cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kasakhstans herrelandslag i fotball
Historie
2007-sesongen ga videre framgang. Tidlig i mars arrangerte de en vennskapsturnering i Tsjimkent som de vant etter to seire og en uavgjort, og to uker senere scoret de sitt første mål på hjemmebane i en UEFA-kvalifiseringskamp. Det holdt til 2–1-seier over, deres første seier i en kvalifiseringskamp i Europa. Kasakhstan klarte også uavgjort mot Aserbajdsjan og Belgia, vant 1–0 i Jerevan mot, og scoret i tolv landskamper på rad fra mars til november. I den siste kampen i 2007 ble det tap mot Serbia, men Kasakhstan tok en sjetteplass av åtte lag i gruppa med to seire og fire uavgjort fra 14 kamper, og avanserte til femte av seks seedingsnivåer i trekningen til VM 2010.
Året etter ble imidlertid ikke fullt så vellykket. Blant annet tapte Kasakhstan 0–6 mot på Lokomotiv stadion i Moskva,, og den første seieren kom ikke før i august, i VM-kvalifisering mot , et lag som ikke hadde vunnet en landskamp på fire år. Etter tap for Kroatia og Ukraina bestemte det kasakhstanske fotballforbundet seg for å finne en ny landslagstrener, og Pijpers' assistent Bernd Storck tok over og ledet laget i et 1–5-tap mot England.
Glonav
Glonav Inc er et amerikansk teknologiselskap lokalisert i Newport Beach, California. Selskapet har mer enn 20 års erfaring som utvikler og produsent av semikonduktorer til GPS-utstyr og ulike mobile og trådløse lokasjonsapparater. Selskapet utvikler også teknologi for satellittmarkedet.
Mikel Arteta
Mikel Arteta Amatriain  (født 26. mars 1982) er en spansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for den engelske klubben Arsenal FC.
Han kom til Everton FC for 2 millioner pund den 15. juli 2005 etter å ha vært der på lån siden januar samme år. Han er en nær venn av Xabi Alonso som spilte for FC Bayern München. Han ble årets spiller i Everton i 2006. Arteta fungerte som assistenttrener under Josep Guardiola i Manchester City FC fram til desember 2019 da han tok over som hovedtrener i Arsenal FC.
Alexander Pedersen
Alexander Pedersen (født 4. februar 1891, død 10. februar 1955) var en norsk friidrettsutøver som representerte Torodd IF i Oslo.
Han deltok på både 100- og 400 meter og den norske stafettlaget under Sommer-OL 1912 i Stockholm. Har kom ikke videre fra kvalifiseringsrundene i noen av øvelsene.
Pedersen vant NM i friidrett på 100 meter i 1910 og 1915, på 200 meter i 1913 og 1915 og på 400 meter i 1913, 1914 og 1915. For de tre seirene i 1915 ble han tildelt kongepokalen i friidrett.
Akufen
Akufen er artistnavnet til Marc Leclair, en kanadisk elektronisk musiker. Leclairs musikk blir ofte beskrevet som minimal house, minimal techno, glitch, click hop eller microhouse. Pseudonymet Akufen kommer fra det franske ordet acouphène, som betyr tinnitus.
Hans første albumutgivelse My Way fra 2002 introduserte hans konsept mikrosampling, en måte å bruke små klipp han hadde tatt opp fra radiosendinger og brukt de som et instrument. Opptakene inkluderte bl.a stemmer, deler av sanger og en del uidentifiserbare lyder.
Århundre
Et århundre, også kjent som et sekel, er en periode på hundre år. År 2001 til år 2100 blir kalt det 21. århundre. Årene i århundrene begynner ikke på 0, men på 1. Dette er fordi det ikke finnes noe år 0 i den tidsregningen som brukes i Norge, så 1. århundre gikk dermed fra og med år 1 til og med år 100.
Church End (Brent)
Church End, vanligvis omtalt som Church Road, er en hovedgate mellom Harlesden og Willesden i distriktet Brent i nordvestlige London. Det er også navnet på området langs gaten. Det meste av bebyggelsen er boliger, men det er også noen butikker, et postkontor og en politistasjon. Befolkningen er i stor grad afro-karibiske.
Historie
Church End oppsto som et område rundt kirken St. Mary's Church i nærheten av Willesden. Stedet var omtalt som Churchend på slutten av 1500-tallet. Kirken er fra 1200-tallet. Dagens stedsnavn Church End hadde funnet sin form i 1683 og på kart hos Ordnance Survey i 1877. I løpet av 1700-tallet hadde en landsby med vertshus utviklet seg rundt kirken. Ankomsten av jernbanen på 1800-tallet førte til ytterligere utvikling, men området forble et jordbruksområde til å begynne med.
Boligområdet Church End kalles ofte «The White Flats» på grunn av de hvite småhusene som lå der tidligere. De ble bygget som moderne boliger av bydelsforvaltningen, med bedre kvalitet enn det som var vanlig for offentlige boliger. I 1997 ble det bestemt at de skulle rives. Fra 1999 ble de erstattet av mursteinshus av god kvalitet. Hele området skal være ferdig utbygget i løpet av 2007.
Church Road var tidligere kjent for problemer med gjengkriminalitet, og har vært regnet som et av de mest utrygge områder i Harlesden-området. Det har blant annet vært omfattende rivalisering mellom ungdommer fra boligområdene Church End Estate og St. Raphael's Estate, og med ungdom fra Kensal Rise. Nybyggingen i Church End var et av tiltakene som ble satt inn mot dette, og kriminalitetsnivået har gått betydelig ned på 2000-tallet.
Ståle Stenslie
Ståle Stenslie (født 27. november 1965 i Elverum) er norsk kunstner og kurator.
Church End (Brent)
Kommunikasjon
Bussrutene 260 og 266 går langs Church Road. Det er omkring syv minutters gange til Neasden undergrunnsstasjon, og elleve minutter til Harlesden undergrunnsstasjon. Buss 266 gir forbindelse til Willesden Junction stasjon.
Ståle Stenslie
I mars 2018 ble han ansatt som avdelingsdirektør i Kulturtanken, med ansvar for avdeling for Forskning og utvikling. Kulturtanken publiserte i den forbindelse en artikkel med følgende omtale av Stenslie:"Ståle Stenslie jobber nå som professor i kunst og teknologi ved Aalborg universitet i Danmark, har en doktorgrad fra Arkitektur- og Designhøgskolen i Oslo hvor han også er kursleder, og leder PNEK – Produksjonsnettverk for Elektronisk Kunst. Stenslie har bred akademisk bakgrunn og erfaring innen tverrfaglig orientert kunst, design, kunstnerisk prosjektarbeid, elektronisk kunst og ledelse, både fra nasjonale og internasjonale arenaer."
