cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ensom ’88
Handling
Bakgrunnen for handlingen er at Fleksnes har dødd i en ulykke på Nøttefjord camping og deretter havnet ved Perleporten. Her vil han gjerne inn, men St. Peter ønsker å granske hans liv på jorden først. Han forsøker å lure seg gjennom perleporten forkledd som nonne, men St. Peter fatter mistanke. Når han blir avslørt forsøker han å få St. Peters sympati ved å hente frem en episode fra livet hvor han tilbrakte påsken mutters alene. Men St. Peter blir ikke helt overbevist.
Stiftamtmann
I Norge faldt benevnelsen bort i 1918 og ble erstattet med fylkesmann.
Christian Gottlob Barth
Christian Gottlob Barth, (født i Stuttgart 31. juli 1799, død i Calw 12. november 1862) var en tysk teolog.
Barth var fra 1834 til 1838 pastor i Möttlingen ved Calw i Württemberg, der han ble etterfulgt av Johann Christoph Blumhardt. Med utgangspunkt i den württembergske pietismen ble Barth en av dem som kraftigst arbeidet for den nye religiøse vekkelsen i Tyskland. Han var en av foregangsmennene for både indre- og ytremisjon, han grunnla et barnehjem ved Calw og var en produktiv forfatter av oppbyggelig litteratur. Blant hans skrifter finner man Biblische Geschichten (1832, siden utkommet i hundretalls opplag og på mange språk) samt tallrike misjons- og barnesanger. Han grunnla også forlaget Calwer.
I Norsk Salmebok er han representert med tre vers han har skrevet i salmen «Rettferds sol! Med signing blid».
Toppserien 2012
Toppserien 2012 var den 26. sesongen av den norske øverste divisjon i fotball for kvinner. Sesongen startet 14. april og ble avsluttet den 11. november, med en pause mellom 30. juni og 21. juli på grunn av J19-EM, og fra 5. august til 21. september på grunn av U20-VM. Dette var første gang Toppserien blir utsatt på grunn av mesterskap for aldersbestemte landslag. Røa var regjerende seriemester, og De to lagene som rykket opp før sesongstart var Vålerenga og Fart. Det var Vålerengas første og Farts andre sesong i Toppserien.
Serien ble vunnet av LSK Kvinner, som vant for første gang. Stabæk tok sølv. Bronsen ble avgjort etter at Røa fikk poengtrekk og Arna-Bjørnar dermed tok bronsen på målforskjell. Fart rykket rett ned igjen, mens Kattem spilte kvalifisering, som ble introdusert før denne sesongen. Kattem vant over Medkila, men trakk senere laget. Deretter ble plassen til Kattem tilbudt først Fart, som takket nei, så Medkila, som takket ja.
Lag
●   Trondheims-Ørn, Kattem ●   Arna-Bjørnar, Sandviken ●   Klepp ●   Amazon Grimstad ●   Fart ●   LSK Kvinner ●   Røa ●   Vålerenga ●   Kolbotn ●   Stabæk Følgende lag spilte i Toppserien 2012: 1 = Her telles siden sist opprykk, altså antall kontinuerlige sesonger i Toppserien, inkludert 2012.
Trenere
Situasjonen på trenersiden (per februar 2012). «Hovedtrener siden» refererer til periode de har vært hovedtrener uavbrutt. Margunn Haugenes har trent Amazon Grimstad siden 2006 av og på, og Monica Knudsen har også vært trener for Team Strømmen tidligere. Perioden refererer til første offisielle kamp, dermed vil trenere som er ansatt etter sesongslutt telle til neste år. Geir Nordbys overgang fra assistenttrener til hovedtrener var lang, men er blitt satt til 2006, da Ole-Bjørn Edner trakk seg. Hansen Wold ble erstattet av David Brocken etter at førstnevnte fikk en jobb for Skeid Fotball.
Tabell
(O) betyr lag som rykket opp til fra 1. divisjon 2011
Sesongen
Det ble avgjort før seriestart at Toppserien 2012 skulle bare ha ett direkte nedrykkslag og et kvalifiseringslag. Med unntak av 2006-sesongen, da hele nedrykkskampen ble avgjort på kvalifisering ettersom serien skulle utvides med to lag, er dette første gang det er gjort noen forandringer på nedrykksreglene.
1.-6. serierunde
I begynnelsen var det Arna-Bjørnar, Klepp, LSK-Kvinner og Stabæk som tok ledelsen. Stabæk og Arna-Bjørnar avga poeng borte mot Røa, mens LSK-Kvinner tapte for Stabæk. Arna-Bjørnar tapte borte for LSK Kvinner. Klepp beholdt delvis stempelet som det ustabile laget da de spilte uavgjort hjemme mot et redusert Kolbotn og tapte overraskende 0-3 mot Vålerenga. Med fire seire i tillegg, var Klepp med i medaljestriden. Sandviken lå ikke langt bak etter at de innledet med en sterk hjemmestatistikk med fire seire av fire mulige, inkludert lagets første seier mot Røa noensinne. Sandviken tapte imidlertid laget de to bortekampene, og ble liggende poenget bak Arna-Bjørnar. Vålerenga innledet dårlig med to tap, som ga sisteplass på tabellen, før de snudde med en uavgjort og tre seire på rad. Opprykkslaget endte dermed på 10 poeng etter seks serierunder, seks poeng bak ledende Stabæk.
Amazon Grimstad startet med uavgjort borte mot Kolbotn, før de fikk et stygt hjemmetap mot Klepp. Deretter tok de seg opp igjen, og noterte seg for to seire, en uavgjort og et tap de neste fire kampene. Sørlandslaget lå da på en sjuendeplass. Røa skuffet stort i begynnelsen, og innledet med en seier, tre uavgjort og to tap på de seks første serierundene. Dette skyldtes i stor grad skader, men samtidig var ikke nivået høyt nok. Med seks poeng lå de på en åttendeplass etter seks serierunder. Kolbotn startet med fire uavgjort på rad, men deretter gikk det mer imot med to tap, mot Sandviken og Stabæk. Kolbotn hadde mistet flere spillere og trener Dan Eggen før sesongstart, og måtte hente inn erstatninger fra nærliggende lag lenger nede i divisjonssystemet. Trondheims-Ørn hadde en dårlig start på Toppserien med én seier, mot bunnlaget Fart, og fem tap. Byrival Kattem lå rett bak med en uavgjort og fem tap, mens Fart hadde til gode å ta poeng.
7.-12. serierunde
Perioden fra 7. serierunde til 12. serierunde strakk seg fra 19. mai til 30. juni, da den første pausen i Toppserien var i juli. Bakgrunnen for dette var J19-EM, men det lyktes ikke Norge å kvalifisere seg til dette mesterskapet, så det ble en ren pause for de fleste spillerne.
