cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
INTSOK
INTSOK var en norsk ideell stiftelse som ble grunnlagt i 1997 av Olje- og energidepartementet, Næringsdepartementet og Utenriksdepartementet i samarbeid med Næringslivets hovedorganisasjon, Rederiforbundet og Norsk Olje og Gass, samt oljeselskapene Equinor, Saga Petroleum og Norsk Hydro. I 2016 ba Olje- og energidepartementet INTSOK om å overta virksomheten til Intpow og slå sammen de to organisasjonene. Den nye organisasjonen, Norwegian Energy Partners, vil fra 2017 arbeide med leverandørindustrien innenfor fornybart (vind, vann, sol), i tillegg til olje og gass som tidligere.
INTSOKs hovedoppgave var å bidra til internasjonalisering av olje- og gass leverandørindustrien i Norge, gjennom å skape møteplasser der norsk industri kan møte kunder i utlandet. Kunder er i hovedsak de store internasjonale oljeselskapene, nasjonale oljeselskap og store ingeniørselskaper. Verdien av eksporten fra denne industrisektoren var ved INTSOKs oppstart i 1997 på ca. 16 milliarder NOK og hadde i 2015 økt til over 200 milliarder NOK.
Partnerbedriftene til INTSOK består av mange små og mellomstore bedrifter, samt store internasjonale aktører som Equinor, Kværner og Aker Solutions. For å kunne bli partner i INTSOK må bedriftene oppfylle kriterier som å bidra til norske arbeidsplasser og at overskuddet fra den norske virksomheten skal skattlegges i Norge. Per 1. januar 2016 hadde INTSOK ca 230 partnerbedrifter.
Hovedmarkeder for INTSOK er oljerike nasjoner, slik som Storbritannia, Brasil, Canada, Kina, Mexico, Russland og USA.
Administrerende direktør for stiftelsen fra 1997 til 2013 var K. Gulbrand Wangen, mens Sjur E. Bratland overtok rollen fra 2013.
Surtningstinden
Surtningstinden er et fjell i Luster kommune i Sogn og Fjordane, vest i Jotunheimen. Det har en høyde på 1 997 meter over havet.
Kemendjeh
Kemendjeh (tyrkisk: kemençe, gresk: κεμετζές) er en gruppe tradisjonelle tre-strengers strykeinstrumenter med opphav i Midtøsten, spesielt Hellas, Tyrkia, Iran, Armenia og svartehavsregionen. Klassisk kemendjeh er en bolleformet lutt og svartehavskemendjeh er en boksformet lutt.
Ordet kemendjeh har sitt opphav fra det persiske kamandjeh, som betyr «liten bue».
Mikhail Devjatjarov jr.
Mikhail Mikhajlovitsj Devjatjarov (russisk: Михаил Михайлович Девятьяров; født 11. november 1985) er en russisk langrennsløper. Han er sønn av den tidligere langrennsløperen Mikhail Devjatjarov.
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 25. oktober 2003, og han har en individuell verdenscup-seier i klassisk sprint fra Stockholm 21. mars 2007. Han ble russisk mester på sprint i 2007.
Devjatiarov representerte Russland under Vinter-OL 2010, der han kom på 8.-plass på sprinten.
Kate Vernon
Kate Vernon (født 21. april 1961) er en canadisk skuespiller.
Tidlig liv og familie
Kate Vernon ble født i Canada, som datter av skuespiller John Vernon og tidligere skuespiller og modell Nancy West. Hennes søster er sangeren Nan Vernon, og hennes bror er Chris Vernon. Familien flyttet til California da Kate var en liten jente. Hun var interessert i å bli arkitekt da hun ble ferdig med high school, men hun følte at hun måtte «låse seg selv i et galehus» hvis hun ikke fikk uttrykke seg som skuespiller. Faren prøvde å skremme henne vekk fra yrket, men Kate var fast bestemt på å bli skuespiller.
Hun og mannen Chuck Negron har datteren Annabelle Negron sammen.
Skuespillerkarriere
Hun fikk en rolle like etter at hun fylte 20, og fikk flere roller i fjernsynsserier på 1980-tallet. Hun fikk etterhvert en lengre rolle i Falcon Crest, der hun spilte rollen som "Lorraine Prescott". Senere fikk hun filmroller, bl.a Pretty in Pink (1986), der hun spilte blondinen "Benny", og senere i Spike Lees Malcolm X (1992), der hun bl.a. kysset Denzel Washington.
Battlestar Galactica
I 2003 ble TV-serien fra 1970-tallet, Battlestar Galactica brakt tilbake til live, og Vernon fikk rollen som "Ellen Tigh", konen til nestkommanderende på Galactica, "Saul Tigh" spilt av Michael Hogan.
Utvalgt filmografi
Listen under er ikke komplett
Aero Boero
Aero Boero S.A. er en argentinsk flyprodusent etablert i Córdoba i 1959. Aero Boero S.A. har produsert en serie sportsfly som begynte med Aero Boero 95 basert på det amerikanske sportsflyet Piper Cub. Senere flytyper inkluderer Aero Boero 115 og Aero Boero 180.
Algo Kärp
Algo Kärp (født 13. april 1985) er en estisk langrennsløper.
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 7. januar 2006, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 16.-plass i 50 km klassisk fra Holmenkollen i 2014.
Doping
Kärp innrømmet i mars 2019 bloddoping.
Liste over Danmarks kirkeministre
Liste over Danmarks kirkeministre. Kirkeministeriet ble utskilt fra Ministeriet for Kirke- og Undervisningsvæsenet i 1916.
Innfødte skrik: Norsk svartmetall
Innfødte skrik: Norsk svartmetall er en bok skrevet av Håvard Rem som handler om black metals historie og bandkultur, med fokus på det norsk miljøet.
Benjamin Koons
Koons Benjamin (født 30. juli 1985) er en newzealandsk langrennsløper.
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 10. desember 2005, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 60.-plass i 30 km dobbel jaktstart fra 2005.
Koons representerte New Zealand under Vinter-OL 2010. Under VM i Oslo 2011 ble han nr 68 på 15 km. klassisk.
Baryton (instrument)
Baryton er et musikkinstrument i messingblåserfamilien, og tilhører saxhornene. Den har 3 ventiler; noen modeller har også en 4. ventil (kvartventil). Instrumentet er stemt i B, en oktav under trompeten. Den spiller i samme leie som, og ser ut som en eufonium, men de har forskjellig boring.
