cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vologases I av Partia
Romersk-partisk krig av 58–63
Moneses marsjerte mot Tigranokerta, men klarte ikke å bryte ned byens forsvarsmurer da hans hær ikke var utstyrt for en langvarig beleiring. Corbulo sendte en romersk centurion ved navn Casperius til leiren til Vologases I i Nisibis, rundt 60 km fra Tigranokerta, med krav om å oppheve beleiringen. På grunn av en nylig gresshoppestorm og mangel på fôr for sine hester gikk Vologases I med på å oppheve beleiringen. Han krevde også å bli gitt Armenia i bytte med en fredsavtale. Han krevde at både romerske og partiske soldater skulle evakuere Armenia, at Tigranes skulle bli avsatt, og at posisjonen til Tiridates I skulle bli anerkjent. Disse kravene var umulige for Roma og sendte Lucius Caesennius Paetus, guvernør av Kappadokia, for å avgjøre om Armenia burde underlegges direkte romersk administrasjon.
Paetus viste seg å være en udugelig kommandant og gikk på et ydmykende nederlag i slaget ved Rhandeia i 62, tapte legionene i XII Fulminata kommandert av Calvisius Sabinus og IIII Scythica kommandert av Funisulanus Vettonianus. I forhandlingene etter det romerske nederlaget krevde Vologases' sendebud til Syria at romerne trakk tilbake sine hærstyrker ved Eufrat som truet invasjon østover i Partia. Corbulo krevde at Partia evakuerte Armenia. Vologases gikk med på dette og begge parter trakk sine styrker tilbake, noe som igjen etterlot Armenia uten militær autoritet, men under de facto partisk kontroll inntil en partisk delegasjon kunne reise til Roma.
Etter Tiridates' besøk i Roma tilkalte Nero Vologases til Roma flere ganger, men disse invitasjonene ble plagsomme for ham, han sendte til sist en delegasjon med følgende beskjed: «Det er langt enklere for deg enn for meg å reise over et slik stort hav. Derfor, om du vil komme til Asia kan vi deretter sørge for å møtes.»
Siste år og død
Vologases I var imidlertid fornøyd med hva han hadde oppnådd og æret minnet av Nero, skjønt han hadde også et godt forhold til Vespasianus også som han tilbød en hær bestående av 40 000 bueskyttere i krigen mot Vitellius. Ikke lenge etter invaderte alanere, et stort nomadisk folk som kom bortenfor Kaukasus, Media Atropatene og Armenia. Vologases I appellerte forgjeves til Vespasianus, men fikk ikke positivt resultat. Alanerne trakk seg raskt tilbake med stort krigsbytte etter å ha herjet og plyndret Armenia og Media Atropatene.
I 78 døde Vologases I og ble etterfulgt av sin sønn med samme navn, Vologases II.
Vologases I og den iranske vekkelsen
Vologases' styre er markert av en bevisst reaksjon det greske og hellenismen. Han var medvirkende til et skifte fra hellenismen og tilbake til iranske skikker og tradisjoner fra akamenidedynastiets Perserriket. Han erstattet det greske alfabet med pahlaviskrift, et mellomiransk skriftspråk avledet fra det arameiske alfabetet. På en del mynter opptrer initialene av navnet hans ikke med greske bokstaver, men med pahlaviskrift. I henhold til zoroastristiske tekster, beordret Vologases I en samling med gamle avestiske tekster og fortellinger. På en del av hans mynter opptrer et ildtempel for første gang, og startet da en tradisjon som fortsatte i flere hundre år inntil det endte med sasanideriket (det siste iranske riket før islam).
Vologases I bygget flere byer, inkludert Valashabad (bokstavelig betydning «Valakhsh bygget det»), i greske tekster kjent som Vologesokerta, i nabolaget av Ktesifon med den hensikt å trekke til innbyggerne av den greskkulturelle byen Seleukia. En annen by ble grunnlagt av ham var Vologesias ved en kanal til Eufrat, sør for Babylon (i nærheten av Al-Hirah).
De Beers
De Beers er et konsern som driver med leting etter, gruvedrift av og handel med diamanter. Konsernet ble grunnlagt i det sørlige Afrika av Cecil Rhodes. De forskjellige datterselskapene innenfor De Beers-gruppen er ansvarlig for rundt 40 prosent av verdens diamantproduksjon, i verdi.
Selskapet er aktivt i alle kategorier av diamantgruvedrift: Dagbrudd, underjordisk, utvasking i stor skala, langs kysten og dypt til sjøs. De Beers er ikke involvert i uformell drift i liten skala som sjelden er økonomisk drivverdig for gruveselskaper.
De Beers er til stede i 25 land, stort sett på grunn av sine omfattende leteaktiviteter. Gruvedrift finner sted i Botswana, Namibia, Sør-Afrika og Tanzania. Gruvedriften i Botswana finner sted gjennom gruveselskapet Debswana, et foretak som er et delt foretak med regjeringen i Botswana. I Namibia finner det sted gjennom Namdeb, et foretak som er delt med regjeringen i Namibia. Gruvedriften i Sør–Afrika finner sted gjennom De Beers Consolidated Mines, et partnerskap med den Ponahalo Investments. I Tanzania skjer det gjennom et partnerskap med regjeringen i Tanzania, 75 % eid av De Beers og 25 % av regjeringen. De Beers er i 2007 forventet å åpne sin første gruve i Canada, kalt «Snap Lake», som ligger i Canadas Nordvestterritoriene.
I filmen Blood Diamond er diamantselskapet «Van De Kaap» basert på De Beers.
Bruce Fraser
Bruce Austin Fraser, baron Fraser of North Cape, (født 5. februar 1888 i Acton, død 12. februar 1981 i London) var en britisk offiser i Royal Navy. Han er særlig kjent for sin innsats under andre verdenskrig og i slaget ved Nordkapp julen 1943.
Fra kadett til admiral
Fraser ble kadett i Royal Navy allerede som fjortenåring. Han tjenestegjorde under første verdenskrig, blant annet ved Dardanellene. I 1919 ble han kommandørkaptein på slagskipet HMS «Resolution».
Året etter ledet han en avdeling som tok seg til Baku for å støtte de hvite i den russiske borgerkrigen, men ble fengslet da bolsjevikene allerede hadde tatt makten i Aserbajdsjan da britene kom fram.
Karrieren hans skjøt fart utover på 1920-tallet og i 1929 kunne han heise kommando på krysseren HMS «Effingham». Etter endt tjeneste der i 1932 arbeidet han med ammunisjonsutvikling, før han i 1936 ble sjef på hangarskipet HMS «Glorious». I 1938 ble han forfremmet til kontreadmiral og ble stabssjef for øverstkommanderende i Middelhavet.
