cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arkitekt
Samspill med de andre aktørene i byggeprosessen
I mindre byggesaker (ombygging, enebolig o.l.) vil arkitekten kunne stå som eneste prosjekterende aktør gjennom hele prosessen. I de aller fleste byggesaker vil arkitekten imidlertid være en av flere aktører. Komplekse arkitektoppgaver løses ofte i nært samarbeid med andre yrkesgrupper, som interiør- og landskapsarkitekter og ingeniører. De mindre arkitektkontorene må ofte hente inn slik kompetanse utenfra, mens mange av de større arkitektkontorene har ansatte med ulik yrkesbakgrunn, innenfor arkitektur, arealplanlegging, interiør- og landskapsarkitektur. Fra å starte opp i et samarbeid alene med byggherre, vil det etter hvert som prosjektet tar form innhentes konsulenter som tar for seg de ulike delene av bygget, det dannes en prosjektgruppe. Til å styre gruppen ansettes en prosjekteringsleder som samler trådene og koordinerer gruppen. I noen prosjekter er det hensiktsmessig at arkitekten også er prosjekteringsleder.
En vanlig prosjekteringsgruppe består av
Andre typer arkitekter/ingeniører involveres ved behov:
Byggebransjen er blitt stadig mer spesialisert med flere ansvarsområder, spesielt innen de tekniske fagene. Andre vanlige konsulenter i byggesaken er: Listen er ikke uttømmende.
I tillegg vil det være en prosjektering i byggesaken som gjøres av den enkelte leverandør. Eksempelvis storkjøkken.
Avtale med arkitekt
For avtale med arkitekt som ren rådgiver, byggeleder eller prosjekterende finnes egne standardkontrakter i Norsk Standard. For avtale med forbrukere gjelder bustadoppføringslova.
Anskaffelse av oppdrag
Arkitekter får oppdrag på flere måter:
I åpne arkitektkonkurranser kan alle med godkjent arkitektutdanning delta. I oppdrag av noe betydning og kompleksitet, anbefales oppdragsgivere denne formen da det erfaringsmessig vil belyse oppgaven best og gi det beste resultat. Dette skyldes at det er stor oppslutning om arkitektkonkurranser – forutsatt at oppgaven er interessant nok, og premien høy nok. Dermed vil mange bidrag bli utarbeidet. Ulempen er at konkurranseformen nok i de fleste tilfeller er den dyreste formen å engasjere arkitekt på, både for byggherre og for arkitekter. Foruten prestisje og prispenger ved seier, er det muligheten for et oppdrag etter at konkurransen er avgjort som er av størst betydning for de deltagende arkitektene. Ikke minst er den en viktig inngangsport for yngre dyktige arkitekter som dermed kan bli kjent og få et fundament å bygge seg opp på. Uten seier er det kun kostnad ved å delta, og kan for etablerte kontorer derfor utgjøre en risiko såfremt det ikke etableres en viss dugnadsånd blant de ansatte.
Ofte velges det fra en byggherre å engasjere et visst antall arkitektkontor (for eksempel 3-4) for å utarbeide forslag til bebyggelse på en tomt. Når parallelloppdrag gjennomføres er dette som regel en betalt jobb.
Direkteoppdrag kan gis fra private byggherrer.
Forskrift om offentlig anskaffelse
Tildeling av oppdrag av en viss størrelse innenfor det offentlige må følge forskrift om offentlig anskaffelse. Oppdrag av denne type legges ut på Doffin (Database for offentlige innkjøp.)
Arkitektutdannelse i Norge
Det er i dag tre utdanningsinstitusjoner for utdanning av arkitekter i Norge som er offentlig godkjent:
Utdanning
Arkitektutdannelsen består i alminnelighet av en teknisk og en kunstnerisk del som setter arkitekten i stand til skape optimale løsninger innen estetiske, funksjonelle, konstruktive, økonomiske og sosiale krav, slik at de danner en helhet.
Den kunstneriske delen inneholder fag som fargelære, formlære, tegning, skulptur, kunst- og arkitekturhistorie mm., mens den tekniske delen inneholder fagområder som blant annet materiallære, konstruksjonslære, tekniske installasjoner, bygningstegning, bygningsadministrasjon, rettslære og økonomi.
I en mellomstilling kommer by- og regionplanlegging hvor man trekker opp retningslinjer for et område eller en bys vekst gjennom utarbeidelse av dokumenter som munner ut i et reguleringskart.
I 1986 ble det innført en akademisk grad, sivilarkitekt, som ble gitt til arkitekter som hadde fullført det 5 – 5 1/2-årige arkitektstudiet ved NTH – Norges tekniske høgskole, senere Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet, Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo eller Bergen Arkitekt Skole. Graden kunne også gis til kandidater med tilsvarende eksamen fra utlandet.
Ved gjennomføringen av kvalitetsreformen for høyere utdanning har stortinget bestemt at arkitektutdanningen ikke skal deles opp i lavere og høyere grad. Den skal fortsatt ha en varighet på 5 år (5 ½ ved AHO) og sivilarkitektgraden skal for fremtiden erstattes av graden Master i arkitektur.
Arkitekttittelen er ikke beskyttet. Det betyr at alle har rett til å kalle seg arkitekt. Norske arkitekter har gjennom sin organisasjon, Norske arkitekters landsforbund (NAL), gjennom mesteparten av 1900-tallet arbeidet for å gjøre arkitekttittelen beskyttet. Departementets hovedbegrunnelse for å motsette seg dette, er at arkitektbegrepet har en lang, folkelig tradisjon som man ikke eksklusivt kan forbeholde en yrkesgruppe på grunn av snevre profesjonshensyn. Arkitekter med utdannelse som kvalifiserte til medlemskap i NAL, kunne derfor kalle seg arkitekt MNAL (medlem Norske arkitekters landsforbund) som etter forbundets vurdering ble en faglig garanti for at vedkommende arkitekt hadde godkjent utdannelse. Dette kunne også gi en trygghet for de som vil benytte arkitekttjenester.
I 1986 ble man enige om å benytte yrkestittelen sivilarkitekt, (tilsvarende sivilingeniør) om arkitekter med godkjent utdannelse. I Norge heter akkrediteringsorganet for godkjenning av utdanning NOKUT. Bruken av begrepet sivil- har sin historiske årsak i at opprinnelig var den tekniske utdannelsen knyttet til den militære. På slutten av 1800-tallet ble arkitekter og ingeniører i økende grad utdannet ved sivile, tekniske læresteder. Ulikhetene i målsettingen med utdannelsen skapte et behov for å markere at man var utdannet ved sivile læresteder.