Kunstnerisk virke
I hans eget kunstneriske virke har han vært en foregangsfigur på den internasjonale elektroniske kunstscenen. I tillegg til arbeid ved Ars Electronica i Linz, Østerrike, hvor han var moderator for festivalens teoretiske program (2000) har han vært en eksponent for kognisjons- og persepsjonsmanipulerende kunstprosjekter hvor grensesnittsteknologier og nye digitale verktøyer har utgjort rammen for hans arbeid i områdene kunst, medier og nettverksforskning.
I 2015 stilte han og kunstnerkollegaen Barbora Kysilkova (f. 1983) under det felles kunstnerpseudonymet «Barbara Stahl» ut tre malerier under den samlede tittelen Nasjonens mødre. Maleriene viste statsminister Erna Solberg, finansminister Siv Jensen og forsvarsminister Ine Eriksen Søreide med halsen skåret over. Dagsavisens kunstanmelder Lars Elton var sterkt kritisk til verkene, og mente at utførelsen var teknisk akseptabel, men at motivene var sterkt problematiske.
Kuratorvirksomhet
I 2004 var han en av kuratorene bak den omreisende kunstutstillingen Detox, og ble truet med politianmeldelse da utstillingen ble vist på Quartfestivalen.
Som kurator har Stenslie arbeidet med internasjonal og norske kunstnere med fokus på medieaktivisme og elektronisk kunst. Stenslie er mest kjent i Norge for sine utstillingsserier Detox 1 og 2 med tidligere Riksutstillinger. Utstillingene var viktige for utviklingen av norsk mediekunst. Begge utstillinger ble vist i Kunstnernes Hus i Oslo og turnerte norske museer etter dette.
Stenslie vant Norsk kulturråds konkurranse «Virtuelle Virkeligheter og tradisjonelle kunstneriske uttrykksformer», deltok på Istanbul biennalen i ’97, har vært programsjef for Riksutstillinger, organiserte e~on og co-organiserte 6cyberconf, og har vært foredragsholder ved en rekke internasjonale arrangement.
Sammen med Knowbotic Research grunnla han mem_brane – laboratorium for nettverksforskning – i Mediapark, Köln, Tyskland.
Utdannelse
2010           Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo, ph.d.
1992 – 1994 	Kunsthøgskolen for medier, Köln, Tyskland, Master i audio-visuelle medier
1991 – 1992 	Kunstakademiet i Düsseldorf, Tyskland
1988 – 1992 	Statens Kunstakademi
1987 – 1988 	Statens håndverks- og kunstindustriskole, SHKS, Oslo
1986 – 1987 	Grunnfag i psykologi, Universitetet i Oslo
1985 – 1986 	Mellomfag i filosofi, Universitetet i Oslo
1983 – 1985 	Lester B. Pearson College, United World College, B.C., Canada, International Baccalaureate
Arbeidserfaring
2007 – 	2010	 professor, Kunsthøgskolen i Oslo
2005 – 	2007	 dekan, Fakultet for visuell kunst, Kunsthøgskolen i Oslo
2001 – 	2005 	professor (C4/senior) ved [KHM], Kunsthøgskolen for medier, Köln, Tyskland
2003-2005	programsjef Riksutstillinger
1995 – 2001    forsker ved Telenors Forskningsavdeling, Telenor FoU
USS «Gerald R. Ford» (CVN-78)
USS «Gerald R. Ford» (CVN-78) er et hangarskip i USAs marine og det første i Gerald R. Ford-klassen. Det er pr. 2023 verdens største krigsskip. Byggingen av skipet startet i 2008 og det ble satt i vanlig tjeneste i 2023.
Beskrivelse
Skipet ble satt i tjeneste 22. juli 2017. Kjølen ble strukket 14. november 2009. Det er oppkalt etter president Gerald R. Ford, som selv gjorde tjeneste i marinen under andre verdenskrig på hangarskipet USS «Monterey» (CVL-26).
Den 2. mars 2017 holdt USAs president Donald Trump en tale ombord på skipet i Newport News i Virginia. Talen fokuserte på de satsinger på militærey og den amerikanske flåte som han aktet å foreta i sin presidentperiode.
Hangarskipet er pr. 2023 det største og dyreste krigsskip som noensinne har vært bygget, og kostet 13 milliarder dollar å bygge. Skipet ble bestilt i 2008. Newport News Shipbuilding hadde hovedoppdrag med byggingen. Dette var den første nye hangarskip­klassen på 40 år i USA og er et ledd i fornyelse av USAs flåte av hangarskip. Skipene i Gerald R. Ford-klassen skal på sikt erstatte Nimitz-klassen.
Skipet har samme form på skroget som Nimitz-skipene, men har nye systemer som tillater flere avganger pr. dag og med mindre mannskap. Skipet drives av to atomreaktorer og kan gå med minst 30 knops fart. Det er plass til over 4,500 personer og over 75 fly ombord  (noe som er mer enn det norske flyvåpenet). Skipet har elektromagnetiske katapulter («EMALS», electromagnetic aircraft launch system) som hjelper flyene til å ta av på den korte rullebanen. Atomreaktorene gir skipet tilnærmet ubegrenset rekkevidde fordi det ikke er behov for å etterfylle drivstoff. Det er 25 dekk.
Planleggingen av den nye hangarskipklassen begynte i 1990-årene. Det neste i klassen, USS «John F. Kennedy» (CVN-79), som skal settes inn i tjeneste i 2025, skal ha større skrog og blir fire meter lengre.
Første deployering
«Gerald R. Ford»s første besøk i fremmed havn fant sted den 28. oktober 2022, da hun la til i havnen i Halifax i Nova Scotia, som er hjemmehavn for Canadas atlanterhavsflåte. Den 14. november 2022 ankom hun Storbritannia, der hun i noen dager var ankret opp ved Stokes Bay nær Gosport. Hun vendte tilbake til Norfolk den 26. november 2022.
Besøk i Norge
Skipet ble satt i ordinær tjeneste i mai 2023, og det første toktet inkluderer blant annet Nordsjøen og Oslo. Skipet skal øve sammen med norske styrker under oppholdet i norske farvann. Skipet stikker 12 meter dypt og hadde liten klaring til det grunneste punktet i Drøbaksundet (19 meter). Dette er det dypest stikkende skipet som har vært loset inn fjorden. 29. mai forlot skipet Oslo og seilte videre til Vesterålen-området for å delta i øvelsen Arctic Challenge Exercise. To uker senere forlot skipet Norge.
Litteratur
John Schank et al.: Modernizing the U.S. Aircraft Carrier Fleet: Accelerating CVN 21 Production Versus Mid-Life Refueling (PDF), Santa Monica, Rand Corporation, 2005, ISBN 978-0-8330-3720-6.
