cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harald Gråfell
Konge over Trøndelag og Østlandet?
Ingen av sagaene fra 1100-tallet forteller noe om Haralds forhold til Sigurd Håkonsson Ladejarl, eller hvem som drepte ham. Dette dukker først opp i sagaene fra 1200-tallet. Fagrskinna (fra 1220-tallet) forteller at Eirikssønnene drepte Sigurd Ladejarl inne på Aglo. Som kilde gjengis et kvad av Øyvind Skaldespiller, men teksten er tvetydig og bekrefter ikke nødvendigvis at Eirikssønnene sto bak. Kvadet forteller at en Sigurd av guden Tys ætt, ble drept på Agloe (også skrevet som Ogloe og Ogloi) av "landets herrer". Aglo eller Agloe er oftest antatt å være Agle i Snåsa eller Aglo i Stjørdal. Fagrskinna forteller dette som en faktaopplysning, men setter det ikke inn i noen sammenheng. Annalis Regii (fra ca. 1300–1328) forteller at Sigurd ladejarl ble drept og at Håkon ladejarl overtok i i 962; uten å knytte det mot Eirikssønnene.
Historia Norvegiæ (fra en gang mellom 1150 og 1235) forteller at Eirikssønnene drepte Trygve Olavsson nær Ranrike. Dette er bare konstatert som en slags innledning til tekstene om Olav Tryggvason, uten at sagaen setter det inn i noen sammenheng. Theodoricus (fra omkring 1180) omtaler også drapet på Tryggve, men ikke hvem som sto bak. Han forteller likevel at Eirikssønnene jaktet på Olav Tryggvasson. Det er uvisst om Eirikssønnene hadde noe med drapet å gjøre.
De eldre sagaene forteller ikke noe om at Harald hadde makt utenfor Vestlandet, slik Heimskringla vil ha det til. Trolig er disse beretningene i stor grad oppdiktet.
Underkonge til Harald Blåtann?
Flere hevder at Harald Gråfell styrte Norge på vegne av den danske kongen Harald Blåtann, som var overkonge i Norge.
Saxo Grammaticus (etter 1070) fortalte at Harald Gunhildsson søkte hjelp hos Harald Blåtann mot Håkon den gode. Han lovte å betale skatt dersom danskenes hjelp var tilstrekkelig. Han fikk da en flåte på 60 skip, og dro til Norge. Dette endte opp i slaget på Fitjar. Videre forteller Saxo Grammaticus at Harald Gråfell i tre år - ærlig og redelig - betalte den skatten til danskene han hadde lovet. Om skattleggingen var mente å vare i tre år, eller skulle være permanent omtales ikke.
Hōjō Tokimune
Framveksten av zen
Da Tokimune døde sa Bukko at han hadde blitt en boddhisattva som passet på folks velferd, og aldri følte sinne eller glede og studerte zen slik at han kunne nå nirvana.
Jane Wyatt
Begge hennes foreldre var konvertitter til den katolske kirke. Hun vokste opp på Manhattan i New York City. En av hennes forfedre, Rufus King, var senator og signerte den amerikanske grunnloven. Hun var også fjernt i slekt med Eleanor Roosevelt.
Wyatt var gift med megler Edgar Bethune Ward fra 9. november 1935 og til hans død den 8. november 2000, dagen før parets bryllupsdag. Wyatt selv døde i oktober 2006 av naturlige årsaker i sitt hjem i Bel Air i California. Hun ble 96 år gammel. Hun ble gravlagt i San Fernando Mission Cemetery ved siden av ektemannen. Wyatt etterlot seg to sønner. Ifølge en nekrolog i The Washington Post døde deres tredje sønn i barndommen tidlig på 1940-tallet. Wyatt hadde også tre barnebarn og fem oldebarn. Hun hadde en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Harald Gråfell
Underkonge til Harald Blåtann?
Ingen av de norske eller islandske sagaene fra 1100-tallet forteller noe om Haralds skatt til Harald Blåtann. Årsaken til misforholdet mellom kildene kan være at avtalen ikke var kjent, at det ikke var noen avtale eller at det var utelatt av politiske årsaker. Å betale skatt betydde i praksis at en var underordnet den som mottok skatten.
Flere viser også til runeinskripsjonen på Jellingsteinene som lyder: Harald (Blåtann), konge, ba gjøre disse kumbler [minner] etter Gorm sin far og Tyra sin mor, den Harald som vant seg hele Danmark og Norge og gjorde danene kristne. Teksten om Norge kan gjelde for perioden da Harald Gråfell styrte, men også for tiden etter hans død.
Handel i nordområdene?
Flere har ment at Harald engasjerte seg i en innbringende handel med “gråverk” (ekornskinn) fra Nord-Norge. De har også knyttet dette til et herjetokt Harald skal ha foretatt inn i Kvitsjøen til området rundt Arkhangelsk. Denne påstanden bygger på en strofe i Gráfeldardrápa, om at Harald sloss mot “bjarmer” på “Vina-bredden” (Vina = Dvina). Claus Krag mente det dreide seg om et krigstog i austerveg, - ikke nordpå. I skaldespråket er “Vina” også en poetisk omskrivning for elv generelt (slik at uttrykket kan bety 'elvens bredd'). Endelig synes bjarmene som er et karelsk folk, å ha holdt til også i områdene nord for Ladoga.
Det mangler holdepunkter for at Harald skal ha kriget og handlet i nordområdene.
Kristning
Fagrskinna forteller at Gunhildsønnene tok dåpen i England i sin ungdom.
Fagrskinna og Heimskringla forteller at han arbeidet for kristendommen ved å rive gudehov.
Ingen av 1100-tallssagaene forteller at Harald var i England, ble kristnet eller rev gudehov - så dette kan være oppdiktet. Minneordene over Harald i Gráfeldardrápa fra omkring 970-975, viser også til guden Odin.
Tilnavnet Gråfell
Språklig betegner ordet “gråfell” vanligvis en kappe av saueskinn.
Haralds tilnavn, “Gråfell”, er nevnt i en (anonym) skaldestrofe, muligens fra Haralds egen tid. Den inngår i en sammenheng hvor hovedpoenget er at Harald var en så uvanlig vakker mann.
Heimskrimgla er den eneste som forklarer tilnavnet, med en anekdote om at Harald skaffet seg en kappe av “gråfell” fra to islendinger, som lå med skipet sitt i Hardanger.
Flere har ment at tilnavnet skyldes at Harald engasjerte seg i en innbringende handel med “gråverk” (ekornskinn) fra Nord-Norge, og at navnet er derfra. Det er lite trolig - se over.
Claus Krag mente det mangler holdepunkter for en bestemt forklaring av “gråfell”-tilnavnet.
