cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anne Hathaway
Karriere
I 2007 hadde hun tittelrollen i dramafilmen Den unge Jane Austen, og i året etter ble hun nominert til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rolleskildringen av Kym i Rachel Getting Married. Hun har siden spilt i filmene Valentine's Day (2010), Alice i Eventyrland (2010), Love & Other Drugs (2010), Rio (2011), The Dark Knight Rises (2012) og Interstellar (2014). I 2012 hadde hun rollen som Fantine i Tom Hoopers filmmusikal Les Misérables. Hun fikk god kritikk og vant flere priser for rolletolkningen, blant annet Golden Globe og Oscar for beste kvinnelige birolle. Hun vant også en Emmy-pris i 2010 for en gjesterolle i The Simpsons.
Sangstemmen hennes ble rost etter at hun sang «I Dreamed a Dream» i Les Misérables. Låten fikk god kritikk, og havnet på både britiske og amerikanske topplister. Hun spilte inn låten «At the Ballet» fra musikalen A Chorus Line med Barbra Streisand og Daisy Ridley i 2016. Hathaway har også deltatt i både teater og fjernsyn, og var vert med James Franco under den 83. Oscar-utdelingen i 2011. Hun var også vertskap for Nobelkonserten i 2010 med Denzel Washington.
Piomelopus
Piomelopus er en slekt av biller som hører til gruppen trebladbiller (Megalopodidae).
Levevis
Trebladbillene er planteetere.
Utbredelse
Arten er kjent fra Madagaskar.
Sportsklubben Brann i 1988
Sportsklubben Brann i 1988 inneholder samtlige spillere, tabell og kamper som Sportsklubben Brann spilte i fotballsesongen 1988.
Den onde dronningen
Den onde dronningen, også kjent som bare dronningen og dronning Grimhilde, på engelsk The Evil Queen, er en fiktiv rollefigur i Walt Disney Pictures' første animerte langfilm Snehvit og de syv dvergene (1937). Figuren dukker også opp i folkeeventyret Snøhvit, som filmen er basert på.
Det amerikanske filminstituttet har kåret den onde dronningen til filmhistoriens 10. beste skurkeskikkelse.
Beskrivelse
Dronningen er kaldblodig, ondskapsfull og egoistisk, og hun streber alltid etter å være den vakreste i riket. Hun blir etter hvert voldsomt sjalu på stedatteren Snehvit, en vakker, ung dame som får prinsen etter seg. Dette trekantdramaet er et element som kun dukker opp i Disneys filmatisering.
Dronningen planlegger etter hvert å drepe Snehvit med et giftig eple. I filmversjonen bruker hun svart magi til å forvandle seg om til en gammel dame, men i eventyret bruker hun bare en forkledning. I filmen ender det med at rollefiguren faller ned en klippe og dør. I eventyret dør dronningen i bryllupet til Snehvit etter at hun blir tvunget til å danse i glovarme jernsko.
Design og stemmegivning
Walt Disney og Joe Grant designet dronningen for animasjonsfilmen, og Art Babbit var animatør. Disney og Grant lot seg inspirere av dronningskikkelser fra filmene She (1935) og Nibelungen (1924) da de skisserte skikkelsen. Skuespillerne Joan Crawford og Gale Sondergaard skal også ha vært inspirasjonskilder.
Lucille La Verne var engelsk stemmegiver, mens Astrid Folstad og Bab Christensen var norske stemmegivere. Eli Anne Linnestad hadde norsk stemme i versjonen fra 1994.
Spodistes mniszechi
Spodistes mniszechi er bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). De blir plassert i underfamilien hornbiller (Dynastinae).
Bobby Jones
Robert Tyre Jones jr., bedre kjent som Bobby Jones, (født 17. mars 1902 i Atlanta, Georgia, USA, død 18. desember 1971) var en fremgangsrik golfspiller på 1920-tallet.
Spodistes mniszechi
Utseende
En middelsstor til stor (30-45 millimeter), bred, litt flat, brunlig hornbille. Særlig hannene kan minne om små versjoner av de store artene i slekten Dynastes, men er ikke i nær slekt med disse. Kroppen er nokså bred, kroppsbygningen temmelig spinkel til hornbiller å være. Kroppen er mer eller mindre tett kledt med gulgrå bestøvning og ser matt ut. Hannen har et langt horn på hodet, kløvet i spissen, som danner en klype mot et nedoverbøyd horn på pronotum. Hos hunnene er pronotum dekket av store punktgroper, bestøvningen mindre tett. Beina er forholdsvis slanke, leggen på forbeinet med tre korte, men skarpe tenner.
Utbredelse
Arten finnes i Mellom-Amerika og sørover til Colombia.
Bobby Jones
Jones var en av de største spillerne som har konkurrert både nasjonalt og internasjonalt. Han blir regnet som den største amatørspilleren i historien, mye grunnet at han er den eneste som har greid en "Grand Slam" (vunnet alle Major-turneringene i en og samme sesong). Mellom 1923 og 1930 vant han 13 daværende major-turneringer. Her var inkludert fem åpne amerikanske amatørmesterskap og ett åpent britisk amatørmesterskap, som ikke lenger regnes som major-turneringer. Av det som i dag regnes som major-turneringer vant han syv, som plasserer ham på en delt syvendeplass på listen over spillere med flest seire i major-turneringer.
Jones var den yngste spilleren som har spilt i et U.S. Amateur Championship-mesterskap (14 år) og han var den første spilleren som vant The Double: både US Open Championship og The Open Championship samme år.
Jones var en høyt utdannet akademiker. Han var utdannet ingeniør, innen litteratur og jus. Da han sluttet å spille golf i 28-årsalderen, jobbet han videre som jurist, skrev golfartikler og medvirket i golffilmer. Men fremfor alt skapte han en av verdens beste golfbaner sammen med Alister McKenzie, Augusta Nationals golfbane og startet The Masters Tournament som arrangeres på Augusta hvert år.
Jones konkurrerte nesten bare i de store konkurransene og mellom disse tok han seg av sin advokatkarriere og sin familie. Golfen kom alltid i tredje rekke og han trente nesten aldri ettersom han mislikte trening svært mye.
Han var en gentleman på golfbanen, og han var nøye med å følge golfreglene. Han ga seg selv straffeslag ved fire anledninger i store mesterskap.
I 1948 fikk Jones en muskelsykdom som ble verre med årene, og de siste leveårene måtte han bruke rullestol.
Alton-traktaten
Alton-traktaten var en avtale mellom Henrik I av England og hans eldre bror Robert Curthose, hertug av Normandie, signert i 1101, hvor Robert aksepterte å anerkjenne Henrik som konge av England mot at han fikk en årlig apanasje og andre verdier.
