cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Riss Dansekompani
Utendørsprosjekter
I 1991 markerte uteprosjektet Resten starten på en ny periode i Riss. Idé og koreografi var ved Benedicte Meyer Amundsen som allerede i flere år hadde vært danser i gruppen.
Resten foregikk på restene av en betongbrygge rett utenfor Bergen sentrum og fikk, til å være en i utgangspunktet stedsspesifikk forestilling, en spesiell utvikling ved at den ble flyttet til en rekke nye steder i årene 1991-1996: Solstrand hotell i Os, supermarkedet i Radøy, havnen i Strømnes, Orknøyene, kirketrappen på St. Magnus Cathedral i Kirkwall, Orknøyene, fra kai til kai i Bergens havneområde, på taket av fiskehallen i Stavanger sentrum.
Riss innledet i 1993 et samarbeid med den finske koreografen og dansekunstneren Reijo Kela som jobber særlig med stedsspesifikke prosjekt. Forestillingen Smålongeren ble innlemmet i Kelas prosjekt Kaunit je Rohkeat i Suomussalmi i Finland sommeren 1994.
Elizabeth Guino-o var også koreograf for et uteprosjekt, Ankle deep i 1996. Dette foregikk på USF Verftet og var et samarbeid med Nattjazz og billedkunstnerne Erik Joung og Jørgen Blitzner. Her ble det rigget en undervannsscene i sjøen utenfor kaikanten som etter å ha blitt timet med flo- og fjæretidene, var tilpasset nøyaktig slik at danserne på forestillingstidspunktet danset med vannet nettopp ”ankle deep”.
Etter Merete Blinkenbergs død i 1996 drev Basberg og Meyer Amundsen kompaniet videre og endret navnet til Gruppe ab. Basberg og Meyer Amundsen la ned gruppen i 1999.
George Renwick
George Russell Renwick (født 7. august 1901, død 25. juli 1984) var en britisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Renwick vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1924 i Paris. Han var med på det britiske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 400 meter for menn med tiden 3.17,4 bak USA som vant med 3.16,0 som var ny verdensrekord, Sverige ble nummer to. De andre på laget var Edward Toms, Richard Ripley og Guy Butler.
Gordon Hølmebakk
Gordon Hølmebakk (født 26. februar 1928, død 10. januar 2018) var en norsk forlagsredaktør. Han hadde ansvar for Gyldendals utgivelser av fremmed litteratur i førti år og redigerte en rekke novelleantologier, og skrev innledninger til romaner og antologier.
Etter at han ble pensjonist i 1997, debuterte han som skjønnlitterær forfatter under pseudonymet Gabriel Homme. Hølmebakk var også oversetter.
Gordon Hølmebakk var bror av forfatteren Sigbjørn Hølmebakk.
Peter Gallagher
Peter Killian Gallagher (født 19. august 1955 i New York City i New York) er en amerikansk skuespiller av irsk-katolsk opprinnelse. Han ble først kjent for sin rolle i Steven Soderberghs Sex, løgn og videotape (1989). Han er også kjent for rollen som den offentlige forsvareren og forretningsadvokaten «Sandy Cohen» i serien The O.C.
Gallagher er vert for den årlige prisutdelingen med navnet «The Sandy Cohen Awards» («The Sandys»), som til ære for hans rollefigur i The O.C. gir stipend til jusstudenter på UC Berkeley som ønsker å bli offentlige forsvarere.
Peter Gallagher har sin utdannelse fra Tufts University.
Hans Fredrik Dahl
Hans Fredrik Dahl (født 16. oktober 1939 i Oslo) er en norsk pressemann, historiker og professor emeritus ved Universitetet i Oslo. Dahl har kombinert et virke som journalist og faghistoriker, og har tidligere vært kulturredaktør i Dagbladet. Som historiker har han forsket på mediehistorie, ideologiene i det 20. århundre og annen verdenskrig. Han mottok Fritt Ords honnør både i 2000 og i 2019, og ble innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi i 2007.
Bakgrunn
Dahl er dattersønn av professor Francis Harbitz, og vokste opp i en velstående borgerlig familie. På slutten av 1950-årene ble han aktiv på venstresiden i studentpolitikken og var formann i Det Norske Studentersamfund i 1963. Han var gift med den nå avdøde kvinnerettspionéeren Tove Stang Dahl og er fetter av Francis Sejersted. I 1960-årene hørte han til den indre kjernen i Pax forlag, og var redaktør for tidsskriftet Kontrast 1965–1969 og medredaktør i PaxLeksikon 1977–1980 (sammen med bl.a. Rune Slagstad og Jon Elster).
Mediehistoriker og kulturredaktør
Etter å ha avsluttet studiene i moderne historie ved Universitetet i Oslo i 1969 arbeidet Hans Fredrik Dahl med mediehistorie som NRK-stipendiat og tok doktorgraden i 1976 med en avhandling av kringkastingens historie i Norge. I 1978 ble han kulturredaktør i Dagbladet, og videreførte avisens liberale linje. I 1982 utga han Den norske nasjonalsosialismen sammen med Guri Hjeltnes og Bernt Hagtvet. Dahl sluttet som kulturredaktør i Dagbladet i 1985 for å gå tilbake til faghistorisk arbeid på fulltid og forskning på Vidkun Quislings liv, noe som resulterte i en omfattende Quisling-biografi (1991–1992).
Medieprofessor
Dahl ble professor II i medievitenskap ved Universitetet i Oslo i 1988 og professor i full stilling i 1991, frem til han gikk av med pensjon i 2009. Han har bl.a. ledet forskningsprosjektet Å overkomme fortiden: Rettsoppgjøret etter 1945. Dahl har også etter at han sluttet i Dagbladet vært spaltist i avisen, og har vært styremedlem i Dagbladet siden 1996. Dahl var professor II ved Senter for medieøkonomi ved Handelshøyskolen BI 2001–2003.
Han var medredaktør for Det moderne Norge (1982–84) og Norsk krigsleksikon (1995), og bidragsyter til Norsk idéhistorie, der han skrev bind fem, De store ideologienes tid 1914–1955 (2001). Han har publisert en rekke verk og artikler om norsk og generell krigshistorie og ideologiene i det 20. århundre, og har fokusert på analyser av nazismens ideologi og en kritisk holdning til den dominerende fortolkning av den annen verdenskrig i Norge. Som faghistoriker har han plassert rettsoppgjøret etter andre verdenskrigs i en idéhistorisk kontekst, med spesiell vekt på dødsstraffen. Hans Fredrik Dahl deltar også aktivt i den offentlige debatt innen dette området.