Vålerengas gode periode ble brutalt stoppet av tre stygge tap innledet av 0-4 mot Sandviken. De hentet seg inn med seier over Fart og Trondheims-Ørn, men fikk igjen store problemer mot Arna-Bjørnar. Kolbotn på sin side fikk sine to første seire, akkurat som Vålerenga mot Fart og Trondheims-Ørn, før de tapte greit mot LSK Kvinner og Stabæk. De vant imidlertid overraskende mot Arna-Bjørnar og spilte uavgjort mot Trondheims-Ørn. Kolbotn kom seg dermed langt unna bunnstriden. Amazon Grimstad fikk problemer med topplagene, og tapte to kamper mot Røa, en mot Stabæk og en mot Arna-Bjørnar. Det ble imidlertid fire poeng etter seier over Kattem hjemme og uavgjort mot Sandviken borte. Ørn hadde først et knepent tap mot Kolbotn, før de spilte uavgjort mot Kattem hjemme. Deretter slo de overraskende Sandviken 4-0 hjemme. Det ble fulgt av to tap og en uavgjort, sistnevnte borte mot Kolbotn. Ørn hadde 8 poeng, og var fortsatt med i nedrykksstriden. Kattem slo Fart og spilte uavgjort mot Ørn, ellers tapte de. Fart tapte igjen samtlige kamper, og hadde fortsatt null poeng.
13.-15. serierunde
Tre seriekamper ble plassert inn i slutten av juli og begynnelsen av august, før det ble et nytt opphold som følge av U20-VM som Norge var kvalifisert til og avgjørende kvalifiseringskamper til EM i Sverige.
I disse tre kampene var det særlig den 14. serierunde som var spesiell. Stabæk, LSK Kvinner og Arna-Bjørnar spilte alle uavgjort. Dette var etter at Stabæk i runden før hadde spilt uavgjort mot Vålerenga. Dette betydde at LSK Kvinner tok over serieledelsen, men også at Røa tok kraftig innpå, ettersom laget vant samtlige tre kamper. Før høstsesongen skilte det ett poeng fra LSK Kvinner til Stabæk og fire fra Stabæk til Arna-Bjørnar og Røa på samme poengsum.
Klepp holdt såvidt femteplassen, men Sandviken nærmet seg. Vålerenga nærmet seg også noe, mens Kolbotn og Amazon Grimstad kom bakfra. Med fire poeng tok Ørn seg et langt skritt vekk fra nedrykkskampen, men hadde fortsatt Kattem på kvaifiseringsplassen nær avstand.
16.-22. serierunde
Kampen om gull ble tett de neste tre serierundene. Røa og Arna-Bjørnar vant begge sine to neste kamper, mens LSK Kvinner tapte for Arna-Bjørnar og Stabæk tapte for LSK Kvinner. Dermed ble det enda tettere. For Røa ble det imidlertid langt vanskeligere da de be trukket to poeng ikke å oppfylle kravene til økonomisk egenkapital. I neste runde, den 19., spilte imidlertid Arna-Bjørnar og Røa uavgjort, og ga fra seg fordelen de hadde spilt inn, ettersom Stabæk og LSK Kvinner vant sine kamper greit. I neste runde igjen spilte Stabæk og Arna-Bjørnar uavgjort, mens LSK Kvinner slo Røa.
LSK fikk seg et forsprang de aldri ga fra seg. Stabæk hadde en vanskelig avslutning uansett med uavgjort mot Arna-Bjørnar og tap for Røa. Arna-Bjørnar tapte også for Kolbotn, og dermed ble LSK vinner og Stabæk sølvvinner. I siste serierunde ble det avgjort om tredjeplassen mellom Arna-Bjørnar og Røa. Røa måtte slå Sandviken og håpe at Klepp hindret Arna-Bjørnar-seier eller slå Sandviken med mer enn Arna-Bjørnar slo Klepp med. Det gikk i stedet motsatt, og Arna-Bjørnar tok bronsen.
Bunnstriden var i og for seg underholdende. Fart fortsatte ikke å ta poeng ut sesongen, og ble det første laget som ikke tok poeng i Toppserien. Kattem på sin side hadde to tunge kamper før de tok poeng mot Klepp, tapte knepent på Sofiemyr mot Kolbotn også tok tre poeng på rad. Til slutt endte Kattem på 18 poeng, som ble korrigert til 15 poeng ettersom også Kattem fikk poengrekk på grunn av dårlig økonomi. Det fikk ingen betydning plasseringsmessig, da Amazon Grimstad på plassen foran fikk 20 poeng.
Over dem gjorde Amazon Grimstad nok til å redde seg og Trondheims-Ørn vant to kamper på rad i september, og ble dermed ferdig med nedryksstriden. Ellers klatret Kolbotn seg opp til femteplass foran Sandviken, mens Klepp gikk ned til sjuende bak nettopp Sandviken. Vålerenga endte på åttendeplass i debutsesongen.
Tove Jacobsen
Tove Marin Jacobsen (født 14. juli 1944) er en norsk tidligere skøyteløper. Hun representerte Idrettsforeningen Herkules.
Jacobsen vant NM på skøyter, allround i 1962. Hun deltok også i VM på skøyter, allround i 1961 og VM på skøyter, allround i 1962, men ble uplassert i begge mesterskapene.
Politikk i Skiptvet
Kommunestyret i Skiptvet består i perioden 2007–2011 av sju representanter hver fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet, tre fra Høyre og to hver fra Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti. Ordfører er Svein Olav Agnalt (Ap).
{| cellspacing="10"
Kommunestyre
Kommunestyret har sittet siden 2. oktober 2007. Ordfører er Svein Olav Agnalt (Ap) og varaordfører er Dag Walter Søby (KrF). Hvert parti har to varamedlemmer.
Formannskap
Formannskapet består av sju personer, og velges av og blant kommunestyrets medlemmer. Formannskapet har elleve varamedlemmer.
Senefelderplatz undergrunnsstasjon
Senefelderplatz undergrunnsstasjon er en stasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Den befinner seg under Senefelderplatz parallelt med Schönhauser Allee i Berlin-distriktet Pankow. Den ble åpnet 27. juli 1913 i forbindelse med at strekningen Alexanderplatz-Nordring ble tatt i bruk. Den blir i banefortegnelsen til BVG omtalt som Sz og ligger 595 meter fra Rosa-Luxemburg-Platz undergrunnsstasjon og 1065 meter fra Eberswalder Straße undergrunnsstasjon. Plattformen er 7,6 meter bred og 119,2 meter lang, hallen er mellom 2,6 og 3,1 meter høy og blir på grunn av sin lave beliggenhet omtalt som Unterpflasterbahn. Stasjonen har siden 26. april 2010 hatt en heis ved den nordlige utgangen av plattformen og omtales dermed som barrierefri.
