cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Olof Skötkonung
Strid og fred med Olav Haraldsson
Da det norske kongedømmet ble reetablert i 1015 med Olav Haraldsson den digre brøt en ny krig ut med Norge. Mange menn i både Norge og i Sverige forsøkte å forsone de to kongene. I 1018 kom Olofs jarl i Vestergøtland, Ragnvald Ulvsson, og den norske kongens utsendinger, Bjørn Stallare og Halte Skeggesson, til tinget i Uppsala i et forsøk på å overtale svenskekongen til å akseptere fred og signere freden med å la svenskekongens datter gifte seg med Olav Haraldsson. Olof Skötkonung ble rasende og truet med å bannlyse og forvise Ragnvald Ulvsson fra kongedømmet. Ragnvald ble derimot støttet av sin fosterfar, Torgny Lagman, ansett som den klokeste og mest respekterte mannen i Sverige.
Torgny avsluttet sin tale ved å slå fast at om svenskekongen likevel ikke ønsket å gjøre som han hadde foreslått, da ville sveaerne angripe og drepe ham. Deres forfedre hadde gjort så ved tinget i Mula da de kastet fem konger i en brønn, konger som var like arrogant da som Olof Skötkonung var mot sveaerne nå!
Disse argumentene, og kanskje aller mest de utvetydige truslene, overbeviste kong Olof Skötkonung til å følge sitt folks råd, men han giftet sin datter til den russiske storfyrsten Jaroslav I av Kiev isteden. Da folket ble rastløse og begynte å rasle med våpnene fikk han bilagt opprøret ved å akseptere å dele makten med sin sønn Anund Jakob. Han ble også tvunget til å akseptere en enighet med Olav Haraldsson ved Konghelle, som allerede var blitt gift med hans andre datter Astrid, men uten Olof Skötkonungs vitende, gjennom Ragnvald Ulfsson.
En begravd konge
Navnet Skötkonung har blitt forklart med mange hypoteser, det kan bety alt fra at skötkonung er en dialekttale for «Götkonung», skötkonung i betydningen «samlere», «skottkonung» ettersom han tilbrakte en viss tid i Skottland, men den mest sannsynlige forklaringen er «skattekonung», da han var den første konge som preget kongelig mynt og muligens den første med betaling for å slippe leidang, hvilket senere ble ‘skatt’.
Uttalelsen «Jeg er den tiende kongen i Uppsala med arv fra frende til frende, alle har vi vært overkonger over andre konger i nordlandene» er blitt tilskrevet Olof Skötkonung.
Barn
Med Estrid:
Med frillen Edla:
Wilhelm Meisters læreår
Wilhelm Meisters læreår (tysk Wilhelm Meisters Lehrjahre) er en roman av den tyske forfatteren Johann Wolfgang von Goethe som kom ut første gang i 1796. Romanen er en av den tyske litteraturens mest innflytelsesrike dannelsesromaner.
Om Wilhelm Meisters læreår
Goethe startet manuset om «Wilhelm Meister» allerede i 1777, da under tittelen Wilhelm Meisters theatralische Sendung (som ble gjenoppdaget i 1911). Da hadde han erfaring fra Sturm und Drang-perioden (som for Goethe var kort) og noen år i hoffet ved hertugdømmet Weimar. For hans poetiske arbeid så var disse oppgavene han fikk ved hoffet hemmende, men han så at han fikk likevel gevinst av dette i form av erfaring som hjalp han til å utvikle seg. Men det skulle ta mer en 20 år og at den franske revolusjon hadde påvirket samfunnene i Europa at Goethe kom ut i 1796 med Wilhelm Meisters lærerår, der han kom med et nytt syn på det som man var opptatt av i tysk litteratur (tanker rundt jeg og verden).
I dag har romanen, sammen med fortsettelsen, er fått status som verdenslitteraturens berømte verker og påvirket mange andre romaner som Mannen uten egenskaper av Robert Musil og vært viktig for gjenoppbygging av Tyskland etter gjenforeningen i 1990.
Jimmy Turnbull
Jimmy Turnbull (født 23. mai 1884, død ukjent) var en skotsk fotballspiller.
Wilhelm Meisters læreår
Om Wilhelm Meisters læreår
Fortsettelsen Wilhelm Meisters vandreår utkom i 1821.
Jimmy Turnbull
Han spilte for de skotske lagene Falkirk, Dundee og Glasgow Rangers. I 1904/05-sesongen flytta han til Preston for å spille for Preston North End. Han spilte for Leyton før han signerte for Manchester United i 1907. Han vant ligaen i 1908 og FA-cupen i 1909 med Manchester United. Til sammen spilte han 78 kamper og scora 45 mål i Manchester United.
Wilhelm Meisters læreår
Handling
Romanen handler om Wilhelm Meisters liv og dannelsesutvikling. I begynnelsen av romanen møter man Wilhelm som nysgjerrig og holdningsløs person som har kun to interesser, hans forelskelse til skuespillerinnen Mariane og hans sterke lidenskap til teaterkunsten. Dette irriterer hans far som ønsker at sønnen skal ta seg sammen og bli mer borgerlig slik at han kan gå i hans fotspor når Wilhelm en dag skal ta over familiebedriften. Men Wilhelm velger å forlate det trygge hjemmet som hans far har skapt til fordel for teateret, som blir arenaen for hans dannelsesutvikling og åpner en mer friere, seksuell, kreativ og utfordrende verden for han. Ved slutten av romanen har han gått over til å bli er en mer karakterfast person.
Jimmy Turnbull
I 1910 gikk han til Bradford Park Avenue, hvor han spilte 42 kamper og 18 mål på to år i klubben. Videre spilte han en sesong for Chelsea før han spilte et par år i non-league før han la opp.
Wilhelm Meisters læreår
Handling
Romanen blir også sett på som Goethes mening om hvordan teateret skal brukes blant annet til fremførelse av William Shakespeares Hamlet og hvordan kulturelle og personmessige omgivelser former menneskene.
Jimmy Turnbull
Jimmy Turnbull var ikke i slekt med den mer kjente Sandy Turnbull, som han spilte sammen med i Manchester United.
Wilhelm Meisters læreår
Tolkning
«Wilhelm Meisters læreår» blir ofte tolket som en opprør mot kunnskapssamfunnet. Goethe var en motstander av at man kun skulle lære av fornuft og kunnskaper som man får gjennom å lese bøker for å oppnå dannelse. Han mente at gjennom erfaring og følelser vil man få den dannelsen man trenger i livet for å klare seg og at fornuft og kunnskaper skulle komme i tillegg. For å illustrer dette, har Goethe valgt teateret som arena for å hovedpersonens utviklingen siden teateret avhenger av mye erfaring og følelser. Dessuten er de ulike menneskene som Wilhelm møter under sin dannelsesreise, lærerne for han og gir han de ulike aspektene av samfunnet som han trenger for å leve i samfunnet. Av Mariane og de andre kvinnene han elsker lærer han det uborgerlige og lekende lettsindighet elementet. Av hans far og Werner lærer han det borgerlige forretningsliv elementet. Av Lothario lærer han det politiske planleggende elementet. Av Therese lærer han det huslige og praktiske elementet. Av abbéen lærer han filantropisk tjenende virksomhet elementet og av Natalie lærer han den naturlige godhet elementet.
