cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Horror of Fang Rock
3
Nede i fyrrommet forteller Leela Harker at han må fylle på kjelen og tar sleggen Harker brukte til å sikre døra. Vince lurer på om det er monsteret i Fang Rock som har kommet tilbake. Doktoren tror ikke på historien og sier at de er åtte og monsteret bare en. Ute på balkongen begynner det å lyse grønt og Palmerdale blir angrepet. I oppholdsrommet har Adelaide blitt sint på grunn av det Skinsale har fortalt henne om Palmerdale. Hun tror ikke på det og går for å finne Palmerdale for å fortelle ham om det. Skinsale smiler og går mot telegrafen.
Doktoren ber Leela om å hente alle sammen til oppholdsrommet. Skinsale er skeptisk når Doktoren forteller om at angriperen er utenomjordisk. Leela kommer tilbake med Harker og sier at hun ikke kan finne Palmerdale. Vince ringer ned og sier at han tror at Palmerdale har falt ned fra balkongen. Doktoren, Harker og Skinsale går ut for å sjekke mens Reuben står i trappa og ser på.
Doktoren tar med seg liket av Palmerdale inn og Harker sikrer døra. Adelaide beskylder Skinsale for å ha drept ham, men Doktoren sier at han ble drept av elektrisitet og han var død før han traff bakken. Han finner deretter ut at Skinsale har ødelagt telegrafen og dermed isolert dem fra fastlandet. Vince ringer ned og forteller at trykket i kjelen har gått ned og hornet ikke virker. De går ned og finner Harker død. Doktoren sender resten tilbake til oppholdsrommet og går inn i kullrommet hvor han finner liket av Reuben som har vært død i flere timer.
4
Vince står oppe i lamperommet da monsteret, utkledt som Reuben, kommer opp og dreper ham. Leela fyller på kjelen mens Doktoren lurer på hva han skal gjøre. Hun foreslår at de later som at de tror monsteret er Reuben slik at de kan komme nær nok, og drepe det. Doktoren sier at det ikke går fordi de vil bli drept først av elektrisiteten. Han finner et effektrele på generatoren som driver en sender for et nødsignal og ber Leela om å ta med alle sammen til lamperommet fordi det er det enkleste rommet å forsvare.
Leela forteller Skinsale og Adelaide i oppholdsrommet at monsteret har kommet seg inn i fyrtårnet og de må slåss. Adelaide besvimer. Doktoren ransaker soverommet og gjemmer seg når monsteret kommer. Reuben letter etter ham men finner ham ikke fordi han fordi han henger etter vinduskarmen på utsiden av fyret. I mens har Adelaide våknet opp igjen og Leela forteller at de må gå til lamperommet. Plutselig kommer monsteret inn gjennom døren. Doktoren klatrer inn igjen og finner monsterets sender. I oppholdsrommet dreper monsteret Adelaide. Leela kaster kniven sin på det, men den går rett gjennom. Hun og Skinsale løper ut av rommet og opp trappa hvor de møter på Doktoren. Han forteller dem at de må gå opp til lamperommet og spre pulveret i signalrakettene i trappa.
Han setter seg ned i trappa og monsteret kommer. Det skifter fasong fra Reuben til sitt egentlige utseende. Doktoren gjenkjenner det som en rutaner. Den forteller Doktoren at den er en speider med en ny forvandlingsteknikk. Doktoren håner den ved å nevne at de taper krigen mot sontarerne. Rutaneren sier at de akter å invadere jorden og bruke den som en strategisk utpost. Doktoren svarer at rutaneren har feilet og at han har tatt ned senderen. Rutaneren mener at signalet ble kringkastet lenge nok og det følger etter Doktoren opp trappa.
Doktoren og Skinsale går forsiktig ned mens den skadde rutaneren sakte begynner å klatre opp fra bunnen av trappa. Skinsale finner diamantene på Palmerdale og gir dem til Doktoren, som tar en, kaster vekk resten og løper opp trappa. Skinsale begynner å plukke opp resten av diamantene samtidig som at rutaneren kommer opp trapp og dreper ham. Da Doktoren når toppen av trappa tenner Leela på rakettkasteren som treffer rutaneren. Doktoren begynner å klargjøre laseren mens Leela går ned trappa og ser på at rutaneren dør. Utenfor nærmer moderskipet seg. Doktoren gjør ferdig laseren og retter den mot skipet. Han slår den på, og de løper ned trappa. På vei ned plukker Leela opp kniven sin fra oppholdsrommet. De løper ut av fyret og gjemmer seg bak en stein rett før laseren treffer moderskipet og det eksploderer.
