cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oosterschelde
Oosterschelde er en fjord i elven Scheldes delta i den nederlandske provinsen Zeeland. Den ligger mellom øyene Schouwen-Duiveland, Tholen, Sint-Philipsland, Noord-Beveland og Zuid-Beveland. Etter at Oosterscheldekering ble bygget i 1986 er det mulig å skille Oosterschelde fra Nordsjøen. To veiforbindelser mellom Schouwen-Duiveland og Noord-Beveland krysser fjorden, den ene via Oosterscheldekering i vest, den andre over Zeelandbroen på østsiden av fjorden. Oosterscheldes form, lengde og dybde var lenge variabel. I tiden rundt Romerriket lå munningen av elven Schelde her. Frem til middelalderen var den en forholdsvis liten sideelv, men i tidens løp økte den i omfang. Stykke for stykke har beboerne i Zeeland (ned. zeeuwen) tatt landet tilbake, ved å anlegge diker slik at grunne "innsjøer" ble til (ned. inpoldering), og ved hjelp av vindmøller ble vannet pumpet ut. Dermed ble forbindelsen med Schelde begrenset til en smal kanal, Kreekrak, som forsandet og ble for grunn for båter. I 1903 ble forbindelsen brutt da et dike for jernbanen ble lagt her, slik at øyen Zuid-Beveland ble knyttet til det Noord-Brabantske fastlandet. Frem til 5. november 1530, da det som kalles onde lørdag eller Sint-Felixvloed (oversvømmelse) inntraff, hadde Oosterschelde sitt løp fra østenden av Westerschelde og nordover. Vestenfor Bergen op Zoom dreide den mot vest og fulgte nordkanten av det som i dag er kjent som Verdronken Land van Reimerswaal (Reimerswaals oversvømte land) før den endte i et delta.
Oosterscheldekering
Oosterscheldekering befinner seg mellom Schouwen-Duiveland og Noord-Beveland. Dette er den største av 13 demninger og barrierer i Deltaprosjektet (ned.: Deltawerken) som ble bygget for å beskytte en stor del av Nederland mot oversvømmelser.
FK Spartak Moskva
FK Spartak Moskva (russisk: Футбольный клуб «Спартак» Москва) er en fotballklubb fra Moskva i Russland.
Spartak har vunnet 12 sovjetiske seriemesterskap (kun Dynamo Kyiv har flere) og 9 av 14 russiske seriemesterskap. De har også vunnet den sovjetiske cupen ni ganger og den russiske cupen tre ganger. Spartak har også nådd semifinalen i alle tre europacupene.
Spillerstall
Oppdatert 18. mai 2022.
Brødre i krig
Brødre i krig er en norsk dokumentarfilm fra 2010. Den hadde premiere under filmfestivalen i Grimstad i juni 2010. Den ble senere vist på NRK i 2011.
Brødre i krig vant Amandaprisen i klassen beste dokumentarfilm i 2010.
Innhold
Filmen handler om de to brødrene Erling og Bernhard Brekke fra Trondheim som ble stående på hver sin side under andre verdenskrig. Erling var britisk spion og havnet i tysk konsentrasjonsleir, mens broren Bernhard var frontkjemper på Østfronten og ble etter krigen dømt for landssvik. 95 år gammel vender han tilbake til hjemtraktene etter å ha bodd i California i det meste av etterkrigstiden. I Trondheim møter han igjen sin 90 år gamle bror Erling, hvor de møtes for å samtale om hva som virkelig skjedde under krigen. Filmen viser hvordan de to brødrenes valg under krigen la føringer for resten av livet. Det er en film om sterke familiebånd, men også om mistro, intriger og fordømmelse i kjølvannet av krigen.
Brødre i krig er også navnet på boken om brødrene Brekkes uvanlige krigshistorie. Den ble utgitt 22. oktober 2010 på Pax forlag.
Wild Target
Wild Target er en britisk actionkomedie fra 2010 regissert av Jonathan Lynn, og med Bill Nighy, Emily Blunt og Rupert Grint i hovedrollene. Den er basert på den franske filmen Cible émouvante fra 1993.
Handling
Victor Maynard (Bill Nighy) er en leiemorder som aldri har feilet et oppdrag i hele sitt liv, og er den dyreste i sin bransje. Hans navn blir uttalt med ærefrykt blant hans kolleger. Han har tenkt til å slutte mens han er på topp, og muligens slå seg til ro med en dame og skape en etterfølger etter seg selv. Så får han i oppdrag (som han planlegger blir hans siste) å drepe den sjarmerende og seksuelt pågående kunsttyven Rose (Emily Blunt), og komplikasjonene starter. Han prøver og feiler først, men når han så kommer tettere på henne får han seg bare ikke til å drepe henne. Når han i tillegg oppdager at et konkurrerende leiemorderselskap har blitt kontaktet av samme arbeidsgiver som hyret ham for å gjøre samme jobb, bestemmer seg for å beskytte henne i stedet. Hans profesjonelle instinkt blir dermed lagt til side. Legger man den klossete unggutten Tony (Rupert Grint) i den merkelige koalisjonen, oppstår det ganske så komiske situasjoner, og de får etter hvert en god kjemi sammen. Maynard ser et potensial i Tony, og planlegger dermed at han skal bli hans etterfølger og tar ham inn som læregutt. Men Hector Dixon (Martin Freeman), som regnes som den nest beste i bransjen etter Maynard, er naturligvis fast bestemt på å ikke gi opp jakten på dem. Han vil nemlig vise at han er bedre enn Maynard, og skyr ingen midler i sin vei.
Andy Roddick
Andrew Stephen Roddick (født 30. august 1982 i Omaha Nebraska) er en profesjonell amerikansk tennisspiller.
Roddick hadde en lovende juniorkarriere med seier i både Australian Open og US Open i singel. I dobbel kom han til finalen både i Australian Open og French Open. Han gikk i 2000 til topps på verdens rankingen i singel for junior.
Roddick ble profesjonell tennisspiller i 2000 og han har hittil vunnet 32 single- og 4 doubleturneringer i ATP-touren. I mars 2003 var han nummer 1 på rankingen over verdens beste singlespillere. Han har spilt i fem Grand Slam-finaler og han har vunnet én, US Open i 2003, der han i finalen beseiret Juan Carlos Ferrero fra Spania med settene 6–3, 7–6 og 6–3. I de øvrige Grand Slam-finalene (tre i Wimbledon og én i US Open) som han har spilt, har han hver gang tapt for Roger Federer.
Roddick har også flere ganger deltatt på det amerikanske Davis Cup-laget. Per juli 2007 hadde han spilt 33 Davis Cup-kamper (21 seire).
