cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Smestad skole
Historie
20. april 1940 ble skolen stengt og tatt over av tyskerne. Omgitt av piggtråd flyttet 70 tyske soldater inn. Undervisningen ble gjennom krigen flyttet til private hjem og etter hvert, ved andre skoler. Ved gjenåpningen, 21. november 1945, talte kronprins Olav samtidig med at prins Harald ble elev ved skolen.
I 1958 fikk skolen et nytt bygg og høsten 1969 utvidet skolen med ungdomstrinn. I 1970 ble skolen utvidet med gymnastikksal og flere spesialrom. I 1975 ble skolen igjen utvidet med flere spesialrom. I forbindelse med reformen i 1997 ble skolen bygget om og pusset opp for å romme 6-åringene.
Kameratstøtte
Kameratstøtte er et lavterskeltilbud utarbeidet av Norges Veteranforbund for Internasjonale Operasjoner (NVIO) og Mental Helse Norge.
Bakgrunnen for samarbeidet er et ønske om å bidra til bedre helse og livskvalitet for nåværende og tidligere soldater og deres familie, med en meldingstjeneste/skrivetjeneste hvor man ved å skrive inn kan dele tanker og erfaringer knyttet til utenlandstjeneste. Den som svarer har selv erfaring fra utenlandstjeneste.
Manuel Neuer
Manuel Peter Neuer (født 27. mars 1986 i Gelsenkirchen) er en tysk fotballspiller som spiller for FC Bayern München og. Han var en viktig del av s lag som vant VM i fotball 2014, og ble også kåret til mesterskapets beste keeper (FIFA Golden Glove).
Schalke 04
Neuer underskrev en proffkontrakt med i 2005 etter å ha spilt for klubbens yngre lag siden 1991. Han fikk sin Bundesliga-debut i 2005 da han kom inn for en skadet Frank Rost. Den da 20-år gamle Neuer klarte samme sesong å kapre keeperplassen i foran Frank Rost.
Den 20. april 2011 annonserte Neuer at han ikke kom til å forlenge sin kontrakt med som gikk ut etter 2011-2012 sesongen.
Bayern München
Den 1. juni 2011 bekreftet og  at Neuer kom til å spille for Bayern neste sesong. Neuer skrev under en femårskontrakt som varte til juni 2016. Overgangssummen var på 22 millioner Euro, noe som gjorde Neuer til tidenes nest dyreste keeper, bak Gianluigi Buffon. Sesongen 2012/13 var han med på å vinne The Treble med Bayern München, noe han også var med på å vinne i sesongen 2019/20.
Den 2. mai 2014 forlenget han kontrakten sin med Bayern München til sommeren 2019.
Den 20. april 2016 forlenget han kontrakten sin med Bayern München til 30. juni 2021. Ved sesongstart 2017/18 ble Neuer ny lagkaptein etter at Philipp Lahm la opp.
Den 23. mai 2022 forlenget han kontrakten sin med Bayern München til 30. juni 2024.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Osteogenesis imperfecta
Osteogenesis imperfecta (OI), noen ganger omtalt som medfødt beinskjørhet, er en genetisk bindevevsykdom. Personer med OI kjennetegnes som gruppe ved benskjørhet, overbevegelige ledd, blå bindehinner (sene-hinner) i øynene, tannbensavvik, hørseltap og redusert høydevekst. Symptomene forekommer i forskjellige kombinasjoner og i varierende grad. De fleste typene OI er dominant arvelige, men det finnes også typer som er recessivt arvelige.
Årsaken til sykdommen er hos de fleste en feil i kollagen type I, det vil si en defekt i bindevevet. Dette gir seg hovedsakelig utslag i svake knokler, men kan også påvirke muskler, sener o.l. Sykdommen skyldes ikke kalkmangel, og må ikke forveksles med ervervet benskjørhet (Osteoporose). Medfødt benskjørhet kan ikke helbredes, men mange vil kunne hjelpes en del med ortopedisk, kirurgisk eller medisinsk behandling. Fysioterapi og fysisk aktivitet er også av stor betydning for å styrke muskulaturen og knoklene.
Kat DeLuna
Kathleen Emperatriz «Kat» DeLuna (født 26. november 1987 i The Bronx, New York) er en amerikansk sanger av dominikansk bakgrunn, oppvokst i deler av Newark, New Jersey.
Hennes foreldre er begge dominikanske, og hennes mor eier et bakeri i Newark sentrum. Kat DeLuna er for tiden signert til plateselskapet Epic Records/GMB og Akons selskap Konvict Muzik. Sistnevnte selskap annonserte opprinnelig dets hensikt å utgi hennes debutalbum 9 Lives på nytt, men hennes seneste meldinger på Myspace om at hun er i studio og arbeider med nytt album tyder på at 9 Lives ikke vil bli utgitt med det første.
Som barn flyttet Kat DeLuna til Den dominikanske republikk hvor hun tilbrakte tiden med å høre på musikk og bestemte seg for selv å bli sanger. Da hun var tolv år ble hun invitert av Milly Quezada til å synge på scenen. Mens hun gikk på skolen svarte hun på en opptaksprøve som var annonsert i Village Voice og ble akseptert i et latinsk band for hiphop og R&B kalt Swallower. I april 2005 åpnet hun for musikeren Cassidy som en del av Swallower. Hun fortsatte å forfølge tanken om å bli solomusiker og da hun var 15 år ble hun med i en musikkonkurranse sponset av et brusmerke. Hennes versjon av «I Will Always Love You» ble vinneren av konkurransen. Hun signerte deretter kontrakt med musikkselskapet Global Music Brand (GMB) og ble deretter plukket opp av Epic Records, og er fortsatt under kontrakt med begge selskap. Hennes debutplate, 9 Lives, ble produsert av RedOne og utgitt den 7. august 2007. Den nådde plass 58 på Billboard Top 200 den 25. august 2007.
Slaget ved Mjölkalånga
Slaget ved Mjölkalånga i Skåne ved Svartevadsbäcken hendte den 26. oktober 1318. Der hadde en svensk hær under ledelse av ridderen Mats Kettilmundsson møtte og beseiret en lik stor dansk hær under et av de blodigste sammenstøtene i den nordiske historien ifølge den lokale tradisjonen.
Forspillet
Nyköpings gjestebud desember 1317 startet en svensk borgerkrig mellom kong Birger Magnusson og en koalisjon av de svenske stormennene som utgjorde deler av det sterke rådsaristokratiet. Ridderen Mats Kettilmundsson tok ledelsen i opprørspartiet som hadde besittet seg de fleste viktige posisjonene gjennom det svenske kongeriket, tvunget svenskekongen på defensiven allerede i begynnelsen av stridighetene.
