cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aage Schavland
På 1840-tallet gikk Schavland inn for etablere en høyere allmueskole i Herøy som skulle være stor nok til å betjene hele Sør Sunnmøre noe som ville være billigere enn om hver kommune skulle drive sine egne. Høyere allmueskole var viktig for den borgerlige dannelse som var grunnlag for lokalt folkestyre. Høsten 1849 sendte Schavland på vegne av de fem kommunene på Søre Sunnmøre søknad til myndighetene om en felles høyere allmueskole. Leikong ble utpekt som et sentralt og naturlig sted for skolen. Etter mange år endte det med at skolen med etablert i Volda i stedet, under sogneprest Hans Nicolai Wraamanns ledelse. Fra 1861 var han residerende kapellan ved menigheten ved Nidarosdomen i Trondhjem.
Schavland var ordfører i Herøy 1846–1849 og 1854–1857, også mangeårig medlem av forlikskommisjonen. Han var også ordfører i Trondhjem i 1865 og varaordfører 1867–1868. En tid formann i Trondhjems Arbeiderforening.
Schavland representerte Romsdals amt på Stortinget 1848–1851 og 1857–1858 samt Trondhjem og Levanger krets 1865–1869. Han var 1848, 1851, 1857 og 1865–1869 medlem av protokollkomiteen, 1848 av adressekomiteen og 1865–1866 av valgkomiteen.
Han blir omtalt som en redelig, samvittighetsfull, bestemt og myndig prest som var streng med konfirmantene.
Etterkommere
Blant Schavlands etterkommere :
BMW Z8
BMW Z8 er en eksklusiv BMW-roadster i millionklassen som bygdes i kun 5 000 eksemplarer. På samme måte som Z3, har den linjer fra historiske sportsbiler fra BMW.
Windwardøyene
Windwardøyene kan vise til:
K-jetronic
Bosch k-jetronic er et tidlig innsprøytningssystem til bensinbiler. En bensinpumpe pumper bensin fra tanken på bilen og gjennom en trykkregulator, før den blir koblet inn i en bensinmengdefordeler. Denne fordeleren blir mekanisk regulert av et spjeld som er koblet til motorens innsug. Man regulerer gasspådraget ved at et gasspjeld åpnes ved hjelp av gasspedalen, og da går det luft gjennom spjeldet i bensinmengdefordeleren som åpner for at bensinen kommer til dysene. Dysene har en konstant spray uavhengig av veivakselens posisjon.
Giskebrua
Giskebrua er ei bjelkebru mellom øya Giske og Valderøya i Giske kommune i Møre og Romsdal. Brua er 552 meter lang, lengste spenn er 52 meter og seilingshøyden er 17 meter. Brua har 11 spenn. Den ble åpnet i 1987 og er en del av fylkesvei 5957.
Hetland (kommune)
Hetland er en tidligere kommune og i Rogaland fylke. Kommunen omkranset byen Stavanger.
Formannskapsdistriktet Hetland ble opprettet i Stavanger amt 1. januar 1838 og strakk seg da fra Tungenes i nord til Forus i sør. Fra 1863 hadde distriktet status som herred eller landkommune. I flere omganger måtte Hetland avstå areal til Stavanger og også til det nyopprettede herredet Randaberg. 1. januar 1965 ble kommunen avviklet og delt mellom kommunene Stavanger og Sandnes.
Université de Montpellier
Université de Montpellier er et offentlig universitet i Montpellier i Frankrike.
Hetland (kommune)
Opprettelsen av formannskapsdistriktet
Navnet fikk landdistriktet etter gården Hetland, som lå like utenfor bygrensen til Stavanger. Hetlandsmarka svarer omtrent til Storhaug bydel i dag. De fleste innbyggerne bodde nær byen, og på grunnen til gården Hetland lå Forstaden, en liten tettbebyggelse med omkring hundre innbyggere.
Université de Montpellier
De lærde skoletradisjonene på stedet er eldre enn selve universitet, som ble formelt etablert av pave Nikolas IV i 1289. Det mediniske fakultetet ved Université de Montpellier ble etablert i 1220, og er det eldste medisinske fakultetet i verden som fremdeles eksisterer. I 1340 åpnet et anatomistudium som gjorde universitetet anerkjent, og tiltrakk studenter fra hele Europa. I tilknytning til universitetet var det en botanisk hage med planter til medisinsk bruk og forskning, Jardin de Plantes, som fremdeles eksisterer.
Hetland (kommune)
Opprettelsen av formannskapsdistriktet
Det første valget til formenn og representanter til styret ble avholdt 23. november 1837. Fra Frue sokn ble det valgt fire formenn, mens Randaberg sokn hadde to. Det første formannskapet valgte Ommund Larsen Stokke som ordfører og Samuel Samuelsen Ledaal som vise-ordfører. Den første saken som formannskapet behandlet etter å ha konstituert seg, var støtte til opprettelse av en boksamling i prestegjeldet.
Université de Montpellier
I 1905 grunnla Maurice Grammont Laboratoire de phonétique expérimentale (laboratorium for eksperimentell fonetikk) ved universitetet.
Hetland (kommune)
Grensereguleringer
Stavanger vokste gradvis i innbyggertall, og mange tilflyttere valgte å slå seg ned utenfor bygrensen. Hvor bygrensen skulle gå mellom Stavanger og Hetland var nesten kontinuerlig oppe til diskusjon. Hetland måtte i flere omganger avgi areal til den voksende byen, som oftest sterkt mot eget ønske.
Université de Montpellier
Etter studentopprøret i 1968 ble universitetet omorganisert og delt inn i tre selvstendige universiteter:
Hetland (kommune)
Stavanger byutvidelse i 1848
I 1843 ba regjeringen om en erklæring fra ledelsen i Stavanger om en eventuell innlemming av forsteder i bydistriktet. Ordføreren i Stavanger, Magnus Gjør, la fram en lang innstilling til representantskapet i byen. En byutvidelse kunne være gunstig for brannvesenet og politiet, men kunne også føre til økte utgifter til fattighjelp. Konklusjonen ble da også at borgerne frarådde en byutviding, alternativt gikk en inn for en utsetting. En underliggende grunn kan også ha vært at en utvidelse kunne gjøre byeiendom mindre verdifull, på grunn av tilførselen av ubebygd areal.
Université de Montpellier
I 2015 ble de to førstnevnte slått sammen til Université de Montpellier, mens Université Paul Valéry videreføres som eget universitet. Det er til sammen ca. 60 000 studenter i Montpellier.