Snowskate
Snowskate er en blanding mellom et snowboard og et skateboard. I likhet med skateboard står man rett på brettet med vanlige sko eller vinterstøvler uten bindinger. Siden snowskates ikke har bindinger, er det mulig å gjøre skateboard-triks som ikke er mulig på snowboard, som kickflips.
Enkeltdekker
En enkeltdekker (engelsk «single deck») består kun av en enkelt plate, enten i helplast eller i en kombinasjon av plast med trekjerne. Undersiden av brettene har furer som gjør det lettere å styre brettet.
Dobbeltdekker
En dobbeltdekker (engelsk «bi-deck»), også kjent som snowdeck (etter Burton sitt Junkyard Snowdeck), består av en topplate (et «deck» tilsvarende et vanlig skateboard) montert oppå en spesiallaget ski med innersving som tilsvarer et lite snowboard. Skien gjør det enklere å manøvrere brettet som et snowboard, men er lite egnet for løssnø. Siden en fangreim kan festes mellom platen og skien, er dobbeltdekkere tillatte i enkelte alpinanlegg.
Historie
Snowskaten sine røtter kan spores tilbake til Snurfer-brettet, et snøbrett uten bindinger som ble patentert i 1966. På 1970-tallet ble det eksperimentert med skateboards der hjulene ble byttet ut med små ski. Den moderne snowskaten ble utviklet på 90-tallet.
Det har blitt arrangert et årlig snowskate-VM i Oslo Vinterpark siden 2010. Snowboardkjøreren Terje Håkonsen har vært arrangør i flere år og har bygget løypen der VM arrangeres.
Edwardsport kullkraftverk
Edwardsport kullkraftverk er et kullkraftverk i Knox County i delstaten Indiana i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 160 MW. Brenselkilden er kull. Anlegget stod ferdig utbygd i 1918.
UltraSPARC
UltraSPARC (kodenavn: «Spitfire», produktkode: Sun STP1030) var en 64-biter RISC mikroprosessor som ble utviklet av Sun Microsystems og som ble produsert av Texas Instruments. Mikroprosessoren var fire-veis superskalær og kunne utføre to heltallsberegninger og to flyttallberegninger per klokkepuls. UltraSPARC var den første mikroprosessoren som fulgte spesifikasjonen SPARC versjon 9.
Den fremste konkurrenten var SPARC64, en annen 64-biter superskalær RISC-mikroprosessor, som ble lansert av Fujitsu i 1995. Den var også en implementasjon av SPARC versjon 9.
UltraSPARC var etterfølgeren til SuperSPARC. Dette var en toveis superskalær og 32-biter mikroprosessor, som var en implementasjon av SPARC versjon 8. Dens fremste konkurrent var hyperSPARC.
Arkitektur
UltraSPARC var den første implementasjonen av spesifikasjonen SPARC versjon 9, som ble publisert i 1992. Denne manualen beskriver en 64-biter arkitektur av typen SPARC.
Produksjonsprosess
UltraSPARC bestod av 5.2 millioner transistorer. Av disse ble 3.4 millioner transistorer benyttet til logiske kretser, mens resten ble brukt til å implementere hurtigminne. Den ble fabrikkert ved hjelp av Texas Instruments' EPIC-3 prosess, en 470 nanometers 4-lags CMOS prosess.
Størrelsen var 17.7 x 17.8 mm, eller 315 mm². Den interne elektriske spenningen var 3.3 Volt. Ved 167 MHz ga dette en effekt på 28 Watt og 20 mW i sovemodus. Prosessoren var forsynt med 521 pinner i et PBGA.
I 1998 lanserte Sun Microsystems en 200 MHz versjon med kodenavnet «Hornet». Den var produsert med 420 nanometers transistorer, og hadde en størrelse på 265 mm². De øvrige tekniske spesifikasjonene var uendret.
Strukturell oppbygning
En av de sentrale arkitektene bak UltraSPARC var Marc Tremblay.
En 167 MHz UltraSPARC med 2 MB Nivå-2 hurtigminne, hadde en ytelse på 240 SPECint92 og 350 SPECfp92.
Ni enheter
UltraSPARC var sammensatt av ni enheter:
UltraSPARC var en fire-veis superskalær prosessor, og kunne utføre fire instruksjoner per klokkesyklus.
Ved betingede hopp var prosessorens branch predictor istand til å foreta spekulativ utførelse − «forutsigelser» av hvilken «grein» (branch) av programmet som fortsetter under betingede hopp, basert på erfaringer fra programutførelsens historikk. Ved betingede hopp hadde UltraSPARC en treffsikkerhet på 88% SPECint92 og 94% SPECfp92.
De utførende enhetene i UltraSPARC var forenklet i forhold til SuperSPARC for å oppnå høyere klokkefrekvens. De aritmetisk logiske enhetene var f.eks. ikke i kaskade, slik tilfellet var på SuperSPARC.
Registerfilen for de to artimetisk logiske enhetene og LOAD/STORE enheten bestod av 32 stk 64-bit registre. Ettersom UltraSPARC benyttet 8 register vinduer, var det virtuelle antallet register 144. Begge de to aritmetisk logiske enhetene kunne utføre artitmetikk, logiske og shift instruksjoner, men bare den ene av dem kunne utføre multiplikasjon og divisjon.
Desimaltallprosessoren bestod av tre funksjonelle enheter: En for addisjon og subtraksjon, en for multiplikasjon og en for divisjon og beregning av kvadratrøtter.
To funksjonelle enheter utgjorde grafikkprosessoren, som utførte UltraSPARCs nye SIMD instruksjoner som var definert av Visual Instruction Set.
Desimaltallprosessoren og grafikkprosessoren delte 32 stk 64-bit registre.
9-trinns pipe ved heltallsberegninger
I første trinn hentes instruksjoner fra instruksjons-cachen. I andre trinn dekodes instruksjonene og plasseres i instruksjons-bufferet. I trinn tre blir opptil fire instruksjoner grupperte hver for seg, og klargjorte for utførelse. Trinn fire utfører heltallsinstruksjoner og beregner virtuelle adresser.
