cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Drosjetransport i Mexico
Mexico By
Sitio er i utgangspunktet tilknyttet en egen sentral og dermed har de også høyere administrasjonskostnader, som fører til høyere takster. De starter fra egne holdeplasser der sentralen holder til. Selv om de er registrert som «Sitio», så hender det at dem operere som «Libre» og plukker opp passasjerer utenom holdeplassen. Et tidligere kjennetegn for «Sitio» var bokstaven «S» først i registreringsnummeret. Fra 2008 har også disse drosjene tatt i bruk nye skilt som begynner med «A» eller «B».
Radio er en type drosjer som har radiokommunikasjon og som man også kan bestille pr. telefon. Dette er ofte litt større biler. Om man har litt bagasje, så er disse å foretrekke. De er også litt dyrere enn «Sitio» og «Libre».
Den typiske taxi i Mexico by er av bilmerket Volkswagen Type 1. (Også kalt Boble) men også 4-dørs Nissan Tsuru er veldig populære. Tidligere var drosjene gule. Det ble senere innført «miljøtaxi» med krav til utslipp og dermed ble flesteparten malt grønne. I den senere tid finner man også drosjer som er malt røde og hvite.
Mexico By har hatt store problemer med piratdrosjer hvor passasjerene blir kidnappet. Derfor er det veldig viktig å vise forsiktighet når man skal benytte drosje. Om man skal benytte en drosje direkte fra gaten, bør man gjøre dette på dagtid. De fleste kidnappinger skjer sent nattestid. Dette er fordi f.eks. et bankkort da kan brukes de nærmeste dagene. Når man setter deg inn i en taxi, må man passe på at man føler seg komfortabel med situasjonen. Om magefølelsen forteller noe annet, så bør man ta en annen drosje.
Forskjeller mellom autoriserte og uautoriserte drosjer i Mexico by
På den første illustrasjonen til høyre kan man se hvordan man kan kjenne igjen en autorisert drosje i Mexico by. Øverst til venstre på den første illustrasjonen er det et identitetskort for en godkjent sjåfør. Til høyre for dette viser man hvordan bilen skal merkes på siden. Deretter skal samme merking finnes på taket. Drosjens skilt skal ha samme nummer som resten av merkingen og dette skiltet skal være utstedt offisielt. Det finnes over 100 000 registrerte drosjer i Mexico By. Tidligere har det vært et stort problem at førere av piratdrosjer har kidnappet og ranet sine passasjerer. Neste illustrasjon til høyre viser typiske trekk ved piratdrosjer. Drosjen er forsøkt malt så lik som mulig en godkjent taxi for å lure kunden. Det mangler nummer eller numrene stemmer ikke overens. Skiltet er ikke et offisielt utstedt med løyve for drosjekjøring. Papirene til føreren er ikke offisielt utstedt og mangler stempler og godkjent fotografi. En annen viktig sak man bør merke seg er at det ofte ikke er taksameter i en pirattaxi. Alle autoriserte drosjer i Mexico By er påkrevd å benytte takstometer.
Cancún
Cancún er et av stedene i México hvor det er dyrest å benytte seg av drosje. I hotellsonene finnes det et direktiv om priser per sone. Det står skrevet priser ved de fleste hoteller. I sentrum av Cancún er det billigere å ta drosje enn i hotellsonene.
Johannesburg
Johannesburg er Sør-Afrikas største by. Selve Johannesburg bykommune har en befolkning på 4,4 millioner innbyggere (2011). Regner man med omkringliggende forsteder og såkalte townships, har Stor-Johannesburg en befolkning på 7, 8 millioner. Byen ble grunnlagt i 1886 og er hovedstad i provinsen Gauteng. Johannesburg har mange kallenavn, det vanligste er «Jo'burg», ellers er «Jozi», «JHB», «eGoli» eller «Gautheng» vanlige navn. De siste navnene er zulu og sotho, og henviser til gullgruvene som byen bygger på (bokstavelig «Sted med gull»).
Johannesburg er også Sør-Afrikas økonomiske sentrum og et av de viktigste økonomiske sentrene i Afrika. Byen er én av de 40 største storbyområdene i verden, og den eneste byen i Afrika som offisielt blir kalt en verdensby. På tross av Johannesburgs sentrale posisjon, både i politikk og næringsliv, er ikke byen landets hovedstad. Denne statusen deles mellom Cape Town, Pretoria og Bloemfontein. Den sørafrikanske forfatningsdomstolen, Sør-Afrikas høyesterett, ligger derimot i byen.
Demografi
Ifølge en folketelling i 2011 bor det over 4 millioner mennesker i byen. Folketallet i Stor-Johannesburg er på over 8 millioner. Byen er i sterk vekst, med stadig immigrasjon både fra andre områder i Sør-Afrika og fra andre afrikanske land. Johannesburg omslutter også Soweto i sørvest, det største av townshipene som apartheid-regjeringen etablerte for å huse de mange svarte i byen.
Klima
Johannesburg ligger på det høye platået i østlige deler av Sør-Afrika, hele 1 753 meter over havet.
Gjennomsnittstemperaturen ligger på rundt 27 °C om sommeren og 20 °C om vinteren. Minusgrader og frost forekommer om natten vinterstid. Årsnedbøren ligger mellom 600 og 800 millimeter, og de største mengdene kommer om sommeren. Vinterne er tørre.
Flyplasser
Johannesburg betjenes av OR Tambo internasjonale lufthavn (tidligere Johannesburg internasjonale lufthavn) for både innenriks og internasjonale flyvninger. Andre flyplasser rundt byen er Rand lufthavn, Grand Central lufthavn, og Lanseria. Rand lufthavn ligger i Germiston, og er en liten flystripe som mest brukes av private. Flyplassen var også hjem til South African Airways' første Boeing 747 Classic, the Lebombo, som nå er luftfartsmuseum. Grand Central ligger i Midrand og betjener for det meste private fly. Lanseria lufthavn brukes til kommersiell trafikk til Cape Town, Botswana, og Sun City.
Severdigheter
Johannesburg har en rekke severdigheter, ikke minst representert ved minnesmerker etter apartheid-perioden. Blant de mest kjente er Apartheidmuseet, Old Fort fengselet på Constitution Hill som nå også inneholder Konstitusjonsdomstolen, Hector Pieterson museet i Soweto, Vilakazi street med Mandelafamiliens tidligere hus i Orlando West, og MuseumAfrica i Newtown. Afrikas høyeste bygning, Carlton Centre, ligger i Johannesburg.
Zoey 101
Zoey 101 er en amerikansk TV-serie som handler om unge Zoey Brooks (Jamie Lynn Spears), som begynner på en prestisjetung privatskole kalt Pacific Coast Academy (PCA) som slipper inn jenter for aller første gang. Gjennom hele TV-serien navigerer Zoey og hennes nye venner livet som tenåringer. Etter hvert som serien skrider frem, vokser vennegjengen tettere sammen, men må også navigere gjennom både private og akademiske problemer.