Hetland (kommune)
Stavanger byutvidelse i 1848
Etter en lang prosess avgjorde til slutt Stortinget i 1848 en grensejustering, der forstedene Pedersgjerdet, Blåsenborg, Verket og Rosenkildehagen ble overført fra Hetland til byen. Dette utgjorde ikke mye areal for Hetland, langt viktigere var reduksjonen i innbyggertallet.
Université de Montpellier
Universitetet er medlem av Coimbragruppen av ledende europeiske universiteter.
Hetland (kommune)
Stavanger byutvidelse i 1867
Den andre grensejusteringen mot byen ble vedtatt i 1866 og gjennomført fra nyttår 1867. Igjen var det Stortinget som måtte avgjøre grensestriden. Området rundt krysset mellom Muségaten og Storgaten og flere små øyer i havnebassenget (Grasholmen, Sølyst, Natvigs Minde, Plentingen og Majoren) ble nå overført til byen.
Stavanger byutvidelse i 1878
Den voksende byen hadde behov for areal mot sjøen, og dette ledet til ytterligere en grensejustering i 1878. Stavanger var interessert i strand-areal både i mot øst, nord og sør. I tillegg ville byen gjerne overta areal langs Lagårdsveien, et område som var blitt mer attraktivt for både håndverkere og handlende etter at Jærbanen var påbegynt i 1874. Hetland motsatte seg alle disse utvidingene, men ønsket på sin side å overta vestlige deler av Eiganes til jordbruksformål.
Etter ny stortingsbehandling ble strandområdet mellom Spilderhaugvigå og Lervig overført til byen. Hetland mistet også Hetland prestegård, Bispeladegård og Paradis, og byen fikk dermed den nordlige delen av Hillevågsvatnet og områdene langs Lagårdsveien. I nord fikk byen overført Kalhammervigå. Mot sin vilje måtte Stavanger også overta Buøy, Engøy og Øvre Tasta, for at Hetland ikke skulle bli værende igjen med for store utgifter til fattige.
Stavanger byutvidelse i 1906
Mot århundreskifte ga hermetikkindustrien sterk vekst i Stavanger, og byen hadde behov for mer areal. I 1898 ble det framsatt forslag om å flytte bygrensen til like sør for Hillevågsbekken. Da vil byen få overta to kiler som Hetland herred hadde inn i bybebyggelsen, en på Våland og en på Nylund på Storhaug. Igjen var en i Hetland sterkt i mot å avstå areal, og igjen tapte Hetland i kampen mot byen. Hele Hillevågsvatnet og stranden rundt ble nå en del av Stavanger, for at byen skulle ha bedre tilgang til sjøen. I tillegg fikk Stavanger et landbelte mot Mosvatnet, som var drikkevannsforsyning for byen. Denne byutvidelsen ble iverksatt ved årsskiftet 1906.
Randaberg blir kommune i 1922
Randaberg ble skilt ut som en egen kommune i 1922. Med dette mistet Hetland et areal på 24,5 km² og ca. 1,300 innbyggere.
Etter kommunedelingen fortsatte Hetland å ha lensmann felles med Randaberg. Denne fellesordningen varte fram til avviklingen av Hetland kommune.
Stavanger byutvidelsen i 1923
Byutvidelsen i 1906 viste seg raskt ikke å være tilstrekkelig, og bybebyggelsen bredte seg raskt sørover inn i Hetland. En ytterligere grensejustering sørover ble derfor foreslått av stadsingeniøren i 1912, for å samordne gatenett, vannforsyning og kloakk. Motstanden fra Hetland gjorde at utvidingen først ble gjennomført i 1923. Nå ble hele halvøya med Hetlandsmarka liggende i Stavanger, som også fikk området sør til Hillevågsbekken samt en trekant sør for Mosvatnet.
Stavanger byutvidelse i 1953
I Stavanger betraktet en byutvidelsen i 1923 som ufullstendig og mislykket, ikke minst fordi industriområdet i Hillevåg ikke var blitt inkludert. I 1939 ble en ny byutvidelseskomité nedsatt, men verdenskrigen gjorde at arbeidet ble utsatt. Bolignøden i byen etter krigens slutt gjorde at kommunen innredet tyskerbrakker i Hillevåg til boligformål. I 1953 fikk Stavanger overført 1420 mål fra Hetland: Saxemyrå, Schancheholen og areal ved Stavanger arbeidsgård i Hillevåg. Dette var langt mindre enn det Stavanger kommune hadde ønsket seg.
Kirkelig forvaltning
Formannskapsdistriktet Hetland var blitt dannet av de to kirkesoknene Frue og Randaberg, som sammen med Stavanger sokn utgjorde prestegjeldet Stavanger. Det var dermed i den første perioden ikke samsvar mellom kirkelige og verdslige forvaltningsdistrikt. Først i 1848 ble de to soknene Frue og Randaberg skilt fra Stavanger, som Hetland prestegjeld. Hetland gård ble da gjort til prestegård.
1881 i Frankrike
Begivenheter i året 1881 i Frankrike.
Hetland (kommune)
Kirkelig forvaltning
Randaberg kirke sto ferdig i 1845.
Området på østsiden av Gandsfjorden inngikk i Frue sokn, men deler av dette området ble i 1876 skilt ut som Riskekverven sokn. Det nye soknet fikk egen kirke i 1877, Riska kirke.
I 1936 sto Frue sokn igjen som det eneste soknet i Hetland prestegjeld, og da skiftet også soknet navn til Hetland. I samme prosess ble navnet endret fra Riskekverven sokn til Riska sokn.
Hetland prestegjeld ble oppløst i 1974.
Skolevesen
Den første faste skolen ble opprettet i Frue sokn på Blåsenborg på Hetland gård i 1834. Etter byutvidelsen i 1848 ble skolen liggende i Stavanger, og skolen i Hetland ble da holdt i en stue på Hetland prestegård.
BMW X5
Bilen bygges i Spartanburg i Sør-Carolina, og Toluca i Mexico, fra 2009 også ved Avtotor i russiske Kaliningrad.
Califórnia
Califórnia er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
BMW X5
E53 (2000–2006) kom med bensin- og dieselmotorer, den minste på 3 liter og omkring 180 hk. Firehjulsdriften var fast 62/38, noe de arvet fra Range Rover som BMW eide. Dette ble i 2004 erstattet med BMWs egen xDrive, et AWD system med variabel fordeling fram- og bakhjul.
F15 (2013–2018) bygges også i Egypt og i Thailand. BMWs første eDrive (plug-in hybrid) ble 40e (2016), som også ble den første utstyrt med ZF Friedrichshafen AGs 8-trinns plugginnkasse.