I trinn fem aksesseres data-cachen. «Forutsigelser» under betingede hopp som ikke er korrekte blir forkastet. I trinn seks sjekkes graden av miss og hits i data-cachen. I trinn syv venter prosessoren på en pipe fra desimaltallsprosessoren og grafikk-enheten. I trinn åtte blir avbrudd håndtert. Og i det niende og siste trinnet skrives resultatet til minnet.
4-trinns pipe for desimaltall- og grafikkenheten
I første trinn blir desimaltall- og grafikk-instruksjoner dekodet, og registerfilen blir aksessert. De neste trinnene er å starte utførelsen (X1), fortsette utførelsen (X2) og å avslutte utførelsen (X3).
Hurtigminne
UltraSPARC hadde et delt nivå-1 hurtigminne: 16 KB for data og 16 Kb for instruksjoner.
Prosessoren hadde også en integrert kontroller for et eksternt nivå-2 hurtigminne for både data og instruksjoner, som kjørte i samme hastighet som prosessoren. Størrelsen var valgfri, og kunne være 512 KB, 1 MB eller 2 MB.
Datamaskiner med UltraSPARC
Mellom 1995 og 2001 ble UltraSPARC benyttet på fem modeller av arbeidsstasjoner i Sun Ultra-serien: Ultra 1 (1 prosessor), Ultra 1 E (1 prosessor), Ultra 2 (1-2 prosessorer), Ultra 3000 (1-6 prosessorer) og Ultra 4000 (1-14 prosessorer).
I seriene Ultra Server, Ultra Enterprise og Sun Enterprise ble den benyttet i datamaskiner med opptil 30 stk 167 Mhz UltraSPARC prosessorer (Enterprise 6500).
Fylkesvei 709
Fylkesvei 709 (Fv709) går mellom Børsa og Hove i Skaun. Veiens lengde er 14,1 km.
Den begynner ved Børskrysset på europavei 39 og går sørover til Hove der den møter fylkesvei 708.
Veien gikk tidligere fra Nybrua, nå fylkesvei 800 («gamle E39»). Da den nye motortrafikkveien ble åpnet ble strekningen mellom Nybrua og Børskrysset nedgradert til fylkesvei 803.
Muromere
Muromerne var et folk som snakket et finsk-ugrisk språk, men som er sporløst forsvunnet.
De eldste nedtegningene om muromerne stammer fra 551. Krønikeren Jordanes omtaler dem som Mordens da han omtaler de som var underlagt den gotiske kongen. Mer detaljert skildres muromerne og deres bosetningsområde i Nestorskrøniken, der navnet Murom anvendes.
Av Nestorskrønikens beskrivelse fremgår ganske eksakt hvor muromernernes bosettningsområde var.
Man går ut ifra at Muromerne ble kolonisert av russerne utover på 900 tallet og til slutt forsvant de helt.
Litteratur
Volga Finns
Fylkesvei 5906
Fylkesvei 5906 er en ringvei i Årsetdalen i Ørsta med utgangspunkt ved Sætre. Veiens lengde er 7,4 km.
Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 61, og frem til 2019 fylkesvei 67.
SSO
SSO kan vise til:
Fonn
Fonn (norrønt Fǫnn, «snøfonn») er gyger, en kvinnelig jotne, og representerer en form for eldre naturguddom som er vagt definert i norrøn mytologi. Hun er datter av Snø, som synes å være en personifisering av snø, søster av Torre («barfrost»), Mjoll («fint snøfokk»), og Driva («snødrev»), som alle synes å være aspekter av Snøs personifisering. Snø nedstammer fra Fornjot. Fonn er forøvrig tante til Nór, hvis veier han fulgte på leting etter sin antatt bortrøvede søster Goi, er Orknøysagaenes legendariske forklaring på navnet Noreg, av norrønt Nórvegr. Fonn er følgelig også tante til Gór.
Gliese 581 b
Gliese 581 b er en eksoplanet som går i bane rundt stjernen Gliese 581. Den er den første av seks planeter som er oppdaget i systemet så langt, og den andre planeten innenfra stjernen.
Drevja kirke
Drevja kirke ligger i Drevja sokn i Vefsn kommune i Nordland. Kirken er en langkirke bygget i tømmer i 1883 og har 200 plasser.
Skøytekongen
Skøytekongen er en norsk svart-hvitt dramafilm fra 1953 i regi av Nils R. Müller. Manuset ble skrevet av Sigbjørn Hølmebakk etter en idé av Bjørn Storberget. Lasse Kolstad og Sidsel Meyer spiller hovedrollene.
Drevja kirke
Arkitekter var Torolf Prytz og Anders Grenstad, idet sistnevnte, som var byggmester, forenklet førstnevntes tegninger noe.
Skøytekongen
Handling
Skøytekongen Hans Hellemo har vokst opp under knappe forhold. Farens høyeste drøm i livet er at sønnen skal studere. Han arbeider som lastebilsjåfør og resten av tiden går med til sporten. Faren ser med bitterhet hvordan sønnens venner én etter én begynner å studere, mens sønnen fortsatt er arbeider. Etterhvert går det opp for Hans at det ikke rekker med å bare være skøytekonge. Han har giftet seg og fått barn. Hans vil trekke seg tilbake fra idretten, men hans kjendisskap forhindrer ham: Folket krever at han stiller opp. Med hjelp av sin hustru tar han imidlertid steget og forbereder seg på sitt siste store løp.
Drevja kirke
Alterbildet er et korsfestelsesbilde som Christen Brun har malt i kopi etter Guido Reni. Prekestolen har evangelistfigurer. Markus-figuren er laget av Andreas Nilsskog. Matteus, Lukas og Johannes er laget senere av Einar Nilsskog. Andreas Nilsskog har også laget dåpsengelen. Orgelet ble bygget av P. A. Albrechtsen i 1846, og ble flyttet fra Dolstad kirke til Drevja kirke i 1920. Kirkeklokken er støpt av Vickers & Sons i Cluffield i England.
Fylkesvei 321 (Hedmark)
Fylkesvei 321 (Fv321) i Hedmark gikk mellom Bergsengstua og fylkesgrensen ved Skog i Ringsaker kommune. Veien var 3,2 km lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 2534.
Drevja kirke
Rett ved kirka står det en bauta til minne om bygdekunstneren Andreas Nilsskog.
Ivar Kirkeby-Garstad
Ivar Larsen Kirkeby-Garstad (født 5. august 1877 i Vikna i Nord-Trøndelag, død 19. juni 1951 samme sted) var en norsk gårdbruker, lensmann og politiker (B).