Baryton er en del av den faste besetningen i brassband. Klangmessig ligger den mellom trombone og eufonium. Baryton er et soloinstrument. i messinggruppen og er ofte med og spiller basstemme. Baryton er et av de dyreste instrumentene i et vanlig korps, Prisen ligger vanligvis mellom kr. 45 000 og kr. 65 000.
Cessna 170
«Cessna 170» er et sportsfly utviklet av Cessna Aircraft Company, fløyet for første gang i september 1947. Produksjonen begynte året etter og 5173 fly var bygget når produksjonen stanset i 1957. Hovedvariantene var «170», «170A» og «170B». En militær to-seters avart ble produsert som «Cessna 305», eller Cessna L-19 Bird Dog.
Steinbukampen
Steinbukampen er et fjell i Lom kommune i Innlandet, like sør for Glittertinden. Toppen har en høyde på 1 997 meter over havet.
Oglio
Oglio (Òi på dialektene i Bergamo, Brescia og Mantova, Ùi på dialekten i Cremona) er en 280 km lang elv i Lombardia i Italia. Elven dannes nær Ponte di Legno der to fjellbekker møtes, og renner fra gjennom provinsene Brescia, Bergamo, Cremona og Mantova. Nær Mantova renner den ut i Po. I Val Camonica renner Oglio gjennom Iseosjøen (Lago d'Iseo).
Oglio er den nest lengste sideelven til Po (etter Adda), den fjerde i størrelse på nedbørfeltet (etter Tanaro, Adda og Ticino) og den tredje største i middelvannføring (etter Ticino og Adda).
Kenneth Karlsen
Kenneth Widemann Karlsen (født 29. juni 1973 i Drammen) er en norsk tidligere fotballspiller. Han var forsvarsspiller og spilte brorparten av karrieren i Strømsgodset før han spilte noen sesonger for Mjøndalen, der han nå er sportslig leder. Kenneth Karlsen er sønn av tidligere Strømsgodset-spiller Helge Widemann Karlsen, og også hans bestefar Erling og hans oldefar Waldemar har spilt for klubben.
Spillerkarriere
Karlsen debuterte for Strømsgodset borte mot Fredrikstad FK 22. juni 1992. Han spilte for Strømsgodset fra 1992 til 2006 før han la opp og deretter gjorde comeback for Mjøndalen. Han la opp for godt i 2010. Karlsen spilte 289 obligatoriske kamper for Strømsgodset og skåret 30 mål. Han har også spilt bandy på toppnivå for klubben.
DigAnTel
DigAnTel er en tidligere amerikansk Linuxdistribusjon som var basert på CentOS. Distribusjonen var rettet mot næringslivet og hadde støtte for det Unix-baserte telefonsystemet Asterisk, FreePBX med IP-telefoni, Openfire, Vtiger CRM, postfix, OpenVPN og automatisk støtte for Polycom’s telefonsystem. DigAnTel sørget for å lime sammen disse teknologiene, og skapte således et telefonsystem for hjemmet og små bedrifter.
Distribusjonen hadde 32-biter x86 som plattform.
Versjon 3.0 ble lansert 30. mai 2010. Siste versjon var versjon 4.0 som ble lansert 9. oktober 2012
Bayonetta 3
Bayonetta 3 er et action-eventyrspill utviklet av PlatinumGames og utgitt av Nintendo til Nintendo Switch. Det ble utgitt 28. oktober 2022 og er det tredje spillet i Bayonetta-serien.
Spillet er produsert av Yuji Nakao og har Yusuke Miyata som kreativt ansvarlig. Det ble først annonsert i desember 2017, samtidig som det ble kunngjort at Bayonetta og Bayonetta 2 kom ut til Nintendo Switch.
I Bayonetta 3, i likhet med de tidligere spillene i samme serie, skal spilleren kontrollere hovedpersonen «Bayonetta» når hun må bekjempe forskjellige motstandere - ved å bruke en kombinasjon av nærkamper og skuddveksling. Ved hjelp av gamle og nye allierte, inkludert en heks ved navn Viola, må Bayonetta konfrontere og beseire mystiske menneskeskapte trusler kjent som "Homonculi" samtidig som hun må reise til øya Thule, for å hindre ødeleggelsen av forskjellige verdener av en ondskapsfull enhet kjent som «singulariteten»
Caroline Børresen
Caroline Børresen (født 22. mars 1832 i Wittstock i Tyskland, død 27. november 1914) var en dansk misjonær. Hun var kone til Hans Peter Børresen, som etablerte «The Indian Home Mission to the Santals» (Santalmisjonen), forløperen for Northern Evangelical Lutheran Church. Som pionermisjonær hadde hun stor betydning for utviklingen av Santalmisjonen de første årene etter at misjonsstasjonen i Benagaria ble etablert i 1867. Børresens tjenestetid som misjonær strekker seg over 47 år (1867–1914).
Ekteparet Børresen var sammen med Lars Olsen Skrefsrud de første misjonærer i Santalistan i India. I likhet med øvrige misjonærer på 1800-tallet hadde de sjelden mulighet til å reise hjem. Også misjonærbarna vokste opp med minimal kontakt til foreldrenes hjemland.
Ekteskapsskandalen
Hans Peters og Carolines datter, Ingeborg, hadde i mange år hatt et forhold til sin indiske (muslimske) tjener. Som misjonærdatter var dette uhørt – og Caroline stod i spissen for et arrangert ekteskap mellom sin datter og enkemannen Paul Olaf Bodding, som kom som misjonær fra Norge til India i 1890. De begge var da nesten jevngamle.
Fornuftsekteskapet mellom Børresen og Bodding varte i bare halvannet år. Ingeborg tok snart opp igjen sitt forhold til den muslimske tjeneren og rømte sammen med ham opp i fjellene. På det tidspunktet ventet hun barn med tjeneren – og reiste videre til hans hjemsted i delstaten Bihar. Hun hadde gitt klar beskjed om at hun aldri kom til å vende tilbake til sin familie, som også besto av tre barn fra hennes første ekteskap. Ingeborg konverterte til islam, tok muslimsk navn og fikk ytterligere tre barn med sin tidligere tjener og nå ektemann.
Bodding ble etterlatt alene - og fikk derfor skilsmisse fra Ingeborg. Ifølge kirkens og misjonens normer var han imidlertid ikke fri til å gifte seg på nytt - det kunne han kun gjøre dersom hans kone var bekreftet død. Da Bodding mange år senere, i 1922, giftet seg med den danske legemisjonæren Christine Larsen Bodding, uten at Ingeborgs død kunne fastslås, ble han samtidig fratatt stillingen som misjonens førstesekretær. Han mistet også sin anseelse både innad i Santalmisjonen og blant misjonens støttespillere i Norge. I 1934 ble ekteparet derfor tvunget til å bosette seg i Odense, Danmark - der fordømmelsen ikke var like trykkende.
