cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bonnie Hunt
Hunt er datteren til Robert Edward Hunt som var elektriker, og Alice E. Hunt (født Jatczak) som var husmor. Faren hennes var av irsk og belgisk opphav, mens moren hennes var av polsk herkomst. Hun vokste opp i en stor katolsk familie, og har tre eldre brødre som heter Patrick, Kevin og Tom, to eldre søstre som heter Cathy og Carol, og en yngre søster som heter Mary. Hjembyen er Chicago, og hun er en ivrig tilhenger av baseball-aktiviteten der. Hun har også blitt æresmedlem i kreftorganisasjonen Multiple Myeloma Research Foundation (MMRF).
Dum og dummere
Dum og dummere (orig: Dumb and Dumber) er en amerikansk komedie fra 1994. Hovedrollene spilles av Jim Carrey og Jeff Daniels.
En prequel, Dum og dummere: Da Harry møtte Lloyd, ble publisert i 2003. En oppfølger, Dum og dummere To, kom ut i 2014.
Synopsis
Lloyd og Harry er to ungkarer med jobb-problemer og veldig lav IQ. Når Lloyd får jobb som limousin-sjåfør, og Harry som hundekjører (i en bil som ser ut som en hund), blir drømmen deres om å grunnlegge en mark-dyrebutikk lysere. På første arbeidsdag møter Lloyd en kvinne han blir hodestups forelsket i, Mary Swanson. Han får høre at hun skal til Aspen (som han tror ligger i California). Når han har kjørt henne til flyplassen, ser han på henne mens han kjører, og krasjer i en annen bil. Mary får øye på at airbagen blir blåst opp, og glemmer kofferten sin.
Lloyd løper og tar kofferten, og prøver å nå igjen Mary. Planen var at en mann og en dame skulle ta kofferten, men dem finner han ikke igjen. Imens har Harry fått sparken fra jobben. Kort tid etter får Lloyd også sparken. Lloyd når ikke igjen Mary, og tar kofferten med seg hjem. Mens Lloyd er på vei hjem etter å ha handlet, blir han ranet av en gammel dame i rullestol. Når han kommer hjem og får høre at hodet til papegøyen til Harry har falt av, blir de så desperate at de drar til Aspen for å gi Mary tilbake kofferten. Damen og mannen på flyplassen (som de tror er rørleggere) får høre om dette, og følger etter.
Alf Wilhelm Lundberg
Alf Wilhelm Lundberg (født 8. mai 1979 i Haugesund) er en norsk gitarist, pianist og komponist med utdannelse fra Jazzlinja i Trondheim hvor han tok fordypning i arrangering og komposisjon.
I 2003 vant Lundberg 1. pris som gitarist under Umbria Jazz Clinics i Italia i konkurranse med over 280 unge og lovende jazzmusikere fra hele verden.
Kjetil Olai Lundø
Kjetil Olai Lundø (født 19. februar 1979 i Haugesund) er en norsk bassist og gambist.
Lundø studerte klassisk kontrabass på Griegakademiet i Bergen fra 1998-2002 og har siden livnært seg som frilansmusiker og pedagog.
Lundø spiller kontrabass, el.bass og viola da gamba, og har etter utdanningen hatt jazz og improvisert musikk som hovedfelt. I tillegg til dette har han jobbet innenfor folkemusikk, old time, klassisk og rock.
Alf Wilhelm Lundberg
Lundberg har i ettertid også studert gitar med Adam Rogers i New York og Nelson Veras i Paris.
Wenquan
Wenquan eller Arixang (kinesisk: 温泉县; pinyin: Wēnquán Xiàn; uigurisk: ئارىشاڭ ناھىيىسى / Arişang Nahiyisi) er et fylke i det autonome prefektur Bortala i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.
Kjetil Olai Lundø
Lundø har spilt på de største jazzfestivalene i landet, turnert med Rikskonsertene siden 2005 og turnert i Europa med Stanley Brinks.
Konsilet i Efesos
Konsilet i Efesos ble avholdt fra 22. juni til 31. juli 431 i Efesos (i dagens Tyrkia under keiser Theodosius II. Det var det tredje økumeniske konsil. Omkring 200 biskoper var til stede fra starten; omkring 50 fra vest ankom i løpet av konsilet.
Bakgrunn
Det sentrale tema for konsilet var striden mellom to kateketiske skoleretninger. Den aleksandrinske skolen orienterte seg etter Platon og utla Bibelen allegorisk; den antiokenske skole fulgte Aristoteles og bedrev en mer rasjonalistisk bibeleksegese.
Rivalisering
Striden var skjerpet av rivalisering mellom patriarken av Alexandria, Kyrill, og patriarken av Konstantinopel, Nestorius, om primatsverdigheten over Østens kirke. Nestorius støttet seg på keisermakten som satt i Konstantinopel, Kyrill støttet seg til biskopen av Roma.
Nestorianisme
Nestorius kom fra den antiokenske skole og gikk inn for den læresetning at Kristi menneskelighet bare var forbundet med hans guddom i moralsk forstand, og at det derfor kunne sies at Maria bare var kristusføderske, men ikke gudsføderske.
Nestorianisme var således en retning innen kristendommen som sterkt framhevet Jesu Kristi menneskelige natur. Konsilfedrene mente at de la for mye vekt på hans menneskelige natur, slik at det gikk på bekostning av hans guddommelige natur. Diskusjonene ble ført i en opphisset atmosfære. Nestorius ble fordømt for sin lære, som i hovedtrekk altså gikk ut på at jomfru Maria fødte et menneske, Jesus Kristus, og ikke Gud eller Logos (Ordet, Guds sønn). Logos bodde i ham som i et tempel, og Kristus ble beskrevet som Theophoros, 'Gudebæreren'. Maria måtte dermed kalles Khristotokos (Kristi mor, Kristusfødersken) og ikke Theotokos, (Guds mor, Gudsfødersken).
Konsilfedrene erklærte at Jesus var én person, ikke to separate «mennesker»; han var fullt ut Gud og fullt ut menneske. De erklærte videre at jomfru Maria var Theotokos, fordi hun ikke fødte et menneske, men Gud som menneske. De to naturene – guddommelig og menneskelig – var etter deres lære forent på en slik måte at de ikke kom i konflikt med hverandre.
Wenquan
Befolkningen var på 71,758 innbyggere i 1999.
Konsilet i Efesos
Trosbekjennelse
Den nikenske trosbekjennelse ble bekreftet, og det ble slått fast at det ikke var tillatt å endre denne trosbekjennelsen.
