cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rolando Arrojo
Arrojo ble olympisk mester i baseball under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Han var med på det cubanske laget som vant den første olympiske baseballturneringen foran Kinesisk Taipei og Japan. Cuba vant finalen mot Kinesisk Taipei 11–1.
Victory in Europe Day
Victory in Europe Day (engelsk for «dagen for seier i Europa»), også omtalt som VE Day og VE-dagen, fant sted 8. mai 1945, dagen da Nazi-Tysklands militære styrker i andre verdenskrig kapitulerte, krigen i Europa tok slutt og de allierte offisielt feiret sin seier over Hitler.
VE-dagen ble markert mange steder i Europa. I London deltok over en million mennesker i feiringen. Massene samlet seg blant annet foran Buckingham Palace, hvor kong George VI og statsminister Winston Churchill viste seg på balkongen.
I USA tilegnet president Harry S. Truman, som samme dag feiret sin 61-årsdag, seieren til sin forgjenger Franklin D. Roosevelt. Roosevelt døde 12. april, mindre enn en måned før feiringen av seieren over Tyskland.
De allierte hadde avtalt å gjøre 9. mai til VE-dag, men vestlige journalister offentliggjorde nyheten om Tysklands overgivelse tidligere enn planlagt. De vestlige allierte valgte derfor å flytte VE-dagen én dag frem. Sovjetunionen valgte derimot å holde fast ved den avtalte dato. Russland og enkelte andre land feirer stadig verdenskrigens europeiske avslutning som seiersdagen 9. mai.
Den 8. mai 1945 var størstedelen av Tyskland allerede okkupert av de allierte, og VE-dagen fikk derfor ikke noen vesentlig praktisk betydning for sivile tyskere i disse områdene. I årene like etter krigsavslutningen ble VE-dagen av brorparten av den tyske befolkning sett som en nederlagets dag. Med årene endret mange tyskere gradvis sin oppfatning av dagens betydning. I 1985 holdt den tyske president Richard von Weizsäcker en tale i forbindelse med 40-årsdagen for den tyske overgivelsen, hvor han omtalte den 8. mai som en befrielsesdag fra det nazistiske regimet. Ved 60-årsjubileet den i 2005 feiret man i Tyskland dagen som «demokratiets dag».
To piker i sneen
To piker i sneen (nederlandsk: Twee meisjes in de sneeuw) er et maleri fra 1890-årene av den nederlandske maler Isaac Israëls.
Motiv
Bildet viser to fabrikksarbeidere eller studiomodeller, som i et øyeblikk stanser foran maleren. De er varmt kledte i farverikt tøy og med forklær.
To piker i sneen er malt i en løs, bred impresjonistisk stil.
Proveniens
Bildet ble i 1919 utlånt av kunstsamlerparet Drucker-Fraser i London til Rijksmuseum i Amsterdam. I 1944 overtok museet eierskapet til bildet.
Ravda
Ravda (bulgarsk: Равда) er et mindre tettsted i Bulgaria, tilhørende Nesebăr kommune i Burgas oblast.
Østerhus kraftverk
Østerhus kraftverk er et vannkraftverk ved Nattlandsvatnet i Suldal kommune i Rogaland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 160 meter.
Ravda
Stedet ligger på svartehavskysten, rett syd for kommunehovedstaden Nesebăr, og med tilnærmet sammenhengende tettbebyggelse.
Eikedalsvatten kraftverk
Eikedalsvatten kraftverk er et vannkraftverk ved Eikesdalsvatnet i Nesset kommune i Møre og Romsdal.
Ravda
Ravda hadde per 31.12.2016 et innbyggertall beregnet til 2 722 personer.
Østerhus kraftverk
Installert effekt er 20 kW. Årsproduksjon er 0,03 GWh.
Eikedalsvatten kraftverk
Det er et elvekraftverk som utnytter litt av vannet i Vikeelva.
Ravda
Historie
Utviklingen av Ravda som et feriested startet med statlig initierte prosjekter på 1960-tallet, og Ravda er i dag et vesentlig og voksende turiststed med hoteller, nye leilighetskomplekser, badestrender og tilknyttet næringsliv.
Eikedalsvatten kraftverk
Installert effekt er 32 kW. Årsproduksjon er 0,1 GWh.
Ravda
Historie
Ravda har med en attraktiv kystbeliggenhet en positiv befolkningsutvikling, i motsetning til mange bulgarske landsbyer og småsteder i innlandet. Ved folketellingen i 1934 hadde Ravda 641 innbyggere, mens siste beregning per 2016 på 2 722 innbyggere etter flere år med relativt stabil vekst, er det høyeste innbyggertallet registrert på stedet.
Kirken som ligger i sentrum av Ravda (kalt «Св. Иоан Предтеча», etter Johannes Døperen) ble bygget i 1884 og hører inn under Sliven eparki.
Eikedalsvatten kraftverk
Det er også et eldre nedlagt kraftverk på stedet.
Ravda
Samferdsel
Ravda ligger med direkte avkjøring til riksveien I-9, som er hovedveien mellom Burgas og Varna og videre langs kysten.
Eikedalsvatten kraftverk
I 2012 ble det søkt om å bygge et nytt kraftverk på 5 MW på stedet, men det ble avslått for å beskytte naturverdiene i et verneområde.
Ravda
Samferdsel
Av betydning for internasjonal turisttrafikk ligger Ravda om lag 20 km nord for Burgas internasjonale lufthavn ved Burgas.
Idrett
Innen fotball har Ravda hatt laget FK Ravda 1954 som har deltatt på lavere nivå i det bulgarske seriesystemet.
Jevgenij Berzin
Jevgenij Berzin (russisk: Евгений Берзин) (født 6. juni, 1970 i Vyborg, Russland) er en tidligere russisk landeveissyklist som i 1994 vant både Giro d'Italia og Liège-Bastogne-Liège. Som 24 år-åring i 1994, ble han spådd en lysende karriere innen sykkelsporten, men han klarte aldri å helt leve opp til forventningene. I 1995 kom han på andreplass i Giro d'Italia. I 1996 vant han startetappen i Tour de France. I 2005 la han opp som profesjonell syklist. Han fikk startnekt i Giro d'Italia i 2000 pga. for høye blodverdier.
The Ball Game
The Ball Game er en amerikansk stumfilm fra 1898.
Herstad skole
Herstad skole er en barneskole på Herstad på Nøtterøy i Færder kommune. Skolen har cirka 190 elever.
Dagens skolebygning ble oppført i 1956, med påbygg som ble fullført skoleåret 1997/98. Den første skolen på Herstad ble bygd i 1856. Herstad skole er den eldste skolen på Nøtterøy. Skolen avvikles i 2022 og elevene overføres til nye Labakken skole.
