cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nytteforventningsteoremet
Nytteforventningsteoremet ble formulert av John von Neumann og Oskar Morgenstern i 1944. Det sier at preferanserelasjoner mellom et endelig antall utfall kan uttrykkes gjennom forventet nytte.
Teorien beskriver at en person som er stilt i en valgsituasjon med ukjent utfall, vil vurdere valgalternativene på bakgrunn to faktorer: sannsynlighet for det respektive utfallet, og dette utfallets forventede nytte.
Subjetividad de la utilidad esperada
Rajendra Pachauri
Rajendra Kumar Pachauri (født 20. august 1940 i Nainital i India, død 13. februar 2020 i New Delhi) var en indisk ingeniør og økonom. Han var leder av FNs klimapanel (IPCC) fra 2002 til 2015. Pachauri var sjef for Instituttet for energi og ressurser (Energy and Resources Institute) med hovedkvarter i New Delhi.
Liv og virke
Han studerte i 1970-årene i USA og hadde doktorgrader i produksjonsteknikk og økonomi fra North Carolina State University, hvor han i korte perioder har hatt vitenskapelige stillinger.
I 1975 vendte han tilbake til India, der han arbeidet og hadde verv ved flere akademiske institusjoner og forskningsinstitutter. Han hadde flere gjesteopphold ved universitet i USA, og i 1990 var han gjesteforsker ved Verdensbanken. Han hadde en omfattende vitenskapelig produksjon, blant annet med 21 bøker.
Han var rådgiver i energispørsmål for den indiske regjeringa. Fra 2001 var han medlem av statsministerens økonomiske råd (Economic Advisory Council).
Svart september (organisasjon)
Svart september, eller Sort september, var en palestinsk, paramilitær organisasjon, grunnlagt i 1970. Den hadde forbindelser til forskjellige grupper innenfor Palestinas Frigjøringsorganisasjon (PLO), særlig Fatah og PFLP.
Rajendra Pachauri
Liv og virke
Som ekspert på forholdet mellom energi og miljø hadde Pachauri flere internasjonale verv, bl.a.:
Svart september (organisasjon)
Bakgrunn
Navnet Svart september kommer fra sorte september i Jordan, kampene mellom palestinere og jordanere i september 1970. Denne måneden ble kalt «den svarte september» fordi araberne kjempet mot sine egne i stedet for mot israelerne. Ifølge NRK ble organisasjonen opprettet som en reaksjon på at kong Hussain innførte militærstyre i Jordan og utvisning av flere tusen palestinere. Palestinske grupper hadde frem til dette opparbeidet seg en sterk posisjon i Jordan. PLO hadde blitt etablert i 1964 og palestinske flyktninger utgjorde omkring halvparten av befolkningen i Jordan. Kong Hussein følte sin posisjon truet og hans elitestyrker angrep i november 1968 to flyktningleirer i Amman (28 ble drept i kampene). Konflikten mellom kongen og de mest radikale palestinske gruppene ble trappet opp. I 1970 ble Hussein forsøkt drept og 6. september kapret palestinere tre passasjerfly. Ett av flyene ble sprengt i luften. I september 1970 slo kongen hardt til mot disse gruppene i det som var rene krigshandlinger. Trolig ble flere tusen drept i det som var et kraftig tilbakeslag for de palestinske flyktningene i landet. For mange palestinere ble etter dette "de reaksjonære arabiske regimene" en ny fiende i tillegg til Israel.
Rajendra Pachauri
Liv og virke
Han hadde også verv i næringslivet, blant annet som styremedlem i Indian Oil Corporation Limited (som ligger på tidsskriftet Fortunes liste over verdens 500 største selskaper).
Svart september (organisasjon)
Historie
Blant de mange geriljabevegelsene som vokste frem i Midtøsten var dette en av de mest hemmelighetsfulle og hadde preg av en undergrunnsorganisasjon. Den rekrutterte særlig velutrustede og velutdannede unge menn med evne til å være diskrete. Ifølge Heradstveit var trolig Svart september en del av Al-Fatah eller de hadde tett samarbeid. Muhammed Dawud, et sentral medlem i organisasjonen, hevdet at Svart september var en spesialgruppe innenfor Al-Fatah og at Svart september til dels ble styrt direkte av Yassir Arafat. Organisasjonens mål var å slå til mot Israel, "Israels venner" (særlig USA og Vest-Tyskland), jøder utenfor Israel og "arabiske forrædere". Svart september lå ideologisk nær Folkefronten og dets leder George Habbash. Organisasjonen hadde omkring 100 medlemmer, men tallet er usikkert. Hovedkvarteret var først i Beirut, deretter i Damaskus. Salah Khalaf var ifølge Heradstveit en sentral person eller leder i Svart september, mens Ali Hassan Salameh var leder eller nestleder og trolig den som planla München-aksjonen. Oberst Khadafi, Libyas leder, antas å bidratt til finansiering av Svart september med flere millioner pund. Svart septembers første aksjon var drapet på den jordanske statsministeren, Wasfi Tel, den 28. november 1971. Wasfi Tel var ansvarlig for utvisningen av den palestinske geriljaen fra Jordan i 1970-71.
Rajendra Pachauri
Liv og virke
I 2001 blei Pachauri tildelt Padma Bhushan, som er en av Indias høyeste sivile utmerkelser for fremragende innsats i nasjonens tjeneste.
Svart september (organisasjon)
Historie
I mai 1972 organiserte George Habash et symposium i flyktningleiren Baddawi i Libanon. Salameh deltok sammen med Andreas Baader, Fusako Shigenobu (Den japanske røde arme), representanter fra IRA og fra ulike søramerikanske geriljagrupper. Kort tid etter gjennomførte Den japanske røde arme et terrorangrep på flyplassen i Tel Aviv.
Rajendra Pachauri
Nobels fredspris
FNs klimapanel delte Nobels fredspris for 2007 med Al Gore. Pachauri mottok prisen på vegne av panelet.
Svart september (organisasjon)
Historie
Den mest kjente aksjon var Münchenmassakren, kidnappingen og drapene av 11 israelske deltagere under OL i München i 1972. Etter Münchenmassakren innledet Mossad hevnaksjoner og blant annet Ahmed Bouchiki på Lillehammer ble drept. Bouchikhi ble forvekslet med Salameh en av lederne i Svart september og antatt hovedmann bak aksjonen i München.
Andre aksjoner knyttet til Svart september inkluderer:
Etter angrepet i mars 1973, ble virksomheten innstilt, trolig etter press fra Arafat som anså at aksjonene skadet den palestinske saken. Tre medlemmer av Svart september ble drept i et israelsk raid i Beirut i april 1973. Salameh skal ved en tilfeldighet ikke ha vært til stede.
