cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Verdenscupen i alpint 1992/93
Sesongen 1992/1993 i verdenscupen i alpint startet 28. november 1992 i Sestriere (herrer), og i Park City (kvinner), og ble avsluttet 28. mars 1993 i Åre. Det ble arrangert 31 renn for herrene (10 utfor, 7 Super-G, 6 storslalåm, 8 slalåm). For kvinnene ble det arrangert 30 renn (9 utfor, 6 Super-G, 7 storslalåm, 8 slalåm). I tillegg ble det arrangert tre kombinasjonsøvelser for herrene og to for kvinnene.
Sesongens høydepunkt var VM i Morioka.
Gabriel R.G. Benito
Gabriel Robertstad Garcia Benito (født 16. april 1960) er en økonomiprofessor ved Handelshøyskolen BI, der han også har vært dekan for doktorgradsstudier (2011-2014) og leder for institutt for strategi og logistikk (2006-2007).
Utdannelse og forskeropphold
Benito er utdannet siviløkonom (1984) fra BI og HAS/cand.merc. (1992) og dr.oecon. fra Norges Handelshøyskole i Bergen, avlagt i 1995 på studier av norske industriselskapers direkte utenlandske investeringer. Han har arbeidet bl.a. ved Handelshøjskolen i København og ved Høgskolen i Østfold, og har hatt forskningsopphold ved University of Melbourne, Universidad de Valencia, og Henley Business School ved University of Reading. Han har også undervist ved institusjoner som Helsingfors Handelshögskola (nå en del av Aalto-universitetet), ISEG/Universidade Tecnica de Lisboa, Norges Handelshøyskole (NHH), Universitetet i Oslo, og Universitetet i Agder.
Forskning
Hans forskning har i hovedsak dreid seg om selskapers internasjonaliseringsatferd, strategier for inntredelse i utenlandske markeder, og organiseringen av multinasjonale selskaper. I tillegg til et betydelig antall artikler i internasjonale tidsskrifter og antologier, har han (med Lawrence Welch og Bent Petersen) skrevet boken Foreign Operation Methods: Theory, Analysis, Strategy (Edward Elgar, 2018, 2. utgave), og redigert bøkene Multinationals on the Periphery (Palgrave, 2007) og Progress in International Business Research, Vol. 1 (Elsevier, 2007) med henholdsvis Rajneesh Narula og Henrich Greve.
Zheng Xingjuan
Zheng Xingjuan (født 20. mars 1989 fra Fuqing i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk friidrettsutøver, som konkurrerer i høydehopp. Hun representerte Kina under Sommer-OL 2008, der hun ble nummer 10 og utslått i kvalifiseringen.
Gabriel R.G. Benito
Forskning
Han er medredaktør (Associate Editor) i Global Strategy Journal og medredaktør (Consulting Editor) i Journal of International Business Studies, og sitter i redaksjonskomiteene til bl.a. Academy of Management Perspectives, Journal of World Business, International Business Review, og Management International Review.
Lavfly
Lavfly (Bryophilinae) er en gruppe av sommerfugler som hører til den store familien nattfly (Noctuidae). Larvene lever på lav. Det er funnet tre arter i Norge.
Gabriel R.G. Benito
Forskning
Han har vært styremedlem av European International Business Academy (EIBA), i perioden 1997 til 2007, og var akademiets president i 2005.
Over the Rainbow
«Over the Rainbow» (ofte omtalt som «Somewhere Over the Rainbow») er en klassisk amerikansk Oscar-vinnende ballade skrevet av Harold Arlen (melodi) og E.Y. Harburg (tekst) til musikalfilmen Trollmannen fra Oz fra 1939, der den ble fremført av Judy Garland i hovedrollen som Dorothy Gale. Med tiden ble den Garlands signaturlåt.
Gabriel R.G. Benito
Priser og utmerkelser
Benito og medforfatter Sverre Tomassen ble tildelt prisen for beste artikkel i journalen International Business Review i 2009. Han ble tildelt BIs Forskningspris i 2007. Han har fått Journal of International Business Studies sin "Best Reviewer Award" fire ganger (2008, 2013, 2017 og 2018).
Lavfly
Utseende
Middelsstore (vingespenn 24 – 34 mm), forholdsvis slanke nattfly. Forvingene er avrundet trekantede og forholdsvis smale, gråspraglete, ofte med et lett grønnskjær. Bakvingene er vanligvis bleke med en silkeaktig glans.
Levevis
Larvene lever på lav, særlig slike som vokser på trær. Skjegglavflyet (Victrix umovii) er knyttet til skjegglav. Larveutviklingen kan ta to år. De fleste lavflyene er sjeldne, og de er sannsynligvis truet av intensivt skogbruk som fjerner gamle, lavovergrodde trær.
Over the Rainbow
I filmen blir en del av sangen spilt av the MGM orchestra under rulletekstene på begynnelsen av filmen. Omtrent fem minutter inn i filmen fremfører Judy Garland «Over the Rainbow» etter forgjeves å ha forsøkt å få sin tante og onkel til å høre henne berette om en ubehagelig hendelse, som involverte hennes hund, Toto, og den ekle ugifte kvinnen, Miss Gulch (Margaret Hamilton). Dorothys Aunt Em forteller at hun må finne seg et sted «hvor du ikke vil komme opp i noe trøbbel» og tilskynder Dorothy til å dra dit selv. Hun grubler overfor Toto: ''«Et sted hvor det ikke finnes noe trøbbel. Tror du det finnes et slikt sted, Toto? Det må det gjøre. Det er ikke et sted du kan komme til med båt eller tog. Det er langt, langt unna. Bak månen, hinsides regnet»'' og begynner å fremføre sangen. Selve den berømte sekvensen samt alle scenene fra Kansas ble regissert (skjønt ukreditert) av King Vidor.
Innflytelse
Sangen er nummer én på Songs of the Century-listen, som er satt sammen av the Recording Industry Association of America og the National Endowment for the Arts. The American Film Institute rangerte også «Over the Rainbow» som den største filmsang noensinne på listen over AFI's 100 Years…100 Songs. Den ble antatt (sammen med Irving Berlin's «White Christmas») av amerikanske tropper i Europa under den andre verdenskrig som et symbol på USA. Garland fremførte til og med sangen for amerikanske tropper som en del av en veldedighetsforestilling i 1943.
I april 2005 utgav the United States Postal Service et minnefrimerke, som anerkjente tekstforfatter Yip Harburgs prestasjoner. Frimerket viser åpningsteksten til «Over the Rainbow».