Trivia
Plassen som har gitt stasjonen navn er oppkalt etter litografen Alois Senefelder (1771–1834).
Hans Severin Fürst
Hans Severin Fürst er navnet til flere personer:
Funningur
Funningur (, dansk: Funding) er en bygd på Færøyene. Den ligger ved Funningsfjørður på nordvestkysten av Eysturoy og er den nordligste bygda i Runavíkar kommuna. Tidligere var bygda hovedtettsted for Funnings kommuna. Den 1. januar 2019 hadde Funningur 49 innbyggere. Bygda ligger ved foten av Færøyenes høyeste fjell, Slættaratindur.
Historie
Med innføringen av det lokale selvstyret i 1872 var Funningur en del av Eysturoyar prestagjalds kommuna. Funningur ble i 1906 utskilt som en egen kommune, som også omfattet Gjógv. Gjógv ble utskilt som en egen kommune i 1948. Funningur med 75 innbyggere ble innlemmet i Runavík i 2009, mens Gjógv gikk til Sundini.
Kultur
På færøyene er bygda kjent som en såkalt nyttårsbygd, altså en bygd der folk fra nabobygder har hatt tradisjon for å samles for å danse på nyttårsaften.
Folkeskolebygningen i Funningur ble oppført i 1944 og tatt ut av bruk høsten 2010.
MS «Kommandøren» (1990)
MS «Kommandøren» er en katamaran bygget i 1990 for Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane (senere Fjord1 Fylkesbaatane).
«Kommandøren» ble bygget av Fjellstrand A/S på Oma og er laget i aluminium. Den er søsterskip til MS «Vingtor» og har en kapasitet på 282 passasjerer. Skipet var den første av «FlyingCat 40m»-typen som ble bygget.
«Kommandøren» trafikkerte strekningen Bergen til Selje, med stopp i Lygra, Vardetangen, Mjømma, Skjerehamn, Sollibotn, Krakhella, Askvoll, Florø, Smørhamn, Leirgulen, Måløy før Selje. Etter at Norled overtok denne ruta ble «Kommandøren» lagt i opplag.
«Kommandøren» er nå solgt til Canal & Bay Tours i Sør-Amerika. Den ble heist ombord et lasteskip i slutten av august 2012 som skal frakte båten til sitt nye liv i Panama.
I 1998 gav Posten ut et eget frimerke med bilde av hurtigbåten med Balestrand i bakgrunnen.
Oppegård kapell
Oppegård kapell er et kapell fra 1886 i Løten kommune, Innlandet fylke.
Kapellet er oppført i tre har 70 plasser. Det ble også brukt til skole frem til 1919, da et nytt skolebygg stod klart til bruk. Kapellet ble pusset opp i 1986.
Michael Corleone
Michael Corleone er en fiktiv figur og protagonisten Mario Puzos roman Gudfaren. Figuren dukker også opp i filmserien til Francis Ford Coppola: Gudfaren, Gudfaren 2 og Gufaren 3. Skikkelsen ble spilt av Al Pacino i filmene, og han ble nominert til to Oscar-priser for arbeidet.
Det amerikanske filminstituttet har kåret Michael Corleone til filmhistoriens 11. beste skurkeskikkelse. Replikken «Keep your friends close, but your enemies closer.» («Hold vennene dine nær deg, og uvennene enda nærmere.») ble i 2005 rangert blant de 100 beste replikkene i amerikansk filmhistorie, i kåringen AFI's 100 Years…100 Movie Quotes.
Spread Your Wings
«Spread Your Wings» er en sang av det britiske rockebandet Queen, fra plata deres fra musikkåret 1977, News of the World. Den ble utgitt som A-siden på singelen «Spread Your Wings/Sheer Heart Attack» i musikkåret 1978. Sangen er en rockeballade skrevet av bassist John Deacon. Deacon spiller i sangen piano og bassgitar, Freddie Mercury synger, Brian May spiller gitar og Roger Taylor spiller trommer. Når Queen framførte sangen på konserter var det imidlertid Mercury som spilte piano.
Sangteksta beskriver en ung mann ved navn Sammy som var vaskehjelp på «Emerald Bar». Han er i ei krise og vurderer sjølmord, muligens på grunn av sjefen hans, som alltid gjør narr av drømmene hans. Sangens forteller (sangeren) prøver å få ham i godt humør, og sier han skal «spre sine vinger og fly vekk».
BMD
BMD kan blant annet sikte til:
Dronning Blancas gate (Tønsberg)
Dronning Blancas gate (1-15, 4-22) er en gate i Fjerdingen ved foten av Slottsfjellet i Tønsberg. Det er den første gaten i Tønsberg som fikk navn etter en historisk kvinne, Blanka av Namur. Østre gate ble i 1903 omdøpt til Blancas gate, som i 1951 endret navn til Dronning Blancas gate. I dagligtale kalles gaten Blancasgate.
Den delen av Dronning Blancas gate som går øst-vest opp fra Hertug Guthorms gate er et av de mest brukte fotomotivene fra Fjerdingen på grunn av de idylliske husene.
Cochinkina
Cochinchina (vietnamesisk: Nam Kỳ; khmer: កម្ពុជាក្រោម Kampuchea Krom; fransk: Cochinchine; engelsk: Cochin China) er en historisk region som utgjør den sørlige tredjedelen av Vietnam hvor den fremst byen er Ho Chi Minh-byen (khmer: Prey Nokor, tidligere kalt for Saigon). Blant vietnameserne kalles det som må menes med Cochinkina for Nam Bộ, som betyr «det sørlige grenseland».
Dette området var en fransk koloni fra 1862 og til 1954. Den senere staten Sør-Vietnam ble opprettet i 1954 ved å kombinere Cochinchina med sørlige Annam (et fransk protektorat). På vietnamesisk ble denne regionen kalt Nam Bộ. Historisk var det kalt Gia Định (1779–1832), Nam Kỳ (1834–1945), Nam Bộ (1945–1948), Nam phần (1948–1956), Nam Việt (1956–1975), og senere Miền Nam. På fransk ble det kalt for la colonie de Cochinchine.
Etymologi
Cochinkina (Cochin-china) er det gamle navnet for regionen og den franske kolonien i sørlige Vietnam. Dets opphav er fransk, avledet fra Ko-chen, en portugisisk korrupsjon av ukjent betydning. Tillegget «China» ble lagt til for å skille navnet fra byen og havnen Kochi (stavet Cochin på engelsk) i sørvestlige India. Sistnevnte er tamil, kanskje avledet fra koncham, «liten», en referanse til elven der.
Historie
På et enda tidligere tidspunkt dekket betegnelsen et geografisk område som i tillegg omfattet deler av dagens Kambodsja. Enda tidligere var det betegnelse for det sentrale og nordlige Vietnam.
