cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Galactic Civilizations II: Dread Lords
Planeter
Planeter ligger i nærheten av stjerner, og beboelige planeter har et begrenset antall felter der man kan bygge. Planetene har like mange felter som planetens klasse tilsier. Man kan lage bygninger som bidrar til produksjon, forksning, moral, kultur eller økonomi, samt noen signalbygg som det bare kan finnes ett av i universet. Noen teknologier gir tilgang til nye felter, og noen felter gir spesielle bonuser. Spillet tilbyr en automatisering der en AI-styrt guvernør som prioriterer og oppgraderer bygninger automatisk.
I Galactic Civilizations II må all produksjon betales for, og mangler man "credits" stopper produksjonen opp.
Moral og etikk
Når en koloniserer nye planeter kan det dukke opp situasjoner der spilleren må gjøre etiske valg. Ofte vil et moralsk valg komme med en kostnad, mens et umoralsk valg vil gi bonuser, men som planetens befolkning må betale for.
Et eksempel er oppdagelsen av et super-serum som kan forbedre soldaters evner, men forkorte deres liv. Man kan da velge å ødelegge serumet (god), gi det til frivillige (nøytral) eller kreve at alle militære tar det (ond). Fordelen med å gjøre gode valg kommer til syne når en forhandler med andre sivilisasjoner, for gode sivilisasjoner er mindre villige til å samhandle med onde enn onde sivilisasjoner er til å snakke med gode. Når man forsker frem "Xeno Ethics" kan man velge en etisk retning, noe som gir egne bonuser og bygninger.
Ressurser
Spesielle ressurser som er spredt i rommet kan utvinnes ved bygging av romstasjoner. Disse kan ha militært, økonomisk, diplomatisk eller forsknings-fokus. Alle romstasjoner kan oppgraderes og kan bevæpnes.
De forente planeter
De store sivilisasjonene utgjør "De forente planeter", der antall stemmer avgjøres av en sivilisasjons innflytelse og innbyggertall. Mange vedtak har lite å si for spillet, men noen, som tvungen deling av teknologier eller innføring av et nytt styresystem kan påvirke spillet. En sivilisasjon kan forlate organisasjonen, noe som rammer denne sivilisasjonens handel.
Mottagelse
Galactic civilizations II fikk gode kritikker, og har 85 på Metacritic og 86.85% på Gamerankings. . Mangelen på kompliserende kopisperrer samt muligheten til å modifisere spillet, bidro til å gi Stardock nye fans. I mars 2008 hadde spillet solgt 300000 eksemplarer, noe som med et utviklingsbudsjett på under en million $ gav en god fortjeneste.
Spillet fikk en Editor's Choice pris fra GameSpot, og GameSpot nominerte spillet til "Best Strategy Game" i 2006.
I september 2008 kom totalpakken Galactic Civilizations II: Endless Universe med spillet og begge utvidelsene i en pakke. I USA ble pakken kalt Galactic Civilizations II: Ultimate Edition og kom i februar 2009.
I november 2015 kom "Galactic Civilizations II: Ultimate Edition" på gog.com uten kopisperre eller registrering via distributørens (gog.com) nettsider.
Eneco Tour 2012
I tillegg til de 18 ProTeam ble Accent.jobs-Willems veranda's, Argos-Shimano og Topsport Vlaanderen-Mercator invitert til å delta i rittet.
Mandag 6. august 2012 – 1. etappe
Waalwijk – Middelburg, 203,9 km
Tirsdag 7. august 2012 – 2. etappe
Sittard, 18,9 km, lagtempo
Torsdag 9. august 2012 – 4. etappe
Heers – Bergen op Zoom, 213,3 km
Fredag 10. august 2012 – 5. etappe
Hoogerheide – Aalter, 184,6 km
Lørdag 11. august 2012 – 6. etappe
Ardooie, 17,4 km, temporitt
Søndag 12. august 2012 – 7. etappe
Maldegem – Geraardsbergen, 214,5 km
Iszlam Monier Suliman
Iszlam Monier Suliman (født 17. desember 1990) er en sudansk judoka.
Han representerte Sudan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i andre runde.
Unn Berit Guttormsen
Guttormsen er ansatt i kommunen og har lang fartstid som hovedtillitsvalgt for Fagforbundet.
Elliniki Radiofonia Tileorasi
Gresk rikskringkasting (gresk: Ελληνική Ραδιοφωνία Τηλεόραση, Ellinikí Radiofonía Tileórasi, norsk oversettelse: gresk radio-fjernsyn, forkortet ERT, eller EPT på gresk) er en statseid allmennkringkaster i Hellas. ERT startet kringkasting over radio i 1938 og over fjernsyn 23. februar 1966. Kringkasteren ble plutselig nedlagt i juni 2013 og erstattet av NERIT, men gjenoppsto to år senere. ERT er medlem av Den europeiske kringkastingsunion (EBU).
Bakgrunn
Som følge av finanskrisen var greske myndigheter nødt til å stramme inn på all statlig virksomhet, blant annet ved å slanke staber og kutte lønninger. Innsparingene rammet også ERT, og greske myndigheter avviklet overraskende kringkasteren 11. juni 2013 med umiddelbar virkning. Nyheten vakte sterk motstand fra ansatte, fagforeninger og andre kringkastere på grunn av de 2600 oppsagte ansatte hos ERT. Den greske regjeringen forsvarte beslutningen som et sparetiltak i trange økonomiske tider. Regjeringens talsmann, Simos Kedikoglou, sa til pressen at man ikke kunne ha toleranse for «hellige kuer» i de vanskelige tider som Hellas befant seg i, og kalte ERT for en «havn av sløseri».
I stedet etablerte myndighetene kringkasteren Néa Ellinikí Radiofonía, Ínternet kai Tileórasi (NERIT). NERIT ble satt i drift 4. mai 2014. Etter flere omstruktureringer og politiske vedtak, ble ERT gjenåpnet 11. juni 2015, og NERIT lagt ned. Mange av de 2600 som mistet jobben da ERT ble lagt ned i 2013, fikk tilbud om å komme tilbake igjen.
Radio
ERT har fire nasjonale radiokanaler. Andre radiokanaler:
Fjernsyn
ERT har tre nasjonale tv-kanaler samt en internasjonal kanal.
Ella Asche Moe
Ella Asche Moe var datter av redaktør, boktrykker og utgiver av Aftenavisen Stavangeren Arnt Moe og hans hustru Ingeborg Regine Aske. Hennes bror Halfdan var far til politikeren Finn Moe.