Andy Roddick er mest kjent for sine harde server. Nesten alle hans første-server har gitt ballen en hastighet på godt over 200 km/t. Fra 2004 til 2011 hadde han registrert verdens hardeste serve (249,5 km/t), inntil rekorden ble slått av Ivo Karlović i mars 2011 med en serve på 251 km/t.
She Talks
She Talks AS var et norsk virtuelt mobilselskap.
Historikk
Selskapet (tidl. Famme AS) startet opp i 2007 og reklamerte med et enkelt mobiltelefonabonnement spesielt tilpasset «kvinner og kvinners behov og ønsker». Mobilabonnementet skulle være enkelt å forstå «i en jungel av andre abonnement» ifølge reklamen. Selskapet benytter Mobile Norways nettverk, med roaming hos Telenor der Mobile Norway ikke har dekning.
Selskapet har fått noen varsler fra myndighetene:
20. mai 2009 sendte selskapet ut et brev der de skriver at «det blir noen endringer på konseptet SheTalks. I denne forbindelse kommer ditt mobilabonnement til å bli flyttet over til One Call AS [...] SheTalks kommer tilbake med et nytt og spennende konsept rettet mot familien, høsten 2009. [...] Vedlagt finner du ditt nye sim-kort fra One Call. Dette vil bli aktivert, og er klart til bruk mandag 1. juni 2009.[...]», og 28. september 2009 fusjonerte She Talks med OneCall.
Westerschelde
Westerschelde (foreldet: Honte) er en fjord i elven Scheldes utløp i den nederlandske provinsen Zeeland. I motsetning til Oosterschelde, Grevelingen og Haringvliet er denne fjorden ikke stengt av en av demningene i Deltaprosjektet (ned. Deltawerken), da den er viktig for skipstransport til og fra Antwerpen i Belgia. Hadde Westerschelde blitt stengt, ville Antwerpens havn mistet tilgangen til Nordsjøen. De nederlandske myndighetene løste dette problemet ved å gjøre dikene høyere og dessuten forsterke dem.
Denne fjorden er relativt ung, i middelalderen var den ikke stort mer enn en vik som i historiske kilder kalles Sincfal. Scheldes opprinnelige løp og delta var dagens Oosterschelde. Lengre øst, der Hontenisse ligger nå, hadde i middelalderen en elv kalt Honte sitt løp gjennom et myrområde. Honte hadde sitt utløp lenger øst, i Schelde. Takket være flere springfloer som inntraff tidlig i det 12. århundre – eller kanskje så tidlig som i det 9. århundre – ble Schelde og Honte forbundet med hverandre, slik ble fjorden Westerschelde skapt. I århundrene som fulgte ble fjorden stadig bredere og også en kilde til flere oversvømmelser.
Fordi fjorden ikke er avstengt fra Nordsjøen, påvirkes den av tidevannet. Dessverre er Schelde meget forurenset, noe som blir tydelig når man ser mangelen på liv i store deler av den. Takket være kloakkrenseanlegg minskes tilførselen av nytt biologisk materiale, noe som gir bunnslammet mulighet til å oksidere. Dette vil i tidens løp føre til at Schelde og dermed også Westerschelde blir renere.
Westerschelde er en hindring både for skipsfart og transport mellom Zeeuws-Vlaanderen og resten av Zeeland. Problemet for veitransport ble i 2003 løst ved hjelp av Westerscheldetunnelen, Nederlands lengste veitunnel. For skipsfarten er den en hindring på grunn av at dens løp ikke er rett, tidevannets bevegelser og sandbanker som flyttes av tidevannet. Skip har gått og går regelmessig på grunn her. I 1995 ble en avtale med hensyn til fjerning av gamle skipsvrak underskrevet av regjeringene i Flandern og Nederland. I løpet av 2003 skal 38 vrak ha blitt fjernet fra skipsrennen til Antwerpen. Det største vraket ble fjernet i juni 2003, den 131 meter lange Alan A. Dale.
Ferge
Fergen mellom Vlissingen og Breskens, brukes ikke til å frakte biler etter at tunnelen åpnet. Den er nå passasjerferge, drevet av BBA Fast Ferries Zeeland, (del av Connex). I begynnelsen med de opprinnelige fergene, fra 2. mai 2004 ble to små, katamaranlignende skip satt i trafikk. Disse heter «Prins Willem Alexander» og «Prinses Maxima» og ble bygget av verftet Royal Schelde Group i Vlissingen.
Ramsarområde
Westerschelde er del av ramsarområdet Westerschelde & Saeftinghe, opprettet 9. april 1995.
Grunnkretser i Dovre kommune
Grunnkretser i Dovre kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Dovre kommune, Innlandet, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Quatiguá
Quatiguá er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Sonia Delaunay
Navn
Hennes navn etter fødselen var Sara Ilinitsjna Sjtern. Navnet hun først ble kjent under, Sonia Terk, fikk hun da hun ble adoptert av sin onkel. I litteraturen er hun kjent som både Sonia Delaunay (ektefellens etternavn) og Sonia Delaunay-Terk.
Bakgrunn i Russland
Det hersker en usikkerhet om hvor Sara Sjtern ble født. I det hele tatt er det usikkerhet om hennes første levetid. Hennes far var formann på en sømfabrikk. I en tidlig alder flyttet hun til St. Petersburg, hvor hun kom i pleie hos sin morbror, Henri Terk. Henri, en fremgangsrik og velhavende jødisk advokat, og hans hustru Anna, ville adoptere henne, men moren ville ikke tillate det. Men til sist, i 1890, ble hun adoptert av Terk-paret. Hun tok navnet Sonia Terk og fikk en privilegert oppvekst hos Terk-paret, som tilbrakte sine sommerferier i Finland og reiste mye i Europa, hvor de tok Sonia med på mange kunstgallerier og museer.
Til Vesten, karriere
Da hun ble 16 kom hun på en meget velansett skole i St. Peterburg, hvor hennes tegnetalent ble lagt merke til av en lærer. Da hun ble 18, ble hun på lærerens anbefaling sendt på en kunstskole i Tyskland, hvor hun kom på Kunstakademiet i Karlsruhe. Hun studerte i Tyskland til 1905, da hun bestemte seg for å flytte til Paris.
I Paris giftet hun seg i 1908 med kunsthandleren Wilhelm Uhde. Ekteskapet varte bare kort tid. Hun giftet seg så med Robert Delaunay i 1910. De hadde kunstnerisk meget til felles, som at de begge hadde Vincent van Gogh og Paul Gauguin som kunstneriske forbilder. Sammen grunnla de en retning de kalte «orfisme» som var preget av sterke farger og geometriske former.