Det første navnet man kjenner for Vietnam er Jiaozhi (交趾; pinyin: Jiāozhǐ, Vietnamesisk: Giao Chỉ). Det var det navnet dets kinesiske herskere brukte. Det er et navn med røtter i legendenes verden: Jiaozhi, eller Giao Chi, skulle ha vært et rike sør for «de fem fjellkjedene» på Sanhuangwuditiden.
I 111 f.Kr. ble Jaozhikommandanturet opprettet av det hankinesiske Wudi-regimet. Kineserne opprettet samtidig også to andre kommandanturer i det vietnamesiske området: Jiuzhen og Ri'nan. I 939 utropte Ngô Quyền seg til konge over Cochinriket og med det begynte Ngo-dynastiet.
Under franskmennenes kolonivelde ble navnet Cochinchine med Saigon (Ho Chi Minh-byen) som hovedstad. De to andre delene av Vietnam kalte franskmennene Annam og Tonkin.
På topp-planet ’88
På topp-planet 88 er en episode av TV-serien om Marve Fleksnes. Episoden ble vist på NRK i 1988 og inngår i en føljetong på ti episoder som i hovedsak består av gamle episoder vevd inn i nytt materiale. Det meste av handlingen er hentet fra en eldre episode kalt På topp-planet.
Bakgrunnen for handlingen er at Fleksnes har dødd i en ulykke på Nøttefjord camping og deretter havnet ved Perleporten. Her vil han gjerne inn, men St. Peter ønsker å granske hans liv på jorden først. I begynnelsen av denne episoden forsøker Fleksnes å grave seg tunnel under Perleporten, men der han blir raskt kastet ut igjen. Han forsøker deretter å appellere til St. Peter ved å påpeke sin påståtte innsats for verdensfreden. Men St. Peter mener derimot at han ved én anledning forsøkte å ødelegge jorden - og trekker frem en hendelse der Fleksnes ringt til Sovjetunionens leder: Leonid Bresjnev.
Den ble vist første gang på NRK den 1. oktober 1988 og er den femte av ti episoder som gikk som en føljetong på NRK i 1988.
Elen Andersdatter Opdal Bernhoft
Elen Andersdatter Opdal Bernhoft (født 1637 i Oppdal, død 1704 i København) var en norsk salmedikter og oversetter. Hun var gift med presten Hans Andersen Bernhoft, og sammen fikk de to sønner som begge ble prester og salmediktere.
Hun er kjent for å ha oversatt Johannes Brinchs traktat Skat over Skat som kom ut i 1703. Hun døde i København der hun var for å forsøke å få sønnenes diktsamlinger utgitt.
Elen Opdal Bernhof er representert i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013 med salmen «Jesus, styr du mine tanker».
Tom McEvoy
Tom McEvoy (født 14. november 1944 i Michigan, USA) er en profesjonell amerikansk pokerspiller.
Han var en regnskapsfører før han fikk sparken i 1978, etter det begynte han å spille poker på fulltid. Han vant WSOP i 1983 og er fortsatt aktiv i dag.
Han har gjennom sitt hele liv vært en aktivt anti-røyker som overtalt arrangørene av WSOP i 2002 til å forby røyking innendørs under turneringen.
Han har også skrevet og vært medforfatter på flere pokerbøker, bla Championship Tournament Poker (Championship Series), How to Win No-Limit Hold'em Tournaments, Win Your Way Into Big Money Holdem Tournaments og How a Poker Champ Thinks His Way to Success.
Frants Restorff
Frants Restorff (født 1871 i Tórshavn, død 1933) var en færøysk baker og forretningsmann. Han var sønn av kjøpmannen Andreas William Restorff. I 1886 dro Frants Restorff til København for å gå i lære som baker. I 1902 åpnet han sitt første bakeri i hjemmet sitt i Sigmundargøta i Tórshavn, og i 1906 åpnet han bakeriet på hjørnet mellom Sverrisgøta og Tórsgøta, Restorffs Bakarí.
På selve hjørnet lå salgsboden, og i kjelleren i huset bak lå bakeriet. Restorff jobbet selv som baker på bakeriet ved siden av rollen som innehaver. Bakeriet etablerte seg som en av Tórshavns viktigste bedrifter, og gjorde Restorff til en av byens mest betydningsfulle forretningsmenn. Bakeriet gikk videre i familiens eie etter Restorffs død i 1933, og ble nedlagt sommeren 2006.
James Robert Knox
James Robert Knox (født 2. mars 1914 i Bayswater nær Perth i Australia, død 26. juni 1983 i Roma) er en av Den katolske kirkes kardinaler.
Liv og virke
Han var tilknyttet Vatikanradioen og senere Vatikanets diplomatiske tjeneste og var postert i Tokyo, Mombasa og så til New Delhi.
Han var erkebiskop av Melbourne i Australia 1967–1974.
Deretter ble han kalt til Vatikanet der han var prefekt for Kongregasjonen for gudstjenesten og sakramentsordningen 1974–1981.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul VI i 1973.
Han deltok ved konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Bill Smith
Bill Smith er en profesjonell amerikansk pokerspiller.
Han vant WSOP i 1985 og deltok dessuten i 1981 og 1986, hvor han endte på 5.-plass begge gangene.
Hans Severin Fürst (1782)
Hans Severin Fürst (født 1782 i Arendal, død 1836) var en norsk byfogd og valgt stortingsmann.
Fürst giftet seg i København 19. november 1812 med Fredrikke Martine Ramløse (1792–1869). Deres datter Maren Ottilie Fürst (1813–1898) giftet seg med den franske og hanseatiske konsulen Isaac Leth Kallevig (1805–1887), sønn av konsul og skipsreder Morten Michael Kallevig.
Fürst satt i stillingen som byfogd i Trondheim fra 1826 til 1836. I 1836 ble han valgt som stortingsmann for Trondheim som 3. representant, men ble fritatt grunnet sykemelding. Han døde senere samme år.
Koreas historie
Koreas historie henviser til den koreanske nasjonens felles historie fram til delingen av Korea etter andre verdenskrig.
Fang Xuanling
Fang Xuanling (kinesisk: 房玄齡, pinyin: Fáng Xuánlíng, født 578, død 18. august 648 i Jinan i det som i dag er provinsen Shandong i Kina), født Fang Qiao (房喬, Fáng Qiáo), posthumt navn Hertug Wenzhao av Liang (梁文昭公, Liáng Wénzhāo Gōng) var politiker og historiker under det kinesiske Tangdynastiet. Han og hans etterfølger Du Ruhui ble for ettertiden stående som forbildet på den gode kansler.