Ludvig Munthe
Ludvig Munthe var navnet til flere medlemmer av Munthefamilien:
Horror of Fang Rock
4
Leela blir blindet og ber Doktoren om å drepe henne, men han sier at det vil gå over. Han forteller henne at øynene hennes har skiftet farge til blått på grunn av eksplosjonen. De går inn i tardisen og forlater stedet mens Doktoren deklamerer et dikt av Wilfrid Wilson Gibson.
Produksjon
Dicks tenkte ut en historie kalt The Vampire Mutations (eller The Witch Lords), som ble bestilt 11. januar 1977. På denne tiden holdt BBC på med å spille inn en serie basert på Bram Stokers Dracula og sjefen for serier, Graeme MacDonald, ba Williams om å forkaste historien etter at Dicks hadde skrevet det første utkastet. Han var redd for at det ville se ut som at Doctor Who gjorde narr av BBCs versjon av Dracula. Dicks gikk med på å skrive en annen historie, men siden de nå måtte begynne å produsere sesong 15, ble det bestemt at de skulle produsere The Invisible Enemy, som var den andre historien i sesongen, først. En omskrevet versjon av The Vampire Mutations ble senere spilt inn som en del av den 18. sesongen og kalt State of Decay.
Arbeidstitlene på historien var The Rocks of Doom, The Monster of Fang Rock og The Beast of Fang Rock før de endte opp med Horror of Fang Rock. Paddy Russell ble utpekt som regissør for historien. Dette var den fjerde, og siste, Doctor Who-historien som hun regisserte. Hun merket seg tidlig at det kom til å bli vanskelig å spille inn historien på grunn av at den foregår i et fyrtårn. Kurvete sett er vanskelige å filme og veggene på lamperommet består av glass. Hun flyttet derfor så mange scener som hun kunne fra lamperommet til andre rom.
Det viste seg også at det ikke var plass til å spille inn serien hos BBC så for første gang i Doctor Whos historie spilte de inn en historie i et studio utenfor London. De endte opp hos Pebble Mill i Birmingham. Pebble Mill var interessert i å få flere jobber, og de arbeidet derfor ekstra hardt for å få til historien. De spilte den inn 25.–26. mai og 7.–9. juni.
Louise Jameson gikk med på å spille Leela i en sesong til mot at hun slapp å ha på seg brune kontaktlinser. Dicks skrev derfor en scene i Horror of Fang Rock hvor Leelas øyne forandrer farge etter at hun ser på eksplosjonen på slutten av historien.
Dette er den første, og til dags dato, den eneste historien hvor vi får se en rutaner. De hadde tidligere blitt nevnt i historiene The Time Warrior og The Sontaran Experiment som sontarernes fiende.
Året historien foregår blir ikke eksplisitt nevnt, men det blir referert til at 80 år siden er i 20-årene. Dette antyder at historien foregår på begynnelsen av 1900-tallet. Edvard VII av Storbritannia, som regjerte fra 1901 til 1910, blir også nevnt. I Lance Parkins uoffisielle kronologi AHistory står det at historien foregår rundt 1902.
Utgivelser
Historien ble utgitt på VHS i juli 1998. 17. januar 2005 ble den utgitt på DVD.
Terrance Dicks skrev også boken basert på historien og den ble utgitt av Target Books i mars 1978. Dette er den 32. boka i Targets Doctor Who-serie. Omslaget ble tegnet av Jeff Cummins.
Typhaeus
Typhaeus er en slekt av biller i familiegruppen tordivler. De finnes i store deler av Europa, men går ikke nord til Norge.
Utseende
Ganske store og kraftige, hvelvede, blankt svarte biller. Begge kjønn har fremoverrettede horn på pronotum, hos hannen er disse tre lange horn, de to ytterste når foran hodet, hos hunnen er det fem korte pigger. Pronotum er mye bredere enn langt. De korte, hvelvede dekkvingene har dype punktstriper. Beina er kraftige gravebein, som vanlig hos tordivler.
Levevis
Disse artene lever på steder med sandete jord som det er lett å grave i. Hunnen graver ut en 1-1,5 meter dyp sjakt som har flere sidesjakter, larvene utvikler seg nede i disse. De fores med møkk.
Tuxpan gasskraftverk
Tuxpan gasskraftverk, også kjent under navnet Presidente Adolfo López Mateos, er et kombinert gasskraftverk i Veracruz i østlige Mexico. Det har en installert produksjonskapasitet på 2100 MW, fordelt på 6 (+4) turbiner i tre anlegg (I-II, III-IV, og V). Fordelingen er slik: Tuxpan I-I: 620 MW, Tuxpan III-IV: 980 MW, Tuxpan V: 500 MW. Anleggene ble påbegynt omkring 2000, fikk første turbin installert i 2003 og stod ferdig i 2006. Brenselkilden er naturgass. Dette er landets femte største fossile kraftverk målt etter installert effekt.