Salon des indépendants hadde i 1914 en seksjon kalt Prismes Electrique, hvor hun deltok sammen med Alexander Archipenko, Kasimir Malevitsj, Vadim Meller, Aleksandra Ekster og andre.
Samme år flyttet hun til Madrid og videre til Portugal 1915–1916.
Paret møtte flere portugisiske kunstnere som de var blitt kjent med i Paris. Sonia malte mange bilder fra portugisiske markeder under oppholdet, foruten akvareller og keramikkfliser.
I 1920 kom hun tilbake til Paris og åpnet et moteatelier sammen med Jacques Heim i 1924.
1925 var hun deltaker på utstillingen: Exposition Internationale des Arts Decoratifs et Industriels Modernes i  Paris sammen med  Nathan Altman,  A. Ekster, V.Meller, A.Petritsky og David Shterenberg. Hun arbeidet med maleri, tekstiler og teaterkulisser (scenografi).
I 1964 ble hun den første levende kvinnelige kunstner som fikk en retrospektiv utstilling i Louvre. Hun var medlem av den franske Æreslegionen fra 1975.
Maleriet Coccinelle ble brukt på et frimerke som ble gitt ut i både Storbritannia og Frankrike i 2004 for å feire hundre år med Entente cordiale.
Viviane Forest
Viviane Forest (født 14. mai 1979) er en canadisk handikappet multisportutøver. Hun har medaljer fra både paralympiske sommer- og vinterleker. Hun har ca 4 % synsevne.
Hun deltok på Canadas lag som vant gull i goalball ved Paralympiske sommerleker 2000 og 2004, og i 2010 vant hun sølv i slalåm for synshemmede under Paralympics 2010 i Vancouver, 0,98 sekunder bak Sabine Gasteiger fra Østerrike.
Hennes ledsager er Lindsay Debou.
Resultater
I tillegg til sine resultater i Paralympics har hun bl.a. følgende resultater:
VM 2009 for handikappede (IPC), Sør-Korea
World Cup 2009, Whistler, BC
Pogoń Lwów
Pogoń Lwów er en polsk fotballklubb fra byen Lwów.
Klubben ble stiftet i 1904 og spiller for øyeblikket i polsk ekstraklasa.
Ed McMahon
Edward Peter «Ed» McMahon, Jr. (født 6. mars 1923 i Detroit, Michigan, død 23. juni 2009 i Los Angeles, California) var en amerikansk komiker, annonsør og programleder. Han er best kjent som Johnny Carsons sidekick og annonsør på The Tonight Show starring Johnny Carson, fra 1962 til 1992.
Aursøyan
Aursøyan er to øyer som sammen med Måøya, Gårdsøya, og Geitøya utgjør øygruppa Mausund i Frøya kommune i Trøndelag.
Elin Horn Galtung
Elin Horn Galtung (født 9. april 1945 i Bergen) er en norsk lokalpolitiker for Høyre.
Hun var leder for Røa bydelsutvalg 1991–2003 (medlem fra 1987), deretter leder for Vestre Aker bydelsutvalg 2004–2015. I 2015 ble hun innvalgt i Oslo bystyre. Hun har også vært medlem av arbeidsutvalget og hovedstyret i Oslo Høyre.
Hun tilhører Horn-familien fra Bergen som har vært store grunneiere, blant annet på Svalbard.
Zapadnaja Dvina
Zapadnaja Dvina (russisk: За́падная Двина́) er en by i Tver oblast i Russland. Den ligger ved høyre bredd av elva Vestre Dvina, 250 km vest for Tver.
Byen ble grunnlagt i 1900 som en bosetning ved jernbanestasjonen med samme navn. Den fikk status som bymessig bosetning i 1927 og bystatus ble innvilget i 1937.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Saturns måner
Saturns måner er en gruppe på minst 145 måner som går i bane rundt planeten Saturn. 53 av disse har fått navn. Månene varierer i størrelse fra under 1 km i diameter til den enorme Titan som er større enn planeten Merkur. 13 av månene har diametere fra 81 km og oppover. Syv måner er store nok til å være ellipsoider (sanne måner) ettersom de har planetmasser. Dette er Mimas, Enceladus, Tethys, Dione, Rhea, Titan og Iapetus. Sortert etter størrelse følger de seks månene Hyperion, Phoebe, Janus, Epimetheus, Prometheus og Pandora. Titan er den nest største månen i solsystemet, med en nitrogenrik atmosfære som ligner jordens og et landskap som inkluderer sjøer av hydrokarboner og nettverk av tørre elver. Enceladus stråler ut jetstrømmer av gass og støv, og kan ha flytende vann under den sørlige polregionen.
24 regulære måner har prograde baner med lav inklinasjon mot Saturns ekvatorplan. De omfatter de syv store månene, fire mindre måner som befinner seg i en trojansk bane med større måner, to ko-orbitale måner, to gjetermåner for Saturns F-ring, en gjetermåne for A-ringen, to måner som går i bane innenfor gapene i Saturns ringer, den relativt store Hyperion som er låst i en resonans med Titan, tre alkynoider mellom de store månene Mimas og Enceladus og to måner som går i baner innenfor G-ringen. De regulære månene er tradisjonelt oppkalt greske titaner og titanesser, eller andre skikkelser forbundet med den mytologiske Saturn.
38 irregulære måner har baner som ligger mye lengre fra Saturn. Med unntak av én, er de små og har høye inklinasjoner. 9 av månene er prograde, mens 29 er retrograde. De er sannsynligvis innfangede småplaneter, eller rester fra oppbrutte legemer som har dannet kollisjonsfamilier etter at de ble innfanget. De blir inndelt i grupper etter baneegenskaper – inuittiske, galliske og norrøne – og navnene er hentet fra de tilhørende mytologiene. Den største irregulære månen er Phoebe, den niende av Saturns måner, som ble oppdaget i 1899.
Objektene i Saturns ringer varierer i størrelse, fra mikroskopiske til flere hundre meter, og går i sin egne baner rundt planeten. Det går en uklar grense mellom månene og disse utallige små, anonyme objektene. Minst 150 småmåner (moonlets) er oppdaget inne i ringene, på grunn av forstyrrelsen de utøver på den omkringliggende materien. Dette antas bare å være et lite utvalg av den totale populasjonen.