I februar 1973 ble 16 medlemmer arrestert av jordansk politi etter at de hadde planlagt et attentat mot og kidnappinger av jordanske regjeringsmedlemmer. Den siste kjente aksjonen var i 1976 ifølge NRK.
Etter 1974, da Abu Nidal-organisasjonen brøt med PLO, begynte Abu Nidal-gruppen å bruke navnet Svart september. Også PFLP brukte navnet Svart september i forbindelse med noen av sine aksjoner. Antagelig har disse gruppene lite eller ingenting å gjøre med den opprinnelige Sort September-gruppen.
Interplay Entertainment
Historie
Selskapet startet i oktober 1983 som Interplay Productions, med Brian Fargo som styreformann. I begynnelsen var selskapet et mer ordinært software-selskap, inntil det fikk kontrakt med Activision om å lage tre illustrerte tekst-baserte eventyrspill for dem. I 1984 kom Mindshadow og i tiden som fulgte lagde Interplay flere rollespill som serien med The Bard's Tale (1985–1988), Wasteland (1988) og Dragon Wars (1989). I 1988 kom også Battle Chess, og Interplay gikk fra å utvikle egne spill til å distribuere andres. I 1995 kom spillet Descent fra Parallax Software, som ble en hit, samt at de utgav en rekke Star Trek-spill.
Fredrikssons fabrikk – The movie
Fredrikssons fabrikk – The movie er en norsk spillefilm basert på samme rollefigurer som komiserien Fredrikssons fabrikk, som gikk på NRK TV på begynnelsen av 1990-tallet. Filmen ble lansert i Norge 26. desember 1994.
Filmen finner – på samme måte som tv-serien – sted i en liten klesfabrikk eid av den ambisiøse svensken Fredriksson (Magnus Härenstam). Der arbeider fire syersker: Kari (Brit Elisabeth Haagensli), Oddveig (Elsa Lystad), Pia (Anne Marie Ottersen) og Margit (Aud Schønemann), samt formannen Tommy (Geir Kvarme). Staben får ikke alltid så mye gjort som sjefen skulle ønske, og det hele dreier seg rundt ulike viderverdigheter i denne sammenheng. Denne gangen er et hovedmoment at Fredriksson ansetter sin nye kjæreste (Hege Schøyen) som sjefsdesigner.
Interplay Entertainment
Historie
I 1998 var den økonomiske situasjonen krevende, og Interplay ble begjært konkurs. For å unngå konkurs bad Interplay sine investorer om penger, noe de fikk og unngikk konkurs. Interplay Productions endret i den forbindelse navn til Interplay Entertainment Corp. Med Brian Fargo som ny sjef fortsatte Interplay å tape penger, og den Paris-baserte investoren Titus Software overtok majoriteten av aksjene i 2001. Fargo forlot selskapet og startet InXilie Entertainment. I 2002 stoppet NASDAQ handelen med Interplay-aksjer, og i 2003 ble Black Isle Studios lagt ned. I 2006 kom en ny konkursbegjæring, og Interplay solgte Fallout merkevarenavnet til Bethesda Softworks.
Fredrikssons fabrikk – The movie
I mindre roller møter vi Nils Vogt, Rolv Wesenlund, Harald Heide-Steen jr. og Marianne Krogness.
Interplay Entertainment
Historie
Juridisk strid i 2003 omkring motoren, utviklet av Snowblind Studios, som ble brukt i Fallout: Brotherhood of Steel og Baldur's Gate, gjorde at Interplay ikke kunne fortsette å bruke den. Snowblind fikk også retten til merkevarenavnet Dark Alliance, og Atari fikk merkevarenavnet Baldur's Gate. Flere søksmål fulgte, og i 2009 ble de to mennene i tillegg saksøkt av Bethesda Software fordi de mente Interplays nyutgivelse av Fallout-trilogien lignet for mye på Fallout 3, og fordi Interplays utvikling av Fallout Online var i strid med en inngått lisensavtale. Interplay måtte gi alle rettigheter til Bethesda, og etter 31. desember 2013 har Interplay heller ikke lov til å selge de gamle Fallout-spillene Fallout, Fallout 2 og Fallout: Brotherhood of Steel.
Fredrikssons fabrikk – The movie
Filmen ble ikke den publikumssuksessen produsenten hadde håpet, og underskuddet var en sterkt medvirkende årsak til at produksjonsselskapet Teamfilm måtte avvikles.
Eufemiavisene
Eufemiavisene er betegnelsen på tre høviske ridderromaner i verseform, initiert av Eufemia Norges dronning fra 1299 til 1312. Originalene er gått tapt. Det vil si at de tre verseromanene er bevart for ettertiden gjennom senere avskrifter i relativt moderne svensk språkdrakt. Det kan ikke helt utelukkes at visene opprinnelig ble oversatt på norske (norrøne) vers, men sannsynligvis ble de fra starten av oversatt til svenske vers.
Det er blitt foreslått at de Eufemiavisene ble oversatt til svensk for å tekkes Erik, hertugen av Södermanland som 20 år gammel ble forlovet med Eufemia og Håkons ett år gamle datter, Ingebjørg i 1302. To av romanene var allerede oversatt til norsk (norrøn) prosa etter initiativ fra Dronning Eufemias svigerfarfar, Håkon Håkonson. Når romanene nå ble oversatt i parrimede vers — etter alt å dømme til svenske parrimede vers — kan dette ha vært Eufemias innsats for å bringe den kontinentale høviske kulturen inn for det svenske hoffet.
De tre romanene bærer tittlene Yvain løveridderen (1303), Hertug Frederik av Normandie (1308) og Flores og Blanzeflor (1312). Yvain var basert på Chrétien de Troyes' fortelling basert på Arthur-legenden.
Eufemiavisene ble utgitt på moderne norsk 1985-88, oversatt av Olaug Berdal.
Foederati
Foederati (entall: Foederatus) er en latinsk betegnelse for enhver av flere ikke-romerske folk som antikkens Roma ga fordeler i bytte for militær assistanse. Begrepet ble også benyttet, særlig under Romerriket, for grupper av «barbarisk» leiesoldater av ulik størrelse som i betaling fikk tillatelse til å bosette seg innenfor Romerrikets grenser.
