cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Reba McEntire
1991–2000: Reba på 1990-tallet
Og selv om antall nr. 1-sanger minsket, og salgstallene ikke var like høye som suksessen Greatest Hits Volume Two, er McEntire fortsatt en av de mest suksessfulle musikkartistene noensinne. Og en strøm av «hits» fortsatte gjennom 1990-tallet, med sanger som: «Why Haven't I Heard From You», «And Still», «How Was I To Know» og «If You Se Him» en duett med Brooks & Dunn. I 1997 turnerte hun med Brooks & Dunn. Denne turneen hadde den høyeste inntken innen Country musikk noensinne. I 1999 ga McEntire ut albumet So Good Together; som inneholdt mange topp ti «hits», som bl.a: «What Do You Say» og «I'll Be». So Good Together ble det siste «nye» albumet hennes på lenge.
2001–2002: Suksess i andre medier
I februar 2001 møtte Reba McEntire opp som en erstatter i Broadwayoppsetningen av Irving Berlins musikal Annie Get Your Gun, som hadde hatt premiere i 1999 med Bernadette Peters i hovedrollen som Annie Oakley. McEntire var erstatter for såpeoperastjernen Susan Lucci, som hadde holdt stykket gående mens det ble ignorert av kritikere. McEntire viste seg å være noe helt annet. Selv om hun hadde liten erfaring fra teater, hadde hun jobbet mye med skuespill både på TV og i film. Dessuten hadde hun hatt store konserter med koreografi og kostymeskift, hun kunne synge, og hennes rodeobakgrunn og sørstatsaksent kom godt med. Hun var den perfekte Annie Oakley. Kritikerne elsket det, og alle billettene ble utsolgt.
McEntire strakte sitt talent videre i 2001 med Tv-serien, Reba. Serien om alenemoren, Reba Hart, som må lære å takle livet etter skilsmissen fra mannen og at tenåringsdatteren blir gravid, åpnet til ros og gode seertall. I løpet av 6 sesonger var Reba det mest sette humorprogrammet på WB. McEntire vant en Peoples Choice Award og ble nominert av Golden Globe som beste kvinnelige skuespiller i 2004. I 2007 ble serien kansellert.
2007–d.d: Fokus på musikken
Rebas tjuefemte studioalbum, Reba Duets, ble McEntires comeback etter flere år med TV og teater. Albumet som er fylt med duetter av alle slag toppet Billboard 200, med 400 000 eksemplarer solgt den første uken. På albumets gjesteliste finner du artister som Kelly Clarkson, Faith Hill, Justin Timberlake og Trisha Yearwood.
Et samlealbum kalt Reba 50 Greatest Hits kom høsten 2008. Det inneholder McEntires mest kjente låter.
På et nytt plateselskap, The Valory Music Co. ble Keep On Loving You, McEntires tjuesjette studioalbum, sluppet. Med sitt første soloalbum på seks år lå McEntire igjen på toppen av billboard-listene. Det markerte McEntires 11. studioalbum på nummer en, mer enn noen annen kvinnelig countryartist. Samtidig slo hun Dolly Partons 55 topp-ti-rekord med singelen Strange og ble den eneste kvinnelige artisten over 50 til å kapre førsteplassen på Billboardlistene med «Consider Me Gone».
Alterskapet fra Kvæfjord kirke
Alterskapet fra Kvæfjord kirke er et kjent kirkekunststykke fra norsk middelalder og tysk renessanse, laget rundt 1520 i Tyskland. Det er utført i eik med temperamaling på kritt.
Figurene er tilsynelatende malt med gull, men håndverkerne har vært dyktige og brukt såkalt imitasjonsgull av lasering med sølv.
Midtdelen
I nisjene i midtdelen står det tre utskårede helgenfigurer, 34 tommer høye. Disse er Olav den hellige, med St. Antonius på venstresiden og St. Egidius på høyresiden. I treverket bak hodene deres er en glorie med navnene deres presset inn. Nisjene er pyntet øverst med forgylte buer av løvverk i gotisk stil. Bunnen i nisjene er forgylt, sidene er forsølvet.
De to forsvunne attributtene nevnes ikke i beskrivelsen i biskop Nannestads kirkeettersyn i 1750, og må altså ha forsvunnet før dette. Beskrivelsen av skapet er ellers svært detaljert, men den sier ikke hvem personene på maleriene er, og har noen feil.
Denne beskrivelsen sier at de to malte figurene på reversen, altså yttersida av alterskapdørene, er «uden Tvivl» St. Olav med septer og krone. Katalogteksten fra Universitetsmuseene i Oslo påpeker at mye av malinga har falt av disse bildene, men viser til at det er en ung og en eldre mann som er avbildet, og at disse er den samme mannen. Han har attributtene krone, liljesepter og en lilje i hånden, og på det ene bildet har han liljer på klærne. Dette må ifølge katalogteksten «rimeligvis» være den hellige Ludvig av Frankrike.
Fløyene
Det er to malerier på hver fløy, det ene over det andre. Det er to personer avbildet på hvert bilde. Bildene har en rød ramme med en bord, og de to øverste hjørnene i bildene er avrundet med en gråblå bue innenfor ramma. Det kan se ut som om personene er avbildet foran en buegang.
Øverst til venstre ser vi St. Margareta, med krone på hodet og en stav med dobbeltkors i venstre hånd, i høyre et bånd som binder en drage som ligger ved føttene hennes. (Nannestads menn har beskrevet henne til å ha klør i stedet for føtter, men dette er dragens klør.) Ved siden av henne står St. Nicolaus med biskopsdrakt, krumstav og en bok med tre brød på.
Nederst til venstre ser vi St. Andreas med et skråkors som er like høyt som ham, og en bok i høyre hånd. Ved siden av ham står St. Barbara med en kalk i hendene, hun står foran et tårn og har også krone. Mye maling har falt av dette bildet.