Året etter ble han Third Sealord og ansvarlig for materiell og anskaffelser i Admiralitetet. I denne stillingen deltok han blant annet i utviklingen av skipsradar og i utbyggingen av britenes korvettflåte. Fraser ble i 1940 utnevnt til viseadmiral.
Slaget ved Nordkapp
Høsten 1943 var den tyske marinen mer aktiv i farvannet utenfor Nord-Norge og selv om «Tirpitz» ble gjort sjøudyktig, utgjorde slagkrysseren «Scharnhorst» og den tunge krysseren «Lützow» fortsatt en trussel. Etter at «Lützow» tok seg inn i Østersjøen, var «Scharnhorst» igjen som en trussel mot de allierte atlanterhavskonvoiene til Murmansk. I desember 1943 seilte derfor Fraser nordover til Island om bord på HMS «Duke of York» i spissen for en britisk styrke. Britene hadde etterretning om at «Scharnhorst» var gjort klar til å stikke til sjøs på kort varsel og ville eliminere den tyske trusselen.
Den 25. desember seilte «Scharnhorst» ut fra Altafjorden for å angripe konvoi JW55B. «Scharnhorst» ble angrepet og fikk radarutstyret skadet av HMS «Norfolk», men påførte senere skade på britiske skip. «Scharnhorst» trakk seg tilbake mot Norge, men Fraser og HMS «Duke of York» tok det igjen. Etter treff fra HMS «Duke of York»s kanonild og torpedoer fra britiske og allierte jagere, deriblant norske «Stord», ble «Scharnhorst» senket 26. desember 1943, ca. 60 nautiske mil nord av Nordkapp.
Stillehavskrigen
I juni 1944 ble Fraser beordret til tjeneste ved britenes flåte i Asia. Han var først øverstkommanderende for Eastern Fleet og fra november 1944 øverstkommanderende for Pacific Fleet. Han måtte her vinne amerikanernes tillit og lykkes med det. Fraser deltok i krigen i Stillehavet til Japan kapitulerte og han undertegnet japanernes kapitulasjonsdokument på vegne av britene.
Miguel de Unamuno
Miguel de Unamuno y Jugo (født 29. september 1864 i Bilbao, død 31. desember 1936) var en spansk forfatter, dramatiker og filosof.
Bruce Fraser
Etterkrigstiden
I 1947 ble Fraser øverstkommanderende for marinebasen i Portsmouth. Han ble i september 1948 utnevnt til First Sea Lord og utnevnelse til flåteadmiral fulgte. Han fikk således ansvar for britenes sjømilitære deltagelse i Koreakrigen.
Miguel de Unamuno
Unamuno ble født i skrev både poesi, drama, romaner og essay. Som poet var han tradisjonalist, med dikt som både rimte og hadde en fast rytme, mens som filosof var han mer fragmentarisk: han lagde seg ikke et stort avsluttet filosofisk system.
Bruce Fraser
Utmerkelser
Fraser mottok en rekke utmerkelser for sin innsats. Den fremste av disse kom i 1946, da han ble utnevnt til baron. Han fikk da tittelen baron of North Cape og var siden også kjent som Lord Fraser of North Cape. I 1919 ble han utnevnt til offiser av Den britisk imperieordenen. Han ble forfremmet til kommandørridder i 1941. I 1939 ble han utnevnt til følgesvenn av Order of the Bath, med forfremmelse til kommandørridder i 1943 og storkorsridder i 1944. Han mottok storkors av St. Olavs Orden, ble tildelt den nederlandske Oranje-Nassau-ordenen og den sovjetiske Suvorovordenen, var ridder av den franske Æreslegionen, mottok Croix de guerre med palme og ble tildelt den amerikanske Distinguished Service Medal.
Sverre Isachsen
Sverre Isachsen (født 11. november 1970) er en internasjonal rallycrossfører fra Hokksund i Norge.
Isachsen startet med bilsport i 1989, og ble Norgesmester i rallycross i 1999 og 2000. I 2002 debuterte han i Europamesterskapet med en Ford Focus. Han ble nummer tre sammenlagt i 2005, før han ble nummer fire sammenlagt i tre år på rad.
I 2012 skrev han under en treårskontrakt med Subaru PUMA Rallycross Team, for å kjøre i Global Rallycross Championship.
Benkesliper
En benkesliper er en type slipemaskin som vanligvis monteres på en arbeidsbenk. De brukes vanligvis til å skjerpe skjæreverktøy eller utføre grovsliping av arbeidsstykker. Benkeslipere kan også utstyres med stålbørster eller poleringshjul for å børste eller polere arbeidsstykker. Benkeslipere er standard utstyr på mange verksteder, sammen med vinkelslipere og rettslipere.
Valdres-marsj
Opprinnelse
Under et besøk på Helgelandsmoen sommeren 1901 fikk Johannes Hanssen høre Valdres bataljons (senere Vestopplandske infanteri­regiment nr. 6) kjenningssignal. Bataljonen hadde på den tiden ingen egen marsj, Hanssen skrev derfor «Valdres-marsj». Marsjen ble oppbygd fra bataljonens kjenningssignal og en halling inspirert av en slått, denne også hørt på Helgelandsmoen. I 1904 fikk den 30-årige Johannes Hanssen «Vallers-Marsj» oppført for første gang med 2. brigades musikkorps, der han selv spilte tenorhorn.
Før andre verdenskrig var marsjen også blitt utgitt for klaver, og Hanssen hadde skrevet et arrangement for Radioorkesteret, forløperen for Kringkastingsorkestret. I 1937 ble marsjen gjort tilgjengelig for alle ved at den ble utgitt av Norsk Musikkforlag. I 1947 arrangerte han den for stort symfoniorkester og i 1954 tok Øivin Fjeldstad marsjen med på en stor orkesterturné i USA. Dermed var den sikret internasjo­nal suksess. Dagens versjon for korps skrev Johannes Hanssen i 1954, hele 50 år etter at marsjen ble framført for første gang. Johannes Hanssen dirigerte den endelige versjonen med For­svarets stabsmusikkorps i mai 1955. I korpset satt legendariske musikere som Rolf Andersen og Harry Kvebæk på kornett, Jakob J. Rypdal på klarinett, Arthur Strand på altsaksofon og Arne Her­mansen på baryton.
