-Afrika.
Ifølge andre kapittel av Republic of Transkei Constitution Act fra 1976 skulle der være en president, som skulle være statsoverhode og gjennom sin person være et samlende symbol for alle innbyggerne i Transkei.
Valg
Presidenten ble valgt av Nasjonalforsamlingen for en periode på sju år.
Avsettelse
Nasjonalforsamlingen kunne vedta en resolusjon som erklærte at personen som innehadde presidentembetet skulle avsettes fra sin stilling. Nasjonalforsamlingen kunne ikke vedta en slik resolusjon hvis ikke Nasjonalforsamlingens president tidligere hadde blitt forelagt en petisjon signert av minst 25 av Nasjonalforsamlingens medlemmer, der det ble bedt om at innehaveren av presidentembetet skulle avsettes på grunn av embetsbrudd eller var ute av stand til effektivt å utføre sine embetsplikter og det videre ble bedt om at Nasjonalforsamlingen skulle nedsette en komité som skulle utrede temaet for petisjonen.
Myndighet som statsoverhode
Presidenten hadde myndighet til å fastsette når Parlamentet skulle holde sine sesjoner og terminere dem samt å oppløse Nasjonalforsamlingen.
Videre hadde presidenten myndighet til å inngå og ratifisere internasjonale konvensjoner, traktater og avtaler.
Han hadde dessuten myndighet til å dele ut hedersbevisninger, å benåde eller utsette straffen til lovbrytere enten vilkårlig eller uvilkårlig samt å oppheve bøter, straff og inndragninger.
Presidenten hadde myndighet til å erklære krig, slutte fred samt å proklamere og terminere unntakstilstander. Han var øverstkommanderende for Transkeis forsvarsstyrker.
Myndighet som øverstkommanderende
Presidenten var øverstkommanderende for Transkeis forsvarsstyrker. Han kunne mobilisere og utkommandere forsvarsstyrkene – eller en del av disse – til operative formål eller for å opprettholde lov og orden, bevare fred, beskytte liv, helse eller eiendom samt å besørge og opprettholde de nødvendige tjenestene. Han kunne dessuten bevilge offisersfullmakter.
Stedfortreder
Hvis embetet som president skulle bli ledig eller innehaveren av dette embetet av en eller annen grunn skulle bli ute av stand til å utføre sine plikter, skulle Nasjonalforsamlingens president fungere som statens president. Hvis Nasjonalforsamlingen ikke hadde en president eller han var ute av stand til å fungere, skulle en person utnevnt av regjeringen (The Executive Council) fungere som statens president.
Xingguo
Xingguo (kinesisk: 兴国县; pinyin:  Xīngguó Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Ganzhou.
Befolkningen var på 652,429 innbyggere i 1999.
Kulturminner
De kommunistiske revolusjonæres støttepunkt Xingguo (Xingguo geming jiuzhi, 兴国革命旧址) fra 1929 til 1933 ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Samferdsel
Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou (ved Wuhan), Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.
Kinas riksvei 319 fører gjennom fylket. Riksveien begynner i Xiamen i Fujian, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan, og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.
Civilization (1916)
Civilization er en amerikansk stumfilm fra 1916.
Handling
Historien begynner med utbruddet av en krig i det tidligere så fredelige kongeriket Wredpryd. Grev Ferdinand er oppfinneren av en ny ubåt, som får i oppdrag å kommandere denne nye farkosten i kamp. Kongen av Wredpryd beordrer greven til å senke ProPatria, et sivilt skip som de tror skal frakte ammunisjon - så vel som sivile passasjerer. Men greven nekter å gå med på disse ordrene. Når han innser at mannskapet hans kommer til å utføre disse kongens ordrer, kjemper greven mot sitt eget mannskap. Han ødelegger hele ubåten - som snart havner på bunnen av havet. Men greven dør og sjelen havner i skjærsilden, hvor han møter Jesus - som kunngjør at greven kan finne forløsning ved å vende tilbake til den levende verden, for å være en stemme for fred.