Øverst på høyre fløy ser vi en biskop med bispestav og bok, og til høyre for ham igjen, St. Katarina, med et sverd i venstre hånd og deler av et ødelagt hjul i høyre. Under dette bildet er det en nonne som leser i en bok, og til høyre for henne, St. Kristoffer, som bærer Jesusbarnet over ei elv. Barnet sitter på skuldrene hans og har rød kappe og et stort rikseple.
Nåværende plassering
Alterskapet oppbevares nå i Oldsaksamlingen i Oslo, med gjenstandsnummer C3215. Det står en kopi i Olavskapellet i Sarpsborg. Alterskapet i Ringsaker kirke er fra samme tid.
John Campbell, 7. hertug av Argyll
'''John Douglas Edward Henry Campbell, 7. hertug av Argyll (født 21. desember 1777, død 25. april 1847), kjent som lord John Campbell''' inntil 1839, var en skotsk adelsmann og Whig-politiker.
Bakgrunn
John Campbell var den tredje sønnen til John Campbell, 5. hertug av Argyll. Hans mor var Elizabeth Campbell, 1. Baronesse Hamiltan av Hameldon, som hadde fått egne adelsrettigheter i 1776. Campbell blei døpt den 18. januar 1778 i St James's i Westminster. Han fikk sin utdanning privat, han gikk på Christ Church College i Oxford. I 1803 reiste han til Paris, hvor han møtte Talleyrand og Napoleon; han reiste tilbake til England året etter. Han overtok broren, George Campbell, 6. hertug av Argyll sine titler i 1839.
Karriere
Han fikk et sete i det britiske underhuset i 1799, etter å ha blitt valgt i valgkretsen Argyllshire. Han erstatta sin onkel Lord Frederick Campbell. Etter Acto of Union 1801 representerte han fortsatt den samme valgkretsen til 1822. , selv om det blei en ny statsdannelse ved det forente kongeriket av Storbritannia og Nord-Irland. Han blei utnevnt til «fellow» av Royal Society i 1819. Campbell blei utnevnt til Keeper of the Great Seal of Scotland i 1841, et embete han var i besittelse av i fem år.
Familie
I 1802 gifta han seg, mot farens vilje, med Elizabeth, eldste datter av William Campbell. De blei skilt seks år senere. Han gifta seg med Joan, eneste datter av John Glassel i 1820. Med henne fikk han to døtre og to sønner. Etter Joans død i 1828, gifta han seg i 1831 for tredje gang, med Anne, eldste datter av John Cuninghame; hun var enke etter George Cunningham Monteath.
Campbell døde i 1847, 69 år gammel, i Inverary Castle i Argyllshire. Ettersom hans eldste sønn døde i 1837, blei hans hertugdømme og andretitler gitt til hans andre sønn, George. Kona han etterlot seg levde til 1874.
Poul Nyrup Rasmussen
Poul Oluf Nyrup Rasmussen (født 15. juni 1943 i Esbjerg) er en dansk politiker (S). Han ledet fire regjeringer som Danmarks statsminister 1993–2001 og var president for Det europeiske sosialdemokratiske parti 2004–2011.
Bakgrunn og tidlig karriere
Poul Nyrup Rasmussen er sønn av arbeidsmann Oluf Nyrup Rasmussen og rengjøringsassistent Vera Nyrup Rasmussen.
Han var nestformann for Socialdemokratiet 1987-92 og dets formann 1992-2002. Han var folketingsmedlem for Ringkøbing Amtskreds fra 10. mai 1988 til 2004 og partiets kandidat i Herningkredsen fra 1988-2004. I Folketinget var han formann for erhvervsutvalget 1988-92.
Statsminister
Nyrup Rasmussen dannet regjering fire ganger mellom 1993 og 2001 Nyrup Rasmussen I, II, III og IV.
Da Svend Auken som statsministerkandidat ikke kunne få midtpartiene på sin side, valgte Poul Nyrup Rasmussen å utfordre ham på partiformannsposten i 1992, og vant. Allerede året etter, i 1993, gikk Poul Schlüter av etter tamilsaken, og så skiftet Radikale Venstre, Centrum-Demokraterne og Kristeligt Folkeparti side og gikk i regjering med Nyrup, som derved overtok makten uten et folketingsvalg.
Selv om der var fremgang i Danmark, hadde Nyrup det vanskelig i mediene. Han ble kalt «uld i mund» fordi han ikke alltid uttalte seg klart, og i 1995 ville han sykle for å demonstrere mot franske atomprøvesprengninger, men ble kjent for å ha en alt for liten sykkelhjelm på, bilder som klebet til ham. I 1998-valgkampen lovte han ikke å røre etterlønnen, men den ble likevel endret samme år. Det nye parti Dansk Folkeparti vokste på det tidspunkt frem med å ville demme opp for innvandringen, og med en islamkritisk profil. Nyrup syntes ikke om deres holdninger og tone i debatten, og kalde dem «ikke-stuerene» fra Folketingets talerstol.
Partileder
I 2001 tapte han valget stort til Anders Fogh Rasmussen, etter en valgkamp der innvandring var ett av de store emner i debatten. Nyrup fortsatte som partiformann i opposisjonen, og forsøkte å nyskape partiet ved å bytte ut nestformenn og partisekretær, og skifte partinavn fra Socialdemokratiet til Socialdemokraterne. Men etter bare et år valgte han sent i 2002 å gå av og overlate plassen til Mogens Lykketoft.