Trollmannen fra Oz
Sangen ble i begynnelsen klippet bort fra filmen etter en forhåndsvisning i San Luis Obispo, fordi MGMs administrerende direktør Louis B. Mayer og produsent Mervyn LeRoy syntes at den «gjorde filmen langsommere» og at «sangen høres ut som noe for Jeanette MacDonald og ikke noe for en liten pike å synge i en låve». Utholdenheten til medprodusent Arthur Freed og Garlands sanglærer/mentor, Roger Edens, om å beholde sangen i filmen lønnet seg.
En gjentagelse av sangen ble klippet bort etter at den ble filmet. Et ytterligere refreng skulle bli sunget av Dorothy, mens hun var innelåst i et rom i heksas slott og hjelpeløst ventet på døden, mens heksas timeglass rant ut. Selv om den visuelle delen av den gjentagelsen antageligvis er tapt, har soundtracket overlevd. Den ble tatt med i the Deluxe Edition av filmens soundtrack på to CD-plater, utgitt av Rhino Entertainment. I den ekstremt intense og fryktfylte fremførelsen gråter Dorothy sin vei gjennom sangen, ute av stand til å fullføre den og avslutter med et tårefylt «Jeg er redd, Auntie Em – Jeg er redd!» Denne frasen ble beholdt i filmen og ble umiddelbart etterfulgt av Aunt Ems raske tilsynekomst i heksas krystallkule, hvor hun snart erstattes av ansiktet til heksa, som gjør narr av og håner Dorothy før hun vender seg mot kameraet for å avgi en ubehagelig latter.
Opprinnelige innspillinger med Garland
Judy Garland forhåndsinnspilte først sangen i MGMs lydstudio 7. oktober 1938 og brukte et arrangement av Murray Cutter. En studioinnspilling av sangen, ikke fra soundtracket, ble innspilt og utgitt på 78-plate av Decca Records i september 1939. I mars 1940 ble den samme innspillingen tatt med på Deccas studio cast album på fire 78-plater med tittelen, The Wizard of Oz. Selv om dette ikke var den versjonen av sangen som var med i filmen fortsatte Decca å gjenutgi det såkalte Cast Album godt inn i 1960-årene etter at den ble gjenutgitt på 33 ⅓-LP. Garland fremførte alltid sangen uten å endre den og sang den eksakt slik hun gjorde i filmen ved å si at hun holdt seg tro mot rollefiguren Dorothy og til budskapet om å virkelig befinne seg et eller annet sted over regnbuen.
Det var ikke før i 1956, da MGM utgav det ekte soundtrackalbumet fra filmen at sangens filmversjon ble gjort tilgjengelig for publikum. Utgivelsen av soundtracket i 1956 ble timet for å sammenfalle med filmens TV-premiere. Soundtrackversjonen har blitt gjenutgitt flere ganger i årenes løp, innbefattet i en Deluxe Edition fra Rhino Records i 1995.
Judy Garlands versjon i begynnelsen ikke den vanligst spilte i jukeboxene, hvor versjoner med danseband som Bob Crosbys og Glenn Millers dominerte. «Over the Rainbow» ble til slutt den signatursangen som nærmest ble identifisert med Garland og hun fremførte den de neste 30 årene til sin bortgang i 1969. I et brev til Harold Arlen skrev Garland: "«Over the Rainbow» har blitt en del av mitt liv. Den er så symbolsk for alles drømmer og ønsker at jeg er sikker på at det er hvorfor noen mennesker får tårer i sine øyner når de hører den. Jeg har sunget den tusenvis av ganger og den er fremdeles den sangen som ligger mitt hjerte nærmest»."
Teksten
Et innledende vers, som ikke ble anvendt i filmen, blir ofte brukt i teateroppsetninger av Trollmannen fra Oz og er med i noteboken med sanger fra filmen for piano. Det har også blitt anvendt i fremførelser med bl.a. Tony Bennett, Doris Day, Ella Fitzgerald, Frank Sinatra og Sarah Vaughan. Garland selv sang det innledende verset kun én gang, i en radiosendsing av The Louella Parsons Show i 1948. En andre bro blir også brukt av og til i teateroppsetninger. Den korte gjentagelsen, som ble klippet bort fra den endelige versjonen av filmen, anvender melodien til broen (eller «B»-seksjonen).
Israel Kamakawiwo'oles versjon
Israel Kamakawiwo'oles CD-album, Facing Future (Big Boy BBCD 5901), utgitt i 1993, inneholdt en ukulelemedley som bestod av «Over the Rainbow» og «What a Wonderful World». Medleyen ble også utgitt på CD-single.
I USA ble sangen sertifisert til platina for 1,000,000 solgte nedlastinger.
Denne versjonen har blitt anvendt i flere TV-reklamer, filmer og TV-programmer, innbefattet Finding Forrester, Meet Joe Black, 50 First Dates, Snakes on a Plane, South Pacific, Cold Case, ER, Life on Mars, Horizon og Scrubs.
Rolleinnehaverne i Glee gjorde en coverversjon av Kamakawiwoʻoles versjon i sesong én-finalen, Journey. Den var med på CD-platen i EP-format, Glee: The Music, Journey to Regionals (Columbia 772878). Den lå som # 30 på den britiske singlelisten, som # 31 på den kanadiske Hot 100-listen og den irske singlelisten, som # 42 på den australske singlelisten og som # 43 på Billboard Hot 100-listen
CD-platen lå som # 3 på den franske slutten av året-singlelisten i 2011, som # 16 på den sveitsiske slutten av året-singlelisten i 2011 og som # 37 på den tyske slutten av året-singlelisten i 2011.
Cliff Richard spilte inn sin egen versjon av medleyen. Den ble utgitt på CD-singlen Papillon 23 204173 i 2001. Medleyen var hentet fra CD-albumet Wanted (Papillon 5050003002025), som lå på den britiske listen.
Eva Cassidys versjon
Eva Cassidy spilte inn en versjon. Den ble utgitt på Chuck Browns og Eva Cassidys CD-album The Other Side (Cbd. music cbd02263) i 1992. Etter Cassidys bortgang i 1996 ble sangen tatt med på hennes posthumt utgitte samle-CD-album, Songbird (Blix Street G2-10045). Det ble utgitt i 1998. «Over the Rainbow» ble utgitt CD-singlen Hot Hit 16 i Storbritannia i 2001 (B-siden var «Dark End of the Street»).
Denne versjonen ble popularisert av BBC på BBC Radio 2 og i TV-showet, Top of the Pops 2. Sistnevnte viste en videoinnspilling, hvor Cassidy fremfører sangen. Denne publisiteten hjalp til med å påskynde salget av samlealbumet,Songbird, til en førsteplass på den britiske listen. Eva Cassidys unike fremførelse av «Over the Rainbow» ble valgt ut av BBC til dets CD-album, Songs of the Century, i 1999. Cassidys fremførelse av «Over the Rainbow» på Blues Alley ble publisert for første gang i januar 2011 på hennes CD-album, Simply Eva (Blix Street G2-10099).