Den danske kongen Erik Menved sluttet en avtale om militær assistanse med Birger Magnusson som to ganger forsøkt å ta initiativet og to ganger var han slått av de svenske opprørsstyrkene. Etter nederlaget i Slaget ved Söderköping i april 1318 hadde kongen tapte kampen om herredømmet over Sverige. Mats Kettilmundsson som Sveriges mektigste mann ble valgte av rådsaristokratiet til rikets drots og formann 27. juni 1318 og en måned senere var prins Magnus Birgersson tatt til fange ved overgivelsen i Stegeborg som hadde vært beleiret i flere måneder. Tross tilbakeslagene nektet kongen og danskene å oppgi deres kamp.
Fram mot høsten 1318 hadde hertugenes tilhengerne samlet en anselig hær på minst 1 000 mann som marsjerte mot grensen til Danmark. Som leder for svenskenes hæren fant drotsen Mats Kettilmundsson seg sammen med ridderen Knut Prose av Halland, erkebiskop Esger Juul og hertug Christoffer, broren til danskekongen Erik Menved på landsflyktighet. Mats Kettilmundsson var en erfaren hærfører som blant annet hadde vært i Finland og ledet forsvaret mot novgoroderne. Den svenske hæren gikk over grensen til Danmark via den såkalte «Hollendervegen» som gikk diagonalt fra grensen over Farstorp, Vankiva, Hörlinge, Mjölkalånga, Matteröd, Norra Rörum og videre til Landskrona.
Slaget
Den 26. oktober 1318 veltet det fram nærmere 1 000 riddere og væpnere i full stridsutrustning ned for bakkene mot Mjölkalånga by og videre mot svenskenes leir med riddere til hests i skinnende rustninger og dragne sverd fra både Danmark og Tyskland. Fotfolket rykte fram med sverd, armbrøst og spyd like etter rytteravdelingene.
Trolig mottok svenskene det første angrepet i beskyttelse på den nordlige stranden for deretter å krysse bakken for å følge etter de retirerende danskene. Det ble en voldsom strid som ledet til at danskenes hærstyrkene ble knust under et tilintetgjørende oppgjør med stor tap på begge sider. Etter den muntlige tradisjonen ble dette det blodigste slaget i Gøinges historie hvilken trolig stemmer.
Ifølge Erikskrøniken ble dessuten 300 riddere og væpnere tilfangetatte etter slaget. Stemmer dette samtidige som det var sagt at skåninger og danskene hadde slåst til siste mann, så bør det ha vært et tap på 700 falne på den danske siden, og regner man dessuten med at omtrent 300 til 500 svensker hadde vært drept eller såret så blir det over 1 000 døde.
Men disse tallene er høyst usikkert likesom antallet på stridende og om hvordan slaget virkelige gikk til. Men slaget var utvilsomt en av de blodigste sammenstøtene i den nordiske historien. I de skånske grensetraktene hadde denne begivenheten for de neste 700 år blitt omtalt med stor aktverdighet og nysgjerrighet.
Etterspillet
Etter slaget startet den svenske hæren et plyndringstog som hjemsøkte hele Skåne mens Helsingborg ble lagt under beleiring. På Falsterbo hadde borgen der blitt inntatt og plyndret av svenskene. Dessuten ble Skanör, Lund og Malmö brannskattet. Dette betyr at de overlevende svenskene måtte ha vært tilstrekkelig mange og i godt skikk for å dele seg opp i mindre og flere avdelinger. Dette tyder også at begge hærene under slaget var av betydelig størrelse. Etter å ha gjort seg ferdig med å plyndre, herje og brannskatte på Skåne dro den svenske hæren tilbake over grensen.
De militære motgangene fikk Erik Menved til å innlede forhandlingene med de svenske opprørerne som med deres herjingstoget hadde fått den politiske virkningen de siktet på, et opphør av fiendtlighetene med danskene. Dette kom med våpenstillstandsavtalen 11. november 1318 for tre og et halvt år framover. En forståelse om å ikke støtte de danske opprørerne mot Erik Menved var også inngått mot at kong Birger Magnusson mistet sin alliansen med Danmark. Med dette var den svenske innbyrdeskrigen overstått med seier for opprørerne som den 8. juli 1319 valgte barnet Magnus Eriksson til konge over Sverige.
Patrik Ringborg
Etter endte studier i Stockholm, London og Wien ble Ringborg assistent for sjefdirigenten ved Sächsische Staatsoper Dresden og ved Canadian Opera i Toronto. Fra 1989 jobbet han fire år som repetitør ved Kungliga Operan i Stockholm, der han debuterte som dirigent i 1993. Samme år begynte han som dirigent ved Freiburg Theater, og han var også assisterende musikksjef der et par år. I 1999 ble han ansatt som Første kapellmester ved Aalto-Theater i Essen, og ble i 2000 utpekt som «beste operadirigent» av avisen Neues Rheinland, sammen med bl.a. Stefan Soltesz og John Fiore.
Ringborg debuterte i 1998 ved Göteborgsoperan med Tannhäuser og dirigerte under åtte år alle Wagner-produksjoner. Etter en nyproduksjon av Cavalleria rusticana/Pagliacci ble han utnevnt til første gjestedirigent og dirigerte nyproduksjoner av Il trovatore og Manon Lescaut. Han ledet operaens forestilling av Lohengrin i 2001 og den kritikerroste Göteborgspremieren i 2003 av Tristan og Isolde, noe som førte til at GöteborgsOperans orkester ble tildelt Svenska Dagbladets Operapris. Våren 2004 hadde Ringborg ansvaret for premieren av Valkyrien.
Som operadirigent har han også vært gjest i blant annet Wien, Dresden og ved Deutsche Oper Berlin. Våren 2009 debuterte Ringborg ved Den Norske Opera med en nyproduksjon av Elektra og i 2010 dirigerte han samme verk ved operafestspillene i Nyslott med Stockholmsoperaen. Han hadde også ansvaret for nypremieren på Rosenkavaleren på operaen i Köln med Kiri Te Kanawa.
Maja S. K. Ratkje
Maja Solveig Kjelstrup Ratkje (født 29. desember 1973 i Trondheim) er en norsk komponist og musiker. Hun var den første mottakeren av Arne Nordheims komponistpris i 2001 og ble i 2017 medlem av Akademie der Künste i Berlin.
