cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Discoteque
Bakgrunn
Gruppen The Roop vant den litauiske finalen Pabandom iš naujo! 2020 med låten «On Fire». Låten gikk til topps på den litauiske singellisten etter den nasjonale finalen, og skulle ha representert Litauen i Eurovision Song Contest 2020. Konkurransen ble imidlertid avlyst på grunn av koronaviruspandemien. Som plaster på såret tilbød den litauiske kringkasteren LRT bandet en plass i finalen av Pabandom iš naujo! 2021.
Bandet vant både telefon- og juryavstemningen i den litauiske finalen lørdag 6. februar. Sangen fikk 74,512 telefonstemmer – langt foran andreplassen, som bare fikk 6413 stemmer.
Låten ble svært populær etter utgivelsen, og bare dager etter hadde låten over 1 million visninger på YouTube. «Discoteque» gikk også til topps på den litauiske Spotify-listen og singellisten AGATA. Etter den litauiske finalen var «Discoteque» favoritt til å vinne Eurovision Song Contest 2021, ifølge spillselskapene. Siden rykket sangen noe nedover på veddemålslistene og lå rundt tiendeplass før finalen.
Tekst
Ifølge The Roop handler sangen om en «personlig indre frigjøring» og det å slippe seg selv fri. Vi lever i en fri verden, «men ofte er det ens eget indre som begrenser oss», sa frontfigur Vaidotas Valiukevičius i en pressemelding. Bandet avslørte også at de hadde feilstavet discotheque med vilje, altså uten H-en. «Dette er fordi dette er et dansegulv helt for seg selv», kommenterte bandet.
Eurovision Song Contest
«Discoteque» deltok i semifinale 1 i Rotterdam Ahoy i Rotterdam i Nederland tirsdag 18. mai. Der endte låten på fjerdeplass og kvalifiserte seg til finalen lørdag 22. mai. I finalen mottok sangen til sammen 220 poeng og endte på en åttendeplass. Dette var landets nest beste plassering siden debuten i 1994; Litauens beste plassering er en sjetteplass fra 2006.
Rhopalomutillinae
Rhopalomutillinae er en gruppe av insekter i familien maurvepser (Mutillinae) i ordenen vepser. I Europa er det funnet fire arter.
Utseende
Små, avlange maurvepser, fint og kort hårete. Som vanlig hos denne familien er det stor forskjell i utseende mellom kjønnene. Hannene er fullt vingede, gjerne svarte, med en tydelig "stilk" mellom for- og bakkropp (propodeum og gaster). Hunnene er vingeløse, kan minne om kortbeinte maur, gjerne rødlige på farge, kroppsformen langstrakt sylindrisk. På bakkroppen er det fire ryggplater, den andre av disse er nesten like langt som de andre tre til sammen. Hannene er også betydelig større enn hunnene (over 5 millimeter for hannene, 2-3 millimeter for hunnene).
Nino Castelli
Nino Castelli (født 1898 i Lecco, død 1925) var en italiensk skiløper og roer. Han ble italiensk mester i skihopping i 1920 og tok bronsemedalje i 1915, og vant mesterskapet i kombinert begge de to årene. Han tok bronsemedalje i det italienske mesterskapet på 10 kilometer langrenn i 1913, bronse på 18 kilometer i 1915 og sølv på 18 kilometer i 1920. I OL i Antwerpen i 1920 deltok han i roing, singelsculler, men ble slått ut i første runde.
Rhopalomutillinae
Levevis
Larvene utvikler seg som ektoparasitter npå larver eller pupper av andre insekter, mest Vepser. Under paringen bærer den store hannen den lille hunnen med seg, også i flukt.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Afrika og Sørøst-Asia.
Nino Castelli
Fjellhytta Rifugio Sassi Castelli på Artavaggio-platået i provinsen Lecco er oppkalt etter Nino Castelli og Arnaldo Sassi.
Proença-a-Velha
Proença-a-Velha er et freguesia (sogn) med om lag 280 innbyggere (i 2008) i kommunen Idanha-a-Nova i det portugisiske distriktet Castelo Branco.
Bound To Fall (album)
Bound To Fall er et musikkalbum med Mecalimb, utgitt i 2011 av Rising Records. Dette er gruppas andre album, som også inneholder nyutgivelser av låtene «Fly Away», «Rise (Hail the King)», «Be Like Me», «Sacrifice for Life» og «Still Alive», som var med på Mechanical Recipe, Mecalimbs første album.
Hard Rock Café Warszawa
Hard Rock Café Warszawa er en del av en amerikansk restaurantkjede. Den holder til i den polske hovedstaden, men det finnes lignende restauranter spredt over hele verden. Hver restaurant har en unik fremtoning, med musikalske klenodier fra verdensberømte artister, samt mange fra landets egne artister. Selve kjeden ble etablert i 1971, mens restauranten i Warszawa ble åpnet 8. februar 2007. Stedet er på ca. 900 kvadratmeter fordelt på to etasjer. Beliggenhet er sentralt i byen, like ved sentralstasjonen og det fantastiske palasset for kultur og vitenskap.
Bilder
Klikk på bildene for større versjoner.
Malte Wadman
Malte Wadman (født 1946) er en svensk dokumentarfilmskaper med virksomhet i Norge. Han ble 1997 den første faglige leder av Den norske filmskolen på Lillehammer.
Wadman har røtter i det radikale svenske dokumentarfilmmiljøet, men ble kjent gjennom sitt samarbeid med Sølve Skagen i 1970-årene. Sammen laget de flere engasjerte filmer som bidrag til 1970-årenes polariserte samfunnsdebatt, bl.a. Hvem eier Tyssedal? (1975), Bravo! Bravo! (1978) og Tvers igjennom lov (1979). Den originale spillefilmen Ja vi elsker (1983), laget sammen med Skagen og Andrew Szepessy, er en advarsel mot diktatur både fra venstre og høyre. Wadman har siden vekslet mellom filmarbeid og offentlige verv.
Wadman mottok Amandakomiteens Gullklapper under Amandaprisen 2009. Gullklapperen er Amandas høythengende fagpris som deles ut til den i filmbransjen som har gjort en særskilt innsats.
Malis kvinnelandslag i fotball
Malis kvinnelandslag i fotball representerer Mali i internasjonal fotball.