Avtalen ble inngått etter at hertug Robert invaderte England med en hær for å fravriste broren den engelske tronen, som han selv mente at han hadde rett og krav på i henhold til en tidligere avtale med den avdøde kongen, Vilhelm Rufus. For Henriks vedkommende var nok avtalen en måte å kjøpe seg tid på. Året før hadde Henrik inntatt tronen etter at hans bror Vilhelm Rufus døde i en jaktulykke i New Forest til tross for at hertug Robert hadde vært Vilhelms anerkjente arving og etterkommer. Robert var bortreist som deltaker på det første korstoget da broren døde, og hans dårlige rykte blant de normanniske baronene gjorde det lett for Henrik å kreve tronen og få baronenes støtte.
Hertug Robert kom først tilbake fra korstoget etter at Henrik var kronet, og oppmuntret av sin rådgiver, Ranulf Flambard, invaderte han England for å ta tronen med makt. Han gikk i land i Portsmouth, men ble møtt av Henrik i byen Alton. Henrik hadde sikret sin støtte hos både adelen og kirken ved å gi lovbestemte innrømmelser. Han synes også å være populær i befolkningen, og sto således vel rustet til å møte invasjonen med makt.
Avtalen varte ikke lenge. I 1105 invaderte kong Henrik Normandie og beseiret sin brors hær i slaget ved Tinchebray året etter. Robert ble fengslet og satt livet ut i festningen Cardiff Castle hvor han blant annet forsøkte å lære seg walisisk. Han døde i fangenskap 80 år gammel i 1134. Normandie forble en besittelse for den engelske tronen i over et århundre etter.
Marek Solčanský
Marek Solčanský (født 18. november 1992) er en slovakisk aker. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 16 i dobbel.
Jaelin Kauf
Jaelin Kauf (født 26. september 1996) er en amerikansk freestylekjører.
Hun representerte USA under vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble utslått i finalespillet i kulekjøring.
Hun tok sølv i kulekjøring under vinter-OL 2022 i Beijing.
Falsotoclinius
Falsotoclinius er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Små (6-9 millimeter), nokså langstrakte, lyst fargede oldenborrer. Antennene er ti-leddete med en fem-leddet vifte som er mye lengre enn skaftet. "Snuten" (clypeus) er trapesformet, litt innbuktet på sidene. Pronotum er ganske kort med rundede sider, dekkvingene parallellsidige.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Iran.
Jean-Jacques Razafindranazy
Jean-Jacques Razafindranazy (født 9. november 1952 i Amboangibe i regionen Sava på Madagaskar, død 21. mars 2020 i Lille i Frankrike) var en fransk lege født på Madagaskar. Han var kjent for sitt legevirke blant covid-19-pasienter, ble smittet og døde selv av covid-19.
liv og virke
Razafindranazy ble født i det nordlige Madagaskar i 1952, reiste til Frankrike og bosatte seg i Soissons med sin hustru. Han var også lege og spesialist innen pediatri. Han ble kalt til å bidra ved utbruddet av covid-19-pandemien idet han returnerte fra en ferie på Madagaskar. Han var da i god form, ifølge hans barn. Men det var mangel på medisinske masker, og den hektiske tiden i helsetjenesten med å behandle pasientene, førte til at han selv ble smittet av koronaviruset.
Han ble umiddelbart overført til CHU-hospitalet i Lille, der han døde, 67 år gammel, under intensivbehandling den 21. mars 2020.
Olivier Véran, Frankrikes minister for sosialsaker og helse, kunngjorde Razafindranazys død på RTL den 22. mars 2020, og det gjorde også Patrick Pelloux, president for Association des médecins urgentistes de France, på BFM TV. Razafindranazy var det første offeret for pandemien blant fransk helsepersonell, og den førte til at det ble lagt større vekt på viktigheten av å kunne benytte FFP2-maske når man behandlet koronviruspasienter.
Christian Paus
Christian Paus, undertiden også skrevet Kristian Paus, (født 15. februar 1785 i Skien, død 6. november 1869 på Gjerpen) var proprietær og stortingsrepresentant fra 1830 til 1832. Han var i sin tid en av Skiensområdets mest fremtredende borgere.
Han var sønn av skipsfører og proprietær Søren Paus (1745–1797) og Kristine Bøyeson (1758–1828), datter av Realf Bøyesen og Mette Grubbe. Faren døde på sjøen i 1797, da han var 13 år gammel. Hans søstre ble tatt opp i huset på Borgestad gård hos deres onkel og tante, grosserer Jacob Aall (onkel av eidsvollsmannen Jacob Aall) og Christiane Elisabeth Aall, født Bøyesen. Hans søstre var Maren Fransisca, gift Løvenskiold og Anne Zacharine, gift Løvenskiold.
Han var eier av Kjølnæs gård, som han kjøpte av sine svogere Niels og Fritz Løvenskiold i 1816 for 20 000 spd. Gården hadde blitt kjøpt av kammerherre Severin Løvenskiold en gang etter 1787, men Løvenskioldfamilien bodde der bare om sommeren. Paus-søsknene hadde flere ganger besøkt gården sammen med Løvenskioldbarna da de var unge. Søsteren Maren Fransisca skrev i sin dagbok om hvordan de var «paa deet deilige Kjølnæs hvor de drak te, roede og passiarede».
Christian Paus utvidet både gården og jordeiendommen betydelig. Han var blant stifterne av Selskabet for Gjerpen Sogns Vel i 1831.
Han var gift med Elene Marie Bjerck. De hadde barna Severin Johan Jacob Paus (1824–1898) som var lege og skipsreder og som overtok Kjølnæs (men ikke bodde der), Anne Cathrine Paus (1827–1884) som ble gift med kaptein Jørgen Smith, Hanna (egentlig Johanne) Paus (1832–1884) og Christine Christiane Paus (f. 1836), som ble gift med skipsreder Hans Olaus Høegh.
Paul Augustin Aïzpiri
Paul Augustin Aïzpiri (født 14. mai 1919, død 22. januar 2016) er en av etterkrigstidens mest anerkjente franske billedkunstnere.
Aizpiris kunst er i stor grad preget av ekspresjonistiske og kubistiske elementer. Motivene har ofte vært blomstervaser og klovneportretter, men han har også hentet motiver fra det mer typiske franske, blant annet middelhavsbyene. Kunsten hans er ofte preget av en særegen fargebruk, noe som gjør bildene hans lett gjenkjennelige. Aïzpiri har et eget museum i Japan.