Mohammed VI av Marokko
Mohammed VI (arabisk: الملك محمد السادس للمغرب), opprinnelig Mohammed Ben Al-Hassan (født 21. august 1963 i Rabat, Marokko), er konge i Marokko. Han overtok tronen 23. juli 1999 da hans far, Hassan II døde. Hassan var gift med Latifa Hammou, en berber og mor til Mohammed VI.
Han tilhører Alaouite-dynastiet, som har regjert i Marokko siden 1664, bortsett fra perioden 1912–1956, da Marokko var en fransk koloni.
Han ble utnevnt til tronarving i 1984. Han har studert økonomi, statsvitenskap og rettsvitenskap i Marokko og tok videre utdannelse i rettsvitenskap i Frankrike. I 1988 jobbet han som assistent for Jacques Delors, president i Europakommisjonen.
Mohammed VI giftet seg 21. mars 2002 med Salma Bennani (født 1978). Før hun giftet seg, jobbet hun som dataingeniør. 8. mai 2003 fikk paret sitt første barn, kronprins Hassan av Marokko og i 2006 fikk paret ei datter, Khadija.
Fuzzylogikk
Fuzzylogikk innebærer at man baserer avgjørelser på «godt nok»- eller «nær nok»-vurderinger. Det finnes mange former for fuzzylogikk og mange ulike algoritmer for å beregne nærhet.
Et eksempel er innen navnematching. En person som heter Petter Hansen kan feilaktig registreres som Peter Hansen eller Petter Hanssen. Dermed kan dubletter i registrere oppstå, og man får behov for å slå sammen variasjoner av ett individ. Nå er kun navn en svak indikasjon alene, men om man vet feks alder og adresse også øker sannsynligheten for match.
I fuzzylogikk ville man feks kunne slå sammen dobbeltregistreringer på personer med samme eller nesten samme navn, gitt at alder og adresse eller nesten samme adresse stemmer.
Arsenal FC
Arsenal Football Club er en engelsk fotballklubb som spiller i Premier League. Klubben ble stiftet i 1886, og ble valgt inn i The Football League i 1893. «The Gunners», som er kallenavnet til Arsenal, spiller hjemmekampene sine på Emirates Stadium i Holloway, i bydelen Islington i det nordlige London.
Historie
Ligaen var suspendert under den andre verdenskrig, men etter krigen hadde Arsenal sin andre suksessfylte periode. Under ledelse av Tom Whittaker vant klubben ligaen i sesongene 1947–48 og 1952–53, FA-cupen ble vunnet i 1949–50. Det meste av 1950- og 1960-tallet tilbrakte Arsenal i den «ikke-trofevinnende» mellomklasse, klubben klarte ikke å tiltrekke seg spillere av samme kaliber som de klubben hadde på 1930-tallet. Ikke engang den tidligere kapteinen for det engelske landslaget, Billy Wright, kunne bringe klubben suksess i sin managerperiode mellom 1962 og 1966.
Først etter den overraskende utnevnelsen av klubbens fysioterapeut Bertie Mee som manager i 1966, startet Arsenal på nytt å vinne trofeer. Etter å ha tapt to ligacupfinaler, vant de «Messebycupen» i sesongen 1969–70, klubbens første europeiske trofe. Dette ble etterfulgt av en enda større triumf i 1970–71, da klubben vant sin første liga/FA-cup-dobbel. Imidlertid ble det dobbeltvinnende laget snart «oppløst», og det neste tiåret ble karakterisert av en serie av «nære-på». Arsenal kom på andreplass i ligaen i 1972–73, tapte tre FA-cupfinaler (1971–72, 1977–78 og 1979–80). Klubben tapte også Cupvinnercupen i 1979–80 etter straffesparkkonkurranse. Klubbens eneste suksess i denne perioden var FA-cupen i 1978–79, denne seieren mot Manchester United med 3–2 scoringen i siste minutt blir generelt sett på som en klassiker.