Striden om David Irving
Dahl fikk motbør da han i 1997 ga en positiv vurdering av den britiske historikeren David Irvings verk som kildemateriale, og Odd-Bjørn Fure kritiserte Dahl i pamfletten Kampen mot glemselen.
En rettssak i 2000 viste imidlertid at Irvings historieforskning ikke holdt mål. «Retten fant at han var en historieforfalsker, drevet av en skjult agenda for å oppreise Hitler og bortforklare nazismens jødeforfølgelse. Dommen virket momentant ødeleggende for Irvings renommé som forfatter», skrev Dahl selv om dommen.
Da rettens ekspertvitne, den britiske historikeren Richard J. Evans, utga hovedinnholdet av sin partsrapport som bok, beklaget Dahl sin tidligere støtte til Irving.
«Jeg tok feil. Evans-boka leverer en så ødeleggende kritikk av Irvings faglige status, selve hans håndverk som historiker, at jeg bare må legge meg flat», skrev han.
«En svært viktig forfatter»
Ifølge Trond Berg Eriksen er Hans Fredrik Dahl «en svært viktig forfatter [som] har åpnet et diskusjonsrom om den andre verdenskrigen som har gjort det mulig å snakke nyansert og historisk om krigen uten å måtte forfalle til 17. mai-retorikk». Dahl fikk Fritt Ords honnør for andre gang i 2019, og i juryens begrunnelse het det at «Hans Fredrik Dahl har ofte vært kontroversiell og har provosert med sine nye perspektiver blant annet på okkupasjonstid og krigshistorie. Han har stått i mange offentlige stormer, men har også vist evne og vilje til å endre mening og beklage. Som akademiker er han uvanlig bredt orientert, og i tillegg til krigs- og okkupasjonshistorie og nyere norsk historie er han en av de fremste bidragsyterne til forskningen på norsk presse- og mediehistorie.»
Hans Fredrik Dahl har hatt eierinteresser i både Pax forlag og Dagbladet. I 2001 kjøpte Dahl 40 % av aksjene i Historisk Forlag av Stiftelsen Norsk Okkupasjonshistorie.
Fra marxist til kulturradikaler til katolikk
Som ung definerte Dahl seg som marxist og ble senere en toneangivende kulturradikaler, som var kritisk til religion. Etter en kritisk sykdom i 2006 bestemte Dahl seg for å bli katolikk. Han har utgitt en bok om sin bror, Jacob Dahl, som i 1955 konverterte til katolisismen. To år senere sluttet broren seg til karteuserordenen, en av verdens strengeste klosterordener, og han levde under munkenavnet Dom Filip i klostre i Frankrike og USA i henhold til ordenens bud om livslang, selvpålagt taushet, inntil han i 2018 døde.
Dahl ble innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi i klassen for historie i 2007. I anledning Dahls 70-årsdag i 2009 utkom festskriftet Det elegante uromoment; Hans Fredrik Dahl og offentligheten, redigert av Bernt Hagtvet, Guri Hjeltnes og Henrik G. Bastiansen.
Bibliografi
Hans Fredrik Dahl har en stor produksjon, som blant annet omfatter 24 bøker om moderne europeisk og skandinavisk historie, og om massemedie- og kulturhistorie. Listen under er ikke komplett.
I NRK-programmet Faktasjekken ble Quisling: en norsk tragedie av medlemmer i Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening kåret til den fjerde beste norske bok i biografisjangeren utgitt etter 1945.
En dobbel deylighet
En dobbel deylighet er et musikkalbum utgitt av Erik Bye og Birgitte Grimstad i 1978. Platen inneholder tekster av Petter Dass til melodier av ulike komponister. Arrangementene på platen er ved Henning Sommerro og Fred Nøddelund.
6. serierunde i 2. divisjon avdeling 4 2009
'''6. serierunde i 2. divisjon avdeling 4 2009''' startet 23. mai og ble avsluttet 26. mai med kampen mellom Stabæk 2 og Korsvoll.
Museu Marítim
Museu Marítim («Det maritime museet») er et museum i Drassanes i Barcelona. Det tar for seg byens sjøfartshistorie, og stiller ut blant annet skipsmodeller, gamle kart og gallionsfigurer. Inngangsbilletten inkluderer også et besøk på Santa Eulàlia, et restaurert seilskip fra 1918.
Konfuciusinstituttet
Konfuciusinstituttet (kinesisk: 孔子学院; pinyin: Kǒngzǐ xuéyuàn) er et språk- og kulturinstitutt representert i et høyt antall land. Instituttet støtter undervisning i kinesisk internasjonalt gjennom sine lokale avdelinger. Instituttet, som er oppkalt etter oldtidsfilosofen Konfucius, har sitt hovedkontor i Beijing i Kina og er understilt et regjeringskontrollert organ for undervisning i kinesisk utenlands.
Ett slikt institutt ble grunnlagt som et forsøk i Tasjkent i Usbekistan i juni 2004 og det første egentlige instituttet ble innviet i Seoul i Sør-Korea i november samme år. Per juli 2010 fantes det 316 konfuciusinstitutter og 337 konfuciusklasserom i 94 land og territorier. Da er ikke konfuciusinstituttet på nettstedet «Second Life» regnet med.
Det første Konfuciusinstituttet i Europa ble etablert i Sverige; Nordiska Konfuciusinstitutet ved Stockholms universitet, som ble innviet av den kinesiske ambassadøren Lü Fengding den 18. februar 2005.
Ettersom Konfuciusinstituttet til forskjell fra andre statsstøttede språk- og kulturinstitusjoner som Goethe-Institut eller British Council virker direkte ved universitetene er det blitt kritisert som en angivelig trussel mot den akademiske frihet.
Detektimen
Detektimen var en programpost på TV-kanalen NRK1 der det ble sendt kriminalserier. Seriene var oftest utenlandske, men også enkelte norske produksjoner ble vist.
Detektimen ble innført som programpost av NRK 16. september 1960, og hadde en enkeltstående episode av Sherlock Holmes og Dr. Watson på programmet. Ukene etter fulgte de britiske seriene Fire rettferdige menn og Interpol kaller. Bruken av begrepet festet seg for alvor da NRK startet høstsesongen 1. september 1961. Da viste kanalen den første episoden av Perry Mason, med Raymond Burr i hovedrollen. Ifølge Dagbladet-journalisten Fredrik Wandrup vant den skarpsindige forsvarsadvokaten både saken og «kongeriket». Fredagen overtok lørdagens plass som ukas viktigste TV-dag. «Detektimen skulle komme til å bli et nasjonsbyggende element i det nye mediefellesskapet som samlet Norge under den hellige norske rikskringkasting.» I 1960- og 1970-årene sendte Detektimen oftest to eller tre serier som vekslet med hverandre ved at de gikk annenhver, eller hver tredje, uke. Det var få serier som gikk kontinuerlig på ukentlig basis.