Mali debuterte i mesterskapsøyemed med kvalifiseringen til Afrikamesterskapet i 2002. Mali kvalifiserte seg med minst mulig margin. De møtte først Elfenbenskysten, og vant på bortemålsregelen etter 4-4 sammenlagt. I andre kvalifiseringsrunde møtte de Marokko, og etter to kamper gikk det til straffesparkkonkurranse, som Mali vant. I selve mesterskapet i gruppe med Ghana, Nigeria og Etiopia. Mali havnet på tredjeplass etter to tap og uavgjort mot Etiopia. Neste mesterskap kvalifiserte Mali seg til på grunn av flaks, ettersom de egentlig tapte for Algerie i andre kvalifiseringskamp. Imidlertid trakk to landslag seg, og dermed ble det en ledig plass som Mali fikk som beste taper. Malis innsats i mesterskapet var omtrent som forrige innsats: uavgjort mot Kamerun imponerte, men to tap mot Algerie og Nigeria sikret sisteplassen.
I neste mesterskap var Mali bedre. Først slo de lett ut Marokko, så Benin (som selv hadde slått ut formsterke Elfenbenskysten) i andre kvalifiseringsrunde. I selve mesterskapet havnet Mali i gruppe med Ghana, Kamerun og Kongo (Dem. Rep). Mali slo Kongo og tapte hederlig mot Kamerun og Ghana. Mali kvalifiserte seg også til mesterskapet i 2008, men endte der sist med tre tap, blant annet for Ekvatorial-Guinea, som senere vant mesterskapet.
Mali har en høy rang på FIFAs verdensrangering, men dette er delvis på grunn av at Mali har kvalifisert seg til fire mesterskap på rad. Med en seier, to uavgjort og tre tap er det imidlertid noe å hente på innsatsen i selve mesterskapet.
Die Rote Zora und ihre Bande
Die Rote Zora und ihre Bande («den røde Zora og hennes bande») er en ungdomsbokserie fra 1941 av Kurt Held. Den handler om foreldreløse barn i den kroatiske byen Senj. Barna er utstøtt av samfunnet, og slutter seg sammen under en kvinnelig anfører, som på grunn av sitt røde hår blir kalt Rote Zora («røde Zora»).
Den venstreekstreme feministiske terrororganisasjonen Rote Zora tok sitt navn etter tittelheltinnen i bøkene.
Bøker
Bøkene er utgitt av Goldmann Verlag, med følgende undertitler:
Fjernsynsserie
Bokserien ble filmatisert i 1979 i 13 deler som tysk-sveitsisk-kroatisk samproduksjon. Regissør var Fritz Umgelter og opptakene ble hovedsakelig gjort i den kroatiske byen Zadar.
Skuespillerne var
Hørespill
Samme år som filmen ble det utgitt et hørespill basert på filmen.
Aksjeeierbok
Aksjeeierbok er en oversikt over hvem som eier aksjer i et selskap som selskapets styre plikter å holde kontinuerlig oppdatert. Alle aksjeselskaper, unntatt de som har benyttet seg av den frivillige mulighetene til å registrere aksjene sine i et verdipapirregister er pliktige til å føre aksjeeierbok. Endringer skal alltid være uten opphold med mindre vedtektene fastsetter at aksjene ikke er omsettelige og slik styregodkjenning til aksjesalg ikke har blitt gjort ennå.
Aksjeeierboken skal være offentlig. Dette begrunnes med at eierforholdene skal være synlige for andre aksjonærer, kreditorer, allmennhet og presse. Det er straffbart å nekte utenforstående innsyn i aksjeeierboken. Detaljer om innsynsregler er regulert i en forskrift fra 1976
Prinsens palé
Prinsens palé ligger ved Frederiksholms Kanal i København. Hovedbygningen er oppført av hoffbyggmester Nicolai Eigtved i 1743–1744 som bolig for kronprins Frederik (Frederik V), bygget om og restaurert i 1766–1768 og overtatt av staten i 1849.
Senere har bygningen blitt benyttet til forskjellige formål, blant annet til museumssamlinger. Dette resulterte i åpningen av Nationalmuseet i 1892. Det har blitt bygget på i 1929–1936 og i 1989–1992, hvor museets areal ble utvidet med ca. 6 000 m².
Prinsens palé er fredet.
Gao Feng
Gao Feng (født 2. februar 1982) er en kinesisk judoka.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun tok bronse.
Marc Gisin
Marc Gisin (født 25. juni 1988) er en sveitsisk alpinist.
Han representerte Sveits under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 21 i utfor.
Tar-Ardamin
Tar Àrdamin Kings of Númenor Tar-Ardamin Tar-Ardamin 塔爾-馬達文
Gustav Friedrich Hartlaub
Gustav Friedrich Hartlaub (født 12. mars 1884 i Bremen i Tyskland; død 30. april 1963 i Heidelberg) var en tysk kunsthistoriker.
Boston-pai
Boston-pai er en pai der deigen er laget med olje istedenfor smør eller margarin, noe som fører til at pailokket blir ekstra sprøtt. Boston-pai kan fylles med kjøtt, fisk, stuinger eller fruktkompott.
Gustav Friedrich Hartlaub
Liv iog virke
Gustav Friedrich Hartlaub, sønn i en kjøpmansfamilie i Bremen, studerte til 1910 unser blant andre Franz Wickhoff i Wien og Heinrich Wölfflin i Berlin og var deretter først ved Kunsthalle Bremen som assistent av Gustav Pauli, til Fritz Wichert i 1913 hentet ham som medarbeider til Kunsthalle Mannheim. I 1923 ble Hartlaub diektør der.
I særdeleshet gikk han inn for samtidskunsten og da spesielt ekspresjonismen, og oppdagen en rekke nye kunstnere, for eksempel Franz Xaver Fuhr. Med utstillingen Neue Sachlichkeit. Deutsche Malerei seit dem Expressionismus, åpnet Mit der am 14. juni 1925, preget han begrepet Neue Sachlichkeit («Ny saklighet»).
Den 20. mars 1933 ble han oppsagt idet den nasjonalsosialistiske kulturpolitikk raskt skulle gjøres gjeldende etter Adolf Hitlers maktovertakelse.
Corpo Truppe Volontarie
Bakgrunn
Da den spanske borgerkrigen brøt ut i juli 1936, sto hovedtyngden av de nasjonalistiske styrkene isolert i Spansk Marokko og på Kanariøyene. I Spania ble mindre enheter av de nasjonalistiske styrkene sammen med Guardia Civil opptatt i kamper med styrker lojale til den spanske republikken. Situasjonen ble også vanskeligere for de nasjonalistiske opprørerne da det viste seg at den spanske luftvåpen og marinene hovedsakelig forble lojale mot regjeringen.
Gustav Friedrich Hartlaub
Liv iog virke
Fra 1946 var Hartlaub professor i Heidelberg. Han var også engasjert på området osoteriske ansatser innen kunst og kunstrpedagogikk, og han ble i det henseende kjent med sitt verk Der Genius im Kinde (1922).
