cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bergen Mekaniske Verksted
Fornyelse og modernisering
I 1890-årene fikk BMV problemer med ordretilgangen og det ble klart at verftet måtte gjennom en radikal fornyelse for å klare seg. Mesteparten av de opprinnelige bygningene ble revet og erstattet med mer tidsmessige verksteder, det ble installert elektrisk lys og nye maskiner, tørrdokken ble utvidet og kaianlegget ble bygd ut. BMV var nå blitt et topp moderne skipsverft.
Alex Rosén, programleder
Alex Rosén, programleder var en norsk humor-serie med Alex Rosén som gikk på NRK1 i 1997. Konseptet var bygd på at Rosen reiste rundt i landet som en Gonzo-journalist og intervjuet kjente personer innen kultur og sport. Han intervjuet også en programlederkollega i hver episode. Hele programmet hadde et humoristisk preg og inneholdt også rekonstruksjoner av hendelse i nyere norsk historie.
Bergen Mekaniske Verksted
Fornyelse og modernisering
Etableringen av BMV fikk stor betydning for utviklingen av Solheimsviken. BMV kjøpte opp en del eiendommer, etablerte Bergens mekaniske verksteds skole og bygde arbeiderboliger for de ansatte. I nærheten av verftsområdet vokste det etter hvert frem et lite tettsted med boliger, butikker, drikkesteder, kafeer og ulike andre næringsvirksomheter.
Alex Rosén, programleder
Serien ble sendt på fredagskveldene og hadde et seertall på rundt 400 000.
Kasim Razvi
Liv og virke
Razvi var advokat og hadde juristutdannelse fra Aligarh Muslim University. Han tilhørte den ytterliggående fløyen i partiet Majlis-e-Ittihad-ul-Muslimeen (også kalt bare Ittihad). Den 27. desember 1946 ble Razvi valgt til leder i Ittihad. Han støttet styret til nizam Osman Ali Khan, var motstander av at staten Hyderabad skulle gå inn i det selvstendige India og så for seg at Hyderabad skulle fortsette som en selvstendig, muslimskstyrt stat. Landet hadde et hinduistisk flertall på omkring 85%.
Bergen Mekaniske Verksted
Etablering på Laksevåg
BMVs historie på Laksevåg går tilbake til 1805, da kjøpmann Jens Gran startet seilskipsverkstedet Graneverftet i Sørevågen på Laksevågneset. Dette ble i utgangspunktet bygget som reparasjonsverksted for Grans handelsflåte. Jens Grans sønn Herman Gran overtok 1. januar 1924 bedriften, som han umiddelbart begynte å omgjøre til et skipsbyggeri. Verftet ble utvidet i 1839, da Herman Gran kjøpte eiendommen på sørvestsiden av Tørrisneset. Tredje generasjon Gran overtok verftet da brødrene Henrik og Jens Gran overtok i 1854.
Anders Holmberg
Karriere
Holmberg har gjennom flere sesonger vært en del av den internasjonale orienteringseliten. Han har behersket alle distanser og har vært en stabil løper Sverige har stolt på i stafettsammenheng. Holmberg har fire medaljer fra VM i orientering, tre av de på stafett. Hans eneste individuelle medalje fra et internasjonalt mesterskap er sølvmedaljen han tok på sprintdistansen under VM i franske Savoie. Da ble han kun slått av sveitseren Daniel Hubmann. I stafettsammenheng var han med på Sverige sine VM-medaljevinnende lag tre år på rad fra 2011 til 2013, da det henholdsvis ble bronse i Frankrike, bronse i Lausanne og sølv i finskeVuokatti. Sølvmedalje i stafett tok han også i EM på hjemmebane i Falun i 2012.
Bergen Mekaniske Verksted
Etablering på Laksevåg
Under krisen i 1920-årene ble det arbeidet for å konsolidere skipsbyggingsindustrien i Bergen. I 1929 blev BMV, Laxevaag Maskin & Jernskibsbyggeri og Evje & Andersens Slip sammensluttet under felles ledelse under firmanavnet A/S Bergens mekaniske verksteder, med en aksjekapital på kr 2,5 millioner. BMV i Solheimsviken og Evje & Andersens Slip lå innenfor Bergens daværende bygrense, mens Laxevaag Maskin & Jernskibsbyggeri lå i Laksevåg herred. Driftsresultater: 1932: overskudd - kr 21.567,-. 1933: underskudd - kr 17.794,-. 1934: overskudd kr 94.674,-. 1935: overskudd - kr 32.990,-. 1936: underskudd - kr 152.532,-. 1937: overskudd kr 466,-. Etter sammenslåingen ble det i Solheimsviken i hovedsak drevet nybygg av større skip, mens avdeling Laksevåg ble utviklet til et spesialverksted for skipsreparasjoner, men med muligheter for bygging av mindre spesialskip.
Kasim Razvi
Liv og virke
Under Razvis ledelse skjerpet Ittihad sin agitasjon. Det ble lagt vekt på rekruttering og trening av razakarene. Razakar-organisasjonen ble utviklet til en militant og voldelig organisasjon. Den ble benyttet mot politiske motstandere og mot hinduer og ble fryktet av den hinduistiske, så vel som den muslimske delen av befolkningen. Ittihad og Razakar ble en maktfaktor i hyderabadsk politikk og India krevde at organisasjonen skulle forbys.
Bergen Mekaniske Verksted
«Verkstedsaken» og støtte fra stat og kommune
13. juli 1936 besluttet Stortinget å bemyndige kongen til å garantere for et lån på inntil kr 3.600.000 til A/S BMV. Betingelsene var at statens garanti for moderniseringen ikke oversteg 60 % av kapitalen. De resterende 40 % ble forutsatt «skaffet av BMV og evt. Bergens kommune». I desember 1937 ble det opprettet et utvalg bestående av adm. direktør Einar Engelsen fra J. Ludwig Mowinckels rederi, ingeniør Georg Vedeler som var medlem av styret for BMV, og postekspeditør Mons Lid som var formann i Bergen kommunes tiltaks- og plankomité. Ingeniør Per Bjørn-Røli var sakkyndig i det som ble referert til som «verkstedssaken». I referat fra 28. oktober 1938 blir noen av problemene tydelige, da borgermester Asbjørn Stensaker uttalte at «jeg anser saken så viktig at jeg mener byens skjebne i ikke liten grad vil bero på hvordan denne industri vil utvikle seg. Jeg kan ikke se saken bare ut fra et aksjonærsyn. Vi synes de ofre som er tilbudt av stat og kommune, er ganske betydelige...Jeg hadde håpet at BMV hadde tatt vår innstilling som et grunnlag for videre arbeide, og at BMV hadde fremlagt et positivt forslag og en teknisk plan som var bedre enn vår. Jeg er bedrøvet over at formannen i BMVs styre er så lite positiv og ikke kan si oss noe om en slik plan.» BMVs representant svarte at de ikke opplevde seg som negative, «men vi kan ikke forstå at vi skal bli tvunget til å bruke det vi tjener på reparasjonsarbeide i Laksevåg, for å holde gående en ulønnsom virksomhet i Viken. Rosenberg var innstilt på å få støtte også for reparasjonsarbeide. Dette gjør det selvsagt verre for oss å konkurrere.»