Serien hadde premiere i USA i 2005 og har vært nominert til en Emmy, og den har vunnet en rekke andre priser som Young Artist Awards og BMI Film & TV Awards.
Jamie Lynn Spears er Britney Spears' søster, og har vunnet og blitt nominert til en rekke priser for sin innsats i Zoey 101, blant annet Kids’ Choice Awards. I Norge sendes serien på TVNorge og Nickelodeon.
Santa Maria do Tocantins
Santa Maria do Tocantins er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Bronisław Huberman
Bronisław Huberman (født 19. desember 1882 i Częstochowa i Polen, død 15. juni 1947 i Corsier-sur-Vevey i Sveits) var en polsk fiolinist og pedagog. Han er kjent for sine individuelle og dypt personlige interpretasjoner, og regnes som en av det 20. århundres største fiolinbegavelser.
Bakgrunn
Bronisław Huberman var av polsk-jødisk familie. Han lærte seg å spille på fiolin da han var seks år.
Et halvt år etter hadde han sine første opptredender. Som som syvåring begynte han studiene hos Mieczysław Michałowicz, og ble raskt kjent som vidunderbarn. I 1892 - da var han blitt ti år gammel - reiste han til Berlin for å studere hos den verdenskjente pedagog og fiolinist Joseph Joachim.
Fiolinist
Huberman gav da allerede konserter blant annet i Wien, og senere i Tyskland, Nederland, Belgia, Frankrike – og ikke minst i Polen, hvor han konserterte hyppig. Fra sin protektor greve Jan Zamoyski ble han overrakt den kjente Gibson Stradivarius, som han siden spilte på.
I 1896 fremførte han i Wien Brahms’ fiolinkonsert, ved tilstedeværelse av komponisten. I 1897, etter å ha gitt en serie av konserter i Europa, reiste han til USA, hvor han snart ble kjent som en av verdens fremste fiolinvirtuoser. Han samarbeidet blant annet med cellisten Pablo Casals og pianisten Ignacy Friedman.
I årene 1934 – 1936 underviste han ved musikkakademiet i Wien. I 1936 ble Israel Philharmonic Orchestra i Tel Aviv grunnlagt av hans initiativ. Huberman var også tilhenger av ideen om et forent Europa, og publiserte en rekke artikler om temaet. Han var også virksom som pedagog, og holdte blant annet mesterklasser i Akademie für Musik i Wien.
Hubermans repertoar var omfangsrikt. Det omfattet konserter av Bach, Brahms, Tsjajkovskij, Franck, Mozart, Paganini og Wieniawski. Han var æresmedlem av Gesellschaft der Musikfreunde i Wien og ble tildelt den polske ordenen Polonia Restituta for sitt arbeid.
Zduńska Wola
Zduńska Wola er en by plassert sentralt i Polen med litt over 44 000 innbyggere. Byen ligger i Łódź voivodskap.
Slaget om Tai’erzhuang
Slaget om Tai'erzhuang (forenklet kinesisk: |臺|兒|莊|會|戰, tradisjonell kinesisk: |台|儿|庄|会|战 Tái'érzhūang Huìzhàn) var et slag under andre kinesisk-japanske krig i 1938 mellom den kinesiske Kuomintanghæren og Japan. Det anses til tider for å være en del av slaget om Xuzhou.
Slaget dreide seg om en japansk plan om å erobre Xuzhou, en stor by i det østlige Kina. Japanerne glemte å ta høyde for generalene Li Zongren og Bai Chongxi, som planla å omringe japanerne i byen Tai'erzhuang. Den japanske operasjonen startet 24. mars. Overmot fikk de japanske lederne til å overse tusenvis av de uanselige «bøndene» i området, som infiltrerte og avskar kommunikasjonslinjer og forsyninger, flyttet vannløp og ødela jernbanelinjer. I slutten av mars ble det kastet ned forsyninger og brennstoff fra fly til de japanske troppene, men mengdene var utilstrekkelige.
29. mars 1938 gravde en liten gruppe japanske soldater seg fram under murene omkring Tai'erzhuang i et forsøk på å erobre byen innenfra. De ble fanget av de kinesiske forsvarerne og drept. I den følgende uken hevdet begge sider å ha kontroll over deler av byen og det omkringliggende området, og mange ble drept i kamper med håndvåpen.
Til slutt angrep japanerne frontalt, uten å ta hensyn til at kineserne var i overtall. En stor omringning av kinesiske forsterkninger 6. april kom en større japansk tilbaketrekning i forkjøpet, men kineserne fikk ikke noe ut av det på grunn av deres manglende mobilitet.
Mens seieren ble feiret i Hankow og andre kinesiske byer benektet og latterliggjorde Japan rapportene om slaget i dagevis. Det ble imidlertid omtalt i verdenspressen og utløste i midten av april en regjeringskrise i Tokyo.
Kineserne oppnådde en stor seier, den første for den nasjonalistiske alliansen i krigen. Slaget fjernet myten om Japans militære uovervinnelighet og hadde uvurderlig betydning for den kinesiske moralen.
BMW M44
BMW M44 er en stempelmotor med fire sylindre i rekke, 16 ventiler og doble overliggende kamaksler fra BMW. Motoren erstattet M42-motoren, og var ganske lik M43-motoren med 8 ventiler.
M44B19
Brukt i:
Før 1996 var 318iS utstyrt med M42-motoren (1.8 l):
Gunhild Nygaard
Gunhild Nygaard (født 22. februar 1965 i Oslo) er en norsk klesdesigner. Hun er oppvokst i Bergen, og gjennom sine foreldre har hun nær tilknytning til Vikedal og Imsland i Ryfylke. Hun er utdannet ved Esmod, og arbeider i Paris i Frankrike.
Siden 1990 har hun bodd i Paris, og har arbeidet som designer hos både Givenchy og Christian Dior. Hun lanserte i 2007 sin første solokolleksjon gunhild, og fikk i 2009 prisen Créateur de l'Année fra borgermesteren i Paris.
Lister (Farsunds Avis)
Lister (før mai 2014: Farsunds Avis) er en avis som blir utgitt i Farsund i Vest-Agder. Den er lokalavis for kommunene Farsund, Lyngdal, Kvinesdal, Flekkefjord og Hægebostad. Lister kommer ut fire dager i uken på papir, samt digitalt på nettsiden Lister24.no. Hovedredaksjonen ligger i Farsund by, men avisen har også kontor i Lyngdal.