Corpo Truppe Volontarie
Bakgrunn
De nasjonalistiske styrkene i Spania trengte derfor forsterkninger raskt, om de ikke skulle bli slått. Den nasjonalistiske ledelsen under Francisco Franco sendte derfor utsendinger til Berlin og Roma for å be om støtte, og fikk positiv respons både hos Adolf Hitler og Benito Mussolini. Blant annet ble det sendt bemannede transportfly til Spansk Marokko som fraktet nasjonalistiske styrker over til det spanske fastlandet. Italienerne brukt også havner under nasjonalistenes kontroll for innskipning av forsyninger til fastlandet. Videre angrep italienske ubåter i Middelhavet spanske og sovjetiske skip med forsyninger til de republikanske styrkene. I september 1937 vedtok Folkeforbundet at dette var sjørøveri, og den franske marinen og Royal Navy ble satt inn for å forsvare skipsfarten.
Luis de Villanueva y Zapata
Don Luis de Villanueva y Zapata var domprost av Audiencia. Han overtok midlertidig vervet som visekonge av Ny-Spania da Don Lorenzo Suárez de Mendoza døde i juni 1583. Villanueva y Zapata var visekonge frem til den 24. september 1584.
Corpo Truppe Volontarie
Styrkeoppbygging
De første enhetene på tilsammen 3,000 mann kom til Cádiz i Spania i desember 1936, kalt «den italienske ekspedisjonsstyrken». I løpet av januar 1937 var styrken bygget opp til 44,000 mann, bestående både av regulære italienske styrker og medlemmer av den paramilitære, fascistiske frivillige militsen, også kalt «svartskjorter».
Ketil Reitan
Ketil Anders Reitan (født 18. oktober 1960 i Trondheim), er en norsk hundekjører på Rørosvidda, bosatt på Narjordet i Os i Østerdalen.
Sangkor
Et sangkor (kalles også gjerne bare for et kor) er en gruppe sangere som fremfører sang. Selve utøvelsen kalles gjerne i et fellesbegrep for korsang eller kormusikk.
Ketil Reitan
Reitan har drevet med hundekjøring siden 1978. Han er den eneste som har deltatt i de fem lengste hundeløpene i verden. Han har kjørt verdens mest berømte hundeløp Iditarod (1800 km) fire ganger. I 1992 kom han på 10.-plass i konkurranse med 75 av verdens beste hundespann. Han har også kjørt Yukon Quest (1600 km), som regnes for det tøffeste løpet, og Hope Race fra Nome (by i Alaska) over Beringstredet til Anadyr i Sibir (2000 km). Han var den første nordmann som kjørte La Grande Odyssée Savoie Mont Blanc (750 km) i Alpene, som har mer enn 25 000 m i høydeforskjell til sammen. Han kjørte Finnmarksløpet (1000 km) første gang i 1986, og han kom på 7.-plass i 2010. Da tok han som eneste løper den obligatoriske 16 timers pausen så sent som i Kirkenes, og hadde beste tid på siste halvdel av løpet fra Kirkenes til Alta.
Sangkor
Ved flerstemt korsang deles sangerne inn etter sitt stemmeleie: sopran, alt, tenor og bass. I mange år var det forbudt for kvinner å synge i kirken, og man benyttet i stedet guttesopraner (sopran) og kontratenorer (alt) for å ivareta de «lysere» stemmene.
Ketil Reitan
Reitan tok sølv i Femundløpet i 2008, som var NM i hundekjøring, 13 minutter etter vinneren Kjetil Backen og 1 time og 4 minutter foran Robert Sørlie på tredjeplass. Han tok seieren sammenlagt det året for Femundløpet og Amundsen Race.
Sangkor
Et kor kan synge med eller uten akkompagnement av musikkinstrumenter. Korsang uten akkompagnement kalles a cappella.
Ketil Reitan
Reitan er utdannet fiskerikandidat fra Universitetet i Tromsø med spesialisering på hvalfangst blant inuitter, og har bodd til sammen 7 år i Alaska. I perioden 1988-94 bodde han i landsbyen Kaktovik, hvor hans kone Evelyn Anguyak kommer fra. Kaktovik er en inuittlandsby med 250 innbyggere, en av de mest avsidesliggende i Alaska, uten veiforbindelse og med en og en halv times flytur til nærmeste by. Her drev han jakt med hundespann på villrein (Alaskakaribu), villsau (dall sheep), elg, moskus, ulv, jerv, sel og hvalross. Inuittene driver fangst på Grønlandshval hver høst. I 7 sesonger var han med på hvalfangstlaget til sin inuittiske svigerfar. Om vinteren kjørte han de store hundeløpene.
Sangkor
Det er skrevet en rekke klassiske og rytmiske verk for korsang.
Ketil Reitan
Ketil Reitan var ledende hundekjører på det norske laget i BBC-serien Blizzard – Race to the Pole om Kappløpet til Sydpolen, som ble vist på NRK i mars 2009. TV-serien var en rekonstruksjon av kappløpet mellom Roald Amundsen og Robert Falcon Scott i 1911.
Sangkor
Sangkor ledes ofte av en dirigent, men i mindre ensembler med færre stemmer, er dette ikke alltid nødvendig.
Ketil Reitan
Ketil Reitan er initiativtaker til Amundsen Race (420 km), som går fra Östersund i Sverige til Røros i Norge.
Salvaterra do Extremo
Salvaterra do Extremo er et freguesia (sogn) øst i kommunen Idanha-a-Nova i det portugisiske distriktet Castelo Branco.
Sangkor
Sangkortyper
Det finnes mange ulike kategorier sangkor, men nedenfor står de viktigste typene oppført.
Ketil Reitan
I tillegg til hundeløp jobber Ketil Reitan med økoturisme og lederutvikling i sitt eget firma Alaskan Husky Tours.
Nora Gulbrandsen
Nora Gulbrandsen (født 29. desember 1894 i Kristiania, død 14. februar 1978 i Oslo) var en norsk keramiker og designer.
Bakgrunn
Nora Gulbrandsen var utdannet ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i perioden 1923-27. Siden hadde hun studieopphold ved en rekke porselensfabrikker, for eksempel ved Manufacture nationale de Sèvres i Frankrike.
Karriere
Etter endt utdanning kom hun til Porsgrunds Porselænsfabrik (PP) som designer, og her var hun kunstnerisk leder fra 1929 til 1945. Som sjefsdesigner ved PP var hun Norges første kvinnelige industridesigner.
Ved siden av arbeidet ved Porsgrund laget hun utkast til tekstiler, tapeter, voksduker, glass og bokbind, og i 1930 tegnet hun to messehagler til Trondheim Domkirke. Da hun sluttet ved Porsgrunds Porselænsfabrik i 1945 startet hun eget keramikkverksted i Oslo.
