cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kongepokalvinnere i friidrett for menn
Historie
Et eksempel på dette er tildelingen til Halfdan Stormoen i 1907, der hans beste plassering var 2.-plass på 110 meter hekk og i høydehopp. Han ble også nummer tre i diskos, og ble tildelt pokalen for «best allsidighet». Pokalen ble for øvrig ikke satt opp i NM dette året, men under Kristiania Idrætsforenings internasjonale stevne på Frogner stadion.
Fra mesterskapet i 1914 ble statuttene for tildelingen igjen endret, der en subjektiv vurdering av allsidighet ble erstattet med et poengsystem, basert på poeng etter utøvernes plasseringer. Det året, 1914, ble det tett kamp mellom sprinteren Olav Rustad og kasteren Johan Hellum som begge hadde tre seire. Hellum hadde i tillegg pallplasseringer på både 100, og 200 meter og fikk kongepokalen.
I mellomkrigsårene ble reglene for tildeling endret. Utøverne kunne nå samle poeng fra de ulike norske mesterskapene innen friidrett; terrengløp, mangekamp, innendørsmesterskap i hopp uten tilløp, og 10 000 meter ble i disse årene arrangert separat, samt utendørsmesterskapet, som senere er omtalt som hovedmesterskapet. Den nye ordningen fortsatte etter andre verdenskrig. I mellomkrigsårene ble det ved flere anledninger delt ut to kongepokaler, den store kongepokal til norgesmesterskapes bestemann, og den lille kongepokalen. Den lille kongepokalen ble tildelt beste tremannslag, det vil si den beste klubb regnet ut fra plasseringer og poeng til klubbens tre beste deltakere.
Samtidig med sleggekasteren Sverre Strandlis inntog i 1950 fikk enkeltprestasjoner og resultater økt prioritet blant juryen. Resultatene ble vurdert ut fra en poengtabell. Tabellen tilsvarte den brukt i tikamp, med egne tabeller for øvelsene utenom tikampen. Denne poengtabellen var også tidligere brukt for å skille når to utøvere stod med lik vurdering etter den gamle beregningen. Fra 1954, påvirket av Standlis fire pokaler på rad, ble det bestemt at kongepokalen skulle alternere mellom øvelsesgruppene løp, hopp og kast. Dette året vant Audun Boysen etter sitt 800 meter løp. Fra midten av 1960-årene gikk man bort fra denne rulleringen, og juryen har siden vurdert mesterskapets beste prestasjon. Værforhold og en utøvers plasseringer i andre øvelser er forhold juryen tar med i vurderingene.
Statistikk
70 menn har blitt tildelt kongepokalen i friidrett siden 1902, hvorav 20 har mer enn én pokal. Tre menn har vunnet troféet seks ganger; det er sleggekasteren Sverre Strandli, spydkasteren Andreas Thorkildsen og Karsten Warholm, som vant sin sjette pokal i 2023. Warholms karriere er pågående per 2023. Diskoskasteren Knut Hjeltnes har vunnet pokalen fem ganger. Warholm har lengste seiersrekke med fem år på rad, en mer enn Strandli. Standli vant den første pokalen i 1950, fikk fire på rad, vant en ny i 1956 og sin sjette pokal 12 år etter den første, i 1962. Dette er det lengste spennet mellom to tildelinger til samme person. Løpsdronningen Grete Waitz vant troféet syv ganger, uten avbrudd.
Tildeling til kvinner
Første gang det ble satt opp kongepokal for kvinner, var i det tredje offisielle NM for kvinner, i 1949. Den første pokalen ble tildelt den allsidige utøveren Kirsti Jordet fra Tolga i Hedmark. Hun vant høydehopp og kulestøt, og tok med seg ytterligere tre sølvmedaljer.
Ingå
Ingå er en tospråklig kommune med svensk som majoritetsspråk (58 %) og finsk som minoritetsspråk.
Atlanta Hawks
Hall of Fame
De følgende 12 personene har hatt tilknytning til klubben, og er innvalgt i Naismith Memorial Basketball Hall of Fame:
Hafslund
Hafslund er et av de største tettstedene i Sarpsborg kommune i Østfold. Tettstedet ligger sørøst for bysenteret og øst for Glomma ved Sarpsfossen. Nærmere elva ligger blant annet Hafslund hovedgård, med hovedbygning fra 1761, Hafslund kirke fra 1891, Hafslund holdeplass og to kraftverk ved fossen.
Historikk
Rikt fiske i Glomma og god morenejord la grunnlag for tidlig bosetning, og en regner med at det har bodd folk fast i området allerede for 5 000 år siden. I parken ved Hafslund hovedgård ligger helleristninger som er 3 000 år gamle. Opprinnelig var hovedgården antakelig et krongods, og navnet Hafslund, som er satt sammen av det norrøne mannsnavnet Hafr og lundr («lund»), blir nevnt for første gang i et brev fra 1344.
Lokal uttale av stedsnavnet er «Haflund» (uten ‘s’).
Fra 1500-tallet ble det opprettet sagbruk langs Sarpsfossen både på Hafslund og Borregaard. Hafslund fikk etterhvert også papirfabrikk og to kraftverk i fossen, Hafslund på 37 MW og Sarp på 82. Stedsnavnene har siden gitt navn til de store industriselskapene Hafslund ASA og Borregaard.
Nord for Hafslund ligger Hafslundsøy.
Hafslund barneskole ble offisielt innviet den 3. mai 1916, og var på denne tiden den største skolen i fylket.
Ivar Eriksen
Alf Ivar Eriksen (født 7. mars 1942 i Hamar) er en norsk skøyteløper. Eriksen var en av verdens beste mellomdistanseløpere i slutten av 1960-årene og begynnelsen av 1970-årene.
Han tok sølvmedalje på 1 500 m under OL i Grenoble i 1968, og i Innsbruck fire år tidligere ble han nr. 4. I sprint-VM har han en 4.-plass fra 1970 og en 5.-plass fra 1971.
Eriksen satte verdensrekord på 3,000 m på Bislett stadion i 1963 (4.33,0), og han har fire ganger satt verdensrekord på 1,000 m. Han ble den første som gikk under 1.20 på 1,000 m, da han 1. mars 1969 gikk på 1.19,5 i Inzell.
Anisopholis
Anisopholis er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Indonesia.
