cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harry Osborn
Handlingsreferat
Etter å ha konfrontert Parker, innser Harry at Peter bare er sjenert, og også er bekymret for sin syke tante May Parker. Til tross for denne vanskelige begynnelsen blir Harry og Peter etter hvert nære venner, og til slutt deler de en leilighet sammen. Harry er ikke klar over at hans beste venn egentlig er superhelten Spider-Man, og heller ikke at faren var super-skurken Green Goblin som døde i en ulykke mens han forsøkte å produsere et nytt super-serum. Før han ble venn med Harry, ble Spider-Man tatt til fange av Green Goblin. Under det påfølgende kampen fjernet et elektrisk sjokk alle minner om å være Green Goblin fra Normans hukommelse. Spider-Man gjemte deretter alle bevis på Normans andre identitet, for å hindre Harry fra å bli såret av denne avsløringen. Imidlertid dukker Normans persona som Green Goblin opp igjen, fra tid til annen. Dette blir vanskelige tider for Harry, ettersom farens periodiske episoder er uforklarlige for ham.
Harry hadde eksperimentert med narkotika i tenårene. Men han eskalerer bruken, i tillegg til å forsøke stadig hardere stoffer. Dette påvirker hans mentale stabilitet, og forholdet til vennene hans. Spider-Man bruker dette til sin fordel under en kamp mot Green Goblin: han er i stand til å stoppe kampen ved å vise Norman sønnens avmagrede tilstand, forårsaket av en utilsiktet overdose av narkotika. Synet sjokkerer Norman så mye at det bringer ham tilbake til fornuft. Men Harry blir dumpet av Mary Jane Watson, fordi hun er lei av hans stadige selvdestruktive livsstil.
Kort tid senere går Harry på en overdose amfetamin. Han kommer seg hjem til faren, i stedet for å gå på sykehus. Norman ønsker å holde saken stille, og en doktor diagnostiserer ham med schizofreni. Denne tragedien, forsterket av en nært foreståendekonkurs, driver Norman over kanten. Norman kidnapper Gwen, og planlegger å bruke henne som agn for å lokke til seg Spider-Man. Men under en slåsskamp mot Spider-Man spidder Green Goblin seg selv ved et uhell. Harry Osborn er i hemmelighet vitne til dette. Han ønsker å beskytte farens identitet, og fjerner Green Goblin-kostymet hans. Han legger skylden på Spider-Man for farens dødsfall. En rasende Harry, i mental ubalanse, sverger hevn mot Spider-Man. Etter å ha arvet farens bedrift, klarer Harry etter hvert å få virksomheten tilbake i økonomisk stabilitet.
En dag, til sitt store sjokk, oppdager Harry et Spider Man-kostyme i Peter Parkers leilighet. Han innser at hans beste venn, også er mannen han gir skylden for farens dødsfall. Ved å bruke farens gamle utstyr konfronterer Harry ham som Green Goblin. Peter ønsker ikke skade Harry, og unngår å slåss mot sin tidligere venn. Men Harry blir slått bevisstløs, og havner i politiets varetekt. Der skryter Harry av at han er den virkelige Green Goblin, og at Peter Parker er Spider-Man, men Harry blir avvist som en sprø person.
Harry blir deretter tatt hånd om av den kriminelle psykologen Dr. Bart Hamilton, som forsøker å trekke ut Green Goblin-hemmeligheter fra Harry gjennom hypnose. Hamilton raider deretter et av Harrys gjemmesteder, og begynner sin karreire som den neste Green Goblin. I mellomtiden blir Harry løslatt av politiet, og ansett som helbredet. Han pådrar seg deretter en hjernerystelse, som får ham til å glemme det han vet Spider-Mans identitet. Han og Peter gjenoppliver snart vennskapet deres. For en stund virker Harrys liv å være tilbake på riktig spor. Bedriften hans begynner å tjene penger igjen, og han utvikler en romanse med Liz Allan etter at de møtes i bryllupet mellom Betty Brant og Ned Leeds. Etter at de to blir gift, får de sønnen Normie Osborn - navngitt til minne etter Norman Osborne. Harry gir også sin velsignelse til ekteskapet mellom Peter og Mary Jane Watson. Imidlertid begynner Harry å gjenvinne minnene, når han blir utpresset av den originale Hobgoblin som kommer med en pakke som inneholder bevis på at Norman hans var den originale Green Goblin.
Harry redder Mary Jane, Normie og Peter før han kollapser. Harry innser for sent at han ikke hadde testet den nye formelen godt nok, og at stoffet faktisk er dødelig. En gang før sin død skapte Harry et datasystem med kopier av hans og Norman Osborns sinn programmert inn i datamaskinen. Etter Harrys død aktiverer og bortfører datasystemet Normie Osborn med den hensikt å utsette Normie for Green Goblin Serum (det samme stoffet som tidilgere hadde forårsaket Harrys død) for å bli den nyeste Green Goblin. Spider-Man må derfor forsøke å redde Normie fra denne skjebnen.
Mjasisjtsjev M-4
Mjasisjtsjev M-4, NATO-kallenavn «Bison», ble egentlig utviklet som et langtrekkende strategisk bombefly som skulle kunne levere atombomber på mål i USA, men med den begrensede teknologien Sovjetunionen hadde tilgjengelig viste dette seg å være et uoppnålig mål. Mjasisjtsjev M-4 viste seg allikevel å være et utmerket bombefly med middels rekkevidde.
Broddbiller
Broddbiller (Mordellidae) er en familie av biller med et karakteristisk utseende. Hodet er stort og skarpt innsnevret bak til en tydelig hals, undersiden er mer hvelvet enn oversiden, og bakkroppsspissen er trukket ut til en spiss pigg som stikker langt ut bak dekkvingene. De voksne billene finner man ofte på blomster, om de blir forstyrret ruller de seg sammen og slipper seg ned på bakken. De fleste artene lever i tropene men 14 arter er funnet i Norge.
Utseende
Små til middelsstore (1,5 – 15 mm, de fleste 3 – 8 mm) biller, grunnfargen som oftest mørkebrun eller svart, ofte med tverrbånd eller flekker av lyse skjell. Kroppen er kileformet og de utmerker seg ved at undersiden er mer hvelvet enn oversiden, ulikt de fleste andre biller. I profil virker de pukkelryggete. Hodet er stort og bredt med nokså små fasettøyne. Bak øynene er det skarpt innsnevret til en smal hals. Antennene er temmelig korte, 11-leddete, trådformede eller sagtakkede. Brystskjoldet (pronotum) er mye bredere enn langt, ved roten som oftest litt bredere enn dekkvingene. Det er sterkt rundet tilsmalnet framover og ser omtrent halvsirkelformet ut sett ovenfra. Dekkvingene er temmelig lange og smale, parallellsidige eller noe tilsmalnende bakover. Oversiden er temmelig flat, moderat glinsende, kledt med fine, nedliggende hår og ofte også flekker eller bånd av lyse skjell. Bakkroppsspissen er trukket ut til en lang, spiss pigg som rekker et godt stykke bak bakkanten av dekkvingene. Beina er forholdsvis lange, baklår og -legger er tykke og kraftige med tydelige sporer på leggene. For- og mellomføttene er fem-leddete, bakføttene fire-leddete.