Europaparlamentet
Poul Nyrup Rasmussen ble valgt til Europaparlamentet i 2004 med 407 966 personlige stemmer, et rekordhøyt antall. I det parlamentet var han blant annet tilhenger av et oppgjør med kapitalfondene. På Financial News's liste over de 100 mest innflrdelsesrike personer på de europeiske finansielle markeder inntok Nyrup i 2009 en femteplass, bare forbigått av tre bankfolk og Alan Howard fra hedgefondet Brevan Howard.
Poul Nyrup Rasmussen stilte ikke opp på nytt til Europaparlamentsvalget i 2009. Men han stod i spissen for Danmarks første toppmøte for psykisk sårbare og pårørende, «Psykiatritoppmøtet 2009», som fant sted den 3. oktober 2009 på Frederiksberg Gymnasium.
Internet Off-Broadway Database
Internet Off-Broadway Database (IOBDb), tidligere kjent som Lortelarkivene, er en Internett-basert database over off-Broadway-produksjoner og de som har medvirket. Arkivene er opprettet i navnet til og for å ære skuespilleren og teaterprodusenten Lucille Lortel. Databasen eies av en stiftelse, Lucille Lortel Foundation.
Teater som er Off-Broadway viser til profesjonelle teatre i New York som har en setekapasitet på mellom 100 og 499, og disse teatrene er således langt mindre enn teatrene på Broadway.
Krigen i Sør-Ossetia 2008
Krigen i Sør-Ossetia var forårsaket av at republikken Sør-Ossetia – med støtte av Russland – krevde selvstendighet fra Georgia. 8. august 2008 rykket georgiske styrker inn i Sør-Ossetia, og Russland svarte med sende kraftige militære forsterkninger fra den 58. armé for å øke antallet av russiske «fredsbevarende styrker». Omfattende kamphandlinger ble innledet fra begge sider, noe som førte til at Georgia den 10. august trakk sine militære styrker ut av området og ba om en umiddelbar fredsavtale. I dagene etter fortsatte russiske styrker sin offensiv videre inn i Georgia fra Sør-Ossetia. Den strategisk viktige byen Gori ble bl.a. bombet og senere inntatt. Den 16. august undertegnet Russland og Georgia en fredsavtale som fastslo at russiske styrkene skulle trekkes ut.
Bakgrunn
Sør-Ossetia brøt fri fra Georgia i 1991–1992-krigen. En fredsbevarende styrke med 500 soldater fra Russland og Georgia overvåker en våpenhvile fra 1991. De fleste innbyggerne i Sør-Ossetia innehar nå russiske pass.
Spenningene i området hadde økt i flere måneder før krigen brøt ut. Dette skyldtes blant annet Georgias tilnærming til NATO og omverdenens reaksjoner på Kosovos uavhengighetserklæring. I april 2008 uttalte NATO at Georgia kan få fremtidig medlemskap i organisasjonen. Men den tyske forbundskansleren Angela Merkel uttalte før NATO-toppmøtet i București at land som har indre konflikter ikke kan bli medlem av NATO. Omtrent samtidig erklærte Kosovo seg uavhengig av Serbia, som har tette historiske bånd til Russland, og USA og flere vestlige land anerkjente Kosovo som uavhengig stat. Noen uker senere reagerte Russland på dette ved å understreke sin støtte til uavhengighet for Sør-Ossetia og Abkhasia.
1. august – 7. august: «Skarpskytterkrigen»
Kamphandlingene tok til den 1. august 2008. Konflikten ble trappet opp i begynnelsen av august 2008, og både den georgiske og den sør-ossetiske siden beskyldte den andre parten for å være den drivende i konflikten.
Seks personer ble meldt drept og 21 såret under harde kamper 1. og 2. august. Begge sider anklaget hverandre for å starte voldelighetene. Den 3. august tillot den russiske regjeringen flyktninger fra Sør-Ossetia å evakuere inn i Russland, noe flere busslaster gjorde.
Sporadiske kamper fortsatte i dagene etterpå. Den 6. august økte kamphandlingene, og Georgia innrømmet at de hadde mistet et pansret kjøretøy i kampene. Etter en natt med kamper, der fire mennesker ble drept, tok bombardementet seg opp 7. august. Sivile flyktet og evakuerte sårbare områder av den sør-ossetiske hovedstaden. Det ble også meldt at Georgia denne dagen flyttet stridsvogner, artilleri og tropper mot grensen til utbryterrepublikken.
Mot slutten av dagen, den 7. august, sa Mikheil Saakasjvili at han hadde beordret en ensidig våpenhvile. Saakasjvili sa i en direkteoverført fjernsynssending: «En skarpskytterkrig pågår mot beboere i landsbyer i det sør-ossetiske konfliktområdet, og mens jeg snakker, pågår hard beskytning fra artilleri, stridsvogner og fra selvdrevne artilleri-systemer - som har blitt brakt inn i området ulovlig - og fra andre typer våpen, inklusive bombekastere og granatkastere». 10 georgiske soldater døde i kampene denne dagen, ifølge innenriksdepartementet i Georgia.
7. august – 8. august: Georgiske operasjoner begynner
Etter Saakasjvilis tilbud om våpenhvile økte angivelig angrepene mot georgiske landsbyer. Landsbyen Avnevi ble påstått å ha blitt nesten totalt ødelagt, landsbyene Tamarasjeni og Prisi ble meldt angrepet med artilleri, det samme skjedde med politistasjonen i Kurta, noe som tvang sivile på flukt fra de rammede områdene. Georgia begynte en militær operasjon inne i Sør-Ossetia under ledelse av Mamuka Kurasjvili. Kurasjvili uttalte at målet var å «gjeninnføre konstitusjonell kontroll over regionen». Dette økte flyktningstrømmen inn i Russland. Det russiske nyhetsbyrået Interfax meldte at lederen for Sør-Ossetia sa at hans tropper var i harde kamper med georgiske styrker i utkanten av hovedstaden Tskhinvali. Klokken 00:53 den 8. august (lokal tid, 20:53 7. august UTC) begynte georgiske styrker å bombardere byen, inklusive ruten brukt av flyktninger ut av byen.