Greven vender deretter tilbake til livet, hvor han snart blir steinet og utskjelt av sine landsmenn. Han blir stilt for retten av kongen, en moderne Pontius Pilatus, hvor han blir dømt til døden. Men 5 000 kvinner samles i nærheten av kongens palass, synger en fredssang, og ber kongen om å få en endelig slutt på krigen. Mødrenes bønn inspirerer kongen til å besøke fengselscellen til den fordømte greven. Men greven blir funnet død på cellen sin, og Jesus kommer ut av grevens kropp for å ta med seg kongen med på en omvisning på slagmarkene. De går deretter gjennom slagmarkene midt under krigens blodbad, i håp om at kongen endelig skal bli overbevist om å få slutt på hele konflikten så snart som mulig.
Styrker i felttoget ved Waterloo
Styrker i felttoget ved Waterloo viser komplett slagorden for de fire større slagene i felttogene i Det forente kongeriket Nederlandene (dagens Belgia); slaget ved Quatre Bras, slaget ved Ligny, slaget ved Waterloo og slaget ved Wavre. Ved Napoléons gjenerobring av makten i Frankrike i mars 1815 dannet mange av de europeiske statene som hadde bekjempet ham den syvende koalisjonen og begynte mobilisering av hærstyrker. To store styrker ledet av feltmarskalk Arthur Wellesley (hertugen av Wellington) og en prøyssisk armé under feltmarskalk Gebhard von Blücher. samlet seg i begynnelsen av juni nær den nordøstlige grensen til Frankrike.
Hovedkvarter
Nordarméen (fransk: L'Armée du Nord) under kommando av den franske keiseren Napoléon I.
Stabssjef (fransk: Major Général): Marskalk Jean-de-Dieu Soult, hertugen av Dalmatia.
Kommandant for artilleriet: Divisjonsgeneral (fransk: Général de division) Charles-Étienne-François Ruty.
Kommandanter direkte underlagt keiser Napoléon I:
De britisk-allierte styrkene
Styrker fra Det forente kongerike Storbritannia og Irland, Det forente kongeriket Nederlandene og kongeriket Hannover var under kommando av feltmarskalk Arthur Wellesley (hertugen av Wellington). Oppstillingen under oppgir alle i de britisk-allierte styrken, inkludert de som ikke deltok i kampene (enheter i nærheten eller i garnisonstjeneste). Listen over tap inkluderer alle fra hvert regiment over de tre dagene med kamper, fra 16. til 19. juni 1815.
I slaget ved Waterloo hadde Wellington 71 257 mann, av de var 3 866 offiserer og 65 919 soldater. Etter slaget hadde styrken et samlet tap på 16 084 (3 024 drepte, 10 222 sårede og 2 838 forsvunne) og det utgjorde 24,6 % av styrken.
Hovedkvarter og støtteregimenter
I. korps stilte 24 844 mann (1 233 offiserer og 23 383 soldater) den 18. juni 1815, innbefattet de som ikke var med i slagoppsetningen og tapene fra de to foregående dagene (slaget ved Quatre Bras og slaget ved Ligny).
I. korps
Med mye av den nederlandsk-belgiske kontingenten ikke tilstede, var det kun 579 offiserer og 8 677 soldater (9 256 totalt) i II. korps.
II. korps
Med kun tre regimenter fraværende var dette korpset det mest komplette ved Waterloo med totalt 16 133 (933 offiserer og 13 897 soldater), medregnet de små tapene i slaget ved Quatre Bras og under retretten den 17. juni 1815.
Reserver
Reservene på 34 394 mann og 56 kanoner lå direkte underlagt hertugent av Wellington under slaget ved Waterloo. Den britiske 7th Infantry Division under Major General Kenneth MacKenzie deltok ikke i slaget da den bemannet ulike garnisoner i området. Reservedivisjonen fra Hannover deltok heller ikke, også den bemannet garnisoner. Deltakere i slaget fra reserven var totalt 18 964 mann med 56 kanoner.