Ella Asche Moe fikk 25. mars 1885 sin debut på Den nationale Scene i Bergen i rollen som Camilla i Det Hele er Ingenting. I hennes såkalte annendebut spilte hun Svea i Hvorledes man gør det godt. Om hennes opptreden i sistnevnte stykket ble det skrevet at «Som gatepiken Svea viste frk. Ella Moe en ny prøve paa sit talent».
Moe trakk seg tilbake fra livet som skuespiller etter noen få år ved Den nationale Scene, med unntak av enkelte spredte opptredener, blant annet på turné i 1907 med den danskfødte teaterlederen Urania Marquard Olsen, Olaus Olsens hustru.
Vitenskapsåret 1503
Vitenskapsåret 1503 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1503.
Dele Alli
Bamidele Jermaine «Dele» Alli (født 11. april 1996) er en engelsk fotballspiller som spiller for.
Han har tidligere spilt for Milton Keynes Dons. 2. februar 2015 signerte han en 5-årskontrakt med Tottenham Hotspur på overgangsvinduets siste dag, for en overgangssum på fem millioner pund. Han ble utlånt direkte tilbake til gamleklubben for den resterende delen av sesongen.
Landslaget
Han har engelsk statsborgerskap, men han er også spilleberettiget for Nigeria på grunn av at hans far er nigeriansk.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Lola Novaković
Zorana «Lola» Novaković (serbisk-kyrillisk: Зорана «Лола» Новаковић; født 25. april 1935 i Beograd i Jugoslavia, død 3. april 2016 samme sted) var en serbisk sanger og skuespiller, kjent for å ha representert Jugoslavia i Eurovision Song Contest i 1962.
Biografi
I 1961 deltok Lola Novaković i Jugoslavias første nasjonale finale før Eurovision Song Contest, hvor hun ble nummer tre med melodien «Plave daljine». I 1962 opptrådte hun på Zagrebs musikkfestival, og senere samme år deltok hun i Eurovision Song Contest i Luxembourg med melodien «Ne pali sveta u sumrak». Melodien ble nummer fire blant deltakerne, en plassering som sto som landets beste frem til en ny fjerdeplass i 1983. Etter deltakelsen dro Novaković på turné til Japan og Russland.
I 1964 vant Novaković førstepremien under Roma-festivalen med melodien «Ulica četiri fontane», og i 1966 fremførte hun «Kap veselja» på Balkanijada-festivalen i Beograd. Fra 1964 til 1965 var hun med i barne-TV-serien «Na slovo, na slovo», og hun var med på en rekke TV-opptredener og hadde mindre roller i flere filmer før hun valgte å avslutte sin sang- og skuespillerkarriere i 1985. I 2000 tok hennes ekteskap med vokalisten Dragan Antić slutt, og hun ble fast medlem av en kabaretgruppe på Terazije-teateret i Beograd.
I løpet av sin karriere spilte Novaković inn over fem hundre melodier og hun ble gitt ut på over femti album. Lola Novaković døde, 80 år gammel, i Beograd.
Agilulf
Agilulf (død 616), hertug av Torino og fra 591 konge i Det langobardiske kongerike i Italia. Han var en slektning, sannsynligvis fetter, av langobardenes kong Authari som regjerte fra 584 til sin død i 590.
Biografi
Agilulf var sønn av hertug Ansvald av Torino. . Ifølge «Langobardenes historie» av Paulus Diaconus ble han i 589, da Authari giftet seg med Theodelinda, spådd av sin slave at han skulle få dronningen til hustru senere.
Authari døde i 590, sannsynligvis etter å ha blitt forgiftet under et opphold i Franken (Frankrike). Hans hustru Theodelinda, som var datter av kong (eller hertug) Garibald I av Bayern, beholdt sin dronningstatus etter kongens død. Langobardene syntes så godt om henne at hun ble rådet til selv å velge seg en mann blant langobardene som de mente de var tjent med å ha til ny konge. Valget falt på hertug Agilulf i den langobardiske provinsen Torino.
Agilulf ble gift med Theodelinda i 590 og han ble på langobardenes vis løftet på skjold og hyllet til konge i mai 591. Han ble døpt for å følge sitt folks tro, men antok først den arianske trosretningen, før han i 603 gikk over til katolisismen. Han døpte også sin sønn Adaloald og fikk bygd basilikaen i Monza hvor Theodelinda hadde sin sommerresidens i 595. Lombardias berømte jernkrone oppbevares fortsatt i basilikaen.
Hans regjeringstid var preget av fredsslutning med frankerne. Fredsmegleren Guntram, konge av Burgund, døde i 592 og uten ham oppsto det borgerkrig blant frankerne som satte stopper for angrepene mot Lombardia. Han inngikk også fred med pavedømmet i 598 etter tretti års ufred og konsentrerte sin militære makt mot trusselen fra Det bysantiske riket. Han styrket også sitt rike ved å innlemme de umbriske byene Sutri og Perugia fra eksarkatet av Ravenna, og opprettholdt samtidig gode relasjoner med det tyske hertugdømmet Bayern. Han bekjempet avarer og slavere, og inngikk en våpenhvile med den bysantinske keiseren Maurikios i 598 ved hjelp av pave Gregor I den store.
Siste del av hans lange regjeringstid forløp relativt fredelig. Etter sin død i 616 ble han etterfulgt av sin og Theodelindas sønn Adaloald. Han hadde også en datter Gundeberga som ble gift med Arioald som også hadde tittelen hertug av Torino og var lombardisk konge fra 626 til 636.
Tove Alstadsæter
Tove Alstadsæter (født 29. mai 1967) er en norsk lokalpolitiker. Hun representerer Høyre og er fra høsten 2011 varaordfører i Sør-Varanger kommune.
Alstadsæter arbeider som styrer i barnehage.
Torgerstuen skole
Torgerstuen skole var en barneskole og grendeskole på Øksna i Elverum kommune i Innlandet fra 1876 til 1997. Skolekretsen bestod av grendene Øksna, Grundset og Rustad. Skolen lå cirka 16 km nord for tettstedet Elverum. På 1990-tallet blei skolekretsen slått sammen med Vestad skole, og Torgerstuen blei da lagt ned. Et forslag kom fram i 1906 om å endre navnet på skolen til Øksna skole, men forslaget blei nedstemt.
Skolen lå kun 50 meter fra elvekanten ved Glåma, og hadde skog og fjell som nærmeste nabo. I skoleåret 1987/88 var skolen Elverums minste, med 23 elever totalt.
Fozzano
Fozzano er en kommune i Corse-du-Sud på Korsika.