Virke
Ratkje studerte komposisjon ved Norges musikkhøgskole i 1995–2000, blant annet med Lasse Thoresen, Olav Anton Thommessen og Asbjørn Schaathun. Sommeren 1999 studerte hun ved IRCAM og hun har tatt timer med blant andre Louis Andriessen, Sofija Gubajdulina, Ivar Frounberg, Klaus Huber, Joji Yuasa og Kaija Saariaho.
Som komponist har hun skrevet både mindre kammermusikalske verker, så vel som opera, orkester-, film-, dans-, og teatermusikk. Musikken hennes er framført av blant andre Ensemble Intercontemporain, BBC Scottish Symphony Orchestra, Klangforum Wien, Oslo Sinfonietta, Kringkastingsorkestret, Arve Tellefsen, Vertavokvartetten, Frode Haltli, Marianne Beate Kielland, Engegårdkvartetten og Cikada. Ratkje har vært profilert komponist under Other Minds i San Francisco to ganger, hun har vært festivalkomponist under Trondheim Kammermusikkfestival, Nordland Musikkfestuke, Avanti! Summer Festival i Finland og ved Huddersfield Contemporary Music Festival.
Som musiker er Ratkje mest aktiv som utøver av egne verker, og som improvisasjonsmusiker. Hennes hovedinstrument er stemme og hun bruker ofte elektronikk i sine framførelser. I tillegg spiller hun theremin og fiolin. Hun holder konserter over hele verden både i soloformat, med improvisasjonskvartetten SPUNK (Hild Sofie Tafjord, Kristin Andersen, Lene Grenager), med støyduoen Fe-mail og i ulike samarbeidsprosjekter. Hun har samarbeidet med blant andre POING, Jaap Blonk, Lasse Marhaug, Joëlle Léandre, Per Inge Bjørlo, Stian Westerhus, Kathy Hinde, Odd Johan Fritzøe, HC Gilje, Stephen O'Malley, Ikue Mori og Zeena Parkins.
Ratkje har også laget og framført musikk til hørespill av Elfriede Jelinek på bestilling fra tysk radio og hun har framført og spilt inn egen musikk til dans, teater, installasjoner, film og litteratur. Hun har vært vokalsolist med bl.a. Engegårdkvartetten, Trondheim Symfoniorkester, KORK, BBC Scottish Symphony Orchestra, Ensemble Intercontemporain og Klangforum Wien og hun var aktør i sin egen opera No Title Performance… som hadde premiere under Ultimafestivalen i 2003.
I 2001 mottok Ratkje, som første komponist i Norge, Arne Nordheims komponistpris. Hun har også mottatt andre priser i inn-og utland, deriblant Edvardprisen (to ganger) og UNESCOs Rostrumpris samt Award of Distinction sammen med Jazkammer under Prix Ars Electronica for soloplata Voice i 2003.
Ratkje har skrevet om musikk for Morgenbladet, og har en bokutgivelse på Aschehoug: Eksperimentell kvinneglam. Ratkje har også et sterkt klimaengasjement, bl.a. gjennom aksjonsgruppa Stopp oljesponsing av norsk kulturliv, og tar eksempelvis ikke oppdrag som er støttet av oljeindustrien.
Hun ble i mai 2017 medlem av Akademie der Künste, seksjon for musikk.
I 2018 var hun en av sju komponister som ble invitert av musikeren Jeffrey Zeigler til å bidra til prosjektet og albumet Sound of Science. Ratkje bidro med det nyskrevne verket «A Highway in State Space», inspirert av hennes mors, Signe Kjelstrups forskning.
Grupos de Resistencia Antifascista Primero de Octubre
Grupos de Resistencia Antifascista Primero de Octubre (GRAPO) en spanskmaoistisk organisasjon som ble etablert i 1975. Gruppens mål er å styrte den spanske staten og danne en spansk marxist-leninistisk republikansk stat som er basert på det maoistiske Kina.
Organisasjonen er sterkt imot Spanias medlemskap i NATO og dens retorikk er ekstremt anti-amerikansk. Gruppen var ganske aktiv på slutten av 1970-tallet og tidlig på 1980-tallet, og har i dag et synkende medlemstall, de mangler pengedonasjoner og flere av de sentrale medlemmene er arrestert.
Ifølge spanske myndigheter ble GRAPO oppløst etter at seks av medlemmene ble arrestert i juni 2007, men formelt har gruppen ennå ikke annonsert sin oppløsning. GRAPO står oppført på EU sin liste over terrororganisasjoner.
Selv om GRAPO økte sin terrorvirksomhet fra 1979 og utover nådde de ikke frem med noen av sine mål, og den offentlige sympatien de i begynnelsen fikk fra venstreorienterte kretser avtok på 1980-tallet og ble aldri sett på som noen heroisk revolusjonær gruppe. GRAPO har i dag et ekstremt lavt nivå av folkelig støtte.
I 1984 vedtok spanske myndigheter en ny anti-terrorlov som var inspirert av den italienske modellen og som i større grad muliggjorde at politiet kunne slå til mot GRAPO. Gruppen brukte for det meste mobile kommandosoldater, som jobbet meget hurtig og enklere kunne forsvinne etter at det var ferdig med en jobb, og de ble dermed vanskeligere å spore opp.
Siden starten i 1975 og til dags dato er gruppen mistenkt for å ha drept 84 mennesker, de fleste av disse var politimenn, militært personell, dommere og resten av dem var sivile. De drepte døde enten i bombeangrep eller i skyteepisoder.
GRAPOs leder Manuel Perez Martinez 'Arenas' ble dømt i en fransk domstol i 2000 for kriminell sammensvergelse med terrorisme som hensikt. Den spanske staten har sendt en utleveringsbegjæring til Frankrike. GRAPO har ikke offentliggjort navnet på lederens etterfølger.
TØH Sportsklubb
TØH Sportsklubb (TØH SK) (stiftet 6. november 2008) er en studentidrettsklubb tilhørende Trondheim Økonomiske Høgskole. Klubben ble startet som et fotballag i november 2008 under mottoet Vi skal overraske, og holder til på Moholt i Trondheim. Klubben har siden den tid vokst seg større og består nå av i underkant av 150 medlemmer, fordelt på idrettene fotball, futsal, volleyball, håndball, innebandy og sykling. Klubben er i dag en av de største og mest veldrevne studentidrettslagene i Trondheim, bak NTNUI. Klubben er offisielt delt i T.Ø.H. Sportsklubb og TØH B.I.L (bedriftsidrettslag).
