cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Guillaume Levarlet
Guillaume Levarlet (født 25. juli 1985 i Beauvais) er en fransk landeveissyklist. Han ble profesjonell i 2008, for Française des Jeux.
Leitebakk
Leitebakk er et tettsted i Giske kommune i Møre og Romsdal. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger på østsiden av øya Godøy ved Valderhaugfjorden.
Kant Kino
Kant Kino er et norsk elektronica-band, innen sub-genrene EBM, TBM og industrial, med medlemmene Lars Henrik Madsen (vokal) og Kenneth Fredstie (keyboard/synthesizer). Bandet har foretatt flere utgivelser på det belgiske plateselskapet Alpha Matrix. Bandet har holdt konserter på ElektroStat-festivalen og Xelabration-festivalen.
Kant Kino har gjort en rekke remixer – bl.a. for de norske elektronika-gruppene Substaat, Schnodig og Essence Of Mind
Miloš Degenek
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Sjakk-OL for kvinner 1974
Sjakk-OL for kvinner 1974 (sjakkolympiaden for kvinner) ble arrangert i Medellín i Colombia i 1974.
Klima2000
Klima2000 er et stort program i regi av Byggforsk. Programmets hovedmål er gjennom forskning og utvikling å oppdatere prinsippløsninger for konstruksjoner som både gir økt bestandighet og økt pålitelighet ved ytre klimapåkjenninger. Videre skal programmet kartlegge mulige virkninger av klimaendringer på det bygde miljø, og drøfte hvordan samfunnet best kan tilpasse seg endringene. Hensikten er å definere klarere kriterier og utarbeide bedre anvisninger for prosjektering og utførelse av kritiske konstruksjonsdetaljer, hovedsakelig knyttet til bygningers ytre klimaskjerm. Det skal i tillegg utvikles retningslinjer for hvordan de ulike aktører i plan- og byggeprosessen kan medvirke til å unngå at en bygning får skader eller ulemper som er forårsaket av fukt.
Isuzu
Isuzu har produsert både person- og lastebiler, men har fra 2002 trukket seg ut av personbilmarkedet.
Isuzu i Norge
General Motors Norge A/S var tidlig på 1980-tallet ansvarlig for import av britiskbygde Bedford lastebiler, som i en periode var Norges meste solgte lastebil. Men interessen for Bedford lastebiler gikk tapt ettersom markedsetterspørselen ikke lenge var i takt med produktutviklingen, og all import opphørte i 1982. Dermed måtte en erstatning finnes, og Isuzu hadde lansert sin pickup-modell under Bedford-navnet, så den norske importøren valgte å satse på den japanske bilprodusenten. Isuzu pickup og Isuzu KT 25 lett lastebil kom til Norge under eget merke i 1982.
Men markedet var tøft, og konkurransen fra andre japanske lastebiler som Mazda T3000, Toyota Dyna og Mitsubishi Canter gjorde det umulig å vinne større markedsandeler. Bare 14 lastebiler ble solgt i lanseringsåret, det beste året var i 1987 med kun 37 solgte lastebiler, tross en forbedret modell året før, Isuzu NPR. Det ble besluttet å avvikle tilbudsprogrammet tidlig på 1990-tallet. Det var først i 2007 at Isuzu fikk ny importør da RSA - Rutebileiernes Standardiserings-Aksjeselskap - åpnet opp bilmarkedet for pickup-modeller.
Ulstein kirke
Paul Ott-orgelet med cirka 18 stemmer ble installert i 1977. Orgelet er fortsatt i aktiv bruk.
Ulstein kirke er registrert som den åttende mest besøkte kirken i Norge.
Eldal oppgir at de første utkastene til ny kirke i Ulstein ble laget av Christian H. Grosch i 1848. Grosch' utkast brukte markante stavkirkeformer på et bygge med åttekantet grunnplan. Den oktogonale planformen tilhørte en lokal tradisjon på Nordvestlandet og i Sør-Trøndelag og Grosch tok med denne tradisjonen fra forslag han fikk tilsendt. Grosch' utkast hadde høye, slanke takrytter etter mønster av Borgund og Heddal stavkirker. Grosch' tegning ble ikke brukt for det endelig bygget. Nabobygda Hareid hadde fått en slik åttekantet kirke i 1807. En tilsvarende kirke i Herøy ble flyttet dit fra Ørskog i 1872.
Bygging
Det eldre kirkebygget fikk i 1847 store skader og allerede året etter var opp mot 28 mann i gang med tømring av ny kirke som stod ferdig sent 1848 og vigslet 13. mai 1849. Materialkjøp kom totalt på om lag 1000 spesidaler, arbeidslønnene utgjorde om lag like mye. Pannestein til tak ble tatt fra gamlekirken. Sommeren 1878 ble bygget demontert og flyttet til ny tomt i Ulsteinvik. Ved flyttingen ble det også lagt til et kor slik at bygget ble større. Arkitekt for bygget var sognepresten i Ulstein, Hans Nicolai Wraamann (sogneprest 1844-1855). Kirken ble først sett opp på gården Ulstein, det gamle kirkestedet om lag 2 km fra den nye tomen, og sto der i 29 år før den ble tatt ned og flyttet til sentrum. Kirkens første tomt var på Ulstein gård der den forrige kirken sto. Kirken og kirkegården var tett ved elven like nedenfor bebyggelsen. Kirkegården er fredet etter kulturminnelova.
Tidligere kirkebygg
Det forrige bygget var fra middelalderen, kanskje oppført så tidlig som på 1100-tallet. Det var av stein og var hvitkalka innvendig og utvendig. Veggene var hulmur av vanlig gråstein, mens hjørner, dørkarmer og vindusåpninger var av marmor. Skipet var 21 alen langt og 16 alen bredt, koret var 11 x 11 alen. Opprinnelig var inngangen fra vest, seenere flyttet til nordsida og et våpenhus i treverk ble satt opp. Lynet slo ned i kirken 30. oktober 1847 og bygget fikk store skader. Wraaman, som var både sogneprest og ordfører, mente at skadene var så store at full reparasjon var lite mening i. Dessuten var den gamle kirken for liten fordi folketalet vokste og bygget var i generelt dårlig stand før lynnedslaget. Hans Strøm besøkte kirken omkring 1755 og skildret den som «liden og ældgammel.» Den nye kirken ble ikke satt rett på den gamle kirketomten, men på en ny tomt like ved. Den gamle kirken fra middelalderen ble revet helt ned til grunnen og steinen brukt til ny kirkegårdsmur. Plassering byggematerielet tyder på at kirken tilhørte gården Ulstein og at denne gården var et høvdingsete.
Kirkegård
Det er kirkegård ved kirken og dessuten ved Osneset.