Bildeteori
Bildeteori handler om hvordan man skal oppfatte bildet. Bildeteori skal svare på sentrale grunnleggende spørsmål som
Inkvisisjonen
Inkvisisjonen var en betegnelse på flere instanser innenfor den katolske kirke som var ansvarlig for å bekjempe kjetteri.
Bildeteori
Det finners flere teorier for å svare på disse spørsmålene. De mest kjente teoriene er Kongnitivismen og Semiologien.
Kognitivisme
Se utdypende artikkel om Kognitivisme
Inkvisisjonen
Den ble opprettet etter beslutning i det tredje laterankonsil i 1179, fulgt av et pavedekret av 1252 (Ad Extirpanda). Navnet «inkvisisjon» er eldre, og betegner en romersk rettsprosedyre, inquisitio. Bekjempelsen av splittelse, vranglære og kjetteri, samt kampen for Kirkens og dens dogmers universalitet, er gammel.
Bildeteori
Kognitivisme
Kognitivisme mener vi forstår bilder intuitivt på grunn av vårt medfødte persepsjonssystem. Og fokuserer i motsetning til Semiologi på forskjellem mellom språk og bilder. Kognitivisme sentrerer seg rundt disse påstandene:
Bildets egenskaper kan deles i to
Inkvisisjonen
Opprinnelse og virksomhet
Etter at Konstantin I, som også ble kalt ««Den første kristne keiser»», sammen med sin medhersker Licinius, gjorde Romerriket religionsfritt gjennom Milanoediktet, tok han initiativ til det berømte kirkemøtet i Nikea (325). Her ble den lokale administrative strukturen i kirken samlet i en hierarkisk organisasjon i Roma. Den baserte seg på den patriarkalsk-militaristiske romerske Mithrasordenens organisasjonsstruktur. På kirkemøtet i Nikea i 325 ble den kristne bekjennelseslæren i vesentlig grad institusjonalisert, og den katolske kirken økumenisert (økumeni av gresk Oikomene: verdensomspennende/det som verden eller huset består i). En av følgene var den arianske kontroversen, hvor den såkalte arianismen (etter biskop Arius) ble erklært vranglære. Også den egyptiske koptiske kirken m.fl. falt utenfor den katolske økumenien, etter dette første «verdensomspennende» kristne konsilet. Arianerkjetteriet ble etter hvert utryddet, mens kopterne har overlevd. Det kan paradoksalt nok skyldes at kopterne ble reddet av islams utbredelse til Egypt på syvhundretallet.
Bildeteori
Semantiske egenskaper
Bildets Semantiske egenskaper konsentrer seg rundt å fokusere og bekrive hvordan elementer er koblet til sin mening gjennom et spesielt medium som eller andre medium.
Inkvisisjonen
Opprinnelse og virksomhet
På denne måten opprettholdt det romerske imperiet evnen til å bekjempe vranglære. De kirkene som avvek tilstrekkelig fra den romerske ortodoksien, sørget man for å bringe inn i folden med de midler som var nødvendig. Det er et stort spørsmål om de enkeltstående, og de forskjellige utspringene av de kristne kirkene, i praksis opplevde mer religionsfrihet og mindre undertrykkelse etter dannelsen av den romersk-katolske sentraladministrasjonen.
Bildeteori
Semantiske egenskaper
Det er da sentrert rundt hvordan man oppfatter bildets i klasifiseringen av tegn. Det finnes tre typer tegn. Ikoner, Indeksikalske tegn og symbolske tegn.
Inkvisisjonen
Opprinnelse og virksomhet
Det er ikke usannsynlig at selve betegnelsen kjetter via tysk, kommer av katar. Katarene betegnes som en religiøs, kristen, gnostisklignende bevegelse som oppstod på 1100-tallet. Dette kom parallelt med riddervesenet, trubadurene og kjærlighetsdiktningen i Provence og det nåværende sydlige Frankrike. Området var den gang kristendommens grensetrakter mot det maurisk-muslimske Spania. Det var først på bakgrunn av det albigensiske kjetteriet (navngitt etter den franske byen Albi), at inkvisisjonen ble en permanent ordning satt i system for å ta hånd om problemet. Da inkvisisjonen begynte på 1100-tallet, trengte kirkerådene sekulære herskere til å forfølge kjetterne.
Bildeteori
Syntaktiske egenskaper
En Syntaktisk orientert beskrivelse av egenskapene fokuserer på hvordan elementene selv i et hvilket som helst medium lager en total mening. Bilder er da spesielt siden de i motsetning til språk ikke kan legge frem direkte påstender. Kognitivismen mener bildet mangler en proporsjonal synktaks i forhold til verbalt språk.
Semiologi
Se utdypende artikkel om Semiologi
Tradisjonelt er Semiologi læren om tegn. Innen bildeteori er det en teoretiske tilnærmin på hvordan man skal oppfatte bilde. Det mener vi forstår bilder på grunn av vi kan gjenkjenne innlærte koder/kunnskap.
Den semiologiske interessen for bildets funksjon som kommuniksjonsmedium, vokste fram i Frankrike på 1960-tallet. Inkluderte bildet som tegn. Spesielt bemerkelsesverdig er Roland Barthes artikkel om bildets retorikk. Bilder er ikke naturlige, men retoriske. Dermed er ikke bilder uskyldige gjengivelser av virkeligheten.
Semiologien sier at bildet er språk, fordi det å forstå bildets meningsinnhold forutsetter at vi har lært kulturelle koder og konvensjoner
Inkvisisjonen
Opprinnelse og virksomhet
Den første av inkvisisjonene som foregikk i middelalderen, ble kalt den episkopale inkvisisjonen. Denne ble stiftet i 1184 etter et brev fra paven. Det var en såkalt pavelig bulle, kalt Ad abolendam som betyr «til formål å bli kvitt det». Inkvisisjonen var et svar på katarenes økende kjetteri i det sydlige Frankrike. Den ble kalt episkopal fordi den ble administrert av lokale biskoper (latin episcopus). Den episkopale inkvisisjonen var av mange grunner lite effektiv.
Den pavelige inkvisisjonen i 1230-årene ble satt i verk da den episkopale inkvisisjonen feilet. Den bestod av profesjonelle som var trent spesielt for å gjøre jobben etter pavens ønsker. Enkeltpersoner ble valgt ut fra forskjellige ordener og sekulære kirketjenere, men de kom primært fra Dominikanerordenen, som hadde en rekke passende egenskaper.