Maren Fransisca Paus
Maren Fransisca Paus, gift Maren Fransisca Løvenskiold (født 24. desember 1793 i Skien, død 10. juni 1854 i Christiania) var gift med eier av Rafnes gård ved Porsgrunn, medeier i Bolvik jernverk, kammerherre og stortingsrepresentant Frederik Michael Frantz Wilhelm Løvenskiold (1790–1869) («Fritz») som en tid var postmester i Christiania (Oslo). De fikk fem barn. Fra dem nedstammer bl.a. fugleforskeren Herman Leopoldus Løvenskiold.
Hun var datter av skipsfører og proprietær Søren Christianssøn Paus (1745–1797) og Kristine Bøyeson (1758–1828), datter av kjøpmann Realf Bøyesen Ording og Mette Grubbe, som tilhørte en skipper- og kjøpmannsslekt i Telemark. Maren Fransisca var barnebarn av sogneprest Christian Sørenssøn Paus i Sauherad. Etter at faren døde på sjøen i 1797 ble hun og hennes søster tatt opp i huset hos deres tante Christiane Elisabeth Bøyesen gift 2. gang med Jacob Aall (onkel til eidsvollsmannen med samme navn), og vokste opp på Borgestad gård i Skien. Hun tilhørte en familie som har en ukjent tilknytning til den mest kjente slekten Paus, men muligvis har fått navnet gjennom oppkalling etter denne.
Hennes søster Anne Zacharine Paus var gift med Niels Aall Løvenskiold. Hennes bror Christian Paus var proprietær og ble stortingsrepresentant i 1830. Hennes mann Fritz Løvenskiold og dennes bror Niels Løvenskiold var sønner av kammerherre Severin Løvenskiold. En annen av hennes manns brødre var stattholder Severin Løvenskiold.
Maren Fransisca Paus er kjent for å ha ført en ungpikedagbok fra Skien-Porsgrunnsdistriktet under Napoleonskrigene. I 1813 besøkte prins Christian Frederik av Danmark-Norge (den senere kongen) Brekke gård i Skien eid av Jacob Aalls nevø, Nils Aall. Hun skriver om prinsens besøk i dagboken sin. Hun skriver ellers noe naivt om sitt selskapelige og sosiale liv på Borgestad gård, og om forelskelsen i sin senere ektefelle som hun fryktet tilhørte en familie som ikke ville anse henne for et «standsmessig parti».
Ernst Ferdinand Lochmann
Ernst Ferdinand Lochmann (født 12. oktober 1820 i Kristiansand, død 14. mai 1891 i Kristiania) var en norsk lege. Han tok studenteksamen 1838 og medisinsk eksamen med utmerkelse 1843. Året etter ble han universitetsstipendiat og ble i 1845 utnevnt til kompanikirurg. Fra 1865 foreleste han farmakologi, toksikologi og hygiene ved Universitetet i Christiania, og ble i 1867 utnevnt til professor i medisin. Lochmann var blind de siste årene av sitt liv.
I dag er Lochmann særlig kjent for sin immatrikuleringstale ved universitetet i Kristiania 2. september 1874, da han gikk til angrep på darwinismen og positivismens økende innflytelse ved universitetet.
Nintendo DS
Nintendo DS (Dual Screen eller Developers' System, noen ganger forkortet til NDS eller bare DS) er en håndholdt spillkonsoll lansert av Nintendo i 2004 (mars 2005 i Norge). Den har støtte for 3D-grafikk, og har to skjermer, hvorav den nederste er en berøringsskjerm. Konsollen har også en mikrofon, som kan brukes i spill hvor dette er implementert. DS hører til i Nintendo DS-familien.
Bocca Tigris
Bocca Tigris («Tigerkjeften», kinesisk: 虎门, pinyin: Hǔmén, «Tigerporten», engelsk: The Bogue) er munnen av hovedgrenen av de mange elvegrenene i Perleflodens delta, der hvor Perlefloden tømmer seg i Sør-Kina-havet. Dette var et strategisk sted ved innseglingen til Kanton, og stredet var tungt befestet av kinesiske styrker. For vestlige handelsfolk var Bocca Tigris nærmest betrakte som innfarten til selve Kina, frem til andre byer enn Kanton på misten av 1800-tallet ble åpnet for handel.
Nintendo DS
DSen kan lukkes igjen, slik at skjermene står mot hverandre, noe som beskytter skjermene mot å få riper, og også beskytter av/på-knappen slik at DSen ikke kan bli aktivert under transport.
Vilhelm Buhl
Vilhelm Buhl (født 16. oktober 1881 i Fredericia, død 18. desember 1954 i København) var en dansk politiker, finans- og statsminister.
Nintendo DS
Nintendo DS kan også kobles opp mot internett ved hjelp av Wi-Fi, blant annet i spillene Tony Hawk's American Sk8land, Animal Crossing: Wild World, Metroid Prime: Hunters og Mario Kart DS.
Bocca Tigris
Selve elvemunningen hadde befestninger på hver side, som det fremdeles er godt bevarte historiske minner av. På hver sin side av elvemunningen er det to små fjell, Store tigerfjell og Lille tigerfjell.
Vilhelm Buhl
Tanken bak talen var å holde tyskerne fra å opprette krigsretter i Danmark og dermed kunne avsi dødsdommer. Buhl forsøkte å bevare rettsvesenet som dansk. Hele regjeringen støttet derfor talen hans, likeså Rigsdagen, kong Christian 10. og dansk presse. I 1940 fikk Danmark beholde sitt eget rettsvesen og en regjering som ikke var en ren marionettregjering, slik man fikk i Norge og andre tyskokkuperte land.
Nintendo DS
I likhet med Game Boy Advance SP bruker DSen ikke vanlige batterier, men et oppladbart batteri som kan lades opp med en medfølgende lader. Batteritiden er på rundt ti timer når batteriet er fullt oppladet.
Bocca Tigris
Flere av slagene under Den første opiumskrig ble utkjempet her. På landsiden på østsiden ligger den historisk viktige byen Humen. Her ble noen store partier opium innsmuglet av briter og amerikanere brent i 1839, og det var denne episoden som gav britene foranledningen til å gå til krig.
Vilhelm Buhl
Under den tyske okkupasjonen var Buhl overbevist om at samarbejdspolitikken var riktig og helt nødvendig, men han ønsket ingen tysk seier, og allerede i november 1942 måtte han gå av etter tysk press og ble etterfulgt av Erik Scavenius. Under den regjeringsløse tiden etter 29. august 1943 fremsto han som den uformelle, men faktiske regjeringslederen, og var den som satt i spissen i forhandlingene med Frihetsrådet om de fremtidige politiske forholdene etter det forventede tyske nederlaget.