Kasim Razvi
Liv og virke
Etter at India invaderte Hyderabad i september 1948, ble Razvi arrestert og fengslet. Sammen med fire andre ble Razvi dømt for å ha stått bak et angrep i Bibinagar. Han fikk sju års fengsel. Etter at han ble sluppet fri i september 1957, flyttet han til Pakistan.
Bergen Mekaniske Verksted
«Verkstedsaken» og støtte fra stat og kommune
BMV ble gjennomgripende modernisert etter andre verdenskrig. Beddingene ble kraftig utvidet og verftet kunne nå bygge langt større skip. I 1950- og 60-årene var BMV blitt et av Norges største verft med totalt ca. 2.300 ansatte. Det var stor aktivitet ved BMV frem til midten av 1970-årene. Fra da av gikk det gradvis nedover med tradisjonelle norske skipsverft. I 1991 ble BMV Solheimsviken nedlagt, og i dag er det få spor igjen etter det tradisjonsrike verftet.
Arkivet etter Bergens Mekaniske Verksted er oppbevart ved Bergen byarkiv.
Anlegg på BMV
Det er flere anlegg og strukturer som står igjen på området til BMV, og som fremdeles er i bruk, selv om noe av det er mer enn 100 år gammelt.
Tørrdokken på Laksevåg
Den karakteristiske tørrdokken på Laksevåg er den eldste gjenværende industristrukturen på stedet. Den stod ferdig i 1872, og er det eneste åpenbare sporet som er igjen etter Granerverftets virksomhet. Da dokken ble åpnet 23. august 1872 hadde den en lengde på 260 fot. I 1888 ble den forlenget med ytterligere 60 fot. I 1898 kom den siste utvidelsen, og dokken fikk den størrelsen som den fremdeles har i dag, 364 fot lang, 55 fot bred og med en dybde på 21,6 fot. Tørrdokken har stor antikvarisk verneverdi, siden den er omtrent uforandret siden utvidelsen i 1898.
Flytedokken på Laksevåg
I 1932 startet byggingen av en stor flytedokk med støtte fra Bergen kommune, for å styrke reparasjonskapasiteten. Bergen kommune betinget seg til gjengjeld at arbeidere fra Laksevåg skulle utelukkes fra å kunne søke arbeid ved verkstedets avdeling i Solheimsviken, med mindre det ikke fantes nok fagfolk i Bergen. Videre skulle halvparten av arbeiderne ved verkstedets avdeling på Laksevåg være hjemmehørende i Bergen. Først i mai 1944 ba Arne Normann, NS-ordføreren i Laksevåg kommune, om at disse betingelsene ble fraveket.
Flytedokken stod ferdig i 1934, men ble senket 11. september 1944 av en engelsk dvergubåt som sprengte den ved BMV på Laksevåg. 17 norske arbeidere omkom, og en av disse ble aldri gjenfunnet. Flytedokken ble hevet igjen etter krigen og ble på nytt tatt i bruk i 1954, frem til den ble erstattet av en flytedokk med enda større kapasitet 40 år senere. Den «nye» flytedokken på Laksevåg kom på plass i 1994 og lå her frem til august 2017. Denne dokken ble bygget i Wallsend, England, i 1912 med navnet Medway dock AFD4. Ved levering var dette verdens største dokk med 32.000 tonn løftekapasitet. Den er 207 meter lang. Den stod først ved Devonport for utrusting av skip fra British Royal Navy i forbindelse med første verdenskrig. Fra 1948 lå dokken i Rotterdam i Nederland, hvor den fikk navnet Prins Bernhard Dock. Den ble solgt til Gøtaverftet i Sverige i 1984. Etter at Gøtaverftet gikk konkurs i 1991, ble dokken solgt til BMV Laksevåg. Sommeren 2017 ble det annonsert at flytedokken var blitt solgt til CCB på Ågotnes. Etter en dags forsinkelser med å få løst den siste forankringen, ble dokken, etter 23 år på Laksevåg, flyttet til Ågotnes 17. august 2017. Etter flytting til CCB-basen brukte de nye eierne 10-15 millioner kroner på et omfattende vedlikeholdsprogram, før den i slutten av 2018 skulle brukes til reparasjoner og vedlikehold av skip og andre fartøy. Den 106 år gamle flytedokken havarerte 26. november 2018, da den skulle brukes første gang etter vedlikeholdspausen. Medway dock AFD4 ligger i dag på ca. 60 meters dyp i Hjeltefjorden.
Utrustningsbygget i Solheimsviken
Dette bygget ble oppført i 1954 som et bygg for arbeidet med utrustning av båter på verftet. Her var det lager i første etasje, seilmakerloft på messaninetasjen og verksteder i andre og tredje etasje. På hjørnet av bygget mot nordvest var det broer som gikk over til båtene som lå ved utrustningskaien.
Bygget ble planlagt og prosjektert av Ingeniørkontoret Einar Helmer Olsen i Bergen i samarbeid med sivilingeniørene dr. Østenfeld & Jonson i København og Elliot Strømme i Oslo. Bygget ble ombygget i 1960, blant annet ved at det ble lagt inn en ny etasje mellom første og andre etasje på den sørlige delen av bygget. Det ble også bygget flere lagerskur på byggets vestside og en silo mot øst. I 1995 ble byggets første etasje utvidet langs hele fasaden mot vest. Samtidig ble alle de utvendig skurene revet, og på taket over første etasje ble det laget et nytt inngangsparti og parkeringsplasser.
Utrustningskaien i Solheimsviken
Skipene som var ferdig bygget ved BMV ble utrustet ved denne delen av verftet. I 1962 ble det byggeanmeldt en 60 meters forlengelse av utrustningskaien. Arbeidet ble utført av A/S Stoltz, Røthing & co. Kaien ble overtatt som ferdig 12. mars 1963. Kaien er fundamenter på betongpeler som har en diameter på 1,5 meter. Etter forlengelsen ble den totale lengden på utrustningskaien 156 meter. 4. februar 2007 ble det avduket en skulptur på utrustningskaien. Dette er kunstverket "Livet, leiken og draumane" av Arne Mæland. Fra 2013 er østsiden av utrustningskaien fylt igjen for å gi plass til videre utbygging av Solheimsviken.