Knut Gribb
Signalement
Fullmektig Knut Gribb sluttet å eldes et sted i førtiårene, en alder han nå har beholdt i nesten hundre år. Særlig i de første 30 årene av Gribbs offentlige liv varierer beskrivelsen av hans utseende mye. Omkring 1929 barberer han bort et av sine sitt kjennetegn, den buskete barten. Etter dette følger forfatterne i økende grad Øyulv Grans framstilling, som også ligger til grunn for Bladkompaniets mal fra 1970. I dette forlagets romanserie er Gribb over 1,80 meter høy, bredskuldret og veltrent, har mørkt, gråsprengt hår og skarpe, grå øyne. Han er glattbarbert, elegant og velkledd på en diskret måte. Ansiktet er markert. Hans private våpen, som han alltid bærer uten hensyn til norsk politis våpeninnstruks, er en Walther PPK, kaliber 7,65. Han bor i en leilighet i Oscarsgate i Oslo sammen med schäferen Nero. Husarbeidet ivaretas av husholdersken fru Halvorsen.
Blant Gribbs mange kriminalistiske ferdigheter kan særlig framheves hans utrolige forkledningskunst, særlig i Lys og Skygge (hvor han bl.a. maskerer seg som japaner) og de tidlige årene av Detektiv-Magasinet. I sin tjeneste har han kjempet mot betydelige kriminelle, som mesterforbryteren Thomas Ryer og eventyrersken Olga Barcowa. Hans medhjelpere er betjent Harald Brede og overkonstabel Finn Jerven, som begge blir overbetjenter i de senere historiene. Knut Gribbs slagord er: «Forbrytelse lønner seg aldri».
Historie
Mesterdetektiven Knut Gribb ble lansert av forfatteren Sven Elvestad, under pseudonymet Kristian F. Biller, i hefteserien Lys og Skygge 1908. Serien var tenkt som et sunt og positivt alternativ til importerte og antatt forderverlige krimserier som Nick Carter. Gribb-fortellingene skulle bl.a. ikke inneholde drap. Elvestad trakk seg ut i 1909, etter 28 hefter, og Gribb-figuren ble overtatt av andre forfattere inntil Lys og skygge gikk inn i 1910. En kuriositet er fortellingen «Damen med de tusen Navne», som bærer Elvestad/Billers navn, men som delvis trolig er skrevet av Herman Wildenvey. Elvestads Gribb-fortellinger ble senere utgitt under forfatterens vanlige pseudonym Stein Riverton og med heltens navn endret til Asbjørn Krag. Etter at Elvestad sluttet ble det skrevet noen Knut Gribb-fortellinger av Fin/Finn Bratt. Det antas at disse var forfattet av Thorvald Bogsrud.
Etter et gjestespill i Tidsfordriv 1915–18 (forfatter var forleggeren Albert Johansen, alias Aadne Janson), gjenoppsto Knut Gribb for alvor i 1928 i Detektiv-Magasinet og detektiven fikk leve et langt liv og løste mange store kriminalsaker i Oslos underverden i lag med sine våpendragere Harald Brede og Finn Jerven (opprinnelig Fritz Jærven). Gribb fikk oppnavnet «Døden» i Oslos underverden. Blant de mest produktive forfatterne var Sverre Vegenor og Øyulv Gran.
I 1971 gjenopplivet Bladkompaniet Knut Gribb som billigbok-serie. Fram til 2004 ble det utgitt 104 titler i denne serien. Serien ble nedlagt i forbindelse med at Bladkompaniet ble oppkjøpt av Schibsted A/S. I 2006 ble det opplyst på Scibstedsforlagenes nettside at man vurderte å fortsette der Bladkompaniet slapp, men ved 100-årsjubileet i 2008 slo redaktør Jørgen Gaare fast at «det foreligger ingen planer om å fortsette utgivelsen av Knut Gribb-romaner». Schibstedforlagenes Knut Gribb-sider er senere fjernet. Høsten 2010 utga Schibsted imidlertid tegneseriealbumet Knut Gribb : Redselen på Krokskogen, tegnet av Ivan Andreassen etter Sverre Årnes hørespill fra 1998. Albumet har undertittel Julen 2010, en antydning om at Knut Gribb kan dukke opp igjen senere. I 2009 utga Commentum forlag en frittstående Knut Gribb-roman, Alvedansen av Egil Sandø. Angivelig den første noensinne med stive permer.
Av de senere årenes Gribb-fortellinger er noen henlagt til nåtid; andre er «historiske» Gribb-fortellinger der helten er plassert i en tidligere del av den lange karrieren. Blant disse er Gunnar Staalesens musikal (!) Knut Gribb tar Bergenstoget.
Fra 1998 har NRK Radioteatret sendt en rekke hørespill under samletittelen Knut Gribbs bedrifter. Med unntak av enkelte dramatiseringer av eldre historier, er handlingen her lagt til mellomkrigstiden. De fleste hørespillene er dramatiske kriminalmysterier som legger tonen tett opptil den opprinnelige hefteserien, men er også skrevet med humoristisk distanse. Blant de mange manusforfatterne finnes flere av Bladkompaniets serieforfattere som Jan H. Jensen, Sverre Årnes og Olav Ottersen, men også mer alment kjente navn som Gunnar Staalesen, Knut Nærum, Tor Edvin Dahl og Tor Åge Bringsværd. I februar 2010 sendte NRK hørespillet Dragens hale av Bing & Bringsværd. Ifølge nrk.no blir dette siste hørespill med Knut Gribb på NRK.
Alternativ Gribb
Ettersom navnet Knut Gribb var rettighetsbelagt, ble heltens navn forandret til Asbjørn Krag da Sven Elvestad (under sitt vanlige pseudonym Stein Riverton) senere ga ut sine Gribb-historier i bokform. Av samme grunn ga Øyulv Gran (både før og etter at han ble offisiell Gribb-forfatter) ut en rekke fortellinger om Harald Ask og hans assistenter Knut Sundt og Finn Jäger. Flere av disse finnes også i Gribb-versjon. I Ove Feddes fortellinger i Krim-Eliten (1958) heter helten Trond Borg og hans assistenter Sinsen og Berger. Ben I. Garkos Gribb-historier er omarbeidelser av franske krimnoveller, foretatt av Bladkompaniets eier Carl Huitfeldt. Spesielt på 1950-tallet ble det også skrevet mange fortellinger fra «Gribb-universet» der Gribb selv ikke opptrådte. Mange av dem handler om Gribbs pleiesønn, «Rotta».