I 1986 ble den tidligere Arsenal-spilleren George Graham utnevnt som manager, og dette brakte klubbens tredje suksessperiode. I Grahams første sesong som manager, 1986–87, vant Arsenal ligacupen. Dette ble etterfulgt av ligatittelen i 1988–89, etter et mål i siste minutt i den siste kampen i sesongen. Arsenal ledet 1–0 da det nærmet seg slutten av kampen og dette ville gi Liverpool tittelen, men i siste minutt scoret Michael Thomas og Arsenal vant ligaen på målforskjell. I 1990–91 vant Arsenal ligaen på nytt med kun ett tap i løpet av sesongen. Arsenal vant både ligacupen og FA-cupen i 1992–93, og sin andre europeiske triumf med cupvinnercupen i 1993–94. George Grahams rykte fikk seg et tilbakeslag da det ble avslørt at han hadde mottatt «bestikkelser» av agenten Rune Hauge, for å signere visse spillere. Graham fikk sparken i 1995, og hans etterfølger Bruce Rioch forlot klubben etter en sesong på grunn av uenigheter med klubbens styre. Klubbens suksess i siste del av 1990-tallet og utover i årene etter 2000, skyldes mye utnevnelsen av Arsene Wenger først var assistentmanager før han ble manager i 1996. Wenger brakte ny taktikk, et nytt treningsregime og flere utenlandske spillere som utfylte de engelske talentene som allerede var der. Arsenal vant sin andre liga/FA-cup-dobbel i 1997–98 og en tredje dobbel i 2001–2002. I tillegg kom klubben til finalen i UEFA-cupen i 1999–00 (tap på straffespark mot Galatasaray). Klubben vant FA-cupen i 2002–03 og 2004–05, og i sesongen 2003–04 vant Arsenal Premier League uten å tape en eneste kamp. Laget fikk kallenavnet «The Invincibles» (De uslåelige), og laget var ubeseiret 49 ligakamper på rad, noe som er en engelsk rekord. Arsenal endte på første eller andreplass i ligaen i åtte av Wengers ni første sesonger i klubben. De er et av seks lag (sammen med Manchester United, Blackburn Rovers, Leicester, Chelsea og Manchester City) som har vunnet Premier League siden den ble opprettet i 1993, men klubben har aldri klart å forsvare ligatittelen året etter at tittelen ble vunnet.
Inntil nylig hadde klubben aldri kommet lenger enn til kvartfinalen i Mesterligaen, men i 2005–06 var Arsenal den første klubben fra London som nådde finalen i konkurransens femtiårige historie. Arsenal ble slått 2–1 av Barcelona i finalen. Denne kampen spilte Arsenal med ti mann i store deler av kampen.
Etter 2006 stabiliserte klubben seg som deltakere i mesterligaen som et av Englands fire beste lag, men den beste serieplasseringen var en 2.-plass i 2015-16. Arsenal kom til semifinalen i mesterligaen 2009, men ble slått ut av Manchester United, og ble deretter slått ut i åttedelsfinalen sju år på rad fra 2011 til 2017. Arsenal vant også FA-cupen tre ganger i årene 2014, 2015 og 2017. Etter 6.-plass og en troféløs sesong i 2017-18 ga Arsène Wenger seg som manager for klubben, og Unai Emery ble presentert som klubbens nye hovedtrener 23. mai 2018. Han ledet Arsenal til Europacupfinalen på første forsøk hvor det ble 4-1 tap for Chelsea i Baku 29. mai 2019. Den påfølgende sesongen utartet seg ikke like bra og Emery fikk sparken som klubbens hovedtrener 29. november 2019. I en liten periode på seks kamper ble klubben ledet av klubblegenden Fredrik Ljungberg før valget falt på Mikel Arteta som klubbens nye hovedtrener- og etter hvert manager. Mikel Arteta ble ansatt 20. desember 2019, like før den hektiske juleperioden i Premier League. Da Arsenal vant FA-cupen i 2014 og 2015 var Arteta klubbens kaptein. På første forsøk gjentok han bedriften som klubbens manager da Arsenal kunne løfte FA-cup troféet for 14. gang etter 2-1 seieren mot Chelsea 1. august 2020 for tomme tribuner på Wembley Stadium. Finalen ble spilt for tomme tribuner som følger av koronapandemien. Foran starten på 2020-21 sesongen vant Arsenal Community Shield-troféet for 16.gang. Arsenal Football Club står dermed med totalt 47 troféer.
Logo
I 1949 ble en modernisert logo avduket med samme type kanon og med klubbens navn, skrevet med gotiske bokstaver, satt overfor kanonen. I tillegg var der en banner prydet med klubbens nye latinske motto, «Victoria Concordia Crescit» (seier kommer fra harmoni), mottoet var laget av klubbens programredaktør Harry Homer. For første gang var logoen utført i farger, der fargene varierte litt i løpet av logens levetid, til slutt var fargene rød, gull og grønt.
På grunn av de mange revisjonene av logoen var det ikke mulig for Arsenal å få godkjent en copyright av den, dette på tross av at klubben hadde fått godkjent logoen som varemerke (trademark) og vunnet en rettssak mot en gateselger som solgte uoffisielle Arsenal produkter. Arsenal ønsket en bedre rettssikkerhet og introduserte derfor i 2002 en ny logo med moderne kurver og en forenklet stil som de kunne få copyright på. Kanonen vender på nytt østover og klubbens navn er skrevet med en sans-serif skrifttype ovenfor kanonen. Grønt ble erstattet med mørk blå farge. Den nye logoen fikk en kritisk mottakelse fra supporterne, «the Arsenal Independent Supporters’ Assosiation» hevdet at klubben hadde ignorert mye av Arsenals historie og tradisjon med en slik radikal moderne design, og beklaget også at klubbens fans ikke hadde blitt konsultert godt nok vedrørende denne saken.
