cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hoffsjef Løvenskiolds vei (Oslo)
Veien fikk navn i 1935 etter oberst og hoffsjef Herman Severin Løvenskiold (1838–1910), som i sin tid eide Ullern gård. Opprinnelig bestod bebyggelsen overveiende av store villaer fra 1930-tallet av. Senere har det kommet til en rekke terrasseblokker, f.eks. i nr. 15-39.
Brook Robertson
Brook Robertson (født 19. februar 1994) er en newzealandsk roer.
Han representerte New Zealand under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 6 i åtter.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 12 i toer uten styrmann.
Ranza Clark
Ranza Clark (født 13. desember 1961) er en canadisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i mellomdistanseløp.
Anish Kapoor
Anish Kapoor (født 12. mars 1954) er en indiskfødt britisk skulptør. Han ble født i Mumbai i India. Kapoor har bodd og arbeidet i London siden begynnelsen av 1970-tallet, da han flyttet dit for å studere kunst. Han har studert ved Hornsey College of Art og senere ved Chelsea School of Art and Design i Storbritannia.
På begynnelsen av 1980-tallet ble han bemerket blant den nye generasjonen unge kunstnere som fornyet og aktualiserte britisk skulptur internasjonalt. Kapoor har fått en rekke priser for sitt arbeid. Han representerte Storbritannia på Veneziabiennalen i 1990, hvor han mottok prisen Premio Duemilla. Året etter ble han tildelt den prestisjefulle Turner Prize Award. Anish Kapoor har mottatt en rekke sivile utmerkelser, og med en formue på rundt 750 millioner kroner, er han en av verdens rikeste kunstnere. Kapoor ble i 2013 utnevnt til Knight Bachelor.
Kunstneriske kjennetegn
Anish Kapoor ble for alvor kjent på 1980-tallet for sine geometriske eller biometriske skulpturer laget av enkle materialer som granitt, kalkstein, marmor og gips. De tidlige skulpturene er enkle, kurvede former, som regel med skarpe farger og med pulverpigmenter i dype jord- farger (gult, oransje, rødt og hvitt) som dekket geometriske former. Skulpturene ble plassert på gulvet, og pulveret dekket ikke bare formene, men også gulvet rundt. Inspirasjonen til verkene kom blant annet fra de fargerike krydderbodene på markeder i India. I 1987 begynte han å arbeide med stein, og mange av skulpturene leker med dualiteten i emnene jord-skyer, lys-mørke, synlig-usynlig, bevisst-ubevisst og mann-kvinne. Siden 1995 har han jobbet mye med polert rustfritt stå og den svært reflekterende overflaten det gir. Bruken av rød voks er også en del av repertoaret hans.
Utstillinger
Han har hatt separatutstillinger på blant annet Institute of Contemporary Art, Boston (USA 2008), Centro Cultural Banco do Brasil (Brasil 2006), MAC Grand-Hornu (Belgia 2004), Museo Archeologico Nazionale (Napoli, Italia 2004), Kunsthaus Bregenz (Østerrike 2003), BALTIC Centre for Contemporary Art (England, Gateshead 1999), Piazza del Plebiscito (Italia, Napoli 1999), Hayward Gallery (England, London 1998), Fondazione Prada (Italia, Milano 1995), National Gallery of Canada (Ottawa 1992), Tate Modern (England, London 1990) og Kunsthalle Basel (Sveits 1985). I september 2009 ble han den første levende kunstner til å ha en egen separatutstilling ved Royal Academy of Arts i London.
Kapoor i Norge
Kapoors skulptur Øye i stein i Lødingen i Nordland er en del av Skulpturlandskap Nordland. Kapoor er også representert i Kistefos-Museets skulpturpark med skulpturen S-Curve fra 2006.
Skulpturen «Untitled» (1997) er utplassert i Tjuvholmen skulpturpark. Den er laget i alabast og er 295 x 175 x 128 cm.
Christian Geist
Christian Geist (ca. 1640–1711) var en tysk organist og komponist som hovedsakelig var aktiv i Danmark og Sverige.
Liv
Den første ansettelsen var som sanger ved hoffet til hertug Gustav Adolf av Mecklenburg. Takket være en anbefaling av hertugen ble Geist tidlig i 1670 ansatt som bass-sanger ved det danske hoffkapellet. Da han ikke fikk fast arbeid her, reiste han i juni samme år til Stockholm og ble umiddelbart ansatt som musicant ved hoffet til kong Karl XI. En konflikt med hoffkapellmester Gustaf Düben den eldre førte til at Geist i 1679 sa opp stillingen. På Dübens anbefaling fikk han ansettelse som organist ved Tyska kyrkan i Göteborg, men forlot Göteborg i 1684 da det viste seg at forholdene for musikkutøvelse var dårlig. Flere supplikker han skrev i denne anledning avslører et hissig gemytt og en skarp penn.
Etter Göteborg reiste Geist til København og virket som organist ved Helligåndskirken, Trinitatis kirke (1684–1686) og fra 1689 ved Holmens kirke som Johan Lorentz den yngres etterfølger.
Christian Geist, hans hustru og samtlige fire barn døde under pesten i 1711.
Verk
Mens Geist var i Stockholm komponerte han rundt 50 verk for kongens hoff, for det meste kirkelig vokalmusikk. Disse verkene oppbevares i Uppsala universitetsbiblioteks Dübensamling. Han skrev flere concerti for de større gudstjenestene til jul, påske og pinse, alle med latinsk tekst. Han komponerte også leilighetsverk for større seremonier, som til feiringen av Karl XIs myndighetsdag i 1672, også disse på latin. Hans kanskje mest interessante og umiddelbare verk er tolv tonesettinger av latinske andaktsdikt; de fleste av disse er sannsynligvis skrevet for kongelige nattverdsseremonier.
I 1673 skrev Geist gravferdsmusikken til riksmarsken Carl Gustaf Wrangels hustru, Anna Margareta von Haugwitz, «Die mit Tränen säen» for blandet kor (SSATB), 3 gamber og generalbass, med tekst av Geists bror, Samuel Geist.
I tiden ved den tyske kirka i Göteborg skrev han seks vokalverk med tysk tekst. Disse er typiske for tysk protestantisk kirkemusikk: tonesettinger av koraler, arier og en concerto med arie.
Musikkstil
Allerede i Geists samtid ble det påpekt at man av musikken hans kunne høre at han «umgåtts mycket med italienare», men han reiste aldri utenfor østersjøområdet og hadde få muligheter til å treffe italienske musikere, så påvirkningen skyldes nok heller partiturstudier og praktiske oppføringer. Forbildene var framfor alt komponister fra Roma, som Bonifazio Graziani og Giacomo Carissimi, det kan man høre av hans fargerike, varierte harmonikk, med klanger som sekund- og doble forberedte dissonanser er viktige virkemidler. Også forkjærligheten for ikke-skjematiske formelle disposisjoner er et italiensk trekk. Den utstrakte bruken av kromatikk er derimot noe han har til felles med nordtyskere som Dietrich Buxtehude og Balthasar Erben.