Detektimen hadde sin storhetstid i 1960- og 1970-årene.
Grethe Nestor
Grethe Nestor (født 6. september 1968 i Oslo) er en norsk forfatter.
Nestor er utdannet art director ved Westerdals reklameskole. Hun har arbeidet som grafisk designer, musikkritiker og frilansjournalist.
Hun er etterhvert også kjent som en av skaperne av tegneserien Zofies verden.
Engelsk 1. divisjon 1889–90
'''Engelsk 1. divisjon 1889–90''' var den andre sesongen i Football League. Sesongen ble spilt fra høsten 1889 til våren 1890. Preston North End ble ligamester for andre år på rad.
== Tabell ==
Valg av klubber til Football League
Football Leagues regler fastslo at de fire dårligste klubbene måtte fratre ligaen og så søke om å bli gjenvalgt. Klubber utenfor Football League måtte søke om å bli innvalgt. Fotball Leagues årlige generalforsamling (Annual General Meeting - AGM) holdt valg over hvilke klubber som skulle få spille i ligaen den påfølgende sesongen. Ved den andre årlige avstemningen besluttet AGM at Aston Villa og Bolton Wanderers, som begge endte på 19 poeng, skulle dele 8.-plassen og dermed slapp begge klubbene å søke om gjenvalg.
Avstemningsresultatene fra AGM 1890 :
Referanser
1889–90 in English football es:Anexo:1889-90 en el fútbol de Inglaterra Piłka nożna w Anglii (1889/1890)
Perser
Perser er en langhåret katterase som stammer både fra slanke, asiatiske langhårskatter og satte, europeiske korthårskatter. Rasen karakteriseres av sin lange pels og korte nese. Perserkatter en ganske rolige og de trives best som innekatter. Perser er en av verdens eldste katteraser. Siden 1600-tallet har man importert laghårete katter fra Iran til Europa. Disse kattene ble veldig populære blant mennesker og har gjennom århundre utviklet seg til dagens perserkatt. Dette er en av de mest populære rasene og en av de mest utbredte.
Som et resultat av selektive avling, finnes den persiske katten i mange ulike pelsfarger i tillegg til en kortere nese. Denne hodestrukturen kan føre med seg ulike helseproblemer. Det har av noen oppdrettere blitt gjort forsøk av på å snu denne trenden tilbake mot den tradisjonelle arten slik at snuten blir mer utstående. Arvelig polycystisk nyresykdom er svært utbredt i rasen og rammer nesten halvparten av populasjonen i enkelte land.
Den første dokumenterte forfaderen til perseren, ble importert fra Khorasan, Persia til Italia i 1620 av Pietro della Valle, og fra Angora (nå) Ankara, Tyrkia til Frankrike av Nicholas-Claude Fabri de Peiresc på omkring samme tid. De Khorosanske kattene var grå, mens de fra Angola var hvite. Fra Frankrike nådde de raskt Storbritannia. Langhårete katter ble også importert til Europa fra Afghanistan, Burma Kina og Russland. Avling mellom de ulike rasene var vanlig, særlig mellom Angoraer and Persere. Nylig genforskning indikerer at nåtidens persere er nærmere beslektet med katter fra Vest-Europa enn Persia. Forskeren uttalte “Selv om den tidlige persiske katten kan ha oppstått i det gamle Persia, har den moderne persiske katten mistet sin fylogeografiske signatur"
Dag Terje Andersen
Dag Terje Andersen (født 27. mai 1957 i Frogn i Akershus) er en norsk politiker (Ap). Han var stortingsrepresentant 1997–2001 og 2005–2021, statsråd i Jens Stoltenbergs andre regjering 2006–2009 og stortingspresident i stortingsperioden 2009–2013.
Andersen var statsråd i Nærings- og handelsdepartementet 29. september 2006 – 20. juni 2008, fungerende statsråd i Fiskeri- og kystdepartementet 16. november 2006 – 9. april 2007 og statsråd i Arbeids- og inkluderingsdepartementet 20. juni 2008 – 2. oktober 2009. Han satt på Stortinget for Vestfold i perioden 1997–2001 og ble på ny valgt inn i 2005 med gjenvalg i 2009, 2013 og 2017. Han var vararepresentant i periodene 1985–93 og 2001–05.
Yrkesbakgrunn
Andersen arbeidet i perioden 1977–1979 som smelteverksarbeider, og 1979–1992 og 2002 som skogsarbeider. I 2002 fikk han Eidsvold Værks skogpris for sitt arbeid for skogbruket i Norge.
Politisk bakgrunn
Andersen var leder for Lardal Arbeiderparti fra 1981 til 1984. Han ble medlem av Lardal kommunestyre i 1983. Fra 1987 til 1992 var Andersen ordfører i kommunen. Han var politisk rådgiver i Utenriksdepartementet og senere statssekretær for sosialsaker i Sosialdepartementet i 1992. Andersen var partisekretær i Arbeiderpartiet fra 1992 til 1996. Fra 2002 til 2007 var han medlem av Arbeiderpartiets landstyre, og innenlandssjef i Norsk Folkehjelp i perioden 2002–05. I perioden 2001–2005 var Andersen 1.vararepresentant til Stortinget. I Stortingsvalget 2017 var han Arbeiderpartiets førstekandidat i Vestfold.
Stortingspresident
Andersen var Arbeiderpartiets kandidat til vervet som stortingspresident og ble valgt ved skriftlig votering i 8. oktober 2009 på Stortinget.
Sobrália
Sobrália er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Mellersta Karelen
thumb|200px|Mellersta Karelen Mellersta Karelen (finsk: Keski-Karjala) er en økonomisk region i landskapet Norra Karelen i Finland. Regionens areal er 3,319 km², og i 2011 var folketallet 19,039. Mellersta Karelen består av følgende kommuner:
Pingjiang (Suzhou)
Det har et areal på 22 km² og teller 240 000 innbyggere (2004).
