cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karekare
Karekare er en liten hyttelandsby i det nordlige New Zealand, like ved stranden som bærer samme navn. Stranden ligger 35 kilometer vest for Aucklands bykjerne og sør for den større landsbyen Piha.
Det verdenskjente newzealandske bandet Crowded House lagde i 1993 albumet Together Alone der en av sangene, «Karekare», beskrev nettopp stranden. Mye av albumet ble også lagd av bandet mens de leide en liten hytte der. Karekare vil også synes kjent for de som har sett filmen The Piano, som hadde flere scener fra stranden.
Sør for Karekare ligger Whatipu, mens vi i nord finner Piha.
Clay County (Vest-Virginia)
Clay County er et fylke i den amerikanske delstaten Vest-Virginia. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot Calhoun County i nord, Braxton County i nordøst, Nicholas County i sørøst, Kanawha County i vest og mot Roane County i nordvest.
Clay Countys totale areal er 890 km² hvorav 4 km² er vann. I 2000 hadde fylket 10 330 og administrasjonssenteret ligger i byen Clay.
Fylket ble grunnlagt i 1858 og er oppkalt etter statsmannen og senatoren Henry Clay.
Christoffelberg
Christoffelberg eller Sint-Christoffelberg (etter st. Kristoffer) er en fjelltopp nordvest på øyen Curaçao.
Toppen er med sine 372 moh. Curaçaos høyeste punkt. Christoffelberg ligger i Christoffelpark, den største nasjonalparken på Curaçao.
Grand-Place
Grand-Place eller Grote Markt (henholdsvis fransk og nederlandsk for «stortorget») er det sentrale torget i den belgiske hovedstaden Brussel. Det er omgitt av gamle laugshus, blant dem også det karakteristiske rådhuset og Brødhuset ((nederlandsk: Broodhuis, fransk: Maison du Roi). Torget er den viktigste turistattraksjonen i Brussel.
Sortland Idrettslag
Sortland Idrettslag er et idrettslag på Sortland i Nordland. Klubben var tidligere et fleridrettslag med blant annet ski, friidrett og volleyball, men den er i dag en ren fotballklubb.
Grand-Place
Historie
Torget ble opprinnelig kalt Nedermarckt, det nedre markedet. De eldste kjente opptegnelsene om det er fra 1174. Rådhuset ble bygget mellom 1402 og 1455, den opprinnelige arkitekten var sannsynligvis Jacob van Thienen. Det gotiske tårnet ble tegnet av arkitekten Jan van Ruysbroeck. På toppen av tårnet står en statue av St. Michael, byens skytshelgen.
På 1200-tallet var forløperen til «brødhuset» en trebygning hvor bakere solgte brødet sitt på markedet, derav navnet. Det ble erstattet på 1400-tallet av en stenbygning som huset administrasjonen til hertugen av Brabant og fikk de franske tilnavnet Maison du duc (hertugens hus). Da hertugdømmet ble erobret av habsburgerne ble tilnavnet på huset endret til Maison du Roi (kongens hus). I 1873 ble det da ganske forfalne huset restaurert i nygotisk stil.
Sortland Idrettslag
Historie
Klubben ble stiftet 5. november 1916 som Sortland Turn- og Idrætslag. 1. mars 1920 ble navnet endret til Turn- og Idrætslaget «Fram». De første årene var det særlig turn, ski, friidrett og fotball som ble drevet. Ei gruppe medlemmer brøt ut og stiftet Sortland Skilag i 1925, men slo seg sammen med hovedklubben igjen i 1929. Det samlede idrettslaget tok navnet Idrettslaget Fram, og skiftet igjen navn til Sortland Idrettslag 15. februar 1930.
Fotballbanen på Sortland tilfredsstilte ikke kravene for kretskamper, og fotballgruppa ble nedlagt alt i 1922. Fotballklubben Varg ble stiftet i 1933. Etter navneskifte til Sportsklubben Varggutten gikk klubben inn i Sortland Idrettslag i 1935. Sortland IL opprettet ei fotballgruppe og deltok i kretsserien fra 1937.
Sortland Arbeideridrettslag, organisert i Arbeidernes Idrettsforbund, ble stiftet i 1935. Arbeideridrettslaget drev blant annet med turn og ski. Aktiviteten stoppet opp ved utbruddet av 2. verdenskrig, og laget ble oppløst etter krigen, da Arbeidernes Idrettsforbund og Landsforbundet for Idrett gikk sammen til Norges Idrettsforbund.
Et viktig tilskudd til idrettene i Sortland Idrettslag var volleyball. På begynnelsen av 1970-tallet brukte friidrettsjentene i klubben volleyball til innetrening. Etter at Sortlandshallen ble bygd i 1973, ble det seriespill, med bedre og bedre resultater. I 1976 tok damelaget 4.-plass i cupen, og i 1979 vant de den nordnorske 2. divisjonen og rykket opp til øverste divisjon etter kvalifisering. Laget vant cupen i 1983, og fulgte opp med å bli seriemestre året etter. Sortland IL fikk i denne perioden også flere spillere på landslaget. Klubben holdt seg i øverste divisjon til 1988, da de trakk damelaget fra divisjonen på grunn av dårlig økonomi.
I dag
Sortland IL har et herrelag i 3. divisjon. I perioden 2000–2005 hadde overbygningsklubben FK Vesterålen Sortlands plass i 2. og 3. divisjon. Overbygningsklubben ble imidlertid nedlagt høsten 2005, og fra og med sesongen 2006 var Sortland IL tilbake i serien igjen. Klubben har også et damelag i 2. divisjon, herrelag i 4. divisjon og flere lag i aldersbestemte klasser for jenter og gutter.
Sesongen 2008 ble Sortland IL nummer 4 (av 10 lag) i 3. divisjon avdeling 22 for menn, mens B-laget ble nummer 5 (av 12 lag) i 4. divisjon Hålogaland avdeling 2. Kvinnelaget vant 2. divisjon avdeling 8, men ble for andre år på rad slått ut i kvalifiseringen til 1. divisjon.
Hjemmebane for Sortland IL er Sortland idrettspark (siden 1989) og Blåbyhallen (siden 2007). Sesongen 2008 spilte A-laget for menn 6 av 9 kamper i Blåbyhallen, mens kvinnelaget spilte 6 av 7 kamper i Sortland idrettspark. Tidligere har klubben også spilt enkelte hjemmekamper på andre baner når Sortland Idrettspark ikke har vært brukbar. Blant annet har det vært spilt på banen Folkvang på Steiro, grusbanen ved Kleiva landbruksskole, gamle Sortland stadion (klubbens gamle hjemmebane, fremdeles grusbane) og Maurnes gressbane.