Vladimir Isakov
Vladimir Vjatsjeslavovitsj Isakov (Владимир Вячеславович Исаков, født 28. februar 1970 i Pusjkino, Moskva oblast) er en russisk pistolskytter, og representerer Russland og Dynamo Moskva. Han deltok under Sommer-OL 2012 i øvelsen skyting og grenen 50 m pistol hvor han fikk en 10.-plass etter omskyting med seks andre skyttere om sisteplass til finalen for åtte skyttere. Isakov gjorde det bedre resultatmessig med bronsemedaljer under OL-konkurransene i skyting fra både 2004 og 2008 i henholdsvis 10m luftpistol (2004) og 50m fripistol (2008).
Peter Fischli
Peter Fischli (født 8. juni 1952) er en samtidskunstner fra Sveits.
Fischli har studert i Italia ved Accademia di Belle Arti i Urbino (1975–76) og Accademia di Belle Arti i Bologna (1976–77).
Fishli har samarbeidet med kunstneren David Weiss i perioden 1979-2012. Fischli og Weiss har arbeidet med en mengde ulike medier, blant annet film, foto, skulpturer og installasjoner.
Kunstneriske kjennetegn
Fischli og Weiss´kunst beskrives ofte som humoristisk og ironisk. Som skulptører er de mest kjent for sine kopier av hverdagslige objekter, verktøy og gjenstander laget av materialet polyuretan. De ønsker å vise hvilken betydning kopier har i vårt masseproduserende konsumentsamfunn, og forsøker å motarbeide kunstens tradisjonelle dyrking av tanken om at kunstobjekter er geniale og enestående.
Utstillinger
Fischli og Weiss hadde sin første felles utstilling i Galerie Balkon (Sveits, Genève) i 1981. Senere har de hatt utstillinger i blant annet i Sonnabend Gallery (New York, USA 1986), Museu d’Art Contemporani de Barcelona (Spania 2000), Museum Boijmans Van Beuningen (Rotterdam, Nederland 2003), Museo Tamayo Arte Contemporáneo (Mexico City, Mexico 2005), Tate Modern (London, England 2006).
Peter Fischli & David Weiss i Norge
Installasjonen ”Things for an House on an Island” (2005) er utplassert i Tjuvholmen skulpturpark. Den består av 105 malte objekter i varierende størrelse, som er laget av materialet polyuretan. Installasjonen er et hus som tilskueren kan kikke inn i. Verket ble laget etter at kunstnerduoen hadde vært på besøk på Tjuvholmen.
VM i bryting 1911
VM i bryting 1911 (verdensmesterskapet i bryting) ble arrangert i Helsingfors i Finland i 1911.
Zambizus
Zambizus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Holmendammen terrasse (Oslo)
Holmendammen terrasse (1-27, 2-38) er en vei på Holmen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går mellom Parkdammen og Stasjonsveien. Navnet ble vedtatt i 1939.
Zambizus
Utbredelse
Arten er kjent fra Zambia.
UIT-skinne
Et lignende design kalles Freeland rail, men målene på Freeland-skinner og UIT-skinner fra Anschütz er forskjellige. Anschütz-varianten er bred og lav, mens Freeland-varianten er smalere og dypere. Tilbehør som er laget for en av de to typene er ikke nødvendigvis kompatibel med den andre.
Huldreeventyr
Huldreeventyr er en undersjanger innenfor eventyr- og sagntradisjonen som ble kjent gjennom Peter Christen Asbjørnsens samlinger av Norske Huldre-Eventyr og Folkesagn. Huldreeventyr er direkte oversatt fra tysk Elfenmärchen, et begrep som ble tatt i bruk av brødrene Grimm og som de igjen hadde oversatt fra det engelske fairytale.
Livets dans
Livets dans er en norsk film fra 1998 som omhandler Edvard Munchs liv. Filmen er regissert av Sølvi A. Lindseth og blander dokumentar- og dramasjangeren. Den ble produsert i 1997 og hadde premiere 16. januar 1998.
Huldreeventyr
Asbjørnsen brukte begrepet huldreeventyr dels for å karakterisere personlige, supranormale opplevelser, dels for å betegne fullt utviklede, avrundede sagn med flere episke trekk. Personlig opplevde overnaturlige hendelsene tilsvarer det som innenfor moderne folkloristikk kalles memorat, mens de avrundede og mer utbygde sagnene gjerne kalles for fabulat. Begge deler forekommer i Asbjørnsens Norske Huldre-Eventyr og Folkesagn. Knut Liestøl påpeker at Asbjørnsen ikke sondret helt klart mellom memorat og sagn/fabulat, men at han nærmet seg en slik sondring. Knut Liestøl understreker videre at Asbjørnsen ikke hadde skapt ordet huldreeventyr, slik Moltke Moe mente, og at ordet dessuten allerede var tatt i bruk i Norge av Ivar Aasen. Asbjørnsens samlinger av huldreeventyr og folkesagn inneholder mange folketros-utsagn, og er dermed en viktig kilde til studiet av folkelig religiøsitet/folketro. Huldreeventyrene er imidlertid ikke eventyr i folkloristisk mening. Huldra forekommer for eksempel strengt tatt ikke i eventyr.
Livets dans
Filmen gir en kronologisk gjennomgang av Edvard Munchs liv, fra fødselen på Løten i Hedmark og oppveksten i Kristiania til de siste årene på Ekely. Sentralt står forholdet til kvinner, moren Laura Munch og søsteren som døde tidlig, tante Karen Bjølstad, og kjærlighetsforholdene til Milly Thaulow, Dagny Juel og Tulla Larsen.
Huldreeventyr
Asbjørnsen utga sine samlinger Norske Huldre-Eventyr og Folkesagn I-II i 1845 og 1848, og fikk snart anerkjennelse, blant annet fra Peter Jonas Collett i Den Constitutionelle. Han roste især naturskildringene i rammefortellingene. Rammefortellingene setter fortellingene inn i en sammenheng og tegner ulike fortellermiljø der Asbjørnsen også kan la fortellerne (informantene) og andre tilstedeværende komme fram med personlige refleksjoner omkring underjordsfolk/tusser/haugfolk, svarteboksformler, gjengangere og lignende. Særlig interessant i så måte er eventyret «Julebesøget i Præstegaarden».