Kylie Minogues versjon
Under hennes behandling for og rekonvalesens fra brystkreft ble en live-coverversjon med den australske plateartisten, Kylie Minogue, utgitt på single 25. desember 2005. Den var hennes første single som kun ble utgitt gjennom digitale midler. Sangens lyd var hentet direkte fra Minogues live-DVD, Kylie Showgirl, filmet 6. mai 2005 på Earls Court Exhibition Centre. B-siden var «Santa Baby».
Danielle Hopes versjon
Singlen var en veldedighetsplate og samlet inn midler til både the BBC Performing Arts Fund og Prostate UK.
Norske versjoner
A.G., Alf Prøysen og Erik Hillestad har skrevet norske tekster. Deres norske titler er «Over Regnbuen». Prøysen laget teksten til Wenche Myhre som spilte Dorothy i Trollmannen fra Oz som hadde premiere i januar 1965 på Oslo Nye Teater. Anne Lande har oversatt Prøysens bokmålstekst til dialekt («Over regnbågån»).
Diarmaid Mac Murchadha
Diarmaid Mac Murchadha (senere kjent som Diarmaid na nGall eller «Diarmaid av de fremmede»), anglifisert som Dermot MacMurrough (født 1110, død 1. mai 1171) var konge av Leinster i Irland. Forvist fra sine besittelser i 1166 søkte han militær assistanse fra kong Henrik II av England for å gjenerobre sitt kongedømme. Til gjengjeld ga Diarmaid sin troskapsed til den engelske kongen som da sendte soldater. Som en ytterligere takk for at han ble gjeninnsatt ble Diarmaids datter Aoife av Leinster gift til Richard de Clare, 2. jarl av Pembroke, kjent som «Strongbow». Henrik II mønstret en større andre invasjon i 1171 for å sikre seg kontroll over Strongbow, og siden da deler av eller hele Irland vært styrt av monarker fra England. Diarmaid har således gått ned i historien som en irsk forræder. Diarmait Mac Murchada ble senere kjent som Diarmait na nGall (irsk for «Diarmait av de fremmede»). I irsk historie ble han sett på som kongen som inviterte den første bølgen av engelske nybyggere som bosatte seg i Irland grunnet den normanniske erobringen. Invasjonen hadde stor innvirkning på irsk kristendom, og økte den hellige stols faktiske evne til å regulere kristendommen i Irland.
Tidlig liv og familie
Diarmaid ble født i 1110, en sønn av Donnchadh, konge av Leinster og Dublin. Hans fars mor Dervorgilla var en datter av Donnchad mac Briain, konge av Munster og derfor var hun et barnebarn av Brian Boru. Hans far ble drept i et slag i 1115 med norrøne krigere fra Dublin som av styrt av hans fetter Sigtrygg Silkeskjegg, og ble gravlagt i Dublin sammen med liket av en hund, noe som var ment som en fornærmelse.
Mexicos Grand Prix 2015
Mexicos Grand Prix 2015 (offisielt navn: Formula 1 Gran Premio de México 2015) var et Formel 1-løp som ble arrangert 1. november 2015 på Autódromo Hermanos Rodríguez i Mexico by i Mexico. Det var den syttende runden av Formel 1-sesongen 2015. Det var også syttende gang at Mexicos Grand Prix ble arrangert, etter at løpet hadde vært borte fra Formel 1-kalenderen siden 1992.
Legchog
Lekchog, eller Legqog (tibetansk: ལེགས་མཆོག, Wylie: legs mchog; kinesisk: 列确; pinyin: Lièquè, født 1944 i Gyangzê fylke i prefekturet Shigatse i den autonome region Tibet i Folkerepublikken Kina) er en tibetansk-kinesisk politiker.
Diarmaid Mac Murchadha
Tidlig liv og familie
Diarmaid hadde to hustruer, noe som var tillatt under Brehon-lovene, den første, Sadhbh Ní Faeláin, var mor til en datter ved navn Órlaith som giftet seg med Domnall Mór, konge av Munster. Hans andre kone, Mór ingen Muirchertaig, var mor til Aoife MacMurrough av Leinster og hans yngste sønn Conchobar Mac Murchada. Han hadde to legitime sønner, Domhnall Caomhánach (død 1175) og Éanna Ceannsealach (blindet 1169). Diarmait er gravlagt i katedralens kirkegård i landsbyen Ferns i Wexford.
Mexicos Grand Prix 2015
Løpet ble vunnet av Mercedes-føreren Nico Rosberg, foran hans teamkollega Lewis Hamilton. Valtteri Bottas i Williams tok tredjeplassen.
Diarmaid Mac Murchadha
Konge av Leinster
Etter hans eldre bror døde ble Diarmaid uventet konge av Leinster. Dette ble motsatt seg av den daværende overkonge av Irland, Toirdelbach Ua Conchobair, som fryktet at Diarmaid ville ble en rival. Toirdelbach sendte en av sine allierte konger, den krigerske Tigernán Ua Ruairc (Tiernan O'Rourke) for å erobre Leinster og forvise den unge Diarmaid Mac Murchadha. Tigernán dro på et brutalt hærtokt hvor de slaktet ned buskapen i Leinster for således å sulte ut befolkningen. Diarmaid ble forvist fra sin posisjon, men var i stand i 1132 til å styre igjen ved hjelp av klanene i Leinster. Deretter fulgte to tiår med urolig fred mellom Toirdelbach og Diarmaid. I 1152 støttet han faktisk overkongen i å angripe Ua Ruairc som hadde blitt en overløper.
Mexicos Grand Prix 2015
Løpet
Noter til tabellene:
Legchog
Lekchog ble medlem av Kinas kommunistiske parti i 1972. Han var ordfører for partiet i den autonome region Tibet årene 1998–2004. Siden 2003 har han vært ordfører i Folkekongressen i den autonome region Tibet samt ordfører for den lokale folkekongressens stående komité.
I 2002 ble han innvalgt i Sentralkomiteen for Kinas kommunistiske parti og han betraktes som en av de viktigste tibetanske makthaverne i Tibet. I 2008 blev han invalgt i Den nasjonale folkekongress' stående komité.