Oppbygging
Kjenningssignalet ble opprinnelig skrevet for ess-kornett, men denne delen blir som oftest spilt på klarinett i dag. Treblåserne, dominert av pikkolofløyte, kom først inn ved hallingmotivet i andre del. I marsjens trio-del bruker Hanssen en monoton drone-aktig bassfigur som underlag for en enkel melodi basert på en pentaton skala, dvs. en skala uten halvtonetrinnene, slik at den består av bare fem toner. Dette skaper et folketonepreg.
Andre verdenskrig og Valdres-marsj
Under andre verdenskrig ble Valdres-marsj framført i en revy på Edder­koppen Teater med tekst av Per Kvist. Teksten dreide seg om et bryllup i Valdres og passerte den tyske sensuren uten problemer. Visa ble sunget av operasanger Conrad Arnesen og på nytt av Rolf Just Nilsen ved en jubileumsrevy i 1962. Da visa ble framført på scenen under krigen, dreide en trommel sakte rundt og viste bilder fra norsk natur. Bildene sluttet med en stue og et norsk flagg, noe som selvfølgelig vakte stor applaus, fordi tyskerne hadde lagt ned forbud mot å vise flagget.
«Valdresmarsjen» med Øystein Sunde
Øystein Sunde ga ut sin coverversjon først i november 1974 på instrumentalalbumet Klå. Deretter ble den i 1978 utgitt på singel sammen med «Ferietips» på platemerke Valdres 90. Både «Valdresmarsjen» og «Ferietips» ble senere også gitt ut hver for seg som en-sides singler. I 1985 ble sangen inkludert i samlingen Øystein Sunde i boks På Sundes versjon deltok følgende musikere :
Sunde og kringkastingsorkesteret spilte «Valdresmarsjen» i programmet Show-show (sendt 21. desember 1974 på NRK De ble introdusert av Trond Kirkvaag og Jon Skolmen . Et utdrag av dette ble vist 26. desember 2010 i programmet Øystein Sunde – med god avstand til bilen bak på NRK1.
«Valdresmarsjen» med Sissel Kyrkjebø
Under Spellemannprisen i Oslo Konserthus i 1987 fremførte Sissel Kyrkjebø den med spesialskrevet tekst til og med Arve Tellefsen på fiolin.
Longipalpus
Longipalpus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Små til middelsstore, avlange, blanke, lysbrunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tydelig lengre enn bredt og har et par rundede knøler i midten. Dekkvingene har markerte "skuldre" og parallelle sider. Beina er middels lange med mer eller mindre klubbeformede lår og tynne legger.
Utbredelse
Slekten er utbredt fra Thailand i vest til Fiji i øst.
Frédéric Covili
Frédéric Covili (født 14. november 1975 i Moûtiers) er en fransk tidligere alpinist. Han spesialiserte seg i storslalåm. Sesongen 2001/2002 vant han verdenscupen i denne grenen, og han fikk bronse i storslalåm under VM 2001.
Han kom i rampelyset for første gang under junior-VM 1994 i Lake Placid, der han ble mester i både slalåm og kombinasjonsøvelsen. Han debuterte i verdenscupen 11. november 19995, da han ble nummer 9 i et slalåmrenn i Beaver Creek.
I årene som fulgte uteble topplasseringene, og ikke før i 2000 oppnådde han sin neste topp 10-plassering. Under VM 2001 i St. Anton am Arlberg vant han overraskende bronsemedaljen i storslalåm, bak de langt mer meritterte Michael von Grünigen og Kjetil André Aamodt.
I sesongen 2001/02 viste han seg som verdens beste storslalåmkjører. Han vant to verdenscuprenn og tok tre andreplasser. Dette medførte at han gikk til topps i storslalåmcupen sammenlagt.
Kunnskapssenteret for helsetjenesten
Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten (senere Kunnskapssenteret for helsetjenesten) ble etablert i 2004 som egen statsetat underlagt Helse- og omsorgsdepartementet med ansvar for å styrke kunnskapsgrunnlaget for faglige beslutninger i helsetjenesten og forvaltningen. Fra 2016 ble Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten innlemmet som en divisjon i Folkehelseinstituttet under navnet Kunnskapssenteret for helsetjenesten. Etter en omorganisering i 2017, formelt iverksatt 1.1.2018, inngår oppgavene til Kunnskapssenteret, inkludert Helsebiblioteket, i Folkehelseinstituttets område for helsetjenester, og de ansatte har flyttet fra Pilestredet park til Myrens verksted i Oslo.
Mandat
Kunnskapssenteret skulle bidra til effektive og kunnskapsbaserte helsetjenester av høy kvalitet gjennom å samle, systematisere, vurdere, generere og formidle kunnskap.
Kunnskapssenteret skulle ifølge vedtektene :
- Legge til rette for bruk av forskningsbasert kunnskap ved utforming, utøvelse,organisering og forvaltning av helsetjenesten.
Dette ble gjort ved å oppsummere forskning om effekt av tiltak, måle kvaliteten på utvalgte deler av helsetjenesten, utvikle kvalitetsindikatorer, forvalte kunnskap om forbedringstiltak, arbeide for bedre pasientsikkerhet, og utvikle helseøkonomiske modeller.
Ressurser og tjenester
Blant Kunnskapssenterets ressurser og tjenester var Helsebiblioteket og de tre meldeordningene for uønskede hendelser i spesialisthelsetjenesten, for problemer med blodoverføring og blodgivning og for avvik fra kvalitet og sikkerhet ved håndtering av celler og vev. Meldeordningene ble overført til Helsedirektoratet fra 2016. Hensikten med meldeordningene er at helsetjenesten skal lære av og forebygge uønskede hendelser.
Kunnskapssenteret hadde sekretariatet for Nasjonalt råd for kvalitet og prioritering i helse- og omsorgstjenesten og driftet den nasjonale databasen for mini-metodevurdering, nettstedet for varsling av nye medisinske metoder, MedNytt , og Nasjonalt nettverk for fagprosedyrer.
Kvalitetsforbedring i helsetjenesten
Kvalitetsforbedring i helsetjenesten handler om systematisk kartlegging av dagens praksis samt utarbeiding av ny ønsket praksis blant annet for å oppnå større grad av pasientsikkerhet. Kvalitet blir definert av Norsk Standard, NS-EN ISO 9000 som «I hvilken grad en samling av iboende egenskaper oppfyller behov eller forventning som er angitt, vanligvis underforstått eller obligatorisk.» Nasjonal strategi for kvalitetsforbedring i sosial- og helsetjenesten 2005-2015 beskriver høy kvalitet i helsetjenester.
Modell for kvalitetsforbedring ble utarbeidet i Kunnskapssenteret for helsetjenesten og er en videreutvikling fra prosessforbedring og Demings sirkel. Kvalitetsforbedringsmodellen ligger på helsebiblioteket sine nettsider som er et oppslagsverk for helsetjenesten.