Livets dans
Det vises autentiske opptak av Edvard Munch på Ekely.
Huldreeventyr
Informantene, de som har fortalt eventyrene til innsamlerne, kan være mer eller mindre historiske personer – iblant karikerte – der modellene lar seg etterspore, eller oppdiktede personer som Asbjørnsen setter inn i situasjonen slik det passer. Det er ikke sikkert at historiene er blitt fortalt under de forhold som Asbjørnsen forteller om i sine rammefortellinger. Asbjørnsen skapte imidlertid troverdige fortellermiljø. Når et jaktselskap tar en hvil, eller kommer fram til et overnattingssted, for eksempel en hytte på fjellet, så ligger det til rette for jakthistorier. Den ene fortelleren inspirerer den andre. Rundt et leirbål i Nordmarka, kan det også være naturlig med selsomme historier om fisking, tjern med dobbelt bunn, såkalte huldretjern, lokalt forankrede skattergraversagn og lignende. Se også kronikat.
Livets dans
Kim Kolstad spiller rollen som Edvard Munch som ung, mens Per Hjorth spiller den eldre Munch. Skuespillerne har ingen replikker. Bjørn Skagestad har fortellerstemmen.
Filmen ble nominert til Amanda-prisen i 1998 i kategorien "Beste dokumentar"
Filmen fikk terningkast 4 av Dagbladet som mente den var grei og orienterende, men litt skolefjernsynpreget. . VG ga filmen terningkast 5 og mente filmen hadde en «utmerket fortellerteknisk kraft». . Aftenposten ga terningkast 4.
Robin Campbell
Robin Campbell (født 25. januar 1959) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i mellomdistanseløp.
Ferjesambandet Barmen–Kvaløya–Austefjorden
Barmen–Kvaløya–Austefjorden var et fergesamband mellom Austefjorden i Sund kommune og Kvaløya og Barmen i Austevoll kommune. Fergesambandet til Austefjorden ble åpnet i 1988 og nedlagt i 1995. Fergestrekningen Kvaløya–Barmen ble nedlagt da Bakkasundbrua åpnet i 1999.
Fra 21. mars til 17. juni 1999 ble ferjestrekningen midlertidig åpnet på grunn av at Krokeidevegen raste ut i Storavatnet ved Krokeide i Fana bydel i Bergen kommune. Raset førte til at Krokeide ferjekai måtte stenges.
Fabio Infimo
Fabio Infimo (født 18. juli 1988) er en italiensk roer.
Lili Schlytter
Liv og virke
Lili Schlytter var i 1888–1889 elev ved Académie Colarossi i Paris, og i 1889-1890 oppholdt hun seg på Skagen, der hun bodde på det kjente Brøndums Hotel, et samlingspunkt for Skagenmalerne. Hun tilhørte kretsen rundt Christian Krohg og søstrene Lasson.
Council of the Haida Nation
The Council of the Haida Nation ("CHN") (X̱aaydaG̱a Waadlux̱an Naay) er den valgte regjeringen til det nordamerikanske urfolket haida i Alaska og Britisk Columbia. Regjeringen består av en president og en visepresident som velges ved direkte valg, tolv regionale representanter fra fire valgregioner, og en utnevnt representant fra hver av Old Massett Village Council og Skidegate Band Council.
Lili Schlytter
Liv og virke
Hun malte landskap, portretter og figurbilder. Hennes bilder er ofte preget av en drømmende stemning og en særegen koloritt, med sterk påvirkning fra samtidens nyromantikk. Hun er kjent for sitt bilde Vårdag (1892) og for et portrett av Vilhelm Krag (1895).
Hun debuterte på Høstutstillingen i 1890 med tre bilder, hvor hun også var representert i 1891, 1892, 1896, 1898 og i 1899. Sammen med sin daværende ektemann Jacob Sømme holdt hun i 1893 en utstilling i Studentersamfundets lille sal. Samme år var hun representert ved Verdensutstillingen i Chicago.
Hun hadde en beskjeden produksjon, og var bare aktiv mens hun var gift med Jacob Sømme. Etter at hun ble gift med Wilhelm Schlytter, flyttet hun til Paris.
Familie
Lili Schlytter var datter av byråsjef Nils Nilson Holmsen og Helga Young. Hun ble 29. juni 1888 gift med maleren Jacob Sømme (1862–1940). Ekteskapet ble oppløst 11. september 1901. Senere ble hun gift med Wilhelm Schlytter. Hun var svigermor til bryggerieier Christian Julius Schou. Hun er også kalt Lilli, og er kjent under navnet Lili Sømme.
Brev til Kongen
Brev til Kongen er en norsk film fra 2014 regissert av Hisham Zaman.
Filmen ble igangsatt i 2010. Regissør Hisham Zaman har sagt at filmen ble til delvis som et resultat av frustrasjonen han følte over at tildelingsprosessen i Norsk filminstitutt går så tregt. Filmen ble derfor produsert som en indiefilm, uten offentlig støtte.
Filmen vant klassene for beste kvinnelige birolle (Ivan Anderson) og beste filmmanus (Hisham Zaman og ) under Amandaprisen 2014. Den var også nominert i klassene for beste regi (Hisham Zaman) og beste mannlige birolle.
Johannes Andreas Henschien
Johannes Andreas Henschien (født 28. november 1836 i Fjære i Aust-Agder, død 28. august 1895) var en norsk skipsreder og konservativ politiker.
Filosofiåret 1927
Filosofiåret 1927 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1927.
Johannes Andreas Henschien
Han var sønn av fogd og stortingsmann Jørgen Henschien, og dro tidlig til sjøs og ble skipsfører i 1858. Deretter slo han seg ned i Moland, hvor han anla et skipsverft.
Filosofiåret 1927
Fødsler
|| sosiolog og sosialfilosof ||align=center|88 ||align=center|2016 || blant annet kritiske analyser av marxisme ||align=center|81 ||align=center| || (Er rettferdiggjort sann tro kunnskap?) ||align=center| ||align=center|2021 ||
Johannes Andreas Henschien
Han var medlem av Moland herredsstyre i en årrekke, herunder 12 år som ordfører. Han var også sparebankdirektør, forlikskommissær og valgmann. Henschien var innvalgt på Stortinget fra Nedenes amt 1892–1897, i sin første periode for Moderate Venstre, deretter for Centrum. Disse konservative utbrytergruppene fra Venstre skulle omkring 1900 gå inn i partiet Høyre. Henschien var medlem av Stortingets næringskomité, og ble valgt til sekretær i komiteen og medlem av Lagtinget i 1895, men døde senere samme år.
