cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
An (kinesisk navn)
An (kinesisk: 安; pinyin: Ān) er et kinesisk slektsnavn. Ordrett betyr ordet «fred» eller «ro», men det tjente som forkortet versjon av Anxi (安息), som var det kinesiske ordet for Det arsakidiske rike. Reisende til Kina som stammet fra områder kontrollert av det partiske arsakide-dynastiet tok gjerne An som kinesisk slektsnavn.
An kan også benyttes som personlig navn («fornavn») i Kina. Det er da nesten alltid et guttenavn, det til tross for at skrifttegnet som ligger mest til grunn for navnet betyr «kvinne, pike» (女, nǚ).
Roya Teymourian
Roya Teymourian (født 1959) er en iransk skuespillerinne.
Teymourian har en bachelorgrad fra "college of Dramatic Arts" i Teheran.
Hun er gift med den iranske skuespilleren Masoud Rayegan og har to barn fra tidligere ekteskap.
Orange Bird
Orange Bird kan ikke synge, og blir derfor ofte ertet av de andre fuglene, men han kan tenke orange/oransje tanker som folk kan se.
Den «setningen» han er mest «kjent» for å si er: «NICE!»
Orange Bird er ikke så veldig kjent i Norden eller i Europa men er ganske kjent i Japan.
Bjarte Lunde Aarsheim
Bjarte Lunde Aarsheim (født 14. januar 1975) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Viking fotballklubb.
Aarsheim har vært i Viking det meste av karrieren. Dit kom han fra Stavanger-klubben Hundvåg som ungdomslagsspiller. Han debuterte på Vikings A-lag i 1994, og spilte 425 kamper for Viking. Aarsheim var en kreativ midtbanespiller som var på høyden av karrieren i 2001-sesongen. Viking ledet eliteserien da Aarsheim skadet foten i en kamp mot Brann. Han gjorde et svært populært fem minutters comeback i cupfinalen mot Bryne FK samme høst, men nådde aldri opp til det nivået han holdt før skaden. Han spilte bare fire kamper i 2002-sesongen, og gikk også skadet store deler av 2003-sesongen. Han beholdt kapteinsvervet ut 2004-sesongen, men midtveis i 2005-sesongen fikk han gå gratis til serielederen Start. Aarsheim spilte seg etter hvert inn i startoppstillingen til Start, og i løpet av 2 år i klubben spilte Aarsheim 42 kamper. Våren 2007 slet han imidlertid med å få spilletid, og 21. juni 2007 skrev han kontrakt med det daværende 3.-divisjonslaget Randaberg IL.
Aarsheim har spilt i alt 3 A-landskamper for.
Han tok over som hovedtrener for Viking, sammen med Morten Jensen, i 2021.
North Sea Baptist Church
North Sea Baptist Church (NSBC) er en engelskspråklig kristen menighet i Stavanger.
De har gudstjenester i Adventkirken på Kristianslyst i Hillevåg bydel.
Menigheten startet 28. oktober 1973, og har samarbeid med Det Norske Baptistsamfunn, andre engelsktalende baptister i Europa og med Southern Baptist Foreign Mission Board.
Stokkmaur
Stokkmaur (Camponotus sp.) er en slekt av maur. Som navnet sier lever de i stokker eller tykke greiner, vanligvis av bartrær.
Utseende
Stokkmaur er generelt store maurarter. Utseende kan hos norske arter minne om rød skogmaur, men stokkmaur har en noe kraftigere bygget kropp, enn de andre norske artene av maur, hodet og kjevene til arbeidere er store og brede. Stokkmaur er også nærmest helt svarte.
Levevis
Stokkmaur kan etablere sitt bol i levende bartrær med etablerte råtesoppskader, men gamle trær med råteangrep og stubber er stokkmaurens naturlige tilholdssted. Stokkmaur kan også etablere reir i bygninger. De har hovedfokus på å lage reiret i råtesoppskadet treverk fordi det er lett å hule ut, men de kan også utvide reiret inn i friskt treverk når det er mange nok arbeidere i reiret. Stokkmaur kan også lage reir i enkelte moderne isolasjonsmaterialer som ekspandert polystyren, ekstrudert polystyren og polyuretanskum - særlig hvis disse materialene er fuktskadet og det er varmekabler i konstruksjonen. Stokkmaur er sosiale insekter og de nyklekte larvene fores og stelles. Et maursamfunnet kan bestå av mange tusen individer.
Norske stokkmaur
Det er observert tre arter av stokkmaur i Norge, men bare to er vanlige, skogstokkmaur (Camponotus herculeanus) og jordstokkmaur (Camponotus ligniperda). Fordi de regelmessig forekommer i bygninger regnes de som skadedyr og disse skadene blir utbedret på forskjellige måter. Skogstokkmaur finnes over hele Norge, mens jordstokkmaur har sin utbredelse bare i Sør-Norge, hvor den lever i lavlandet.
Skadedyr
Hus og hytter i skogterreng med bartrær kan bli angrepet av stokkmaur. Den befruktede hunnen (dronningen) kan etablere et samfunn i en råteangrepet bjelke. Etter hvert som maursamfunnet vokser, vil maurene utvide sitt bol til friskt treverk i huset.
Stokkmaur lever ikke av trevirke slik treborende insekter vanligvis gjør. De finner mat andre steder, som regel ute i skogen. Derfor går det alltid stier ut fra et stokkmaursamfunn, men de kan gå under jorden og kan derfor være godt skjult. Symptomer på angrep av stokkmaur i hus, oppdages ved at:
Ved et angrep må en finne stedet hvor de har sitt bol, der dronningen holder til. Det kan være nødvendig å bryte opp gulv eller vegger. Når stedet er funnet, bør treverk som er angrepet fjernes. Bruk av insektgift er som regel verken nødvendig eller hensiktsmessig. Det er viktig å huske på at stokkmaur kan etablere flere reirplasser i en bygning. Dette er grunnen til at enkelte tror at maurene lett rømmer fra et reir som blir utbedret og deretter lager et nytt reir en annen plass i bygningen. For å gjennomføre en god bekjempelse, må man ha fokus på aktuelle reirplasser og fjerne skadede materialer. Da vil forutsetningene for tilstedeværelse for stokkmaurene reduseres så kraftig at det er store sjanser for en vellykket bekjempelse. Grunnlaget for en forsvarlig bekjempelse er at man tar seg tid til en god bygningsteknisk undersøkelse og vurdering før noen tiltak gjennomføres. Man bør dessuten følge med på forholdene etter at tiltak er utført for å sikre at hele problemet er løst.
Systematisk inndeling med noen europeiske arter
Av omkring 900 arter, finnes bare tre i Norge, hvorav to er vanlige. Oversikten her omfatter noen av de vanligste artene i Europa.