Gastroenterologi
Gastroenterologi (fra gresk gastros, «mage», enteron, «tarm» og logos, «fornuft») er læren om fordøyelsessystemet og dets organer og sykdommer i disse. Gastroenterologi er en underdisiplin i indremedisin, en del av klinisk medisin.
Videreutdanningen til gastroenterolog tar vanligvis 6 år etter medisinstudiet.
Typiske sykdommer som blir behandlet i gastroenterologien er:
Typiske undersøkelser utført i gastroenterologien:
Pielinen-Karelen
thumb|200px|Pielinen-Karelen Pielinen-Karelen (finsk: Pielisen Karjala) er en økonomisk region i landskapet Norra Karelen i Finland. Regionens areal er 6,760 km², og i 2011 var folketallet 23,381. Pielinen er en stor innsjø som strekker seg fra nordvest til sørøst i regionen. Pielinen-Karelen består av følgende kommuner:
Richard Ripley
Richard Nicholson Ripley (født 23. juni 1901, død juli 1996) var en britisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Ripley vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1924 i Paris. Han var med på det britiske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 400 meter for menn med tiden 3.17,4 bak USA som vant med 3.16,0 som var ny verdensrekord, Sverige ble nummer to. De andre på laget var Edward Toms, George Renwick og Guy Butler.
Hiroshima
Atombomben i 1945
Byen er kjent over hele verden som den første byen som ble utsatt for kjernefysisk krigføring. 6. august 1945 ble byen nesten fullstendig utslettet etter at USA slapp atombomben «Little Boy» over byen. Rundt 48,000 bygninger ble jevnet med jorden. Man regner med at 140,000 av de 250,000–350,000 innbyggerne i Hiroshima var døde ved utgangen av 1945, og nesten dobbelt så mange døde i løpet av de neste årene på grunn av sykdommer.
Tyrkias politiske system
Tyrkias politiske system har siden etableringen av det moderne Tyrkia i 1923, vært i stadig endring. Landets forfatning er skrevet på nytt, endret eller satt ut av kraft en rekke ganger. Maktfordelingen mellom statsorganene har endret seg i løpet av 2010-årene, blant annet ved at regjeringens makt er blitt større på bekostning av parlamentet. Presidenten ble i 2014 for første gang valgt ved direkte valg, og har dermed oppnådd en ny status.
Tyrkia ble grunnlagt 29. oktober 1923 etter en fire år lang frigjøringskrig mot Hellas, Armenia, Storbritannia, Italia og Frankrike. Staten ble grunnlagt av general Mustafa Kemal (senere kalt Atatürk), som en sekulær, nøytral og uavhengig republikk. Atatürk ble landets første president. Hans politikk som er etter hans død kalt kemalisme, har preget utviklingen av den tyrkiske stat.
Nasjonalforsamlinga
Tyrkias store nasjonalforsamling (Türkiye Büyük Millet Meclisi) som ble grunnlagt i 1920, er Tyrkias lovgivende forsamling. Den har ett kammer, 550 representanter, og valgperioden er 4 år.
Stade de Gerland
Stade de Gerland er et stadionanlegg i den franske byen Lyon. Anlegget brukes til fotball og rugby, og var tidligere hjemmebane til fotballklubben Olympique lyonnais. Banen har en tilskuerkapasitet på 41 044.
Tyrkias politiske system
Nasjonalforsamlinga
Millet Meclisi åpner hvert år på første virkedag i september. Nasjonalforsamlinga vedtar, endrer og opphever lover, vedtar statsbudsjettet og fører tilsyn med regjeringa. Nasjonalforsamlinga har en spørretime der regjeringsmedlemmer blir bedt om å svare på spørsmål, og regjeringsmedlemmer kan innkalles til høringer. Den kan også vedta mistillit mot regjeringa. Presidenten har utsettende veto på vedtak i nasjonalforsamlinga.
Enhver tyrkisk statsborger over 25 år er valgbar til nasjonalforsamlinga, forutsatt at han har fullført folkeskole, ikke er dømt for alvorlige forbrytelser eller har deltatt i «ideologisk og anarkistisk virksomhet». Menn må ha fullført militærtjeneste. Delegatene forutsettes å representere hele landet – ikke bare sin egen valgkrets.
Artikkel 83 og 84 i grunnloven garanterer representantene parlamentarisk immunitet. Denne retten ble stilt på en prøve i mars 1994, da Millet Meclisi vedtok å oppheve den parlamentariske immuniteten for sju representanter som hadde tatt til orde for borgerrettigheter for den kurdiske minoriteten. De sju ble arrestert på trappa til parlamentsbygningen og anklaga for å ha holdt taler som utgjorde «en forbrytelse mot staten».
Presidenten
Tyrkias president velges direkte av folket. Det ble avgjort etter folkeavstemninger avholdt i 2007 og 2012. Et direkte presidentvalg ble avholdt første gang i 2014. Den som velges må ha fylt 40 år og ha avlagt eksamen ved en høyskole. Dersom kandidaten er en mann, må han ha avtjent verneplikten. Valgperioden er fem år og det kan skje gjenvalg bare en gang.
Presidenten sammenkaller og leder møtene i nasjonalforsamlinga, signerer lover og internasjonale traktater, og har utsettende veto i lovsaker. Presidenten kan legge ut forslag til grunnlovsendringer til folkeavstemning. Det er presidenten som utnevner statsministeren, og han sammenkaller og leder regjeringsmøtene.
Presidenten har myndighet til – uavhengig av regjeringa – å utnevne medlemmer av grunnlovsdomstolen, ambassadører, generalstabssjefen og guvernører i provinsene. Presidenten leder et nasjonalt sikkerhetsråd, som består av statsministeren, forsvarsministeren, innen- og utenriksministrene, generalstabssjefen, sjefene for forsvarsgreinene og sjefen for gendarmeriet.
Historie
Tidligere var det parlamentet som valgte presidenten. Ved presidentvalget både i 1989 (Turgut Özal) og i 1993 (Süleyman Demirel) måtte det tre valgomganger til. Grunnloven stiller videre krav om at presidenten ikke skal ha verv i noe politisk parti, og både Özal og Demirel trakk seg følgelig som partiledere etter valget. Presidenten velges for en periode på 7 år, og kan ikke gjenvelges. Presidenten kan avsettes ved et tre fjerdedels flertall i nasjonalforsamlinga.
Grunnloven av 1982 ga presidenten en sterkere stilling enn den gamle grunnloven av 1961 gjorde, da presidentembetet først og fremst var av seremoniell karakter.
Regjeringen
Regjeringa ledes av statsministeren, som utnevnes av presidenten blant nasjonalforsamlingas medlemmer. I praksis ber presidenten lederen for det største partiet i nasjonalforsamlinga eller en koalisjon om å danne regjering. Statsministeren foreslår deretter ministrene, som utnevnes av presidenten. Hvis en regjering ikke er blitt danna innen 45 dager, kan presidenten oppløse nasjonalforsamlinga og skrive ut nyvalg. Regjeringsmedlemmene leder hvert sitt departement.
Det nasjonale sikkerhetsrådet
Det nasjonale sikkerhetsrådet (Milli Güvenlik Kurulu, forkortet MGK) ble opprettet ved den nye grunnloven i 1961. Landet hadde i 1960 opplevd et militærkupp. MGK ble sammensatt av militære og sivile ledere, og i begynnelsen var de militære i flertall. Sikkerhetsrådet kunne instruere regjeringen i sikkerhetsspørsmål. Flere endringer av forfatningen etter 2000, har medført at de sivile myndigheter har flertall i MGK. Sikkerhetsrådet har mistet sin instruksjonsrett og er blitt kun rådgivende. Endringene er blant annet gjennomført for å tilpasse landets lover til en søknad om medlemskap i EU.
Regionale og lokale styringsorganer
Den tyrkiske grunnloven av 1982 har opprettholdt et relativt sentralisert styresett, med liten grad av kommunalt selvstyre og sterk departemental kontroll over lavere politiske nivå.
Provinsene
Tyrkia er oppdelt i 81 provinser ('iller'). Provinsen ledes av en guvernør (vagi) som utpekes av regjeringa med presidentens godkjenning. Guvernørens oppgave er å iverksette politikken til sentrale myndigheter, og han rapporterer til innenriksdepartementet. Guvernøren er ordstyrer i provinsforsamlinga, som velges hvert femte år. Provinsforsamlinga møtes årlig for å godkjenne provinsbudsjettet, og velger en person fra hvert distrikt til provinsens administrative kommisjon, som har ukentlige møter.
De største postene på provinsbudsjettet er i de fleste provinsene skole og landbruk, inkludert irrigasjons- og skogreisningsprogrammer.
Distriktene
Hver provins er delt i distrikter (kazalar); i gjennomsnitt består hver provins av 8 distrikter. I alt har Tyrkia noe over 500 distrikter. Hvert distrikt har sin egen administrasjon, leda av en distriktssjef (kaykakam). Distriktssjefen utnevnes av presidenten etter forslag fra innenriksministeren. Distriktssjefen er underlagt guvernøren.
Hvert distrikt er igjen inndelt i en mengde underdistrikter, bucaklar. Det er i alt om lag 40 000 bucaklar i Tyrkia. Lederen for underdistriktene (bucak mudur) utnevnes av innenriksministeren etter forslag fra guvernøren. Bucak mudur har politimyndighet, og har også ansvar for skole, post, telefon, folkeregister og eiendomsregister.
Kommunene
Alle provins- og distriktshovedsteder og alle byer med mer enn 2 000 innbyggere er organisert som egen kommune (belediye). Kommunen er leda av en borgermester (belediye reisi), valgt ved lokalvalg for fem år. Det velges også et kommunestyre, som møtes tre ganger i året. Kommunestyrets størrelse varierer med folketallet.
Landsbyene
Bosettinger med mindre enn 2000 innbyggere – og som altså er for små til å være kommuner – er organisert som landsbyer (köy derneg). Landsbyen ledes av en formann (muhtar), som velges av landsbyens voksne befolkning. Denne uformelle forsamlinga tar også avgjørelser som angår landsbyen, og velger et råd av eldre (ihtiyar meclisi), der landsbyens lærer og imam også er med.
Formannen fører tilsyn med kommunale prosjekter og tjenester, er lokal ordensmyndighet, krever inn skatter og iverksetter ellers direktiver fra overordna myndighet. Landsbyrådet overvåker landsbyens økonomi, kjøper eller eksproprierer grunn til skoler eller andre offentlige bygg, og fordeler plikter mellom innbyggerne når det gjelder vegbygging og andre offentlige anlegg.
Soledade de Minas
Soledade de Minas er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Vikinghavna på Fånestangen
Vikinghavna på Fånestangen, fra rundt 1000 e. Kr., eller noe senere, ble funnet i Frosta kommune i 2003. Havneanlegget ble avdekket under byggingen av en molo for fritidsbåter. Anlegget besto av 12 til 14 trestokker og har muligens vært en kassekonstruksjon fylt med stein. Denne kan ha vært både kai og molo. Restene etter havneanlegget ligger nå på Vitenskapsmuseet i Trondheim.
En mulig bruker av havna kan ha vært høvdingen Olav Vigdeild, som på første del av 1200-tallet hadde sete på gården Viktil om lag 2 km. sørvest for havna. Senere, mellom 1428 og 1450, bruker erkebiskop Aslak Bolt området ved havna for sine reiser til Ytterøy. Om vikinghavna enda eksisterte, er det ingen som vet med sikkerhet.
Johanna Schnarf
Johanna «Hanna» Schnarf (født 16. september 1984 i Brixen) er en italiensk alpinist fra Syd-Tirol. Hun er spesialist i disiplinene utfor og super-G.
Karriere
Schnarf debuterte i verdenscupen 5. desember 2004, super-G-rennet i Lake Louise. På grunn av svake resultater tok det ytterligere år før hun igjen stilte til start i et verdenscuprenn.
Hun tok sine første verdenscuppoeng ved å bli nr. 20 i super-G-rennet i St. Moritz 20. januar 2006, og to dager senere kom hun på tiendeplass samme sted i superkombinasjonen. I sesongen 2005/06 kom hun på andreplass sammenlagt i utfordelen av europacupen.
Under VM 2009 i Val-d’Isère kom hun på sjetteplass i superkombinasjonen.
Hun fikk sin først pallplassering i verdenscupen 6. mars 2010 da hun ble nummer to i utfor i Crans-Montana, bare ett hundredels sekund bak Lindsey Vonn.
Hårvingemygg
Hårvingemygg (Ditomyiidae) er en liten familie av mygg som ligner soppmygg. Mindre enn 100 arter er beskrevet,omtrent 20 finnes i den palearktiske region, men bare fire i Europa. To arter er foreløpig funnet i Norge.
Levevis
Lite er kjent om biologien til disse tilsynelatende sjeldne myggene. De to artene som er funnet i Norge synes å foretrekke sydvendt edelløvskog.
Utbredelse
Ditomyiidae er utbredt i hele verden, men mangler i Afrika sør for Sahara, samt ved polene. De fleste artene finnes i Oseania og Sør-Amerika. I den palearktiske sone er det registrert 17 arter.
Ill-Natured Spiritual Invasion
Ill-Natured Spiritual Invasion er et album fra 1998 av bandet Old Man's Child.
All musikk, tekster og arrangementer ved Galder. Mesteparten av tekstene på denne innspillingen ble improvisert av Galder mens han var i studio.
L’Inconnue de la Seine
L'Inconnue de la Seine (fransk for «den ukjente kvinnen fra Seinen») var en uidentifisert ung kvinne hvis dødsmaske ble et populært innslag på veggene i kunstnernes hjem etter 1900. Hennes maske var inspirasjonen for mange litterære verk. Ifølge en ofte gjentatt historie, ble liket av den unge kvinnen trukket ut av elven Seinen ved Quai du Louvre i Paris rundt slutten av 1880-årene. Kroppen viste ingen tegn på vold. En patolog ved Paris likhus ble så betatt av hennes skjønnhet at han lot en formstøpingsarbeider støpe en dødsmaske av ansiktet hennes. Identiteten til jenta ble aldri ble fastslått. Claire Forestier anslo alder til ikke mer enn 16, gitt fastheten i huden.
Kopiene av dødsmasken ble raskt et vanlig innslag i Paris' bohemmiljøer. Albert Camus sammenlignet hennes gåtefulle smil med Mona Lisa. På 1960-tallet benyttet firmaet Laerdal Medical i Stavanger dødsmasken til Piken fra Seinen for å forme ansiktet til en ny dukke til bruk i førstehjelpsopplæring, kalt Resusci Anne.
Edward Toms
Edward James Toms (født 11. desember 1899, død 2. januar 1971) var en britisk friidrettsutøver som deltok i De olympiske leker i 1924 i Paris. Toms vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL i 1924 i Paris. Han var med på det britiske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 × 400 meter for menn med tiden 3.17,4, bak USA som vant med 3.16,0 som var ny verdensrekord, Sverige ble nummer to. De andre på laget var Richard Ripley, George Renwick og Guy Butler.
Christen Heiberg (1799–1872)
Christen Heiberg (født 28. november 1799 i Bergen, død 8. mars 1872 i Kristiania) var en norsk kirurg og professor med tilnavnet «Christen Kniv», mest kjent for å ha brakt moderne anestesi til landet.
Studietid
Etter examen artium fra Bergen katedralskole i 1817, var han blant de første som studerte medisin ved Det Kongelige Frederiks Universitet i Kristiania, der det medisinske fakultet ble opprettet 1814. Der deltok han i en «fysiografisk forening» med jevngamle Niels Henrik Abel, Balthazar Mathias Keilhau, Christian Peder Bianco Boeck, Jens Johan Hjort (1798–1873) og Bernt Wilhelm Schenck. Han fikk sin embedseksamen i 1822 og reiste 1823–24 på studietur til København sammen med studentkollega Christian Wisbech (1801–62), også fra Bergen.
Kirurg og professor
Han fikk jobb ved det nystartede Rikshospitalet 1826, og publiserte kvartalsberetninger derfra. Heiberg startet med tretten kolleger  «Lægevidenskabelig Journal-Læseselskab» i 1826. I 1828 ble han lektor i medisin ved Det Kongelige Frederiks Universitet der han oppnådde doktorgrad i 1830. Han var i 1833 med å starte Christiania Lægeforening, som senere ble Det norske medicinske Selskab. Etter studietur til Tyskland og Paris 1835, overtok han i 1836 professoratet i kirurgi og øyesykdommer etter Magnus Andreas Thulstrup (1769–1844). Samtidig ble han overlege ved Rikshospitalet. I 1848 var han den første som brukte kloroform (på pasienten). Så reiste han til Wien 1845 og Berlin 1857. På slutten konkurrerte Heiberg med Armauer Hansen om å finne årsaken til spedalskhet og døde i 1872, året før Hansen fant leprabasillen.
Familie
Han var far til kirurgen Hjalmar Heiberg (1837–97) og farfar til maleren Jean Heiberg (1884–1976). Broren Johan Fritzner Heiberg (1805–83) var også kirurg. Etter Christen Heibergs bortgang i 1873 var hans brorsønn Jacob Munch Heiberg (1843–88) en av søkerne til professoratet, som forøvrig gikk til Johan Storm Aubert Hjort (1835–1905).
Heiberggården
Han eide en bygård på hjørnet av Karl Johans gate (Oslo) og Rosenkrantz' gate (Oslo), den såkalte «Heiberggården», oppført 1844 av Johan Henrik Nebelong. Det er nr. 31 i Karl Johan-kvartalet. Selv bodde han i andre etasje, mens Anton Martin Schweigaard bodde i første. Fra 1848 til 1851 drev Fredrik Glad Balchen sin nystartede døveskole her. Med andre gårdeiere ble Heiberg medeier av den motstående tomt (såkalt «Gårdeiertomten»), som i dag er Studenterlunden med hjemmel om at området ikke skulle bebygges, man ønsket ikke tettbebyggelse. Etter hans død i 1872, ble Heiberggården kjøpt av konditor Julius Fritzner som bygde på en etasje og åpnet Grand Hotel  i 1874.
Heibergløkka
Han lot i 1848 oppføre en sommerbolig på Tøyen, en av landets første sveitservillaer. Disse «Heiberghusene» (to hus forbundet av en svalgang) var også tegnet av Johan Henrik Nebelong. Området rundt ble kalt «Heibergløkka», og er i dag den eneste gjenværende av tjue «professorløkker» som ble anlagt etter området ble regulert (ved kongelig resolusjon). Etter Oslo kommune overtok de i 1935 ble de til samfunnshus en tid. Villaene ble i 1964 restaurert og man fikk «Heibergløkka barnehage» som fremdeles (2013) er i drift.
Jujuy
Jujuy er en provins nordvest i Argentina som grenser til Chile og Bolivia samt til naboprovinsen Salta. Jujuy har en befolkning på (2010) og dekker et areal på  km². Hovedstaden er San Salvador de Jujuy, ofte forkortet til Jujuy.
Akrylmaling
Akrylmaling er maling der bindemiddelet er en akrylpolymer som er vannløselig før tørringen; etter tørringen gir den en fleksibel film som er uoppløselig i vann og ikke gulner. Akrylmaling er luktsvak og regnes for mindre farlig for malere enn oljebaserte malinger med løsemidler av terpentin/white spirit-typen.
Akrylmaling for billedkunst
Malingtypen har vært kommersielt tilgjengelig fra 1955 da den amerikanske fabrikanten Liquitex startet produksjonen. Noe senere kom fargene på tuber som kunstnerfarger, som har fått stor popularitet fordi de tørker fort og er overmalbare etter kort tid uten uønskede bivirkninger. Som med oljemaleriet kan en tilsette ulike malemidler for å forlenge tørketiden, endre transparens eller gjøre fargen blankere. Det finnes også spesialferniss for akrylbilder.
Pigmenter i akrylmaling
Akrylmediet er basisk, og på grunn av dette byttes ofte tradisjonelle pigmenter ut med syntetiske varianter.
Til bruk som interiørmaling
Til interiørbruk er akrylmaling tilgjengelig i alle ønskede fargevarianter og fra blank til matt, hvorav de mest vanlige variantene er 15 matt, 40 halvblank og 80 blank.
Utkantfestivalen
Utkant er en norsk populærmusikkfestival som blir arrangert på Skjerjehamn i Gulen. Festivalen blei første gang arrangert 3.–5. august 2007. Den gangen i forbindelse med avdukinga av Knut Steens kontroversielle statue av folkekongen Olav V.
1-2-6
1-2-6 var et norsk rockeband fra Bodø i Nordland, etablert i 1964.
I 1967 ga bandet ut singelen Graveyard Paradise. Bandet dro på turne i hele Norge før det ble oppløst like før årsskiftet samme år. Tidlig i 1968 ble albumet Curtains falling utgitt.
Hovedmedlemmet Asbjørn Krogtoft dannet så gruppa Taboo og var med i noen andre grupper før han trakk seg tilbake fra artistlivet og begynte som lydtekniker.
1-2-6 ble gjenforent i 1990 og det ble utgitt en samleplate i 1995 som også inneholdt nyinnspillinger. Fra 2007 har Krogtoft gjenopptatt artistkarrieren. Han spilte på popgallaen med 60- og 70-tallsartister i Telenor Arena 31.10.2015
Srpska radikalna stranka
Grunnleggelse
Partiet går tilbake til Den serbiske frigjøringsbevegelsen (Srpski slobodarski pokret, Српски слободарски покрет), som ble grunnlagt av professoren og juristen Vojislav Šešelj den 6. januar 1990 i Beograd. Den 14. mars samme år gikk dette partiet sammen med Vuk Drašković' parti Serbisk nasjonal fornyelse (Srpska narodna obnova, Српска народна обнова) og ble til Den serbiske fornyelsesbevegelsen (Srpski pokret obnove, Српски покрет обнове).
Etter et brudd med Drašković grunnla Šešelj den serbiske tsjetnikbevegelsen (Srpski četnički pokret, Српски четнички покрет), som kort etter ble forbudt fordi navnet «krenket offentlig moral». Tsjetnikbevegelsen gikk i Kragujevac 23. februar 1991 sammen med Det radikale folkepartiet (Narodna radikalna stranka, Народна радикална странка), ledet av Tomislav Nikolić, og ble til Det serbiske radikale partiet (Srpska radikalna stranka, Српска радикална странка). Vojislav Šešelj ble valgt til partileder.
I mai 1993 ble Det serbiske radikale partiet i Montenegro grunnlagt. I 1995 skiftet dette partiet navn til «Det serbiske radikale partiet dr. Vojislav Šešelj» (Srpska radikalna stranka dr Vojislav Šešelj, Српска радикална странка др Војислав Шешељ).
Krigsforbrytelser
Under Jugoslaviakrigene vervet partiet frivillige for Den jugoslaviske folkearméen og for militser. Disse enhetene anklages for tallrike krigsforbrytelser, og flere militsmedlemmer har blitt anklaget ved Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia og ved serbiske domstoler.
I denne forbindelse ble også partilederen Vojislav Šešelj anklaget for å ha dannet en kriminell organisasjon som hadde til formål å gjennomføre forbrytelser mot menneskeheten og brudd på krigens lover. Han meldte seg frivillig, og har siden 2003 sittet i varetekt i FNs krigsforbryterfengsel i Haag, hvor han venter på at saken mot ham åpnes ved krigsforbrytertribunalet.
5. september 2006 ble flere personer med bakgrunn i Det serbiske radikale partiet dømt til lange fengselsstraffer av en domstol i Beograd for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten. De hadde vært delaktige i massakren på 200 sivile i forbindelse med Vukovar-slaget i 1991.
Partiprogram
I senere tid har partiet gått inn for krig mot Kosovo dersom provinsen blir selvstendig. Tomislav Nikolić, som leder partiet mens partilederen sitter i krigsforbryterfengsel, uttalte at «vi har allerede forsvart Kosovo med våpenmakt mot mye sterkere motstandere» og at «vi vil alltid kjempe for at Kosovo forblir i Serbia».
I en uttalelse fra partiet i september 2006 forlangte partiet dannelsen av et Stor-Serbia som omfattet hele dagens Bosnia-Hercegovina og halvparten av Kroatia. Dette førte til reaksjoner fra nabolandene og fra demokratiske krefter i Serbia.
Partiet har siden 2003 i økende grad også lagt vekt på sosiale spørsmål.
Oppslutning i valg
Ved valgene i slutten av 1993 fikk SRS 39 seter i det serbiske parlamentet og 34 seter i borgerkammeret i det jugoslaviske parlamentet.
I begynnelsen av 1995 grunnla syv av SRS' medlemmer av det jugoslaviske parlamentet under ledelse av Jovan Glomočanin et utbryterparti, Srpska radikalna stranka – Nikola Pašić (SRS-NP), og etterhvert sluttet flere representanter seg til dette partiet.
Fra 1998 til september 2000 deltok Det serbiske radikale partiet i Serbias regjering i koalisjon med Slobodan Milošević' sosialistiske parti.
Tomislav Nikolić vant et av de ugyldige presidentvalgene i Serbia, der under 50 % stemte. I første runde av presidentvalget i 2004 fikk han 30 % av stemmene, i annen runde tapte han med 45 % mot Boris Tadić.
SRS ble ved parlamentsvalget i desember 2003 største parti, med 82 av 250 mandater. Partiet forble likevel i opposisjon. Ved parlamentsvalget i 2007 ble partiet igjen størst, men de demokratiske partiet ble samlet større.
Primogenitur
Primogenitur (fra franske primogeniture og direkte fra middelalderlatinske primogenitura, lånt fra senlatin primogenitus, «førstefødte») betyr «førstefødselsrett», og betegner et arve- eller suksesjonssystem som favoriserer eldste barn. Begrepet brukes ofte om arvesystemer der bare eldste arving tar arv, men kan også betegne enhver følgerekke der den eldre har prioritet foran sine yngre søsken, uavhengig av hva prioriteten i praksis fører til.
Denne regel kjennes allerede fra Det gamle testamente hvor det kommer til uttrykk i rivaliseringen mellom Esau og Jakob over arven etter Isak. På grunn av de førstefødtes store betydning var det også dem som ble rammet av Egypts 10. plage; «alle førstefødtes død».
I Norden var rettsoppfattelsen en annen, og reglen om førstefødselsrett trengte kun langsomt igjennom. Langt opp i middelalderen ble arven fordelt likt mellom alle søsken, noe som bidro til flere mord, lemlestelser og borgerkriger (se den norske borgerkrigstiden) når arven dreide seg om retten til kongemakten. Den katolske kirke var bekymret over den ufred, som den likestilte arveretten skapte, og gjorde store anstrengelser for å fremme prinsippet om førstefødselsretten, noe som framgår tydelig av den gyldne bulle (Bulla aurea) fra 1356.
Cecilia Colledge
Cecilia Colledge (født 28. november 1920 i London, død 12. april 2008 i Massachusetts) var en britisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1932 i Lake Placid og 1936 i Garmisch-Partenkirchen
Primogenitur
Begrepet primogenitur er i seg selv kjønnsnøytralt, men historisk har primogeniture arvesystemer i tillegg svært ofte vært agnatiske, det vil si at bare menn kan ta arv. Et slikt system som er både agnatisk og primogeniturt kalles agnatisk-primogeniturt eller mannlig-primogeniturt, og innebærer at eldste sønn alltid har prioritet, fulgt av sin egen eldste sønn osv. Dersom eldste sønn selv ikke har sønner vil en eventuell yngre bror og deretter dennes sønner ha prioritet. Hensikten med et primogeniturt arvesystem er å forhindre oppdeling av en slekts besittelser ved å holde hoveddelen av verdiene på en hånd. Arvesystemet gjelder dessuten gjerne titler, særlig fyrstelige og høyere adelstitler har som regel en agnatisk-primogenitur arvefølge.
Cecilia Colledge
Colledge var kun elleve år og fire måneder da hun kom på åttendeplass i kvinnenes kunstløp under Vinter-OL 1932 i Lake Placid.
Primogenitur
Den norske tronfølgen er primogenitur, og var mannlig-primogenitur frem til 1990, i tillegg til at de mannlig-primogeniture arvereglene også gjelder for personer født før 1990, slik at Harald V selv arvet tronen i 1991, ikke hans eldste søster Ragnhild, fru Lorentzen, og hans yngre sønn, Haakon Magnus, og ikke hans storesøster, Märtha Louise, arver tronen.
Cecilia Colledge
Fire år senere, under Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen vant hun en olympisk sølvmedalje, hun kom på andreplass bak Sonja Henie.
Revelation 666 – The Curse of Damnation
Revelation 666 – The Curse of Damnation er et album av Old Man's Child.
Albumet ble utgitt i 2000, og all musikk og arrangementer er av Galder. Tekstene er skrevet av Old Man's Child.
Tåkebaklys
Tåkebaklys er en type hjelpelys på biler og andre motorkjøretøy. Som navnet sider er tåkebaklys, ett eller to, plassert bak på bilen. Enkeltlys plasseres på bilens venstre side, to lykter skal ha symmetrisk plassering. De detaljerte reglene for plassering finnes i Kjøretøyforskriften.
Tåkebaklys skal betjenes med separat bryter og det skal være en egen kontrollampe som varsler føreren om at lyset er tent. Tåkebaklys skal i likhet med andre hjelpelys som f.eks tåkelys bare brukes til det formål det er bestemt for.
Bruk av tåkebaklys
Tåkebaklys skal bare brukes under ekstreme forhold, f.eks ved svært tett tåke (med sikt under 100 meter eller mindre) og ved tett snøfall. Detaljene i bestemmelsene om bruk varierer fra land til land. I Tyskland sier bestemmelsene under 50 meters sikt kombinert med en regel som sier at maksimalhastigheten i slike tilfeller er 50 km/t. I Belgia er siktgrensen 100 meter. I Frankrike er det ikke angitt en spesifikk siktgrense, men bruk av tåkebaklys i regn er forbudt. Kommer nedbøren som regn, vil det sterke, røde lyset og lysrefleksene i regnvannet kunne virke blendende på andre trafikanter, spesielt bakenforkjørende.
Grunnregelen for all lysbruk er at man ikke må blende andre trafikanter med lysutstyr. Dette impliserer i praksis at så snart føreren av en bil med tente tåkebaklys ser lysene fra en bakenforkjørende i bakspeilet, skal tåkebaklyset slås av. Tåkebaklys bør av samme grunn også slås av i det man kjører forbi et annet kjøretøy. Det kan slås på når man ikke lenger har andre bakenforkjørende.
Referanser
Automotive lighting
São Brás do Suaçuí
São Brás do Suaçuí er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Trygg Lund
Trygg Magne Lund (1951–2015) var en norsk kokk og korsanger fra Berlevåg. Han ble kjent fra dokumentarfilmen Heftig og begeistret (2001) og Heftig og begeistret 2: På sangens vinger (2002), som begge handlet om Berlevåg Mannsangforening, der Lund sang 2. bass. Lund ble korets talsmann og besøkte blant annet Fredrik Skavlan s talkshow Først og sist i 2001.
Til daglig arbeidet Lund som kokk ved Kongsfjord Gjestehus i Berlevåg.
Utmerkelser
I 2007 mottok han, sammen med samboer Åse Winsents, Finnmark fylkes miljøpris for sitt arbeid med å ta vare på de verneverdige bygningene «Trinetunet» på Veines i Kongsfjord.
Poseidons hemmelighet
Poseidons hemmelighet (originaltittel: Beyond the Poseidon Adventure) er en amerikansk eventyr-action og katastrofefilm fra 1979 regissert og produsert av Irwin Allen. Hovedrollene spilles av Michael Caine, Telly Savalas, Sally Field og Karl Malden.
Poseidons hemmelighet ble en skuffelse, både kritikermessig og publikumsmessig.