Den romerske republikk
Tidlig i republikkens historie identifiserte en foederatus en av stammene eller folkene som var forbundet av en foedus (avtale), men som var verken romersk koloni eller begunstiget av romersk civitas (statsborgerskap), men som var forventet å forsyne en kontingent med kjempende menn når det var vanskeligheter, og således var romerske allierte. Folket i regionen Latium, latinerne, ble betraktet som slektsallierte, men resten var federates eller socii. Friksjonen mellom disse avtaleforpliktelsene uten tilsvarende fordeler førte til forbundsfellekrigen (latin: bellum sociale, fra socii som betyr «alliert», «forbundsfelle») mellom romerne og noen få nære allierte på den ene siden og misfornøyde socii på den andre siden. Krigen ble utkjempet tidsrommet mellom 91 f.Kr. og 88 f.Kr.. Årsaken til krigen var blant annet spørsmålet om romersk statsborgerskap. En lov i 90 f.Kr., Lex Julia, tilbød romersk statsborgerskap til de føderate bystatene som aksepterte betingelsene. Ikke alle byene var forberedt på å bli absorbert inn i romerske res publica, det vil si Heraclea Lucania i sørlige Italia og Neapolis.
Romerriket
Senere ble betydningen av begrepet foederati utvidet av den romerske praksisen å gi subsidier til hele barbariske stammer — noe som omfattet frankere, vandaler, alanere, og best kjent vestgotere — i bytte for å forsyne soldater til å kjempe i de romerske hærene. Den senere vestgotiske kongen Alarik I begynte sin karriere med å lede en gruppe av vestgotiske foederati. I begynnelse var de romerske subsidier penger eller mat, men etter hvert som skatteinntektene sank på 300- og 400-tallet ble foederati innkvartert hos lokale landeiere, noe som ble identisk med tillatelse til å bosette seg på romersk område. Store lokale landeiere som bodde i de fjerne grenseprovinsene (marches, grenseland) i omfattende, i stor grad selvforsynte villaer, fikk deres lojalitet, som allerede var i konflikt ved andre utviklinger, til den sentrale autoriteten ytterligere komprimert. Deretter, da lojaliteten vaklet og ble mer lokal, begynte Romerriket å eroderes inn i mindre områder og tettere personlig troskap og plikter.
Frankerne ble foederati i 358 da keiser Julian tillot dem å oppholde seg i områder innenfor nordlige Gallia som hadde blitt avbefolket i det foregående århundret. Romersk soldater forsvarte Rhinen og hadde store hærer rundt 160 km sør og vest for Rhinen. Frankiske bosettere etablerte seg i områdene nord og øst for romerne og hjalp til med det romerske forsvaret ved blant annet å komme med etterretning og som en buffer på stedet. Gjennombruddet over grensen langs Rhinen den frosne vinteren 406-407 førte til en slutt for den romerske tilstedeværelsen ved Rhinen. Både romerne som de allierte frankerne ble overkjørt av de store folkevandringene av vandaler og alanere som strømmet inn i Gallia.
I 376 kom den henvendelse fra en del gotere til keiser Valens om å få tillatelse til å bosette seg på sørbredden av elven Donau, og de ble akseptert inn i riket som foederati. De samme gotere gjorde deretter opprør og beseiret den romerske hæren i slaget ved Adrianopel i 378. Det katastrofalt tapet av militært mannskap tvang Vestromerriket til å støtte seg enda tyngre på militær hjelp fra foederati deretter. De ga disse en maktposisjon og deres lojalitet var aldri pålitelig. I 395 gjorde vestgoterne på nytt opprør, nå ledet av nevnte Alarik. En av de mest handlekraftige av de senromerske generaler var Stilicho, selv halv vandal, født av foreldre som begge kom fra rekken av foederati.
Ved 400-tallet da Vestromerriket manglet økonomiske midler til å bekoste og trene en profesjonell hær, var riket militære styrke bortimot helt og holdent avhengig av enheter av foederati. I 451 ble huneren Attila og hans hær beseiret ved hjelp av foederati som besto av både vestgotere og alanere. Samtidig kom foederati til å gi det endelige nådeskuddet til det døende nominelle Vestromerriket da deres hærfører Odovakar avsatte usurpatoren Romulus Augustulus som vestromersk keiser, og sendte den keiserlige insignia (verdighetstegn) tilbake til Konstantinopel med senatets anmodning om at den 81 år gamle inndeling mellom vest og øst skulle oppheves.
Foederati var fortsatt tilstedeværende i den østromerske (bysantinske) på 500-tallet. De østromerske hærførerne Belisarius' og Narses' seierrike hærer hadde mange enheter av foederati da de gjenerobret Afrika og Italia. I øst besto foederati av flere arabiske stammer som beskyttelse mot det persisk-allierte lakhmidene i sørlige Irak.
Washington County (Illinois)
Washington County er et fylke i den amerikanske delstaten Illinois. Det ligger i de sørlige delene av staten og det grenser mot Clinton County i nord, Marion County i nordøst, Jefferson County i øst, Perry County i sør, Randolph County i sørvest og mot St. Clair County i vest.
Washington Countys totale areal er 1 461 km² hvorav 4 km² er vann. I år 2000 hadde fylket 15 148 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Nashville.
Antimaterie
Antimaterie kan beskrives som materie der innholdet er antipartikler i stedet for partikler.
Antipartikler ble først postulert av Paul Dirac da han definerte en Lorentz-invariant Schrödinger-ligning for elektronet. Dirac fant ved dette at når man forente den spesielle relativitetsteorien med kvantemekanikk oppstod to ekvivalente løsninger med motsatt fortegn. Partikkelen med positivt fortegn ble tolket som elektronets antipartikkel, positronet. Positronet ble påvist noen år senere av amerikaneren Carl D. Anderson.
Ifølge kvantefeltteorien skapes partikler og deres antipartikler hele tiden og dette påvirker direkte vår oppfatning av vakuum. Noe vakuum i klassisk forstand finnes ikke da partikkel/antipartikkel-par dannes hele tiden ved slike kvantefluktuasjoner. Livslengden til kvantefluktuasjonene er bestemt av Heisenbergs uskarphetsrelasjon i formen som sier at energi kan lånes fra ingensteds i korte tidsintervaller.
Billie Holiday
Billie Holiday (døpenavn Eleanora Fagan, født 7. april 1915 i Philadelphia, Pennsylvania, død 17. juli 1959 i New York City) var en amerikansk jazzsangerinne og låtskriver. Hennes vokalstil var sterkt påvirket av instrumental jazz, og hun utviklet en helt særegen måte å frasere og forholde seg til tempo på, som har satt varige spor i moderne vokaljazz.