Edward Mitens
Edward Esbern Mitens (1889–1973) var en færøysk politiker, sakfører og offentlig tjenestemann. Han var medlem av det danske Folketinget for Færøyene fra 1915 til 1918 og medlem av det færøyske Lagtinget fra 1916 til 1939, som representant for Sjálvstýrisflokkurin. Han var lagtingsformann i to perioder. Han ble så ansatt som Lagtingets kontorsjef og sykehusdirektør, men avsluttet karrieren som landsstyremann fra 1954 til 1959.
Familie, yrke og tidlig politisk arbeid
Han ble født på Tvøroyri på Suðuroy, hvor hans farfar Johan Mortensen og farbror Peter Mortensen stod i spissen for en av Færøyenes største handels- og rederivirksomheter. Han var sønn av kjøpmann og skipsreder Niels Juel Mortensen og hustru Josephine Effersøe. Moren var datter av sysselmann Gudmund Effersøe og søster av dikteren Rasmus Effersøe og sambandspolitikeren Oliver Effersøe. Han tok etternavnet Mitens i 1923.
Han gikk realskolen i Tórshavn, så kostskolen Sorø Akademi. Han studerte jus ved Københavns Universitet og tok juridisk embedseksamen i 1912. Han var med på å danne den færøyske studenterforeningen i København, der han var formann i ett år. Han hadde også et studieopphold ved University of Oxford for å ta kurs i statsrett.
Han begynte som sakførerfullmektig i København, men ble snart konstituert som sysselmann på Suðuroy, deretter på Eysturoy. Embedskarrieren på Færøyene ble brått avbrutt av verdenskrigen, da Færøyene ble avskåret fra Danmark på grunn av ubåtblokade. I 1915 ble han valgt til folketingsmann for Færøyene, som partiløs, men på oppfordring fra selvstyremannen Jóannes Patursson. Han sluttet seg til Radikale Venstres folketingsgruppe.
Tilbake på Færøyene gjenopptok han sakføreryrket. Han fikk sakførerbevilling i 1924 og møterett for landsretten i 1934. Hans leverte også et viktig bidrag som rettshistoriker med en færøysk lovsamling i to bind. Han ble også styreformann i Føroya Banki og Skipafelagið Føroyar, som drev rutebåttrafikk mellom Færøyene og København. Mitens var finsk visekonsul på Færøyene fra 1932 og konsul fra 1954.
Selvstyrebestrebelser på Lagtinget
I 1916 ble han også valgt inn på det færøyske Lagtinget fra Suðuroy, som representant for Sjálvstýrisflokkurin. Han fikk raskt gjennomslag for at amtmannen og prosten ikke lenger skulle være selvskrevne medlemmer av Lagtinget. I 1923 fikk Lagtinget også velge sin egen formann. Mitens var lagtingsformann fra 1928 til 1930 og fra 1936 til 1938.
Bin Nasser Al Suwaidi
H.E. Sultan Bin Nasser Al Suwaidi (født 1953 i Abu Dhabi) er en emiratarabisk økonom, som fra 1991 til september 2014 var sentralbanksjef i De forente arabiske emiraters sentralbank.
Suwaidi er utdannet Bachelor of Science innen bedriftsøkonomi.
Edward Mitens
Selvstyrebestrebelser på Lagtinget
Han foreslo allerede i 1924 å opprette Lagtingets administrasjonskontor. Dette skjedde først i 1928, da Lagtingets flertall gikk inn for at Landsnevndin skulle ivareta tingets interesser utenom samlingene. Mitens var formann i Landsnevndin fra 1929 til 1939.
I 1936 ble han valgt til formann i Sjálvstýrisflokkurin, mens Patursson brøt med partiet. Årsaken til formannsstriden var en stor jordreform, som Mitens og flertallet i partiet støttet. Kongsbonden Patursson var sterkt imot. Partisplittelsen førte også til at selvstyrekreftene ble delt mellom et moderat Sjálvstýrisflokkurin og et mer radikalt Fólkaflokkurin.
Edward Mitens trådte ut av politikken i 1939, da han ble ansatt som Lagtingets kontorsjef og sykehusdirektør. Det var Mitens som skrev memorandumet som i 1940 gav de færøyske politikerne vide fullmakter, så lenge Færøyene var avskåret fra det okkuperte Danmark under verdenskrigen. Mitens viste til Dansk Vestindias avtale fra 1906 som presedens for en slik unntaksbestemmelse. Han viste også til forholdene på Åland, Man og Jersey. Etter krigen kom Færøyene og Danmark til enighet om hjemmestyreloven av 1948, som gav Lagtinget lovgivende makt og åpnet for en parlamentarisk regjering, et landsstyre.
Mitens gikk av som kontorsjef og sykehusdirektør i 1949. Han avsluttet sin karriere som medlem av Kristian Djurhuus’ andre regjering, eller landsstyre, fra 1954 til 1959. Mitens hadde saksansvar for kommunal-, kultur-, kirke- og sosialspørsmål. Som landsstyremann kom han til å spille en rolle i legesaken i Klaksvíkstriden. Edward Mitens var også en pådriver bak opprettelsen av allmennkringkasteren Útvarp Føroya, som begynte sine regulære sendinger i 1957.
Edward Mitens utgav sine memoarer, Eg minnist, i 1969.
Utmerkelser
Edward Mitens ble utnevnt til ridder av Dannebrogordenen, ridder av 1. klasse av Finlands løves orden og offiser av den tunisiske Iftikhar-ordenen.
Bin Nasser Al Suwaidi
Han begynte sin yrkeskarriere i det statlige investeringsfondet Abu Dhabi Investment Authority (ADIA) i 1978. Der var han formann for likviditetsstyringsdivisjonen (meklerne). I 1984 begynte han hos Gulf International Bank i Bahrain, som direktør, men i 1985 fikk han jobb som administrerende direktør i Abu Dhabi Commercial Bank, da denne ble dannet av tre mindre banker som slet økonomisk. Den nye banken gikk med overskudd allerede det første driftsåret.
I 1991 ble han utnevnt til sentralbanksjef, en stilling han tiltrådte 18. desember 1991. Han ble utnevnt til Årets sentralbanksjef i Midtøsten for 2006, av Emerging Markets Publication. I september 2014 ble han erstattet av Mubarak Al Mansouri.
Peter Bredal
Peter Christian Bredal (Petr Petrovitsj Bredal, født 1683, død 1756) vokste opp i Trondheim. Han var sønn av Peter Bredal Medicus i Trondheim og sønnesønn av biskop Erik Bredal.