Arkitekter som vil praktisere i Norge må ha godkjenning innenfor en eller flere tiltaksklasser iht. plan- og bygningsloven. Sentral- eller lokal godkjenning deles inn i klasser og gis ved søknad til Direktoratet for byggkvalitet. Krav til godkjenning er utdanning ved godkjent lærested for arkitekter (vitenskapelig høyskole/universitet),samt erfaring fra byggeprosjekter.
Andre betydninger
Nær opp til arkitektens arbeidsområde finner vi interiørarkitekten som har utforming av møbler og innredning som arbeidsområde. Andre profesjoner med arkitekt i yrkesbetegnelsen er hagearkitekt og landskapsarkitekt hvor profesjonene delvis overlapper hverandre. Hagearkitektens profesjon grenser til og overlapper landskapsarkitektens som igjen grenser til og overlapper arkitektens. Hagearkitekten samarbeider helst med arkitekten i enkelthus og anlegg av en viss størrelse mens landskapsarkitekten samarbeider om større grep som reguleringer og naturinngrep som for eksempel ved kraftutbygging, vei- og broanlegg.
Arkitektutdannelsen og ingeniørutdannelsen er ved mange læresteder en delvis integrert utdannelse med for eksempel felles fag i 1. avd. hvor utdannelsen i 2. avd. deler seg i to grener med hovedvekt på enten teknikk eller formgiving. I mange land dekker arkitektbegrepet både personer som er utdannet arkitekt og ingeniør, alt etter hvilke oppgaver de har spesialisert seg på.
I løsere betydning brukes ordet om personer, med helt annen utdanning og arbeidsområde. Det kan gjelde personer som utformer systemer innenfor bla. informasjonsteknikk innenfor det man kan kalle maskinarkitekturen på den ene siden eller programarkitekturen på den annen.
Man finner ordet brukt i sammenhenger som 'arkitekten bak angrepet', 'arkitekten bak strategien' eller hvor man forutsetter at der finnes en ide, plan eller som underforstått forutsetter en 'formgivende' prosess.
Anton Hansen
Anton Christian Vilhelm Hansen (født 26. juni 1891 i Vedskølle ved Køge, død 14. september 1960 i København) var en dansk karikaturtegner, antimilitaristisk, sosialistisk kunstner og avholdsmann.
James
James er et opprinnelig engelsk variant av mannsnavnet Jakob som har hebraisk opprinnelse. Betydningen av navnet er opprinnelig «den som holder i hælen» fra fortellingen om tvillingene Esau og Jakob i 1.Mosebok 25,25, siden oversatt med 'han som kommer etter, nestemann'. Det har også vært oversatt «beskyttet av Gud».
Anton Hansen
Karriere
Hansen ble utdannet som maler i København i 1909, og deretter ansatt som teatermaler. Han tegnet politiske og sosiale satiriske tegninger til Arbeiderbladet i Kristiania fra 1908 og til Ekstrabladet i København og fra 1909 til 1918. Han oppholdt seg i Norge fra 1919 til 1924. I det interskandinaviske vittighetsbladet Exlex var han den eneste faste tegneren ved siden av Ragnvald Blix som også redigerte bladet. Hansen tegnet også for det tyske Simplicissimus fra 1912 til 1932, og seinere arbeidet han blant annet for de danske avisene Socialdemokraten, Information (1945–1947) og til sist Ekstrabladet.
James
James brukes også som etternavn.
Anton Hansen
Karriere
Hansen var en skrivefør kunstner, tidvis ansatt i Det norske Arbeiderparti, medlem av foreningen Mot Dag i Kristiania fra 1922 og medredaktør for deres tidsskrift Mot Dag fra 1923 til 1924. Han var dessuten redaktør av det sosialistiske Clarté fra 1926 til 1927. Hansen var ellers malermester i København fra 1934 og illustrerte flere bøker og utgav egne samlinger.
James
Etymologi
James kom inn i det engelske språk fra den franske varianten Gemmes av det latinske navnet Iacomus, en dialektvariant av Iacobus, fra greske Iakobus, fra hebraiske Ya'aqov.
Anton Hansen
Karriere
Hansen mottok Grand Prix i Brussel i 1935.
James
Utbredelse
James har vært et vanlig navn i England siden 1300-tallet. Fra 1600-tallet har det vært blant de aller mest brukte.
Fredensborg kommune
Fredensborg kommune er en dansk kommune i Region Hovedstaden på Sjælland, dannet 1. januar 2007 som et ledd i kommune- og regionsreformen. Administrasjonssenteret er Kokkedal.
James
Utbredelse
James har i mange år vært et populært navn i USA.
Fredensborg kommune
Fredensborg er en sammenslåing av Fredensborg-Humlebæk kommune og Karlebo kommune i tidligere Frederiksborg amt. De største byene i kommunen er Kokkedal, Nivå, Fredensborg og Humlebæk. I kommunen ligger kongefamiliens vår- og høstresidens Fredensborg slott, Louisiana kunstmuseum og Nivaagaards Malerisamling.
James
Utbredelse
Navnet er nokså sjeldent i Norge og var mest populært rundt 1940-tallet.
Fredensborg kommune
Kommunereformen
Ved kommunereformen var det uttrykt sterk misnøye med sammenslåingen fra 3 000 borgere (ca. 15 % av innbyggerne) i Fredensborg-Humlebæk kommune, og det var foreslått at Humlebæk skulle gå inn i Helsingør kommune og Fredensborg i Hillerød kommune. Det ble også overveid å trekke Hørsholm inn i fusjonen. Den 21. april 2005 konkluderte derimot den regjeringsoppnevnte oppmannen med at sammenslåingen skulle finne sted som planlagt.
James
Kjente personer med navnet
Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Fredensborg kommune
Kommunalvalg
Ved kommunalvalget 15. november 2005 ble Karlebos borgermester Olav Aaen fra Venstre, valgt til den nye kommunens borgermester.
James
James som fornavn
En rekke skotske og engelske konger med navn Jakob, bl a Jakob I av England, kalles med navnet James på engelsk.
Fredensborg kommune
Kommunalvalg
Ved valgene siden 2005 har kommunestyret hatt følgende sammensetning:
Anton Hansen
Karriere
Hansen er blitt omtalt som «mellomkrigstidens sorte satiriker» og en av sin samtids store «arbeidertegnere». Selv om uttrykket var satirisk, viste han imidlertid alltid omtanke for de svakeste og var svært opptatt av arbeidsfolks og fattigfolks livsgrunnlag og levekår også i utøvelsen av sin kunst.