Organisasjonen
Kunnskapssenteret var et forvaltningsorgan underlagt Helsedirektoratet. Virksomheten var regulert i vedtekter fastsatt av Helse- og omsorgsdepartementet. Kunnskapssenteret hadde ingen myndighetsfunksjoner og kunne ikke instrueres i faglige spørsmål. Kunnskapssenteret bestemte selv sin arbeidsform og kunne fritt formidle og offentliggjøre sitt arbeid. Kunnskapssenterets første direktør var John-Arne Røttingen. Magne Nylenna var direktør ved innlemmingen i Folkehelseinstituttet.
Kunnskapssenteret holdt til i Rikshospitalets gamle Kvinneklinikk, nå kalt Domus & Medicus, i Pilestredet park i Oslo.
Ramstadslottet naturreservat
Ramstadslottet naturreservat i Rælingen og Lørenskog kommuner ble opprettet ved kongelig resolusjon 7. desember 2001. Naturreservatet dekker et totalareal på vel 2 km².
Formålet med fredningen er å bevare en representativ barskog i østlandsområdet med stor variasjon i topografi og skogvegetasjon, med alt naturlig plante- og dyreliv. Området er kupert, og strekker seg fra 220 meter over havet og opp til Barlindåsen på 398 meter over havet. Her finnes enkelte av de største grantrær som er registrert på Østlandet, og det finnes furutrær som er ca 300 år gamle.
Innenfor Ramstadslottet naturreservat er det registrert tre nøkkelbiotoper, som er særlig viktige for det biologiske mangfoldet fordi de inneholder naturtyper, nøkkelelementer eller arter som er sjeldne i landskapet.
Innenfor reservatet ligger Blåtjern, med gode forhold for bading og fiske.
Øyelokk
Øyelokket (latin: Palpebra, gresk: Blepharon) består av hud, muskler, kjertler, støttevev og slimhinner og beskytter øyet hos menneske og dyr mot fremmedlegemer og uttørring.
Øyelokkbetennelse er en lidelse som kan oppstå på øyelokket.
Gustav Gustavsson av Wasa
Gustav Gustavsson av Wasa (født 9. november 1799 i Stockholm død 5. august 1877 i Pillnitz) var svensk kronprins 1799–1809.
Sønn av Gustav IV Adolf og Frederike Dorothea Wilhelmina av Baden.
F.1 «Leonardo da Vinci»
«Leonardo da Vinci» med fabrikasjonsnummeret F.1 er det første luftskipet som hadde ballonghylsteret og førergondolen forbant i en felles konstruksjon. Dette var mulig ved å ha en indre stiv kjølkonstruksjon som mellomledd, og dermed kan bærewirene være på innsiden fremfor på utsiden av ballonghylsteret.
Teknisk beskrivelse
F.1 «Leonardo da Vinci» var resultatet av åtte til ni års arbeid og studier. Det hadde et sirkulært og kort ballonghylster på 40 meter lengde og 14 meter diameter som rommet syv ballongsekker fylt med hydrogengass. Samtidige luftskip, både halvstive og ikke-rigide luftskiper (blimp), måtte ha bærewirer forankret på utsiden av ballonghylsteret for å ha en frittstående gondol som hang et stykke under selve ballongen. Vekten fra den tunge gondolen med drivverket, bærelasten og besetningen måtte fordeles på ballongen. Forlanini omgikk dette ved å konstruere et rammeverk av hule stålrør langs lengden på ballongen, deretter støttet opp halepartiet med de to propellene og klassedrakefinnene.
Strielva kraftverk
Strielva kraftverk er et vannkraftverk ved Djupfjorden i Sortland kommune i Nordland fylke.
F.1 «Leonardo da Vinci»
Teknisk beskrivelse
Bærewirene går ned til kjølskonstruksjonen som selv var innhyllet i ballonghylsteret. Den hadde et triangulær tverrsnitt med tre langsgående kolonnelinjer avstivet i tre plan med krysswirer og rigide stag. Den ytre ballongduken festes med de interne støtteanmodningene i kjølen i langsgående retning. På senere luftskip bygd av Forlanini var dette utviklet til et dobbeltskrog, men på «Leonardo da Vinci» var dette fraværende.
Strielva kraftverk
Kraftverket utnytter et fall på 103 meter fra Strielvvatnan til Storvatnet. Strielvvatnan reguleres mellom 320 og 315 moh.
Mabel’s Dramatic Career
Mabel's Dramatic Career er en amerikansk stumfilm fra 1913 regissert av Mack Sennett.
Strielva kraftverk
Produksjonen startet i 1984. Det er installert en horisontal peltonturbin på 1,8 MW. Midlere årsproduksjon er på 5 GWh.
F.1 «Leonardo da Vinci»
Teknisk beskrivelse
Takket være den rigide kjølen var det mulig å ha en stor og rommelig gondol med førerrommet forut hvor føreren kikket ut gjennom en transparent celluloid vindusrekke, et rom for observatøren som kunne styre en vingeanmodning, og deretter motorrommet med den enslige Antoniette V8-motoren. Den var en vannkjølte åttesylinders V-stempelmotor med bensininnsprøytning som var valgt som den meste populære flymotor i Europa med høy ytelse og liten vekt i sin tid. Med et girsystem overføres motorkraften til to skyvepropeller montert i halepartiet. Ved jomfruturen hadde man en skyvepropell, det var erstattet med to skyvepropeller på hver side av kjølen. En hjelpemotor på to hk var installert for pumping av gass.
Strielva kraftverk
Kraftverket er eid av Vesterålskraft produksjon.
F.1 «Leonardo da Vinci»
Teknisk beskrivelse
Rorkontroll på et luftskip var ikke godt utviklet i tiden før første verdenskrigens utbruddet i sommeren 1914, og dermed fantes det ulike styrefinneanmodninger. Forlanini valgt kassedrake med flere sideflater som finneanmodning.
Historie
Allerede i 1900 begynte arbeidet på luftskipet i verkstedet i Baggio, Milano med assistanse av ingeniør Cesare Dal Fabbro som et privat prosjekt av Forlanini som måtte besørge det finansielle behovet. Forlanini begynte helt på bar grunn med liten støtte og var nødt til å gjennomføre kompliserte og tidskrevende studier for å ha et flygedyktig luftskip, et spesielt problem var å finne den rette flymotoren. Først hadde man studerte muligheten om å bruke dampdrevne motorer, men i 1907 valgt han den franske forbrenningsmotoren Antoinette V8, den første V8-motor i historien.