Ermidelio Urrutia
Ermidelio Urrutia Quiroga (født 25. august 1963), cubansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona. Urrutia ble olympisk mester i baseball i Sommer-OL 1992 i Barcelona. Han var med på det cubanske laget som vant den første olympiske baseballturneringen foran Kinesisk Taipei og Japan. Cuba vant finalen mot Kinesisk Taipei med 11-1.
La lune à un mètre
La lune à un mètre er en fransk stumfilm fra 1898, regissert av Georges Méliès.
Handling
I et observatorium studerer en astronom noe ved skrivebordet sitt. Men Satan dukker opp, men så dukker en kvinne opp og får Satan til å forsvinne. Så forsvinner kvinnen. Astronomen tegner deretter en globus på en tavle. Kloden utvikler et sol-lignende hode og lemmer, og begynner å bevege seg på tavlen.
Astronomen ser gjennom et lite teleskop. Månen vises i en bygning som et stort ansikt. Den har spist opp astronomens teleskop. Månen blir til en halvmåne, og en mytologisk gudinne dukker opp fra den. Astronomen jager etter henne, men hun unngår ham.
Peramataki
Peramataki er et tradisjonelt seilfartøy fra den greske øya Lesvos i Egeerhavet med en kort mast for et stort latinerseil.
Som en av de minste seilbåtene har ikke peramatakien baugspryd på forstevnen og er en spissgattet båt. Lengden kan være opp til 8 meter. Båttypen er hovedsakelig brukt til kystfiske. Seilarealen er stort i forhold til båtens dimensjoner. Navnet kom av utseendet som minnet sterkt om det større seilfartøyet perama.
Springet på baugen er like stort som på peramaen og dessuten vakkert på et hvitmalt skrog med fine linjer. Som de fleste tradisjonelle fraktfartøyer har den et «lokk» eller båtdekk opp mot relingen, men en åpning midtskips som kan ha luke.
Amstel Gold Race 2019
Amstel Gold Race 2018 var den 54. utgaven av sykkelrittet Amstel Gold Race. Rittet gikk 21. april 2019 og ble vunnet av Mathieu van der Poel.
Paralympiske vinterleker 1992
Paralympiske vinterleker 1992. Lekene ble arrangert 25. mars – 1. april i Tignes i Frankrike og det var femte gang som Paralympics for vintersporter ble arranget. 365 utøvere fra 24 nasjoner deltok og det ble konkurrert i 78 øvelser.
William Carey (misjonær)
William Carey (født 17. august 1761 i Paulerspury i Northamptonshire i England, død 9. juni 1834 i Serampore i Bengal i (India) var en britisk baptistisk predikant, misjonær, bibeloversetter og professor i sanskrit.
The Cavalier’s Dream
The Cavalier's Dream er en amerikansk stumfilm fra 1898 regissert av Edwin S. Porter.
William Carey (misjonær)
Bakgrunn og virke
Carey var lenge skomaker, men opptrådte samtidig som predikant og viste interesse for det da slumrende spørsmålet om hedningemisjonen.
I 1792 lyktes han med å få opprettet det engelske baptistmisjonsselskap, og kort deretter fulgte opprettelsen av andre engelske kirkesamfunns misjonsselskap.
Carey dro selv ut som misjonær for hinduene i Bengal. I 1793 ankom han India. Ettersom Det britiske østindiakompaniet hadde forbudt sine skipskapteiner å fa ham med seg, ble han nødt til å reise ut på et dansk fartøy. Han led først megen nød, men ble etterhvert oppsynsmann for en indigofabrikk og fikk dermed også tilgang til å arbeide som forkynner blant indere.
Da fabrikken imidlertid skulle nedlegges, ble det verre. Carey flyttet derfor i 1800 til den danske kolonien Serampore, hvortil det noe tidligere var kommet noen andre misjonærer som Det britiske østindiakompani hadde bortvist fra sine områder i India. Samme år døpte Carey sin første tidligere hindu.
Allerede i England hadde Carey med stor letthet lært seg hebraisk, gresk, fransk og latin. Nå tilegnede han seg atskillige av Indias språk og bidro ved utgivelse av grammatikker og ordbøker til kunnskapen om flere av disse språk, som for eksempel sanskrit, bengali og marathi. Han gjorde flere gammelindiske verker kjent i Europa i engelsk språkdrakt.
I 1801 utga han fra sitt misjonstrykkeri Det nye testamente på bengali. Dette gjorde den indiske koloniforvaltning mer oppmerksom på ham, og han ble kort etter utnevnt til professor i sanskrit og bengali ved det nyopprettede universitetet i Fort William (Calcutta). Med hjelp fra flere misjonærer og indiske «punditer» fortsatte han parallelt med sin professortjeneste med stadig flere bibeloversettelser, og ved sin død i 1834 hadde han avsluttet oversettelsen av hele Bibelen på seks språk, av Det nye testamente på ytterligere 23, og dessuten mindre bibeldeler på ytterligere noen flere språk. Det var så langt blitt trykket 212.000 bibelekemplarer ved hans misjonstrykkeri.
Mot slutten av hans liv drev man misjonsarbeid fra sytten stasjoner, langs Gangesfloden dalslette opp til Delhi, samt i Assam og Arracan. De fleste misjonærer var hindier eller «eurasiere» (noe som i denne sammenheng betyr indiskfødte barn av europeiske foreldre).
Alt i 1817 var omkring 1 200 personer blitt døpte og over 10 000 barn hadde fått undervisning ved misjonsskolene. Ti år etter var tyve pikeskoler blitt grunnlagt i India. Et teologisk seminar hadde 58 studenter i 1827.
Carey gjorde også en avgjørende innsats for å utvirke et forbud mot enkebrenning.
Barcode
Barcode (fra engelsk for strekkode) er en rekke av nærings- og boligbygg i Bjørvika i Oslo. Barcode rommer rundt 180,000 m² kontorarealer, 397 boliger og cirka 12,500 m² bygulv. Bygningene ligger i delområdet Bispevika øst for utløpet av Akerselva og har adresse i Dronning Eufemias gate.
Navn
Navnet Barcode kommer fra byggestilen som sett fra avstand kan sammenliknes med en såkalt strekkode, men byggene har blitt omtalt med en rekke forskjellige navn. Både Operakvarteret, OperaKvarteret, Barcode-området, Barcode-byggene og Barcode-rekken brukes for å beskrive utformingen. Byggene har også blitt gitt kallenavn for å belyse en holdning til utbyggingen; tanngarden, stolpediagrammet og stakittgjerdet har blitt brukt for å vise motstand mot bygningene. Utvikleren Oslo S Utvikling eier varemerket Barcode.