David de la Fuente
David de la Fuente Rasilla (født 4. mai 1981 i Reinosa, Cantabria) er en spansk syklist. Han bar den rødprikkete klatretrøya på flere etapper under Tour de France 2006, men endte på 3.-plass. Han ble kåret til rittets mest offensive rytter.
I 2009 vant han det spanske rittet GP Miguel Indurain.
Asylet (TV-serie)
Asylet var en dramaserie for ungdom som ble sendt på NRK fra 1995 til 1998. Serien gikk i tilknytning til programposten Midt i smørøyet. Serien tok utgangspunkt i fire ungdommer som holdt til på det hemmelige klubbstedet «Asylet», og kom borti problemer. Musikken som ble brukt i serien ble laget av Stein Berge Svendsen, Reidar Skår, og Nils Petter Molvær. Regien var ved Petter Fastvold, Kjersti Normann, og Anne-Maria Nørholm.
Serien vant Amandaprisen i kategorien "Beste dramatiske fjernsynsproduksjon" i 1997.
Handling
Sesong 1 (1995)
De fire skoleelevene Thomas, Ellen, Pelle og Liz møtes under en kanotur på en leirskole. En natt kommer de over en gruppe skinheads som leker krig i skogen, og henger opp ett av sine medlemmer i et tre etter å ha tapt spillet. Tilbake i byen blir ungene vitne til at de samme nynazistene kaster en brannbombe inn i en pakistaner-butikk på Grønland. De kommer over et gammelt lokale hvor de etablerer klubben Asylet, og blir senere venner med den sjenerte jenta Inger.
Sesong 2 (1996)
Asyl-gjengen er på jakt etter nye lokaler til klubben sin ettersom det tidligere hovedkvarteret ble omgjort til parkeringshus. Pelle har begynt i en hemmelig musikkgruppe for alkohol-barn med navnet Flaskeenstemblet. Etter å ha funnet nytt lokale til klubben, oppdager gjengen at boligeieren Anne Smidt ønsker å få det revet, noe som vekker sinne og mistanke hos den gamle beboeren Frøken Linné, samtidig som Smidts sønn Espen ønsker å bli med i gjengen.
Sesong 3 (1997)
Asyl-gjengen er spredt for alle vinder. Bare Thomas og Inger er igjen. Foreldrene til Inger har reist til Afrika, og hun har derfor flyttet inn hos Thomas hvor hun har merkelige drømmer om en dukke og en gammel mann. En dag blir Thomas’ sykkel stjålet av den småkriminelle Chris. På jakt etter sykkelen blir Tomas og Inger kjent med den eksentriske Tufte-familien, og de to hackerne Serge og Alba som driver utpressing av den kriminelle bankmannen Einar Gill.
Sesong 4 (1998)
Thomas fyller 16 år, og hans bursdag blir feiret i Serge og Albas internettcafé Café@ med hele den gamle Asyl-gjengen til stedet. Gleden slår sprekker når stedet blir utsatt for en ildpåsettelse, og mistanken faller på den ukjente pyromanen som har herjet i byen den siste tiden. Mistanken faller også på tenåringen Nic og jentegjengen hennes. Thomas har vært kjærester med Pernille Tufte i nesten et år, men savnet etter hennes bror Chris er fortsatt sterkt.
Rolleliste
Sesong 1
Sesong 2
Sesong 3
Sesong 4
Tour de France 2011
Tour de France 2011 var den 98. utgaven av Tour de France og ble arrangert fra 2. til 24. juli 2011. Som i 2008 startet rittet med en vanlig fellesstart, ikke med en prolog. Første etappe var 180 km og gikk fra Passage du Gois til Mont des Alouettes. Det var femte gang Touren startet i Vendée-regionen. Rittet ble avsluttet på Champs-Élysées i Paris 24. juli.
Australieren Cadel Evans vant løpet, etter å ha overtatt ledelsen under tempoetappen på den nest siste dagen. Han ble den første australske vinner av løpet, og i en alder av 34, er han den eldste vinneren etter 2. verdenskrig. Andy Schleck fra Luxembourg ble nummer to, tredje år på rad, mens hans bror Frank Schleck ble tredjemann. Mark Cavendish ble den første britiske vinner av den grønne poengtrøya og Samuel Sánchez fra Spania vant klatretrøya.
Deltakere
I tillegg til de 18 ProTeam var fire franske profesjonelle kontinentallag invitert: Cofidis, Europcar, FDJ og Saur-Sojasun. Norge var representert ved Thor Hushovd (Garmin-Cervélo) og Edvald Boasson Hagen (Team Sky) som tok to etappeseire hver.
Poengkonkurransen
* = Kom utenfor tidslimiten under den 18. og den 19. etappen, og ble trukket totalt 40 poeng for overtredelsene.
*** = Kom utenfor tidslimiten under den 18. etappen, og ble trukket 20 poeng for overtredelsen.
Simon Pasternak
Simon Pasternak (født 1. juli 1971 i Danmark) er en dansk forfatter og forlagsredaktør.
Siden 2005 samarbeider Pasternak med Christian Dorph om en serie kriminalromaner som tar mål av seg til å portrettere det danske samfunnet gjennom siste fjerdedel av 1900-tallet. Utover dette har han skrevet en biografi over den grønlandske kunstneren og dikteren Jens Rosing. I 2014 ble han tildelt Harald Mogensen-prisen for romanen Dødszoner.
AvisaBodø
AvisaBodø (ab24.no) er en norsk nettavis med dekningsområde i Bodø. nettavisen ble startet opp i mars 2007 av Børre Arntzen som gikk fra jobb som nettredaktør for Nordlandssykehusets nettsider. Nettavisen er i dag en av få medier som konkurrerer med Avisa Nordland nyhetsmarkedet i Bodø.
Wayne Glasgow
Victor Wayne Glasgow (født 17. januar 1926 i Dacoma i Oklahoma, død 31. desember 2000) var en amerikansk basketballspiller som ble olympiske mester i basketball under OL 1952 i Helsingfors. Det var tredje gang som basketball sto på det olympiske programmet, og tjuetre lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 14. juli til 2. august. USA vant semifinalen over Argentina med 85-76 og i finalen vant de med 36-25 over Sovjetunionen. Glasgow spilte sju kamper i OL-turneringen.
Glasgow spilte collegebasket på University of Oklahoma.