G05 (2018–)
Nikolaj Rajevskij
Nikolaj Rajevskij (russisk: Николай Николаевич Раевский, født 14. september 1771, død 16. september 1829) var en russisk general og statsmann, som ble berømt for sin innsats under Napoleonskrigene.
Mark Kirchner
Mark Kirchner (født 4. april 1970 i Neuhaus am Rennweg, Thüringen) er en tidligere tysk skiskytter.
Han ble juniormester individuelt alt som 17-åring i 1988. Kirchner tok medaljer i samtlige tre øvelser under OL 1992 i Albertville (gull på 10 km og stafetten, sølv på 20 km), en bragd Eirik Kvalfoss og Peter Angerer gjorde under lekene i Sarajevo-84, og også Aljabjev og Ullrich i Lake Placid-OL 1980. Under OL på Lillehammer-94 deltok Kirchner på det vinnende tyske stafettlaget.
I tillegg har Kirchner blitt verdensmester flere ganger: Kirchner la opp relativt tidlig, som 28-åring i 1998. Han har siden 2014 vært trener for det tyske herrelandslaget i skiskyting.
Nikolaj Rajevskij
Nikolaj Rajevskij begynte sin militære karriere som svært ung og ble forfremmet til oberst allerede ved 20 års alder. I den russisk-tyrkiske krigen 1806-1812 utmerket han seg særskilt i slaget ved Silistra. Han deltok også i Napoleonskrigen. Rajevskij forfulgte under finskekrigen Klingspors retirerende styrker gjennom Finland ettervinteren og våren 1808. Etter nederlaget i slaget ved Lappo i juni 1808 overtok general Nikolaj Kamenskij kommandoen. Ved slaget ved Saltankova den 23. juli 1812 deltok også hans to sønner som da var kun 11 respektive 16 år gamle.
Quinara
Quinara er en region i Guinea-Bissau. Den ligger sør i landet langs kysten og grenser til regionene Bolama, Bafatá og Tombali.
Administrativ inndeling
Quinara er delt inn i fire sektorer:
Kuden
Kuden er en kommune i kretsen Ditmarsken i Schleswig-Holstein, Tyskland. Kuden hører under Burg-Sankt Michaelisdonns amt, men lå før 25. mai 2008 under det daværende Burg-Süderhastedts amt.
Hetland (kommune)
Skolevesen
I 1850 hadde soknet seks distrikt for omgangsskole:
Den andre faste skole som ble startet i Hetland, var på Tasta i 1853. Elevene kom antagelig fra hele Tasta, Stokka og Tjensvoll. Skolehuset ble revet i 1917 og erstattet med et nybygg.
Buøy fikk skolehus med ett klasserom i 1861.
Randaberg fikk sin første faste skole i 1859, på gården Harestad. Skolen var for barn over ti år, de yngre gikk på omgangsskole.
Videre byggeår for en del skoler:
Hetland realskole (stiftet 1957) flyttet inn i ny skolebygning på Kristianlyst i august 1958. Lokalisering av skolen, i en kommune med hull i midten, hadde lenge skapt debatt: Uansett plassering innenfor kommunen ble det vanskelig for mange elever å nå skolen. I januar 1964 ble skolenavnet omgjort til Hetland gymnas, i dag Hetland videregående skole.
Indremisjonens ungdomsskole Solborg flyttet i 1919 fra Madla til en nybygd villa på Tjensvoll. Skolen ble i de følgende årene bygd ut med internat og lærerboliger.
Sosialomsorg
Etter kongelig forordning fra 1741 gikk fattige på legd fra gård til gård. En ny lov om fattigomsorg kom i 1845, men først i 1855 finner en det første skrevne opptegnelsen fra fattigkommisjonen i Hetland. Hjelp til små barn og andre kritisk trengende ble omtalt særskilt, og ellers ble fattighjelpen delt i tre klasser:
I 1866 er det registrert 110 personer med fast fattigstønad. I tillegg kom 130 personer med midlertidig støtte. Kommisjonen nevner plager med fantefølger.
Johan Christian Tandberg Castberg
Johan Christian Tandberg Castberg (født 13. oktober 1827 i Fredrikstad, død 8. desember 1899 i Trondheim ) var en norsk tolltjenestemann og avisredaktør samt stortingsrepresentant i tre perioder. Han var sønn av Peter Hersleb Harboe Castberg.
Hetland (kommune)
Sosialomsorg
Fattigkommisjonen i Riskekverven hadde sitt første møte 13. november 1878 i Frøiland Skolehus.
Johan Christian Tandberg Castberg
Han var en kort tid til sjøs, før han gjennomgikk middelskolen i Larvik og ble student med haud i 1846, juridisk kandidat med samme karakter i juni 1850. Deretter var han en tid inspektør ved Sandefjords badeanstalt, ble undertollbetjent i 1856 og 26. mai 1866 overtollbetjent først i Brevik, så i Skien.
Han var i mange år medlem av bystyret i Skien, ordfører i flere år. I 1874 startet han avisen Varden, som han var redaktør av de ti første årene den kom ut.
Hetland (kommune)
Sosialomsorg
Kommunen kjøpte i 1888 et bruk på Hinna og tok dette i bruk som kommunegård eller fattiggård, omtalt som Frue sokn fattiggård, Hetland kommunegård eller bare Kommunegården. Bruket var på vel 700 mål, men lite av dette ble dyrket.
Johan Christian Tandberg Castberg
Han var stortingsrepresentant fra Skien 1877–1879, var da medlem i protokollkomiteen, og 1880–1882, formann i tollkomiteen. I 1884 ble han valgt av Stortinget til administrator ved Skiens avdeling av Norges Bank. 1886 ble han igjen valgt til Stortinget som 1. representant for Venstre fra Skien.
Hetland (kommune)
Sosialomsorg
«Den frivillige fattigpleie i Frue sogn» ble stiftet i 1855, som en del av menighetsarbeidet. I 1918 bygget foreningen barnehjem på Hinna, med plass til 15 barn. Stiftelsen Frue Gamlehjem ble dannet i 1919 og bygget aldershjem på Hinna, med bidrag fra både kommune, private og næringsliv.
Johan Christian Tandberg Castberg
Han var far til politikeren Johan Castberg og fiolinisten Torgrim Castberg.
Fra 1897 var Castberg tollinspektør i Trondheim, hvor han også døde.
Hetland (kommune)
Helsevesen
Dale asyl ble bygget på gården Dale i Hetland, som et felles sykehus for sinnslidende for Stavanger amt og Stavanger by. Sykehuset åpnet i desember 1913 og kunne da ta i mot 196 pasienter. For å gi undervisning til barn til de ansatte på sykehuset, ansatte Hetland først en guvernante, men bygde i 1920 egen skole.