Ettermæle
I dag knytter Caroline Børresens ettermæle seg i stor grad til ekteskapskonflikten vedrørende hennes egen datter og Paul Olaf Bodding. Det skal likevel ikke underslås at Caroline stod sammen med sin mann i etableringen av Santalmisjonens første misjonsstasjon i Benagaria – der hun som en av seks misjonærer har fått æren av å bli gravlagt utenfor misjonskirken i Benagaria. Lars Olsen Skrefsruds grav ligger på samme sted. Gravstedet ses tydelig på satellittkart (blant annet Google Maps: *)
Sverigemesterskapet i rullestolcurling 2014
Sverigemesterskapet i rullestolcurling 2014 ble arrangert i Jönköping 5. - 6. april 2014 av Svenska Curlingförbundet.
Francis George Adeodatus Micallef
Francis George Adeodatus Micallef, OCD (født 17. desember 1928 i Birkirkara i Malta; død 3. januar 2018 samme sted ) var en maltesisk katolsk prelat, biskop, og apostolisk vikar i Kuwait.
Prest
Francis Micallef, sønn av fiskeren George og hans hustru Marianna Micallef, gikk inn i de uskodde karmelitters orden i 1947, avla ordensløftene den 15. oktober 1951 og ble ordinert til prest 9. mai 1954.
Etter å ha studert i Roma vendte han tilbake til Malta og underviste i moralteologi. Han var også superior, novisemester, og provinsial i sin orden på Malta. Fra 1979 til 1981 var han rektor ved Det pavelige fakultet Teresianum i Roma.[2]
Hanne Haugen Zylstra
Hanne Haugen Zylstra (født Aas; 29. februar 1988) er en norsk sandvolleyballspiller som har tre gull og én bronsemedalje fra norgesmesterskapet i sandvolleyball.
Francis George Adeodatus Micallef
Apostolisk vikar for Kuwait, titulærbiskop
Biskop Micallef forble i Kuwait under invasjonen av Kuwait i august 1990, en av få vestlige som gjorde så. Ved slutten av konflikten berømmet både amerikanske styrker og kuwaitiske tjenestemenn ham for denne modige beslutning.
Som biskop visste han hvordan han skulle organisere kirkens arbeid og arbeidet også hardt for fornyelse og organisering av det katolske skolesystemet i Kuwait.
Den 14. juli 2005 innvilget pave Benedikt XVI hans aldersbetingede avskjedssøknad.
Sfærisk dverggalakse
Sfæriske dverggalakser er et begrep innen astronomien tilknyttet til galakser med lav luminositet som er ledsagere til Melkeveien og til tilsvarende systemer som er ledsagere til Andromedagalaksen. De ligner på elliptiske dverggalakser både i utseende, egenskaper som lite eller ingenting gass eller støv og stjernedannelse, men de er omtrent sfæriske i formen, har generelt lavere luminositet og er bare anerkjent som satellittgalakser i den lokale gruppen.
Steet
Steet er et fjell i Rondane, i Sel kommune i Innlandet. Det har en høyde på 1 996 meter over havet.
Mørsvikbotn kapell
Mørsvikbotn kapell er et kapell fra 1955 i Sørfold kommune og sogn i Salten prosti, Nordland fylke.
Byggverket er i tre og har 140 plasser.
Adkomst til stedet er via E6.
Børsen (Oslo)
Børsen, i Tollbugata 2 i Oslo, ble oppført i årene 1827–1829 etter tegninger av arkitekt Christian Heinrich Grosch (1801–1865). Børsen søkte i 1822 staten om å få bygge på Grønningen (i dag kalt Børshagen), den første og eneste offentlige park i datidens Christiania. Grosch måtte i 1827 forlate stillingen som assistent for slottsarkitekt H.D.F. Linstow fordi Stortinget nektet å bevilge penger til byggingen av Slottet, og var dermed ledig for sitt første oppdrag i hovedstaden.
Hans børsbygning, som bare utgjør en tredjepart av den nåværende, ble reist i én etasje på en høy kjeller for fremvisning og omsetning av varepartier. Fasaden mot Tollbugata domineres av en bred midtgavl båret av fire doriske søyler mellom anter. I dette tidlige verket fulgte Grosch de klassisistiske idealene som ble forfektet av hans læremester under studiene ved Akademiet i København, professor Christian Frederik Hansen. Børssalen ble brukt som møtelokale for bystyret i Kristiania til 1880.
Mellom 1909 og 1911 ble børsbygningen utvidet etter tegninger av arkitekt Carl Michalsen. Det ble oppført to sidefløyer og en tverrfløy, slik at anlegget kom til å oppta nesten hele parkkvartalet. Tilbygget ble reist i oppsluttende stil. Det omsluttet en gårdshage med fontene og Merkur-statue. Ved en ombygging i 1987 ble hagen overbygget og tatt i bruk som ny børssal.
23. april 1927 ble børsbygningen fredet av Riksantikvaren.
I dag skjer all handel på Oslo Børs elektronisk, bygningen inneholder ikke lenger den fysiske markedsplassen for verdipapirer. Børssalen er i dag kontorer.
Børshagen
Børshagen er en park som ligger rundt Børsen. Den var Oslos første offentlig anlagte park i 1819, den gang med navnet «Grønningen». Parken avgrenses av Tollbugata i nord, Strandgata i øst, Rådhusgata i sør og Fred Olsens gate i vest. Europavei 18 passerer ved det sydøstlige hjørnet av parken. Parken er ca. 4 dekar stor. Børshagen er gjerdet inn og ikke tilgjengelig for publikum.
Foran inngangen til Børsen står en fontenefigur i bronse av den romerske handelsguden Merkur, gitt av grosserer Conrad Langaard ved innvielsen av tilbygget til Børsen i 1911. På sokkelen finnes fire løvehoder.
Jesu Kristi Kirke av Siste Dagers Hellige i Tønsberg
Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige i Tønsberg er én av 23 kirker som De siste dagers hellige (også kalt mormonerne) har i Norge. Kirken tilhører Tønsberg menighet, som dekker Vestfold fylke.
Kalven
Kalven kan vise til:
Dendritt
Dendritt er en kort utløper av nervecellene. En nervecelle kan ha opp til 20 000 dendritter, hver dendritt kan ha flere grener og hver gren kan ha flere synapser som sender signaler til andre nerveceller og mottar signaler tilbake. Gjennom dendrittene tar nervecellen imot informasjon fra andre nerveceller.