Planlegging
19. januar 2000 ble det vedtatt at det «nye Oslo» skulle ha et gjennomgående tema ved navn Fjordbyen. Dette involverte flere prosjekter langs kysten av Oslo sentrum, deriblant utbyggingen av Bjørvika hvilket Operahuset i Oslo ble en del av. I 2003 vedtok bystyret en reguleringsplan som innebar fem høyhus, det høyeste i felt B11 nærmest Stasjonsallmenningen, som fikk en ramme på maksimalt kote 100 moh, som ville innebære cirka 24 etasjer.
De andre høyhusene ble regulert med lavere høyde; opp til kote 70 i felt B13, kote 78 i B10 og kote 81 i B12. Planen ble konkretisert i Kommuneplanen i 2004 og planleggingen begynte i 2005. I 2008 ble en endelig versjon av Fjordbyplanen vedtatt. Flere alternative komplekser i Barcode ble vurdert og Oslo bystyre fikk fire forslag, derav de valgte Barcode. Reguleringsplanen bygget på en internasjonal konkurranse for Bjørvika, som ble vunnet av DARK Arkitekter AS, a-lab og MVRDV (de første basert i Oslo, det siste i Rotterdam).
Hele prosjektet hadde en kostnadsramme på rundt 13 milliarder kroner. De to siste byggene i rekka, «Cliffhanger» (Tårn D) og «The Wedge» (Dronning Eufemias gate 42), sto ferdig høsten 2016.
Alternativer
Bystyret ble presentert med fire alternativer for nye Bjørvika. Ett av forslagene var å lage tre større bygårder vest for Stasjonsallmenningen. Dette forslaget fikk navnet «Storgårdskvartaler». Et annet forslag var «Bykode» og skulle være på samme sted som foregående forslag, men ikke inneholde gågater mellom de heller lavere bygningene. Et tredje forslag, «Barcode light» lignet det valgte alternativet, men skulle ha enda slankere og lavere bygninger, og desto flere. De skulle heller ikke involvere, slik Barcode-prosjektet gjør, asymmetriske bygninger, men heller en felles fasade og dermed en nærmere kopi av strekkodestilen. Prosjektet bystyret bestemte seg for var med enkelte justeringer og fikk navnet som bygningsrekken er kjent under i dag. Bygningene er ment å danne en strekkode sett fra fjorden med bygninger i ujevn høyde og bredde, men likevel med en bestemt bredde mellom hvert bygg. Alle byggene er relativt slanke, men med ulik arkitektonisk karakter.
Eieransvar
Tomtene Barcode er bygget ut på, vest for Thon Hotell Opera, eies av Oslo kommune og Oslo S Utvikling (OSU). Oslo kommune har eierskap i tomtene gjennom eierskapet i Oslo Havn KF som igjen eier HAV Eiendom hvilket eier to tredjedeler av tomteverdien.
To tredjedeler av OSU, som eier den siste tredjedelen av tomteverdien, er eid av staten gjennom de to selskapene Entra ASA og Bane NOR Eiendom. Sistnevnte er et statlig foretak. Den siste tredjedelen av eierskapet i OSU er privat og eies av Linstow Eiendom. Utbyggingsansvaret er lagt til OSU og det er disse som først kalte prosjektet og området for OperaKvarteret. Utbyggeren bruker nå navnet og varemerket Barcode. Utbyggingsansvaret er altså 66,6 prosent statlig eid og 33,3 prosent privateid. Staten eier 90 prosent av tomteverdien, mens de resterende 10 prosent er privateid.
Utbygging
Oslo S Utvikling har stått for utbyggingen av Barcode-rekken.
Beliggenhet
Barcode utgjør feltene B10, B11, B12 og B13 i reguleringsplanen for Bjørvikaområdet av 2003. Barcode-rekken ligger mellom Dronning Eufemias gate i syd (Bjørvikas hovedgate øst-vest) og Trelastgata (i planprosessen også kalt Sporgata) som grenser mot sporområdene på Oslo S i nord. I øst grenser rekken mot Kong Håkon 5s gate og i vest mot Nylandsveien. Barcode gjennomskjæres i nord-sydretning av Stasjonsallmenningen, Wismargata og Rostockgata. Mellom Barcode og fjorden i Bjørvika ligger en husrekke (mellom Dronning Eufemias gate og Operagata).
Arkitektonisk design
Barcode er utformet som en rekke bygninger av ulike bredde og høyde, med sikt mellom. Ubebygde tomtestriper mellom bygningene skal være minst 12 meter brede. Flere av bygningene har færre etasjer mot fjorden enn mot sporområdet. Bygningene er lange og smale (eksempelvis er DnBs bygg B 21 meter bredt og 105 meter langt).
Den uttrykte hensikten med å velge så ulikeartet bygningsformer er å unngå en massiv mur mellom fjorden og den bakenforliggende byen, og at Barcode-prinsippet med lamellbebyggelse bidrar til åpenhet, lysinnslipp og transparens i byggeområdet. Barcode beskrives som et geometrisk system av volumer basert på gjennomgående tomtestriper.
Arkeologiske funn
Under arbeidet med Barcode ble det funnet ni skipsvrak, opp til 18 meter lange, fra sent på 1500-tallet eller første halvdel av 1600-tallet. Dette er den største samling av historiske skipsvrak funnet her i landet. Barcode-tomtene lå under vann som en del av Bjørvika frem til midt på 1800-tallet. I funnene inngår også cirka 1100 krittpiper, kinesisk porselen og andre bruksting. Norsk Maritimt Museum stiller ut fra funnet.
Offentlig debatt
Det har vært omfattende kritikk mot høyder og utforming av Barcode, både fra arkitekter og byens befolkning. Barcode har blitt beskrevet som en barriere mellom fjorden og byen bak, som vil ødelegge Oslos karakter av åpen, grønn teppeby med lave byggehøyder. Arkitekturen har blitt beskrevet som menneskefiendtlig og en «kontorørken», i en trend med såkalte signalbygg, som om få år vil bli sett på som skjemmende for byen. Utbygger Paul Lødøen, administrerende direktør i Oslo S Utvikling (OSU) sammenlignet på sin side Barcode med New Yorks Greenwich Village og Latinerkvarteret i Paris og mener området kan bli «Oslos sentrale business-område».
En underskriftkampanje mot høyhusbyggeriet samlet over 30 000 underskrifter i 2007, og en meningsmåling i Aftenposten i desember samme år fortalte at 71 prosent av Oslos befolkning var imot prosjektet. Ifølge Aftenposten støttet en av ti prosjektet i 2006. Denne støtten hadde ifølge samme avis vokst betraktelig til 2014, der over halvparten av de spurte i en meningsmåling likte byggene «svært godt» eller «ganske godt».