Nora Gulbrandsen var en sterk og målbevisst kvinne. Blant annet ordnet hun det slik at hun ikke behøvde å være i Porsgrunn hele året. Bare halve året hadde hun plikt til å være ved fabrikken. Skissene til mange av produktene som er signert Gulbrandsen ble til utenfor fabrikken og Porsgrunn. Mye av det hun har designet for Porsgrunds Porselænsfabrik er signert NG, men servisene som ble serieprodusert har ikke denne signaturen. Designet er likevel lett gjenkjennelig, hun var tydelig inspirert av Art Deco. Kubistiske former og funksjonalitet ble vektlagt da hun designet. Fargevalg var også uortodokse, ofte kontraster, lyst mot mørkt. Designet hennes ble et friskt pust i porselenstradisjonen ved PP, hun innførte moderne design og la om hele produksjonen ved fabrikken. Sortimentet ble utvidet og endret. Hun designet 180 ulike modeller i sin tid på PP. Regner man enkeltdeler i servisene, blir det snakk om 300 ulike design. I tillegg kommer spesialbestillinger og gjenstander som ble produsert under krigen. Det er prydgjenstander i grovt gods, keramikk.
Ved hjelp av 4,5 millioner kroner fra DnB NOR kjøpte Telemark Museum den store PP-samlingen av Atle Brynestad i 2011. Samlingen består av 6.000 objekter, 538 av disse er signert Nora Gulbrandsen. De er nå ivaretatt og registrert i Telemark Museums magasin i Skien.
Gustav Friedrich Hartlaub
Liv iog virke
Hartlaub var far til forfatteren Felix Hartlaub (født 1913; savnet 1945) og forfatterinnen Geno Hartlaub (1915–2007).
Corpo Truppe Volontarie
Styrkeoppbygging
Ved utgangen av februar fikk de italienske styrkene benevnelsen Corpo Truppe Volontarie eller CTV. I mars var styrken kommet opp i 50,000.
Kamper
Slaget om Guadalajara, 8. til 23. mars, var en del av en større offensiv mot Madrid, initiert av Mussolini. Her gikk imidlertid italienerne på et nederlag sammen med de spanske nasjonalistene, og de italienske styrkene led store tap. De italienske stridsvognene ble slått ut av de sovjetiske som de republikanske soldatene hadde mottatt. De italienske tapene, særlig blant svartskjorte-divisjonene var så store at 2. og 3. divisjon ble slått sammen til en ny 2. divisjon. Den regulære styrken i 4. «Littorio» infanteridivisjon fra den italienske hæren led imidlertid ikke så store tap. Gjennom resten av borgerkrigen igangsatte ikke italienerne egne aksjoner, men inngikk som en del av de nasjonalistiske styrkenes operasjoner og opptrådte som teknisk støttepersonell. Tilsvarende hadde øverstkommanderende for det tyske Legion Condor, Hugo Sperrle kommandoen over den italienske flystyrken i Spania.
Da Ettore Bastico overtok som italiensk øverstkommanderende, var han sentral under erobringen av Santander under kampene i Nord-Spania.
Sent på året i 1937 ble Bastico erstattet av Mario Berti og i mars 1938 deltok de italienske styrkene i Aragónoffensiven og de blandende spansk/italienske styrkene under Gastone Gambara deltok også i den avsluttende Cataloniaoffensiven i desember 1938 til februar 1939, og de italienske styrkene ble trukket ut av Spania umiddelbart etter at borgerkrigen var over.
Enheter
CTV var organisert i fire divisjoner:
Tap
Den italienske deltakelsen i den spanske borgerkrigen ble kostbar. Av totalt rundt 78,500 mann som tjenestegjorde i Spania, ble 3,819 drept og rundt 12,000 skadet. De materielle tapene var også høye, italienerne etterlot seg rundt 3,400 maskingevær, 1,400 bombekastere, 1,800 artillerienheter, 6,800 kjøretøyer, 160 stridsvogner og 760 fly. Men mye av dette utstyret var utdatert og gammelt. De økonomiske kostnadene utgjorde 14 til 20 prosent av de årlige italienske utgiftene og medførte et utarming av den italienske økonomien og hemmet den italienske utviklingen og opprustningen fram mot andre verdenskrig.
6. juni 1940 innstiftet kong Viktor Emmanuel III av Italia Medaglia commemorativa della campagna di Spagna («Medaljen for de frivillige under felttoget i Spania» og denne tilsvarte den tyske Det spanske kors. Den ble tildelt alle som hadde gjennomført minst tre måneders tjeneste i Spania på de spanske nasjonalistenes side og hadde vist tapperhet, blitt såret eller deltatt i den militære ledelsen
Them (band)
Them var et rockeband som ble startet i Belfast, men flyttet til England da de fikk kontrakt med Decca i 1964. Bandet fremførte en blanding av covere og eget materiale komponert av vokalisten Van Morrison. De fikk en hit med «Here Comes the Night» både i England og USA. I tillegg til den, kom «Baby Please Don't Go» blant topp 10 i England, og «Mystic Eyes» blant topp 40 i statene. Van Morrison forlot bandet i 1966.
Låten som regnes som Thems mest innflytelsesrike, var «Gloria». Den kom opprinnelig på B-siden av singelen «Baby Please Don't Go» i 1964, men var A-side på en rekke senere singelutgivelser. Låten ble innlemmet i Grammy Hall of Fame i 1999.
Emanuele Buzzi
Emanuele Buzzi (født 27. oktober 1994) er en italiensk alpinist.
Han representerte Italia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 22 i utfor.
Hoàng Văn Thái
Hoàng Văn Thái (født 1915 i Thai Binh-provinsen, død 2. juli 1986 i Hanoi) var en general i Vietnams folkehær, og fungerte i lange perioder som kommandant i FNL under Vietnamkrigen. Han var medlem av sentralkomitén i Det vietnamesiske kommunistparti fra 1960 til han ble utrensket i 1982.
Pachymeces
Pachymeces er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.
Hoàng Văn Thái
Fra 1967 til 1973 var han i ledelsen av FNL. Fra 1974 og fram til sin død var han leder av generalstaben i det vietnamesiske forsvarsdepartement. Fra 1980 var han general.
Pachymeces
Utbredelse
Slekten er kjent fra det sentrale Afrika (Den Demokratiske Republikken Kongo).
Camerata Sancti Ioannis
Camerata Sancti Ioannis er et nordisk vokalensemble av mannlige sangere som arbeider med gammel kirkemusikk, hovedsakelig innen den gregorianske og ambrosianske tradisjonen. Ensemblet ble grunnlagt av svenske Daniel L. Knutsson.
Camerata Sancti Ioannis er et frittstående ensemble som ikke er tilknyttet noen kirke eller kloster, og praktiserer ikke liturgisk sang. Det er et rent konserterende ensemble.