Fylkesvei 514 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 514 i de følgende fylkene:
Det åpne samfunn
Det åpne samfunn er en idealisert samfunnsform som noen filosofer, spesielt Karl Popper, har utvikla. Kjennetegnene til et åpent samfunn er ideologisk pluralisme, religiøs nøytralitet, og strukturer som ivaretar individenes friheter, muliggjør fredelige samfunnsendringer og forhindrer maktkonsentrasjon og maktmisbruk (også, eller spesielt, fra statens side). Således kan de liberale demokratiene i mange vestlige land sies å ha virkeliggjort de vesentlige trekkene til åpne samfunn.
Karakteristika
Det åpne samfunn, slik det blir beskrevet av Popper, er basert på humanisme og karakterisert ved en stor grad av individuell frihet, spesielt ytrings- og trykkefrihet, fri kunst og forskning, trosfrihet, minoritetsvern og asylrett. Statens viktigste oppgave er å garantere individenes friheter og å sikre et verdig liv til alle (velferdsstat). Dette innebærer at staten må sette grenser for markedskreftene (her distanserer Popper seg fra markedsliberalismen). Det er viktigere å minimere urett og lidelse enn å maksimere lykke eller velstand (her distanserer Popper seg fra utilitarismen). Selv om individuell frihet er et viktigere gode enn likhet (her distanserer Popper seg fra marxismen), må et åpent samfunn ha en egalitær samfunnsstruktur, for å forhindre dannelsen av politiske eliter som akkumulerer makt. Makthaverne må til enhver tid kunne avsettes ved fredelige midler, noe som best kan oppnås gjennom demokratiske valg.
Siden verden er i stadig endring, må samfunnet respondere fleksibelt på endra betingelser og behov. Dette krever at alternativene diskuteres kritisk og at politiske avgjørelser er transparente. Usikkerhet og feil skal derfor ikke skjules for offentligheten, men løftes frem i lyset for at løsningsforslagene kan forbedres av både meningsfeller og -motstandere. Også av denne grunn er en kritisk offentlig debatt bærebjelken i et åpent samfunn. Dette krever et pluralistisk meningsmangfold og toleranse overfor avvikende meninger, men samtidig en vilje til å forsvare det åpne samfunnet mot ytre og indre fiender, inkludert likegyldighet. Toleransen og ytringsfriheten er nemlig samtidig det åpne samfunnets akilleshæl, siden den kan utnyttes til å fremme totalitært tankegods og utopiske ideologier. Dessuten er det åpne samfunn skjørt fordi generasjoner som har vokst opp i det, tar det for gitt, og derfor ikke nødvendigvis er innstilt på å forsvare det.
Opphav og utvikling
Begrepet om det åpne samfunn stammer opprinnelig fra Henri Bergson. Det ble tatt opp og videreutvikla av Karl Popper under andre verdenskrig, og ble kjent gjennom publikasjonen av hans bok The Open Society and its Enemies (1945). Boka kritiserer totalitære statsformer som fascisme og kommunisme og skisserer det åpne samfunn som et alternativ. Popper har videreutvikla ideene i en rekke senere publikasjoner.
Poppers utgangspunkt er at mennesker er feilbarlige, og at selv de beste hensikter derfor kan få fatale følger. Denne enkle innsikten har flere viktige implikasjoner:
Man kan derfor si at Poppers åpne samfunn er en anvendelse av hans kritiske rasjonalisme på politikken: Akkurat som vitenskapens mål ikke kan være å bevise kunnskap, men å forbedre kunnskap (ved å motbevise gamle og utvikle nye hypoteser), bør det ikke være politikkens mål å lage det beste samfunnet, men å lage det mest forbederlige samfunnet. Det er lett å overse feilene i en samfunnsvisjon, spesielt hvis den lover det beste; derfor er det viktigere at de politiske strukturene sikrer muligheten til å korrigere potensielle feil enn at de sikrer oppnåelsen av en gitt visjon.
Poppers ideer om det åpne samfunn har blitt tatt opp og videreutviklet av flere andre tenkere. Blant disse er sosialøkonomen Friedrich August von Hayek, sosiologen Ernest Gellner og finansmannen George Soros, som også har grunnlagt Open Society Institute.
Lisbeth Nilsen
Lisbeth Nilsen (født 1952) er en norsk sakprosaforfatter, bibliotekar, oversetter, bokhandler og forlagsredaktør kjent for Motvektboka Fett nok!
Nilsen har har vært spesielt opptatt av fedmeproblematikken. Hun har særlig kritisert ulike slankekurer og produsenter av slankemidler som hun mener tjener store penger på at kjøperne fyker opp og ned i vekt som en jo-jo. Dette kommer blant annet til uttrykk i Motvektboka Fett nok! (skrevet sammen med Merete Nesset Andersson, 1999).
Romerike Idrettskrets
Romerike Idrettskrets er et tidligere organisasjonsledd i Norges Idrettsforbund.
Romerike Idrettskrets ble stiftet 20. oktober 1945. Romerike Idrettskrets og deler av Oslo Idrettskrets ble slått sammen til Akershus Idrettskrets i 1988.
Xenoblade Chronicles 3
Spillet er basert på de fremtidige verdnene i Xenoblade Chronicles og Xenoblade Chronicles 2. Historien følger hovedsakelig det første spillet i serien, mens kampsystemet er inspirert av Xenoblade Chronicles 2.
I likhet med de tidligere spillene i serien var Xenoblade Chronicles 3 lokalisert av Nintendo of Europe. Det fikk positiv mottakelse for historien, spillmekanikkene, musikken og karakterene, men kritikk for tekniske og grafiske problemer.
Fylkesvei 516 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 516 i de følgende fylkene:
Marilyn French
Marilyn French (pikenavn Edwards; født 21. november 1929 i Brooklyn i New York City i USA, død 2. mai 2009 samme sted) var en amerikansk forfatter og feminist.
Hun studerte ved Hofstra College på Long Island der hun tok mastergrad i engelsk i 1964. Hun giftet seg med Robert M. French Jr. i 1950; paret skilte seg i 1967. Senere tok hun doktorgraden ved Harvard University, med et arbeid om James Joyce, og begynte å undervise ved Hofstra University.
Hun debuterte som forfatterinne i 1977 med The Women's Room. I sitt forfatterskap hevdet French at kvinneundertrykkelse er en iboende del av den mannsdominerte globale kultur. Beyond Power: On Women, Men and Morals (1985) er en historisk gjennomgang av patriarkatets følger i verden.