Gilad Shalit
Gilad Shalit (født 28. august 1986 i Nahariya) er korporal i Den israelske hæren og kom i medias søkelys da en samordnet aksjonsgruppe sammensatt av de palestinske terroristgruppene Hamas, Folkets motstandskomiteer og Jaish al-Islam ledet et raid mot en israelsk militærpost 25. juni 2006, og tok Shalit til fange. Aksjonen skjedde på israelsk side av grensen til Gazastripen (nær Kerem Shalom). Militante palestinerne hadde i hemmelighet gravd en tunnel under grensa fra Gaza til Israel og tatt seg inn gjennom denne. To israelske soldater ble drept og fire skadet. Shalit var inntil 18. oktober 2011 i fangenskap i Gaza og da som den eneste israeler i palestinsk fangenskap. Han ble ifølge de palestinske gruppene behandlet bra.
Til tross for at Shalit ble tatt til fange som soldat i aktiv tjeneste hadde mange vestlige land sluttet seg til Israels krav om betingelsesløs frigivelse av Shalit. De palestinske gruppene krevde på sin side palestinske fanger i israelske fengsler løslatt i bytte mot korporalen. Gruppene krevde først at alle palestinske kvinner og barn i israelske fengsler skulle løslates og har senere kommet med en rekke andre krav bl.a. løslatelse av 1000 palestinske fanger, blant dem flere fanger som har sittet over 20 år. Israel har avviste lenge en fangeutveksling, men en slik utveksling ble likevel gjennomført iforbindelse med Shalits løslatelse.
Niagara (film)
Niagara er en amerikansk film noir fra 1953, regissert av Henry Hathaway og produsert av 20th Century Fox. I hovedrollene spiller Marilyn Monroe, Joseph Cotten, Jean Peters og Max Showalter. Filmen handler om en manipulerende kvinne med planer om å drepe ektemannen sin. Et ungt ektepar på bryllypsreise blir ufrivillig innblandet i planene hennes. Manus er skrevet av Charles Brackett, Richard L. Breen og Walter Reisch.
Filmen ble en suksess og var Monroes store gjennombrudd.
Handling
Den lystige Ray Cutler og hans kone, Polly, er på en forsinket bryllypsreise til Niagarafallene etter at han har vunnet en salgskonkurranse gjennom jobben. Når de ankommer hytten som de har leid får de beskjed om at de forrige paret, George og Rose Loomis, ikke har sjekket ut ennå, men de går med på å ta en annen hytte i stedet. Det blir raskt klart for dem at ekteparet Loomis er alt annet enn et lykkelig par. George er hissig og paranoid og Rose antyder at han tidligere har vært innlagt på et psykiatrisk sykehus. En dag når ekteparet Cutler er på en omvisning ved Niagarafallene, oppdager Polly at Rose kysser lidenskapelig med en annen mann. Det viser seg at Rose har planlagt at elskeren hennes skal drepe mannen hennes en dag, når begge mennene skal på en båttur. Planen ser ut til å lykkes ettersom George ikke kommer tilbake. Ekteparet Loomis hjelper henne å melde mannen savnet. Ikke lenge etter blir liket – av det man antar er George – funnet, og Rose blir tilkalt for å foreta en identifikasjon, men hun besvimer ved synet av liket. Rose blir innlagt på sykehus og ekteparet Cutler får endelig flytte inn i den hytten de hadde bestilt. Polly legger seg for å slappe av litt, men blir overrasket av George som plutselig kommer inn. Han trodde Rose bodde der fremdeles og kom for å ta hevn. Det viser seg nemlig at han drepte elskeren til Rose, før han selv ble forsøkt drept. Før han blir oppdaget av noen andre stikker han av, og Polly blir ikke trodd da hun forteller hvem hun har sett. Senere da hun er på en omvisning ved Niagarafallene sammen med Ray, hans sjef og sjefens kone, blir hun igjen oppsøkt av George. Han overbeviser henne om at han drepte den andre mannen i selvforsvar, og Polly råder han til å melde seg for politiet. Han er ikke interessert i dette og ber om at hun ikke forteller noen at han selv overlevde. Polly blir hun redd og kommer seg unna.
Ikke lenge etter rømmer Rose fra sykehuset og prøver å komme seg tilbake til USA. Hun blir livredd da hun oppdager George utenfor, og flykter opp i et klokketårn. Han følger etter henne og tar henne igjen da hun når toppen. En rasende George kveler sin kone, men angrer seg like etterpå. Ting blir ikke enklere når han oppdager at han har blitt låst inne i bygningen og ikke kan komme seg ut før neste morgen. Før han går forteller han den døde Rose at han elsket henne.
Samme morgen skal ekteparet Cutler på båttur sammen med Rays sjef og sjefens kone. George, som nå er ettersøkt av politiet, kommer seg inn på båten når Polly er alene ombord. Han prøver å overtalte henne til å forlate båten, men ender opp med å slå henne i svime ved et uhell. For å unnslippe politiet starter han båten og kjører avsted. Når Polly våkner råder hun han igjen til å melde seg til politiet, men blir rystet når hun får vite at han har drept Rose. Større problemer oppstår når båten går tom for bensin og blir ført med strømmen ned mot Niagarafallene. Et like stykke før fossefallene treffer båten en stor stein. George hjelper Polly å klatre opp på den. Når hun er trygg blir han med båten ned Niagarafallene. Like etterpå blir Polly reddet av et helikopter. De takker politiet for hjelpen mens de holder rundt hverandre.
Bakgrunn og produksjon
James Mason var opprinnelig tiltenkt rollen som George Loomis, men den gikk til slutt til Joseph Cotten. Anne Baxter skulle opprinnelig spille rollen som Polly Cutler, men da hun trakk seg ble filmen omskrevet for å fremheve Marilyn Monroe. Rollen gikk da til Jean Peters.
Deler av filmen ble spilt inn på den canadiske siden av Niagarafallene.
Under innspillingen av filmen la Monroes makeupartist, Allan «Whitey» Snyder, merke til sceneskrekken hennes, et problem som hun hadde gjennom hele karrieren. Han fikk i oppgave av regissøren Henry Hathaway å tilbringe flere timer sammen med Monroe, for å forberede henne før scener skulle spilles inn.
Ifølge Snyder var det i denne filmen som Monroe, etter mye eksperimentering, fant frem til det utseende og stilen som hun ble mest kjent for. En scene i filmen der Monroe filmes bakfra mens hun går 35 meter har ofte blitt nevnt som det som gjorde henne til en stjerne. Skuespillerinnen Constance Bennett skal angivelig ha uttalt, etter å ha sett filmen: «Det der er en dame med fremtiden bak seg.»