Ifølge Nord-Ossetias president Tajmuraz Mamsurov skal flere georgiske Sukhoi Su-25 jagerbombefly angivelig ha angrepet det han beskrev som en kolonne med hjelp på vei fra byen Vladikavkaz.
Abkhasias leder Sergej Bagapsj sa at frivillige fra Abkhasia var på vei for å hjelpe Sør-Ossetia. Det ble senere opplyst at et uspesifisert antall soldater fra utbryterrepublikken var på vei mot grensen mellom Abkhasia og Georgia.
7. og 8. august meldte internasjonale medier om et «bomberegn» over Georgia og sa at russiske stridsvogner hadde rullet inn i Sør-Ossetia.
9. august: Ny russisk opptrapping
9. august ble det meldt om ytterligere russisk opptrapping, både på grunn av artilleriangrep på hovedstaden Tskhinvali, angrep på bakken og overføring av flere soldater til området. Samtidig hentet Georgia hjem de 2 000 soldatene de hadde stående i Irak. Det ble meldt at kampene fortsette gjennom hele natten til 9. august. Det skal ha vært omfattende russisk bombing, blant annet av den georgiske havnebyen Poti ved Svartehavet. I morgentimene hevdet sjefen for de russiske bakkestyrkene, Vladimir Boldyrev, at de hadde tatt militær kontroll over Tskhinvali, noe som ble benektet av georgiske myndigheter. Den georgiske presidenten erklærte unntakstilstand i hele landet. 9. august meldte også (BBC) at det hadde brutt ut panikk i Gori, hvor hovedbasen for de georgiske styrkene i dette området ligger. Reuters meldte at russiske bombefly bombet boligområder i byen og drepte minst fem mennesker og såret flere andre. AP meldte om langt flere drepte i angrepet mot sivile mål. I Gori eksploderte også en bombe i nærheten av en flyktningleir for omplasserte georgiere. Minst et russisk bombefly og et jagerfly ble skutt ned over Georgia.
Samtidig ba den georgiske presidenten Mikheil Saakasjvili om våpenhvile og kalte krigen en russisk «fullskala invasjon av Georgia». Det ble meldt om militær opptrapping på grensen mot Abkhasia, samtidig som Abkhasia skal ha sendt 1000 frivillige for å støtte de sør-ossetiske og russiske styrkene. Georgisk fjernsyn meldte at russerne bombet landsbyene Sakeni og Nedre Kvaptsjara i Øvre Abkhasia, som hadde vært under georgisk kontroll. , men abkhasiske myndigheter hevdet det var deres flystyrker som gjennomførte flyangrepene. Russiske fly skal også ha forsøkt, uten hell, å bombe oljeledningen som bringer olje fra Baku i Aserbajdsjan, via Tbilisi i Georgia, til havnebyen Ceyhan i Tyrkia.
Det nasjonale sikkerhetsrådet i Georgia uttalte at landet kan komme til å be om utenlandsk militær hjelp i konflikten med Russland.
10. august: Kampene fortsetter
Reuters meldte at kampene i de sørlige delene av Tskhinvali hadde sluttet rundt midnatt, men disse rapportene ble ikke bekreftet. Det georgiske innenriksdepartementet hevdet at Russland hadde flyttet 6000 soldater inn på georgisk område over land og 4000 andre fra sjøen, og forberedte et større angrep om morgenen. Georgiske myndigheter meldte også at russiske fly hadde angrepet og bombet den internasjonale flyplassen i Georgias hovedstad Tbilisi tidlig søndag morgen, rundt 0530 lokal tid. Samtidig nektet FN-ambassadør Vitalij Tsjurkin å snakke om en våpenhvile, da «de georgiske styrkene fortsetter å være på sør-ossetisk territorium», og han uttalte at «georgiske styrker må trekke seg ut av Sør-Ossetia. Og de må akseptere behovet for å signere en avtale om at det ikke skal brukes makt overfor sør-osseterne».
Det russiske nyhetsbyrået Interfax meldte at russiske krigsskip har fått ordre om å hindre at militært materiell når Georgia, og de blokkerte den georgiske kysten. Missilkrysseren «Moskva» og missiljageren «Smetlivyj» ankom ved den georgiske svartehavskysten søndag formiddag. Deltagelsen av russiske krigsskip i aksjoner mot Georgia fikk ukrainske myndigheter til å uttale at de ville utestenge alle fartøy som deltok i krigshandlinger mot Georgia fra den russiske marinebasen i ukrainske Sevastopol.
Meldinger om at russiske og georgiske styrker var enige om å tillate to «humanitære korridorer for å evakuere flyktninger fra Sør-Ossetia» ble avvist av georgiske myndigheter.
Georgias utenriksdepartement overleverte i løpet av dagen et brev til Russlands ambassade i Tbilisi, der de informerte om at deres styrker ville innstille alle militære handlinger, og at landet var klar til å forhandle om våpenhvile for å få slutt på kampene.
Georgiske talsmenn påstod at russiske fly hadde bombet den vestlige byen Zugdidi og georgisk-kontrollert område inne i Abkhasia. FN-personell bekreftet pågående luftangrep mot georgiske landsbyer i øvre del av Kodoridalen i Abkhasia. De meldte også om forflytninger av et betydelig antall tunge våpen og militært personell i retning av Kodoridalen. Abkhasias leder Sergej Bagapsj hevdet samme dag å ha sendt 1000 soldater til Kodori.
Senere på dagen sa russiske talsmenn at et georgisk krigsskip ble senket da det prøvde å angripe russiske krigsskip.