Haralds død - slaget ved Limfjorden
Omkring 970-975 ble Harald drept i Danmark:
Annales vetustissimi (fra ca. 1310) mente at Harald falt i 976 og Annalis Regii (fra ca. 1300–1328) mente at Harald falt i 975. I dag er det mest vanlig å angi ca. 970 som dødsår.
Claus Krag mente at Harald Gråfell var den siste av Harald Hårfagres direkte etterkommere som var konge i Norge.
Alexander Høyem
Alexander Høyem (født 2. januar 1981 i Oslo) er en norsk tidligere tennisspiller som representerte Ullern Tennisklubb i Oslo. Høyem vant Norgesmesterskapet i mixed double utendørs i 2002, 2004–2006, alle sammen med Karoline Brekke Borgersen og Norgesmesterskapet single innendørs i 2003.
Høyem har vært elev på Norges Toppidrettsgymnas og er utdannet ved Murray State University i USA.
Han har blitt tatt ut på det norske Davis Cup-laget ved flere anledninger, men har ikke fått spille.
Zdzisława Donat
Zdzisława Donat (født 4. juli 1936 i Poznań) er en polsk operasanger (sopran) som på 1970- og 1980-tallet sang på verdens største operascener og festivaler. Hun er pedagog ved musikkhøyskolen i Warszawa.
Etter å ha fullført ingeniørstudiene ved Den tekniske høyskole i Warszawa, begynte hun i 1961 på et musikkakademi i samme by. Hun fortsatte sangstudiene hos Ada Sari og i Accademia Musicale Chigiana i Siena hos Gino Bechi.
På 1960-tallet var hun solist ved Teatr Wielki i Poznań. Etter å ha gått til topps i sangkonkurranser i Toulouse (1967) og Helsingfors (1968), ble hun i 1972 solist ved Teatr Wielki i Warszawa, hvor hun debuterte i tittelrollen i Donizettis opera Lucia di Lammermoor.
Hennes internasjonale karriere begynte på begynnelsen av 1970-tallet, da hun ble engasjert ved Staatstheater am Gärtner Platz, og senere Bayerische Staatsoper i München. Hun sang i de viktigste operahusene i Europa (blant annet La Scala, San Carlo, Wiener Staatsoper, Covent Garden, Opéra Garnier). Hun opptrådte i de fleste europeiske land, men også i Japan, USA (Metropolitan), Canada, Argentina og på Kanariøyene. I 1979 fikk hun tittelen Kammersängerin i München.
Zdzisława Donat er særlig kjent for sin rolle som Nattens dronning i Wolfgang Amadeus Mozarts opera Tryllefløyten.
Bahamas under Sommer-OL 1988
Bahamas under Sommer-OL 1988. Seksten sportsutøvere, tolv menn og fire kvinner fra Bahamas deltok i fem sporter, blant annet friidrett og svømming under Sommer-OL 1988 i Seoul. De vant ikke noen medaljer.
Australia under Sommer-OL 1988
Australia under Sommer-OL 1988. 252 sportsutøvere, 180 menn og 72 kvinner fra Australia deltok i 24 grener under Sommer-OL 1988 i Seoul. Australia kom på 15.-plass med tre gull, seks sølv- og fem bronsemedaljer. Landhockeyspilleren Ric Charlesworth var flaggbærer under åpningsseremonien.
Universal TV
Universal TV (tidligere Universal Channel) er en TV-kanal som spesialiserer seg på filmer og TV-serier innen sjangerne thriller, drama, action og etterforskning. Kanalen eies av Universal Networks International, og er tilgjengelig i drøye 40 land; Polen, Russland, Romania, Latin-Amerika og Asia. I USA blir kanalen distribuert under navnet USA Network.
Pål Mathiesen
Pål Tverdal Mathiesen (også kjent under artistnavn som «Athera», «Shady Blue» og «Daukjött») (født 14. august 1977 på Haslum i Bærum) er en norsk vokalist, trommeslager og stemmeskuespiller (voice-over dubbing).
Han har vært medlem i band som Vanaheim (1998), Metadox (1992–1994), Red Light Territory (1994–1995) og Ringnevond (1999), og er nå vokalist i thrash metal-bandet Susperia, og Heavy rock-bandet Chrome Division.
Medalen
Medalen er en bygd i Romsdalen, i Møre og Romsdal. Medalen består av gårdene Lyngheim, Horgheim, Myrabø, Marstein, Alnes (gårdsbruk i Medalen), Alnestrøen, Monge, Remmem, Skiri og Flatmark (gårdsbruk i Medalen). Medalen ligger omtrent midt i Romsdalen cirka én mil sørøst for Åndalsnes og grenser mot Nerdalen i nordvest, og mot Øverdalen i sørøst. Medalen er omkranset av bratte fjell, som Trollveggmassivet og Kalskråtinden som er kjent som utgangspunkt for basehopp.
Hovednæringa er gårdsdrift. Raumabanen og E 136 går gjennom bygda.
Kors kirke ligger like på gården Monge i Medalen
Den nedlagte Marstein stasjon ligger på gården Marstein midt i Medalen. Marstein stasjon og det at Statens vegvesen har skiltet gården Marstein langs E 136 gjør at mange i dag feilaktig bruker navnet Marstein om bygda Medalen.
Yafa Yarkoni
Yafa Yarkoni (hebraisk: יפה ירקוני‎, også skrevet Yaffa Yarqoni) (født 24. desember 1925, død 1. januar 2012) var en israelsk sanger, vinner av den israelske prisen i 1998 for hebraisk sang. Hun har blitt kalt for Israels «krigssangerinne» grunnet hennes hyppige framføringer for israelske soldater, særlig i krigstid. Hun stammer fra kaukasiske fjelljøder.
Liv og virke
Yafa Abramov (senere Yafa Gustin og Yafa Yarkoni) ble født i Giv'at Rambam (i dag et nabolag til Giv'atayim) i en jødisk familie som hadde utvandret fra Kaukasus. Da hun var ti år gammel studerte hun ballett under Gertrude Kraus, en av Israels pionerer innen dans.
På 1940-tallet drev hennes mor en kafé i Giv'at Rambam hvor Yafa sang sammen med søsteren Tikva og broren Binyamin. Den 21. september 1944 giftet hun seg med Joseph Gustin som kjempet i den andre verdenskrig i den jødiske brigaden og ble drept i et slag i Italia i 1945. Hun giftet seg på nytt med Shaike Yarkoni i 1948. De fikk tre døtre sammen.