Det aller første fotballaget ble grunnlagt av fire ivrige studenter som et alternativ for skolens studenter til NTNUI. Initiativet om en egen sportssatsning ved skolen vekket en kraftig interesse blant de studerende, og det var tydelig at dette ikke lenge kunne holdes på et kompisgjeng-nivå. Siden stiftelsen har klubben vokst raskt og stødig, mye på grunn av et stort engasjement blant spillere, trenere, ledere og øvrige tilknyttet klubben. Oppslutningen rundt klubben har de senerst årene blitt gjenspeilet gjennom dobbeltseire i den prestisjetunge konkurransen Klubben i mitt hjerte, både i 2011 og 2012, hvor blant andre nevnte NTNUI ble slått.
TØH SK-styret (2013)
Hvert år velges et nytt styre i sportsklubben på en ekstraordinær generalforsamling. Her stemmer alle klubbens medlemmer over forhåndsstilte kandidater.
Leder 2013: Kamilla Skarbø Kleivenes
Sportslig leder: Martin Grimm Strømme
Sportslig leder B.I.L: Charlotte Bjørnhaug Evensen
Økonomiansvarlig: Erik Bruland Johansen
Næringslivsansvarlig: Julie Ervik
Arrangementsansvarlig: Martine Mahlum
Annuitetsfaktor
Annuitetsfaktor er en størrelse innenfor økonomi som angir summen av rente og avskrivning per år, det vil si årlig ytelse for å avdra og forrente et annuitetslån.
Annuitetsfaktoren (a) er gitt ved formelen:
(1)
hvor:
i er rente per termin
n er antall terminer
Alternative måter å skrive formelen på
Formelen for å beregne annuitetsfaktor kan også skrives slik:
(2)
(3)
Av (2) går det tydeligere fram at annuitetsfaktoren er summen av avskrivning og rente, i det er avskrivning, og i er renten.
Årlig terminvis annuitet
Den årlige (terminvise) annuiteten (A) er gitt ved formelen
hvor
Karl Friedrich Schinkel
Karl Friedrich Schinkel (født 13. mars 1781 i Neuruppin i Brandenburg, død 9. oktober 1841 i Berlin) var en prøyssisk arkitekt og maler, som preget nyklassisismen i Tyskland og hadde mange viktige oppdrag særlig i Berlin. Han var en av de mest innflytelsesrike arkitektene i sin blant annet som forbilde for andre arkitekter. Han var utdannet ved Bauakademi i Berlin og lærte de klassiske formprinsippene særlig av David Gilly (1747-1808). For offentlige bygg som museer og universitetsbygg fortrakk han klassisk stil med stram og symmetrisk utforming. For kirker foretrakk han den gotiske stilen der spir og søyler uttrykte menneskets streben mot gud. For boliger la han vekt på det intime og uformelle. Schinkel var en av de ledende arkitekter i første halvdel av 1800-tallet. Schinkels klassisk-romantiske stil omtales som gresk («hellensk») i kontrast til romersk stil. Schinkel er kjent for å gjort upusset teglstein til høyverdig arkitektur. Schinkel satt preg på Berlins bybilde på 1800-tallet.
Schinkel designet den først prøyssiske, senere tyske militære dekorasjonen Jernkorset som deles ut ved tapperhet i krig, innstiftet som følge av Napoleonskrigene i 1813.
Han er kjent for en rekke monumentale bygninger i Berlin og Potsdam, blant dem bygningen til Preußische Kriegsakademie mot Unter den Linden, Bauakademie (skadet under 2. ander verdenskrig, revet i 1962) og Nicolai-kirken i Potsdam. Bauakademie i teglstein var i hans personlige stil basert på antikke forbilder. Han hadde blant annet stor betydning for utformingen av en rekke bygninger Prøyssen og i land der prøyssisk kultur hadde innflytelse inkludert Norge.
I Norge er Universitetsanlegget ved Karl Johans gate oppført etter Schinkels korrekturtegninger av et i hovedsak tapt forslag av Christian H. Grosch. Hans Ditlev Franciscus von Linstow var tydelig påvirket av Schinkel blant i arbeid med Det kongelige slott. Linstow beundret Schinkel som han møtte i Berlin i 1837. Georg Andreas Bull studerte ved Bauakademi i 1850-årene og ble inspirert av akademiets bygning som var oppført noen år tidligere etter Schinkels tegninger. Schinkels utforming av Altes Museum og Neues Schauspielhaus gjenfinnes i Universitetet i Oslos bygninger ved Karl Johan.
Grand Forks County
Grand Forks County er et fylke i den amerikanske delstaten Nord-Dakota. Det ligger øst i staten og grenser mot Walsh County i nord, Traill County i sørøst, Steele County i sørvest og mot Nelson County i vest. Det har også grense mot delstaten Minnesota i øst.
Grand Forks Countys totale areal er 3 729 km² hvorav 5 km² er vann. I 2000 hadde fylket 66 109 innbyggere, og administrasjonssenteret ligger i byen Grand Forks som også er fylkets største by. Grand Forks Air Force Base ligger i fylket. Middelhøyden over havet for fylket er 92 meter.
Q-Free
Q-Free ASA (ose: QFR) er et teknologiselskap som ble etablert som Micro Design AS i 1984. Selskapet byttet navn til Q-Free i 1998. Selskapet leverer teknologi blant annet for innkreving av betaling ved veiprising og C-ITS. . Selskapets hovedkontor er lokalisert i Trondheim.
Selskapets gründere var Svend Roger Skaland, Hans Rechsteiner, John Hagfors, Kai Bogen, Steffen Kirkenes og Lars Andresen.
Q-Free leverte sine første system for innkreving av betaling ved veiprising i Trondheim i 1988 og i Oslo i 1990. AutoPASS-systemet er i stor grad levert (men ikke drevet) av Q-Free.
Skrognummer
Skrognummer (WIN-kode) er en kode som finnes på alle båter satt på markedet i EØS-området for første gang etter 16. juni 1998.
En forutsetning for CE-merking er at båten er merket med et skrognummer, Watercraft Identification Number (WIN-kode, tidligere CIN og HIN-kode).
WIN-koden står på skroget, og sitter nedenfor fenderlisten på styrbord side av akterspeilet. WIN-koden er alltid bygget opp på formen NO-ABC12345L617 som tolkes slik:
Havfruene i Drøbak
Havfruene i Drøbak er tre skulpturer utført av Reidar Finsrud, som er støpt i bronse. Havfruene ble avduket i Drøbak båthavn 10. april 1999. Ingeborg Lane har donert pengebeløpet som finansierte havfruene i Drøbak.