Solfrid Rui Slettebakken
Solfrid Rui Slettebakken (født 10. september 1950) er en norsk lokalpolitiker. Hun representerer Venstre og var i perioden 2007–11 varaordfører i Kragerø kommune.
Filosofiåret 1927
Fødsler
|| forfatter og filosof (fenomenologi) ||align=center| ||align=center|2020 ||
Solfrid Rui Slettebakken
Slettebakken er adjunkt og arbeider ved Kragerø ungdomsskole. Hun er en ivrig badmintonspiller med flere norgesmesterskap for veteraner.
Palazzo Doria-Pamphili
Palazzo Doria Pamphili er et palass i Roma som ligger mellom Via del Corso, Piazza del Collegio Romano, Via della Gatta og Via del Plebiscito. I palasset huses blant annet Galleria Doria-Pamphili, en av Romas fremste kunstsamlinger.
Palassets eldste kjerne stammer fra 1435. Til denne tilkom et gårdsrom og en kolonnade i to etasjer. I begynnelsen av 1600-tallet gav kardinal Pietro Aldobrandini i oppdrag til Carlo Maderno å utvide palasset. Fasadelengden mot Piazza del Collegio Romano ble oppført 1659–1663 av Antonio del Grande. Portalen åpner opp mot en monumentaltrapp som leder opp til piano nobile.
Østfasaden
Slektninger til pave Innocens X (Giovanni Battista Pamphili) gav i begynnelsen av 1730-tallet Gabriele Valvassori i oppdrag å tegne en ny fløy not øst, mot Via del Corso. Dette storslagne tilbygget skulle blant annet romme et billedgalleri på piano nobile. Valvassori, som hadde studert under Carlo Fontana ved Accademia di San Luca, gjorde få henvisninger til sin læremesters stramma akademisme. Fasaden, som er av betydelig lengde, har sytten aksler. Trass i dette bryter Valvassori monotonienmed forskjellige fasadedekorasjoner og murartikuleringer. Han kombinerte i fasadens vertikale og horisontale bevegelser på et sinnrikt vis. En vertikal streben ble avstedkommet ved å plassere de øvre etasjers vinduer på samme linje ovenfor hverandre. Vinduenes tette plassering gir også fasaden en horisontal kontinuitet.
Shiny Abraham-Wilson
Shiny Abraham-Wilson (født 8. mai 1965 i Thodupuzha i distriktet Idukki i Kerala i India) er en indisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i mellomdistanseløp.
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der hun ble utslått i semifinalen på 800 meter.
Hun ble i 1998 hedret med den indiske utmerkelsen Padma Shri for sin sportslige innsats.
Caleb Shepherd
Caleb Shepherd (født 29. juni 1993) er en newzealandsk roer.
Han representerte New Zealand under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 6 i åtter.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok hun sølv i åtter.
Smederevo
Smederevo (serbisk: Смедерево') er en by og kommune i det nordøstlige Serbia, ved elven Jezavas munning i Donau. Kommunen har 109 809 innbyggere (2002) og byen har 77 808 innbyggere (2002). Kommunens areal er 484 km²
El Diablo (sang)
«El Diablo» (spansk for djevelen) er en popsang fra 2021 med den greske sangeren Élena Tsagrinoú. Sangen ble sluppet 28. februar 2021 av Panik Records, og den er skrevet av, , og. Sangen var Kypros' bidrag i Eurovision Song Contest 2021 i Rotterdam i Nederland. Etter utgivelsen fikk sangen kritikk fra religiøst hold på Kypros, som mente teksten var søtende og en forherligelse av djevelen. Sangen var foran konkurransen blant favorittene, men endte til slutt på 16. plass i finalen i Rotterdam.
Smederevo
Byen er det administrative sentrum for distriktet Podunavlje.
El Diablo (sang)
Om sangen
Sangen ble valgt av den kypriotiske kringkasteren Cyprus Broadcasting Corporation (CyBC) til landets bidrag til Eurovision Song Contest i 2021. Den er skrevet av låtskriverteamet Jimmy «Joker» Thornfeldt, Laurell Barker, Oxa og Thomas Stengaard. Låtskriverne uttalte at låten og tittelen handlet om å «forelske seg i noen som er like ille som djevelen».
Smederevo
Historie
Den serbiske fyrsten Đurađ Branković påbegynte byggingen av Smederevo festning i 1428, og i 1430 etablerte han Smederevo som den nye serbiske hovedstaden. Smederevo var residensen til Branković og hovedstad i Serbia fra 1430 til 1439, da den ble erobret av Det osmanske riket etter en to måneder lang beleiring.
El Diablo (sang)
Om sangen
Sangtittelen ble offentliggjort 25. november 2020, mens sangen ble utgitt for strømming og digital nedlastning 28. februar 2021. Musikkvideoen til sangen ble sluppet samme dag og ble spilt inn i Athen.
Smederevo
Historie
I 1444, etter Szeged-traktaten mellom Kongedømmet Ungarn og Det osmanske riket, ga sultanen Smederevo tilbake til Đurađ Branković, som var alliert med János Hunyadi. Den 22. august 1444 overtok den serbiske fyrsten byen.
El Diablo (sang)
Religiøs kritikk mot sangen
Da sangen ble utgitt, mottok CyBC en rekke truende telefonsamtaler, og over 11,000 skrev under på en underskriftskampanje mot sangen på Avaaz. Kampanjen krevde at Kypros trakk «El Diablo» fra konkurransen. Særlig var det tittelen og strofen «I fell in love/ I fell in love/ I gave my heart to El diablo» som vekket harme, og Den ortodokse kirke på Kypros mente sangen var støtende, respektløs og ikke-representativ for landet. Sangen fikk full støtte fra CyBC, regjeringen og flertallet av befolkningen på Kypros. Regjeringen avviste også alle krav fra religiøse og konservative grupper, og uttalte at den respekterte åndelige rettigheter samt retten til fri kunstnerisk utøvelse og uttrykk.
Smederevo
Historie
Da Hunyadi brøt fredsavtalen med tyrkerne, forholdt Đurađ Branković seg fortsatt nøytral. Serbia ble deretter en slagmark mellom ungarerne og osmanene. Branković tok Hunyadi til fange og holdt ham en kort periode i Smederevo etter hans nederlag i slaget ved Kosovo Polje (Kosovosletta) i 1448. Dette slaget hadde etterfulgt det tidligere og mer kjente slaget ved Kosovosletta i 1389 og det senere slaget samme sted i 1402.
I 1454 beleiret sultan Mehmed II Smederevo og ødela Serbia. Byen ble imidlertid befridd av Hunyadi. I 1459 ble Smederevo igjen erobret av osmanene etter at Branković døde. Byen ble en tyrkisk grensefestning og spilte en viktig rolle i de osmansk-ungarske krigene frem til 1526. På grunn av den strategiske plasseringen ble Smederevo gradvis ombygd og gjort større. I en lang periode var den hovedstad i provinsen (tyrkisk: sancak) Smederevo.
