cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rorate
Vekselsang
et cecídimus quasi fólium univérsi:
et iniquitátes nóstræ quasi véntus abstulérunt nos:
abscondísti faciem túam a nóbis,
et allisísti nos in mánu iniquitátis nóstræ. Víde Dómine afflictiónem pópuli túi,
et mítte quem missúrus es:
emítte Agnum dominatórem térræ,
Para-VM i friidrett 2023 – 5 000 meter menn
5000 meter for menn under Para-VM i friidrett 2023 ble arrangert i Paris 10. juli 2023.
Rorate
Vekselsang
ut áuferat ípse júgum captivitátis nóstræ. Consolámini, consolámini, pópule méus:
Para-VM i friidrett 2023 – 5 000 meter menn
T11
Øvelsen ble arrangert 10. juli.
Rorate
Vekselsang
cito véniet sálus túa:
Para-VM i friidrett 2023 – 5 000 meter menn
T13
Øvelsen ble arrangert 10. juli.
Rorate
Vekselsang
quare mæróre consúmeris,
Para-VM i friidrett 2023 – 5 000 meter menn
T54
Øvelsen ble arrangert 10. juli.
Rorate
Vekselsang
quia innovávit te dólor?
égo enim sum Dóminus Déus túus,
Sánctus Israël, Redémptor túus.
Roraremessenes historie
Roratemessen var frem til liturgireformen etter annet vatikankonsil en votivmesse til ære for jomfru Maria, som tidligere bare kunne feires på lørdager i adventsiden, selv om den flere steder ble feiret hver ukedag. Ettersom man til denne messen leste evangeliet om Herrens bebudelse, der erkeengelen Gabriel bebuder Herrens fødsel for Maria, ble denne messen av og til kalt englemessen. Dens liturgiske farge var hvit.
Etter reformen i 1969 fremstår liturgien mer slik at rorateropet Rorate caeli desuper artikulerer tydeligere forventlingen om Herrens komme.
Macrodascillus
Macrodascillus er slekt av hårbiller.
Utseende
Middelsstore (5-7 millimeter), avlangt ovale og nokså flate, fint hårete, blanke, gulbrune til svarte hårbiller. Antennene er lange og tynne. Hodet er nokså stort med store fasettøyne.
Levevis
Larvene lever gjerne i kalde bekker.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.
Svømming under Panamerikanske leker 1983
Svømming under Panamerikanske leker 1983. Svømming var en av flere sporter i de niende Panamerikanske leker som ble arrangert i Caracas i Venezuela fra 14. til 29. august 1983. Det var tjueni øvelser, femten for menn og fjorten for kvinner. USA ble beste nasjon med tjuefem gullmedaljer foran Canada og Brasil med to hver.
Arne Kjølle
Arne Kjølle (født 12. juli 1925 i Folldal) er en norsk professor emeritus og tidligere bestyrer av Vannkraftlaboratoriet ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet, der han blant annet også har forsket på hydromekaniske og termodynamiske målemetoder. Han har også tilrettelagt studieplaner for oljehydraulikk og pneumatikk.
Han er utdannet sivilingeniør fra Norges tekniske høgskole.
Kjølle har vært turbiningeniør ved Kværner Brug, har forsket ved universiteter i Storbritannia, Tyskland og Japan og har vært gjesteforeleser ved Changsha University i Kina.
Jammain
Jammain (arabisk جمّاعين ) er en palestinsk by nord på Vestbredden, 16 km sørvest for Nablus, 6 km nordvest for Salfit og 40 km nord for Ramallah. Ifølge Palestinsk statistisk sentralbyrå hadde byen et folketall på 6 227 i 2007.
Historie
Jammain ligger på en høyde som har vært bosatt siden oldtiden. Tilskårede steiner har blitt benyttet om igjen i landsbyhusene til murer, gjerder og jordbrukterrasser. En har også funnet uthugde cisterner. 400 meter nordvest for byen ligger gravhuler hugget ut i berget, med en nisje og grotte (kalt I-Qubay'ah). En har også funnet keramikk fra sen romersk og bysantinsk tid.
På 1000- og 1100-tallet var landsbyen et senter for hanbali-aktivitet.
Byen har vært bosatt siden midten av islamsk tid og Saladin slo leir her med hæren sin. De første innbyggerne i byen var Bani Qudama-klanen, som flyttet til Damaskus og opprettet forstaden Salihiyah i 1156. Mens de var i byen bygget de den første moskéen her.
Den syriske geografen Yaqut skildret stedet som «en brønn i Nablusåsen i Filistin-provinsen. Den ligger en dagsreise fra Jerusalem og tilhører den byen.»
En landsby i korsfarertiden (1123 e.Kr), kalt Gemmail, har blitt identifisert som Jammain.
Det osmanske riket
På 1600-tallet regjerte Qasim-familien Jammain og tyve nærliggende landsbyer. Jammain var setet i Jammains underdistrikt i Nablus sanjak.
Den franske oppdageren Victor Guérin besøkte landsbyen (som han kalte Djemma'in) i 1870, og estimerte at den hadde 1 400 innbyggere. Husene var av bedre standard enn mange andre steder Palestina, og noen virket nybygde.
I 1882 skildret Palestine Exploration Fund i Survey of Western Palestine Jammain som «den største landsbyen i distriktet, i høyt lende, omgitt av olivenlunder. Vannforsyningen er et reservoar og en brønn øst for landsbyen.»
Palestinamandatet
I folketellingen i 1922, utført av De britiske mandatmyndighetene, hadde hadde Jammain et folketall på 720, alle muslimer; dette økte i folketellingen i 1931 til 957, fremdeles alle muslimer, i 202 hus.
I 1945 hadde Jammain et folketall på 1 240, alle arabere, med 19 821 mål land, ifølge en offisiell landmåling. Av dette var 5 362 mål plantasjer og irrigert land, 6 625 benyttet til korn, mens 77 mål var bebygget land.
Etter 1967
Som så mange andre palestinske steder på Vestbredden, har innbyggerne i Jammain vært involvert i Israel-Palestina-konflikten, og har vært et mål for flere raid fra det israelske forsvaret (IDF). Siden Den første intifadaen i 1987, har seks mennesker i byen mistet livet i angrep fra IDF og hundrevis har blitt satt i fengsel.