Bygningene
Bygningene har felles kjeller med innkjøring fra Trelastgata. Barcode-området bestod pr 2021 av 12 bygg med 150 000 kvadratmeter kontorareal, 399 boliger og 12 500 kvadratmeter med butikk- og restaurantlokaler. De første leilighetene ble innflyttet i mai 2010 (KLP-bygget), deretter i februar 2013 (MAD-bygget).
PWC-bygget
PricewaterhouseCoopers holder til i bygget som har navn etter nettopp dette revisjonsselskapet. Bygget stod ferdig i 2007 og åpnet samme år og ble dermed det første ferdigstilte bygget i Barcode-rekken. Bygget er tegnet av a-lab og er 12 etasjer høyt med totalt 15 000 kvadratmeter i gulvareal. Bygget skal ha kostet rundt 300 millioner kroner å oppføre og det huser cirka 750 ansatte for PWC. Bygget ligger vest for KLP-bygget og utgjør dermed en av to ytre bygninger av Barcode-rekken. Byggets vegger er av glass og det har et «hull» igjennom bygningens midtre del som ønsker å «gi en introduksjon inn i kvartalet», ifølge arkitektene ved a-lab.
KLP-bygget
KLP-bygget omfatter for det meste kontorer tilhørende KLP, men har også 53 leiligheter i de øverste etasjene. Bygget består av to lamellbygg adskilt av en glassplate og strukturen varierer fra åtte til 18 etasjer på det meste. I bygget jobber det rundt 800 personer for KLP og bruttoarealet til bygningen er på 32 000 kvadratmeter. Bygget kostet 1,1 milliarder å oppføre og ligger mellom PWC-bygget i vest og Deloitte-huset i øst. KLP-bygget er det bredeste av Barcode-byggene, går over tre tomtestriper og det nest høyeste etter B11 som er tre meter høyere.
Teateråret 1908
Teateråret 1908 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1908.
Barcode
Deloitte-huset
Deloitte-huset, også omtalt som Isfjellet grunnet sin arkitektur er det tredje bygget fra vest i Barcode-rekken. Det har også fått tilnavnet Vinkelbygget grunnet sine vinduer som alle er med vinkler på 30, 60 eller 90 grader. Det sto ferdig i 2013. Store deler av bygget er kontorer tilhørende revisjonsselskapet Deloitte, men har også restauranter og kafeer i de nederste etasjene. Bygget skulle opprinnelig ha 16 etasjer og et bruttoareal på rundt 20 000 kvadratmeter, ifølge arkitektene fra Snøhetta. Etter at bygget sto ferdig var det imidlertid blitt 17 etasjer og et areal på litt under 17 000 kvadratmeter. Bygget ligger mellom KLP-bygget i vest og Stasjonsallmenningen i øst med B11b på motsatt side av allmenningen.
DEG 16 (tidligere kalt Visma-bygget)
Bygg på felt B11b, også kjent som DEG16 er det fjerde bygget fra vest i Barcode-rekken og ligger mellom Deloitte-bygget og Stasjonsalmenningen i vest og MAD-bygget i øst. Bygget er tegnet av DARK Arkitekter og har 17 etasjer, men deler av bygget går kun til 13. etasje og fungerer dermed som en utstikker med utsikt innover mot bybildet. Flere selskaper holder til i dette bygget, og dermed fikk ikke bygget noe eget navn etter hvilket selskap som befant seg her, men heller etter reguleringsplanens navn på dette området. Visma var påtenkt et hovedkontor her (derav originalnavnet), men dette ble lagt til Skøyen isteden grunnet at dette bygget ble ferdig flere år tidligere. Utbyggerfirmaene for Barcode holder også til i dette bygget.
Changdeokgung
Changdeokgung eller Changdeokgungpalasset er et kongelig palass i Seoul i Sør-Korea. Palasset er ett av de fem store fra Joseon-dynastiet, og ble satt opp på UNESCOs verdensarvliste i 1997.
Barcode
DNB Vest-bygget
Som en del av DNB-komplekset, bestående av tre bygninger, er DNB Vest-bygget det som ligger nærmest MAD-bygget. Alle tre bygningene har forbindelse under bakkeplan og utgjør totalt cirka 80 000 kvadratmeter bruttoareal. Vest-bygget er formet som en trapp innover mot Oslo S og har en skråheis på den østlige siden av bygget som skal åpne for publikum til en øvre restaurant. Bygget ble først kun kalt DNB Bygg A, men har senere fått tilnavnet Vest-bygget da det ligger lengst mot vest av de tre DNB-byggene. Alle byggene er tegnet i samarbeid mellom DARK Arkitekter, a-lab og MVRDV. I hele komplekset antas det å jobbe rundt 4 000 mennesker.
Changdeokgung
Konstruksjonsarbeidet startet i 1405 og det stod ferdig i 1412 da hovedporten Tonwhamun stod ferdig. Kong Sejo bygde ut palassets område med vel 500 000 kvadratmeter. Under Japans invasjon 1592 ble palasset satt fyr på og ødelagt, men det ble gjenoppbygd i 1609 av Kong Seonjo og Kong Gwanghaegun. Palasset brannt ned til grunnen på nytt i 1623 på grunn av Injos politiske opprør mot Gwanghaegun. Det kongelige hoffet holdt deretter til i palasset i mer enn 300 år.
I dag omfatter palasset 13 bygninger, og i tillegg 28 paviljonger i palassets hager, som tilsammen dekker en overflate på 450 000 kvadratmeter. Her finner en blant annet Donhwa-mun fra 1412, gjenreist i 1607, med en kobberklokke som veier ni tonn, hovedsalen Injeong-jeon med mottakingsrommet Seongjeong-jeong, kongens private bolig Hijeong-dan, senere benyttet som konferansesal, boligområdet Daejo-jeon, Nakseon-jae, som tidligere var kongefamiliens bosted, og den hemmelige hagen Biwon.
Barcode
DNB Midt-bygget
Det midtre og største av de tre bygningene i DNB-komplekset er DNB Midt-bygget, opprinnelig kalt Bygg B. Det omtales også som DNB Midt. Bygget huser DNB, men holder også mye kunst lagt til fellesområdene.
DNB Øst-bygget
Det siste i rekken av DNB-komplekset er Bygg C, som siden har fått navnet DNB Øst-bygget. Dette bygget består hovedsakelig av kontorer tilhørende DNB. På toppen av bygget er det 41 leiligheter som alle har utsikt enten mot Oslofjorden eller inn mot sentrum. Leilighetene er bygget i en trappeform som for øvrig går igjen i alle DNB-byggene, og midt i er det en åpen plass som gjør at bygget får en slags bro på toppen. Bygget er tegnet av DARK Arkitekter.