Wenquan
Kulturminner
Arixatesteinmenneskegravene (Arixiate shiren mu), tujue-graver fra Sui- og Tang-dynastiets tid, ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Konsilet i Efesos
Pelagianisme
Konsilet fordømte også pelagianisme, en læreretning som hevdet at arvesynden ikke eksisterer, og at mennesket derfor kan frelse seg selv uten Guds inngripen.
Alf Wilhelm Lundberg
Lundberg har turnert store deler av England, Polen, Sverige, Finland, Italia og Frankrike med bandene "All Strings Trio", "Faces" og Kofi/Makowski Quartet, og spilt på noen av de største jazzfestivalene i Europa som Kongsberg Jazzfestival, London Jazzfestival og Umbria Jazz. Han har ellers vunnet Statoils Sildajazzpris og Haugesund Kommunes Kulturstipend i 2004. Har blitt beskrevet som en av de beste gitaristene i Norge og blitt sammenlignet med jazz- og klassiske giganter som Egberto Gismonti, Keith Jarrett og Andres Segovia av anmeldere i Norge. Han spiller i duoen Duo Magico sammen med Per Olav Kobberstad.
En midtsommernattsdrøm
thumb|Forstudie til Tretten mellom [[Oberon og Titania.
Joseph Noel Paton, 1849]]
Bakgrunn
Stykket er sannsynligvis skrevet mellom 1594 og 1596 og ble etter alt å dømme urfremført i 1595, men dette kan ikke regnes som helt sikkert. Det ble utgitt for første gang i 1600 i to ulike utgaver, kjent som First Quarto, or Fisher's Quarto (med tittelen A midsommer nightes Dreame) og Second, or Roberts' Quarto. En vanlig teori er at det skal ha blitt urfremført i et adelig bryllup, hvor endog dronning Elisabeth I var tilstede. Enkelte forskere går langt i å fastslå hvor og hvilket bryllup det var snakk om. Bryllupsfestteorien gir god mening i forhold til stykkets rammefortelling med et høyadelig bryllup.
Stykket inneholder flere av de faste elementene som en komedie burde ha i det engelsk renessanseteateret i den elisabetansk tiden. Disse elementene er blant annet adskillelse og gjenforening, identitetsforvirring og personforveksling, og ubesvart kjærlighet eller andre prøvelser for de elskende
Shakespeare for sin del forsynte ofte sine stykker med små ordspill, blødmer og vittigheter som sparker i flere retninger, både på og utenfor scenen. Dertil kom også innslag av grov farse, karakterkomikk eller lavkomikk, beregnet på den folkelige delen av publikum. I dette stykket er det sterkeste farseinnslaget amatørteatergruppen som øver inn «det tragiske lystspillet om Pyramus og Thisbe» til fremføring ved det kongelige bryllupet.
Shakespeare tekst har hentet intrige og elementer fra flere tidligere tekster. Rammefortellingen om ekteskapet mellom Thesevs og amasonedronningen Hippolyta er kjent fra gresk mytologi i ulike varianter, også hos Plutark. På samme måte som Chaucer gjorde i Ridderens fortelling i Canterbury-fortellingene (1378–1400) har også Shakespeare plassert Thesevs i en verdslig stilling som hertug i Athen.
Historien om mannen som forvandles til et esel er kjent fra Apuleius' (125–180) pikareskroman Det gyldne esel. Puck har mange forbilder, men tydeligst røtter i figuren Robin Goodfellow fra engelsk folklore. Alvekongens navn Oberon er hentet fra det franske middelalderdiktet Huan de Bourdeaux, oversatt til engelsk i 1593, men handlingen der har lite til felles med Shakespeares stykke. Historien om Pyramus og Thisbe som amatørteatertruppen skal framføre, er kjent fra romersk mytologi, og gjengis blant annet i Ovids Metamorfoser. Fortellingen finnes også i Boccaccios De mulieribus claris (1374) og i Chaucers Legenden om gode kvinner, og Shakespeare hadde selv også brukt det samme motivet med de elskende som misforstår situasjonen og tar sine egne liv etter tur, i Romeo og Julie få år tidligere.
Det er karakteristisk for Shakespeares tidlige forfatterskap at han låner intriger og motiv fra andre forfattere, og forståelsen av «opphavsrett» var på hans tid heller ikke utviklet i den grad at slike lån ble oppfattet som uetiske. Helheten og hovedintrigen i En midtsommernattsdrøm finnes det imidlertid ingen kjente forbilder til. Stykket er således ett av kun tre Shakespearestykker hvor intrigen helt ut er dikterens egen.
Rolleliste og handling
Stykket utspiller seg i byen Athen og i skoger utenfor byen. Innenfor en ramme av forberedelsene til et fyrstelig bryllup utspiller det seg flere parallelle handlinger, som etter tur trekkes frem på scenen: forholdet mellom det jordiske fyrsteparet, forholdet mellom fyrsteparet i Alveland, de fire ungdommenes kjærlighetsforviklinger og amatørteatergruppen. Tidsrammen for handlingen er fire dager med bryllupsforberedelser, som introduseres i første scene. Flere av intrigene i stykket, slik som Hermias valg av ektemann, skal løses før bryllupet.
Stykket har ikke noen enhetlig dramatisk handling. Oversetteren Halldis Moren Vesaas kaller det «Ingen intrige, men intrigar i fleng». Stykket har heller ingen entydig hovedperson, bortsett fra Puck, som beveger seg i og mellom alle de ulike parallellhandlingene, spiller sitt spill i dem alle og bevirker samhandlingen mellom dem. Selv om handlingen angivelig foregår i antikkens Hellas, er det mye ved den som gir en følelse av å befinne seg i England i dikterens samtid: «på et engelsk herresete der herskapet drar ut på jakt i den årle morgen, og i en skyggefull engelsk skog». De fleste av de magiske skapningene som presenteres har sitt opphav i gresk mytologi.
Rolleliste
Hertug Thesevs er en hærfører og maktperson. Han hadde opprinnelig vunnet Hippolyta som krigsbytte etter en krig mot amasonene, og forholdet mellom dem kan se ut som et fornuftsekteskap eller en politisk handling. Det ser likevel ut til at forholdet har utviklet seg til gjensidig kjærlighet. Det fortelles at han har hatt et kjærlighetsforhold til alvedronningen Titania, mens hun har vært Oberons kjæreste, men dette potensielle sjalusielementet utvikles ikke videre i stykket, annet enn at det er med på å understreke at det er forbindelser mellom «vår verden» og den magiske. Hertugparet deltar i liten grad i selve handlingen, annet enn som myndighetspersoner (dommere, og observatører) og tidsramme.