El Diablo (sang)
Intern utvelgelse
I november 2020 kunngjorde Cyprus Broadcasting Corporation (CyBC) at de hadde valgt den greske sangeren Élena Tsagrinoú til å representere landet I Eurovision Song Contest 2021 med sangen «El Diablo». Før dette hadde Tsagrinoú selv kalt konkurransen for en institusjon som hun hadde fulgt med på i årevis. Hun la til at om den rette sangen ble funnet, ville hun se på det som en ære og glede å delta i konkurransen.
Smederevo
Historie
Høsten 1476 prøvde en samlet hær av ungarere og serbere å gjenerobre festningen fra osmanene. De bygde en festning av tre like ved, men etter måneder med beleiring klarte sultan Mehmed II selv å drive dem bort. Etter harde kamper valgte ungarerne å trekke seg tilbake.
I 1494 prøvde Pál Kinizsi å erobre Smederevo fra osmanene, men døde under forsøket. I 1512 mislyktes også den ungarske kong János Szapolyai i et forsøk på å ta byen.
Under det første serbiske opprøret ble byen i 1806 midlertidig hovedstad i Serbia, og sete for Praviteljstvujušči sovjet, en regjering ledet av Dositej Obradović. Den første grunnskolen i byen ble grunnlagt i 1806.
Under andre verdenskrig ble byen okkupert av tyske styrker, som plasserte et arsenal i festningen. Den 5. juni 1941 førte en katastrofal eksplosjon til at festningen ble ødelagt og at tusenvis av innbyggerne i byen mistet livet.
Næringsliv
Industrien er viktig for Smederevo. U.S. Steel Serbia og selskapet Milan Blagojević, som produserer peiser og komfyrer, er noen av virksomhetene.
Det har vært dyrket vin i området rundt Smederevo helt siden romerne brakte vindruene hit. Vindruen Smederevka er oppkalt etter byen.
RTÉ2
RTÉ2 er en offentlig irsk tv-kanal og tilhører landets allmennkringkaster Raidió Teilifís Éireann (RTÉ). Kanalen startet faste sendinger 2. november 1978.
Bakgrunn
Mens søsterkanalen RTÉ One startet faste sendinger 31. desember 1961, ble RTÉ2 startet opp høsten 1978. Den er Irlands nest eldste tv-kanal.
RTÉ 2 finansieres delvis av en kringkastingsavgift på fjernsyn og av reklame- og sponsorinntekter. I 2016 fikk kanalen tilført 29,52 millioner euro fra kringkastingsavgiften. I tillegg kom rundt 43 millioner euro fra reklame og sponsing. Kanalen hadde et totalforbruk på 72,5 millioner euro i 2016.
RTÉ2 når 98 prosent av Irlands befolkning og sender i HD-kvalitet på det digitale bakkenettet på Irland. Kanalen er også tilgjengelig over landets kabel-tv-nett og på internettportalen RTÉ Live.
Kanalen retter seg mot et yngre publikum og sender idrettsprogrammer samt irske og utenlandske dramaserier, komedieserier og filmer. RTÉ2 er landets tredje største tv-kanal og hadde i 2016 en markedsandel på 9,1 prosent blant seere i alderen 15 til 34 år i det irske tv-markedet. I november 2017 hadde kanalen en markedsandel på 6,6 prosent for tv-markedet samlet.
Jørgen Henschien
Jørgen Henschien (født 6. mars 1789 i Øvre Eiker, død 13. september 1864 i Kristiania) var en norsk fogd og politiker.
Han ble exam.jur. i 1815 og overrettsprokurator i 1818, og var fogd i Nedenes 1833–1843 og Nedre Romerike 1843–1858.
Henschien var innvalgt på Stortinget fra Kongsberg 1827–1829, visesekretær i Lagtinget i 1827 og medlem av Lagtinget i 1828. Han var medlem av Stortingets gasje- og pensjonskomité, og deltok ellers i de forberedende komitébehandlingene av loven om kjøpstadsskatt.
Han var far til skipsreder og stortingsmann Johannes Andreas Henschien.
VM i bryting 1913
VM i bryting 1913 (verdensmesterskapet i bryting) ble arrangert i Breslau i Tyskland i 1913.
Emanuele Liuzzi
Emanuele Liuzzi (født 22. desember 1990) er en italiensk roer.
Han representerte Italia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 7 i åtter.
Snøkrabbe
Snøkrabbe (Chionoecetes opilio) er en langbeint krabbeart som en naturlig utbredt i Stillehavet fra Japan til Beringstredet og i Atlanterhavet, fra Cape Cod til vestlige Grønland. I 1996 ble arten for første gang registrert i Barentshavet. Krabben har formert seg kraftig, og russiske tellinger tyder på at snøkrabben kan være minst like tallrik som kongekrabben. Det latinske navnet betyr «snøgjeter».
Snøkrabben er en viktig kommersiell art. Den kanadiske fangsten var på 105 000 tonn i 2002, mens den grønlandske fangsten var på 12 500 tonn.
Biologi
Snøkrabben er bunnlevende sedentær art og finnes både på leire-, sand- og hardbunn. Unge individer og hunner foretrekker grunnere vatn enn hannene. De lever av ymse bunndyr som andre krepsdyr, muslinger, slangestjerner, flerbørstemarker og kråkeboller.
Paringstida er tidlig på våren eller seint på vinteren. Hunnene gyter rognen i en samlet masse under halen. Og går med den som utrogn i om lag et år før den klekker rett før neste paring. Larvene lever i de frie vannmassene i noen måneder før de går slår seg ned på havbunnen tidlig på høsten. Krabben vokser sakte, det tar 8-9 år fra klekking til krabben er stor nok til kommersiell fangst. Dyrene vokser i forbindelse med skalskifte, og det tar 3-6 måneder før det nye skallet blir hardt. Små krabber skifter skall årlig, mens større individ ofte kan gå opptil to år med samme skall.
Både hanner og hunner blir kjønnsmodne og stopper veksten etter det siste skallskiftet. Hannene er da fra 58 til 165 mm brede over ryggskjoldet, mens hunnene er fra 50 til 100 mm. Krabbene kan leve i opp til 5 år etter det siste skallskiftet. Gamle krabber er vanligvis lite aktive og utgjør en svært liten del av fangsten. Man regner med at hannkrabber er tilgjengelige for kommersielt fiske i 3-4 år etter at de har blitt kjønnsmodne. Arten er ganske lik kongekrabbe på smak.