Helsehus i Utrustningsbygget
I 2014 inngikk Bergen kommune og Helse Bergen leieavtale med G.C. Rieber Eiendom AS om etablering av et helsehus i Utrustningsbygget. Den nye legevakten og rusakutten åpnet i 2015, mens enhet for Smittevern og Helsevern, døgnenhet for Øyeblikkelig hjelp og psykiatrisk akuttpost åpnet i 2016. Barnas Fysioterapisenter har siden 2009 også holdt til i bygget.
Skip bygget ved verkstedet
Se egen artikkel Skip bygget ved Bergens Mekaniske Verksted.
BMV i nyere tid
Aktiviteten på Laksevåg fortsatte med ulike operatører som har leid området av grunneier. Bergen Mekaniske Verksted har i perioder vært en del av både Bergen Group og Noryards. Fra og med 2005 begynte BMV etter lang tids stillhet å hevde seg på nybyggingsmarkedet igjen, og veksten var god. Per 2008 var BMV et av de norske verft med sterkest ordrebok i en ellers ennå usikker tid, blant annet i markedet for svært avanserte offshorefartøyer. Men i 2016 ble det igjen meldt om dårlige tider, med tvungen akkort og permitteringsvarsler til alle ansatte. 13. april 2016 ble Noryards BMV konkurs.
Planer for BMV Laksevåg
I 2013 lanserte Marin Eiendom nye planer for området, med delvis avvikling av industrien og bygging av næringseiendom, mens justerte planer i 2015 også inkluderer 1500 boliger på området.
Huang Haiyang
Huang Haiyang (født 1. november 1985 i Xuzhou i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk, profesjonell fekter, som fekter i klassen sabel. Hun representerte Kina under Sommer-OL 2008 i Beijing, der hun ikke nådde finalene individuelt, og tok sølv i lagkonkurransen.
Pierre Højbjerg
Pierre-Emile Kordt Højbjerg (født 5. august 1995) er en dansk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Tottenham Hotspur FC.
I 2011 ble Højbjerg kåret til årets danske U-17 spiller. Den 13. april 2013 debuterte han for Bayern München i Bundesliga mot FC Nürnberg. Han var da 17 år og 251 dager gammel og ble dermed tidenes yngste spiller for Bayerne München i Bundesliga.
Landslaget
Han ble tatt ut i s bruttotropp til VM i fotball 2018 i Russland, men ble vraket da troppen ble kuttet fra 35 til 27.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Attalos (hærfører)
Attalos (gresk: Άτταλος, født ca. 390 f.Kr., død 336 f.Kr.) var en hærfører og en viktig person ved hoffet til kong Filip II av Makedonia.
I 339 f.Kr. lot Attalos sin niese Kleopatra Eurydike bli gift med Filip II. Hun ble da hans syvende hustru. Våren 336 f.Kr. utpekte Filip II både Attalos og Parmenion som hærførere av den angrepsstyrke som hadde til hensikt å angripe Perserriket i Anatolia. Etter at Filip II hadde blitt myrdet og hans sønn Aleksander den store hadde blitt konge i oktober 336 f.Kr., ble etter sigende Kleopatra Eurydike og hennes to små barn myrdet.
På den tiden da Aleksander etterfulgte på Makedonias trone, var Attalos stasjonert sammen med Parmenion og den makedonske hæren i Anatolia. I kjølvannet av Filip IIs død er det hevdet av fiendtlige kilder at Demosthenes fra Athen skrev et brev til Attalos hvor det ble lovt athensk støtte hvis han og Parmenion gikk til krig mot Aleksander. Attalos overbrakte Demosthenes’ brev til Aleksander og erklærte sin lojalitet til kongen, men Aleksander skal uansett ha fått Attalos drept grunnet tidligere fornærmelser. Kanskje selv uten gammelt nag kan det være at Aleksander følte at Attalos var altfor ambisiøs til å kunne leve, og han hadde dessuten gode grunner til å søke hevn for drapene på Kleopatra Eurydike og hennes to barn som antagelig også Aleksander sto bak eller hadde akseptert. Det påståtte forræderiet med Athen er opplagt makedonsk propaganda for å rettferdiggjøre Aleksanders handling.
I fiksjonen
I den amerikanske filmen Alexander the Great fra 1956 med Richard Burton i rollen som Aleksander den store, ble Attalos framstilt av Stanley Baker. I Oliver Stones film Alexander fra 2004 med Colin Farrell som Aleksander, ble Attalos framstilt av Nick Dunning.
Igor Lukšić
Igor Luksić (født 14. juni 1976 i Bar, Montenegro) er en montenegrinsk politiker som representerer det sosialdemokratiske partiet DPS. Han var finansminister før 2010, deretter statsminister 2010-2012, og utenriksminister i Montenegro siden 2012.
Lukšić er utdannet økonom fra Universitetet i Podgorica i 2002, og ble i 2003 politisk rådgiver for statsministeren, og viseutenriksminister. Den 16. februar 2004 ble Luksic, bare 28 år gammel, utnevnt til finansminister i Montenegro, han avløste Miroslav Ivanišević. Lukcic hadde også ansvar for Forsvaret i Montenegro, som ikke opprettet et eget forsvarsdepartement etter uavhengigheten i 2005.
Marian Gold
Marian Gold, egentlig Hartwig Schierbaum, (født 26. mai 1954 i Herford i Nordrhein-Westfalen) er vokalist i den tyske popgruppen Alphaville. Han flyttet i 1980 til Münster og innledet her sin musikalske karriere i det syv mann store kunstnerkollektivet «Nelson Community» i 1981. I 1982 grunnla han sammen med Bernhard Lloyd og Frank Mertens poptrioen Forever Young som også ble navnet til Alphavilles debutalbum.
Navnet Alphaville tok han fra den svarthvitt franske science fiction/dystopiske film noir-filmen med samme navn fra 1965 av Jean-Luc Godard. Filmen fikk Gullbjørnen i 1965.
21. serierunde i Eliteserien 2020
21. serierunde i Eliteserien 2020 startet med –  lørdag 17. oktober, hoveddelen av kampene ble spilt søndag 18. oktober og avsluttet med –  4. november. Kampen mellom og  ble utsatt til onsdag 4. november grunnet COVID-19 smitte på Vikings Veton Berisha.