I 2000 ble Yarkoni diagnostisert med Alzheimers sykdom. I henhold til hennes datter Orit Shochat, journalist i Haaretz, forverret hennes forhold seg i 2007. Dette året opptrådte hun for siste gang på et fjernsynsshow produsert til hennes ære. Den 1. januar 2012 døde Yarkoni ved et sykehus i Tel Aviv. Hun ble begravet i gravlunden Kiryat Shaul i Tel Aviv, ved siden av sin mann.
Musikk
Under den israelske uavhengighetskrigen i 1948 slo Yarkoni seg sammen med en sanggruppe tilknyttet Givatibrigaden. «Bab el-Wad», en sang hun framførte på denne tiden, ble en klassiker og synges hver år under Yom Hazikaron, Israels minnedag. Etter krigen framførte hun sanger for et program på radiostasjonen Kol Yisrael.
De fleste av Yarkonis sanger ble skrevet av Tuli Reviv og Haim Hefer. Yarkoni framførte også en del av Naomi Shemers første barnesanger.
Blant hennes mest velkjente sanger er «Don't Say Goodbye, Say I Will See You», om en soldat som skilles fra sin venninne før kamp, og «Road to Jerusalem», om soldater som frakter mat til Jerusalem da byen var under beleiring i 1948.
Priser
I 1998 ble Yarkoni belønnet med den israelske prisen for hebraisk sang. I en folkeavstemning på det israelske nettstedet Ynet ble hun i 2005 kåret til den 153. største israeleren av 200.
OBO-båt
OBO-båt er en lastebåt spesiallaget for kombinerte laster, noe som gir et bredt bruksområde. OBO står for Ore-Bulk-Oil. Lasterommene i disse båtene kan brukes som tanker for olje og oljeprodukter, samt føre tørre bulkvarer som korn, kull og malm.
Den første OBO-båten som ble bygget var MS «Naess Norseman». Den ble bygget ved det tyske skipsverftet A.G. Weser for Norness Shipping, som var kontrollert av den bergenske skipsrederen Erling Dekke Næss. Fartøyet ble døpt 16. juni 1965 som «Naess Norseman». Det var 250 meter langt, og 37 000 bruttotonn.
Næss var, sammen med sin skipsarkitekt og ingeniør T. M. Karlsen, mannen bak idéen og hovedutvikler av skipstypen. Den tyske industrimannen Krupp, som eide A.G. Weser, foreslo at skipstypen skulle kalles Naess-type, Næss selv fant det imidlertid mer fornuftig å kalle skipet etter lastene det fraktet.
Skip for kombinasjonslaster har et spesielt risikomoment i at stor belastning og høy slitasje fra malmlaster over tid kan gi hull og sprekker som ikke alltid oppdages og repareres fortløpende. Når skipet siden tar en oljelast, kan olje sive ut og føre til at det dannes eksplosiv gass. En av teoriene vedrørende forlisene av «Berge Vanga» og «Berge Istra» er at slike lommer av gass skapt av tidligere oljelaster har eksplodert i forbindelse med vedlikehold og reparasjon (sveising) i ballasttanker/lasterom eller andre deler av strukturen i rom sjø.
Aurélien Passeron
Aurélien Passeron (født 19. januar 1984 i Nice) er en fransk profesjonell landeveissyklist, som syklet for det profesjonelle sykkellaget Saunier Duval-Scott i 2008. Han sykler i 2009 for amatørlaget Nordland Hamburg.
Øystein Rogstad
Øystein Rogstad (født 10. februar 1977 i Halden) er en norsk fotballspiller, som i 2009 spiller for Manglerud Star i 2. divisjon avdeling 4. Rogstad kom til klubben i januar 2009 fra Mjøndalen.
I 2. divisjon fotball for herrer 2006, scoret han 22 mål og ble toppskårer for Skeid. Før hans opphold i Skeid spilte han blant annet for Strindheim Kvik Halden, Fredrikstad og Stjørdals/Blink. For Kvik Halden var han også toppskårer i perioden 1999 til 2002 med tilsammen 61 mål.
Konnerud nye kirke
Konnerud nye kirke, til daglig kalt Konnerud kirke, er en arbeidskirke, oppført i teglstein, som ligger på Konnerud i Drammen, Viken fylke. Kirkerettslig tilhører Konnerud kirke Konnerud sokn i Drammen prosti og Tunsberg bispedømme. Adkomst til stedet er via Fv36 og Fv33.
Kirken ble vigslet 6. oktober 1996 av biskop Sigurd Osberg. Behovet for ny kirke ble presserende da folketallet på Konnerud vokste fra om lag 3,700 på begynnelsen av 1970-tallet til i underkant av 10,000 på slutten av 1990-tallet.
Kirken har 300 sitteplasser, medregnet den tilstøtende menighetssalen er det plass til 500. Dessuten en kirkestue med plass til 40, konferanserom, sakristi og lager. I kirkens sokkeletasje er det åtte kontorer for menighetens ansatte, undervisningsrom, møtesal, kjellerstue, kjøkken og lokaler for menighetens barnehage. Da kirken sto ferdig hadde den kostet 23. millioner kroner. Arkitekt er Harald Hille, Oslo. Det ligger ingen kirkegård i tilknytning til kirken. Kirkegården ligger ved Konnerud gamle kirke (urner) og ved Skoger kirke (kistegraver).
Altertavlen
Kirkens altertavle er malt av Håkon Gullvåg og ble innviet ved gudstjenesten 18. februar. 2001. Altertavlen ble valgt etter en lukket konkurranse. Motivet er Jesu lidelse, død og hans måltid med Emmausvandrerne etter sin oppstandelsene som det sentrale motiv i midten. Motivene i frisene rundt det sentrale bilde i midten viser Jesu dødsdom i frisen øverst til venstre. Deretter følger soldatene som setter på ham tornekronen, Jesus faller første gang under vekten av korset, han møter sin mor, Simon fra Kyrene blir tvunget til å bære korset,(øverst til høyre) Veronica tørker svetten av Jesu ansikt, Jesus faller for andre gang, han taler til Jerusalems døtre(nederst til høyre), han faller for tredje gang, Jesus fratas sine klær,(midten nederst) Jesus nagles til korset, han dør på korset, (nederst til venstre) legemet blir tatt ned fra korset, Jesus legges i graven. Motivene er fra Jesu vandring langs Via Dolorosa der hvert av bildene er fra en av de 14 stasjoner som ifølge tradisjonen utgjorde hans lidelsesvei. Alterbildet er rikt på symboler. Det er ment å være en visuell forkynnelse der hvert av elementene er ment å si mer enn bare det som møter øyet.