Vektløfting under Sommer-OL 2008 – Kvinner 53 kg
Kvinnenes 53 kg konkurranse i vektløfting under Sommer-OL 2008 tok plass den 10. august 2008 i Beihang University Gymnasium Hver av de 9 utøverne som konkurrerte løftet i både rykk og støt. Hver utøver hadde tre forsøk på hver av de to løftene.
Sausalito
Sausalito er en by i Marin County, San Francisco Bay Area, nær den nordlige siden av Golden Gate Bridge, 13 km syd-sydøst for San Rafael.
Ved folketellingen i 2010 hadde byen 7,061 innbyggere.
Kunståret 1189
Kunståret 1189 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1189.
Texarkana (Texas)
Texarkana er en by i Bowie County i delstaten Texas i USA. Den utgjør den ene av to tvillingbyer som krysser delstatsgrensen – den andre er Texarkana i delstaten Arkansas. Byen hadde en befolkning på 37 103 i 2010, mens hele Texarkanas befolkning var på 67 784.
De to tvillingbyene er en del av det statistiske storbyområdet Texarkana metropolitan area som omfatter hele Bowie County i Texas og Miller County i Arkansas.
Texarkana er hovedkvarter for den teologisk konservative American Baptist Association som har sin største utbredelse i Texas, Arkansas, Louisiana, Oklahoma og Mississippi.
Christensen (slekt fra Gjerpen)
Christensen er en norsk borgerslekt som stammer fra grosserer Arne Christensen (1803–1883), en bondegutt fra Gjerpen som i 1833 tok borgerskap som kjøpmann i Christiania og stiftet handelshuset A. Christensen. Han var gift med Karen Emilie Charlotte Reiersen (1818–1877), datter av sogneprest og stortingsmann Hans Chrystie Reiersen og Alette Marie Winther. Arne Christensen og Emilie Reiersen var foreldre til:
Hans Christian Christensen og Eva Julie Johanne Mathiesen var foreldre til Arne Christensen (f. 1881), som bl.a. kjøpte Storfosen gods i 1915.
Bertil Larsson
Bertil Larsson var en svensk fotballspiller. Larsson spilte fire seriekamper og scoret ett mål for Malmö FF fra 1945 til 1954.
Amai Manabinang
Amai Manabilang er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Mindanao, og tilhører provinsen Lanao del Sur.
Frem til 2015 het kommunen Bumbaran (Bayan ng Bumbaran).
Barangayer
Amai Manabilang er inndelt i 17 barangayer per 30. september 2019.
Netrocoryne
Netrocoryne er en gruppe (slekt) av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).
4. divisjon volleyball for kvinner
4. divisjon volleyball for kvinner er den femte øverste divisjonen for norsk volleyball for kvinner i Norge. Divisjonen består av en avdeling med lag fra Østlandet.
Netrocoryne
Utseende
Middelsstore, brunlige smygere med brede, litt uregelmessig formede vinger. Oversiden er lyst brun med perlemorsaktige, hvite flekker, undersiden mørkere brun med et stort, hvitt felt ved roten av bakvingen.
Kiplangat Sang
Kiplangat Sang (født 14. april 1981) er en kenyansk judoka.
Netrocoryne
Utbredelse
Slekten er utbredt på Ny-Guinea (N. thaddeus) og i Australia (N. repanda).
Kiplangat Sang
Han representerte Kenya under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i andre runde.
Wii Sports Resort
Wii Sports Resort (<span class="t_nihongo_kanji" lang="ja">Wii スポーツ リゾート, Wii Sports Resort) er et sportsspill utviklet og produsert av Nintendo som en oppfølger til Wii Sports. Det ble gitt ut i Japan i juni 2009, og i Australia, Europa og Nord-Amerika i juli 2009. Spillet blir regnet som en del av Wii-serien, og er et ''Touch! Generations''-spill. Spillet trenger Wii MotionPlus for å kunne bli spilt. Til hvert eksemplar av spillet følger det med en Wii Motion Plus-enhet og en utvidet Wii Remote Jacket, som også blir solgte separat.
Spillet
Wii MotionPlus trengs for alle Wii-fjernkontrollene som blir benyttete til å spille Wii Sports Resort. De fleste sportene i spillet som støtter 3 eller 4 spillere lar en enkelt Wii-fjernkontroll bli delt mellom spillerne etter tur. Unntaket er kanopadling, hvor alle fire spillerne trenger hvor sin kontroller for å spille.
Bjarne Eiolf Holø
Bjarne Eiolf Holø (født 28. februar 1970) er ordfører i Lom kommune fra 2011. Han representerer Senterpartiet.
Frasseto
Frasseto er en kommune i Corse-du-Sud på Korsika.
Demonstrasjonene i Tyrkia i 2013
Demonstrasjonene i Tyrkia, begynte 28. mai 2013 i Istanbul med omtrent 50 miljøaktivister som motsatte seg at Taksim Gezi-parken skulle erstattes av den militære Taksim-kasernen, revet i 1940, og kanskje også boliger og et kjøpesenter, selv om regjeringen senere benektet utbyggingen av et kjøpesenter og publiserte illustrasjoner for Taksim-planene. Protestene utviklet seg til opptøyer da en gruppe som okkuperte parken og nektet å forflytte seg ble møtt av politi med tåregass og vannkanoner, senere kritisert av Den europeiske union og beklaget av både den tyrkiske presidenten Abdullah Gül og av Tyrkias statsminister Recep Tayyip Erdoğan.
Protestene har i løpet av få dager utviklet seg fra de i Taksim Gezi-parken til større demonstrasjoner mot regjeringa. De har spredt seg til så mange som 90 byer i Tyrkia, og har forekommet i andre land med en stor tyrkisk befolkning, inkludert i europeiske land, i Amerikas forente stater og i land i Øst-Asia{mangler referanse}. Statsminister Erdoğan holdt flere taler der han avviste demonstrasjonene, og 3. juni forlot han landet på en lenge planlagt diplomatisk tredagerstur til Nord-Afrika, noe han ble kritisert for å være uansvarlig av politiske opposisjonsledere. 3. juni erklærte enkelte fagforeninger, som for eksempel DISK, at streiker skulle avholdes 4. og 5. juni.
Demonstrasjonene spredte seg til Taksim-plassen i Istanbul og til gatene i hovedstaden Ankara og også i Bursa, Antalya, Eskişehir, İzmir, Edirne, Mersin, Adana, İzmit, Konya, Kayseri, Samsun, Antakya, Trabzon, Isparta, Tekirdağ, Bodrum og Mardin i større eller mindre grad {mangler referanse}. Hashtagen "#OccupyGezi" har blitt en trend i det sosiale media{mangler referanse}. Demonstrasjoner har funnet sted i minst 78 av Tyrkias 81 provinser {mangler referanse}.