Sitatet «Alle menn er voldtektsmenn» (all men are rapists) blir av og til tillagt Marilyn French. Det er ikke helt riktig, for selv om det står i en av hennes bøker – The Women's Room –, så er dette et utsagn som legges i munnen til en av skikkelsene i denne romanen.
Lenzerheide
Lenzerheide (retoromansk: Lai) er en by i kommunen Vaz/Obervaz i Graubünden i Sveits. Lenzerheide ligger ved riksvei 3, rundt 15 kilometer sør for Chur. Stedet Lenzerheide / Lai deler samme tyske navn som området det ligger i. Dette området kalles på retoromansk Planoiras da Lantsch / Planiras da Lontsch, og er rett nord for Albula-dalen / Val d´Alvra.
Lenzerheide er et populært vintersportssted. 9. – 13. mars 2005 ble sesongavslutningen i verdenscupen i utfor i 2004/2005 arrangert her.
Høysletta Lenzerheide / Planoiras da Lantsch
Dette området bærer det samme tyske navnet som selve stedet Lenzerheide / Lai som ligger her. Høysletta strekker seg fra Parpan og Valbella i nord og ca 6-7 km til Albula-dalen / Val d´Alvra lenger sør. Dette området er en ca 1 km bred dal, og nord for denne høyereliggende dalen ligger kantonshovedstaden Cuera / Chur.
Fet kirke
Fet kirke kan vise til:
Fylkesvei 539 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 539 i de følgende fylkene:
Purulia (distrikt)
Purulia (bengali: পুরুলিয়া জেলা ) er et distrikt i den indiske delstaten Vest-Bengal. Distriktets hovedstad er Purulia.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 2,927,965 innbyggere i distriktet, mot 2,536,516 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 12,75 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 13,44 % i 2011 mot 16,12 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 947 i 2011 mot 964 i 2001.
Søndre Nittedal skolekorps
Siden 1992 har korpset vært med i Akershusmesterskapet (AM), som har vært arrangert i Lørenskog, samt norgesmesterskap. I 2002 satte korpset opp en større showkonsert, "Balle Frost og Leketøysbanditten". Dette var urframføring av stykket i konsertversjon, og var et samarbeid med Nittedal Strykeorkester og Rotnes Skolekorps. I 2014 deltok skolekorpset for første gang i barnetoget under 17. mai-feiringen i Karl Johan.
Tsjili (magasin)
Tsjili eller [tsjili] er et gratis periodikum som sendes ut seks ganger året av organisasjonen Misjonsalliansen. Bladet er en sammenslåing av to blader som Misjonsalliansen tidligere sendte ut: Misjonsvennen og Fadder. I magasinet er det blant annet reportasjer og nyheter fra arbeidet som organisasjonen holder på med eller har utført. .
Magasinets navn henspiller til Tsjili, som er en provins i Nordvest-Kina hvor Misjonsalliansen hadde sitt første arbeid.
I dag er det rundt 30 000 som abonnerer på bladet.
Sebastian Pedersen
Sebastian Pedersen (født 8. juni 1999) er en norsk fotballspiller som spiller for.
Han ble hentet til Stabæk fra i 2015, og fikk sin debut på førstelaget året etter mot  på hjemmebane. Samme sesong skåret han også sitt første mål for Stabæk, i en kamp mot (1. oktober 2016), hvor han satte inn lagets eneste mål i på overtid i et knepent 2-1 tap.
Han er for øvrig bror til den noe mer kjente fotballspilleren Marcus Pedersen.
Fjellinjen
Fjellinjen AS er et norsk aksjeselskap som eies av Oslo kommune (60 %) og Viken fylkeskommune (40 %). Selskapet ble etablert 13. februar 1986 og har kontor i Oslo. Pr. 2015 var Fjellinjen det største bompengeselskapet i Norge.
Fjellinjen er et av de regionale bompengeselskapene som er opprettet som følge av Stortingets vedtak om å samle bompengeselskapene i fem regionale selskap. Fjellinjen ble det første regionale bompengeselskapet da samferdselsminister Ketil Solvik-Olsen undertegnet en ny bompengeavtale med selskapet. Bompengereformen ble foreslått av regjeringen Solberg og har fire deler – reduksjon av antall bompengeselskap, en utskilling av utstederrollen fra bompengeselskapene, en rentekompensasjonsordning for bompengelån og en forenkling av takst- og rabattsystemer. Målet er blant annet å redusere antall selskaper som krever inn bompenger for å redusere administrasjonsutgiftene.
Gjennom behandlingen av Prop. 1 S Tillegg 2 / Innst. 13 S (2015-2016) har Stortinget sluttet seg til regjeringens forslag om å innføre et nytt takst- og rabattsystem for bompengeprosjekter. I det nye systemet legges det opp til en standardisering av rabatter, 20 prosent for kjøretøy i takstgruppe 1, og ingen rabatt for kjøretøy i takstgruppe 2, samt fjerning av lokale særordninger. I Prop. 86 S (2016–2017) legger Samferdelsdepartementet til grunn 20 prosent rabatt for lette kjøretøy ved lokalpolitisk behandling av trinn 2 av revidert avtale Oslopakke 3. Trinn 2 ble gjennomført 1. juni 2019, og det ble innført flere bomstasjoner og endret takstsystem for bilister i Oslo og Akershus.
Visjon og verdibidrag
Fjellinjens visjon er å finansiere fremtidens trafikkløsninger ved å kreve inn bompenger effektivt og pålitelig. Bompengene fordeles deretter på ulike prosjekter i Oslopakke 3 etter politiske prioriteringer. Innkreving av bompenger er et sentralt virkemiddel for å kunne bygge bedre kollektivtransport, bedre bilveier, bedre sykkelveier og bedre byrom for innbyggerne i Oslo og Viken.
I 2021 er det disse prosjektene som får tildelt bompengene Fjellinjen krever inn:
Historie
Selskapet ble opprettet med formål å fullfinansiere Festningstunnelen (motorveien E18 gjennom Oslo sentrum mellom Havnelageret og Hjortnes) gjennom innkreving av bompenger. 8. juni 1988 vedtok Stortinget å utvide selskapets ansvarsområde til å omfatte delfinansieringen av hovedveiutbyggingen i Oslo og Akershus, kalt Oslopakke 1. Samtidig ble det vedtatt å bygge en bompengering som grunnlag for finansieringen. Bompengeinnkrevingen startet 1. februar 1990 og skulle bort etter maksimalt 20 år.