Alvekongen Oberon og hans dronning Titania har kommet reisende til Athen fra India for å overvære bryllupet. De fyller sine dager med en krangel, og det som utløser konflikten mellom dem er at Oberon ønsker å få i sin varetekt en indisk pasje som Titania har hos seg. Dette temaet er imidlertid ikke utviklet i handlingen, og dikteren kunne ha funnet hvilken som helst annen årsak til at Oberon og Titania skulle være uvenner. Som ledd i krangelen sørger Oberon og Puck for at dronningens drifter blir forhekset, og hun forelsker seg i et esel.
Anders T. Andersen
Anders T. Andersen (født 7. oktober 1966 i Tønsberg ) er en norsk regissør, dramatiker, forfatter og skuespiller.
En midtsommernattsdrøm
Rolleliste og handling
Hermia er forelsket i Lysander, men faren Egevs nekter henne dette forholdet siden han har lovet henne bort til Demetrius. Saken blir tatt opp med hertugen Thesevs, midt i hans bryllupsforberedelser, og hertugen gir klar beskjed om at en datter skal lyde sin far. Hermia og Lysander bestemmer seg for å flykte, først ut i skogen. Helena er Hermias venninne og fortrolige, og får vite om flukten. Ettersom Helena er forelsket i Demetrius røper hun flukten for ham for å score poeng hos ham. Både Demetrius og Helena følger etter inn i skogen. I skogen blir de oppsøkt av Puck som forhekser de to mennene slik at de begge går over fra å elske Hermia til å elske Helena og forakte Hermia. Når Oberon i slutten av stykket ber Puck om å tilbakestille all magi, blir de likevel enige om å opprettholde Demetrius' begjær etter Helena. Ettersom Demetrius ikke lenger ønsker å gifte seg med Hermia, kan heller ikke Egevs og Thesevs opprettholde noe påbud om denne ekteskapsinngåelsen. Det ender således lykkelig for alle elskende, med trippelbryllup.
Holocaust (TV-serie)
Holocaust (også kjent som Holocaust: The Story of the Family Weiss) er en amerikansk dramaserie på fire episoder som opprinnelig ble vist på TV-kanalen NBC i 1978. TV-serien ble regissert av Marvin J. Chomsky, mens Gerald Green var ansvarlig for manus. De ledende rollene spilles av Fritz Weaver, Michael Moriarty, Meryl Streep, Rosemary Harris, James Woods og Joseph Bottoms. Sentrale biroller spilles av Sam Wanamaker, David Warner og Tovah Feldshuh. Serien ble en av de mest diskuterte og omtalte begivenheter som har forekommet i fjernsynets historie til da.
En midtsommernattsdrøm
Rolleliste og handling
En amatørteatergruppe bestående av byens håndverkere øver på et stykke som skal spilles i Thesevs bryllup: «Et kort og langdrygt spill om Pyramus og om den fagre Thisbe. Tragisk lystspill». I ensemblet er det særlig den galopperende selvsikre Skyttel (engelsk: Bottom) som utmerker seg: han kan etter egen vurdering fylle alle rollene, samtidig. Skyttel blir ved hjelp av Pucks magi forvandlet til et esel og gjenstand for dronning Titanias begjær.
Holocaust (TV-serie)
Holocaust er en dramatisering av hendelser under holocaust, med særlig fokus på den oppdiktede jødiske familien Weiss og deres skjebne fra krystallnatten og til avslutningen på andre verdenskrig. Den unge juristen og SS-offiseren Erik Dorf er også sentral i handlingen. Serien kostet 6 millioner dollar å produsere og ble spilt inn i Østerrike og Vest-Berlin. Serien bidro til å etablerte begrepet «holocaust» som benevnelsen på det jødiske folkemordet under krigen.
Anders T. Andersen
Bakgrunn og utdannelse
Andersen kommer opprinnelig fra Tønsberg og er utdannet ved The Arts Educational Drama Schools i London.
En midtsommernattsdrøm
Tema og motiver
Stykket er etter alt å dømme et bestillingsverk, for fremføring i en bestemt kontekst, trolig et overklassebryllup. Det er således ikke et fritt kunstverk, og man kan derfor neppe vente noe «budskap» fra forfatterens side. Stykket blir, på grunn av bryllupskonteksten, vanligvis vurdert som en tematisering av ulike former for kjærlighet. Jan Kott peker på at Helenas monolog i første akt «ligger over hennes intellektuelle nivå», og derfor like gjerne kan sees som «forfatterens monolog, en slags Brechtsk 'sang' hvor det filosofiske tema i stykket for første gang blir understreket».
Holocaust (TV-serie)
Den fikk blandet mottakelse av anmelderne og ble av flere beskyldt for å være for sentimental. Blant dens største kritikere var den kjente forfatteren Elie Wiesel som selv hadde overlevd som fange i konsentrasjonsleiren Auschwitz. Han mente den var full av faktafeil og tidvis var en forvrenging av sannheten. Wiesel opplevde også enkelte scener som fornærmende, og mente videre at produsentene skapte mye forvirring ved å blande fakta med fiksjon.
Serien ble vist i en rekke land i Europa i perioden 1978–1979 og vakte sterke reaksjoner og stor debatt i der den ble vist. Da den ble sendt Vest-Tyskland, vakte den enorm oppsikt. Over 60 000 mennesker ringte til tysk fjernsyn og en rekke diskusjonsprogrammer fulgte i dens kjølvann. Meningsmålinger som ble offentliggjort noen måneder senere viste at tallet på dem som mente at forbrytelser fra nazitiden fremdeles skulle straffes, hadde økt. Det er antatt at seriens visning i Tyskland var en medvirkende årsak til at loven om foreldelsesfristen for naziforbrytelser ble utvidet til livstid i 1979. Det norske kringkastingsrådet bestemte i 1978 at serien ikke skulle vises på norsk TV med den begrunnelse at serien hadde lav kunstnerisk verdi og var spekulativ. Men i februar 1979 snudde rådet, og i april samme år ble serien sendt.
Serien ble belønnet med en rekke priser, blant annet åtte Emmy-priser, to Golden Globe og en Directors Guild of America.
Handling
Serien Holocaust er blanding av diktning og fakta. Det er først og fremst fortellingen om den oppdiktede jødiske familien Weiss og deres skjebne i det nasjonalsosialistiske Tyskland like før og i krigsårene, en tid da nazismen var i kraftig fremvekst. Serien skildrer tiden fra midten av 1930-tallet og frem til 1945.