Kampfakta
<div id="Mjøndalen v Brann">
<div id="Stabæk v Aalesund">
<div id="Strømsgodset v Start">
<div id="Sandefjord v Vålerenga">
Fjågesund kirke
Fjågesund kirke er en kirke fra 1916 i Kviteseid kommune, Vestfold og Telemark fylke.
Byggverket er i tre og har 108 plasser.
Olav Frithjof Aamoth
Olav Frithjof Aamoth (født 4. oktober 1934) er en norsk offiser og flyger som var generalinspektør for Luftforsvaret.
Aamoth begynte på Flygeskolen i 1954. I 1983 ble han sjef ved Forsvarskommando Nord. Etter utnevnelse til generalmajor i 1984, kom beordring til stillingen som kommandør for luftstridskreftene i Nord-Norge. Fra 1985 til 1991 var Aamoth generalinspektør for Luftforsvaret. I 1991 ble han beskikket som forsvarsattaché ved ambassaden i Washington, samtidig som han var nasjonal representant ved NATOs Atlanterhavskommando.
Fra 1990 til 1996 var Aamoth president i Norsk Aero Klubb, senere Norges Luftsportforbund.
Sarah Straton
Sarah Straton (født 6. oktober 1970) er en australsk sandvolleyballspiller.
Olav Frithjof Aamoth
Blant mange utmerkelser Aamoth er tildelt, er Forsvarsmedaljen med laurbærgren. I 2014 ble han tildelt Flyoperativt Forums ærespris for lang og tro tjeneste i norsk luftfart.
Sarah Straton
Hun representerte Australia under Sommer-OL 2000 i Sydney, hvor hun ble nummer 19.
Vitenskapsåret 1634
Vitenskapsåret 1634 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1634.
Rachid Bouchareb
Bouchareb spillefilmdebuterte i 1985 med Bâton Rouge, etter å ha jobbet i TV-produksjon mellom 1977 og 1983. Andre kjente Bouchareb-filmer Little Senegal (2001) og London River (2009).
Norwegian Transport Network Holding
Norwegian Transport Network Holding AS (også kjent som NTN-gruppen) er et norsk selskap, hjemmehørende i Oslo. Det ble etablert 1. juli 1999.
NTN er den største havneoperatøren i Norge. Den håndterer mer enn om lag 150 000 containere og klarer mer enn 2000 båtanløp i Norge hvert år. Gruppen er tilstedeværende i syv land, har 260 ansatte og en omsetning på om lag 1000 millioner kroner i året.
Daglig leder er Olav Skålvik.
Kjennelse
Kjennelse (nynorsk orskurd) er betegnelsen på en rettslig avgjørelse som ikke tar stilling til realiteten i saken, men som avgjør andre deler av den. Motstykket er realitetsavgjørelsen som kalles dom. Både tvisteloven og straffeprosessloven og andre prosesslover bruker begrepet, men de definerer det noe ulikt. Straffeprosessloven § 30 definerer først dommer og uttaler deretter i annet ledd at «Andre beslutninger er kjennelser når loven kaller dem så, eller når de avslutter saken eller en selvstendig del av den.» Etter tvisteloven § 19-1 (2) er kjennelser avgjørelser
En kjennelse skal grunngis og den kan som hovedregel ankes til høyere rettsinstans. Tidligere het rettsmidlet mot kjennelser kjæremål, mens anke var betegnelsen når dommer ble angrepet. Tvisteloven fra 2005 innførte imidlertid betegnelsen anke også når en kjennelse ble angrepet og denne terminologien ble også innført i straffeprosessloven og andre prosesslover.
Beijings organisasjonskomité for OL
Beijing Organizing Committee for the Olympic Games, forkortet BOCOG, også kjent som Beijing Organizing Committee, var navnet på organisasjonskomiteen for Sommer-OL 2008 som ble holdt i Beijing. Samme organisasjon var også organisatør for de paralympiske sommerleker 2008. Presidenten for BOCOG var politikeren Liu Qi.
Seocheon
Seocheon (Seocheon-gun) er et fylke i provinsen Sør-Chungcheong i Sør-Korea.
NM i bandy 2019
'''Det 102. norgesmesterskapet i bandy''' ble arrangert vinteren 2018/19. Stabæk vant mesterskapet etter finaleseier 6–0 over Solberg. Dette var Stabæks 24. norgesmesterskap.
Avvikling
Norgesmesterskapet ble spilt i perioden 7. november 2017 – 23. februar 2019. Det ble avviklet et seriespill med ti lag der alle lagene møtte hverandre to ganger. Etter seriespillet gikk de åtte best rangerte lagene videre til et sluttspill. I kvartfinalen ble lag nummer en og to på tabellen trukket mot lag nummer sju og åtte, og lag nummer tre og fire trukket mot lag nummer fem og seks. Kvart- og semifinalene ble spilt best av fem kamper. Norgesmesterskapet ble avgjort med finale i én enkelt kamp på Marienlyst i Drammen 23. februar.
Finale
Lørdag 23. februar 2019, Marienlyst stadion, Drammen, 796 tilskuere. Målscorere:
Hoveddommere: Christian Førde, Haslum og Mats Eriksson, Mjøndalen. Meddommere: Andreas Jebsen Mikkelsen, Ready og Sander Østlund Raggan, Hauger.
1. Aleksander Nygaard 5. Simen Holmen-Jensen 6. Petter Yngve Løyning 8. Magnus Høgevold 9. Nikolai Rustad Jensen 10. Björn Henning Buskqvist 11. Jan-Olav Løyning 17. Andreas Haugo Killingstad 18. Jesper Wilhelmsen Tho 20. Sverre Jacob Brecheisen 21. Fredrik Randsborg 23. Eirik Rustand Halvorsen 24. Christian Randsborg 32. Sindre Beckmann 67. Jørgen Hannar Akeren 89. Markus Ingvaldsen Fremstad
Hovedtrener: Anders Christensen
Ståle Huse
Ståle Huse (født 1. februar 1970 i Molde) er en norsk forfatter. Han vokste opp i Fræna og utdannet seg til siviløkonom ved Norges handelshøyskole i Bergen.
I 2005 ble videoinstallasjonen un beso libre produsert og utstilt. Dette var et samarbeid mellom Huse og skuespiller Ingrid Solholm. Ståle Huse debuterte skjønnlitterært med romanen La Zona Rosa på Oktober forlag høsten 2006. Våren 2010 utkom hans andre roman Hjemløse barn.
Kelly Sotherton
Kelly Jade Sotherton (født 13. november 1976 i Newport på Isle of Wight, er en britisk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp og lengdehopp.
Sothertons gjennombrudd kom da hun tok bronse i sjukamp under OL 2004. I 2005 ble det sølvmedalje i innendørs-EM i femkamp etter Carolina Klüft, og samme år ble hun nummer fem i sjukamp i VM i Helsingfors. I samme mesterskap kom hun også til finalen i lengde, der hun ble nummer åtte.