Etter det 13. århundre spredde inkvisisjonen seg nordover til Tyskland og Skandinavia. I Nord-Europa var inkvisisjonen betraktelig mildere, og i de skandinaviske land hadde inkvisisjonen lite å si. I Norge virket den aldri, og de første heksejaktene begynte først etter reformasjonen. Inkvisisjonen ble aldri etablert i England, men Christofer Columbus tok den med seg over Atlanterhavet. På slutten av 1400-tallet var den spanske inkvisisjonen blitt uavhengig av Roma og underlagt spanskekongen. Deres håndtering av konverterte muslimer, jøder og illuminister er med sine offentlige avstraffelser (se «auto da fe») et mørkt kapittel i inkvisisjonens historie.
Paven Paul III etablerte i 1542 en permanent samling av kardinaler og andre med kirkelige embeder, hvis oppgave var å bevare og forsvare troens integritet, samt undersøke og fordømme feil og falske doktriner. Dens navn var Den hellige kongregasjon for den hellige romerske og universelle inkvisisjon, og dette dikasteriet heter nå Kongregasjonen for troslæren.
Bartolomeo Guidiccioni
Bartolomeo Guidiccioni (født 1470 i Lucca i Italia, død 4. november 1549 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han ble utnevnt til biskop av Teramo i 1539, og senere til vikar for Roma.
Han ble utnevnt til kardinal av pave Paul III den 9. desember 1539.
Som medlem av kommisjonen som skulle gi paven råd om jesuittordenen frarådet han at denne ordenen, og forsåvidt andre nye ordener, skulle opprettes. Men da paven likevel tillot jesuittene, ble han en sterk støtte for dem. I 1540 ble han medlem av en kommisjon for reformen av den romerske kurie, og senere ble han medlem også av andre reformkommisjoner, og fikk sentrale kurieverv.
I 1546 ble han utnevnt til erkebiskop av Lucca.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Jens-August Anker-Hansen
Jens August Anker-Hansen er en fiktiv rollefigur i TV 2-serien Hotel Cæsar som spilles av Kim Kolstad.
Barndom
Han ble født i 1974 og vokste opp på idylliske Ankerseteren sammen med moren Ingeborg Anker-Hansen, faren, Georg Anker-Hansen og de to søstrene sine, Julie Anker-Hansen og Juni Anker-Hansen. Han var den bortskjemte og virile attpåklatten, som alltid fikk viljen sin, og som alle skjemte bort – siden han en dag skulle bli den selvsagte arvingen for Anker-Hansen-konsernet. Rosenkrantz-familien var omgangsvenner av Anker-Hansen-familien, og Eva Rosenkrantz ble hans barndomsvenn.
Da Ingeborg fikk diagnosen kreft sprakk Jens Augusts liv totalt. Han hopper av skolen, og begynte et liv bestående av damer, festing, raske biler og et enormt pengeforbruk. På denne tiden drar han på ferie til Kos, og treffer Ninni Krogstad, som han gjør gravid (vi får senere vite at hun har tatt abort). Ninni er svært betatt av Jens August, men for ham er det hele bare en sommerflørt. En tid etter treffer Jens August Alexandra Kvamme som driver eskorteservice, og hun blir hans nye kjæreste.
Etter morens bortgang tar festingen overhånd, og en dag ute på byen, kjører han ned en mann i fylla, og denne hendelsen gjør at han blir satt ett år i fengsel.
Rollefiguren i serien
Farens nyansatte konsernassistent, Rolv Espevoll, fikk etter hvert overtalt Jens August til å begynne å jobbe på Hotel Cæsar. Faren ville han ikke høre på, ettersom forholdet dem imellom var ganske problematisk, etter at Jens August fant ut at Georg hadde innledet et forhold til Ninni Krogstad. Jens August tok opp forholdet til eskortepiken Alex Kvamme igjen, og sammen startet de Restaurant Nero på Hotel Cæsar. Jens August og Alex' store trussel i forholdet var Ninni, for Jens August hadde aldri glemt sine følelser for henne, og var egentlig dypt forelsket i kvinnen som skulle bli hans stemor.
Vinteren 1999 innledet Jens August et forhold til den 18 år gamle Charlotte Iversen, uten å vite at de egentlig var halvsøsken. Sannheten kom ikke på bordet før Georg og Charlottes mor, Ingrid Iversen, fikk greie på dette forholdet, men da var det allerede for sent, for Charlotte var blitt gravid. Først insisterte Charlotte på å beholde barnet, men måtte til slutt innse at abort var eneste mulighet ut av tragedien. Nok en gang hadde Jens August fått en grunn til å mislike Georg.
Jens August bestemmer seg for å få orden på livet sitt, å ta sin aksjepost i styret ved Anker-Hansen konsernet, og å fri til Alex. De forlover seg våren 2000, men lykken er kortvarig da Alex får vite at Jens August kan være faren til barnet Ninni bærer på. Jens August flytter fra "hele smørja", og startet sin utdannelse ved handelshøyskolen i Bergen, for deretter å vende tilbake til Hotel Cæsar igjen, hvor han er med på redde konsernet fra en økonomiske krise. På slutten av 2000 får Jens August vite at han virkelig er faren til Goggen, som er sønnen til Ninni Anker-Hansen. Til å begynne med ville han ikke ha noe med sønnen å gjøre, men etter en stund kom han på bedre tanker. En tid etter forfalsket han testamentet til Georg, og giftet seg med Ninni, slik at hun mistet store deler av sin makt i konsernet. Ninni tok dette veldig tungt, og på maskeradeballet skjøt hun Jens August, noe som førte til at han ble blind. I disse tider sjekket Sue Astrid Wallace innom Hotel Cæsar, og hun fikk et forhold til Jens August. Jens August fikk synet tilbake, og ble etter hvert sammen med barndomsvenninnen Eva Rosenkrantz. Forholdet var et ledd i Jens August og Sue Astrids plan om å få tak i deler av Rosenkrantz-familiens formue. Overraskende nok fikk Jens August følelser for den litt naive Eva, og det hele endte med at de giftet seg og fikk et barn sammen (Jenny Augusta). Sue Astrid hadde stukket av med 30 millioner kroner fra Evas veldedighetsorganisasjon, Handy Norway, og Jens August dro for å finne henne. Flyet hans ble sabotert av Allistar, på oppdrag fra Scott Wallace, og flyet styrtet ved en øde øy, hvor han sannsynligvis oppholdt seg en stund. Nå er Jens August tilbake på Hotel Cæsar. Og deretter ble det mye fram og tilbake med Eva, helt til han tilslutt giftet seg med Liv (halvsøsteren til Storm Anker-Hansen). Men i 2009 så døde hun, og da ble det av og på mellom han og Eva igjen. Han får også en sønn som får navnet Hugo Olsen Anker-Hansen sammen med en av sine elskeriner (Mona-Lizzie Olsen).