Familien Weiss er en middelklassefamilie av jødisk herkomst. De lever i Berlin og har etter hvert blitt godt integrert i det tyske samfunnet. Faren, Dr. Josef (spilt av Fritz Weaver) er polsk av fødsel, men har vært bosatt i Berlin i mange år og har sin legepraksis der. Hans kone Berta (Rosemary Harris) er sterk og stolt jødisk kvinne som i det lengste nekter å ta nazistenes trusler alvorlig. Familien har midler til å komme seg ut av Tyskland før det er for sent, men velger likevel å bli. Ekteparet Welss har tre barn: Sønnen Karl (James Woods) som er kunstner, den andre sønnen Rudi (Joseph Bottoms) og minstebarnet, datteren Anna (Blanche Baker). Sønnen Karl har nylig inngått ekteskap med den ikke-jødiske kvinnen Inga Helms (Meryl Streep). Blandingsekteskapet kompliserer deres liv da Tyskland i stadig sterkere grad er i ferd med å nazifiseres. Familien Weiss' opplevelser under Krystallnatten blir deres første alvorlige møte med den nye tidsånden i Tyskland. Etter det opplever de både dødsfall og splittelse. Dr. Josef og kona, samt deres sønn Karl, ender med å bli sendt rundt i ulike konsentrasjonsleire, mens sønnen Rudi flykter før deportasjonen og slår seg sammen med en motstandsgruppe. De fleste av familiemedlemmene ender sin skjebner i utryddelsesleire, mens noen havner i Warszawagettoen.
Parallelt med historien om familien Weiss, går beretningen om Erik Dorf (Michael Moriarty) og hans familie. Dorf, som i begynnelsen er en fattig arbeidsløs jurist, får nyss om at nazistene trenger folk og han ender opp som SS-lederen Heydrichs høyre hånd i løpet av kort tid. Erik Dorf og hans familie stilles i kontrast til den jødiske familien Weiss. Eriks kone Marta støtter mannen i bestrebelsene hans. Ekteparet har to barn. Erik Dorf er opprinnelig venn av familien Weiss, men ender opp som den mest overbeviste jødeforfølger av dem alle. Etter hvert som han stiger i gradene i SS, nazistpartiets ideologiske eliteorganisasjon, skyr han ingen midler for å effektivisere massedrapet på jøder i Europa.
Livet får en tragisk utgang til de fleste involverte.
Om serien
Holocaust er blanding av diktet handling og virkelighet, med oppdiktede personer og personer som har levd – mennesker som for eksempel Heydrich, Himmler og andre fremstående naziledere. Serien gjør ikke krav på å ha fullstendig dokumentarisk bakgrunn eller bygge på rene faktiske forhold.
Den ble vist i en noe redigert utgave av BBC i Storbritannia, i Sverige og Tyskland. Norge skulle i utgangspunktet vise den usensurerte originalversjonen, men da den siste episoden (som ble sendt med kurer fra Nederland via Danmark og Sverige) ankom NRK, oppdaget man at én av de i alt 13 filmrullene var borte. Dette førte til at NRK måtte sende BBC-versjonen av siste episode, som var klippet etter «godt gammeldags BBC-mønster» – imot unødig vold og unødig handling.
Anmelderne
Claude Lanzmann mente at fjernsynsserien helt sviktet realiteten i jødenes lidelser ved sin bruk av banale filmkonvensjoner, og at serien hadde mistolket forbrytelsens karakter og jødenes skjebne i den. Manusforfatter Green og regissør Chomsky hadde ikke våget å vise den uutholdelig brutale slutten for flertallet av de som ble myrdet, folk som i vesteuropeiske øyne var fremmedartede i klær og oppførsel; utsultet, nedverdiget og skremt fra vettet når de ble pisket og klubbet inn i gasskamrene. Fjernsynsserien valgte i stedet å vise en tysk middelklassefamilie som gikk stoisk i døden. Ved å presentere en ren fantasi om muligheten for en død med verdighet i gasskamrene, skapte fjernsynsserien Holocaust en myte om det virkelige holocaust. Serien skapte «en løgn, en moralsk forbrytelse ved å drepe erindringen». Som en motvekt laget Lanzmann Shoah, der erindringen gjenvinner sin plass etter hvert som ofre og gjerningsmenn forteller.
En midtsommernattsdrøm
Tema og motiver
Shakespeareforskeren Edmund Chambers (1866–1954) peker på kontrasten mellom ulike former for kjærlighet: de fire ungdommenes drømmeaktige natt av alve-påvirket elskov, og kongens ansvarsfulle posisjon og inngåelse av lovformelig ekteskap: «in humanity the disturbing element of love in idleness is generally only a passing fever. There is a period of Stum und Drang, and then the man or woman begins to take life seriously, and is ready to submit to its discipline and to accept its reasonable responsibilites».
Holocaust (TV-serie)
Produksjonen
Serien ble innspilt Østerrike og Vest-Berlin i 1977.
En midtsommernattsdrøm
Tema og motiver
Jan Kott oppfatter stykket som et «samtidsstykke om kjærlighet». Han peker på at samspillet mellom adel og alver har mye til felles med datidens maskeradeball og karnevalsfesteligheter: «Alvevingene og de greske tunikaene er rett og slett kostymer, og ikke en gang poetiske kostymer, men karnevalsdrakter». I tråd med karnevalets karakter av uforpliktende lek, presenteres stykket som en uvirkelig drøm, både gjennom tittelen og gjennom Pucks avskjedsord, stykkets siste replikk: «Om vi skuggar der dykk krenkte, / vart det godt att om de tenkte / at de sov ei stund, og fekk / draum på draum som kom og gjekk, / og at draumane fann kveik, i vår lette alveleik». Tradisjonene rundt midtsommeraften har også i Norden inneholdt fruktbarhetsritualer og forestillinger om kontakt med magiske krefter, slik som at jenter denne natta kunne drømme om hvem de skulle gifte seg med.
Holocaust (TV-serie)
Produksjonen
Flere av skuespillerne opplevde deler av innspillingen som uutholdelig. Fritz Weaver (som spilte dr. Weiss) fortalte at det var nærmest et mareritt å leve igjennom de månedene det tok for ham å spille inn serien. Han forteller i et intervju fra 1979: «I henimot seks måneder bodde vi i Wien, og etter hvert begynte jeg å tenke og føle som jøde, så på tilværelsen som en jøde måtte gjøre det». Scenene for konsentrasjonsleiren ble innspilt i Mauthausen-Gusen konsentrasjonsleir og ble av Weaver omtalt «som noe av det verste og uhyggeligste jeg noen gang har sett». Han hevdet videre at opplevelsene ved å filme ved dette stedet ble så voldsomme at aktørene ikke snakket sammen. «Da vi etter arbeidsdagens slutt kjørte tilbake til Wien i buss, sa vi ikke et ord til hverandre». Michael Moriarty (som spilte SS-offiser Erik Dorf) skal ha fått sammenbrudd flere ganger under innspillingen, og skal ifølge Weaver ikke ha vært den eneste. Den oppdiktede figuren Erik Dorf er delvis basert på den virkelig Otto Ohlendorf.