Zsofia Balazs
Zsofia Balazs (født 4. juli 1990) er en canadisk svømmer som spesialiserer seg i maratonsvømming. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 18 på 10 kilometer fri.
Microedus
Microedus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Små (gjerne ca. 3 millimeter), brede, halvblanke, mørkbrunlige kortvinger. Kroppen er fint punktert og hårete. Hodet er nokså stort med små, utstående fasettøyne, to tydelige punktøyne i den bakre delen. Pronotum er bredere enn langt, med rundede sider. Dekkvingene er forholdsvis lange og dekker gjerne ca. halvparten av bakkroppen, som er betydelig bredere enn forkroppen.
Levevis
Microedus-artene lever på bakken, gjerne på skogbunnen. De er mest aktive som voksne om høsten.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det nordlige Nord-Amerika.
Lilloe-Olsens vei (Oslo)
Lilloe-Olsens vei (1-29, 2-22) er en vei på Grefsenplatået i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går sørover fra Saturnveien før den dreier mot sørøst og ender i Grefsenveien.
Veien fikk navn i 1940 etter gårdbruker og mesterskytter Ole Andreas Lilloe-Olsen (1883–1940), som foruten å være olympisk gullmedaljevinner eide gården Vestre Grefsen fra 1910.
Peking Union Medical College
Peking Union Medical College (kinesisk: 北京协和医学院, pinyin: Běijīng xiéhé yīxué yuàn) er en medisinsk høgskole og et sykehus i Dongdan, 3. allé, nr. 9 i Dongcheng, Peking, ved siden av handleområdet Wangfujing. Høgskolen ble grunnlagt i 1906. Den er en av de mest selektive medisinske høgskoler i Folkerepublikken Kina, og er berømt for sin egen del, og også for sin prestisjemessige forbindelse med et av Kinas mest prestisjefylte institusjoner for høyere utdanning.
Fergesambandet Festvåg–Misten
Festvåg-Misten er et fergesamband som krysser Mistfjorden mellom Festvåg og Misten i Bodø kommune. Sambandet er en del av fylkesvei 834, som går fra bydelen Rønvik i Bodø til Kjerringøy. Fergene drives av Torghatten Nord, på oppdrag av Nordland fylkeskommune. MF «Kjerringøy» og MF «Virak» trafikkerer strekningen. Strekningen har 26 avganger i hver retning i døgnet på hverdager, og et litt redusert tilbud i helger og høytider. Fergeturen tar rundt ti minutter.
Fra 1. januar 2021 overtar Fjord1 driften av sambandet med ferjene MF "Bjørnsund" og MF «Solnør»
Historie
Kjerringøy handelssted var et av de rikeste handelsstedene på 1800-tallet, men transporten til og fra stedet var kun via sjøveien, og det fantes ingen offentlig transport mellom Kjerringøy og omverdenen. Det ble planlagt en forlengelse av riksvei 17, Kystriksveien, videre nordover fra Bodø, og mot Steigen. Da var det nødvendig med ferger over både Mistfjorden og Folda, der den sistnevnte skulle gå til Nordfold. Først i 1968 åpnet ferga, der den første turen gikk 21. oktober. På den tida var det MF «Mistfjord» som trafikkerte strekningen, oppkalt etter fjorden den krysset.
Johannes Emanuel Linderholm
Johannes Emanuel Linderholm (født 4. april 1872 i Hakarp, død 8. august 1937 i Friggeråker) var en svensk prest, teolog, kirkehistoriker, liturgiker og professor i Uppsala. Han var i tillegg salmedikter. Linderholm var en foregangsmann for liberalteologien i Sverige.
Biografi
Emanuel Linderholm ble født inn i den smålandske vekkelsesbevegelsen. Han hadde mange søsken i oppveksten, som var preget av fattigdom. Gjennom venners omsorg fikk Linderholm da han var 20 år mulighet til å flytte til Uppsala og han tok «studenten» da han var 25. Han ble deretter skrevet inn på Uppsala universitet, der han tok teologisk-filosofisk eksamen i 1898, ble teologie kandidat i 1905 og teologie licentiat i 1908. Han kom i kontakt med den nye historisk-kritiske eksegesen som student funder Erik Stave, som da var en autoritet på Det gamle testamentet, og dette ledet Linderholm til fordypende studier i kirkehistorie. I 1911 disputerte han med en avhandling om Sven Rosén og pietismen og ble dosent samme år.
Etter manga år som produktiv forfatter av verk om folkelig religiøsitet og overtro, samt om den svenske statskirkens historie, gikk Linderholm over til en, med hans egne ord, radikal teologi, som bestod i att han ville omtolke evangeliene for å rense dem fra innflytelse fra Paulus, tanker om jomfrufødsel, Jesu under oppstandelse fra de døde, at Jesu død har frelst mennesket fra synd, samt deler av Mosebøkene. Han ville stå igjen med kjærlighetsbudskapet i kristendomen. I denne prosessen utformet han en ny liturgi for Svenska kyrkan, Svensk högmässa (1926), og grunnla Sveriges religiösa reformförening i 1929 med tidsskriftet Religion och kultur. Linderholm er representert i Den svenska psalmboken 1986 med tre verk og i Norsk salmebok 2013 med en oversettelse.
Teologisk var Linderholm en foregangsmann for liberalteologien og grunnla Sveriges religiösa reformförbund. Politisk sympatiserte han med nazismen og var medlem i Samfundet Manhem og Nysvenska rörelsen.
Guttorm Jakobsen
Guttorm Jakobsen (født 13. oktober 1965) er en norsk forfatter og advokat spesialisert på vann- og avløpsrett.
Jakobsen er forfatter av boken Vann- og avløpsrett, et stort juridisk verk utarbeidet i samarbeid med Norsk Vann.
Jakobsen har jobbet for Oslo kommune vann og avløpsetaten (VAV), advokatfirmaet Flod & Co, og advokatfirmaet Steensrup. Han har siden 2001 arbeidet for Advokatfirmaet Haavind, men startet i 2012 sitt eget firma: Advokatfirmaet Guttorm Jakobsen
Para-VM i friidrett 2023 – 5 000 meter kvinner
5000 meter for kvinner under Para-VM i friidrett 2023 ble arrangert i Paris 10. juli 2023.
T54
Øvelsen ble arrangert 10. juli.