Russertrening
Russertrening kan referere til:
Demonstrasjonene i Tyrkia i 2013
Demonstrantenes klager har omfattet alt fra de opprinnelige lokale miljøbekymringer til temaer som styremåten til statsminister Erdoğan, den nye alkoholreguleringsloven som blant annet innebærer at alkoholsalget stenger 22.00, en diskusjon om offentlig kyssing og den pågående borgerkrigen i Syria.
I følge forskjellige medier {mangler referanse, hvilke?} er demonstrasjonene den største utfordringen Erdoğans ti år gamle regime har stått ovenfor og de mest betydelige opptøyene i Tyrkia på flere tiår. Demonstrantene har tatt i bruk begrepet çapulcu ("plyndrer") for seg selv og fant på ordet çapuling med betydningen "å kjempe for sine rettigheter," etter at statsminister Recep Tayyip Erdoğan den 2. juni ga uttrykk for demonstrasjonene kun besto av "et par çapulcuer". {mangler referanse}
Demonstrasjonene økte deretter i omfang og tok en mer organisert form, der to av de sosialistiske opposisjonspartiene og flere venstreradikale organisasjoner begynte å demonstrere mot regjeringen. Aktivister begynte å angripe biler og bygninger og kom i direkte konfrontasjoner med politiet.
31. mai slo politiet ned på aktivistene med bruk av tåregass. Minst seksti personer ble arrestert og flere hundre såret{mangler referanse}. Politiaksjonen fikk stor oppmerksomhet på Internett. Demonstranter begynte å samle seg på Istiklal Caddesi, og på kvelden var det allerede flere tusen av dem.
Senere har både president Gül og statsminister Erdoğan ønsket større dialog og hatt møter med kjendiser og representanter for demonstrantene. Regjeringen foreslo også å holde en lokal folkeavstemning om skjebnen til Gezi-parken, men demonstrantene erklærte at de ikke ville støtte en folkeavstemning.
EU har også bedt regjeringen møte demonstrantene i dialog i større grad og etterforske overdreven maktbruk fra poitiets side, men understreket samtidig at medlemsforhandlingene med Tyrkia om EU-medlemskap ikke vil bli stanset på grunn av demonstrasjonene.
Demonstrantenes politiske ståsted
Undersøkelser viser også at kun 3,4 prosent av demonstrantene oppgir hogging av trær som årsaken til demonstrasjonene, mens resterende av demonstrantene hovedsakelig angir misnøye med regjeringspartiet eller statsministeren som årsak.
På spørsmål om hvem demonstrantene elsker mest nest etter familien svarte 54 prosent Mustafa Kemal Atatürk, mens 9 prosent oppga Abdullah Öcalan.
Oppslutning og meningsmålinger
Trass i at demonstrantenes ytringer får stor oppslag i mediene viser en meningsmåling utført av Andy Ar, publisert omtrent to uker etter Taksim Gezi-opprøret startet, at kun 7,5 prosent av innbyggerne i Tyrkia ønsker at Taksim Gezi-demonstrasjonene skal fortsette. Ifølge den samme meningsmålingen vil 49,6 prosent av tyrkerne fortsatt stemme på statsminister Erdogans parti, AKP, som fikk ca. 50 % av stemmene ved valget i 2011.
En annen meningsmåling, utført av Genar, viser at 74 % av demonstrantene på Taksim-plassen hadde stemt på opposisjonspartiet CHP ved forrige valg, 16 prosent hadde stemt på det prokurdiske partiet BDP, 2,1 prosent hadde stemt på det kommunistiske partiet TKP og 2,1 % hadde stemt på det sosialistiske arbeiderpartiet IP og resterende hadde oppgitt adnre partier. Ingen av demonstrantene hadde oppgitt at de ville stemme AKP ved neste valg.
Seljeveien
Seljeveien finnes en rekke steder:
Davide Simoncelli
Karriere
Simoncelli debuterte i verdenscupen sesongen 2000/01, og sanket sine første poeng ett år senere. Gjennombruddet fikk han i sesongen 2003/04, da han takket være flere gode resultater endte på femteplass sammenlagt i storslalåmcupen.
21. desember 2003 vant han sitt første verdenscuprenn, storslalåm i Alta Badia. Deretter fulgte en periode med svakere resultater, før han i mars 2006 oppnådde sin andre verdenscupseier.
Han la opp i 2015.
Christine Bertheussen Killie
Christine Bertheussen Killie (født 26. juni 1979) er en norsk lokalpolitiker. Hun representerer Høyre og er fra høsten 2011 fylkesvaraordfører i Troms. Det er hennes andre periode i fylkestinget. Hun har vært medlem av kommunestyret i Skånland sia 2003.
Letia
Letia er en kommune i Corse-du-Sud på Korsika.
Epistalagma
Epistalagma er en slekt av fargerike biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Levevis
Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.
Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.
Dayot Upamecano
Dayotchanculle "Dayot" Upamecano (født 27. oktober 1998) er en fransk fotballspiller som spiller for den tyske klubben FC Bayern München.
Balabagan
Balabagan (Bayan ng Balabagan) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Mindanao og tilhører provinsen Lanao del Sur.
Barangayer
Balabagan er inndelt i 27 barangayer per 30. september 2019.
Sherali Juraev
Sherali Juraev (født 13. desember 1986) er en usbekisk judoka.
Han representerte Usbekistan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i andre runde.
Gyda Voss
Gyda Kathrine Voss (født 27. september 1871 i Oslo, død 4. desember 1961 i Oslo) var en norsk maler. Hun var datter av Peter Christiansen Voss. Fra 1894 til 1896 var hun elev ved Kunstakademiet i København. Hun studerte også i Italia og i Paris. Hun er representert i Nasjonalgalleriet med to malerier, Italienerbarn og Gammel kone. Et portrett hun malte av sin far i 1901 henger i Oslo Bymuseum. Hun hadde to bilder på Høstutstillingen i 1913: Ung fransk pike og Gammel kone.
Skyscraper (2018)
Skyscraper er en amerikansk actionfilm fra 2018, skrevet og regissert av Rawson Marshall Thurber. Hovedrollene spilles av Dwayne Johnson, Neve Campbell, Chin Han, Roland Møller, Noah Taylor, Byron Mann, Pablo Schreiber og Hannah Quinlivan. Filmens produsent var Universal Pictures.