Mottakelse
Filmen ble Monroes store gjennombrudd og spilte inn seks millioner dollar. Variety mente at det var en nervepirrende film der man bare ventet på katastrofen. De mente også at filmen på en flott måte fikk vist frem to av naturens skjønnheter; Niagarafallene og Monroe. The New York Times fremhevet også Niagarafallene og Monroe som filmens høydepunkt. Newsweek mente at Monroe hadde den beste rolletolkningen, mens Time mente at hun hevet nivået på filmen.
Daily Worker mente imidlertid at hun var «latterlig» og «kjedelig», mens Monthly Film Bulletin mente at hun var «vulgær» og «litt frastøtende». Monroes fremtoning ble også kritisert av flere kvinnegrupper. En representant fra Niagara Falls i Ontarios lovgivende forsamling protesterte på sin side på at filmen «ikke gjorde annet enn å skade bryllupsreisehovedstaden». Videre mente vedkommende at «i stedet for en film som kan vises til skolebarna våre gir de oss mord og selvmord og umoralske liv.»
Oljokma
Oljokma (russisk: Олёкма) er ei sideelv til Lena i det østlige Sibir i Russland. Den er rundt 1 436 km lang, med et nedbørfelt på 210 000 km².
Oljokmas kilder ligger i de sørlige delene av Jablonovyjfjellene, vest for Mogotsja. Den renner nordover gjennom ubebodde områder før den munner ut i Lena nær Oljokminsk.
Tønnes Rolfsen
Tønnes Rolfsen (født 1736 i Benestad, død 1792 i Kristiansand) var skipsbyggmester og verftseier i Kristiansand.
Han fikk i 1776 kongelig bevilling til å kjølhale, forhude, fortømre og reparere alle slags fremmede og egne skip. Rolfsens verft nevnes blant de store på Vestersiden i 1783, sammen med blant andre verftene til Niels Moe, Claus Mørch, Daniel Isaachsen og Thorn Reymert (Tønnes Rolfsens svigersønn). Verftet ble senere eid av bl.a. sønnene Abraham Rolfsen og Bernt Tobias Rolfsen, men ble senere solgt til O.P. Moe.
1980-årene
Politikk og samfunn
-- 1980 -- 1981 -- 1982 -- 1983 -- 1984 -- 1985 -- 1986 -- 1987 -- 1988 -- 1989
Tiårsoversikt
Tunisia under Sommer-OL 1972
Tunisia under Sommer-OL 1972. Trettisju sportsutøvere fra Tunisia deltok i fem sporter under Sommer-OL 1972 i München. Tunisia, som deltok for fjerde gang i et OL, kom på delt 33.-plass med en sølvmedalje.
Rød herregård
Rød herregård i Halden er et av de største og best bevarte lystgårdsanleggene i Norge. Hovedbygningen har trolig sine eldste deler fra 1600-tallet, men den ble vesentlig om- og påbygd i løpet av 1700-tallet. Hagesalongen ble oppført i 1863 etter tegninger av arkitektene Heinrich Ernst Schirmer og Wilhelm von Hanno, vestfløyen ble nybygd i 1875 etter tegninger av arkitekt Henrik Thrap-Meyer. I 1902-03 ble huset ombygd med ny hall og spisestue etter tegninger av arkitekt Halfdan Berle.
Hage
Rød har et stort hageanlegg, der midtpartiet kan sees på Jacob Conings maleri av Fredrikshald (Halden) fra 1699. Barokkhagen ble videreutviklet på 1700-tallet, blant annet med en elegant hagepaviljong (1756), terrasser, dammer og alleer. En engelsk landskapshage omgir barokkhagen. Foruten romantiske spaserstier og vakker utsikt over Iddefjorden, byr hagen på klassiske elementer som bjørnegrotte, eremitthytte, kanonbatteri og gravsted.
I hagen finnes en inskripsjon etter prins Christian August av Augustenborg. Prinsen, som i 1809 var valgt til kronprins i Sverige, tilbrakte sin siste dag i Norge som gjest på Rød herregård 7. januar 1810. Her skrev han på fjellveggen «C A Norges Ven», en innskrift som senere ble hugget inn med en krone over.
Eierforhold
Gården og eiendomskomplekset var eid fra 1733 til 1829 av den opprinnelige danske slekten Tank gjennom tre generasjoner som drev omfattende virksomhet bl.a. med trelasthandel: Carsten Tank d.e., Nils Tank og statsråd Carsten Tank d.y. Da sistnevnte ble insolvent, overtok svigersønnen Peter M. Anker eiendommen. Ankerfamilien bodde på Rød i fire generasjoner frem til 1956, da Nils Anker, sønn av Borghild og P.M. Anker, døde ugift og uten livsarvinger.
Eiendommen tilfalt hans to halvbrødre Ole og Fritz Anker Rasch. De opprettet i desember 1961 to stiftelser som skulle ta vare på gården for fremtiden: Stiftelsen Rød Herregård fikk overdratt huset og haven, mens Stiftelsen De Ankerske Samlinger fikk overdratt innboet og det rikholdige arkivet tilhørende eiendommen. Stiftelsene er idag delvis sammenkjørte med Stiftelsen Halden historiske Samlinger (HhS) som også har sine kontorer på herregården. Siden 2010 er Halden historiske Samlinger en del av Østfoldmuseene. Det er omvisninger på Rød herregård i sommerhalvåret.
Kulturminne
Rød Herregård ble fredet 18. april 1923 og har nummer 86040 i Riksantikvarens kulturminnebase.
Marian Oprea
Marian Oprea (født 6. juni 1982 i Pitești) er en rumensk friidrettsutøver som konkurrerer i tresteg. Han vant sølvmedalje i OL i Athen i 2004. I 2005, tok han tredjeplass under VM i Helsingfors. Oprea har en personlig rekord på 17,81 meter.
Christian Salvesen (1827–1911)
Christian Salvesen (eg. Salve Christian Fredrik Salvesen) (født 1827 i Mandal, død 1911 i Skottland) var en hvalfangstgründer og forretningsmann i Leith ved Edinburgh.
Salvesen ble utdannet hos sin onkel Carsten Klingenberg Ross i Mandal. Sammen med sin bror Johan Theodor Salvesen bygde han opp et verdensomspennende forretningsimperium, blant annet som verdensledende innenfor hvalfangst.
På Risøbank ved Mandal drev brødrene Salvesen en større parafinoljefabrikk, der hvor sønnen Edward Theodore Salvesen, Lord Salvesen senere bygde sitt sommersted «Risøbank». I dag er firmaet Christian Salvesen Plc et multinasjonalt selskap med hovedvekt på logistikk.
Marie Kovářová
Hun deltok i OL 1948, her fikk Tsjekkoslovakia gull i lagkonkurransen. Kvinnene konkurrerte kun i lagkonkurranse, men Kovářová ble syvende beste utøver i ringer.