Snøkrabbe i Barentshavet
De første funnene av snøkrabbe i Barentshavet var i 1996 ved Gåsbanken, på russisk sokkel ved Novaja Zemlja øst i Barentshavet. Fram til 2000 registrerte russiske forskere totalt 19 funn, av begge kjønn, alle i de østlige delene av området. Blant dyrene som ble registrert var det var det også hunner med rogn.
Det er to hypoteser for hvordan snøkrabben har spredt seg til Barentshavet; (1) innvandring fra øst, og (2) innførsel via ballastvann. Basert på de genetiske studiene som er gjort på krabben i Barentshavet er det ingenting som tyder på at det har skjedd en innførsel via ballastvann. Analysene viser mer slektskap mellom krabber fra Barentshavet og Beringstredet og østkysten av Canada enn med krabber fra Vest-Grønland. Hypotesen er derfor at krabben har spredt seg ved vandring vestover fra Tsjuktsjerhavet, nord for Beringstredet og inn i Barentshavet. Flere naturvernorganisasjoner har forlangt internasjonale avtaler om ballastvann for å hindre spredning av fremmede arter.
Den første kommersielle fangsten av snøkrabbe i internasjonalt farvann i Barentshavet (Smutthullet) ble landet i 2012. Fangsten foregår ved bruk av teiner på havbunnen. Fram til og med 2016 foregikk mye av fangsten på russisk sokkel i Smutthullet, men fra 1. januar 2017 ble russisk sokkel av Smutthullet stengt for andre fartøyer enn russiske, og siden da har norsk fangst hovedsakelig foregått i Fiskevernsonen ved Svalbard, men også i noe grad i norsk økonomisk sone og i norsk del av Smutthullet. Siden 2017 har fangsten i norske jurisdiksjonsområder vært kvoteregulert, basert på kvoteråd fra Havforskningsinstituttet.
Snøkrabben er en sedentær art som etter Havrettskonvensjonen artikkel 77 er en ressurs som forvaltes eksklusivt av de statene på hvis kontinentalsokkel de sedentære artene befinner seg. I Barentshavet betyr det at snøkrabben forvaltes alene av de to sokkelstatene Norge og Russland.
Landingene av snøkrabbe i Norge var 8 600 tonn i 2015 og 10 000 tonn i 2016, det alt vesentlige fisket i Smutthullet.
I Norsk svarteliste 2012 var snøkrabbe vurdert til svært høy risiko. Arten er avhengig av lav temperatur og dypt vann og vil sannsynligvis ikke bli vanlig i sørlig del av Barentshavet og utenfor kysten av Troms og Finnmark. I Fremmedartslista 2018 for Norge er den kategorisert i gruppen potensielt høy risiko, men i Fremmedartslista 2018 for Svalbard er den kategorisert i gruppen svært høy risiko.
Rutjana
Rutjana er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
En middelsstor (17 millimeter), avlang, mørk trebukk med grønnlig metallglans. Oversiden er tett, litt rynkete punktert. Antennene er tynne og kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet firkantet, nokså kort, dekkvingene er parallellsidige.
Utbredelse
Slekten er utbredt i India (Jammu og Kashmir).
RTÉ One
RTÉ One (irsk: RTÉ a hAon, norsk oversettelse: RTÉ én) er Irlands eldste og største tv-kanal, og flaggskipskanalen til landets allmennkringkaster Raidió Teilifís Éireann (RTÉ). Kanalen startet faste sendinger nyttårsaften 1961 under navnet Telefís Éireann.
Bakgrunn
RTÉ One startet faste sendinger 31. desember 1961, da som Telefís Éireann. I 1966 skiftet den navn til RTÉ og i deretter til RTÉ 1 i 1978. Fra oppstarten og frem til 1978, da RTÉ2 ble lansert, var kanalen den eneste på Irland. Kanalen startet opp med fargesendinger i begynnelsen av 1970-årene.
RTÉ One finansieres delvis av en kringkastingsavgift på fjernsyn og av reklame- og sponsorinntekter. I 2016 fikk kanalen tilført 46,23 millioner euro fra kringkastingsavgiften. I tillegg kom rundt 95 millioner euro fra reklame og sponsing. Kanalen hadde et totalforbruk på 142,6 millioner euro i 2016.
Kanalen er en allmennkanal som henvender seg til et bredt publikum med nyheter, idrett, serier og underholdning. RTÉ One er landets største tv-kanal og hadde i 2016 en markedsandel på 24,2 prosent av det irske tv-markedet. I november 2017 hadde markedsandelen falt til 18,5 prosent, men RTÉ One var fremdeles landets største tv-kanal.
Juleølkalenderen
Juleølkalenderen er en norsk humor-serie og julekalender som har bllitt laget i to sesonger (per 2022) og som ble vist på strømmingsplattformene MAX og Dplay. Den første sesongen hadde premiere 1. desember 2018, og den andre sesongen hadde premiere i 2019.
Sesong 1
Den første sesongen ble ledet av Bård Ylvisåker, Vegard Ylvisåker og Calle Hellevang-Larsen, i tillegg hadde de med seg Magnus Devold og Ole Martin Alfsen.
Buskerud Distriktslag for Idrett
Buskerud Distriktslag for Idrett (stiftet 27. april 1919) var et organisasjonsledd under Norges Landsforbund for Idrett og et fellesorgan for idrett i Buskerud i perioden 1919-1940.
Buskerud Distriktslag for Idrett ble dannet sammen med 20 andre distriktslag i 1919. Etter sammenslåingen med arbeideridrettskretsene, ble de nye kretsene Øvre Buskerud Idrettskrets og Nedre Buskerud Idrettskrets dannet i 1945.
Norgesmesterskapet i stup
Norgesmesterskapet i stup har blitt arrangert i regi av Norges Svømmeforbund hvert år siden 1911, bare avbrutt i 1914 og 1940-45 på grunn av de to verdenskrigene.
Buskerud Distriktslag for Idrett
Anton E. Hanssen fra Kongsberg var distriktslagets formann gjennom hele perioden fra 1919 til 1940.
Norgesmesterskapet i stup
NM i stup og vannpolo ble lenge arrangert sammen med NM i svømming, siden alle disse grenene sorterte under Norges Svømmeforbund.
Buskerud Distriktslag for Idrett
Idrettslag
I 1935 hadde distriktslaget følgende idrettslag som medlemmer:
Norgesmesterskapet i stup
NM i svømming og stup ble arrangert utendørs i juli/august hvert år fram til 1960. Fra 1961 til 2008 ble det arrangert et eget innendørsmesterskap i stup i mars/april.