Etter to sesonger med Steve Edvardsen som trener ble herrelaget fra mai 2018 trent av Julie Voktor Pedersen, også spillende assistenttrener for damelaget.
Enok O. Simonnæs
Enok Olai Matias Simonnæs (født 7. november 1856, død 24. juli 1947) var en norsk fotograf fra Sande, bosatt i Ålesund. Han arbeidet som fotograf i Ålesund fra 1885 til 1920.
Simonnæs var fra gården Simonnes i Sande. Han etablerte seg som fotograf i Ålesund i 1885 og ble en av de store fotografene i Ålesund. Hele arkivet hans gikk tapt i bybrannen i 1904.
Radioåret 1925
Radioåret 1925 er en oversikt over hendelser, radioprogram, fødte og avdøde personer med tilknytning til radio i 1925.
Brooks (Maine)
Brooks er en by i Waldo County, Maine, USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 1078 innbyggere.
Geografi
Byen har et areal på totalt 65,8 km². 63,3 km² av det er land og 1,7 km² av det (2,63%) er vann.
Norgesmesterskapet i håndball for kvinner 2011
Norgesmesterskapet i håndball for kvinner 2011 var en norsk håndballturnering som kåret norgesmesteren i håndball for kvinner 2011.
Norges dyreliv (bokverk)
Norges dyreliv er et naturhistorisk bokverk i fire bind utgitt første gang i 1947-1950 og i ny utgave i 1957-1959 på Cappelens forlag.
Flere norske vitenskapsmenn bidro med artikler til verket.
Ryan Atwood
Ryan Atwood er en fiktiv figur fra den amerikanske TV-serien The O.C. Han blir spilt av Benjamin McKenzie.
Sesong 1
I begynnelsen av sesong 1 er Ryan en rastløs gutt fra Chino i California. Han blir presset av broren Trey til å stjele en bil, og de blir tatt av politiet. Når han er i fengselet møter han advokaten Sandy Cohen. Når Dawn, Ryans mor hører om Ryans arrestasjon, mister hun besinnelsen og kaster Ryan ut. Han blir til slutt adoptert av Sandy med noen små protester fra hans kone, Kirsten Cohen. Kirsten møter Ryans mor, da ser hun at hun ikke er i stand til å ta vare på ham og ønsker ham velkommen til familien. Og, med noen problemer venner han seg langsomt til livet i Newport Beach. Selv om han etter hvert blir en kjent person i Newport sosieteten er det fortsatt noen som ser ham som en "outsider". Han har blitt som en bror for Kirsten og Sandys sønn, Seth og Sandy og Kirsten ser på ham som en andre sønn. Ryan og Marissa Cooper, en populær, men plaget jente utvikler en tiltrekning av hverandre, noe som er vanskelig på grunn av Marissas forhold til Luke Ward, og på grunn av deres forskjellige bakgrunner. Men når Marissa og Luke slår opp, utvikler de et vanskelig, men sterkt forhold. I midten av sesongen blir forholdet svekket på grunn av Oliver Trask, en gutt Marissa møter i terapien, og som utvikler en besettelse for Marissa. Han begynner å være mer og mer sammen med Ryan og Marissa, inviterer dem til og med til feriehuset hans i Palm Springs. Ryan blir mistenksom overfor Olivers oppførsel, bakgrunnen hans og følelsene hans til Marissa. Dette fører til problemer i forholdet deres, og de slår til slutt opp. Når Marissa blir klar over besettelsen til Oliver, ringer hun Ryan, og Oliver blir, etter å ha truet med selvmord, sendt på mentalsykehus. Etterpå prøver Marissa å bli sammen med Ryan igjen, men han greier ikke å glemme hvor lett det var å komme i mellom dem, og nekter å være noe mer enn venner, noe de forblir til slutten av sesongen når de blir sammen igjen. Samtidig flytter en eks-kjæreste av Ryan, Theresa til Newport for å jobbe og være sammen med Ryan, noe som resulterer i et kort forhold. Hun drar snart tilbake til Chino når forloveden hennes Eddie, dukker opp og starter en slåsskamp med Ryan. Ryan og Marissa blir sammen snart etterpå, men dette forholdet blir nok en gang satt i fare nå Theresa på ny kommer til Newport og har blitt mishandlet av forloveden. Hun åpner seg for Marissa og sier at hun er gravid, men ikke vet om faren er Ryan eller Eddie. Hun bestemmer seg for å ta abort, men ombestemmer seg og vil heller dra tilbake til Chino og få barnet sammen med familien sin. Ryan føler at han har et ansvar for Theresa og det ufødte barnet, blir med Theresa tilbake til Chino, og legger Marissa og alt annet bak seg.
Til tross for deres problemer gjennom sesongen, er det klart at Marissa og Ryan fortsatt har følelser for hverandre (Marissa fortalte det til Ryan og Ryan fortalte det til Marissa). Til og med Theresa forstår at de hører sammen (Det syns forloveden Eddie også)
Sesong 2
I denne sesongen blir Ryan potrettert mye modnere enn i den første sesongen. Etter at han slår opp med Marissa fordi hun hadde et forhold mens han var borte, utvikler han et forhold til Lindsay Gardner, labpartneren hans i fysikk og, som han snart finner ut, hans adoptivmor, Kirstens halvsøster. Senere, etter at Lindsay flytter til Chicago med moren, blir Ryan og Marissa sammen igjen, de mente det først som venner, men det uvikler seg. I den andre sesongen får vi også se at Trey kommer inn i Ryans liv igjen etter fengselsoppholdet. Hans gjenkomst skaper masse problemer for Ryan, mest på grunn av Treys stjeling og dopmisbruk. Det blir ikke bedre av at han prøver å voldta Marissa påvirket av narkotika mens Ryan er i Miami og besøker adoptiv-bestemoren sin, The Nana Cohen. Ryan finner til slutt ut om voldtektsforsøket og dette leder til en konfrontasjon mellom ham og Trey. Konfronatsjonen ender nesten med døden når Trey legger Ryan ned på gulvet og prøver å kvele ham. Marissa kommer etter å ha blitt varslet av Seth og hans kjæreste, Summer. Hun kommer inn og ber Trey om å slippe Ryan. Når han i raseriannfall ikke hører på henne tar hun opp Treys pistol og skyter ham for å redde Ryans liv. Det er uvisst i den tredje sesongen om Trey overlever eller ikke. Gjennom resten av sesongen treffer Ryan og Marissa andre folk, men dras tettere og tettere mot hverandre (delvis på grunn av Seths idé om en gjenforening av "The fab four"). Hun innrømmer overfor Summer at Ryan er den eneste hun noen gang har elsket og at hun savner ham hver dag (noe Ryan hører uten at de vet det), og når han snakker om hvordan han og Marissa møttes første gang er det tydelig at han er dypt forelsket i henne også.