Bakgrunn
Hun ble født med en far som ikke giftet seg med moren, som selv var en tenåring. Billie Holiday hadde en vanskelig barndom, med knappe omstendigheter og omskiftende hjemsted. Hun ble født i Philadelphia som Eleanor Fagan, som datter av Sarah Julia «Sadie» Fagan. Det antas Eleanors far var Clarence Holiday, som senere ble en fremgangsrik jazzmusiker og blant annet spilte med Fletcher Henderson. Han og Eleanor møttes lite under hennes oppvekst, som kom til å tilbringas i bydelen Falls Point i Baltimore i Maryland.
Ved fem års alder fikk hun navnet Eleanor Fagan Gough, etter at Sadie giftet seg med en Philip Gough. Sadie og Philip skilte seg etter noen år, Billie Holiday ble voldtatt av sin nabo da hun var 10 år gammel. Konsekvensen av dette var at hun ble sendt til The House of the Good Shepherd, en katolsk reformskole. Hun ble døpt der den 19. mars 1925. I oktober. Hun ble værende på reformskole i to år. Moren flyttet mot slutten av 1920-tallet med sin datter til New York City, der tenåringspiken i 1929 en tid kom til arbeide som prostituert på et bordell i Harlem.
Karriere
Hun debuterte på obskure nattklubber i Harlem i New York tidlig i 1930-årene, og tok artistnavnet Billie Holiday. Hun var tidlig påvirket av Louis Armstrong og Bessie Smith, og utviklet et svært personlig uttrykk.
Hun ble oppdaget av John Hammond i 1933, og gjorde sine første innspillinger med en smågruppe ledet av Benny Goodman i 1934, med "Your Mother's Son-In-Law" og "Riffin' the Scotch". Hun fikk kontrakt med Brunswick Records, og gjorde mellom 1935 og 1938 en rekke stilskapende innspillinger med ulike smågrupper ledet av pianisten Teddy Wilson. Her medvirket noen av de mest fremtredende musikerne på denne tiden, bl.a. Lester Young, Cootie Williams, Joe Jones, Roy Eldridge, Coleman Hawkins, Johnny Hodges, Benny Goodman, og Wilson selv.
I 1937 og 1938 turnerte hun også i korte perioder med de store orkestrene til Count Basie og Artie Shaw. Fra slutten av 30-tallet hadde hun kontrakt med flere av de store plateselskapene, og gjorde betydelig suksess. Fra slutten av 40-årene hadde hun mange personlige problemer, som etterhvert påvirket karrieren.
7. februar 1954 holdt Billie Holiday konsert i Colosseum kino i Oslo.
Hun har hatt en enorm innflytelse på vokaljazzens utvikling, og bidro sammen med flere samtidige musikere til at jazzen beveget seg fra å være underholdnings- og funksjonsmusikk, til å bli en egen kunstform. I 1991 ble hun posthumt valgt inn i Blues Hall of Fame. I 2011 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.
Diskografi
1930-åra
1940-åra
Helle Aarnes
Aarnes mottok i 2008 Den store journalistprisen for sin artikkelserie «Tyskerjentene» i Bergens Tidende. I 2009 ga hun ut debutboken Tyskerjentene: historiene vi aldri ble fortalt på Gyldendal forlag. Boken er planlagt filmatisert.
R/K-seleksjon
r/K-seleksjon betegner innenfor økologien og evolusjonslæren en teori om naturlig utvalg av biologiske trekk og egenskaper som gir økt suksess for en art eller populasjon i visse miljøer. Økologene Robert MacArthur og E. O. Wilson utarbeidet teorien i forbindelse med studier av biogeografi i øysamfunn.
I teorier om r/K-seleksjon, er hypotesen at selektivt press driver evolusjonen i én av to retninger, med generell benevnelse r eller K.
I den enkle Verhulst-likningen for populasjonsdynamikk har vi at:
hvor r er vekstraten for populasjonen N, mens K er bærekraften i det lokale levemiljøet.
Typiske r-selekterte arter gjør seg nytte av ubrukte eller tomme habitater og miljøer (økologiske nisjer), og produserer mange avkom. Typiske K-selekterte arter er sterke konkurrenter i tettere befolkede nisjer og miljøer, og produserer få avkom som foreldrene investerer mye ressurser i for å øke sjansen for avkommets overlevelse og senere formering.
Man sier tidvis at r-selekterte arter er «opportunistiske», mens K-selekterte arter er «likevektsarter».
r-seleksjon
r-seleksjon dominerer i økologisk ustabile eller uforutsigbare miljøer. Matkilder med stor spredning i tid og rom vil også favorisere r-sekekterte arter. Fordi optimale forhold er sjeldne, er evnen til rask og stor formering slik at de kan utnytte situasjonen når forholdene først ligger til rette viktig. Her er artens konkurransekraft mindre verdt, fordi tilpassninger som fremmer evnet til konkurranse gir liten gevinst fordi miljøet (høyst sannsynlig) endrer seg igjen før konkurranse blir et problem. Artene med r-seleksjon har ofte liten kroppsstørrelse, tidlig fruktbar alder, kort levealder og stor formering og spredningsevne.
Typiske eksempler er bakterier, insekter og små pattedyr som gnagere.
K-seleksjon
I stabile eller forutsigbare miljøer og med stabil næringstilgang dominerer K-selekterte arter. Fordi miljøet er stabilt vil populasjoner kunne vokse til nær det maksimale av hva miljøet kan tåle. Derved vil konkurranse med artsfrender og arter med liknende økologi eller næringsvalg være begrensende faktor. Tilpassninger som tillater individene å konkurrere effektivt vil derved favoriseres. Slike forhold vil favorisere individer som er spesialister, har stor kroppsstørrelse, lang levetid og høy fruktbarhetsalder.
Typiske eksempler er elefanter, skilpadder, hval, mennesker.
r/K-seleksjon og evolusjon
De fleste arter faller midt imellom de to ekstreme egenskapene. Dette skyldes at arter med lav konkurransekraft (r) ofte utkonkurreres og forsvinner under perioder med langvarig stabile økologiske forhold, mens tilsvarende langsomme tilpassere (K) utkonkurreres i tider med rask økologisk endring.
Det beste er dermed å kombinere r- og K-egenskaper, slik som for eksempel bartrær eller elveperlemusling som er langlevede og konkurransedyktige, men samtidig produserer store mengder avkom (frø/egg) som de ikke investerer noe i etter frøspredningen.