Nest etter Cornelius Cruys som ble admiral, var nok viseadmiral Peter Bredal den nordmann som gjorde seg mest bemerket i russisk tjeneste i det 18. århundre. Han kjempet som russisk sjøoffiser på to av det ekspanderende russiske imperiums viktigste fronter: i Østersjøen under den store nordiske krig og i Azovhavet, hvor han ledet den russiske flåten i kampene mot Tyrkerne i slutten av 1730-årene.
2. divisjon ishockey for menn 2010/11
2. divisjon ishockey for menn 2010/11 er det tredje nivået i norsk ishockey sesongen 2010/11. Ligaen startet 23. oktober 2010 og ble avsluttet 20. mars 2011. Oppsal ble vinner av divisjonen, men rykket ikke opp. Kongsberg, Kongsvinger 2 og Lokomotiv Fana rykket ned til 3. divisjon ishockey for herrer etter sesongen.
Jan Eivind Myhre
Jan Eivind Myhre (født 26. april 1947) er professor i historie ved Institutt for arkeologi, konservering og historie ved Universitetet i Oslo. Myhres kompetanseområder er norsk og europeisk historie etter 1800. Spesielle felter er sosialhistorie, historiografi, befolkningshistorie, migrasjonshistorie, byhistorie, barndomshistorie og vitenskapshistorie.
Fantonald
Fantonald er Donald Ducks superhelt-alter ego i Disney-tegneseriene.
Han ble skapt av Guido Martina og Giovan Battista Carpi i 1969 etter at italienske unger klaget til serieforlaget bak den italienske versjonen av Donald Duck & Co om at Donald alltid var taperen i fortellingene. Forkledd som Fantonald skifter Donald på mange måter personlighet; han blir modig, aktiv og med stor selvtillit i motsetning til sitt vanlige "underdog"-selv (som ytterligere hemmes av Donalds egen latskap og dumhet, karaktertrekk som later til å fordufte når han tar på seg Fantonald-drakten). I rollen som Fantonald er Donald endelig i stand få revansj over Skrue og fetter Anton for tusen ydmykelser opp gjennom årene, og slik sett er ikke Fantonalds personlighet udelt "positiv"; han kan fremstå noe høy på seg selv, hever seg over loven og nyter å endelig være mektig, respektert og sågar fryktet. Ganske raskt utviklet imidlertid Fantonald seg fra å være en "hevner" for Donalds ydmykelser til å bli en mer uproblematisk superhelt, som først og fremst slo til mot Andebys forbrytere.
Fantonald er trolig inspirert av Batman; begge figurer opptrer hovedsakelig om natta og bruker våpen i stedet for superkrefter. Det norske navnet "Fantonald" kombinerer navnene Fantomet (en annen maskert tegneseriehelt) og Donald.
Fantonald opptrer i Donald Pocket ved flere anledninger. Fra 1996 til 2006 hadde han også sitt eget blad. Historiene i dette bladet var lengre, mer kompliserte. Blant Fantonalds fiender i dette bladet var Plyndreren, en tidsreisende forbryter; Evronianerne, et utenomjordisk imperium; Krigoslagia, en stat hvis eneste mål var krig og ødeleggelse; og Konrad Kiwi, en journalist med stadig ønske om å gjøre Fantonald til syndebukk for fiendenes ødeleggelser. Blant hans venner og allierte var Glupus, en avansert kunstig intelligens; Lydia, en journalist som egentlig er en av tidspolitiets agenter fra fremtiden; Xadhoom, en utenomjordisk og mektig evronianer-jeger; og Everett Ducklair, den briljante vitenskapsmann som skapte Glupus og prøvde å håndtere konsekvensene av sine mange farlige oppfinnelser og rystende hemmeligheter. Serien fokuserte sterkt på følelser og konflikter som påvirket Fantonalds evner som superhelt og hans samspill med sine allierte og fiender. Han endte flere ganger opp med å samarbeide med fiender, f.eks. Plyndreren og Konrad Kiwi, for å oppnå felles mål - mens forholdet til allierte, f.eks. Everett Ducklair, kunne tidvis være mistroisk og komplisert. Fantonald het opprinnelig Super Donald i Norge, men skiftet raskt navn til Fantonald.
Eksterne lenker
Donald Duck Donald Duck in comics
Mihrab
Veggen rundt kalles qibla-veggen, og mihraben gir inntrykk av å være en dør eller åpning mot Mekka. Størrelsen kan variere, men den er vanligvis dekorert med ornamenter. Mihrabene ble introdusert under Umayyade-kalifen al-Walid I (705–715).
Kjølv Egeland
Kjølv Egeland (1918–1999) var en norsk litteraturhistoriker, høyskoledirektør og politiker for Det norske Arbeiderpartiet.
Egeland var cand.philol fra 1943. Han var fra 1963–1969 rektor ved Stavanger katedralskole; 1969–1974 direktør ved Rogaland distriktshøgskole og 1976–1979 – Kirke- og undervisningsminister i Odvar Nordlis regjering.
25. serierunde i 2. divisjon avdeling 4 2009
'''25. serierunde i 2. divisjon avdeling 4 2009''' ble spilt 17. oktober.
Institut d’Estudis Catalans
Institut d'Estudis Catalans (IEC, Institutt for katalanske studier) er en akademisk institusjon med beliggenhet i Barcelona. Instituttets filologiske avdeling setter standardene for det katalanske språket i Catalonia, Valencia-regionen og Balearene.
Instituttet ble grunnlagt 18. juni 1918 av Enric Prat de la Riba. Dagens president er Salvador Giner, som ble valgt for fire år i juni 2006.
Birger Schöldströms pris
Birger Schöldströms pris har blitt delt ut siden 1960 av Svenska Akademien til støtte för litteratur- og personhistorisk forskning. Prisen deles annethvert år og prissummen er på 65,000 SEK.
Konqueror
Konqueror er primært KDE sin filbehandler og nettleser, men i tillegg fungerer den som en dokumentfremviser, utviklet som en del av KDE skrivebordsmiljøet av frivillige, og kjører på de fleste unix-lignende operativsystemer. I likhet med resten av «kdebase»-pakken, er Konqueror linsensiert under GNU General Public License (GPL).
Selve navnet Konqueror kommer av en navnelek av andre nettlesere: først kommer Navigator (navigatør), så Explorer (utforsker), og deretter Konqueror (erobrer). At programmet starter med K kommer av vanen i å døpe KDE programmer slik.