11. august: Kampene sprer seg til Gori
I de tidlige timene av 11. august meldte russiske kilder at Tskhinvali igjen ble angrepet av georgisk artilleri, mens nyhetsbyrået Reuters meldte at seks georgiske kamphelikoptre angrep mål i og rundt Tskhinvali.
International Herald Tribune rapporterte at et stort antall russiske bakkestyrker hadde gått inn i georgisk territorium på vei mot Gori. Samtidig fortsatte Russland å benekte at deres hensikt var å okkupere Georgia. En representant for Georgias utenriksdepartement hevdet at Russland hadde innledet «intensive kamper» i Gori etter å ha foretatt luftangrep. Fra russisk side ble dette verken bekreftet eller benektet.
Tidlig om morgenen erklærte Russland seg beredt til å inngå fred med Georgia. FN-personell bekreftet at Georgia var forberedt på å forhandle med Russland om tilbaketrekning fra Sør-Ossetia og samtidig opprette en sikker ferdselsåre. Russlands ambassadør Vitalij Tsjurkin sa at Russland er «klar til å avslutte krigen», men anklaget samtidig FN for å ta parti med Georgia. Dette ble bekreftet av FNs undergeneralsekretær for politiske saker, B. Lynne Pascoe, under en orientering til Sikkerhetsrådet. Russlands løfter overfor FN medførte ikke riktighet. Georgia fikk nemlig samme dag et russisk ultimatum om å legge ned våpnene nær utbryter-republikken Abkhasia. I motsatt fall truet Russland med invasjon i resten av Georgia, et krav som ble bekreftet av FN-personell i området. Den russiske assistent-kommandanten Aleksandr Novitskij rapporterte om morgenen den 11. august at 9000 russiske tropper og 350 bevæpnede kjøretøy ankom Abkhasia om kvelden 10. august.
Fra russisk side ble det bekreftet at georgiske styrker hadde skutt ned ytterligere to russiske Su-25 kampfly.
FSB-direktør Aleksandr Bortnikov hevdet at ni georgiske hemmelige agenter var blitt arrestert og hadde tilstått å «planlegge terrorhandlinger på Den russiske føderasjons territorium».
Georgias forsvarsminister erklærte at den georgiske militærbasen i Senaki utenfor Abkhasia var blitt inntatt av russiske militære kjøretøy. FNs B. Lynn Pascoe og Edmond bekreftet dette i FNs sikkerhetsråd og fortalte at russiske luftbårne tropper ikke møtte motstand da de tok kontroll over basen. Georgias innenriksminister sa at politistasjoner i Zugdidi også var blitt inntatt, noe som ble bekreftet av AP. Ifølge øyenvitner og georgiske tjenestemenn skal abkhasiere også ha tatt kontroll over landsbyen Kurga like i nærheten.
Samme dag rapporterte en journalist fra UK Telegraph om «georgiere som i full skala, uorganiserte og i panikk, trakk seg ut fra Gori». Etter å trukket seg ut fra Gori skal georgiske tropper ha vendt tilbake for å forsvare hovedstaden Tbilisi. Senere på dagen fortalte en lokal journalist fra Gori at «russiske tropper hadde okkupert hovedveien utenfor byen, men hadde ikke beveget seg mot sentrum.» og Guardians journalist bekreftet at byen ble bombet.
12. august: EU-forhandlet våpenhvile
Sør-ossetiske tjenestemenn hevdet at georgiske tropper hadde bombet evakueringsruten fra konfliktsonen, ifølge Interfax. Avisen Russia Today hevdet at georgiske soldater fortsatte sine angrep i Sør-Ossetia. Et russisk skip bevokter havet omkring havnen i Poti for å forhindre militær hjelp fra andre land, mens Georgia anklager Russland for å sende styrker inn i Poti.
Interfax meldte at abkhasiske tropper, støttet av russiske fallskjermstyrker, tidlig på dagen startet en militær operasjon for å presse georgiske styrker ut av de nordlige delene av Kodori-dalen. Den abkhasiske viseforsvarsministeren Garri Kupalba uttalte dagen før at der var 2500 georgiske tropper i området, og at 1000 sivile hadde forlatt dalen gjennom en humanitær korridor, før «operasjonen for å utrydde georgiske tropper begynner».
En russisk reporter hevdet å ha sett tidligere kommandant for spesialstyrkene Vostok, Sulim Jamadajev, i Sør-Ossetia sammen med Vostok-bataljonen. Ifølge broren Isa Jamadajev, kommandant for det 5. kompani i Vostok, er 215 soldater under Sulims kommando. Isa Jamadajev sa at han er i Gudermes og senere vil forflytte seg til Sør-Ossetia med 100 soldater. Nestlederen for Russlands generalstab, generaloberst Anatolij Nogovitsyn, hevdet at de resterende georgiske troppene i Sør-Ossetia var omringet og i ferd med å flykte fra området. Han hevdet også at Russland hadde full kontroll over georgisk luftrom.
FSB hevdet samme dag å ha arrestert nestlederen for Georgias utenlandske etterretning. Det ble videre hevdet at georgiske agenter hadde fått ordre om å opprette væpnede motstandsgrupper i det sørlige Russland.
Kl 09:00 UTC uttalte Russlands president Dmitrij Medvedev at «fredsoperasjonene i den georgisk-ossetiske sonen» er over. Senere på dagen meldte en reporter for Associated Press å ha sett 135 russiske militære kjøretøy, deriblant stridsvogner, kjørende på vei mot Kodoridalen, som ble forsvart av georgiske styrker. Georgias fungerende ambassadør i Storbritannia fortalte også til Sky News at russiske bombefly bomber sivile mål i Georgia, på tross av Moskvas erklæringer om at kamphandlingene var stanset.