Mexicos Grand Prix 2015
Stillingen i mesterskapene etter løpet
Konstruktørmesterskapet
Diarmaid Mac Murchadha
Konge av Leinster
Det er sagt at Diarmaid Mac Murchada også bortførte Ua Ruaircs hustru Dearbhforghaill (engelsk Dervorgilla) sammen med alt hennes bo og eiendeler med hjelp fra Dearbhforghaills bror, en framtidig kongsemne til kongedømmet Meath. Det ble sagt at Dearbhforghaill var slett ingen uvillig fange og at hun forble i Ferns sammen med Diarmaid i velstand i en rekke år. Hennes langt eldre år kan indikere på at hun ikke var mer enn en fange eller gissel. Hva som enn er virkeligheten var hennes bortførelse enda en grunn for fiendskap mellom de to kongene.
Etter at den berømte overkongen Brian Boru i 1014 var Irland bortimot hele tiden i borgerkrig i de neste to århundrene. Etter O'Brien-familien mistet tronen, Brian Borus etterkommere, var det ulike familier som styrte Irlands fire provinser og de lå i konstant krig med hverandre for kontrollen over hele Irland. På denne tiden var Irland mer et føderalt kongedømme, og ikke en enhetsstat, med fem provinser: Ulster, Leinster, Munster og Connaught sammen med Meath, som var setet for overkongen. Hver av disse styrt av konger som i teorien skulle være lojale eller i det minste respektere Irlands overkonge.
Kirkebygger
Som konge av Leinster gikk Diarmaid i gang med en rekke kirkebygg i irsk romansk arkitektur:
Han sponset også den vellykkede karrieren til kirkemannen Lorcán Ua Tuathail (anglifisert som Lawrence O'Toole). Diarmaid giftet seg med O'Tooles halvsøster Mor i 1153 og presiderte ved synoden i Clane i 1161 da O'Toole ble innsatt som erkebiskop av Dublin.
Landsforvisning og tilbakekomst
I 1166 falt Irlands nye overkonge og Diarmaids eneste allierte, Muircheartach Ua Lochlainn, og et stort forbund ledet av Diarmaids erkefiende Tighearnán Ua Ruairc marsjerte inn i Leinster og erobret området uten vanskeligheter, og Diarmaid og hans hustru unnslapp bare så vidt med livene i behold. Diarmaid flyktet til Wales og derfra til England og Frankrike for å søke hjelp hos den engelske kongen Henrik II av England. Han måtte ha dennes tillatelse til å kunne rekruttere soldater i England og Frankrike for å vinne tilbake sitt kongedømme. Med brev fra kongen om at det irske kongen skulle ytes hjelp klarte han å få halvbrødrene Robert Fitz-Stephen og Maurice Fitzgerald i Wales til å hjelpe seg med å organisere en hær av leiesoldater av normannere og walisere. Han fikk også med seg Richard de Clare, 2. jarl av Pembroke, også kalt «Strongbow». Sistnevnte var noe motvillig i begynnelsen, men ga etter til lovnaden om å få ekte Diarmaids datter Aoife og bli gjort til etterfølger av kongedømmet Leinster ved hans død.
I Diarmaids fravær hadde Ruaidhrí Ua Conchobhair, sønn av Toirdhealbhach, blitt den nye overkonge av Irland. Diarmaids plan var ikke bare å gjenerobre Leinster, men å forvise Uí Conchobhair-klanen og ble selv den nye overkongen av Irland. Da han kom tilbake erobret han raskt Dublin, Ossory og den tidligere norrøne bosetningen i Waterford, og i løpet av kort tid hadde han også tatt det meste av Leinster. Han marsjerte deretter mot Tara, Irlands hovedstad, for å fordrive Ruaidhrí. Diarmaid satset på at Ruaidhrí ikke ville skade de gisler fra Leinster som han hadde tatt, blant annet hans eldste sønn Conchobhar Mac Murchadha. Det skjedde ikke og alle gislene ble henrettet.
Stongbows hær, uten ham selv, gikk i land ved Wexford den 1. mai 1169, ledet av Robert Fitzstephen, bestående av en blant styrke av riddere og fotsoldater. De erobret Wexford før de begynte å krangle seg imellom. Diarmaids hær tapte deretter det avgjørende slaget. Han sendte deretter bud til Wales og bønnfalt Strongbow om å komme til Irland så snart som mulig. Strongbow gikk i land ved Waterford den 23. august 1170 med en hær bestående bestående av 200 riddere og 1000 fotsoldater. Waterford bel øyeblikkelig erobret og deretter en måned etter også Dublin. Diarmaid, til tross for sin nyvunnet posisjon, var fortvilet over sin sønn Domhnalls død, trakk seg tilbake til Ferns, og døde der noen få måneder senere.
I henhold til avtalen giftet Strongbow seg med Diarmaids datter Aoife i 1170 som arvingen til hans kongedømme, og som et resultat ble hans land gitt til Strongbow i henhold til irsk Brehon-lov og senere bekreftet under normannisk lov. Dette bryllupet ble avbildet i en romantisk stil i 1854 av Daniel Maclise som nå henger i Irlands Nasjonalgalleri. Bildet er tendensiøst og praktfullt, mektig i størrelse og detaljer. I forgrunnen av maleriet ligger kroppene til de beseirete irske soldatene og harpen, Irlands symbol, med brukne strenger, og den arrogante erobrer, Strongbow, knuser et keltisk kors med foten. I bakgrunnen brenner ruinene av byen Waterford. I virkeligheten kom Aoife til Waterford flere dager etter at byen var erobret.
Senere omdømme
I irske historiebøker skrevet etter 1800 i den nasjonalistiske tidsalder ble Diarmaid Mac Murchadha ofte beskrevet som en landsforræder, men hans hensikt var ikke å støtte en engelsk invasjon av Irland, men heller å benytte seg av Henriks assistanse for selv å bli Irlands overkonge. Han hadde ingen muligheter til å kjenne til Henrik IIs ambisjoner for Irland. I Diarmaids tid var politikk basert på dynastier og Irland ble ikke styrt som en enhetsstat. På samme vis betraktet ikke Henrik II seg selv som hverken engelsk eller normannisk, men heller angevinsk enn fransk, det språk han talte.
Gerald av Wales, en cambro-normannisk historiker som besøkte Irland i 1185 og hvis onkler og fetre var framstående soldater i Strongbows hær, gjentok deres meninger om Diarmaid:
Død og etterkommere
Etter Strongbows invasjon og erobring satte Henrik II av England sammen en større hær og invaderte selv i 1171 for å sikre seg kontroll over sine normanniske undersåtter. Henrik II aksepterte de irske kongenes underkastelse i Dublin i november 1171. Han sikret også sitt moralske krav på Irland, gitt av pavebullen Laudabiliter av 1155, og bekreftet av pave Alexander III, og deretter ved et kirkemøte med alle irske biskoper ved Cashel. Henrik II la tittelen «lord av Irland» til sine øvrige titler. Før han kunne konsolidere sitt nye herredømme ble han nødt til å reise til Frankrike for å ta seg av sine sønners opprør i 1173.