Det konkurreres i 1 meter sviktstup, 3 meter sviktstup og tårnstup fra enten 5 eller 10 meter. Tårnstup ble tidligere kalt kunststup.
Exteriors
Exteriors er en surrealistisk og eksperimentell norsk film fra 2012 av Marie Kristiansen og Patrik Syversen. Filmen hadde premiere 25. mars 2011, og hadde et samlet besøkstall på norske kinoer på 928. Den ble vist ved den britiske Raindance Film Festival, som regnes blant de viktigste for uavhengige filmproduksjoner i Europa.
Filmen følger to kvinner fra henholdsvis Norge og England som søker lykken i Los Angeles i dagene før en viktig audition. De to kvinnene er veldig like. Begge to lever i kjærlighetsløse forhold, og overnatter hos forskjellige venner samtidig som de forsøker å finne sine store gjennombrudd i Hollywood. Filmen er en utforskning av ønsket om å bli sett og elsket.
Lorraine Baker
Lorraine Baker (født 9. april 1964) er en britisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i mellomdistanseløp.
Liste over ordførere i Heim
Liste over ordførere i Heim. Heim kommune ble opprettet som en kommune i 2020 etter sammenslåing av Halsa og Hemne kommuner samt en del av Snillfjord som en følge av kommunereformen.
Liste
2019– Odd Jarle Svanem
Bede Griffiths
Bede Griffiths (født 17. desember 1906 i Walton-on-Thames i England, død 13. mai 1993 i Shantivanam i Tamil Nadu i India) var en britisk/indisk katolsk prest tilhørende benediktinerordenen som virket som munk i India.
Ifølge Griffiths kan kristendommen av idag ikke utvikles som religion dersom den ikke legger til side den vestlige kulturs maskuline rasjonalisme og i stedet lærer seg å søke kunnskap på Østens feminine intuitive måte. Religionene kan ikke møtes i tro på hva de kristne kaller Gud men i tro på noe som er bortenfor alt som kan nevnes og beskrives.
Visdommens hus
Visdommens hus (‏بيت الحكمة, Bayt al-Hikma) var et bibliotek og et akademi i Bagdad. Det ble etablert i siste halvdel av 700-tallet, og ødelagt fullstendig i 1258. Imidlertid ble over 400 000 vitenskapelige tekster fra biblioteket reddet, og dannet grunnstammen i Maragha-observatoriet som ble opprettet i Persia (dagens Iran) i 1259.
Historie
Visdommens hus ble grunnlagt av kalif Harun al-Rashid (763–809 e.Kr.); i hans regjeringstid var interessen for gresk litteratur og vitenskap stor i det abbasidiske kalifat. Harun al-Rashid var personlig interessert av poesi og vitenskap og under hans andre sønn, kalif Al-Mamun, kom Visdommens hus' glansdager. Velgjørere av læresetet var Bagdads kjøpmenn og mange militære.
Under Al-Mamuns ettertredere blomstret studiene ved læresetet og dets ry og innflytelse vokste. Den mutazilitiske skole innen islam dominerte hos kalifene, men dette tok slutt under kalif Al-Mutawakkils tid ved makten, årene 847–861. Han fulgte en striktere religiøs retning, og anså for uislamsk den vitenskap – herunder gresk filosofi – som Visdommens hus beskjeftiget seg med. Dermed begynte en nedadgående spiral både for læresetets status og for den vitenskapelige kunnskapsiveren som tidligere rådde i kalifatet.
Under den mongolske beleiringen av Bagdad i 1258 ble både Visdommens hus og resten av byen Baghdad fullstendig ødelagt. Ødeleggelsen skjedde på ordre fra Hülegü khan, og ingenting av læresetet er igjen i dag. Matematikeren og filosofen Nasir al-Din al-Tusi rakk imidlertid å berge over 400 000 tekster fra lærestedets bibliotek; disse skriftene tok han med seg til Persia, der de dannet grunnstammen i Maragha-observatoriet; et astronomisk observatorium som Nasir grunnla i 1259.
Forskning og utdannelse
Foruten et bibliotek var Visdommens hus også et sentrum for tidligmiddelaldersk vitenskap. Framfor alt gjorde man den greske antikkens vitenskap kjent, ved å oversette viktige bøker til arabisk. Antikk litteratur ble studert og oversatt også fra middelalderkinesisk, gammelpersisk, sanskrit og syrisk. Et forbilde var Gundishapurakademiet, som var et viktig læresete i senantikkens Persia. Visse bøker tilfalt kalifatet som krigsbytte, for eksempel skal den antikke greske astronomen Klaudios Ptolemaios' verk Almagest ha blitt overlevert av Det bysantinske rike som del av en fredsavtale.
En av de fremste oversetterne var den kristne legen Hunayn ibn Ishaq som personlig ble utnevnt av kalifen. Det var på det meste nitti personer som her arbeidet med oversettelsesarbeidet, for det meste fra gresk til arabisk. Man oversatte alt man kom over av antikkens litteratur av vitenskapelig og filosofisk art, blant annet Galen, Hippokrates, Platon, Aristoteles og Arkimedes. Under Hunayn ibn Ishaqs ledelse utviklet man en teknikk med konsepsjonell fremfor ordrett oversettelse. Også hans sønn Ishaq ibn Hunayn virket som oversetter her, sammen med blant andre matematikeren og astronomen Thabit ibn Qurra. En annen kjent person knyttet til Visdommens hus var al-Khwarizmi som i Vesten er mest kjent for algoritmer, algebra og trigonometri.
Læresetet var ikke bare et akademisk sentrum i Baghdad; kalifatets embetsmenn, ingeniører, arkitekter, leger og rådgivere ble utdannet der, og ofte i flere enn i en disiplin.
Operasjon Highjump
Tidslinje
Den vestlige flåten av skip under ledelse av kaptein Charles A. Bond ankom Marquesasøyene 12. desember 1946, og USS «Henderson» og USS «Cacapon» satte opp meteorlogiske målestasjoner. Den 24. desember begynte fly fra USS «Currituck» å gjennomføre rekognoseringsturer.
Den østlige flåten under ledelse av kaptein George Dufek nådde Peter I Øy i slutten av desember 1946.
1. januar 1947 ble «Jack Browne» dykkermasker og DESCO oksygenutstyr benyttet på de første amerikanske dykkertoktene under den antarktiske isen. Paul A. Siple var representant for US War Department på ekspedisjonen.
Den sentrale flåten, ledet av kontreadmiral Richard H. Cruzen, ankom Hvalbukta 15. januar 1947 og anla basen Little America IV med tilhørende rullebaner.
Marinefartøyer og personell ble sendt tilbake til USA i slutten av februar 1947 da operasjonen ble avsluttet på grunn av de forverrede værforholdene og vinterens tidlige ankomst.