Sesong 3
Etter å ha ligget i koma i tre måneder, våkner Trey og beskylder Ryan for skytingen, fordi Julie Cooper-Nichol har tilbudt ham penger, men Marissa greier å hindre det og Trey forlater Newport. Marissa og Ryan møter en kampanje, satt istand av mødre på den prestisjetunge Harbour School, som vil ha dem utvist som et resultat av skytingen. Den nye rektoren utviser Marissa og senere Ryan for å ha fornæremet rektoren. Marissa ender på den kommunale Newport Union High School, og Ryan blir gjeninnsatt på Harbor etter at rektor Hess blir utpresset på grunn av et forhold han har til en elev, Taylor Townsend.
Mens Marissa går på Newport Union, blir hun venner med en gutt, Johnny Harper, som senere skaper problemer for Ryans forhold til Marissa. Johnny forelsker seg i henne, og Ryan blir mistenksom på om Marissa også har slike følelser for ham. Marissa gjentar sin hengivenhet overfor deres forhold, og sier til Johnny at selv om hun brydde seg om ham som en venn, ville hun aldri elske ham. Denne avvisningen fikk Johnny til å drikke mye, som resulterte i at han falt utfor et stup.
Ryan og Marissas forhold blir aldri det samme etter denne episoden, begge innrømmer at forholdet ikke fungerer, og de slår opp for siste gang. Ryan begynner da å date Sadie Campbell, et forhold som ikke varer lenge på grunn av at Ryan kommer inn på Berkeley-universitetet, og de innser at de ikke har en framtid sammen siden han skal reise til høsten. Hun reiser fra Newport, samtidig som Ryan møter moren igjen, som virker som om hun har klart å få orden på livet sitt. Han møter også barndomsvennen og eks-kjæresten, Theresa, som forteller at hun løy angående spontanaborten. Hun forteller også at hun har tatt en farskapstest og at hennes voldelige eks-forlovede, Eddie er faren, ikke Ryan. De drar sammen på ballet på Harbor som venner.
Imidlertid blir Ryan provosert inn i gamle vaner av Kevin Volchok, en lokal surfer og Marissas nye kjæreste. Kevin var utro mot Marissa, stjal Taylors penger, og provoserte Ryan til en slåsskamp. Theresa dro da hun fant det ut, og Kevin bruker skadene sine til å presse Ryan til å delta i et ran. I sesong-finalen må Kevin komme seg ut av byen, og prøver igjen å utpresse Ryan til å gi ham penger med trussel om å fortelle politiet om Ryans rolle i ranet. Marissa gir Ryan perlene hun fikk av moren i eksamenspresang for å betale for Kevins rømning.
Etter å ha fått pengene, fortsetter han å prøve å utpresse Ryan, men vil egentlig snakke med Marissa. Marissa har fått en jobb hos faren sin og skal dra til ham, Ryan kjører henne til flyplassen. På veien kommer Kevin og kjører inn i bilen deres for å avslutte rivaliseringen med Ryan der. Han kjører inn i bilen og skyver dem utfor veien. Bilen ruller nedover grøftekanten og stopper på veien nedenfor. Ryan får ingen større skader i ulykken, men Marissa har fått en hodeskade, Ryan vil hente hjelp, men hun stopper ham. Marissa dør i armene hans på veien.
Sesong 4
Det er måneder etter Marissas død, og Ryan har endret seg drastisk over sommeren. Han har flyttet ut, prøver å unngå Cohen'ene, og har startet med bur-slåssing. Julie forteller Ryan hvor Kevin Volchok er, og han prøver å finne ham i Mexico for å få hevn. Seth advarer Kevin først og Ryan drar tilbake til Cohen'ene, men Ryan og Seths vennskap er skadet. Etter at Kevin har fått Sandy Cohen som forsvarsadvokat, drar Ryan til hotellet hans og har tenkt å drepe ham, men bestemmer seg for å spare livet hans, for at han kan leve med skylden.
Lista postaci serialu Życie na fali
Glærem
Glærem er et tettsted i Surnadal kommune i Møre og Romsdal. Tettstedet ligger på nordsiden av Surnadalsfjorden omtrent ni kilometer nordvest for kommunesenteret Skei. Tettstedet hadde innbyggere per.
Hans Baur
Hans Baur eg. Johann Peter Baur (født 19. juni 1897, død 17. februar 1993) var en tysk flyver som blant annet tjenestegjorde som Adolf Hitlers personlige pilot. Han hadde graden gruppenführer i SS og var leder av flyenheten «Reichsregierung».
Flyverutdannelse under første verdenskrig
Baur ble under første verdenskrig innkalt til feltartilleriet i Kaiserliche Armee i 1915 og fikk opplæring ved flyplassen ved Augsburg. Han ble deretter overført til hærens flyavdeling. Han skal ha skutt ned seks fiendtlige fly under krigen, og han ble tildelt Jernkorset av første klasse.
Da det tyske militærvesen ble sterkt demobilisert som følge av Versaillestraktaten, måtte Baur forlate militæret. Han var en periode med i Freikorps Epp under ledelse av Franz Ritter von Epp, men fikk arbeid som flykurerer for militærpost og stasjonert i Fürth.
Pioner i kommersiell flytrafikk
I årene 1921 til 1923 var han flyver i Bayrische Luftlloyd, deretter for flyprodusenten Junkers Flugzeug und Motorenwerke. Her sto han blant annet for åpningsturen med en Junkers F13 for ruten München-Wien.
Da Lufthansa ble opprettet i 1926, var han en av selskapets seks første piloter, og fløy i mai 1928 åpningsturen på ruten München-Milano-Roma, og 1. april 1931 fløy han åpningsturen på ruten Berlin-München-Roma, og blant passasjerene var nuntius Eugenio Pacelli, Arturo Toscanini og tsar Boris III av Bulgaria.
Flyver for Adolf Hitler
Han ble pilot for Adolf Hitler i forbindelse med valgene i 1932. Etter at Hitler ble tysk kansler året etter, fløy han et Junkers Ju 52-fly. På bakgrunn av Baurs mange flytimer for Lufthansa, og hans dyktighet under første verdenskrig, da han blant annet hadde greid å starte motoren igjen midt under et stup mot bakken etter en motorstopp, valgte Hitler personlig Baur som sin pilot. Baur hadde siden 1926 vært medlem av NSDAP.