Ua Conchobhair ble snart forvist, først som overkonge og deretter som konge av Connaught. I et forsøk på å skaffe sitt kongedømme tilbake vendte han seg til de engelske som Diarmaid hadde gjort før ham. Kongens herredømme kontrollerte direkte en mindre område i Irland rundt byene Dublin og Waterford, mens de øvrige Irland var delt mellom normanniske og walisiske baroner. Traktaten i Windsor av 1175, forhandlet fram av Lawrence O'Toole, senere helgen, med Henrik II, formaliserte underkastelsen av de irske klanene som hadde vært utenfor engelsk kontroll, som Uí Conchobhair som hadde Connacht og Uí Néill som hadde det meste av Ulster.
Gjennom sin datter Aoife er Diarmaid også stamfar til en rekke historiske personer, blant annet George Washington, Marie-Antoinette, Edward Fitzgerald (lord), Robert Emmet, Charles Darwin og Winston Churchill.
Aslan Karatsev
Aslan Karatsev (født 4. september 1993 i Vladikavkaz) er en russisk tennisspiller.
Hans beste resultat i en Grand Slam-turnering er en semifinale fra Australian Open 2021. Dette var første Grand Slam han kvalifiserte seg til.
OMK
OMK, Omk og omk kan ha flere betydninger:
Walter Winterbourne
Walter Winterbourne eller  Winterburn (født ca. 1225, død 24. september 1305 i Genova) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var dikter, filosof og teolog. Winterbourne tilhørte Dominikanerordenen (forkortes O.P.).
Kong Edvard I av England valgte ham som skriftefar. Han var provinsial for dominikanerne i England fra 1290 til 1298.
Han ble kreert til kardinal den 19. februar 1304 av pave Benedikt XI.
Blant hans mest kjente verker er:
Halden-Pressen
Halden-Pressen var en fellesavis utgitt i Halden i perioden 12. mai 1945 til 19. juni 1945, av Haldens Arbeiderblad, Smaalenenes Amtstidende og Halden.
Janne Løseth
Jan Geir «Janne» Løseth (født 8. juli 1947, død 4. september 2019) var en norsk musiker, gitarist, bassist, munnspillspiller, banjoist, sanger, plateprodusent og låtskriver. Han er mest kjent som gitarist i det norske rockebandet Titanic som var Norges første internasjonale rockesuksess og var senere med i bandet Space som senere endret navnet til Paris France Transit. Han spilte også i band som 2nd Evolution Corps, The Beatniks, The Climbers, Napoleon Jones, The Pussycats, Saunters Inc. og The Staff.
Frøydis Armand
Frøydis Armand (født 9. april 1949, død 11. oktober 2022 ) var en norsk skuespiller.
Teater
Frøydis Armand debuterte ved Nationaltheatret som Regine i Gengangere i 1972. Hun var ansatt ved teatret 48 år og spilte et hundretalls roller, blant andre Lucy Brown i Tolvskillingsoperaen, Desdemona i Othello, Mary Cavan Tyrone i Lang dags ferd mot natt, Den eldre kvinna i Dødsvariasjoner, den kvinnelige hovedrollen i Kirsebærhaven, fortelleren i Nattergalen og moren i Blodbryllup. På Torshovteatret spilte hun blant annet Marie i Woyzeck.
Hun tolket flere Ibsen-roller, som Bolette i Fruen fra havet, Hedda i Hedda Gabler, Nora og fru Linde i Et dukkehjem, Hjørdis i Hærmennene på Helgeland, Gina Ekdal i Vildanden, Rottejomfruen i Lille Eyolf, Madame Helseth i Rosmersholm og Gunhild Borkman i John Gabriel Borkman.
Dukketeater
Armand var også dukkespiller. I 1968 medvirket hun i oppsetningen av Mikko Matti og vennene hans, som Julian Strøm og Birgit Strøm var ansvarlige for. På scenen medvirket også Kjell Kjær og Elisabeth Strøm Henriksen.
Film og fjernsyn
Armand spilte i en rekke filmer, blant annet Hustruer I, II og III. Hun hadde en gjesterolle i komiserien Mot i brøstet og spilte i mini-TV-serien Berlinerpoplene. I 2009 gjorde hun sitt inntog i Hotel Cæsar i rollen som Dagny Dallimore. Hun spilte også rollen som Nissekusine i NRKs adventserier Amalies jul og i Jul på Månetoppen.
Haicheng
Haicheng kan være:
Elva
Elva er en by i Tartu fylke i Estland. Byen er en del av Elva kommune, og administrasjonssenter i denne. Elva har cirka 5 700 innbyggere (2017) og et areal på 9,9 km². Folketallet er sterkt nedadgående. Elva har fått sitt navn etter elven med samme navn, den er omtalt alt på 1600-tallet. Allerede i 1638 nevnes derimot småbyen Peedu, som ligger bare 2,5 km nordøst. Via tettstedene Peedu, Tõravere og Nõo danner Elva-Nõo etnesten sammenhengdne byområde nordøstover med elv, hovedvei og jernbane som bindeledd.
Det var vannmøller som la grunnlaget for framveksen av bysamfunn her. Elva fikk bystatus først 1. mai 1938.
Elva ble grunnlagt like etter at jernbanelinjen Tartu-Valga ble opprettet i 1886–1889. Første gangen Elva ble omtalt i en estisk avis var i 1889, og området vokste raskt fordi det lå strategisk ved jernbanen og i et naturskjønt område. Arbisjøen og andre innsjøer nær bysenteret er mye brukt til rekreasjon, og maleren Eduard Kutsar (1902–1970) beskrev kommunens natur og tette furuskoger i sine malerier. Maleriet Skogen i Elva fra 1938 er særlig berømt. Tartu Ski Maraton ender sin trasé i Elva, på et sted hvor mange vandringsveier har sitt utgangspunkt.
William Marsfeld
William Marsfeld eller Macklefield, Macclesfield (død 1303 eller tidlig 1304 sannsynligvis i Coventry) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var prior for den engelske provins av dominikanerordenen.
Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1303 av pave Benedikt XI.
Gil Vicente FC
Gil Vicente Futebol Clube er en portugisisk fotballklubb fra byen Barcelos i distriktet Braga. Klubben ble grunnlagt i 1924 og lagets draktfarger er helrøde med blå detaljer, mens bortedraktene er helblå. Gil Vicente spiller sine hjemmekamper på Estádio Cidade de Barcelos.