Anders T. Andersen
Teater, TV og film
I 2000 ble han ansatt som skuespiller ved Nationaltheatret, hvor han debuterte som Lyngstrand i Ibsens Fruen fra havet. Han har blant annet tolket Hamsuns hovedperson i dramatiseringen av Sult til Hamsun-jubileet og som Mefisto i Goetes Faust.
Elísa Viðarsdóttir
Elísa Viðarsdóttir (født 26. mai 1991 i Vestmannaeyjar) er en islandsk fotballspiller. Viðarsdóttir, som er forsvarsspiller, spiller for Kristianstads DFF i Damallsvenskan, samt for Islands kvinnelandslag i fotball.
Klubbkarriere
Viðarsdóttir startet karrieren i ÍBV, og spilte sin første seriekamp for klubben i Úrvalsdeild 2011.
Kristianstads DFF
Kristianstads DFF, hvor søsteren Margrét Lára Viðarsdóttir spiller, hadde Viðarsdóttir inne til prøvespill i forkant av 2013-sesongen av Damallsvenskan. Hun spilte en vennskapskamp for klubben, men treneren gav uttrykk for at de ikke hadde planer om å gi henne fast kontrakt. Hun signerte imidlertid for klubben januar 2014, på et tidspunkt søsteren hadde fødselspermisjon.
Anders T. Andersen
Teater, TV og film
Andersen har spilt 49 film- og tv-roller, blant annet i Unge Lovende, Bortført og Rådebank, samt Hollywood-produksjonen The 13th Warrior
Andersen stod bak TV-serien Berlinerpoplene etter Anne B. Ragdes roman. Serien hadde premiere på NRK i 2007, og vant tre priser under Gullruteutdelingen 2008. Andersen mottok Prix Italia for beste dramaserie, og kom på andreplass i Prix Europa i Berlin samme år. Han vant også klassen beste regi for episode 7 av serien under fagprisutdelingen til Gullruten 2009.
En midtsommernattsdrøm
Tema og motiver
I tråd med karnevalets moralske unntakstilstand peker Kott også på at erotikken i stykket er rå, dyrisk og sanselig. Helena underkaster seg sin elskede i nær sagt masochistiske termer: «Jeg er din lille hund, Demetrius; jo mer du slår meg, vil jeg logre for deg». Oberon «forkynner helt åpenlyst at som straff skal Titania ligge med et dyr», og ikke et hvilket som helst dyr: «fra oldtiden og frem til renessansen ble eselet tilskrevet den sterkeste seksuelle potens ... og den lengste og hardeste fallos»; og dette svarer til uerkjente begjær i Titanias underbevissthet: «Søvnen frigjør henne for hemningene. Det monstrøse eselet blir voldtatt av den poetiske Titania mens hun hele tiden fortsetter å prate om blomster». Scenene med dronningen og dyret er på samme tid fascinerende og frastøtende. Kott mener at Mendelsohns romantiske musikk forskjønner inntrykket av stykket; i utgangspunktet bør den magiske skogen gi assosiasjoner til heslige hekser, trollpakk, heksebrygg, beist og småkryp. Kott sier videre at «Chagall har malt Titania mens hun kjærtegner eselet. På det bildet er eselet trist hvitt og hengivent. Efter min formening burde Titania, der hun kjærtegner bestet med eselhodet, ligge nærmere de skrekkvisjoner Bosch og surrealistenes grotesker maner frem».
Elísa Viðarsdóttir
Privat
Viðarsdóttir er fotballspilleren Margrét Lára Viðarsdóttirs yngre søster.
En midtsommernattsdrøm
Tema og motiver
Delintrigen rundt håndverkerne inneholder elementer av farse til glede for de folkelige delene av publikum, og karnevalsk rollebytte til morskap for overklassen i og med at den enkle veveren våkner i dronningens seng. Stykket som amatørskuespillerne framfører om Pyramus og Thisbe og deres tragiske kjærlighet, fungerer samtidig, midt i alle farse og dårlig spill, som en ytterligere innfallsvinkel til kjærlighetens ulike kår og former. Denne delen av handlingen har også en meta-dramatisk og meta-humoristisk karakter, ved at skuespillerne må opptre som dårlige skuespillere, og de øvrige aktørene gis anledning til å drøfte godt og dårlig skuespill.
Film og andre adapsjoner
Felix Mendelssohns scenemusikk til stykket ble fullført i 1843, etter at han hadde komponert ouvertyren flere år tidligere. Scenemusikken omfatter også Mendelsohns berømte bryllupsmarsj. Flere instruktører har laget ballettforestillinger over Mendelsohns musikk: Marius Petipa (1876), Frederick Ashton (1964) og George Balanchine (1962).
Anders T. Andersen
Teater, TV og film
Anders T. Andersen var i årene 2007 til 2009 en del av Torshovteatrets kunstneriske ledelse og debuterte som teaterregissør i 2008 med stykket Verdiløse menn, skrevet av Christopher Nielsen. Forestillingen ble kåret til tiårets beste forestilling av VG. Nationaltheatret satte forestillingen opp på nytt i 2018.
Holocaust (TV-serie)
Norge
Det norske kringkastingsrådet bestemte i 1978 at serien ikke skulle vises på norsk TV, med den begrunnelse av serien hadde «lav kunstnerisk verdi og var spekulativ». En annen begrunnelse var at «en rekke nordmenn har et nært forhold til de ting serien omhandler, og at man ikke unødig vil rippe opp i dette». Men i februar 1979 ombestemte rådet seg, og i april samme år ble serien sendt. En medvirkende årsak til at NRK ombestemte seg, var at serien også skulle vises i Danmark og Sverige, samt reaksjoner fra publikum. Det var særlig programdirektør Rigmor Hansson Rodin som var imot at serien skulle sendes i Norge, og til tross for at serien ble vedtatt vist, endret ikke hun sin oppfatning. Hun mente at serien hadde vesentlige svakheter og manglet dimensjon, og brukte dette som argumentasjon for sitt standpunkt etter seriens visning.
Første episode ble vist den 2. april 1979 og fjerde og siste den 5. april. (Som i utlandet ble den vist fire kvelder på rad).
VGs TV-anmelder Tim Greve skrev følgende kommentar etter første episode: «Ingen vil kunne se denne serien uten å bli sterkt grepet. I første rekke skyldes det selve emnets uhyggelige karakter, men det er også sant at man med sterk sympati følger den jødiske familien Weiss' skjebne». Etter seriens slutt gav anmelderen den blandet mottakelse. Han mente blant annet at serien hadde mange mangler og inneholdt en del grove feil, og at dette resulterte i at selve grunntonen i serien ble uekte. Til tross for dette mente anmelderen at det var viktig at den ble sendt i Norge, da den trolig har bidratt til å «få frem en mengde tankevekkende stoff for et norsk publikum».