Italias utenriksminister Franco Frattini erklærte at Italia er klar til å sende militære styrker inn i Sør-Ossetia dersom EUs fredsmegler, den franske utenriksministeren Bernard Kouchner, mislykkes i å få istand en våpenhvile under sine besøk i Tbilisi og Moskva.
Frankrikes president møtte Russlands president, og det ble enighet om en våpenhvileavtale. Avtalen inneholdt disse punktene:
13. august: Våpenhvilen brytes
Åtte timer etter at våpenhvilen var inngått skal 40 russiske stridsvogner ha brutt våpenhvilen og rullet inn i den georgiske byen Gori, meldte bl.a. Sky News. Ifølge georgiske myndigheter gikk russiske styrker inn i byen klokken 10:00 lokal tid. TV 2 meldte at det var russiske soldater i den georgiske byen Gori, og ifølge den norske journalisten fortalte georgiske flyktninger om «hus som blir satt fyr på, plyndring, voldtekter og drap». Georgias president Mikheil Saakasjvili uttalte: «Akkurat nå angriper russerne Gori. Vi får rapporter om store overtramp på menneskerettighetene. Verden synes å snakke om fred, våpenhvile og avtaler. Mens de største grusomheter blir begått i landet mitt her og nå. Russerne respekterer ikke våpenhvilen når de inntar våre byer. Det foregår også skyting». Saakasjvili sammenlignet det russiske angrepet med «etnisk rensning under annen verdenskrig». Georgiske medier melder også om grupper med sør-ossetiske styrker som plyndrer i byen og områdene. Russiske myndigheter avviste dette.
Russiske myndigheter hevdet å ha skutt ned to georgiske spionfly over Sør-Ossetia, det ene sent 12. august, det andre 13. august.
President George Bush sa i en tale at «USA forlanger at Russland holder sitt ord og får en slutt på denne krisen» og fortalte at amerikanske fly og militærskip vil bli sendt til Georgia med humanitære forsyninger. Han beordret også militære fly og marinefartøy om å levere humanitære og medisinske forsyninger til Georgia. Kl 17:25 UTC ankom det første amerikanske C-17 Globemaster III flyet i Tblisi.
Ukrainas president Viktor Jusjtsjenko skrev under på en erklæring som krever at Russland må be om tillatelse fra Ukrainas væpnede styrker «minst 72 timer før russiske skip eller fly krysser den ukrainske grensen».
14. - 17. august: Ny våpenhvile uten russisk tilbaketrekning
Det georgiske innenriksdepartementet meldte 14. august at russiske styrker hadde trukket seg ut av Gori etter å ha ødelagt militært utstyr på en forlatt georgisk militærbase ved byen. De georgiske styrkene overtok samtidig kontrollen over byen. Videre forlot de russiske styrkene havnebyen Poti omtrent samtidig, noe som var viktig for den georgiske økonomien fordi landet gjenvant kontrollen over oljeterminalen i Poti. CNN meldte at Russland denne dagen hadde 15 000 soldater i Georgia.
Georgias president Mikheil Saakasjvili signerte formelt våpenhvileavtalen 15. august under et møte med den amerikanske utenriksministeren Condoleezza Rice Dagen etter sitt møte med Tysklands forbundskansler Angela Merkel signerte Russlands president Dmitrij Medvedev våpenhvileavtalen 16. august. . Den russiske tilbaketrekningen skulle begynne 18. august 2008 og være fullført fire dager senere.
Trass i våpenhvileavtalen fortsatte russiske, abkhasiske og sør-ossetiske styrker å rykke fremover inne i selve Georgia og inntok den georgiske byen Kaspi. Georgiske myndigheter anklaget 16. august russiske styrker for å ha ødelagt en viktig jernbanebro mellom hovedstaden Tbilisi og havnebyen Poti og startet flere skogbranner, mens russerne avviste dette. Meldinger kom 16. august om at den russisk-støttede militsen fra Abkhasia hadde overtatt 13 georgiske landsbyer og en kraftstasjon, samt innsatt ny abkhasisk administrasjon på disse stedene. Det ble samme dag meldt at russiske styrker hadde erobret 100 pansrede georgiske kampkjøretøy i Sør-Ossetia, derav 65 stridsvogner, og 44 av disse ble overtatt av russerne.
21. august: Russisk «sikkerhetssone» rundt Sør-Ossetia
Russland slo fast at landet ville ha fem hundre soldater i en «sikkerhetssone» rundt Sør-Ossetia.
26. august: Russland anerkjenner Sør-Ossetia og Abkhasia
26. august 2008 skrev Russlands president Dmitrij Medvedev under på et dekret der Russland formelt anerkjenner Sør-Ossetia og Abkhasia som selvstendige stater. Franske myndigheter beklaget den russiske avgjørelsen, og gjentok på linje med Tyskland at myndighetene støtter Georgias territoriale integritet. Storbritannia «avviste kategorisk» de russiske anerkjennelsene. «Dette er et bevisst brudd på folkeretten», skrev Carl Bildt i sin blogg. USAs president George W. Bush advarte 25. august 2008 Russland mot å anerkjenne Sør-Ossetia og Abkhasia som uavhengige stater, og ba Medvedev om å respektere Georgias territorielle integriet. Lederne i Sør-Ossetia og Abkhasia jublet over Russlands anerkjennelse av regionenes selvstendighet og kalte avgjørelsen historisk. Shanghai-gruppen støttet ikke Russland i deres politikk i Georgia-konflikten. Venezuela stilte seg bak Russlands anerkjennelse av de to utbryterstatene.
Cyber-angrep
Sør-Ossetia meldte at to nyhetsdekkende nettsteder i utbryterrepublikken hadde blitt hacket. Dmitrij Medojev, en utsending til Moskva, hevdet at Georgia gjorde dette for å dekke over rapporter om drepte.