Erling Torkelsen
Erling Emil Torkelsen (født 27. februar 1919 i Stavanger, død 7. november 1987 i Göteborg ) var en norsk skulptør. Han flyttet til Sverige hvor han bodde og arbeidet i mange år av sitt liv. Etter sin død ble han gravlagt på Eiganes gravlund i Stavanger, sammen med sin far Ole Torkelsen og sin mor Regine f. Svandal.
Erling Torkelsen utdannet seg på 1940-tallet ved Slöjdföreningens skola (senere HDK), der han etter hvert selv ble lærer i skulptur.
Torkelsen skapte i 1971 treskulpturen «Masterna», plassert på Masthuggstorget i Göteborg. Han startet arbeidet med de sju mastene i 1968.
En av mastene har følgende innskrift: «''Masthugget omnämns 1647. Masthuggare arbetade här i 200 år. Erling Torkelsen högg dessa master 1971. C F Lindbergs Donationsfond.''»
Syvde kirke
Syvde kirke er en laftet langkirke fra 1837 i Vanylven kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Søre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme. Etter kirkeloven fra 1851 var kirken for liten og måtte utvides i 1870–71. I 1907 ble skipet forlenget, og kirken fikk nytt vesttårn og våpenhus. Sakristilbygget er fra 1950-årene. Kirken er ellers restaurert i 1971, 1988 og 2014. Den avløste i sin tid en middelalderkirke som stod et annet sted i Syvde.
Langhus skole
Langhus barneskole er en skole på Langhus i Nordre Follo kommune. Den ble grunnlagt i 1863, men det eldste bygget som fortsatt er i daglig bruk av skolen ble ferdig bygget i 1930 og kalles «Storebjørn». I dag inneholder bygget formingsavdeling i kjelleren, og det meste av bygget ellers brukes av SFO.
Langhus skole har pr. 2016 424 elever, 32 pedagoger, 1-IKT konsulent og 13 assistenter/barne- og ungdomsarbeidere. I administrasjonen er det en rektor, en assisterende rektor, to inspektører, hvorav en også er IKT-ansvarlig, en SFO-leder og en konsulent.
Release Me (Oh Laura)
«Release Me» (utgitt 2007) er en sang og en singel av popgruppen Oh Laura.
Om låten
«Release Me» er skrevet av Erik Althoff for en reklamefilm til personbilen SAAB 9-3. Reklamefilmen ble vist i Sverige, Norge, Polen, Spania, Irland og Storbritannia og senere også Australia.
Sinope (mytologi)
Sinope er i gresk mytologi, datter av Asopus og eponym for Sinop. Asopus var en elvegud i landskapet Boeotia, og gift med Merope. De fikk to sønner og tolv døtre, hvorav en var Sinope, som ble båret vekk av Apollo, mens to av hennes søstre (Corcym og Salamis) ble elsket av Poseidon mens Aegina ble forført av Zevs.
Sinope var også navn på en oldtidsby ved Svartehavet, i Galatia-regionen, dagens Sinop (Tyrkia). Se også Sinop (provins).
Sinope (måne), en av Jupiters måner er oppkalt etter den mytologiske skikkelsen.
Alfred Beit
Alfred Beit (født 15. februar 1853 i Hamburg i Tyskland, død 16. juli 1906 på godset Tewin Waters nær Welwyn i Hertfordshire i England) var en britisk gull- og diamantmagnat og støttespiller for britisk imperialisme i det sørlige Afrika.
Bakgrunn
Beit var født i Hamburg i Tyskland og var den eldste sønnen og den nest eldste av seks barn i en jødisk familie. Hans far var en fremgangsrik handelsmann i Hamburg. Beit ble lærling i Jules Porgès & Cie, diamantfirmaet i Amsterdam.
Karriere
Han ble sendt til Kappkolonien i 1875 av sitt firma for å kjøpe diamanter etter diamantstreiken i Kimberley. Han ble forretningsvenn av Cecil Rhodes, og de satte i gang med å kjøpe ut foretak og å eliminere motstandere som Barney Barnato. Han ble raskt med i en gruppe investorer som skaffet seg kontroll over kravene til diamantgruvene Central, Dutoitspan og De Beers. Rhodes var den aktive politikeren, og Beit sørget for planlegging og finansiell støtte.
Beit utvidet i 1886 sine interesser til de nyoppdagede gullfeltene i Witwatersrand. I sine forretningsforetak der brukte han investorene Hermann Eckstein og Joseph Benjamin Robinson. Han grunnla Robertson Syndicate og firmaet Wernher, Beit & Co. Han importerte gruveingeniører fra USA og var blant de første som adopterte dype gruver. Rhodes inngikk en avtale med Lobengula. Beit grunnla British South Africa Company som et resultat av dette i 1888. Beit ble guvernør på livstid i De Beers i tillegg til direktør i tallrike andre selskaper som Rand Mines, Rhodesia Railways og Beira Railway Company.
Reinsvoll sykehus
Reinsvoll sykehus er et psykiatrisk sykehus som ligger på Reinsvoll i Vestre Toten. Sykehuset ligger på gården Prestesæter og het først Prestesæter asyl, deretter Prestesæter sykehus. Det ble åpnet i 1913 etter byggeperiode fra 1911. Gården var opprinnelig sæter for prestegården ved Hoff kirke i Østre Toten.
Sykehuset har også hatt navnet Oppland psykiatriske sykehus (OPS) og Oppland fylkessykehus, avdeling Reinsvoll. Sykehuset er nå del av Sykehuset Innlandet som er organisert i Helse Sør-Øst.
Alderspsykiatrisk avdeling:
Langtidsavdelingen består av:
Serviceavdelinger omfatter teknisk avdeling, fritidsavdeling, husøkonomavdeling, hovedkjøkken, fysioterapi, medisinsk skrivetjeneste, laboratoriet, bibliotek, sentralbord/resepsjon, barnehage og prest.
En del administrative oppgaver som direktør, sjeflege, sjefsykepleier, lønningskontor, økonomi/regnskaps-kontor, personalkontor, IT-avdeling, opplæringsavdeling er flyttet til Sykehuset Innlandes sentraladministrasjon på Brumunddal.
Alfred Beit
Karriere
Beit flyttet i 1888 til London hvor han følte han hadde større forutsetninger for å styre sitt finansielle imperium og støtte Rhodes i hans sørafrikanske ambisjoner. Beit flyttet inn i Tewin Water, nær Welwyn, et stort bolighus med victorianske tillegg og 28 km², mens Julius Wernher til slutt kjøpte Luton Hoo med 21,1 km² noen få kilometer unna.