Baur ble utnevnt til sjef for Hitlers personlige flyskvadron, Die Fliegerstaffel des Führers, som først var plassert i München. Siden Luftwaffe ennå formelt sett ikke var etablert, ble Baur utnevnt til standartenführer i SS, slik at Baur skulle ha den autoritet som var nødvendig for å sikre Hitlers personlige sikkerhet. Blant Baurs første oppgaver var å utvide flyflåten og utarbeide sikkerhetsinstrukser. Av Lufthansas direktør Erhard Milch ble ytterligere en Ju-52/3M stilt til disposisjon.
Etter Hindenburgs død i 1934 fikk Hitler friere tøyler til å reorganisere regjeringen, og opprettet da Regierungsstaffell («Regjeringsskvadronen») med Baur som sjef og stasjonert på Tempelhof i Berlin. Denne hadde ansvaret for transportbehovet for regjeringsmedlemmene og de øverste generalene, og disponerte en flåte på åtte fly med en kapasitet på 17 passasjerer hver.
Tidlig i 1939 mente Baur at Hitler trengte et bedre fly, og et av de nyutviklede Focke-Wulf Fw 200 ble anskaffet som Hitlers personlige fly. Flyet hadde opprinnelig 26 passasjerplasser da det var utviklet til kommersiell flytrafikk for Lufthansa, men ble spesialinnredet etter Hitlers behov. Dette forble Hitlers fly fram til det ble ødelagt av amerikanske bomber under et bombeangrep 18. juli 1944.
I september 1939 ble skvadronen igjen kalt Die Fliegerstaffel des Führers og fikk en egen logo på flynesene, et svart ørnehode på hvit bakgrunn inne i en rød ring.
Krigens avslutning
Mot slutten av krigen, ble Baur først utnevnt til brigadeführer (31. januar 1944) og deretter gruppenführer 24. februar 1945. I krigens siste dager, var han sammen med Hitler i Førerbunkeren og arbeidet med mulige evakueringsplaner for Hitler og sørget for å ha tilgjengelig åpne flystriper som kunne brukes til evakuering under slaget om Berlin. I de siste dagene hadde han en Fieseler Fi 156 stående på en improvisert flystripe på en tidligere gate i Tiergarten nær Brandenburger Tor. Denne flystripen ble benyttet av Hanna Reitsch da hun fraktet Robert Ritter von Greim inn og ut av Berlin i dagene 26. – 28. april 1945.
Etter Hitlers selvmord, prøvde Baur, sammen med blant andre Martin Bormann å ta av på denne flystripen, men denne var for mye revet opp av sovjetisk bombardement. Under flukten mot de britisk/amerikanske linjene, mistet han kontakten med Bormann, og ble selv skutt i det ene benet, slik at det senere måtte amputeres.
Han satt deretter ti år i sovjetisk krigsfangenskap, før han ble returnert til Tyskland i 1955. Året etter ga han ut sin selvbiografi Ich flog Mächtige der Erde («Jeg fløy verdens mektigste») (Verlag Albert Pröpster, Kempten (Allgaü)1956). Boken er en ren beskrivelse av hans virke som flyver inklusive samtaler med Hitler om dagligdagse og flyrelaterte tema. Boken inneholder ingen politiske eller etiske refleksjoner.
Numedalsbanen
Numedalsbanen er den 92,8 km lange, delvis nedlagte, jernbanestrekningen fra Kongsberg til Rødberg (i Nore og Uvdal kommune). Hele strekningen ligger i Viken fylke. Persontrafikk innstilt fra 1. januar 1989 etter stortingsvedtak. Bare 30 kilometer av Numedalsbanen er i dag (2021) i drift fra Kongsberg til Flesberg, og er formelt et skifteområde underlagt Kongsberg stasjon.
David Margoshvili
David Margoshvili (født 11. august 1980) er en georgisk judoka.
Numedalsbanen
Historie
Allerede i 1873 ble planleggingen av Numedalsbanen startet, men den sto likevel først klar 54 år senere. Banen ble offisielt åpnet 19. november 1927 med kong Haakon VII og kronprins Olav til stede. Persontrafikk på banen ble nedlagt 31. desember 1988.
David Margoshvili
Han representerte Georgia under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble nummer 4.
Numedalsbanen
Historie
All trafikk mellom Rollag og Rødberg ble nedlagt ved stortingsvedtak i 1989. Det kjøres fortsatt enkelte godstog på den nedre delen av banen.
Bakgrunnen for byggingen av banen var transportbehov til Noreverkene. Opprinnelig var det tenkt at banen skulle bli en del av Bergensbanen. Det gikk damplokomotiv på Numedalsbanen fram til 1970. Siden har det gått dieseldrevne tog på banen. Etter at persontrafikken ble nedlagt kjøres det av og til dampdrevne veterantog på banen. Det var beskjeden turisttrafikk her i noen år etter nedleggelsen i regi «Numedalsbanens venner». Store deler av banen er i dag, i mangel på vedlikehold, i så dårlig forfatning at det er umulig med noen form for togdrift. Nord for Flesberg er sporet ikke kjørbart for tog. Ved Rødberg er det en kombinert vei- og jernbanebro, og her er sporet asfaltert ned. Det er imidlertid noe aktivitet i form av dresinutleie på banen mellom Veggli og Rødberg.
Vern
16. september 2013 ble strekningen Rollag-Rødberg fredet av Riksantikvaren. I 2016 sluttførte Jernbaneverket en omfattende oppgradering av banens nedre del for å møte et økende behov for godstransport (tømmer og pukk).
Utbedringer
På høsten 2013 ble strekningen Kongsberg-Flesberg gjenåpnet for transport av flis og massevirke til Moelven Numedal i regi av Grenland Rail. Etter ei avsporing i april 2014 måtte alle sviller byttes, og strekningen til Svene pukkverk var ferdig i november samme år, mens resten var ferdig i mai 2016. Det blir i 2017 kjørt et godstog per uke med massevirke fra Numedal Brug til fabrikker i Sverige.
Arbeider-Foreningernes Blad
Arbeider-Foreningernes Blad var et norsk radikalt blad, eller snarere arbeideravis, etablert av Marcus Thrane, og knyttet til thranebevegelsen. Avisen kom ut med sin første utgave i Drammen 5. mai 1849.