I 1908 var luftskipet ferdigbygd, men det langvarige arbeidet hadde tæret på ballongssekkene, som dermed ikke var tett for oppfylling. Disse ble skiftet ut med nyere ballongssekker, og prøveflyvningen gjennomføres den 22. juli 1909. Jomfruturen ble kortvarig fordi luftskipsføreren oppdaget ventilsvikt og måtte foreta en nødlanding så raskt som mulig. Men den kortvarige flygningen var tilstrekkelig for å rette ut de fleste ulempene, og den andre flygningen 27. november 1909 etter å ha fylt opp ballonghylsteret for andre gang, gikk mye bedre. Dal Fabbro hadde æren med å være testpilot for luftskipet som ved flere anledninger fløy over byen Milano.
Det var gjennomført 38 flygninger på til sammen 850 kilometer, den lengste flygningen var på 90 minutter. Det vist seg at motorkraften var for svak, og med dårlige presentasjoner innenfor stabil flygning. I 1. februar 1910 forulykket F.1, og ble deretter utrangert like etterpå. Men Forlanini hadde vunnet mye anerkjennelse for sin skapelse, og dermed begynte arbeidet på etterfølgeren F.2.
Se også
F.2 «Città di Milano»
Johan Christian Evandt
Johan Christian Evandt (født 19. november 1934, død 1. november 2011) var en norsk friidrettsutøver som representerte Bergens Turn og Oslo Turn.
Han vant 17 NM-gull i høyde uten tilløp og lengde uten tilløp i perioden 1956–1966.
Lily Allen
Bakgrunn
Allen ble født i London, men flyttet mye og gikk på 13 forskjellige skoler i løpet av oppveksten og ble utvist fra mange av dem. Som 15-åring sluttet hun på skolen. Selv forteller hun at selv i tidlig alder hadde hun problemer med autoriteter og at musikken ble et opprør for henne, men også en måte å uttrykke følelser på.
Musiker
På ferie på Ibiza møtte hun Georg Lamb fra plateselskapet A&R, som introduserte henne for musikkprodusenten Futur Cut. Han har skrevet mange av Lilys melodier. Lily er kjent for å uttale seg skarpt om andre artister, blant annet Kylie Minogue, Bob Geldof og Madonna. Hun er blitt kåret til UKs 3. «coolest person», men også den 10. «Most Annoying Person of 2006».
I september 2009 uttalte Allen at hun ikke ser noen måte å tjene penger på å utgi ny musikk. Hun annonserte også at hun har «ingen planer» om å produsere et nytt album, at hun ikke kom til å fornye sin platekontrakt, og at hun vurderer en karriere som skuespillerinne.
Den 25. juni 2022 fremførte hun en av hennes mest kjente låter; «Fuck You» sammen med Olivia Rodrigo på Glastonbury-festivalen i protest mot opphevelsen av Roe mot Wade dagen før.
Musikken
Lily Allen har bodd i flere områder av London, og dette har påvirket musikkstilen hennes. I 2005 signerte hun kontrakt med Regal Records (EMI). Hun lastet opp sangene på MySpace i november 2005, og fikk mye omtale grunnet store besøkstall. Dette endte med demoen «LDN» som ble Allens første singel, 24. april 2006. Lilys debutalbum Alright, Still ble sluppet ut 3. juli 2006 i UK, den 17. i Europa og 30. januar 2007 i USA. Albumet har elleve sanger. I USA promoteres «Smile» som den første singelen. Allen har også en parodi av 50 cents «Window shopper» på MySpace og på konserter. Denne er ikke på plata. Allen er også med i Robbie Williams nye utgivelse, Rudebox på «Lights Go Down».
Tex-mex (mat)
Tex-mex, sammensatt av ordene Texas og Mexico, er matkultur fra USA med kulinariske tradisjoner i Mexico. Matkulturen spredde seg fra de amerikanske grensestatene i sør, særlig Texas, til resten av USA. Noe som gjenkjennes i tex-mex er den søte smaken som man ikke finner i meksikansk mat. Matkulturen har siden spredt seg til resten av verden, særlig Europa. Sverige er det landet i Europa som spiser mest tex-mex-mat.
Bakgrunn
Ordet tex-mex var egentlig en forkortelse for jernbanen mellom Texas og Mexico, Texas-Mexican Railway, som ble åpnet i 1875. Ordet ble i 1920-årene brukt om meksikanskættede som var født i Texas. I de togtabellene som ble trykket i avisene på 1800-tallet ble navnene på de ulike jernbanene forkortet. Missouri Pacific ble forkortet til Mo.Pac. og Texas-Mexican til Tex. Mex. I 1920-årene ble den forkortede og sammentrukne betegnelsen «Tex-Mex» benyttet i amerikanske aviser både som en referanse til jernbanen, og for å beskrive mennesker av meksikansk opprinnelse født i Texas. Matskribenten Diana Kennedy definerte i 1972 forskjellen mellom kjøkkenet i Texas og det meksikanske kjøkkenet i boka The Cuisines of Mexico. I 1973 ble begrepet tex-mex for første gang brukt om mat i den engelskspråklige avisa The Mexico City News. Begrepet tex-mex er altså av relativt ny dato.
Kjapp tex-mex
Et annet særdrag med tex-mex-kjøkkenet, er at det har blitt tatt i bruk av den omfattende amerikanske hurtigmat-industrien. Kjeder som Taco Bell lager gjerne sine industrialiserte utgaver av de tradisjonelle rettene, og disse er ofte temmelig ulike fra tradisjonell mat fra Texas. En må altså skille mellom fastfood-variantene og tradisjonelt tex-mex-kjøkken, slik det lages hjemme hos tejanos, spansktalende texanere.
Spesialiteter
Tex-Mex-maten har mange av de samme grunningrediensene som i Mexico, slik som maistortillas, hvetetorillas, bønner, chili, koriander osv. Retter som vi gjerne oppfatter som typisk tex-mex er opprinnelig meksikansk. Eksempler er gryteretten chili con carne og nachos. Nachos sies å være skapt i 1943, da kjøkkenet gikk tomt for råvarer, og kelneren Ignacio (forkortet Nacho) improviserte med cheddar og «totopos», som vi i dag kjenner som nacho-chips. Taco-skjell, som er ukjente i Mexico, brukes i stort omfang i tex-mex-kjøkkenet. Burritos, fajitas og chimichangas er også retter en finner i tex-mex, men som igjen er opprinnelige meksikanske retter.
Kang Mi-suk
Kang Mi-suk (født 25. september 1968 i Seoul) er en sørkoreansk rullestolcurlingspiller. Han har to VM-sølvmedalje fra 2008 og 2012 som fremste meritter, og har spilt på det kinesiske landslaget siden 2007. Hun spilte bordtennis før hun begynte med rullestolcurling.