William A. Fillinger
William A. Fillinger (født 11. november 1867 i Christiania, død 16. oktober 1938 i New Orleans i Louisiana i USA) var en norskfødt amerikansk katolsk prest innen jesuittordenen. Han emigrerte til USA kort etter son konversjon til katoluisismen, og virket hele sin prestetid i de amerikanske Sørstatene, for det meste ved jesuittenes universitet i New Orleans. Han var i sin levetid verdens eneste norske jesuitt.
Bakgrunn
Han var det nest yngste av 23 barn av en ikke-katolsk familie. Han var først elev på det katolske St. Josephs Institutt i Kristiania til han var 14 år. Så dro han for studier i Grenoble i Frankrike. Han ble katolikk i 18-årsalderen i forbindelse med et besøk til valfartsstedet Notre-Dame de La Salette nær Grenoble, der han ble vitne til et mirakel.
Konvertering
Han bad om undervisning i den katolske tro, og konverterte i 1885. I 1886 dro han for et år til en jesuittskole i Belgia og der bestemte han seg for å tre inn i jesuittordenen. Så kom han tilbake til for å ta avskjed med sine foreldre i Christiania.
I 1887 reiste han til USA, der han den 13. september 1887 ble opptatt som medlem av jesuittordenen i deres novisiat i Macon i Georgia. Der studerte han i fire år.
Tippeligaen 1993
Tippeligaen 1993 startet 1. mai og sluttet 17. oktober.
William A. Fillinger
Prest i jesuittordenen
Han ble presteviet i 1902 i kapellet i Woodstock College i Maryland av erkebiskopen av Baltimore, kardinal James Gibbons. Han så da sin mor igjen; hun reiste over for å være med ved ordinasjonen. Hun ble alvorlig syk, og den nybakte pater William var ved hennes sykeleie. Før hun døde, konverterte hun til den katolske tro. Han gav henne se siste sakramenter, og forrettet ved hennes begravelse.
Fader Fillinger arbeidet i undervisning, særlig ved jesuittenes Loyola University i New Orleans i Louisiana.
Tippeligaen 1993
Det ble spilt 22 runder. De to nederste lagene rykket ned, mens laget som endte på 10.-plass spilte kvalifisering mot de to lagene som kom på andreplass i hver sin avdeling i 1. divisjon.
William A. Fillinger
Prest i jesuittordenen
Han virket også blant annet med oppbygging av den katolske kirkes menigheter i det sentrale Florida, og var fra 1920 den første sogneprest i St. Clement's Catholic Church i Plant City (Hillsborough County) der. Kort etter var han tilbake i New Orleans for så å permanent bli der ved jesuittenes universitet.
Det meste av sin tid virket han som professor ved jesuittenes universitet i New Orleans. I løpet av sin lange karriere underviste han 1.800 gutter, og det er ikke noen nedtegnelser eller rykter som at han fikk en enmneste fiende blsant dem, trass i sitt rykte som streng lærer. Men i klasserommet hadde han ry som «terror». Han ble ansett som den strikteste blant lærerne, men det var hans måte å aldri gi en «utilfredsstillende»-karakter i oppførsel. Alle guttene fikk A i oppførsel. «De ypper seg, men de er velmenende».
Under hele hans presteliv var det umulig for ham å besøke sitt fedreland, ettersom jesuitter var forbudt ifølge Grunnloven i Norge helt frem til sent i 1956.
Peter Jacobsen
Jacobsen er født i Portland i Oregon, og studerte ved University of Oregon. Han ble profesjonell i 1976 og vant sin første turnering på PGA-touren i Buick-Goodwrench Open i 1980. Han har syv seire totalt, og den siste kom 23 år etter den første. Han har spilt i Ryder Cup to ganger, i 1985 og 1995.
På Champions-touren vant han en major-turnering, U.S. Senior Open, det første året han deltok, i 2004. Året etter fulgte han opp med en ny major, Senior Players Championship.
Jacobsen har hatt to programmer på The Golf Channel: Peter Jacobsen Plugged In og Peter and Friends. Begge var diskusjonsprogrammer, men Plugged In hadde større variasjon og har hatt med band som Hootie and the Blowfish og Jacobsens eget band. «Jake Trout & the Flounders» var et band Jacobsen («Jake») startet sammen med Mark Lye og Payne Stewart midt på åttitallet.
Partido por la Democracia
Partido por la Democracia (norsk: Partiet for demokratiet) er et chilensk politisk parti. Det ble grunnlagt i 1987. Partiet regnes som sosialdemokratisk og tilhører sentrum-venstre-alliansen Concertación de Partidos por la Democracia (Koalisjonen for demokrati).
Etter at politiske partier igjen ble tillatt mot slutten av 1980-tallet, gikk Chiles kristendemokratiske parti sammen med Partido Demócrata Cristiano de Chile, Partido Socialista de Chile og Partido Radical Socialdemócrata i en allianse som var motstandere av Augusto Pinochets fortsatte kandidatur til presidentvervet og som ledet an i kampen for frie valg og demokrati. Koalisjonen har dominert chilensk politikk etter overgangen til demokrati og har vunnet alle presidentvalg siden. Partileder Ricardo Lagos fra Partido por la Democracia ble valgt til Chiles president i 2000 og satt i en periode på seks år til 2006.
Ved valget til nasjonalforsamlingen i 2005 fikk Partido por la Democracia 15,4 % av stemmene til deputertkammeret og 10,7 % av stemmene i valget til senatet. Ved valget i desember 2009 vant partiet 12,7 av stemmene i valget til deputertkammeret og 13,8 % av stemmene i valget til senatet.
Partiet er medlem av Sosialistinternasjonalen.
Olav Frogner
Olav Frogner (født 28. august 1891, død 18. mars 1919) var en norsk friidrettsutøver som representerte IF Ørnulf i Oslo.
Frogner var sprinter og vant NM i friidrett på 100 meter i 1916, 1917 og 1918 og på 200 meter i 1917 og 1918. For seirene i 1917 ble han tildelt kongepokalen i friidrett.
Den 9. juli 1916 satte han ny norsk rekord på 200 meter med 22,5 sekunder (bilde til høyre):
Frogner døde av spanskesyken i mars 1919.
Harlesden
Harlesden er et område i distriktet Brent i nordvestlige London. Den største befolkningsgruppen er av afro-karibisk opphav, mens det også er betydelige innslag av irer, brasilianere og guyanere. Harlesden har blitt lovprist for sin levende karibiske kultur og har uoffisielt blitt kalt for Londons hovedstad for reggae. Stedets fremste midtpunkt er dets Jubilee Clock, jubileumsklokke, sentralt i High Street som ble reist i forbindelsen med dronning Viktorias gulljubileum.