Antihelt
En antihelt er en viktig person i en handling som regel hovedpersonen, som mangler en eller flere av de egenskapene som en tradisjonell helt har, som mot, styrke, måtehold, kjærlighet, godhet og/eller evnen til å dømme rettferdig. En antihelt kan også karakteriseres ved sin bruk av uheroiske metoder for å nå fram til et mål. Vedkommende kan for eksempel gå inn for tortur av «de onde» for å få oppfylt et «godt» mål. Jack Bauer fra TV-serien 24, Dexter Morgan fra TV-serien Dexter og Homer Simpson fra animerte TV-serien The Simpsons, Edmund Blackadder i Sorte Orm, samt Lisbeth Salander fra Millennium-trilogien er eksempler på antihelter. I visse sammenhenger er det lettere for mottakeren å identifisere seg med antihelter enn de tradisjonelle heltene.
Turbasert strategispill
Turbasert strategispill, også kalt rundebasert strategispill (fra engelsk: Turn-based strategy, forkortet TBS) er en type spill hvor spillerne venter på tur med å foreta sine trekk. Dette skiller seg fra sanntidsstrategispill hvor alle trekk foregår i sanntid («real time»). Uttrykket brukes primært om videospill for å skille turbaserte spill fra nettopp sanntidsstrategi.
Brettspill
De aller fleste brettspill, og dataversjoner av brettspill, er turbaserte. Spill som sjakk, dam eller bondesjakk, er turbaserte strategispill. 7Wonders eller andre brettspill der alle gjør oppgavene sine samtidig innen hver tur, anses normalt ikke som turbaserte.
Turbasert strategi
Turbaserte stragtegispill er spill der man hver tur gjør valg som vil ha påvirkning både på kort sikt og på lang sikt. Dataspillserien Civilization er kanskje de mest kjente turbaserte strategispillene. I Civilization prøver spillerne å bygge opp en sivilisasjon ved hjelp av forskning, krig, handel og forhandlinger med andre spillere. Andre spillserier som har påvirket sjangeren er Warlords, Master of Orion, Heroes of Might and Magic , Panzer General-serien og Age of Wonders -serien.
Turbasert taktikk
Turbasert taktikk er en type turbaserte strategispill der det som skjer hver tur har mer fokus enn i andre strategispill. Spill som X-COM og Jagged Alliance, der hvert lag flytter sine folk etter tur, er eksempler på tidlige populære serier innen sjangeren. Kamper i for eksempel Fallout og Fallout 2 er også turbasert taktikk. Mer trivielle serier som Worms, der man etter tur forsøker å skyte hverandre, er også å anse som turbasert taktikk.
Spill med åpen kildekode
Mange turbaserte strategispill har hatt fans som har laget åpne ny-utgivelser. Freeciv og FreeCol er prosjekter basert på åpen kildekode inspirert av Sid Meiers spill Civilization og Colonization, mens UFO: Alien Invasion er en tilsvarende versjon av X-COM, og FreeLords er en versjon av Warlords.
Cristian Săpunaru
Ionuţ Cristian Săpunaru (født 5. april 1984) er en rumensk fotballspiller som spiller for Rapid București.
Barcode
B13
Tre boligbygg med 85 leiligheter og 12 byhus, ferdigstilt 2013, samlet areal 5000 kvadratmeter. Byggene ligger lengst øst i Barcode og er tegnet av Lund Hagem Arkitekter AS. Mellom byggene er det gangpassasjer, barnehage og et lite torg mot Dronning Eufemias gate. På taket er det private og felles takhager, som i formgivning og vegetasjonsbruk har tatt utgangspunkt i plantesamfunn fra øyene i Oslofjorden og skal tåle tørke, vind, regn og sol.
Jarfjorden
Det ligger få bosetninger innover i fjorden før bygden Lanabukt på østsida. Et stykke lenger sør ligger grenden Storbukt og bygden Tårnet. Her svinger fjorden nesten nitti grader vestover og inn det siste stykket til Jarfjordbotn.
Cristian Săpunaru
Landslaget
31. mai 2008 fikk han sin første landskamp for mot.
Jarfjorden
Fylkesvei 886 går langs sørsiden av fjorden. Ved fjorden er Norges eldste grunnfjell, humpegneis, som er en over 2800 millioner år gammel ortogneis.
Cristian Săpunaru
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Barcode
The Wedge
Lengst øst i Barcode-rekka ligger The Wedge-bygget, «Kilen» på norsk. Bygget har også vært kjent som DEG42 etter adressen i Dronning Eufemias gate 42. The Wedge er et rent næringsbygg, og har ca. 5 000 m² kontor- og næringslokaler fordelt på elleve etasjer. Bygget er formet som en smal kile, derav navnet, med en innvendig bredde på mellom fem og ti meter (bredest mot Dronning Eufemias gate). Fasaden er i rød teglstein, med karakteristiske branntrapper og boksformete møterom montert på utsiden.
Noter
<references group='n'/>
Eksterne lenker
Offentlig debatt
Andre
Bjørn Olav Edvardsen
Bjørn Olav Edvardsen (født 1982 i Porsgrunn) er en norsk sanger, låtskriver, skuespiller og stemmeskuespiller. Han vokste opp på Tromøy utenfor Arendal.
Sang
I oppveksten fikk han undervisning i klassisk sang. Han ble kjent for allmennheten i 2005 da han ble finalist i den den tredje sesongen av Idol i Norge. Samme år gjorde Edvardsen flere konserter for Euronics og var gjesteartist på Idols sommerturné i Kristiansand.
I 2023 kom låten «Scream» ut. Den er med på soundtracket til det koreanske TV-dramaet Agency.
Edvardsen deltok i Melodi Grand Prix 2023 i delfinale 2 med låten «Turn Off My Heart», som han skrev i samarbeid med Christian Ingebrigtsen og Henrik Tala.
I desember 2020 medvirket Edvardsen på julekonserten «Mens vi venter» sammen med Marianne Pentha og Øyvind Boye Løvold.
I 2020 ble singlene «Gimme x 4» og «Stronger» sluppet.
Edvardsen har også medvirket på julekonserter som Sissel Kyrkjebøs duettpartner i 2015, på juleshowet «We love the 80's» med Samantha Fox i 2016, og  med England Brooks i 2019.
I 2011 kom han på tredjeplass i Det store korslaget. Edvardsen har også vært med på The Voice Norge i 2012 og i 2015.