Marsveien (Oslo)
Marsveien (1-21, 2-12) er en vei på Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går omtrent vestover fra Grefsenveien til Neptunveien.
Veien fikk navn i 1927 etter planeten Mars. I området finnes også en rekke andre veier med navn fra astronomiens verden.
Kaupang
thumb|right|upright=1.2|Kaupang i Vestfold Kaupang er et norsk stedsnavn som fra begynnelsen betydde handelsplass. (Sammenlign med det svenske ordet köping og det finske ordet kaupunki som betyr «by»).
Flere gamle steder i Norge er blitt kalt Kaupang, men vanligvis menes Kaupangen i Skiringssal i Vestfold som er den eldste daterte bydannelsen i Norge. Omfattende arkeologiske undersøkelser har kunnet fastslå at den tidlige handelsbyen lå her. Skiringssal var av stor betydning i vikingtiden og kan sammenlignes med Birka i Uppland og Hedeby i Schleswig-Holstein.
Andre eldre norske byer med navnet er Kaupanger i Sogn og Fjordane, berømt for sin stavkirke. Blant en rekke andre norske stedsnavn som viser tilbake til gamle handelsplasser, er Kopervik på Karmøy og Koppangen i Troms.
Kaupangen i Trønderheimen (også kjent som «Kaupangen i Nidaros») var opprinnelsen til dagens Trondheim. Navneformen tilsvares av svensk köping som i Köping på Öland, en viktig handelsplass i vikingtiden. På dansk ses -købing som i Ringkøbing og på engelsk Chipping som i Chipping Barnet og Chipping Norton.
Heidi Gan
Heidi Gan (født 8. oktober 1988) er en malaysisk svømmer som spesialiserer seg i maratonsvømming. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 16 på 10 kilometer fri.
Spirit Lørenskog Volleyballklubb
Spirit Lørenskog Volleyballklubb (stiftet 15. september 1972) er en norsk volleyballklubb fra Lørenskog.
Klubben har herrelag i 1. divisjon og 2. divisjon.
Natalia Charlos
Natalia Charlos (født 31. mai 1993) er en polsk svømmer som spesialiserer seg i maratonsvømming. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 15 på 10 kilometer fri.
Dodd–Frank Wall Street Reform and Consumer Protection Act
Dodd–Frank Wall Street Reform and Consumer Protection Act er en amerikansk lov vedtatt av Kongressen 15. juli 2010 og sanksjonert av USAs president 21. juli 2010. Den innebærer at selskaper i utvinningsindustrien som er registrert på New York-børsen årlig må oppgi betalinger de har gjort til myndigheter. Informasjonen skal inkludere betalinger fra selve selskapet, dets datterselskaper eller enheter kontrollert av selskapet i forbindelse med kommersiell utvinning av olje-, gass- og mineralressurser. Det skal også inkludere betalingsform og totalsum for hvert prosjekt. Loven blir av og til feilaktig betegnet som land-for-land-rapportering.
Loven har sitt navn etter kongressmedlemmene Chris Dodd og Barney Frank.
Vektløfting under Panamerikanske leker 1983
Vektløfting under Panamerikanske leker 1983. Vektløfting var en av flere sporter i de niende Panamerikanske leker som ble arrangert i Caracas i Venezuela fra 14. til 29. august 1983. Det var ble konkurrert i ti vektklasser, kun for menn. Cuba ble beste nasjon med sju gullmedaljer foran Venezuela, Canada og USA med en hver.
Innocente Alessandri
Innocente Alessandri (født ca. 1740 i Venezia, dødsår og sted ukjent) var en italiensk gravør som ble undervist av Francesco Bartolozzi før denne kunstneren forlot Italia.
Han laget trykk, blant dem var følgende:
Albéric Clément
Albéric Clément (født ca 1165, død 3. juli 1191 i Akko) var den første marskalk av Frankrike i 1185 under kong Filip II August. Han fulgte kongen på det tredje korstoget og falt i kamp, i Akko i 1191.
Merkurveien (Oslo)
Merkurveien (1-7, 4-14) er en vei på Grefsenplatået i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går nordøstover fra Saturnveien til Engebråtveien, ved Grefsen stadion.
Veien fikk navn etter planeten Merkur i 1927. I området finnes også en rekke andre veier med navn fra astronomiens verden.
Hadza (språk)
Hadza er et isolert språk som snakkes av mindre enn tusen hadzafolk rundt Eyasisjøen i Tanzania. Hadzfolket er det siste heltdids jeger-samler-folket i Afrika. Til tross for at det er så få som snakker det, lever språket i beste velgående, og de fleste hadzabarn lærer det fra de er små. Hadza har tradisjonelt blitt klassifisert som et khoisanspråk, mye på grunn av at det har klikkelyder, men denne klassifiseringa er ikke lenger allment akseptert.
Klassifisering
Hadza er et isolert språk. Det har tradisjonelt blitt klassifisert som et khoisanspråk, sammen med nabospråket sandawe, primært fordi begge har klikkelyder. Hadza har imidlertid veldig få kognater med sandawe og andre khoisanspråk, og mange av de som har blitt foreslått virker tvilsomme. Koblingene til for eksempel sandawe er innlånte ord fra kusjittiske språk, mens koblingene til språka i sørlige Afrika er så få og korte (vanligvis CV-stavelser) at de lett kan være tilfeldige. Noen få ord binder hadza til oropom, et språk man er usikre på om i det hele tatt har eksistert, mens tallorda ' «én» og ' «to» kan indikere en kobling med kw'adza, språket til et nå utdødd jeger-samler-folk som kan ha gått over til å bruke et kusjittisk språk. (Høyere tallord blei lånt inn fra andre språk i både hadza og kw'adza.)
Teorier om tidlig menneskespråk
I 2003 var det mange nyhetssaker som rapporterte om forslag fra Alec Knight og Joanna Mountain fra Stanford University om at det første menneskespråket kan ha hatt klikkelyder. Evidensen for dette er genetisk: brukere av hadza og juǀʼhoansi har mest forskjellig mitokondrielt DNA av alle folkegrupper, noe som kan indikere at de var de første, eller blant første, gjenlevende folkeslag som forlot det menneskelige familietreet. Med andre ord kan de tre opprinnelige greinene til menneskeheten være hadzaene, juǀʼhoansiene, og alle andre. Siden to av disse tre gruppene snakker språk med klikkelyder, kan det hende at deres felles urspråk, som da vil være hele menneskehetens urspråk, også hadde klikkelyder.