Wilhelm Christian av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Wiesenburg
Wilhelm Christian (1661–1711) var en kursachsisk generalmajor og fyrste av sønderborgsk ophav.
Han var yngste sønn av hertug Philipp Ludvig av Wiesenburg og Anna Margrethe av Hessen-Homburg. Som sine eldre brødre Frederik og Karl Ludwig (d. 1690) valgte han den militære løpebane, og gikk i kursachsisk tjeneste. Som kaptein kjempet han i beleringen av Ofen i 1686. I 1689 ble han alvorlig skadet av en muskettkule under beleiringen av Mainz. I 1690 var han på benene igjen og tjenestegjorde som oberstløytnant. Under Den store tyrkiske krig i 1695 og 1696 kjempet han i Ungarn. I Slaget ved Zenta den 11. september 1697 kjempet han ved fiendens festningsverk, og ble såret i ansikt og nese av et sabelhugg. I 1699 ble han forfremmet til generalmajor.
Wilhelm Christian døde i Wiesenburg den 23. februar 1711.
Bocca Tigris
En av de traktater som britene ble istand til å gjennomtvinge ble inngått her i 1843. På engelsk kalles den for Boguetraktaten, men den kalles også for Humentraktaten. Med den sikret britene sine borgere eksempt rettsstatus fra kinesisk jurisdiksjon i sine konsesjonsenklaver.
Nintendo DS
I 2006 slapp Nintendo ut en redesignet versjon av Nintendo DS under navnet Nintendo DS Lite, som blant annet har et mer kompakt design og lysere skjerm.
Spillkassetter
Nintendo DS bruker en egen type spillkassetter som kan minne om vanlige minnekort. Spillkassettene settes inn i en åpning bak DSen. Nintendo DS støtter også Game Boy Advance-spill, og det er en annen åpning som brukes for å sette inn disse spillene. Man kan derfor ha både et DS-spill og et GBA-spill i DSen samtidig. Man kan velge om det er nederste eller øverste skjerm som brukes når man spiller GBA-spill.
Knapper
Det er en digital D-Pad og åtte andre knapper på DS-maskinen, i tillegg til knappen for å slå konsollen av og på. Av/på-knappen er plassert over fireveisknappen, og man må trykke den nede i et par sekunder for å slå konsollen av eller på, slik at konsollen ikke blir slått av hvis man tilfeldigvis kommer borti knappen under spilling. De andre knappene er A-, B-, X- og Y-knappene som er plassert som en firkant til høyre for den nederste skjermen, Select- og Start-knappene som er plassert over disse, og L- og R-knappene som er plassert på baksiden av DSen. Når man spiller GBA-spill er X- og Y -knappene inaktive.
Berøringsskjerm
Det følger med to pekepenner (stylus) og et bånd som kan festes rundt hånden, som begge er ment til bruk på berøringsskjermen. Det er likevel ikke nødvendig å bruke dette, skjermen reagerer på berøring uansett hva man bruker. Likevel vil det å bruke en pekepenn gi mest presisjon, noe som kan være viktig avhengig av hva slags spill man spiller. Berøringsskjermen har ingen spesiell funksjon når man spiller GBA-spill.
Mikrofon
Mikrofonen til Nintendo DS er plassert til venstre under den nederste skjermen. Den klarer å ta opp lyd fra et par desimeters avstand, og den mest framstående bruken av mikrofonen i et spill er i spillet Nintendogs, som er et kjæledyrsspill hvor man kan lære hunden til å utføre triks ved å høre på kommandoene som du sier til dem. Det andre spillet som skiller seg ut i bruken av mikrofonen er spillet Electroplankton, hvor man kan ta opp lyder og bruke det til å lage musikk. Det er flere spill som også anvender mikrofonen, men de fleste av disse anvender lyden kun som en ekstra knapp, hvor en lyd som er høy nok vil aktivere visse funksjoner i spillene.
Keaton McCargo
Keaton McCargo (født 10. juli 1995) er en amerikansk freestylekjører.
Hun representerte USA under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble utslått i finalespillet i kulekjøring.
Walter Ulbricht
Walter Ernst Paul Ulbricht (født 30. juni 1893 i Leipzig, død 1. august 1973 i Groß Dölln) var fra 1949 den ledende politikeren i Den tyske demokratiske republikk til han gikk av i 1971. Han var blant annet hovedansvarlig for byggingen av Berlinmuren.
Liv og virke
Foreldrene til Ulbricht var aktive i SPD, det sosialdemokratiske partiet. Ulbricht ble også selv med der i 1912. Fra 1915 til 1917 tjenestegjorde han som soldat i Galicia og Balkan under første verdenskrig, men deserterte siden han hadde vært mot krigen fra starten av. I 1919 var han med på å grunnlegge Kommunistische Partei Deutschlands (KPD). I mellomkrigstiden satt han i Sachsens parlament fra 1926, og fra 1928 til Hitlers maktovertagelse i 1933 satt han i Weimarrepublikkens parlament, Riksdagen.
Under Hitlers styre måtte Ulbricht i eksil, og han bodde i Praha og Paris frem til 1938 da han dro til Moskva. Etter at krigen mellom Tyskland og Sovjetunionen begynte i 1941, reiste Ulbricht ofte til fronten eller besøkte tyske krigsfanger for å drive propagandavirksomhet for Sovjetunionens sak. I samme hensikt knyttet han seg i 1943 til Nationalkomitee Freies Deutschland, en anti-nazistisk aksjonsgruppe bestående av omvendte tyske krigsfanger i Sovjetunionen.
Allerede 30. april 1945 var han tilbake i det krigsødelagte Tyskland, etter at sovjeterne hadde utpekt ham til å lede gjenoppbyggingen av KPD. Sovjeterne fikk det påfølgende året tvangssammenslått partiet med SPD, slik at det heretter fremstod under navnet SED, om enn like fullt under kommunistenes overveldende dominans.
Han spilte en fremtredende rolle i oppbyggingen av den kommunistiske vasallstaten som tok form og plass i den sovjetiske okkupasjonssonen i Tyskland. I 1949 ble Ulbricht leder for SED og ble etter hvert også den mest innflytelsesrike politikeren i Den tyske demokratiske republikk. I 1960 ble han også utnevnt til DDRs president.
«Niemand hat die Absicht, eine Mauer zu errichten...» («Ingen har til hensikt å bygge en mur») uttalte Walter Ulbricht på en internasjonal pressekonferanse i 15. juni 1961 – selv om han ikke ble stilt noe spørsmål om dette. DDRs økonomi truet med å kollapse på grunn av en stadig voksende flyktningstrøm mot vest, og knappe to måneder senere (søndag 13. august 1961) ble Berlinmuren påbegynt.