Næringsliv
Fra gammelt av var jordbruk viktigste næringsvei i herredet. Etter matrikkelen fra 1906 omfattet herredet 63 gårdsnummer: 34 i Frue, 18 i Randaberg og 15 i Riskekverven. Fiske kunne også periodevis være viktig, spesielt vårsildfisket.
Industristatistikk fra 1915 viser Hetland som nummer fem på listen over industrikommuner i Rogaland, rangert etter sysselsetting. De fire foran var Stavanger, Haugesund, Sandnes og Egersund.
Herredet fikk sin første bank i 1901, med opprettelsen av Hetland sparebank.
Strømforsyning
Utbygging av et fordelingsnett for elektrisk kraft ble startet i Hetland våren 1914. Denne første fasen omfattet området fra Forus til Tasta samt Hundvåg. Sammen med nabokommunen Håland ble det inngått en avtale med Stavanger elektrisitetsverk om levering av kraft. Nettet ble dimensjonert for å levere strøm til lys og til motordrift. «Noget forbruk til kokning og varme regnet man ikke med, idet det ansås som vanskelig å kunne komme ned i så lave strømpriser at elektrisiteten kunde konkurrere med andre brenselsmidler til disse formål.»
Randaberg bygget sitt eget kraftverk omkring 1913, ved å utnytte fallet fra Hålandsvatnet til sjøen, en høydeforskjell på omlag seks meter.
I 1932 gikk Hetland inn i Maudal kraftverk, mot å skyte inn kr. 350,000, tilsvarende 25 % av andelskapitalen. Da Lyse Kraft ble opprettet i 1947, var Maudal kraftlag og Stavanger Elektrisitetsverk de største andelshaverne. Sammen med 27 andre kommuner i Sør-Rogaland ble Hetland medeier i Lyse.
Boligbygging
Hetland Boligbyggelag ble stiftet i november 1951. Boligbyggelaget sto for bygging av både rekkehusleiligheter og blokker i kommunen.
Deling av Hetland kommune
I 1959 var areal til boligbygging innenfor Stavanger kommunes grenser brukt opp. Også for utbygging av industri var det små muligheter i selve byen, og ny industri søkte areal langs jernbanen og hovedveien til Stavanger. Sanering av eldre bebyggelse ville bli for kostbart. En utredning fra reguleringssjefen i Stavanger konkluderte med at bare en sammenslåing mellom Stavanger og Hetland kunne gi en fullgod løsning for byen.
I 1965 ble Hetland kommune avviklet og arealet ble delt mellom nabokommunene. Området vest for Gandsfjorden ble slått sammen med Stavanger. Også Madla kommune gikk inn i den nye bykommunen Stavanger. Områdene øst for Gandsfjorden ble en del av den nye storkommunen i sør, Sandnes. Hetland kommunes areal var i 1964 91,05 km².
Befolkning 1801-1930
Befolkningsutvikling i den første delen av kommunehistorien:
Befolkning 1951-1964
Data fra Statistisk sentralbyrå:
(*) Ved grenseregulering 1. juli 1953 ble 831 personer overført fra Hetland til Stavanger.
Iron Maiden
Iron Maiden (engelsk for jernjomfru) er et britisk heavy metal-band som ble grunnlagt i 1975 i London, England, av bassisten Steve Harris. Bandet regnes for å være et av de mest innflytelsesrike bandene innen heavy metal-sjangeren, har per 2017 solgt omtrent 100 millioner album, og har gjort seg bemerket med sine spektakulære sceneshow. Bandet har også hatt stor innflytelse på utviklingen av andre metal-sjangre. Et eksempel på dette er blant annet det amerikanske thrash metal-bandet Slayer, som rangerer Iron Maiden som et av de bandene som har påvirket dem mest.
Iron Maiden har i tillegg fungert som en viktig inspirasjonskilde for generasjoner av band, fra Metallica og Megadeth, til Trivium og Avenged Sevenfold.
Henry Thomas
Henry Jackson Thomas, Jr. (født 9. september 1971 i San Antonio i Texas) er en amerikansk skuespiller. Han har spilt i mer enn 40 filmer, og er mest kjent for sin rolle som «Elliott» i Steven Spielbergs film E.T. fra 1982.
Iron Maiden
Historie
Den lange – og tidvis kronglete – veien til verdensberømmelse begynte i 1975. Første juledag dannet bassist Steve Harris Iron Maiden og rekrutterte gitaristene Dave Sullivan og Terry Rance, trommeslager Ron Matthews og vokalist Paul Day. Paul Day ble raskt sparket fra bandet og erstattet av Dennis Wilcock. Litt senere ble Dave Sullivan og Terry Rance byttet ut med Dave Murray, som skulle bli den nye faste lederen av bandet sammen med Steve Harris. Etter over tretti år med mange utskiftninger, spesielt i begynnelsen, er det fremdeles de to som sitter i «førersetet» i bandet.
Begynnelsen
Bandets maskot, Eddie, er en figur som går igjen både på konsertene og omslagene på albumene de har gitt ut. Det er også blitt laget et videospill basert på Eddie kalt Ed Hunter. Iron Maiden gjennomgikk svært mange utskiftinger i løpet av 1970-årene, og i denne perioden livnærte bandet seg ved å spille for det meste på punk-klubber rundt omkring i Londons østkant. Selv om Iron Maiden var et heavy metal-band inspirert først og fremst av Deep Purple, Yes, Wishbone Ash og Black Sabbath, bar musikken deres preg av en rask punk-stil i begynnelsen. Et avbrekk fra denne stilen kom imidlertid da originalvokalisten Paul Day forlot bandet til fordel for Dennis Wilcock. Mens Day var en tilhenger av punk-stilen, var Wilcock som Kiss-fan mer interessert i bruk av pyroteknikk, sminke og falskt blod på scenen.
Hvis bandet hadde vært punkete før, så ble de ikke mindre punkete da Paul Di’Anno overtok som vokalist. Plateselskapene hadde i årevis prøvd å overbevise Iron Maiden om å klippe håret og ofre metal-stilen til fordel for en «mer punkete stil», og med korthårede Di’Anno som frontfigur kunne bandet blande de to stilene til en salig miks av klassiske tema, galopperende metal-rytmer og kjappe «hardcore gitarriff». I løpet av 1978 klarte Harris og Murray sånn noenlunde å stabilisere besetningen i bandet, som nå bestod av Harris, Murray og Di’Anno, i tillegg til trommeslageren Doug Sampson.