Om avisens formål skrev Marcus Thrane 31. mars 1849, at hensikten med utgivelsen var:
Innhold
Arbeider-Foreningernes Blad utkom ukentlig med fire sider, og hadde i hovedsak artikler som skulle fremme thranebevegelsens politiske grunnsyn. Redaksjonen ble på grunn av sine radikale standpunkter, og for sin agitasjon om nødvendigheten av at arbeiderne organiserte seg, utsatt for omfattende forfølgelser. Som ledd i virksomheten, og for å skape leselyst, ble avisen dessuten utstyrt med satiriske illustrasjoner i xylografisk gjengivelse ved Norges første xylograf Haakon Adelsten Lunde. Marcus Thrane var selv en dyktig tegner og synes å ha vært mester for det meste av bladets billedstoff. Et par tegninger er også trukket frem som mulige verk av Henrik Ibsen.
7. juli 1851 ble flere personer knyttet til bladets virksomhet arrestert. Bladet utkom nå i Drammen. Samtidig bidro politiske uenigheter i bevegelsen til å marginalisere bladet, og det var også nedlagt en periode i 1854. Året etter flyttet bladet til Kristiania.
Redaktør fra januar 1851 var Theodor Abildgaard fram til han ble arrestert i juli. Bladet kom fremdeles ut med ulike redaksjoner og redaktører, men ble stadig utsatt for beslagleggelser fra politiets side. Hans Hanssen var redaktør fram til sin død i 1853, og ble erstattet av Bastian Paulsen. Bladet ble lagt ned av sentralstyret i bevegelsen i 1854 fordi Thrane vant en rettssak mot sentralstyret om eiendomsretten til bladet. Thranes støttespillere reetablerte bladet i Drammen med Paulsen som redaktør, men etter fire utgaver overlot han Thranes kone Josephine Thrane var redaktør fram til nedleggelsen ved utgangen av 1856.
Opplaget varierte naturlig nok, og var trolig høyest like før myndighetene startet arrestasjonene av arbeiderforeningenes ledere sommeren 1851. Tallene for 15 uker i 1851, for perioden 16. juni til 29. september er kjent og gjengitt i Arbeider-Foreningernes Blad. I denne perioden var det gjennomsnittlige distribuerte opplaget 5 096 eksemplarer pr. uke. Videre er opplagene kjent for perioden 18. april til 1. juli 1852 da det i 10 utgaver ble trykket 32 375 blader som gir et gjennomsnitt på 3 237 trykte blader pr. uke.
Etter nedleggelsen og reetableringen ble bladets utbredelse svekket.
One of a Kind
One of a Kind er en samleplate med Laila Dalseth, utgitt i 2000.
Anastomose
Anastomose er et medisinsk begrep som viser til forgrening av blodårer i kroppen. Anastomose er en naturlig forekommende eller kunstig etablert forbindelse mellom f.eks. to blodkar eller to tarmavsnitt, termen brukes også lignende forbindelser mellom nerver.
Dersom et flertall anastomoserende kar finnes i et mindre område, etableres et karnettverk, hvilket er vanlig mht. kapillarer og opptrer ofte med vener, der «fletninger» etableres.
Begrepet brukes også innenfor naturgeografi og geomorfologi for en bestemt type forgreinet elvekanal.
NM i landeveissykling 1915
Norgesmesterskapet i landeveissykling 1915 ble arrangert på strekningen Trondhjem–Støren 25. juli.
Kongepokalen ble vunnet av Sverre Aune.
Erich Kästner (jurist)
Erich Kästner (født 10. mars 1900 i Leipzig-Schönefeld, død 1. januar 2008 i Pulheim ved Köln) var en tysk jurist og den siste overlevende krigsveteranen fra første verdenskrig.
Kästner ble innrullert i hæren i juli 1918. Han tjenestegjorde kort tid i bataljonen «Hauck». Bl.a. deltok han i en parade til ære for keiser-konge Vilhelm II.
Etter krigen, under Weimarrepublikken, studerte han jus. I 1924 tok han doktorgraden med avhandlingen Das landwirtschaftliche Pachtwesen und die Pachtschutzordnung unter besonderer Beleuchtung der Verhältnisse des früheren Großherzogtums Sachsen-Weimar-Eisenach. Senere arbeidet han i rettsvesenet i Niedersachsen. Han tjenestegjorde i annen verdenskrig.
Han var dommer i Niedersachsens høyesterett frem til han gikk av med pensjon på 1960-tallet. For sine fortjenester mottok han ''Niedersächsische Verdienstkreuz 1. Klasse''.
We Remember You
We Remember You er et musikkalbum med Al Cohn, Laila Dalseth og Totti Bergh, utgitt i 2002.
Antiokos VIII Grypos
Antiokos VIII Grypos (født ukjent - død 96 f.Kr.) var konge av det hellenistiske Selevkideriket i tiden 125 til 96 f.Kr. Han var sønn av Demetrios II Nikator og Kleopatra Thea. Hans tilnavn Grypos betydde «ørnenese», men han ble også kalt for Epifanes, Kallinikos og Filometor.
Biografi
I 125 f.Kr. ble Demetrios II Nikator beseiret av en opprører ved navn Aleksander II Zabinas. Selevkos V Filometor etterfulgte sin far, men ble drept av sin mor Kleopatra Thea. Antiokos VIII Grypos ble kronet i 125 f.Kr. mens han var tenåring og mor og sønn besluttet å styre sammen. I 123 f.Kr. beseiret Antiokos usurpatoren Aleksander II Zabinas og fikk ham henrettet og det samme året ble han gift med Tryfaena, datter av Ptolemaios VIII Fyskon av Egypt. I 121 f.Kr. forsøkte hans mor å drepe ham med forgiftet vin, men han var mistenksom og tvang henne selv til å drikke av koppen, med forutsigbart resultat. Denne fortellingen kan ha vært inspirert av det faktum at han var interessert i toksikologi (lære om gifter); en del dikt om giftige urter som er sitert av den berømte antikke legen Galenos er antatt å ha vært skrevet av ham.
Enten han selv eller hans halvbror (og fetter) og rival Antiokos IX Kyzikenos er sannsynligvis identisk med den ettårige barneherskeren Antiokos Epiphanes som ble kronet av Kleopatra Thea etter at Antiokos VII Sidetes var død i 129 f.Kr., men før Demetrios II Nikator kom tilbake til Antiokia. Dette barnet Antiokos Epiphanes, som er kjent fra navn på mynter, ble avsatt — men ikke drept — da Demetrios II tok tronen på nytt 129 f.Kr.