Opptakene til filmen begynte i september 2017 i Vancouver i den canadiske delstaten Britisk Columbia. Filmen hadde premiere i USA den 13. juli, 2018, i 2D og RealD 3D, og tjente inn over $304 millioner over hele verden med et produksjonsbudsjett på $125 millioner. Filmanmelderne ga filmen blandet mottagelse; de som roste Johnson's opptreden og filmens actionscener, men kritiserte manuset som klisjépreget og for likt Den Ruvende Inferno og Die Hard.
Handling
Filmens handling begynner ti år senere. Will Sawyer har sluttet i FBI og arbeider i det private næringslivet som sikkerhetkonsulent. Hans gamle kollega Gillespie har anbefalt ham til et oppdrag for å gjennomgå sikkerheten til verdens høyeste skyskraper, et bygg på 225 etasjer i Hong Kong som kalles The Pearl (Perlen) og er 3500 fot høyt. Skyskraperen eies av Zhao Lang Ji. Sawyers familie, ektefellen Sarah og tvillingene Georgia og Henry, har fulgt med ham til Hong Kong, og de er alle fire innkvartert i skyskraperens boligetasje som ellers ikke er åpnet for gjester.
Av Zhao får Sawyer et nettbrett som gir ham full kontroll over skyskraperens systemer. Sawyer og Gillespie reiser til sikkerhetsanlegget, men en tyv ansatt av den internasjonale terroristen Kores Botha forsøker å stjele nettbrettet. Gillespie avslører at han selv også arbeider for Botha, og angriper Sawyer for å få tak i nettbrettet. Kampen om nettbrettet ender med at Gillespie dør.
Lecci
Lecci er en kommune i Corse-du-Sud på Korsika.
Skyscraper (2018)
Handling
Botha og en gruppe av mennene hans bryter seg inn i the Pearl. De lurer sikkerhetssystemet ved å starte en brann i 96. etasje ved hjelp av et kjemisk stoff som reagerer med vann. Det danner seg en ild-vegg som gjør det umulig å ta seg opp til eller ned fra de øverste 130 etasjene. Sawyer prøver å dra tilbake til the Pearl, men blir angrepet av Xia, som er en av Bothas hjelpere. Xia og hennes agenter tar nettbrettet og dreper alle på sikkerhetsanlegget, og deretter bruker de nettbrettet til å deaktivere brann-slukking systemene i the Pearl.
Lecci
Eksterne lenker
Lecci
Skyscraper (2018)
Handling
Zhao og Okeke sender sikkerhetsvakter for å redde Sawyers familie, men vaktene blir drept av en eksplosjon, og man antar at familien har mistet livet. Etter oppfordring fra Pierce gir Zhao ordre om at alle medarbeidere som fortsatt befinner seg i bygget skal evakueres via helikopter. Så avslører Pierce at han er en agent for Botha. Han dreper alle, unntatt Zhao, som unnslipper og klarer å låse seg inne i sin leilighet i toppetasjen.
Inspektør Wu fører det lokale politiet inn for å sikre the Pearl og arrestere Sawyer, som antas å stå bak hendelsene. Sawyer klarer å unngå dem og kommer seg inn i the Pearl ovenfor brannen, via nabobygningen. Sawyer dreper Pierce. Pierce har klart å skille Georgia fra moren og broren, men alle tre er fortsatt i live. Sawyer instruerer Sarah og Henry om hvordan de kan komme seg ut av bygningen: de må ta heisen gjennom ilden i et fritt fall før de trekker i nødbremsen. Straks de er i sikkerhet forklarer Sarah situasjonen til inspektør Wu, og opplyser ham om at Bothas menn trolig vil flykte via fallskjerm.
I mellomtiden leter Sawyer etter Georgia. Han finner henne hos Botha, som ikke vil gi slipp på henne uten å få utlevert Zhao i stedet. Sawyer må klatre på utsiden av bygningen for å få tilgang til sikkerhetspanelet til Zhaos leilighet. Deretter går han inn og konfronterer Zhao. Zhao forklarer at mens skyskraperen var under oppføring ble Zhao utsatt for pengeutpressing fra Botha. Botha fant ut at Zhao var i besittelse av en fil med detaljert oversikt over alle transaksjonene, kontoene og navnene til tre kriminelle syndikater Botha arbeider for, og terroraksjonens mål var å få tak i den filen.
Sawyer tar Zhao med til toppen av skyskraperen for å overlevere ham til Botha i bytte mot Georgia. Men Zhao klarer å distrahere Botha, og sammen klarer Sawyer og Zhao drepe Bothas menn. Botha griper fatt i Georgia og truer med å slippe henne fra bygningen. Sawyer slår ham ned, redder Georgia, og lar Botha dø i en granateksplosjon mens han faller fritt fra skyskraperen.
Parallelt iverksetter inspektør Wu en politiaksjon mot stedet der han antar at terroristene har planlagt å lande i sine fallskjermer. Han pågriper Xia og dreper folkene som står under hennes kommando. Sarah får liv i nettbrettet, og bruker det til å starte the Pearl's systemer og slukke brannen. Sawyer, Georgia og Zhao blir brakt trygt ned på bakken med helikopter, og Sawyer-familien gjenforenes. Zhao sier at han vil gjenoppbygge the Pearl, som viser seg å ha massive skader fra 96. etasje til toppen av bygningen.
Inntekter
Skyscraper tjente inn $68.4 millioner i USA og Canada, og $236.4 millioner i andre territorier. Summen over hele verden ble $304.9 millioner, mot et produksjons budsjett på $125 millioner.
Hyphelithia
Hyphelithia er en slekt av fargerike biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor (ca. 15 millimeter), litt matt grønnlig gullbasse. Dekkvingene har grunne lengdefurer.
Levevis
Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.
Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.
Stilleste gutt på sovesal 1
Stilleste gutt på sovesal 1 er en samleboks med Lillebjørn Nilsen. Boksen ble utgitt den 6. desember 2010.
Balindong
Balindong (Bayan ng Balindong) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Mindanao, og tilhører provinsen Lanao del Sur.
Den var tidligere kjent som Watu.
Barangayer
Balindong er inndelt i 38 barangayer per 30. september 2019.
Venstre Alxa
Venstre Alxa (kinesisk: 阿拉善左旗; pinyin: Ālāshàn Zuǒ Qí, mongolsk:   eller Алшаа зүүн хошуу) er et banner (fylke) i ligaen Alxa i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Det ligger i Gobiørkenen.
Befolkningen var på 134,223 innbyggere i 1999.