Inspirert av Rhodes' imperialistiske visjon deltok han i planleggingen og finansieringen av det mislykkede Jameson-raidet sent i 1895 som var ment å utløse et kupp i Den sørafrikanske republikk. Som et resultat av dette spetakkelet, gikk Rhodes av som statsminister, og både han og Beit ble funnet skyldig av undersøkelsen til underhuset. Beit måtte trekke seg som direktør i BSAC, men ble valgt til visepreseident i selskapet noen få år senere.
I sitt testament satte han opp Beit Trust hvor han gav store summer til utvikling av infrastruktur i det sentrale og sørlige Afrika, til universitetsutdanning og forskning i Sør-Afrika, Rhodesia (£1 200 000), Storbritannia og Tyskland.
Beitbridge, grensebyen mellom Zimbabwe og Sør-Afrika er opplalt etter ham.
Illustrert Vitenskap
Illustrert Vitenskap er et internasjonalt populærvitenskapelig tidsskrift som utgis av Bonnier Publications International i Danmark, Finland, Hellas, Island, Norge, Sverige, USA, Latvia og Litauen. Under samme navn utgis også en versjon med historie som tema, ''Illustrert vitenskap Historie.
Bladet ble startet i 1984, og har helt siden den gang vært blant Nordens ledende tidsskrift innen vitenskap, natur og teknikk. Bladet har et samlet opplag på ca. 350 000 (2005).
I 1999 mottok bladet den danske Genius-prisen for god formidling av vitenskap.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall for norske utgaver, fra Mediebedriftenes Landsforening:
Tåsenveien
Tåsenveien (13-137, 2, 10-140) er en vei i Oslo som ligger i bydelene St. Hanshaugen og Nordre Aker.
Tåsenveien starter i bydel St. Hanshaugen i krysset med Kierschows gate, som ligger like ved Ring 2. Nr. 2 er Geitmyra gård, som også er en del av Nordre gravlund. Det meste av veien ligger dog i bydel Nordre Aker. Nr. 10 ligger mellom Spångbergveiens utgangspunkt og Jutulveien og er første hus i veien som tilhører bydel Nordre Aker.
Tåsenveien er sperret for kjøring ved Claus Borchs vei, som er den naturlige fortsettelsen av den nedre delen av Tåsenveien. Uelands gate fortsetter som Tåsenveien ved Tåsenveien 26. Tåsenveien er herfra en del av hovedveiene i Oslo.
Nr. 71 er Søndre Tåsen gård, der hovedbygningen er bygget i 1816 av bergråd Christian Collett. Øst for gårdsbygningen ligger den lille eikeskogen Lunden.
Like før hovedveien kommer opp til Tåsenkrysset og den tidligere Ring 3, går Tåsenveien til høyre ved Irisveien, og hovedløpet fortsetter som Nordbergveien.
Tåsenveien slutter i Krossveien ved Maridalsveien.
Deinopidae
Deinopidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Entelegynae i gruppen Araneomorphae. Disse edderkoppene utmerker seg særlig ved sin spesielle byttefangst-strategi: de spinner en "håv" eller kastenett som de spenner ut mellom forbeina og bruker til å fange bytte.
Utseende
Store, svært langstrakte og langbeinte edderkopper. De har åtte øyne, men de to fremre er så mye større enn de andre at det lett synes som om de har bare to. Ansiktet er ganske flatt. Kroppen er ganske tynn, noen ganger pinnesmal.
Levevis
Deinopidae er nattaktive jegere med en unik jaktatferd. Med de to store, midtre øynene ser de godt om natten. De spinner et lite nett av såkalt cribellat silke, som er svært fintrådet og krusete. På grunn av dette kan nettet strekkes til 2-3 ganger den bredden det har nor det er slakt. Fangstnettet festes ikke til vegetasjonen, men spennes ut mellom de to lange forbeina. Edderkoppen henger gjerne ned fra vegetasjonen slik at den kan nå ned til bakken med frambeina. Om et passende byttedyr passerer på bakken under, strekker den ut fangstnettet mellom frambeina og skyter disse frem slik at byttedyret vikler seg inn i nettet. Familien blir av og til kalt gladiatoredderkopper på grunn av likheten med antikkens nett-kastende gladiatorer.
Utbredelse
Familien er utbredt i store deler av verden, men mangler i mesteparten av Nord-Amerika, i Europa og i Asia unntatt lengst i sør.
Victoriaøya
Victoriaøya (russisk: Виктория) er ei isdekket øy mellom Svalbard og Frans Josef Land. Den tilhører geologisk sett Svalbard og ligger 60 km øst for Kvitøya. Administrativt tilhører den Arkhangelsk oblast i Russland og ligger 170 km vest for Aleksandra Land.
Historie
Første dokumenterte landgang skjedde 20. juli 1898 av Johannes Nilsen og Ludvig Bernard Sebulonsen fra Tromsø som skulle jage hvalross med skuta «Freia». Dagen etter ankom dampyachten «Victoria» ført av P. W. Nilsen og eid av den engelske arktisvenn Arnold Pike; derav navnet «Victoriaøya»  Flere gjorde landhogg etterhvert, som i 1925 da «Den britiske arktis-ekspedisjonen» med Frank Worsley og islandske Grettir Algarsson reiste med skuta «Island» på vei mot Frans Josef Land.
Området var et ingenmannsland inntil den 15. april 1926, da Sovjetunionen, uten dokumentert landgang, gjorde formelt krav på Frans Josef Land inkludert Victoriaøya som en del av sitt nordområde. Norge leverte offisiell protest 19. desember 1926 og finansierte et par ekspedisjoner inn i området uten å gå i land. Hvalreder Lars Christensen fra Sandefjord utrustet «S/S Torsnes» og «M/C Hvalrossen» for å blant annet annektere øya privat, men isforholdene umuliggjorde landgang. Den amerikanske Louise Boyd utrustet «Hobby» for å lete etter den forsvunne Roald Amundsen og nådde øya sensommeren 1928 med flyger Hjalmar Riiser-Larsen som leder. Professor Otto Schmidt, som blant annet var på leting etter seks forsvunne fra Umberto Nobiles havari, gikk i land fra den russiske isbryteren «STS Sedov» 19. juli 1929 som første dokumenterte russer.
6. august 1930 ble Victoriaøya annektert på vegne av Harald M. Leite fra Ålesund, reder av «MK Bratvaag» som ble brukt under Bratvaag-ekspedisjonen, ledet av Gunnar Horn ved Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser. Dette var ikke offisielt, men Leite redegjorde for anneksjonen i et privat brev til Utenriksdepartementet den 16. desember 1930. På returen fant «Bratvaag» varden nedrevet.