Larvene er sylidnriske, lange og smale med korte bein og en rund hodekapsel.
Levevis
De voksne billene spiser nektar og kan finnes ganske tallrikt på åpne blomster, særlig i skjermplantefamilien (Apiaceae) og kurvplantefamilien (Asteraceae), i solskinn. De er livlige og løper kvikt omkring, de flyr også godt og gjerne. Om de blir forstyrret, ruller de seg sammen og lar seg falle ned på bakken. Denne vanen har gitt dem navnet "tumbling flower beetles" på engelsk. Larvene lever i råtnende død ved, eller de minerer i stengelen på ulike urteaktige planter. Det er uvisst hva de faktisk spiser.
Østfold Fotballkrets
Østfold Fotballkrets (stiftet 10. juli 1904 som Smaalenenes Fodboldkrets) er en av kretsene i Norges Fotballforbund. Den består av alle kommuner i Østfold, samt Ås, Frogn, Vestby og Enebakk i Akershus.
Kretsen var Norges første fotballkrets da den ble stiftet i 1904. Kretsen byttet navn til Østfold Fotballkrets i 1920.
Nåværende klubber
I tillegg kommer eventuelle klubber uten lag i divisjonssystemet for herrer, som Indre Østfold, Nygårdshaugen, Tempo og Vang. Idd er en sammenslåing av Paulsbo og Aspedammen. Kvik Halden er en sammenslåing av Kvik og Halden. Kvik hadde tidligere innkorporert Rapp, Ballklubben 1920 og Halden FK (en tidligere klubb med dette navnet). Senere slo Friggos og Haldenkameratene seg sammen til den andre klubben med navn Halden. Hvaler er en sammenslåing av Vesterøy og Øykameratene. HSV er en sammenslåing av Hølen, Soon og Vestby. Rømskog spiller i Akershus, selv om Rømskog ligger i Østfold.
Tidligere klubber
Klubber merket med stjerne har fortsatt barnefotball, men ikke lenger noe A-lag i divisjonssystemet for herrer. Klubber merket med to stjerner har aldri hatt annet enn barnefotball. Iddefjord var en sammenslåing mellom Ysthede, Osdalen, Iddefjord og Bakke. Gribb het lenge Falk.
Kretsens ansatte
Oversikten inneholder kun faste stillinger på over 50 % og av flere års varighet.
Sesonger
Fram til 1936 var kretsmesterskapet høyeste serienivå, til 1951 var høyeste rene Østfold-avdeling på nivå 2, fra 1962 på nivå 3, til 1979 på nivå 4, deretter nivå 5.
12 Victoria
12 Victoria er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 13. september 1850 av John Russell Hind fra George Bishop's Observatory, Regent's Park. Offisielt oppkalt etter den romerske gudinnen Victoria, i tråd med tradisjonen med å gi asteroider navn etter mytologiske kvinneskikkelser. Navnevalget vakte reaksjoner siden det ble sett som en snikoppkalling etter den britiske dronning Victoria, men ble likefullt akseptert.
Televisa
Televisa er et meksikansk multimediakonglomerat og det største medieselskapet i hele den spansktalende verden. Det ble grunnlagt i 1950 med navnet Telesistema Mexicano. Det har en rekke fjernsynskanaler som tas inn i alle land i Amerika, og eier også en rekke radiokanaler, fotballag, plateselskaper og nettsider.
Historie
Den 7. september 1970 gikk TV-programmet «24 Horas» på lufta for første gang og ble et av Mexicos mest sette nyhetsprogrammer noensinne. Programvert var den legendariske journalisten Jacobo Zabludovsky som har vært anker i programmet i nesten 30 år.
Den 19. september 1985 forårsaket et jordskjelv som målte 8,1 på Richters skala omfattende skader i Mexico by og etterlot det sørlige tårnet på Televisas hovedbygning ødelagt. Likevel ble overføringene ikke alvorlig berørt.
Fjernsynskanaler
Noen av Televisas fjernsynskanaler er:
Abandon
Abandon er det 16. studioalbumet fra det engelske hard rock-bandet Deep Purple, utgitt i juni 1998. Det er det siste studioalbumet der Jon Lord medvirker.
Dette albumet inneholder en lett omarbeidet tidligere utgitt Deep Purple-låt: «Bloodsucker» fra Deep Purple in Rock har på dette albumet fått tittelen «Bludsucker».
Låten «Don't Make Me Happy» ble av en feiltagelse ikke mikset i stereo og finnes derfor kun i mono.
Sporliste
Alle låtene er skrevet av Ian Gillan, Steve Morse, Roger Glover, Jon Lord og Ian Paice, unntatt der annet er notert.
Historia Augusta
Historia Augusta er en senromersk samling med biografier på latin av romerske keisere, deres juniorkolleger og usurpatorer (tronranere) i perioden fra 117 til 284.
Den presenterer seg selv som en sammenstilling av verker fra seks forskjellige forfattere (kollektiv kjent som Scriptores Historiae Augustae), skrevet i regjeringstidene til Diokletian og Konstantin den store, men det virkelige forfatterskapet til verket, dets faktiske datering og dens hensikt, har lenge vært gjenstand for akademisk debatt.
Den første utgivelse etter boktrykkerkonmstens tilkomst var i 1475.
Som en sensasjonalistisk samling av keiserbiografier avviste den kjente engelske historikeren Edward Gibbon verket med forakt; «denne stakkarslige biografer» og «en meget unøyaktig skribent», men unnlot likevel ikke å bruke den. De største problemene er de kildene som er benyttet, og hvor mye av innholdet som er ren diktning. Til tross for disse spørsmålene, er det den eneste sammenhengende redegjørelse for mye av dens periode og er således jevnlig evaluert på nytt og nytt ettersom moderne historikere er ikke villig til å oppgi en såpass unik kilde til mulig informasjon, til tross for det en er åpenbart upålitelig på mange nivåer.