Iron Maiden var en sensasjon i det engelske rockemiljøet på denne tiden. Bandet hadde spilt sammen i bare tre år, men hadde på den tiden fått en lojal skare av tilhengere. De hadde imidlertid ikke spilt inn noe av musikken de hadde laget ennå, og 30. og 31. desember 1978 spilte bandet inn en av de mest berømte demoene i rockehistorien. Demoen inneholdt fire låter, og tre av dem ble med på singelen The Soundhouse Tapes (1979), som etter hvert ble et ettertraktet objekt som både bootleg og piratkopi.
Soundhouse Tapes ble utgitt 9. november 1979 i bare 5,000 eksemplarer, som alle ble revet bort i løpet av en uke. Singelen ble utgitt som en originalkopi igjen i 1996, fremdeles i en begrenset utgave, og disse kopiene gikk for tusenvis av kroner. To av låtene på singelen, «Prowler» og «Iron Maiden», gikk rett inn på førsteplass på de engelske metal-hitlistene.
Makarov PM
Makarov PM (Pistolet Makarova, Пистолет Макарова ПМ) er en sovjetisk, semi-automatisk pistol.
Iron Maiden
Begynnelsen
Tidligere hadde Dave Murray blitt akkompagnert av en ekstra gitarist, men mesteparten av 1977 og 1978 var han alene som gitarist. Dette endret seg med Tony Parsons inntreden i 1979. I slutten av oktober samme år skrev Iron Maiden under på en større avtale med plateselskapet EMI – avtalen ble ikke offentliggjort før 15. desember – en avtale som markerte starten på et samarbeid som skulle vare i nesten 15 år.
Makarov PM
Pistolen ble designet sent på 1940-tallet av Nikolai Fyodorovich Makarov. I 1951 ble den approbert som offisielt, standard sidevåpen av det russiske forsvar. Pistolen tok over etter TT-33 pistolen og var i tjeneste frem til 1991.
Istedenfor å bygge en pistol på et eksisterende kaliber, designet Makarov en ny patron, 9 x 18 mm PM. Patronen var basert på 9 x 17 mm Browning patronen. For å gjøre det enkelt og billig ble denne patronen valgt da det var den kraftigste som trygt kunne brukes på en pistol med masseretardert mekanisme.
Iron Maiden
Begynnelsen
Nesten samtidig sluttet Parsons i bandet – etter bare 10 uker – og ble erstattet av Dennis Stratton, selv om Iron Maiden i utgangspunktet ønsket Murrays barndomskamerat Adrian Smith som Parsons etterfølger. Murray og Smith hadde tidlig på 1970-årene spilt sammen i et skoleband som het «Evil Ways». Smith var imidlertid opptatt som vokalist og gitarist i sitt eget band, Urchin. Noen måneder etter, i januar 1980, måtte også trommeslager Sampson kaste inn håndkleet, på grunn av sykdom. Han ble erstattet av Clive Burr, og bandet var med dét klar til å gå i studio for sitt første album.
Oppturen
Låtene «Sanctuary» og «Wrathchild» på samlealbumet Metal for Muthas (1980) ga anledning til en turne der Iron Maiden var headliner. Debuten Iron Maiden ble gitt ut senere i 1980 og fikk gode kritikker på toppen av et bra salg. Albumet inneholdt noen av deres største og mest kjente låter. Bandet åpnet for Kiss på deres 1980 Unmasked Tour, i tillegg til at de åpnet for Judas Priest på enkelte konserter. Etter Kiss-turnéen ble Dennis Stratton sparket fra bandet på grunn av «kreative og personlige forskjeller», og endelig lå alt til rette for Adrian Smiths inntog i bandet.
Smith brakte noe nytt til Iron Maidens lydbilde. Hans mer rytmiske og eksperimentelle stil var komplimentær til Murrays «blues»melodiøse stil. Et av bandets varemerker er «tvillingharmoniene» som Murray og Smith leverer, en stil som uten tvil var inspirert av Wishbone Ash og Thin Lizzy, men som de gjorde til typisk for metal idag.
I 1980 besøkte Iron Maiden også Norge for første gang som oppvarmingsband for Kiss i Drammenshallen.
I 1981 ga Iron Maiden ut sitt andre album, Killers. Det var med dette albumet de ble introdusert til et amerikansk publikum for første gang. På dette tidspunktet hadde Iron Maiden allerede etablert seg som hovedattraksjonen blant bandene som utgjorde den britiske metal-bølgen; the New Wave of British Heavy Metal. Killers er fremdeles et av bandets raskeste og hardeste album, og er favorittalbumet for mange av de eldste tilhengerne.
«Gullalderen»
Som gruppe var Iron Maiden aldri involvert i mye festing eller skadelig bruk av rusmidler, om man ser bort fra vokalisten Paul Di’Anno. Idet de var i ferd med å få sitt store gjennombrudd i USA, ble oppførselen til Di’Anno mer og mer ødeleggende for bandet, noe som hadde en negativ effekt på fremførelsen av musikken, og i slutten av 1981 ble han byttet ut til fordel for den tidligere Samson-vokalisten Bruce Dickinson.
Dickinson hadde en annerledes – ifølge mange bedre – måte å tolke og synge sangene på, og stemmen hans hadde en helt annen rekkevide enn vokalistene før ham. Hans debut med Iron Maiden var med albumet The Number of the Beast, som blir regnet som en klassiker innen heavy metal-sjangeren. Albumet ble en suksess over hele verden, og spesielt tre låter satte ettertrykkelig merke etter seg; «The Number of the Beast», «Run to the Hills» og «Hallowed Be Thy Name».
For første gang dro bandet på en verdensturné, hvor de besøkte bl.a. USA, Japan og Australia. Turnéen ble imidlertid forstyrret av religiøse grupperinger som hevdet at Iron Maiden var et satanisk band på grunn av de mørke tekstene, som de påstod handlet om Satan. I virkeligheten var det bare én av låtene – «The Number of the Beast», som dreier seg om et mareritt – som berørerte «den mørke siden av teologien». Iron Maiden benektet all tilknytningen til satanisme, og bandet har aldri gitt ut et album som måtte ha blitt merket med advarsler på grunn av innholdet.
Etter suksessen med The Number of the Beast, hadde bandet blitt superstjerner verden over. Før de gikk tilbake til studio i 1983, ble trommeslageren Clive Burr byttet ut med Nicko McBrain mot slutten av 1982. De neste årene ga Iron Maiden ut fire album som alle solgte til flere ganger platina flere steder i verden; Piece of Mind (1983), Powerslave (1984), Live After Death (1985) og Somewhere in Time (1986). Overalt hvor de dro samlet de et stort publikum, spesielt i Skandinavia, Sør-Amerika, Asia, Australia og USA.