Avisens historie
Historien vil ha det til at Farsunds Avis ble unnfanget ved en trykkfeil. Lister hadde brakt en artikkel fra en fest i byens gymnastikksal, arrangert av Farsund Høire. Presteskapet deltok og ble i artikkelen omtalt som «presteskrap». Etter all sannsynlighet var dette en trykkfeil, men reaksjonen fra byens borgerskap var å stifte egen avis. 15. juni 1889 kom avisen ut for første gang. Farsunds Avis var ingen Høyre-avis fra starten, men ble det snart. Først i 2002 ble avisen partipolitisk uavhengig, og inntil da måtte både redaktøren og nye aksjonærer ha partiboken i orden.
Konkurrenten Lister gikk inn i 1934, men avisens logo og avishode gjenoppsto i 2010 – på sin tidligere konkurrents regionutgave hver torsdag.
Fra Brøvig, via Schibsted til Polaris
Familien Brøvig sto sentralt i avisen i flere tiår. Fra 1903 til 1915 hadde skipsreder Th. Brøvig redaktøransvaret. Rederfamilien var dessuten hovedeiere i avisen frem til 3. november 2008, da den solgte sin eierpost på 58,2 prosent. Kjøper var Schibsted-eide Fædrelandsvennen, som da kjøpte 86,24 prosent av aksjene i AS Farsunds Aktiebogtrykkeri – som er avisutgiverens juridiske navn. Høsten 2019 ble det kjent at Polaris Media, sammen med Agderposten Medier, ville etablere et nytt mediehuskonsern på Sørlandet. Lister var en del av dette oppkjøpet og etableringen av Polaris Media Sør AS. Sistnevnte selskap eier i dag 89,15 prosent av aksjene i AS Farsunds Aktiebogtrykkeri.
Regional og digital satsing
Avisen ble morgenavis i 2000 og gikk over fra fullformat til tabloidformat to år senere. På denne tiden var avisens nedslagsfelt kommunene Farsund, Lyngdal og Hægebostad, men i januar 2008 startet mediehuset med storutgaver på torsdager, der avisen ble distribuert til hele Listerregionen. Torsdagsutgaven hadde et regionalt fokus, og dekket Farsund, Flekkefjord, Lyngdal, Kvinesdal og Hægebostad på like journalistiske vilkår. I januar 2010 hentet Farsunds Avis frem den gamle logoen til rivalen Lister og byttet navn på torsdagsutgaven på papir. Under Mediedagene i Bergen i 2011 fikk Lister-satsingen bronse i klassen «Årets nyskapning».
Etter 121 års drift ble det gamle trykkeriet lagt ned våren 2010, og pressen ble solgt. Trykkingen av avisen ble først flyttet til Fædrelandsvennen i Kristiansand, siden til Schibsted Trykk AS på Forus i 2014 og igjen til Schibsted Trykk Oslo i 2016. Siden januar 2020 har avisen blitt trykket i Polaris Trykk i Arendal.
I desember 2010 flyttet avisen ut fra sitt gamle avishus i Strandgaten i Farsund til nye lokaler på Gåseholmen, noen hundre meter unna. 24. januar 2013 oppgraderte Farsunds Avis sin nettside og omdøpte den til Lister24.no. For å møte nye leserkrav om å bli oppdatert hele døgnet, innførte avisen en ny abonnementsmodell i mai 2014. Leserne måtte heretter abonnere for å få tilgang til alt innhold på Lister24.no, ikke-abonnenter kun fikk lese et begrenset antall saker. I tillegg ble en elektronisk utgave av papiravisen inkludert i abonnementet.
Fra Farsunds Avis til Lister
I 2014 gjorde mediehuset også vesentlige endringer i sin papirutgave. Antall utgivelsesdager ble redusert fra seks til fire per uke, og avisen skiftet navn til Lister alle utgivelsesdager. Parallelt med dette satset Lister ytterligere på sin digitale utgave, blant annet med mer video. Avisen bygde et studio for nett-tv for TV-produksjon. Dette ble etter hvert avviklet. Men aktiviteten med å sende direkte fra utvalgte politiske møter, konserter, revyer og sportsarrangementer har de fortsatt med.
Fra januar 2019 ble frekvensen på papirutgaven endret igjen - fra fire til tre dager. Mandagsavisen ble kuttet ut. Papiravisen kommer nå ut hver tirsdag, torsdag og lørdag.
I 2015 ble Lister24.no nominert til «Årets nettsted» av Mediebedriftenes Landsforening, blant annet i konkurranse med VG og Bergens Tidende. I 2018 ble avisen kåret til «Årets lokalavis» av Landslaget for lokalaviser.
I 2020 hadde avisen et nettoopplag på 5797 for papir og digital. Mediehuset hadde første kvartal 2021 et samlet lesertall på 12900 unike lesere, med på 7100 papir og 9800 på nett.
Avisen flyttet i 2020 tilbake til sine tidligere lokaler i Strandgaten i Farsund, etter å ha hatt tilhold på Gåseholmen i Farsund sentrum i ti år, fra 2010 til 2020.
Omstilling og endringer
Avisen har i likhet med andre norske mediebedrifter vært gjennom omfattende omstillingsprosesser og nedbemanninger de siste årene. Etter den siste store nedbemanningsprosessen i 2014 og senere omorganiseringer, har avisen nå ti reaksjonelt ansatte. Tallet på ansatte er mer enn halvert siden 2010. Annonseproduksjon, markedsavdeling, ekspedisjon, kundesenter, økonomifunksjoner og lesermarkedsoppgaver utføres på konsernnivå. På et tidspunkt ble det inngått et tettere redaksjonelt samarbeid med søsteravisene Lindesnes i Mandal og Søgne og Songdalen Budstikke i Søgne, men dette opphørte etter kort tid. I 2018 innførte Schibsted en ny styringsmodell som medførte at de tre nevnte avisene fikk felles ansvarlig redaktør. Denne endringen ble sterkt kritisert av de ansatte, og endte med at daværende redaktør Sveinung W. Jensen trakk seg i protest et par måneder senere. Han var den andre redaktøren i avisens historie til å gå av i protest, etter at redaktør Billy Nenningsland i 1959 sa opp da styret overprøvde hans nei til en ølannonse.
Dagens ansvarlige redaktør og daglige leder, Svein Morten Havaas, ble formelt ansatt i mai 2020 etter først å ha vært konstituert et par måneder.
Omsetningen til Lister var i 2020 på rundt 27 millioner kroner, og avisen gikk med et overskudd på 71 000 kroner før skatt. Driftsresultatet var 259 000 kroner.
Opplag
Nettoopplagstall hentet fra Medienorge:
Pentti Lammio
Pentti Johannes Lammio (født 24. oktober 1919 i Tammerfors, død 25. juli 1999 i Lempäälä) var en finsk skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz og 1952 i Oslo.