Tittel og omfang
Tittelen på verket ble gitt av Isaac Casaubon som framstilte en kritisk utgave i 1603 (sammen med Claudius Salmasius). Han arbeidet fra en kompleks manuskripttradisjon med et antall ulike versjoner. Hvor omfattende verket var sirkulert og lest i senantikken er ikke mulig å vite, men omfattende sitater fra det er funnet i tekster til forfattere fra 500- til 800-tallet, og de fremste manuskripter er også datert til 800- eller 900-tallet. Editio princeps, den første trykte utgaven, skjedde i Milano i 1475. De seks forfatterne – «Aelius Spartianus», «Iulius Capitolinus», «Vulcacius Gallicanus», «Aelius Lampridius», «Trebellius Pollio», og «Flavius Vopiscus (fra Siracusa)» – dedikerte deres biografier til Diocletian, Konstantin og en rekke private personer, og således skrev de alle tilsynelatende en gang på slutten av 200- og tidlig på 300-tallet.
Til tross for at hele bøker (deler) er viet kortvarige eller i en del tilfeller ikkeeksisterende usurpatorer, er det ingen uavhengige biografier for keiser Quintillus og Florianus, som kun er kortvarig bemerket mot slutten av biografiene til deres respektive forgjengere, Claudius Gothicus og Tacitus. Rundt 300 år etter Casaubons utgave, selv om mye av Historia Augusta ble behandlet med stor skepsis, ble det likevel benyttet som en autentisk kilde, faktisk også av Edward Gibbon i første bind av Romerrikets nedgang og fall (1776). «I moderne tid leser de fleste forskere verket som et stykke med bevisst mystifikasjon, skrevet langt senere enn dens påståtte dato, imidlertid, det fundamentalistiske synet har fortsatt stor støtte. (...) Historia Augusta er også, beklageligvis, hovedkilden for et århundre av romersk historie. Histoikerne er nødt il å bruke den, men kun med ekstrem varsomhet og forsiktighet.»
Franklin W. Dixon
Franklin W. Dixon er et kollektivpsevdonym brukt av en rekke ulike forfattere som skrev Hardyguttene-romaner for Stratemeyer-forlaget. Den mest kjente skyggeforfatteren var Leslie McFarlane (1902–1977) som mellom 1927 og 1946 skrev 19 av de første 25 romanene i Hardyguttene-serien.
M45 (motorvei)
Veien ble anlagt i 1950-årene, på et tidspunkt hvor M1 bare gikk til kryss 18 øst for Rugby. Meningen var å ta av noe av trafikken før M1 smalnet inn. I sørenden av M1 finnes en tilsvarende strekning, M10.
I 1960-årene var den en av landets travleste strekninger, men etter at M6 åpnet i 1972 gav den en me raskere rute mellom Birmingham og London. Mesteparten av trafikken ble derfor ført over dit, og presset på M45 minsket drastisk.
Robert Cleary
Robert Barry Cleary (født 21. april 1936 i Cambridge i Massachusetts, død 16. september 2015 i Hyannis) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1960 i Squaw Valley.
Cleary ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Han var med på det amerikanske ishockeylaget som vant turneringen foran Canada og Sovjetunionen. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. USA vant alle fem kampene i sluttspillsserien og vant serien med maksimale ti poeng foran Canada med åtte og Sovjetunionen med fem poeng.
Cleary ble også verdensmester i ishockey 1960, OL-turnering i Squaw Valley var også det 27. verdensmesterskapet i ishockey. Hans eldre bror William Cleary spilte også på laget.
Paul Armin Due
Paul Franz Wilhelm Armin Due (født 1870 i Kristiania, død 1926 i Oslo) var en norsk arkitekt. Han var sønn av arkitekt Paul Due (1835–1919) og ble utdannet ved Hannovers Polytechnikum i 1896.
Han arbeidet de første to årene etter uteksamineringen i Tyskland, men gikk inn i sin fars firma fra 1898 og tegnet en rekke jernbanestasjonsbygninger, bl.a. til Gjøvikbanen, Flekkefjordbanen, Hell-Sunnanbanen og Bergensbanen.
Villaer (utvalg)
Fra 1911 hadde Paul Armin Due eget arkitektfirma i Kristiania, og tegnet fram til 1916 en del villaer i Aker (nå Oslo), blant dem:
De siste årene av sitt yrkesaktive liv arbeidet han hos Byarkitekten i Kristiania.
Jernbanestasjoner
Siden far og sønn arbeidet med de samme prosjektene, er det i ettertid for enkelte jernbanebygninger usikkert hvem av de to som skal ha hovedæren. Men de aller fleste stasjonene fra tiden like etter 1900 og frem til 1910 var det Paul Armin Due som stod for. Mens faren var mer preget av historismen, tegnet Paul Armin i en mer jugend-preget stil, som var det nye og moderne stiluttrykket.
Stasjonsplaner som ikke ble realisert
I tillegg til de opplistede stasjonsbygningene tegnet Paul Armin Due også stasjonsbygninger til den planlagte Urskogbanen (nå Urskog–Hølandbanen), men den private A/S Urskogbanen hadde ikke råd til å bygge slike påkostede stasjonsbygninger. I stedet fikk byggmester Günther Schüssler fra Kongsvinger i oppdrag å tegne stasjonsbygningene på strekningen.
Riksregalieutstillingen
Riksregalieutstillingen er en utstilling for publikum i Erkebispegården i Trondheim hvor kongeriket Norges regalier og kroningsutstyr blir vist. Utstilling ble åpnet 22. juni 2006, på dagen hundre år etter kroningen av kong Haakon VII og dronning Maud.
Bodmeri
Forbodming innebar at det kunne tas opp lån i form av penger eller tjenester, mot at ytelsen ga panterett. Panteretten (sjøpant) var begrenset til det som avtalen gjaldt slik det fremsto ved endt reise. Rentefoten kunne stå i stil med sikkerheten på verdiene, og var ofte svært høy etter dagens standard.
Sjøfartsloven av 1893 ga regler om bodmeri i 6. kapittel. Disse ble opphevet som foreldet i 1929. Foreldelsen skyldtes i stor grad endringer i kommunikasjon, forsikring og finansformer.
Komorene under Sommer-OL 2008
Komorene under Sommer-OL 2008. Tre sportsutøvere fra Komorene deltok i to sporter under Sommer-OL 2008 i Beijing. De vant ingen medaljer. Friidrettsutøveren Ahamada Feta var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Changuinola vannkraftverk
Utbyggingen startet i 2006, og kraftverket var forventet å stå ferdig installert i 2011. I 2009 stoppet imidlertid The Inter-American Commission on Human Rights videre bygging på grunn av at utbyggingen truet området til guaymí-indianerne i området.