Brukergrensesnitt
Konqueror sitt brukergrensesnitt kan minne noe om Internet Explorer sitt (som igjen er utformet etter Netscape Navigator og NCSA Mosaic), men er mer konfigurerbart. Det består av en rekke «paneler», som kan flyttes på. Nye paneler kan bli lagt til, og andre fjernes. Som eksempel kan en ha bokmerkepanel på venstre side av utforskervinduet, og ved å klikke på et bokmerke, vil bokmerket vises i det større panelet på høyre side. Eller så kan man for eksempel vise en hierarkisk liste av filsystemet i ett panel og innholdet av en mappe i et annet. Panelene er fleksible og kan blant annet inneholde et konsollvindu. Konfigurasjon av panelutseendet kan lagres, og det følger en rekke standardkonfigurasjoner for disse med nettleseren. (Eksempelvis, «Midnight Commander» viser et vindu delt inn i to paneler, hvor hvert inneholder en mappe, nettside, eller filutforsker.)
Navigasjonsfunksjoner (tilbake, fremover, opp en mappe, historie, o.l.) er alltid tilgjengelige. Fleste tastatursnarveier kan bli forandret på ved å bruke et grafisk konfigurasjonsgrensesnitt. Adressefeltet støtter automatisk fullføring for lokale mapper, tidligere besøkte nettadresser og tidligere søk. Man kan bla i tidligere besøkte adresser ved å skrolle med musa i adressefeltet.
Konqueror har hatt støtte for arkfaner siden versjon 3.1 av nettleseren.
Nettleser
Siden Konqueror er modulær kan også motoren Gecko fra Mozilla-prosjektet benyttes i stedet for KHTML. Denne funksjonen kalles kmozilla og kan finnes i pakken «kbindings».
Integrert i Konqueror er å finne flere søketjenester, som kan benyttes ved å skrive inn tjenestene sine forkortelser etterfulgt av søkestreng. Disse kan konfigureres, og nye kan bli lagt til. For eksempel kan et søk i Google etter linuxguiden gjøres ved å skrive <tt>gg: linuxguiden</tt>. For å legge til andre søketjenester; for eksempel søk etter Wikipedia-artikler, legger man til en Web shortcut kalt <tt>wp:</tt>.
Tiden Konqueror bruker på å tegne opp vevsider er sammenlignbar med konkurrerende nettlesere, men sider med ugyldig HTML kan i noen tilfeller tegnes tregere enn i andre nettlesere. Det kan også dukke opp problemer som et resultat av at en nettside bruker utvidelser som ikke støtter operativsystemet Konqueror kjører på, men dette er et problem alle nettlesere har. Eksempler på slike utvidelser er bruk av QuickTime-snutter og Shockwave-animasjoner. Men utvidelser som SWF (Flash), PDF, Java applet er støttet, hvis programvaren for disse er lagt inn.
Dokumentutforsker
Konqueror lar brukeren utforske det lokale mappehierarkiet — enten ved å skrive inn lokalitet i adressefeltet, eller ved å klikke på ikoner i utforskervinduet. Det er mulig å velge mellom flere typer fremvisninger, som bruker forskjellige ikoner og annerledes utforming. Filer kan også bli kjørt, vist frem, kopiert, flyttet på og slettet.
Dokumentfremviser
Ved å bruke KParts' objektmodell, kan Konqueror kjøre komponentene som er i stand til å vise frem (og i noen tilfeller redigere) spesifikke filtyper. Komponentene blir da integrert og vist direkte inn i Konqueror. Dette gjør det mulig å for eksempel vise et KOffice-dokument, en film, eller en binærfil i hex-format direkte i Konqueror. Hver applikasjon som implementerer KParts-modellen riktig kan bli integrert inn i Konqueror på denne måten.
KIO
Konqueror benytter seg av KDE sin KIO-utvidelse, og blir gjennom den mer funksjonell enn andre dokumentfremvisere og nettlesere. Den benytter KIO-komponentene til å aksessere protokoller som HTTP og FTP.
I likhet, kan Konqueror benytte KIO utvidelsene (kalt IOslaver) til å aksessere ZIP-filer og andre arkiver, smb-tjenere, å prosessere ed2k-pekere (edonkey/eMule), og utforske lyd-CD-er, ("audiocd:/) samt rippse disse via dra-og-slipp-grensesnitt. Gjennom IOslaven FISH ("fish://buker@lokasjon") kan Konqueror behandle filer på andre SSH-tjenere, og «man:»- og «info:»-IOslavene er nyttige for å hente fint formatert dokumentasjon. For en komplett liste over IOslaver, kjør KDE Info Center og klikk protokollikonet. (Hvis Info Center ikke finnes i din versjon av KDE, kjør KDE Contol Panel og se under Informasjon, Protokollseksjonen i stedet.)
Konqueror kan sømløst flytte og kopiere filer mellom forskjellige protokoller, som FTP og SSH ved bruk av denne teknologien.
Plattformer
Selv om Konqueror hovedsakelig er utviklet for GNU/Linux-plattformen, er programmet tilgjengelig også på andre plattformer (inkludert BSD, og nylig, Microsoft Windows, dog er Windows-støtte veldig begrenset).
Ronald Crawford
Ronald Crawford (eller Reginald de Craufurd) av Loundoun, (født ca. 1240, død 1297) sønnesønn av Hugh de Craufurd av Loundoun, 3. sheriff av Ayr, var 4. sheriff i Ayr i Skottland i 1297. Posisjonen gikk i arv. Han var i slekt med William Wallace av Ellerslie i Ayrshire via onkelen Reginald Craufords datter Maragaret Crauford giftet seg med Malcolm Wallace og fødte William Wallace ca. 1271.
Ronald Crawford var 4. sheriff av Ayr og Ayrshire, og lord av Loudoun Castle. Han levde i byen Crosbie, nå kjent som Crosshouse og ligger rett utenfor og vest for Kilmarnock.
I de tidligste dagene hvor Wallace kjempet for å forsvare Skottland mot engelsk okkupasjon ble han støttet av fetteren Ronald Crawford. Både Wallace som Crawford fikk anerkjennelse da de nedkjempet engelskmennene ved slaget ved Loundoun Hill i 1296.
Han ble den første lord i den skotske rådsforsamling som ble drept av engelske agenter i Ayr i juni 1297.
Merk forvirringen med at Ronald Crawford ofte staves forskjellig i skotske kilder. Han er også Reginald Crawford. Navnet Crawford staves også Craufurd. En annen Crawford, også med samme navn som Ronald Crawford kjempet øyensynlig også med William Wallace. En sønn av denne artikkelens Ronald Crawford, Sir William Crawford (ca. 1260 – ca. 1310) kjempet på Robert Bruces side, og således fortsatte sin fars kamp. Broren hadde samme navn som sin far og ble 5. sheriff av Ayr.
Hverken Ronald Crawford eller hans tante, Margaret, mor til William Wallace, blir nevnt i filmen Braveheart, men begge er beskrevet i boken The Crawfords ved John MacKay.