Koreas historie
Tidligste historie
Arkeologiske spor viser at den koreanske halvøy ble bebodd for mellom 18 000 og 12 000 år siden. Den koreanske legenden sier at den første større sivilisasjonen (Go-Joseon) ble etablert i 2333 f.Kr. da Dangun (단군) som sønn av en omskapt bjørn og tiger grunnla den første koreanske nasjonen.
Fang Xuanling
Fang Xuanlings innflytelse på keiser Tang Taizong var svært stor.
Koreas historie
Tidligste historie
De eldste eksemplene på koreansk pottemakeri er datert til 7000 f.Kr.
Koreansk historie er ikke særlig godt utforsket. Om en eventuell bosetting før det 3. årtusen f.Kr. vet man ingenting. Men sikkert er at fra denne perioden og fram til historisk tid kom en rekke stammegrupper vandrende inn i landet fra nord. Flertallet av disse stammene må ha vært tungusisk–talende, og representerte sannsynligvis dermed den altaiske språkgruppe. Disse folkene levde av jakt og fiske, og de hadde keramikk med kam–merke, beslektet med typer som er funnet bl.a. i Sibir og Mandsjuria, foruten i Nord–Kina. Dessuten bygde de store gravkamre av store steiner, en skikk som er ukjent i Kina. Deres ledere ser ut til å ha vært et arvelig aristokrati, en slags krigerkaste, og disse hadde en mengde tjenere og slaver. De brakte med seg en demondyrkelse som ennå finnes bevart i Korea. De dyrket både sine forfedre og en rekke naturånder.
Fra 400–tallet f.Kr. kom metaller i bruk, og etter hvert ble også jordbruk kjent, sannsynligvis ved kinesisk innflytelse. Den første statsdannelsen oppstod antagelig på 300–tallet f.Kr. i Nordvest–Korea. Denne staten må ha vært under kinesisk påvirkning. I Keiser Wu av Hans regjeringstid gikk Kina til erobring av Korea. Dette førte til opprettelse av en rekke kinesiske kolonier i nord og vest; den mest kjente er Nangnang med hovedstad nær det nåværende Pyongyang.
Koguryo
Blant de folkegrupper som kom fra nord inn i Korea i de siste århundrer f.Kr. var puyo og koguryo de mest kjente. Koguryo–folket trosset en rekke kinesiske erobringsforsøk, og fikk etter hvert et sterkt økonomisk grunnlag og en betydelig militær slagkraft. I det første århundre f.Kr. grunnla de et rike som omfattet hele det nordlige Korea, og som kom til å bestå inntil 668.
Paekche
Poyo–folket synes å ha skaffet seg et tyngdepunkt i Sørvest – Korea, og kom tidlig under sterk kinesisk innflytelse. Her oppstod det et velstående rike, Paekche, med hovedstad i Kyongju. Buddhismen ble kjent her på slutten av 300 – tallet, og forbindelse med Japan har nok vært av betydning. Også dette riket bestod inntil 668. Tidligere var navnet Han blitt brukt om folket og landet; dette navnet er i dag det offisielle navn på Sør – Korea.
Silla
Et tredje rike, Silla, vokste frem på sørkysten på 300 – tallet. Det lå mer avsides og var ikke så utsatt for kinesisk innflytelse. Det hadde en fast militær og sosial struktur, og nære forbindelser med Japan. Denne perioden i Koreas historie er kjent under navnet Samguk.
Langvarige kriger fra begynnelsen av 600 – tallet, hvor også Kina var innblandet, førte omsider til at Silla fikk overtaket over de to andre rikene. Under Sillas lederskap ble så Korea forent til et rike i 668, og har siden forblitt en enhet helt til vår egen tid. Landet hadde allerede i denne perioden i alt vesentlig de samme genser som det har i dag. Nest etter Kina var således Korea det første land i Øst – Asia som oppnådde nasjonal selvstendighet.
I denne tiden satte den kinesiske kulturpåvirkning inn for alvor. I administrasjon, kunst og religion søkte Silla å følge det kinesiske mønster; det kinesiske skriftsystem ble innført, og buddhistisk klostre, templer og pagoder bygd i stort antall. Store kunstskatter er guksa, i nærheten av hovedstaden Kyongjuer berømt. Dette enhetsrike bestod til 935. En opprører, Wang Kon, hadde imidlertid i 918 grunnlagt et nytt rike under navnet Koryo. Dette navnet har gitt opphav til utlendingens navn Korea. Med hovedstad i Kaesong på vestkysten oppstod dermed dynastiet Koryo. Under Koryodynastiet var Korea stadig utsatt for angrep utenfra. Et angrep fra det tungusiske khitanfolket ble avverget i 963, og i 1033 ble det bygd en mur langs Yaloelven. I 1107 kom en ny bølge av angrep, denne gang fra monologene under Dsjengis-khan. Mot slutten av 1200-tallet gjorde Marco Polo Korea kjent i Europa. Under Koryodynastiet blomstret handel, håndverk og litteratur i landet.
Yi
I 1392 overtok et nytt dynasti, Yi, makten etter Koryo – herskerne. Yi – dynastiet beholdt makten i Korea frem til 1910. Landet fikk nå navnet Choson, og hovedstaden ble flyttet til Hanyang. Konfucianismen erstattet buddhismen som religion, boktrykkerkunsten ble innført, og handelen med Kina fikk et kraftig oppsving. Korea sendte gull, sølv, hester, ginseng, leopardskinn, perlemorsarbeider m. m. til Kina, og fikk tilbake brokade, porselen, bøker, og medisinske urter.
Forholdet til landets naboer var fortsatt urolig. Tidlig på 1400-tallet ble barbarene i nord overvunnet. Den japanske shogun Toyotomi hideyoshi invaderte Korea i 1592 og ble ikke fordrevet før i 1604. Kinesiske styrker rykket inn i 1636, og Korea ble nå tributtpliktige overfor Qingkeiserne. Det koreanske samfunnet ble reorganisert i denne tiden; rike bønder og kjøpmenn ble opphøyd i adelsstanden, og livegne fikk kjøpe seg fri. Men i de fattige bondemassene brøt misnøyen ut i en rekke opprør.
Japan
Gjennom katolske misjonærer hadde vestlig kultur fått innpass i Korea via Kina fra 1777, men i 1839 ble tre franske misjonærer og mange koreanske kristne drept, og i 1866 ble katolisismen forbudt, og «den stengte dørs politikk» lansert. Dette førte til kraftige reaksjoner fra de vestlige kolonimaktene. Franske krigsskip bombarderte Kanghwa 1866, og samme år ble et amerikansk handelsskip senket av koreanske soldater og sivile nær Pyongyang, etter at mannskapet hadde vært på plyndringstokt i byen. I 1871 ble seks amerikanske krigsskip sendt for å bombardere byen som en hevnaksjon, men de ble drevet tilbake. Japanerne angrep Pyongyang i 1875, og i 1876 måtte Korea åpne havnebyene Pusan, Wonsan og Incheon for japanske handelsinteresser. For å motvirke Japans innflytelse fikk Kina koreanerne til å inngå handelstraktater med flere stormakter. Indre uroligheter og opprør svekket regjeringen i Seoul, og den måtte be om hjelp fra Kina. Yuan Shih–kai ble utnevnt til kinesisk høykommissær i Seoul i 1885, men Japan nektet å anerkjenne Kinas overhøyhet over Korea, og striden førte til åpen krig 1894–95. Japan vant krigen, og ved freden i Shimonoseki måtte Kina anerkjenne Japans maktstilling i Korea.