Hun har et barn.
Idrettskarrière
Kang var ener i VM i rullestolcurling 2007, som var hennes første VM. Her kom Sør-Korea på 7.-plass. Året etter var hun igjen treer, i VM i rullestolcurling 2008, der det sørkoreanske laget kom på 2.-plass, etter finaletap 3-5 for Norge. I VM i rullestolcurling 2009 kom de på 6.-plass.
Sør-Korea spilte seg fram til finalen i Paralympiske vinterleker 2010 i Vancouver, men tapte 7-8 for Canada, og kom med det på 2.-plass. Også i VM i rullestolcurling 2012 var hun ener, der Sør-Korea kom på 2.-plass. Denne gangen tapte de finalen 1-9 for Russland. De kom på 9.-plass i VM i rullestolcurling 2013 i Sotsji.
Han var igjen ener i Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland, der det sørkoreanske laget kom på 9.-plass.
Mabel’s Awful Mistakes
Mabel's Awful Mistakes er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Mack Sennett.
Handling
Mabel har to friere, Smith og Jones. Smith er en eldre mann, som vinner Mabels hjerte. Men Jones blir deprimert når han får vite at Mabel planlegger å gifte seg med Smith. Men han oppdager også at Smith allerede er gift, og har 10 små barn. Han forsøker å fortelle dette til Mabel, men dette blir forhindret av Smith. Jones får deretter en ny idé, og skynder seg til Smith-hjemmet. Han forteller fru Smith at ektemannen hennes planlegger å gifte seg med en annen kvinne.
Petr Koukal (badmintonspiller)
Petr Koukal (født 14. desember 1985 i Hořovice) er en tsjekkisk badmintonspiller. Han har ingen større internasjonale mesterskapstitler, men ble tatt ut til å representere Tsjekkia under Sommer-OL 2008, der han røk ut i første runde mot Andrew Smith fra Storbritannia. Koukal var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.
Mabel’s Awful Mistakes
Handling
Hans kone tar derfor med seg alle barna deres, og reiser for å forhindre bryllupet. Smith, hans kone og barna deres reiser deretter hjem. Men som hevn blir Mabel kidnappet av Smith, som bærer henne til et gammelt sagbruk i området. Han binder henne fast, og venter på at sagen skal kutte henne i to. Jones forsøker å redde henne, men dette blir forhindret av Smith. Jones kontakter politiet, som opplever en rekke spennende eventyr før de endelig kommer frem til sagbruket.
Towson University
Towson University er et delstateid universitet i Towson i delstaten Maryland, USA. Det ble grunnlagt i 1866.
Ved lærestedet var det 18 921 studenter og 1 289 vitenskapelig ansatte i 2006, og dette året var skolepengene US$ 7 164 for studenter folkeregistrert i delstaten Maryland. Undervisningen gis opp til doktorgradsnivå.
Chalkographische Gesellschaft zu Dessau
Chalkographische Gesellschaft zu Dessau, også kjent som Chalcographische Gesellschaft, var et tysk selskap som ønsket å popularisere betydningsfulle kunstverk gjennom bruk av kobberstikk. Unge kobberstikkere gikk også i lære ved selskapet.
Historie
Dette nye selskapet var nå fyrstelig eiendom og ble ledet av Franz Graf von Waldersee og baronene av Erdmannsdorf. Den forretningsmessige direktøren var Friedrich Justin Bertuch (1747–1822). Målet var å frarøve britene monopolet over kobberstikkvirksomheten. I alle av Tysklands større byer opprettet selskapet forretninger, hvor de solgte sine grafiske arbeider.
Allerede i år 1806 måtte selskapet melde konkurs. For lave salgspriser kombinert med for høye utbetalinger til tegnere og kobberstikkere bidro til selskapets falitt. I selskapets ti virkende år ble det solgt 163 kobberstikk og mezzotinter i akvatintetsteknikk.
Utvalgte kunstnere
Ved «Chalkographische Gesellschaft» arbeidet følgende kjente kunstnere:
Mabel’s New Hero
Mabel's New Hero er en amerikansk stumfilm fra 1913 regissert av Mack Sennett.
Fylkesvei 5086
Fylkesveg 5086 går mellom Gjøvåg og Søreide i Tysnes kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 83 (Hordaland).
Norcool
Norcool AS var et norsk firma som ble kjent for å produsere kommersielle kjøleaggregat. Eksempler på disse var kjølerom, kjølehjørner, kjøleskuffer eller kjøleskap.
Oppstart og suksess
Det var i året 1978 at firmaet fra Sarpsborg i daværende Østfold fylke ble dannet. Gründerne bak firmaet er Roar Antonsen og Alf Johansen. Spesielt kjent er Norcool (Norkjøl) for produksjonen av bruskjøleskap, modellen «Super 7» var en bestselger i mange år. Denne var produsert i Sarpsborg og er til dags dato ansett som meget solid.
I november 1997 ble Norcool AS notert på Oslo Børs.
Frigoglass-gruppen kjøper Norcool
Omtrent to år etter børsnoteringen, ble Norcool AS, i oktober 1999, oppkjøpt av den greske Frigoglass-gruppen. Fra og med årsskifte til 2004 ble selskapet oppdelt i to underdivisjoner. Disse var Frigoglass Nordic og Scandinavian Appliances AS.
Heinrich Karl Brugsch
Heinrich Ferdinand Karl Brugsch (født 18. februar 1827 i Berlin, død 9. september 1894 i Charlottenburg) var en tysk egyptolog og var en av den eldre egyptologiens fremste forskere.
Han ble professor i Göttingen i 1868. I 1873 var Brugsch egyptisk generalkommissær ved verdensutstillingen i Wien. I 1881 fikk han pasjetittelen. Brugsch fulgte i 1883 prins Fredrik Karl av Preussen på en reise til Egypt og Syria og besøkte i 1891 på oppdrag av den prøyssiske regjeringen igjen Egypt. I 1892 reiste han i den libyske ørkenen. Han grunnla studiet av den demoniske litteraturen, som i språk og skrift representerer den siste førkristne utviklingen av den fornegyptiske.
Brugsch grunnla i 1863: Zeitschrift für ägyptische Sprache und Altertumskunde.
Francisco Javier Beltrán
Francisco Javier Beltran Manero (født 5. november 1972 i Madrid) er en spansk handikappet bocciaspiller, som konkurrerer i klassen BC1, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese.
Han begynte med boccia i 1988, og debuterte internasjonalt ved EM i boccia 1993.