Linn Jørum Sulland
Linn Jørum Sulland (født 15. juli 1984) er en norsk tidligere håndballspiller, som spilte både håndball og strandhåndball. Einar Jørum var hennes morfar.
Klubb
Sulland startet å spille håndball for, og meldte i 2001 overgang til. Hun ble der kåret til «årets spiller» i Eliteserien i håndball for kvinner 2005/06 og ble toppskårer samme sesong med 159 mål.
Fra 2009 til 2015 spilte hun for storklubben, hvor hun vant seks NM-gull, seks seriegull og ble sluttspillsmester seks ganger, samt vant Mesterligaen i 2010/11.
Hun flyttet i 2015 til Ungarn, hvor hun skrev under for. Etter kun én sesong i Ungarn, flyttet hun hjem igjen og signerte for sommeren 2016.
Landslag
Sulland spilte også for det norske kvinnelandslaget i håndball og Norges kvinnelandslag i strandhåndball, med syv mesterskapsmedaljer i håndball og to medaljer i strandhåndball.
Hun representerte Norge under EM i strandhåndball 2006, hvor Norge endte på 5.-plass. Året etter var hun med å ta bronsemedalje under EM i strandhåndball 2007.
Sulland var med å ta VM-sølv under Håndball-VM 2007, men var kun hjemmeværende reserve da Norge ble olympiske mestere under Sommer-OL 2008 i Beijing. Hun var dog tilbake i troppen som tok EM-gull samme år.
Hun ble hentet inn til Håndball-EM 2010 før semifinalen, som erstatter for Stine Bredal Oftedal. Under Håndball-VM 2011, hvor Norge tok VM-gull, ble Sulland norsk toppscorer med 51 mål, bare slått av Brasils Alexandra Nascimento i mesterskapet.
Konge (kortspill)
Konge, er en av de tretten valørene i en vanlig kortstokk. Den har som regel verdien 13, mellom dame (12) og esset (14). Det finnes fire konger, en i hver farge spar, hjerter, ruter og kløver, i en kortstokk,
Historie
Kongene er de aller eldste billedkortene i kortstokken – de har røtter helt tilbake til persiske kort laget omkring år 1100.
På 1700-tallet var det vanlig å gi kongene navn etter kjente historiske herskere. Disse kunne variere fra land til land, men i Norge var disse navnene i bruk: sparkonge = (kong) David, hjerterkonge = Karl (den store), ruterkonge = (keiser Julius) Cæsar, kløverkonge = Alexander (den store). Denne navngivningsskikken gikk ut av bruk omkring 1850.
Opprinnelig ble kongene fremstilt i helfigur (med ben og underkropp), men under Napoleontiden begynte en å produsere dagens todelte billedkort med to hoder og i Skandinavia på 1830-tallet.
På internasjonale kortstokker er hjørnemarkeringen for konge bokstaven «K» (for engelsk «king» «konge»).
King
13 Egeria
13 Egeria er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 2. november 1850 av Annibale de Gasparis fra Osservatorio Astronomico di Capodimonte.
Den er oppkalt etter en nymfe som ifølge legenden var den romerske kongen Numa Pompilius' rådgiver og make.
UFC 69
UFC 69: Shootout var et MMA-arrangement i regi av UFC i Houston i Texas i USA, 7. april 2007.
Eino Penttilä
Eino Penttilä (født 27. august 1906 i Joutseno, død 24. november 1982 i Björneborg) var en finsk spydkaster på 1920- og 30-tallet. Han deltok i to olympiske leker og vant en bronsemedalje.
1. oktober 1927 satte han ny verdensrekord i Viborg med et kast på 69,88 meter. Dermed forbedret han rekorden til landsmannen Jonni Myyrä med en meter og 33 cm. Etter dette ble Penttilä regnet som favoritt til å ta gull under OL 1928 i Amsterdam. Der var han imidlertid ikke i sin beste form, og gikk glipp av medaljer. Gullmedaljen gikk til svenske Erik Lundqvist.
Fire år senere i Los Angeles gikk det bedre for Penttilä. Fra å være femtemann i kvalifiseringen med et kast på 64,28, forbedret han seg til 68,70 og tok bronsedaljen bak to landsmenn – den overlegne Matti Järvinen (gull med 72,71 m) og Matti Sippala (sølv med 69,80 m).
Riksmålsforbundets mediepriser
Riksmålsforbundets mediepriser er en samlebetegnelse på tre priser som deles ut av Riksmålsforbundet. Dette er Lytterprisen (etablert 1960), TV-prisen (etablert 2003) og Gullpennen (etablert 1985).
En hovedtanke bak riksmålsbevegelsens priser er å belønne og påskjønne forfattere, skribenter og journalister som benytter seg av et levende og nyansert riksmål i sin virksomhet.
Trollruner
Trollruner er en bokserie skrevet av den norske populærforfatteren Margit Sandemo. Etter å ha utgitt de to seriene De svarte ridderne og Blålys! med handling i nåtiden, utgir Sandemo nok en historisk serie. Ingrediensene er de vanlige; overnaturlige hendelser, mystikk, dramatikk, kjærlighet og hat. Hovedpersonene er Iliana og fyrstesønnen Ravn, og vi følger dem og etterhvert deres familie idet de prøver å løse gåter fra fortiden og beskytte seg og sine kjære fra ondskapen som forfølger dem.
Baksideteksten til første bok: ''Unge Iliana hadde alltid hørt at skogen utenfor borgen var forhekset. Da en gruppe riddere sendt ut av den onde fyrst Bogislav forsvant sporløst, fryktet hun for hva som kunne komme. Var hele landsbyen i fare?''
''Iliana søkte råd hos Ravn, fyrstens sønn, selv om hun ikke lenger var sikker på hvem hun kunne stole på. Kanskje flukt var den eneste redningen for dem alle. Men veien gikk gjennom den mørke, farlige skogen med alle dens hemmeligheter...'' Serien ble avsluttet med bok 11, Dagen gryr.
Fylkesvei 151
Fylkesvei 151 (Fv151) går mellom Alisenborg (Son) i Vestby og Kongshaug i Indre Østfold. Veiens lengde er 10,7 km, hvorav 7,0 km i Akershus og 3,7 km i Østfold.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Michael Flagstad
Michael Flagstad (født 1869, død 1930) var en norsk musiker og dirigent fra Hamar. Han studerte fiolin hos Gudbrand Bøhn, var kapellmester ved Centralteatret 1901 til 1909 og ved Det norske teatret 1912 til 1917. Han var en av initiativtakerne og styremedlem i Norsk Musikerforbund som ble startet i 1911. Han oversatte også en rekke operatekster til norsk.