André Fosså Aguiluz
Han ble i 2011 verdensmester i grenen time trial under BMX-VM i København. Øvelsen ble også avviklet under sommer-OL 2012. I 2009 tok han sølv i junior-VM i Australia.
Slaget ved Söderköping
Slaget ved Söderköping i april 1318 under Krigen mot Birger Magnusson er oppgjøret om herredømmet over Sverige mellom den svenske kongen Birger Magnusson og koalisjonen av stormennene som hadde reist seg i opprør på vegne av hertugene.
Etter seieren i Slaget ved Karlebylånga fortsatte den kongelige hæren som bestod for det meste av danske hjelpestyrker videre mot Linköping og Skänninge for å unnsette festningen Nyköping som hadde blitt beleiret av opprørerne.
Den danske adelsmannen Knut Prose av Halland som hadde sluttet seg til de svenske opprørerne, ledet en hær til Söderköping der han fant den kongelige hæren. Detaljene om dette viktige slaget er ikke kjent, men kong Birger led et katastrofalt nederlag og overgav restene av hæren for så å begi seg til Gotland og senere til Danmark. De danske hjelpestyrkene på egne hånd hadde brutt med kongen og dratt vekk hjemover.
Med dette hadde svenskekongen blitt jaget bort fra riket der bare to festninger under hans mennene var tilbake. I sommeren sendte han ut to unnsetningsekspedisjoner med flåteavdelinger til Stegeborg som holdes av prins Magnus Birgersson, men de ble stoppet av de svenske opprørsstyrkene. Ved det siste forsøket ble den svenske drotsen Johan von Brunkow Brunke tatt til fange av stormennene som hadde ikke glemt hans rolle i Nyköpings gjestebud. Brunke ble henrettet med stegl og hjul i Stockhom sammen med flere høyprofilerte fanger i en politisk utrenskning i 1320. (på svensk: blodbad)
Senere måtte garnisonen i Stegeborg går med på overgivelse mot fri marsj med unntak av kongesønnen Magnus Birgersson som ble tatt vekk i fangenskap til Stockholm. Der ble prinsen under et rent mord arrangert av stormennene henrettet i 1320.
Hubble-krateret
Hubble er et krater på månen. Det ligger nord for Mare Marginis og nordøst for Cannon-krateret. Omkring en kraterdiameter i nordøstlig retning ligger Lyapunov-krateret.
Kanten på Hubble er erodert, og er noe ujevn enkelte steder. Innerveggen er bredere på vestsiden, hvor den buler litt ut. Den best bevarte delen av kanten ligger langs den østre delen, og innerveggen av denne kanten er synlig fra jorda.
Bunnen av krateret har blitt tildekket med basaltisk lava, noe som gir det en lavere albedo enn omgivelsene. Det er imidlertid ikke like mørkt som månehavet i sør. Denne overflaten er relativt flat og pregløs.
François de Meez
François de Meez (død 7. mars 1444) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Genève.
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 12. oktober 1440 av motpave Felix V, med San Marcello al Corso som tittelkirke.
Nordre Dals vei (Oslo)
Nordre Dals vei (9–27, 2–46) er en vei på Dal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den begynner og slutter i Dalsåsen og går på vestsiden av denne.
Veien fikk navn i 1985 etter gården Nordre Dal.
Tor Thodesen
Tor Thodesen (født 3. mars 1966) er en norsk fotballtrener som er hovedtrener for Kvik Halden Fotballklubb.
Trenerkarriere
Thodesen har tidligere vært hovedtrener i, og assistent under Teitur Thordarson i og. Jobben som hovedtrener i Norheimsund, som han trente opp i 2. divisjon, og ned igjen året etter, var det eneste engasjementet han hadde hatt som hovedtrener før han kom til Sandefjord.
Han førte Sandefjord til klubbens første opprykk til høyeste nivå. Med 19 seiere, 5 uavgjort og 6 tap ble det andreplass i 1. divisjon, fem poeng bak i 2005. Opprykket ble sikret på bekostning av, klubben han fem år senere skulle bli hovedtrener for. Dette skjedde etter en kamp som endte med seier 4-3 til Thodesens menn. 2006-sesongen endte med 9.-plass i Eliteserien, samt cupfinale (tap 0-3 mot ) i 2006. Han ble kåret til årets trener av Norsk Fotballtrenerforening i 2006.
Slaget ved Karlebylånga
Slaget ved Karlebylånga fant sted den 19. mars 1318 utenfor byen Falköping i Västergötland i krigen mot Birger Magnusson.
Tor Thodesen
Trenerkarriere
Sandefjord rykket ned fra Eliteserien i 2007-sesongen, og etter en katastrofal start i 2008 ble Thodesen avskjediget og erstattet av iren Patrick Walker. Etter Sandefjord-epoken var han trener og sportslig leder i i 2. divisjon. Her overtok han et lag som etter tre mislykkede forsøk på å komme tilbake til 1. divisjon måtte halvere budsjettet og satse lokalt. Begge sesongene (2009-10) gav 3.-plasser. I 2010 kom laget til 4. runde i NM etter å ha slått ut eliteserielagene Vålerenga og Stabæk, før cupfinalisten ble for sterke. Den 16. november 2010 ble det klart at Thodesen hadde signert en treårskontrakt med, som binder ham til klubben til etter 2013-sesong. Etter to år i klubben, og to påfølgende 10.-plasseringer i andredivisjon ba Thodesen om å bli løst fra kontrakten, etter 2 år med store økonomiske problemer.
Den 10. desember 2012 ble Thodesen presentert som ny hovedtrener i. Han fikk dermed i oppgave å gjenreise hjembyens fotballsatsing etter to magre år og store økonomiske utfordringer. Kun to måneder etter at han han signerte for Tønsberg, fikk han tilbudet om å reise til De forente arabiske emirater for å være assistenttrener for Baniyas SC. Han takket ja til jobben, og forlot.
Olle Granath
Olle Granath (født 1940 i Borås i Västergötland, Sverige) er en svensk kunstkritiker, forfatter og innflytelsesrik person i Stockholms kunstliv.
Nordfjord prosti
Nordfjord prosti er et tjenestedistrikt i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke. Prostiet omfatter kommunene Bremanger, Eid, Gloppen, Hornindal, Selje, Stryn og Vågsøy.