Tidlige observasjoner
Før teleskopisk fotografering ble tatt i bruk ble åtte av Saturns måner oppdaget gjennom direkte observasjoner med optiske teleskoper. Saturns største måne, Titan, ble oppdaget i 1655 av Christiaan Huygens som brukte en 57 millimeter objektivlinse på sin egenproduserte refraktor. Tethys, Dione, Rhea og Iapetus (også kalt Sidera Lodoicea) ble oppdaget av Giovanni Cassini mellom 1671 og 1684. Mimas og Enceladus ble oppdaget av William Herschel i 1789. Hyperion ble oppdaget av W.C. Bond, G.P. Bond og William Lassell i 1848.
Bruken av fotografiske plater med lang eksponeringstid gjorde det mulig å oppdage nye måner. Phoebe ble oppdaget på denne måten av W.H. Pickering i 1899. Audouin Dollfus oppdaget Saturns tiende måne i 1966 da ringene ble observert langs kantene nær et jevndøgn. Denne fikk senere navnet Janus. To år senere ble det innsett at observasjonene fra 1966 bare kunne forklares hvis en annen satellitt delte bane med Janus. Dette objektet var Epimetheus, den ellevte månen til Saturn. Den deler bane med Janus og er det eneste kjente eksempelet på ko-orbitaler i solsystemet. I 1980 ble ytterligere tre saturnmåner oppdaget fra bakken og senere bekreftet av Voyager. De er trojanske måner til Dione (Helene) og Tethys (Telesto og Calypso).
Observasjoner ved romfartøyer
Studiet av de ytre planetene ble revolusjonert av ubemannede romsonder. Voyagers ankomst til Saturn i 1980–1981 resulterte i oppdagelsen av tre nye måner – Atlas, Prometheus og Pandora – slik at det totale antallet nå var 17. I tillegg ble Epimetheus bekreftet adskilt fra Janus. I 1990 ble Pan oppdaget på arkiverte Voyager-bilder.
Cassini ankom Saturn sommeren 2004, og oppdaget først tre små indre måner: Methone og Pallene, som befinner seg mellom Mimas og Enceladus, samt den andre Lagrange-månen til Dione, Polydeuces. Den observerte også tre hittil ubekreftede måner i F-ringen. I november 2004 kunngjorde Cassini-forskere at strukturen i Saturns ringer indikerer at mange flere måner går i baner innenfor ringene; bare Daphnis er så langt bekreftet visuelt (2005). I 2007 ble Anthe kunngjort.
Operasjonsstue
Operasjonsstue er et rom ved en operasjonsavdeling i et sykehus der de kirurgiske og andre inngrep blir utført.
Saturns måner
Observasjoner ved romfartøyer
I 2008 observerte Cassini en uttømming av energetiske elektroner i Saturns magnetosfære nær Rhea, som kunne tyde på et tynt ringsystem rundt Saturns nest største måne. I mars 2009 ble småmånen Aegaeon rapportert innenfor G-ringen. I juli samme år ble S/2009 S 1, den første småmånen i B-ringen, observert.
Operasjonsstue
Utstyr
Siden inngrepene krever godt lys er det vanlig med en større takmontert operasjonslampe som ofte har flere enheter som gir lys fra flere vinkler.
Saturns måner
Ytre måner
Bedre teleskopteknologi hjalp studiet av Saturns måner, i hovedsak da digitale CCD-enheter erstattet fotografiske plater. Gjennom hele 1900-tallet stod Phoebe alene blant Saturns kjente måner med sin svært uregelmessige baner. Fra 2000 har ytterligere 37 irregulære måner blitt oppdaget med bakkebaserte teleskoper.
Operasjonsstue
Utstyr
Siden det ofte benyttes sug, oksygen og lystgass er disse gassene ført i fast røropplegg til operasjonsstuen fra en sentral for gasstilførsel, slik at gassen kan taes fra en standard tilkobling i veggen.
Saturns måner
Ytre måner
En undersøkelse som startet sent i 2000 og som ble gjennomført med tre mellomstore teleskoper, fant tretten nye måner med store, eksentriske baner som er høyt inklinert mot både Saturns ekvator og ekliptikken. De er trolig fragmenter av større legemer som har blitt fanget av Saturns gravitasjonskraft. I 2005 kunngjorde astronomer som brukte Mauna Kea-observatoriene oppdagelsen av ytterligere tolv små ytre måner. I 2006 rapporterte astronomer som brukte Subaru-teleskopet om oppdagelsen av ytterligere ni irregulære måner. I april 2007 ble Tarqeq (S/2007 S 1) kunngjort, og i mai samme år ble S/2007 S 2 og S/2007 S 3 rapportert.
Operasjonsstue
Utstyr
Mye av utstyret som benyttes bruker 220V kraftforsyning. Vanligvis er det sikkerhet for konstant strømforsyning med UPS, og/eller generator. En eller flere operasjonsstuer deler vaskerom for instrumenter der det også er mulighet for pakking og sterilisering.
Det er viktig å kunne holde god hygiene og ha enkel rengjøring av operasjonsstuen, spesielt etter operasjoner der det er frigjort bakterier som ved infisert puss eller avføring. Operasjonsstuene er derfor vanligvis flislagt på gulv og vegger.
Saturns måner
Navn
Da navnene på titanerne var oppbrukt, ble månene oppkalt etter andre skikkelser fra gresk-romersk mytologi eller gigantene fra andre mytologier. Fire andre måner, oppdaget i 1980, ble oppkalt etter henholdsvis Pandora, havgudinnen Telesto – som var datter av titanere, nymfen Kalypso og amasonen Helene. Den neste månen (oppdaget 1990) ble oppkalt etter daimonen Pan. De irregulære månene (unntatt Phoebe), som ble oppdaget i 2000 og senere, er oppkalt etter inuittiske og galliske guder og norrøne iskjemper.
Operasjonsstue
Utstyr
Det benyttes narkosegasser som kan være skadelige for de som arbeider med mindre mengder gass over lang tid. Derfor monteres det sug som kan trekke ut gasser, både fra narkoseapparatet og fra området ved operasjonen.
Saturns måner
Navn
Asteroidene 55 Pandora, 106 Dione, 577 Rhea, 1809 Prometheus, 1810 Epimetheus og 4450 Pan har samme navn som Saturnmåner. Månen Calypso og asteroiden 53 Kalypso, såvel som månen Helene og asteroiden 101 Helena, hadde samme navn inntil Den internasjonale astronomiske union (IAU) gjorde staveforskjellene permanente.
Størrelser
Titan utgjør mer enn 96 % av månenes masse. De seks andre planemomånene (ellipsoidale) utgjør omtrent 4 %, mens de resterende 55 månene sammen med ringene utgjør 0,04 %.