Denne konklusjonen hviler imidlertid på flere antagelser uten støtte:
Alec Knight har også foreslått en praktisk fordel med klikkelyder: Juǀʼhoansiene sier at når de jakter, kommuniserer de ikke med vanlig tale, men kun ved hjelp av klikkelyder og håndsignaler, for ikke å skremme byttet sitt. (Hadzaene jakter for det meste aleine.) Om Knight har rett i dette, er det meget usannsynlig at klikkelydene ikke har utvikla seg uavhengig, eller i det minste spredt seg via andre språk, i løpet av titusener av år. Hadzaene har imidlertid nesten ingen klikkelyder i det spesialiserte jaktordforrådet deres, som dyrenavn og lignende.
Lyder
Hadzas stavelsesstruktur er begrensa til CV (konsonant–vokal) eller CVN (konsonant–vokal–nasal) om nasale vokaler analyseres som kodanasaler. Stavelser som begynner med vokal forekommer ikke i begynnelsen av ord, og er uvanlige i midten av ord, og er muligens begrensa til lånord.
Toner
Det er ukjent om hadza har leksikale toner. Det kan ha et tonelagssystem, men dette har ikke blitt undersøkt. Det er ingen kjente minimale par for trykk/tone, men suffikset for habituell modus er tonebasert.
Vokaler
Hadza har fem vokaler: [], [], [], [] og []. Lange vokaler kan forekomme når en [] mellom vokaler utelates. For eksempel [] eller [] «å klatre». Nasale vokaler er uvanlige, men finnes, men aldri før konsonanter som har prenasaliserte homologer. (Med andre ord det komplementær distribusjon mellom CṼCV og CVNCV.) Vokaler er også nasalisert foran glottaliserte nasale klikkelyder.
De Havilland DH.34
de Havilland DH.34 var en enmotors britisk dobbeltdekker, passasjerfly bygget av de Havilland Aircraft Company på 1920-tallet. Tilsammen 12 eksemplarer ble bygget for Imperial Airways og dets forgjengere og var i bruk i flere år.
Konstruksjon og utviking
I 1921 hadde de Havilland fått tilstrekkelig erfaring med de Havilland DH.18 og innså at flyet måtte bli mer effektivt for å forbedre økonomien ved passjerflyving. De Havilland bygde en ti-passasjerers DH.29 endekker, samtidig med konstruksjonen av DH.32, en dobbeltdekker med tilsvarende størrelse og kapasitet som det til åtte passasjerer, DH.18, men med svakere motor, den mer økonomiske Rolls-Royce Eagle stempelmotor. På grunn av presserende behov for større kapasitet ble arbeidene med DH.29 og DH.32 lagt på is og dobbeltdekkeren DH.34 ble konstruert. Den fikk tilsvarende skrog som DH.29, men med plass til ti passasjerer.
DH.34 hadde et finérkledd skrog med førerkabin (for to piloter) plassert foran vingen og passasjerkabinen. Det var drevet av en Napier Lion motor med selvstarter, dermed unngikk en å måtte sveive propellen for å starte motoren. Uvanlig for konstruksjonen hadde flyet en reservemotor ombord, bak passasjerkabinen. Den uvanlige formen på kabindøreen tillot lasting og lossing av reservemotoren. En spesielt tilpasset luke på siden av kabinen kunne fjernes og slik at propellen kunne lastes ombord og stikke ut på siden av skroget. Reservemotorer ble ikke transportert rutinemessig. (DH.34s kapasitet var for lav til både passasjerer og reservemotor, men dette arrangementet ble brukt for raskt å transportere en reservemotor til fly med motorproblemer.
To DH.34 ble bestilt av Daimler Airway som del av en batch på ni fly med første prototype (registrert G-EBBQ) som fløy første gang 26. mars 1922. Stallhastigheten på 101km/t ble sett på som for høy og fikk skylden for et fatalt havari i 1923. Øvre vingepar ble forlenget fra 15,65 m til 16,56 m.
Flyet i bruk
DH.34 ble tatt i bruk av Daimler 2. april 1922 på Croydon-Paris service. Daimler opererte til sammen seks DH.34, fire var leiet fra fra Air Ministry av Instone Airline som operere ytterligere fire alle leiet. Et fly ble bygget på bestilling fra Soviet-selskapet Dobrolyot.
Da Imperial Airways ble dannet 1. april 1924 ved sammenslåing av Daimler Airway, Instone Air Line, Handley Page Transport og British Marine Air Navigation Company, arvet det DH.34 som var i bruk frem til mars 1926.
DH.34 ble i utstrakt grad brukt for flyninger over den engelske kanal hvor flyene fløy 8 000 timer i de første ni måneders drift, og det andre flyet fløy 160 000 km uten overhaling. Seks DH.34 ble tapt i ulykker i løpet av fire driftsår, flere av dem var fatale.
Bente Elisabeth Finserås
Bente Elisabeth Finserås (født 19. oktober 1957 i Trondheim) er en norsk billedkunstner, maler, tegner og designer.
Utdannelse og kunstnerisk virksomhet
Finserås er utdannet fra Statens Høgskole for Kunsthåndverk og Design (Kunsthøgskolen i Bergen) og har arbiedet med utstillinger, installasjoner, undervisning, foredrag og kursvirksomhet i tillegg til virksomhet som illustratør og web-designer.
De senere årene har hun laget en rekke skulpturer og bilder av plantefiber, og utviklet helt nye teknikker innenfor dette feltet.
Kappestriden mellom Homer og Hesiod
Kappestriden mellom Homer og Hesiod (Certamen Homeri et Hesiodi) er en gresk fortelling som bygger på en bemerkning som ble gitt i Hesiods bok Arbeid og dager. Denne bemerkningen er utvidet til en fortelling om tenkt poetisk agon (ἀγών, «kappestrid», «konkurranse») mellom Homer og Hesiod og hvor sistnevnte fikk prisen, en bronseurne på tre føtter, som han igjen dedikerte til musene på fjellet Helikon. En trefot eller tripod som ble framstilt som Hesiods pris ble i henhold til geografen Pausanias vist fram til turister i hans dager som besøkte Helikon og musenes hellige lund, men den har siden forsvunnet.