Andre verdenskrig
Under andre verdenskrig ble de allierte på Kairokonferansen i 1943 enige om å opprette en uavhengig koreansk stat. Etter Japans kapitulasjon 1945 ble Korea delt i to midlertidige okkupasjonssoner; Sovjetunionen besatte den nordlige delen og USA den sørlige. Demarkasjonslinjen ble trukket langs den 38. breddegrad. Korea skulle gjenforenes etter frie valg, og det ble nedsatt en sovjetisk-amerikansk kommisjon til å forberede dette. Den kom imidlertid ikke til noe resultat, og rivaliserende regjeringer ble etablert i hvert landsdel. FN nedsatte 1948 en kommisjon som kom til Korea for å forberede alminnelige valg. Den fikk ikke adgang til Nord–Korea, der en kommunistisk midlertidig regjering var dannet 1946. Etter FN–arrangerte valg ble Sør-Korea 15. august 1948 proklamert som egen stat under navnet Republikken Korea, og med Syngman Rhee som president. Den 9. september samme år ble Nord–Korea proklamert som Den demokratiske folkerepublikk Korea, og med Kim Il-sung som statsminister. De fleste sovjetiske og amerikanske tropper trakk seg ut av Korea.
Koreakrigen
All handel og samferdsel mellom de to koreanske republikkene var stanset helt. Spenningen mellom de to regimene var sterk, og det fant sted mange grenseepisoder. Den 25. juni 1950 brøt det ut full krig. En våpenstillstandsavtalen ble sluttet 27. juli 1953. Skillelinjen mellom de to republikkene ble en demilitarisert sone omtrent den samme som før krigen, men avviker noe fra 38. breddegrad. Krigen bidro ytterligere til å befeste delingen av Korea. Noen fredsavtaler er ikke sluttet, og de to republikker har ikke anerkjent hverandre. I etterkrigstiden har krigførende partner hatt sporadisk kontakt i grenselandsbyen Panmunjom. Her har de i tidsrommet 1953–1987 beskyldt hverandre for over 200 000 brudd på våpenstillstandsavtalen. Demarkasjonslinjen, som består av en fire km bred minelagt demilitarisert sone, anses som et av verdens mest spenningsfylte områder. USA er Sør-Koreas fremste allierte, mens nabolandet Kina er det landet som har best kontakt med Nord-Korea.
Den senere tid
Ingen påviselige fremskritt mot gjenforening er gjort, selv om både Nord– og Sør–Korea ivrer for gjenforening på sine respektive premisser. Det pågår en kontinuerlig propagandakrig, der begge parter påberoper seg å føre an i gjenforeningsbestrebelsene, men gjensidig avviser motpartens forslag. De to delene av landet har isolert seg totalt fra hverandre, det er ingen reisetrafikk, post – eller teleforbindelse. Flere forsøk på å få i stand forhandlinger er blitt gjort, men uten resultat. Spenningen ble skjerpet 1983 da fire sørkoreanske statsråder og 13 andre ledene sørkoreanere ble drept ved en bombeeksplosjon i Burma. En burmansk domstol fant det bevist at tre nordkoreanske offiserer stod bak attentatet. I 1985 ble partene gjennom sine Røde Kors–organisasjoner enige om å la 50 personer fra nord og 50 fra sør få anledning til å besøke familiemedlemmer på den andre siden av den demilitariserte sonen. Ca. 7-10 mill. koreanere lever skilt fra andre medlemmer av familien.
Økonomi
Ifølge Verdensbanken var Sør–Koreas bruttonasjonalprodukt per innbygger 2110 dollar i 1984, mot 1000 dollar i Nord–Korea. I Sør–Korea var økningen 1965 – 1984 6,6 prosent per år, i Nord-Korea rundt halve. Ifølge CIA World Factbook var Sør-Korea i 2009 verdens 14. største økonomi uavhengig av folketall mens Nord-Korea lå på 97.-plass. Per innbygger lå landene samme år på henholdsvis 49. og 188.-plass og gjør Sør-Korea til et relativt rikt land mens Nord-Korea er blant verdens fattigste. Nord-Korea har hatt flere sultkatastrofer og en undersøkelse har påvist at nordkoreanere i gjennomsnitt er 5 cm kortere enn sørkoreanere på grunn av feilernæring.
Eksterne lenker
Korea
Alf Blütecher
Alf Wiborg Blütecher eller Alf Blutecher (født 7. februar 1880 i Lårdal, død 5. mars 1959 i Oslo) var en norsk skuespiller.
Han var sønn av Hjalmar Ingjald Frithjof Blütecher og Anna Dorothea Magdalena Wiborg og var elev ved Den Nationale Scene i Bergen i 1904–05 og deretter engasjert ved en rekke norske teatre.
Han filmdebuterte i hos Nordisk Film i Danmark, hvor han til  medvirket i mer enn 60 stumfilmer, ofte i forskjellige helteroller. Hans mest fremtredende rolle var som dr. Krafft i filmen Himmelskibet. I begynnelsen av 1920-tallet prøvde han seg i Tyskland hvor han blant annet i filmer regissert av Holger-Madsen og Svend Gade spilte flere hovedroller. Men en ulykke som gjorde at han fikk nedsatt hørsel gjorde at han måtte avslutte sin skuespillerkarrière. De siste ti årene av sitt liv var han ved postvesenet i Oslo.
Katrineholm kommune
Katrineholm kommune er en kommune i Södermanlands län i landskapet Södermanland i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Katrineholm.
Tettsteder
Katrineholm kommune har ti tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Noter:
Innsjøer i kommunen
Aspen
Kolsnaren
Långhalsen
Näsnaren
Tisnaren
Öljaren
Vennskapsbyer
Katrineholms kommune har 7 vennskapsbyer:
Leribe (distrikt)
Leribe er et av ti distrikter i Lesotho. Det ligger nord i landet og grenser til distriktene Butha-Buthe i nord, Mokhotlong i øst, Thaba-Tseka i sørøst og Berea i sørvest. Administrasjonssenteret er Hlotse. Distriktet hadde 293,369 innbyggere ved folketellingen i 2006.
Distriktet ble opprettet i 1910. Etter dette ble Butha-Buthe skilt ut som eget distrikt.