I 2006 vant hun gull i sjukamp i Samveldelekene. Hun deltok også i EM i Göteborg der hun ble nummer sju i sjukampen. I 2007 tok hun sølv i innendørs-EM i femkamp etter Klüft. I tillegg ble det bronse ved utendørs-VM i Osaka.
I 2008 deltok hun først i innendørs-VM der hun ble nummer to i femkamp etter Tia Hellebaut. Utendørs deltok hun i OL i Beijing der hun endte på fjerdeplass.
Heart in Hand
Heart in Hand er et musikkalbum utgitt av Bill Booth & The Convertibles i 1998.
Teresa Galindo Mata
Teresa Galindo Mata (født 12. november 1970) er en meksikansk sandvolleyballspiller.
Hun representerte Mexico under Sommer-OL 2000 i Sydney, hvor hun ble nummer 19.
Bregor
Bregor var en mann fra Bëors hus i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han levde i det første tidevervet i Ladros i Dorthonion. Hans far var Boromir, og han hadde en søster ved navn Andreth. Bregor var far til både Barahir (far til Beren Erchamion) og Bregorlas (som døde i Dagor Bragollach). Bregor var i rett linje, fra far til sønn, arving av Bëor den gamle.
Lista Edainów
Poyang
Poyang (kinesisk: 鄱阳县; pinyin:  Póyáng Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Shangrao.
Befolkningen var på 1,232,323 innbyggere i 1999.
Erwin Thaler
Fire år senere, under vinter-OL 1968 i Grenoble vant han en sølvmedalje i firerbob.
Thaler ble verdensmester i toerbob i 1967 i L'Alpe d'Huez i Frankrike.
Høyre- og venstrekjøring
Venstrekjøring er regelen at kjørende kjører på venstre side av veien. Høyrekjøring, som i Norge, er mest utbredt i verden i dag. Omtrent 34 % av verdens befolkning kjører på venstre side mens 66 % har høyrekjøring. Målt i vegstrekninger er 28 % regulert for venstrekjøring mens høyrekjøring gjelder på 72 %.
Venstrekjøring gjelder for det meste i land som historisk eller kulturelt har tilknytning til Storbritannia, og de eneste landene i Europa med venstrekjøring i dag er Storbritannia, Irland, Kypros og Malta (men ikke Gibraltar). De er alle øyer og det finnes derfor ingen landegrense (og ingen bro eller tunnel) i Europa med veksel. Sverige gikk som det siste kontinentale landet i Europa over til høyrekjøring 3. september 1967, deretter Island i 1968.
Grenser med veksel finnes imidlertid i Asia, Afrika og Sør-Amerika, hvor venstrekjøring finnes i en rekke tidligere britiske kolonier. Andre land er Japan og Thailand, samt Indonesia og Surinam, begge tidligere nederlandske kolonier, som hadde innført venstrekjøring før Nederland ble erobret av Napoleon.
Innledning
Mangel på skriftlige kilder gjør det vanskelig å fastslå kjøreregler før 1700-tallet. De første lovreguleringer kommer fra tidlig 1700-tallet, men det kan antas at det i flere land kun en er formell fastsettelse av gjeldende praksis. Det første sikre vidnesbyrd om lovfestet krav om valg av kjøreretning finnes i en svensk forordning om postvogner fra 1718. En engelsk lov fra 1756 påbød trafikken på London Bridge å holde til venstre, mens en forordning fra 1758 påbød lastevogner i København å holde til høyre.
Arashi
Arashi (japansk: 嵐, betyr storm) er et boyband (en idolgruppe) fra Tokyo i Japan.
Høyre- og venstrekjøring
Innledning
Arkeologer har avdekket spor som kan fortelle oss litt om kjørevaner i tidligere tider. I 1998 ble det funnet en godt bevart vei inn til et romersk steinbrudd nær Swindon i England. Sporene i veien var mye dypere på den ene siden av veien enn på den andre, noe som kan skyldes at vognene kjørte tomme inn i steinbruddet og kom ut igjen fullastet med stein. Sporene tyder på at romerne, i hvert fall her, kjørte på venstre side av veien. . En annen studie av veier i Pompeii i Italia og noen andre romerske byer tyder på at trafikken holdt mot høyre ved møte.
Arashi
Per 2015 hadde de solgt over 30 millioner singeler eller album, og hadde hatt 42 nummer 1-singeler.
Høyre- og venstrekjøring
Innledning
Mange mener at reisende på hest i eldre tider også red på venstre side av veien. Siden de fleste mennesker er høyrehendte ville ryttere holde i tømmene med venstre hånd for å ha høyre hånd fri til å hilse på venner eller forsvare seg med sverd mot fiender om nødvendig.
Sent på 1700-tallet fant et skifte sted i land som blant annet USA, når større vogner trukket av flere hester ble tatt i bruk i industrien. Vognene hadde ikke noe førersete, så føreren satt på bakerste hest til venstre og holdt pisken i høyre hånd. Det var da naturlig at føreren foretrakk at møtende trafikk passerte til venstre slik at han kunne være sikker på at vognhjulene gikk klar av motgående vogner. Dette oppnådde han ved å kjøre på høyre side av veien.
På de fleste tidlige motorkjøretøyer ble førersetet plassert i midten. Etter hvert begynte noen bilprodusenter å plassere det mot sentrum av veien for å hjelpe sjåføren å holde avstand til møtende trafikk, mens andre produsenter plasserte førersetet på den andre siden slik at sjåføren skulle kunne unngå å skade bilen mot vegger, hekker og andre hindringer i veikanten. Til slutt var det den første av disse idéene som vant.
Danmark og Norge
Ingen sikre kilder finnes i dag om sidevalg i trafikk før 1700. Det kan bety at høyrekjøring ble praktisert før formelt fastsatt i lov. Norge og Danmark var i union under samme konge, men hadde separat lovgivning. I Danmark ble høyrekjøring formelt fastslått ved dansk lovgivning 13. desember 1793. I Norge er den eldste kjente forordning om høyrekjøring gitt av veimester Lars Ingier i 1807, skjønt det knapt var landeveier i Norge på den tiden som tillot to vogner å møtes side ved side. Forordningen gjaldt bare i Akershuus, Kristians og Smålenene amter, (senere Akershus, Hedmark og Østfold fylker). Høyreregelen ble for hele Norges del bekreftet i veiloven av 1824.