I 1971 ble Ulbricht fjernet fra makten av Erich Honecker, som etterfulgte ham som ny generalsekretær i SED. Ulbricht beholdt riktignok vervet som leder i statsrådet og president, men hans fortsatte maktposisjon var bare en illusjon. I virkeligheten ble Ulbricht ganske fort en ikke-person i DDR. Stasi overvåket ham kontinuerlig, avisene hadde instruksjoner om å gi ham begrenset omtale, og hans gamle venner unngikk ham. I hans siste leveår ble Ulbrichts navn stort sett utelatt fra østtyske historiebøker, enda han tidligere hadde hatt posisjonen som DDR-statens far.
19. juli 1973 ble Ulbricht rammet av et hjerneslag og falt i koma. Han døde av hjertesvikt alene i et av Sentralkomiteens gjestehus 1. august 1973. Myndighetene ønsket at begravelsen skulle foregå i all stillhet og behandlet dødsfallet deretter. Men den sovjetiske politiske ledelsen beordret SED-regimet til å organisere en statsbegravelse av første klasse for Ulbricht. Dermed ble det slik.
Befolkningens overraskende store fremmøte ved Ulbrichts begravelse i Øst-Berlin 7. august viste at han langt fra var glemt. Like fullt kan det sies at han hadde vært fryktet og respektert som leder, men ikke elsket.
Panlong
Panlong kan være:
Den siste magiker
Den siste magiker er første bok i en barne-/ungdomstrilogi skrevet av Sigbjørn Mostue, utgitt av Cappelen Damm i 2010.
Handling
Simen er en helt vanlig gutt fra Kløfta, han har venner, går på skole og lever et helt vanlig ungdoms-liv. En dag bestemmer derimot bestekompisen Anders at de sammen med kompisen Even skal knuse ei rute hos den gamle, langhårede originalen som bor i et falleferdig hus på enden av gata. Mannen blir omtalt som Indianeren blant ungdommene. Anders knuser ruta og sammen med Even klarer han å stikke av. Simen, derimot, faller og ødelegger ankelen. Den gamle mannen, som egentlig har navnet Gregers Berge, tar ham med inn i sin koselig innredede stue, og klarer på mystisk vis å behandle ankelen med noen fingerbevegelser og en kopp varm kakao – eller sjokolade som originalen selv retter det til.
Gregers og Simen blir enige om at Simen skal jobbe litt hos Gregers for å gjøre opp for det knuste vinduet – låven kunne for eksempel trenge et strøk maling. Men egentlig blir simen lært opp til å bli en ekte magiker, som kan utføre eldgamle, fantastiske kunster. Men de må være raske, en organisasjon kalt Nimrod, finner snart ut hvor den siste magiker holder til. De svarte bilene til organisasjonen kjører rundt i Kløfta og er ikke langt vekk fra der Simen og Gregers holder til.
Magiker-opplæringen tar mye tid, og Simen henger stadig mindre med vennene. Samtidig prøver Simen å få den vakre Margrete sin oppmerksomhet. Hun blir tydelig mer og mer forelsket i bestekompisen, men når Simen bryter regelen om å ikke bruke magi andre steder enn Gregers' eiendom, kommer Nimrod nærmere det gamle huset på enden av Gamlevegen.
Virkelighetsspill
Forfatteren, Sigbjørn Mostue, er selv oppvokst på Kløfta og kjenner godt til området. Den siste magiker, er som de tidligere bøkene, knyttet godt opp mot virkeligheten, noe som gjør det hele mye mer spennende og mystisk. I boka kommer det for eksempel frem at magikeren Gregers Berge tidligere het «Jabir» – Jabir Ibn Hayyan. Da er det kanskje ikke tilfeldig at denne gamle filosofen er kjent under sitt latinske navn Geber, som blir nettopp Berge om en stokker litt om på bokstavene. Andre kjente filosofer og kjente karakterer blir også dratt med i handlingen. Den kjente Walt Disney blir for eksempel omtalt som en tidligere magiker, noe som «gjenspeiles» i filmene hans.
Det skal også ha vært en original, lik Gregers – som blant ungdommene i boka kalles Indianeren, som tidligere bodde på enden av Gamlevegen. Med sitt spesielt lange, hvite hår og hatt skildres Gregers på samme måte som den noe spesielle mannen som tidligere bodde på Kløfta. Denne mannen ble blant befolkningen kalt Jordbærgubben – det er usikkert om Indianeren også var et kallenavn som ble brukt, eller om dette er noe forfatteren har funnet opp i fantasi-fortellingen.
Darth Vader
Darth Vader er en fiktiv skurk og sithlord i George Lucas' Star Wars-univers, som lenge tjenestegjorde under keiser Palpatine under det galaktiske imperiet. Da han ble født fikk han navnet Anakin Skywalker; han er sønn av Shmi Skywalker og har ingen biologisk far. Anakin er sanskrit og betyr «kriger», mens Vader er nederlandsk og betyr «far».
Darth Vader regnes som hovedantagonisten i den originale trilogien og i Sithene tar hevn fra 2005. I den opprinnelige trilogien ble han spilt av David Prowse, og ansiktet ble spilt av Sebastian Shaw, mens James Earl Jones sørget for stemmen. I de nyere filmene ble han spilt henholdsvis av Jake Lloyd og Hayden Christensen, med stemmen til Jones i Sithene tar hevn. Darth Vader er en av de mest populære antagonistene i filmhistorien, og det amerikanske filminstituttet har kåret figuren til filmhistoriens tredje beste skurkeskikkelse, bak Hannibal Lecter og Norman Bates.
I Et nytt håp (1977) og Imperiet slår tilbake (1980) blir Darth Vader beskrevet som ondskapens inkarnasjon. Han er den brutale håndheveren over den galaktiske republikken. Som en mørk sithherre tjenestegjør Vader som keiser Palpatines høyre hånd, og bruker den mørke siden av Kraften til å nådeløst jage jediherrene og opprørerne til galaksens ende. I den nyere trilogien fra 1999 fortelles historien om den heroiske Anakin Skywalker, som i den siste av disse filmene går over til den mørke siden og blir transformert til den ikoniske kyborgen Darth Vader.