Rogaland distriktshøgskole
Rogaland distriktshøgskole (RDH) ble åpnet på Ullandhaug i Stavanger i 1969, med Kjølv Egeland som den første direktøren. Skolen var en av de tre første distriktshøgskolene i Norge. RDH er senere sammenslått med flere andre høgskoler til det som i dag er Universitetet i Stavanger.
Rogaland distriktshøgskole ble i 1986 slått sammen med Stavanger ingeniørhøgskole til Høgskolesenteret i Rogaland (HSR). Høgskolesenteret ble til Høgskolen i Stavanger (HiS) 1. august 1994, da seks statlige og en privat høyskole i Stavanger fusjonerte til en institusjon. 1. januar 2005 ble Høgskolen i Stavanger (gitt ny status som Universitetet i Stavanger (UiS).
Glenn Grøtheim
Glenn Grøtheim (født 2. september 1959 i Kvål på Melhus) er en norsk bridgespiller og forfatter av bridgelitteratur. Grøtheim har spilt med blant andre Ulf Tundal, Geir Helgemo og Terje Aa.
Grøtheim har en førsteplass (2007), to andreplasser (1993 og 2001) og en tredjeplass (1997) fra Bermuda Bowl (VM for lag), samt en andreplass (2001) og fire tredjeplasser (1987, 1993, 1997 og 2002) i EM for lag. Grøtheim har en førsteplass (1980) og to tredjeplasser (1982 og 1984) i junior-EM for lag. Grøtheim har 22 NM-titler.
Han er opphavsmannen til meldesystemet Relepresisjon, et relésystem. I 1993 gav han ut en bok om systemet med tittelen Relepresisjon: Det komplette bridge-system. Den ble i 2000 oversatt til engelsk og utgitt i USA.
Arild Underdal
Arild Karsten Underdal (født 13. august 1946 i Bodø) er en norsk statsviter og professor emeritus i internasjonal politikk ved Universitetet i Oslo. Han var rektor ved Universitetet i Oslo fra 2002 til 2005. Før han ble rektor var han prorektor fra 1993 til 1995.
Underdl er født i Bodø og vokste opp i Nordfold i Steigen. Han tok magistergraden (mag.art.) i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo i 1972 og den filosofiske doktorgrad (dr.philos.) i 1982.
Han har tidligere arbeidet ved BI, NAVF og Fridtjof Nansens Institutt. Han har blant annet hatt styreverv i Norges Forskningsråd, Oslo universitetssykehus, Aarhus universitet og ETH Zürich (Eidgenössische Technische Hochschule Zürich).
Underdal er kommandør av St. Olavs Orden (2006) og ridder av Republikken Italias fortjenstorden (2006).
Kan (elv)
Kan (russisk: Кан) er ei elv i Krasnojarsk kraj i Russland. Den er ei sideelv til Jenisej, og er 629 kilometer lang og har et nedbørfelt på 36 900 km².
Finn Bjørnseth
Finn Bjørnseth (født 15. juli 1924, død 31. oktober 1973) var en norsk forfatter.
Kan (elv)
Elva har sine kilder i Sajanfjellene og renner derfra først mot nord, gjennom byen Kansk, og deretter i vestlig retning. Den passerer nordvest for Krasnojarsk og munner ut i Jenisej nær Zelenogorsk.
Finn Bjørnseth
Bjørnseth debuterte litterært i 1951 med novellesamlingen Unge netter. Senere ga han ut både romaner, novellesamlinger og diktsamlinger.
I 1960 ble Finn Bjørnseth belønnet med Gyldendals legat.
Alice Munro
Alice Ann Munro (født Laidlaw 10. juli 1931) er en prisbelønt canadisk novelleforfatter, og regnet som en av de fremste forfatterne i verden i denne sjangeren. Fortellingene hennes dreier seg om mellommenneskelige forhold sett i et hverdagslig perspektiv. Selv om de fleste av hennes fortellinger utspiller seg i sørvestre Ontario, har hun et internasjonalt ry som novellist. De lett tilgjengelige og gripende fortellingene hennes gransker komplekse menneskelige sider på en tilsynelatende uanstrengt måte.
Hun ble tildelt Nobelprisen i litteratur for 2013.
Biografi
Alice Munro ble født i den lille byen Wingham i Ontario i en familie som drev med oppdrett av fjørfe og sølvrev. Faren hennes var Robert Eric Laidlaw, og moren, en skolelærer, var Anne Clarke Laidlaw. Alice begynte å skrive som tenåring, og ga ut den sin første novelle, The Dimensions of a Shadow i 1950, mens hun studerte ved University of Western Ontario. Under utdannelsen arbeidet hun som servitør, tobakksplukker og bibliotekar. I 1951 forlot hun universitetet, der hun hadde studert engelsk siden 1949, og giftet seg med James Munro og flyttet til Vancouver i Britisk Columbia. Her fødte hun to døtre, Sheila og Jenny, i 1953 og 1957. I 1963 flyttet hun til Victoria og startet firmaet Munro Books sammen med ektemannen. I 1966 fikk hun sin tredje datter, Andrea.
Laura Hansine Svehaug
Laura Hansine Svehaug (født 19. november 1886 på Stadlandet i Selje kommune, død 6. mars 1998 i Bergen) ble kjent som superhundreåring da hun fylte 110 år i 1996.
Hun døde 111 år og 107 dager gammel, og ble med det Vestlandets aller eldste person (med dokumenterbar alder) til da.
Som tenåring fikk hun seg jobb som tjenestepike i et av de finere hjemmene i Bergen. I tillegg arbeidet hun som skredder.
Hennes foreldre var gårdbruker og fisker Jørgen Torbjørnsen Svedhaug, født i Selje 1847, og Ingeborg Jakobsdatter, også hun født i Selje i 22. mai 1849 (folketellingen 1900 oppgir fødeår 1849 på begge). Laura deler grav med sin mor Ingeborg på Nedre Gravlund i Ålesund.
Peter I av Russland
Peter den store, Pjotr Aleksejevitsj Velikij eller Pjotr Aleksejevitsj Romanov (født, døde ), tsar av Russland, ble født i Moskva som sønnesønn av Mikhail Romanov, tsar fra 1613. Han ble kronet til tsar av Russland den 27. april 1682, snaut 10 år gammel. På grunn av politiske omstendigheter kom han til å regjere sammen med sin halvbror Ivan og under ledelse av sin halvsøster Sofia.
Alexandre Despatie
Despatie begynte med stuping i familiens basseng i hagen da han var 5 år gammel. Han ble først kjent under Samveldelekene 1998 da han vant gull i 10 m tårn (og da han også mottok 10-poengere fra dommerne). Han var da bare 13 år gammel og prestasjonen ble notert i Guinness rekordbok i 2000.
Peter I av Russland
I 1689 ble Sofia tvunget fra makten, og da Ivan døde i 1696 ble Peter enehersker.