Farger
Herbert Chapman ønsket at spillerne skulle bruke drakter som skilte seg mer ut, og i 1933 ble draktsettet oppgradert. Overdelene fikk hvite ermer og fikk en klarere rødfarge, relativ lik den fargen som var på postkasser. Årsaken til at draktene fikk hvite ermer er ikke helt klar, men to mulige teorier eksisterer. Den ene er at Chapman så en tilskuer på tribunene som hadde ermeløs rød genser over en hvit skjorte, en annen teori er at han var inspirert av en lignende utrusting som ble brukt av tegneserietegneren Tom Webster, som Chapman brukte å spille golf sammen med. Om historien er sann eller ikke, har denne kombinasjonen definert Arsenal og laget har brukt denne drakten siden 1933 med to unntak. I 1966–67 brukte Arsenal helrøde overdeler, men dette ble ikke godt mottatt og laget gikk tilbake til de hvite ermene året etter. Den andre gangen var i sesongen 2005–06, den siste sesongen på Highbury, da laget for ett år igjen brukte den redcurrent-fargede (burgunder) overdelen for å minnes den første sesongen på Highbury i 1913. Fra 2006–07 sesongen på Emirates Stadium gikk laget tilbake til de tradisjonelle fargene.
Arsenals hjemmefarger har gitt inspirasjon til minst tre andre klubber. Sparta Praha tok i 1909 i bruk et mørkerød draktsett som lignet på de Arsenal brukte på den tiden. Hibernian hentet, i 1938, inspirasjon til sitt draktsett med å bruke hvite ermer på sine grønne og hvite draktsett. Treneren for det portugisiske laget Sporting Clube de Braga returnerte fra en kamp på Highbury på 1930-tallet og endret lagets grønne farger til ett draktsett som var en duplikat av Arsenals farger, dette gav laget kallenavnet «Os Arsenalistas». Alle disse tre lagene bruker fremdeles de nevnte designene.
Arsenals bortedrakter har tradisjonelt vært gule og blå, selv om de mellom 1982 og 1984 brukte et draktsett med fargene grønt og navy. Siden tidlig 1990-tallet da det lukrative markedet med salg av kopier av drakter tok fart, så har bortdrakt-designet blitt endret regelmessig og det utgående designet har blitt brukt som et tredjealternativ den neste sesongen. Generelt sett så har bortefargene vært ett design med to blåtoner, eller ett design som bygger på variasjoner av gult og blått som for eksempel designet med gull og navy som ble brukt i 2001–02-sesongen og det gule og mørkegrå designet som ble brukt i sesongene 2005–06 og 2006–07. Men fra 2007–08 sesongen har Arsenal gått bort fra dette ved å ta i bruk ett draktsett med hvit overdel, burgunder shorts og strømper med hvite/burgunder striper. Fra 2007–08 sesongen har Arsenal også tatt i bruk ett nytt design på det tredje draktsettet. Overdelen har tversgående striper i burgunder og mørk blå, med mørkeblå shorts og strømper i burgunder med mørkeblå striper. Dette settet vil i tillegg til å være tredjevalg i den hjemlige liga, bli brukt som bortedrakter i Mesterligaen. I 2009/2010-sesongen har Arsenal endret bortedrakter til navyblå med hvite horisontale pinstripes. De hvite bortedraktene er i 2009/2010 tredjevalg.
Diverse rekorder
Største ligaseier: 12-0 over Loughborough Town 12. mars 1900 Største tap: 0-8 for Loughborough Town 12. desember 1896 De har også rekorden for å gå gjennom en hel sesong uten tap.
Stadion
Det meste av tiden i Sørøst-London spilte Arsenal på The Manor Ground i Plumstead, med unntak av en periode på tre år mellom 1890–93 der de holdt til på den nærliggende Invicta Ground. The Manor Ground var i utgangspunktet bare et stykke jord, men klubben installerte tribuner og terrasser i tide for sin første ligakamp i september 1893, og klubben spilte her i de neste tyve årene før de flyttet til Highbury i 1913.