Sildefiske
Sildefiske er fiske etter sild (Clupea harengus), en art som lever pelagisk i stimer i de nordlige delene av Atlanterhavet og Stillehavet. På grunn av rike forekomster med sesongvise innsig av enorme stimer nær kysten visse steder, har det vært forholdsvis lett å fange store mengder der. Det har også blitt drevet havfiske. Sildefisket har i flere århundrer hatt stor betydning for økonomi og mattilgang i flere land.
Sildefisket, særlig basert på norsk vårgytende sild (storsild, vårsild, feitsild og småsild), har i lange perioder vært det viktigste norske fisket. Vintersildfisket etter vårgytende sild foregår hovedsakelig langs Møre- og Nordlandskysten fra januar til mars med ringnot, trål og garn på 20–500 meters dyp. Bestanden av fisk har variert sterkt med rike og fattige tidsperioder over mange tiår. Overfiske førte til kvoteregulert fangst fra midten av 1960-årene. I 1970 var praktisk talt hele gytebestanden borte, men tok seg seinere opp igjen.
Sild har stor næringsverdi og blir blant annet konservert frossen eller saltet. Norsk sild blir eksportert først og fremst til Europa og Japan.
Fiskesesonger
Sildefisket i Norge omfatter ulike sesonger og ulike størrelser og kvaliteter på fisken, for eksempel sommersild, bladsild, feitsild (fra oppvekstområdene i Barentshavet), vintersild, vårsild (sild som har gytt), forfangstsild, storsild og mussa (årsyngel).
Vintersildfisket er sesongfiske etter storsild som kommer inn til vestlandskysten for å gyte om vinteren. Sildefisket, som torskefiske, kunne derfor kombineres med jordbruk som et tilskudd når det gjaldt penger og mat.
Historikk
Norges to store eksportvarer har vært tømmer fra Østlandet og fiskeprodukter fra Vestlandet og Nord-Norge. Trelasteksporten er bare noen hundreår gammel, mens storfiske for eksport er mye eldre, selv om sildefiske for eksport først kom skikkelig i gang på 1500-tallet. Silden, «havets sølv», er uberegnelig og medfører mye sjanseseilas. I middelalderen var det i lange tider rikt sildefiske i Øresund, men før 1500 dukket det også opp stimer i Nordsjøen til glede for nordmenn, briter og nederlendere. Sild sammen med grøt og flatbrød var hjørnesteinen i kostholdet mange steder, men den beste fisken gikk ut av landet. Fortjenesten var likevel ikke stor for fiskerne som måtte selge til byborgerne, ettersom disse hadde kontaktene som trengtes for å få varen omsatt, og hadde importert saltet som var nødvendig for konservering av silden. Lovene var strenge for sikre sildefisket: Alle fiskerne måtte gå i kirke hver søndag og ankomme edru. Den som bannet når han trakk sildegarn, skulle straffes med halsjern.
Silden har kommet og blitt borte med ujevne mellomrom. Det var store årlige variasjoner i mengder. Det rike danske sildefisket ved Skåne tok slutt da silden flyttet seg til Båhuslen i årene 1556-89, der det ifølge tollistene fra Marstrand ble eksportert 72.000 tønner sild bare i 1582. I årene 1540-70 var det også godt med sild utenfor Vestlandet, fra Karmøy i sør og til Trondheimsfjorden. Tettstedet Bjugn vokste frem på bakgrunn av dette sildefisket, som var mer kapitalkrevende enn torskefisket, siden det gikk med en tønne salt for å salte tre tønner sild.
Sildefisket er kjent allerede fra norrøn tid. Sild var en eksportvare på 1200-tallet til England og Tyskland. Samtidig ser en også at sild var importvare til Danmark og Norge fra Slesvig omkring 1275.
I et pavelig brev skrevet en gang mellom 1161 og 1172 fikk folk i Norge lov til å fiske sild når den går under land, også på søndager og helligdager, unntatt de aller største høytidsdagene. I Stavanger dominerer torsk, lange og sei i arkeologiske utgravinger, så tilsiget av sild der var neppe så stort.
Silda kom i store mengder på 1500-tallet, først og fremst rundt Marstrand i Båhuslen. Fra om lag 1550 kom det også store mengder inn til kysten mellom Stavanger og Bergen, og særlig i Karmsundet. Fisket på Vestlandet minket kraftig etter 1560. Sildefisket i Båhuslen ble skattlagt på 1500-tallet, men ble det ikke skattlagt på Vestlandet før et stykke ut på 1600-tallet. Det tyder på at stabilt sildefiske i hovedsak var på Båhuslenkysten.
Pareuchilia
Pareuchilia er en slekt av fargerike biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Sildefiske
Historikk
Betydningen av vintersildfisket på Vestlandet fram til ca. 1620 er usikkert, siden det er få kilder. Noen oppgir gode perioder på Sørvestlandet til 1600–85, 1699–1784 og 1808-70. I nyere tid var vintersildfisket på sitt høyeste 1948-57. I 1956 ble det fanget 1,1 millioner tonn; i 1961 bare 70.000 tonn. Silda og lønnsomheten kom tilbake i 1890-årene. Næringa ble gradvis modernisert gjennom nye fangstmetoder, og større og motoriserte fartøyer som kunne følge silda langs kysten og også drive havfiske. I 1940 og flere av krigsåra ble omtrent halvparten av silda fanget i Rogaland. Sildefisket gikk sterkt tilbake i løpet av 1960-årene på grunn av overfiske som følge av forbedret teknologi. I 1970-årene ble fisket stadig strengere regulert og forbudt i enkelte perioder. Først ut i 1980-åra ble det tillatt å fiske større mengder fisk, og kvotene ble etter hvert økt.
Pareuchilia
Levevis
Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.
Sildefiske
Sildeavtalen med Storbritannia, 1916
I 1916 kom det norske sildefisket inn i storpolitikken med inngåelsen av sildeavtalen med Storbritannia, et komplisert avtaleverk fatte på bakgrunn av britenes lovstridige blokade av Tyskland og Østerrike. Folkeretten forbød blokade av fiendens matimport, og et nøytralt land som Norge stod fritt til å selge sild utenlands. Fra første verdenskrigs utbrudd i 1914 sikret tyskerne seg alt Norge eksporterte av sild, de overbød alle, slik at norsk sild ble for dyr også for norske kjøpere. Regjeringen så seg derfor nødt til å sette et tak på eksporten, så norsk sild ble til å få for nordmenn også. Britene var likevel ikke fornøyde, og i 1915 truet de med at om det ikke kom flere restriksjoner på norsk salg av sild til Tyskland, ville britisk salg av kull og olje til Norge stanses helt. Norsk sildesalg til Tyskland gikk fra Bergen gjennom nøytralt norsk og svensk farvann til Østersjøen, der tyske ubåter holdt allierte fartøyer unna. Men britene ville ikke la tyskerne nyte godt av norsk sild, og de hadde makten over den norske utenriksøkonomien som gikk gjennom London City.