Barndom
Peter var sønn av tsar Aleksej I Michajlovitj og hans andre hustru Natalja Narysjkina. Med sin første hustru hadde Aleksej fått fem sønner og åtte døtre, men kun to sønner levde da Peter ble født. Da Aleksej I døde tok hans eldste overlevende sønn Fjodor III over makten, men da han døde barnløs i 1682 mente bojarene at den seksten år gamle broren Ivan V og den tiårige halvbroren Peter sammen skulle bli hans etterfølgere. Peter og Ivan var samregenter fram til Ivans død i 1696.
Alexandre Despatie
I Samveldelekene 2002 i Manchester vant Despatie gull i 3 m svikt, fulgt av tre gullmedaljer i De panamerikanske lekene 2003 i Santo Domingo i Den dominikanske republikk.
Peter I av Russland
Barndom
Fra tidlig alder ble Peters unike utdanning (bestilt av tsar Aleksej I) lagt i hendene på flere lærere, blant andre Nikita Zotov, Patrick Gordon og Paul Menesius. I den sykelige Fjodor IIIs regjeringsperiode ble Russland i stor grad styrt av Artamon Matvejev, en venn av Aleksej, politisk overhode for Narysjkin-familien og en av Peters fremste velgjørere i barndommen. Dette endret seg da Fjodor døde seks år senere i 1682. Da Fjodor ikke etterlot seg noen barn oppstod en feide mellom familiene Narysjkin og Miloslavskij om hvem som skulle arve tronen. Peters andre halvbror, Ivan V, stod for tur til å ta over tronen, men han var kronisk syk og tilbakestående. Følgelig valgte bojar-dumaen Peter til tronarving, og hans mor til regent fram til Peter ble gammel nok. Denne beslutningen ble lagt fram for folket i Moskvas, som tradisjonen krevde, og folket godkjente den. Men en av Aleksejs døtre fra hans første ekteskap, Sofia Aleksejevna, ledet et opprør blant Russlands elitesoldater, streltserne. I den påfølgende konflikten ble et antall av Peters slektninger og venner drept, deriblant Matvejev, og Peter ble øyenvitne til disse politiske voldsomhetene.
Alexandre Despatie
Despatie vant sølv i 3 m svikt i sommer-OL 2004 i Aten, en bedrift han gjentok i sommer-OL 2008 i Beijing.
MS «The World»
MS «The World» er et cruiseskip bygd ved det norske verftet Fosen Mekaniske Verksteder i Indre Fosen (den gang Rissa kommune), som leverte skipet 13. mars 2002. Skipet eies av rederiet ResidenSea og seiler under bahamansk flagg.
Peter I av Russland
Ungdom
Peter brydde seg ikke så mye om at andre styrte i hans navn. Hans tidsfordriv var båtbyggeri og seiling, og han likte å lede liksomslag med sin leketøysarmé.
Peter kunne riktignok ikke ta kontroll over Russlands anliggender. Makten ble i stedet utøvd av hans mor, Natalja Naryshkina. Det var først da hun døde i 1694 at Peter ble en uavhengig hersker. Formelt var Ivan fortsatt samregent, men uten å utøve noen faktisk makt. Peter ble regent alene da Ivan døde i 1696.
Peter ble svært høy som voksen, spesielt etter den tidens mål. Med sine 200 cm var den russiske tsaren bokstavelig talt et hode høyere enn sine samtidige, både i Russland og Europa forøvrig. Peter hadde likevel ikke en vekt og et omfang som tilsvarte høyden. Både hans hender og føtter var små og skuldrene relativt smale. Hodet var også lite i forhold til høyden. Dessuten hadde han tydelige ansiktsrykninger og, hvis man kan stole på beskrivelser som har overlevd fra den tiden, kan han ha lidt av absenser, en form for epileptiske anfall.
Filippo Baltari, en ung italiener som besøkte Peters hoff, skrev:
Moderniseringsbestrebelser
Peter var meget oppsatt på å modernisere Russland og gjennomførte reformer for å utvikle landet til en europeisk stormakt. Han inviterte de beste ingeniører, skipsbyggere, arkitekter og håndverkere til å komme til Russland. Likeledes sendte han hundrevis av unge russere til Europa for å lære.
MS «The World»
Innhold
Skipet inneholder blant annet golfbane, svømmebasseng, spa, tennisbane, løpebane, danseskole, et kasino og et legekontor med mulighet for blant annet tagning av røntgenbilder. Golfballene på driving rangen er laget av et oppløselig materiale og blir til mat for fiskene hvis de lander i sjøen.
Peter I av Russland
Moderniseringsbestrebelser
Selv hadde han reist inkognito med sveitseren Lefort i 1697–1698 på en studiereise til Vest-Europa, hvor han blant annet arbeidet som skipstømmermann i Nederland, studerte matematikk og astronomi, handlet inn verktøy og instrumenter og engasjerte mange engelske og nederlandske håndverkere og teknikere.
Han innførte fransk språk og vestlig klesdrakt ved hoffet, og påla alle offentlige ansatte, herunder offiserer å barbere bort skjegg og ha en vestlig klesstil. I september 1698 ble det forbudt for alle å ha skjegg, med mindre man betalte skjeggskatt, han reformerte alfabetet og innførte ny kalender, riktignok juliansk kalender. Tidligere hadde tidsregningen startet med en antatt tidspunkt for jordens skapelse. Videre sørget han for å få oversatt utenlandsk litteratur til russisk, og at landets første avis ble gitt ut i 1703. Han moderniserte hæren etter moderne prinsipper, og sørget for at alle kunne avansere i rang, uansett sosial bakgrunn: Han holdt fast på at noen posisjoner bare kunne innehas av adelige, noe som førte til at enkelte dyktige offiserer fra «små kår» fikk adelskap. han drømte om å gjøre Russland til en sjømilitær stormakt. Hans reformer møtte stor motstand mot dette hjemme, men han slo hard ned alle opprør mot hans styre, herunder opprøret i Astrakhan som var det største.
MS «The World»
Rute
I 2004 gikk «The World» innom fem kontinenter, besøkte totalt 136 havner i 54 land, med spesiell vekt på Hellas og destinasjoner langs middelhavskysten i høstsesongen.
Slovenias flagg
Slovenias flagg består av tre like brede vannrette striper i fargene hvitt (øverst), blått og rødt, med Slovenias riksvåpen. Riksvåpenet er et skjold der Slovenias høyeste fjell, Triglav, er avbildet, sammen med to bølgende blå streker som representerer Adriaterhavet. Over dette henger tre sekstakkete stjerner.
Dagens flagg ble offisielt tatt i bruk 27. juni 1991.