Sovjetunionen annekterte offisielt øya den 29. august 1932 da Nikolaj Zoebov og kaptein Sergej Popov  på isbryteren «Nikolaj Knipovitsj» plantet flagget på det nordvestlige kapp, som ble kalt Kapp  Knipovich (Мыс Книповича). Hendelsen ble omtalt i Izvestija og rapportert i Bergens Aftenblad 15. september 1932. Samme dag ble historien om den norske 1930-annekteringen offentliggjort i Aftenposten.
En russisk radio- og overvåkings-stasjon med besetning på seks personer og tilknytning til Dikson, ble etablert på øya den 1. november 1959 og holdt i drift fram til 1. april 1994. Etter 1994 har øya vært ubebodd.
Tennessee Titans i NFL-sesongen 2018
Tennessee Titans spilte i sin 49. sesong i National Football League og 59. totalt. Det var også lagets 22. sesong i Tennessee, første under hovedtrener Mike Vrabel, og første med nye uniformer og blå hjelmer, etter at laget hadde brukt hvite hjelmer siden det var basert i Houston i Texas. Dette var den tredje sesongen på rad hvor titans avsluttet seriespillet 9–7. Etter et tap mot divisjonsrivalene Indianapolis Colts i uke 17 klarte Titans ikke å kvalifisere seg til sluttspillet.
Ett høydepunkt i sesongen var Titans' første seier over New England Patriots siden.
Endringer i trenerstallen
Den 15. januar 2018 kom Titans og tidligere hovedtrener Mike Mularkey til enighet om å skille lag, etter tre år og et sammenlagtresultat på 20-21. Fem dager senere ble tidligere defensive coordinator for Houston Texans Mike Vrabel ansatt som hovedtrener. Vrabel ble lagets 19. hovedtrener. To uker senere, den 20. januar, annonserte Titans at Matt LaFleur var ansatt som offensive coordinator. Samme dag ble Dean Pees ansatt som defensive coordinator. Dagen derpå annonserte Titans flere nye ansttelser, inkludert quarterback coach Pat O'Hara, secondary coach Kerry Coombs, outside linebackers coach Shane Bowen, inside linebackers coach Tyrone McKenzie og wide receivers coach Rob Moore.
Signeringer i offseason
Titans signerte to tidligere spillere for New England Patriots. Running back Dion Lewis og cornerback Malcolm Butler. De to ble gjenforent med cornerback Logan Ryan som også spilte for Patriots da de vant Super Bowl LI.
Udraftede free agents
Kilde:
Terminliste
Den 11. januar 2018 annonserte NFL at Titans skulle møte Los Angeles Chargers i en av de tre kampene i London Games i Wembley Stadium i London, med Chargers som hjemmelag. Det var Titans' første kamp i NFL International Series. Kampen ble spilt i uke 7 (21. oktober) og direktesendt på CBS i USA. Nøyaktig dato, klokkeslett for avspark og nettverk ble annonsert sammen med resten av terminlisten for -sesongen.
Uke 7: at Los Angeles Chargers
NFL London Games
Barri Gòtic
Barri Gòtic («Den gotiske bydelen») er en bydel i distriktet Ciutat Vella i den katalanske byen Barcelona. Bydelen er sentrum av gamlebyen. Barri Gòtic strekker seg fra La Rambla til Via Laietana, og fra kysten til Ronda de Sant Pere.
Mange av bygningene i Barri Gòtic stammer fra Middelalderen, noen helt fra romernes bosetning i Barcelona. Man kan se rester av den gamle romerske muren rundt Tapineria og Sots-Tinent Navarro i sør, Avinguda de la Catedral og Plaça Nova i vest, og Carrer de la Palla i sør. Jødekvarteret El Call lå også i denne bydelen.
Barri Gòtic har et labyrintaktig gatemønster, med mange små gater som åpner seg ut i plasser. Det meste av bydelen er stengt for vanlig trafikk, men er åpen for taxier og servicekjøretøyer.
Gjeldsordning
Gjeldsordning er betegnelsen på en rettslig bindende avtale mellom en skyldner og vedkommendes kreditor eller kreditorer om å nedbetale gjeld over tid.
Ordningen kan etableres på forskjellige måter, bl.a. ved en utenrettslig gjeldsforhandling mellom skyldner og kreditor. Den kan også opprettes via bestemmelsene i gjeldsordningsloven av 1992 for privatpersoner. Gjeldsforhandling etter konkursloven av 1984 kan også være aktuelt, men loven retter seg normalt mot næringsdrivende. Ikke alle som har problemer med å betale sin gjeld kan oppnå gjeldsordning etter gjeldsordningsloven. Det er mange vilkår i loven som må oppfylles, og derfor er ofte en utenrettslig gjeldsordning eneste mulige løsning dersom en ikke klarer å betjene gjelden.
Lovens formål
Lovens formål er å gi personer med alvorlige gjeldsproblemer mulighet til å få kontroll over sin privatøkonomi. Loven skal også sikre at skyldneren innfrir sine forpliktelser så langt det er mulig, jf § 1-1.
Gjeldsordningsloven av 1992 gjelder ikke for skyldnere som har gjeld knyttet til egen næringsvirksomhet, dog med noen mindre unntak jf. gjeldsordningsloven § 1-2. Dersom en skyldner mener han oppfyller vilkårene i loven kan han sende søknad til namsmannen der han bor, jf § 2-1. Namsmannen har plikt til å bistå med utfylling av søknaden og veilede om lovens vilkår, jf § 2-2.
Den som søker offentlig gjeldsforhandling skal dokumentere at forhandling med kreditorene har vært forsøkt før søknad om gjeldsforhandling kan åpnes, jf § 1-3 i.f..
Vilkår for at gjeldsordning skal innvilges
Loven om gjeldsordning stiller som vilkår at skyldner er «varig ute av stand» til å betale sin gjeld, jf § 1-3. Namsmyndighetene må foreta en konkret vurdering av hvorvidt skyldner kan betale gjelden sin innenfor et rimelig tidsrom, sett i forhold til kreditor eller kreditorenes rett til oppgjør. Etter rettspraksis vil skyldner ikke være varig ute av stand til å betale sin gjeld dersom han kan selge eiendeler og betale hele gjelden.
Beslagsfrie eiendeler er skyldner uansett ikke forpliktet til å selge, jf. dekningslovnes § 2-3. Det er slike eiendeler som klær, innbo og gjenstander med høy affeksjonsverdi. Videre vil skyldner heller ikke være varig betalingsudyktig dersom gjeld utover fastsatt verdi av eiendelene kan nedbetales innen 10 til 15 år. Hvis der foreligger særlige grunner kan kortere tidshorisont legges til grunn for vurderingen. Skyldneren har plikt til å selge sin bolig dersom salg av boligen vil gi kreditorene best dekning og boligen overstiger dennes husstands rimelige behov, jf § 4-4.