Gunnar Knudsen var dermed nødt til å gripe inn, og sendte fiskeridirektør Johan Hjort til London i 1926. Fiskeridirektoratet var ikke noe statlig organ den gangen, men finansiert og oppbygd av bransjen selv. Fiskeridirektør Hjort var fortvilt over oppgaven; han innså at instruksene var mangelfulle og inkonsekvente. Han kom hjem med en avtale der britene forpliktet seg til å kjøpe overskuddet fra vårsildfisket til markedspris gjennom selskapet til Albert Martens, den britiske konsul i Bergen. Slik skulle Norge slippe å tape økonomisk på blokaden av Tyskland, samtidig som ordningen ikke fremstod som noe brudd på Norges nøytralitet. Men britene hadde ikke bruk for all den silden de nå var kjøpere av. De fikk den silden de trengte, fra Skottland som krigen hindret i å handle med Tyskland. Silden hauget seg dermed opp i Norge. Johan Hjort og hans følge hadde forbud mot å fortelle offentlig hva de hadde avtalt i London. Det måtte for all del ikke komme ut at Norge hadde brutt nøytraliteten. Hjort ble dermed nødt til å benekte sannheten om avtalen han hadde inngått med britene. Samtidig hopet bevisene for nøytralitetsbruddet seg opp på bryggene i Vågen, der det etter hvert stinket stramt fra sildetønnene som stod stablet i hauger som tårnet seg opp. Alfred Martens hadde kjøpt sild for 250 millioner kroner våren 1916. Britene kjøpte i 1916 og 1917 opp norsk sild for ialt nesten 500 millioner kroner. Bare noe av oppkjøpet havnet i England. Mens tyskerne sultet, råtnet enorme mengder sild i Bergen.
Statsminister Knudsen ville sikre Norges interesser med alle midler, og Johan Hjorts avskjedssøknader ble gang på gang avvist. Like fortvilt måtte han tilbake til London for videre forhandlinger, som han forteller om i sine memoarer fra 1927. Gunnar Knudsen ville blant annet kjøpe tilbake sild britene hadde kjøpt - til nedsatt pris. Men ordningen var allerede for dyr for dem, slik Hjort hadde forutsett. Avtalen ble endret til at britene fikk en makspris på sild de kjøpte, som ellers ville blitt solgt til Tyskland. Dermed ble det et direkte salg, i stedet for den kamuflerte handelen via private forretningsdrivende. Fiskere og oppkjøpere var opprørt over ordningen, og tyskerne påpekte straks at avtalen brøt med Norges status som nøytralt land når Norge diskriminerte Tyskland på statlig nivå. Et lovfestet forbud mot eksport til Tyskland avdekket at det var Norge, ikke privatpersoner, som var avtalepartneren. Dermed hadde Norge tatt parti i en pågående krig, og høsten 1916 trappet tyskerne opp ubåtkrigen i Nordsjøen. Ialt 143 norske skip ble senket av dem i 1916. Tyskerne forklarte at man søkte å hindre leveranser til Russland, men folk i Norge opplevde opptrappingen som et tilsvar på sildeavtalen med britene. Attpåtil krevde britene at norske havner skulle stenges for tyske ubåter. Straks truet tyskerne med reaksjoner. For dem virket ubåtkrigen som et lovlig tilsvar på britenes ulovlige blokade. Gunnar Knudsens regjering hadde satt Norge i akutt krigsfare, og det ble reist krav om å erstatte den av en samlingsregjering. Kong Haakon spurte Christian Michelsen hvordan han stilte seg til å overta som statsminister igjen, men Venstre hadde flertall i Stortinget og var Norges lovlig valgte regjering. Gunnar Knudsen ble sittende.
Sildefiske i kirkelig retorikk
Da sildestimene unnlot å komme inn til kysten på slutten av 1500-tallet, mente Absalon Pederssøn Beyer at dette var Guds straff fordi lensherren hadde tatt sildetienden fra bygdeprestene.
Peder Claussøn Friis mente at silden forsvant på grunn av folks slette oppførsel og utakknemlighet for Guds gaver. Han mente også at en underlig sild som var blitt fanget i 1587, var Guds advarsel om at han ville ta denne rike gaven fra dem, som han mente han også gjorde.
Konservering
Vi kjenner til at sild ble lagt i tønner på 1300-tallet. De ble trolig lagt i saltlake.
Hermetisk nedlegging av fisk begynte på Vestlandet 1870–80. Den norske fiskehermetikkindustrien utviklet seg deretter til en storindustri med internasjonalt marked, vesentlig på grunnlag av røkte brislingsardiner i olivenolje, seinere også sildesardiner.
Sildefiske i Nordsjøen
Norske fiskere driver også sildefiske i Nordsjøen og tilstøtende områder. Den norske deltagelsen i nordsjøfisket etter sild tok seg sterkt opp, etter hvert som sildefisket på kysten gikk tilbake i 1960-åra. Også nordsjøsilda, som beskattes av flere land, ble etter hvert sterkt overbeskattet. Fisket måtte reguleres, og Norge innførte forbud mot fiske av atlantoskandisk sild i 1977 med innskjerping i oktober 1979. Også flere EU-land reduserte sitt fiske sterkt, men tok det opp igjen i begynnelsen av 1980-åra. Det norske fisket ble tillatt igjen i 1983.
I løpet av 1990-åra har det funnet sted betydelige endringer i fisket etter sild. Det totale fangstkvantumet av nordsjøsild er blitt redusert fra 667 000 tonn i 1989 til om lag 300 000 tonn i 2001. I åra 2002–2005 var det ei positiv utvikling, og totalkvoten for 2005 var på rundt 500 000 tonn med en norsk andel på 166 000 tonn. I fisket etter norsk vårgytende sild har det siden 1990-åra vært ei positiv utvikling. Den totale fangsten av norsk vårgytende sild har økt fra 78 000 tonn i 1990 til 890 000 tonn i 2004. Den norske fangsten er i samme periode økt fra 66 000 tonn til 485 000 tonn. Den norske kvoten for 2005 var satt til 578 000 tonn.