John Griggs Thompson
John Griggs Thompson (født 13. oktober 1932 i Ottawa i Kansas i USA) er en matematiker kjent for sitt arbeid innenfor feltet endelige grupper.
Lillian Askeland
Lillian Askeland (født 1. august 1949 i Bergen) er en norsk countryvokalist. Askeland vant konkurransen Talent 65 og debuterte på plate to år senere med singlen «Du har ett sätt at kyssas, älskling». Hun fikk et gjennombrudd i 1968 med singelen: Jeg er langt fra deg der hjemme / En plass i solen.
På midten av 70-tallet var hun en av artistene i Vidar Lønn-Arnesens «Vill vest»-stall i NRK, hvor hun hadde artistnavnet Lilly The Kid. Dette TV-programmet resulterte i en plate med samme navn, og ble deretter videreført i serien Landhandelen, som igjen førte til plateserien Countryfest, som kom i syv utgaver i årene 1976–1981.
Lillian Askeland har benyttet flere band som backing i årenes løp, bl.a. Silver Stars, Country Team, Gruppesax, Krag Jørgensen Band og United Stage
Hun har også vært musikklærer ved Greverud barneskole og Hobøl ungdomsskole.
Diskografi
I tillegg kommer album med Country Snakes og Country Team og albumserien Countryfest.
Diglossi
Diglossi betegner en forholdsvis stabil språksituasjon innenfor et gitt samfunn eller område, der et høyspråk og et lavspråk lever side om side. Den klassiske definisjonen av diglossi sier at høyspråket og lavspråket skal være varianter av samme språk. Høyspråket brukes i mer formelle situasjoner, som i offentlig administrasjon, undervisning og media, mens lavspråket brukes uformelle sammenhenger, som dagligdagse samtaler.
Et typisk eksempel er tilstanden i den tysktalende delen av Sveits, der standardtysk brukes som høyspråk og sveitsertysk (eller alemannisk) er lavspråk. Et annet eksempel er arabisktalende land, hvor klassisk arabisk fungerer som høyspråk, og den lokale varianten av moderne arabisk som lavspråk. Dette er også tilfelle en del steder i Norge hvor bokmål fungerer som høyspråk, og den lokale dialekten eller endog nynorsk fungerer som lavspråk.
Iljusjin Il-114
Iljusjin Il-114 er et to-motors passasjerfly med én midtgang, produsert av det russiske Iljusjin (russisk: Илью́шин).
Edie Falco
Falco har vunnet fire Emmy-priser og to Golden Globe.
Erik Hoftun
Erik Hoftun (født 3. mars 1969) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han er siden august 2023 sportssjef for Norsk Toppfotball.
Spillerkarriere
I en årrekke spilte Hoftun midtstopper på Rosenborg. Han har også spilt 30 kamper for det norske. Hoftun er en av relativt få norske landslagsspillere i nyere tid som aldri har spilt for et aldersbestemt landslag.
Hoftun startet sin seniorkarriere i den lokale 3.-divisjonsklubben. Etter at Rosenborg først viste interesse for ham i 1989, var han to år senere på en ukes prøvespill, uten å bli tilbudt kontrakt. I stedet dro han foran 1992-sesongen til, hvor han raskt ble fast på førstelaget. Han spilte to sesonger i Molde før han ble kjøpt av Rosenborg foran 1994-sesongen. Som Rosenborg-spiller har Hoftun vært med på å vinne 11 seriemesterskap, og spilt en rekke kamper i Mesterligaen. Seks år på rad – årene 1995–2000 vant Erik Hoftun Kniksenprisen som beste forsvarer. Ingen andre aktive fotballspillere har vunnet Kniksenprisen mer enn tre år på rad, eller mer enn fire priser totalt. Han ble kåret til Årets spiller i norsk fotball av VG i 1997, 1998 og 2001.
Han var en ballsikker midtstopper. Selv har han beskrevet seg som treg, en dårlig duellspiller og svak defensivt, men god til å bryte foran og til å ta med seg ballen.
Før jul 1996 takket Hoftun nei til et tilbud fra. I januar 1998 var Hoftun nær en overgang til, men den italienske storklubben kom aldri til enighet med Rosenborg om overgangssum. Også og  forsøkte å kjøpe ham uten å få napp.
I 2004 ble han også av UEFA kåret til den 86. beste spilleren i Europa gjennom tidene. Foran stjerner som Paolo Rossi, Ronald Koeman, Oliver Kahn og Patrick Vieira. «Rosenborg and Norway's defender is a legend in his home country. He's provided stability for his club in a remarkable 74 Champions League games since 1995,» het det i uttalelsen til juryen bestående av 300 fotballpersonligheter.
Hoftun var med i den norske VM-troppen i Frankrike-VM i 1998, men satt på benken hele turneringen. Han ville sannsynligvis fått spille i EM-sluttspillet to år senere, men måtte melde forfall på grunn av skade.
Etter lang spekulasjon i pressen om at han skulle forlate Rosenborg, tok Hoftun konsekvensen av lite spilletid og begynte å se seg om etter ny klubb sommeren 2005. Det så lenge ut til at han skulle signere for den svenske klubben GIF Sundsvall, men i siste øyeblikk kom Fotballklubben Bodø/Glimt på banen. Den kriserammede nordlandsklubben sendte både trener Ola Haldorsen og tidligere Rosenborgkollega Runar Berg til Trondheim for å forhandle med Hoftun. Han ba om natta til å tenke på det. 20. juli signerte han for Bodø/Glimt.
Hjertestans
24. juni 2007 fikk Erik Hoftun trolig hjertestans i hjemmekampen mot Sogndal. Ti sekunder ut i kampen fikk han kneet til medspiller Roy Miller i brystkassen og falt rett i bakken. Han «svelget tunga», hadde ikke puls og fikk kraftige krampetrekninger. Bodø/Glimts kamplege, Bernt Inge Embrå, fikk lagt ham i stabilt sideleie og ga ham et kakk i brystkassen slik at pulsen kom i gang igjen. Hoftun kviknet til etter hvert og var ved bevissthet da han ble kjørt i ambulanse til Nordlandssykehuset.