Han var stortingsrepresentant for Nord-Trøndelag 1922–1945, og møtte tidvis som vararepresentant 1945–1949. Han var medlem av Stortingets næringskomité og Stortingets sjøfarts- og fiskerikomité. Kirkeby-Garstad var konstituert landbruksminister i Peder Kolstads regjering i 1932 samt handelsminister i Jens Hundseids regjering 1932–1933. Kirkeby-Garstad ble første gang medlem av Vikna herredsstyre i 1905, og var varaordfører 1917–1919. Han var venstremann frem til dannelsen av Bondepartiet i 1920. Han var medlem av Norges Bondelags landsstyre 1922–1926 og medlem av Bondepartiets landsstyre 1922–1926 og 1931–1933.
Nils Henriksson
Nils Henriksson (eller Niels Henrikssøn Gyldenløve; født ca. 1455, død 1523) var en norsk ridder, godseier, riksråd og rikshovmester; gift med Inger Ottesdotter Rømer, fru Inger til Austrått.
Han var sønn av riksråd Henrik Jensson (ca. 1415–1477) og Elin Nilsdatter (eller Nikolasdatter), og gjennom ekteskapet med Ingerd bila han en arvestrid om Austråttborgen. Han var en av Norges største jordeiere, med interesser i Bergen, Vardøhus, Hålogaland, Fosen, Frosta, Stjørdal, Sunnmøre, Romsdal, Edøy, Selbu og Herjedalen.
Han ble antagelig riksråd i 1483 og hadde en sentral rolle i riksstyret helt til sin død, men hadde tilsynelatende ingen tydelig politisk agenda på egne vegne. Tittelen rikshovmester som han fikk i 1514/1515 var trolig mest en ærestittel som ble brukt i forbindelse med at han sommeren 1515 deltok i delegasjonen som hentet Christian IIs nederlandske dronning Isabella av Burgund (1501–1526).
Fylkesvei 4704
Fylkesvei 4704 går mellom Hålandsosen og i Suldal kommune.
Nils Henriksson
Utenfor ekteskapet med Ingerd hadde han sønnen Henrik Nielssøn (1500–1567), som ble magister og kannik. Sammen med Inger hadde han fem døtre, se etterkommere av Inger Ottesdotter Rømer. Senere genealoger har gitt ham tilnavnet Gyldenløve, ettersom han førte en gull løve over et sjakktavlet felt, men verken Nils eller hans slekt brukte dette navnet.
Fylkesvei 4704
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 687.
Helene Madison
Helene Emma Madison (født 19. juni 1913 i Madison i Wisconsin, død 27. november 1970 i Seattle) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Madison ble olympisk mester i svømming tre ganger under OL 1932 i Los Angeles. Hun vant både 100- og 400 meter fri for kvinner. På 100 meter fri fikk hun tiden 1.06,8 som var ny olympisk rekord og et sekund raskere enn nederlandske Willy den Ouden som kom på andreplass. På 400 meter fri satte hun ny verdensrekord 5.28,5. Madison var også med på det amerikanske stafett-laget som vant 4 x 100 meter fri foran Nederland. De andre på laget var Helen Johns, Josephine McKim og Eleanor Saville.
I en periode på seksten måneder i 1930–31 satte Madison seksten verdensrekorder i svømming på ulike distanser.
Inger Ottesdotter Rømer
Inger Ottesdotter Rømer (ca. 1475–1555), også kalt fru Inger til Austrått og Ingerd Ottesdatter, var adelskvinne, godseier og lensstyrer, mest kjent som eier av Austråttborgen ved Trondheimsfjorden, og fra Ibsens skuespill Fru Inger til Østeraad fra 1857.
Liv
Ingerd Ottesdotter Rømer var datter av Otte Matsson Rømer og Ingeborg Lydersdatter. Hun giftet seg senest i 1494 med riksråd og rikshovmester Niels Henrikssøn («Gyldenløve») (ca. 1458–1523). Fru Ingerd spiller ingen offentlig rolle mens ektemannen lever, og er ikke nevnt i brev eller diplomer. Ekteskapet mellom Niels og Ingerd innebar også løsningen på en arvestrid om Austrått mellom to familiegrener, ettersom Niels var sønn av den tidligere eieren Henrik Jensson.
Kort tid etter Niels' død framtrer enkefruen både som aktiv godseier og politisk aktør. Både historikere og dramatikere har festet seg ved maktspillet mellom fru Ingerd og erkebiskop Olav Engelbrektsson. Erkebiskopen hadde plyndret Austrått tre ganger, og medvirket til at to av Ingerds svigersønner ble drept. På den annen side var heller ikke fru Ingerd noen helgen; hun opptrådte aggressivt i flere tvilsomme arve-rettssaker. Bjørkvik skriver at «ho var godsrik og hadde sans for økonomi og godsdrift, men kunne nytte ufine middel for å nå sine mål»; han nevner tre større rettssaker som hun tapte.
Ugland
Ugland er en gård, Ugland gård, og et slektsnavn som skriver seg fra Fjære i Aust-Agder, nå i Grimstad kommune. Ugland er også eldre form av Augland i Vågsbygd, Kristiansand kommune. Det kan vise til:
Inger Ottesdotter Rømer
Liv
Enkefru Inger overførte i 1552 Austråttgodset til datteren Lucie Nilsdatter og svigersønnen Jens Tillufssøn Bjelke. Inger og Lucie druknet sammen i 1555, under en båtreise på Sunnmøre. De ligger begravet under gulvet i Ørland kirke. Jens døde i 1559, og sønnen Åge Bjelke (1552–1603) overtok Austrått i en alder av 7 år. Hans formynder var Henrik Nielsson, morfaren Niels' sønn fra et tidligere ekteskap.
Ugland
Personer:
Inger Ottesdotter Rømer
Etterkommere
Ingerd og Niels hadde fem døtre, som alle ble gift med dansk-norske adelsmenn
Ugland
Selskap:
Annet:
Jaktens tid
Jaktens tid er det andre studioalbumet til Finntroll, utgitt i 2001.
Lincoln kraftverk
Lincoln kraftverk er et varmekraftverk i Lincoln County, delstaten Nord-Carolina i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.200 MW. Brenselkilden for anlegget er fyringsolje og naturgass. Anlegget stod ferdig i 1995. Operatør er Duke Energy.
Dave Shea
Dave Shea er en amerikansk webdesigner som er velkjent i miljøet for standardbasert design. Han er opphavsmannen til CSS Zen Garden, og publiserer sin egen blogg, Mezzoblue. Shea driver også sitt eget webdesignstudio, Bright Creative, og er en aktiv deltaker og bidragsyter til Web Standards Project.
Utgivelser
Sammen med andre skribenter, gav Shea ut boken The Zen of CSS Design. Han har også bidratt til A List Apart, Digital Web Magazine, APress, og DMXZone. Arbeidene hans har blitt framvist i mange magasiner, bøker og nettsteder.