Michael Flagstad var gift med pianisten Maja Flagstad og var far til Kirsten Flagstad, Ole Flagstad, Lasse Flagstad og Karen-Marie Flagstad. De flyttet fra Hamar til Kristiania der de bosatte seg på Vinderen rundt 1900.
Pavel Koltsjin
Pavel Konstantinovitsj Koltsjin (russisk: Павел Константинович Колчин; født 9. januar 1930 i Jaroslavl, død 29. desember 2010) var en russisk langrennsløper som konkurrerte for Sovjetunionen. Han deltok i to vinter-OL, og tok i alt fire medaljer. Under OL 1956 vant han gull på stafetten og bronse på 15 og 30 km, og i 1964 bronse på stafetten. Bronsemedaljen på 15-kilometeren i 1956 var den første langrennsmedaljen som gikk til en ikke-skandinav. Koltsjin vant også 15 og 50 km under Holmenkollrennene i 1958. Koltsjins kone, Alevtina Koltsjina, vant stafettgull under OL 1964 i Innsbruck.
Claes Joachim Olsson
Claes Joachim Olsson (født 20. mars 1987 i Lysekil i Sverige, død 25. januar 2010 i Afghanistan) var en soldat i den norske Hæren. Han tjenestegjorde i Telemark bataljon i den norske ISAF-styrken i Afghanistan, hvor han var tilknyttet den norske stabiliseringsstyrken PRT-14 i Meymaneh.
Pavel Koltsjin
Koltsjin gjorde også suksess under Ski-VM. Han vant tre sølvmedaljer under VM 1958 (15 km, 30 km og stafett) og en bronse i 1962 (stafett).
Claes Joachim Olsson
Olsson ble drept den 25. januar 2010 da hans CV9030N stormpanservogn kjørte på en veibombe fire kilometer sørøst for Ghowrmach nord i Afghanistan. Taliban skal ifølge Aftenposten ha tatt på seg ansvaret for hendelsen.
Pavel Koltsjin
For de gode resultatene i vinter-OL, VM og Holmenkollen, ble han tildelt Holmenkollmedaljen i 1963 (delt med kona Alevtina Koltsjina, Astrid Sandvik og Torbjørn Yggeseth.). Koltsjin og Koltsjina var det første ekteparet som ble tildelt Holmenkollmedaljen.
Fields of Rot
Fields of Rot er det fjerde studioalbumet til det norske black/thrash metal-bandet Nocturnal Breed.
Claes Joachim Olsson
Biografi
Olsson ble født 20. mars 1987 i Lysekil i Sverige, men vokste opp i Gressvik utenfor Fredrikstad i Østfold fylke. I januar 2007 startet han sin tjeneste i Forsvaret ved Panserbataljonen i Indre Troms. Fra september 2008 tjenestegjorde han ved Telemark bataljon.
I desember 2009 ankom Olsson Afghanistan sammen med stabiliseringsstyrken PRT-14, der han tjenestegjorde som vognfører på CV9030F1 stormpanservogn i Meymaneh.
Pavel Koltsjin
Pavel Koltsjins sønn Fjodor Koltšin har vært OL-deltaker i kombinert.
Claes Joachim Olsson
Biografi
Olsson ble av medsoldater beskrevet som dyktig, og han var godt likt blant medsoldatene. Ifølge kollegene var han omgjengelig, pliktoppfyllende og sosial. Han var lett å bli kjent med og fikk fort tillit blant medsoldatene.
Dødsfall
Olsson ble drept den 25. januar 2010 da hans CV9030F1 stormpanservogn kjørte på en veibombe sørøst for Ghowrmach nord i Afghanistan mandag formiddag.
Olsson deltok som vognfører på en CV9030F1 stormpanservogn i en kolonne på 11 kjøretøyer og 40 norske soldater tilhørende infanterienheten fra Telemark bataljon på en operasjon i Ghowrmach-distriktet. Soldatene var på vei for å møte soldater fra den afghanske hæren for å gjennomføre felles patruljer i området. Styrkens oppdrag var å operere som partnere for den afghanske hæren, opprettholde sikkerheten på ringveien som er hovedtrafikkåren i området og å opprettholde ISAFs tilstedeværelse i dette området. Ghowrmach-distriktet er preget av mye aktivitet fra Taliban-opprørere og kriminelle.
Klokken 09:46 lokal tid (06:16 norsk tid) kjørte Olssons stormpanservogn på en nedgravd veisidebombe rundt fire kilometer sørøst for Ghowrmach. Eksplosjonen drepte Olsson momentant og skadet to andre soldater som satt i samme vogn. Kort tid etter eksposjonen ble den avdøde sammen med de to skadde evakuert av stabiliseringsstyrkens helikopter i Meymaneh.
Ansvar
Talibans talsmann Zabiullah Mujahid bekreftet at det var Taliban som sto bak veisidebomben som drepte Olsson, som sa at «det eksploderte kjøretøyet ble etterlatt på stedet» av «lokale mujahedin, hellige krigere».
Reaksjoner
Statsminister Jens Stoltenberg sa at «Selv om vi hele tiden vet at dette oppdraget kan være farlig, går tapet av en norsk soldat veldig inn på meg.»
Forsvarssjef general Harald Sunde uttrykte at: «Mine tanker og min dype medfølelse går først og fremst til familien og de nærmeste som i dag har lidd et ubeskrivelig tap. Jeg tenker også på soldatene som ble skadet, avdelingen som har mistet et verdifullt medlem, på medsoldatene som har mistet en venn og på alle norske soldater i Afghanistan som nok en gang blir minnet på oppdragets alvorlighet.»
Hans Majestet Kong Harald V sendte også et kondolansetelegram, hvor han uttrykte sin medfølelse overfor Olssons pårørende.
Oberstløytnant Rune Solberg, sjef for Telemark Bataljon fra april 2008 til desember 2009, sa at «Vi føler oss sterkt, sterkt involvert i det som har skjedd», og fortsatte med å si at «Vi i TMBN ser på dette som et feigt angrep, utført av usle kryp som ikke har andre midler å ty til enn dette.»
Under forsvarsminister Grete Faremos besøk til Pentagon den 27. januar 2010, benyttet USAs forsvarsminister Robert Gates anledningen ved møtets begynnelse til å uttrykke sin medfølelse med de pårørende og Norge for det tapet er som lidd.
Olsson ble tildelt Forsvarets medalje for falne i strid.
Total Abandon: Australia ’99
Total Abandon: Australia '99 er et dobbelt konsertalbum fra det engelske hard rock-bandet Deep Purple, utgitt i oktober 1999. Albumet dokumenterer bandets Abandon-turné. Dette er det siste albumet der Jon Lord medvirker.