I områder med stor naturødeleggelse og utrydding av populasjonene i et lokalt miljø (primærsuksesjon), vil ofte typiske r-strateger være de første artene som koloniserer det nye (tomme) området. Slike arter kaller pionerarter og er kjennetegnet med stor spredningsevne, men begrenset evne til å konkurrere. K-strateger vil komme til etterhvert ettersom miljøet stabiliserer seg og konkurranseevne blir stadig viktigere.
Kritikk av teorien
Teoriene om r/K-seleksjon var svært populære på 1970-tallet, men møtte økende kritikk sent på 1980-tallet. , blant annet med påstander om at de manglet tilstrekkelig empirisk belegg.
Tisler
Tisler er ei øygruppe som tilhører Hvaler kommune i Østfold. Øygruppa består av flere øyer som har vært bebodd av inntil 30 personer. Det har ikke bodd noen på øygruppa siden 1939.
Tisler og Herføl er de siste skansene i Norge vi observerer før vi krysser riksgrensen mot Sverige. Herføl er den siste av Hvalerøyene i sydvest, og Tisler er den nest siste utpost mot Skagerrak på norskesiden. Den siste er øya Heia.
Henry VIII (andre betydninger)
Henrik VIII har flere betydninger:
Fet
Fet var en kommune i distriktet Indre Akershus, som grenset mot Rælingen, Enebakk, Aurskog-Høland, Sørum, Skedsmo og Trøgstad.
Innbyggerne kalles fetsokninger.
Kommunen ble delt i 1929 da Rælingen ble fradelt som selvstendig kommune. Rælingen hadde ved etableringen 1 835 innbyggere. Fortsatt (2010) er det et nært samarbeide mellom disse kommunene med blant annet Fet og Rælingen lensmannskontor og felles IKT-løsninger for administrasjon og skole.
Ved Glommas utløp i Øyeren ligger Fetsund Lenser. Her ble tømmer fra Østerdalen og Gudbrandsdalen buntet sammen, «soppet», og slept til de mange sagbrukene langs Øyeren og i Lillestrøm. I de siste årene før nedleggelsen i 1985, var det utelukkende slep fra Fetsund til «sleppetangen» ved Mørkfoss for videre fløting nedover Glomma.
Anlegget er bevart som museum, og framstår i dag som et enestående kulturminne og turområde.
Kommunestyrevalget 2015
Fet kommunestyre 2015-2019 ble valgt 14. september 2015.
Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er et flommerke ved Fetsund Lenser plassert utenfor arbeiderboligen «Vinkelen». Merket er en ca. 7 meter høy stein med merker som viser vannstanden under de største flommene i Glomma. Merket ble ferdigstilt våren 2007.
Kulturminner
Flesteparten av kulturminnene i Fet består av gravhauger og gravrøyser, blant andre Ridderhaugen som er en av de største gravhaugene i fylket. Noen av gravrøysene kan med høy sannsynlighet føres tilbake til bronsealderen og på Ramstad gård ligger et gravfelt med ni gravminner fra jernalderen. Klebersteinbruddet i Piggåsen er et kjent fornminne som kan spores helt tilbake til vikingtiden og viser at det tidligere har vært omfattende kleberindustri i området. Det er også gjort en del løsfunn i Fet, blant annet økser fra steinalderen og spydspisser i jern fra jernalderen.
Harry Catterick
Harry Catterick (født 26. november 1919, død 9. mars 1985) var en engelsk fotballspiller for Everton FC. Han huskes imidlertid best for sin tid som manager i samme klubb.
Catterick overtok som manager i Everton etter Johnny Carey i 1961 og viste seg snart som en motiverende leder med evne til å få profilerte spillere til å skrive under for klubben. Under Cattericks autoritære ledelse ble Everton engelske seriemestere i 1962/63-sesongen. Laget vant FA-cupen i 1966, var tapende finalist i FA-cupen i 1968 og ble seriemestere igjen i 1969/70-sesongen.
Mange trodde at Evertons lag fra 1969/70-sesongen ville dominere engelsk fotball resten av 70-tallet, men allerede den påfølgende sesongen måtte The Toffees slite for å unngå nedrykk.
Samtidig begynte Cattericks helse å skrante og han hadde flere hjerteinfarkt. Mange fryktet at jobben som Evertonmanager ville ta livet av ham. Og i 1973 ble han derfor presset til å gå av som manager for blåtrøyene.
Catterick døde på Goodison Park i 1985 etter å ha sett Everton spille mot Ipswich Town FC.
Benetéau
Benetéau er en av verdens største produsenter av seil- og fritidsmotorbåter og har produksjonsfasiliteter i Frankrike og USA. Seilbåtprodiksjonen har flere linjer med First og Oceanis båtene samt Lagoon katamaraner. I Norge har modellene First Class 8 og First 31.7 fått betydning som entypekjølbåter.
Eksterne lenker
Benetéau hjemmeside
Arkeologiåret 1980
Arkeologiåret 1980 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1980.
Chenghuang
Troen på slike verneguder er svært gammel. Den har også paralleller til for eksempel antikkens Hellas. Byguden betraktes som vikltig for mange aspekter ved bylivet. Av særlig interesse for byguden er bebyggelsen innenfor bymurene. Man henvender seg gjerne til byguden for å be om tjenlig vær, eller for personlige anliggender som helsebot. Når naturkatastrofer rammet, henvendte man seg til byguden for lindring. Byguden kunne også anrobes av borgere som var blitt urettferdig anklaget for forbrytelser, og be om at guden gav et tegn som kunne overbevise om vedkommendes uskyld.
Noen byer, som for eksempel Shanghai, har flere byguder. I det gamle bygudtempelet i Shanghai dyrkes alle tre, side om side.
Bygudens tempel
I nesten hver eneste større kinesisk by befinner det seg sentralt beliggende et tempel dedikert til byguden, Dette er «bygudens tempel» (Chenghuang miao, forenklet kinesisk: 城隍庙, tradisjonell kinesisk: 城隍廟, pinyin: Chénghuáng miào.
Kulturminner
Enkelte mer kulturelt betydelige bygudtempler er oppførte på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner:
Av andre særlig godt kjente bygudtempler kan nevnes:
Alternative navn
Under Ming-dynastiet ble det vanlig å differensiere bygudens navn alt ettersom stedets status.