Min nabo Totoro
Min nabo Totoro (となりのトトロ, Tonari no Totoro) er en japansk animasjonsfilm fra 1988, regissert av Hayao Miyazaki og produsert av Studio Ghibli. Den regnes blant de beste animasjonsfilmene gjennom tidene.
Pentti Lammio
Lammio vant en olympisk bronsemedalje under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han kom på tredjeplass på 10 000 meter skøyter, bak Åke Seyffarth fra Sverige og Lassi Parkkinen fra Finland.
Min nabo Totoro
Handling
Filmen er et portrett av japansk landsbyliv i siste halvdel av 1950-tallet, og handlingen utspiller seg i løpet av en sommer. En universitetsprofessor og hans to døtre flytter inn i et gammelt hus ved skogen, som noen tror er hjemsøkt. Konen hans ligger på sykehuset for å bli frisk fra en alvorlig sykdom. Døtrene hans oppdager «sot-ånder», som de tror er «hybelkaniner». Den yngste av døtrene, Mei, oppdager en liten ånd som leder henne inn i en magisk skog der hun finner en stor skogsånd. Hun kaller den Totoro. Faren hennes forteller at ånden er skogens konge. Bare de som har et rent hjerte kan se åndene i skogen. Fire år gamle Mei bestemmer seg senere for å finne igjen skogens konge. En regntung kveld, mens jentene venter på en buss, møter de en gigantisk Totoro som beskytter seg mot regnet med et stort blad fra et tre. Da den eldste søsteren Satsuki gir Totoro paraplyen sin, blir han glad.
Da den minste jenta får høre at moren allikevel ikke som lovet vil komme tilbake fra sykehuset, bestemmer hun seg for å besøke moren på egenhånd. Hun går seg bort, men med hjelp av Totoro og en magisk buss i form av en katt finner Satsuki henne igjen. Sammen reiser de til sykehuset og observerer foreldrene fra avstand. Det er tydelig at forsinkelsen ikke skyldtes noe alvorlig, og at moren er iferd med å bli frisk.
BMW N45
BMW N45 er en stempelmotor med fire sylindre i rekke fra BMW. Motoren debuterte i BMW E87 116i i 2004.
Santa Rita do Tocantins
Santa Rita do Tocantins er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Utby
Utby er et tettsted i Uddevalla kommune i Västra Götalands län i landskapet Bohuslän i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 267 innbyggere.
Jakten på Odin
Jakten på Odin er prosjekttittelen på Thor Heyerdahls siste serie med arkeologiske utgravninger i Azov i Russland.
Teoretisk bakgrunn
Heyerdahls intensjon var å bevise sannheten i beretningene til Snorre Sturlason i Ynglingesagaen, som er skrevet i det 13. århundre, om opprinnelsen til de norrøne kongedynastiene og de hedenske norrøne guder. Snorre tilbyr en euhemeristisk fortelling hvor han beskriver den norrøne guden Odin og de andre norrøne gudene, æsene som et virkelig folk som emigrerte fra området ved elva Don til Skandinavia da romerne ekspanderte inn i deres gamle hjemland. I Skandinavia, skriver Snorre, gjorde de et slikt inntrykk på den innfødte befolkningen at den begynte å dyrke dem som guder.
Utgravningene
Utgravningene som ble utført i Azov, nær Dons utløp i Svartehavet har vist at Azov virkelig hadde en befolkning rundt den tiden Heyerdahl postulerer for emigrasjonen til æsene (omkring år 60 f. Kr., ifølge referansene til romersk ekspansjon inn i Kaukasus). Heyerdahl hevdet også at russiske skriftlige kilder fra Kaukasus-området ikke bare bekrefter eksistensen til æsene eller de iranske osseter; dem han beskriver som «dagens Odin-folk»– men også eksistensen til en historisk folkegruppe som levde i området rundt Vansjøen i dagens Tyrkia.
Kritikk
Heyerdahls Odin-prosjekt blir av det akademisk-vitenskapelige miljøet sett på som et eksempel på pseudoarkeologi, basert på selektiv lesning av kildene, og av manglende forståelse, eller mangel på villighet til å benytte grunnleggende vitenskapelig metodologi.
Mye av fundamentet for hans teorier er basert på likheter i navn på personer i norrøn mytologi og geografiske stedsnavn i svartehavs- og kaukasusregionen. Sammenlikningen av disse navnene er gjort helt uten å ta hensyn til all lingvistisk teori. Byen Azov i Russland mente Heyerdahl har sitt navn fra as-hof – æsenes tempel. Hovedtyngden av lingvister og historikere vil til dette si at byen Azov fikk navnet sitt fra tyrkerne, over 1000 år etter at Heyerdahl tror æsene levde der. Heyerdahl peker også på likhetene mellom ordene æsir og folkene azeri og osseter fra Kaukasus, mellom guden Odin og det kaukasiske folket udinere (udi) og språket udinsk og mellom guden Ty og Tyrkia, og mellom vaner (en gruppe norrøne guder) og ordet vannisk, som i en periode i det 19. og 20. århundre ble brukt om urartisk språk, talt i tidligere tider i området omkring Van-sjøen. Lingvister og historikere peker på at det ikke er noen grunn til å tro at disse likhetene er noe mer enn tilfeldigheter.
I særdeleshet gjør Heyerdahl ikke noe forsøk på å se på utviklingen av språk – han gjør anakronistiske sammenligninger av moderne former med tidligere tiders. For eksempel vil diakrone lingvister si at guden Odin for 2000 år siden ble kalt Woðanaz eller Woðinaz, som ikke viser samme likhet med udi.
Videre lesning
Prosjektets bakgrunn er beskrevet i en bok Jakten på Odin—På sporet av vår fortid, skrevet av Thor Heyerdahl og Per Lillieström (ISBN 82-7201-316-9).
Øvre Kollsjø
Øvre Kollsjø er en liten innsjø i Ringerike kommune i Viken. Vannet ligger i Strømsoddbygda i Soknedalen, sørvest for Ulevann og Blankvann, på vestsiden av Ådalsfjellene. Vannet får tilførsel i nord gjennom Ulevasselva. I sørenden er vannet oppdemmet. Ved utløpet dannes Kollsjøelva, som renner sør (ned) til Nedre Kollsjø.
Fylkesvei 7904
Veien starter i vest fra europavei 6 på sørsida av Balsfjorden, like ved havne- og industriområdet på Bergneset, som ligger mellom veien og fjorden. Veien går derfra østover langs fjorden, og langs hele veien ligger stort sett sammenhengende jordbruksbebyggelse. Veien følger den gamle traseen til E6, unntatt på de siste 1,5 km, hvor den følger en ny trasé parallelt med den nåværende E6. Veien munner ut på E6 igjen like ved gården Fossberg, rundt én kilometer sørvest for Nordkjosbotn sentrum. En av Statens vegvesens kontrollstasjoner ligger like ved krysset.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 295 (Troms).