Uttran (innsjø)
Uttran er en innsjø beliggende på grensen mellom kommunene Botkyrka og Salem i landskapet Södermanland i Sverige. Innsjeøn er meget avlang, og streker seg fra Tumba/Uttran i øst, videre like forbi Rönninge, til grensen mot Södertälje i vest. Innsjøen har sitt navn fordi det tidligere var oter (svensk utter) i innsjøen. Det er ikke lengre oter i innsjøen, men det lever mink i den østlige delen av Uttran.
Innsjøens geografi
Innsjøens utløp kommer opprinnelig fra innsjøene Flaten og Glasbergasjön. Innløpene fra Glasbergasjön ligger helt vest i Uttran, og utløpet til Tumbaån ligger i Uttrans østlige del.
Det er flere boområder i nærheten av Uttran: Rönninge, Flaten og Uttran, hvor sistnevnte ligger ved innsjøens sørvestlige del. Bebyggelsene rundt innsjøen har ingen direkte påvirkning på innsjøens miljø, og de fleste bygningene i området tettest rundt innsjøen er fritidsboliger.
Miljø
Uttran er meget næringsrik og overgjødslet, til dels på grunn av tilrenning fra Glasbergasjön, som er svært næringsrik, men også på grunn av den vestlige litoralen, som ligger mot åkerlandskap.
Nils A. Ytreberg
Nils Andreas Ytreberg (født 27. januar 1896 i Tromsøysund, død 23. juli 1987 i Oslo) var en norsk historiker, lektor og forfatter. Han er særlig kjent for sitt omfattende lokalhistoriske forfatterskap om Nord-Norge.
Han tok lærereksamen (1917) og gjennomgikk Krigsskolens nederste avdeling. Han tok embetseksamen i 1927 med historie som hovedfag. Han arbeidet som lektor og underviste først i Den høyere skole i Tromsø fra 1922 deretter på Nissens Pikeskole i Oslo fra 1938 til 1946. Fra 1946 var han historiker på heltid og skrev bedriftshistorier, bygdehistorier, byhistorier og romaner. Han skrev en trebinds byhistorie Tromsø, og Narviks historie i to bind. Han utga bygdebøker om Malangen og Tysfjord. Han skrev organisasjonshistorier for A.S Nordlands Privatbank, Nissens Pikeskole, Troms Landbruksselskap, Finnmark landbruksselskap og Nordlændingernes Forening.
Han ble utnevnt til statsstipendiat i 1958. Ytreberg var også kunstanmelder, formann i Tromsø kunstforening og styremedlem for Tromsø Museum. Han var også en ivrig tegner, maler og akvarellmaler og han tegnet bygninger, bygningsdetaljer og kulturlandskap som ledd i kulturhistorisk dokumentasjon.
Litteratur
Tromsø bys historie bind I (1946), bind II (1962) og bind III (1971)
Knut Einar Schrøder
Knut Einar Schrøder (født 7. november 1941 i Harstad i Troms) er tidligere administrerende direktør ved Universitetssykehuset Nord-Norge (UNN) i Tromsø. Han fratrådte stillingen i 2007, og ble etterfulgt av Tor Ingebrigtsen.
Knut Einar Schrøder tok medisinsk embetseksamen i 1968 i Zürich, og ble godkjent spesialist i øre-nese-hals-sykdommer i 1977. Han kom til Tromsø i 1971 etter å ha praktisert som lege flere steder i Nord-Norge. Han arbeidet som assistentlege og senere overlege ved Universitetssykehuset Nord-Norge, og han ble sykehusdirektør i 1984.
Schrøder arbeidet som sykehusdirektør særlig med oppbyggingen av Universitetssykehuset Nord-Norge til en fullverdig universitetsklinikk og utviklingen av nye spesialiteter ved sykehuset så som fullverdig hjertekirurgisk og medisinsk tilbud i landsdelen, kreftbehandling med stråleterapi, nevrokirurgisk avdeling og satsing på telemedisin som virkemiddel for å flytte spesialisthelsetjenester ut til pasientene.
Schrøder ble utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden i 2007. Han kom på en tredjeplass i avisa Tromsøs kåring av Årets tromsøværing samme år.
Kool Keith
Keith Matthew Thornton (født 19. oktober 1963) er en amerikansk hiphop-artist kjent under artistnavn som Kool Keith, Dr. Octagon, Dr. Doom og Black Elvis. Thornton var en del av gruppen Ultramagnetic MCs, men er best kjent som soloartist.
Blant albumene Thornton har utgitt er Dr. Octagonecologyst, Black Elvis / Lost in Space, Diesel Truckers, The Return of Dr. Octagon, Dr. Doom 2, Matthew og First Come, First Served.
Daniel Yuste
Han konkurrerte i sykling i Sommer-OL 1968.
Den 26. mars 2020 døde han i en alder av 75 år av komplikasjoner fra COVID-19.
Arkitekturåret 1648
Arkitekturåret 1648 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1648.
Marcella Liburd
Dame Marcella Althea Liburd, født 10. juli 1953, er en politiker fra Saint Kitts og Nevis som 1. februar 2023 ble utnevnt til øystatens femte generalguvernør. Hun har tidligere vært parlamentspresident («speaker»), hun har innehatt flere ministerposter og vært fungerende statsminister og hun har vært opposisjonsleder for Saint Kitts and Nevis Labour Party i en periode hvor dette partiet ikke hadde regjeringsmakt.
Generalguvernørens stilling
Saint Kitts og Nevis er et konstitusjonelt monarki og statsoverhodet er kong Charles III av Saint Kitts og Nevis, det vil si den britiske monarken. Generalguvernøren utnevnes av monarken for den tid monarken fastsetter. Ordningen er nedfelt i Konstitusjonen for Saint Kitts og Nevis fra 1983, Kapittel III, punkt 21.
Biografi
Liburd er født 10. juli 1953 i Basseterre, hovedstaden i Saint Kitts og Nevis. Hun har bachelorgrad i jus fra Norman Manley Law School og var advokatfullmektig og advokat i høyesterett før hun begynte sin politiske karriere. Hun ble sekretær i Saint Kitts and Nevis Labour Party i 1997. I 2004 ble hun landets første kvinnelige parlamentspresident i nasjonalforsamlingen. Hun gikk av i 2008 for å stille som kandidat ved valget. Hun har blant annet arbeidet med lovverk om vold i nære relasjoner og om likelønn.
I 2013 ble Liburd som første kvinne valgt inn i styret for Saint Kitts and Nevis Labour Party. . I 2015 tapte hennes parti regjeringsmakten etter 20 års sammenhengende flertall, og Liburd måtte ta plass i opposisjonen. Hun ble nestleder i arbeiderpartiet i 2018.