I 115 f.Kr. gjorde hans halvbror Antiokos IX Kyzikenos opprør. Han var også sønn av Kleopatra Thea fra hennes ekteskap med Antiokos VII Sidetes. Kyzikenos fikk seg en hær da han giftet seg med Kleopatra IV av Egypt etter at hennes ektemann og bror Ptolemaios IX Lathyros hadde skilt seg fra henne. Kyzikenos klarte å okkupere den sørlige delen av Syria og tok hovedstaden Antiokia i 113 f.Kr., men Antiokos VIII Grypos klarte å beholde kontrollen over Kilikia. Derimot klarte han ikke å forhindre at pirater fra dette området herjet i Middelhavet og forstyrret den kommersielle skipstrafikken, inkludert den romerske. I 112 f.Kr. seiret Grypos over sine motstandere, og Antiokia ble gjenerobret. Kleopatra IV ble tatt til fange og drept på dramatisk vis i tempelet til Dafne utenfor byen på ordre av Grypos' hustru Tryfaena. Antiokia ble gjenerobret Kyzikenos i 111/110 f.Kr., men allerede året etter gikk byen tapt for ham.
Begge herskerne søkte støtte i Egypt: Grypos allierte seg med Ptolemaios X Aleksander mens Antiokos IX Kyzikenos ble støttet av Ptolemaios IX Lathyros.
Personlighet
Til tross for sine politiske mangler, var Grypos en populær konge. Hans ikke tiltalende og dovne framtoning på mynter (noe som var en vanlig framstilling av selevkideherskere), sammen med fortellinger om hans overdådige fester, har fremmet en antagelse i ettertiden at hans dynasti var degenerert og dekadent. Det var imidlertid en bevisst framstilling, en påkalling av den hellenistiske ideen om tryphé, det gode liv, som de siste selevkideherskerne strebet etter å bli assosiert med, noe som sto i kontrast til de utmattede borgerkrigene og stridighetene som vanskeliggjorde deres kongedømmer.
En fortelling om hans overdådig fester hevdet at han sendte mat hjem med gestene som deltok i selskapene, komplett med en kamel som fraktedyr, foruten også med en ledsager som kunne bære gjesten. Utgiftene til dette bidro bestemt til å overanstrenge statskassen.
Familie
Grypos giftet seg med den ptolemeiske prinsessen Tryfaena. Kyzikenos' hustru Kleopatra IV av Egypt var en halvsøster av Tryfaena. Etter at Tryfaena beordret Kleopatra IV drept, ble hun selv drept av Kyzikenos i en hevnakt. De to halvbrødrene delte Syria mellom seg fram til Grypos døde i 96 f.Kr.
Hele fem av Grypos' sønner ble senere konger:
Det bidro til fortsatt borgerkrig og uro i riket som til sist bidro til at selevkidedynastiet ble avsluttet.
Grypos hadde også minst en datter, Laodike VII Thea, som ble gift med Mithridates I Kallinikos av Kommagene som en del av en avtale med Mithridates' far Sames II Theosebes Dikaios for å sikre freden mellom Kommagene og Selevkideriket. Laodike og Mithridates' sønn var Antiokos I Theos av Kommagene, som da var barnebarnet til Grypos.
HVB «Pol III»
«Pol III» var i perioden 1926–1939 i tjeneste som hvalbåt. I 1939 ble den i likhet med flere andre hvalbåter innleid av Den Norske Marine for bruk som bevoktningsfartøy. «Pol III» ble historisk da den under kommando av kaptein Leif Welding-Olsen oppdaget den tyske invasjonsflåten i Oslofjorden om kvelden den 8. april 1940.
«Pol III» rakk å varsle Rauøy fort, noe som førte til at det tyske flaggskipet «Blücher» ble senket ved Oscarsborg festning og det tyske flåteangrepet mot Oslo ble avvist.
Anne-Karine Strøm
Strøm ble opprinnelig kjent som barnestjerne i 1963, da hun fikk platekontrakt etter å ha deltatt i en amatørkonkurranse i Oslo. I mai 1963 ga plateselskapet Manu ut hennes første singel, der hun fremførte sangene Lille Marlene og Fotball-gressenka. Hun fikk et gjennombrudd som 18-åring med «Regndråper faller i mitt hår» i 1970. Utover 1970-årene var hun vokalist i Finn Eriksens orkester og i sangkvartetten Bendik Singers.
HVB «Pol III»
Etter krigen ble «Pol III» solgt og ombygd til fiskefartøyet «Johan E.». I 1978 var den blant de eldre ringnotsnurperne i fiskeflåten, men i stedet for å bli kondemnert ble den i stedet solgt og ombygd til brønnbåt for transport av levende fisk. Den var i fart som brønnbåten «Arnøytrans» inntil den i 2011 ble sendt til hugging.
Anne-Karine Strøm
Hun har tidligere vært gift med Frode Thingnæs og Ole Paus, og Strøm er mor til komponisten Marcus Paus. De siste 20 årene har hun arbeidet som journalist i magasiner og ukepresse. Hun har også utgitt ti bøker og fem soloalbum. I tillegg har hun medvirket i flere revyer, kabareter og show. Hun er også utdannet cand.philol. fra Universitetet i Oslo med hovedfag i musikk.
I 2010-årene skrev hun bøker om sopp, kropp, skjønnhet og hår.
Melodi Grand Prix
Strøm deltok seks år på rad i Norsk Melodi Grand Prix og gikk videre tre ganger til den internasjonale finalen.
Film
Strøm filmdebuterte i en dramatisk birolle i 1970 og medvirket senere i to filmatiseringer av revyer.
Salen kapell
Salen kapell er en langkirke fra 1953 i Salsnes i Namsos kommune, Trøndelag.
Byggverket er i tre og har 204 plasser.
Silmet
Selskapet har hovedkvarter i Sillamäe. Produktene spenner fra niob, tantal, cerium, neodym, europium og andre sjeldne stoffer med høy atomvekt. I sovjet-perioden produserte fabrikken også uran for landets våpenindustri, samt komponenter til fredelig atomkraftproduksjon.
Gustav Rehn
Gustav Rehn (født 21. desember 1914 i Oslo, død 18. mars 1987) var en norsk fotballspiller. Han representerte AIF-klubben Reidulf fra 1924–1938 og Skeid fra sommeren 1939. Han ble norgesmester i fotball for Skeid i 1947.
Rehn debuterte på det norske landslaget i 1945 og spilte totalt ni landskamper, åtte av dem som venstre back og én som venstre half. Mens han var medlem av Reidulf, representerte han dessuten AIF-landslaget 18 ganger. Rehn var også en dyktig bandyspiller og spilte to AIF-landskamper i denne idretten.
Etter sin aktive karriere trente han mange klubber, deriblant Skeid, Mercantile/Trygg, Strømmen, Mjøndalen, Geithus og Bygdø. Han var leder av junioravdelingen i Reidulf en periode mens han spilte for klubben.