Fra 1. november 2001 fikk selskapet også i oppdrag å delfinansiere utbyggingen av kollektivtrafikken i Oslo og Akershus, kalt Oslopakke 2. I forbindelse med finansieringen av Bjørvikatunnelen har Stortinget vedtatt at brukerfinansieringen av dette prosjektet skal dekkes gjennom en videreføring av den nåværende bompengeordningen fra 1. januar 2008 til senest 31. desember 2012. Fra 2008 til 2032 skal bompenger i Oslo og Akershus brukes til finansiering av utbygging av vei og kollektivtiltak gjennom Oslopakke 3. Revidert avtale Oslopakke 3 forlenger Oslopakke 3-avtalen til 2036. I den reviderte avtalen videreføres Osloringen og Bærumsnittet, og det innføres nye suppleringssnitt på bygrensen i nord- øst, sør og for trafikk fra Fornebu som ikke passerer Bærumsnittet fra før. Endrede takster innføres i tre trinn. De nye suppleringssnittene, endret takststruktur og endrede takster i Bærumssnittet innføres først i Trinn 2.
Som trinn 1 ble det i bomringen i Oslo ble den 1. oktober 2017 innført tids- og miljødifferensierte takster. De nye takstene er fordelt inn etter miljøklasser og drivstofftyper. Takstene i bomringen i Bærum ble justert etter alminnelig prisstigning.
Som trinn 2 av revidert Oslopakke 3 skulle det innføres flere bomstasjoner og endret takstsystem i Oslo og Akershus den 1. mars 2019. Innføringen ble utsatt i inntil tre måneder, og fra 1. juni 2019 ble det lavere pris per passering, men flere passeringer per biltur. Det ble innført rushtidsavgift og miljødifferensierte takster i alle tre bomringene, og elbiler begynte å betale i bomringen. Rabatten med AutoPASS-avtale ble økt fra 10 til 20 % og falt bort for tunge kjøretøy.
Trinn 3 var planlagt innført 1. mars 2020 men ble utsatt til 1. juni 2020, og så utsatt på ubestemt tid i påvente av reforhandling av Oslopakke 3. I trinn 3 er planen at taksten økes for lette nullutslippskjøretøy fra 5 til 10 kroner utenom rushtid, og til 15 kroner i rushtiden.
Alle Fjellinjens bomstasjoner bruker AutoPASS, det norske systemet for elektronisk betaling av bompenger. Innehavere av gyldig AutoPASS-brikke eller en annen EasyGo-brikke (for eksempel BroBizz) kan bruke denne for betaling i norske bomstasjoner gjennom EasyGo-samarbeidet.
I juni 2019 kom det blant annet frem at direktøren hadde ansatt en tidligere kollega som konsulent, uten at stillingen ble lyst ut på anbud. Selskapet iverksatte egne undersøkelser, som førte til eksterne undersøkelser utført av Deloitte. Gjennomgangen viste ulovlige anskaffelser og uryddige ansettelser, og Anne-Karin Sogn ble enig med styret om at hun sluttet som administrerende direktør i Fjellinjen.
AutoPASS-utsteder
Fjellinjen utstedte tidligere AutoPASS-brikker. Som del av Bompengereformen ble det i Meld. St. 25 (2014-2015) tydeliggjort at utstederrollen skal skilles ut fra bompengeselskapene for å etablere uavhengige utstedere. Forskrift om utstedervirksomhet for bompenger og ferjebilletter (utstederforskriften) trådte i kraft 1. januar 2019.
Fjellinjen etablerte datterselskapet Fjellinjen Utsteder AS den 1. juni 2019, og alle kunder ble overført til Fjellinjen Utsteder AS. 19. august 2020 ble det gjort kjent at forsikringsselskapet Fremtind kjøper Fjellinjen Utsteder. I desember 2020 byttet Fjellinjen Utsteder navn til Fremtind Service AS.
Janne Kongshavn Hordvik
Janne Kongshavn Hordvik (født Kongshavn; 30. desember 1983 i Haugesund) er en norsk tidligere sandvolleyballspiller som har elleve medaljer fra norgesmesterskapet i sandvolleyball; to gull-, åtte sølv og én bronsemedalje.
Charles Pratt and Company
Charles Pratt and Company var et oljeselskap basert i Brooklyn, i USA, startet av Charles Pratt og Henry H. Rogers i 1867. Selskapet ble en del av John D. Rockefellers Standard Oil i 1874.
Skauthøe
Skauthøe (også skrevet Skauthøi) er et fjell i Lom kommune i Innlandet. Det har en høyde på 1 993 meter over havet.
Subsidium pallii
Subsidium pallii eller subventio pallii («palliehjelp») var i middelalderen en avgift en nyvalgt erkebiskop av Nidaros kunne pålegge i bispedømmene som sto under ham, og som skulle bidra til å dekke utgiftene han fikk ved utnevnelsen, da han måtte reise til paven for å motta palliet (pallium).
Historie
Da legaten Nicolaus Breakspear opprettet erkebispedømmet i Nidaros, ble det i 1154 bestemt at de framtidige erkebiskopene måtte reise til paven for å bli innviet og motta pallium, som var en del av embetsdrakten, og som ble ansett som selve symbolet for erkebiskopens myndighet. Ved overleveringen av palliet måtte erkebiskopen sverge lydighet mot paven. Kravet om at erkebiskopen selv måtte hente palliet var ikke vanlig på midten av 1100-tallet; tvert imot var det vanlig at erkebiskopene fikk det tilsendt.
Siden reisen til Italia (hvor paven pleide å oppholde seg) var svært kostbar, fikk erkebiskopene i Nidaros en gang før 1232 innført en engangs-avgift av underbiskopene sine, som besto av halvparten av fabrica-tienden (en fjerdedel av tienden som egentlig skulle gå til vedlikehold av kirkebygningene) for ett år, hver gang en ny erkebiskop ble valgt. Det er denne avgiften som kalles subsidium pallii. Innrømmelsen av dette privilegiet er ikke kjent fra noe pavebrev, slik at Arne Odd Johnsen mener det må ha blitt vedtatt på et lokalt kirkemøte.
Erkebiskopene gikk senere inn for at avgiften skulle betales i penger i stedet for in natura. På slutten av 1200- og 1300-tallet kom de opp i strid med underbiskopene på grunn av avgiften, siden biskopene mente erkebiskopen ikke hadde rett til å gjøre inngrep i tienden. Grunnen til striden var trolig at biskopene selv trengte penger fordi de måtte betale avgifter til paven når han skulle bekrefte utnevnelsene deres. Også bøndene klaget over at biskopene samlet inn fabrica-tienden, som egentlig skulle være til nytte for kirkebygningen. Kardinallegaten Vilhelm av Sabina forbød å gjøre inngrep i denne delen av tienden i 1247, uten at det satte en stopper for oppkrevningen av subsidium pallii.