Radio Free Afghanistan
Radio Free Afghanistan er en radiostasjon som drives av den amerikanske regjeringen i Afghanistan. Den har eksistert i to forskjellige perioder: den første stasjonen ble opprettet i 1985 og eksisterte til 1993, og kringkastet et antisovjetisk budskap for å oppfordre afghanere til motstand mot den sovjetiske okkupasjonen. Stasjonen var ment som en parallell til Radio Free Europe/Radio Liberty. Fra 2002 har amerikanske myndigheter igjen drevet en radiokanal med dette navnet, som (pr. 2006) kringkaster 12 timer om dager på språkene pusjtu og dari. Kanalens oppdrag beskrives som «å fremme og sikre demokratiske verdier og institusjoner i Afghanistan ved å spre nyheter, korrekt informasjon og idéer».
Knut Tveitereid
Knut Tveitereid (født 16. desember 1973) er en norsk prest og teolog. Han er førsteamanuensis i praktisk teologi og praktikumsleder ved MF vitenskapelig høyskole.
Forfatterskap
For vitenskapelig produksjon, se: Cristin.no
Han har også utgitt flere populærteologiske bøker rettet mot ungdom, blant annet:
Metaxya
Metaxya er en slekt av trebregner. Den inneholder bare 2 nålevende arter, og regnes som en egen familie: Metaxyaceae. Artene vokser i Latin-Amerika i skogsområder med sandbunn eller sandstein.
Bladene er fingerflikete med lange, utstrålende blad som stråler ut fra en felles bladstilk, og gir inntrykk av et 9-fliket blad. Sporene sitter under bladene som hos så mange bregnegrupper. Kromosomtallet (x) er 95 eller 96.
For en mer omfattende taksonomi, se: Bregner
Maria Beatrice d’Este (1750–1829)
Maria Beatrice d'Este (født 7. april 1750 i Modena, død 14. november 1829 i Wien) var hertuginne av Massa og Carrara. Gjennom henne kom hennes farsslekts hertugdømmer, Modena og Reggio, og hennes morsslekts hertugdømme, Massa-Carrara, i habsburgernes besittelse. Hun var stammor for linjen Østerrike-Este.
Bakgrunn
Maria Beatrice Ricciarda d’Este var første barn og eneste datter av hertugen av Modena, Ercole III d'Este, og Maria Teresia Cybo. Hennes eneste bror Rinaldo, tronarvingen, døde få måneder etter sin fødsel i 1753, og hun ble derfor alenearving til hertugdømmene både på fars- og morssiden.
Hun ble regnet som et «godt parti» i kongelige kretser, og keiserinne Maria Theresia fattet interesse for henne, siden hun ønsket å knyttet Hertugdømmet Modena til huset Habsburg.
Ekteskap
Erkehertug Ferdinand Karl av Østerrike ble derfor allerede som lite barn forlovet med hertuginne Maria Beatrice. 15. oktober 1771 ble de gift i Milano. Bryllupsfesten omfattet bl.a. uroppføringen av Wolfgang Amadeus Mozarts opera Ascanio in Alba. Ekteskapet skal ha vært lykkelig. Paret fikk ni barn og grunnla linjen Habsburg-d'Este.
I 1780 ble Ferdinand Karl stattholder i Lombardia, men ble senere fordrevet med sin familie av Napoléon Bonaparte.
Napoleons innmarsj i Milano i 1796 tvang familien på flukt fra de franske invasjonsstyrkene. Etter opphold i Trieste og Brünn, slo hertuginnen seg ned i Wiener Neustadt sammen med noen av barna. Ferdinand bodde i Schloss Belvedere sammen med de eldre sønnene.
Fylkesvei 4150
Fylkesvei 4150 går mellom Loga og Øvre Loga i Flekkefjord kommune. Veien er 1,8 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 936 (Vest-Agder).
Fylkesvei 936 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 936 i de følgende fylkene:
Trygve Andersen
Trygve Andersen (født 10. juli 1934 i Bergen) er en norsk tidligere fotballspiller (midtbanespiller). Han fikk 27 landskamper for Norge.
Andersen vant hovedserien i 1961–62 og 1. divisjon i 1963 som kaptein for Brann. Hans ungdomsklubb var Årstad.
Nordsulawesisk hjortesvin
Nordsulawesisk hjortesvin (Babyrousa celebensis) er et klovdyr i slekten hjortesvin (Babyrousa). Dette dyret er bare kjent fra den nordligste delen (armen) av øya Sulawesi i Indonesia.
Det nordsulawesiske hjortesvinet ble tidligere regnet som en underart av B. babyrussa. Det er det mest tallrike av hjortesvinartene. Det har svært sparsom eller ingen behåring og de mest ekstreme hjørnetennene blant de tre artene som finnes. Dette er også den eneste av artene som lever i fangenskap.
Sørsulawesisk hjortesvin
Det finnes også en populasjon av hjortesvin helt i sørøst på Sulawesi. Denne blir i dag regnet som en underaret av B. celebensis og er kjent som sørsulawesisk hjortesvin eller Bola Batu hjortesvin (B. c. bolabatuensis). Kan hende er også dette hjortesvinet en egen art, men informasjonen om det er så sparsom at man ikke har kunnet konkludere med dette nå. Det ble opprinnelig regnet som en underart til B. babyrussa, på linje med de andre, men når disse ble omklassifisert som egne arter ble det plassert som en underart til B. celebensis.
Annet
Tidligere fantes det hjortesvin over hele Sulawesi, men i dag er det bare kjent at det nordsulawesiske hjortesvinet finnes på den nordlige armen av øya. Det finnes imidlertid også hjortesvin i sentrale størk av Sulawesi, men disse er så lite tilgjengelig at forskerne ikke vet om det er nordsulawesisk hjortesvin eller en annen art eller underart. En skalle som ble funnet ved Kulawi, sentralt på øya, skiller seg imidlertid fra andre hjortesvin gjennom blant annet å være spesielt smal og gjennom å ha en underkjeve bestyrket med forholdsmessig lange premolarer. Sammenlignet med de andre hjortesvinene mente noen forskere at skallen var mest lik Malenge hjortesvinets, men de understreket at mer data er nødvendig for å kunne trekke noen sikre konklusjoner. I den sørlige sentrale delen av Sulawesi er det også gjort funn av en gåtefull hjortesvinskalle, som hverken passer med Kulawiskallen eller andre kjente hortesvinskaller.
Yeomen Warders
Yeomen Warders of 's Royal Palace and Fortress the Tower of London, and member of the Sovereign's Body Guard of the Yeomen Guard Extraordinary, eller «beefeaters» som de gjerne blir kalt, er de tradisjonelle vokterne av Tower of London i Storbritannia. Yeomen Warders (The Yeomen of the Guard) ble innsatt av Henrik VII i 1485, med oppgave å være den britiske monarks personlige livvakt og følge ham eller henne i kamp. Oppgavene som livvakt tok slutt under Georg II, og de deltok siste gang i kamp mot franskmenn i slaget ved Dettingen i 1743.