Historie
Klubben ble grunnlagt i mai 1924 og ble oppkalt etter poeten Gil Vicente. Deres første sesong i landets øverste divisjon kom først i 1990, men har siden vekslet på å spille i Primeira Liga og Segunda på nest øverste nivå. Fra 2004/2005-sesongen gikk laget fra å spille på Estádio Adelino Ribeiro Novo til å spille på deres nåværende stadion etter at Estádio Cidade de Barcelos stod ferdigbygd. Deres nye stadion har en kapasitet på om lag 12 000 tilskuere, og har vært brukt til offisielle kamper av det portugisiske U21-landslaget.
Tatsuya Sakai
Tatsuya Sakai er en japansk sportsskytter som i 2004 vant Steel Challenge World Speed Shooting Championship. Siden håndvåpen ikke kan kjøpes lovlig av sivile i Japan trente han hjemme ved hjelp av en airsoftpistol. Én måned før mesterskapet dro han til California for å trene med en ekte pistol, og endt opp med å ta gullmedaljen 0,59 sekunder foran stormesteren KC Eusebio.
The Miz
Michael «Mike» Mizanin (født 8. oktober 1980) er en amerikansk reality-tv personlighet og profesjonell fribryter, bedre kjent under artistnavnet The Miz.
Han har for tiden kontrakt med World Wrestling Entertainment (WWE), der er han tilknyttet Raw og han har vært WWE Championship og tidligere Unified WWE Tag Team Champion sammen med Big Show. Han er den første personen i WWE noensinne, som har holdt Unified WWE Tag Team Championship og WWE United States Championship samtidig. The miz er ingen populer fribryter, han er ganske hatet på grund av at alle tror han fikk seg jobb i WWE på grunn av at han var på TV. Men fordi han sier dette VELDIG ofte: Couse im The Miz And im Awesome, noe som gjør han bare mer hatet. The Miz forsvarte sitt WWE Championship mot John cena med hell på WrestleMania 27, 4 April.2011 før han tapte det mot John Cena i en retur kamp 1 Mai.2011.
The Miz slo seg sammen med «R-Truth» August.2011 og de kalte seg sammen «Awesome Truth». Nå er Awesome Truth splittet opp. The Miz vant Intercontenental Championchip på RAW's 1000 episode. Mike er sammen med tidligere WWE-diva Maryse.
Tidlig liv
Mizanin, opprinnelig fra Parma, Ohio, gikk på Normandie High School, der han var kaptein på basketball laget og på langrenn laget. Han deltok også i svømming. han gikk på Miami University, der han var medlem av Theta Chi Brorskapet, og studerte virksomheten ved Richard T. Farmer School of Business.
Liangcheng
Liangcheng (kinesisk: 凉城县; pinyin: Liángchéng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Ulaan Chab i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen i fylket var på 237,806 innbyggere i 1999.
Daihai kullkraftverk ligger i fylket.
Bakery Jatta
Bakery Jatta (født 6. juni 1998) er en gambisk fotballspiller som spiller for den tyske klubben Hamburger SV.
13. juni 2016 signerte han for Hamburger SV.
Xixiu
Xixiu (kinesisk: 西秀区; pinyin: Xīxiù Qū) er et bydistrikt i Anshun i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 1 703 km² og teller 780 000 innbyggere.
Victor Pînzaru
Victor Pînzaru (født 11. februar 1992) er en moldovsk skiskytter og langrennsløper. Han representerte landet sitt i Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 77 på sprinten. Pînzaru var Moldovas flaggbærer under åpningsseremonien til Vinter-OL 2010.
Børstebiller
Børstebiller (Dasytidae) er en artsrik familie av biller som man gjerne finner på blomster. De er stort sett små til middels store, avlange biller, ofte metallisk fargede, med kroppen dekket av lange, utstående hår. De voksne billene er mer eller mindre altetende, larvene er rovdyr.
Levevis
Larvene er rovdyr og kan finnes i jord, blant løvstrø og under barken på døde trær, også i andre habitater. De voksne billene, som spiser blant annet pollen og små insekter, treffer man ofte på åpne blomster, for eksempel skjermplanter. Blærebille-arten Malachius aeneus, som har blitt innført fra Europa til Nord-Amerika, har blitt mistenkt for å gjøre skade på hvete. Dette er neppe riktig, mye tyder på at den tvert imot er et nyttedyr da den spiser glansbiller (Meligethes spp., Nitidulidae) som blir regnet som skadelige.
Karakteristiske grupper
Artene i slekten Dasytes er ganske små, mørke med en matt (blyaktig) metallglans, og påfallende dekket av lange, mørke, utstående hår.
Dolichosoma lineare er lang og slank (pinneformet), matt metallgrønn, og dekkvingene har tydelige lengderibber. Ulikt de fleste andre artene har den ikke påfallende utstående hår.
Gruppen Prionocerinae blir ofte regnet som en egen familie. Den omfatter noen få, ganske store, slanke arter som lever i tropene. Av utseende ligner de på bløtbukker (Oedemeridae), men kan skilles på disse på at de har mange lange, utstående hår.
Systematisk inndeling / norske arter
Underfamiliene blærebiller (Malachiinae) og Prionocerinae blir ofte regnet som egne familier.
Eustrotiinae
Eustrotiinae er en gruppe av sommerfugler som tilhører den store familien nattfly (Noctuidae). Det er kjent tre arter fra Norge. Gruppen inkluderer også Eublemminae, som av noen blir betraktet som en underfamilie for seg.
Utseende
Eustrotiinae er små nattfly (vingespenn for de nordiske artene 15 – 26 mm), forholdsvis slanke med mer eller mindre grå vinger.
Levevis
De fleste artene har larver som lever på gress eller starr, men noen lever også på planter i kurvplantefamilien.
S-125 Neva
S-125 Neva (NATO-rapporteringsnavn SA-3 Goa eller SA-N-1  Goa) er en sovjetisk bakke-til-luft-missilsystem utviklet som et komplement til S-75  «Dvina»
Stridserfaring i Jugoslavia
Det som vekket mest oppmerksomhet var en hendelse 27. mars 1999, da Serbia skjøt ned en amerikansk F-117 Nighthawk-fly. Dette var første gangen et stealth-fly ble skutt ned. Dette medførte også at noe av teknikken rundt stealth ble kjent.
2. mai samme året ble en F-16 Falcon skutt ned av Neva-missil.
Kråkgränd
Kråkgränd er et smug i Gamla stan i Stockholm. Det går mellom Skeppsbron og Österlånggatan, og er parallellgate med Bredgränd og Nygränd.