Den georgiske nasjonalbankens nettsted ble utsatt for hærverk, og førstesiden på nettstedet ble erstattet med et galleri av kjente diktatorer fra det 20. århundre, med Saakasjvili avbildet sammen med dem. Georgiske nettsteder kom under DDos-angrep, og nettstedet til forsvarsdepartementet ble også hacket. Angrepet lignet på det som ble utført mot Estland i 2007.
Andre sammenhenger
Den russiske OL-troppen ble buet på da de entret Beijing nasjonale stadion under åpningsseremonien 8. august 2008 for De olympiske sommerleker. Samtidig var det helt stille da Georgia kom inn.
Kosovo
Det er hevdet at konflikten i Sør-Ossetia kan sammenlignes med konflikten i Kosovo. I Kosovos tilfelle dreide det seg om serbiske styrker som gikk til angrep på kosovoalbanske separatister, noe som førte til at NATO grep inn mot Serbia. I krigen i Sør-Ossetia var det derimot Russland som grep inn under tilsvarende forhold. Blant annet har Ruslan Kisjmari, som er abkhasisk presidentrepresentant i Gali, trukket denne parallellen.
Kostnader
Georgias krig med Russland førte til skader for 11 milliarder kroner.
Håkon Berge
Håkon Berge (født 22. april 1954 i Stavanger) er en norsk komponist, dirigent, arrangør og musikkadministrator, bosatt i Oslo. Han er utdannet ved Rogaland Musikkonservatorium og ved Norges musikkhøgskole.
Berge har bidratt til oppsetninger ved institusjoner som Rogaland Teater, Den Nationale Scene og Nationaltheatret. Han har også erfaring fra fjernsynsproduksjon, og stod bak fjernsynsoperaen Gagarin – en romfartsopera fra 1991. Han komponerte Dagsrevyen-vignetten som ble brukt fra 1992 til 1996. Han har skrevet en rekke bestillingsverk, blant annet musikken til åpningen av Biblioteket i Alexandria, musikken til åpningen av Nobels Fredssenter i Oslo og ikke minst pliktnummeret, «Brass Blot», i EM for brassband 2008; som ble holdt i Stavanger , der Cory Band fra Wales stakk av med seieren. Berge har også skrevet musikken til dokumusikalen Byterminalen, som hadde premiere 23. mai 2008 i forbindelse med Stavanger2008. Som freelancer har Berge fungert som musikksjef, komponist og dirigent ved alle de større institusjonsteatrene i Norge og har skrevet musikk til over 70 oppsetninger. Berge har, i tillegg til sitt arbeid med teater, mottatt bestillinger fra Norsk Komponistforening, Den Norske Forfatterforening, Ultima Oslo Contemporary Music Festival, NRK og Den Norske Opera. Han fikk Musikkforleggerprisen i kategorien årets verk – klassisk/samtidsmusikk for «Bare en stillhet som kaster meg ut i universet av ensomhet» i 2018 og var også nominert i samme klasse for «Jakten» i 2017.
Håkon Berge har innehatt en rekke verv innen norsk musikkliv, blant annet har han vært formann i Norsk Komponistforening og styreformann i TONO.
I perioden april 2009-april 2013 var Berge direktør for Kristiansand Symfoniorkester.
Balselskabet Foreningen
Balselskabet «Foreningen» (1841-1956) var en forening som holdt danseselskaper i Gamle Logen i Christiania. Balselskabet Foreningen ble dannet i 1841.
Grunnleggerne av balselskapet så seg selv som en fortsettelse av «Selskabet af 28. December 1838» som Henrik Wergeland hadde gitt oppnavnet Kringla.
Balselskabet ble høyborgerskapets fremste møteplass, de holdt de fleste av sine møter i Logen, og ikke sjelden var medlemmer av kongefamilien tilstede.
I 1860 skriver Yngvar Nielsen "Fire Gange hver Vinter kom dertil endnu balselskabet Foreningens Fester. Der maatte man være med for at kunne henregnes til den selskabelige Kreds. Foreningen var Kringla og havde overlevet Wergelands Dage. Sjælen i dens Ledelse var Ceremonimester Harald Holst, Universitetssekretærens høitidelige og formelle Broder. Disse Baller gaves i Frimurerlogens lille Sal og var altid meget pene. Kong Carl kom der gjerne, naar han var i Byen" Nedgangstiden for Balselskabet begynte etter den første verdenskrig. I mellomkrigstiden ble ballene mindre hyppige. Det var ingen ball i krigsårene. Balselskabets styre vedtok i 1956 å oppløse selskapet.
Balselskabet Foreningen flyttet sine ball ca 1905 til Rococcosalen på Grand Hotell (Speilsalen åpnet i 1886, og rokokkosalen åpnet 1894).
You Know What They Do to Guys Like Us in Prison
You Know What They Do to Guys Like Us in Prison er den fjerde sangen fra albumet Three Cheers For Sweet Revenge av den amerikanske rockegruppa My Chemical Romance. Sangen handler om en kriminell som er overbevist om at politiet aldri vil kunne ta ham; og som simpelthen utleverer seg til politiet og blir sendt i fengsel. Sangen forteller så om livet til mannen i fengselet. Han blir mishandlet og behandlet dårlig, noe som senere får ham til å planlegge å drepe personene som mishandlet ham.
Vokalist Gerard Way sa i et intervju at skrevet om en lek hvor han var nødt til å kysse Bert McCracken fra The Used. Bert McCracken bidrar i bakgrunnen av sangen og latteren som høres mot slutten tilhører også ham.