Ikonet
Konnerud kirke ble foræret et ikon fra en anonym giver i 2004. Ikonet er et såkalt triptyk. Dvs at det består av tre deler, der flankene er dører som kan lukke ikonet som et alterskap. Ikonet er lukket i fastetiden og åpnes 1. påskedag. Maleren er den norsk – svenske kunstneren Kjellaug Norsjø, opprinnelig fra Vestfossen i Buskerud, nå bosatt i Arvika i Sverige. Ikonet i Konnerud kirke er malt på furu som ligger på et lag ask. Ikonet er 1,90 m høyt og 1,66 m bredt. Alle gloriene er belagt med bladgull. På venstre flanke nederst er det Maria som bærer Guds Sønn. På hennes bryst står "Immanuel" (Gud med oss). Maria er kledd i blått. Maria står med løftede hender i orantestilling, dvs i bønn. Kristi glorie inneholder de greske ordene "ώ ών" (hå ån = den eksisterende, den som er) Over til venstre finner vi Jesus som blir båret til templet åtte dager gammel. Med på bildet er både profetinnen Anna og Simeon. I øverste bilde til venstre velsigner Jesus barna. Han er kledd i den røde jordiske fargen innerst og den blå himmelske fargen ytterst. På høyre flanke øverst velsigner Jesus den samaritanske kvinnen ved brønnen. I motivet under til høyre er det Kristi forklarelse som er avbildet. Jesus tok med seg Peter, Jakob og Johannes opp på Tabor da en røst lød fra skyen: "Dette er min Sønn, den elskede. Hør ham!" Nederst til høyre er motivet pinsedag. 12 røde ildtunger faller ned på hver av disiplene. Det sentrale motiv er den oppstandne Kristus på den himmelske trone, omgitt av kjeruber. Sirkelen er et symbol på evigheten. De fire hjørnene på det røde bakteppet er jordens fire hjørner og det grønne symboliserer skapningen. I denne skikkelsen er Kristus Pantokrator, Den Allmektige. IC XC er en forkortelse av de greske ordene for Jesus Kristus. Rundt om er symbolene for de fire evangelistene; Matteus en engel, Markus en løve, Lukas en okse og Johannes en ørn.
Orgelet
Da Konnerud kirke ble tatt i bruk i oktober 1996, var det med et brukt orgel, innkjøpt fra Fjell kirke på Sotra i Hordaland. Orgelet kostet kr 65.000,- og ble restaurert for en million hos orgelbygger Henrik Brinck Hansen. Det var et Olsen & Jørgensen-orgel fra 1907 og hadde 14 stemmer. Da kirken gikk til innkjøp av nytt orgel, ble det gamle orgelet forært til Filharmonien i byen Nizjnij Tagil i Ural i Russland.
Toppvinkler
Toppvinkler er et geometrisk begrep som beskriver vinkler med felles toppunkt. Felles toppunkt oppstår ved at to rette linjer skjærer hverandre og danner fire vinkler. Disse fire vil være to par toppvinkler. På figuren er dette vinklene A og B og vinklene C og D. Disse motstående toppvinklene vil alltid være like store.
Konnerud nye kirke
Orgelet
Nytt orgel ble innviet av biskop Per Arne Dahl 1. februar 2015. Det nye orgelet har 27 stemmer, to manualer og 1436 piper. Orgelet er plassert på en spesialbygd mesanin (galleri) rett over hovedinngangen til kirkerommet. Det er  firmaet Flentrop Orgelbouw i Nederland som har levert orgelet  til en pris av kr 5,4 millioner (innkl mesanin). Treslaget som er brukt til selve orgelhuset er lønn, mens trepipene er lagd av eik. Ellers er pipene lagd av en legering av bly og tinn. For øvrig har kirken et Yamaha flygel fra 2006 og et Roland FP80 el-piano.
Toppvinkler
Eksterne lenker
Tippnurgad
Extraliga (Tsjekkia)
Extraliga (tsjekkisk: Extraliga ledního hokeje, ELH) er det høyeste nivå for ishockey i Tsjekkia. Pr. 2009 er det rangert av IIHF som den tredje sterkeste ligaen i Europa.
Den tsjekkiske Extraliga er forankret i den tsjekkoslovakiske Først IceHockey League. Den tsjekkiske Extraliga ble skilt ut i 1993 etter oppløsnigen av Tsjekkoslovakia. Mange Extraliga-spillere går hvert år på overføringer til NHL i Nord-Amerika og KHL i Øst-Europa. Det er for tiden 57 tsjekkiske ishockeyspillere i National Hockey League, noe som gjør tsjekkerne den tredje største nasjonalitet representert i ligaen, etter kanadiere og amerikanere.
Navn
Navnet på ligaen er leid av en generell sponsor og endres ofte.
Nabovinkler
Nabovinkler er to vinkler som har samme toppunkt og et vinkelben felles. Til sammen utgjør de 180º, det vil si at de er supplementvinkler.
Kunståret 1079
Kunståret 1079 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1079.
Kolltveittunnelen
Kolltveittunnelen er en tunnel på riksvei 555 i Øygarden kommune. Den er 1 070 meter lang og ble åpnet i 1992. Samtidig med bygging av tunnelen ble riksvei 561 lagt om fra Steganeset og til vestre tunnelmunning. Målet var å lede trafikken både fra syd og nord gjennom tunnelen og unngå denne trafikken gjennom tettstedet Kolltveit. I tillegg ville man unngå den bratte Bildøybakken som ofte var en utfordring på vinterstid.
Tunnelen tar i praksis all trafikk fra Store Sotra til Litlesotra og Bergen og har en årsdøgntrafikk på rundt 19 000 kjøretøy. Tunnelen tilfredsstiller dagens krav til ventilasjon, belysning og sikkerhetsutrustning.
I oktober 2009 ble det oppdaget løse masser i tunnelens tak, og den ble umiddelbart stengt for utbedring.
Trafikkutvikling
Årsdøgntrafikken i tunnelen siden 2007.
Théodore Chassériau
Théodore Chassériau (født 20. september 1819, død 8. oktober 1856) var en fransk romantisk maler kjent for sine portretter, historiske og religiøse skildringer, allegoriske freskomalerier og orientalistiske bilder inspirert av reiser til Algerie.
Liv og arbeide
Chassériau ble født i Samaná, i Santo Domingo (nå Den dominikanske republikk). Faren var en fransk tjenestemann i det som den tid var fransk koloni. Moren var datter av en kreolsk landeier. Familien flyttet til Paris i 1821. Gutten viste raskt at han var usedvanlig god til å tegne, og ble tatt inn som elev av Jean-Auguste-Dominique Ingres som 11-åring. Klassisisten Ingres syntes raskt at han hadde fått en sann disippel, og sa: «Kom, mine herrer, kom og se. Dette barnet vil bli malekunstens Napoleon!»