Sinorychomus
Sinorychomus er en slekt av pillebiller.
Kappestriden mellom Homer og Hesiod
Lokaliseringen for kappestriden er Khalkis på den greske øya Evvia. Hesiod forteller at den eneste gangen han var passasjer på et skip var da han dro fra Aulis i Boiotia og til Khalkis for å delta lekene i forbindelse med gravleggingen av Amphidamas, en adelsmann fra Khalkis. Hesiod var seierrik og han dedikerte prisen, en tripod i bronse, til musene ved Helikon. Homer er ikke nevnt i det hele tatt.
Sinorychomus
Utseende
Små til middelsstore (gjerne 3-4 millimeter), ovale pillebiller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Oversiden er fint hårete. Hodet er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. Beina er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. Larvene er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.
Turn under Sommer-OL 2008 – Svingstang menn
Herrenes svingstang under Sommer-OL 2008 fant sted den 19. august på Beijing National Indoor Stadium.
Basketball under Panamerikanske leker 1983
Basketball under Panamerikanske leker 1983. Basketball var en av flere sporter i de niende Panamerikanske leker som ble arrangert i Caracas i Venezuela fra 14. til 29. august 1983. Det var to turneringer, en for menn og en for damer, USA vant begge turneringene.
Sinorychomus
Levevis
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Kina.
Enhetlig skattelegging
Enhetlig skattelegging (Unitary taxation) innebærer å se på den totale inntekten i et multinasjonalt selskap, altså inntekten i alle land samlet. Deretter benytter man en formel (formulary apportionment) for å fordele den skatten som skal tilfalle hvert enkelt av landene. Formelen inneholder elementer som salg, kostnader knyttet til ansatte / arbeidskostnader og eiendeler. Hvert enkelt land kan selv bestemme hvilket skattenivå de ønsker. I EU benyttes begrepet Common Consolidated Company Tax Base (CCCTB) om denne metoden. Metoden anvendes i føderale stater, slik som USA. .
Kappestriden mellom Homer og Hesiod
I Certamen Homeri et Hesiodi er det tekstavsnitt som Hesiod velger og som han vinner med fra Arbeid og Dager som begynner med «Da Pleiadene dukker opp...» Dommeren, som er en bror av den avdøde Amphidamas, belønner Hesiod med vinnerprisen. Forbindelsen mellom Homer og Hesiod i denne saken er deres felles litterære tilknytning til polis, byen og samfunnet: Hesiods arbeid om jordbruk og fred er bedømt som mer verdifullt enn Homers fortelling om krig og død.
Manuskriptet
Den fortellingen som er bevart er åpenbart fra 200-tallet e.Kr. ettersom den nevner keiser Hadrian i linje 33. Friedrich Nietzsche har dedusert at det må ha vært en tidligere sidestykke i en eller annen form, og argumenterte for at den må ha vært avledet fra sofisten Alkidamas' Mouseion, skrevet på 300-tallet f.Kr. Tre fragmenterte papyrus som er blitt oppdaget har siden bekreftet hans oppfatning. Den første er datert fra 200-tallet f.Kr., den andre fra 100-tallet f.Kr. (begge disse inneholdt versjoner av teksten som hovedsakelig var overens med versjonen som nevnte Hadrian) og den tredje, identifisert i en kolofontekst som avslutningen av Alkidamas' Om Homer (University of Michigan Pap. 2754) fra 200-tallet e.Kr.
At denne teksten er avledet delvis fra den klassiske perioden har blitt påvist klart ved to linjer fra dens avsnitt med en gåte som opptrer i Aristofanes' Freden. «"Det synes lettere å anta at Aristofanes siterte fra en tidligere tekst av Certamen enn at Alkidamas tok til seg linjene fra Aristofanes for en Certamen-lignende fortelling i hans Mouseion,» har forskeren R. M. Rosen observert. Den mer inngående påvirkningene av en del versjoner av Certamen på Aristofanes' stykker Froskene har blitt sporet av Rosen, som noterer den åpenbare tradisjonelle organiseringen av kappestriden mellom kloke hoder (sophias = visdom) ofte involverte oppgaven å løse gåter.
Moderne utgaver
En moderne utgave av den greske teksten finnes i bind 5 av T. W. Allens Oxford Classical Text of Homer fra Oxford University Press, utgitt 1912. Den korte teksten, denne utgaven består av 338 linjer, er innlagt i den korteste av skissene om poetenes liv, deres avstamming og fødsel, kappestriden selv, fulgt av utfordringene og gåtene som Hesiod fører fram, og som Homer løser mesterlig til applaus fra de som fulgte med, fulgt av deres opplesning av hva de betrakter som deres beste avsnitt og belønningen til Hesiod; dette opptar rundt halvparten av teksten og er fulgt av redegjørelser om omstendighetene ved deres død.
Medisinsk museum (Trondheim)
Medisinsk museum eies av det integrerte universitetssykehuset St. Olavs hospital og Fakultet for medisin og helsevitenskap ved NTNU. Målet er «å være en kunnskapskilde for leg og lærd, og museet håper å bidra til refleksjon og perspektiv». Museet viser semipermanente utstillinger med tema innen medisin og helsevitenskap.
Museet ligger i 3. etasje i Kunnskapssenteret på St. Olavs hospital. Utstillingsarealet er på ca100 m²
I museets utstillingsarealer i Kunnskapssenteret er det også plass for mindre arrangementer; foredrag, mottakelser o.l. Det er noen sitteplasser og tilgjengelige stoler, samt framviser for film/presentasjon.
Gjenstandssamlingen til Medisinsk museum er en systematisk spesialsamling av medisinsk utstyr brukt i diagnostikk, behandling og forskning fra NTNU og St. Olavs hospital.
Goldenboy (album)
Goldenboy er et musikkalbum med Honningbarna. Albumet ble utgitt den 30. september 2016.
Yanel Pinto
Yanel Pinto (født 20. mai 1989) er en venezuelansk svømmer som spesialiserer seg i maratonsvømming. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 14 på 10 kilometer fri.
Eiganestunnelen
Eiganestunnelen er en 3700 meter lang motorveitunnel på Europavei 39 mellom Våland kolonihage og Tasta i Stavanger i Rogaland. Byggestart var i februar 2014. Det ble gjennomslag i tunnelen 12. oktober 2016, og tunnelen åpnet 22. april 2020 kl. 14.15 etter at åpningene var utsatt fra februar 2020 på grunn av koronaviruset og lengre tid for testing av de tekniske systemene. Den har to løp med til sammen fire kjørefelt.