Eidfjord (skip)
Skip med navnet «Eidfjord»:
Sørlandet sykehus Arendal
Sørlandet sykehus Arendal er et av de tre hovedsykehusene innenfor Sørlandet sykehus, og er regionssykehus for Agder-fylkene. Sykehuset ligger på Kloppene i Arendal i Aust-Agder. Sykehuset er også et fredet kulturminne fra 1900-tallet. Fredningen skal sikre sykehusets arkitektur, uteområder og utvalgte deler av interiøret.
Historie
Det var en rekke mindre sykehus i Arendal og Aust-Agder (Nedenes amt) før dagens sykehus i Arendal ble oppført og sto ferdig 1920. Fem små sykehus med til sammen 110 plasser var i drift før 1920. Dette var dels mindre lokale sykehus, bl.a. i Grimstad og Risør, dels var det sykehus til bruk ved epidemier.
Sykehus i Arendal og Aust-Agder før 1920
Arendals første sykehus, Arendal hospital, ble tatt i bruk 1755, men bygningen ble revet for å gi plass til Trefoldighetskirken som ble påbegynt 1885. Hospitalet var en blanding av sykehus, pleiehjem og herberge for husløse. Bygningen ble gitt som gave til Barbu kommune og gjenreist i Barbu som fattighjem, med navnet Sogneprest Gjerløws stiftelse.
Radesyken var en viktig bakgrunn for at «Arendals Arbeids- og Pleiehjem» ble opprettet i 1795. Denne institusjonen lå i Neset i Arendal, med fattigkirkegård like ved. Da hospitalet måtte vike for ny Trefoldighetskirke ble dette Arendal sykehus. Bygningen ble modernisert i 1880-årene. Virksomheten her varte til det nye sykehuset ble tatt i bruk i 1920.
Et provisorisk sykehus ble opprettet av Sjøforsvaret i Arendal sentrum under Napoleonskrigene.
Amtet vedtok i 1839 å opprette et amtsykehus som skulle være i eller like ved Arendal. Et hus i Håvet i Blødekjær ble ervervet til formålet. Dette sykehuset var i drift i 15 år.
Høgedal gård utenfor Arendal ble tatt i bruk som epidemisykehus. Da spanskesyken rammet Arendal og nabokommunene i 1918, ble Barbu skole midlertidig tatt i bruk som sykehus.
St. Franciskus Hospital, det katolske sykehus, åpnet i 1911, og var det første fullt utstyrte sykehus i Arendal.
Aust-Agder og Arendals sykehus
Nedenes amtsting vedtok i 1915 å bygge nytt sykehus i Arendal på Kloppene. Det ble tatt i bruk høsten 1920 med offisiell åpning 30. oktober 1920. Pasienter ble da overført fra sykehuset i Neset.
Arkitekt Haldor Larssen Børve ble engasjert som arkitekt og rådgiver. Han hadde erfaring med sykehusbygging i Tønsberg og Skien. Planleggingen og byggingen foregikk under første verdenskrig med en rekke utfordringer: Stor inflasjon, arbeidskonflikter og materialmangel. For eksempel steg prisen på jern med 600% fra før krigen til 1916. Det førte til lenger byggetid og at sykehuset ble langt dyrere enn budsjettert. Men behovet for et moderne sykehus ble understreket da spanskesyken slo til i Arendal.
Sykehuset var bygget for 100 pasienter og hadde 44 ansatte, deriblant tre leger og 22 sykesøstre. Sykehuset hadde da et årsregnskap på 199 649 kr.
Allerede i 1940 var kapasiteten ved sykehuset overskredet med 50 prosent. Ny fløy ble bygget i 1944, og stadig flere fløyer ble bygget de neste ti-årene. I 1945 var det 130 ansatte, deriblant 11 leger og 74 sykepleiere ved sykehuset, og årsregnskapet var på 924 522 kroner. De første 25 årene var det registrert over en million liggedøgn, omtrent 43 750 pasienter og omtrent 15 000 operasjoner.
Aust-Agder sentralsjukehus Arendal - ASA
Sykehuset fikk fra 1920 navnet «Aust-Agder og Arendals sykehus». Aust-Agder fylke og Arendal kommune sto som eiere. I 1953 ble det vedtatt å opprette et interkommunalt selskap der der alle bykommunene ved kysten var med. Det ble stor debatt om navnet - sykehus eller sjukehus - og det siste vant knepent, slik at navnet ble endret til «Aust-Agder sentralsjukehus Arendal», ofte forkortet til ASA. Sentral markerte at det skulle være ett sykehus for hele Aust-Agder fylke.
Planene gikk på 1950-tallet ut på at sykehuset skulle få 412 senger og organiseres i flere medisinske spesialiteter. Det skulle også bygges boliger for de ansatte. Det ble arrangert arkitektkonkurranse som ble vunnet av Trond Eliassen og Birger Landbretz-Nilssen.
I 1955 startet byggearbeidene. Med utgangspunkt i bygningen fra 1920 ble det bygd ut fløyer i et slags stjernemønster, som fikk navn A, B, C og D. Etter at C-fløyen sto på plass i 1977 ble Gamlebygget fraflyttet, men ble likevel fortsatt brukt til kontorer og lager. I 1971 ble det vedtatt å rive Gamlebygget; dette ville gi en mer effektiv sykehusdrift. Etter ny debatt og vurdering i hvilken grad den opprinnelige sykehusbygningen kunne fungere som del av et moderne sykehus ble det i 1987 igjen vedtatt å rive, slik at fløy E kunne bygges. Foreningen Gamlebyggets venner ble stiftet 1991. Nytt vedtak om riving ble tatt, og dette skjedde i 1999. Fløy E sto ferdig 2004. I fløy E fikk også den kommunale legevakten plass.
I 1986 ble de første forsøk med luftambulanse gjort i Aust-Agder. I 1993 ble permanent luftambullansetjeneste opprettet, og i 2001 sto det ferdig et nybygg for de prehospitale tjenestene: Luftambullanse og bilambullanse. Helikopterdekket ligger nord for Dydens vei, med innebygd bru over veien og fram til sykehusets akuttmottak.
Dagens sykehus
Det finnes fødeklinikk, psykiatrisk døgnbehandling, rusomsorg og avhengighetsbehandling, og ambulansestasjon, samt klinikk for psykisk helsepsykiatri og avhengighetsbehandling med døgnpsykiatrisk behandling for voksne.