Erik Hoftun ble helt frisk igjen etter episoden og var tilbake på banen i første kamp etter fotballferien i 2-0 seieren over Sparta Sarpsborg 22. juli 2007.
(Sist oppdatert 26. juni 2007) * Kun seriekamper.
Trenerkarriere
Etter at klubben ble forsterket med Erik Hoftun og Rosenborgkollega Harald Martin Brattbakk, hadde Bodø/Glimt en noe bedre høstsesong etter den katastrofale vårsesongen. Til tross for dette rykket klubben ned til Adeccoligaen. Etter sesongen sparket Glimt trener Ola Haldorsen og ansatte Erik Hoftun som spillende sportssjef. Han inngikk i et trenerteam på tre personer, der han selv var sportssjef. Hans tidligere Rosenborgkollega Kent Bergersen ble hovedtrener og Glimtkollega Aasmund Bjørkan, som la opp etter nedrykket, ble assistenttrener.
Meritter
Seriemester: 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003 og 2004.
Norgesmester: 1995, 1999 og 2003.
Kniksenpris for årets forsvarsspiller: 1995, 1996, 1997, 1998, 1999 og 2000.
Hoftun innehar en andreplass bak Roar Strand blant de mestvinnede fotballspillere i Norge‎.
Cosenza
Cosenza er hovedstaden i provinsen Cosenza i regionen Calabria i det sørlige Italia, og har ca. 71 000 innbyggere.
Cosenza ble grunnlagt av bruttiene (Bruttii), og erobret av romerne i 204 f.Kr.
Storøen gård (Hole)
Storøen gård er en gård som ligger på Storøya i Tyrifjorden, i Hole kommune, Viken, ca. 3 km sør for Sundvollen.
Eierhistorie
Gården tilhørte Hamar bispedømme fra omkring år 1120 og fram mot reformasjonen. Den er kjent som et hvilested for pilegrimer på vandring mot Hellig Olavs grav i Nidaros. Etter reformasjonen i 1537 tilhørte gården kronen i 113 år, før den ble privatisert. På 2000-tallet var det eid av Nørgaard.
Situasjonsbeskrivelse
Det er flere tønnehvelv bevart av et omfattende bygningsanlegg fra 1200 og 1300-tallet. Disse er fredet som fornminner. Andre av gårdens bygninger er fra 1600-, 1700 og 1800-tallet. Det gamle våningshuset er fra ca. 1665 og er kjent for sine praktfulle blyglassvinduer og veggmalerier.
Gården har en samling med funn fra middelalder og av fossiler fra øya, som tilhører Oslofeltet. Omvisning med kåseri for grupper etter avtale. Galleri Dronning Tyra (etablert i 1990) er tildelt «Olavsrosa», Norsk Kulturarvs kvalitetsmerke. I sommerhalvåret er det store og varierte kunstutstillinger i tre fredede bygninger. Utstillingsperiodene kan være varierende.
Pierpaolo Parisio
Pierpaolo Parisio (født ca. 1473 i Cosenza, død 11. mai 1545 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han ble utnevnt til biskop av Anglona & Tursi i 1528, og ti år senere forflyttet til Nusco.
Han ble utnevnt til kardinal av pave Paul III den 9. desember 1539, med Santa Balbina all'Aventino som tittelkirke.
Sammen med kardinalene Reginald Pole og Giovanni Morone ble han president for Tridentinerkonsilet 1. november 1542. Det lave antallet fremmøtte delegater førte til at konsilet ble suspendert den 6. juli 1543, og det ble ikke gjeninnkalt før etter Parisios død.
Carmen
Carmen er opera i sjangeren opéra comique i fire akter av den franske komponisten Georges Bizet. Librettoen ble skrevet av Henri Meilhac og Ludovic Halévy basert på historien med samme navn av Prosper Mérimée. Operaen hadde premiere på Opéra-Comique i Paris 3. mars 1875. Ett år etter ble den karakterisert som en umoralsk og overfladisk fiasko. Likevel er den nå den operaen som kan vise til flest oppsetninger og oppføringer.
Bizet døde etter operaens 33. oppføring, så han fikk ikke oppleve suksessen som Carmen fikk oppleve i det følgende tiår. Carmen har siden blitt en av verdens mest kjente operaer. Særlig er Habanera-arien fra første akt, og Toréador-arien fra andre akt noen verdens aller mest kjenteoperaarier.
Operaens handling foregår i Sør-Spania forteller om den naive soldaten Don José som forelsker seg i sigøynerkvinnen Carmen. Don José gjør slutt med sin ungdomskjæreste og forsømmer sine militære plikter, før Carmen forlater han til fordel for den glamorøse tyrefekteren Escamillo. Don José dreper henne i et anfall av sjalusi. Skildringene av umoral, fattigdom, lovbrudd og hovedpersonens død gjorde operaen kontroversiell i samtiden.
Kritikerne var først negative til operaen. Men den ble gradvis kjent som følge av mange oppsetninger utenfor Frankrike, og den ble ikke satt opp igjen i Paris igjen før i 1883. Etter komponistens død ble det gjort endringer i stykket, særlig ble den opprinnelige dialogen erstattet av resitativ.
Verb
Verb er en ordklasse som defineres ut fra morfologiske og syntaktiske egenskaper. Ettersom forskjellige språk har litt forskjellige morfo-syntaktiske kategorier, vil definisjonen av verb variere fra språk til språk. På norsk kan vi definere verb som de ordene som kan bøyes i tider som presens, preteritum og infinitiv. Tre eksempler er gitt nedenfor.
Bøying av verb
På norsk har ethvert verb seks forskjellige former. På andre språk har verbene gjerne mange flere former. For eksempel har italienske verb nesten tjue forskjellige former og på rikt agglutinerende språk som tyrkisk kan verbene ha millioner av forskjellige former. De seks norske verbformene er vist nedenfor, for de regelmessige verbene spise og spå, og det uregelmessige verbet gå. Språk som har relativt mange forskjellige bøyninger av ord kalles ofte for syntetisk språk, og et språk som bruker bøyning relativt lite, slik som norsk, kalles gjerne analytisk språk. Mandarin kinesisk er enda mer analytisk enn norsk, og bruker ingen bøyninger i det hele tatt.
På norsk er stammen av verbet som regel imperativformen: Det er denne som går igjen i alle de andre formene for regelmessige verb.