Karriere
Manero deltok ved sine første paralympiske leker ved paralympiske sommerleker 2000 i Sydney. Her fikk han bronse individuelt, etter seier 6-0 over portugisiske Antonio Marques i bronsefinalen. I lagkonkurransen i klassen BC1-2 fikk Spania sølv, etter finaletap 6-7 mot Sør-Korea.
Manero kom på 4.-plass ved Verdenscupen i boccia 2003 i Christchurch på New Zealand. Her tapte han bronsefinalen mot danske Henrik Jørgensen. I samme mesterskap fikk Spania sølv, bak Portugal. Ved Paralympics 2004 kom han på 6.-plass individuelt, etter tap 2-3 for Roger Aandalen i kvartfinalen, mens Spania tok paralympisk bronse i lagkonkurransen (BC1-2), etter at de slo Storbritannia 7-5 i bronsefinalen. Her spilte Beltran sammen Antonio Cid, Pedro Cordero og José Javier Curto. Han kom på 25.-plass ved EM i boccia 2005, men igjen greide Spania medalje, denne gangen fikk de bronse. Ved VM i boccia 2006 fikk han sølvmedalje individuelt, bak sin landsmann José Vaquerizo, mens det Spanske laget her kom på 7.-plass. Ved utgangen av 2006 var han dermed rangert som nummer 3 i verden i klassen BC1.
Ved paralympiske sommerleker 2008 i Beijing ble han slått ut i kvartfinalen, der han tapte for Antonio Marques. I lagkonkurransen fikk Spania igjen bronse, der Manero spilte sammen José Vaquerizo, Manuel Ángel Martín Perez og Pedro Cordero.
Ved EM i boccia 2009 fikk han bronse individuelt. Han vant alle tre kampene i gruppespillet, slo ut Roger Aandalen i kvartfinalen, men tapte semifinalen 1-5 mot britiske David Smith. I bronsefinalen vant han 3-1 over portugisiske Antonio Marques. Også i lagkonkurransen (BC1-2) fikk Spania bronse, her vant de bronsefinalen 6-2 over Irland. I tillegg til Beltran bestod det spanske laget av Pedro Cordero, Manuel Martìn og José Javier Curto. Året etter deltok han ved VM i boccia 2010 i Lisboa. Igjen vant han sine tre kamper i gruppespillet, men ble slått ut i 1/16-finalen, der han tapte for sørkoreanske Ji Kwang-min. Han endte dermed på 17.-plass individuelt. Bedre gikk det i lagkonkurransen, der Spania fikk bronse, etter seier 10-5 mot Irland i bronsefinalen.
Med 28.-plass individuelt og sølv i lagkonkurransen ved Verdenscupen i boccia 2011 var han rangert som nummer 28 i verden i sin klasse ved utgangen av 2011.
Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London deltok han ikke individuelt. I lagkonkurransen tapte Spania begge sine to kamper i gruppespillet, og gikk ikke videre til finalespillet.
Isopor
Isopor er et varemerke eid av Brødr. Sunde og benyttes i markedsføring av konsernets produkter av plastmaterialet ekspandert polystyren (EPS). Isopor-produktene benyttes både til isolasjon og emballasje. Men på norsk er det i likhet med Styrofoam på engelsk også blitt et degenerert varemerke.
Honing
Honing er en slipende maskineringsprosess hvor man beveger et slipende verktøy langs en kontrollert bane for å få en presis overflate på et arbeidsstykke. Honing brukes stort sett for å få mer presis geometrisk overflate på metall. Typiske bruksområder er etterbehandling av sylindre for forbrenningsmotorer, spindler med luftlager og tannhjul. Det finnes mange typer honingsverktøy, men alle består av ett eller flere skjærende verktøy som holder trykk mot overflaten de arbeider på.
Lushons plater
Lushons plater er en bok som ble skrevet av B. Andreas Bull-Hansen og utgitt for første gang i 2004. Den utgjør den første delen av trilogien om nattjegeren Evv Lushon.
Fra baksiden av boken: I år 2053 bryter tredje verdenskrig ut. Sivilisasjonen går under i et inferno av rasekriger og epidemier. De overlevende samler seg i primitive stammesamfunn og søker ly i undergrunnen. Støvstormer herjer, og Europa er forvandlet til en ødemark kalt Daulandet.
I ruinbyen Osh Lo møter vi nattjegeren Evv, den siste av klanens nattjegere.
Polering (metallarbeid)
Innen maskinering viser polering til overflatebehandlings-prosesser hvor man utjevner overflaten på et arbeidsstykke ved hjelp av et slipemiddel festet på for eksempel et roterende hjul eller en strykereim.
Teknisk skiller men mellom prosesser hvor slipemiddelet i hovedsak er limt til arbeidshjulet og prosesser hvor slipemiddelet i hovedsak er en løs masse. Førstnevnte er en mer aggressiv form for polering, mens sistnevnte er mindre aggressiv og dermed kan gi en penere overflate.
Schmidt-hus
Scmidt-hus er en hustype i Møre og Romsdal utformet og bygget i tidsrommet 1904–1947 av den tysk-danske arkitekten og byggmesteren Heinrich Wilhelm Schmidt.
Et gjennomgående trekk ved hustypen er høy sokkel med sentralt plassert inngangsparti, dekorativ bruk av fortanning med murstein i hjørner og rundt åpninger, gjennomgående i malt i mursteinsfarge. Hustypen varierer stort sett over dette tema og er spredt over store deler av Sunnmøre og utgjør mange steder et markant trekk i landskap og bygningsmiljø.
Schmidt-husene er tillagt stor kultur- og bevaringsverdi.
Andrew Smith (badmintonspiller)
Andrew Smith (født 3. juni 1984 i Portsmouth) er en britisk badmintonspiller. Han har ingen større internasjonale mesterskapstitler, men kvalifiserte seg for VM i 2006, der han tapte i andre runde mot Sony Dwi Kuncoro fra Indonesia. Smith var tatt ut til å representere Storbritannia under Sommer-OL 2008, der han røk ut i andre runde mot Marc Zwiebler fra Tyskland. Han er ranket som den beste badmintonspilleren i Storbritannia.
John Profumo
John Dennis Profumo (født 30. januar 1915, død 10. mars 2006 i London) var krigsminister for det konservative partiet i Storbritannia fra 1960 til 1963, i Harold Macmillans regjering. En skandale knyttet til ham utløste regjeringens avgang.
Bakgrunn, tidlig karriere
John Profumo var sønn av Albert Profumo, 4. Baron Profumo, som var diplomat og sakfører av italiensk bakgrunn, og som døde i 1940.