Espen Moe Breivik
Espen Moe Breivik (født 4. oktober 1992) fra Volda i Møre og Romsdal, er journalist og reporter i VG og VGTV siden 2018. Han var tidligere leder for Røde Kors Ungdom.
I 2022 ble Moe Breivik nyhetsjeger for VG i USA. Før dette var han politisk reporter i avisen, blant annet som tv-anker under presidentvalget i USA i 2020 og Stortingsvalget i Norge i 2021, der han blant annet ledet VGs statsministerdebatt.
I 2020 ble Espen Moe Breivik tildelt Alf Helleviks mediemålpris, sammen med kollega Stig Øystein Schmidt. I 2019 la han ned grunnstein ved Vinjesenteret, sammen med forfatter Oda Malmin.
Før VG var han politisk reporter i avdeling for økonomi og politikk i NRK Nyheter på Marienlyst. Han startet i NRK som nynorskpraktikant hos NRK Sogn og Fjordane og Nynorsk mediesenter.
Espen Moe Breivik var tidligere leder for Røde Kors Ungdom fra 2014-2016. Han ble valgt på Røde Kors Ungdoms sentrale ungdomskonferanse (SUK) for perioden 2014-2015, og ble gjenvalgt i 2015 for perioden 2015-2016. Han ble valgt som leder etter flere år med lokale og sentrale verv i ungdomsorganisasjonen.
Fra 2013 til 2014 var Breivik redaktør for miljømagasinet Putsj. Han har også tidligere jobbet som frilansjournalist for ABC Nyheter, Framtida.no og avisa Møre.
Kongen (andre betydninger)
Kongen kan vise til:
Mikael Hertzbergs vei (Oslo)
Mikael Hertzbergs vei (3-11, 2-14) er en vei i Grefsenåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Lachmanns vei.
Veien fikk navn i 1930 etter presten Mikael Skjelderup Hertzberg (1874–1927).
Kvarenesfjorden
Kvarnesfjorden er en sidefjord til Kvåsefjorden i Kristiansand kommune i Agder. Den har en lengde på 2,5 kilometer. Den har innløp mellom Kvarodden og Grønevoll og har retning nordvestover innover mot Dolsvåg. På det smaleste er fjorden bare rundt fem meter bred. Den blir krysset av fylkesvei 3.
Ardersier
Ardersier er en landsby i Skottland. Den ligger i regionen Highland.
Ardersier ligger på sørsiden av den innerste delen av Moray Firth, mellom Inverness og Nairn like øst for Inverness lufthavn.
Ved folketellingen i 2001 hadde Ardersier 968 innbyggere. I 2006 ble folketallet estimert til 1 020 innbyggere.
EUs sparedirektiv
EUs sparedirektiv (EU Savings Tax Directive) er et EU-direktiv som involverer automatisk informasjonsutveksling mellom stater av informasjon om renteinntekter og navn på kontoinnehaver. Hensikten er å hindre at personer gjemmer unna penger i et annet land enn der de bor for å unngå å betale skatt på renteinntektene. .
EM på skøyter 1986, kvinner
Østtyske Andrea Ehrig vant mesterskapet foran nederlandske Yvonne van Gennip og sovjetrussiske Natalja Artamonova. Norge var representert ved Edel Therese Høiseth, (IF Herkules) som kom på 17.-plass i sammendraget og Hanne Eriksson, (Verdal IL) (23.-plass). Hanne Eriksson kom inn som reserve etter at Bjørg Eva Jensen, (IF Fram) hadde trukket seg.
Funksjonærer
Blant de norske funksjonærene stilte:
Georg Daniel Gerlach
Georg Daniel Gerlach (født 31. august 1797 i Egernførde i hertugdømmet Slesvig, død 7. mars 1865 i København) var en dansk offiser. Han var sønn av kaptein Molter Christoph Gerlach av Slesvigske Jægerkorps og Anna Sabine Magdalena født Boehn.
Militære karriere
Han ble innkalt til militærtjeneste i desember 1808, samme år som hans far døde. Han ble utnevnt til sekondløytnant i det holstenske infanteri i 1813. I 1822 blev han premierløytnant og i 1830 stabskaptein. I 1842 blev han utnevnt til major og i 1848 til oberstløytnant. Han deltok i første slesvigske krig i 1849-50, hvor han utmerket seg i slagene ved Fredericia og Isted.
I 1850 blev han utnevnt til oberst og sjef for den 6. infanteribrigade, og i 1851 ble han kommandant i Angel. I 1854 ble han sjef for den 1. infanteribrigade i København. I 1858 ble Gerlach medlem av den rådgivende komité under Krigsministeriet og i 1859 ble han utnevnt til generalinspektør for infanteriet.
Han delte ikke krigsministeriets holdning til hvordan krigen skulle føres og hadde flere sammenstøt med ministeriet. Han var imot å forsvare Dybbøl Banke, men ble beordret fra ministeriet til å holde skansen. Etter tapet av Dybbøl-stillingen, forberedte Gerlach seg på å føre forsvaret videre fra Fredericia, men ble av krigsminister C.C. Lundbye beordret til å evakuere Fredericia. Gerlach forsøkte å få endret denne beslutningen, men han ble fratatt kommandoen, som i stedet gikk til general P.F. Steinmann.
Han fikk deretter etter eget ønske kommandoen over 1. divisjon, en kommando han hadde resten av krigen. I desember 1864 ble han pensjonert og døde året etter i København.
Gerlach ble ridder av Dannebrogordenen i 1836, Dannebrogsmann i 1849, kommandør i 1853 og mottok storkorset i 1864.
Han er begravet på Garnisons Kirkegård. En pennetegning utført av C.A. Hagen i 1849 befinner seg i Frederiksborgmuseet, samt en blyantstegning av Niels Simonsen fra 1850 samme sted. Et maleri av ham, utført av Viggo Simesen i 1897 befinner seg i Museum Sønderjylland. I tillegg er det en rekke litografier og tresnitt fra 1864.
I boken Slagtebænk Dybbøl gir Tom Buk-Swienty Gerlach skussmålet «ingen sterk leder».