Grenland Sykleklubb
Grenland Sykleklubb (stiftet 15. februar 1960) er en norsk sykkelklubb fra Skien med tilbud innen landeveissykling og terrengsykling.
Klubbens største profil er landeveissyklisten og verdensmesteren fra 1995, Monica Valen. Også hennes søster, Anita Valen syklet for klubben, og har en rekke norgesmesterskap på landeveissykling for Grenland sykleklubb.
Klubben har mottoet «På veien mot nye mål»
Grenland sykleklubb er med i samarbeidsprosjektet Team Skagerak sammen med Voss Sykleklubb og Cykleklubben Sør.
Liste over Serbias presidenter
Serbias president er statsoverhode i Republikken Serbia. Den nåværende presidenten er Aleksandar Vučić, som vant en majoritet av stemmene i presidentvalget i 2022.
Presidenter fra 1991
I 1991 forlot Slovenia og Kroatia føderasjonen, slik at Serbia sto tilbake med Montenegro og Kosovo i føderasjonen Serbia og Montenegro. Denne føderasjonen ble oppløst i 2006. Kosovo erklærte sin selvstendighet i 2008.
Nasjonalforsamlingens president virker som fungerende president.
Oaxacadalen
Oaxacadalen er en geografisk region i delstaten Oaxaca sør i Mexico. Dalen, som befinner seg i fjellkjeden Sierra Madre, er forma omtrent som en Y opp-ned. Oaxacadalen var hjemstedet til den zapotekiske sivilisasjonen, en av de tidligste avanserte samfunna i Mesoamerika, og seinere til mixtekerne.
Det er en rekke kjente arkeologiske steder i dalen, blant annet Monte Albán, Mitla, San José Mogote og Yagul. I dag ligger delstatshovedstaden Oaxaca by sentralt i dalen.
Boris Tadić
Boris Tadić (født 15. januar 1958) var president i Serbia fra 2004 til 5. april 2012. Han var en av to kandidater i 2. runde av det serbiske presidentvalget 20. mai 2012. Tadić er professor i sosialpsykologi, og representerer Det demokratiske partiet (DS), som er et EU-orientert, liberalt sentrum-venstre-parti, og medlem av Sosialist-internasjonalen.
Tidlig liv og familie
Han studerte sosialpsykologi ved Universitetet i Beograd, og underviste deretter ved et gymnasium i byen. Deretter grunnla han og ble den første direktøren for Senteret for utvikling av demokrati og politiske ferdigheter.
Tadić er gift og har to barn.
Politisk karriere
Tadić har vært medlem av Demokratska Stranka (DS) (Det demokratiske partiet) siden 1990, og har hatt flere tillitsverv, bl.a. som
I 2002 ble han minister for telekommunikasjoner i den føderale republikken Jugoslavia. Han ble så forsvarsminister. I 2003 ble han valgt til nasjonalforsamlingen i Serbia og Montenegro, og ble fungerende leder for gruppen av demokratiske representanter. I 2004 ble han valgt til leder for partigruppen også i Serbias parlament.
Første periode 2004-2008
I den første runden i presidentvalget i Serbia i 2004 fikk han 27,3 prosent av stemmene. I den andre runden, den 27. juni 2004, fikk han 53,24 prosent og slo Tomislav Nikolić, og ble den første demokratisk valgte president i Serbia.
Han ble offisielt innsatt i en seremoni i Beograd den 11. juli 2004.
Presidentvalget 2008
Tadić var en av ni kandidater ved presidentvalget i 2008, som hadde sin første valgomgang 20. januar 2008. Han stilte på vegne av Det demokratiske parti. Tadic ble nr. 2 i den første valgrunden med 35,4 % av stemmene mot 39,4 % til Tomislav Nikolić.
Santa Rosa do Tocantins
Santa Rosa do Tocantins er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Petsjora
Petsjora (russisk: Печо́ра) er ei stor elv i europeisk del av Russland. Elva har sitt utspring i Uralfjellene og renner gjennom de russiske føderasjonssubjektene Komi og Nenetsk, før den munner ut i Petsjorabukta i Barentshavet. Petsjora er i alt 1 809 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 322 000 km².
Boris Tadić
Presidentvalget 2008
I den andre valgomgangen 3. februar fikk Tadić 51 % av stemmene mot Nikolić' 49 %, og Nikolić erkjente nederlaget samme kveld i en tale til sine tilhengere.
Selvstendighet for Kosovo
Like etter at Tadić ble gjenvalgt gikk han ut med en sterk advarsel til EU og USA mot å anerkjenne selvstendighet for Kosovo. Tadić sa: «Skulle Serbia bli delt imot sin vilje... kan det så i tur resultere i utvidelsen av flere andre eksisterende konflikter, reaktiviseringen av flere avsluttede konflikter, og starten på hvem vet hvor mange nye konflikter» Tadić beskrev selvstendighet for Kosovo som «uakseptabel», men la til at han ikke ønsket å se Serbia isolert fra EU.
Petsjora
Om lag 130 kilometer fra utløpet deler elva seg i to løp – et østlig (store Petsjora) og et vestlig (lille Petsjora) før den grener seg ut i et deltaområde og renner ut i Petsjorabukta i Petsjorahavet, sørøst i Barentshavet.
Boris Tadić
Nyvalg i Serbia
Dyp uenighet innad i koalisjonsregjeringen om forholdet til EU, sammen med problemene som Kosovos uavhengighetserklæring medførte, endte med at statsminister Koštunica ga opp og kunngjorde sin avgang. Det som fikk regjeringen til å kollapse, var en stor intern uenighet om et resolusjonsforslag fra det radikale partiet med betingelse for nye samtaler med EU, som krevde at anerkjennelsene av Kosovo ble trukket helt tilbake og at planene om å sende nye europeiske politifolk og jurister til Kosovo ble avlyst. Koštunica og hans parti, Demokratska stranka Srbije, støttet forslaget, mens president Tadić og hans parti, Det demokratiske parti, var imot det. Tadić ville fortsette med forhandlingene med EU, helt uavhengig av Kosovo, selv om også presidenten var sterkt imot Kosovos uavhengighetserklæring.
Petsjora
Vannføringen er variabel med en flomtopp ved snøsmeltingen som begynner i april/mai og varer ut i juni. Utover sommeren synker vannstanden betraktelig og elva fryser til i oktober. Middelvannføringen ved Oksino, 141 kilometer før munningen er 4 379 m³/sek.