Banegrupper
Månene deles inn i ti grupper etter baneegenskapene. Mange av dem, slik som Pan og Daphnis, går i bane innenfor Saturns ringsystem og har omløpsperioder som bare er litt lengre enn planetens rotasjonsperiode. De innerste månene og mest regulære satellitter har gjennomsnittlige inklinasjoner som går fra mindre enn en grad til ca. 1,5 grader (unntatt Iapetus som har en inklinasjon på 7,57 grader) og liten eksentrisitet. På den annen side har irregulære måner i de ytterste regionene av Saturns månesystem, spesielt den norrøne gruppe, baneradier på millioner av kilometere og omløpsperioder på flere år. Månene i den norrøne gruppen går også i bane i motsatt retning i forhold til Saturns rotasjon.
Ringmåner
Mot slutten av juli 2009 ble en småmåne oppdaget i B-ringen, 480 km fra den ytre grensen av ringen. Den ble oppdaget ut ifra skyggen den avga, og ble estimert til å være 300 km i diameter. I motsetning til småmåner i A-ringen (se under), fremkaller ikke disse en «propell»-struktur – sannsynligvis på grunn av tettheten av B-ringen. I 2006 ble fire småmåner funnet på Cassini-bilder av A-ringen. De to større månene Pan og Daphnis i gapet i A-ringen, er tilstrekkelig store til å rydde kontinuerlige gap i ringen. En småmåne kan bare rydde to små, delvise gap – ca. 10 km i diameter, i sin umiddelbare nærhet, og danner en formasjon formet som en flypropell. Småmånene har diametere fra 40–500 meter i diameter, og er for små til å kunne ses direkte.
150 småmåner, som ble oppdaget i 2007, var – med unntak av to utenfor Encke-gapet – begrenset til tre smale striper i A-ringen, mellom 126,750 og 132,000 km fra Saturns sentrum. Hver stripe er ca. tusen kilometer bred – mindre enn 1 % av bredden av Saturns ringer, og er relativt uforstyrret av resonanser med større satellitter. Småmånene ble sannsynligvis dannet av en oppsmuldret større satellitt. Det er anslått at A-ringen inneholder NaN propellere større enn 0,8 km i størrelse og millioner som er større enn 0,25 km.
Lignende småmåner kan ligge i F-ringen. Jetstrømmer av materialer kan skyldes kollisjoner mellom småmånene og F-ringen, initiert av perturbasjoner fra den nærliggende lille månen Prometheus. En av de største småmånene i F-ringen kan være det foreløpig ubekreftede objektet S/2004 S 6. F-ringen inneholder også forbigående «vifter» som man tror er et resultat av endra mindre måner, på ca. 1 km i diameter, som går i bane nær F-ringens kjerne.
Aegaeon, oppdaget i 2008, ligger innenfor den lyse buen av G-ringen og er fanget i 7:6-resonansen med Mimas. Den fullfører syv omløp rundt Saturn samtidig som Mimas fullfører seks. Månen er den største blant populasjonen av legemer som er kilder til støv i denne ringen.
Ringgjetere
Gjetermåner går i bane innenfor, eller like utenfor, en planets ringsystem, og de former ringene ved å gi dem skarpe kanter og skape mellomrom mellom dem. Saturns gjetermåner er Pan (Encke-gapet), Daphnis (Keller-gapet), Atlas (A-ringen), Prometheus (F-ringen) og Pandora (F-ringen). De ble sannsynligvis dannet sammen med de ko-orbitale månene som følge av akkresjon av det lettsmuldrende ringmaterialet på allerede eksisterende tettere kjerner. Kjernene med størrelser fra en tredjedel til halvparten av dagens måner kan i seg selv være kollisjonsobjekter som ble dannet når et foreldrelegeme fra ringene ble oppløst.
Ko-orbitale
Janus og Epimetheus er ko-orbitale måner, med omtrent samme størrelse – Janus er noe større enn Epitmetheus. Banene har et par kilometers forskjell i store halvakse, tilstrekkelig nært til at månene vil kollidere hvis de skulle passere hverandre. I stedet gjør de gravitasjonelle vekselvirkningene at de bytter bane hvert fjerde år.
Store indre måner
De innerste store månene går i bane innenfor den tynne E-ringen, sammen med tre mindre måner i Alkynoide-gruppen.
Alkyonidene
Tre små måner går i bane mellom Mimas og Enceladus: Methone, Anthe og Pallene. De er oppkalt etter Alkyonidene fra den greske mytologien og er noen av de minste månene i Saturn-systemet. Anthe og Methone innehar svært svake ringbuer langs banene, mens Pallene innehar en komplett ring.
Trojanske måner
Trojanske måner er unike for Saturn-systemet. Et trojansk legeme går i bane ved enten det førende L4 eller etterslepende L5-Lagrange-punktet til et mye større objekt, slik som en stor måne eller en planet. Tethys har to trojanske måner – Telesto (førende) og Calypso (etterslepende) – og det samme har Dione – Helene (førende) og Polydeuces (etterslepende). Helene er den klart største trojanske månen, mens Polydeuces er den minste og har den mest kaotiske banen.
Barnelege
Barnelege eller pediater er betegnelsene på en lege som er spesialist i pediatri (barnesykdommer).
Saturns måner
Store ytre måner
Disse månene går i bane utenfor E-ringen.
Barnelege
Norge
Spesialistutdannelsen tar minst 5 år (i tillegg til den 6-årige medisinske utdannelsen og turnusperioden (18 måneder), så totalt er minstetiden for utdannelsen av en barnelege 12,5 år). Under spesialiseringen er man ansatt som lege på en barneavdeling i 5 år. Minst 18 måneder av disse, må man være ansatt på et såkalt gruppe 1 sykehus (for tiden Rikshospitalet, Ullevål, AHUS (Lørenskog), Haukeland (Bergen), St. Olav (Trondheim), UNN (Tromsø), eller Stavanger). Dersom man har forsket og oppnådd doktorgrad (dr. med. eller ph.d.), kan man få godskrevet inntil ett år. Det samme gjelder for relevant tjeneste innen annen spesialitet.
Det finnes 657 barneleger (godkjente spesialister i pediatri) i Norge, derav 479 yrkesaktive under 70 år (pr. 2005). Ca. 100 av spesialistene i Norge har medisinsk doktorgrad. Den norske lægeforening har ansvaret for å godkjenne spesialister på oppdrag fra helsemyndighetene.