Innspillingen ble gjort under konserten i Melbourne Park i Melbourne i Australia den 20. april 1999.
Sporliste
Alle låtene er skrevet av Ian Gillan, Ritchie Blackmore, Roger Glover, Jon Lord og Ian Paice unntatt der annet er notert.
RollerCoaster Tycoon
RollerCoaster Tycoon er et strategispill utviklet i 1999 av Chris Sawyer og utgitt av Hasbro Interactive til PC i 1999. RollerCoaster Tycoon og oppfølgerne er en av de bestselgene PC-spillene gjennom tidene med 180 millioner dollar.
I RollerCoaster Tycoon skal en bygge en fornøyelsespark etter eget ønske. En må bygge attraksjoner, matboder, toaletter o.l. En må sørge for at gjestene  har det bra, og det er muligheter for å bygge egne berg- og dalbaner. man får også et oppdrag, for eksempel å ha 650 besøkende og være bedre enn nr. 700 på rankingen innen år 3.
Hasbro Interactive ble i 2001 kjøpt opp av Infogrames, nå kjent som Atari, som har gitt ut to oppfølgere. I tillegg kommer to utvidelsespakker til det første spillet.
RollerCoaster Tycoon er dessuten også gitt ut til Xbox. RollerCoaster Tycoon 2 skal for øvrig også omprogrammeres til det formatet.
Emil fra Lønneberget
Emil fra Lønneberget eller Emil i Lønneberget (svensk: Emil i Lönneberga) er en barnebokserie om Astrid Lindgrens litterære figur Emil Svensson, med tre hovedbøker utgitt i 1963 (1964 på norsk), 1966 og 1970.
Flere sanger fra Emil-filmene er kjent: kjenningsmelodien «Hujedamej, sånt barn han var», «Du kära, lilla snickerbo» og «Idas sommervise» («Du ska inte tro det blir sommar»). Disse sangene har tekst av Astrid Lindgren og musikk av Georg Riedel.
Emil var for øvrig favorittfiguren til Astrid Lindgrens far, Samuel August, fordi både han og Emil var barn i samme tidsperiode og område. Astrid Lindgren har beskrevet det slik: «När Emil sprang omkring på sina barfotaben i Lönneberga, var Samuel August en ungefär likadan liten Smålandspojk i en socken strax intill, fastän han sannolikt inte gjorde fullt så många hyss.».
Handling
Emil Svensson, en blond gutt i 5–7-årsalderen, bor på bondegården Katthult i grenda Lönneberga i Småland omkring år 1900, sammen med sin lillesøster Ida, mor Alma og far Anton, gårdsgutten Alfred og en tjenestejente som heter Lina som ikke kan tolerere Emils sprell. Iblant kommer Krösa-Maja ("Tyttebær-Maja") til Katthult for å hjelpe til i husholdet, og fortelle historier om utburder, spøkelser, mordere og andre forferdeligheter. Emil, som i virkeligheten er veldig snill, gjør mer "hyss" (sprell) enn det er dager på året, hvilket en dag gjør Lönneberga-boene sinte og samler inn penger til moren Alma for å sende Emil til Amerika, som hun ikke går med på. Alma skriver ned Emils alle "hyss" i skrivebøker, fordi Emil skal minnes hvilke "hyss" han gjort som gutt da han er stor, og da er formann i Lönneberga kommunalnemnd.
I de tre hovedbøkene om Emil må man følge flere av hans "hyss":
Emil fra Lønneberget
Emil putter hodet ned i suppebollen en dag da kjøttsuppe serveres til middag i Katthult, men hodet blir sittende fast i bollen. En dag i juni skal det være fest i Katthult. Før pappa Anton heiser flagget, heiser Emil opp lille Ida i flaggstangen, og blir deretter låst inn i snekkerbua hvor han må tenke over sitt sprell og spikker en trefigur mens han venter til han blir sluppet ut. Men denne gangen rømmer Emil på en planke, som han plasserer mellom snekkerbuas vindu og matbuas vindu på den andre siden, og har i matbua sin egen lille fest med pølser. Men han spiser ikke opp den siste pølsen, som da serveres til fru Petrell, som hadde reist til Katthult helt fra Vimmerby for å smake Almas gode pølser. En dag i juli reiser Alfred til Hultsfred for å avlegge verneplikt på Hultsfreds slätt. Moren Alma, pappa Anton og Lina skal reise til Hultsfred for å treffe Alfred, og Emil og Ida må ikke følge med. Men Emil ritil Hultsfred likevel, på hesten Jullan. (Dette kapittel er ikke medtatt i filmatiseringen)
Nye sprell av Emil fra Lønneberget
En dag i juli fanger Emil pappa Anton i en rottefelle, og hiver samme dag paltrøre og røstipotet-røre på sin far, og spikker sin hundrede trefigur. Den siste oktober samme år er det høst-marked i Vimmerby, hvor Emil lykkes skremme vettet av fru Petrell og alle Vimmerby-boene som tror en komet skal komme - men også skaffe seg hesten Lukas gratis. Straks før vinteren bestemmer Emil seg for å grave ulvestue, etter Krösa-Majas historier om ulver som levde i Småland før i tiden. Straks før jul slaktes den store julegrisen. Mor Alma sender Emil til fattighuset med en stor kurv med julemat og en snus-boks særlig til Alfreds farfar Stolle-Jocke, men på andre juledagen kommer Alfreds farfar til Katthult fra fattighuset, sammen med Lill-Klossan, for å fortelle at de ikke fått noen julemat, og han har ikke fått snus, på grunn av Kommandoran, det største og sterkeste fattiglemmet som er blitt satt til å kommandere i fattighuset (hvilket ikke hadde skjedd hvis Emil hadde blitt kommunalnemndeformann), fordi Kommandoran saboterte allting gjennom å ta all julemat (og Jockes snus) som mor Alma hadde Hun beholder alt sammen selv. Men når hun oppdaget at en pølse var borte, og så langt som ingen bekjente at denne tatt pølsen, satt Kommandoran i sitt rom på loftet hvor hun spiste og spiste all julematen så hun kunnet sprekke og snuste opp alt Jockes snus. Emil bestemmer seg for å lure Kommandoran til Skorphult, hvor mor Alma og pappa Anton er på julefest, og deretter ber han alle fattiglemmene til Katthult på julefest, som senere er kalt "Stora tabberaset i Katthult". De får all julematen som ennå finnes i matbua, men som egentlig var til julefesten på tredje juledagen da slektningene i Ingatorp kommer til Katthult, men Emil anser at de er "tjukke nok" og fattiglemmene behøver julematen mye bedre. Da Kommandoran får rede på at fattiglemmene har gått til Katthult, går hun til Katthult for å sende dem hjem. Men hun blir ulykkelig nok fanget i Emils ulvestue. Emil anser at det er en nødvendig straff for Kommandoran, for hennes synder og skrekkelige oppførsel mot Stolle-Jocke og de andre fattige. Emil undrer hvem som må ha tatt den pølsen som Kommandoran påstod hadde forsvunnet, og Kommandoran bekjenner at hun tok den men hun glemte at det var hun selv som tatt pølsen. Emil forlater Kommandoran til slutt, og ber Alfred å hjelpe henne opp fra ulvestuen. Men Kommandoran bestemmer seg for å flykte fra Katthult, og aldri sette sin fot der igjen.