Siden norsk har relativt få bøyningsendelser må man bruke sammensatte former, også kalt perifrastiske former eller analytiske former for å uttrykke det som kan uttrykkes i ett ord i andre språk. For eksempel finnes det en bøyningsendelse for futurum i latin (eksempel: audiam 'jeg kommer til å høre') mens vi på norsk bruker sammensatte former som vil høre eller komme til å høre.
Tider
På norsk er det vanlig å snakke om seks verbtider, eller tempus: infinitiv (gjerne med å foran), presens (nåtid), preteritum (fortid), presens perfektum (før Perfektum, fortid, perfektum partisipp med hjelpeverbet ha eller være i presens eller infinitiv), preteritum perfektum (før Pluskvamperfektum, fortid, perfektum partisipp med hjelpeverbet ha i preteritum) og futurum (framtid, skal eller vil fulgt av infinitiv). Noen av tidene gjør bruk av hjelpeverb i tillegg til en partisipp eller infinitiv. Slike verbtider kalles for perifrastiske eller «sammensatte» tider. Perifrastiske tider er ikke egentlig å regne som «bøying» av verbet, siden de involverer separate hjelpeverb, snarere enn bøyningsendelser (affikser).
Presens kan ofte tolkes som framtid, slik som i eksemplet nedenfor. Ved spesielle tilfeller, kan preteritumsformen tolkes uten referanse til fortiden. Et eksempel på det er setninger som denne, der ytringen ofte kan referere til høyst nåtidig snøvær. Slik bruk av preteritum er umulig i andre språk som engelsk.
Modi
Ent. modus. På norsk finnes hovedsakelig kun to modi, som er indikativ og imperativ. Det tredje moduset er konjunktiv (ønskeform). Konjunktiv finnes i hovedsak i fastfrossede uttrykk, som i leve kongen! eller i herren være deg nådig. Enkelte ganger brukes preteritum (indikativ) i stedet for presens hvor vi på andre språk ville brukt konjunktiv, som for eksempel i «hvis jeg var deg».
I tysk er konjunktiv mer vanlig, hovedsakelig i indirekte tale og i betingede setninger. Det fantes også konjunktiv i norrønt. Konjunktiv kan for eksempel være ønskende, innrømmende, bydende og oppfordrende.
Samsvarsbøyning
Samsvarsbøyning (også kalt kongruens) betyr at verbalet bøyes i samsvar med subjektet det står til. I bokmål eksisterer det samsvarsbøyning med verb i tall og i enkelte sterke verb også valgfri bøyning i kjønn, men nynorsk har obligatorisk samsvarsbøyning i perfektum partisipp i både kjønn og tall (boka er lesen, brevet er lese, mens bøkene er lesne) enda det er valgfritt i enkelte tilfeller.
Språk som praktiserer samsvarsbøying, skiller mellom person og tall: Entall: 1. person jeg, 2. person du, 3. person han/hun/det. Flertall: 1. person vi, 2. person dere, 3. person de. Enkelte språk samsvarsbøyer også etter kjønn (han, hun, det).
Aktiv og passiv
Verb bøyes i aktiv og passiv. Aktiv infinitiv av verbet elske er å elske, mens passiv infinitiv er å elskes. I aktiv er det subjektet som utfører handlingen (du elsker meg, det er du som elsker), mens i passiv blir handlingen utført på det logiske subjektet (jeg elskes av deg, det er fortsatt du som elsker, men det er jeg som er subjekt). Passiv kan også uttrykkes perifrastisk, med hjelpverbet bli (jeg blir elsket av deg ).
Partisipper
Partisippformene av verbet er de adjektiviserte formene, som kan brukes som adjektiv eller adverb.
Perfektum partisipp
Perfektum partisipp er perfektumsformen uten hjelpeverbet har. Det brukes oftest som adjektiv:
Presens partisipp
Presens partisipp uttrykkes på bokmål med endingen -ende. Det brukes mye mer på for eksempel engelsk, der det dannes med endingen -ing (she is sleeping, I saw a boy coming). Vanligvis brukes dette partisippet som adverb:
Men det kan også brukes som adjektiv:
Valens
Verb kan deles inn i klasser etter hvor mange andre setningsledd eller konstituenter de krever i tillegg til seg selv. Disse andre setningsleddene kalles for verbets argumenter. Verb som kjøpe, senke og miste er to-verdige verb, også kalt transitive verb, fordi de krever to setningsledd i tillegg til seg selv. I setningene nedenfor er de to argumentene uthevet.
Verb som bare krever ett argument kalles en-verdige eller intransitive verb. Eksempler på det er sovne, snorke, og synke.
Verb som krever tre argumenter kalles tre-verdige eller ditransitive. Eksempler på det er gi, anbefale, og sende.
Det finnes ingen verb (i noen språk!) som krever fire eller flere argumenter. Det finnes imidlertid verb som ikke krever noen argumenter, såkalte null-verdige verb. Typiske eksempler på det er verb som har med været å gjøre, slik som regne og snø. Pronomenet det i setningen nedenfor er ikke et argument av verbet snø. For eksempel, går det ikke an å sette spørsmålstegn ved det, eller å framheve det. Ekte argumenter kan alltid framheves eller settes spørsmålstegn ved. Slike meningstomme uttrykk som det i setningen nedenfor, kalles ofte for ekspletive pronomener.
Mens norsk, engelsk og tysk bruker slike meningstomme subjekter med nullverdige verb (en. «it's raining»; ty. «es regnet»), finnes det mange språk som ikke gjør det. For eksempel blir oversettelsen av «det regner» til henholdsvis italiensk og norrønt:
Hvilket argument blir subjekt? Tematiske roller og Thetahierarkiet
Med transitive og ditransitive verb er det ikke vilkårlig hvilket argument av verbet som blir subjekt og hvilket som blir (indirekte) objekt. Man kunne for eksempel ikke si at En restaurant anbefalte meg Jens i samme betydning som Jens anbefalte meg en restaurant. Det er vanlig å si at subjektet i en setning er «den som utfører handlingen» i setningen. I dette tilfellet stemmer det bra, men det finnes mange eksempler der subjektet ikke egentlig kan sies å utføre noen handling. Nedenfor er noen eksempler på det med subjektene uthevet. Men i mange tilfeller stemmer det altså at subjektet «utfører» en handling. Argumenter som «utfører handlinger» kalles ofte for AGENT i språkvitenskapen, og argumenter som blir utsatt for, eller undergår handlingen kalles ofte for PATIENT. AGENT og PATIENT kalles ofte for tematiske roller eller thetaroller og den delen av språkvitenskapen som omhandler thetaroller kalles ofte for Theta Teori. PATIENT-roller kan ofte slås sammen med en mer generell thetarolle som kalles THEME: Andre thetaroller et verb kan ha er EXPERIENCER, RECIPIENT, GOAL, og noen andre: Det er foratt diskusjon om nøyaktig hvilke thetaroller som eksisterer og hvordan de skal integreres i grammatisk teori. Denne artkkelen baserer seg på et relativt «tradisjonelt» inventar av thetaroller. Man kan si at et transitivt verb har to thetaroller. Nedenfor er noen eksempler på verb og deres thetaroller.