Profumo ble utdannet ved Harrow School og Brasenose College ved University of Oxford, og ble valgt inn i parlamentet i 1940. Kort etter stemte han mot statsminister Neville Chamberlains regjering under debatten etter det britiske nederlag ved Narvik i Norge. Profumos stemmegivning gjorde det konservative partis innpisker, David Margesson, rasende: «Jeg kan fortelle deg dette, din inni hampen foraktelige lille dritt. Hver morgen når du våkner, resten av livet, kommer du til å tenke med skam på det du gjorde i går.»
Profumo sa senere at Margesson «ikke kunne ha tatt mer feil.»
Han var da parlamentets yngste medlem.
Etter annen verdenskrig var han en kort stund stabssjef for den britiske armé i Japan. Etter at han kom tilbake til Storbritannia i 1950 hadde han forskjellige politiske verv, til han i 1960 ble krigsminister (Secretary of State for War) under statsminister Harold Macmillan.
Profumo-skandalen
Profumos navn er knyttet til den såkalte Profumo-skandalen, som innebar et stort prestisjetap for regjeringen, og var en medvirkende årsak til valgnederlaget i 1964. Etter at han i 1960 ble utnevnt til krigsminister, innledet han, som gift mann, et kortvarig intimt forhold til en kvinne ved navn Christine Keeler, som uten at Profumo visste det, samtidig hadde et forhold til en attaché ved Sovjetunionens ambassade, Jevgenij Ivanov. Av den grunn kunne Profumos forhold til Keeler vurderes som en sikkerhetsrisiko.
Den 2. mars 1963 holdt parlamentsmedlemmet George Wigg (Labour Party) en tale i parlamentet der han åpenbarte hva Profumo hadde rotet seg bort i. Innledningsvis løy Profumo overfor parlamentet om sin forbindelse til Keeler, og erklærte at han ville saksøke enhver som fremsatte uriktige opplysninger om ham. Etterhvert innrømmet han bekjentskapet med Keeler, men ikke mer. Selv om det ikke ble bevist at han hadde avslørt eller viderebrakt statshemmeligheter, ble Profumo tvunget til å trekke seg den 5. juni 1963.
Veldedighetsarbeid
Etter avgangen sa John Profumo aldri noe om saken offentlig og jobbet lenge som frivillig i Toynbee Hall på Londons østkant, der han blant annet vasket toaletter. Han var til slutt Toynbee Halls hovedpengeinnsamler, og ble i 1975 utnevnt til kommandør i den britiske imperieorden.
Profumo var gift med skuespilleren Valerie Hobson, og paret holdt sammen og delte engasjementet i veldedig arbeid på Londons østkant.
Profumo opptrådte så bare sjeldent i offentlige sammenhenger, og senere ble han rullestolbruker og da skjedde det enda sjeldnere. Den siste gangen han deltok i et offentlig arrangement var under Sir Edward Heaths begravelse den 8. november 2005.
Barn
Hans sønn er journalisten og forfatteren David Profumo (født 1955).
Odd H. Vanebo
Odd Henrik Vanebo (født 4. august 1944 i Sprova, Nord-Trøndelag) vokste opp på Malm.
Han arbeidet som journalist i Arbeidets Rett og Arbeider-Avisa 1966, journalist og redaktør siden 1969 i Lofotposten, Harstad Tidende og VG. I 1978 var han sjefredaktør i Bjarne H. Reenskaug Forlagsaksjeselskap, fra 1985 kalt Schibsted Fagpresse.
I 1987 overtok han forlaget fra Schibsted, som skiftet navn til Vanebo Fagpresse AS. Forlaget holder hus på Grøset herregård i Grue, og utviklet seg til et av landets ledende tidsskriftforlag i B2B-segmentet. I 1999 fikk selskaet nytt navn i forbindelse med generasjonsskifte, da sønnen Nils Johannes Vanebo overtok aksjemajoriteten, og selskapet ble hetende Ask Media AS.
I år (2015) ga han ut biografien om Sigmund Haldås: Stjerneoriginal og -ornitolog.
I 2004 donerte han en større samling kunstverk av Viktor Widegren til Verran kommune og etablerte Galleri Widegren i Malm samfunnshus. I 2008 fikk han Kongens fortjenstmedalje i gull, hovedsakelig for sitt kulturengasjement. Som pensjonist drev han et lite fagpresseforlag, Lodiz AS, som utga bladene FastFood og Møbel&Interiør og diverse fagbøker.
Troy University
Troy University er et delstateid universitet i Troy i Pike County i Alabama, USA. Det ble grunnlagt i 1887 som Troy Normal School.
Ved lærestedet var det 27 938 studenter og 1 489 vitenskapelig ansatte i 2006, og dette året var skolepengene US$ 4 104 for studenter folkeregistrert i delstaten Alabama. Undervisningen gis opp til mastergradsnivå.
Macbeth (1913)
Macbeth er en tysk stumfilm, fra 1913.
Handling
Oppslukt av berømmelse og store ambisjoner, og videre ansporet til handling av sin kone, myrder Macbeth deretter kongen for å ta over tronen for seg selv.
Union Saint-Gilloise
Union Saint-Gilloise er en belgisk fotballklubb fra kommunen Forest, men navngitt etter nabokommunen Saint-Gilles. Klubben rykket ned i 3. divisjon etter 2004/05-sesongen. Klubben vant 11 belgiske seriemesterskap mellom 1903 og 1935, og var dermed den mest suksessrike fotballklubb i Belgia før 2. verdenskrig.
Spillerstall
Oppdatert 19. april 2023.
Negotia
Negotia er et norsk landsdekkende fagforbund med vel 21 500 medlemmer. Forbundet er medlem av Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund. Forbundet ble etablert 1. januar 2005, som en sammenslåing av de tidligere YS-forbundene Norges Funksjonærforbund (NOFU) og Kommunikasjonsforbundet og organiserer ansatte i alle typer private virksomheter med arbeid innen kontor, administrasjon, IKT, salg, service, regnskap, lager, samt arbeidsledere, tekniske funksjonærer og lignende.
Forbundsleder er Monica A. Paulsen og generalsekretær er Tore Hansen.
Simen Juklerød
Simen Kristiansen Juklerød (født 18. mai 1994) er en norsk fotballspiller som spiller for.
Karriere
Han kom til Bærum SK som tiåring, etter å ha vært to år i Jutul IL. I Bærum gikk han gradene i ungdomsakademiet, og ble i 2013 ble tatt opp på førstelaget. Han spilte totalt 79 kamper og scoret åtte mål for a-laget, i tillegg til 19 kamper og åtte mål for rekruttlaget.