Hellstrøm rydder opp
Hellstrøm rydder opp er et norsk matprogram og dokusåpe som gikk på TV3 fra 2008 til 2015 Konseptet besto i at kokken Eyvind Hellstrøm besøkte norske spisesteder som slet økonomisk i den hensikt å snu den negative trenden. Stedets meny og tilbereding sto i sentrum for Hellstrøm. Det ble også sendt noen sesonger hvor Hellstrøm besøkte folk hjemme i den hensikt å bedre folks matvaner. Den hadde undertittelen Hellstrøm rydder opp - hjemme.
Marcella Liburd
Biografi
I 2022 ble ut utnevnt til stedfortredende generalguvernør. Fra 1. februar 2023 har hun vært generalguvernør. Samme uke ble hun tildelt det kvinnelige storkorset av Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden (Dame Grand Cross of the Order of St Michael and St George).
Hellstrøm rydder opp
Serien regnes som en fornorsket versjon av den britiske serien Ramsay's Kitchen Nightmares (2004-2014) og den amerikansk Kitchen Nightmares (2007-2014). Begge med den britiske kokken Gordon Ramsay.
Hellstrøm ble kåret til beste mannlige programleder under Gullruten 2009 mens Manolis Mastorakis, fra restauranten Alexandros i Moss fra sesong tre, ble kåret til årets deltaker under Gullruten 2011. Den vant Gullruten 2013 for beste reality.
Om serien
Serien går ut på at Hellstrøm forsøker å rydde opp og redde restauranter i krise. Han har en konfronterende stil.
Hellstrøm uttalte til Dagbladet at han syntes denne serien var en gyllen anledning til å avduke svake prestasjoner, manglende kunnskap om kokkeyrket og restaurantdrift i det hele tatt. Han mener at det er utrolig mange i bransjen, som ikke har forutsetninger for å drive restauranter. Han uttalte videre at «mange steder sliter med økonomien og ser ikke sin egen elendighet. De driter i hvordan de har det rundt seg, og tar ikke tak for å vaske og fikse det som bør fikses. Ikke alle stedene jeg har besøkt har livets rett, men jeg håper noen av dem vil utvikle seg i en positiv retning».
Anmelderne og seertall
Premieren av serien fikk grei mottakelse fra Dagbladets TV-anmelder som gav den terningkast 4 med kommentaren «Dokusåpe med greie råvarer, litt mildt krydret».
Sesong 4: Hellstrøm rydder opp – hjemme (2011)
(11 episoder, inkludert en med tilbakeblikk)
Sesong 6: Hellstrøm rydder opp – hjemme (2013)
(12 episoder)
Sesong 7: Hellstrøm rydder opp – hjemme (2014)
(13 episoder)
My Cephei
Granatstjerna, også kalt My Cephei (μ Cep / μ Cephei) eller Erakis er en stjerne i stjernebildet Kefeus. Den er navngitt Garnet star, Granatstjerna, ettersom den tilhører spektralklassen M2Ia og altså er rød som en granat. Stjerna er en av de største stjernene som er kjent og har ca. 1420 ganger større diameter en solen.
Skrapjernskatedralen
Skrapjernskatedralen (engelsk: Tin Can Cathedral) var den første uavhengige ukrainske kirken i Nord-Amerika. Den representerte tyngdepunktet i den lokale ukrainske menigheten, som ble opprettet i Winnipeg i Manitoba i Canada. Kirken har ingen forbindelse til noe kirkesamfunn i Europa.
Kirken har sin bakgrunn i at ukrainske innvandrere begynte å komme til Canada fra og med i 1891, hovedsakelig fra de østerriksk-ungarske provinser og områder rundt Bukovina og Galicia. Kirken, som fikk det motstridende navnet grunnet dens vilkårlige utseende, ble bygget i tiden rundt 1904 ved veien Dufferin Avenue i Winnipeg. Kirken ble senere ødelagt av vandaler. Den kom senere til bli emnet for skuespillet Tin Can Cathedral fra 2011 av dramatikeren Nick Mitchell.
De fremste personene
Den sentrale personen innen den ukrainske innvandrerbefolkning var Cyril Genik (1857-1925). Han kom fra Galicia, en historisk region i østlige Sentral-Europa, i dag delt mellom Polen og Ukraina.
Geniks fetter Ivan Bodrug (1874-1952) og hans venn Ivan Negrich (1875-1946) kom også fra landsbyen Bereziv i kommunen Kolomyia og var utdannet førskolelærere i Galicia. Disse tre mennene dannet kjernen i rådet for den ukrainske befolkningen i Winnipeg og ble kjent som «Bereziv-triumviratet» (Березівська Трійця).
En annen medvirkende var biskop Seraphim, hans egentlige navn var Stefan Ustvolsky. Han var tidligere blitt fradømt presteverdigheten i den hellige synode i St. Petersburg. Etter at han kom til Winnipeg ble han akseptert av ukrainerne som en «vandrende, hellig mann», en tradisjon med røtter tilbake til den tidlige kristendom.
Også deltagende i etableringen av Skrapjernskatedralen var Seraphims assistent Makarii Marchenko. Han fungerte som diakon eller kantor og hjalp Seraphim med gudstjenestene. Han hadde kommet sammen med Seraphim fra USA. Erkebiskop Adélard Langevin, som bodde i St. Boniface, var leder for det romersk-katolske bispedømmet i vestlige Canada og hadde direkte kontakt med Den hellige stol i Roma. Han mente at hans prester var mer enn tilstrekkelig for den ukrainske befolkningen. Andre deltakere var dr. William Patrick, rektor ved Manitoba College, et presbyteriansk skole i Winnipeg; Canadas liberale parti i Manitoba og russisk-ortodokse misjonærene.
Opprettelse og strid
I den grad en enkelthendelse utløste følgende drama, kan det ha vært da et medlem av den forsamling forsamling i Manitoba, Joseph Bernier, innførte en lov i 1902: «overføre eiendommene til de gresk-rutniske kirke (rutenere er en eldre betegnelse for ukrainere) i samkvem med Roma i og under kontroll av den romerske kirke.» Erkebiskop Langevin erklærte at «at rutenerne må bevise at de er katolikker ved at de overfører sine eiendommer til kirken og ikke som protestantene... til en gruppe legfolk, uavhengig av prest eller biskop.» Størrelsen av den ukrainske befolkningen hadde også tiltrukket seg interesse til russisk-ortodokse misjonærer. På den tiden brukte den russisk-ortodokse kirken $100 000 i året på misjonsarbeid i Nord-Amerika. Samtidig ble også den presbyterianske kirken interessert. Den inviterte unge menn fra det ukrainske samfunnet til å gå på Manitoba College (i dag Universitetet i Winnipeg). De arrangerte spesielle kurs for unge ukrainere som ønsket å bli lærere (og senere prester i den frittstående gresk-ortodokse kirke). Genik oversatte skolepapirene deres fra polsk til engelsk, og de ble de første ukrainske studenter ved et universitet i Nord-Amerika.