På slutten av 1990-tallet var det stor debatt angående flytting av tjenester ved sykehuset i Arendal til Kristiansand, og frykt for at slik flytting til slutt vil føre til sammenslåing av de to sykehusene til ett stort regionsykehus lokalisert til Kristiansand. Stiftelsen «Sørlandet Sykehus Arendal i våre hjerter» ble opprettet i 1999 for å holde på og styrke tjenestene ved sykehuset. Flytting av sykehustjenester til Kristiansand forble et tema i Agder utover på 2000-tallet. Motstanden var særlig sterk i Arendal og omegn, da man fryktet at flyttingen ville gå utover liv og helse for innbyggerne. Det ble arrangert flere fakkeltog og folkemøter, noe som førte til at den øyeblikkelige hjelpefunksjonen ved barneavdelingen ikke ble flyttet.
I 2012 ble det besluttet at alle pasienter på Sørlandet som skulle opereres for kreft i nyrene eller i prostata måtte få dette utført i Kristiansand, istedenfor i Arendal som tidligere.
Kulturminne fra 1900-tallet
Eksteriører og deler av omkringliggende parkanlegg, samt utvalgte deler av interiørene, ved Sørlandet sykehus Arendal ble i 2012 fredet av Riksantikvaren etter Lov om kulturminner. Gjennom prosjektet Statens kulturhistoriske eiendommer utarbeider alle statlige sektorer landsverneplaner, oversikt over de enkelte sektorers verneverdige eiendommer og historikk. Et utvalg av disse er fredet. Fredningene skal sikre oss en viss grad av historisk dokumentasjon, men de skal ikke komme i konflikt med normal drift og utnyttelse eller videreutvikling av helseforetakene, ifølge Riksantikvaren i sakens nyhetsmelding.
Fredningen omfatter bygningene med eksteriør og utvalgte deler av interiør og utomhusområder. Fredningen skal sikre bygningene og deres innbyrdes sammenheng samt kulturhistoriske verdier knyttet til anlegget som helhet. Formålet er å bevare Arendal sykehus som arkitektur- og helsehistorisk viktig eksempel på sykehus bygget ut etappevis gjennom siste halvdel av 20. århundre. Fredningen skal sikre sykehusets arkitektur, uteområder og utvalgte deler av interiør. Arendal sykehus er et svært viktig arkitektur- og helsehistorisk eksempel på sykehuskompleks fra perioden 1958-2001, tegnet av ett av landets ledende arkitektkontorer innenfor helsebyggeriet etter krigen.
Sykehuset er helhetlig planlagt og bygget ut etappevis gjennom 50 år og representerer slik en egen retning i norsk sykehusarkitektur i siste halvdel av 20. århundre. Materialbehandling og utførelse vitner om høy kvalitet og bevisst formgivning i eksteriør, interiør og uteområde.
Fredningen omfatter utomhusanlegget: arealer, terreng, strukturer som park og grøntområder, hovedelementer som veier, stier, dekker, belegg, vegetasjon, trær og annen grønnstruktur samt konstruksjoner som gjerder, porter, murer, belysning, paviljonger, skulpturer, basseng, trapper med detaljer, materialbruk og overflater.
Alcyon
Alcyon var et fransk bilmerke, produsert mellom 1906 og 1928.
Opprinnelse
Selskapet ble stiftet i 1902 av Edmond Gentil, i Neully, Seine. Først startet selskapet produksjon av sykler, deretter motorsykler før selskapet begynte med bilproduksjon.
Før 1. verdenskrig: Trehjulsbiler
I 1912 flyttet selskapet til Corbevoie, Seine, og før 1. verdenskrig produserte Alcyon trehjulsbiler med én sylinder, og 7 eller 8 hestekrefter. Disse modellene var tilgjengelige fra 1906 til 1911.
Bilproduksjon i mellomkrigstiden
I 1914 byttet selskapet navn til Automobiles Alcyon, og på 1920-tallet startet selskapet produksjon av biler med totakts boksermotorer. Senere lanserte selskapet en liknende modell med bare én sylinder, som ble en flopp. Dette sørget for at selskapet gikk konkurs i 1928. Edmond Gentil eide noen andre selskaper som drev med produksjon av sykler og motorsykler, men forsøkte seg aldri mer på bilproduksjon.
Jeanne Hersch
Jeanne Hersch (født 13. juli 1910 i Genève, død 5. juni 2000) var en sveitsisk filosof opprinnelig av polsk opprinnelse.
Hersch studerte under professor Karl Jaspers i Tyskland på begynnelsen av 1930-tallet. I 1956 ble hun utnevnt til et professorat ved universitetet i Genève, som en av de første kvinnene til å holde en slik stilling ved et sveitsisk universitet. Hun holdt denne stillingen frem til 1977. I 1968 redigerte hun den vitenskapelige tidsskriftet Le droit d'être un homme, une anthologie Mondiale de la Liberté i fransk. I 1987 mottok hun utmerkelsen Albert Einstein-medaljen.
Marino Lejarreta
Marino Lejarreta Arrizabalaga (født 14. mai 1957 i Berriz) er en spansk tidligere profesjonell landeveissyklist. Hans største seier var sammenlagtseieren i Vuelta a España i 1982. Han har også tre seire i Clásica de San Sebastián (1981, 1982, 1987). Han vant også Catalonia rundt i 1980 og 1989.
Lejarreta er den syklisten som har fullført alle tre Grand Tours i samme sesong flest ganger. Han gjorde det i 1987, 1989, 1990 og 1991.
Jack in the Box
Jack in the Box har flere betydninger:
Alexander Schmorell
Alexander Schmorell (født 16. september 1917, død 13. juli 1943) var en tysk student som var et av kjernemedlemmene i motstandsgruppen Den hvite rose, som under andre verdenskrig kjempet mot nazismen i Tyskland og landets aggressive krigføring. Han ble dømt til døden og henrettet for sin aktivitet.
Tidlig liv
Schmorell ble født i Orenburg i Russland. Hans far var en tyskfødt lege som hadde vokst opp i Russland, mens moren var russiskfødt datter av en ortodoks prest. Schmorell ble døpt i den ortodokse kirke. Moren døde av tyfus under den russiske borgerkrig, da han var bare to år gammel. I 1920 giftet faren seg med en tysk kvinne som også hadde vokst opp i Russland. De flyktet fra bolsjevikene og havnet i München da Alexander Schmorell var fire år gammel. Hans russiske barnepike var med, og han vokste opp som tospråklig.
Etter hans Abitur ble han kalt inn til Reichsarbeitsdienst, og deretter til Wehrmacht. I 1938 var han med under annekteringen av Østerrike, og deretter var han med under invasjonen i Tsjekkoslovakia.