Forløper-trilogien (1999–2005)
Anakin Skywalker (Jake Lloyd) dukker først opp i Den skjulte trussel som en ni år gammel gutt som jobber som slave for skraphandleren Watto på planeten Tatooine. Når jediridderne Qui-Gon Jinn og Obi-Wan Kenobi møter ham, møter de en livlig gutt full av ambisjoner som har som sitt høyeste ønske å drive med podracing, en sport hvor man kjører vogner bak store jetmotorer i høy hastighet. Sporten krever mye konsentrasjon og raske reflekser. Jediridderne forstår fort at de har å gjøre med et barn med fenomenal stor kontroll over kraften. Qui-Gon vedder derfor med Anakins eier om guttens frihet og vinner. Qui-Gon tar ham deretter med til Coruscant for at han skal lære å bli jediridder selv – noe som innebærer at han må forlate sin mor. På Coruscant vil jedirådet først ikke la Anakin få gå i lære i jedikunsten, fordi de anser at det er stor risiko for at de mørke kreftene kan vinne ham over til deres side. Til slutt aksepterer likevel rådet motstrebende at Obi-Wan skal være guttens veileder i treningen innen jedikunsten.
I Klonene angriper spiller Anakin (Hayden Christensen) en mer sentral og aktiv rolle i handlingen. Han har kommet langt i sudiene av jedikunsten, men er også arrogant og synes at læremesteren Obi-Wan holder ham tilbake i utviklingen. Han føler at han ikke passer riktig inn i jedisamfunnet, og har i isolasjonen opparbeidet arroganse, misunnelse og sinne overfor andre, spesielt Obi-Wan. Han er oppfarende og lar sine egne negative følelsene gå ut over andre. Dette anses som en karakterbrist innen jediordenen, der man i enhver situasjon skal kunne beholde åndsroen.
Han blir satt til å være livvakt for Padmé Amidala, som nå er senator. Hans facinasjon for henne startet da han først møtte henne på Tatooine som ung. Etterhvert utvikles det et tett vennskap mellom de to, et vennskap som igjen utvikles til en forelskelse. Anakin vet at dette er galt, ettersom jeditradisjonen krever at en jediridder ikke kan binde seg til en annen person på denne måten. Mens han følger henne som livvakt har han stadige mareritt som indikerer at hans mor, Shmi Skywalker, er i fare. De drar derfor til Tatooine hvor de får vite at Shmi har blitt satt fri fra slaveriet og har giftet seg med Cliegg Lars – en gårdbruker som sørget for at hun ble satt fri. Anakin drar til Lars' gård, og Lars forteller at Shmi har blitt kidnappet av en flokk med Tusken Raiders. Anakin finner moren i en Tusken-leir, men hun dør i armene hans. Dette får ham til å miste besinnelsen fullstendig, og i sinne massakrerer han alle i leiren. Dette er et av de første store tegnene på den forvandlingen som Anakin kommer til å gjennomgå. Anakin tar morens lik med seg tilbake til Cliegg Lars og sørger for at hun blir begravet der. Så drar han til Geonosis sammen med Padmé, for å redde Obi-Wan, som har blitt tatt til fange av sith enes overhode grev Dooku, men Anakin og Padmé blir også tatt til fange. Alle tre blir dømt til døden, men en gruppe jediriddere som har med seg en hær av klonesoldater klarer å forhindre at dødsdommene blir fullbyrdet. Deretter kjemper Anakin sammen med de andre jediene mot droidene i slaget på Geonosis, og Anakin og Obi-Wan forsøker å sette en stopper for den onde grev Dooku, men Dooku er både bedre med lyssabel og sterkere med kraften enn de hadde trodd. Han klarer å kutte hånden av Anakin. Jedimesteren Yoda kommer til unnsetning og tar opp kampen med Dooku. Dooku flykter. På slutten av denne filmen gifter Anakin seg med Padmé.
I Sithene tar hevn er Anakin med på et oppdrag for å redde kansler Palpatine som er fanget av grev Dooku på et av føderasjonens kommandoskip i atmosfæren over planeten Coruscant. Anakin og Obi-Wan møter igjen den onde grev Dooku, men denne gangen tar Anakin hevn. Etter at Obi-Wan ble kastet vekk med kraft kutter han av Dooku begge hendene med lyssabelen sin. Palpatine råder han til å drepe Dooku, men Anakin vet at det er galt. Han gjør det likevel. Kommandoskipet blir ødelagt under et slag, men de greier å lande med restene på Coruscant. Anakin får et bedre vennskap til Palpatine samtidig som han blir mer mistroisk til både jediordnen og Obi-Wan. Han får flere mareritt som forteller at Padmé skal dø. Han forteller det tilslutt til Padmé at hun vil dø, og hun forteller han at hun skal ha barn. Når Palpatine sier at han kan redde Padmé fra døden og jediordnen ikke godtar at Anakin blir jedimaster og Obi-Wan drar på oppdrag for å ta seg av Grievous, blir Anakin i tvil om hva som er den gode siden. Palpatine forteller han at han får mye mer makt hvis han går over til den mørke siden og Anakin skjønner at han er en sith. Han vil ikke drepe Palpatine, men melder han til jedirådet. Mace Windu og noen andre jedier drar for å arrestere Palpatine, men alle blir drept unntatt Windu.
Anakin drar for å se hva jediene tenker å gjøre med Palpatine, men oppdager at Windu er i ferd med å drepe Palpatine. Han tror ingen redde Padmé om Palpatine dør. Derfor kutter han av Mace Windu hånden og Palpatine bruker kraftlyn og dreper han. Anakin går over til den mørke siden og får sithnavnet Darth Vader. Han lover å hjelpe Palpatine dersom han redder Padmé fra døden. Anakin drar til jeditemplet og dreper alle jediene der. Etterpå drar han til Mustafar og dreper separatistlederne og kobler ut alle droideneenhetene. Obi-Wan og Yoda får se opptak av sikkerhetskamera som bekrefter at Anakin har gått over til den mørke siden. Obi-Wan drar til Mustafar sammen med Padmé. Anakin bruker kraft på Padmé så hun nesten blir kvalt. Obi-Wan oppdager at den Anakin han kjente er borte. De har en hard lyssabelduell som ender med at Anakin blir kuttet av en hånd og begge føttene. Han faller nesten i en lavaelv og kroppen hans blir kraftig forbrent. Palpatine drar og redder Anakin, men han er så kraftig forbrent at han blir satt på en maske. Flere av kroppsdelene blir skiftet ut med robotdeler og han blir til en kyborg. Det første Anakin spør etter når han våkner er Padmé. Palpatine lyver og sier at Padmé døde som et resultat av Anakins sinne. I virkeligheten døde hun etter å ha født to barn, Luke Skywalker og Leia Skywalker. Hun skal ha mistet viljen til å leve. Anakin (Darth Vader) setter i gang byggingen av Dødsstjernen, og får makt over hele republikken og blir en ond sithlord.