Alle disse albumene inneholdt låter som bestod av kompliserte melodier, hyppige rytmeskifter, og ofte klassiske temaer. I motsetning til mange andre lignende band på den samme tiden, unngikk Iron Maiden bevisst sanger som dreide seg om rusmidler, seksualitet og kvinner – sistnevnte dog med tre unntak; «Charlotte the Harlot», «22 Acacia Avenue» og «Hooks in You». Tekstene dreide seg i stedet ofte om engelsk litteratur («Rime of the Ancient Mariner»), historie («Alexander the Great») og krig («The Trooper»). Musikken ble ofte betegnet som «intelligent metal», og er fremdeles regnet som i en klasse for seg selv om man sammenligner med mange andre metal-band på 1980-årene.
Eksperimenteringen
I 1988 prøvde bandet en annerledes tilnærming til deres syvende studioalbum, Seventh Son of a Seventh Son. Dette var et konseptalbum som omhandlet barn med klarsynte evner, og var basert på boken Seventh Son av Orson Scott Card. Det var det mest eksperimentelle Iron Maiden-albumet de hadde laget til da, og blir ofte referert til som bandets kreative toppunkt og beste album, men samtidig også slutten på «gullalderen».
Nedturen
Før utgivelsen av No Prayer for the Dying, begynte Dickinson en solokarriere parallelt med å være vokalist i Iron Maiden (Janick Gers var forøvrig gitarist i bandet hans). Han fortsatte å turnere for Iron Maiden i 1991, og gikk i studio med dem igjen for å produsere suksessalbumet Fear of the Dark, som ble utgitt i 1992. Albumet hadde flere låter som ble meget populære blant tilhengerne, bl.a. «Afraid to Shoot Strangers», som rettet et kritisk blikk på Gulfkrigen, men spesielt «Fear of the Dark», som siden har vært et tilnærmet fast innslag på alle deres konserter.
Selv om metal ble sett på som litt utdatert i 1992 – grunge var populært på dette tidspunktet – fortsatte Iron Maiden å spille for utsolgte arenaer verden over. Dickinson fortsatte imidlertid å synge på en skarp måte, og flesteparten av tekstene var en nedtur i forhold til bandets tidligere suksesser. I 1993 forlot Bruce Dickinson bandet til fordel for sin egen solokarriere. Dette var et hardt slag for både Iron Maiden og tilhengerne. Dickinson lovte imidlertid å være i bandet frem til slutten av året, noe som resulterte i konsertalbumene A Real Live One og A Real Dead One.
Å starte på nytt...
Iron Maiden prøvde ut hundrevis av vokalister før de til slutt valgte Blaze Bayley i 1994. Blaze hadde tidligere vært vokalist i Wolfsbane og viste seg å være en verdig arvtaker etter Dickinson, selv om stemmen hans ikke hadde den samme rekkevidden som Dickinsons.
I 1996 var bandet for det meste ute og turnerte, før de igjen returnerte til studioet for å produsere Virtual XI. Albumet ble sluppet i 1998 og hadde et lydbilde som helt klart var «lystigere» enn The X Factor. Den mest populære låten, «The Angel and the Gambler», ble av Iron Maiden-tilhengerne ansett som den dårligste låsten på albumet. Dette resulterte i at mange hørte bare denne låten før de bestemte seg for om de skulle kjøpe Virtual XI, noe som igjen resulterte at de ikke kjøpte albumet. Virtual XI ble aldri noen salgssuksess, og ble det første Iron Maiden-albumet som ikke solgte mer enn én million eksemplarer.
Gjenforeningen
Tidlig i 1999 forlot Bayley Iron Maiden, og bare noen måneder senere sjokkerte bandet verden da de annonserte gjenforeningen med ikke bare tidligere vokalist Bruce Dickinson, men også tidligere gitarist Adrian Smith. Janick Gers skulle også fortsette i bandet, slik at Iron Maiden nå hadde tre gitarister – noe som er forholdsvis uvanlig for band. I tillegg var det åpenbart at Dickinson gjennom 1990-årene gradvis hadde kommet tilbake til sin «rene stemme», i stedet for den litt røffere stemmen på No Prayer for the Dying og Fear of the Dark, og alt var plutselig 80-tall igjen. Bandet dro ut på en gjenforeningsturné, og samlet både gamle og nye tilhengere over hele verden.
Horst Hörnlein
Horst Hörnlein (født 31. mai 1945 i Möhrenbach, Ilm-Kreis i Thüringen), er en østtysk tidligere aker som deltok i de olympiske vinterleker 1968 i Grenoble og 1972 i Sapporo.
Iron Maiden
Gjenforeningen
I 2000 begynte perioden man godt kan kalle «de progressive årene». Bandet slapp albumet Brave New World, basert på Aldous Huxleys roman med samme navn. Låtene var lengre, og tekstene omhandlet alt fra mørke temaer til samfunnskritikk. Bandet fikk en ny tilhengerskare med eksperimenteringen innen progressiv metal, og Brave New World ble sett på som det beste Iron Maiden-albumet på over 10 år.
Horst Hörnlein
Hörnlein ble olympisk mester i aking under Vinter-OL 1972 i Sapporo. Sammen med Reinhard Bredow kom han på delt førsteplass i toer for menn. De fikk samme tid som det italiensk paret Paul Hildgartner og Walter Plaikner. Hörnlein ble verdensmester i aking 1973 i Oberhof i toer for menn.
Iron Maiden
Gjenforeningen
Verdensturnéen endte i januar 2001 med en konsert på Rock in Rio-festivalen. For bandet, og ikke minst tilhengerne, var det som en drøm gikk i oppfyllelse; Iron Maiden var tilbake der de var på sitt største i 1980-årene. De spilte der for 250,000 publikummere.
Bandet fortsatte med sin progressive trend med albumet Dance of Death (2003). Albumet solgte til platina i flere land, og etterlot seg ingen tvil om at Iron Maiden fremdeles var en heavy metal-sensasjon. Enkelte går så langt som å si at Dance of Death faktisk overgikk Brave New World når det gjelder kreativitet, og at den er det beste albumet siden Seventh Son of a Seventh Son fra 1988. Dance of Death er også det eneste albumet bandet har gitt ut hvor trommeslager Nicko McBrain har bidratt med å lage en låt – «New Frontier» – hvor han skrev basslinjen.
28. august 2006 ble Iron Maidens 14. studioalbum, A Matter of Life and Death, sluppet. Albumet fikk strålende kritikker, og ble allment sett på som det klart beste siden Seventh Son of a Seventh Son og havnet raskt øverst på albumlistene i flere land. Samme høst dro bandet ut på en ny verdensturné, og besøkte Norge to ganger; først i Vallhall Arena i Oslo, og to dager etterpå i Vestlandshallen i Bergen. Begge konsertene var så godt som utsolgte.