Boris Tadić
Nyvalg i Serbia
Nyvalget i Serbia ble avholdt 11. mai 2008, og alliansen For et europeisk Serbia med bl.a. partiet til Tadić og Srpski Pokret Obnove, ledet av Vuk Drašković, vant uventet valget med 38,7 % av stemmene, og 17 nye mandater i parlamentet. Tadić erklærte seier i valget og uttalte: «Serbias innbyggere har valgt den europeiske veien» og «Jeg feirer ikke i natt, jeg bretter opp ermene for krevende oppgaver».
Petsjora
I perioder er en forholdsvis stor del av elva navigerbar, og det er en betydelig skipstrafikk.
Boris Tadić
Presidentvalg mai 2012
Tadić avgikk som president 5. april 2012, 10 måneder før perioden utløp. Lederen for det serbiske parlamentet, Slavica Djukic-Dejanovic, ble utnevnt til midlertidig president. Hensikten med dette var å kunne arrangere første runde i neste presidentvalg 6. mai, samme dag som Serbias parlaments- og lokalvalg fant sted. Tadić oppnådde 26,7 % av stemmene i dette valget og gikk sammen med Tomislav Nikolić, som oppnådde 25,5 % av stemmene, videre til den avgjørende runde som ble avholdt 20. mai. Valget ble vunnet av Tomislav Nikolić.
Petsjora
På 1990-tallet var det flere store lekkasjer fra oljeselskapet Komineft sin rørledning i området som drenerte til Petsjora. Disse utslippene som blir regnet som de tredje største verden har sett, og medførte stor forurensning i det sårbare arktiske økosystemet.
Absurdisme
Absurdisme er en retning innen filosofi, litteratur og kunst der man fastslår at man aldri kan finne meningen med livet fordi menneskelivet i seg selv er meningsløst (absurd). Står, og er, sterkt relatert til eksistensialisme og nihilisme.
Historisk sett bygget absurdismen seg opp og frem etter den annen verdenskrig med utgangspunkt i det tilsynelatende meningsløse og håpløse i menneskenes eksistens. Dette mye basert på den danske filosofen Søren Kierkegaards tanker. Retningen er særlig viktig innenfor dramatikken. Kjente representanter på dette området er blant annet Samuel Beckett, Eugène Ionesco, Albert Camus og Fernando Arrabal.
Eksterne lenker
Absurdität
Hoston
Hoston er et lite grendesamfunn i Orkland kommune i Trøndelag. Det ligger øst for grensa mot Rindal kommune, like ved Hostovatnet og ca. ni km vest for bygda Vormstad. Navnet betyr trolig høyeste tun, og viser til gården Hostons beliggenhet høyt over Hostovatnet.
Ishockey-VM 2011 for kvinner – toppdivisjonen
Ishockey-VM 2011 for kvinner. Det trettende verdensmesterskapet i ishockey for kvinner ble arrangert i Winterthur og Zürich i Sveits i perioden 16. – 25. april.
Padiham
Padiham er en liten by og verdslig sogn ved elven Calder i Lancashire, England. Den ligger omkring 5 km vest for Burnley og sør for Pendle Hill. Den er en del av distriktet (borough) Burnley, men har sitt eget byråd med begrenset myndighet. Padiham var opprinnelig en rural landsby ved elven Calder. Den er fortsatt omgitt av en attraktiv landbruksområde ved en bue som strekker fra nordvest til nordøst ved skråningen av Pendle Hill. I henhold til folketellingen i 2011 hadde sognet en befolkning på 10 098 innbyggere, noe som er økning fra 8 998 innbyggere ved den tilsvarende folketellingen i 2001.
Historie
Det har ikke blitt påvist et forhistorisk eller romersk sted i de urbane området og i selve Padiham. Stedsnavnet er av angelsaksisk opprinnelse, men ikke nedtegnet i Domesday Book (1086). Den første kjente omtalen av byen, som Padyngham, er datert til 1294. I hundrevis av år var den en kjøpstad hvor produkter fra Pendleside ble kjøpt og solgt. Byen ekspanderte og ble betydelig ombygd i løpet av den industrielle revolusjon og dens sentrale område er i dag bevaringsverdig. Markedet eksisterer fortsatt, og holdes på onsdager og fredager.
Padiham var et av de første stedene hvor metodismen fikk et fotfeste i østlige Lancashire. Det er antatt John Wesley første besøk til Padiham skjedde i 1757.
Padihams befolkning nådde sitt meste en gang rundt 1921 med bortimot 14 000 innbyggere, og med en nedgang til rundt 10 000 på 1960-tallet før det begynte stabilisere seg og har igjen kommet på dette befolkningstallet. Årsaken til utflytningen var at folk flyttet sørover i England på søken etter arbeid som følge av nedgang i de tradisjonelle arbeidene med kull, bomull og maskinfabrikasjon.
Santa Tereza do Tocantins
Santa Tereza do Tocantins er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Samiske valgkretser
Sametingsvalg i Norge er, siden Sametingsvalget 2009, inndelt i sju samiske valgkretser. Totalt 39 representanter velges til Sametinget, og hver valgkrets velger inn mellom tre og ni representanter.
Valgkretser
Fra og med Sametingsvalget i 2009 innføres følgende samiske valgkretser i Norge:
Eldre valgkretser
Fra 1989 til 2009 den gamle ordningen var det tretten valgkretser for det norske sametinget. Hver valgkrets valgte inn 3 representanter.
Lassi Parkkinen
Lauri «Lassi» Rikhard Parkkinen (født 8. mai 1917 i Varkaus, død 3. oktober 1994) var en finsk skøyteløper og konkurrerte blant annet for Helsingin Luistinkiitäjät (HLK). Hans største internasjonale bedrifter var: Verdensmester allround i 1947 og tilsvarende nr. 2 i 1952. I Vinter-OL 1948 i St. Moritz tok han sølv på 10 000 meter. I Vinter-OL 1952 i Oslo var beste plassering nr. 16 på 500 meter. Han var finsk mester fem ganger: I 1941, 1943, 1944, 1946 og 1952.
Olympiske vinterleker
I Vinter-OL 1948 i St. Moritz: Nr. 2 på 10 000 meter. Sølvmedalje. Ellers ble han nr. 16 på 500 meter, nr. 4 på 1 500 meter og nr. 9 på 5 000 meter.
I Vinter-OL 1952 i Oslo: Han ble nr. 6 på 1 500 meter og nr. 8 på 10 000 meter.
Tillitsverv
Han var nestleder i det finske skøyteforbundet fra 1954 til 1960, og medlem av hovedkomiteen i International Skating Union fra 1957 til 1964.