Gyldendal (Danmark)
Gyldendal A/S (het før 20. april 2010 Gyldendalske Boghandel, Nordisk Forlag A/S ) er Danmarks eldste og største forlag. Det ble grunnlagt i 1770 av Søren Gyldendal. Hans svigersønn Jacob Deichmann overtok forlaget i 1809 og gjorde Gyldendal til det ledende forlag i Danmark. I 1850 solgte Deichmann Gyldendal til bokhandler Frederik Hegel, hvis slekt eide det i tre generasjoner. I 1947 ble Gyldendal solgt til ostegrosserer Knud W. Jensen, som senere grunnla kunstmuseet Louisiana.
Gyldendal var lenge det ledende forlag ikke bare i Danmark, men også i Norge, som frem til 1920-tallet i store trekk hadde samme skriftspråk som Danmark. Gyldendal utga blant annet alle Henrik Ibsens verker.
Eierforhold
I dag er forlaget notert på Københavns Fondsbørs og eies av en rekke aksjonærer: Museumsfonden af 7. december 1966 (32,4 %), Chr. Augustinus Fabrikker (27,7 %), LD Invest A/S (10,6 %), Pensionskassen for Magistre og Psykologer (5,1 %) og Lars Ole Kornum (2,5 %). Museumsfonden af 7. december 1966 kontrollerer 60,79 % av stemmene. Direktør er siden 1999 Stig Andersen. I tillegg til flere datterforlag eier Gyldendal også distribusjonsvirksomheten Nordisk Bog Center som betjener flere danske forlag.
I 2012 var egenkapitalen på 300 millioner kroner, ned fra 450 millioner kroner i 2007. Årsaken til lavere egenkapital tilskrives først og fremst kjøpet av Krea Media.
Mecklenburg-Strelitz
Mecklenburg-Strelitz var et hertugdømme, senere storhertugdømme i Nord-Tyskland, i dag en del av distriktet Mecklenburg-Strelitz. Grensene strakk seg fra områdene i dagens Brandenburg og byen Fürstenberg og områdene rundt Ratzeburg i dagens Schleswig-Holstein.
Historie
Mecklenburg-Strelitz ble etablert i 1701, hovedsakelig i områdene til det tidligere hertugdømmet Mecklenburg-Güstrow. Hovedstaden var Neustrelitz. I 1808 ble hertugdømmet med i Rhinforbundet. Wienerkongressen anerkjente det som et storhertugdømme og som et medlem av det tyske forbund. Mecklenburg-Strelitz ble medlem av det nordtyske forbund i 1867 og ble en del av det tyske keiserrike i 1871. 1. januar 1934 ble det forent med nabostaten Mecklenburg-Schwerin og sammen dannet disse fristaten Mecklenburg (i dag en del av Bundesland Mecklenburg-Vorpommern)
Mecklenburg County og hovedbyen Charlotte i Nord-Carolina er oppkalt etter Mecklenburg-Strelitz og Prinsesse Charlotte (dronning til kong Georg III av Storbritannia). Blomsten Strelitzia er også oppkalt til ære for hennes hjemland. Dronning Luise av Preussen var også født som prinsesse av Mecklenburg-Strelitz.
Huset Mecklenburg-Strelitz eksisterer ennå gjennom hertug Georg av Mecklenburg (tidligere greve av Carlow), morganatisk nevø av hertug Karl Michael, sine etterkommere. Hertug Karl Michael adopterte nevøen Georg i 1928. Georg tok følgende tittelen Hertug av Mecklenburg (høyvelbårenhet), noe som ble godkjent av storhertug Fredrik Frans IV. Senere ble han tildelt tiltaleformen høyhet av huset Mecklenburg-Schwerin. Georgs barnebarn Borwin av Mecklenburg er dagens overhode for huset Mecklenburg-Strelitz.
Se også
Meklenburgo
Ron-Robert Zieler
Ron-Robert Zieler (født 12. februar 1989) er en tysk fotballspiller som spiller for Hannover 96.
Zieler startet karrieren i den lille klubben SCB Viktoria Köln i hjembyen, før han meldte overgang til 1. FC Köln i 2001. Zieler ble regnet som en av Europas ypperste i sin årsklasse da han i 2005 ble hentet til Manchester United i en alder av bare 16 år. Zieler spilte aldri noen offisielle A-lagskamper i løpet av sin tid i Manchester United, og han var en periode fra 27. november 2008 til 31. desember 2008 på utlån til Northampton Town.
I 2010 gikk Zieler til Hannover 96, hvor han etter hvert spilte seg til fast plass i lagets tropp i Bundesliga. Han spilte seg også inn i landslagsdiskusjonen, og debuterte for i en alder av 22 år den 11. november 2011 i en treningskamp mot.
Han er kjent som reaksjonssterk og god i én-mot-én-situasjoner. Han voktet buret da Tyskland i 2008 gikk til topps under EM for U19-landslag i Tsjekkia.
Pasjonsdrap
Et pasjonsdrap (fransk: crime passionel) begår den som i sterk affekt, fortrinnsvis sjalusi i møte med svik i et kjærlighetsforhold, øver en forbrytelse fremfor alt bestående i mord på sin ektefelle eller kjæreste eller samtidig også dennes elsker/elskerinne. Utroskap som motiv for drap ble i eldre fransk rettspleie betraktet som en formildende og dermed straffereduserende omstendighet. Forbrytelsen gjaldt som ikke forsettlig, men begått ut av det overveldende sinnsopprør som forøveren ble fanget inn i idet han oppdaget den andres utroskap. I Frankrike kunne det på 1800-tallet til og med ende med frifinnelse i en del slike tilfeller. Fransk lovgivnings eksplisitte særbestemmelser om crime passionel bortfalt ikke før i 1975.
Zhang Mao
Zhang Mao (kinesisk: 张茅, født 1954 i fylket Juye i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker.
Pasjonsdrap
Denne type forbrytelse, og den kulturelle og tidvis rettslige toleranse overfor den, hører eller hørte gjerne til samfunn der æresbegrepet har holdtes høyt i hevd.
Zhang Mao
Han er utdannet i jus, og ble medlem av Det kinesiske kommunistiske parti i 1973.
Pasjonsdrap
Det egentlige pasjonsdrapet er forskjellig fra æresdrap ved at forbrytelsen fullbyrdes i øyeblikkelig affekt. Begrepet æresdrap omfatter derimot både forbrytelser i øyeblikkets affekt og grundig planlagte forbrytelser, og æresdrap kan utøves også av en person som ikke selv er den svekne part i et romantisk forhold.