Kongelig fangevoktere
Under Henrik VIII fikk the Yeoman Warders også rollen som (kongelige) fangevoktere på Tower of London. Det var i denne perioden the Warders fikk rett til å bære «the royal livery» – den røde livréen eller uniformen. Denne bærer de fortsatt mer eller mindre uforandret fra tudortida når monarken er i Tower eller det pågår en statsseremoni. Til daglig bærer de en mørk blå hverdagsuniform med monarkens monogram i rødt og røde striper og med moderne bukser.
«Beefeaters»
Man vet ikke helt hvor kallenavnet «beefeaters» kommer fra. Én teori tar utgangspunkt i det franske ordet buffetier, som betyr «(kongelig) oppvarter», mens en annen teori bygger på en historie om at vaktene fikk sine daglige rasjoner av kjøtt og derfor ble kalt beef eaters («kjøttspisere»). Da Cosimo den store (ord mangler, besøkte?) Tower of London i 1669, skrev han følgende om beefeater-vaktene: «De blir, på spøk, kalt biff-etere, det vil si de som eter biff, og de får daglig en stor rasjon biff av hoffet».
Vaktkorpset ble etablert i 1485, som Henrik VIIs livgarde. Etter Henriks død i 1507 ble de vakter og fangevoktere i Tower of London. I 1552 fikk de sine røde, gullutsmykkede uniformer. I dag passer vaktene offisielt på de britiske kronjuvelene.
Hardfloor
Hardfloor er en tysk duo, bestående av Oliver Bondzio og Ramon Zenker, kjent for sine utgivelser innen techno og acid house. Duoen fikk stor anerkjennelse med utgivelsen av hiten Acperience 1 i 1993, og har siden vært blant de fremste artistene innen acid-sjangeren med en lang rekke utgivelser på samvittigheten. Douen er særlig anerkjent for sin ekspertise med synthesizeren Roland TB-303, opphavet til acid-sounden.
I tillegg til sine egne arbeider har Hardfloor dessuten remixet en rekke kjente artister, blant annet New Order, Mory Kante, Yello og Mike Oldfield.
Tatra T815
T815 er en terrenggående lastebil med 2, 3 eller fire aksler med drift på alle hjulene fra tsjekkiske Tatra. Den ble lansert i 1982 og produseres fremdeles i fabrikken i Koprivnice.
Den ble først introdusert med en 10-sylindret luftkjølt dieselmotor på 15,8 liter og et dreiemoment på 1010 NM ved 1400 rpm. Senere kom en 19-liters 470 hk motor med enten 1130 eller 1295 NM dreiemoment, og en 12,7 liter 8-sylindret motor med 840 NM ved 1400 rpm. Typisk har en T815 14-15 tonns lastekapasitet.
Understellet består av en sentralrørsramme og pendelaksler, noe den har arvet fra forgjengeren T813.
Brennpunkt Marseille
Brennpunkt Marseille (originaltittel: French Connection II) er en amerikansk kriminaldrama og actionthriller fra 1975 med Gene Hackman i hovedrollen. Regi er ved John Frankenheimer. Filmen er en oppfølger til Brennpunkt New York.
Brennpunkt Marseille fikk ikke like bra kritikker som dens forgjenger, men anmelderne var likevel jevnt over positive. Den har fått 80% på Rotten Tomatoes. Den amerikanske anmelder Roger Ebert var bare middels fornøyd og gav den to og en halv av fire stjerner. Han mente det var en tabbe å legge handlingen til Marseille.
Billion
En billion er tusen milliarder, eller en million millioner, tallet 1,000,000,000,000, eventuelt 1012.
Superfinalen i fotball for herrer 2010
Superfinalen i fotball for herrer 2010 ble  vunnet av Rosenborg  etter at de slo Aalesund  3-1. Kampen ble spilt 7. mars 2010 på Color Line Stadion i Ålesund. Kampen var for øvrig den andre og siste superfinalen som ble arrangert i Norge.
Billion
Ordet er dannet av det latinske prefixet bi- (to) og med endelse fra million. Prefikset henviser til at tallet tilsvarer 1,000,0002 (en million i annen potens).
Brennpunkt Marseille
Gene Hackman ble nominert til både en Golden Globe og en BAFTA for sin rolleprestasjon. Filmens manusforfattere ble nominert til en WGA Award av Writers Guild of America.
Billion
På amerikansk engelsk brukes tallet billion i betydningen tusen millioner, det vil si 1,000,000,000 eller 109, som på norsk er en milliard. Britisk engelsk hadde opprinnelig samme tallbetydning som norsk, men det er blitt mer og mer vanlig med den amerikanske betydningen.
Brennpunkt Marseille
Den ble i 1986 etterflulgt av den relativt ukjente TV-filmen Popeye Doyle, med Ed O'Neill i hovedrollen.
Billion
Forskjellen i betydning fører rett som det er til misforståelser.
Brennpunkt Marseille
Handling
Handlingen begynner der Brennpunkt New York slutter. Etterforskeren «Popeye» Doyle har fått permisjon fra New York-politiet for å forsøke å fakke den beryktede narkotikakongen Alain Charnier som slapp unna forrige gang politiet hadde en storaksjon.
Ferden går til den franske middelhavsbyen Marseille, men der møter han store problemer med et politi som er skeptisk til amerikanske politimetoder, og i tillegg har han store språkvanskeligheter. Han blir tatt imot av politi-inspektør Henri Barthelemy (Bernard Fresson), og det oppstår umiddelbart et spent forhold mellom dem. Popeyes rykte er nemlig godt kjent hos franskmennene, og Barthelemy prøver med en gang å begrense Popeyes utagerende stil. Dette blir ikke veldig godt mottatt av Popeye, som slettes ikke er interessert i å være inaktiv observatør. Han kjefter seg frem, og under første spaningsoppdrag setter han etter første og beste mistenkte som prøver å fly unna. Da det viser seg at mannen han forfulgte faktisk var politimann på spaningsoppdrag blir han ikke noen populær mann hos det franske politiet. Spesielt ikke når spaningsagentens identitet på den måten også blir kjent for det kriminelle miljøet, noe som gjør at han snart blir skutt og drept. De prøver etter dette å skyve Popeye ut i kulden, og han begynner derfor etterforske alene.
Det synes det å eksister en ugjennomtrengelig mur omkring mannen som sitter på toppen av heroin-pyramiden og etterhvert blir Popeye lurt i en felle og fanges av skurken, for deretter å bli tvangstilvennet av heroin. Deretter følger en hard avvenningsperiode før han kan gjenoppta jakten.