Siste episode ble etterfulgt av debattprogrammet På sparket, der stortingsrepresentant Trygve Bratteli, historiker Hans Fredrik Dahl og professor Leo Eitinger var blant debattantene. Hovedspørsmålene som ble stilt av programlederen, var om serien gav et riktig bilde av jødeforfølgelsen? Hva var det bakenforliggende, og kan noe lignende skje igjen? Arbeiderpartimannen Bratteli, som selv hadde vært Nacht und Nebel-fange i konsentrasjonsleirer fra 1943 til 1945 og statsminister i to omganger fra 1971 til 1977, mente at serien så absolutt hadde hatt sin misjon, og at den hadde betydd mer for forståelsen av det som skjedde av massedrap og jødeforfølgelse i Hitler-tiden, enn det som er blitt vist av dokumentariske filmbiter i de samme landene.
Seriens visning i Norge førte også til enkelte uheldige episoder. Ved ett tilfelle fikk en tyskættet kvinne huset sitt tilgriset med hakekors. Barnebarna hennes skal også ha blitt utsatt for mobbing på skolen på grunn av hennes bakgrunn.
Sverige & Danmark
Sverige
Serien ble vist i mars 1979 under tittelen Förintelsen og førte til sterke reaksjoner. Som i flere andre land ble den også i Sverige opprinnelig avvist av de statlige TV-selskapene, men etter press ble avgjørelsen omgjort.
Aldri hadde en TV-serie blitt så forhåndsannonsert i Sverige som denne. Både ungdomsavdelingen og nyhetsavdelingen i TV hadde store innslag om serien før den gikk på lufta. Like før visningen gikk barnepsykologer ut på de svenske nyhetssendingene med innstendige advarsler til foreldrene mot å la barn i yngre og mellomste alderstrinn se serien. Psykologen mente at det kunne gi dem alvorlige følelsesmessige skader. Svenske avisredaksjoner ble nedringt av rystede TV-seere like etter at Svensk TV2 viste første episode. Mange fryktet at serien kunne hisse opp til tyskerhat i Sverige. Mange trakk også paralleller til folkedrap og forfølgelser som ble begått verden over.
Straks etter at serien hadde blitt vist, mottok alle universiteter og gymnas et særskilt studiemateriale, utarbeidet av Elevförbundet och Skandinaviska institutet för judisk utbildning och kultur, i samarbeid med skolemyndighetene.
Anders T. Andersen
Teater, TV og film
Andersen medvirket også i Nielsens animasjonsserie To trøtte typer og animasjonsfilmen Slipp Jimmy fri. Samarbeidet med Christopher Nielsen fortsatte i 2010 med oppsetningen Hustyrannen, Entropi og Holocaustmusikalen på Nationaltheatret.
Holocaust (TV-serie)
Sverige & Danmark
Danmark
Som i flere andre land ble serien også i Danmark opprinnelig avvist av de statlige TV-selskapene, men etter press ble avgjørelsen omgjort. Mange dansker i sør kunne dessuten ta inn de tyske sendingene, noe som skapte ytterligere press for å omgjøre beslutningen. Danskene viste serien vinteren 1979.
Anders T. Andersen
Teater, TV og film
I 2019 hadde Det norske teatret premiere på musikalen Lazarus, som er skrevet av David Bowie og Enda Walsh. Anders T. Andersen var regissør for forestillingen, som fikk gode kritikker og ble en publikumssuksess. Mot slutten av 2019 hadde Andersen premiere på filmen Fuglane, som bygget på Tarjei Vesaas' roman Fuglane fra 1957. Andersen hadde skrevet manus og regisserte filmen, og spilte selv hovedrollen.
Holocaust (TV-serie)
Vest-Tyskland
Serien ble vist vinteren 1979 og vakte enorm oppsikt og debatt. Over 60 000 mennesker ringte til tysk fjernsyn, fulgt av en rekke diskusjonsprogrammer. Meningsmålinger som ble offentliggjort noen måneder senere, viste at tallet på dem som mente at forbrytelser fra nazitiden fremdeles skulle straffes, hadde økt. Det er antatt at seriens visning i Tyskland var en medvirkende årsak til at loven om foreldelsesfristen for naziforbrytelser ble opphevet. Fristen løp egentlig ut i 1979, men i juli samme år kom det nye vedtaket. Resultatet av ferske undersøkelser i 1979 viste at Holocaust hadde hatt større virkning enn noen av de over 100 hel- eller halvdokumentariske filmene om nazitiden som tysk TV hadde sendt de siste 20 år. En tredjedel av de tyske TV-seerne var negative og spurte: «Hvorfor skal det rippes opp i alt dette igjen?» Men to tredjedeler var positive og ville vite mer.
Anders T. Andersen
Teater, TV og film
Den 15. februar 2020 hadde Nationaltheatret premiere på forestillingen Menneske, kjære menneske, som bygget på dikt av Nils-Øivind Haagensen og sanger av Erlend Ropstad. Tekstene var dramatisert av Anders T. Andersen. Nationaltheatrets egen presentasjon av forestillingen refererte også til Andersens tidligere arbeid som dramatiker: «Nils-Øivind Haagensens fabulerende og slentrende lyrikk og artist Erlend Ropstads dype og inderlige rock er utgangspunktet når regissør og dramatiker Anders T. Andersen for første gang lager scenekunst som springer ut av poesi.
Egypt under Sommer-OL 1984
Egypt under Sommer-OL 1984. 114 sportsutøvere fra Egypt deltok i femten sporter under sommer-OL 1984 i Los Angeles. De kom på delt 33.-plass med en sølvmedalje.
Anders T. Andersen
Teater, TV og film
Andersen er kjent for å lage kritikerroste oppsetninger med stor publikumsappell, som Verdiløse menn, basert på Jokke og Valentinernes musikk, og Lazarus, basert på David Bowies musikk. Musikken vil også være sterkt tilstede i denne oppsetningen – artist og låtskriver Ropstad vil selv fremføre sine låter fra scenen.»
Forfatter
I januar 2010 debuterte Anders T. Andersen som forfatter med romanen Thomas Olsens Første Verdenskrig på Aschehoug forlag.
En midtsommernattsdrøm
Film og andre adapsjoner
Carl Orff laget scenemusikk til stykket i 1939. Benjamin Brittens opera over stykket hadde premiere i 1960. En av Ralph Vaughan Williams' Three Shakespeare songs (1951) er fra alvens replikk «Over hill, over dale» i andre akt.