Olle Granath
Biografi
Granath tok i 1966 en Fil kand eksamen i kunsthistorie og estetikk.
Nordfjord prosti
Prosten har sete på Nordfjordeid hvor Eid kirke er prostikirke. Prostiet er inndelt i sogn, som er den minste og grunnleggende enheten i Den Norske kirke. Tidligere var det også inndelt i prestegjeld, men disse ble faset ut på begynnelsen av 2000-tallet. De ansatte i kirken er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller i prostiet. De fleste prestene er ansatte i prostiet, og har tjenesten sin knyttet til et eller flere sogn.
Sogn og kirker i Nordfjord prosti
Bremanger kommune:
Gloppen kommune:
Kinn kommune:
Stryn kommune:
Slaget ved Karlebylånga
Den kongelige hæren under ledelse av kong Birger Magnusson kom over forskansninger som hadde blitt reist av en opprørshær. Kongen nektet å angripe de sterke stillingene, og inngikk forhandlinger om våpenstillstand for å lokke vekk de regionale forsvarsstyrkene som bestod av bønder som måtte provianterte på gårdene sine om våren dette året. Krigslisten gav det ønskede resultatet og de kongelige styrkene stormet de tynt bemannede stillingene. De gjenværende soldatene måtte flykte og oppgav sine forskansninger.
Tor Thodesen
Utdanning og erfaring
Thodesen er cand.mag. idrett fra Norges idrettshøgskole, og har diplomtrener-sertifisering fra Olympiatoppen. I tillegg har han gjennomført UEFAs Pro-lisens trenerkurs gjennom NFF, som gir han den høyeste UEFA-sertifiseringen en trener kan oppnå.
Slaget ved Karlebylånga
Etter denne seieren fortsatte kongen mot vest, trolig for å unnsette Stegeborg eller Nyköpingshus i Nyköping, men kom ut for en ny opprørshær i Söderköping i april. Der ble de overvunnet av Knut Prose av Halland.
Tor Thodesen
Utdanning og erfaring
I tillegg til, og grunnet hans utdannelse har han fått en rekke verv utenom jobben som hovedtrener. Fra 1996–1998 var han sportssjef ved fotballinja ved Norges Toppidrettsgymnas, hvor han jobbet direkte inn mot talentutvikling. I tillegg har Thodesen hatt en stilling som ekspertkommentator hos NRK fra 2008–2009, hvor han dekket kamper fra både Adeccoligaen og Tippeligaen.
Ved siden av jobben som hovedtrener hadde Thodesen også stillingen som sportslig leder i hans periode i Sandefjord (2006–2007), samt i hans periode i vestfoldklubben (2009–2010).
Filevault
FileVault sikrer hjemmemappene i Mac OS X (fra versjon 10.3) med krypteringsteknologien AES-128. Denne sikkerhetsfunksjonen kan brukeren selv velge om han/hun ønsker å benytte seg av, og dersom den aktiveres vil FileVault automatisk kryptere og dekryptere innholdet i hjemmemappen til brukeren.
EUs immaterialrettskontor
EUIPO administrerer også et observasjonssenter for krenkelser av immaterielle rettigheter og en database over foreldreløse verker.
Kontoret het inntil 2016 Kontoret for harmonisering i det indre markedet.
Madeira
Madeira er ei øy i det østlige Atlanterhavet. Den tilhører Portugal. Madeira er videre navnet på en sjølstyrt region (Região Autónoma da Madeira), som i tillegg består av øya Porto Santo og de to ubebodde øygruppene Selvagensøyene og Desertasøyene.
EUs immaterialrettskontor
EUIPO ledes av et styre og et budsjettutvalg som består av:
EUIPO's klageutvalg er uavhengige organer, som behandler klager over avgjørelser som blir tatt i saker om immaterielle rettigheter.
Madeira
Navnet
Madeira er portugisisk for tømmer. Navnet kan derfor sies å bety «skogkledd».
Geografi
Madeira utgjør, sammen med Asorene, Kanariøyene og Kapp Verde, regionen Makaronesia. Disse øyene er alle av vulkansk opprinnelse og oppsto i tertiærperioden. Øyene har aldri vært landfaste, med mulig unntak for de østligste av Kanariøyene. De var altså aldri en del av kontinentene Europa/Afrika.
Øygruppa Madeira består av disse øyene:
Videre har vi Selvagensøyene (Ilhas Selvagens), som også er administrert under regionen Madeira. Avstanden (280 km) er imidlertid så stor at det kan diskuteres om disse tilhører Madeira som øygruppe. De ligger faktisk nærmere Kanariøyene. De største av Selvagensøyene er Selvagem Grande, Selvagem Pequena og Ilhéu de Fora. Samla areal er rundt 3 kvadratkilometer.
Madeiras posisjon er 32° 38' nord 16° vest (hovedstaden Funchal). Dette er omtrent på linje med både nord- og vestspissen av Afrika. Avstanden er om lag 580 kilometer fra kysten av Afrika, 860 kilometer fra Lisboa, 370 kilometer fra Gran Canaria og 770 kilometer fra Santa Maria, den nærmeste av Asorene.
Øya Madeira har et flateinnhold på 737 kvadratkilometer. Den er om lag 58 kilometer lang og 23 kilometer på det breieste. Øya er svært fjellrik; 90 prosent av arealet er på over 500 meters høyde, og en tredel på over 1000 meter. En fjellkjede danner øyas lengdeakse og deler den tydelig i en nordlig og en sørlig halvdel, blant annet med nokså ulikt klima. Det høyeste punktet er Pico Ruivo på 1863 meter. Fra fjellkjeden stråler det ut sidearmer, og mellom disse løper det dype raviner og daler. Det som i luftlinje ser ut som ei kort avstand, kan i den virkelige verden være lange distanser ned i og opp av dalbunner. Man kan kjøre nesten heilt til toppen av Pico de Arieiro på 1818 meter, herfra er det fine stier hvor man kan vandre ned igjen. Madeiras topografi sammenliknes i blant med et papirark som er krølla sammen.
Den vestlige delen av fjellkjeden danner et høyfjellsplatå, Paúl da Serra, på rundt 22 kvadratkilometer i en høyde av ca. 1400 meter. I øst avsluttes øya med spissen Ponta de São Lourenço. Her er klimaet svært mye tørrere enn ellers, og floraen er svært sparsommelig.
Midt mellom fjellene på øya finner vi Curral das Freiras, Nonnenes dal, som er en geografisk isolert dal omgitt av bratte fjellsider.