I Norge
Både VGs og Dagbladets anmelder gav den terningkast fire.
Sinnes
Sinnes er en bygd som ligger i Sirdal kommune, helt øverst i Vest-Agder. Bygda er hovedsenteret i Øvre Sirdal og ligger 550 moh.
Bygda har egen skole, Sinnes skule. Skolen er en fådelt 1. - 10. skole.
Bygda har 2 skisenter Ålsheia, og Tjørhomfjellet. Disse to anleggene er koblet sammen og utgjør tilsammen det største alpinanlegget på sørvestlandet.
Om vinteren arrangeres det flere alpint og langrennskonkurranser i området. Et av de største arrangementene er Sesilåmi som er et 52 kilometer langt skirenn fra Brokke i Setesdal til Sinnes i Sirdal.
Sinnes er et svært populært tur og hytteområde for innbyggere fra Stavanger, Sandnes og Jæren området.
Attilio Pavesi
Attilio Pavesi (født 1. oktober 1910, død 2. august 2011) var en italiensk syklist som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Pavesi ble olympisk mester i sykling to ganger under OL 1932 i Los Angeles. Han vant både det individuelle landeveisrittet over 100 kilometer og lagkonkurransen. De andre to syklistene på laget var Guglielmo Segato og Giuseppe Olmo.
William Byrd
William Byrd (født mellom 1534 og 1543, død 4. juli 1623) var en av de mest sentrale engelske komponistene i renessansen.
Bakgrunn
Han vokste opp som katolikk under de store skiftningene i den engelske kirken, og dette satte selvsagt sitt preg på komponisten. Vår kjennskap til hans yngre leveår er svært dårlig, og det eneste vi kan anta er at han kan ha virket som korgutt enten i Westminster Abbey eller ved Det Kongelige Kapellet i London.
Karriere
Først hvis vi beveger oss til 1563, kan vi med sikkerhet si at han mottok en stilling som organist ved Lincoln Cathedral, en stilling han innehadde helt frem til 1572.
Allerede før han hadde avsluttet sin stilling i Lincoln, i 1569 eller 1570, fikk han tilbud om jobb som gentleman (=sanger) ved koret i Det Kongelige Kapellet i London, fordi en av de faste medlemmene i dette koret, Robert Parsons, druknet i en tragisk ulykke i River Trent. Her fikk han jobbe under dronning Elisabeth, og i tillegg til å virke som sanger, delte han også organistarbeidet med den betydningsfulle komponisten Thomas Tallis, en nær venn som blir regnet som læreren til Byrd. Gjennom dronningens tillatelse mottok disse to komponistene enerett på utgivelse av musikk i 1575, det første av sitt slag i England, og dette monopolet gjorde selvsagt at deres samarbeid bare ble enda tettere.
Som et direkte resultat av denne høye stilling utga Tallis og Byrd samme år en motettsamling sammen, «Cantiones Sacrae», hvor begge komponistene hadde bidratt med 17 motetter hver, antagelig for å hylle dronning Elisabeth, som til da hadde regjert i nettopp 17 år. Bortsett fra motettsamlingen var ikke deres samarbeid spesielt fruktbart, og etter at Tallis døde i 1585, beholdt Byrd denne utgiverretten helt alene frem til 1596, da Thomas Morley overtok.
Byrd flyttet til Harlington i London i 1577 og bodde der frem til tidlig på 1590-tallet, før han flyttet videre til Stondon Massey i Essex Fylke, hvor han tilbrakte sine resterende dager frem til sin død 4. juli 1623. Riktignok viser registre at Byrd fortsatte sitt virke i Det Kongelige Kapellet, og man kan lure på hva som var årsaken til at han flyttet fra London.
Kanskje Byrd ble lei av hofflivet eller kanskje han rett og slett mistrivdes som katolikk i et protestantisk miljø.
Ved å flytte i Essex oppnådde han i alle fall det å kunne leve ut sin personlige tro i langt mer trygge omgivelser. Som kjent så var det å sverge til en annen kirke enn den gjeldende statskirken på denne tiden ganske farlig, siden mange ble henrettet nettopp på grunn av slike holdninger. Særlig under dronning Maria Tudor, med tilnavnet «den Blodige», var dette direkte livsfarlig, men også Elisabeth viste ingen nåde, til tross for at hun virket noe mer åpensinnet omkring religionsspørsmålet.
Blant de mangfoldige verkene i Byrds produksjon er det verdt å trekke fram hans tre latinske messer (Messe for 3 stemmer, Messe for 4 stemmer og Messe for 5 stemmer), «Cantiones Sacrae», «Gradualia», «Psalmes, Songs and Sonnets» og «The Great Service».
Pinsevennenes Barne- og Ungdomsutvalg
Pinsevennenes Barne- og Ungdomsutvalg (PBU) er et av fellestiltakene i Pinsebevegelsen i Norge. PBU koordinerer barne- og ungdomsarbeidet i pinsebevegelsen.
PBU utgir undervisningsmateriell og arrangerer kurs og konferanser for ledere i barne- og ungdomsarbeidet.
Daglig leder er Einar Myreng.
Raftsundet
Raftsundet (nordsamisk: Ráktanuorri) er et 20 kilometer langt sund i Hadsel og Vågan kommuner i Nordland. Det går fra Ingelsfjorden i nord til Ulvågsundet og Øyhellsundet i sør og gir forbindelse mellom Hadselfjorden og Vestfjorden. Det er en del av hurtigruteleia og det er hovedleia for skipstrafikken mellom Lofoten og Vesterålen. Turistattraksjonen Trollfjorden ligger i Raftsundet.
Pinsevennenes Barne- og Ungdomsutvalg
Tentro
Tentro er en frikirkelig konfirmasjonsundervisning, som kan velges i stedet for kirkelig eller borgerlig konfirmasjon.
Raftsundet
Natt til 22. september 1954 kom nordgående hurtigrute «Nordstjernen» ut av kurs i Raftsundet og traff Seiholmen ved Hanøya helt nord i sundet. Skipet sank etter 20 minutter og fem mennesker omkom.
Pinsevennenes Barne- og Ungdomsutvalg
Tentro
Tentro er et samarbeid mellom:
Raftsundet
Geografi
Øyene vest for Raft- og Ulvågsundet tilhører Lofotarkipelet og Hinnøya ligger på østsiden. Regionalt ligger de nordlige 17 km i Vesterålen og den sørligste delen i Lofoten.