Kvalifisering til Håndball-EM 2018 for kvinner
Første kvalifiseringsrunde
Trekningen ble foretatt 20. mars 2017 i Wien i Østerrike. Lagene ble delt inn i to grupper à tre lag, hvor det beste laget i hver gruppe avanserte til andre kvalifiseringsrunde.
Kråkgränd
Historikk
Kråkgränd er oppkalt etter Knut Nilsson Kråka. Han ble i 1608 utnevnt til rådmann og var en av de 48 i de eldstes råd i byen, i 1615 ble han magistrat. Han klarte dog ikke å betale de nødvendige skatter, og ble avsatt i 1623 og døde to år senere som toller ved den søndre byporten.
Kvalifisering til Håndball-EM 2018 for kvinner
Andre kvalifiseringsrunde
Trekningen ble foretatt 21. april 2017 i Paris i Frankrike. Lagene ble delt inn i syv grupper à fire lag, hvor de to beste i hver gruppe, pluss beste gruppetreer kvalifiserer seg til EM-sluttspillet.
Rangering av beste treere
For å avgjøre hvilket lag som ble beste treer ble bare resultatene mot lag nr. 1 og 2 i gruppa telt med.
Niccolò Alberti
Niccolò Alberti eller  Albertini, Aubertini (født ca. 1250 i Prato i Italia, død 27. april 1321 i Avignon i dagens Frankrike) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var i en periode dominikanernes generalminister, og deretter biskop av Spoleto i Italia. Alberti tilhørte Dominikanerordenen (O.P.).
Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1303 av pave Benedikt XI.
Fem i familien
Fem i familien (originaltittel Familiy Ties) er en amerikansk familierelatert komiserie som gikk på NBC fra 1982 til 1989.
Serien handlet om familien Keaton som bodde i Columbus i Ohio. Disse besto av Elyse og Steven Keaton (spilt av Meredith Baxter og Michael Gross) og deres tre barn: Alex (Michael J. Fox), Mallory (Justine Bateman) og Jennifer (Tina Yothers). Et fjerde barn, Adrew, kom til noe senere. Elyse var en suksessfull arkitekt og Steven eide en TV-kanal. Mye av seriens humor kom som en følge av spenningene som oppsto mellom paret og deres sønn, Alex. Foreldrene hadde et liberalt ståsted og i tillegg hippiebakgrunn, mens sønnen var konservativ og beundret Reagan. Serien ble Michael J. Fox gjennombrudd som skuespiller i USA og innbrakte ham tre Emmy og en Golden Globe.
Seriens popularitet var beskjeden i begynnelsen, men i løpet av tredje sesong steg seertallene betydelig og den endte opp som den femte meste sette serien på amerikansk TV. Serien var på høyden av sin popularitet i sesong fire og fem da den var den nest mest sette TV-serien i USA.
Serien ble ikke viet noen stor oppmerksomhet i Norge, men den ble sendt på TV 2 på 1990-tallet.
Handlingsreferat
Sett til en forstad kalt Columbus i Ohio, under president Ronald Reagan og hans administrasjon, bor Steven og Elyse Keaton. De er liberale tidligere hippier, som oppdrar deres tre barn: Alex (spilt av Michael J. Fox) og Mallory og Jennifer. Elyse, gift i 1964, er en uavhengig arkitekt og Steven, opprinnelig fra New York, er stasjonssjef for WKS - en lokal TV-stasjon.
Stenocorynus
Stenocorynus er en slekt av snutebiller.
Levevis
Larvene lever i jorden, av ulike slags røtter, mens de voksne billene gnager på blader og knopper av mange forskjellige planter. De voksne billene har et allsidig kosthold, og er sjelden knyttet til spesielle plantearter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.
Jimmy Hoffa
James Riddle «Jimmy» Hoffa (født 14. februar 1913, forsvunnet 30. juli 1975) var en amerikansk fagforeningsleder. Han var formann for lastebilsjåførenes fagforening, International Brotherhood of Teamsters, fra 1957 til 1971. Han hadde under denne perioden betydelig innflytelse i det amerikanske samfunnet. I 1975 forsvant Hoffa under mystiske omstendigheter og det er viden antatt at han ble myrdet. Det siste stedet man vet at han ble sett var på parkeringsplassen til restauranten Machus Red Fox i delstaten Michigan i USA.
Emil Kvanlid
Emil Kvanlid (født 4. juli 1911 i Målselv, død 1. juni 1998 i Drammen) var en norsk kombinertløper. I 1932 flyttet han til Drammen, hvor han gikk for Drammens Ballklubb.
Jimmy Hoffa
Hoffa ble født i Brazil i Indiana som sønn av en fattig gruvearbeider. Faren døde da han var ung, og Hoffa kunne ikke fortsette på skolen. Han flyttet til Michigan for å arbeide i et varelager. Han var en naturlig leder og var opptatt av den dårlige behandlingen av arbeidere. I 1933, 20 år gammel, var han med på å organisere sin første streik blant arbeiderne som lastet og losset matvarer fra lastebilene.
Emil Kvanlid
Han vant flere ganger Damenes pokal som beste hopper i kombinertrennet i Holmenkollen. Det store gjennombruddet kom i 1938, da vant han kombinertrennet i Holmenkollen og damenes pokal i Norgesmesterskapet på ski i Fageråsbakken i Mo i Rana. I 1940 vant han både Holmenkollrennet og NM. Dette året skulle han ha mottatt Holmenkollmedaljen, men på grunn av krigsutbruddet ble dette glemt.
Først 53 år senere, i 1993, fikk Kvanlid overrakt Holmenkollmedaljen. I 1996 ble han tildelt Troms Skikrets' hederstegn.
Jimmy Hoffa
Hoffa avanserte raskt i fagforeningen Teamsters, som organiserte lastebilsjåfører i Midtvesten og deretter nasjonalt.
I 1964 ble han dømt til 15 års fengsel for bestikkelser. Han ble benådet av president Richard Nixon i 1971 på betingelse av han ikke deltok i fagforeningsaktiviteter i ti år og ble løslatt etter sju år i fengsel. Hoffa planla å gå til sak for å få opphevet denne betingelsen da han forsvant i 1975. Han skulle møte to medlemmer av mafiaen da han forsvant og det antas at han ble bortført og myrdet av mafiaen.
Hoffa var far til James P. Hoffa, dagens leder av Teamsters.
Hans liv og død ble skildret av Jack Nicholson i filmen Hoffa fra 1992.