Vi kan nå stille vårt spørsmål litt mer presist: Hvis et verb har mer enn en thetarolle, hvilken thetarolle vil bli realisert som subjekt? Det viser seg at thetarollene er organisert i et hierarki. Dette kalles vanligvis for det tematiske hierarkiet eller thetahierarkiet. En omtrentlig versjon av dette er vist nedenfor. «AGENT > {EXPERIENCER, RECIPIENT}» betyr at AGENT rollen er høyere i hierarkiet enn EXPERIENCER og RECIPIENT, mens de to siste rollene er likeverdige.
To typer intransitive verb: Ergative verb og uergative verb
Noen norske intransitive verb kan ta hjelpeverbet være i perfektum, mens andre må ta hjelpeverbet ha. Som nevnt ovenfor tillater nynorsk samsvarsbøyning med perfektum partisipper og deres subjekter, men dette er bare mulig med de verbene som kan ta hjelpeverbet være. Hva er det som kjennetegner de intransitive verbene som kan ta være som hjelpeverb?
Hvis vi ser nærmere på det intransitive verbet synke, ser vi at det er relatert til det transitive verbet senke. Verb som brekke kan brukes både som transitivt og intransitivt: Oddvar brakk staven og Staven brakk er begge mulige norske setninger. Som transitivt verb, har det en AGENT og en THEME rolle, og som intransitivt har det bare THEME. Dette er akkurat som relasjonen mellom synke (bare THEME) og senke (AGENT, THEME). Brekke kan også ta hjelpeverbet være i perfektum: Staven er brukket. Vi ser altså at det ene argumentet til de intransitive variantene tilsvarer objektet til de transitive variantene.
Slike intransitive verb kalles vanligvis for ergative verb eller også uakkussative verb. Regelen er altså at ergative verb, det vil si verb som har et argument som tilsvarer objektet til et relatert verb, kan ta hjelpeverb være i perfektum. Andre intransitive verb kalles gjerne for uergative' verb.
Dette kan brukes til å forklare hvilke intransitive verb som kan brukes som attributive adjektiver når de er bøyd i perfektum partisipp. Verb som brekke kan brukes slik, men ikke verb som snorke. Hvis vi ser på transitive verb, ser vi at de som regel kan brukes som adjektiv. Når de brukes slik, refererer substantivfrasen til det som ellers ville tilsvare objektet til verbet. For eksempel refererer følgende substantivfrase til en mann som noen har malt, ikke til en mann som har malt noe. Forklaringen på hvorfor snorke ikke kan brukes som adjektiv i en substantivfrase er altså at dets ene argument ikke tilsvarer et objekt. Kort sagt, uergative verb kan ikke brukes som attributive adjektiver.
I andre språk kan dette illustreres på andre måter også. For eksempel i italiensk kan visse deler av substantivfraser realiseres av pronomenet ne som omtrent betyr «av dem.» For eksempel betyr følgende setning at "jeg har kjøpt tre av dem. Vi ser at pronomenet ne realiseres separat fra tallordet tre. Slik realisering av deler av substantivfraser som ne er bare mulig hvis den substantivfrasen det er snakk om er objekt. For eksempel er følgende setning ugrammatisk i Italiensk, fordi «tre av dem» tilsvarer subjektet i setningen:
Språkforskeren Luigi Burzio viste at noen intransitive verb tillater ne-realisering av deler av deres ene argument, mens andre intransitive verb ikke gjør det. For eksempel tillater verbet arrivare («ankomme») det, men ikke telefonare («telefonere»). Det viser seg også at nøyaktig de verbene som tillater slik ne-realisering, også tar hjelpeverbet essere «være» i italiensk. Intransitive verb som ikke tillater nerealisering, tar hjelpeverbet avere «ha».
Vi har altså følgende situasjon: Intransitive verb som tar hjelpeverb være (i norsk og italiensk) har argumenter som tilsvarer objekter av relaterte verb, og som ellers også oppfører seg som om de var objekter (ne realisering). Verb som tar hjelpeverb ha, derimot, har ett argument som ikke er relatert til, eller på andre måter oppfører seg som, et objekt. Intransitive verb som har objekt-relatrete argumenter kalles altså for ergative eller uakkusative verb, mens intransitive verb som ikke har objektaktige argumenter kalles for uergative verb.
Hjelpeverb
Hjelpeverb er verb som brukes sammen med et annet verb for å uttrykke grammatisk informasjon som passiv, tid, modus og så videre I de perifrastiske tidene perfektum og plusskvamperfektum er verbet ha et hjelpeverb.
Modale hjelpeverb som står sammen et annet verb, forteller noe om hvordan subjektet i setningen forholder seg til det som gjøres (hovedverbet). Modale hjelpeverb på norsk er for eksempel kunne, skulle, burde og ville. (Han ville gjøre henne glad, Jeg burde lese mer på leksene mine, Hun kunne spille piano). Det modale hjelpeverbet «vil» brukes i tiden «futurum», i betydningen: kommer til å.
Uselvstendige verb
Uselvstendige verb kan ikke stå alene. Man kan ikke si bare Jeg er eller Jeg heter. Det setningsleddet som står etter et uselvstendig verb, kalles predikativ. (I setningen Jeg er ei jente er ei jente predikativ). Andre uselvstendige verb på norsk er å bli, å kalles og å synes.
Eksempel : «-Er det noen i salen som er lege?»
NM i fotball for kvinner 1986
Norgesmesterskapet i fotball for kvinner 1986 er en norsk fotballturnering. Det var det niende offisielle norgesmesterskapet i fotball for kvinner. Sprint-Jeløy ble norgesmestre etter å ha slått Trondheims/Ørn i finalen.
Seriespill
Grand kvalifiserte seg til kvartfinalen automatisk etter å ha vunnet serien for Nord-Norge.
Rundene
Turneringen gikk over seks runder.