Emil fra Lønneberget gir seg ikke
En lørdag er det auksjon i Backhorva, fordi Backhorva-familien skal utvandre til Amerika og derfor må de selge alle deres eiendommer. Emil lykkes med å gjøre flere vanvittige innkjøp, dette gjør pappa Anton sint. Dagen etter auksjonen later Emil som at lille Ida har tyfus gjennom å male ansiktet hennes blått. En sommernatt skjer det noe skrekkelig, da suggen Emils pappa kjøpt på auksjonen føder elleve unger og biter i hjel ti av den. Men den ellevte grisungen reddes av Emil, som som måtte på do om natten, og da hørte han en grisunge skrike for sitt liv. Et par dager senere dør suggen i en merkelig sykdom. Emil bestemmer seg for å ale opp grisungen selv.
En sommerdag brygger mor Alma kirsebærvin til fru Petrell, men Emil og grisungen spiser opp kirsebærene som blir til overs. Men dette gjør dem så fulle at de forårsaker så store forferdeligheter at man ikke kan tale om det. Etter det blir Emil sendt til Lönneberga godtemplarforening, for å avlegge løfte om edruelighet for resten av livet. Han bestemmer seg for å holde hele Katthult i edruelighet, og begynner med å ødelegge flaskene med fru Petrells kirsebærvin. Da sommeren er slutt, skal Emil begynne skolen, og viser seg være best i klassen.
En søndag i november er det husforhør i Katthult. Mor Alma blir sint på Lina, som alltid svarer feil på prostens spørsmål om Adam og Eva. Etter forhøret er det middag med ostkaka til dessert. Når Emil har spist ostekake, ber moren Alma ham å gå ut for å stenge inn hønene. Samtidig setter Emil haspen på dass-døren også, uten noen tanke på at noen kanskje sitter der inne. Pappa Anton blir dermed sperret inne på dasset, og blir rasende på Emil. Han forsøker ta seg ut gjennom det lille vinduet ovenfor døren, der han blir sittende fast frem til Alfred til slutt kommer med en sag og sager ham løs.
En dag når Emil spikker rakepinner sammen med Alfred, spikker Alfred seg i venstre tommelen. Han blir straks før jul syk i en dødelig sykdom som trolig er sepsis, samtidig som en stor snøstorm inntreffer i Småland. Emil bestemmer seg for å, tross stormen og mammas og pappas ord at det ikke går å ta Alfred til doktoren, å ta Alfred på sleden til doktoren i Mariannelund, hvor Emil og hesten Lukas til slutt er fremme etter en hard kamp i den harde snøen og takket være hjelp fra en snøplog. Dagen før julaften kan Alfred reise hjem, og Lönneberga-boene som får rede på Emils heltedåd jubler og tilgir ham for alle hans sprell.
Bøkene
Hovedbøker: Øvrige bøker: Bøkene om Emil i Lønneberget er illustrert av Björn Berg.
Film og TV
De tre hovedbøkene er blitt filmatisert som samproduksjoner mellom Sverige og Vest-Tyskland, med Olle Hellbom som regissør og barneskuespilleren Jan Ohlsson som hovedrolleinnehaver. Filmene har siden 1970-tallet vært populære gjengangere som serier på norsk og svensk barne-TV og gjort Emil kjent for flere generasjoner. Særlig har skuespilleren og visedikteren Allan Edwall gjort inntrykk med sin komiske framstilling av Emils far Anton Svensson, som rasende jager sønnen inn til snekkerbua hver gang gutten har gjort et sprell. Det berømte ropet «Eeeemiil, förgrömmande onge!» var Edwalls eget forslag og står ikke nevnt i bøkene.
Arna Busser
Produksjonen av busskarosserier ble startet av Ragnvald Solberg sammen med broren Gunnar på Arnatveit i 1946. Selskapet drev også med møbelproduksjon. Gunnar Solberg var utdannet karosserimaker og fikk ansvaret for karosseriavdelingen. I 1983 fusjonerte møbel-delen av selskapet med Nordås Industrier, men allerede i 1986 gikk de konkurs. I 1986 dør også Ragnvald Solberg. I 1995 ble bedriften solgt til Bergen Bedriftsutvikling. I 1997 gikk også dette selskapet konkurs.
Konkursboet etter Arna Busser ble i 1997 overtatt av Vest Buss, som opprettet selskapet Arna Buss-Service AS for å videreføre serviceavdeling og ettermarked for tidligere Arna-kunder, men videreførte ikke karosseriproduksjonen. I 1999 ble Arna Buss-Service innfusjonert i Oslo-selskapet BusSupply AS, som solgte forskjellige produkter for bussmarkedet, sånn som skiltkasser og klimaanlegg, og avdelingen i Arna kunne da også tilby det. I 2000 begynte man også å montere minibusser hos BusSupply i Arna, først og fremst med montering av seter og gulv/interiør i råbygde kassevogner, men også mer avanserte operasjoner som forlengelse av karosseriet eller innmontering av bussdører og panoramavinduer. Minibussproduksjonen ble lagt ned 1. juli 2006, da man innså at den ikke var mulig å gjøre lønnsom.
I dag er det fortsatt bussrelatert aktivitet i avdelingen i Arna med vedlikehold og ettermarked for Iveco Bus i bergensområdet, blant annet i forbindelse med flere bussanbud for Skyss.
Skeidar
Skeidar er en landsdekkende norsk møbelkjede. Det er den eldste norske møbelkjeden og ble startet av Andresen-familien i 1912. Skeidar startet som Adolf Andresens møbelsnekkerverksted i Ski. I 1964 ble verkstedet utvidet med en butikk av Erna og Erik Andresen. Kjeden hadde i 2022 48 butikker spredt over hele Norge, fra Kristiansand i sør til Tromsø i nord, og er en av landets største møbelkjeder, og den største familieeide møbelkjeden i Norge. Hovedkontoret ligger på Holmen i Asker kommune. I 2021 omsatte Skeidars varehus møbler og interiørartikler for rundt to milliarder kroner.