Øyas kystlinje består i hovedsak av bratte klipper. Så langt som 100 meter under dagens havnivå har Madeira omtrent samme form som den vi ser på kartet. Ved byen Câmara de Lobos, vest for Funchal, ligger klippa Cabo Girão, som stuper 580 meter rett ned mot ei lita «strand». Dette er verdens nest høyeste havklippe.
Øya Porto Santo er ganske annerledes. Den er 42,2 kvadratkilometer (12 kilometer lang og 5 kilometer på det breieste). Landskapet er mer prega av slakke bakker og åser. Det høyeste punktet er på 517 meter. Mens Madeira knapt har strender, finner vi på Porto Santo nærmere 9 kilometer sandstrand.
Desertasøyene er en slags fortsettelse av Madeira og Ponta de São Lourenço, og flere av øyene har langsgående fjellkjeder.
Havområdene mellom øyene er svært dype: Ned mot 200 meter mellom Madeira og Desertas, og heilt ned mot 2,500 meter mellom Madeira og Porto Santo.
Landskapstyper og geologi
Madeira-øyene er alle vulkanske. De ligger i nordenden av den afrikanske kontinentalplata, men har aldri hatt landkontakt med Afrika. Øyene har utvikla seg på det som i geologien kalles varmepunkt, og de er en del av den delvis undersjøiske fjellkjeden Madeira–Tore, som strekker seg til det undersjøiske fjellet Tore, 30 mil vest for Lisboa.
Porto Santo er den eldste av øyene, noe en kan se på de atskillig mer eroderte landskapsformene der. En antar at den første vulkanske aktiviteten var for 18–19 millioner år sia, og at øya passerte havoverflata for mellom 13,5 og 14 millioner år sia. Det er usikkert hvor lenge vulkanutbrudda fortsatte, muligens fram til for 8 millioner år sia.
Dannelsen av Madeira skjedde en god del seinere. Øya antas å ha passert havoverflata for noe over 5 millioner år sia, og den vulkanske aktiviteten fortsatte periodevis i lang tid. Det er i det seinere funnet spor av utbrudd så seint som for 6450 år siden.
Selvagensøyene er geologisk nærmere Kanariøyene, og de er dermed atskillig eldre enn Madeira for øvrig. Her kan den vulkanske aktiviteten ha starta så langt tilbake som for 27 millioner år sia.
Levada
Levadaer er en type vanningsanlegg som er særegent for Madeira. Øya har mer enn 2170 km med kanaler som fører vann fra det fuktige vest og nordvest til de tørrere (men solrikere) jordbruksområdene i sør og sørøst. Langs mange av kanalene er det gangveger, og disse er blitt svært populære for turgåere. Ordet levada betyr «det som bæres».
Det er populært å vandre langs lavadaene, men de er gamle, og enkelte steder er det stor fare for at de raser ut, så det anbefales at det benyttes guide.
Klima
Klimaet på Madeira er subtropisk, stabilt og behagelig varmt, ofte karakterisert som «evig vår» (et ord som også spiller på at en finner blomstring nesten året rundt). Klimaet styres av høytrykket over Asorene, en av de mest stabile værfaktorer i heile Atlanterhavet. Et avvik med sterkt lavtrykk over Asorene 19. februar 2010 skapte en meget sterk værfront, som 20. februar skylte inn over Madeira og skapte en flomkatastrofe.
Fjellkjeden som går øst-vest langs øya, gjør at klimaet er noe forskjellig i nord og sør. Passatvinden, som blåser fra nordøst, treffer øyas nordkyst. Den varme og fuktige sjølufta tvinges opp i kaldere lag og kondenserer til tåke og eventuelt nedbør. Samtidig beskyttes sørsida mot både vind og nedbør. Funchal har dermed en årsnedbør på bare 500–600 millimeter, mot over 3000 mm i høyereliggende strøk, som er eksponert mot nord.
Middeltemperaturen i Funchal varierer fra 18 °C i januar til 26 °C i august. Maksimumstemperaturen kan om sommeren komme opp i rundt 35 °C, når tørr vind (leste) blåser fra Nord-Afrika.
Om vinteren kommer nedbøren som snø i høyfjellet. Den kan bli liggende til ut i mars. I tidligere tider blei snø samla og lagra i kunstige huler for seinere å brukes til is på hotellene.
Flora
Madeira har en svært rik flora og betegnes ofte som «den grønne øya» eller «blomsterøya». Undersøkelser viser at det sannsynligvis var noe under 800 ulike arter av bregner og blomsterplanter. Seinere er det importert mer enn 540 arter, som kan sies å ha slått seg ned på øya. Reine hageplanter er da ikke medregna.
I tillegg finnes det (omtrentlige tall) 500 arter av alger, 450 av sopp, 450 av lav, 170 av levermoser og 320 av moser.
Mange av de endemiske artene er sjeldne og stiller strenge krav til voksemiljøet. De er derfor trua av urbanisering, avskoging, erosjon og overbeiting. En del av de importerte artene er svært aggressive og utgjør dermed en trussel mot øyenes klassiske flora.
Et spesielt trekk er urskogene av laurbærtrær, laurisilva. Det er funnet fossiler som viser at disse skogene er flere millioner år gamle. Slike skoger fantes i tertiærperioden over store deler av Europa. Disse og andre varmekjære planter trakk seg etter hvert sørover, og mange døde ut. Økologien har fortsatt å endre seg rundt Middelhavet, og laurbærskog finnes nå stort sett bare på Asorene, Madeira og Kanariøyene. (Kapp Verde har for tørt klima.) Også på øyene har urbanisering og avskoging redusert omfanget av disse skogene, og de gjenværende områdene på Madeira er verna gjennom Unescos verdensarvprogram.
Pussig nok er mange av de plantene som på bilder framstår som mest typisk for Madeira, importerte arter. Det gjelder f.eks strelitzia (papegøyeblomst), ulike arter av protea, Agapanthus praecox (Afrikas blå lilje), hortensia og ymse orkideer.
Dyreliv
Dyrelivet på Madeira kan virke sparsommelig. Avstanden til fastlandet har vært sterkt begrensende for hvilke større dyr som kan ha kommet til øyene «av seg sjøl». Det antas imidlertid at det finnes i overkant av 3300 arter, og at rundt 900 av disse er endemiske, altså i hovedsak lokale.