Finale
Kampen ble spilt i 2x40 minutter.
Tursi
Tursi er en gammel liten by med 5,387 innbyggere i provinsen Matera i regionen Basilicata i det sørlige Italia.
Nalut (kommune)
Nalut er en kommune i Libya med en hovedstad med samme navn. Kommunen hadde i 2003 et innbyggertall på 86 801, og med et flatemål på 13 300 km² ga det en befolkningstetthet på 6,5 innbyggere per km².
I nord og vest grenser Nalut til Tunisia, og internt grenser den til:
Humen
Byen er kjent på grunn av en hendelse som skulle føre til første opiumskrig. Her brente den keiserlige utsending Lin Zexu det opium som britiske og amerikanske handelsmenn i 1830-årene hadde bragt inn i landet. I alt hadde han konfiskert over 20 000 kasser, og innholdet ble brent ved elvebredden ved Humen.
I oktober 1843, kort etter den første opiumskrigs avslutning med Nanjingtraktaten, ble det undertegnet en tilleggstraktat med britene, kalt Humentraktaten, eller Boguetraktaten. Med den sikret britene sine borgere eksempt rettsstatus fra kinesisk jurisdiksjon i sine konsesjonsenklaver.
I Sjøslagsmuseet er det dioramaer og utstillinger helt konsentrert om Opiumskrigene.
Et annet besøksmål er de gamle bevarte festningsverkene ved Bocca Tigris, Weijuan- og Shajiao-fortene.
Humen er etter at det økonomiske oppsvinget i Kina begynte sent på 1900-tallet blitt en travel og blomstrende by med mye industri. Dette har trukket til seg innflytting både fra de omliggende landområder og fra det indre av Kina.
I handelssammenheng er Humen mest kjent for sin klesindustri. Humen har en fordelaktig beliggenhet nær to storbyer med internasjonale havner, nemlig Hongkong og Shenzhen. Ved Humen går den tungt trafikkerte flerfelts Humenbroen over Perlefloden til vestsiden.
Liste over europeiske stadioner
Det følgende er en liste over europeiske stadioner, rangert etter kapasitet (maksimalt antall tilskuere). Kapasiteten som er angitt, er den permanente totalkapasiteten, inkludert både sitteplasser og ståplasser, men uten mulighet for midlertidig plassering av ytterligere seter.
De aller fleste stadioner i Europa blir brukt til fotball.
Alle stadioner med en kapasitet på over 35 000 er inkludert på listen.
En stjerne markerer at laget ikke spiller samtlige hjemmekamper på denne stadionet.
Nusco
Nusco  er en liten og gammel italiensk by med 4,240 innbyggere (2013) i provinsen Avellino i regionen Campania i Italia.
Greenmailing
Greenmailing er en økonomisk strategi hvor man kjøper en stor andel aksjer i et annet selskap, for så å kreve høyere enn marketspris for å kjøpe aksjene tilbake. Det kan også involvere at det større selskapet er i konkurranse med det mindre, og at det større truer med et fientlig oppkjøp av det mindre selskapet, og at det mindre selskapet dermed blir tvunget til å kjøpe opp aksjene til høyere enn marketspris for å overleve. Strategien er med på å redusere aggressiv oppførsel fra selskapet som blir greenmailet.
Orlando Magic
Orlando Magic er et amerikansk basketballag som spiller i ligaen NBA. Laget holder til i Orlando i Florida, og spiller hjemmekampene i Amway Center.
Fra Bartolommeo
Bartolommeo Pagholo del Fattorino (født 28. mars 1472 i Firenze, død 31. oktober 1517 samme sted), best kjent som Fra Bartolommeo, men også Baccio della Porta, var en italiensk maler og tegner.
Orlando Magic
Hall of Fame
De følgende to personene har hatt tilknytning til klubben, og er innvalgt i Naismith Memorial Basketball Hall of Fame:
Greenmailing
Strategien ble populær i USA i 1980-årene som følge av at det ble mer vanlig for store selskaper å kjøpe opp mindre selskaper.
Iniö
Iniö er en tidligere kommune i det finske landskapet Egentliga Finland. Iniö hadde en befolkning på 254 og et areal på 64,83 km². Kommunen består av mange øyer, hvorav de største heter Iniö, Keistiö, Åselholm, Jumo og Helgö (halvøy). Administrativt sentrum: Norrby.
Fra Bartolommeo
Den første perioden
Man skiller mellom tre perioder i hans virksomhet. Den første omfatter tiden før hans inntreden i klosteret (1500). Hans hovedarbeide i denne tiden var hans ene store komposisjon, fresken «Ytterste domen» (1498-1499) i Santa Maria Nuova, Firenze. Denne fresken ble gjennom sin tronende krets av helgener et forbilde for Rafael i S. Severo-fresken (1505), samt i den øvre delen av hans «Disputa» (1508).
Iniö
Iniö var en tospråklig kommune med svensk som majoritetsspråk (75,8 % svensktalende i 2002) og finsk som minoritetsspråk.
Den 1. januar 2009 ble kommunene Iniö, Houtskär, Korpo og Nagu slått sammen med byen Pargas.
Fra Bartolommeo
Den andre perioden
Den andre perioden, som begynte i 1504, varte til 1512, da kameratskapet med Albertinelli ble oppløst. Av hans arbeider i denne tiden kan nevnes hans første etter avbruddet, «S. Bernhards visjon», samt «Gud fader tilbedt av Maria Magdalena og Katarina av Siena» og «Madonna med helgener», begge malt i Lucca i 1509 under innflytelse av reisen til Venezia. For øvrig skilles hans verker i denne perioden etter hvorvidt de ble utført i kompaniskap med Albertinelli eller alene. Fra samme tid stammer også en del fresker i klosteret San Marco.
Den tredje perioden
Den tredje perioden omfattet hans få gjenstående leveår, 1512–1517, tiden da han var på høyden av sin utvikling, spesielt når det gjelder altertavlene. I begynnelsen av denne perioden foretok han en reise til Roma, og innflytelser fra reisen viste seg til dels i hans bilde «S. Marcus» (1514), inspirert av Michelangelo, og til dels i «S. Sebastian» (1515), hans eneste nakne figur, beundret av kunstnerne, men avskydd av munkene. For øvrig stammer tre mesterlige verk fra denne tiden: «Madonna della misericordia» (1515), «Oppstandelsen» (1516) og «Korsnedtagelsen» (1516), det mest dramatiske av hans arbeider, med fire skikkelser.