Arsenal Stadium, mer kjent som Highbury, var klubbens hjem fra september 1913 til mai 2006. Det originale stadionet var designet av den kjente fotball-arkitekten Archibald Leitch, og hadde et design som var vanlig på mange fotballbaner på den tiden med en overbygd tribune og tre sider med terrasser i friluft. På 1930-tallet undergikk stadionet en massiv oppgradering, med konstruksjonen av de nye tribunene på øst og vest siden i Art deco-design. Det ble også lagt tak over terrassene på North Bank og Clock End. På det meste kunne Highbury ta i mot over 60 000 tilskuere og kapasiteten var på 57 000 til tidlig på 1990-tallet. Taylor-rapporten og nye regler fra Premier League tvang Arsenal til å fjerne ståplassene og bygge Highbury om til en stadium med kun sitteplasser, innen 1993-94-sesongen og Highbury fikk da en tilskuerkapasitet på 38 419. Ved kamper i Mesterligaen ble tilskuerkapasiteten ytterlig redusert for å få plass til ekstra reklamemateriell. Kapasiteten ble redusert så mye at i to sesonger valgte Arsenal å spille sine hjemmekamper i Mesterligaen på Wembley, der det var plass til mer enn 70 000 tilskuere.
Det ble vanskelig å utvide Highbury på grunn av at East Stand ble erklært verneverdig og de tre andre tribunene var så nær boligeiendommer at naboene protesterte mot videre utbygging. Dette hindret klubben i å utnytte det inntjeningspotensialet som det ligger i å arrangere fotballkamper de seneste årene. Etter å ha vurdert flere muligheter, valgte Arsenal i 1999 å bygge et nytt stadion med kapasitet på 60 000 tilskuere på området Ashburton Grove ca. 500 meter sørvest for Highbury. Stadiumet fikk senere navnet Emirates Stadium. Prosjektet ble i starten forsinket på grunn av byråkratiet og økte kostnader, men anlegget var ferdig i juli 2006, i tide for starten av 2006-07-sesongen. Stadionet er oppkalt etter sin sponsor, flyselskapet Emirates, med hvilket Arsenal signerte den største sponsoravtalen i britisk historie verdt omtrent 100 millioner pund. En del av klubbens tilhengere er ikke enige i at arenaer skal kalles opp etter sponsorer, og velger derfor å bruke benevnelser som Ashburton Grove eller «the Grove». Anlegget vil ikke få endret navnet Emirates Stadium før tidligst i 2012 og flyselskapet vil være draktsponsorer til minst utgangen av sesongen 2013–14.
Supportere
Arsenal har en stor og generelt lojal supporterbase, og bort imot alle hjemmekamper er utsolgt. I 2006–07 sesongen hadde Arsenal det nest høyeste gjennomsnittlige tilskuertall av alle engelske klubber, med et gjennomsnitt på 60 045 som var 99,8 % av tilgjengelig kapasitet. Dette er det fjerde høyeste gjennomsnittlige besøkstallet gjennom tidene. Arsenalfansen kaller seg selv ofte for «gooners», et begrep som er hentet fra kallenavnet til klubben «the Gunners». Klubben ligger i et område der de finnes forskjellige bo-områder rundt. I Finsbury Park og Stoke Newington dominerer arbeidsklassen. I Islington, Holloway og Highbury er det mer blandet, mens Canonbury og Barnsbury er et mer velstående område. Arsenal har også den største andelen (7,7 %) av «ikke-hvite» supportere på kampene (iflg. en 2002 rapport).
Som alle engelske fotballklubber har 'Arsenal flere engelske supporterklubber, deriblant The Official Arsenal Football Supporter Club, som er en del av klubben, og der er the Arsenal Independent Supporters Association som drives uavhengig av klubben. Klubbens supportere publiserer også forskjellige fanzines som for eksempel The Gooner, Highbury High, Gunflash og den «mindre intelligente» Up The Arse!. I tillegg til de mer vanlige engelske supportesangene, synger Arsenalfansen bl.a. «One-nil to the Arsenal» (tone: Go West) og «Boring, Boring Arsenal» som brukte å være en vanlig nidvise fra motstanderens tilhengere, men som nå med en ironisk tone synges av Arsenalfansen når Arsenal spiller bra.
I nyere tid har ikke supporternes følelser overfor klubben vært så avhengig av å tilhøre et geografisk område, så Arsenal har mange tilhengere utenfor London både i England og ellers i verden. Mye av veksten av supportere utenfor England skyldes utbredelsen av satellitt-TV, og i en rapport fra 2005 utarbeidet av Granada Ventures blir det anslått at den globale Arsenal tilhengerbasen er på ca. 27 millioner fans, den tredje største i verden. Det finnes også mange supporterklubber utenfor Englands grenser, i Norge har supporterklubben Arsenal Norway over 5000 medlemmer.