Push e-post
Navet push e-post brukes for å beskrive e-postsystemer som tilbyr "alltid pålogget" mulighet slik at ny e-post leveres umiddelbart til sluttbruker og overføres aktivt (push) straks den ankommer e-postserveren. E-postklienter som støtter dette finner man i hovedsak på mobiltelefoner, men push e-post er en tjeneste som også kan tilbys på desktopen dersom man benytter IMAP protokollen.
De fleste telefoner støtter i dag push e-mail, men leverandøren som ble først kjent for dette var Blackberry.
Matilda av Boulogne
Matilda (født ca. 1105, død 3. mai 1152) var suo jure grevinne av Boulogne, og dronning av England som hustru av kong Stefan av England. Matilda (eller Maud) støttet sin ektemann i hans kamp mot slektning keiserinne Maud (også kalt Matilda), som begge gjorde krav på den engelske tronen som etterfølgere av kong Henrik I av England. Resultatet var en langvarig borgerkrig hvor Matilda spilte en uvanlig aktiv rolle for en kvinne i denne epoken da hennes ektemann satt i fangenskap og viste seg som en dyktig hærfører som klarte å tvinge sin motpart til å frigjøre Stefan. Hun fungerte også som diplomat og forhandlet på vegne av sin ektemann. Under enigheten som avsluttet borgerkrigen var det ingen av hennes barn som arvet den engelske tronen.
Hun var datter av Eustace III, greve av Boulogne, og hans hustru Mary av Skottland, datter av Malcolm III av Skottland og Margaret av Skottland, søster av Edith av Skottland, hustru av kong Henrik I av England. Hun nedstammet på morssiden direkte fra de angelsaksiske kongene i England.
Tidlig liv og ekteskap
Hun var født i Boulogne i dagens Frankrike som datter av greve Eustace III av Boulogne og hans hustru Mary av Skottland, datter av kong Malcolm III av Skottland og dennes andre hustru Margaret av Skottland. Matilda var kusine av hennes ektemanns rival, keiserinne Maud. Begge hette Matilda eller Maud da det var navn som kunne ombyttes, og variasjoner av det samme navnet: Matilda var den latinske eller normanniske formen mens Maud/Maude var den angelsaksiske formen.
Widar Aspeli
Widar Aspeli (født 8. juni 1956 på Hamar) er en norsk forfatter.
Matilda av Boulogne
Tidlig liv og ekteskap
I 1125 giftet Matilda seg med Stefan av Blois, greve av Mortain, som også eide store besittelser i England. Da Matildas fr abdiserte og trakk seg tilbake til et kloster det samme året, ble hans grevskap Boulogne slått sammen med Mortain, og tilsvarende med de tilsvarende store engelsk besittelsene som Matilda arvet. Ved hans død ca. 1125 ble Matilda og hennes ektemann samregenter av Boulogne. To barn, en sønn og en datter, ble født under styret til Henrik I, som ga dem en residens i London. Sønn ble døpt Balduin, eller skrevet Baldwin på engelsk, etter kong Balduin I av Jerusalem. Datteren ble døpt Matilda. Sønnen døde i barndommen og det er antatt også datteren døde mens hun var barn, skjønt hun levde lenge nok til at det ble planlagt at hun skulle gifte seg med Waleran de Meulan, jarl av Worcester.
Husmus
Husmus (Mus musculus) er en art i slekten Mus. Den er en av de dyreartene i verden som best har klart å tilpasse seg et samliv med mennesker. Ikke bare tolererer den menneskers tilstedeværelse og virksomhet, den er i store deler av sitt nåværende utbredelsesområde mer eller mindre avhengig av mennesker for å overleve. Den har fulgt med som blindpassasjer rundt om i verden og på den måten kolonisert bl.a. Amerika, Australia, Tasmania og Hawaii. I så måte minner den om sine slektninger brunrotta og svartrotta.
Widar Aspeli
Aspeli er utdannet førskolelærer, og har skrevet en rekke barne- og ungdomsbøker. Han har også skrevet dramatikk og tekster til Barnetimen for de minste og barne-TV-seriene Lillys butikk og Huset med det rare i. Han har også utgitt sakprosa og arbeidet med kulturformidling gjennom Turnéorganisasjonen for Hedmark. Han holder dessuten kurs i kreativ skriving for barn og lærere.
Husmus
Artsbestemmelse
Husmusa hører til musefamilien, som av og til kalles langhalemusene for å skille dem fra de korthalede artene som markmus, klatremus, lemen m.fl. Dens nærmeste slektninger i Norge er, foruten de to nevnte rotteartene, småskogmus og storskogmus. Husmusa ligner skogmusene og kan forveksles med disse. Et sikkert kjennetegn hos husmusa er et lite, men skarpt hakk på baksiden av fortennene.
Widar Aspeli
Aspeli fikk IBBY Norges Askeladdprisen i 2007.
Høsten 2011 kom han med to nye utgivelser.
Husmus
Artsbestemmelse
Husmusa er som oftest mer grå enn skogmusene, men siden fargen varierer ganske mye hos husmusa, er ikke dette noe sikkert kjennetegn. Fargen på føtter og hale er derimot til hjelp ved artebestemmelsen: Husmusas føtter er skittenbrune med hvite ytre tåledd, mens skogmusene har gråhvite føtter. Husmusas hale er omtrent like mørk på undersiden som på oversiden, mens skogmusenes hale er tydelig lysere på undersiden.
Byggslekten
Byggslekten (latin: Hordeum) er en slekt av ettårige gressplanter i grasfamilien (Poalaceae). De mest kjente artene i slekten er 6-radet bygg (Hordeum vulgare) og vill-bygg fra Midtøsten (Hordeum spontanae).
Husmus
Artsbestemmelse
Lengden på halen er hos alle de tre artene omtrent like lang som kroppen inkludert hodet.