Pallie-reisene til paven og subsidium pallii-avgiften holdt seg helt til den siste erkebiskopen i Nidaros, Olav Engelbrektsson.
Mario Milano
Mario Milano (født 23. april 1936 i Lamezia Terme i Italia) er en italiensk katolsk og emeritert erkebiskop av Aversa.
Bakgrunn
Mario Milano ble ordinert til prest den 3. juli 1960.
Erkebiskop
Den 14. desember 1989 utnevnte pave Johannes Paul II ham til erkebiskop av Sant'Angelo dei Lombardi-Conza-Nusco-Bisaccia. Paven bispeviet ham personlig den 6. januar året etter; medkonsekratorer var Giovanni Battista Re, substitutt i Statssekretariatet, og Miroslav Stefan Marusyn, sekretær for Kongregasjonen for østkirkene.
Den 28. februar 1998 ble han utnevnt til erkebiskop ad personam og biskop av Aversa og ble innsatt i embedet 4. april samme år. Han trakk seg fra stillingen 15. januar 2011.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Eufonium
Eufonium er et musikkinstrument i messingblåserfamilien. Den er stemt i B eller C (sjelden) en oktav under trompeten. En eufonium har 3 eller 4 ventiler, og ser ut som en liten tuba eller et stort althorn. Navnet stammer fra eufonion (gresk), som betyr velklang. En person som spiller eufonium kalles en eufonist.
Eufonium har i likhet med tuba, flygelhorn og althorn konisk boring, slik at rørdiameteren øker hele veien. Motsetningen er trombone- og trompetfamilien som har sylindrisk boring (diameteren er konstant frem til klokkestykket). Dette gir instrumentet en klang som gjerne betegnes å ha en rundere, mykere, fyldigere eller varmere klang enn trombonen, selv om de opererer i samme register. De fleste eufoniumer har en kvartventil som kan brukes i stedet for samtrykk av 1.- og 3.-ventilen. Kvartventilen gir ved normal stemming en renere tonehøyde («pitch»), samt bedre klang på grunn av enklere luftsøylegeometri.
Bruksområder
Eufonium er et svært vanlig instrument i musikkorps som messing- og janitsjarorkestre, og blir her ofte tilskrevet melodistemmer og soloer. I orkesterlitteraturen blir instrumentet sjelden brukt, og er derfor ikke et fast instrument i et symfoniorkester. Det blir dog benyttet av og til, for eksempel i Gustav Holsts Planetene og Ravels orkestrering av Modest Mussorgskys Bilder fra en utstilling. Et av de mest kjente tilfellene av bruk av eufonium i orkesterlitteraturen er Henry Woods Fantasia on British Sea Songs, som hvert år brukes i The Last Night of the Proms.
Forskjeller mellom eufonium og baryton
Det hersker en del forvirring rundt instrumentene eufonium og baryton, og navnene blir brukt en del om hverandre. Blant annet blir eufonium brukt om instrumenter med 4 ventiler, og baryton med 3. Dette er prinsipielt feil slik instrumentene er beskrevet over. Forvirringen skyldes i stor grad at man i Norge har hentet musikktradisjoner fra to forskjellige hold – Tysklands janitsjartradisjon og Englands brassbandtradisjon. I tradisjonell janitsjar hadde man barytonhorn (med ganske fri rolle, med mange soloer og motmelodier), og i tradisjonelle brassband har man flygelhorn, althorn, tenorhorn (tilhørende horngruppa) og eufonium (tilhørende tubagruppa). Siden de tyske barytonhornene har vært en mellomting mellom tenorhorn og eufonium, har man brukt navnet baryton på begge deler.
I dagens janitsjarkorps er eufonium, som er identisk med det britiske instrumentet, mer brukt enn baryton. Det anbefales derfor å bruke betegnelsen eufonium på de fleste instrumentene i denne instrumentgruppen, og barytonhorn og tenorhorn på de instrumentene som faktisk er barytonhorn og tenorhorn. Det man på norsk kaller tenorhorn heter på engelsk baritone. Tilsvarende blir althorn på engelsk kalt tenor horn. Baritone er stemt i B, althorn i Ess.
Konstruksjon og virkemåte
En moderne eufonium har tre topp-plasserte ventiler som spilles med høyre hånd. I tillegg er det en fjerde ventil plassert på skrå halvveis nede på høyre side av instrumentet. Denne ventilen spilles med venstre hånds langfinger. Noen barnemodeller av eufonium har bare de tre toppventilene; andre modeller har en fjerde toppmontert ventil som spilles med fjerde finger på høyre hånd. Også baryton har noen ganger en fjerde ventil montert. Klokkestykke kalles også sjallstykke. En moderne eufonium har et klokkestykke på cirka 30 centimeter. Noen modeller har cirka 28 centimeter.
Eufonium har et meget stort register – profesjonelle musikere bruker minst fire oktaver. Med bare tre ventiler opplever man store problemer med å intonere i det lavere leiet. Et fire-ventilers eufonium spiller kromatisk skala dypere enn en tre-ventilers.
Den fjerde ventilen er en kvartventil. Kvartventilen gjør det mulig å løse en del fingringsproblemer når man kan spille enkelte toner med alternative grep. På et moderne eufonium er kvartventilen koplet til et ekstra rør-system for å kompensere for urenheter på enkelte toner (kompensasjonssystem) og dette gjør det lettere å intonere.
At røret på instrumentet er konisk, resulterer i en mykere klang enn hos sylindrisk borete instrumenter. Det er vanskelig å beskrive den ekte, karakteristiske eufonium-klangen presist, men de fleste utøvere er enige i at en ideell klang er stor, mørk, fyldig, varm og myk. På den annen side finner vi ulike klangideal spredt geografisk. Mange foretrekker en hurtig, jevn vibrato og rund lyd; andre bruker mer åpen klang med saktere vibrato. Her er det også forskjell mellom «modeller» i for eksempel Amerika og Europa.
Fingersetting på eufonium er helt lik andre messinginstrumenter som trompet, kornett og tuba. Likevel opplever ofte nybegynnere spesielle problemer med tonekvalitet, intonasjon og register sammenlignet med nybegynnere på andre messinginstrumenter. I tillegg er det krevende å utvikle den store, varme klangen som er karakteristisk for eufonium.
Tidligere ble det i USA produsert dobbel-klokke-eufonium – et instrument med en ekstra ventil, med hvilken man kunne velge mellom to klokkestykker; en vanlig eufoniumklokke, og en med mer tromboneaktig klang. Dette instrumentet ble kun brukt tidlig på 1900-tallet.