Etter militærtjenesten begynte han i 1939 på medisinstudiet i Hamburg.
Politisk aktivitet
Høsten 1940 vendte han sammen med sitt studentkorps tilbake til München. Der ble han kjent med Hans Scholl, og senere også Willi Graf. Schmorell og Hans Scholl lagde sammen de første fire av Den hvite roses løpesedler. I den andre løpeseddelen skrev Schmorell et avsnitt som fordømte holocaust.
Schmorell og Hans Scholl kontaktet i desember 1942 professor Kurt Huber. De tre skrev tidlig i 1943 den femte løpeseddelen, «Appell til alle tyskere!». sammen med Scholl og Graf skrev han slagord på vegger i München tidlig i februar 1943.
Etter at søsknene Scholl og Christoph Probst ble arrestert forsøkte Schmorell å flykte til Sveits. Han ble arrestert 24. februar 1943, to dager etter at de tre var henrettet og samme dag som de ble gravlagt, da han ble gjenkjent i et tilfluktsrom.
Den 19. april 1943 ble han dømt til døden av Volksgerichtshof i den andre prosessen mot Den hvite rose. I motsetning til de tre første ble han ikke straks henrettet. I brevene han skrev fra fengselet forsøkte han å trøste sin familie, og forsikret dem med at han hadde forsont seg med sin skjebne og at han ikke fryktet døden. Den 13. juli 1943 ble han henrettet ved giljotinering sammen med Kurt Huber i Stadelheimfengselet. Hans grav befinner seg utenfor fengselet, i nærheten av gravene til søsknene Scholl og Probst.
Helligkåring
4. februar 2012 ble Alexander Schmorell helligkåret av Den russisk-ortodokse kirke i utlendighet og regnes som en såkalt nymartyr i kirken. Hans navn som helgen er Alexander von München, og hans årlige minnesdag vil bli 13. juli, datoen han døde.
Karla
Karla og Carla er kvinnenavn dannet av mannsnavnet Karl, som har opprinnelse i norrøne karl, «fri mann».
Utbredelse
Karla har svensk navnedag 28. januar.
Karla og Carla er i dag et vanlig navn blant annet i mange spansktalende land. Karla er et svært vanlig navn blant annet i Guatemala, Honduras og Costa Rica, mens Carla er svært vanlig på Cuba og Kapp Verde.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Huset Hessen
Huset Hessen betegner alle linjene av det hessiske fyrstehuset Lothringen-Brabant.
Opprinnelse
Familien nedstammer fra Elisabeth av Thüringen. Hennes datter Sophie var gift hertuginne av Brabant, og hennes sønn Henrik I (1244–1308) kom første gang på tronen i Hessen.
Landgrevskapet Hessen
I 1292 ble landgrevskapet Hessen med hovedstad i Kassel bekreftet av keiseren som riksfyrstedømme. I det tysk-romerske rike ble fra senmiddelalderen landgrever, markgrever, pfalzgrever og hertuger regnet til fyrstestanden.
De hessiske grevskapene kom få generasjoner før gjennom kvinneledd i ludovingernes besittelse, som senere ble opphøyet til landgrever av Thüringen. Etter at ludovingerne døde ut på sverdsiden klarte Sophie å løsrive Hessen i den thüringsk-hessiske arvefølgekrig (1247–1264).
Slekten Lothringen-Brabant (Hessen) regjerte som landgrever, kurfyrster og storhertuger frem til 1866 (Hessen-Kassel, dvs. Kurhessen og Hessen-Homburg) og 1918 (Hessen-Darmstadt, dvs. Storhertugdømmet Hessen).
Landgrevene av Hessen tilhørte fra begynnelsen Althessische Ritterschaft, som idag er en stiftelse med sete i det tidligere klosteret Kaufungen ved Kassel.
Arvedeling 1567
Etter Philipp av Hessens død i mars 1567 ble Hessen delt i fire linjer mellom hans sønner. Bare den eldste linjen, Hessen-Kassel, som omfattet omkring halve Hessen og den gamle hovedstaden Kassel, og den yngste linjen, Hessen-Darmstadt, kom til å bestå i lengre tid.
Linjene Hessen-Marburg og Hessen-Rheinfels døde ut i første generasjon, og deres territorium falt tilbake til Hessen-Kassel og Hessen-Darmstadt.
Delingen av landgrevskapet fikk betydning for Hessens historie gjennom nesten 500 år, og medvirket også til Hessens reduserte innflytelse i det tyske riket.
Hessen-Kassel og sidelinjer
Fyrstene hadde fra 1803 tittelen kurfyrste og suverene landgreve av Hessen, storhertug av Fulda, fyrste til Hersfeld, fyrste til Hanau, fyrste til Fritzlar og fyrste til Isenburg, greve til Katzenelnbogen, greve til Dietz, greve til Ziegenhain, greve til Nidda og greve til Schaumburg etc.
Landgreve Fredrik I av Hessen-Kassel var fra 1720 også konge av Sverige.
Rotenburger Quart
Moritz av Hessen-Kassel opprettet gjennom en hustraktat av 12. februar 1627 og 1. september 1628 for sine barn fra annet ekteskap det såkalte Rotenburger Quart, bestående av de delselvstendige linjene:
Hessen-Rotenburg, grunnlagt av Hermann zu Rotenburg (d. 1658), eldste sønn av Moritz i annet ekteskap; arvet av landgreve Ernst.
Hessen-Eschwege, grunnlagt av landgreve Friedrich zu Eschwege (d. 1655); arvet av landgreve Ernst.
Hessen-Rheinfels (yngre linje), grunnlagt av landgreve Ernst, den yngste sønnen av Moritz i annet ekteskap, ble etter å ha arvet Hessen-Rotenburg og Hessen-Eschwege til linjen Hessen-Rheinfels-Rotenburg og Hessen-Rotenburg, som eksisterte til 1834. Ernsts sønner Wilhelm (d. 1725) og Karl (d. 1711) grunnla linjene Hessen-Rheinfels-Rotenburg og Hessen(-Rheinfels)-Wanfried, den siste døde ut i 1755. Besittelsen Rheinfels ble senere avstått til Hessen-Kassel mot innføring av en primogenitur arvefølge i huslovene. Navnet Hessen-Rotenburg forble deretter uendret frem til linjen døde ut.
Hessen-Philippsthal og Hessen-Philippsthal-Barchfeld
1685 ble linjen Hessen-Philippsthal grunnlagt av Philipp, tredje sønn av landgreve Wilhelm VI av Hessen-Kassel og prinsesse Hedwig Sophie av Brandenburg. Fra denne linjen oppstod også Hessen-Philippsthal-Barchfel, som er en av de to gjenlevende linjene av huset Hessen.