Westminster School
Westminster School, offisielt navn: The Royal College of St. Peter at Westminster, er en skole i London som tilhører de mest ansette av de engelske privatskolene (public schools). Den ble grunnlagt i 1179 som en klosterskole og gjeninnstiftet efter klostrets oppløsning, av dronning Elisabeth i 1560. Til 1868 stod skolen i et visst forhold til Westminster Abbey; den var kjent for de latinske komedier (Westminster plays), som ble oppført av elevene.
Westminster School er en av de ni privatskolene som ble listet i Public Schools Act av 1868 (de øvrige er Charterhouse, Eton College, Harrow School, Merchant Taylors' School, Rugby School, St Paul's School, Shrewsbury School och Winchester College). Den har dermed fått en viss særstilling blant landets skoler.
Noen kjente gamle elever fra Westminster School er Ben Jonson (forfatter), John Dryden (forfatter), John Locke (filosof), Henry Purcell (komponist), Jeremy Bentham (filosof), A. A. Milne (forfatter), Peter Brook (dramatiker og regissør), John Gielgud (skuespiller), Peter Ustinov (skuespiller), Andrew Lloyd Webber (komponist), Shane MacGowan (musiker), Helena Bonham Carter (skuespiller) og Jason Kouchak (musiker), Dido Armstrong (musiker).
Bø kirke (Bø i Vesterålen)
Kirka er ei korskirke i tre med 370 plasser, bygd mellom 1822 og 1824. Den ble innviet 8. august 1824 og restaurert i 1908 og 1970–71.
Dagens Bø kirke er den sjette kirka som har stått på gården Bø. Den første kirka på Bø er nevnt i 1381 og ble trolig bygd rundt 1340. Den fjerde kirka ble bygd i 1639, og den femte i 1734.
Fylkesvei 1662
Fylkesvei 1662 går mellom Holte og Solbergsenga i Ringsaker kommune.
Sagefossen kraftverk (Flekkefjord)
Sagefossen kraftverk tidligere Sagefossen kraftstasjon er et vannkraftverk i Kvinesdal kommune i Agder. Sagefossen er ett av de første elektrisitetsverk som ble igangsatt i Norge. Det ligger ved Fedafjorden og får vann fra nedbørsområdet Fosselandsheia. Kraften derfra sørget for at Flekkefjord fikk virksomt gatelys som by nr. 2 i Norge.
Fylkesvei 1662
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 5 (Hedmark).
Sagefossen kraftverk (Flekkefjord)
Kraftverket utnytter et fall på 104 meter fra Sagevann til sjøen. Nedslagsfeltet er på 16,3 km² og normalårlig tilsig er på 25 millioner m³.
Samlet magasinvolum er 6 104 millioner m³ fordelt på 6 regulerte magasiner. I tillegg er det noen mindre uregulerte vann.
Installert effekt er 3 MW med en francisturbin og midlere årsproduksjon er på 5,7 GWh.
Opprinnelig var det borgere av Flekkefjord som fikk satt kraftverket i drift, gjennom Flekkefjord Elektrisitetsverk som også sto for linjenett og fordeling. Da dette ble for lite, bygde man ut Høylandsfoss kraftverk (1948) som lå i daværende Feda kommune (nå Kvinesdal). Linjene ble etter hvert samkjørt med Vest-Agders øvrige kraftselskaper som ble slått sammen til Agder Energi.
Kraftverket eies av E-Co Energi.
Panama under Sommer-OL 1960
Panama under Sommer-OL 1960. Panama deltok med seks sportsutøvere, to menn og fire kvinner under Sommer-OL 1960 i Roma. De vant ikke noen medaljer.
Meister Rumelant
Meister Rumelant (eller «Mester Rumelant»), var en minnesanger (sangspruchdichter) fra Sachsen som hadde sitt høydepunkt i årene 1270-80.
Han ble kalt Rumelant fra Sachsen for å skille ham fra den samtidige Rumelant fra Schwaben. Rumelant fra Sachsen var helt igjennom nordtysker i sitt uttrykk, i utpreget motsetning til sydtyske minnesangere.
Rumelant var mer opptatt av religiøs poesi enn andre av samtidens minnesangere, som foretrakk kjærlighetsdiktning i trubadurenes stil. Han var også kjent for sine hyllester til en rekke fyrster, såsom en hyllest til Habsburg-keiseren Rudolf 1.s kroning i Aachen, to til hertug Barnim av Stettin, en til hertug Albrecht av Braunschweig, og en til den unge danske kongen Erik Menved, der Rumelant beskriver Guds glede over guttens evner og adferd. Erik Menved levde angivelig opp til sitt navn som «ærerik» (ehrenreich, dvs. Erik), og attpåtil var han oppkalt etter sin far Erik Klipping, «én Erik etter den andre kong Erik».
Rumelant er den mest samtidige kilden til drapet på kong Erik Klipping i Finderup låve. «''Trofaste dansker, hevn eders konge. Hjelp oss med å straffe dette mord. Meld morderne, og anklag dem på liv og død''», kvad Rumelant i en sang bestilt av enkedronningen, Agnes av Brandenburg.
Rumelant omtales, sammen med andre samtidige sangere, i den såkalte Codex Manesse fra omkring 1300, men ellers vites lite om ham. Kunstnernavnet eller tilnavnet Rumelant betyr noe à la «røm landet», og kan hentyde til hans status som veifarende sanger.
Alosterna tabacicolor
Alosterna tabacicolor er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). I Norge er den nokså vanlig på Østlandet, sjeldnere i resten av landet.
Utseende
En liten til middelsstor (6–10 mm), gulbrun, slank trebukk. Antennene er nesten så lange som kroppen, det innerste leddet lyst gulbrunt, de øvrige noe mørkere. Hodet er nokså bredt med kantede tinninger og kraftig, tvert innsnørt hals. Pronotum er noe lengre enn bredt, klokkeformet sett ovenfra, med bakhjørnene litt trukket ut, og noe mørkere på farge enn resten av dyret. Dekkvingene er til sammen bare litt bredere enn pronotum, nesten parallellsidige, gulbrune, grovt og tett punkterte. Beina er slanke, ensfarget gulbrune. Larven er opptil 15 millimeter lang, med tre par korte bein, spredte, lange hår på bakkroppen, særlig det bakerste leddet.
Levevis
Larven lever i døde trær av mange ulike slag, også busker som bergflette og trollhegg. Veden er gjerne angrepet av hvitråte. Larven kan også leve mellom sopprik førna under trær, og har blitt funnet i gamle kongler. Utviklingen tar to år. De voksne billene kan finnes på blomster i juni-juli.
Utbredelse
Arten er utbredt i det meste av Europa, unntatt de sørligste delene, og østover til Sibir. I Norge er den utbredt i Sør-Norge, men det er få funn fra Vestlandet, dessuten finnes den lokalt i Nord-Norge.