Ingres fikk stilling som leder av det franske akademiet i Roma og forlot Paris i 1834. Hans kunstneriske motstander Eugène Delacroix overtok undervisningen. Chassériaus kunst har ofte blitt beskrevet som et langvarig forsøk på et kompromiss mellom de to stilartene (klassisisme og romantikk). Han stilte med bilder på Parisersalongen i 1836, og vant en bronsemedalje i klassen historiemaleri. Han reiste til Roma i 1840, og møtte igjen Ingres. Møtet ble ingen gjenforening, men et brudd.
Blant hans verker fra denne tiden, kan nevnes «Susanna og de eldste» og «Venus Anadyomene» (begge fra 1839), «Diana overrasket av Actaeon» (1840), «Andromeda lenket til klippen av Nereider» (1840), og «Esther i morgentoalettet» (1841), alle med en personlig framstilling av idealkvinnen.
Hovedverkene hans med religiøse motiver som «Kristus på Oljeberget» (både 1840 og 1844) og «Nedtakelsen fra korset» fikk blandet mottakelse av kritikerne. Han fullførte også en serie fresker med scener fra Santa Maria av Egypts liv til kirken Saint-Merri i Paris. Disse var ferdige i 1843.
Portrettene fra denne perioden omfatter «Portrett av pater Dominique Lacordaire» (1840), og «To søstre», som var portrett av hans søstre Adèle og Aline.
Han var en dyktig tegner som med spiss grafisk penn laget portretter i en stil som var tett på mesteren Ingres. Han laget også 29 grafiske arbeider, deriblant 18 etsinger med temaer fra Shakespeares Othello i 1844.
Etter at han i 1846 hadde fullført det store «Ali-Ben-Hamet, Kalif av Konstantinopel», dro han på sin første reise til Algerie. Ut av skissene på disse turene kom bilder med titler som: «Araberhøvdinger på besøk hos sine undersåtter» og «Jødinner på balkongen» (1849, nå i Louvre.) Et større bilde kalt «Tepidariet» (1853, Musée d'Orsay), viser en stor gruppe kvinner i ferd med å tørke seg etter badet, i omgivelser han skisserte mens han besøkte Pompeii.
Hans mest monumentale verk ble bestilt av staten til den store trappen i Cour des Comptes, påbegynt 1844, fullført 1848. Dette ble sterkt skadd av en påsatt brann i 1871, og bare deler er i dag å finne i Louvre.
Helsen ble dårlig ved at han tok på seg for mange store oppdrag, som fresker i både Saint-Rochkirken og Saint-Philippe-du-Roule. Han døde i Paris 8. oktober 1856, bare 37 år gammel.
Arbeidene hans hadde merkbar innflytelse på malerne Puvis de Chavannes og Gustave Moreau, og gjennom disses virkning en videreføring til arbeidene til Paul Gauguin og Henri Matisse.
Han ble begravet på Cimetière de Montmartre.
Snøballkrigen
Snøballkrigen er en norsk dokusåpe som gikk på NRK1 i 2011. Serien fulgte en gruppe innbyggere i Vardø som arrangerte en snøballkrig for å skape optimisme i byen. Serien besto av åtte episoder. Serien ble produsert av f(x) produksjoner i samarbeid med NRK. Regi var ved Fridtjof Kjæreng.
Premieren ble sett av 537 000, et tall som ble beskrevet som høyt.
Serien fikk tre priser under Gullruten 2011: beste dokusåpe og fagprisene beste regi enkamera og beste foto enkamera til produsent og regissør Fridtjof Kjæreng. Serien vant også Prix Europa 2011 i Berlin for beste TV-dokumentar i Europa.
Reaksjoner fra lokalt hold
Serien ble møtt med en del kritikk fra lokalt hold. Kritikken gikk ut på at den satte byen i et dårlig lys. Statsviter Kjell Arne Røvik hevdet at serien "er en sjelden mytebekrefter av den drikkfeldige, grovkjefta, trygda og late finnmarkingen". Enkelte lokalpolitikere gikk også ut mot serien og hvordan innbyggerne ble fremstilt. Wenke Pedersen, i kommunikasjonsselskapet Blått Blikk media i Vadsø mente at serien skadet omdømme til byen. Seriens regissør, Kjæreng, avviste kritikken og sa at det viste at den nordnorske eliten lider av mindreverdighetskomplekser. Han hevdet videre at serien hadde provosert en gruppe akademikere og middelklassefolk fra Nord-Norge som ønsker å opprettholde et «korrekt» bilde av Nord-Norge som de lovede nordområdene.
Jens Christian Schaanning
Jens Christian Folkman Schaanning (født 11. januar 1804, død 13. september 1886) var en norsk prest og politiker.
Supplementvinkler
Supplementvinkler er to vinkler som tilsammen er 180°. Hvis vinklene deler et vinkelben er vinklene også nabovinkler, men supplementvinkler trenger ikke være nabovinkler. I for eksempel et parallellogram er vinklene på motsatt side supplementvinkler, men ikke nabovinkler.
Se også
Kõrvunurgad גאומטריה
Burkina Faso under Sommer-OL 1988
Burkina Faso under Sommer-OL 1988. Seks sportsutøvere, fem menn og en kvinne fra Burkina Faso deltok i to sporter, boksing og friidrett under Sommer-OL 1988 i Seoul. De vant ikke noen medaljer. Det var andre gangen Burkina Faso deltok i et sommer-OL, første gangen var 1972 i München da som Øvre Volta.
Puntland
Puntland (somali: Puntlaand, arabisk: أرض البنط, italiensk: Terra di Punt eller Paese di Punt), offisielt Puntland staten i Somalia (somali: Dowladda Puntland ee Soomaaliya, arabisk: بونتلاند دولة الصومال), er en region i det nordøstlige Somalia. Sentrert på byen Garoowe i Nugal-provinsen. Puntlands ledere erklærte territoriet en selvstendig stat i 1998, men er internasjonalt anerkjent som et selvstyrt område i Somalia.
Puntland grenser til Somaliland i vest, Adenbukten i nord, Guardafui-kanalen i nordøst, det somaliske havet i sørøst, den sentrale Galmudug-regionen i sør og Etiopia i sørvest. Det er flere store geografiske severdigheter i Puntland, inkludert Cape Guardafui som danner spissen av Afrikas Horn, Ras Hafun det østligste stedet på hele det afrikanske kontinentet, og begynnelsen av Karkaar-fjellkjeden. Puntland har også den nordligste storbyen i Somalia, Bosaso, som ligger på en breddegrad høyere enn 11° nord.
Opprinnelsen til navnet Puntland stammer fra Punt, som var et fordums land nevnt i gamle egyptiske kilder, selv om den nøyaktige plasseringen av det sagnomsuste territoriet fortsatt er et mysterium. Mange studier tyder på at Punt lå i dagens Somalia,, mens andre foreslår at det befant seg et annet sted.