Fram til midten av 1800-tallet var Harlesden en landsby, men med jernbanen fulgte urbanisering. Stasjonene Willesden Junction, Kensal Green og Harlesden fikk stor betydning for utviklingen av området. Det ble bygget småhus for jernbanearbeiderne, og større hus for middelklassen som ble trukket til stedet.
Det gamle sognet Willesden ble oppslukt av London, og det landlige preget forsvant fra Harlesden. Under den første verdenskrig ble det reist lavkostboliger i områdene mellom de gamle landsbyene, slik at man fikk et sammenhengende urbant område. En av Storbritannias største industriområder ble opprettet i Park Royal rett utenfor Harlesden.
I etterkrigstiden tok dagens Harlesden form gjennom innvandring fra Karibia, det indiske subkontinentet og Afrika. Mens dette i områder som Notting Hill og Brixton førte til problemer og i noen tilfeller raseopptøyer, har det vært langt færre gnisninger i Harlesden. 19 prosent av befolkningen er afro-karibere, fulgt av afrikanere, 14 prosent hvite briter, og 15 prosent fra andre steder.
Fiskeløysen
Fiskeløysen eller Fiskeløysa er et vann som ligger på Blefjell (Store Ble) i Rollag kommune, Viken fylke. Vannet ligger ved grensa til Flesberg kommune. Det er regulert mellom 788 og 784 moh, og er magasin for Hølseter kraftverk og Vrenga kraftverk. Kraftverkene eies og drives av Skagerak Kraft. Ny demning 2014/2015.
Adkomst til Fiskeløysen går fra nordligste Blefjell-avkjørsel i Numedal (Storebleveien). Dette er en bomvei, der kredittkort er eneste betalingsmåte. Ved bommen kan det også kjøpes fiskekort. Det er satt ut ørret i vannet. Storebleveien ender ved Fiskeløysen, der det er parkerinsplass ved Butjønnseter. Det er en privat bomvei de siste 150 m inn til vannet. Parkeringsplassen ved Butjønnseter er et godt utgangspunkt for turer til Kroktjønn og Åklinuten.
Fiskeløysen har utløp til Einarstjønn og derfra videre via en foss ned til Litlevatnet. Via flere små fossefall og kulper, ender vannmassene i det regulerte Kyrkjevatnet.
Uganda under Sommer-OL 1972
Uganda under Sommer-OL 1972. Trettitre sportsutøvere, trettien menn og to kvinner fra Uganda deltok i tre sporter, boksing, friidrett og landhockey under Sommer-OL 1972 i München. Det var femte gangen som Uganda deltok i et OL, de vant en gull- og en sølvmedalje og ble nummer 24 på medaljestatistikken.
Ultrabredbånd
Ultrabredbånd (engelsk: ultra-wideband, UWB) er betegnelsen på en radioteknologi som opererer med en veldig høy båndbredde (over 500 MHz). Teknologien kan brukes til rask overføring av data, avbildning og lokaliseringssystemer. For eksempel er den trådløse standarden av USB basert på denne teknologien.
Metapakke
Metapakker brukes i pakkesystemer på Linux og andre frie operativsystemer. De brukes til å fortelle pakkesystemet at andre pakker skal installeres uten at metapakken installerer noe selv,  til å installere programvaresamlinger eller å tilby bakoverkompatibilitet.
Ultrabredbånd
Flere aktører jobber med produkter basert på denne teknologien. Blant annet utvikler det norske selskapet Novelda AS radarteknologi basert på ultrabredbånd.
Organisasjonen WiMedia Alliance organiserer selskaper og forskningsmiljøer som utvikler ultrabredbånd.
Judas (sang)
«Judas» er en sang av Lady Gaga, og den andre singelen fra hennes andre studioalbum Born This Way. Singelen ble lansert 15. april 2011.
UEFA-cupen 2005/06
UEFA-cupen 2005/2006 ble vunnet av den spanske klubben Sevilla med 4-0 i finalekampen over den engelske klubben Middlesbrough. Dette var UEFA-cupens 35. sesong og andre sesong med gruppespill etter to kvalifiseringsrunder. Turneringens toppscorertittel ble tildelt argentinske Matías Delgado fra FC Basel med sine syv mål totalt.
Tania Longe
Tania Longe (født 4. april 1974) er en norsk tidligere friidrettsutøver og siden praktiserende massasjeterapeut blant annet som ansatt hos Olympiatoppen som gir henne oppdrag med ulike landslag. Hun drev mangekamp og er per 1. januar 2022 nummer 12 i sjukamp gjennom alle tider i Norge.
Karriere som massør
I 2008 hadde ishockeylandslagets massør, Jon Aase, pappapermisjon under Ishockey-VM i Canada. Longe ble da med som vikarierende massør. Med sin idrettsbakgrunn og er Longe ansatt på deltid ved Olympiatoppen som massasjeterapeut for ulike landslag. Hun har hatt en rekke oppdrag under samlinger og mesterskap. Som massør for Norges kvinnelandslag i håndball under Sommer-OL 2008, Sommer-OL 2016 og Sommer-OL 2020, ble Longe delaktig i lagets OL-gull og to OL-bronser.
Idrettskarriere
Longe var et allsidig friidrettstalent og begynte tidlig med friidrett. Hun representerte Fredrikstad Idrettsforening, en klubb som hadde et sterkt friidrettsmiljø.
Fra 1995 til 1997 flyttet Longe til University of Michigan i Ann Arbor og konkurrerte for universitetets friidrettslag. Under et Big 10-mesterskap i Illinois i 1997 hoppet hun 6,60 meter i lengde, fire centimeter over den gjeldende norske rekorden til Berit Berthelsen, men resultatet ble underkjent som norsk rekord på grunn av for mye medvind. Resultatet er derimot gjeldende bestenotering ved Universitetet i Michigan (per 2015). Hun hadde i tillegg skolerekorder i lengdehopp, tresteg og femkamp (innendørs), samt tresteg og syvkamp utendørs. Lengdeseieren i Big 10-mesterskapet ble en av ni seiere for Longe. Longe ble i 2015 inkludert i University of Michigan - Women's Track and Field Hall of Fame
Familie
Tania Longe er datter av den britiske mangekjemperen Clive Longe (1939-1986). Han var født i Britisk Guyana, og konkurrerte for Storbritannia under Sommer-OL 1968 i Mexico by hvor han ble nummer 13 i tikamp. Faren tok sitt liv under dramatiske omstendigheter i 1986 mens han var landslagstrener for friidrett på Barbados. Tania og søsteren vokste opp hos sin fostermor Mariann i Fredrikstad, men har hatt hele tiden hatt kontakt med Longe-familen bosatt i Canada.