Genik, Bodrug og Negrich handlet raskt for sikre uavhengigheten i deres samfunn. De fraktet inn Seraphim som kom til Winnipeg i april 1903. Hensikten var å grunnlegge en kirke som var uavhengig av kirkene i Europa og som heller ikke hadde noen lojalitet til de religiøse grupperingene som kjempet om få kontroll over den ukrainske befolkningen. Seraphim opprettet en ortodoks russisk kirke, men ikke en russisk-ortodoks kirke. Han utnevnte seg selv som overhode, og for å berolige ukrainerne fikk kirken navnet Seraphim-kirken. Kirken benyttet ritualer de var vant med fra hjemlandet. Den 13. desember 1903 åpnet og innviet Seraphim en liten trebygning for gudstjenester. Kirken lå på østsiden av McGregor Street, mellom Manitoba Avenue og Pritchard Avenue. Den fikk etter hvert tilnavnet «tin can cathedral», «skrapjernskatedralen», grunnet sitt stusselige og tilfeldige utseende, og i løpet av to år hevdet kirken at den hadde bortimot 60 000 tilhengere.
Tiden etter
I kjølvannet av den sosiale og åndelige ilden som flammet opp ble det ukrainsk-kanadiske samfunnet styrket.
Ivan Bodrug, en av opprørerne ved kirken, ble lederen av den nye uavhengige kirken. Han var en ganske karismatisk prest i egen rett, og prekte en evangelisk kristendom preget av presbyteriansk innflytelse. Han levde fram til 1950-tallet. Kirkebygget til den uavhengige kirken sto på hjørnet av Pritchard Avenue og McGregor Street, og selv om den første som Seraphim hadde benyttet ble revet, ble en ny bygning reist av presbyterianerne. Den står der fortsatt på motsatt side av ukrainernes kultursenter i Winnipegs nordende.
Erkebiskop Langevin økte sin innsats for å det ukrainske samfunn i den katolske kirke. Han satte opp kirke dedikert sankt Nikolas med belgiske prester, fader Delaere og andre som leste messen på gammelkirkeslavisk, kledd i henhold greske ritualer og holdt prekener på polsk. Denne kirken lå tvers over gaten fra den uavhengige ukrainske kirken dedikert sankt Vladimir og sankt Olga på McGregor Street.
Canadas liberale parti var oppmerksom på at ukrainerne ikke alltid var alliert med Langevin og katolikkene. De sistnevnte støttet derimot Canadas konservative parti. Det liberale partiet grunnla av den grunn den første ukrainskspråklige avisen i Canada; Kanadiskyi Farmer («Den kanadiske bonde»). Den første redaktøren var ingen annen enn Ivan Negrich.
Da Seraphim forsvant erklærte hans tidligere assistent Makarii Marchenko seg som ikke bare den nye biskop for den ukrainske kirke, men også erkebiskop, erkepave, erkehetman (kosakkhøvding), og erkefyrste, og samtidig ekskommuniserte han både den katolske paven og den russiske hellige synode. Siden ble det sagt at så sent som på 1930-tallet reiste han rundt ute på landet og prekte østlige riter for tradisjonstro ukrainske bønder.
Olaf Heukrodt
Heukrodt ble olympisk mester i padling under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han vant konkurransen C-1 500 meter for menn foran foran Mikail Slivinski fra Sovjetunionen og Martin Marinov fra Bulgaria. På C-2 1000 meter kom han og Ingo Spelly på andreplass. Han ble verdensmester i padling sju ganger, fem i C-1 500 meter og en i C-1 1000 meter og C-2 1000 meter.
Jonas Sandqvist
Jonas Sandqvist (født 6. mai 1981) er en svensk keeper som spiller for Örebro.
Karriere
Han har tidligere spilt for Landskrona, Malmø FF og Atromitos.
Han skrev ettårskontrakt med Aalesunds FK før 2011-sesongen, og spilte sin første kamp i cupen mot Stranda.
Han fikk sin debut på Europeisk nivå for Aalesund i første kvalifiseringsrunde til Europaligaen mot Neath FC. Han spilte samtlige minutter i begge oppgjør da Aalesund vant 6-1 sammenlagt.
Nikolaj Petrunin
Nikolaj Josefovitsj Petrunin (russisk: Николай Юрьевич Петрунин; født 27. februar 1976 i Vjazniki i Vladimir oblast i RSFSR i Sovjetunionen, død 12. oktober 2022 i Moskva ) var en russisk politiker (Forent Russland) som var deputert til den 7. og den 8. statsdumaen.
Etter eksamen fra Vladimir Statsuniversitet arbeidet Petrunin i kommersielle organisasjoner. Fra 1993 til 2015 var Petrunin direktør for korporasjonsgruppen Steklo-Gaz. Den 18. september 2016 ble han innvalgt i den 7. statsdumaen. I september 2021 ble han gjeninnvalgt til den 8. statsdumaen for Tula oblast.
I 2005 fikk han graden kandidat i økonomivitenskap.
Petrunin, som var nevnt i Pandora Papers, var et av de medlemmer av statsdumaen som ble ilagt sanksjoner av United States Treasury (USAs finansministerium) den 24. mars 2022 som svar på Russlands invasjon av Ukraina i 2022.
Petrunin døde i en alder av 46 år i oktober 2022, formodentlig av langtidsvirkning av covid-19.
Sylvain Marveaux
Sylvain Marveaux (født 15. april 1986) er en fransk fotballspiller som spiller for den amerikanske klubben Charlotte Independence.
Han har tidligere spilt for Rennes. Marveaux kan brukes flere steder på midtbanen, men blir vanligvis brukt som venstreving eller offensiv midtbane.
Rennes
I 2001 signerte Marveaux en juniorkontrakt med Rennes og ble med det en del av klubbens akademi. Fem år senere signerte han sin første proffkontrakt, da han undertegnet en treårsavtale med klubben. Marveaux debuterte for Rennes 5. august 2006 i et 1-2-tap for Lille.
Sommeren 2010 hadde Marveaux ett år igjen av kontrakten sin, og var gjenstand for en rekke overgangsspekulasjoner, med klubber som Chelsea, Manchester United og West Ham United rapportert interesserte. Marveaux ble til slutt værende i Rennes, men spilte bare ti kamper for klubben den sesongen på grunn av skader.