Nord-sultanater
Dishiishe-styret, denne klanen var blant en av de kraftige klanene i den nordøstlige regionen, Ugas Yasin var en av de fremste Dishiishe-klanhøvdingene som styrte den gamle byen Bosaso og som senere dukket opp som en mektig tradisjonell eldre som kontrollerte hele område under hans sultan.
Majeerteen-sultanatet (Migiurtinia) ble grunnlagt i midten av det 18. århundre. Derimot opplevde det ikke stor vekst før det følgende århundre, under styret av den resurssterke boqor (konge) Osman Mahamuud. Sentrert i Aluula, styrte sultanatet mye av nordlige og sentrale Somalia på det 19. århundre og tidlig 20. århundre. Politikken gikk ut på å opprettholdt et robust handelsnettverk, inngå avtaler med andre handelsnasjoner, og utøvde sterk sentral myndighet på hjemmefronten. Majeerteen-sultanatet ble nesten ødelagt på midten av 1800-tallet av en maktkamp mellom boqor (konge) Osman og hans ambisiøse fetter, Yusuf Ali Kenadid. Etter nesten fem år med kamp, ​​ble Kenadid til slutt tvunget i eksil og flyktet til Jemen. Et tiår senere, på 1870-tallet, returnerte Kenadid fra Den arabiske halvøy med to grupper; en gruppe av Hadhrami-musketerer og en gruppe av lojale løytnanter. Med deres hjelp klarte han å overmanne de lokale klanene og etablere sultanatet Hobyo i 1878.
Mot slutten av 1889 inngikk Boqor Osman en avtale med Italia, noe som gjorde sultanatet til et italiensk protektorat. Hans rival Sultan Kenadid hadde inngått en tilsvarende avtale året før. Begge herskerne hadde signert protektoratet for å fremme sine egne ekspansjonistiske mål, men Boqor Osman ønsket å bruke Italias støtte i sin pågående maktkamp med Kenadid om Majeerteen-sultanatet. Boqor Osman og Sultan Kenadid ønsket også å utnytte de motstridende interessene blant de europeiske imperialistiske maktene som da var ute etter å kontrollere den somaliske halvøya. Dette var i håp om å unngå direkte okkupasjon av deres territorier med makt.
Etablering
Etter utbruddet av den somaliske borgerkrigen i 1991, startet de lokale en grunnlovs-konferanse som ble avholdt i Garoowe i 1998 over en periode på tre måneder. Til stede på konferansen var områdets politiske elite, tradisjonelle eldste (Issims), medlemmer av næringslivet, intellektuelle og andre sivilsamfunnsrepresentanter. Den selvstyrte Puntland-staten i Somalia ble etablert for å levere tjenester til befolkningen, trygghet, legge til rette for handel, og samhandle med nasjonale og internasjonale partnere. Abdullahi Yusuf Ahmed fungerte som den nylig-etablerte statens grunnleggende president.
Som fastsatt i artikkel 1 i den føderale overgangsgrunnloven for den somaliske republikk, Puntland, er fastsatt som en del av den føderale staten Somalia. Derfor søker regionen samhold av somaliere og fester seg til et føderalt styresett. I motsetning til regionen Somaliland i vest, ønsker ikke Puntland internasjonal anerkjennelse som en egen nasjon. Men begge regionene har en ting til felles: De baserer sin støtte på klan, eldre og organisasjonsstruktur langs linjene, basert på klan-relasjoner og slektskap. Siden 1998 har Puntland også vært i territoriale konflikter med Somaliland over Sool, Sanaag og Ayn-regionene.
Den juridiske strukturen i Puntland består av rettsvesenet, lovgivende (Representantenes hus) og den utøvende makt (presidenten og hans nominerte ministere) som er de tre grenene av regjeringen. Selv om territoriet er relativt fredelig, har regionen hatt en kort periode med politisk uro i 2001 da daværende president i Puntland, Abdullahi Yusuf Ahmed, en av grunnleggerne av Puntland og dens første president, ville at presidentens termingrense skulle forlenges. Ahmed og Jama Ali Jama kjempet for kontroll over regionen, med Ahmed kom seirende året etter. Ahmed tjente sin andre periode som president frem til oktober 2004, da han ble valgt som president i Somalia. Etterfølgeren hans var Mohamed Hashi, som tjenestegjorde fram til januar 2005 da han mistet valget i parlamentet til general Mohamud Muse Hersi «Adde».
Politikk
Hovedartikkel: Regjeringen i Puntland
Muse-administrasjon
I mars 2005 begynte daværende president Muse en ambisiøs plan om å bygge en flyplass i Puntlands kommersielle hovedstad, Bosaso, et prosjekt som nå er ferdig og referert til som Bender Qassim International Airport.
I april 2007 møtte president Muse med Sheikh Saud bin Saqr Al Qasimi, kronprinsen og nestleder av Ras al-Khaimah i De forente arabiske emirater (UAE), hvor de to lederne undertegnet en avtale for å sette opp et dedikert karanteneanlegg for husdyr for å lette innførsel av husdyr fra Somalia til UAE. I oktober 2008, signerte Muse også en Dh 170 millioner-avtale med Dubais Lootah-gruppe for å støtte byggingen av en flyplass, havn og handelsfrisone i kystbyen Bosaso. Muse sa: «Jeg tror at når vi er ferdig med alle disse prosjektene vil vårt folk ha nytte av og få gode helsetjenester, utdanning og generell velstand.»
Said Abdullahi Dan
Den nye presidenten ble erklært som vinner etter avslutningen av en tredje valgrunde, hvor to kandidater deltok. Ifølge valgkomiteen vant Dani Puntlands regionale lederskap med 35 stemmer. Han beseiret sin nære rival, Asad Osman Diyano, en tidligere etterretningsoffiser, som fikk 31 stemmer. Den innkommende president, som kort adresserte lovgivere, lovet at han vil flytte Puntland fremover fra der hans forgjenger Abdiweli Gaas forlot.
Farole-administrasjon
I januar 2009 ble Abdirahman Farole valgt til ny president i Puntland. Ved overtakelse av kontoret, gjennomførte Farole-administrasjonen en rekke reformer, særlig innenfor sikkerhet og juridiske sektorer. Ved å styrke regionens rettssystemet, ble mange nye påtalemyndighets-advokater, dommere og annet domstolspersonell samt flere fengselsvakter, ansatt og trent. I juli 2010 vedtok Puntlands ministerråd enstemmig en ny antiterrorlov for å kunne håndtere terrormistenkte og deres med-sammensvorne mer effektivt; en særdomstol er også forventet å bli etablert innenfor regionens eksisterende kriminelle domstolssystem for å gjennomføre oppgaven. Fiskalt, gjennomførte de et mer åpent, budsjettbasert offentlig finansieringssystem, som angivelig har hjulpet med å øke tilliten til regjeringen. I tillegg ble en ny regional grunnlov utarbeidet og senere vedtatt 15. juni 2009, som antas å representere et betydelig skritt mot eventuell innføring av et flerpartipolitisk-system til regionen for første gang. Et slikt system eksisterer allerede i den tilstøtende Somaliland- regionen.