Saturns måner
Irregulære måner
Irregulære måner er små satellitter med store radier, inklinerte og ofte retrograde baner, antatt å ha blitt innfanget av primærplaneten. De forekommer ofte som kollisjonsfamilier eller grupper. Deres nøyaktige størrelse og albedo er ikke kjent fordi dette ikke kan fastslås med teleskoper. Albedoen er antatt å være lav – rundt 6 % (Phoebe) eller mindre. De har generelt ingen synlige formasjoner og nær-infrarøde spektre domineres av striper av vannabsorpsjon. De er nøytrale eller moderat røde i fargen – lignende C-type, P-type eller D-type-asteroider, men er mye mindre røde enn Kuiperbelteobjekter.
Inuittiske måner
Inuitt-gruppen inkluderer fem prograde, ytre måner som er tilstrekkelig like i avstand fra planeten (186–297 saturnradier), baneinklinasjoner (45–50°) og farge til at de kan betraktes som en gruppe. Gruppen består av månene Ijiraq, Kiviuq, Paaliaq, Siarnaq og Tarqeq. Den største månen er Siarnaq med en estimert størrelse på 40 km.
Galliske måner
Den galliske gruppen er fire prograde, ytre måner som er tilstrekkelig lignende i avstand fra planeten (207–302 saturnradier), baneinklinasjoner (35–40°) og farge til at de kan betraktes som en gruppe. Gruppen består av Albiorix, Bebhionn, Erriapus og Tarvos. Den største er Albiorix med en estimert størrelse på ca. 32 km. Tarvos er per 2009 den fjerneste av Saturns måner som har en prograd bane.
Norrøne måner
Den norrøne gruppen består av 29 retrograde, ytre måner. Disse er Aegir, Bergelmir, Bestla, Farbauti, Fenrir, Fornjot, Greip, Hati, Hyrrokkin, Jarnsaxa, Kari, Loge, Mundilfari, Narvi, Phoebe, Skathi, Skoll, Surtur, Suttungr, Thrymr, Ymir, S/2004 S 7, S/2004 S 12, S/2004 S 13, S/2004 S 17, S/2006 S 1, S/2006 S 3, S/2007 S 2, og S/2007 S 3. Ymir er nest størst, med en estimert diameter på 18 km. Den norrøne gruppen kan bestå av flere mindre undergrupper.
Bekreftede måner
Saturns måner listes her etter omløpstid (eller store halvakse), fra kortest til lengst. Måner som er tilstrekkelig massive til at overflaten har kollapset til en sfæroide, vises med fet skrift. Irregulære måner vises med rød, oransje og grå bakgrunn.
Ubekreftede måner
To måner ble hevdet oppdaget av astronomer, men ble aldri sett igjen av andre. Begge ble sagt å gå i bane mellom Titan og Hyperion.
Quatro Barras
Quatro Barras er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Scenekraft
Kompaniet består av fem profesjonelle scenekunstnere og musikere, og har som målsetting å tilby et alternativt teatertilbud på Haugalandet. Alle medlemmene har bred erfaring som utøvere med bakgrunn fra teater og institusjoner over hele landet.
Medlemmer
Elsa Aanensen er leder og primus motor for Scenekraft, og er ansvarlig for den daglige driften av kompaniet. Hun har 3-årig skuespillerutdannelse fra Liverpool Institute for Performing Arts (LIPA), hvor hun var ferdig utdannet i 1998. Aanensen har hatt mange roller ved Haugesund Teater, og har også arbeidet for blant andre Oslo Nye Teater, Teater Joker og Teater Grimsborken. Hun har turnert over hele Norge med teaterproduksjoner for barn og unge, og har en del erfaring fra kortfilm. Elsa produserte og spilte i forestillingen Glamour for Goebbels om filmstjernen Kirsten Heiberg i 2008/2009. Til Scenekrafts produksjon Havet har meg sto hun for manus og regi.
Aanensen var leder for Brageteatret i perioden 2013-2016, og vendte tilbake til Scenekraft etter denne fireårsperioden.
Knut Gjelle Angell er utdannet ved Bårdar Akademiets musikkteaterlinje, hvor han var ferdig i 2006, og har siden jobbet frilans, både som utøvende artist, manusforfatter, regissør, koreograf, komponist og teaterlærer. Han vært tilknyttet blant annet Haugesund Teater, Bømlo Musikallaug, Soria Under Moria, Lofoten Kulturhus og flere frigrupper, både i Rogaland og Oslo. Han har tillegg oversatt musikalene HONK!, The lion, the witch and the wardrobe og I love you, you´re perfect, now change fra engelsk til norsk.
Nina Sele er skuespiller. I 2003 ble hun uteksaminert fra Nordisk Institutt for Scene og Studio (NISS), og har etter den tid jobbet både i Oslo og på Vestlandet. Hun har tidligere vært med å drive Shakespeare-gruppen Akutteatret, og har vært å se i mange roller ved Haugesund Teater, Mostraspelet og Bømlo Musikallaug. Sistnevnte var hun også med å starte i 1998.
Halvor Lillesund er utdannet akkordeonist fra Norges musikkhøgskole og Det Kongelige Danske Musikkonservatorium, og har deltatt i flere prestisjefylte internasjonale konkurranser. I tillegg spiller han piano og keyboard. Foruten å jobbe som frilansmusiker, driver han studioet Avtalt Spill sammen med Vegard Fossum. Sammen komponerer de musikk for film og teater.
Lillesund har bidratt på en rekke plateinnspillinger, og har også turnert med flere artister. Han har ved flere anledninger vært musikalsk leder ved Haugesund Teaters musikalske produksjoner.
Vegard Fossum har hovedfag i musikk fra Universitetet i Oslo, og har trommer og perkusjon som sitt instrument. I tillegg programmerer han musikk. Han er også medlem i popbandet Cortina. Han har turnert med flere artister og bidratt på en rekke plateinnspillinger. Han har også medvirket i flere teaterforestillinger for blant andre Haugesund Teater. Fossum driver studioet Avtalt Spill sammen med Halvor Lillesund, der de blant annet komponerer for film og lydbøker. I tillegg driver han eget studio.
Havet har meg (2010)
Forestillingen Havet har meg hadde premiere på Festiviteten Haugesund Konserthus 14. april 2010. Stykket omhandler den siste utvandringsbølgen til Amerika, og den største gruppen emigranter i norsk historie, som var unge menn fra etterkrigstidens Karmøy. De fleste av disse emigrantene gikk inn i det amerikanske fiskeriet, og forestillingen tar i stor grad utgangspunkt i deres historier.
Gjennom monologer basert på sanne historier, forteller forestillingen om kvinner og menn som enten emigrerte til Amerika eller ble igjen hjemme i Norge, og om skjebnene deres, gode som vonde. Monologene bindes sammen av hovedkarakteren «Captain Sig Hansen», og store deler av forestillingen er inspirert av hans biografi North by Northwestern. (Sig. Hansen er ellers kjent fra Discovery Channels reality-serie Deadliest Catch.)