I 2012 kjøpte Skeidar opp den konkurrerende møbelkjeden Living og dannet møbelkonsernet SkeidarLiving Group AS. Etter sammenslåingen med Living-varehusene opplevde Skeidar en økning i antallet utsalgssteder, men Living-varehusene viste seg lite profitable. De lønnsomme Living-butikkene ble omprofilert til Skeidar, og de ulønnsomme ble lagt ned.
Fotballspilleren Martin Andresen, som blant annet har spilt på Stabæk, Brann og i Vålerenga, er eier og konsernsjef i kjeden.
Kvantitetsteorien
Kvantitetsteorien er en gammel teori om prisnivå og inflasjon med røtter tilbake til 1500-tallet. Da ble det oppdaget at stor innførsel av gull og sølv til Spania fra Amerika førte til prisstigning. Det ble forklart med at den store tilgangen på sølv og gull førte til økning i myntproduksjonen og større sirkulasjon av penger.
En slik sammenheng mellom pengemengde og prisnivå kan illustreres ved hjelp av kvantitetsligningen:
Kvantitetsteorien bygger på forutsetningen om pengenøytralitet.
M*V=P*Y
M = sirkulerende pengemengde målt i kroner P = prisindeks Y = reelt BNP Produktet av P og Y er nominelt BNP V = nominelt BNP dividert på pengemengden
V=PY/M
V kalles for inntektsomløpshastigheten til penger. Den uttrykker hvor mange inntektskroner som hver krone i pengemengden i gjennomsnitt finansierer i løpet av et år. En høy V betyr at pengene sirkulerer raskt i økonomien. Inntektsomløpshastigheten = omløpshastigheten.
Historisk bakgrunn og utvikling
Senere ble konseptet uttrykt i en forenklet form av David Hume.
Økonomen Irving Fisher grep senere fatt i konseptet og forbedret det («The Purchasing Power of Money»; 1911). En viktig representant for en mer moderne utgave av teorien er den amerikanske økonomen Milton Friedman.
Hans Purrmann
Hans Purrmann (født 10. april 1880 i Speyer, død 17. april 1966 i Basel, Sveits) var en tysk maler og grafiker.
Han gikk først i malerlære i farens firma og fortsatte på kunsthåndverkskolen i Karlsruhe (1897 -1899). Da kom han inn på kunstakademiet i München, med lærerne Gabriel von Hackl (i tegning) og Franz von Stuck (i maleri).
Han ble engasjert i kunsttidsskriftet «Kunst und Künstler» som ble redigert av Karl Scheffler. Han ble også invitert til Preussische Akademie der Künste, og godtok det, men ikke å bli professor. Han flyttet til Italia i 1935 og ble styrer for Villa Romana i Firenze. Denne stillingen ble usikker etter at hans verker ble erklært entartet i hjemlandet. Nazistene beslagla 21 arbeider pluss 2 portretter malt av Rudolf Großmann. Da Mussolini falt, flyktet han til Sveits.
I etterkrigstiden gikk det bedre. Han hadde utstillinger flere steder, og mottok æresbevisninger. Purrmann ble i 1955 utnevnt til den tyske ordenen Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste.
Kunstverein Hannover arrangerte en stor retrospektivutstilling i anledning 80-årsdagen.
Storevarden
Storevarden (217 moh.) er, etter Kolbeinsvarden, det nest høyeste punktet på Askøy utenfor Bergen i Hordaland. Toppen ligger 1,3 kilometer sørøst for toppen av Kolbeinsvarden.
Etter tradisjonen regnes Storevarden av mange som et av Bergens syv fjell. Den årlige 7-fjellsturen går imidlertid ikke lenger innom Askøy og Storevarden slik den gjorde de første etterkrigsårene.
Dame (kortspill)
Dame, er en av de tretten valørene i en vanlig kortstokk. Den har som regel verdien 12, mellom knekt (11) og konge (13). Det finnes fire damer, en i hver farge spar, hjerter, ruter og kløver, i en kortstokk.
Ulidiidae
Ulidiidae er en liten familie av fluer. De er nært i slekt med Otitidae og trolig bør disse regnes som en underfamilie av Ulidiidae, men Ulidiidae kan skilles fra Otitidae på at vingene mangler mørke tegninger (bortsett fra en mørk spissflekk hos slekten Seioptera).
Dame (kortspill)
På internasjonale kortstokker er hjørnemarkeringen for dame bokstaven Q for engelsk «queen» (dronning).
Historie
De persiske og arabiske kortstokkene hadde ingen kvinnelige billedkort. Mange europeiske kortstokker hadde, og har, derfor heller ingen kvinnelige kort. Tradisjonelle tyske kortstokker opererer f.eks med konge, «Obermann» og «Untermann».
Allerede i middelalderen begynte man å innføre kvinnelige billedkort, muligens fordi kortspill var en populær fritidssyssel blant adelskvinner. Kortprodusentene i Frankrike, som begynte å masseprodusere kortstokker ved hjelp av tresnitt på slutten av 1400-tallet, tok dette til seg og innførte damene som et fast inventar mellom kongene og knektene.
På 1700-tallet var det vanlig å gi spillkortdamene navn etter kjente historiske eller mytologiske kvinner. Disse kunne variere fra land til land. I Norge var disse navnene i bruk:
Dråpemøll
+ ca. 20 slekter til
Dame (kortspill)
Historie
Denne navngivningsskikken gikk ut av bruk i Norge omkring 1850, men er fremdeles i bruk i Frankrike. Her har kortene disse navnene:
Opprinnelig ble damene fremstilt i helfigur, med ben og underkropp, men i Napoleonstiden begynte en å produsere todelte kort med to hoder. I Skandinavia begynte en å produsere slike på 1830-tallet.
Ulidiidae
Utseende
Små til middelsstore, kompakte fluer. Kroppen er oftest mørk på farge, det store hodet gjerne lysere. Den har få kraftige børster og lite tydelig hårkledning. Beina er forholdsvis kort og kraftige uten noen slående særtrekk. Vingene er ensfarget klare eller med en svart flekk i spissen, uten mørke tverrbånd.
Dråpemøll
Dråpemøll (Scythrididae) er en gruppe av små, dråpeformede sommerfugler som hører til overfamilien Gelechioidea. Det er beskrevet over 700 arter, men sannsynligvis finnes det mange flere ubeskrevne, for eksempel regner man med at 90 % av de nordamerikanske artene ennå ikke har fått navn (Powell 2003). I Europa er det kjent 200 arter, i Norge ni. De fleste av de norske artene er relativt sjeldne, og bare to av dem er funnet utenfor det sørlige Østlandet i Norge.