Sverige og Finland
I Sverige fastsatte en kongelig forordning i 1718 at postvogner skulle holde til høyre ved møte langs veien. Forordningen ble endret av ukjent årsak i 1734 etter kun 16 år, og venstrekjøring fastsatt. Det kan tyde på at venstrekjøring ble praktisert før 1718. Forordningen opphørte å gjelde i 1868, og frem til 1916, da venstrekjøring igjen ble fastsatt i en forordning, gjaldt venstrekjøring ved hevd. Høyrekjøring ble innført fra 3. september 1967 («Dagen H»).
Finland inngikk som en del av kongedømmet Sverige siden middelalderen. Finland hadde da fulgte samme praksis som Sverige og hadde venstrekjøring. I 1809 ble Finland avstått til Russland, som tradisjonelt hadde høyrekjøring. Finland var et eget hertugdømme innen Russland og hadde noe selvstyre. Svensk lov fortsatte å gjelde, men 8. juni 1858 ble høyrekjøring innført.
Storbritannia
Britene holdt seg på venstre side. De hadde mindre vogner, og føreren satt som regel framme til høyre på vogna. Derfra kunne han bruke langpisken med høyre hånd uten at den rotet seg opp i lasten bak ham. Fra denne posisjonen, på høyre side av vogna, var det lettest å vurdere sikkerhetsmarginene til møtende trafikk ved å få dem til høyre for seg, altså holdt de seg på venstre side av veien. Land som etter hvert ble en del av det britiske imperiet adopterte også venstrekjøringsregelen, riktignok med noen få unntak. Canada, for eksempel, byttet etterhvert til høyrekjøring for å gjøre det enklere når de skulle krysse grensen til og fra USA.
Frankrike
Politiske begivenheter i Frankrike hadde stor innflytelse på folks kjørevaner. Fram til revolusjonen i 1789 førte aristokratiet vognene sine på venstre side av veien, og tvang bøndene over på høyre side. Men da revolusjonen startet prøvde de desperat å skjule sin identitet ved å kjøre sammen med bøndene på høyre side. I 1794 hadde den franske regjeringen innført høyreregelen i Paris, og dette spredte seg videre til andre regioner etterhvert som Napoleon erobret nye områder.
Sentral- og Øst-Europa
I Europa holdt de landene som sto i mot Napoleon seg på venstre side av veien. Omleggingen til høyre side skjedde gradvis i flere land, slik at deler av landet hadde venstrekjøring og andre deler hadde høyrekjøring samtidig. I Nederland hadde Rotterdam venstrekjøring til 1917, mens resten av landet hadde høyrekjøring. Etter oppløsningen av keiserdømmet Østerrike-Ungarn, som hadde venstrekjøring, gikk de nye statene gradvis over til høyrekjøring. I Østerrike gikk Vorarlberg over i 1921, Nord-Tirol i 1930, Kärnten og Øst-Tirol in 1935, og resten av landet i 1938. I Romania hadde Transylvania, Banat og Bukovina venstrekjøring til 1919, mens Wallachia og Moldavia allerede hadde høyrekjøring. De delene av Polen som hadde hørt til det tyske riket og til Russland hadde høyrekjøring, mens den tidligere østerrikske del endret i løpet av 1920-tallet. Kroatia og Slovenia skiftet til høyrekjøring da de ble innlemmet i Kongeriket Jugoslavia i 1918, mens Istria and Dalmatia allerede hadde høyrekjøring. . I Tjekkoslovakia var endringen planlagt til å gjennomføres i 1939 og ble påskyndet av den tyske okkupasjonen. Tilsvarende la Ungarn om i 1941. Den vestlige delen av Ukraina var inntil 1918 en del av Østerrike-Ungarn og hadde da venstrekjøring, mens det øvrige Ukraina var en del av Russland og hadde høyrekjøring.. I dag har hele Ukraina høyrekjøring.
Italia
I Italia kunne hver provins fra og med 1901 fastsette sine egne trafikkregler, inklusive hvilken side av veien det skulle kjøres på. Baedeker reisehåndbok for 1903 omtaler variasjonene. Som eksempel hadde de nord-italienske provinsene Brescia, Como, Vicenza og Varese høyrekjøring, mens provinsene Lecco, Verona og Varese og byene Milano, Torino og Firenze hadde venstrekjøring. Roma hadde venstrekjøring mens området rundt hadde høyrekjøring. . i 1923 beordret Benito Mussolini all trafikk til å gå over til høyrekjøring.
Portugal og Spania
Portugal endret til høyrekjøring 1928. Spania hadde både høyre- og venstrekjøring, lignende Italia, til 1924.
I 2023 er det bare fire land i Europa som har venstrekjøring; Storbritannia med Isle of Man og Kanaløyene, Irland, Kypros og Malta.
Samoa
Samoa endret til venstrekjøring i 2009. Begrunnelsen var å gjøre det mer attraktivt å importere brukte biler fra New Zealand og Australia.
I dag
Irland, Storbritannia med Kanaløyene og Isle of Man, Malta, Kypros,
Anguilla, Antigua og Barbuda, Bahamas, Barbados, Bermuda, Caymanøyene, Falklandsøyene, De amerikanske Jomfruøyer, De britiske Jomfruøyer, Dominica, Grenada, Guyana, Jamaica, Montserrat, Saint Vincent og Grenadinene, Saint Kitts og Nevis, Saint Lucia, Surinam, Trinidad og Tobago, Turks- og Caicosøyene
Tidligere
Argentina til 2. oktober 1944
Belize til 1. oktober 1961
Kanada (øvrige Kanada har alltid hatt høyrekjøring) : Panama til 15. april 1943
Uruguay til 2. september 1945
Falklandsøyene til 2. april 1982 og fra 14. juni 1982
I dag
Bangladesh, Bhutan, Brunei, Hongkong, India, Indonesia, Japan, Macao, Malaysia, Maldivene, Nepal, Pakistan, Papua Ny-Guinea, Singapore, Sri Lanka, Thailand, Øst-Timor
Australia og Oceania
Australia, Christmasøya, Cookøyene, Fiji, Kiribati, Nauru, New Zealand, Niue, Norfolkøya, Papua Ny-Guinea, Pitcairnøyene, Salomonøyene, Samoa, Tokelau (New Zealand), Tonga, Tuvalu
Jernbane
I de fleste land kjører togtrafikken på samme side som veitrafikken. I en del land er det venstrekjøring på jernbane og høyrekjøring på vei. I Europa er det: Belgia, Frankrike, Italia, Monaco, Portugal, Slovenia, Sverige og Sveits. Trikker opererer vanligvis på samme side som veitrafikken på grunn av seksjoner langs med veier. I Storbritannia og Irland er det venstrekjøring på jernbane og vei. Dette gjelder dobbeltspor. På enkeltspor kan tog møtes på valgfri måte. Norge og Danmark har høyrekjøring og må bytte side nær grensen til Sverige. Mellom Sverige og Norge går kun enkeltspor, så det er ikke noe problem, men en bru har blitt bygget for å bytte side i Malmö nær grensen mellom Sverige og Danmark.