10. juni 2007 spilte Iron Maiden på Download Festival som headliner for fjerde gang. Hele konserten deres ble strømmet direkte på festivalens egen Internett-radio.
I 2008 la Iron Maiden ut på en ny verdensturné, kalt «Somewhere Back in Time», hvor de spilte sanger fra de sju første albumene. Turnéen startet i februar 2008. Bandet tok turen til de fleste verdensdeler, blant annet Europa og Norge, hvor de spilte på Lerkendal stadion og Valle Hovin stadion i juli. På første runde av turnéen fikk Iron Maiden spesialinnredet et Boeing 747-fly, døpt «Ed Force One», til å frakte band, utstyr og teknikere til Australia, Asia og Sør-Amerika.
Bandet vant BRIT Awards i 2009 som «Årets Beste Liveband 2008». En dokumentarfilm, Iron Maiden: Flight 666, innspilt under «Somewhere Back in Time»-turnéen, hadde premiere på kino verden over 21. april 2009. Den er også gitt ut på DVD og Blu-ray.
Sataniske beskyldninger
Utgivelsen av The Number of the Beast i 1982 førte til at Iron Maiden ble beskyldt for å være satanister, spesielt i USA. Selv om bandet selv prøvde å avvise beskyldningene ved å påpeke at sangen handler om en drøm Steve Harris hadde, trodde media noe helt annet. En gruppe kristne ville at alle bandets album (sammen med alle Ozzy Osbournes album) skulle ødelegges.
Under, eller etter, innspillingen av albumet, var produsent Martin Birch involvert i en bilulykke hvor regningen for reparasjonen kom på 666 pund. Birch betalte i stedet 667 pund, og det hører med til historien at personen i den andre bilen var religiøs.
På denne tiden var det i tillegg mye oppstuss rundt sataniske beskjeder som ble «gjemt» i musikken til de litt hardere bandene. Slike beskjeder ble som regel oppdaget ved spille den aktuelle sangen baklengs. På Piece of Mind-albumet hadde Iron Maiden valgt å inkludere en slik beskjed på starten av «Still Life», men beskjeden er langt fra satanistisk; «'What Ho', said the thing with three bonces... do not meddle with things you do not understand!», etterfulgt av en rap. Enkelt oversatt betyr dette noe sånt som at «man ikke skal tulle med noe man ikke har greie på».
«Dune»
Det oppstod en mindre konflikt med forfatteren Frank Herbert da Iron Maiden ønsket å lage en sang basert på, og med samme navn som, romanen Dune. Herbert nektet Iron Maiden å bruke tittelen Dune og fraser fra boken, og Iron Maiden skiftet dermed navn til «To Tame a Land», som er den siste låten på albumet Piece of Mind (1983).
«West Ham Utd»
På coveret til alle Iron Maidens album kan man et eller annet sted lese «Up the Irons!» (på Killers står det imidlertid «Up the Hammers»). Dette er en hyllest til den engelske fotballklubben West Ham United FC som bassist Steve Harris og tidligere vokalist Paul Di’Anno er store tilhengere av. Harris har også West Hams logo på bassgitaren sin, og ved en rekke konserter har han også vært ikledd en spesiallaget West Ham-drakt på scenen.
Sjimpanser
Sjimpanser (Pan) er en slekt i familien store aper (Hominidae) og trolig menneskets nærmeste slektninger. Arten kan være både en primærkonsument, sekundærkonsument og tertiærkonsument i næringskjeden. Slekten består av kun to arter; dvergsjimpanse (P. paniscus) og sjimpanse (P. troglodytes). Begge er endemiske for Afrika sør for Sahel.
Biologi
Sjimpansene er flokkdyr og blant de fysisk største primatene. Begge artene har hårløs hud i ansiktet og store øyne. En vanlig sjimpanse har en kroppslengde på cirka 63–94 cm og veier typisk 26–70 kg, mens en dvergsjimpanse gjerne har en kroppslengde på maksimalt 83 cm og gjerne veier 27–61 kg. Sistnevnte har i forhold til kroppsstørrelsen lengre armer og ben enn førstnevnte. Artene viser kjønnsdimorfisme, i det hannene veier i snitt cirka 25 prosent mer enn hunnene.
Den mest åpenbare forskjellen mellom sjimpanser og dvergsjimpanser er, at sjimpanser er noe større fysisk, mer aggressive, og mannlig dominante, mens dvergsjimpanser er mer ynkelig, fredfulle, og kvinnelig dominante.
Sjimpansene trives i tett skog og lever i Vest- og Sentral-Afrika. Arten har relativt stor spredning og er utbredt i fire større populasjoner nord for Kongofloden.
Dvergsjimpansene, som også kalles bonobo, trives i jungel og tropisk regnskog. Arten har mer begrenset spredning og er utbredt i kun én stor populasjon i Sentral-Afrika, sør for Kongofloden og nord for Kasaielven i Den demokratiske republikken Kongo.
I motsetning til hva som er vanlig tro, kan sjimpanser ha omsorgsfull oppførsel med medlemmer av flokken og være til fordel for gruppemedlemmene foran seg selv.
Evolusjon og inndeling
Inndelingen under følger Goodman et al. (1990) og Groves (2005). Slektskapsforholdene mellom menneskeapene er, gjengitt i hierarkisk skrivemåte og supplert med en evolusjonær tidsskala.
Tombali
Tombali er en region i Guinea-Bissau. Det ligger sør i landet langs kysten og grenser til regionene Quinara, Bafatá og Gabú.
Administrativ inndeling
Tombali er delt inn i fire sektorer:
Jacob Obrecht
Jacob Obrecht (født ca. 1457 i Gent i Nederlandene, død 1505 i Ferrara i Italia) var en nederlandsk renessansekomponist. Han tilhører generasjonen etter den både i samtiden og ettertiden mer berømte Johannes Ockeghem. Han ble også raskt overskygget av Josquin des Prez.
Det er bevart i underkant av 30 messer, både cantus firmus-messer og parodimesser, en håndfull chansoner og en rekke motetter fra Obrechts hånd.
Stilen hans er nederlandsk, men med en tidvis sterk italiensk innflytelse. Han har en forkjærlighet for motivisk imitasjon og formfullhet, som kommer til uttrykk gjennom gjentakelser og bruk av ostinato-teknikker.
Jaco
Jaco kan sikte til:
Fylkesvei 2554
Fylkesvei 2554 i Oppland (Fv2554) går mellom Vedem og Tretten i Øyer kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 357 (Oppland).