Lauga
Lauga (også skrevet Lauja og Laugen) er en næringsrik innsjø som ligger i Stadsbygd i Indre Fosen kommune i Trøndelag.
Den ligger midt i grenda Markabygda, med moreneryggene Hermstad på nordsiden og Langmo på sørsiden. Lauga har en fin stamme med ørret. Det fåes ofte fisk på opp til 500 g. På grunn av den kraftige veksten av takrør rundt hele vatnet, er det begrenset med fiskeplasser. Best er det å fiske fra flytebrygga ved nordenden og på Langnesset ved utløpet av Hammerelva.
Pangasius
se teksten
Pangasius er en slekt maller som med sitt hvite kjøtt er populære matfisker. Haimallen drettes opp i Vietnam, Kina, Japan og USA, hvor de fôres opp med blant annet rismel og bananer. Etter åtte måneder når den matchvekten mellom 1,5–2 kg. De fiskene som er tilgjengelige i Europa kjennetegnes av et lavere fettinhold enn varianten som drettes for asiatiske markeder. Fisken ales hovedsakelig opp i Vietnam, i Mekong-deltaet. Den er praktisk talt beinfri.
Noen av artene, som haimalle og paroonhai, er populære i akvariehandelen. Dette til tross for at fiskene vokser seg alt for store til å kunne trives i normale private akvarier.
Naiad (måne)
Naiad er en av planeten Neptuns 14 kjente måner. Naiad ble oppdaget på bilder tatt av romsonden Voyager 2 i september 1989. Oppdagelsen ble offentliggjort 29. september 1989.
Noter og referanser
<references group="N"/>
Kvalheim Kraft
Kvalheim kraft er et kraftselskap som eies likt av kraftseskapene Vardar og Østfold Energi. Kvalheim Kraft DA eier Mehuken vindpark i Kinn, tidligere Vågsøy kommune, i Vestland, tidligere Sogn og Fjordane. Vindkraftanlegget ble bygd i 2001 og utvidet i 2010 og 2015.
Total effekt på elleve turbiner er på 25,3 MW, og årsproduksjonen er 75 GWh.
Martinair
Martinair er et nederlandsk flyselskap, med base i Amsterdam. Flyselskapet ble stiftet den 24. mai 1958 av J. Martin Schröder som Martin's Air Charter (MAC). I oppstarten omfattet selskapet ett fly, en de Havilland Dove og fem ansatte.
Selskapet ble tidligere kalt Martinair Holland, men endte til slutt opp som Martinair. Selskapet er deleid av Air France-KLM (Air France, og KLM som gikk inn i allianse i 2009), som tilbyr flere internasjonale ruter rundt omkring i verden.
Flåte
Martinair og Martinair Cargo flåten, består av følgende flytyper (oppdatert august 2010)
Heipiplerke
Heipiplerke (Anthus pratensis) er en spurvefugl (Passeriformes) i erlefamilien (Motacillidae) og inngår i den tallrike slekten piplerker (Anthus). Arten er både standfugl og trekkfugl og består som som to underarter. Nominatformen hekker i Norge og resten av Skandinavia.
Taksonomi
Den foreslåtte rasen enigmaticus fra Tasjkent er synonymisert med nominatformen, mens den foreslåtte rasen theresae fra Vest-Irland er synonymisert med A. p. whistleri.
Biologi
Heipiplerka blir 14,5–15 cm lang og veier typisk 14,5–22 g. Kjønnene er like, men hunnen blir i snitt såvidt litt tyngre enn hannen (19,5 mot 18,6 g). Arten er altså litt mindre enn trepiplerka, som ellers ligner mye på. Fjærdrakta er gråbrun spraglet på oversiden og gråhvit i buken. Sammenligna med trepiplerka er heipiplerka også noe gråere i fargen, og brystet er mindre gulaktig og finere streka. Hellux-kloa hos heipiplerka er dessuten mye lengre enn hos trepiplerka. Beina er rødaktige og nebbet tynt og spisst.
Lokkelåten til heipiplerka er et skarpt "ist" eller "ististist", i nærheten av reiret høres ofte et utholdende og monotont "tlitlitli". Sangen, som fuglen framfører i korte sangflukter, er høy og fin. Fuglen starter å synge før sangflukta, og stiger deretter opp fra ei tue eller en stein, og vender som regel ikke tilbake til utgangspunktet når den glir ned. I felt skiller man heipiplerka fra trepiplerka snarere på grunn av omgivelsene og låta enn på utseende. Heipiplerkas sangflukt er heller ikke like iøynefallende som trepiplerkas.
Heipiplerka er en av de vanligste fugleartene i Norge, og bestanden har blitt estimert til godt over 1 million par. Her i landet er arten mest tallrik på åpne fjellvidder fra vierregionen og opp i alpin sone, og i det treløse kystlandskapet. Den finnes dessuten på åpne myrer, både i barskogen og i fjellbjørkeskogen.
Arten livnærer seg i sommerhalvåret hovedsakelig på små dagaktive insekt og edderkoppdyr av alle slag, i vinterhalvåret også på små snegler og frø.
Heipiplerka hekker i de fleste områder i det nordlige Eurasia og også på østsida av Grønland. Storparten av verdenspopulasjonen er trekkfugler som overvintrer i vestlige og sørlige deler av Europa, det nordlige Afrika og sørøst i Asia. Fuglene som hekker på De britiske øyer og i kystområda vest på det europeiske fastlandet er derimot standfugler.
Heipiplerka hekker i åpent landskap. Reiret blir lagt på marka, oftest gjemt inn under ei tue, og er et lite byggverk av strå og mose fora med hår. Hunnen legger 4-6 lyst gråflekkete egg som blir ruga i 13 dager. Ungfuglene blir siden mata av begge foreldra i 12 til 14 dager. Heipiplerka er en av de vanligste vertsfuglene for gjøken sin unge.
Fuglene trekker ut av landet i september-oktober, og kommer tilbake i april-mai. På trekket sørover ser en fuglene ofte i flokker i åpent landskap og ved vatn. De overvintrer rundt Middelhavet og i Vest-Europa fra Belgia og sørover.
Inndeling
Inndelingen og utbredelse følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl.
Marc de Maar
Marc de Maar (født 15. februar 1984 i Assen, Drenthe) er siden 2006 en profesjonell nederlandsk landeveissyklist. Han sykler for Team Roompot.
I 2003 syklet han for amatørlaget Löwik-Tegeltoko, i 2004 og 2005 syklet han for Rabobanks aspirantlag, mens han i 2006 gikk over til å sykle profesjonelt Rabobank.
De Maars far er fra Curaçao og han var statsborger i både Nederland og De nederlandske Antiller, men da Curaçao ble uavhengig 10. oktober 2010 valgte han Curaçao.