Videre krever loven at åpning av gjeldsforhandling ikke må virke «støtende» for andre skyldnere og samfunnet forøvrig. Hvis namsmyndighetene kommer til at det er støtende å åpne gjeldsforhandling skal søknaden avslås etter §§ 2-6, jf 5-4. Når dette rettsspørsmålet skal avgjøres, skal det særlig legges vekt på om størstedelen av gjelden er nylig stiftet, stammer fra straffbare forhold, kan være omstøtelige i en konkurs, skyldner har forut for søknad om gjeldsforhandling på sterkt klanderverdig måte unnlatt å betale gjeld eller at skyldners gjeld knytter seg til skatte- og avgiftsgjeld som skyldneren kan bebreides for, jf § 1-4.
Gjeldsordningslovens bakgrunn
I kjølvannet av den såkalte jappetiden på 1980-tallet opplevde mange norske husholdninger å havne i en alvorlig gjeldskrise. Blant de medvirkende årsakene var høy arbeidsledighet, boligprisfall, økt styringsrente og mislighold av gjeld. Perioden var preget av en sterk utlånsvekst hvor bankene ga kreditt til individer uten tilstrekkelig betjeningsevne.
Samtidig vedtok Stortinget en betydelig reduksjon i fradraget for gjeldsrenter, som igjen gjorde det vanskeligere for husholdningene å betjene lån. Resultatet ble en alvorlig økonomisk krise, med betydelige tap for både næringsliv og privatpersoner. Stortinget så behovet for at privatpersoner kunne sanere gjelden sin og vedtok derfor gjeldsordningsloven i 1992. Lignende lovgivning var allerede innført i Danmark i 1986 etter «kartoffelkuren».
Gjeldsordningsloven ble vedtatt 17. juli 1992 og trådte i kraft 1. januar 1993. Året etter ble denne loven vedtatt også i Sverige som «skuldsaneringslagen». I samme periode fikk også Finland en tilsvarende lovgivning.
Mer om tvungen gjeldsordning
I de tilfeller hvor kreditor og skyldner ikke klarer å komme til enighet, vil det kunne føres forhandlinger i domstolene om tvungen gjeldsordning. I så tilfelle vil namsfogden bistå den som skylder penger. Når domstolen har mottatt anmodningen vil de kalle inn partene til et rettsmøte. Domstolen har myndighet til å overstyre kreditors innsigelser, dersom den mener at skyldner oppfyller vilkårene i lovverket. Norge har et relativt strengt regelverk når det gjelder innvilgelse av tvungen gjeldsordning. Som hovedregel kan det kun innvilges én gang. Som et resultat vil skyldnere som har fått innvilget tvungen gjeldsordning, ikke lenger ha rett på samme ordning hvis de havner i en lignende situasjon senere i livet.
Netvibes
Netvibes er en flerspråklig Ajax-basert personaliserbar startside eller personlig portal tilsvarende Pageflakes, My Yahoo!, Alot.com, iGoogle, og Microsoft Live. Det er organisert inn i faner, der hver fane inneholder brukerdefinerte moduler.
Innebygde Netvibes-moduler omfatter en RSS/Atomfeed-leser, lokale værmeldinger, en kalender som støtter iCal, bokmerker, notater, gjøre-lister, forskjellige typer søk, støtte for e-post via POP3 og IMAP4, i tillegg til mange webmail-leverandører som Gmail, Yahoo Mail, Hotmail, og AOL Mail, Box.net weblagring, Delicious, Meebo, Flicks bilder, podcast-support med innebygd audio-avspiller og mye annet.
Netvibes Ecosystem er en samling av brukerforelagte moduler/widgets bygd ved bruk av Netvibes Universal Widget API (UWA), feeds, podcaster, hendelser, faner, og «universes». Et «universe» er en offentlig og synlig enhet som kan tilpasses.
Sigurd Mikal Karoliussen
Sigurd Mikal Karoliussen (født 1969) er en norsk filmprodusent, oppvokst i Asker.
Netvibes
Selskapet ble opprettet av Tariq Krim og Florent Frémont i 2005.
Sigurd Mikal Karoliussen
Karoliussen er utdannet ved produsentlinjen på Den Norske Filmskolen hvor han ble uteksaminert fra det første kullet i 2000. Fra tidligere har han en bachelor fra Norges Markedshøyskole (1995) og grunnfag i sosiologi fra Universitetet i Oslo (1996).
I perioden 1996 til 2011 jobben han innen produksjonsledelse på over 25 filmer: Elling, Buddy, Kvinnen i mitt liv, Uno, Izzat, Vinterland og Blåfjell 2 (m.fl.). I 2007 ble han ansatt som rådgiver med ansvar for spillefilm og TV-serier ved Nordisk Film & TV Fond og deltok i tildeling av støtte til blant annet: Millenium, Max Manus, Broen, Halvbroren, Pagten, De ofrivilliga, Sånger från andra våningen, Låt den rätte komma in, Kunsten at græde i kor, Antichrist, Snabba cash og Kon-Tiki.
Da Nordisk Film Production Norge startet opp i 2015 ble Karoliussen ansatt som en av produsentene, og i 2016 hadde han premiere på Magnus en dokumentarfilm om sjakkspilleren Magnus Carlsen.
Karoliussen har senere arbeidet i Nordisk Film Production med produksjon av tv-seriene TWIN’ (2019) for NRK og Scandinavian Star (2020) for NRK, DR og SVT.
Siv
Siv, SiV eller SIV kan referere til:
Torfinnstindene
Torfinnstindene er et fjell med tre topper i Vang kommune i Innlandet i den sørlige delen av Jotunheimen. Fjellet ligger på nordsiden av Bygdin og på vestsiden av Torfinnsdalen. Øystre Torfinnstinden er den høyeste med 2 120 meter over havet. Den er den sørligste og mest markante toppen langs en lang rygg med tolv topper på 2 000 meter over havet. Toppen kan observeres fra de fleste fjellene i den sørlige Jotunheimen.
Fjellet består av tre topper, Øystre, Midtre og Vestre Torfinnstinden. Navnet kommer trolig av det norske mannsnavnet Torfinn, mens andre kilder hevder at navnet kommer fra et lokalt navn på en type gress og at det gjennom de siste hundreårene har endret seg til Torfinn.