Kaiyuan
Kaiyuan kan være:
开元寺
Romania under Sommer-OL 1924
Romania under Sommer-OL 1924. 35 sportsutøvere fra Romania deltok under Sommer-OL 1924 i Paris. Romania kom på delt 23.-plass med en bronsemedalje.
Liste over Færøyenes miljøministre
Miljøministeren (færøysk: landsstýrismaðurin í umhvørvismálum) var en ministerpost i Færøyenes regjering fra 1998 til 2004, i Olje- og miljødepartementet. Før innføringen av departementsstrukturen i forvaltningen i 1998 fulgte disse oppgavene i en del år energisaker. I 2004 ble Olje- og miljødepartementet delt mellom Innenriksdepartementet (miljøvernsaker) og en oljestyrelse (senere en del av Færøyenes geologiske undersøkelse) under Næringsdepartementet.
Ministre for miljøvernsaker før departementsstrukturen:
Salvation Nell
Salvation Nell er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av George E. Middleton.
Handling
I New York bor den unge Nell Saunders sammen med foreldrene sine, men den lille familien sliter. Faren hennes er en alkoholiker som dreper sin kone, og selv dør han ved et uhell blir kastet ut av en pub. Nell er også forelsket i vennen Jim, som stjeler for å tjene penger. Men Jim blir pågrepet og dømt til fem års fengsel, etter å ha drept en annen mann under en krangel.
Nell slutter seg deretter til Frelsesarmeen, hvor hun snart møter major Williams. Han blir snart forelsket i henne, men Nell nekter å gifte seg med ham. Når Jim blir løslatt fra fengsel, etter å ha sonet straffen sin, verver han seg til militæret i håp om å endelig kunne bevise at han er verdig til Nell. Hun godtar derfor ekteskapsforslaget hans.
Peder Refstie
Peder Reinert Refstie (født 13. juli 1943 ) er kommandør i Frelsesarmeen.
Refstie er opprinnelig fra Lyngdal og har jobbet for Frelsesarmeen i Peru, Portugal, Spania, England, Argentina, Brasil og Norge. I Norge har han vært leder for flere korps (menigheter). Han har vært divisjonssjef for Frelsesarmeen Vestre divisjon og vært rektor for Frelsesarmeens offisersskole i Asker. I 1997 ble han leder for arbeidet i Spania. I 2005 ble han leder for Frelsesarmeen i Argentina, Uruguay og Paraguay. Han ble pensjonert fra stillingen som territorialleder for Frelsesarmeen i Brasil i 2010.
Terje Vareberg
Terje Vareberg (født 15. oktober 1948) er en norsk siviløkonom. Han var administrerende direktør i SpareBank 1 SR-Bank og styreleder i Norsk Hydro.
Vareberg var styreleder i SpareBank 1 SR-Bank fra 1994 og ble administrerende direktør i 2000. Han ble valgt til styreleder i Sparebankforeningen i 2005.
Terje Vareberg var elev ved Kongsgård skole i Stavanger. Han er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole. Han har tidligere jobbet i Industridepartementet og Olje- og energidepartementet og i Statoil 1979–1983 og 1989–1999, blant annet som visekonsernsjef. Han var administrerende direktør i Agro Fellesslakteri 1983–1889. Varberg har også vært styreleder i Statkraft og har i tillegg hatt en rekke andre styreverv.
Varberg trakk seg i 2003 fra styreledervervet i Statkraft på grunn av misnøye med Statens krav til utbytte i selskapet.
Filippinene under Sommer-OL 1932
Filippinene under Sommer-OL 1932. Åtte sportsutøvere fra Filippinene deltok i tre sporter, friidrett, boksing og svømming, under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Filippinene kom på en 25.-plass med tre bronsemedaljer.
Samson (1915)
Samson er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Edgar Lewis.
«Germania» (maleri)
«Germania» er et maleri av Philipp Veit laget i mars 1848 under revolusjonene i 1848. Den ble brukt som en allegorisk dekorasjon i nasjonalforsamlingen i Frankfurt am Mains Paulskirche, hvor den skjulte orgelet.
Bildet
Bildet var ment som et symbol på et forent demokratisk Tyskland og forble en nasjonal personifikasjon inntil slutten av første verdenskrig.
Skyting under Middelhavslekene 1971
Skyting under Middelhavslekene 1971. Skyting var en av flere sporter under de sjette middelhavslekene ble arrangert i İzmir i Tyrkia i perioden 6. til 17. oktober 1971. Det var femte gangen som skyting var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i fem øvelser og Italia ble beste nasjon med to gullmedaljer foran Jugoslavia som også vant to gull.
Reinhold Durnthaler
Reinhold Durnthaler (født 29. november 1942, død 25. oktober 2017 ) var en østerriksk bobkjører som deltok i De olympiske vinterleker i 1964 i Innsbruck og 1968 i Grenoble.
Durnthaler vant en olympisk sølvmedalje i bobsleigh under Vinter-OL i 1964 i Innsbruck. Han var med på det østerrikske laget som kom på andreplass firerbob bak Canada. De andre på laget var Adolf Koxeder, Josef Nairz og Erwin Thaler.
Fire år senere, under Vinter-OL i 1968 i Grenoble, vant han en sølvmedalje i firerbob.
Durnthaler ble verdensmester i toerbob i 1967 i L'Alpe d'Huez i Frankrike.
Yushan (Shangrao)
Yushan (kinesisk: 玉山县; pinyin:  Yùshān Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Shangrao.
Befolkningen var på 528,127 innbyggere i 1999.
Samferdsel
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.
Kinas olympiske komité
Kinas olympiske komité (IOK-kode: CHN) representerer Kina i saker som angår de olympiske leker. Komitéen ble opprettet i 1919 og var en del av organiseringen til Sommer-OL 2008 som fant sted i Beijing.
Adolf Koxeder
Adolf Koxeder (født 9. oktober 1934) er en østerriksk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1964 i Innsbruck. Koxeder vant en olympisk sølvmedalje i bobsleigh under Vinter-OL 1964 i Innsbruck. Han var med på det østerrikske laget som kom på andreplass firerbob bak Canada. De andre på laget var Reinhold Durnthaler, Josef Nairz og Erwin Thaler.