Export processing zone
Export processing zone (Free trade zone - EPZ/FTZ) er et avgrenset område i et land der landets gjeldende skatteregler og reguleringer er opphevet. Dette gjør at disse områdene i praksis er skatteparadis innad i landet. Gjøres for å tiltrekke seg utenlandske investeringer. .
Grønlandsisen
Grønlandsisen (grønlandsk: Sermersuaq, dansk: Grønlands indlandsis) er verdens nest største platåbre (eller innlandsis), og dekker rundt 1 730 000 km² eller omtrent 85 % av Grønlands overflate. Den er delvis omkranset av høye fjell, men har også mange brearmer ut mot kysten. Alt etter definisjon ligger en stor del av isbreen i Arktis, og selv på sommeren faller det meste av nedbøren som snø allerede i 300 meters høyde. Tykkelsen er for det meste over 2 km og over 3 km på det tykkeste. Med et volum på 2 850 000 km³ inneholder den nesten 10 % av alt ferskvann på jorden. Bare iskappene over Antarktika er større enn Grønlandsisen.
Grønlandsisen har fått stor oppmerksomhet etter at en i 1990-årene ble klar over den store økningen i avrenning av smeltevann. Isens masse reduseres i stort omfang, noe som sees i sammenheng med global oppvarming. I perioden 2002–2012 var den årlige smeltingen 215 milliarder tonn vann per år. Det vil si at havnivåstigningen på grunn av smeltevann fra Grønlandsisen tilsvarer cirka 0,59 mm per år. Om hele Grønlandsisen skulle smelte, vil det gi en økning av havnivået på 7,2 m. FNs klimapanel har i sin fjerde hovedrapport anslått at det vil ta mer enn et årtusen før all isen smelter. Mye forskning er gjort etter at denne fjerde hovedrapporten ble utgitt i 2014, og noen forskere advarer mot at dette kan skje betydelig raskere om ikke den globale temperaturøkningen reduseres betraktelig.
Generell beskrivelse
Grønlandsisen er den nest største iskappen i verden med en overflate på rundt 1,7 millioner km², bare den antarktiske innlandsisen er større. Dens lengde er nesten 2 400 km i nord-sør-retning, og dens største bredde er 1 100 km ved breddegrad 77° N, ikke langt fra dens nordligste punkt. Gjennomsnittlig høyde er 2 135 m over havet, mens høyeste punkt er på rundt 3 290 m over havet. Den dekker rundt 85 % av Grønland.
Grønlandsisen og de mindre selvstendige isbreene på Grønland utgjør tilsammen 1,2 % av jordklodens areal.
Med en definisjon på Arktis som de områder som ligger nord for polarsirkelen, ligger store deler av Grønlandsisen i dette området. En videre definisjon av Arktis er også vanlig (basert på gjennomsnittlige temperaturer), og med den ligger hele Grønlandsisen i Arktis.
Temperatur
På innlandsisen er temperaturer generelt vesentlig lavere enn andre steder på Grønland. Tabellen nedenfor viser gjennomsnittlige månedstemperaturer på den vitenskapelige målestasjonen Summit Camp som ligger nært breens høyeste punkt. Her er den gjennomsnittlige temperaturen -42 °C i januar, og -13 °C i juli.
Generelt er temperaturen på Grønlandsisen om sommeren rundt 0 °C. Som regel snør det om sommeren allerede i 300 meters høyde. For øvrig er den laveste temperaturen som er målt på Grønlandsisen -66,1 °C, registrert den 9. januar 1954 av målestasjonen North Ice.
Størrelsen
Tykkelsen er stort sett mer enn 2 km og over 3 km på det tykkeste. I tillegg til den store innlandsisen finnes det også isolerte isbreer og små platåbreer som dekker mellom 76 000 og 100 000 km² rundt periferien. Volumet av ismassen og hvor stor havnivåstigningen vil bli om hele ismassen smelter har vært undersøkt av flere ekspedisjoner. For å finne isens volum må både dens topografi og dybde bestemmes mest mulig nøyaktig. FNs klimapanel skrev i sin tredje hovedrapport i 2001 at hele ismassen var på 2 850 000 km³. I 2014 anslo klimapanelets femte hovedrapport at smelting av hele isen ville føre til en (ekvivalent) global havstigning på 7,36 m. En ny undersøkelse fra 2017 viser at volumet er på rundt 2 990 000 km³ og at havnivåstigningen om den smelter totalt vil være på 7,42 m.
Det antas at Grønlandsisen inneholder nesten 10 % av alt ferskvann i verden.
Grønlandsisen er flere steder sammenhengende, fra sin midtrygg og helt ut i havet. Flere steder kalver den ut i havet, som for eksempel i Ilulissatfjorden der isfjell flyter ut i Davisstredet, eller Humboldtbreen i nordvest som går ut i havet i en bredde av 100 km. Humboldtbreen er forøvrig den største kjente breen i verden.
Vekten av isen har presset ned det sentrale landområdet av Grønland, slik at berggrunnens overflate er nær havoverflaten. Det er imidlertid fjell rundt breens periferi, og disse avgrenser isflatens ytterkanter. Dersom isen plutselig forsvant, ville Grønland mest sannsynlig fremstå som et arkipel. Isens overflate når sin største høyde på to nord-sør orienterte kupler, eller rygger. Den sørlige forhøyningen strekker seg rundt 2 900 moh. mellom breddegradene 63°–65° N, mens den nordlige forhøyningen når opp i rundt 3 205 moh. ved en breddegrad på rundt 72° N. Begge forhøyningene er plassert øst for sentrumslinjen over Grønland.
Dannelsen av Grønlandsisen
Tilstedeværelsen av sedimenter som isen har transportert med seg i dyphavskløfter med opphav fra Nordøst-Grønland, blant annet i Framstredet og i områder sør for Grønland, indikerer en mer eller mindre kontinuerlig tilstedeværelse av enten et massivt isdekke, eller isdekkede områder som har dekket betydelige deler av Grønland de siste 18 millioner år. Fra rundt 10–11 millioner år siden ble Grønlandsisen sterkt redusert i størrelse. Grønlandsisen ble dannet i midten av miocen, ved sammensmeltningen av iskapper og breer. Det på grunn av en intensivering av istiden i slutten av pliocen.