Mer beskjedne reformer ble også satt i bevegelse i sosialsektoren, spesielt innenfor utdanning og helsetjenester. Den regionale regjeringen ansatte flere helsearbeidere og lærere, med store planer for skole- og sykehusrenoveringer. En av de mest betydningsfulle nye reformene som har blitt vedtatt av den sittende Puntland-administrasjonen er lanseringen i mai 2009 av Puntlands byrå for sosial velferd (PASWE), den første organisasjonen i sitt slag i Somalias historie. Byrået gir medisinske, pedagogiske og rådgivningsstøtte til sårbare grupper og enkeltpersoner som foreldreløse barn, funksjonshemmede og blinde. PASWE er overvåket av et styre som består av religiøse lærde (ulema), forretningsfolk, intellektuelle og tradisjonelle eldste.
Demokratiseringsprosessen
Hovedartikkel: Puntland presidentvalget 2014
Den 15. juni 2009 vedtok Puntland regjeringen et nyt regionalt utkast for en grunnlov, som representerer et betydelig skritt mot eventuell innføring av flerparti politiske systeme til regionen for første gang.
Den 15. april 2012, åpnet Puntland regjeringen en fire dagers konstitusjonelle konvensjonen som offisielt innviet den nye grunnloven i Puntland. Overvåket av Puntlands valgkommisjon (PEC), representert konstitusjonen det siste trinnet i den eksisterende regionale demokratiseringsprosessen og var planlagt å bli etterfulgt av dannelsen av partiene. 12. september 2012 annonserte Puntland valgkommisjon at registrerings-prosessen for politiske partier i Puntland var nå åpen. Dette kom etter vedtaket av den politiskforenings loven, folkeavstemningen loven, distriktsvalgloven og innsettelsen av statens grunnlov. Det vil også være utfordrere i neste valg, planlagt for januar 2014.
14. november 2012, kunngjorde president Farole lanseringen av sitt nye politiske parti, Horseed. Partiet teller over 200 medlemmer, og representerer den sittende Puntland regjeringen, inkludert visepresident Abdisamad Ali Shire og statens Ministerråd. Det er det første prospektive partiet som har registrert en søknad med overgangsperiode valglandskommisjonen (TPEC). Ifølge Farole, vil allmennheten være kvalifisert for medlemskap i partiet når det er registrert som et offisiell politisk parti. Fem andre politiske parti ble etablert i påfølgende måned, inkludert Unionen av folket i regioner eller UPR (Ururka Gobolada Umadaha Bahoobey eller UGUB), Utviklings og rettferdighets partiet eller DJP (Xisbiga Horumarinta iyo Cadaalada eller Hor-Cad), Midnimo, Talowadaag (konsensus-bygget), og GAHAYR eller Golaha Aqoonta iyo Horumarinta ee Asaaska Yoolka Runta (Rådet av utdanning og utvikling mot det sanne mål).
Ali administrasjon
8. januar 2014 ble tidligere statsminister i Somalia Cabdiweli Maxamed Cali valgt som femte president Puntland og vant valget mot Dr. Farole med en enkelt valg stemme. Abdihakim Abdullahi Haji Omar ble samtidig valgt Puntland visepresident.
Flagget
Puntlands nye regionale flagg består av tre farger: hvit, blått og grønt.
Regioner
Som fastsatt i artikkel 3 i føderale overgangs grunnloven for den somaliske republikk, Puntland består av følgende områder:
Redistriktering og grensekonflikter
Hovedartikkel: Puntland-Somaliland konflikten
I januar 2009 ble Maakhir offisielt innlemmet i Puntland.
Kontroll av den vestlige Sool, Sanaag og Cayn (SSC) provinser er omstridt med den autonome Khatumo-regionen (tidligere HBM-SSC eller Hoggaanka Badbaadada iyo Mideynta SSC) og Somali regioner av Somalia.
8. april 2013 annonserte Puntland regjeringen opprettelsen av en ny region som heter Gardafuul. Skåret ut av Bari regionen, den består av tre distrikter og har sin hovedstad ved Aluula. Før navngivning av den nye regionen, etablerte den forrige regjeringen i Puntland tre regioner, alle skåret ut av eksisterende områder. Karkaar ble skåret ut av Bari, Haylaan ut av Sanaag og Ayn ut av Togdheer regionen
I sør, ifølge regjeringen i Somalia og CIA, er den sørlige delen av Mudug en del av Galmudug
Geografi
Puntland er geografisk plassert i den nordlige delen av Somalia og grenser til Somaliland i vest, og Adenbukten i nord, det indiske hav i sørøst, den sentrale Galmudug regionen Somalia i sør, og Etiopia i sørvest. Puntland har et samlet areal på 212,510 km2 eller omtrent en tredjedel av Somalias geografisk område.
Klima
Regionen er halvtørr, med et varmt klima og gjennomsnittlig daglig temperaturer som varierer fra 27 ℃ (80,6 ℉) til 37 ℃ (98,6 ℉). Disse klimaforholdene favoriserer pastoralisme som den mest effektive bruken av land i de fleste delene av regionen. Det mest verdifulle beite omfatter Hawd regionen på de høye platåene på vestsiden av Mudug- og Sool-regionene i Somalia, og inn i Etiopia og den lave Nugaal dalen. Derimot, milde temperaturer, erfares bare langs de høydene langs fjellkjedene i Bari. Alle andre områder, i Puntland generelt karakterisert ved tropisk ørkenvarme.