NM-medaljer
Longe har 20 NM-medaljer, hvorav 9 er NM-titler, fordelt på fem øvelser.
Thor Thorvaldsen
Thor Thorvaldsen (født 31. mai 1909 i Bamble, død 30. juni 1987 i Bærum) var norsk seiler og olympisk mester. Han var medlem av Kongelig Norsk Seilforening og Vestfjordens Seilforening. Thor Thorvaldsen tok OL-gull både i London 1948 og i Helsingfors 1952. Begge ganger i drakebåtseiling sammen med mannskapet Sigve Lie og Håkon Barfod i båten «Pan». Han vant også Dragegullpokalen i 1948 og 1950 samt 5 kongepokaler. I 1948 mottok Thorvaldsen Morgenbladets gullmedalje for sine prestasjoner.
Barry Hawkins
Barry Hawkins (født 23. april 1979 i Kent) er en engelsk profesjonell snookerspiller.
Han nådde topp 32 på verdensrankingen for sesongen 2004/2005 etter at han kom til semifinalen i Welsh Open i 2005 og hadde flere andre gode resultater. I 2005/2006 sesongen kom han til semifinalen i Grand Prix i tillegg til semifinalen i Welsh Open igjen. Dette året slo han også den høyt anerkjente Ding Junhui i kvalifiseringen til verdensmesterskapet. Denne prestasjonen gjorde at han sikret seg enn ranking innen topp 16 i verden. I selve verdensmesterskapet møtte han tidligere verdensmester Ken Doherty i første runde og tapte 1–10.
Sesongen 2006/2007 var skuffende for Hawkins, det eneste bra resultatet kom i China Open hvor han igjen kom til en semifinale. I verdensmesterskapet tapte han 9–10 i første runde mot Fergal O'Brien og falt dermed ut av topp 16 på verdensrankingen.
California (album)
California er Mr. Bungles tredje studioalbum, og ble utgitt i 1999.
Barry Hawkins
I begynnelsen av sesongen 2007/2008 vant Hawkins kvalifiseringsturneringen til Masters etter 6–4 seier over Kurt Maflin i finalen.
Zambia under Sommer-OL 1972
Zambia under Sommer-OL 1972. Fjorten sportsutøvere fra Zambia deltok i to sporter, friidrett og boksing under Sommer-OL 1972 i München. De vant ikke noen medaljer.
Jakob T. Hoff
Jakob Tøkersen Hoff (født 1843 i Ørland, død 1924) var ordfører i Ørland 1882–1916 og stortingsrepresentant (V) for 1892–1906 og 1910–12.
Han drev fiske i ungdommen, var bonde på gården Vårtun på Hov, Opphaug fra 1870–1916, var herredstyremedlem 1878–1919, ordfører 1882–1916 og stortingsmann 1892–1906 og 1910–12.
Han var innehaver av Kroningsmedaljen, 7. juni-medaljen og Medaljen for borgerdåd. Den første av disse fikk han som medlem av komiteen som planla Haakon VIIs kroning i 1906.
I Ørland kommunes jubileumsberetning (1937) omtales Hoff som «bygdens ’Grand old man’ framfor noen annen». Det er reist en minnesten med et relieff over ham på Ørland kirkegård.
Gjennom søstera Johanne (1837-1887) var han svoger med ordfører i Bjugn og Stjørna Johan Arnt Hegvik.
Freden i Örebro
Freden i Örebro ble inngått mellom Sverige og Storbritannia etter den krigen de to land formelt utkjempet i perioden 1810–1812. Fredsavtalen ble undertegnet i Örebro den 18. juli 1812 i det såkalte fredshuset i samband med riksdagen av 1812 som også fant sted i byen. Samme dag og på samme sted ble det også inngått en fredsavtale mellom Storbritannia og Russland. De to fredsavtalene var en forutsetning for at Frankrike under Napoléon Bonaparte etterhvert kunne beseires.
Bakgrunn
Ved Parisfreden i 1810 ble Sverige tvunget inn i den franske keiser Napoléons handelsblokade - Fastlandssperringen - mot Storbritannia. Ettersom Storbritannia var Sveriges største handelspartner ble den franske handelsblokaden et stort økonomisk problem, som man løste gjennom en omfattende smughandel. Napoléon gjennomskuet snart det svenske dobbelspillet og overleverte gjennom den franske ministeren i Stockholm, baron Charles Jean Marie Alquier, et ultimatum til den svenske regjeringen. Kravet bestod i at Sverige innen fem dager skulle erklære Storbritannia krig og konfiskere alla britiske fartøy i svenske havner. Etter et par dager føyde den svenske regjeringen seg for de franske kravene og erklærte Storbritannia krig.
I januar 1812 besatte franske tropper uten forutgående krigserklæring de svenska besittelsene i Pommern og Rügen, noe som førte til at Sverige definitivt orienterte seg mot Frankrikes motstandere. Det britiske sendebudet Edward Thornton fikk i oppgave å inngå en fredsavtale med Sverige, men forhandlingene dro ut i tid ettersom kronprins Karl Johan ville ha britisk støtte for en svensk erobring av Norge, noe Thornton ikke hadde mandat til å gi. For å få til en fredsavtale måtte kronprins Karl Johan gi avkall på sine krav. Avtalen ble til sist undertegnet den 18. juli 1812 i Örebro, hvorpå allianser mot Frankrike ble inngått den 3. mars 1813 i Stockholm (da også med Preussen og Spania).
Minnehøytidelighet
Den 18. juli 2012 ble 200-årsjubileet for undertegningen av fredsavtalen markert. Med en seremoni ved Örebro slott og avdekning av en minneplakett over freden, plasert på det sted der huset en gang i tiden sto.
Bjørheimsbygd
Bjørheimsbygd (også kalt Bjøreimsbygd) ligger i Strand kommune i Rogaland. Riksvei 13 (Ryfylkeveien) går gjennom bygden.
Lande- og seilingsmerket Bjørheimskjeften som blir dannet av fjellene Holtaheia og Reinanuten ligger i østre del av bygden. I bygden finner man også «Glasskjellaren», leirstedet Vaulali, og på gården Vaula drives en stor juletreproduksjon. Terrengsyklist Gunn-Rita Dahle og politiker Hadia Tajik er født og oppvokst i Bjørheimsbygd. Gothic metal-vokalist Jan Kenneth Barkved også vokst opp i Bjørheimsbygd. Ole André Vadla Ravnås, som i 2020 ble anerkjent av Forbes for å være blant de 20 beste hackerene i verden, er også oppvokst i Bjørheimsbygd.