Alice Munro
Biografi
Hun skilte seg fra James Munro i 1972 og vendte tilbake til Ontario. I 1976 giftet hun seg med geografen Gerald Fremlin. Paret bosatte seg på en gård utenfor Clinton i Ontario, hvor de nå bor.
MS «The World»
Rute
I august 2005 gikk skipet langs norskekysten og anløp blant annet Bergen, Ålesund, Trondheim, Alta, Tysfjord, Honningsvåg og Bjørnøya.
Alice Munro
Biografi
I 1978 ble Munro sin samling Who Do You Think You Are? utgitt (i USA under tittelen The Beggar Maid: Stories of Flor and Rose). For denne boken vant Munro Governor General's Literary Award for andre gang. Fra 1979 til 1982 reiste hun rundt i Australia, Kina og Skandinavia. Gjennom 1980- og 1990-tallet gav Munro ut en novellesamling omkring hvert fjerde år. Disse ble stadig bedre mottatte, og Munro har vunne både nasjonale og internasjonale utmerkelser for forfatterskapet sin.
I 2002 utga hennes datter, Sheila Munro, sine barndomsminner, Lives of Mothers and Daughters: Growing Up With Alice Munro.
Fortellingene til Munro er ofte å se i publikasjoner som for eksempel The New Yorker, The Atlantic Monthly og i magasinene Grander Street og Mademoiselle, og i The Paris Review.
Fortellingen The Bear Came Over The Mountain er tilrettelagt for film og redigert av Sarah Polley i filmen Away From Her, med mellom andre Julie Christie i en av rollene. Denne filmen ble godt mottatt ved Toronto internasjonale filmfestival i 2006.
Forfatterstil
Mange av Munro sine fortellinger finner sted i Huron County i Ontario. Denne sterke regionale ståsted er et av kjennetegnene til diktingen hennes. Mange sammenlikner Munro sine småbyfortellinger med fortellingene til amerikanske sørstatsforfattere. Liksom i forfatterskapet til William Faulkner og Flannery O'Connor står personene hennes ofte overfor dybde rotfestet vaner og tradisjonar. Munro sine personer reagerer likevel mindre intenst på dette enn motstykkene deres fra de amerikanske sørstatene. Særlig de mannlige personene hennes kan sies å være uttrykk for det dagligdagse, gjenkjennelige hverdagsmennesket, derimot er de kvinnelige karakterene hennes mer sammensatte. Mye av Munro sitt arbeid er eksempler på den litterære sjangeren kalt Southern Ontario Gothic. Munro sine sammenliknes ofte med de store novellistene, den amerikanske forfatteren Cynthia Ozick, har for eksempel kalt Munro «vår tids Tsjekov».
Et hyppig tema i arbeidene hennes — særlig i de tidlige verkene — har vært de vanskene en kvinne står overfor når hun vokser opp og skal komme overens med familien sin og det lille stedet hun har vokst opp i. I senere arbeid som i Hateship, Friendship, Courtship, Loveship, Marriage (2001) og i Runaway (2004) har hun flyttet fokus til børene som ligger på middelaldrende mennesker, til enslige kvinner og til de eldre. Det er et kjennetegn for arbeidene hennes at personene hun skriver om har en opplevelse eller åpenbarelse som belyser og gir mening til en hendelse.
Peter I av Russland
Moderniseringsbestrebelser
Peters siktemål var å gjøre Russland til en europeisk stormakt, og dette forutsatte en sterk statsmakt. Hele samfunnet ble militarisert og den sivile administrasjonen fikk en tilsvarende hierarkisk oppbygging som den militære. Det ble innført en verneplikt, som innebar at hvem som helst kunne bli innkalt til 25 års militærtjeneste. Enhver motstand ble slått hardt ned, også hans egen sønn Aleksej ble ofret for statens skyld da han skulle ha deltatt i et komplott mot tronen. Peter lot ham fengsle og torturere til døde. Etter at han ble keiser i 1721, omorganiserte han hæren til Den keiserlige russiske hær.
Alice Munro
Forfatterstil
Munros knappe og klare språk og hennes mestring av detaljer tilfører diktingen «en uvanlig presisjon», som Helen Hoy uttrykker det. Munros prosa avslører motsetningene i livet: «ironisk og seriøst på samme tid», «slagord som fromhet og ære sett opp mot brennende intoleranse», «spesiell, men ubrukbar kunnskap», «den dårlige smaken, hjerteløsheten, og gleden over at det er der». Fortellerstilen hennes sett det fantastiske ved siden av det ordinære, og disse to sidene understøtter hverandre på en måte som enkelt og liketil framkaller liv.
Priser og utmerkelser
I Canada har Munro tre ganger mottatt utmerkelsen Governor General's Awards for English-language Fiction (det meste for noen forfatter), to ganger Giller Prize, og ellers Trillium Book Award og Canadian Booksellers Award. Internasjonalt har hun vunnet WH Smith Literary Award i Storbritannia, National Book Critics Circle Award og O. Henry Award for sin vedvarende kvalitet i novellekunsten i USA, ellers PEN/Malamud Award for ypperlig novelleskriving, Rea Award for the Short story og Libris Award. Hun har også vunnet Canada-Australia Literary Prize og Commonwealth Writers Prize for regionen Canada og Karibia.
Peter I av Russland
Moderniseringsbestrebelser
Selv avla han flere besøk i Europa og besøkte for eksempel København i 1716. Slik la han grunnlaget for den kommende intelligentsiaen i landet.
Adgang til Svartehavet
Første selvstendige skritt av den unge tsaren var et forsøk å innta festningen Azov i 1695. Denne festningen hadde en viktig betydning, ikke bare som utgang til hav, men først og fremst for å sikre Sør-Russland mot streiftog av Krim-tatarer. Den første Azovfelttoget mislyktes da den russiske hæren ikke klarte å innta festningen. Russerne hadde ingen flåte, mens den tyrkiske garnisonen fikk forsyninger via sjø, og Peters tropper kunne ikke forhindre dette. Vinter og vår 1696 i Voronezj arrangerte Peter elveflåtebygging. Etter at flotiljen var ferdig bygget, endret Peter hærens kommando og gjentok angrepene. 19. juli 1696 ga Azovs garnison opp. Bare noen dager senere ble Taganrog grunnlagt på kysten av Azovhavet. Den første borgermester i Taganrog var nordmannen Cornelius Cruys (Nils Olsen), skreddersønn fra Skagen i Stavanger.
Ved den tyrkisk-russiske fredsavtalen i Konstantinopel i 1700 fikk Russland adgang til Svartehavet.