Østtoppen ble klatret første gang i 1876 av Emanuel Mohn, William Cecil Slingsby og Knut Lykken. De to første var fjellklatrere fra Bergen og Storbritannia, mens Lykken var en lokal ekspert. I 1894 ble den midtre toppen klatret av Andreas Saxegaard, Therese Bertheau, Antonette Kamstrup og Tostein Røine, sistnevnte en lokalkjent. Vesttoppen, som er den letteste å klatre, ble besøkt første gang i 1912 av Rolv Ødegaard.
Fjelltoppene er de sørligste på over 2 000 meter i Norge og består av den ekstremt harde bergarten gabbro. Utsikten fra toppen, særlig den østlige av dem, er en av de beste i Norge og på en klar dag kan en nesten se helt til Oslo.
En kan nå både den østlige og den vestlige toppen til fots, men turen opp er hard. Den midtre toppen kan bare klatres.
Ludvik and the Beatowens
Ludvik and the Beatowens (forkortet LATB) var et band fra Hurum i Buskerud som fikk oppmerksomhet i lokalsamfunnet for velkomponerte låter og spesielle live-konserter, ofte iført kostymer. Av meritter som bandet har oppnådd kan nevnes finale NM i rock 2005 og landsmønstringen i UKM 2006. De har også mottatt Lars Grønhaugs Ærespris 2004 og Hurum kommunes musikkstipend 2005.
Daihatsu Terios
Daihatsu Terios (1997–) er en femdørs SUV bygget av bilprodusenten Daihatsu. Modellen ble lansert i 1997 og produseres i Japan. Den første generasjon ble også kalt Toyota Cami, Daihatsu Be‣go og flere andre navn, mens den andre og den tredje generasjonen ble kalt Toyota Rush.
Johan Ernst Brodahl
Johan Ernst Olaus Brodahl (født 19. januar 1871 i Rennesøy, død 11. april 1948 i Trondheim) var en norsk lærer, kunsthistoriker og lokalhistoriker.
Liv
Han var sønn av presten Peter Marius Brodahl (1822–1906) og Johanne Marie Henriette Bull (født 1843). Som barn flyttet han til Lom og senere til Orkdal. Skolegangen fikk han ved Trondheim katedralskole, hvor han tok eksamen i 1889. Deretter studerte han teologi og tok embetseksamen i 1894. Allerede som student hadde han forsøkt seg som forfatter. Særlig skrev han fortellinger for barn, som i 1897 utkom i heftet Lek og Liv hos Steenske forlag.
Etter embetseksamen begynte han som lærer, først i Lom og deretter i Horg. Fra 1896 til 1897 var han ansatt ved amtsskolen i Søndre Trondhjems amt, før han var bestyrer for en privat middelskole på Tynset i to år. Deretter var han et år i Glemminge ved Fredrikstad, inntil han i 1900 ble ansatt ved Lillehammer kommunale høyere almenskole, fra 1913 som overlærer. Fra 1917 hadde han samme stilling ved Trondheim kommunale middelskole.
Kunsthistoriker
Brodahl skriver selv at interessen for kunst ble vekket på en reise i Danmark i 1901. Etter den reisen begynte han å studere kunsthistorie, blant annet ved en studiereise til Berlin i 1904. Hans første kunsthistoriske forskningsarbeid gjaldt bygdekunstneren Peder Aadnes. Senere utga han en rekke artikler i aviser og tidsskrifter om norsk kunsthistorie, særlig kirkekunst. På 1920- og 1930-tallet reiste han omkring i Nidaros bispedømme for å registrere kunst og inskripsjoner i kirkene.
Utmerkelser
Johan E. Brodahls veg på Åsvang i Trondheim er oppkalt etter ham.
Listen Here
Listen Here er et musikkalbum med Laila Dalseth, utgitt i 1999.
Holt (valgdistrikt)
Holt var en valgkrets i Nedenes amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Holt valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Holt bestod av herredene Vegaardsheien/Vegaarshei, Gjerstad, Søndeled, Holt, Dybvaag/Dyvaag, Flosta og Tvedestrand med rundt 17 000 innbyggere og 8 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.
Coryphiini
Coryphiini er en gruppe av biller i familien kortvinger.
Utseende
Coryphiini er gjerne middelsstore, avlange og litt flate, mørke kortvinger med tydelige punktøyne i pannen. Hodet er forholdsvis stort, pronotum gjerne nokså smalt. Dekkvingene er gjerne lange til kortvinger å være, men dekker ikke hele bakkroppen.
Levevis
De fleste artene lever på bakken, mellom løvstrø eller lignende. Mange av disse artene lever i kalde områder, som taiga og tundra.
Gudbrandsdalsbanen
Gudbrandsdalsbanen er en noe uoffisiell og litt vag betegnelse på jernbanen gjennom Gudbrandsdalen. Noen ganger regnes Gudbrandsdalsbanen helt fra Hamar til Dombås, andre ganger bare til Otta. Strekningen Hamar–Otta ble vedtatt 8. juli 1890 og åpnet for vanlig drift i to etapper: Til Tretten 15. november 1894, til Otta 2. november 1896 (lengde 171 km fra Hamar til Otta) og forlenget til Dombås 6. desember 1913 (46 km) etter vedtak i Stortinget juli 1907. Den var anlagt med normalspor. Strekningen fikk elektrisk drift i 1968. Administrativt ble denne banestrekningen slått sammen med den eldre Hedemarksbanen (Eidsvoll–Hamar) til Eidsvoll–Ottabanen, som da utgjorde en sammenhengende normalsporet statsbane fra Eidsvoll og Hovedbanen (som den gang var en privatbane) nordover mot Møre og Romsdal. Trøndelag hadde allerede sin jernbaneforbindelse med Østlandet gjennom Rørosbanen (smalsporet inntil 1941), så Gudbrandsdalsbanen var først og fremst tenkt som forbindelsen mot Møre og Romsdal. På slutten av 1800-tallet ble forlengelse av Gudbrandsdalsbanen til Veblungsnes i Romsdal eller helt til Ålesund vurdert. I politiske debatter omkring 1900 var det krav om å forlenge Gudbrandsdalsbanen både til Romsdalsfjorden og til Støren. Fra Dombås bygget man også Raumabanen til Åndalsnes (ferdig 1924) som ledd i denne planen. I stedet kom Dovrebanen (Dombås-Støren) i 1921, slik at Gudbrandsdalsbanen fra 1921 ble hovedforbindelsen mellom Oslo og Trondheim. I Gausdal ble det fra slutten av 1800-tallet arbeidet for å anlegge jernbane i dalen med tilknytning til Gudbrandsdalsbanen ved Fåberg eller ved Lillehammer. Anlegg av jernbane Gjøvik-Lillehammer med tilknytning til Gudbrandsdalsbanen ble utredet på den tiden.