Sørkappøya
Sørkappøya er ei øy like sør for Spitsbergen, på Svalbard. Øya har Svalbards sørligste punkt – Sørkapp – og er atskilt fra Spitsbergen av et 7 km bredt sund – Sommerfeldtbukta. Arealet av øya er om lag 7 km², og den er ca 7 km lang. Det er flere innsjøer og laguner på øya, størst er Sørkapplaguna i nord. Spissen av øya mot sør utgjør selve Sørkapp, men små holmer rundt øya ligger enda lengre sør.
Det er en fyrlykt på vestsiden av øya.
I 1973 ble området innlemmet i Sør-Spitsbergen nasjonalpark.
Sørkappøya og de øvrige øyene, holmene og skjærene sørvest for Øyrlandet på Sørkapp Land er vernet som fuglefredningsområde under Sørkapp fuglereservat. Reservatet ble opprettet ved kongelig resolusjon 1. juni 1973 og omfatter et areal på 35 986 dekar. Området er et viktig hekkeområde for hvitkinngås og ærfugl. Sørkapp fuglereservat ligger innenfor Sør-Spitsbergen nasjonalpark.
Historie
Hvalfangsten på 1600- og 1700-tallet etablerte seg ikke så langt sør som Sørkapp Land, Hornsund var sørligste hvalfangststasjon. Russiske pomorer drev fangst ved Sørkapp, og senest i 1818 overvintret antakelig to fangstmenn og fanget 1.200 hvalross og 1.200 kvithval. Det er funnet russiske hustufter og graver tilbake til 1700-tallet helt sør på øya, ved Sørkappvatnet.
I den norske fangstperioden på 1900-tallet var området en del av Fangstfelt nummer 1 (Sørkapp). I 1908 opprettet Petter Trondsen sin ekspedisjon en hovedstasjon («Hagerups Hus») langt nordøst på Sørkappøya ved det som senere heter Trondsenneset, som ble til bistasjon da ny hovedstasjon («Trondsenhuset») ble bygd ved Kistefjellet ved innløpet til Sommerfeldtbukta. Hytta på Sørkappøya var forfallen allerede på 1930-tallet og var da brukt av Johan Hagerup. Det er også funnet en rekke fangstinnretninger over deler av øya.
Per Parker
Per Herold Andreassen (født 9. februar 1957 i Tromsdalen, død 18. februar 2015 ), bedre kjent som «Per Parker», var en byoriginal og rusmimiddelmisbruker i Tromsø.
Han begynte på barneskolen i Tromsdalen men vokste senere opp på Senja. Da han var 15 år gammel flyttet han tilbake til Tromsø og gikk et halvt år på yrkesskole. Han fikk jobb som sjømann, og reiste et år på havet. I løpet av dette året prøvde han hasj for første gang, på en klubb i København.
Han dro tilbake til Tromsø og tok eksamen som skipselektriker. I en alder av 19, injiserte han amfetamin for første gang. I 1984 begynte han på heroin.
Det går mange ville historier om opphavet til navnet «Per Parker», men ifølge Andreassen selv kom det ganske enkelt av at han ble lei av å kjøre rundt på kompisene sine i hasjrus, så han parkerte bilen og sluttet å kjøre.
På begynnelsen av 2000-tallet var han rusfri og gikk på metadon. Andreassen sa ja til å delta i dokumentarfilmen Parkert om seg selv, for å advare unge mennesker mot å gjøre de samme feilene som ham. Filmen er pr. 2015 fortsatt under produksjon.
Han ble diagnostisert med kronisk obstruktiv lungesykdom i 2013-2014. Andreassen døde 18. februar 2015 på sykehuset, og ble bisatt i Ishavskatedralen 3. mars. Violet Road-medlemmene Hogne Rundberg og Kjetil Holmstad-Solberg spilte i begravelsen. Tromsøs ordfører Jens Johan Hjort prioriterte å komme i begravelsen fremfor å være med på åpningen av nytt politihus, og skrev senere et minneord.
Cherokee County (Sør-Carolina)
Cherokee County er et fylke i den amerikanske delstaten Sør-Carolina. Det ligger nord i staten og det grenser mot York County i øst, Union County i sør og mot Spartanburg County i vest. Det har også grense mot delstaten Nord-Carolina i nord.
Cherokee Countys totale areal er 1 029 km² hvorav 12 km² er vann. I 2000 hadde fylket 52 537 innbyggere, og administrasjonssenteret ligger i byen Gaffney.
Fylket ble etablert i 1897 av land fra fylkene York County, Union County og Spartanburg County.
Zhuhai
Zhuhai (hànzì: 珠海, pinyin: Zhūhǎi, betyr Havets perle) er en kinesisk kystby på prefekturnivå i provinsen Guǎngdōng ved Kinas kyst mot Sørkinahavet. Arealet er på 1.653 km² og befolkningen på 1.454.100, hvorav 956.900 med fastboende-tillatelse (hukou). Byen har tilnavnet «romantikkens by».
Grense mot Macao
Byen ligger tett inn i mot Macao. Den er preget av tallrike øyer og bukter. Ved Gongbei (拱北) kan grensen til Macao krysses til fots. Det er også en grenseovergang over Lotusbroen mellom Cotai i Macao og øya Hengqin.
Fremvekst
Det var ikke før ca. 1979 at Zhūhǎi dukket opp på kartene – tidligere var den en knapt nevneverdig fiskelandsby. Men den har utviklet seg eksplosjonsartet, særlig siden 1980, da den ble gjort til en av Folkerepublikken Kinas fire første spesielle økonomiske soner, og er blitt en ferieby i Sør-Kina og en soveby for fastlandskinesere som arbeider i Macao.
Etter kinesiske mål er levestandarden høy. Den er forsåvidt en nokså pregløs moderne storby, men er yndet som sted for weekendboliger for folk fra Macao eller Hongkong. Byen har flere golfbaner og en rekke andre ferie- og fritidsanlegg.
Administrative enheter
Byprefekturet Zhuhai har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 qū).
Fly
Byen betjenes av Zhuhai-Sanzao lufthavn.
Vei
Kinas riksvei 105 ender i Zhuhai. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender i Zhuhai ved Lotusbroen som fører over til Macao. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.
Ubuntu Studio
Ubuntu Studio er en offisiell variant av Ubuntu, som retter seg mot generell multimediaproduksjon. Den første versjonen ble sluppet 11. mai 2007, og den nyeste, 20.04 LTS (Focal Fossa) 23. april 2020. Focal Fossa er en såkalt LTS-versjon (long time support eller langtids-støttet), som innebærer at den oppdateres fram til april 2023.
Kjerne
Kjernen for Ubuntu Studio har fått lav-latens modifikasjoner for intensiv lyd-, video- eller grafikk-arbeid.