Stjernen
Stjernen kan vise til:
Worlds in Collision
Worlds in Collision er en bok av Immanuel Velikovskij som første gang ble utgitt den 3. april 1950. Boken fremmet den teori at Venus omkring det 15. århundre f.Kr. ble kastet ut fra Jupiter som en komet eller et kometlignende objekt, og passerte nær Jorden i en nesten-kollisjon. Venus endret jordens bane og akse, og forårsaket mange av katastrofene som blir omtalt i eldre mytologier og religioner rundt omkring i verden. Boken fikk en svært kjølig mottagelse innenfor de vitenskapelige miljøer, og dens teorier har senere blitt motbevist.
Immanuel Velikovsky
Hammer to Fall
«Hammer to Fall» er en hardrocksang fra 1984 av det britiske rockebandet Queen, skrevet av gitarist Brian May. Den blei utgitt på plata The Works.
Sangteksta refererer til den kalde krigen, tiden da bandets medlemmer vokste opp:
Sangen inneholder også referanser til døden og at det er uunngåelig:
Dette ble endelig avklart etter at Brian May skreiv på sin nettside at «Hammer to Fall er egentlig om liv og død, og at døden egentlig er en del av livet. […] Hammeren er bare et symbol på mannen med ljåen som gjør jobben sin!»
Sangen var populær på konserter, og blei spilt blant annet på Live Aid og Wembley-konserten i 1986. I 2005 blei den framført av Queen + Paul Rodgers der første del av sangen var en sakte ballade.
Oset kapell
Oset kapell er et kapell i Løten kommune, Innlandet fylke. Byggverket er i tre og har 70 plasser.
Altertavlen ble malt av Selma Andersen og innviet i 1934. Bildet viser korsfestelsen.
Kapellet er delvis omgitt av Rokosjøen camping, og det er ikke kirkegård på stedet.
Orlogsvimpel
Orlogsvimpel er en lang og smal vimpel som benyttes på militære fartøyer for å vise at skipet er under kommando.
Jack Keller
«Gentleman» Jack Keller (født 29. desember 1942, død 5. desember 2003) var en profesjonell amerikansk pokerspiller.
Han tjente i United States Air Force før han begynte å spille poker. Han vant hovedturneringen i WSOP i 1984, 3 WSOP armbånd og tjente over $ 1,4 millioner i løpet av sin karriere. I 1994 ble han innlemmet i Poker Hall of Fame.
Bohumil Durdis
Bohumil Durdis (født 1. mars 1903, død 16. mars 1983) var en tsjekkoslovakisk vektløfter som deltok i de olympiske leker  1924 i Paris.
Durdis vant en olympisk bronsemedalje i vektløfting under OL 1924 i Paris. Han kom på tredjeplass i den nest letteste klassen, lettvekt opp til 67,5 kg som ble avviklet 22. juli 1924. Det var totalt fem vektklasser samme som under foregående OL i Antwerpen. Durdis løftet sammenlagt 425,0 kilo, 15,0 kilo mindre enn gullvinneren Edmond Decottignies fra Frankrike og 2,5 kilo mindre enn Anton Zwerina fra Ungarn. Det var 22 utøvere fra 12 nasjoner i lettvektklassen.
Sørstraumen
Sørstraumen er et knutepunkt og tettbebygd sted i Kvænangen kommune i Troms. Stedet ligger ved E6 nord for Kvænangsfjellet, på sørsiden (egentlig vestsiden) av Storstraumen i Kvænangsfjorden.
Strømmen stedet har fått navn av, er Nord-Europas nest sterkeste, bare slått av Saltstraumen. E6 krysser strømmen via Sørstraumen bru.
Sørstraumen har butikk og bensinstasjon samt en campingplass som er åpen i sommermånedene.
Sørstraumen byr på meget fine naturomgivelser med særdeles gode fiskemuligheter i sjøen. Det er mulighet for å leie båt ved campingplassen.
Sørstraumen har den nordligste modellflyklubben i Troms. Klubben har egen flystripe 40x80 meter på Sørstraumen fotballbane.
Jēkabpils
Jēkabpils (tysk: Jakobstadt, polsk: Jakubów) er en by i Latvia. Den ligger langs begge bredder av elven Daugava, omtrent halvveis mellom Riga og Daugavpils. Byen hadde 24,635 innbyggere i 2011, 24,146 innbyggere i 2016.
Byen ligger i den historiske regionen Kurland og ble gtunnlagt i 1650 av Jakob av Kurland. Den er kjent for slaget ved Jakobstadt (1704) under den store nordiske krig og for sin flybase under den kalde krigen: Jēkabpils flybase.
Randi Elisabeth Nilsen
Randi Elisabeth Braathen (født Randi Elisabeth Nilsen, 9. februar 1943) er en norsk tidligere skøyteløper. Hun representerte Hamar Idrettslag.
Nilsen vant NM på skøyter, allround i 1960 og 1961. Hun tok sølv i 1963 og bronse i 1962. Hennes beste internasjonale resultat var 16.-plass i VM på skøyter, allround i 1962.
I ungdomstiden var hun også aktiv i friidrett og representerte Vang IL.
Randi Elisabeth Nilsen er mor til skøyteløperen Lise Marie Braathen.
Rotbløyte ’88
Rotbløyte 88 er en episode av TV-serien om Marve Fleksnes. Episoden ble vist på NRK i 1988 og inngår i en føljetong på ti episoder som i hovedsak består av gamle episoder vevd inn i nytt materiale. Det meste av handlingen er hentet fra en eldre episode kalt Rotbløyte.
Bakgrunnen for handlingen er at Fleksnes har dødd i en ulykke på Nøttefjord camping og deretter havnet ved Perleporten. Her vil han gjerne inn, men St. Peter ønsker å granske hans liv på jorden først. I denne episoden forsøker Fleksnes å slippe inn Perleporten forkledd som trafikkoffer. Hans knep blir imidlertid raskt oppdaget av St. Peter. Fleksnes forsøker deretter å argumentere for at mennesker kan forandre seg. Dette gjør han ved å hente frem et klipp av hans liv der gamle kompiser fra marinen er samlet hjemme hos ham på fest – en fest som utvikler seg på en helt annen måte enn han hadde tenkt. St. Peter blir imidlertid ikke særlig imponert av det han får se og Fleksnes må atter belage seg på å vente i det uvisse.
Episoden ble første gang vist på NRK den 8. oktober 1988 og er den sjette av ti episoder som gikk som en føljetong på kanalen i 1988.
Andreas William Restorff
Andreas William Restorff (født 5. mars 1846 i Tórshavn, død 25. mars 1898) var en færøysk forretningsmann. Han arvet foretaket Restorffs Bryggjarí fra sin far, den dansk-tyske immigranten Martin Christian Restorff. En av Andreas William Restorffs sønner, Frants Restorff, etablerte seg som baker, mens den eldste av sønnene senere overtok Restorffs Bryggjarí.