Arkitekten Paul Due leverte tegninger til så godt som samtlige bygninger på strekningen Hamar–Otta, mens Arnstein Arneberg vant arkitektkonkurransen om Otta–Dombåsbanen. Bortsett fra stasjonsbygningen på Dombås står samtlige av Arnebergs stasjonsbygninger fortsatt og henimot uendret, mens Dues bygninger lenger ned i dalen har vært gjenstand for tildels kraftige ombygginger (f.eks. Hundorp og Otta) eller revet (Veldre, Hunder m.fl.). Noen av bygningene er imidlertid forsøkt tilbakeført i retning av opprinnelig utseende, for eksempel Tretten stasjon.
Gudbrandsdalsbanen inngår i dag i det Bane NOR betegner Dovrebanen, som omfatter hele strekningen fra Eidsvoll til Trondheim via Dombås. Dovrebanen var opprinnelig navnet kun på strekningen mellom Dombås og Støren.
Med Gudbrandsdalsbanen hadde turister via Otta stasjon forbindelse til turistveiene til Stryn og Geiranger. På midten av 1800-tallet ble Losna en periode trafikkert av dampbåten «Dalegudbrand». Da Gudbrandsdalsbanen åpnet til Tretten ble trafikken i 1894 tatt opp igjen (mellom Tretten og Elstad ovenfor Fåvang) med dampbåten «Prøven» som korresponderte med toget. I 1896 da banen åpnet til Otta ble «Prøven» fraktet til Mjøsa og satt i rutefart der.
Bob Donaldson
Robert Donaldson (født 27. august 1868, død 28. april 1947) var en skotsk fotballspiller, som spilte som spiss.
Donaldson spilte for Airdrieonians og Blackburn Rovers, før har gikk til Newton Heath, nå kjent som Manchester United, i 1892. Han scoret 66 mål på 147 kamper for klubben. Det første målet, scoret mot Blackburn Rovers 3. september 1898, var også klubbens første seriemål noensinne.
Port Olímpic
Port Olímpic («Den olympiske havna») er en havn i bydelen Barceloneta i Barcelona, Catalonia, Spania. Området var tidligere fullt av fabrikker, men er i dag en vakker lystbåthavn med en rekke spisesteder og barer, og til og med badestrender. Bak havna står byens to eneste skyskrapere; Torre Mapfre og hotellet Barcelona Arts. Nedenfor dem ligger det diskoteker, et kasino og flere restauranter. Helt nede ved stranda er den kjente bronseskulpturen Peix («Fisk») av arkitekten Frank Gehry.
Aphaenostemmini
Aphaenostemmini er en gruppe av biller i familien kortvinger.
Utseende
Små (ca. 3 millimeter), smale og flate, brunlige kortvinger. Hodet er rundet med små fasettøyne og tydelige punktøyne, pronotum er rundet, litt bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, betdydelig lengre enn pronotum, bakkroppen nokså lang og jevnbred.
Levevis
De fleste artene lever på bakken, mellom løvstrø eller lignende.
Kårvåg
Kårvåg er en bygd og et tettsted i Averøy kommune, lokalisert i nærheten av Atlanterhavsveien. Averøy er i nordmøre-delen av fylket Møre og Romsdal. Tettstedet har innbyggere per 1. januar.
Corotoca
Corotoca er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Denne gruppen lever i et tett samliv med termitter.
Folda (Nord-Aurdal)
Folda er en elv i Nord-Aurdal kommune i Innlandet. Elven har utspring fra innsjøen Fullsenn og munner via Etnsenn ut i Etna.
Corotoca
Utseende
Disse kortvingene har et svært særpreget utseende og ligner overflatisk sterkt på termittene de lever sammen med. Bakkroppen er kraftig oppsvulmet, mens pronotum og dekkvinger er reduserte. Dekkvingene har blitt skjøvet framover av den oppsvulmede bakkroppen slik at de nærmest står loddrett. Noen arter har også pølseaktige utvekster på bakkroppen som imiterer termittenes antenner og bein (disse billene kan etterligne termitter "bak-frem", slik at bakkroppen ligner termittens hode).
Levevis
Disse billene lever sammen med termitter i familien Termitidae, underfamilien Nasutitermitinae i tuene deres, og er tett knyttet til disse. Det særpregede utseende betyr trolig at de blir godtatt av termittene, da de ligne på nymfestadiene til termittene.
Utbredelse
Gruppen følger termittenes utbredelse og er for det aller meste tropiske. Denne slekten lever i den neotropiske økosonen.
Vanylven kirke
Vanylven kirke (Vanylven kyrkje) er en langkirke fra 1863 i Vanylven kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er hovedkirka for Vanylven sogn i Søre Sunnmøre prosti, Møre bispedømme og ligger på Slagneset.
Arkitekt var Georg Andreas Bull.
Noe av inventaret, bl.a. den gamle kirkeklokken, ble flyttet fra kirka på Åheim, St. Jetmunds kirke. Taket på kirka ble nytekt med skifer i 1868. Kirka har pipeorgel innkjøpt i 1908. Ny kirkeklokke ble innkjøpt etter at den gamle ble ødelagt i 1892. Siden 1952 er det bygget nytt sakristi og våpenhuset er blitt reparert. Byggverket er i stein og har 320 plasser.
Det er kirkegård ved kirken.
Cat People
Cat People kan sikte til:
Harald Hamrell
Harald Hamrell, egentlig Ivar Olof Harald Hamrell (født 13. desember 1960 i Uppsala), er en svensk regissør, manusforfatter og skuespiller. Harald har en datter, Jenny Hamrell, som filmdebuterte i 2006. En annen datter Hanna Hamrell har også hatt en rolle i 2000.
Harald ble tidlig kjent for hovedrollen sin i barneprogrammet "Pojken med guldbyxorna", som ble spilt inn da han var 15 år. I voksen alder er han blitt en av svensk films og fjernsyns mest erfarne regissører. Han vant blant annet pris i 2005 for beste dramaproduksjon for "Om Stig Petrés hemlighet".
Tomi Pöllänen
Tomi Ensio Pöllänen (født 26. mai 1978) er en finsk ishockeyspiller som spilte forward for blant annet Frisk-Asker og Lillehammer Ishockeyklubb.
Pöllänen kom til Lillehammer foran sesongen 2007/2008, og har tidligere spilt for moderklubbe Jokipojat Joensuu i Finland, Lillehammer Ishockeyklubbog Frisk-Asker i Norge, HC Sierre og de finske klubbene KalPa Kuopio, Ässät Pori og KooKoo Kouvola.
Pöllänen er gift og har to barn.