En oppfølgingsekspedisjon, Operasjon Windmill, returnerte til området sommeren etter (1947–1948).
Menneskelige tap
30. desember 1946 omkom radiooperatørene Wendell K. Hendersin, Fredrick W. Williams og Maxwell A. Lopez da deres PBM Mariner «George 1» styrtet i en snøstorm. Seks av besetningsmedlemmen overlevde ulykken og ble berget 13 dager senere. En plakett ble senere oppført ved McMurdo Station til minne om de tre omkomne. I tillegg omkom Vance N. Woodall under lossing av et skip på Rossbarrieren.
Hortengata (Oslo)
Hortengata er en gate på Sagene (bydel Sagene) i Oslo. Den går fra Uelands gate til Drøbakgata. Tidligere var den lengre og gikk til Skiensgata (Mossegata), en bortregulert gate som gikk mellom Arendalsgata og Mogata. Oppføring av den store blokken ved Drøbakgata gjorde imidlertid om på dette.
Gaten fikk navn i 1896 etter byen Horten. I området finnes også en rekke andre gater med navn etter norske byer. Eneste gjenværende adresser er nr. 6F og 6G, som er oppganger i en OBOS-blokk fra 1930-årene som strekker seg rundt hjørnet i Sandefjordgata.
Bulbocerambyx
Bulbocerambyx er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Store (opptil 70 millimeter), avlange, mørke trebukker. Slekten kan kjennes fra lignende slekter på at antennenes første ledd er fortykket.
Utbredelse
Artene er utbredt i Kina.
Systematisk inndeling
Artene ble tidligere plassert i slekten Neocerambyx.
Liste over ordførere i Orkland
Liste over ordførere og varaordførere i Orkland. Orkland kommune ble opprettet som en kommune i 2020 etter frivillig sammenslåing av Orkdal, Meldal, Agdenes og en tredjedel av Snillfjord kommune (Krokstadøra), som en følge av kommunereformen.
Ruth Wysocki
Ruth Wysocki (født 8. mars 1957) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i mellomdistanseløp.
Joseph Vaz
Joseph Vaz (konkani: Sant Zuze Vaz; portugisisk: São José Vaz; tamilsk: புனித யோசப் வாஸ், Punidha Yosap Vaz; singalesisk: ශාන්ත ජුසේ වාස් මුනිතුමා, ලංකා අපොස්තුළුවරයා, Santha Juse Vaz Piyathuma, Lanka Aposthuluvaraya; født 21. april 1651 i Benaulim i taluket Salcete i India, død 16. januar 1711 i Kandy på Ceylon) var en oratorianer og katolsk prest og misjonær i Sri Lanka, da kalt Ceylon.
Bakgrunn
Joseph Vaz var det tredje av seks barn til det indiske ekteparet Christoph Vaz (fra Sancoale) og Maria de Miranda (fra Benaulim). Familien var av brahminernes kaste, men var blitt katolsk og hadde i den forbindelse tatt det portugisiske slektsnavnet Vaz. Gutten lærte seg portugisisk i Sancoale og latin i Benaulim. Faren sendte ham til Goa, der han studerte ved jesuittenes kollegium St. Paul og ved dominikanernes kollegium eg St. Thomas av Aquino.
Prest
I 1675 ble han diakon, i 1676 mottok han prestevielsens sakrament av erkebiskop António Brandão av Goa. Joseph Vaz var ivrig i sin andakt til Jomfru Maria, og betegnet seg gjerne som en «Jomfru Marias knekt». På hjemstedet ble han raskt kjent som en god predikant og skriftefar.
Misjonær
Han søkte om å bli sendt på misjonsoppdrag. Vaz kom til Ceylon under den nederlandske okkupasjon, da nederlenderne innførte kalvinismes som offisiell religion etter å ha overtatt etter portugiserne. Pater Josef Vaz reiste rundt om på øya for å bringe eukaristien de katolske sakramenter til hemmelige grupper av katolikker. Senere under sitt virke var han i stand til å finne tilflukt i kongedømmet Kandy og der kunne han virke fritt. Innen sin død hadde han klart å gjenreise den katolske kirke på øya.
Han ble saligkåret den 21. januar 1995 av pave Johannes Paul II i Colombo, og kanonisert den 14. januar 2015 av pave Frans i en friluftseremoni på Galle Face Green i Colombo.
Gambias nasjonalbibliotek
13.45959°N, -16.58499°W
Gambias nasjonalbibliotek (The Gambia National Library Service Authority (GNLSA)) er et gambisk bibliotek som har i oppdrag å tilby en pålitelig, tilgjengelig bibliotek- og informasjonstjeneste rettet mot transformasjonen av Gambia til et opplyst og kunnskapsbasert samfunn.
Rollen som nasjonalbibliotek innebærer blant annet ansvar for å sikre og opprettholde internasjonale standarder for bibliografisk kontroll.
Robert Fuchs
Robert Fuchs (født 12. juni 1991) er en polsk roer.
Han representerte Polen under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 5 i åtter.
David Weiss
David Weiss (1946–2012) var en kunstner fra Sveits.
Weiss var utdannet i Sveits ved Kunstgewerbeschule i Zürich (1963–44) og Kunstgewerbeschule i Basel (1964–65).
Weiss samarbeidet med kunstneren Peter Fischli i perioden 1979-2012. Fischli og Weiss arbeidet med en mengde ulike medier, blant annet film, foto, skulpturer og installasjoner.
Deres første samarbeid var fotoserien «Wurstserie» («pølseserie»), som bestod av fotografier av ulike typer pølser, kjøtt og andre hverdagslige objekter. Deres mest kjente verk er filmen Der Lauf der Dinge («The Way Things Go»).
Kunstneriske kjennetegn
Fischli og Weiss' kunst beskrives ofte som humoristisk og ironisk. Som skulptører er de mest kjent for sine kopier av hverdagslige objekter, verktøy og gjenstander laget av materialet polyuretan. De ønsket å vise hvilken betydning kopier har i vårt masseproduserende konsumentsamfunn, og forsøkte å motarbeide kunstens tradisjonelle dyrking av tanken om at kunstobjekter er geniale og enestående.
Utstillinger
Fischli og Weiss hadde sin første felles utstilling i Galerie Balkon (Genève, Sveits) i 1981. Senere har de hatt utstillinger i blant annet i Sonnabend Gallery (New York, USA 1986), Museu d’Art Contemporani de Barcelona (Spania 2000), Museum Boijmans Van Beuningen (Rotterdam, Nederland 2003), Museo Tamayo Arte Contemporáneo (Mexico by, Mexico 2005), Tate Modern (London, England 2006).