Eierskap og finanser
Arsenals eierselskap, Arsenal Holdings plc, er et ikke-børsnotert aksjeselskap. Arsenals eierskap er svært ulikt eierskapet i andre fotballklubber. Det er kun utstedt 62 219 aksjer i Arsenal, og aksjene blir ikke omsatt på de store børsene, en sjelden gang er det handel av aksjene gjennom PLUS som er et spesialisert omsetningsselskap for mindre bedrifter. Pr. 27. mars 2007 var markedsverdien av Arsenal beregnet til 415,3 millioner pund og klubben hadde et overskudd før skatt på 15.9 millioner pund da det finansielle året ble avsluttet 31. mai 2006. Forretningsmagasinet Forbes rangerte i mars 2007 Arsenal som den tredje mest verdifulle klubb i verden, etter Manchester United og Real Madrid, med en verdisetting på 495 millioner pund. Regnskapsselskapet Deloitte rangerte i 2007 Arsenal på niendeplass i verden om man går ut fra klubbenes inntekter, med en omsetning på 133 millioner pund i sesongen 2005-06.
Medlemmene i Arsenals styre har en eierandel på 45 % av klubbens aksjer. De største eierne er Danny Fiszman (en diamanthandler fra London) med 24,1 % og Nina Bracewell-Smith (konen til barnebarnet til klubbens tidligere styreformann Bricewell Smith) med 15,9 %. Styremedlem Richard Carr har 4,4 % og styreformann Peter Hill-Wood mindre enn 1 %. Tidligere nestformann i styret David Dein hadde 14,6 %. Dein solgte denne aksjeposten mot slutten av august 2007 til selskapet Red and White, som har den russiske milliardæren Alisher Usmanov som en av sine eiere. Ved utgangen av september 2007 er Red and Whites eierandel økt til 23 %. Den amerikanske sportsmagnaten Stan Kroenke eier 7 007 aksjer eller 12,19 % av aksjene. I tillegg er det flere mindre poster som er blitt kjøpt opp av ukjente kjøpere. I de siste årene har flere større klubber blitt kjøpt opp av utenlandske eiere, blant annet Manchester United, Chelsea og Liverpool. Arsenal har flere ganger blitt utpekt som et mål for oppkjøp, og aksjekjøpene til Kroenke og Red and White har ført til spekulasjoner i pressen vedrørende oppkjøp.
Arsenal og populærkulturen
Som et av de mest populære lagene i England er Arsenal ofte med når fotball blir skildret i den britiske kulturen, og laget har flere ganger kommet frem i såkalte medias «første gang». 22. januar 1927 var kampen på Highbury mot Sheffield United den første kampen som ble overført direkte på radio. Et tiår senere, 16. september 1937, var en oppvisningskamp mellom Arsenals førstelag og reservelag den første kamp til å bli overført direkte i fjernsynet. Arsenal var også med i den første utgaven av BBC-programmet Match of the Day, som viste høydepunktene fra kampen på Anfield mot Liverpool 22. august 1964.
Arsenal har også formet bakgrunnen i en av de første fotballrelaterte filmene, The Arsenal Stadium Mystery (1939). Filmen handler om en vennskapskamp mellom Arsenal og et amatørlag, der en av spillerne på amatørlaget blir forgiftet mens han spiller kampen. Mange Arsenalspillere deltok som seg selv, men det var bare manager George Allison som fikk en rolle med dialog.
I nyere tid kom boken Fever Pitch (Fotballfeber) av Nick Hornby. Denne er en autobiografisk historie om Hornbys liv og forhold til Arsenal. Boken, som ble publisert i 1992, ble en del av (og kanskje også en aktiv del av) gjenfødelsen og rehabiliteringen av fotballen innenfor det britiske samfunn på 1990-tallet. Denne boken ble senere filmatisert med Colin Firth i hovedrollen, og handlingen ble sentrert rundt klubbens ligamesterskap i 1988-89. Boken har også inspirert en amerikansk filmutgave som handlet om en fan av klubben Boston Red Sox i Major League Baseball.
Arsenal har ofte blitt generalisert som et defensivt og kjedelig lag, spesielt på 1970- og 1980-tallet. Mange komikere som for eksempel Eric Morecambe lagde vitser på Arsenals bekostning. Temaet ble tatt opp på nytt i 1997 i filmen The Full Monty (I blanke messingen), der skuespillerne beveget seg på en slik måte at de hermet etter Arsenals offsidefelle når de i filmen prøve å koordinere strippingen. En annen film som refererer til klubbens forsvarsrekke er filmen Plunkett & Macleane, der to av karakterene har fått navnene Dixon og Winterburn etter Arsenals solide sidebacker, Lee Dixon på høyresiden og Nigel Winternburn på venstresiden.
Arsenal har også blitt omtalt i popmusikk, Joe Strummer skrev sangen «Tony Adams», tilegnet til den daværende Arsenalkapteinen, og som var med på Strummers album Rock Art and the X-Ray Style fra 1999. Strummer var også kjent for å bruke et Arsenalskjerf under konserter, selv om han egentlig var en Chelsea-supporter. Arsenal er også nevnt (sammen med Tottenham) i sangen «Billy's Bones» med The Pogues, som er på deres album Rum, Sodomy and the Lash.