Musikalsk samarbeid
Edvardsen startet i 2019 å skrive låter for og med andre artister og låtskrivere. .   I 2023 er Edvardsen med i Melodi Grand Prix som låtskriver på låten «Geronimo» som framføres av gruppa Umami Tsunami. Denne låten er skrevet sammen med Carl-Henrik Wahl, Torgeir Ryssevik, Kristian Lund, Lasse Nymann og Sindre Timberlid Jenssen.
Januar 2021 var han også låtskriver på låten «Willy Wonka» med artisten Ehle.
Som stemmeskuespiller
Edvardsen har hatt flere roller som stemmeskuespiller både innen film, reklame, TV-serier og barne-TV.
Høsten 2020 hadde han den norske stemmen i kortfilmen OUT/UT.
Plateselskap
I 2010 etablerte Bjørn Olav Edvardsen sitt eget plateselskap, Nice Noise Music.
Trond Øverland
Trond Øverland (født 24. april 1956) er en norsk musiker, bassist, fløytist og pianist. Han er mest kjent som bassist i folkrockbandet Folque fra 1973 til 1975, avskjedskonserten i Midtfyns Festival i Danmark i 1984 og igjen da bandet ble reetablert for nye konserter og opplevelser i 2014. Han har blitt brukt som studiomusiker for Øystein Sunde og for Folque på albumet Vardøger og Sort messe.
Corrado Barazzutti
Corrado Barazzutti (født 19. februar 1953 i Udine) er en tidligere italiensk tennisspiller.
Barazzutti var italiensk mester 1976–81 og han vant en internasjonal turnering i løpet av sin tenniskarriere (Kairo 1980). Hans beste resultat i Grand Slam-turneringene var to semi-finaler, US Open i 1977 og French Open i 1978. Han tapte for henholdsvis Jimmy Connors og Björn Borg.
Han spilte også 44 kamper på Italias Davis Cup-lag og er nå ikke-spillende kaptein på laget.
Spelman College
Spelman College er et privat universitet i Atlanta i delstaten Georgia, USA. Det ble opprettet i 1881 som et av de historiske svarte læresteder i USA, som fra første stund tok inn afroamerikanske studenter.
Urge Intense
Urge Intense var en energidrikk markedsført av The Coca-Cola Company og ble lansert i Norge i 2009. Facebook-gruppen som fikk Urge tilbake på 1,5 liters flasker var involvert i utviklingen av Urge Intense.
Drikken selges på 0,5 liters drikkebokser og har et høyt nivå av koffein på 32 mg per 100ml.
Patrick Sheane Duncan
Patrick Sheane Duncan (født 1947) er en amerikansk forfatter, filmprodusent og regissør, som er mest kjent for å ha skrevet manus til filmene Mr Holland's Opus og Courage Under Fire. Duncan deltok i Vietnamkrigen, og har lagt handlingen i mange av filmene sine dit.
Han var student ved Grand Valley State University.
Morten Abel
Morten Abel Knutsen (født 15. oktober 1962 i Bodø) er en norsk musiker. Han er kjent som soloartist og som vokalist i Stavanger-bandet The September When. Han fikk sitt gjennombrudd med bandet Mods i begynnelsen av 1980-årene. Etter suksessen med Mods startet han og to andre Mods-medlemmer bandet The September When som ble oppløst og senere gjenforent i 2008. Midt i 1990-årene var han frontfigur i Peltz, før han for alvor startet som soloartist i 1997. Han har vunnet fire Spellemannpriser som soloartist, blant andre Årets spellemann for 2001 og hedersprisen for 2014. I tillegg har han vært nominert til fire Spellemannpriser og vunnet en Spellemann sammen med The September When. Han ble innlemmet i Rockheim Hall of Fame i 2018 etter fem nominasjoner. Posten Norge hedret han med et eget frimerke i 2012.
Bakgrunn
Etter suksessen med Mods tok Knutsen med seg Hummervoll og Syvertsen og stiftet et nytt band, The September When. Han skiftet også litt på artistnavnet sitt. Han brukte heretter kun de to fornavnene sine: Morten Abel. Tidligere Mods-trommis Leif Nilsen startet bandet Leif & Kompisane.
The September When sang tekster på engelsk og ble etterhvert veldig populære. De ga ut fire studioalbum: The September When (1989), Mother, I've Been Kissed (1991), One Eye Open (1993) og Hugger Mugger (1994). I tillegg har det blitt utgitt to samlealbum: Prestige de la Norvége 89-96 (1996) og The Best of TSW (2002). De hadde mange store hits: noen av de største var «Bullet Me» og «Cries Like a Baby». Bandet ble oppløst i 1996 men ble gjenforent i 2008 og har siden fortsatt parallelt med Abels andre engasjement.
Etter The September When ble Morten Abel medlem i enda et nytt band. Det var Peltz, som ble startet i 1994. Der var han igjen vokalist og spilte gitar, Kjetil Netteland spilte bass og Espen Noreger spilte trommer. Bandet ga ut ett album, Coma (1996), og den største hiten fra dette albumet var «Threat to me».
Solokarrieren
Morten Abel ga i 1985 ut sin første solosingel «It's Your Life»/«See You Around, Peter» under navnet Abel Knutsen. Den ble imidlertid ingen stor suksess, og det ble med denne ene utgivelsen i første omgang.
Den virkelige solokarriere startet i 1997 med hans første soloalbum Snowboy. Albumet ble produsert av Abel selv sammen med Knut Bøhn og Glenn Rosenstein og solgte rundt 40 000 eksemplarer. På albumet spiller Abel selv de fleste instrumentene. I tillegg bidrar blant andre Netteland og Noreger fra Peltz på enkelte av sporene mens bandet Wunderkammer bidrar på «Visions of Love». Blant de mest kjente sangene fra albumet er «Lydia».
Etter Snowboy ga han ut i 1999 ut albumet Here We Go Then, You and I. Albumet ble produsert av Abel og Steve Lovell og inneholder sanger som «Hard to Stay Awake» og «Doberman». Selv om det første albumet hadde solgt bra, ble dette albumet det store gjennombruddet for Abel som soloartist med 140 000 solgte eksemplarer og fire uker på toppen av VG-lista.
Etter dette albumet kom han ut med I'll Come Back and Love You Forever i 2001, et album som skapte mange store hits, blant annet «You Are the One lalala» og tittelsporet «I'll Come Back and Love You Forever». Albumet var det første som Børge Fjordheim, Abels faste trommeslager, var med å produsere. Albumet førte også til at han ble den store vinneren under Spellemannprisen 2001. Han ble her kåret til Årets spellemann, vant klassen popsolist for albumet og vant klassen årets låt for tittelsporet. Han fikk dessuten Gammleng-prisen i klassen pop i 2002.