De prøyssiske styrkene
De prøyssiske styrken ble ledet av feltmarskalk Gebhard Leberecht von Blücher og hans stabssjef August von Gneisenau. Styrken opererte uavhengig fra den britisk-allierte styrken under felttoget.
Noter
<references group='lower-alpha'/>
Fatih
Fatih er en kommune i det sentrale Istanbul, på neset mellom Marmarahavet og Det gylne horn, vest for Eminönü. Theodosius' mur danner vestgrense for kommunen. Fatih er også navnet på et mindre område innafor kommunen. Fatih betyr erobrer, og stedet har fått navnet sitt etter moskeen Fatih Camii, som har en iøynefallende plassering på Istanbuls fjerde høyde, bygd av sultan Mehmet Erobreren i 1470, og gjenoppbygd etter et jordskjelv i 1766.
Bydelen
Den bydelen som kalles Fatih, ligger på Istanbuls fjerde høyde rundt moskeen Fatih Camii. Området preges ellers av tradisjonell bebyggelse med få monumentalbygg. Den har et permanent kjøttmarked og på tirsdager et marked som byr på tyrkiske spesialiteter av alle slag.
Kommunen
Fatih er en av de mest folkerike og tettbefolka kommunene i Istanbul, med en befolkning på 408 000 (2000) på 10,8 km². Kommunen opplevde en rask vekst fram til 1975, da folketallet kulminerte på 504 000. Etter 1985 har folketallet vært synkende.
Kommunen består av en lang rekke bydeler: Fener, Balat, Tekfur, Edirnekapi, Samatya, Yedikule, Haseki, Zeyrek, Fatih, Carsamba, Selimiye, Salmatomruk, Capa, Vatan og flere.
Fatih har en etnisk og religiøst meget sammensatt befolkning. Dessuten har kommunen i seinere år hatt en sterk inn- og utflytting, idet en del av den etablerte befolkninga har flytta ut til forstedene og blitt erstatta av nyinnflyttede, særlig fra de nordlige provinsene av Tyrkia. Denne tendensen er mest markert i de sentrale og nordlige delene av kommunen, mindre i den sørlige. I bydeler som Fener, Balat, Salmatomruk og Draman er 40% av befolkninga nyinnflytta gjennom de siste 5 åra.
Samatya har en sterk konsentrasjon av armenere og andre kristne, mens befolkninga i f.eks. Fener og Balat er overveiende muslimsk. Ayvansaray har en befolkning bestående nesten utelukkende av bofaste sigøynere. De sentrale bydelene, som har vært og er tradisjonelt muslimske, har fått mange innflyttere fra Hellas, Bulgaria, Bosnia, Makedonia og Serbia. Zeyrek har en stor andel kurdere.
I de sørlige bydelene finner en tydelige innslag av slavere, særlig i Aksaray og Yenikapı, mens Koca Mustafa Pacha, Samatya og Yedikule har et tallrikt innslag av kristne av blanda opphav.
Eksterne lenker
Kommunens nettsted
Sankt Gallen (kanton)
Sankt Gallen er en kanton i Sveits. Den grenser til Bodensee og kantonen Thurgau i nord, til Østerrike (Vorarlberg) og Liechtenstein i øst, Graubünden i sør og Glarus, Schwyz og Zürich i vest. Dessuten er Appenzell-kantonene Ausser- og Innerrhoden fullstendig omsluttet av St. Gallen.
Wee Kim Wee
Wee Kim Wee (født 4. november 1915, død 2. mai 2005) var den fjerde presidenten i Singapore og satt i dette embetet fra 2. september 1985 og frem til 1. september 1993. Han var også kjent under navnet Huang Jinhui.