Karel av den hellige Andreas
Karel av den hellige Andreas (opprinnelig Joannes Andreas Houben, født 11. desember 1821 i Munstergeleen i provinsen Limburg i Nederland, død 5. januar 1893 i Mount Argus Retreat i Harold's Cross i Dublin) var en nederlandsk katolsk prest tilhørende pasjonistordenen. Han æres som helgen i den katolske kirke, med minnedag 5. januar.
Bakgrunn
Joannes Andreas Houben var den fjerde av elleve barn til Peter Joseph og Elizabeth Jane Houben, født Luijten. I 1845 avla han sine løfter som pasjonist i Ere ved Tournai i Belgia, og fikk ordensnavnet Karel av den hellige Andreas.
Prest
I desember 1850 ble han presteviet. To år etter ble han sendt til England, der han var sjelesørger for irer som var flyktet dit fra hungersnøden i Irland 1845–1849. Atmosfæren i England var fiendtlig og antikatolsk. I november 1854 valgte hans overordnede ham til assistent for novisemesteren i klosteret St. Wilfred i Cotton Hall, Salvian Nardocci. Novisemesterens dagboksnotater viser mange muntre og interessante episoder fra Karels liv. I november 1855 ble novisiatet flyttet til Broadway i Winchester, og Karel overtok sognet St. Wilfred sammen med en annen prest.
Irland
I juli 1856 ble Karel forflyttet til Mount Argus, et retretthus i nærheten av Dublin, der han virket til sin død. Han hadde satt seg det ambisiøse mål om «helliggjøringen av Irland og omvendelsen av England». Han arbeidet så hardt og effektivt i sin tjeneste at også protestanter kom til å se Guds medvirkning i hans resultater. Men siden hans beherskelse av engelsk var høyst ufullkommen, lå ikke hans styrke i prekener. Han ble holdt i skriftestolen fra morgen til kveld, som han skrev i et brev til familien i 1858, på grunn av de store mengdene som flokket seg om ham for absolusjon og råd. Han ga folk troen og håpet tilbake, og med hjelp av en relikvie av den hellige Paulus av Korset brakte han mange frafalne katolikker tilbake til troen både i England og Irland. Han fikk også ry for å kunne helbrede syke ved håndspåleggelse, og flere tilfeller er meget godt dokumentert. Hans ry spredte seg ut over Dublin og Irland til England, Amerika og Australia. Han ble høyt elsket av det irske folket, som kalte den nederlandske pateren for «Father Charles of Mount Argus».
Den 12. april 1881 var han på vei til en syk i drosje da han ble utsatt for en trafikkulykke, hvor han brakk det høyre benet. Dette bruddet ble aldri skikkelig leget, og han hadde store smerter. Sterke hode- og tannsmerter forsterket hans fysiske lidelser, som han bar med stor tålmodighet.
Houben døde klokken 5.30 om morgenen den 5. januar 1893 i Mount Argus ved Dublin, 71 år gammel. Til begravelsen kom mennesker fra hele Irland, og klosterets superior skrev til familien: «Folket har allerede utropt ham til helgen». Rene pilegrimstog strømmet til hans grav på kirkegården, inntil hans jordiske rester i 1949 ble overført til pasjonistkirken i Mount Argus.
Karel av den hellige Andreas ble saligkåret i 1988 av pave Johannes Paul II, og helligkåret i 2007 av pave Benedikt XVI.
Velsicol
Velsicol er et amerikansk selskap som produserer kjemikalier, insektmiddel og sprøytemidler for landbruket. Dessuten produserer selskapet benzosyre fra naturgass, i byen Kohtla-Järve i Estland.
Sigvald Moa
Sigvald Moa (født 1879 i Ålesund, død 2. august 1938 ) var en norsk fotograf. Han etablerte seg i Ålesund året etter bybrannen i 1904.
Han var samtidig med Ålesundsfotografene Johannes Sponland og Enok O. Simonnæs og hadde gått i lære hos sistnevnte.
VM i sjakk for kvinner 1939
VM i sjakk for kvinner 1939 (verdensmesterskapet i sjakk for kvinner) ble arrangert i Buenos Aires i Argentina i 1939.
Ingrid Sande Larsen
Ingrid Sande Larsen (født 24. oktober 1976) er en norsk quizer. Hun var president i Norges Quizforbund fra 2011 til 2015. Hun overtok etter Ole Martin Halck i 2011, som da hadde sittet som president siden opprettelsen i 2005.
Sande Larsen har to gull fra NM i quiz, ett fra 2013 og ett fra 2010. Begge gullene er i disiplinen lag.
Victor Bivol
Han representerte Moldova under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble nummer 4.
GBS Asset Management
GBS Asset Management er et investeringsselskap startet av studenter ved Handelshøyskolen BI. Selskapet skiftet i 2007 navn til Langsiktig Kapital AS. Forvaltningen ble nedlagt i 2008, etter fem år med meget solid avkastning.
Historien til investeringsselskapet strekker seg tilbake til 2003. Grunnleggerne av selskapet var alle medlemmer av Børsgruppen Aktie. Det hele begynte med aksjeklubben Goldstar BS Fonds. Kapitalen vokste raskt fra de opprinnelige 100.000 til nærmere 600 000 kroner, og det ble i 2004 besluttet å stifte et selskap med navnet GBS Asset Management. Forvaltningskapitalen passerte 1 million i 2005 og vokste så til over 3 millioner i 2006. Det var på dette tidspunktet omtrent 50 eiere i selskapet. Året etter ble mesteparten av kapitalen betalt ut til eierne, og forvaltningsaktiviteten ble trappet ned.
Målsetningen til GBS Asset Management var å levere over 15% annualisert avkastning til eierne. Det investeres i aksjer hovedsakelig i Norge, men også globalt. Selskapets største investeringer har vært Berkshire Hathaway, Orkla, Petrobras, Swedish Match, Samsung, Aktiv Kapital, Expert og DOF.
Revsvatnet (Eigersund)
Revsvatnet er en innsjø i Eigersund kommune i Rogaland. Vannet er regulert med en demning ved utløpet mot Nodlandsvatnet i øst. Vatnet er drikkevannskilde for Eigersund.
GBS Asset Management
Investeringsfilosofien var basert på 4 prinsipper:
Germania Land
Germania Land er en halvøy i Nordøst-Grønland. Den ligger innenfor Nordøst-Grønland biosfærereservat, mellom «Skærfjord» i nord og «Dove Bugt» i sør. Mot vest er halvøya forbundet med innlandsisen ved utløperne «Storstrømmen» og «Kofoed-Hansen-breen».