Hessen-Rumpenheim
Hessen-Rumpenheim er en annen gjenlevende linje.
Hessen-Darmstadt og sidelinjer
I dagens Sydhessen regjerte linjen Hessen-Darmstadt frem til 1918 i Storhertugdømmet Hessen (Hessen-Darmstadt).
De førte fra 1806 tittelen storhertug av Hessen og ved Rhinen, suveren landgreve av Hessen, hertug i Westfalen og Engern, pfalzgreve ved Rhinen, fyrste til Hersfeld og Starkenburg, greve til Arnsberg og det hellige romerske rikes vokter mellom Rhinen og Weser, greve til Katzenelnbogen, Dietz, Ziegenhain, Nidda, Hanau, Schaumburg, Isenburg og Büdingen, herre til Friedberg og Wimpfen, etc.
Hessen-Bingenheim
Fra 1648–1681 delte linjen Hessen-Bingenheim seg fra Hessen-Homburg. Den andre landgreven av Hessen-Homburg Wilhelm Christoph bodde i det ombyggede tidligere klosteret Bingenheim og ble kalt landgreve av Bingenheim.
Hessen-Butzbach
Fra 1609 til 1643 ble Butzbach styrt av landgreve Philipp III av Hessen-Darmstadt-Butzbach. Etter hans død falt Butzbach tilbake til Hessen-Darmstadt.
Hessen-Braubach
(1609–1651)
Hessen-Homburg
Fra Hessen-Darmstadt oppstod mellom 1622 og 1866 den regjerende sidelinjen Hessen-Homburg i landgrevskapet av samme navn.
Huset Battenberg eller Mountbatten og Mountbatten-Windsor
Gjennom et morganatisk ekteskap oppstod i 1858 en linje av huset Hessen som førte navnet Battenberg. Prins Alexander av Hessen-Darmstadts sønn med Julia von Hauke var Ludwig Alexander av Battenberg. Han ble gift med et barnebarn av dronning Victoria av Storbritannia, og ble en betydelig admiral i den britiske marinen, var øverstkommanderende (First Sea Lord) for den britiske marinen fra 1912 til 1914, medlem av Privy Council og ble utnevnt til marki av Milford Haven. Han oversatte i 1917 etternavnet sitt til Mountbatten.
Prins Filip av Hellas, som egentlig tilhører huset Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg, nedstammet kognatisk fra Battenberg-familien, og tok navnet Mountbatten da han giftet seg dronning Elisabeth II av Storbritannia. Hans etterkommere kaller seg Mountbatten-Windsor.
Levende linjer
I tillegg eksisterer fremdeles slekten Battenberg.
Flere «naturlige» (utenomekteskapelige og ikke dynastiske) etterkommere av hessiske fyrster og deres ofte adlede familier er her holdt utenfor.
Hessische Hausstiftung
Arven etter de hessiske landgrevene, kurfyrstene og storhertugene forvaltes av Hessische Hausstiftung, grunnlagt i 1928.
Bertie Ahern
Patrick Bartholemew (Bertie) Ahern (irsk Pádraig Parthalán Ó hEachthairn) (født 12. september 1951 i Dublin) var den tiende taoiseach (statsminister) i Irland. Han ble statsminister i 1997 og gikk av i begynnelsen av mai 2008. I 1994 ble han leder for partiet Fianna Fáil. Ahern har også vært arbeidsminister (1987–1991) og finansminister (1991–1994).
Bakgrunn
Ahern ble født i Drumcondra i Dublin, i en republikansk familie. Hans far Con, som var fra grevskapet Cork, hadde kjempet i uavhengighetskrigen og borgerkrigen, og var tilhenger av Eamon de Valera.
Ahern fikk sin utdannelse ved St. Patrick's National School i Drumcondra, St. Aidan's Christian Brothers i Whitehall, University College Dublin, Rathmines College of Commerce og muligens ved London School of Economics.
Karriere
Han ble regnskapsfører, og arbeidet en tid ved Mater sykehus.
I eller rett før 1972 møtte han Miriam Kelly, en bankfunksjonær som bodde rett ved ham. De giftet seg på Aherns 24-årsdag i 1975. Det viste seg at hans politiske aktivitet var vanskelig å kombinere med ekteskapet, og forholdet mellom de to var anstrengt da han han ble borgermester i Dublin i 1986. Da han kom inn i regjeringen ble det for mye, og i 1992 endte ekteskapet. Paret fikk to barn sammen, Georgina og Cecelia. Sistnevnte er romanforfatter. Etter ekteskapets slutt hadde Ahern i en periode et forhold til Celia Larkin, som er aktiv i partiet Fianna Fáil. Dette forholdet tok slutt i 2003.
Datteren Georgina er gift med Nicky Byrne fra Westlife, noe som har fått mye oppmerksomhet. Deres avgjørelse om å gifte seg i Frankrike i stedet for Irland, kostnadene for bryllupet og salget av bryllupsbildene til ukebladet Hello! var kontroversielle temaer både for paret og for Bertie Ahern.
Religion har vært viktig for Ahern gjennom hele hans liv, og han går til katolsk messe hver søndag. Han reiste også til Lourdes to ganger med sin mor. Allikevel ble han irettesatt av kardinal Desmond Connell, erkebiskopen av Dublin, for sitt offentlig kjente forhold til Celia Larkin.
Sköndal
Sköndal er en bydel i Söderort i Stockholm kommune. Den ligger i Farsta bydelsområde og grenser til Farsta, Hökarängen, Gubbängen, Orhem og Larsboda.
Området var tidligere eid av tre gårder: Stora Sköndal, Skönstavik og Sköndalsbro, alle finnes fremdeles ved Drevvikens strand. Stora Sköndal ble kjøpt i 1904 av Svenska Diakonsällskapet, og selskapet har her utdannet diakoner og pleiet syke. På selskapets område finnes det nå sykehjem, pleieavdelinger og personalboliger.
Den første byplanen ble utarbeidet i 1947 og omfattet da hytteområdet i bydelens vestre del. ET stykke inn på 1950-tallet bygde man også rekkehus og flerfamiliehus.