Zhang Mao
Zhang Mao begynte sin karriere i Beijing glassfabrikk, og senere i forskjellige partiverv i distriktet Haidian i Beijing. I 2009 ble han sekretær for Kinas helseministerium.
Reformjødedom
Reformjødedom eller liberal jødedom ser den jødiske tradisjonen i lys av historien og vil tilpasse den til samtiden. Retningen vokste fram på 1800-tallet under inspirasjon av de tyske rabbinerne Abraham Geiger og Samuel Holdheim. Den er den største av de jødiske retningene i USA med 1,4 millioner medlemmer, men i Israel står den svært svakt. Bl.a. får rabbinerne deres ikke lov til å vie ektepar der.
En grunn til denne svake stillingen kan være at reformjøder utenfor Israel har vist mindre interesse enn andre og mer konservative retninger for å innvandre til Israel.
Reformjødedom har et mer liberalt syn på kvinner. Bl.a. kan kvinner være rabbinere og sitte sammen med menn i synagogen.
De ser det heller ikke som nødvendig å holde gudstjenesten på hebraisk, men holder den gjerne på sitt morsmål. De tillater også blandede kor.
Få reformjøder overholder jødiske spiselover (kasjrút) strengt, men det er mange som overholder dem til en viss grad. Reformjødedom legger vekt på jødedommens etiske aspekter, men altså mindre vekt på å følge strenge rituelle regler. Eksempelvis overholdes sabbaten av religiøse reformjøder gjennom en gjennomtenkt avholdelse fra lønnsarbeid, i motsetning til de ortodokse jødene, som avstår fra alt arbeid, inkludert husarbeid.
Reformjødedom lar alle jøder selv avgjøre hvilke rituelle regler de vil overholde, og har gjerne en tolerant holdning til andre religioner.
Reformjødene godtar som jøder personer som har enten jødisk far eller jødisk mor, i motsetning til de ortodokse jødene som ikke godtar personer med ikke-jødisk mor som jødiske annet enn ved konvertering. De tilbyr også relativt lettvint konvertering til jødedommen, og anser ikke omskjæring som noe krav for å være jøde. Dette fører til sterk uenighet mellom reformjødene og de ortodokse om hvem som er jøder.
På 1800-tallet var reformjødedommen svært kritisk til tradisjonell jødedom. Men de senere tiårene har jødiske ritualer og symboler kommet tilbake, slik som bruk av kippá (jødisk hodeplagg). Også utenfor synagogene er det øket interesse for jødisk religion, historie og kultur.
Olavskirken (Trondheim)
Lokalisering
Til tross for rikelig med historiske tekstdokumenter om kirken er den eksakte beliggenheten noe usikker. Under Trondheims Gamle Rådhus bygget i 1706 ble det funnet kirkefundamenter som vanligvis blir tolket som Olavskirkens. Området ble gravd ut og nøyaktig dokumentert i forbindelse med utvidelsen av Folkebiblioteket på 1980-tallet. Fundamentene og deler av kirkegården kan sees i Folkebibliotekets bygg. Det er ved Lona, en liten bukt i Nidelva der båter kunne legge til i middelalderen. Bukten eksisterer ikke lenger, men lå øst for der i dag Gamle Rådhus og Folkebiblioteket ligger ved krysset av Kongens gate og Kjøpmannsgata.
Historikk
Ifølge tradisjonen ble liket til Olav Haraldsson (den hellige) ført i land her etter at han ble drept på Stiklestad i 1030. Hans sønn kong Magnus den gode reiste en trekirke på stedet. Han var konge i perioden 1035-1047.
Trekirken ble erstattet av en steinkirke på 1100-tallet.
Her ble et kloster tilknyttet fransiskanerordenen grunnlagt tidlig på 1300-tallet. Klosteret var i bruk frem til den store bybrannen i 1531, da både klosteret og kirken brant ned.
Middelalderkirken forfalt etter brannen, og ble brukt som stenbrudd på 1600-tallet.
Arkeologisk utgravinger
I 1989 ble det gjort arkeologiske utgravninger av et lite felt av Olavskirkens kirkegård. Feltet lå inne i det som nå er Folkebibliotekets atriumsgård. Her fant arkeologene 15 barn og unge og 14 voksne som var blitt liggende forholdsvis uforstyrret siden middelalderen. Av disse var åtte menn og seks kvinner. Gravene var fra kirkens funksjonstid som klosterkirke.
Gravene i den eldste fasen hadde i snitt samme retning som den senere steinkirken. Det ble tolket som at den tidligere trekirken hadde samme retning som den senere steinkirken.
Herakleidene
Herakleidene (gammelgresk: Ἡρακλεῖδαι) er i gresk mytologi de tallrike etterkommerne av Herakles, og i snevrere forstand etterkommerne av Hyllos, den eldste sønnen av Herakles og Deianeira. Andre herakleidere var Makaria, Lamos, Manto, Bianor, Tlepolemos og Telephos. Disse herakleidere var en gruppe av doriske legendariske konger som erobret peloponnesisk kongedømmet Mykene, Sparta og Argos. I henhold til den litterære tradisjon i gresk mytologi hevdet de sin rett til å herske via deres stamfar.
Etter den tyske forskeren Karl Otfried Müllers bok Die Dorier (1830, engelsk oversettelse 1839), bind I. kapittel 3, ble deres dominans knyttet til en «dorisk invasjon». Selv om detaljene i genealogien skiller seg fra den ene antikke forfatteren til den andre, er den kulturelle betydningen av det mytiske temaet, at de var etterkommere av Herakles, forvist etter hans død, og kom tilbake en del generasjoner senere i hva som kalles «Herakleidenes hjemkomst», og krevde det land som deres forfedre hadde hersket over i mykenske Hellas, hvilket var tilskrevet det opphavelige rettsgrunnlaget av en tradisjonelle herskerfamilie som sporet deres opprinnelse og således deres lovlige rett, til Herakles.
Albina Akhatova
Albina Khamitovna Akhatova (ru. Альбина Хамитовна Ахатова; født 13. november 1976 i Vologda oblast) er en russisk skiskytter.
Under OL 1998 i Nagano tok hun sølv på stafetten, og i 2002 i Salt Lake City fikk det russiske laget bronse.
I 2003 ble hun verdensmester i fellesstart i Khanty-Mansijsk, og to ganger er hun blitt stafettverdensmester (2000 og 2003).
Under OL 2006 i Torino hadde hun sitt hittil beste mesterskap, med bronse på normaldistansen (15 km) og sprinten (7,5 km). I tillegg var hun med på å vinne stafetten for Russland.