Fylkesvei 59 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 59 i de følgende fylkene:
Olden kirke
Olden kirke kan vise til:
St. John’s University (Shanghai)
Saint John's University (kinesisk: 圣约翰大学, pinyin: Shèng Yuēhàn Dàxué) var et anglikansk universitet i Shanghai i Kina. Før den kinesiske borgerkrig ble det ansett som et av de fremste universitetene i byen og i landet. I 1952 ble universitet oppsplittet på den måten at dets forskjellige fakulteter ble lagt til lignende fakulteter fra andre universiteter for å danne en rekke spesialiserte universiteter.
Historie
Universitetsbygningen hadde både kinesiske og vestlige arkitektoniske elementer.
St. John's overstod den kinesiske borgerkrig, men i 1952 omdannet Det kinesiske kommunistparti det og andre universiteter etter sovjetisk modell i faglig spesialiserte universiteter. Dermed forsvant St. John's som egen institusjon. De fleste av dets fakulteter ble inkorporert i East China Normal University og Fudan University. Dens medisinerskole ble del av Shanghai Second Medical College. som i 2005 ble medisinerskolen for Shanghai Jiaotong University. St. John's campus ble til East China University of Politics and Law.
Alumni
Mange kjente personer har studert ved St. John's, blant annet:
Arena Skövde
Arena Skövde er et innendørs idrettsanlegg i Skövde i Sverige. Anlegget er bygd ut og pusset opp flere ganger. Første del åpnet i 1971. Anlegget består i dag av foruten idrettshallen, en svømmehall, trengngsanlegg og bowlinghall, samt en avdeling avslapping og velvære og en sportsbar. Arena Skövde er hjemmebanen til IFK Skövde og Skövde HF.
Den største hallen kan endres til tre mindre haller. A-hallen har en publikumskapasitet på 2500 personer, hvorav 770 stående. I tillegg finnes en VIP-tribune med 100 sitteplasser. Banen er en av sveriges største innendørs håndballarenaet, med den følge at flere svenske landskamper har blitt arrangert der.
Banen er et av anleggene som benyttes under Håndball-VM 2011 for menn. Den ble også benyttet da Sverige arrangerte Håndball-EM 2006 for kvinner.
I august 2007 ble det vedtatt at arenaen skulle bygges ut med et eventyrbad, nytt treningssenter, en bowlinghall, samt anlegg for avslappning og velvære, samt servering. Også en helt ny foaje skulle anlegges. Første del av utbyggingen stod klar i desember 2009. Den nesye etappen er enda ikke vedtatt politisk, men planlegges å være en kongress- og konserthall med kapasitet til rundt 1000 tilskuere, et fleretasjers hotell og leilighetskompleks, samt parkeringsanlegg. Planen er at dette skal stå klart i januar 2012. Arenaen er et samarbeid mellom private og kommune.
South Improvement Company
South Improvement Company var et selskap basert i Pennsylvania, som eksisterte i perioden 1871-1872. Det ble skapt av store jernbane interesser, men ble av mange sett som en del av John D. Rockefellers tidlige innsats for å organisere og kontrollere olje og naturgass-industrien i USA som til slutt ble til Standard Oil. Selv om selskapet eksisterte i mindre enn et år og aldri levert noe olje, forårsaket ordningen stor oppmerksomhet om forholdet mellom jernbanen (som var offentlig infrastruktur som hadde lovet å tjene alle) og store bedrifter som ønsket og krevde gunstig behandling.
Thomas A. Scott, president i Pennsylvania Railroad startet opp i South Improvement Company høsten 1871. Ordningen var ment å gagne både jernbanen og store raffinerier, spesielt de som ble kontrollert av Rockefeller gjennom hemmelige rabatter.
De hemmelige innrømmelsene ville ha hjulpet minske "usunde" konkurransen blant jernbaneselskapene ved å gi en jevn, standardisert flyt i handelen.
Ordene begynte å lekke ut av South Improvement Scheme, og den foreslåtte 100% økning i jernbanefrakt-prisene irriterte de uavhengige produsentene og mange mindre raffinerier. Etter et toppmøte og muntlig protest av de uavhengige oljeprodusenter og raffineriene ledet av Henry Huttleston Rogers og Charles Pratt and Company-raffineriene fra Brooklyn, som var nær ved å utløse en væpnet konflikt i vestlige Pennsylvania i mars 1872 (og som ble kjent som "Oil War"), ble de enige om at jernbanen skulle trekke seg.
Knut Eggum Johansen
Johansen ble uteksaminert som sosialøkonom (cand.oecon.) fra Universitetet i Oslo i 1970, men var allerede i 1968 vikarsekretær i Planleggingsavdelingen i Finansdepartementet. I desember 1970 ble han førstekonsulent i samme avdeling, hvor han var fram til 1975 da han var ved University of Minnesota.
Som konkurransedirektør har Johansen hatt ansvar for flyttingen av tilsynet til Bergen, og for saker som bl.a opphevingen av bonuspoengordningen på innenriksfly.
Varmefluks
Varmefluks, eller termisk fluks, er mengden varmeenergi overført gjennom en gitt overflate. Den SI-avledete enheten for varmemengden er joule per sekund, eller watt. Varmefluks er varmemengden per enhet areal. I SI-enheter måles varmefluksen i W/m2. Varmemengden er en skalar mengde mens varmefluken er en vektormengde. For å definere varmefluksen ved et gitt punkt i rommet tar man det begrensede tilfellet hvor størrelsen av overflaten blir uendelig liten.
Varmefluksen blir ofte betegnet, hvor den senkede q angir varmemengden som motsetning til massen eller moment-mengden. Fouriers lov er en viktig anvendelse av disse konseptene.
EM i karate 1976
EM i karate 1976 (europamesterskapet i karate) ble arrangert i Teheran i Iran i 1976.
Hen kirke
Hen kirke kan vise til:
Se også:
Fylkesvei 508 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 508 i de følgende fylkene:
Hanny Ditlefsen
Hanny Torgunn Ditlefsen (født 13. januar 1953) er en norsk lokalpolitiker (LL og Ap) som var ordfører i Karlsøy kommune fra 1999 til 2003, og fra 2011 til 2015. I periodene som ordfører har hun representert Felleslista for Reinøy, Ringvassøy og Rebbenesøy, og Arbeiderpartiet i perioder da Felleslista ikke har stilt liste.
Hun begynte å sitte i Karlsøy kommunestyre i 1986 i en alder av 33 år.
Ditlefsen kommer fra Stakkvik, men er opprinnelig fra Mehamn.
Fylkesvei 500 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 500 i de følgende fylkene: