cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Spellemannprisen 1981
Spellemannprisen 1981 var den tiende utgaven av Spellemannprisen og ble delt ut lørdag 6. februar 1982 i Chateau Neuf i Oslo. I forbindelse med 10-årsjubileet ble det delt ut en jubileumspris i form av en sølvharpe til Terje Rypdal. Han kunne tidligere år ikke kunne motta noen ordinær pris siden han hadde tysk plateselskap. Henning Sommerro fikk juryens hederspris, mens Svein Dag Hauge mottok diplom. Akkurat som ved forrige utdeling, ble det delt ut to priser i klassen rock. Sven Nyhus ledet utdelingen mens Egil Monn-Iversen ledet orkesteret.
Juryen bestod av Ella Arntsen,, Iver Kleive, , Gunnar Sand og jurysekretær Yngvar Holm.
Øvrige nominerte
Pop:
Rock:
Jazz-rock:
Folkemusikk:
Jazz:
Klassisk:
Viser:
Åpen klasse:
Barn:
Trollelva kraftverk
Trollelva kraftverk er et vannkraftverk i Utvik i Stryn kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 330 meter i Brulandselva.
Liste over innsjøer i Finland
Det finnes 187 888 innsjøer med en størrelse på minst fem ar og ca. 55 821 sjøer på minst ett hektar i Finland.
Storsjøer
I innsjøfinland er det ikke alltid mulig å avgjøre hvor en sjø slutter og den neste begynner. Når Finlands sjøer ble opptalt på 1980-tallet anså man at et "tilstrekkelig smalt sund" utgjorde grensen mellom sjøer. Når overflaten i ulike sammenhengende sjøer er på samme nivå, danner sjøene en storsjø.
Trollelva kraftverk
Installert effekt er 1,3 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 5 GWh.
Amenhotep III
Amenhotep III (egyptisk: Amāna-Ḥātpa; betydning «Amon er fornøyd»; gresk form som Amenofis III), også tidvis omtalt som «Amenhotep den praktfulle», var den niende farao i 18. dynasti i oldtidens Egypt. I henhold til ulike kilder styrte han over Egypt fra juni 1386 f.Kr. til 1349 f.Kr., eller fra juni 1388 f.Kr. til desember 1351/1350 f.Kr. Han overtok den egyptiske tronen etter at hans far Thutmose IV døde. Amenhotep III var Thutmoses sønn med Mutemwiya, en sekundær hustru av lavere status.
Amenhotep ble farao da han var rundt tolv år med sin mor som fungerende regent. Tidlig i sin regjeringstid valgte han datteren til myndighetsperson i provinsen som sin kongelige hustru, og for resten av hans regjeringstid ble dronning Teje stående framstående ved siden av Amenhotep side på et vis som knapt hadde skjedd tidligere.
Etter å ha arvet et kongerike som strakte seg fra Eufrat til Sudan, opprettholdt Amenhotep Egypts framtredende posisjon gjennom diplomati og ved gifte seg inn i de kongelige familier i Mitanni (Syria), Babylonia and Arzawa (Anatolia). Han var den første farao som sendte ut kongelige nyhetsmeldinger om sine ekteskap, jaktturer, og byggeprosjekter. Informasjonen ble innskrevet på store steiner og sendt over hele riket. Hans styre var en periode av enestående velstand og kunstnerisk prakt da Egypt nådde høydepunktet av sin internasjonale makt og kunstneriske utstråling. Da Amenhotep døde i det 38. eller 39. året av sitt styre, overtok hans sønn tronen som Amenhotep IV, men endret deretter sitt kongelige navn til Akhenaton.
Familie og bakgrunn
Som sønn av den framtidige farao Thutmose IV (som var sønn av Amenhotep II) og Mutemwiya, en hustru av lavere status, ble Amenhotep III født en gang rundt 1388 f.Kr. Han var medlem av et dynasti som hadde styrt Egypt i bortimot 150 år siden styret til Thutmose I. Det er en myte om Amenhoteps guddommelige fødsel som er avbildet i tempelet i Luxor, og hvor han ble unnfanget av Amon som har gått til Mutemwiya i formen av Thutmose IV.
Amenhotep III ble far til to sønner med sin førstehustru Teje. Deres første sønn, kronprins Thutmose, døde før sin far og deres andre sønn, Amenhotep IV, senere kjent som Akhenaton, etterfulgte Amenhotep III på tronen. Han kan også ha vært far til et tredje barn, kalt for Smenkhkare, som senere etterfulgte Akhenaton og i kort tid var farao av Egypt.
Amenhotep III og Teje kan også ha hatt fire døtre: Sitamun, Henuttaneb, Isis eller Iset, og Nebetah. De opptrer jevnlig på statuer og relieffer under sin fars regjeringstid, og er også representert på mindre objekter, unntatt Nebetah. Hun er bevitnet kun en gang i en kjent historisk nedtegnelse på en gruppe veldig stor kalksteinstatuer fra Medinet Habu. Den enorme skulpturen, som er sju meter høy, viser Amenhotep III og Teje sitte side ved side og med «tre av deres døtre stående foran tronen — Henuttaneb, den største og best bevart, i midten; Nebetah til høyre; og en annen, navnet er gått tapt i ødeleggelse, til venstre.»
Amenhotep III opphøyde to av sine døtre — Sitamun og Isis — til posisjonen som «kongelig hustru» i løpet av det siste tiåret av sitt styre. Bevis på at Sitamun allerede var gitt denne posisjonen ved år 30 av hans styre, er kjent fra en inskripsjon på merkelapp på en krukke som ble avdekket fra det kongelige palass ved Malkata ved Teben. Egypts teologiske paradigme oppfordret en mannlig farao til å ta til seg kongelige kvinner fra ulike generasjon som hustruer, inkludert sine egne døtre, for å styrke sjansene for at hans avkom ville etterfølge ham. Gudinnen Hathor var beslektet til Ra først som mor, og senere som hustru og datter av guden da han ble forfremmet i gudeverden til oldtidens egyptiske religion.
Det er også kjent at Amenhotep III giftet seg med en rekke utenlandske kvinner:
Praksis som farao
Amenhotep III har den utmerkelse av å ha fleste bevarte statuer etter seg enn noen annen egyptisk farao. Rundt 250 statuer av ham har blitt oppdaget og identifisert. Ettersom disse statuer strekker seg over hele hans liv, viser de portretter av ham som dekker hele lengden av hans lange regjeringstid.
Et annet påfallende vesenstrekk for Amenhotep IIIs styre er en serie på over 200 store minnesteiner, skarabér, som har blitt avdekket over et stort geografisk område som strekker seg fra Ugarit i Syria i nord til Soleb i Nubia i sør. De hadde lange tekster som lovpriste faraos prestasjoner. Eksempelvis 123 av disse minnesteinene det store antallet løver (102 eller 110 avhengig av lesningen) som Amenhotep III skal ha drept «med sine egne piler» fra hans første regjeringsår og opp til hans tidende. Tilsvarende er det fem andre skarabér som slo fast at den utenlandske prinsessen som skulle bli hans hustru, Gilukhepa, ankom Egypt i et følge på 317 kvinner. Hun var den første av mange slike prinsesser som ble en del av faraos husholdning.
Ytterligere elleve av disse steinene nedtegnet konstruksjonen av en kunstig innsjø han hadde bygget i nærheten av Akhmim for sin førstehustru Teje i hans ellevte regjeringsår.
Amenhotep synes å ha blitt kronet mens han fortsatt var et barn, kanskje en gang mellom 6 og 12 år gammel. Det er sannsynlig at en regent fungerte på hans vegne de første årene. Han giftet seg med Teje to år senere og hun overlevde ham med tjue år. Hans lange styre var en periode med uovertruffen velstand og kunstneriske prakt og hvor Egypt nådde sitt høydepunkt innen kunstnerisk og internasjonal makt. Bevis på dette er vist i den diplomatiske korrespondansen med herskere fra Assyria, Mitanni, Babylon, og Hatti som ble bevart i arkivene til Amarnabrevene. Denne brevvekslingen viser jevnlige anmodninger fra disse herskerne om gull og tallrike andre gaver fra farao. Brevene dekker perioden fra år 30 av hans styre og fram til minst slutten av Akhenatons styre. I et berømt brev — Amarnabrev EA 4 — er Amenhotep III sitert av den babylonske kong Kadashman-Enlil I hvor farao bestemt avviser den babylonske kongens ydmyke forespørsel om å få gifte seg med en av hans døtre:
At Amenhotep III nektet å gifte bort en av sine døtre til den babylonske monark kan faktisk bli knyttet til den tradisjonelle, kongelige praksis i Egypt at det kunne føre til et krav på tronen via ekteskap med en kongelig prinsesse, eller at det kunne bli forstått som at Egypt mente at landet sto langt over mindreverdige nasjoner. Farao hadde ingen problemer om selv å ta til seg en utenlandsk prinsesse.
Regjeringstiden til Amenhotep III var relativt fredelig og uten hendelser. Den eneste nedtegnede militære aktiviteten ved farao er minnet i tre uthogde steler fra hans femte år funnet i nærheten av Aswan og øya Saï i Nubia. Den offisielle nedtegnelsen av Amenhotep IIIs militære aktivitet framhever hans personlige dyktighet med de typiske hyperboler og overdrivelser som ble benyttet av alle faraoer. Det ble slått fast at farao slo ned på fienden som «vingeslagene fra en falk», som Tebens krigsgud Menthu i hans omforming, og fienden «visste ikke hvilken løve» som var foran dem.
Hans sommerpalass ble kalt for Per-Hay, eller «Hus for fryd» besto av tempelet for Amon og en festivalhall som ble bygd særskilt for slike anledninger. En av faraos mest populære epiteter var  Aton-tjehen , «den blendende soldisk», som opptrer blant hans titler i tempelet i Luxor, og ble mer ofte benyttet som navnet for et av hans palasser foruten i år 11 av hans regjeringstid på det kongelige nilskip, og betegner et følge av menn i Amenhoteps hær.
Mulig samstyre med Akhenaton
Det har vært foreslått at Amenhotep III for en tid styrte sammen med sin sønn Akhenaton, men det er ingen avgjørende bevis på dette. Et brev (Amarnabrev EA 27) i Amarnapalassets arkiver dater til år 2, framfor år 12, av Akhenatons styre som ble sendt av Tushratta, konge av Mitanni, har en klage over at Akhenaton ikke har æret sin fars løfte om sende statuer gjort av gull til ham som en del av medgift for ekteskapet med hans datter, Tadukhepa. Brevvekslingen antyder at om det var et samstyre mellom Amenhotep III og Akhenaton, kan det ikke ha vart mer enn et år. Kartusjer for Amenhotep III og Akhenaton som ble hogd ut side ved side har blitt fremmet som et bevis for et samstyre, men de kan gjerne bety at Amenhotep III hadde valgt sin eneste overlevende sønn som etterfølger da det ikke finnes noen kjent objekt eller inskripsjon som har gitt samme regjeringsdatoer for begge konger. Egyptologen Peter Dorman også avvist noen form for samstyre basert på arkeologiske bevis fra graven (TT192) til Kheruef, embetsmann for dronning Teje.
Siste år
Relieffer fra veggene på Solebtempelet i Nubia og scener fra nevnte Kheruefs grav i Teben, har framstilt Amenhotep som en synlig svak og syk figur. Forskere mener at han i sine siste år led fra artritt (leddbetennelse) og ble overvektig. Det har generelt blitt antatt av en del forskere at Amenhotep anmodet og fikk fra sin svigerfar, Tushratta av Mitanni, en statue av Ishtar av Ninive — en legegudinne — for å lege ham fra hans mange plager, inkludert verkebyller i tennene. En kildesporingsundersøkelse av hans mumie viste at han antagelig var konstante smerter i løpet av sine siste år grunnet hans nedslitte og hullbefengte tenner. En analyse av Amarnabrev EA 23 av William L. Moran som gjennomgikk avsendelsen av den babylonske gudinnen til Teben, støtter ikke den populære teorien. Ankomsten av statuen er kjent for å ha sammenfalt med faraos ekteskap med Tadukhepa, Tushrattas datter, i faraos «36. regjeringsår, den fjerde måneden av vinteren, dag 1». Tushratta forteller aldri i EA 23 at statuen ble sendt for å lege farao for hans plager, isteden skriver Tushratta kun at «Må Šauška (=Ishtar), himmelens herskerinne, beskytte oss, min bror og meg i 100 000 år, og må vår herskerinne gi oss begge stor glede.» Mest sannsynlig ble statuen sendt til Egypt for å velsigne bryllupet mellom Amenhotep III og Tadukhepa slik hun tidligere hadde blitt sendt for Amenhotep III og Gilukhepa.
Død
Amenhotep III har den høyest bevitnede regjeringsår ved å ha vært farao i 38 år. Det er påvist på merkelapper på vinkrukker fra Malkata. Han kan levd kortvarig inn i et udokumentert år 39 og døde før vinhøsten denne året.
Amenhotep III ble gravlagt i den vestlige dalen i Kongenes dal i grav WV22. En gang under tredje mellomepoke i Egypt ble hans mumie fjernet fra denne graven og lagt i et sidekammer i grav KV35 sammen med flere andre faraoer fra 18. og 19. dynasti. Her ble de liggende fram til de ble oppdaget av Victor Loret i 1898.
En undersøkelse av hans mumie tidlig på 1900-tallet av den australske anatomen Grafton Elliot Smith konkluderte med at farao var i en alder beregnet til mellom førti og femti år da han døde. Hans førstehustru Teje er kjent for å ha overlevd ham med minst tjue år da hun er nevnt i flere Amarnabrev datert fra hennes sønns styre foruten også være avbildet ved spisebord sammen med Akhenaton og hans kongelige familie i scener fra graven til Huya. Disse ble gjort i løpet av år 9 og år 12 av hennes sønns styre.
Utenlandske ledere kommuniserte deres sorg ved faraos død, og med Tushratta som skrev:
De påfølgende omveltninger som hans sønn Akhenatons reformiver satte i gang kom til å ryste den gamle tryggheten i dens fundamenter og fremmet det åpne spørsmålet om en farao var mer mektig enn den eksisterende orden som representert av Amon-prestene og deres tallrike tempeleiendommer. Akhenaton flyttet selv hovedstaden vekk fra Teben for å bryte innflytelsen til det mektige Amontempelet og opphøyde Aton som sitt egen foretrukne guddom. Akhenaton flyttet den egyptiske hovedstaden til et nytt sted kalt Akhetaton i betydningen «Atons horisont», men stedet kalles i dag for Amarna.
Hoffet
Det var flere betydningsfulle enkeltindivider ved det kongelige hoff under Amenhotep III. Vesirer var Ramose, Amenhotep, Aperel og Ptahmose. de er kjent for en bemerkelsesverdig rekke av monumenter, inkludert den velkjente graven (TT55) til Romose ved Teben. Finansministre var Merire og en annen ved navn Ptahmose. Øverste forvalter var Amenemhat Surer og Amenhotep (Huy). Visekonge av Kusj (Nubia) var Merimose. Han var en ledende figur i de militære krigene i de sørlige regionene. Kanskje den fremste embetsperson for kongen var Amenhotep, sønn av Hapu. Han hadde aldri høye titler, men ble senere dyrket som en guddom og var hovedarkitekt av flere av faraos templer. Blant Amonprester under Amenhotep III var Simut og faraos svoger Anen.
Monumenter
Amenhotep III bygde omfattende ved tempelet i Karnak, inkludert Luxortempelet som besto av to pyloner, en søylerad bak nytempelets inngang, og et nytt tempel for gudinnen Maat. Amenhotep III rev ned den fjerde pylon for Amons tempel ved Karnak for å bygge en ny — den tredje pylon — og opprettet en ny inngang til dette bygget hvor han reiste «to rader med søyler med åpne papyruskapiteler» ned sentrum av denne nyopprettede forgården. Forgården mellom tredje og fjerde pyloner var også dekorert med scener fra den hellige bark til Amon, Mut og Khonsu som fraktet gravbåter. Han påbegynte også arbeidet på den tiende pylon ved Amons tempel.
Amenhotep IIIs første dokumenterte handling som farao — i hans år 1 og 2 — var å åpne ny kalksteinbrudd ved Tora, rett sør for dagens Kairo og ved Dayr al-Barsha i Midtre Egypt for å fremme hans store byggeprosjekter. Han ledet også byggingen av et annet tempel for Maat ved Luxor og bortimot dekket Nubia med tallrike monumenter, «inkludert et lite tempel med søylegang (dedikert til Thutmose III) ved Elefantine, et bergtempel dediekrt til Amon, ‘herren av veiene’, ved Wadi es-Sebuam, og tempelet til Horus av Miam ved Aniba... [foruten finansiere] ytterligere templer ved Kawa og Sesebi.»
Hans enorme dødstempel på vestbredden av Nilen var i sin tid det største religiøse byggverk i Teben, men beklageligvis bygde Amenhotep III det for nært flomområdet og mindre enn to hundre år senere sto det i ruiner. Mye av murverket ble tatt av Merneptah og andre senere faraoer for deres egne byggeprosjekter. Memnonstøttene, to enorme steinstatuer, atten meter høye, av Amenhotep III som sto ved porten av hans dødstempel, var de eneste elementene fra komplekset som forble stående. Amenhotep III bygde også den tredje pylon ved Karnak og reiste 600 statuer av gudinnen Sekhmet i tempelet til Mut, sør for Karnak. En del av de mest storslåtte statuer det nye rike i Egypt er datert til hans regjeringstid, som to framragende løvestatuer av rosa granitt som opprinnelig var plassert for tempelet i Soleb i Nubia, foruten en stor rekke kongelige skulpturer. Flere vakre sittende statuer av Amenhotep med sitt stripete hodekledning klaft i svart granitt har blitt avdekket fra utgravninger bak de store Memnonstøttene, men også fra Tanis i Nildeltaet. I 2014 ble to enorme statuer av Amenhotep III som hadde veltet under et jordskjelv i 1200 f.Kr. rekonstruert fra mer enn 200 fragmenter og reist opp på nytt ved nordporten ved faraos gravtempel.
En av de mest imponerende nye funn av kongelige statuer som er datert til hans styre ble gjort så nylig som 1989 i gårdsplass for Amenhotep IIIs søylegang ved Luxortempelet hvor et forråde av statuer ble funnet, inkludert 1,8 meter høy statue i rosa kvartsitt av kongen hvor han bar den egyptiske dobbelkronen, pschent, og som ble funnet i nær perfekt tilstand. Den var plassert på en slede og kan ha vært en kultstatue. Den eneste skade den hadde fått var at navnet på guden Amon var blitt hakket bort på hvert sted det opptrådte på faraos kartusj, åpenbart gjort som en systematisk anstrengelse å fjerne enhver omtale av denne guden under styret til hans etterfølger Akhenaton.
Kurkh-monolitten
Stelen ble utgravd i 1861 av John George Taylor i Kurkh nær Bismil, i den tyrkiske provins Diyarbakır, og har siden 1863 tilhørt British Museum i London. Beskrivelsen av monolitten ble publisert av H. C. Rawlinson.
Godavari
Godavari er ei hellig elv for hinduer, og det ligger flere pilegrimsentere langs elvas bredder.
De største byene langs elva er Nashik, Nanded, Bhadrachalam, Rajamundry og Narsapur.
Telneset
Historie
Telneset ble først ei egen grend da Rørosbanen kom i 1877. Det ble bygd egen stasjon på Telneset med kontor, venterom, pakkhus og leilighet for stasjonsmesteren. Telneset stasjon lå på 498 moh. Det var to sidespor på stasjonen, og trafikken var stor. Postkontoret lå også i stasjonsbygningen, og Telneset hadde postnummer 2520. Det vokste raskt fram et lite samfunn rundt stasjonen. Det kom landhandel tvers overfor stasjonen. Sagbruket Tela Sag startet i 1887, og hadde flust opp å gjøre med materialer til husbygging og sviller til jernbanen. Det ble startet betongstøperi som leverte takstein, rør og kantstein. På den tiden var det det eneste mellom Hamar og Trondheim. Det ble også startet opp snekkerfabrikk som lagde vinduer, dører og møbler. Det var eget ungdomslag i grenda fra 1889, sangkor fra 1890 og idrettslag fra 1902. Fra å være et bondesamfunn ble det også et arbeidersamfunn, og både 1. mai og 17. mai ble feiret.
24. april 1940 skjedde den mest dramatiske hendelsen i bygdas historie. Tyskerne kom oppover Østerdalen, og et tog med norske soldater var på retrett. Toget ble beskutt og måtte stanse på Telneset stasjon, tyske fly kom og slapp 13 bomber mot toget og ødeleggelsene var store. Seks unge nordmenn ble drept under angrepet, og 50 år etter ble en bauta og minnelund for de falne anlagt på Telneset. Jernbanen krysser elva Tela like nord for stasjonen. Denne brua ble sprengt en vinternatt under krigen. Det var tyske soldater forlagt på Telneset for å vokte jernbanen fram til freden kom i 1945. Stasjonen ble bygd opp igjen.
Solbergelva (andre betydninger)
Solbergelva kan vise til:
Telneset
Historie
På forsamlingshuset Folkvang ble det arrangert fester, det ble brukt til møter av alle slag. Det ble spilt bridge og det øvelser med sangkoret. Bygdekinoen kom også innom og viste film for det lokale publikum. Skolen i grenda het Øian skole.
Nåtid
I dag er mye av dette borte. Grenda er igjen ei jordbruksgrend, og arbeidsplassene utenom jordbruket er stort sett på Tynset eller Tolga. Sagbruket består, og det er en privat barnehage i grenda. Idrettslaget Gå-På eksisterer fortsatt, og det samme gjør forsamlingshuset Folkvang. Skolebarna går på skole enten på Tynset, Tolga eller i Vingelen. I oktober 2007 begynte barkhuset på Tela Sag og Høvleri å brenne. Det var en trommel som ble brukt til å tørke bark i, som ble for varm. De ansatte prøvde å kjøle den ned, men til ingen nytte. Plutselig kom det et skikkelig smell som hele bygda kunne høre. Da var hele bygget antent. De som var til stede på Tela ringte brannredningsmannskapet på Tynset, men de kom altfor sent. Bygget sto i fyr og flamme, og alle som bodde innen en radius på ca. 6 km kunne se at det brant. Heldigvis ble ingen skadet.
Dresden (film)
Dresden er en tysk-britisk krigsfilm fra 2006, som handler om britenes bombing av den saksiske landshovedstaden Dresden i februar 1945.
Handling
Den tyske sykesøsteren «Anna» forelsker seg i den britiske bomberpiloten «Robert Newman», selv om hun egentlig bør elske den tyske oberst «Alexander Weninger». Hun skjuler den skadede dødsfienden i sykehusets kjeller, hvor daglig stadig flere skadede soldater blir innbragt.
Mens befolkningen i Dresden ser nederlaget komme, mobiliserer Sachsens regjeringssjef Martin Mutschmann alle krefter for et motangrep, uvitende om at om få dager vil katastrofen ramme Dresden.
Bakgrunn
61 år etter luftangrepet på Dresden har regissøren Roland Suso Richter forsøkt å lage en verdig og respektfull film.
Tore Planke
Tore Planke (født 25. januar 1943 i Oslo) er en norsk sivilingeniør og én av gründerne av selskapet Tomra Systems.
Planke tok eksamen ved Institutt for teknisk kybernetikk på Norges tekniske høgskole (nå NTNU) i Trondheim 1969 og hovedfag med emnet datastyring av industriprosesser og numerisk styring av verktøymaskiner. Etter utdannelsen arbeidet han først ved SINTEF i Trondheim og deretter i Norcontrol i Horten. Han kom på ideen om å la fotoceller identifisere ulike flasketyper og han tok ut sitt første patent på slik teknologi i 1973. Sammen med sin bror Petter Planke etablerte Tore Planke returautomatselskapet Tomra i 1972. Planke var senere markedsdirektør i noen år før han forlot Tomra i 1986. Senere etablerte han firmaet Vensafe i Moss som produserer automater for butikkjøp av særlig tyveriutsatte varer. Planke har fått innvilget over ti ulike patenter.
Foreldrefellen
Foreldrefellen (også kalt Som to dråper vann, engelsk The Parent Trap) er en amerikansk dramakomedie og barnefilm fra 1998. Filmen handler om to jenter som treffes på sommerleir, og finner ut at de er tvillinger som har vokst opp hos hver sin forelder. De bestemmer seg så for å bytte plass. Lindsay Lohan er i hovedrollen, der hun spiller begge tvillingene.
Filmen er en nyproduksjon av en film fra 1961, The parent trap; begge er basert på Erich Kästners barnebok Das doppelte Lottchen 1949 (norsk utgave Lise og Lotte eller omvendt).
Sammendrag
Etter en make-over, hvor Annie blant annet får en hår-klipp for å ligne på søsteren, imiterer Hallie hennes britiske aksent og flyr til London for å møte moren sin, bestefar Charles og hennes nye butler, Martin. Annie imiterer Hallies amerikanske aksent, og flyr til Napa Valley for å møte sin far, Hallies barnepike Chessy, og hunden deres Sammy. Men bestefaren Charles oppdager Hallie som sniker seg til en telefonkiosk for å kontakte Annie i California. Hallie innrømmer derfor planen sin. Like etter blir også Chessy mistenksom over "Hallie" sin oppførsel, og Annie bekrefter mistankene. Barna oppdager at faren deres er forlovet med en gold-digger Meredith Blake, som hater barn. Annie og Hallie velger å fortelle begge foreldrene at de har byttet plass, og at de ønsker å gjenforene Elizabeth og Nicks forhold. Chessy, Martin og Charles bestemmer seg for å hjelpe jentene, og få foreldrene deres sammen igjen. I mellomtiden blir Chessy og Martin også romantisk tiltrukket av hverandre.
De gjør flere forsøk på å få Nick og Elizabeth sammen igjen, som ikke lykkes. Til slutt ønsker de en tre-dagers familietur, hvor de nekter å avsløre hvilken tvilling de er før etter at de er tilbake igjen. Elizabeth lurer også Meredith til å være med på camping, som Meredith overhodet ikke liker. Annie og Hallie spiller en rekke rampestreker mot Meredith, som blir rasende etter å ha våknet opp midt på en innsjø liggende på en luftmadrass. Hun gir Nick et ultimatum: Velg enten tvillingene, eller henne. Nick ser til slutt Meredith for den hun virkelig er, og velger jentene fremfor Meredith til hennes store forferdelse. De avbryter deretter forlovelsen. Nick viser Elizabeth sin vin-kolleksjon, inkludert vin fra bryllupet deres. Begge innser at de fremdeles har følelser for hverandre. De velger å gifte seg med hverandre igjen, med Annie og Hallie som brudepiker. Filmen ender med at Martin frir til Chessy, og de planlegger også giftermål.
Massakren i Tel el Zaatar
Massakren i Tel el Zaatar skjedde den 12. august 1976 under den libanesiske borgerkrigen, i den palestinske flyktningleiren Tel el Zaatar i Libanon. Høyreorienterte kristne militser, ledet av falangistene, okkuperte flyktningleiren og skjøt og drepte et stort antall flyktninger.
Reaksjoner
Massakren medførte kraftig kritikk mot Syria, både i den arabiske verden og internasjonalt. Det sies også at hendelsen bidro til den voksende sunnimuslimske disputten i det alawittstyrte landet. Som et resultat avsluttet Syria sitt motstandsarbeid mot PLO og LNM, og godtok Den arabiske ligas beslutning om å midlertidig avslutte borgerkrigen.
Zeppelinfjellet
Norsk Polarinstitutt driver målestasjonen Zeppelinobservatoriet på Zeppelinfjellet sammen med NILU - Norsk institutt for luftforskning som er ansvarlig for den vitenskapelige virksomheten. Luftmålestasjonen ligger på 475 moh, ble åpnet i 1990 og kan nås fra Ny-Ålesund med en gondolbane.
Zeppelinfjellet har sitt navn etter den tyske offiseren og luftskipskonstruktøren Ferdinand von Zeppelin (1838–1917) som ledet en ekspedisjon til dette området i 1910 sammen med Hugo Hergesell.
Vester Skerninge
Vester Skerninge er en by på det sydlige Fyn i Danmark med 1070 innbyggere (2013).
Byen nevnes første gang i 1418 i formen Vester Schærningger. Den er beliggende i Vester Skerninge Sogn to kilometer øst for Ulbølle, tre kilometer vest for Ollerup og 12 kilometer vest for Svendborg. Byen tilhører Svendborg Kommune (til 2007 Egebjerg kommune) og er beliggende i Region Syddanmark.
I byen ses middelalderkirken Vester Skerninge kirke.
Pemco
Pemco Holding AS er et norskeid handels- og industrikonsern som er aktivt innen fornybar energi, fiskeoppdrett, papir- og emballasjeproduksjon basert på resirkulert råstoff, medisinske og kjemiske hjemmeprodukter, samt fintech og digitalisering. Selskapet er aktivt i 18 land, og hadde i 2017 en omsetning på 2 milliarder kroner og ca. 400 ansatte. Selskapet har hovedkontor på Solli plass i Oslo, og ledes av Håkon Knappskog.
Selskapet ble etablert som et oljehandelsselskap under navnet Norwegian Oil Trading AS i 1983, men skiftet navn til Pemco Oil AS året etter. I 2001 kjøpte det opp Paus & Paus (grunnlagt 1906), og i årene som fulgte kjøpte det opp bl.a. de svenske selskapene Kemetyl og Petrosol. Kemetyl ble senere solgt igjen. I 2009 kjøpte selskapet Statoils bioenergivirksomhet og dannet Pemco Trepellets, som senere skiftet navn til Pemco Energi og ble solgt til Solør Bioenergi i 2018. I 2012 kjøpte Pemco opp papirindustrifirmaet Peterson (grunnlagt 1801).
Pemco Trepellets
Pemco Trepellets (tidligere Statoil Trepellets) er et selskap innen fornybar energi som inngår i Pemco-konsernet.
Selskapet tilbyr biobaserte varmeløsninger, og har en kapasitet til å produsere cirka 60,000 tonn trepellets per år i egne fabrikker, hvilket tilsvarer omkring 290 GWh. Pemco Trepellets leverer 100 GWh i egne varmesentraler (ferdig varme), og resten i form av trepellets i bulk og sekk.
Selskapet ble solgt fra Statoil til Pemco i 2009.
Selskapet skiftet senere navn til Pemco Energi, og ble i 2018 solgt til Solør Bioenergi.
Giftblomsten
Giftblomsten, (originaltittel: La môme vert-de-gris) er en fransk kriminalfilm fra 1953 med Eddie Constantine i hovedrollen. Dette var hans første hovedrolle, og første gang han spilte rollefiguren Lemmy Caution, en rolle han gjentok en rekke ganger senere.
Lee Jin-young
Lee Jin-young (født 15. juni 1980 i Gunsan) er en sørkoreansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing.
Lee ble olympisk mester i baseball under sommer-OL 2008 i Beijing. Han var med på det sørkoreanske baseballslaget som vant den femte og siste olympiske baseballturneringen foran Cuba og USA. Sør-Korea beseiret Japan med 3-2 i finalen.
Villingstadåsen
Villingstadåsen er en ås 356 meter over havet, sør for tettstedet Røyken i Asker kommune i Viken. Toppen er det høyeste punktet i tidligere Røyken kommune.
Loango
Loango var et kongedømme i dagens Kongo-Brazzaville og den angolanske enklaven Cabinda som eksisterte fra 1400-tallet og frem til den franske og portugisiske koloniseringen på 1800-tallet. I sin storhetstid strakte riket seg fra Mayombe i nord til Kongofloden. Innbyggerne talte hovedsakelig kikongo.
Strandgaten (Oslo)
Strandgaten eller Strandgaden var en gate i Pipervika i Oslo. Den gikk fra Bakkegata til Skolegata, parallelt med Sjøgaten (Søgaden). Gaten ble bortregulert ved saneringen i forbindelse med oppføringen av Oslo rådhus.
Jamaicas ordensvesen
Jamaicas ordensvesen består av en serie ordener for belønning av enkeltpersoner fortjenstfull innsats. Det ble først etablert i 1969, sju år etter Jamaicas uavhengighet fra Storbritannia, og erstattet delvis det britiske ordensvesenet. Jamaicas ordensvesen ble revidert i 1973 og 2002, slik at det består av seks ordener, kalt societies of honour. I tillegg har Jamaica flere medaljer.
Jamaicas generalguvernør er ordenskansler for alle landets ordener, med ordenskanselliet plassert hos statsministerens kontor. Nominasjoner behandles av en særskilt ordenskomite, godkjennes av regjeringen og oversendes generalguvernøren for endelig beslutning om tildeling. Dronning Elizabeth II er Jamaicas statsoverhode, men Jamaicas ordenslov gir ikke monarken noen rolle i landets ordensvesen.
Jamaicas seks ordener (ordnet etter rang)
Alle ordener består av én klasse, bortsett fra Utmerkelsesordenen, som har gradene kommandør og offiser. Til noen av ordenene er det knyttet rett til å føre bestemte bokstavkombinasjoner etter innehaverens etternavn, som indikasjon på hvilken orden og grad vedkommende har mottatt. Det er også fastlagt formelle tiltaleformer for ordensmottagere.
Britiske ordeners status
Etter innføringen av det jamaicanske ordensvesenet i 1969 har tildeling av britiske ordener til jamaicanere fortsatt. Det gjelder i særdeleshet Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden og Den kongelige Victoriaordenen. Utnevnelse til de to høyeste gradene i disse ordenene medfører opphøyelse i ridderstanden, og denne adlingen anerkjennes på Jamaica. Den medfølgende tiltaleformen sir benyttes også.
Vasstaket kraftverk
Vasstaket kraftverk er et vannkraftverk ved Loenvatnet i Stryn kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 190 meter.
Installert effekt er 650 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 4 GWh.
Thailand under Paralympiske sommerleker 2016
Thailand deltok under Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro, Brasil, fra 7. til 18. september 2016.
Før lekene i Rio 2016 hadde Thailand vunnet 51 medaljer (13 gull, 18 sølv og 20 bronse) fra de 8 sommerlekene det hadde deltatt i siden 1984.
TIRB
AS TIRB (tidligere Troms Innland Rutebil) var morselskap i et nordnorsk konsern med hovedkontor på Finnsnes i Troms fylke. Konsernet TIRB bestod av fem bedrifter der virksomheten omfattet gods- og persontransport, service og vedlikehold av tyngre kjøretøy. Cominor, som drev personbefordring med buss, var det største av datterselskapene. Deres geografiske virksomhetsområder var Troms, Nordland, Finnmark, Oslo og Østfold. TIRB ble fra 2014 en del av Boreal-konsernet, og opphørte etter en omstrukturering i 2016 ved at virksomheten ble fusjonert inn i andre deler av konsernet.
Tidlig fase av TIRB
TIRB ble stiftet 19. juni 1919 i et møte i Tromsø. Det var fra starten et interkommunalt selskap med kommunene Målselv, Bardu, Sørreisa, Lenvik, Balsfjord, Malangen, Lavangen og Salangen som eiere. Det fulle navnet på selskapet var Troms Indlands Rutebilselskap.
På stiftelsesdagen ble det avholdt et styremøte der det ble vedtatt å kjøpe inn tre biler av merket Fiat, fra Bertel O. Steen i Oslo.
Carl Fredrik Lühr ble ansatt som disponent i 1935 og hadde stillingen til 1947. Han ble sentral i oppstarten av Nord-Norge-Bussen og hadde en bistilling som inspektør for denne samarbeidsruta. Lühr ble seinere kjent som disponent i Ottadalen Kommunale Billag der han hadde stillingen til han gikk av med pensjon i 1971.
Utvikling av virksomheten
TIRB var med å etablere bussruten Nord-Norge-Bussen i 1941.
Omsetning
Omsetningen i konsernet var 403 mill. kr. i 2010. Antall ansatte lå da tett oppunder 500. AS TIRB var morselskapet i konsernet, og hadde i senere år mindre enn 5 årsverk; de ansatte drev hovedsakelig med støttefunksjoner for datterselskapene i konsernet. Regnskap, lønn, it-løsninger, forsikring og finans, kvalitetssikring, helse, miljø og sikkerhet, innkjøp m.v. var overordnede arbeidsoppgaver i morselskapet.
Rubber Ball
«Rubber Ball» er en amerikansk popsang, skrevet i the Brill Building i New York City av Gene Pitney og Aaron Schroeder.
Sangen ble innspilt av Bobby Vee 12. august 1960 i United i Hollywood, hvor fire sanger ble innspilt. Produsenten var Thomas «Snuff» Garrett. Sangen markerte også Vees første bruk av å overdubbe sin andrevokal.
Den ble utgitt på singlen Liberty F-55207 7. november 1960. B-siden var «Everyday».
Svensk versjon
Stig Rossner (Stig Anderson) har skrevet en svensk tekst. Den har tittelen «Gummiboll».
Oseaniatouren i landeveissykling 2009–10
Oseaniatouren i landeveissykling 2009–10 var den 6. sesongen av UCI Oceania Tour. Sesongen startet med Jayco Herald Sun Tour i Australia den 11. oktober 2009 og ble avsluttet med Tour of Wellington den 31. januar 2010.
Megiddo
Megiddo (hebraisk: מגידו‎; gresk: Μεγιδδώ/Μαγεδδών, Megiddó/Mageddón i Septuaginta; latin: Mageddo; arabisk: المجیدو, assyrisk: Magiddu, Magaddu; Magidda og Makida i Amarnatavlene; egyptisk: Maketi, Makitu, og Makedo ) er en oldtidsby på en høyde i oldtidens Israel som ligger i nærheten av dagens israelske kibbutz Megiddo, kjent for sin historiske, geografiske og religiøse betydning.
Historie
Megiddo var et sted med stor betydning i oldtidens verden da den voktet den vestlige delen av et smalt pass eller gjennomfartsveg og den gamle handelsruten som knyttet land som Egypt og Assyria sammen kommersielt. På grunn av stedets strategiske betydning som korsvei mellom flere viktige handelsruter ble Megiddo og dens omgivelser lokaliseringen av flere betydelige slag gjennom historien.
Stedet var bebodd fra iallfall rundt 7000 f.Kr. og fram til 586 f.Kr., den samme tid som ødeleggelsen av det første tempelet i Jerusalem av babylonerne, og deretter nedgangen til israelittene og deres landflyktighet. Et indisium på stedets betydning er at siden denne tiden har stedet forblitt ubebodd og forlatt, og derav bevart ruinene fra tiden før 586 f.Kr. uten at nyere bebyggelse har forstyrret dem.
Megiddo er nevnt i oldtidens egyptiske skrifter ettersom en av Egypts mektigste konger, Thutmosis III, var krig mot byen i år 1478 f.Kr. Slaget er beskrevet i detalj i hieroglyfer funnet på veggene i hans tempel i Øvre Egypt. Stedet er navngitt i Bibelen som Derekh HaYam (hebraisk: דרך הים‎), eller «Sjøens veg», det ble en viktig militær pulsåre for Romerriket og var kjent som Via Maris.
Dagens kibbutz Megiddo ligger rett i nærheten, kun 1 km lengre sør.
I dag er Megiddo en viktig forbindelse på hovedvegen som knytter Israels senter med nedre Galilea og de nordlige regioner. Det er av samme grunn at oldtidens sted hadde strategisk betydning da den ligger ved nordlige inngangen til Wadi Ara, en viktig fjellgjennomgang som knytter Jisreeldalen til Israels kystområder.
Megiddo har vært lokalitet for flere slag opp gjennom historien, og har hatt ulike herskere flere ganger. Tre av de mer kjente slagene er:
Boken Johannes' åpenbaring i Bibelen nevner apokalyptisk militær opphoping ved Harmageddon, et navn som er avledet fra Megiddo. Dette ordet har blitt en stående vending for å være slutten på en tidsalder.
Arkeologi
Megiddo har blitt arkeologisk undersøkt tre ganger, og er for øyeblikket, anno 2010, igjen under utgravning. De første undersøkelsene skjedde mellom 1903 og 1905 ved Gottlieb Schumacher ved Det tyske samfunn for studier av Palestina. De teknikkene som ble benyttet var rudimentære i henhold til dagens standard og Schumachers feltnotater og nedtegnelser ble i tillegg ødelagt i løpet av den første verdenskrig før de var blitt publisert. Etter krigen utga Carl Watzinger de gjenværende data som var tilgjengelige fra utgravningene.
I 1925 ble utgravningene gjenopptatt av University of Chicago Oriental Institute, finansiert av John D. Rockefeller jr., og fortsatte fram til utbruddet av den andre verdenskrigen. Arbeidet ble opprinnelig ledet av Clarence Fisher, og senere av P. L. O. Guy, Robert Lamon, og Gordon Loud. I løpet av disse utgravningene ble det avdekket at det var rundt 8 nivåer av tidligere bebyggelser, og mange de uavdekkede levningene er bevart ved Rockefeller Museum i Jerusalem og Det orientalske instituttet i Chicago.
Yigael Yadin ledet utgravninger i årene 1960, 1966, 1967, og 1971 for Det hebraiske universitetet i Jerusalem. De formelle resultatene av disse utgravningene har dog ennå ikke blitt publisert, skjønt i 2005 ble det gitt et tilskudd av Shelby White – Leon Levys program for arkeologiske publikasjoner for å få produsert en endelig ekspedisjonsrapport.
Megiddo har mest nylig (siden 1994) vært evne for halvårlige utgravninger ledet av Megiddo-ekspedisjonen ved Universitetet i Tel Aviv, for øyeblikket ledet i team av Israel Finkelstein og David Ussishkin, sammen med Eric H. Cline fra George Washington University i USA som har fungert som meddirektør, foruten også et konsortium av universiteter fra hele verden.
Frøy Kannert
Frøy Mette Kannert (født 1949) er en norsk journalist, fra 1996 til 1997 statsekretær for AP og statsminister Thorbjørn Jagland.
Megiddo
Stallene i Megiddo
Bygningene ble avdekket i løpet av utgravninger mellom 1927 og 1934 ved Megiddo. Den opprinnelige tolkningen var at disse var staller. Siden da har konklusjonen blitt utfordret av forskere som James Pritchard, Ze'ev Herzog, og Yohanan Aharoni. De har foreslått at bygningene kan bli tolket som enten lagerbygninger, markedsplasser eller brakker. Uansett har Yigael Yadin og J. S. Holladay argumentert imot i denne konklusjonen. Andre tredelte bygninger har også blitt funnet ved andre steder som Hazor og Beer-Sheba. Funnene derfra er ikke absolutt entydige. Det er også mulig, slik Amihai Mazar, har foreslått, at tilsvarende formet bygninger i andre byer kan ha hatt annen bruk.
Frøy Kannert
Hun vokste opp i drabantbyen Bøler i Oslo. Hennes far døde da hun var tre, og hun vokste opp med sin mor.
Megiddo
Oldtidskirke funnet under fengsel
I 2005 avdekket den israelske arkeologen Yotam Tepper fra Universitetet i Tel Aviv levninger av en kirke, antatt å stamme fra 200-tallet e.Kr. og fra en tid da kristne fortsatt ble forfulgt av Romerriket. Levningene ble funnet i Megiddos fengsel som er lokalisert noen få hundre meter sør for Tel Megiddo. Blant funnene var en omtrentlig 54 kvadratmeter stor mosaikk med gresk inskripsjon som hevdet at kirken var viet til «Guden Jesus Kristus». Mosaikken var godt bevart og hadde geometriske figurer og bilder av en fisk. Det er spekulert at dette kan være en av de aller eldste levningene av en kirke i Det hellige land. Levningene ble funnet innenfor området av et militært fengsel og de israelske myndighetene har siden vurdert å flytte fengselet.
Frøy Kannert
Som yrkesaktiv har hun blant annet arbeidet som journalist i NRK Telemark og i Dagbladet, som høyskolelektor og etatsjef for barn og oppvekst i Longyearbyen på Svalbard.
Megiddo
Oldtidskirke funnet under fengsel
En inskripsjon i kirken i Megiddo nevner navnet på en romersk offiser, «Gaianus», som donerte «sine egne penger» for å få laget mosaikken. Antropologen Joe Zias, tidligere kurator for Israels myndighet for fortidsminner har uttalt at «Min mavefølelse er at vi ser på en romersk bygning som kan ha blitt innviet som en kirke tidlig på et senere tidspunkt.» På den andre siden, forfølgelse av kristne var sporadisk i Romerriket i løpet av tidlig på 200-tallet. De arkeologiske funnene peker mot en senere dato og plasserer kirken i den siste fjerdedelen av 200-tallet eller første fjerdedelen av 300-tallet.
Frøy Kannert
Hun meldte seg inn i Arbeiderpartiet midt i 1990-årene, etter en politisk fortid i ml-bevegelsen og AKP(m-l), senere SV. I 1996 fikk hun jobben som informasjonssjef i Arbeiderpartiet og var statsekretær for Jagland fra 1996 til 1997. Hun satt i Det kriminalitetsforebyggende råd fra 1993 til 1996, og i Den sentrale beredskapsnemnd for Regjeringens pressetjeneste i krig i 1966.
Megiddo
Besøk fra pave Paul VI
I 1964 i løpet av pave Paul VIs besøk til Det hellige land, det første besøk fra noen pave, ble Megiddo stedet hvor han møtte israelske høye embetsmenn, inkludert den israelske president Zalman Shazar og statsminister Levi Eshkol.
Frøy Kannert
2001 begynte hun i Vox, en etat under Kunnskapsdepartementet med ansvar for introduksjonsprogrammet for fremmedspråklige. Der var hun til hun fram til 2013.
Islands herrelandslag i basketball
Lagoppstilling
''Sist oppdatert 3. oktober 2007.''
Bauck (slekt)
Bauck er en norsk slekt som nedstammer fra Heinrich Bauck, født i Hamburg i 1799, som kom til Trondheim omkring 1820.
Liste over Kameruns presidenter
Dette er ei liste over Kameruns presidenter. Kamerun har hatt to presidenter siden landet ble selvstendig fra Frankrike i 1960.
Joint Strike Fighter
Joint Strike Fighter (JSF) var et forsvarsprosjekt for å utvikle en erstatning for flyene F-16 Fighting Falcon, F/A-18 Hornet, A-10 Thunderbolt II og AV-8B Harrier II. Konkurransen sto mellom Lockheed Martin, McDonnell Douglas og Boeing. Etter at Lockheed Martin ble valgt, har navnet Joint Strike Fighter vært synonymt med F-35 Lightning II.
Strandbakken (Oslo)
Strandbakken var en gate i Pipervika i Oslo. Det var en forholdsvis kort gate som gikk fra Strandgaten til Bakkegata. Gaten ble bortregulert ved saneringen i forbindelse med oppføringen av Oslo rådhus.
Joint Strike Fighter
Prosjektopprettelsen
JSF ble dannet gjennom en sammenslåing av prosjektene Common Affordable Lightweight Fighter (CALF) og Joint Advanced Strike Technology (JAST). Det sammenslåtte prosjektet fortsatte under JAST-navnet frem til Engineering Manufacturing and Development-fasen, da prosjektet tok navnet Joint Strike Fighter.
CALF var et ARPA-program for å utvikle et STOVL-kampfly for det amerikanske marineinfanteriet og en erstatning for F-16. På slutten av 1980-tallet avsto det amerikanske flyvåpenet fra å kjøpe F-16 Agile Falcon, i all vesentlighet en forstørret F-16, og fortsatte å vurdere andre modeller. I 1992 ble marineinfanteriet og flyvåpenet enige om å sammen utvikle et fly med betegnelsen Common Affordable Lightweight Fighter, også kjent som Advanced Short Takeoff and Vertical Landing (ASTOVL).
Prosjektet Joint Advanced Strike Technology ble opprettet i 1993, som en implementering av en av anbefalingene fra Forsvarsdepartementet om å inkludere marinen i utviklingen av nytt jagerfly. (Departementets gjennomgang førte også til at F-22 og F/A-18E/F ble fortsatt, mens Multi-Role Fighter (MRF) og A/F-X ble kansellert, og innkjøp av F-16 og F/A-18C/D ble avkortet.) Programkontoret for JAST ble opprettet 27. januar 1994 for å utvikle fly, våpensystemer og sensorteknologi, med det formål å erstatte flere forskjellige amerikanske og britiske flytyper med én familie av fly (hovedsakelig F-16 i antall fly).
I november 1995 undertegnet Storbritannia en samarbeidsavtale og ble en formell partner i prosjektet, med avtale om å betale 200 millioner dollar eller 10 prosent av kostnadene til konseptdemonstrasjonsfasen.
Konkurransen
I 1996 lanserte også det britiske forsvarsministeriet prosjektet Future Carrier Borne Aircraft. Dette prosjektet skulle erstatte Sea Harrier (og senere Harrier GR7), og JSF ble valgt i januar 2001.
De to flyprodusentene utviklet Lockheed Martin X-35 og Boeing X-32. Under konseptdefinisjonen ble to av Lockheed Martins fly testet: X-35A (som senere ble konvertert til X-35B) og X-35C. Etter manges mening var den mest overbevisende demonstrasjonen av X-35s evner de siste kvalifiseringsflyvningene der et X-35B STOVL-fly tok av på mindre enn 150 meter, brøt lydmuren og landet vertikalt – en prestasjon som Boeings versjon ikke klarte.
Resultat
Kontrakten for systemutvikling og demonstrasjon (SSD) ble tildelt 26. oktober 2001 til Lockheed Martin, hvis X-35 slo Boeings X-32. En av hovedbegrunnelsene for dette valget ser ut til å ha vært metoden for å oppnå STOVL-flyvning, idet Forsvarsdepartementet mente at et løftesystem med høyere ytelse var verdt den ekstra risikoen. Når Boeing X-32 er nær bakken, lider flytypen av problemet med at varm luft fra eksosen sirkulerer tilbake til hovedmotoren, noe som gjør at drivkraften blir svakere og motoren kan overopphete.
Det amerikanske forsvarsdepartementet og det britiske forsvarsministeriet uttalte at X-35 gjennomgående utkonkurrerte X-32 på ytelse, selv om begge innfridde eller oversteg kravene som var satt. Utviklingen av JSF finansieres av USA, Storbritannia, Italia, Nederland, Canada, Tyrkia, Australia, Norge og Danmark. Lockheed Martins X-35 ble utgangspunktet for F-35 Lightning II, som nå er under utvikling.
Akromatopsi
Akromatopsi også kalt total fargeblindhet er en sjelden øyesykdom som gjør at man kun ser gråtoner.
Tilstanden kommer som oftest også med sterkt nedsatt syn, og er arvelig. Man er også lysømfintlig, og har som oftest skjeve hornhinner
X factor-deltaker og sanger Elin Gaustad har akromatopsi.
Guthrie
Guthrie er en by og administrasjonssetet i Logan County i Oklahoma i USA, med 10,191 innbyggere (2010), en 2,7 prosent økningen fra innbyggertallet på 9,925 ved folketellingen i 2000.
Byen inngår i det urbane området i tilknytning til Oklahoma City og ligger rundt 50 km nord for denne.
Byen er i dag viktig på grunn av alle dens bygninger fra sluttet av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tall, særlig i viktoriansk stil, noe som gjør at den er registrert i National Register of Historic Places.
Historie
Byen ble opprinnelig anlagt i mars 1887 som en stasjonsby kalt Deer Creek på Southern Kansas Railway, senere Atchison, Topeka and Santa Fe Railway. Navnet ble senere endret til Guthrie, etter juristen John Guthrie fra Topeka i Kansas.