Abels fjerde studioalbum Being Everything, Knowing Nothing som ble produsert av Abel, Fjordheim og Yngve Sætre, ble utgitt i 2003. Som det tredje Abel-album på rad, toppet det VG-lista i sin første salgsuke. Albumet inneholdt blant annet hiten «Birmingham Ho». Denne sangen forteller en historie om Abel som under et opphold i Birmingham blir lurt med i en taxi av ei jente som etterhvert viser seg å være en mann ved navn Fred. Enkelte påstår at denne sangen er et slags oppgjør med ryktene om hans legning, spesielt med linja «You don't have to be gay to make a friend feel good, OK?». Det kom også ut en DVD med samme navn som albumet.
29. november 2004 kom et dobbelt samlealbum og en live-DVD. I forbindelse med samlealbumet la Abel ut på en norgesturné sammen med Lene Marlin og Bertine Zetlitz.
Morten Abels femte studioalbum heter Some of Us Will Make It og ble utgitt i Norge 27. november 2006. Albumet ble produsert av Abel, Fjordheim og Jørgen Træen. Albumet fikk blandet kritikk, men rimelig gode salgstall, og blir for en stor del av fansen sett på som Morten Abels store comeback.
Den 2. mars 2015 kom det første norskspråklige soloalbumet ut, I Fullt Alvor. Dette albumet ble produsert av Odd Nordstoga. Den 2. mars 2018 ga han ut albumet Evig Din, som var hans andre norskspråklige soloalbum. I september 2021 ga han ut sitt tredje album på norsk, med tittelen Bare prøv deg, sjelefred. Dette albumet fikk svært god mottagelse hos norske musikkanmeldere.
Puerto Rico under Panamerikanske leker 1963
Puerto Rico under Panamerikanske leker 1963. Puerto Rico deltok i de fjerde Panamerikanske leker som ble arrangert i São Paulo mellom 20. april og 7. mai 1963. De kom på delt trettendeplass med to sølv og to bronsemedaljer.
Morten Abel
Bøker, film, scene
Abel har medvirket som skuespiller i spillefilmene: Hodet over vannet (1993), Alt for Egil (2004) – hvor han spiller seg selv, og Yohan – Barnevandreren som hadde premiere i 2010. Til Hodet over vannet skrev han også tittelkuttet som han ga ut med Prepple fra DumDum Boys som vokalist.
I 2009 gav han ut sin debutroman Temmelig mye juling på Schibsted forlag.
Manuel de Jesús Calvar
Manuel de Jesús Calvar y Odoardo (født 1837, død 1895) fungerte som opprørspresident på Cuba fra 16. mars til 28. mai 1878. Han undertegnet fredsavtalen (Pacto de Zanjón) med den spanske kolonimakten i Camagüey, 10. februar 1878, etter ti års krig mellom Spania og uavhengighetsbevegelsen, Los Mambies. Fredsavtalen ble sterkt imøtegått av general Antonio Maceo i Oriente.
Ji (provins)
Han-dynastiet
Sent i Handynastiets tid var meget av det nordlige Kina, da også Jizhou, kontrollert av krigsherren Yuan Shao, som hadde sitt sete i Ye. I 200 ble Yuan Shao beseiret av en annen krigsherre, Cao Cao, i slaget ved Guandu, og døde kort etter. Hans sønner Yuan Shang og Yuan Tan overtok kontrollen over hans territorier. I de påfølgende år iverksatte Cao Cao en invasjon av det nordlige Kina, og erobret Ye i 204 og vant en avgjørende seier i slaget ved Hvitulvfjellet i 207. Cao Cao og hans etterfølgere kontrollerte Jizhou i resten av Handynastiets tid og i de tre rikers tid.
António Manoel de Vilhena
António Manoel de Vilhena (født 28. mai 1663, død 10. desember 1736) var en portugisisk adelsmann som var 66. Prince og Grand Master av Johanitterordenen fra 19. juni 1722 til sin død i 1736. I motsetning til flere av de andre store Mestere, han var velvillig og populær hos det maltesisk folk. Vilhena huskes mest for grunnlegingen av Floriana, bygging av Fort Manoel og Manoel Theatre, samt renovering av byen Mdina.
Dar-es-Salaam
Dar-es-Salaam (fra arabisk Dār as-Salām, «Fredens hus»), tidligere Mzizima, er Tanzanias største by og 10. størst i Afrika. Den var hovedstad fram til 1996 da hovedstaden offisielt ble flyttet til Dodoma. Dar-es-Salaam ligger ved kysten av Indiahavet. Byen hadde 4 364 541 innbyggere ved den offisielle folketellingen i 2012. Dar-es-Salam ligger i regionen Pwani. Tredjedelen av all industri i Tanzania er plassert her. Dar-es-Salaam har blant annet tekstilindustri, skoindustri, sementindustri, tobakkindustri, bryggerier og oljeraffinerier. Byen ble grunnlagt i 1862 av sultanen av Zanzibar. Byen er hovedstaden i Dar-es-Salaam-regionen.
Historie
I det 19. århundret var Mzizima (swahili for «sunn by») en fiskerlandsby i periferien av indiahavshandelen. I 1865 eller 1866 begynte sultan Majid bin Said av Zanzibar byggingia av en ny by i nærheten av Mzizima og kalte den Dar-es-Salaam. Navnet oversettes vanligvis med «fredens havn» eller «fredens hjem», basert på det persiske/arabiske ordet bandar («havn») eller arabiske dar («hus») og arabisk es salaam («av fred»). Dar-es-Salaam forfalt etter Majids død i 1870, men blei gjenoppliva i 1887, da det tyske østafrikakompaniet etablerte en stasjon der. Byens vokste mye som administrativt og kommersielt senter i Tysk Østafrika, og industriell utviding på grunn av jernbanelinja som ble bygd tidlig på 1900-tallet.
Tysk Østafrika blei inntatt av britene under første verdenskrig, og fikk navnet Tanganyika. Dar-es-Salaam blei beholdt som hovedstad i det nye territoriet. Under britisk indirekte styre blei separate europeiske (f.eks. Oyster Bay) og afrikanske (f.eks. Kariakoo og Ilala) områder grunnlagt i utkanten av byen. Byens befolkning inkluderte også mange av sørasiatisk opprinnelse. Etter andre verdenskrig hadde Dar-es-Salaam en periode med rask vekst.
Politisk utvikling, inkludert danninga og veksten av Tanganyika African National Union, førte til at Tanganyika blei uavhengig i desember 1961. Dar-es-Salaam fortsatte å fungere som hovedstad, også etter at Tanganyika og Zanzibar slo seg sammen og danna Tanzania i 1964. I 1973 blei det imidlertid beslutta å flytte hovedstaden til Dodoma, som ligger mer sentralt i landet. Flyttingsprosessen er ennå ikke fullført, og Dar-es-Salaam er fortsatt den viktigste byen i Tanzania.