Faren til Wee døde da han var åtte år gammel, og han studerte ved Outram School. Han begynte å jobbe som kontorist for den kjente avisa The Straits Times, før han ble reporter med fokus på politiske spørsmål. Han ble til slutt en av avisens viktigste reportere. I 1941 ble han med i United Press Associations og var dets sjef og korrespondent på 1950-tallet. Han returnerte til The Straits Times i 1959, og han ble utnevnt til assisterende redaktør i Singapore. I 1966 intervjuet han den tidligere indonesiske presidenten, general Suharto.
Wee var redaktør da han i 1973 ble utnevnt til høykommissær og ble sendt til Malaysia, en stilling han beholdt i syv år. Han ble utnevnt til ambassadør i Japan i september 1980, og til Sør-Korea i februar 1981. På slutten av sin diplomatiske karriere i 1984, ble han utnevnt til formann for The Singapore Broadcasting Corporation, en forgjenger til dagens MediaCorp Studios. Året etter ble han utnevnt til president.
Sankt Gallen (kanton)
Byer, kommuner og kretser
St. Gallen består av 88 kommuner (politische Gemeinden) som er sammenfattet til åtte valgkretser (Wahlkreise). Følgende byer har mer enn 10 000 innbyggere: De åtte valgkretsene er:
Wee Kim Wee
Frem til Wees andre periode som president, ble valget av presidentkandidat utelukkende bestemt av parlamentet i Singapore. I Wees andre periode endret Singapores parlament grunnloven i januar 1991, slik at direkte valg av presidenten ble utført etter valg fra befolkningen. Etableringen av en valgt president var en av de største konstitusjonelle og politiske endringene i Singapore historie.
I 2004 utga han sin selvbiografi, kalt Glimt og refleksjoner. Pengene som han tjente på selvbiografien ble gitt til en rekke forskjellige veldedige organisasjoner. Wee døde på grunn av prostatakreft i sitt hjem 2. mai 2005 i en alder av 89 år. Wee hadde en sønn og seks døtre, tretten barnebarn og fjorten oldebarn da han døde.
Før sin død hadde han bedt om å bli kremert og om at asken skulle plasseres på Mandai Columbarium sammen med de vanlige borgerne, i stedet for ved Kranji War Cemetery hvor myndighetspersoner vanligvis ble begravet. Under hans statsbegravelse samlet det seg en stor folkemengde utenfor krematoriet som ville vise ham den siste ære.
Den tyske nasjonalpris for kunst og vitenskap
Den tyske nasjonalpris for kunst og vitenskap (tysk ) var en pris som ble innstiftet av Tysklands rikskansler Adolf Hitler den 30. januar 1937.
Prisen var ment som en erstatning for Nobelprisen, som Hitler forbød tyskere fra å motta, etter tildelingen av Nobels fredspris til tyske Carl von Ossietzky for hans regimekritiske arbeid. Mottakere av prisen fikk utbetalt en pengesum som beløp seg til 100,000 Reichsmark samt et merke som bevis på at man hadde mottatt prisen. Prisen ble kun utdelt i 1937 og 1938, da Den annen verdenskrigs utbrudd hindret flere tildelinger.
Merkets utforming
Flere utkast til utforming av utmerkelsens merke ble utarbeidet. Blant andre Richard Klein og Herbert Zeitner foreslo sine varianter, men disse ble avvist av Hitler. Den endelige versjon av merket er basert på et design av billedhuggeren Hermann Müller. Merket er rundt, og har en diameter på 95 millimeter, og har profilen til Athene i sentrum, og med teksten «Für kunst und wissenschaft» (for kunst og vitenskap) rundt. Rundt teksten er det 40 stk 0.25 karat diamanter i en sirkel rundt. Det har så fire riksørner i gull i hjørnene. Hovedmaterialet er platina.
Merket var ment å bli båret på mottakerens jakke, og hadde spesialfester da det var relativt tungt.
Mottakere
Prisen ble tildelt til ni ganger, utelukkende til tyske menn. Det beskjedne antallet gjør den til en meget sjelden utmerkelse fra det tredje rike.