Annet
Den norske radiokommentatoren Finn «Niff» Amundsen gjorde uttrykket «to etter Liaklev» til et munnhell brukt både i skøyte- og andre sammenhenger i flere generasjoner. Og her er Parkkinen involvert: Uttrykket oppsto under VM allround 1947. Før den avsluttende 10,000-meteren ledet Sverre Farstad foran Lassi Parkkinen. Parkkinen måtte slå Farstad med 22,3 sekunder i samløp på siste par for å vinne sammenlagt. Reidar Liaklev ledet 10,000-meteren før det avgjørende paret, og Parkkinen ble sammenlignet med Liaklevs passeringstider. Gjennom hele løpet lå Parkkinen omtrent to etter Liaklev. Parkkinen gikk til slutt i mål 1,2 sekunder etter Liaklev, men 23,7 sekunder foran Sverre Farstad. Parkkinen vant sammenlagt, men Liaklev beholdt distanseseieren. Liaklev ble nr. 4 i sammendraget.
Hogstorp
Hogstorp er et tettsted i Uddevalla kommune i Västra Götalands län i landskapet Bohuslän i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 373 innbyggere. Hogstorp ligger cirka 15 kilometer nordvest for Uddevalla.
Xu Shen
Xu Shen (kinesisk: 許慎; pinyin: Xǔ Shèn; født 58 i Luohe i det som nå er Henan i Kina, død 147) var forfatteren av Shuowen jiezi (說文解字), den første ordbok i kinesisk skrift. Den hadde over 9000 oppslag under 540 radikaltegn og forklarer tegnenes opprinnelse.
Donald McDermott
Donald «Don» Joseph McDermott (født 7. desember 1929 i bydelen The Bronx i New York City) er en amerikansk tidligere skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo og 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Xu Shen
Xu Shen levde under Han-dynastiet og forfattet sitt verk mellom 100 og 121 og presenterte det for keiser An av Han.
Donald McDermott
McDermott vant en olympisk sølvmedalje under vinter-OL 1952 i Oslo. Han kom på andreplass på 500 meter skøyter med tiden 43,9, bak sin landsmann Ken Henry som vant med 43,2.
Nedre Kollsjø
Nedre Kollsjø er et lite vann i Ringerike kommune i Viken. Vannet ligger i Strømsoddbygda i Soknedalen, sør for Øvre Kollsjø, på vestsiden av Ådalsfjellene. Vannet får tilførsel i nord gjennom Kollsjøelva. I sørenden er vannet oppdemmet. Ved utløpet dannes Lysåa, som renner sør (ned) til Sognevannet.
Brinck Johnsen
Bernt «Roman» Brinck-Johnsen (født 20. desember 1946 i Oslo) -- til vanlig omtalt som Brinck Johnsen -- er en norsk jazzmusiker (saksofon og trommer), kjent fra flere bebop-inspirerte utgivelser og samarbeid.
Han startet sin karriere som trommeslager i band fra Tønsberg-distriktet i 1963, blant annet i Ditlef Eckhoffs kvartett. Spilte for første gang på jazzklubbene Club 7 og Bikuben i Oslo i 1969. Pendlet mellom Oslo og Tønsberg frem til 1975, var aktiv i Tønsberg Society of Jazz & Poetry-miljøet i Tønsberg og turnerte med Ola Calmeyer og Gunnar Bull Gundersen. Radioprogram med Gunnar Bull Gundersen "Mot midnatt" i NRK. Laget musikk til Thesbiteaterets oppsetning av "En midsommernatts drøm" regissert av Gianni Lepre og 2 teaterstykker på Scene 7 i Oslo. Hadde egen kvartett i Tønsberg med Tom Vissgren og Lars Martin Myhre.
Medlem av flere husband på Club 7, Hot House og Jazz Alive: Arild Wikstrøms Orkester, Rhythm & Blås, Moonglow Orchestra, "Siffen, Diffen, Affen og Roman", Freddy Schibstedts Popeye Band, Paul Weeden Group og Tom Karlsens Oslo Rhythm'n Blues Ensemble. I tillegg medvirket han her sammen med musikere som Carl Magnus Neumann, Sigurd Køhn, Erik Balke, Alf Kjellman, Knut Riisnæs, Christian Reim, Erling Aksdal, Jan Lie, Hans Marius Stormoen, Sveinung Hovensjø, Miki N’Doye, Jon Eberson og mange flere. Med på innspilling av Club 7’s 15-årsjubileum. Hadde egen kvintett med Jens Wendelboe, Erik Amundsen og Ole Jacob Hansen. Senere hadde han en ni-mannsgruppe med Elin Rosseland og Rune Nicolaysen: Winds Hot & Cool. Turnerte med den britiske saksofonisten Dick Morrissey i 1998. Han har turnert i Spania med spanske elitemusikere, og med engelske musikere i England i 1987 og 1999, vært solist med Kaunas Big Band i Birstonas Jazzfest 2000. Han har hatt egne grupper med Johannes Eick, Hans Mathisen, Petter Kateraas, Mathias Eick, og han har vært sidemann i Paul Weeden Quintet. Han medvirket også i Rolf Hinderakers trio.
Brinck Johnsen drev også den kjente jazzklubben Jazz Alive i Oslo fra 1980 til 1986. Han startet plateselskapet Roman Records i 1993.
Brinck Johnsen har vært bosatt i Tønsberg, de siste årene delvis også i Spania, siden 1987.
Torunn Janbu
Torunn Janbu (født 26. november 1954) er overlege dr. med. og spesialist i generell kirurgi og ortopedisk kirurgi. I perioden 2005-2011 var hun den 40. president i Den norske legeforening som første kvinne. Tidligere har hun vært formann for Oslo legeforening og visepresident i Den norske legeforening.
Utdannelse
Janbu tok den medisinske embedseksamen ved Universitetet i Oslo i 1979. I 1990 tok hun den medisinske doktorgrad ved samme universitet med avhandlingen Doppler ultrasound studies on the uteroplacental circulation in pregnancy and labour. Janbu ble i 1999 godkjent som spesialist i generell kirurgi, og i 2005 ble hun også spesialist i ortopedisk kirurgi.
Arbeid
Hun arbeidet som assistentlege ved Diakonhjemmets diakonale sykehus, Aker universitetssykehus og Lovisenberg sykehus fra 1990 til 2001, da hun ble overlege ved Ortopedisk avdeling på Rikshospitalet.
Tillitsverv
Fra 1996 til 2000 var Janbu hovedtillitsvalgt for Yngre legers forening ved Aker universitetssykehus, og senere ble hun leder av Den norske legeforenings likestillingsutvalg, leder av Oslo legeforening og medlem av legeforeningens landsstyre. Fra 2003 har hun vært medlem av legeforeningens sentralstyre, og fra 2004 til hun ble valgt til president var hun visepresident. Janbu ble 21.5. 2010 valgt til leder av Verdens legeforenings (WMA) medisinske etikkomite (Medical Ethics Committee).