Alice Munro
Priser og utmerkelser
Munro vann Scotiabank Giller Prize i 2004 for novellesamlinga Runaway. Det var andre gangene hun fikk denne prisen, den første fikk hun i 1998 for The Love of a Good Woman. The Love of a Good Woman ble også utvalgt som kandidat i CBC (Det kanadiske kringkastingsselskapet) sin 2004-utgaver av Canada Reads (et radio- og fjernsynsprogram i CBS, Battle of the Books), hvor samlingen ble «forsvart» av operasangeren Measha Brueggergosman.
Munro mottok Medal of Honor for Literature fra U.S. National Arts Club i februar 2005. Prisen er en årlig utmerkelse til et samlet ypperlig forfatterskap, og ble gitt til Munro ved en seremoni i New York, leiene av forfatteren Russell Banks med bidrag av den forrige vinneren, Margaret Atwood og Pulitzerprisvinneren, forfatteren Michael Cunningham CBCNews 3. februar 2005. Besøkte 5. august 2008.
Peter I av Russland
Den store nordiske krig
Den store nordiske krig ble avsluttet gjennom en fredsavtale undertegnet i Nystad 10. september 1721. Denne gjorde at Russland overtok de østlige svenske Østersjøbesittelser, som deler av Viborgs og Kexholms län og hele Ingermanland, Estland (med øyene Ösel og Dagö) samt Livland. Den russiske overtakelsen av de tidligere finske områdene tett ved St. Petersburg var viktig da han hadde gjort byen til sin hovedstad i 1712.
Etter at krigen mot Sverige ble avsluttet lot Peter seg utnevne til russisk keiser den 22. oktober 1721.
St. Petersburg
I 1703 grunnla Peter St. Petersburg ved Neva-elvens munning på et sumpmessig våtmarksområde som hittil hadde vært under svensk kontroll. Etter å ha jaget bort den lille svenske garnisonen, startet han et omfattende drenerings- og kanaliseringsarbeid for å gjøre det mulig å bygge en by i området. I tillegg ble det slått ned tømmer i grunnen og det ble fylt ut med jord og stein som ble fraktet fra områder lenger inn i landet. I mai samme år ble også Peter-Paulus-festningen grunnlagt og bygget etter Domenico Trezzinis tegninger i perioden 1706-1740. .
Peter den store kommanderte folk fra alle samfunnslag til å flytte til byen, også adelige. Det ble forbudt å bygge i stein i andre deler av landet, slik at det bare var i den nye byen hvor det fantes arbeid for murer og steinhuggere. St. Petersburg utviklet seg hurtig til en driftig havneby, og i 1712 flyttet Peter hovedstaden hit fra Moskva. Ved Peter den stores død i 1725 hadde St. Petersburg 75 000 innbyggere.
Peter den store døde 8. februar 1725 og ble begravet i Peter- og Pauluskatedralen i tilknytning til Peter-Paulus-festningen i St. Petersburg. Han hadde forsømt å utnevne en etterfølger og ble derfor etterfulgt av sin hustru Katarina I.
Det norske biland i Antarktis, Peter 1.s øy er oppkalt etter ham.
Arendalsgruppen
Arendalsgruppen var en motstandsgruppe i Arendal under andre verdenskrig. Gruppen ble etablert allerede 13. april 1940 og regnes som den første organiserte motstandsguppe i Norge.
Oppstarten
Politisekretær Wilhelm Tvedt-Gundersen, som var ansvarlig for overvåkningstjenesten ved Arendal politikammer, meldte seg til krigstjeneste 11. april 1940 ved et regiment fra Telemark som var stasjonert i Vrådal. Han fikk i oppdrag å reise tilbake til Arendal og skaffe bensin, sprengstoff og en radiosender, siden han hadde politimyndighet. Før han fikk ordnet dette ble han innkalt til et møte hos ordføreren, hvor han fikk beskjed om å ikke foreta seg noe som kunne sette byen eller dens befolkning i fare. Etter noen få dager klarte han å skaffe bensin og sprengstoff og våpen. Etter mye dramatikk hvor de ble skutt etter av tyskere og sjåføren fikk sjokk, ble bilen med utstyret levert til Vrådal før veiene ble sperret. Under dette arbeidet fikk han også organisert utsending av et flyveblad med paroler til byens befolkning, noe som i realiteten var Norges første illegale avis.
Arbeiderorganisasjonene i Aust-Agder og miljøet omkring avisa Tiden sto sentralt da Arendalsgruppen ble startet. Utgangspunktet for motstanden var Aust-Agder faglige samorganisasjon, ledet av formeren Oscar Olsen. Nære medarbeider hadde han i revisor Per Pettersen, tidligere formann i Aust-Agder Arbeiderparti, og læreren Håkon Guttormsen. Sammen fikk de aktivisert fagforeningsfolk og AUFere til illegalt pressearbeid. Erling Dahlen var sekretær, og også han ble med i arbeidet med produksjon og distribusjon av de illegale avisene.
Illegalt arbeid
Arendalsgruppen fikk så i oppdrag av sekondløytnant Thor Olaf Hannevig i Vinjesvingen å skaffe proviant og 900 kampklare mann. Det ble sendt en sending med sanitetsutstyr som kom frem, men en sending med proviant kom ikke frem da styrken ved Vinje kapitulerte 8. mai.
I juni hadde gruppe klart å få satt opp en radiosender, hadde to telegrafister og noen tusen kroner av innsamlede penger. 30. mai ble Tvedt-Gundersen arrestert for første gang. Han satt fire dager i avhør ledet av en person ved navn Abelln og kriminalkommissær Lappe. Avhørene var konsentrert om Tvedt-Gundersens stilling i overvåkningstjenesten, og om hans kontakter med Vinjesvingen. Det kom ikke noe ut av avhøret, og han ble sluppet fri om kvelden 3. juni. Gruppen fikk så leid ett rom på adressen Torvet 8 i Arendal sentrum ved Arendal torv, hvor produksjon og utsendelse av flyvebladene fortsatte, samt at rommet fungerte som møterom for motstandsgruppen. Gruppen fikk laget og distribuert 6 nummer av den illegale avisen, og det var Oscar Sund, Carl Opdahl og Jens Kvale som sto for distribusjonen. Noe ble også sendt med posten til Risør, Tvedestrand og Lillesand og distribuert der. Imens ble senderen til gruppen montert og testet i Gjøvdal, men lyktes ikke å få kontakt med England.
Opprullingen
Etter at en tysk infiltratør ved navn Uckert, som oppga seg å være fra Secret Service, klarte å lure noen av medlemmene av gruppen, ble gruppen avslørt og rullet opp. Hele 100 mann ble arrestert, 75 ble sittende. Noen ble sendt til Møllergata 19, mens andre ble sendt til Skien, og noen ble sittende i Arendal. 5. oktober 1941 ble det foretatt nye arrestasjoner av Gestapo, og Ole Gundersen som hadde skjult kopimaskinen til flyvebladene ble tatt.