Klima
Klimaet er fuktig og varmt, med en gjennomsnittlig dagtemperatur på 30°C. De varmeste månedene er november til februar/mars. I perioden juni til oktober er det noe svalere når den sørvestlige monsun bringer med seg kaldere og tørre vær. Den lange regntida er fra midten mars til midten av mai og i den er det kraftige regnskyll ofte med torden, men regnet varer vanligvis ikke hele dagen. Den korte regntida er vanligvis fra andre halvdel av oktober til midten av desember.
Transport
Julius Nyerere internasjonale lufthavn er flyplassen i Dar-es-Salaam, og er den største i Tanzania. Den er oppkalt etter landets første president.
Det meste av offentlig transport innad i byen foregår med minibusser kalt dalla dallaer. Ellers er autorickshawer, kalt bajaj (etter firmaet som produserer dem) et meget vanlig framkomstmiddel.
Olav Geirstadalv Gudrødsson
Olav Geirstadalv skal, om ikke han er identisk med Gandalv (den yngre), også ha vært sønn av Gudrød Veidekonge som regjerte Vestfold og Vingulmark. Olav skal ifølge Heimskringla ha arvet kongemakten i Vestfold etter sin far, Halvdan Øysteinsson den gavmilde. Landskapsnavnene Vestmar og Grenland nevnes også. Det er usikkert hvor Olavs område kan ha vært, og om han i det hele tatt var en historisk person. Vestfold og Viken synes ha vært særlig omstridte områder i striden om overherredømme i Norden, arven etter Ivar Vidfamne på slutten av 800-tallet. Særlig Harald Hildetann av Gardarike utfordret makten knyttet til Lejrekrøniken.
Ifølge Snorre Sturlason hadde Olav gjort store bragder «i vest», noe som har skapt grunnlaget for hypotesen om at han er identisk med kong Olav Kvite Gudrødsson, som i 861 grunnla Dublin sammen med Ivar Beinlaus Lodbroksson.
Da Gokstadskipet ble utgravd århundrer senere, fant arkeologene en høyreist mann sittende på en stol i skipet. Det ble da spekulert i om dette var Olav Geirstadalv. Seinere dateringer av skipet har imidlertid vist at skipet er bygd på slutten av 800-tallet og haugsatt mellom 900 og 905, noe som gjør at det sannsynligvis ikke er Olav Geirstadalv som er gravlagt i Gokstadskipet. Språkforskere avviser at «Gokstad» kan være en avledning av «Geirstad». Det helles mer til at Geirstad er Gjerstad i tidligere Tjølling kommune, selv om det ikke er funnet noen stor gravhaug på dette stedet. Gjerstad i Vestmar, nabokommunen til Kragerø i Telemark, kan også betraktes som et mulig sted for Geirstadalvens sete. I tillegg døde han i sotteseng etter «fotverk», mens nyere undersøkelser av skjelettrestene i haugen på Gokstad viser at denne mannen var usedvanlig kraftig med store hoggskader fra kamp.
Ifølge sagnet ble Olav Geirstadalv og andre lokale samfunnstopper begravd levende for å stanse en pest på 800-tallet som angivelig skyldtes åndepust fra et farlig dyr.
Immaterialrett
Immaterialrett, fra tysk, Immaterialgüterrecht, også kalt åndsrett, er et rettsområde som befatter seg med rettigheter av ikke-materiell og, i utgangspunktet, ikke-utelukkende art. Immaterialrettens formål er å beskytte innovasjon og kreativitet og innsats for å bygge opp særpreg og goodwill knyttet til et kjennetegn, og derigjennom forhindre snylting på slik innsats.
Til immaterialretten regnes rettigheter som opphavsretten, som verner litterære og kunstneriske frembringelser; patentretten, som verner tekniske løsninger; designretten, som verner utseendet til et produkt og kjennetegnsretten, som verner kjennetegn, blant annet varemerker og foretaksnavn. Immaterialrettighetene omfatter også de såkalte opphavsrettslige «naborettighetene», som omfatter utøvende kunstneres rett til egen fremføring; produsenters rett til lyd- og filmopptak; fotografers rett til fotografiske bilder; vern av kringkastingssendinger og vern av databaser. Ut over dette har man planteforedlerretten, som gir enerett til å utnytte nye, foredlede plantesorter, og kretsmønsterretten, som gir enerett til å utnytte integrerte kretser i en datamaskin.
Immaterialrettighetene er ikke-materielle i den forstand at de ikke knytter seg til fysiske gjenstander, men til «immaterielle» goder. Immaterialrettighetene vil riktignok materialisere seg i fysiske eksemplarer: Immaterialrettighetene utøves for eksempel ved at en patentert medisin fremstilles eller ved at en opphavsrettsbeskyttet roman trykkes som bok. Men mens eiendomsretten til boken knytter seg til den fysiske boken, knytter opphavsretten til romanen som et immaterielt åndsverk. Immaterialrettighetene er i tillegg ikke-utelukkende, i den forstand at den enes bruk av et immaterielt gode ikke reduserer andres nytte av dette godet. En fysisk bok kan bare leses av én eller et begrenset antall personer om gangen, og utelukker dermed andre fra å lese den på samme tid. Over tid vil også boken bli utslitt, slik at den ikke kan leses av noen. Romanen kan imidlertid leses av alle som har tilgang til et eksemplar, og at en person leser romanen utelukker ikke at andre kan gjøre det på samme tid.
Problemet med immaterielle goders ikke-utelukkende karakter er at den gjør det vanskeligere for den som frembringer et slikt gode å tjene penger på det. Dersom alle fritt kan kopiere forfatterens roman når denne er publisert, vil dette gjøre at færre betaler forfatteren, noe som igjen gjør at forfatteren i mange tilfeller vil bruke sin tid og sine ressurser på andre ting enn å skrive bøker. Immaterialrettighetene gir derfor rettighetshaver en enerett til å utnytte bestemte immaterielle goder. Med dette skapes en rettslig utelukkelsesmekanisme, som gjør det lettere for rettighetshaver å tjene penger på disse, og som samtidig gir rettighetshaverne incentiver til å frembringe immaterielle goder. De immaterielle enerettene har derfor først og fremst en økonomisk verdi for rettighetshaver. Immaterialrettighetene verner imidlertid også ideelle rettigheter, for eksempel opphavsmannens rett til respekt for et åndsverk og retten til å bli navngitt, jf. åvl. § 3.