Familie og privatliv
Hun bor i Bærum, og er gift med legen Kjell Maartmann-Moe. Janbu har tvillingene Ida Haukeland Janbu og Håvard Haukeland Janbu. Hun danset ballett som ung.
Fagerhult (Bohuslän)
Fagerhult er et tettsted i Uddevalla kommune i Västra Götalands län i landskapet Bohuslän i Sverige. Det ligger rundt 10 kilometer nordøst for Uddevalla. I 2010 hadde tettstedet 353 innbyggere.
U3 (Münchens undergrunnsbane)
U3 er en linje ved Münchens undergrunnsbane. Den har fargen oransj på rutekart og krysser sentrum av byen fra nordvest til sørøst. Linjen betjener 25 stasjoner over 19 km med spor.
U3 ble påbegynt på slutten av 1960-tallet for å stå ferdig til Sommer-OL i 1972.
Egilsay
Egilsay (norrønt: Egilsey; skotsk: Egilsey) er en øy i den skotske øygruppen Orknøyene og ligger øst for Rousay. Øya er stort sett jordbruksland og er kjent for sine kornøkre og for stedet hvor jarl Magnus ble gjort til martyr og siden helgenforklart.
Den hellige Magnus
Egilsay er også kjent for Sankt Magnus-kirken, som i dag er en ruin, dedikert eller gjenviet til den hellige Magnus Erlendsson, som ble drept på øya i 1117 av et økseslag i hodet. I hundrevis av år ble historien om sankt Magnus, en del av Orknøyingenes saga, betraktet som bare en legende inntil det ble funnet en hodeskalle med en stor sprekk i, som den var truffet av en øks, i veggene til St. Magnuskatedralen i Kirkwall.
En kenotaf markerer stedet der han ble drept. Øya er også vert for en del av «St Magnus Way», en 55 mil lang rute over Orknøyene, som følger reisen med ulike stoppesteder mellom Egilsey og Kirkwall som Magnus’ legeme tok etter drapet.
Landbruksfolk
Egilsay betraktes ofte som samlet med øyene Rousay, og Wyre, har de hver for seg sitt eget særpreg og sjarm. Rousay, som er den største, består av hektar med myr, bratte åser og klipper, mens både Egilsay og Wyre har et mer tradisjonelt landskap for Orknøyene med grønne felt og fruktbart jordbruksland. Det er fergeforbindelse med Tingwall på Mainland, via Wyre eller Rousay.
I henhold til folketelling av 2011 har øya en befolkning på 26 innbyggere, noe som er nedgang på nesten en tredjedel siden 2001 da øya hadde 37 innbyggere. I løpet av samme periode vokste den skotske øybefolkningen som helhet med 4 % til 103 702.
Älvdalen kommune
Älvdalen kommune er en kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. Kommunen har grenser til nabokommunene Mora, Malung-Sälen og Härjedalen. I vest grenser kommunen til kommunene Trysil og Engerdal i Norge. Kommunens administrasjonssenter ligger i Älvdalen. Älvdalen kommune utgjør en fjerdedel av totalarealet i Dalarnas län. Kommunen ble oppretta i 1971 da landskommunene Älvdalen, Särna og Idre ble slått sammen til en kommune. Sveriges prinsesse Sofia vokste opp i Älvdalen.
BMW N46
BMW N46 er en stempelmotor med fire sylindre på rekke fra BMW. Motoren debuterte i BMW E46 316i, 316ti Compact og E87 120i i 2004.
Älvdalen kommune
Språk
Den svenske dialekten som snakkes i Älvdalen kalles älvdalsk, og anses ofte for å være et separat språk fra svensk. Samisk har status som offisielt minoritetsspråk i kommunen og kommunen er den sørligste kommunen som inngår i forvaltningsområdet for samisk språk i Sverige. Idre (sørsamisk: Eajra) er det sørligste stedet i Sápmi.
BMW N46
N46B18
N46B18 har et sylindervolum på 1,8 liter (1 796 cm³) og en effekt på 85 kW (114 hk) og 175 Nm (129 ft-lbf).
Älvdalen kommune
Geografi
Mange fjell over 1000 moh. nord i kommunen. Den høyeste toppen er Storvätteshågna, 1204 moh. i Långfjället. I Fulufjällets nasjonalpark finnes Sveriges høyeste foss, Njupeskär og grana "Gamle Tjikko", som er en kandidat til verdens eldste tre. Nasjonalparker og naturreservat i kommunen utgjør sammenlagt 1800 km². Sveriges største militære skytefelt, Älvdalens skjutfält, utgjør 540 km² av kommunen. Gjennom kommunen renner Österdalälven med flere vannkraftverk blant annet Trängslet som er et av de største vannkraftverkene i Sverige. Næringslivet domineres av jord- og skogbruk. Turisme til vintersportsstedene Idre og Grövelsjön er en betydelig næring. Älvdalen er Sveriges sørligste reindriftskommune.
Riksväg 70 går gjennom kommunen, og fortsetter som Fylkesvei 218 etter passeringa av riksgrensa til Norge.
BMW N46
N46B18
Brukt i:
Älvdalen kommune
Tettsteder
Älvdalen kommune hadde åtte tettsteder i 2010. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
BMW N46
N46B20
N46B20 har et sylindervolum på 2,0 liter (1 995 cm³).
Älvdalen kommune
Historie
De nordlige delene av Älvdalen kommune, Idre og Særna, hørte inntil 1644 til Norge.
BMW N46
N46B20
Brukt i:
Älvdalen kommune
Eksterne lenker
Offisiell hjemmeside for Älvdalen kommune
Silvanópolis
Silvanópolis er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Dronningen (selskapslokale)
Dronningen var opprinnelig klubb- og selskapslokalet til Kongelig Norsk Seilforening, beliggende i enden av Huk Aveny på Bygdøy i Oslo, ytterst på Dronningen kjørebro. Siden 1995 eies selskapslokalene av skipsreder Petter C.G. Sundt.
Selskapslokalene kan leies til sluttede selskaper, men tilbyr også à la carte.
Historie
Byggingen ble startet i 1902. Den 5. september 1929 brant bygningen ned til grunnen. Det ble holdt en arkitektkonkurranse i 1930 til den nye bygningen, og den ble vunnet av arkitektene Andreas Bjercke og Georg Eliassen med utkastet «Hus og Havn». Dronningen åpnet på nytt i mai 1931. Til 50-årsjubileet i 1952 ble kronprins Olav valgt til foreningens formann.
Kongen og Dronningen
Tvers over Frognerkilen ligger Christiania Roklubbs klubbhus Kongen ytterst på en gangbro fra Frognerstranda. De to strukturene danner derfor et naturlig par, «Kongen og Dronningen».
Arve Vorvik
Arve Vorvik (født 7. januar 1974) er en norsk tidligere skihopper som representerte Byåsen IL.