Hauerseter leir
Hauerseter leir er en militærleir i Akershus som er standkvarter for Forsvarets hundeskole, men som også blir mye benyttet av ulike avdelinger i Heimevernet. Leiren ligger sentralt til like nord for Jessheim, like ved jernbanen og E6.
Hauerseter har siden slutten av 1800-tallet blitt benyttet som militært øvingsfelt. Leiren med betydelige bygningsmassen ble anlagt av tyske styrker under 2. verdenskrig, som lager for sprengstoff og ammunisjon for forsyning av Gardermoen militære flyplass. Fortsatt finnes det tallrike gamle bygg fra tyskerne i området, men mange er også blitt revet. I det ytre leirområde finnes det flere områder hvor tyskerne la brostein, langt ute i skogen. Tilgangen på arbeidskraft synes derfor å ha vært stor.
Etter nazistenes kapitulasjon overtok den norske forsvaret anlegget, og det var i bruk som ammunisjonslager frem til 1994 da virksomheten ble nedlagt.
I 1996 startet en prosess med å restaurere bygningsmassen på Hauerseter, og deler av leiren ble i 2004 fredet av Riksantikvaren som kulturminne. Vedtaket omfatter 52 små og store bygninger.
Eremophygus
Eremophygus er en slekt av biller som hører til gruppen praktskarabider (Rutelinae) i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
Middelsstore (10-15 millimeter), ovale, gul- eller brunaktige skarabider, ganske matte. Oversiden har kraftig mikroskulptur.
Levevis
I alle fall noen av artene lever i høytliggende områder (ca. 4000 meter over havet).
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika (Bolivia, Argentina).
Hanekam
Hanekam har flere betydninger:
Kapp det gode håp
Kapp det gode håp (afrikaans: Kaap die Goeie Hoop; nederlandsk: Kaap de Goede Hoop; portugisisk: Cabo da Boa Esperança) er en berglendt odde ved kysten av Atlanterhavet på Cape-halvøya i Sør-Afrika, ikke langt fra Cape Town.
Tradisjonelt har dette stedet vært betraktet som vendepunktet mellom Atlanterhavet og Indiahavet. Dette stemmer ikke da skillet mellom de to havene ligger rundt 150 km mot sørøst ved Kapp Agulhas. Havstrømmene for de to havene møtes på det punkt hvor varmvannet til Agulhas-strømmen møter kaldvannet til Benguelastrømmen og snur tilbake til seg selv, et punkt som veksler mellom Kapp Agulhas og Kapp Point (som ligger rundt 1,2 km øst for Kapp det gode håp).
Den portugisiske oppdageren Bartolomeu Dias er kreditert som de første til å runde Kapp det gode håp i 1488. Han kalte stedet «Stormkapp» (Cabo das Tormentas). Kong João II av Portugal gav det senere navnet «Kapp det gode håp» som skulle angi at man etter forbiseilingen hadde et godt håp om å nå India.
Asmund Haare
Asmund Haare (født 1949) er en norsk forretningsmann og hotellinvestor. Haare er eier av Den flyvende elefant.
Bulle (segl)
Bulle eller bulla var opprinnelig navnet på det metallseglet som var festet til såkalte buller, det vil si skrivelser og forordninger utstedt av fyrster, konger eller paver. Vanligvis var slike segl av bly og festet til dokumentet med en snor, men også edlere metaller ble brukt. Bulle eller bulla kan også brukes om eldre forseglinger av leire, for eksempel fra antikken, og om amuletter.
Navnet kommer fra latin bulla, som opprinnelig var en rund plate av metall, som i sin tur hadde fått navnet fra latin bullire («å koke») fordi den kunne minne om en boble eller blære som flyter på vann. Ordet ble i middelalderen tatt i bruk om de store blyseglene som pavelige og kongelige dokumenter ble utstyrt med, og derfra ble det omkring det 13. århundre overført til selve dokumentet. Navnet bulle ble fra 13. til 15. århundre brukt om de fleste dokumenter som ble utstedt av pavene, uansett hvilken for de hadde. Men fra 15. århundre begynte man å skille skarpere mellom forskjellige typer dokumenter, og en bulle ble da definert som et apostolisk brev med blysegl.
Ola Solum
Ola Solum (født 17. juli 1943, død 28. juni 1996) var en norsk filmregissør og manusforfatter, kjent for å ha regissert filmene Orions belte og Reisen til julestjernen.
Karriere
Han var et av regissørtalentene som ble støttet av Norsk Film A/S på 1970-tallet. I 1976 regisserte han sin første spillefilm Reisen til julestjernen, som vises på NRK hver julaften. I 1978 laget Solum filmen Operasjon Cobra. I forbindelse med Norsk Films 50-årsjubileum, fikk Solum derfor regissøroppgaven på Carl Gustav, gjengen og parkeringsbandittene (1982). I 1985 regisserte Solum filmen Orions belte, som ble en stor suksess i Norge og i utlandet. Filmen ble vist til over 600 000 publikummere på kino i Norge og fikk en Amandapris.
Da Solum laget filmen Landstrykere (1989), tok filmen to år lengre å lage enn det som var planlagt. Den kostet også 12 millioner kroner mer enn forventet, noe som førte til at Norsk Film A/S byttet ut sjefen.
Musiker Hans Solum var hans far. Ola Solum døde av kreft i 1996, 52 år gammel.
Penzum
Penzum er norskutviklet brettspill av typen kunnskapsspill. Spillets spørsmål bygger på læreplanmålene fra den norske grunnskolen. Spillet har syv forskjellige kategorier: Norsk engelsk, matematikk, samfunnsfag, natur- og miljøfag, RLE, samt kategorien «lett blanding». Spillet er nivådifferensiert med de ulike kategoriene fordelt på tre forskjellige klassetrinn: 2-4 trinn, 5-7 trinn og 8-10 trinn (der voksne kan bryne seg på spørsmål fra ungdomstrinnet).
Joop van Oosterom
Joop van Oosterom (født 12. desember 1937 i Hilversum, død 22. oktober 2016 i Monaco) var en nederlandsk forretningsmann og sjakkspiller. Han var kåret til den 18. verdensmester i postsjakk.
I 1955 ble han nederlandsk juniormester, og kom på 7.-plass i junior-VM. Etter avsluttet utdannelse satset han imidlertid på sjakk, men grunnla IT-firmaet Volmac. I 1988 solgte han sin andel for om lag 1 milliard euro, og regnes i dag som en av de ti rikeste nederlendere.
Fra 1992 har han sponset en sjakkturnering i hans nye hjemland Monaco, og oppkalt den etter sin datter, Melody Amber. Verdens sterkeste spillere inviteres til å delta i hurtigsjakk og blindsjakk.