Geologisk er halvøya en rest av den kaledonske fjellkjede. Etter siste istid trakk isdekket seg så lang tilbake at det i perioden fra omkring 4000 f.Kr. til 1000 e.Kr. var åpent vann mellom Germania Land og innlandet, det såkalte «Storstrømmen-sundet». Dannelsen av isbreene Storstrømmen og Kofoed-Hansen Bræ må derfor å skjedd i den lille istid. Breene er antagelig ustabile.
Navnet ble gitt av Ludvig Mylius-Erichsen, leder for «Danmarks-ekspedisjonen», til minne om dens oppdagelse under den andre tyske nordpolsekspedisjonen i 1869 med skipet «Germania» og som et håndslag til Alfred Wegener, det tyske deltageren i Danmarks-ekspedisjonen. Ekspedisjonen anla sin hovedbase der, i Danmarkshavn.
Basiller
Basiller (fra latin Bacillus, «liten stav») er en gruppe stavbakterier.
Basiller har evnen til å danne sporer som tåler ekstreme forhold blant annet når det gjelder temperatur og stråling.
Tidligere var «basill» betegnelsen på alle stavformede bakterier, som for eksempel leprabasillen.
Gressittichroma
Gressittichroma er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, mørkt grønnlig metallisk fargede trebukker. Antennene er noe lengre enn kroppen. Hodet er ikke påfallende snuteformet forlenget. Pronotum er tønneformet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er nokså jevnbrede. Beina er lange og tynne, mørkt fargede.
NM i landeveissykling 1914
Norgesmesterskapet i landeveissykling 1914 ble arrangert i Kristiania 9. august.
Gressittichroma
Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.
NM i landeveissykling 1914
Kongepokalen ble vunnet av Sigurd Olsen.
Gressittichroma
Utbredelse
Arten er kjent fra Borneo, bare kjent fra Crocker Range i Sabah.
Daniel Fernandes (judoka)
Daniel Fernandes (født 14. mars 1973) er en fransk judoka.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble nummer 4.
Den eritreiske selvstendighetskrigen
Den eritreiske selvstendighetskrigen var en konflikt som ble utkjempet mellom den etiopiske regjeringa, først Haile Selassies keiserrike og deretter det sovjetstøttede marxistisk-leninistiske militærregimet til Mengistu Haile Mariam, og eritreiske separatister, både før og under den etiopiske borgerkrigen. Bakgrunnen for krigen var at FN i 1950 besluttet at den tidligere italienske kolonien Eritrea skulle inngå i en føderasjon med Etiopia, og senere annekterte Etiopia landet og gjorde det til en etiopisk provins.
Eritreas uavhengighetskrig varte i 30 år, fra 1. september 1961, da Hamid Idris Awate fyrte av de første skuddene mot de okkuperende etiopiske styrkene, til 29. mai 1991. Den eritreiske motstanden var fokusert på to opprørsgrupper. Den ene var den nasjonalistiske den eritreiske frigjøringsfront, opprinnelig en hovedsakelig muhammedansk bevegelse i et land hvor den ortodokse kristendommen, ved siden av islam, var den dominerende religionen, men de kristne fikk stadig større innflytelse i gruppa. Den andre var det eritreiske folks frigjøringsfront som var en venstrefløysgruppe som brøt med frigjøringsfronten i 1970. Disse to gruppene kjempet mot hverandre i det som har blitt kjent som de eritreiske borgerkrigene fra 1974 til 1981. Det eritreiske folks frigjøringsfront gikk seirende ut av denne konflikten og i 1991 beseiret den de etiopiske styrkene i Eritrea og tok kontroll over landet. Under navnet folkefronten for demokrati og rettferdighet styrer de fortsatt Eritrea med Isaias Afewerki som president. Samme år gikk Mengistu-regimet i Etiopia til grunne etter en langvarig borgerkrig.
I mai 1993 var det en etiopiskstøttet folkeavstemning hvor det eritreiske folket nesten enstemmig stemte for uavhengighet (99,79%). Eritrea ble formelt internasjonalt anerkjent senere samme år.
Årsaken til den eritreiske seieren var at både Cuba og USSR stoppet sin støtte til Etiopia i slutten av 1980-årene i forbindelse med at de sovjetvennlige regjeringene i Europa falt. Dette førte til at den etiopiske moralen stupte. Videre vant eritreerne en viktig seier over større etiopiske og sovjetiske styrker i slaget ved Afabet i 1988, som førte til at Etiopia måtte trekke seg ut fra nordøst-Eritrea. Gjennom konflikten hadde etiopierne brukt både gass og napalm mot de eritreiske geriljaene.
Skogbygda skole
Skogbygda skole er en barneskole som ligger i Skogbygda i Nes kommune i Viken fylke.
Skoletrinn
For tiden har Skogbygda skole elleve klasser fordelt på sju trinn.
Liste over Tuvas overhoder
Under følger en liste over Tuvas overhoder. Navnene er transkribert fra russisk.
Tannu-Tuva 1921–1926 / Den tuvinske folkerepublikk 1926–1944
Den tuvinske autonome oblast 1944–1961 / Den tuvinske autonome sosialistiske sovjetrepublikk 1961–1991 / Republikken Tuva 1991–
Blefjell
Blefjell er et fjellområde på grensen mellom Buskerud og Telemark. Blefjell omfatter deler av de fem kommunene Rollag, Flesberg og Kongsberg i Viken og Notodden og Tinn i Vestfold og Telemark.
Vesle Ble
Vesle Ble (også skrevet Vesle-Ble og Vesleble) er området rundt Krøkla og østover. De lavereliggende områdene av Vesle Ble er populære hytteområder som Blestølen, Fagerfjell, Blåberg, Blestua og Liatoppen. Vesle Ble er vinterstid populært blant skigåere og er mer tilgjengelig og mindre værhardt enn Store Ble.
Enkelte regner Vesle Ble som en del av Store Ble, men det er ikke i tråd med den lokale tradisjonen.
Nikolaj Nikolov
Nikolaj Nikolov er navnet til flere personer:
NM i landeveissykling 1913
Norgesmesterskapet i landeveissykling 1913 ble arrangert i Kristiania 24. august.
Kongepokalen ble vunnet av Daniel Clausen.
Irsk dans
Gruppedansene består av to type dans: set dance og céili. Set dance er en sosial form som vanligvis består av åtte dansere (fire par). Céili kan bestå av fire til seksten dansere (to til åtte par). En céili har en rekke formasjoner og vanskelighetsgraden er varierende. De tradisjonelle céilidansene er skrevet ned og kan ikke forandres.