Marty
Marty er en Oscar-belønnet amerikansk romantisk dramafilm fra 1955 regissert av Delbert Mann. Hovedrollen som Marty spilles av Ernest Borgnine. Betsy Blair har også en sentral rolle. Marty var basert på et TV-sendt skuespill fra 1953, skrevet av Paddy Chayefsky. Filmen ble belønnet med fire Oscar, inkludert for Beste film, samt en Golden Globe og to BAFTA. Den ble også tildelt Gullpalmen ved Filmfestivalen i Cannes.
Handling
Marty Piletti er en litt overvektig slakter på 34 år som bor sammen med sin mor i The Bronx. Marty er godmodig, men samtidig sosialt klosset og får stadig høre fra venner og familie at han burde finne seg en kone. Han er ikke uinteressert i kvinner, men er blitt motløs på grunn av en del uhell på kjærlighetsfronten, og har derfor begynt å slå seg til ro med ungkarstilværelsen. En dag treffer han imidlertid en kvinne som han trives med, men motarbeides både av sin mor og av sine venner som ikke har særlige høye tanker om henne.
Om filmen
Marty har fått så mye som 100% på Rotten Tomatoes.
VGs anmelder gav den terningkast seks og skrev følgende: «''Enkel og grei film uten kompliserte tekniske effekter. Triumf som karakterskuespiller for bølle-typen Ernest Borgnine, som vanlig menneske med hverdagsproblemer''».
Journalist Sven Egil Omdal beskrev den i 2010 på følgende måte: «''En skikkelig hjertevarmer om den enkle mamboen Marty, som endelig finner kjærligheten, men så er hun ikke pen nok for de få kameratene han har. En enkel film, men proppfull av sjarm''».
I 1994 ble filmen funnet betydningsfull nok ("culturally, historically, or aesthetically significant") av USAs Library of Congress til å bli bevart av deres National Film Registry.
Den innbrakte $3 millioner i USA. Dens produksjonskostnader var på ca $340 000.
Priser
Filmen ble belønnet med fire Oscar (beste film, regissør, mannlige hovedrolle og manus), en Golden Globe (beste dramafilm) og to BAFTA (beste utenlandske mannlige og kvinnelige hovedrolle). Den vant Gullpalmen ved Filmfestivalen i Cannes. Andre priser inkluderer en fra Writers Guild of America, en fra Directors Guild of America, to fra National Board of Review, to fra New York Film Critics Circle Awards og Bodilprisen.
Trollformel
Trollformler eller hekseformularer, på dansk kalt trylleformularer, er magiske ord («trylleord»), rituelle anvisninger eller episke beretninger som blir brukt enten til å kaste trolldom over noen eller noe, eller verne mot sykdomsdemoner og onde krefter i tilværelsen. I svartebøkene omtales slike formler som «magiske oppskrifter». Trollformlene er dels basert på en avskriftstradisjon, dels på muntlig tradering.
Historikk
Enkelte trollformler er meget gamle og ble brukt allerede i oldtidskulturene i det gamle Egypt og Mesopotamia. De eldste bevarte svenske trollformelene ble nedskrevet på 1400-tallet. Såvel nyere tids tradisjonsinnsamling som rettsforhørene etter hekseprosessene på 16- og 1700-tallet i Europa og Norge, vitner om at en mengde trollformler fantes som allment kunnskapsforråd blant allmuen.
De forløsende magiske ord, selve maningen, ble gjerne mumlet eller putret. I svartebøkene hender det tilsvarende at trylleordene eller maningen er skrevet med lønnskrift eller runebokstaver.
Trollformlene kan være av mange slag. I norsk tradisjon er det episke fortellinger av møtetypen, hvor en eller flere hellige personer, for eksempel Jesus, St. Peter, jomfru Maria eller Hellig Olav, blir konfrontert med en sykdomsdemon, ofte omtalt som «Tussen den lede». De innleder en dialog, som ender med at demonen vises bort til et øde sted, for eksempel under en jordfast stein i en skog der ingen bor og til det vann hvor ingen ror.
Fra forhøret av Maren Larsdatter, som sto tiltalt som heks i 1638, heter det i Østerdals tingprotokoll :
Andre formler er ledsaget av magiske ritualer. Her beskrives en rituell handling eller et atferdsmønster som den syke skal utføre under oppsyn og kommando av helbrederen (en klok kone eller signeren).
Efesiske ramser (etter byen Efesos i Lilleasia) er ordsammensetninger eller bokstavkonatruksjoner. Slike er særlig brukt i forbindelse med å minske feber eller ta vekk tannpine. Ordet skrives, og for hver gang med en bokstav mindre. Samtidig somordet minsker fjernes også plagene. Et slikt tryllord er abrakadabra.
Enkelte trolldomsord, som senere har gått over i tryllekunsten og underholdningsindustrien har sitt opphav fra tradisjonelle trollformler, for eksempel hokuspokus, simsalabim og sesam.
Trollformlene for å mane frem onde ånder forekommer langt sjeldnere i svartebøkene enn hva dens rykte skulle tilsi. Epagoge er betegnelsen på slike formler. Se nigromantikk.
Ordmagi og trollformler i dag
All slags språk er i vid forstand ordmagi, det vil si bruk av ord for å kontrollere omgivelsene eller å få ting til å skje. Når en setter ord på det en har rundt seg og definerer begreper, bestemmer en samtidig hvordan en skal se på verden og hva som er viktig. Språket blir dermed et hjelpemiddel for å håndtere og forstå tilværelsen. Språk er også et maktmiddel i kommunikasjonen mellom mennesker, der det gjelder å beherske den andres språk for å bli fortstått og oppnå det en vil, enten det gjelder fremmedspråk, fagsjargong eller herskerspråk i en maktelite eller sosial gruppe.
Ord er instrumenter eller redskap i all muntlig og skriftlig kommunikasjon, og det er et uttall eksempler på bruk av språk som nærmer seg ordmagi. Krangler og diskusjoner er kamper om ord der enkeltformuleringer kan få avgjørende betydning for utfallet. Kraften i ord blir spesielt synlig i språkstrider der visse ordformer blir betraktet som riktigere og bedre enn andre. I tillegg til den konkrete betydningen rommer også ord et assosiasjonsinnhold og en psykologisk ladning som skaper indre bilder og påvirker folks opplevelser og følelser. Dette utnyttes særlig tydelig i poesi og annen skjønnlitteratur, i reklame, propaganda og politisk debatt. Det kan derfor betraktes som moderne ordmagi når våpenprousentene kaller opp sin drapsteknologi etter gresk mytologi, reklamebyråer gir varer og tjenester internasjonale betegnelser for å fremme salget i et globalt marked, eller politikere pakker inn ordninger og avgjørelser i forskjønnende omskrivninger. Enkelte anser sogar politikk kun som en kamp om ord for å kunne styre folks meninger i bestemte retninger.