Oppsetningens manus og regi var ved Elsa Aanensen. Musikken til forestillingen var komponert av Aleksander Hauge, Halvor Lillesund og Vegard Fossum. Rollene ble spilt av Stian Olderkjær/Frank Robert Andreassen, Håkon Karoliussen/Sigurd Sele, Nina Sele og Knut Gjelle Angell.
Scenekraft fikk støtte fra Kulturutvalget i Karmøy kommune til å oppføre Havet har meg i USA i september 2012.
Manus og regi: Elsa Aanensen Musikk: Aleksander Hauge, Halvor Lillesund og Vegard Fossum På scenen: Stian Olderkjær/Frank Robert Andreassen, Håkon Karoliussen/Sigurd Sele, Nina Sele og Knut Gjelle Angell
Rabinowitz (2011)
Rabinowitz hadde premiere på Festiviteten Haugesund Konserthus 7. april 2011, og handler om den polsk-jødiske Moritz Rabinowitz som kom til Haugesund i 1911, og i løpet av kort tid ble en av de mest suksessfulle leverandørene og produsentene av herrekonfeksjon på vestlandet. Han var også en kontroversiell samfunnskritiker, som med en sylskarp tunge talte han jødenes sak og gikk til angrep på den gryende antisemittismen i Norge og resten av Europa. Hans ord nådde utenfor Norges grenser og da tyske tropper invaderte Norge i 1940, stod Rabinowitz på toppen av Gestapos arrestasjonsliste.
Forestillingen ble også spilt på Det Norske Teatret i mai og september 2011.
Forestillingen ble nominert til beste produksjon i Heddaprisen 2011.
Heks (2012)
Produksjonen Heks hadde premiere i 2012. Manus til forestillingen var skrevet av Marius Leknes Snekkevåg. Forestillingen var planlagt som første del av et større prosjekt som bar tittelen Straff. Karmøy kommunes kulturutvalg bevilget i januar 2012 økonomisk støtte til produksjonen.
Rederinnene (2014)
Manus var skrevet av Torill Solvang. Handlingen var basert på livshistorien til de to kvinnelige rederne Hanna Brummenæs og Bertha Torgersen, som bodde i Haugesund hele sitt liv. Regissør for forestillingen var Audny Chris Holsen, og musikken var ved Halvor Lillesund og Vegard Fossum. Hovedrollene ble spilt av Nina Sele og Linn Løvvik, mens den øvrige rollebesetningen var Knut Gjelle Angell, Janna Kari Kvinnesland og Steinar Taarn Sande.
Sviker - historien om en frontsøster (2018)
Forestillingen Sviker - historien om en frontsøster har premiere 12. april 2018. Manus er skrevet av Marius Leknes Snekkevåg på bestilling fra Scenekraft. Halvor Lillesund og Vegard Fossum har skrevet musikken også til denne forestillingen.
Offiser i Frelsesarmeen
En offiser i Frelsesarmeen er en soldat som har gått Frelsesarmeens offisersskole og etter endt utdannelse har sitt yrke i Frelsesarmeen enten i Frelsesarmeens evangeliske eller sosiale arbeid. Offiseren vil da få en militær lignende rang.
Når en offiser er på offisersskolen så vil han få rangen kadett. Det vanlige er at kadettene går på skolen i to år før de er ferdige og får en ny rang. Helt til 2000 så ble alle som var ferdige med offisersskolen løytnanter, men man valgte så å ta bort denne rangen. Rangen ble innført på ny i 2008.
Offiserer kan bli beordret som korpsoffiser som er en stilling tilsvarende en menighetsleder, pastor, forstander eller prest. Korpsoffiserer i Norge kan ha vigselsrett, men ikke alle har det. Dette på grunn av at det er satt en begrensning på hvor mange vigselsmenn man mener Frelsesarmeen trenger. Mange offiserer jobber i andre stillinger enn korpsoffiserer, det kan være i Frelsesarmeens sosiale arbeid, Frelsesarmeens hovedkvarter, divisjonshovedkvarter eller i andre stillinger. Frelsesarmeen har også en rekke ansatte som ikke har gått Frelsesarmeens offisersskole og således ikke er offiserer.
Uniformen til en offiser kjennes igjen på at denne har røde klaffer på skuldrene, i motsetning til soldatene som har blå.
Når offiserene er ferdig med offisersskolen blir de løytnanter, etter fem år kapteiner og etter femten år blir de så forfremmet til majorer. Når en offiser blir forfremmet til en rang høyere en major så er dette gjerne i forbindelse med en spesiell stilling. De fleste offiserer blir pensjonert som majorer og beholder da denne graden til de dør.
Rangsystemet i Frelsesarmeen
Fet tekst betyr rang som eksisterer idag
Rang – Når den ble innført – Evt. tatt ut av bruk
The Beatniks
The Beatniks (i en periode skrevet Beatnicks) er et norsk rockeband, etablert i 1961.
Jun Fukuda
Jun Fukuda (født 17. februar 1923 i Mandsjuria, død 3. desember 2000 i Tokyo) er en japansk filmregissør som blant annet er kjent for å ha regissert fem filmer om monsteret Godzilla.
The Beatniks
Historie
Bandet startet i shadowstradisjonen, og platedebuterte i 1962 som backingband for Rannie Rommen på singelen «Kili watch». Første single under eget navn var «Flickorna i Småland», som ble utgitt samme år på Kjell Karlsens platemerke Viking Music. The Beatniks oppnådde stor popularitet i Norge og Sverige, og vant i 1963 nordisk mesterskap for shadowsband.
Etter å ha vært til stede på konserten The Beatles holdt i Göteborg endret gruppa repertoar, og hevdet senere at de dro til Sverige som shadowsband og kom tilbake som beatband. Svein Finjarn har helt siden starten vært et sentralt medlem, selv om han også i lengre perioder har vært borte fra bandet. The Beatniks er fremdeles aktive, men er gått tilbake til å spille mest i shadowstradisjonen igjen.
Kjell Jørung var vokalist i perioden 1994 - 2014 og er dermed vokalisten med lengst fartstid i bandet.
Besetning
Den opprinnelige besetningen:
Diskografi
Kilde
Ronald Reagan Washington nasjonale lufthavn
Terminaler, selskaper og destinasjoner
US Airways er det største selskapet på flyplassen med 35% av trafikken i mars 2006. American Airlines, det nest største med 14%.
Terminal A (Utgang 1-9)
Terminal A åpnet i 1941 og ble utvidet i 1955 for å øke kapasiteten. Terminalen er nå under oppussing og dette vil vare til 2009.