Totalt spilte Marveaux 102 seriekamper og scoret 16 mål for Rennes i løpet av sine fem år i klubben.
Newcastle United
Marveaux' kontrakt gikk ut sommeren 2011, og Liverpool var ryktet å være svært nær en overgang for ham, men i siste øyeblikk signerte han for Newcastle United i stedet. Det gikk rykter om at Marveaux ikke hadde bestått den medisinske testen hos Liverpool, men Marveaux uttalte selv at han ikke hadde blitt enige om betingelsene med Liverpool. Marveaux signerte en femårskontrakt med Newcastle United, og er offisielt Newcastle-spiller fra 1. juli 2011.
Guingamp
22. juli 2014 kunngjorde Guingamp at de hadde signert en låneavtale for en sesong, med mulighet for kjøp.
The Barbra Streisand Album
The Barbra Streisand Album er debutalbumet til sangeren Barbra Streisand. Det ble utgitt 25. februar 1963 av Columbia Records. Det har ligget på åttendeplass på USAs albumliste og solgte til gull ifølge Recording Industry Association of America (RIAA). Albumet vant en NRARS-pris for årets bestselgende plate, og Barbra fikk tittelen som årets bestselgende sangerinne.
Amarilis Savón
Amarilis Savón (født 13. mai 1974) er en cubansk judoka.
The Barbra Streisand Album
Musikkalbumet vant også to Grammy Awards for årets plate og beste kvinnelige popartist (Streisand). I januar 2006 ble platen innlemmet i Grammy Hall of Fame.
Andrej Tsjistjakov
Andrej Tsjistjakov (Андрей Чистяков, født 14. mars 1962) er en russisk tidligere profesjonell ishockeyspiller som spilte i den sovjetiske Hockey Liga. Han spilte blant annet for HK Spartak Moskva, Lada Togliatti Avtomobilist Jekaterinburg, Salavat Julajev Ufa, svenske Timrå IK, Östersund, norske Furuset Ishockey og San Jose Sharks, Edmonton Oilers i NHL.
Unionspartiet
Unionspartiet (vestpartiet, svenskepartiet, de nølende) var en uformell gruppering av representanter som utgjorde et mindretall i Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Under diskusjoner om Riksforsamlingens mandat og landets selvstendighet viste det seg at forsamlingen delte seg i to løse grupperinger. Disse blir gjerne kalt selvstendighetspartiet og unionspartiet.
Talsmennene for unionspartiet mente at forsamlingen kunne og burde behandle enhver sak, og at den hadde myndighet til dette. De mente også at landet ville være tjent med at de fortsatte dette arbeidet etter at Grunnloven var ferdig. Dette er av mange tolket som at partiet la større vekt på demokratiske prosesser enn motstanderne, men dette beror muligens på en feilslutning.
Unionspartiet, som gjerne av motstanderne ble kalt «svenskepartiet», var i opposisjon, og det hadde om lag 20 representanter. Det ble ledet av grev Johan Caspar Herman Wedel Jarlsberg, Severin Løvenskiold, Nicolai Wergeland, Peder Anker og Jacob Aall.
Selv om grupperingen ble omtalt som «svensksindet», var de neppe mer orientert mot Sverige enn selvstendighetspartiet var orientert mot Danmark. Det er hevdet at unionstilhengerne ville ha foretrukket selvstendighet hvis det var mulig å opprettholde den. De mente at Grunnloven måtte tilpasses en løs union med Sverige, siden Norge på det tidspunktet ikke ville være i stand til å eksistere som en helt uavhengig stat, og i hvert fall ikke kunne avvise et svensk militært angrep. I en slik situasjon mente de at Norge ville få bedre kår i en løs union med Sverige, enn ved å bli underlagt Sverige etter et militært angrep.
Partiet hadde sin forankring på Østlandet og i Agder, med en hovedtyngde blant næringsdrivende. Mange fra borgerskapet hadde studert i andre europeiske land og manglet tilknytning til Danmark, noe som var vanlig blant embetsmennene. I tillegg er det hevdet at det var en generell irritasjon over dansk-norsk utenrikspolitikk. Dette hadde rammet utenrikshandelen, særlig med Storbritannia, og tilhengere av unionspartiet kan ha ment at Sverige var en mer naturlig unionspartner enn Danmark.
The Two Coreys
The Two Coreys er en amerikansk reality-tv-serie som forteller om livene til The Two Coreys, skuespillerne Corey Feldman og Corey Haim.
Lorenzo Suárez de Mendoza
Lorenzo Suárez de Mendoza, cuatro conde de la Coruña (født ca. 1518, død 29. juni 1583) var visekonge av Ny-Spania fra den 4. oktober 1580 til den 29. juni 1583.
Frognerhøiveien (Oslo)
Frognerhøiveien var en vei på Frogner i Oslo. Den gikk fra Frogner plass og forbi eiendommen Frognerhøi til Tidemands gate nær Gyldenløves gate. Veien ble bortregulert i 1890-årene.
São Miguel de Acha
São Miguel de Acha er et freguesia (sogn) i kommunen Idanha-a-Nova i det portugisiske distriktet Castelo Branco.
Iver Huitfeldt
Biografi
Huitfeldt fikk grunnutdanning ved flåtebasen i København. Siden tjenestegjorde han i både den nederlandske og franske flåten. Fra 1692 var han kaptein og skipssjef i den dansk-norske flåten.
Under den store nordiske krig (1700 til 1721) ble Huitfeldt i 1704 utnevnt til kommandørkaptein og skipssjef på linjeskipet «Dannebroge». En av hans oppgaver var å rekruttere mannskap i Norge. Fra 1704 til 1709 var han sjef for orlogsverftet i Kristiansand. Han stod også for skipsbygging og -utrusting i Ertsvika nedenfor hans egen slektsgård Tronstad Gård i Hurum.
Huidtfeldt utmerket seg ved å redde den dansk-norske flåten under et svensk angrep ved å ofre sitt eget skip under slaget i Køge bukt. 4. oktober 1710 var Dannebroge satt i brann. De andre skipene i flotiljen klarte å trekke seg unna etter at Huitfeldt hadde latt ankeret gå. Dermed ble de ikke skadet i eksplosjonen som fulgte. Bare 9 av om lag 550 overlevde. Den danske flåten unngikk med dette et katastrofalt tap for svenskene.
Huitfeldt i litteraturen
Mange diktere har priset Iver Huitfeldts innsats for sitt land. Knud Lyne Rahbek skrev Vort fædreland var alltid rikt på raske orlogshelte og B. S. Ingemann skrev det slik i diktet Vift stolt på Codans bølge, blodrøde Dannebrog: «Og flyver du mod himlen, i stolte luers favn; da nævn for stjernevrimlen, din høje Hvitfelds navn.»