Holocaust (TV-serie)
Vest-Tyskland
Lederen av den jødiske menigheten i Berlin mottok drapstrusler, og i Koblenz og ved Münster ble fjernsynsoverføringen satt ut av funksjon ved hjelp av sprengstoff. Serien ble heller ikke vist på den statlige kanalen ARD («kanal 1»), men på de delstatskontrollerte fjernsynssenderne («kanal 3»), fordi delstatene Bayern og Baden-Württemberg ellers truet med å slå av senderne. Fjernsynsseerne i DDR følte seg dermed utestengt, siden kanal 3 bare kunne ses i nærheten av grensen mot vest. I Vest-Tyskland lå seertallene på 30-40%, og særlig yngre aldersgrupper viste stor interesse. Der Spiegel kalte fortielsen av jødeforfølgelsene «historikernes svarte fredag». Samme år gikk det vesttyske parlamentet inn i sin fjerde runde om foreldelsesfristen for mord og folkemord, etter at debattene i 1960, 1965 og 1969 bare hadde utsatt avgjørelsen. Et halvt år etter fjernsynsserien stemte parlamentet med 253 mot 228 stemmer for at mord og folkemord ikke lenger kunne foreldes. Først og fremst stemte sosialdemokratene mot foreldelse, for første gang på vegne av et flertall av den tyske befolkningen; men blant de konservative økte motstanden mot opphevelse av foreldelsesfristen, slik at også den senere forbundskansleren Helmut Kohl stemte mot opphevelse. De kristelig-konservative (CDU) hadde ønsket å beholde foreldelsesfristene for å kunne sette sluttstrek for fortiden. – Endelig medvirket Holocaust til større oppmerksomhet om rettssaken mot vaktmannskaper fra konsentrasjonsleiren Majdanek, som pågikk i årene fra 1975 til 1981, og dermed var den lengste rettssaken mot krigsforbrytere gjennomført i Vest-Tyskland. De milde dommene og frikjennelsene ble nå møtt med hard kritikk, og avslørte det tyske rettsvesenets fallitt i møte med nazi-fortiden.
En midtsommernattsdrøm
Film og andre adapsjoner
Den første filmatiseringen av stykket kom i 1909, i Charles Kents regi. William Dieterles og Max Reinhardts versjon fra 1935 hadde James Cagney som Bottom og Olivia de Havilland som Hermia. filmen fikk 2 Oscar. En versjon fra 1968 i Peter Halls regi hadde Helen Mirren som Helena og Judi Dench som Titania.
Holocaust (TV-serie)
Vest-Tyskland
Det ble gjort visse endringer i serien før den ble vist i tysk fjernsyn. Sluttscenene fra Theresienstadt ble strøket til fordel for scenen der Kurt klandrer seg selv for ikke ha gjort noe for å hindre forbrytelsene. På initiativ fra Bundeszentrale für politische Bildung («Forbundssenteret for politisk dannelse») ble rekkefølgen på noen scener også byttet om. I originalversjonen kommer scener der jøder tortureres og drepes etter scener der motstand mot regimet diskuteres. I den tyske versjonen kommer derimot mishandlingen først; deretter diskuteres mulighetene for motstand.
En midtsommernattsdrøm
Film og andre adapsjoner
Michael Hoffmans versjon fra 1999, En midtsommernattsdrøm hadde blant andre Kevin Kline som Skyttel, Michelle Pfeiffer som Titania og Rupert Everett som Oberon. A Midsummer Night's Rave (2002) viser handlingen i en moderne ravesetting.
Holocaust (TV-serie)
Vest-Tyskland
I Vest-Tyskland ble «holocaust» kåret til «årets ord» i 1979. I 1986 kom det med i tyske rettskrivningsordbøker.
En midtsommernattsdrøm
Film og andre adapsjoner
Highschoolkomedien Get Over It (2001) er en tenåringsversjon av komediens historie, med Kirsten Dunst som Helena. Filmen High School Musical 2 (2007) bygger også løselig på handlingen, med flere replikkreferanser til stykket. I filmen Dagen er din opptrer hovedpersonen blant studentene som Puck i en skoleoppsetning. I ungdoms- og sexkomedien Porky's II: The Next Day skal en gruppe ungdommer fremføre stykket. I Disney-tv-serien Gargoyles opptrer flere av karakterene fra dette stykket og fra Macbeth. I filmen Were the World Mine (2008) er rollen som Puck med på å styrke en homofil tenåringsgutts selvbilde.
I Neil Gaimans tegneserieunivers The Sandman er en del av tredje bok, Dream Country (1990), lagt til urfremførelsen av En midtsommernattsdrøm, hvor publikum består av den samme blanding av magiske og realistiske personer som rollelisten. Tegneserien mottok en World Fantasy Award i 1991. I episoden A Midwinter Morning's Tale i Hugo Pratts tegneserie Corto Maltese blir hovedpersonen oppsøkt av Oberon, Puck, Morgan Le Fey og Merlin som vil ha han som sin ridder i forsvaret av England under første verdenskrig. I Angela Carters roman Kloke barn (1991) deltar en hel familie i en filminnspilling av stykket.
Holocaust (TV-serie)
Frankrike
I Frankrike sa samtlige av de tre statskanalene nei til visning i første omgang. Men da opinioner ble reist, blant annet ved at uketidsskriftet L'Express startet en innsamling blant leserne for å kjøpe inn serien, gjorde man på TV-hold om beslutningen. Serien ble sendt vinteren 1979, og som i de fleste andre land skapte den debatt.
En midtsommernattsdrøm
Stykket i Norge
Den første norske oversettelsen var Jonsok-draumen : eit gamanspel (Samlaget, 1912), ved Erik Eggen. En sommernatsdrøm ved Rolf Hiorth-Schøyen utkom i 1930, som en del av en åttebindsutgave av Shakespeares verker. Henrik Rytters Ein midsumarnattdraum utkom i 1934. André Bjerkes gjendiktning En sommernattsdrøm utkom første gang i 1958, og har siden blitt gjenutgitt flere ganger, fra 1996 med tittelen En midtsommernattsdrøm. Halldis Moren Vesaas' gjendiktning Ein midtsommarnattsdraum ble utgitt av Samlaget i 1980. Hans Magnus Ystgaards gjendiktning til sparbumål, En medtsåmmårnattsdrøm forelå i 1994, og har blant annet blitt oppført på Trøndelag teater i 2002.