Før menneskene kom til Madeira, fantes det antakelig ingen ikke-flygende landpattedyr på øyene. Et mulig unntak er en museart, som en har funnet fossiler av på halvøya Ponta de São Lourenço (muligens Mus musculus). Den er nå utdødd, kan hende utkonkurrert av andre musearter, som kom med skip. Av andre «originale» pattedyr finnes tre flaggermusarter. Alle øvrige landpattedyr må regnes som innført av mennesker (rotter, mus, kaniner, ulike husdyr). Det har også vært forsøk med å importere hjortedyr for jakt, men dette har ikke vært noen suksess.
Ellers finnes ei rekke seler og hvaler i havområdene rundt Madeira. Viktigst å nevne er nok middelhavsmunkeselen (Monachus monachus), på portugisisk lobo marinho (sjøulv). Disse var det opprinnelig overflod av, men jakt har gjort den svært utryddingstrua. På verdensbasis antas bestanden å være på under 500 individer, av disse holder rundt 20 til ved Desertasøyene.
Det er mellom 40 og 50 fuglearter som holder fast til på de madeiranske øyene. Her kan nevnes et utvalg:
Som mange andre øyer på disse breddegrader har Madeira sin endemiske firfisleart, Teira dugesii (lokalt navn: lagartixa). Dette er den eneste krypdyrarten på øyene. Til gjengjeld er den svært vanlig og finnes med et stort utvalg farger.
Frosker (iberisk sjøfrosk; Rana perezi) er ikke uvanlig. De er opprinnelig importert som mat, men enkelteksemplarer har rømt og den lever nå vilt over det meste av øya.
Ferskvannsfisk finnes det lite av. Ål kan tidvis påtreffes i elvene. Det foregår en del oppdrett av ørret, og rømt fisk herfra finnes til tider i elver og levadaer.
(Se ellers artiklene om Porto Santo, Desertasøyene og Selvagensøyene om særegent dyreliv der.)
Demografi
Da portugiserne oppdaga Madeira i 1419 var øya heilt ubebodd av mennesker, uten noen urbefolkning. Øya blei befolka av portugisere, spesielt bønder fra Minho-regionen. Dette betyr at befolkninga på Madeira (portugisisk: Madeirenses), er etnisk portugisiske, selv om de har utvikla sin egen distinkte regionale identitet og kulturelle karaktertrekk.
Regionen har ei samla befolkning på i underkant av 250,000 innbyggere, de fleste av disse bor på hovedøya Madeira, hvor befolkningstettheten er 337/km ². Det bor bare rundt 4,500 mennesker på Porto Santo, hvor befolkningstettheten er 112/km².
Tidligste omtaler
Madeira har ingen urbefolkning. De første menneskene kom med skip og traff på øyene nokså tilfeldig. Enkelte arkeologiske funn kan tyde på at dette har skjedd så langt tilbake som for flere tusen år sia. Det finnes også eldre omtaler i skriftlige kilder, som kan vise til Madeira. For eksempel omtaler Plinius «Purpurøyene» med en passende posisjon i forhold til «Lykkeøyene», som var datidas betegnelse på Kanariøyene.
Som den første sikre skriftlige kilden regnes imidlertid et kart fra Genova i 1351. Her er avmerka både det som kalles «Isola della Lolegname» (den skogkledde øya) og, like ved sida av, «Porto Séo» (altså Porto Santo).
Tidlig bosetting
Tidlig på 1400-tallet blei Portugal ei stormakt på havet. I 1418 blei João Gonçalves (med tilnavnet Zarco) og Tristão Vaz Teixeira satt til å lede en ekspedisjon til Guinea-kysten i Afrika. De blei tatt av en storm, og endte opp på det de kalte Ilha da Madeira («den skogkledde øya)». De valgte imidlertid å søke ly på den mer oversiktlige naboøya, som de kalte Porto Santo («den hellige havna»), før de vendte tilbake til hjemlandet. Året etter dro de, sammen med Bartolomeu Perestrello, i ledelsen for en ny ekspedisjon. Denne gangen var målet Madeira.
I 1425 blei Madeira og Porto Santo formelt en provins under Portugal. Denne blei delt i tre soner under ledelse av hver sin kaptein, nemlig Zarco (med base i Câmara de Lobos, og seinere i Funchal), Teixeira (base i Machico) og Perestrello (på Porto Santo). I 1440 blei Machico erklært som hovedstad.
Madeira var kledd med mye skog, særlig laurbærtrær. Dette vanskeliggjorde dyrking, og bosetterne satte tidlig i gang med skogrydding, både ved hogst og svære branner. Aska fra brannene gjorde jorda svært fruktbar, og i noen år leverte Madeira hvete til Lisboa. Fortjenesten på denne handelen var imidlertid ikke stor nok, og i 1460 blei de første sukkerroene planta. Sukker var på denne tida en luksusvare i Europa, og den gav høy profitt. Til å arbeide på plantasjene innførte en slaver fra Nord-Afrika.
I 1497 blei kapteinsystemet avvikla, samtidig som hovedstaden blei flytta til Funchal.
Sukkerhandel og sjørøveri
Sukkerhandelen var svært lønnsom, og Funchal vokste fort. Ved starten på 1500-tallet hadde byen allerede rundt 5000 innbyggere, slaver inkludert. I 1516 blei katedralen (Sé) i Funchal innvia.
Rikdommen førte også til at områdene rundt Madeira blei attraktive for sjørøvere. Myndighetene svarte med å bygge fort og vakttårn, noe som hadde effekt bare til en viss grad. Det følgende hundreåret var øya utsatt for ei rekke alvorlige angrep.
På begynnelsen av 1600-tallet fikk sukkerprodusentene på Madeira sterk konkurranse fra Brasil og Vestindia. Flere og flere gikk derfor over til vindyrking. Det tok imidlertid ei tid før dette blei en suksess. En viktig årsak var Portugals økonomiske og politiske forfall på slutten av 1500-tallet, noe som førte til at den spanske kong Filip 2. i 1581 også blei konge av Portugal (som Filip 1.). Under spansk herredømme blei forsvarsverkene på Madeira og Porto Santo forsterka kraftig. Vinhandelen blei derimot motarbeidd, ettersom Spania hadde en hjemlig produksjon å verne. Tømmereksporten økte på denne tida, da det var stort behov for tømmer til skip, blant annet til Den spanske armada.
Spanias herredømme over Portugal (og dermed Madeira) varte fram til 1640.
Vinhandelen blomstrer
På 1600-tallet blei sukker bytta ut med vinranker på stadig flere steder. Etter hvert utvikla en også teknologi som sikra en stabil kvalitet på vinen, og rundt 1700 var det vi i dag kaller madeiravin et faktum.