Terminals B and C
Terminal B og C åpnet i 1997 og erstattet da en rekke småterminaler fra 1960-tallet. Terminalene ble designet av arkitekten Cesar Pelli og har 35 utganger.
Fylkesvei 2938
Fylkesvei 2938  går mellom Dagali og Dagali flyplass i Hol kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 252.
Oss & de andre
Oss & de andre er en norsk dokumentarfilm med antatt premiere i november 2010. Den setter et kritisk søkelys på norsk asylpolitikk og handler om hvordan det er å være ung asylsøker uten omsorgspersoner, og hvordan dette kan bli opplevd som traumatisk.
Grunnkretser i Porsanger kommune
Grunnkretser i Porsanger kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Porsanger kommune, Finnmark, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Den store synagoge i Warszawa
Den store synagoge i Warszawa (polsk Wielka Synagoga) var den største av om lag 440 synagoger i Polens hovedstad før andre verdenskrig og i sin tid også en av verdens største. Den var symbolet på Warszawas reformjødedom og var samtidig en av de mest praktfulle polske bygninger fra 1800-tallet.
CNBC Asia Pacific
CNBC Asia Pacific er den asiatiske virksomheten til TV-konglomeratet CNBC. Den har dekning i de fleste land i Asia og Oseania.
Den store synagoge i Warszawa
Synagogen ble reist mellom 1875 og 1878 ved Tłomackie-plassen etter tegninger av Leander Marconi. Etter oppstanden i Warszawas getto ble den sprengt i luften av de tyske nazistene i 1943 (av Jürgen Stroop personlig).
Den store bygningen hadde form som et latinsk kors og var bygd i klassisistisk stil med innslag av empire og renessanse. Synagogens treskipede indre var avsluttet med en pseudoromansk apside. Over hovedskipet befant en stor kuppel seg, noe som skulle symbolisere den største og betydeligste synagoge i Warszawa. Bygningen hadde en lengde på 64 meter. Synagogen hadde svært rikt utstyr.
Dragonheads
Dragonheads er en EP av det finske viking/folk metal bandet Ensiferum. Det ble utgitt 15. februar 2006 av Spinefarm Records. Det er det første Ensiferum albumet med de nye medlemmene Petri Lindroos, Sami Hinkka og Janne Parviainen. Mikset på Finnvox Studios. Warrior's Quest og White Storm er ny-innspillinger fra bandets andre demo. «Finnish Medley» er en melodi fra de tradisjonelle finske stykkende Karjalan Kunnailla, Myrskyluodon Maija, og Metsämiehen Laulu.
Jomaforekomsten
Jomaforekomsten ble oppdaget allerede i 1910, men på grunn av utbruddet av første verdenskrig ble utbyggingen lagt på is. Ironisk nok var det tyskerne som fattet ny interesse for forekomsten under andre verdenskrig, og de foretok også elektromagnetiske målinger for å kartlegge omfanget. Etter krigen ble det fattet nytt initiativ til utvinning. I 1969 godkjente Stortinget planene for en utbygging av anlegget, og i 1972 startet utvinningen. I perioden frem til nedleggelsen 30. mai 1998 ble det totalt hentet ut 11,453 millioner tonn sulfidmalm, ca. halvparten av den anslåtte totale forekomsten på 22 millioner tonn. Av malmen ble det utvunnet 624 000 tonn kobberkonsentrat og 243 000 tonn sinkkonsentrat. Den mest kobberrike malmen utgjorde 6,85 millioner tonn som i gjennomsnitt inneholdt 1,7 % kobber og 1,11 % sink. Malmen hadde også et meget høyt svovelinnhold, men det lyktes aldri å få til en økonomisk lønnsom utvinning av svovel fra bruddet.
Selskapet Grong Gruber A/S stod ansvarlig for virksomheten ved oppstarten i Joma i 1972, men senere overtok finske Outokumpu før det i 1988 igjen ble solgt til Norsulfid som er nåværende eier.
I 1989 ble Hudningsvatnet avdelt på midten og satt under oppsyn av Norsk institutt for vannforskning (NIVA) på grunn av betydelig forurensing etter at alt gruvevann hadde blitt sluppet rett ut i vatnet. Nyere prøver og undersøkelser viser imidlertid at økosystemene er i ferd med å rehabiliteres etter den langvarige forurensingen.
Emily Blunt
Emily Olivia Laura Blunt (født 23. februar 1983 i Roehampton i London) er en britisk skuespiller.
Blunt fikk sitt gjennombrudd i den romantiske komedien The Devil Wears Prada (2006) med Meryl Streep og Anne Hathaway, hvor hun spilte en minneverdig birolle. Året etter spilte hun en birolle i Charlie Wilson's War med blant andre Tom Hanks og Julia Roberts. I 2009 spilte hun titterollen i Queen Victoria (2009), og året etter portretterte hun princess Mary i Gullivers reiser med Jack Black og Jason Segel. I 2011 var hun å se sammen med Matt Damon i den romantiske thrilleren The Adjustment Bureau, mens i 2012 spilte hun mot Joseph Gordon-Levitt og Bruce Willis i Looper.
I tillegg til å ha vunnet én Golden Globe (for Gideon's Daughter), har hun vært nominert til ytterligere tre. Hun giftet seg i 2010 med skuespilleren John Krasinski.
Iced Earth
Iced Earth er et amerikansk power metal-band dannet lørdag 14. juli 1984 som kombinerer innflytelser fra power metal, thrash metal og progressiv metal.
Historie
Iced Earth ble dannet under navnet Purgatory av låtskriver og rytmegitarist Jon Schaffer i Florida i 1984. Han er det eneste medlemmet som har vært med siden begynnelsen, og et fåtall av musikerne har vært med i mer enn noen få år, med en ny oppstilling på hvert eneste studioalbum.
Etter et par år med navnet Purgatory skiftet de navn til Iced Earth. Før Iced Earth skulle spille inn sitt andre studioalbum i 1991, ba Jon Schaffer vokalisten Gene Adam trene stemmen sin for å kunne håndtere vokalen på det kommende albumet bedre. Da Adam nektet, ble han erstattet med John Greely.
John Greely mente at siden han var vokalisten og frontfiguren i bandet burde han også få mest penger, og under en Europa-turné med Blind Guardian i 1992 kom han med rasistiske bemerkninger på scenen. Schaffer tok han med til konsentrasjonsleir for å vise ham hvor ille jødene hadde det under andre verdenskrig, men istedenfor å vise medlidenhet gjorde han narr av en jødisk mann som ba. Straks Europa-turneen var over, ble Greely sparket fra bandet.