Liste over Tysklands forsvarsministre
Tysklands forsvarsminister (tysk: Bundesverteidigungsmininister/-in) er leder av Tysklands forsvarsdepartement (Bundesministerium der Verteidigung) og medlem av Tysklands regjering. Forsvarsministeren er i fredstid øverstkommanderende for de væpnede styrker.
En midtsommernattsdrøm
Stykket i Norge
Stykket har en omfattende norsk visningshistorie. Den første oppsetningen på Nationaltheatret var i 1903, med Johanne Dybwad som Puck. Senere oppsetninger i 1930, 1958 (med Toralv Maurstad som Puck) og 1973. Til forestillingen i 1973 hadde Jan Garbarek komponert scenemusikken. Foreløpig siste oppsetningen er fra 2009, med Gisken Armand og Henriette Steenstrup som Helena og Hermia, og Toralv Maurstad igjen som Puck. Ved denne oppsetningen ble Øyvind Bergs nyoversettelse brukt.
Liste over Tysklands forsvarsministre
Departementet har sitt første hovedkontor i Bonn og andre hovedkontor i Bendlerblock i Berlin.
En midtsommernattsdrøm
Stykket i Norge
Robert Sunds ballettversjon hadde premiere på Den norske opera i 1996, og har senere blitt oppført i 2000 og 2004. Jon Fosses stykke Vinter, som er en replikk til En midtsommernattsdrøm, ble oppført på Rogaland teater 2000. Gisle Kverndokks musikkstykke Duo brilliante for to sopraner og strykere, som ble urfremført under Stavanger 2008, bygger på Helenas og Hermias replikker i første akt, scene 1.
Liste over Tysklands forsvarsministre
Keiserriket
Det tyske keiserriket som eksisterte mellom 1871 og 1919 hadde ingen føderal forsvarsminister. De store forbundsstatene som var Preussen, Bayern, Württemberg og Sachsen hadde egne ministre. For de øvrige forbundsstatene var Preussen ansvarlig for det territorielle forsvaret.
Weimarrepublikken
Den første tyske føderale forsvarsminister noensinne ble Gustav Noske i Weimarrepublikkens første regjering i 1919. De strenge betingelsene for nedrusting som var fastsatt i Versaillestraktaten, ble bare delvis oppfylt. Tysklands generalstab – som ifølge traktaten skulle nedlegges – ble i realiteten opprettholdt under betegnelsen Truppenamt.
Det tredje rike
Under Det tredje rike (1933–1945) ble landets føderale tradisjon brutt og det ble innenfor landets grenser etablert en nasjonalsosialistisk enhetsstat. Werner von Blomberg ble utnevnt til forsvarsminister før Adolf Hitler ble utnevnt til rikskansler. Meningen var at Blomberg skulle holde styr på Hitler, men han sluttet seg isteden tett til ham. Blomberg ble i 1938 avløst av Wilhelm Keitel da forsvarets overkommando som sto direkte under Hitlers kommando, overtok ansvaret for det militære.
Holocaust (TV-serie)
Israel
Vago hadde få historiske innvendinger overfor serien. Han mente den var noe unøyaktig, men ikke at den gav et feil bilde av hendelsen. Han hevdet videre: «Historikere har stort sett få innvendinger når det gjelder historiske mangler ved filmen. Den samme erfaring har jeg gjort på Universitetet i Haifa.» Vago mente derimot at det var for mye «romantisk søtsuppe og sentimentalisme» som han mente ikke hadde noe med virkeligheten å gjøre.
Liste over Tysklands forsvarsministre
DDR
DDRs forsvarsdepartement (Ministerium für Nationale Verteidigung) ble stiftet i 1956, med Willi Stoph som den første minister. Stoph hadde allerede fra 1955 vært leder av Volkspolizei. Volkspolizei ble samtidig omvandlet til Nationale Volksarmee. Departementet ble i begynnelsen av 1990 omdøpt til «Departementet for nedrustning og forsvar.» Dette var på et tidspunkt som lå etter Berlinmurens fall i 1989, men før oppløsningen av staten DDR ved Tysklands gjenforening senere i 1990.
«Blank-kontoret» og forsvarsdepartementet
Etter den andre verdenskrigen vedtok okkupasjonsmaktene en lov mot gjenopprusting av Tyskland. Landet hadde således intet eget forsvar. Det var også av andre grunner utenkelig at Vest-Tyskland skulle ha en selvstendig sikkerhets- og forsvarspolitikk. Blant tyskerne var det en utbredt holdning at «det blir i så fall uten meg.» Også blant okkupasjonsmaktene var det stor skepsis til en opprustning av Forbundsrepublikken Tyskland.
Ved starten av Koreakrigen i juni 1950 hvor Nord-Korea ble støttet av Kina og Sovjetunionen, mens Sør-Korea ble støttet av USA, økte spenningen mellom øst og vest. Det dannet seg en oppfatning blant vestlige land, om at uten et tett samarbeid med Vest-Tyskland, også i militære spørsmål, kunne man ikke forhindre at landet ble dominert av Sovjetunionen. Forbundskansler Konrad Adenauer fikk i 1950 samtykke fra de tidligere okkupasjonsmaktene til å begynne etableringen av et vesttysk forsvar. For Adenauer var et selvstendig forsvar en nødvendighet for en suveren stat.
Oppdraget gikk først til general Gerhard von Schwerin. Han forhandlet i 1950 med vestmaktene om blant annet et væpnet føderalt politi (Bundesgendarmerie). Dette var tiltenkt en rolle som kjernen i en senere vesttysk arme. I DDR ble det i denne perioden opprettet kaserner for det bevæpnete Volkspolizei i DDR.
Etter forhåndssamtaler med den amerikanske militærguvernøren, ble det såkalte Himmeroder Denkschrift utarbeidet av et tysk militært ekspertutvalg i oktober 1950. Notatet som er navngitt etter klosteret hvor møtene ble holdt, beskriver et fremtidig tysk militærvesen og anses som spiren til dagens tyske forsvar. Vestmaktene ønsket etter dette ikke lengre bare et bevæpnet politi, men også militære stridskrefter. Lederen måtte imidlertid være sivil. Schwerins kontor ble derfor nedlagt og dette kontorets oppgaver med politiet ble overført til innenriksdepartementet.
Theodor Blank fikk deretter oppgaven med opprettelsen av et fremtidig tysk forsvar. Blanks lange tittel var fra 1950 til 1955 Forbundskanslerens fullmektig for spørsmål knyttet til de allierte troppene. Navnet ble valgt for å skjule kontorets egentlige arbeid for offentligheten.
Theodor Blank ble ved opprettelsen 7. juni 1955 av Blank-kontoret som Tysklands forsvarsdepartement, utnevnt som landets første forsvarsminister, en stilling han hadde til 1956.