Nedbør er lite og variabelt, med ikke et eneste område som mottar mer enn 400 mm (15,7 tommer) regn i året. Nomader er først og fremst avhengige av brønner som en kilde av vann i stedet for overflatevann. Det er fire hoved sesonger som pastorale og landbruks liv er avhengig av, og disse er diktert av endringer i vindmønstre. Puntlands sesonger er:
Utdanning
Hovedartikkel: Utdanning i Somalia Etter utbruddet av borgerkrigen i Somalia, oppsto mange problemer med hensyn til å få tilgang til utdanning i distriktene og langs kjønn linjene, kvaliteten på opplæringstilbudet, kvaliteten på skolens læreplaner, pedagogiske standarder og kontroller, styring og planlegging samt kapasitet og finansiering. For å møte disse bekymringene, er Puntland regjeringen i ferd med å utvikle en utdanningspolitikk for å lede regionens skole utviklings prosess som et viktig grunnlag i veien mot gjenoppbygging og økonomisk utvikling. Sistnevnte har en kjønnssensitiv nasjonal utdanningspolitikk kompatibel med verdens standarder, slik som de som er beskrevet i FNs konvensjon om barns rettigheter (CRC) og FNs kvinnekonvensjon (CEDAW). Eksempler på dette og andre pedagogiske tiltak i arbeid er regjeringens lovfesting av lovgivning som tar sikte på å sikre de pedagogiske interessene til jenter, fremme veksten av tidlig barndomsutvikling (ECD) program utviklet for å nå foreldre og omsorgpersoner i hjemmene deres så vel som i ECD sentre for 0- til fem år gamle barn, og innføre incentivmidler for å oppmuntre lærere til å arbeide i avsidesliggende områder.
Innenfor Puntlands regjering, har kunnskapsdepartementet ansvaret for å utvikle og forvalte regionens opplæringsbehov. Departementet ledes av ministeren Mohamud Bile Dubbe, under ham sitter en viseminister og ekspedisjonssjef som hjelper med overvåkningen av en viderutanningsdivisjon (PPED) og et grunnleggende Utdanningsdirektoratet (BED), blant andre programmer. Utdanningssystemet i Puntland består av to års tidlig barndomsutvikling (ECD), åtte års grunnskoleutdannelse (fire års lavere skole og fire års høyere skole) og fire års videregående opplæring. Høyere utdanning omfatter et gjennomsnitt på fire år, med regionen for tiden teller syv store universiteter: Puntland Statelige Universitet i Garowe, Puntland Statelige Universitet i Galkayo, Bosaso høyskole i Bosaso, Øst Somalia Universitet i Qardho, Mogadishu Universitet (Puntland gren) i Bosaso, Maakhir Universitetet i Badhan, Sanaag og Nugaal Universitetet i Las Anod. Øst Afrika Universitet har også seks avdelinger i Puntland, med studiesteder i Bosaso, Erigavo, Galdogob, Galkayo, Garowe og Qardho. Således er det et 2-4-4-4 system. Puntlands utdanningsdirektorat gjenkjenner også ikke-formell utdanning (NFE) og teknisk/yrkesrettet utdanning og opplæring (TVET) som en integrert del av regionens utdanningssystemet.
Fra 2005/2006 til 2006/2007, var det en betydelig økning i antall skoler i Puntland, opp fra 137 institusjoner bare året før. I samme periode har antall klasser i regionen økt med 504, med 762 flere lærere som tilbyr sine tjenester. Total student påmelding økte med 27% fra året før, med litt færre jenter en gutter til stede i de fleste regioner. Den høyeste klasse innmelding ble observert i de nordligste Bari regionen, og den laveste ble observert i den lite befolkede Ayn regionen. Fordelingen av klasserom ble nesten jevnt fordelt mellom urbane og landlige-områder, med marginalt flere elever og instruktører underviser klasser i urbane områder.
Demografi og religion
Hovedartikkel: Islam i Puntland Som av 2015, er befolkningen i Puntland anslått til 4,2 millioner innbyggere, 65% av dem er nomader Regionen er først og fremst bebodd av mennesker fra den somaliske etnisk gruppe, hvor Darod særlig godt representert. Det finnes også en rekke Mehri beboere.
Puntland befolkning vokser ganske fort og skyldes delvis en tilstrømning av mennesker fra Sør-Somalia og fra andre naboland i Nordøst Afrika. Foreløpig bor 30% av regionens innbyggere i de raskt voksende byene Bosaso, Gardo, Galdogob, Garowe og Galkayo. Omtrent 70% av befolkningen er også under 30 år
Populasjonstettheten i Puntland er anslått til omtrent 18 personer pr km2.
Som med resten av Somalia, er islam den største religionen i Puntland-regionen med nesten alle innbyggerne er muslimer.
Transport
Kommunale bussruter operere i Bosaso, Garowe, Las Anod, Galkayo og Qardho. Shuttle tjenester mellom regionens største byer og tilstøtende landsbyer er også tilgjengelig via forskjellige typer av kjøretøy, slik som 4-hjulere og lettgodskjøretøy (LGV). Per mai 2015 er over 70.000 biler registrert i Puntlands departement for arbeid og transport. Puntland kan krysses av en 750 km nord-sør motorvei, som knytter store byer i den nordlige delen av Somalia, som Garowe, Bosaso og Galkayo, med byene i sør. I 2012 fullførte Puntland vegvesen rehabiliteringsarbeid på sentral-arterien som forbinder Garowe med Galkayo. Transport departementet har også startet en oppgradering og renoverings prosjekt i juni 2012 på den store gjennomfartsåre mellom regions-hovedstedene og Bosaso. I tillegg til renoveringen startet departementet i oktober 2012 på motorveien som knytter Bosaso med Qardho. Planer er også i verk for å konstruere nye veier som forbinder mindre byer til regionale og nasjonale hovedveier. Bosaso har en stor havn, som ble bygget på midten av 1980-tallet for husdyr forsendelser til Midtøsten. I januar 2012 ble et renoverings prosjektet lansert, med KMC som entreprenør for å oppgradere havnen. Initiativets første fase var opprydding av uønskede materialer fra verftets og ble ferdigstilt i løpet av en måned. Den andre fasen omfatter gjenoppbygging av portens tilstøtende havbunn, med det formål å motta større skip. I 2012 ble et team av ingeniører også vervet av Puntlands myndigheter for å vurdere den pågående renoveringen ved Las Khorey havn. Ifølge havn-ministeren, Said Mohamed Rage, akter Puntland regjeringen å lansere flere slike utviklingsprosjekter i Las Khorey.
Military
Hovedartikkel: Puntlands sikkerhetsstyrke Puntlands sikkerhetsstyrke (PSF) er en væpnet makt i den autonome Puntland-regionen. kommandanter og senior tjenestemenn i militæret er oppnevnt av et kvalifisert panel godkjent av Ministerrådet. Puntlands sikkerhetsapparat har også et uavhengig militær rettsvesen.
PSF inkluderer også Puntland Dervish makt (PDF), Puntlands offisielle paramilitær avdeling. De driver sin egen politistyrke, som inkluderer en spesiell beskyttelseenhet.
Puntlands Etterretningstjeneste (PIA) er et etterretningsbyrå i Puntlands militær. Byrået ble etablert i 2001 som Puntland Etterretningstjeneste under styre av president Abdullahi Yusuf Ahmed, med hjelp fra USA.