Sildefiske ved Island
Nordmenn har siden begynnelsen av 1900-tallet drevet sildefiske ved Island. I løpet av 1960-åra ble fisket sterkt redusert som følge av svikt i bestanden, og det opphørte ved inngangen til 1970-åra.
Internasjonal fangst
Fisket etter sild i Atlanterhavet blir styrt av flere organisasjoner som samarbeider på grunnlag av bestemmelser og reguleringer med blant annet fiskekvoter. I 2010 ble det erklært at arten ikke var truet av overfiske.
Nadezjda Tsjizjova
Nadezjda Vladimirovna Tsjizjova (russisk; Надежда Владимировна Чижова, født 29. september 1945 i Usolje-Sibirskoje) er en tidligere sovjetisk friidettsutøver som konkurrerte i kulestøt. Hun har vunnet tre OL-medaljer og fire EM-gull. Hun satte også åtte verdensrekorder i sin karriere. Hennes tøffeste konkurrent var østtyske Margitta Gummel. I 1968 tok hun bronsemedalje etter østtyskerne Gummel og Marita Lange. I 1972 tok hun gull foran Gummel og i 1976 tok hun sølv etter bulgarske Ivanka Khristova. Hun ble europamester i både 1966, 1969, 1971 og 1974.
PlayStation Vita
PlayStation Vita er en håndholdt spillkonsoll utviklet og produsert av Sony. Den ble lansert i Japan 17. desember 2011 og Nord-Amerika og Europa 22. februar 2012. Den er etterfølgeren til PlayStation Portable (PSP) fra 2005.
Sammenlignet med PlayStation Portable har Vita en kraftigere prosessor, nå med fire kjerner en femtommers OLED touchskjerm med en oppløsning på 960x544, og to analoge spaker, i tillegg til et VGA-kamera. På baksiden har den en berøringsfølsom plate og enda et kamera. Den har også et internt kompass og flere bevegelsessensorer, en mikrofon, og støtte for WiFi, 3G, GPS og Bluetooth, avhengig av modell.
UMD-formatet som PlayStation Portable brukte ble forlatt til fordel for egne PlayStation Vita-spillkort.
Buadiposo-Buntong
Barangayer
Buadiposo-Buntong er inndelt i 33 barangayer per 30. september 2019.
Levie
Levie er en kommune i Corse-du-Sud på Korsika. Kommunen ligger i kantonen Levie som tilhører arrondissementet Sartène. I år 2010 hadde Levie 755 innbyggere.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Levie
Tess Coady
Tess Coady (født 2. november 2000 i Fitzroy i Melbourne) er en snøbrettkjører fra Australia. Hun deltok i slopestyle under Vinter-OL 2022 i Beijing, der hun fikk bronse. Under VM i freestyle og snøbrett 2021 fikk hun også bronse i slopestyle.
Idrettskarriere
Coady deltok i VM i snøbrett 2017, og kom der på ellevteplass i slopestyle og 21.-plass i big air. Under Junior-VM i snøbrett 2017 vant hun både slopestyle og big air. Hun fikk bronse i slopestyle under VM i freestyle og snøbrett 2021, og kom på femteplass i big air.
Under Vinter-OL 2022 fikk hun bronse i slopestyle, bak Zoi Sadowski-Synnott og Julia Marino.
Medieklagenemnda
Klagenemnda for mediesaker (Medieklagenemnda) er en norsk statlig klagenemnd som behandler saker etter Medietilsynets vedtak i medhold av kringkastingsloven § 2‑14, bildeprogramloven § 16 og forskrift om tilskudd til lokale lyd- og bildemedier § 10. Medieklagenemnda behandler videre vedtak truffet av Norsk Filminstitutt og de regionale filmsentrene etter forskrift om tilskudd til produksjon og formidling av audiovisuelle verk § 8.
Saker om Medietilsynets enkeltvedtak i saker vedrørende tilsyn med konsesjons­vilkår for riksdekkende kringkasting og riksdekkende anlegg for kringkasting eller videresending av kringkasting behandles av Kulturdepartementet.
Medlemmer
Klagenemnda består av:
Varamedlemmer:
Arctic Umiaq Line
Arctic Umiaq Line A/S eller Arctic Umiaq (AUL) er et passasjer- og fraktskipsrederi i Grønland. Det ble grunnlagt i 1774 under navnet Den Kongelige Grønlandske Handel. Rederiet har et skip på ruten Ilulissat-Narsaq langs Grønlands vestlige og sydvestlige kyst. Det er et datterselskap av Air Greenland og Royal Arctic Line. Rederiets navn er avledet av det grønlandske ordet for en tradisjonell inuittbåt, umiaq. Arctic Umiaqs transport over havet er en livslinje for hele det vestlige Grønland.
Flåte
Det eneste aktive skipet er MS Sarfaq Ittuk, som ble bygd i 1992 og opgradert i 2000.
Aphanius
De er små fisker med en lengde på 3–15 cm. De fleste artene har en tydelig kjønnsdimorfisme der de ensfargede hunnene er størst, mens hannene ofte har vertikale bånd. De er eggleggende, og de ca. 200 eggene festes på planter nær vannoverflaten.
Arctic Umiaq Line
Flåte
M/S Sarpik Ittuk, som seilte til Diskobukta og Uummannaq, ble i 2006 solgt til Nova Cruising, et rederi fra Bahamas.
Aphanius
Aphanius kan økologisk deles i to grupper. Den ene gruppen lever i brakkvann og sjøvann langs kystene. Til denne gruppen hører søreuropeisk tannkarpe fra middelhavsområdet og Aphanius dispar fra Rødehavet, Persiabukta og deler av Arabiahavet. Den andre gruppen lever i ferskvann i innlandet og finnes i oaser, bekker, sumper og innsjøer.
Arctic Umiaq Line
Anløpshavner
Seilasen mellem byene varierer mellom 10 og 2 timer. Der er en hel dags opphold i Nuuk (fredag 07:30 – 21:00) på nordgående reise og 2-3 timers opphold i Sisimiut under syd- eller nordgående rejse. .
Aphanius
Slekten er utbredt fra Marokko i vest til India i øst og har størst diversitet i sentrale Anatolia og Iran. I mange av de isolerte fjellsjøene i Anatolia finnes det ikke andre fisker enn Aphanius. Her har det utviklet seg former som lever ute i de frie vannmassene ettersom det ikke er nødvendig å gjemme seg i tett vegetasjon på grunn av rovfisker. Aphanius asquamatus i Hazarsjøen har mistet skjellene og er ofte blitt regnet til en egen slekt, Kosswigichthys.