Blodets bånd
Blodets bånd (originaltittel: Die bleierne Zeit) er en tysk film av Margarethe von Trotta fra 1981
Filmen handler om prestedøtrene Marianne og Juliane som begge kjemper for endringer i samfunnet, men velger svært forskjellige veier. Den bygger på biografien til Gudrun Ensslins storesøster. Storesøsteren var en politisk aktiv journalist og stridbar kvinnesakskvinne. Gudrun Ensslin valgte terrorismen og sluttet seg til RAF. Filmen inneholder stadig flashbacks til søstrenes barndom.
Filmen er en inntrykksfull og beklemmende beskrivelse av den politiske situasjonen i Tyskland på 1970-tallet, konfliktene i Ensslin-familien og terrorismens problemer. Den har vunnet en rekke priser, bl.a. Gulløven ved filmfestivalen og FIPRESCI-prisen på Filmfestivalen i Venezia i 1981. Hovedrolleinnehaverne Jutta Lampe («Juliane») og Barbara Sukowa («Marianne») delte på samme festival prisen for beste kvinnelig hovedrolleinnehaver.
Handling
To søstre, begge dedikert til kvinners rettigheter, kjemper for rettigheter på veldig forskjellige måter. Historien er ispedd tilbakeblikk fra søstrenes barndom. Juliane arbeider som en feministisk journalist som kjemper for en kvinnes mulighet til abort. Men Marianne forplikter seg til en voldelig revolusjonær terrorgruppe. Marianne hadde tidligere forlatt ektemannen og barnet sitt. Men ektemannen hennes sier at hun må ta vare på sønnen deres Jan, fordi han må forlate landet på grunn av forretninger. Hun mener at hun ikke har tid til å ta seg av sønnen deres. Mannen lover å komme tilbake senere, men begår i stedet selvmord og etterlater Jan uten noen verge.
Marianne møter Juliane for å diskutere deres politiske synspunkter, og oppfordre henne til å bli med i bevegelsen. Juliane forteller henne om ektemannens selvmord, og om at hun ønsker å finne et fosterhjem til Jan. Marianne ber søsteren sin om å passe på Jan. Men Juliane nekter. Søstrenes veier fortsetter å krysse hverandre, men Marianne regelmessig kommer uanmeldt inn i søsterens liv. Ved en anledning vekker Marianne henne og hennes kjæreste klokken 03:00 om natten, og går gjennom Julianes klær for å se om hun finner noen klær hun liker. Kort tid senere blir Marianne arrestert. Juliane besøker søsteren sin, men en vakt informerer henne om at Marianne nekter å møte henne.
Kjæresten til Juliane foreslår at hun skriver til søsteren sin, og forteller hvordan hun har det. Juliane blir så besatt av søsteren sin og problemene hennes, at hennes egne forhold begynner å falle sammen. Kjæresten hennes foreslår at de reiser på ferie sammen. På ferie ser de Marianne på TV-nyhetene, men forstår ikke hva som har skjedd med henne på grunn av språk-barrieren. Juliane kontakter foreldrene sine, og oppdager at Marianne skal ha "begått selvmord" men Juliane forsøker å oppdage hva som virkelig skjedde. Dette ødelegger forholdet hennes til kjæresten. Juliane tror Marianne ble myrdet. Senere blir Juliane gjenforent med Jan fordi noen forsøkte å drepe Jan ved brannstiftelse, når de oppdager hvem moren hans egentlig var. Juliane tar Jan med seg hjem, men han ikke lenger noen interesse av å bo sammen med sin tante.
DSP
DSP kan vise til:
Kamerat
Kamerat brukes i dagligtale som synonym til venn eller kompis. Det kan også brukes i noe mindre personlig betydning som arbeidskamerat, klassekamerat og romkamerat. Her kan også nevnes det noe spøkefulle uttrykket sengekamerat, som vanligvis betyr sexpartner.
Ordet er også kjent som tiltaleord mellom kommunistiske og sosialistiske partifeller.
Ordet kamerat stammer fra italiensk og beskriver to personer som deler rom (fra latin camera, kammer).
Digital signalprosessor
En digital signalprosessor (DSP) er en mikroprosessor spesielt utviklet for å brukes innen digital signalbehandling og diskret regulering. Det som skiller en DSP fra andre mikroprosessorer, er at arkitekturen er optimalisert for å utføre typiske signalbehandlingsoppgaver, som utregning av indreprodukt, 2. ordens ARMA-seksjoner, FFT, etc. En DSP er også typisk utstyrt med I/O-enheter som er lette å koble sammen med AD-omformerer, DA-omformerer og andre I/O-enheter.
Ramberg
Ramberg kan vise til:
Larsboda
Larsboda er en bydel i Söderort i Stockholm kommune, mellom Nynäsvägen og Magelungsvägen. Den grenser til bydelene Farsta og Farsta strand, og i øst til Huddinge kommune.
Frem til 1950-tallet var dette et landlig område med et par gårdsbruk, men mest skog. Det eneste som er igjen fra den tiden er torpet Larsboda, som nevnes allerede på 1700-tallet.
Bydelen fikk sitt navn og sine grenser i 1955.
NM i ishockey 1954
NM i ishockey 1954 var det 15. norgesmesterskapet i ishockey.
vant sitt fjerde norgesmesterskap etter å ha slått i omspillskamp.
Charlie Hoag
Charles «Charlie» Monroe Hoag (født 19. juli 1931, død 8. mars 2012) var en amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Hoag ble olympisk mester i basketball under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det amerikanske laget som vant basketturneringen. Det var tredje gang basketball sto på det olympiske programmet; tjuetre lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 14. juli til 2. august. USA vant semifinalen over Argentina med 85-76 og i finalen vant de med 36-25 over Sovjetunionen. Hoag spilte sju kamper i OL-turneringen.
Großglockner
Großglockner (3798 moh) er det høyeste fjellet i Østerrike. Fjellet er en del av Glocknermassivet og ligger i fjellområdet Hohe Tauern. Ved foten av fjellet ligger isbreen Pasterze som med sin lengde på 9 km er den største i de østerrikske alper og den lengste i Østalpene.
Kristianopel
Kristianopel på svensk, eller Christianopel på dansk, ligger i nåværende Karlskrona kommune, i nærheten av den tidligere byen Avskær.
Historie
Christianopel ble grunnlagt 1599 av Christian IV som et festningverk til beskyttelse av Danmarks østlige grense i Blekinge, og var Nordens første renessanseby. Den fikk navnet Christianopel, latin for Christians by, og er oppkalt etter kongens nyfødte sønn Christian, men navnet ble senere forsvensket til Kristianopel. Byen ble grunnlagt på en lang og smal øy ved sørenden av Kalmarsund og hadde en 3 kilometer lang bymur av stein.