Historiske utforskninger
Nordmannen Mathis Jochimsøn bidro i 1732–33 til undersøkelser av innlandsisen. I årene 1882–1883 foretok den finsk-svenske polarforskeren Adolf Erik Nordenskiöld en ekspedisjon inn på Grønlandsisen, dette er kjent som Den andra Dicksonska Expeditionen till Grönland. Som ekspedisjonsmedlemmer hadde han med seg samene Pava Lars Tuorda og Anders Rossa. Han startet fra Diskobukta, med forventninger om at indre deler av Grønland var isfrie, og endog skogkledd. Nordenskiöld og de andre gikk til fots, men ga opp på grunn av tekniske vansker. Derimot gikk de to samene med ski 230 km inn på isen før de snudde.
Den norske polfareren og vitenskapsmannen Fridtjof Nansen ledet den første ekspedisjonen som krysset Grønlandsisen i 1888. Etter dette foretok den amerikanske oppdageren Robert Peary en større ekspedisjon i 1892. Her var blant annet nordmannen Eivind Astrup og den tyske geofysikeren Alfred Wegener med.
En senere ekspedisjon ble gjort av den franske oppdageren Paul-Émile Victor, og en britisk ekspedisjon ledet av James Simpson (British North Greenland expedition) ble utført i årene 1952–1954. Begge disse ekspedisjonene hadde overvintringsbaser på innlandsisen, samt at de foretok målinger av istykkelsen.
De første kartleggingen av Grønland med fly ble gjort av Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser (NSIU, i dag Norsk polarinstitutt) på Øst-Grønland 1932. Den tyske flyver Wolfgang von Gronau var en pioner på flyvninger over isen, og fløy i 1931 over innlandsisen fra Ittoqqortoormiit til Maniitsoq.
I dag er det flere permanente vitenskapelige målestasjoner på Grønlandsisen.
Isdekket som arkiv for fortidens klima
Isdekket består av lag av komprimert snø fra mange tusen år tilbake i tiden. Dette inneholder dermed et verdifullt arkiv over fortidens klima. Helt siden 1970-årene har forskere boret iskjerneprøver helt ned til dyp på noen kilometer. Forskerne har ved hjelp av disse iskjernene innhentet informasjon (proxydata) om temperatur, havets volum, nedbør, kjemiske stoffer og sammensetning av gasser i den nedre atmosfæren, vulkanutbrudd, solens variabilitet, havoverflatens produktivitet, graden av ørken på jorden og skogbranner. Denne mengden av klimaproxyer er større enn i noen annen naturlig forekomst av langtids klimadata, for eksempel treringer eller sedimentlag.
I en studie publisert i Nature i 2013 var det referert til en analyse av en iskjerneprøve fra Grønlandsisen fra mellomistiden Eem. Studien konkluderte med at Grønlandsisen hadde vært 8 °C varmere den gangen enn i dag. Dette resulterte i en reduksjon av tykkelse i nordvestlige deler av Grønlandsisen på 400 ± 250 meter, og overflaten var for 122 000 år siden 130 ± 300 meter lavere enn i dag.
Smelting av Grønlandsisen
Temperaturøkning som følge av global oppvarming skjer raskere i Arktis (nord for polarsirkelen) enn andre steder på jorden. Området er generelt følsomt for klimaendringer fordi det har mye is og snø, slik at isens smeltetemperatur er en kritisk terskelverdi for klimaendringer i regionen. Krysses denne grensen, kan forholdene i Arktis endres raskt. Fordi området er følsomt for endring av strålingspådriv, kan dette forsterke oppvarming; området er derfor en indikator for det globale klimaet. Is- og snøsmelting i disse områdene påvirker havnivået, havets saltinnhold, karbonkretsløpet og kan potensielt endre hav- og atmosfærisk sirkulasjon.
Arktis gjennomgår store endringer
Med den økte temperaturen i atmosfæren og i havet gjennom 1900-tallet, med ytterligere økning etter 2000, er ikke Grønlandsisen og andre breer i Arktis i balanse. Selv om den globale temperaturøkningen skulle bli begrenset til rett under 2 °C, vil ikke de prognoserte massetapene fra Grønlandsisen stabiliseres før slutten av det 2100-århundre. For å komme i likevekt med den nåværende temperaturen, målt over perioden 1981–2010, må isbreer i Arktis miste rundt 35 % av volumet.
Selv med Parisavtalens mål om å begrense den globale temperaturøkningen til «godt under» 2 °C i løpet av det 21-århundre, vil dette føre til at årlig gjennomsnittstemperatur i Arktis øker med cirka 4 °C rundt år 2050. Dette vil få store konsekvenser for lokalt- og globalt klima, økosystemer samt sosiale konsekvenser.
Stadig økende smelting
Studier av Grønlandsisen i 2010-årene kom frem til at en global temperaturstigning på 2–3 °C vil resultere i en fullstendig nedsmelting av isen. Nyere estimater i 2018 basert på mer detaljerte simuleringer, som tar hensyn til albedo og sterkere tilbakekoblinger, antyder enda lavere terskeltemperatur. Slike studier viser at en økning på 0,8–3,2 °C (med 95 % konfidens) er tilstrekkelig, med en global gjennomsnittlig temperaturøkning 1,6 °C over førindustrielle verdier, som beste estimat. Det holdes som sannsynlig at Grønlandsisen vil gå over i en tilstand med irreversible istap selv med et scenario for medium–lave CO2-utslipp frem til år 2100 (klimapanelets scenario RCP4.5).
Omtrent 60 % av Grønlandsisens massetap mellom 1991 og 2015 er tilskrevet endringer i dens massebalanse, altså nettoforskjellen mellom snøfall og smelting. De resterende 40 % skyldes isstrøm ut i havet, eller såkalte dynamiske massetap.
Høyere temperaturer i regionen har medført økt nedbør over Grønland, og en del av den tapte masse har blitt oppveid av økte snømengder. Det er imidlertid bare et lite antall værstasjoner på Grønland, og selv om satellitt-data kan brukes til overvåkning av hele Grønlandsisen, har disse bare vært tilgjengelig fra tidlig på 1990-årene, noe som gjør studiet av trender vanskelig. Det har blitt observert at det er mer nedbør der det er høyere temperatur, opp til 1500 mm nedbør per år på sørøstflanken, og mindre nedbør eller ingen på 25–80 % (avhengig av tid på året) av den delen av Grønlandsisen som er kaldere.