Restorff satt på Lagtinget for Suðurstreymoy fra 1889 til 1892.
Radioten ’88
Radioten 88 er en episode av TV-serien om Marve Fleksnes. Episoden ble vist på NRK i 1988 og inngår i en føljetong på ti episoder som i hovedsak består av gamle episoder vevd inn i nytt materiale. Det meste av handlingen er hentet fra en eldre episode kalt Radioten.
Episoden ble første gang vist på NRK den 15. oktober 1988 og er den syvende av ti episoder som gikk som en føljetong på kanalen i 1988.
Vang kirke (Ridabu)
Vang kirke er en åttekantet kirke fra 1810 i Hamar kommune, Innlandet fylke. Vang kirke er fredet. Den omtales også som «Hedmarkskatedralen» eller «Hedmarksdomen» på grunn av sin størrelse og «Abrahams minde» etter presten som tegnet og fikk den oppført. Vang kirke var forbilde for tre kirker vest for Mjøsa: Gamle Hunn, Åmot og Jevnaker.
Helge Karset omtaler den som Norges mektigste, mest monumentale og vakreste bygdekirke; Carl Schnitler omtaler den som ett av de flotteste kirkebygg i sitt slag.
Kirken ble innviet av biskop Bech 30. november 1810. 25. februar 1814 ble det holdt valg av valgmenn som skulle velge utsendinger fra Hedmarkens amt til Riksforsamlingen på Eidsvoll. Hamar ble kjøpstad i 1849, men hadde ikke egen kirke og innbyggerne sognet til Vang. Avstanden til Ridau ble ansett som lang og det ble holdt gudstjenester i leide lokaler i den nye byen. Hamar betalte bidrag til Vang kirke for 3-4 benkerader som fortsatt ble brukt av innbyggere i Hamar inntil kjøpstaden fikk egen kirke i 1866. Ingrid Bjerkås, første kvinnelige prest i den norske kirke, ble 1961 ordinert i Vang kirke. Mari Silje og Håkon Samuelsen har siden 2004 arrangert klassisk julekonsert i Vang kirke, som har blitt vist på NRK og i andre land.
Inventar
I kirken er et malt portrett av Pihl (med Dannebrogsordenen på) utført av hans slektning Johannes Flintoe. Der finnes et portrett av presten Vincent Stoltenberg Bull, utført av hans nevø Matthias Stoltenberg. Det er portretter av sogneprestene Winsnes, Andersen, Hille, Saxe, Frich, Selmer, Stabell og Smith. Mathias Stoltenberg malte også en altertavle (fjernet i 1876) som kopi av altertavlen i Søndeled kirke. Stoltenberg ble gravlagt ved kirken.
Orgelet til kirken ble laget av Norsk Orgel- og Harmoniumfabrikk i 1967 og ble restaurert i 2011. Det opprinnelige prospektet er imidlertid beholdt.
Tidligere kirkebygning
Den gamle kirken på Vang var også kjent som Klemenskirken siden den var viet til St. Clemens, sjøfarernes og handelsmennenes skytshelgen. Det er uklart om den tidligere Hamar domkirke var sognekirke eller om de fastboende sognet til Vang. Etter raseringen av Hamar i 1567 var kirken på Ridabu den nærmeste.
Utforming
Byggverket er en murbygning av pusset naturstein og har med 1000 plasser et av landets største kirkerom. Det fritthengende taket er 25 meter langt og 21 meter bredt, noe som utgjør 540 m2. Kirken var i sin tid modell for byggingen av kirkene på Hunn, Åmot i Torpa og Jevnaker. Rasmussen (1993) oppgir Abraham Pihl som arkitekt også for Jevnaker kirke, selv om Jevnaker kirke ble bygget over 10 år etter at Pihl var død. Pihl blir også oppgitt som arkitekt for Åmot kirke (Nordre Land). Den svenske studenten Sven Nilsson besøkte Vang i 1816 og beskrevet bygget som en "stor korskirke", 40 alen lang og 36 alen bred der den "minste list og vinkel er symmetrisk og dannet etter matematiske regler".
Kirken hadde opprinnelig prekestolalter der prekestolen var plassert rett over alteret, men er senere endret flere ganger. Opprinnelig sto prekestolen høyt over alteret under en baldakin som ble båret av fire store søyler. Kirkerommet fremstår stort og lyst, hadde opprinnelig ikke markert kor. Kirken hadde pulpiturer (innelukkede gallerier) i to etasjer på nordsiden og sørsiden av skipet. Utvendig preges bygget av et stort mansardtak med brutte flater og spisse vindusarker. I 1877 ble kirken restaurert og ombygget under ledelse av arkitekt Paul Due. Prekestolalteret og pulpiturene ble tatt ned. I østveggen der prekestolalteret hadde stått ble det laget en åpning mot et tilbygg med nytt, stort kor. Åpningen ble gjort spissbuet med profileringer. Prekestolen ble satt på hjørnet av koråpningen og tilgjengelig med trapp fra sakristiet Jevnaker, Gamle Hunn og Åmot kirker fikk alle prekestolsalter med baldakin tilsvarende Vang kirkes opprinnelige.
I 1877 ble tårnet med den flate hjelmen revet, også galleri og sakristi ble revet - kor, nytt sakristi, barnedåpsrom, nye galleri og nytt tårn med spir kom opp. Peter Frederik Wergmanns litografi fra 1836 viser kirken i opprinnelig form. Restaureringen i 1954 ble ledet av Arnstein Arneberg.
Prestegård
Vang prestegård ligger vis-à-vis kirken på nedsiden av riksvei 25. Den brukes ikke lenger som prestegård, men inngår i området til Toneheim folkehøgskole.
Ballyshannon
Byens plassering
Den ligger der de irske riksveiene N3 og N15 krysser elva Erne like ved elvas utløp i Donegalbukten som munner ut i Atlanterhavet.
Ballyshannon betyr "Munningen ved Seannach's vadested", etter en hærfører Seannach fra femte århundre som mistet livet i kamp her.
Like vest for byen vider elva Erne seg ut og slynger seg utover et stort elvedelta med sand. Inne ved byen er det en bratt elvebredd på nordsiden, mens på sørsiden er det en klippe langsetter den sørlige elvebredden. Byen har vakker utsikt utover elvedeltaet, fjellpartier, skoger og innsjøer. Det er bratte gater med mye aktivitet og mange vakre hus.
Byen og omegn har en interessant historie, og det er gjort mange viktige arkeologiske funn i området.
Historie
I løpet av århundrene har byen hatt stor betydning i irsk historie. Det antas at byen er den eldste i Irland.