Utgivelsessyklus
Ny versjon lanseres hvert halvår, med versjonsnummer og kodenavn som tilsvarer den versjonen av Ubuntu den aktuelle utgivelsen er basert på. Den kommende versjon 12.10, Quantal Quetsal, foreligger i betaversjon per september 2012. Spesielt interesserte kan studere denne nærmere og eventuelt teste den selv, men betaversjoner anbefales ikke til ordinær bruk, da de ikke er ferdige, og kan inneholde fatale feil.
Installasjon
Ubuntu Studio ble tidligere installert gjennom et tekstgrensesnitt. Fra og med 12.04 Precise Pangolin blir Ubuntu studio distribuert i form av en ISO-fil som Live-dvd, på samme måte som Ubuntu. Dette innbærer bl.a. at systemet kan startes direkte fra platen og prøves før installasjon, som gjøres med et grafisk brukergrensesnitt. Distribusjonen er for stor til å passe på CD, og blir derfor vanligvis installert fra en DVD eller fra en Minnepenn.
Medfølgende programmer
Nedenfor listes det opp et utvalg av programmer som følger med nåværende versjon eller tidligere versjoner av Ubuntu Studio. Listen er ikke uttømmende, det varierer fra versjon til versjon hvilke programmer produsenten sender med. For en fullstendig oversikt henvises til Ubuntu Studios webside.
Galleri
<Gallery> Image:Ubuntu Studio.png|Ubuntu Studio Feisty Fawn (7.04) skjermbilde av standardutseende uten noen åpne programmer. Image:Ubuntu Studio screenshot running Ardour 2.png|Ardour 2 i Ubuntu Studio Feisty Fawn (7.04). Image:Ubuntu Studio gdm.png|Standard GDM innloggingsskjerm i Ubuntu Studio Feisty Fawn (7.04). Image:Ubuntu Studio Feisty Fawn Various Graphics Apps.png|Forskjellige grafikk-programmer. Image:Ubuntu Studio Nautilus.png|Ubuntu Studio (7.04) som viser Nautilus. </Gallery>
Eksterne lenker
Ubuntu
Theo Eltink
Theo Eltink (født 27. november 1981 i Eindhoven, Noord-Brabant) er en tidligere profesjonell nederlandsk landeveissyklist. Han la opp etter 2009-sesongen, 28 år gammel.
Eltink vokste opp i landsbyen Westelbeers i Brabant, og var i sin ungdom en god skøyteløper. Han er en lett syklist (56 kilo), noe som gir han en stor fordel i klatreetapper. Som lærling vant han etapper i blant annet Tour de l'Avenir. Samme år som han debuterte som profesjonell landeveissyklist, startet han også i Giro d'Italia, og endte på en 29.-plass sammenlagt. Senere samme år kom han på en sammenlagt 26.-plass i Deutschland-Rundfahrt. I samme konkurranse hadde han vært hjelperytter for Pieter Weening.
Plaza de las Tres Culturas
Over 400 år etter den første massakren skjedde det en ny en på plassen. 2. oktober 1968 ble hundrevis av demonstranter, hovedsakelig studenter, drept av hæren og politiet etter ordre fra president Gustavo Díaz Ordaz, under den såkalte Tlatelolcomassakeren.
De tre kulturene
Plassens navn kommer av de tre ulike kulturene som representeres av arkitekturen som omringer plassen:
Kotelett
Kotelett (fra fransk côtelette, som betyr «ribben») er et stykke kjøtt, gjerne av svin, lam eller storfe, som vanligvis blir stekt eller grillet under tilberedning. Koteletten er karakteristisk gjenkjennelig av benet som sitter igjen i kjøttet.
Henning Astrup
Henning Astrup er navnet til flere personer:
Rick Flens
Rick Flens (født 11. april 1983 i Zaandam, Noord-Holland) er en profesjonell nederlandsk landeveissyklist.
Flens' spesialitet er temporitt, og da spesielt de kortere. I 2006 slo han Sylvain Chavanel da han vant temporittet i Tour du Poitou-Charentes et de la Vienne.
Optimalt valutaområde
Et optimalt valutaområde (OVO) er et geografisk område der det vil være lønnsomt å ha en felles valuta. Optimale valutaområder kan variere sterkt i størrelse. De kan strekke seg over flere land eller utgjøre en del av et land. Teorien om optimale valutaområder (OVO-teori) skisserer krav som må møtes for at et område kan sies å utgjøre et opimalt valutaområde. Teorien blir ofte brukt ved diskusjon av hvorvidt et bestemt geografisk område (som omfatter flere valutaer) er egnet til å danne en økonomisk union, den sterkeste formen for økonomisk integrasjon.
Fire homogenitetskrav
En grunnleggende forutsetning for at et område skal kunne sies å være et optimalt valutaområde, er at området kjennetegnes av økonomisk ensartethet, eller homogenitet. Innen OVO-teori kan fire såkalte homogenitetskrav identifiseres (Martin 2001).
For det første bør økonomiene (nasjonale eller regionale) være ganske like og synkroniserte slik at påførte sjokk og pengepolitiske mottiltak får symmetrisk virkning. «Ganske like» er en vag formulering som er gitt forskjellige konkretiseringer av ulike teoretikere. For Ronald McKinnon (1963; referert i Martin 2001) innebærer dette kravet at medlemslandene bør ha lik grad av økonomisk åpenhet. Peter Kenen (1969; referert i Martin 2001) derimot, mener at kravet bør angå industriell struktur. Ifølge dette synet er industrielt mangfold og regional spesialisering idealet fordi dette vil føre til at ytre asymmetriske sjokk som påføres økonomien vil utjevne hverandre.
Homogenitetskrav nummer to går ut på at det må være full (nær perfekt) mobilitet av produksjonsfaktorer mellom regionene som utgjør valutaområdet. Dette er nødvendig for at asymmetriske sjokk ikke skal føre til regional ubalanse.
For det tredje bør regionene som inngår i valutaområdet ha omtrent lik inflasjon over tid. Store variasjoner i inflasjon vil nemlig føre til at systemet blir ustabilt.
Det fjerde og siste kravet går ut på at det bør finnes felles automatiske finansmekanismer med sentralt organisert skattesystemer som kan kompensere for nasjonale og regionale variasjoner i sjokk og vekst. Bakgrunnen for dette kravet er at man i enkeltland gjerne har enhetlige trygde- og overføringsordninger som automatisk støtter regioner i økonomiske vanskeligheter. Ifølge dette kravet vil man ikke få et optimalt valutaområde hvis man går inn for en felles valuta, men uten å opprette et felles system for automatisk finansiell stabilisering.
Sandnes skole (Sør-Varanger)
Skolen hadde rundt 115 elever, disse er fordelt på klassetrinn fra første til syvende.
Skolens siste rektor var Ann Karin Sirma Tellefsen.