Jan Egil Brekke
Jan Egil Brekke (født 14. juni 1974) er en tidligere norsk fotballspiller som sist spilte for Alta IF. Han spilte midtbane eller spiss.
Brekke ble i 2006 toppscorer for Alta med 16 mål. Han har spilt i I.L Nordlys, Bodø/Glimt, Stålkameratene, Tromsdalen, Tromsø IL.
De Havilland DH 80 Puss Moth
de Havilland D H 80 senere DH 80A var et tre-serters privatfly, en høyvinget endekker tegnet og bygget av de Havilland Aircraft Company mellom 1929 og 1933. Det holdt en fart nær opp til 200 km/h  og var således et av de fremste privatfly for sin tid.
Utviklingen av flyet
Da prototypen av DH 80 fløy første gang i september 1929 hadde ennå ikke flyet fått sitt navn. Det var konstruert med tanke på det blomstrende private marked på De britiske øyer som nå etterhvert bokstavelig talt hadde fått luft under vingene. Det var strømlinjeformet, bygget helt av tre, spanter med finerkledning, og det var utstyrt med den nye de Havilland Gipsy III inverted rekkemotor som gav uhindret sikt forover, i motsetning til den tidligere Gipsy II hvor sylindertoppen stengte for pilotens utsikt fremover.
Etter at prototypen var testet, ble flyets konstruksjon endret slik at flykroppen nå ble bygget opp av stålrør og kledd med duk. Den fikk nå betegnelsen DH.80A Puss Moth. Det første flyet som ble produsert fløy i mars 1930 og sendt på en salgsturne til Australia og New Zealand
de Havilland fikk god respons på salgsfremstøtet, og snart ble ordreboken fylt opp. Etter tre års produksjon var det blitt bygget 259 i England og ytterligere 25 hos de Havilland Canada. Det fleste ble utstyrt med 130 hk de Havilland Gipsy Major, en moter som gav  en noe bedre ytelse enn Gipsy III.
De fleste DH.80A ble benyttet som privatfly, selv om mange også ble benyttet av kommersielle aktører, både som passasjer- og postfly. Normalt var det plass til to passasjerer, dog meg en meget trang benplass.
Rekordflyvninger
Flytypen ble brukt i en serie flyvninger for å sette nye rekorder, både hastighet, distanse og til førstegangsflyvninger som var en vanlig utfordring for flyvere tidlig på 1930-tallet.
Ljudmila Frolova
Ljudmila Valerjevna Frolova (russisk: Людмила Валерьевна Фролова, født 29. juli 1953) var en sovjetisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva. Frolova vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det sovjetiske damelaget som kom på tredjeplass landhockeyturneringen bak Zimbabwe og Tsjekkoslovakia. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Sovjetunionen vant tre kamper og tapte to og med seks poeng ble de nummer tre på tabellen, ett poeng bak Tsjekkoslovakia og to bak Zimbabwe. Frolova spilte tre kamper i OL-turneringen.
Arachne
Arachne (gresk: Ἀράχνη) kan sikte til:
Vestafrikansk sjiraff
Vestafrikansk sjiraff, nigersjiraff eller nigeriansk sjiraff (Giraffa camelopardalis peralta) er en genetisk variant som internasjonalt anerkjennes som en egen underart av sjiraff. Den var opprinnelig å finne over et større område i Sahel, men er nå mer endemisk for et lite område nær hovedstaden i Niger.
Sjiraffen er 381–550 cm høy. Hannens hale er 79–104 cm lang. En sjiraff veier fra 550–1930 kg.
Varianten særpreges av sine blekt utfarga flekker, som er rektangulære i formen. Den regnes som verdens mest sjeldne sjiraff og er i dag endemisk for et lite område utenfor hovedstanden Niamey i Niger. Den overlever ifølge Hassanin m.fl. kun i vill tilstand.
Tidligere ble vestafrikansk sjiraff (G. c. peralta) og kordofansjiraff (G. c. antiquorum) ofte forvekslet eller regnet som samme underart. De viser seg imidlertid å være distinkte. Alle såkalte vestafrikanske sjiraffer i fangenskap har dessuten vist seg å være kordofansjiraffer.
Vestafrikansk sjiraff regnes som en truet (EN) underart av IUCN, som hevder at det (i 2008) var færre enn 200 individer igjen i verden, men at bestandsutviklingen var økende. . I 2013 er bestanden anslått til 310 individer, opp fra kun 50 i 1996.
Urban I
Han ble valgt til pave det året keiser Heliogabalus ble myrdet, og hadde sitt pontifikat under Alexander Severus. Eusebius av Cæsarea nevner ham, og hans navn er med i en innskrift i Kallistuskatakomben.
Ingenting er kjent om hans liv, men det finnes noen tradisjoner. I det katolske breviaret heter det seg at det var mange som konverterte under hans pontifikat, blant annet St. Cecilia, St. Tiburtius og at han led martyrdøden og ble gravlagt på Praetextatikirkegården.
Helly Hansen
Helly Hansen AS er et internasjonalt tekstilindustriselskap med hovedkontor i Oslo. Selskapet ble grunnlagt i Moss i 1877 av sjømannen Helly Juell Hansen under navnet Helly J. Hansens Oljeklædefabrik, og var i Helly-Hansen-familiens eie frem til 1970-årene, da selskapet ble solgt. Selskapet er i dag i utenlandsk eie.
Selskapet produserer tekstiler og spesialutstyr for sport, fritid og arbeid på havet og i fjellet. Selskapets hovedkontor ble i 2009 flyttet fra Solgaard Skog i Moss til Vika i Oslo. Merket har blitt populært innen områder som industri, overlevelse og redningsaksjoner, samt high-performance sport. På forbrukersiden er Helly Hansen sterke både innen seiling og snø-idrett, hvor de også produserer fritidsklær og sko for generelt aktivt bruk. Helly Hansen har vært offisiell hovedsponsor for Norges Seilforbund siden 2001.
Historie
Helly Juell Hansen hadde vært på sjøen siden 15-årsalderen. I 1877, da han var 35 år, begynte han sammen med sin kone, Maren Margarethe, å produsere oilskinjakker, bukser, sydvester og presenninger, laget av grovt tøy bløtlagt i linolje. Gjennom de neste fem årene solgte de nærmere 10 000 eksemplarer.
I 1878 vant selskapet et «diploma for excellence» på Paris Expo, og begynte etter dette å eksportere sine produkter.
Etter Helly Juell Hansens død i 1914, tok hans sønn, Konsul Helly Hansen over selskapet. Han drev det frem til sin død i 1941, hvor hans yngste sønn, Leiv Helly-Hansen, som gikk inn i firmaet i 1938, overtok ledelsen som administrerende direktør.