University of Southampton
University of Southampton er et britisk universitet i byen Southampton i Storbritannia. Universitetets opphav kan føres tilbake til grunnleggelsen av Hartley Institution i 1862 ved et legat av Henry Robertson Hartley. I 1902 utviklet denne seg til Hartley University College, som delte ut grader godkjent av University of London. I 1952 mottok University of Southampton status som universitet. Universitetet har i dag over 17 000 studenter på lavere nivå og 7 000 på høyere.
Rangeringer
University of Southampton ble rangert som nummer 14 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016 og som nummer 14 av 119 britiske universiteter på The Guardians 2016-liste.
THE World University Rankings 2014-2015 plasserte universitetet som det 132. av de 500 beste universitetene i verden. I QS World University Rankings for 2014 rangerte universitetet som nummer 94 og i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014 som nummer 101-150 av verdens universiteter.
Badalona
Badalona er en by og en kommune i comarcaet Barcelonès i Catalonia, Spania. Den ligger omtrent 10 km fra Barcelona. Badalona ligger helt nord i comarcaet, og er den tredje største byen i Catalonia, etter Barcelona og L'Hospitalet de Llobregat, og etterfulgt av Terrassa og Sabadell. Byen har 221 520 innbyggere (2006) og har et areal på 22,20 km². Kommunen utgjør en del av Stor-Barcelona.
Badalona ligger langs middelhavskysten, langs elva Besòs. Kommunen grenser til Sant Adrià de Besòs i sørøst, Santa Coloma de Gramenet i sørvest, Montgat i nordøst og Tiana i nordøst.
Valentina Rastvorova
Valentina Ksenofontovna Rastvorova (født 17. juni 1933 i Odessa i nåværende Ukraina, død 24. august 2018 ) var en sovjetisk fekter som deltok i De olympiske leker i 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo.
Prudskova ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL i 1960 i Roma. Hun var med på det sovjetiske laget som vant lagkonkurransen i florett foran Ungarn og Italia. De andra på laget var Aleksandra Zabelina, Ljudmila Shishova, Tatjana Petrenko-Samusenko, Galina Goroksjova og Valentina Prudskova.
Litteraturåret 2012
Litteraturåret 2012 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 2012.
Cyberingeniørskolen
Cyberingeniørskolen er en miltær skole som ligger på Lillehammer og holder til i Jørstadmoen leir. Skolen utdanner ingeniører på bachelornivå innen telematikk med spesialisering rettet mot Forsvarets informasjonssystemer (cyberingeniører).
Elever gjennomfører også grunnleggende befalsutdanning (GBU) og går dermed ut av skolen med graden sersjant/kvartermester (OR5). Skolen er underlagt Forsvarets høgskole.
Historikk
Cyberingeniørskolen har vært i kontinuerlig utvikling siden oppstarten i 1946, og har i den forbindelse hatt mange navn:
Skolen er organisert som en underavdeling til Forsvarets høgskole og utdanner sersjanter og offiserer med ingeniørkompetanse til alle grener i Forsvaret: cyber, hær, sjø, luft og fellesavdelinger. Når det blir tatt opp et nytt kull, en ving, til skolen, blir denne vingen plassert under en av grenene. I praksis vil dette si at studentene må gå i grenens uniform, men det har ingen innvirkning på opplæring eller hvor de havner etter utdanning. Studentene som begynner skolegang høsten 2020 er under Hæren.
Utdanning og plikttjeneste
Utdannelsen består av 3 års skolegang med 3 påfølgende pliktår hvor man jobber i Forsvaret. Plikttjenesten avtjenes ut fra Forsvarets behov. Behovet utarbeides med bakgrunn i innmeldte stillinger fra ulike avdelinger i Forsvaret, og prosessen styres av skolestaben. Normalt reduseres antall stillinger til hvor mange studenter det er i avgangskullet. Det er stor variasjon i hvilke grener og avdelinger som melder inn behov, men historisk sett går flertallet til Hæren, Sjøforsvaret og Cyberforsvaret. Avgangskullet bestemmer selv hvordan stillingene skal fordeles, selv om enkelte avdelinger gjennomfører intervju med bakgrunn i spesielle behov (faglig interesse og/eller fysisk kapasitet). Hvis flere studenter ønsker samme tjenestested benyttes ofte rangering. Det betyr at den med best resultat får stillingen. Man kan i så måte påvirke valg av tjenestested ut fra prestasjoner gjennom studieperioden. Opptakskravene, i tillegg til ordinære befalsskolekrav, er generell studiekompetanse med fordypning i matematikk (R2) og fysikk (FY1) eller tilsvarende status (f.eks. forkurs ingeniør).
Faginndelinger
Utdanningen gjennomføres innen to fagløp: tekniske og militære fag. Hovedtyngden ligger på de tekniske fagene.
Tekniske fag
I tillegg undervises det i samfunnsfag, med spesielt fokus på interkulturell kunnskap, lederskap, engelsk og virksomhetsstyring.
Det velges studieretning det siste halvåret, det betyr spesialisering innenfor fagfeltene:
Skolen samarbeider med NTNU på de fleste områder innen tekniske fag.
Øvelser
Det gjennomføres flere øvelser som skal sørge for at studentene etter endt utdanning er bedre rustet for fysiske og mentale påkjenninger. Øvelsene er ofte rettet mot ulike scenarioer i internasjonale operasjoner.
Videreutdanning
Etter utdanningen er det mulig å gå videre til høyere militære utdanninger, eller master innen IT ved NTNU eller Universitetet i Oslo.
Sognsvann
Sognsvann er en innsjø i Oslomarka, beliggende ved markagrensen, rett nord for Oslo. Sognsvann var drikkevann for Oslo fra 1876 til 1967. Ved sørenden ligger Sognsvann gård, anlagt på endemorenen etter siste istid, da havnivået nådde nesten helt opp til det som nå er Sognsvann. Vannet er vurdert som en «viktig» lokalitet, blant annet på grunn av forekomsten av istidskreps, et lite krepsdyr som hadde sin største utbredelse i bredemte sjøer på slutten av siste istid. De finnes nå bare i noen få vann.
Vannets opprinnelige navn er trolig Sogn, en avledning av verbet «suge».
Vannet ligger i et populært turområde, og ved selve vannet er det gode forhold for grilling, bading, strandvolleyball og annen lek og moro.
Ikke langt unna er det enkelte kulturminner som kan være verd et besøk – blant annet gruver og rester av malm etter utvinning av jern, samt «svenskemuren» reist av svenske krigsfanger på 1800-tallet. Stien rundt selve vannet er tilrettelagt for rullestolbrukere og forbeholdt gående og løpende, mens syklende henvises til å bruke hovedveien som ligger noe lengre unna selve vannet.
Det er bålplasser godkjent av brann- og redningsetaten, fire steder rundt vannet.