Arsenal Women
Arsenal WFC (tidligere Arsenal Ladies) er en fotballklubb for kvinner som samarbeider med Arsenal og har vunnet flerfoldige liga- og cupmesterskap.
Rekorder og Statistikk
David O'Leary har rekorden for flest spilte kamper, 722 førstelagskamper mellom 1975 og 1993. Tony Adams kommer nærmest med 669 kamper. Rekorden for en keeper tilhører David Seaman med 563 kamper.
Thierry Henry er klubbens toppscorer med 226 mål i alle konkurranser mellom 1999 og 2007, han passerte Ian Wrights rekord på 185 mål i oktober 2005. Wright satte sin rekord i 1997, og passerte da en rekord på 178 mål som Cliff Bastin satte i 1939. Henry har også klubbrekorden for antall mål i ligaen – 174 – en rekord som tilhørte Bastin inntil februar 2006.
Arsenals rekord når det gjelder tilskuere på en hjemmekamp er 73 707, satt 25. november 1998 på Wembley Stadium i Mesterligaen kampen mot RC Lens. Tilskuerrekorden på Highbury er 73 295 fra uavgjortkampen (0–0) mot Sunderland, 9. mars 1935. Kapasiteten på Emirates Stadium er 60 432, så det er usannsynlig at disse rekordene skal kunne slås i nær framtid.
Arsenal har også satt rekorder i engelsk fotball, ikke minst rekorden for antall år sammenhengende i øverste liga (80 sesonger ved utgangen av 2006–07). Arsenal har rekorden for flest sammenhengende ligakamper uten tap (49 mellom mai 2003 og oktober 2004), dette inkluderer alle 38 kampene i sesongen 2003–04 der Arsenal vant ligaen og ble det andre laget som vant ligaen ubeseiret. Preston North End (spilte 22 kamper) var ubeseiret i sesongen 1888–89.
Arsenal satte også en UEFA Champion Leagues rekord i 2005–06 sesongen ved å spille ti kamper uten å slippe inn mål, den tidligere rekorden tilhørte AC Milan på 7 kamper. Arsenal spilte 995 minutter uten å slippe inn mål, før finalen mot Barcelona der Samuel Eto'o utlignet i det 76. minutt.
Spillerstall
''Oppdatert 15. august 2023''
UEFA reserve tropp
''Oppdatert 16. februar 2023''
Managere
Oppdatert 20. desember 2019. Kun obligatoriske kamper er tatt med i statistikken. Spilte kamper, Vunnet, Uavgjort, Tapt, mål For, mål Mot.
Webdesign
Historie
Et viktig element i webdesign er såkalte markeringsspråk, som lar en bestemme hvordan elementer på en nettside skal se ut. Den første utgaven av HTML var svært enkel, kun med mulighet for enkle typografiske virkemidler som overskrifter og avsnitt, samt mulighet for å lage hyperlenker. Etter hvert så man nødvendigheten av mer avansert funksjonalitet, og man fikk støtte for å legge til f.eks bilder, tabeller, skjemaer mm. Tabeller var opprinnelig tenkt brukt til visning av tabulære data, men ble raskt omfavnet av designere, som så en mulighet for å benytte tabeller til å lage, etter datidens standard, avansert layout. Bruk av tabeller for layout ble sett på som misbruk av tabeller, og nye standarder som CSS, som gir designeren mye større kontroll over layout på en nettside har gjort at tabeller kun i begrenset grad blir benyttet for layout i dag. Et større fokus på tilgjengeliggjøring for bl.a svaksynte har også vært en pådriver i denne overgangen.
Generelt
Selve begrepet webdesign har blitt omdefinert flere ganger, og fra å ha én webdesigner som tok seg av hele prosessen fra konseptutvikling/design, til ferdigstillelse av nettstedet i HTML, så har det etter hvert vokst frem en hel industri som spesialiserer seg innen utvikling for web. Selv på helt enkle nettsteder kan det være flere personer involvert i prosessen. Som minimum har man ofte en designer som skisserer hvordan nettstedet skal se ut. Disse skissene leveres videre til en utvikler som setter opp nettstedet ved hjelp av HTML/CSS, og eventuelt implementerer designet i et innholdsstyringssystem (CMS), som gjør det lett for ikke-tekniske brukere å gjøre oppdateringer av innholdet på nettstedet.
Kvalitet
Det er 6 viktige elementer som må være på plass for at brukeren skal få ut verdien av en nettside. Morville-modellen definerer disse elementene som: Findability (gjenfinnbart), accessibility (tilgjengelighet), desirability (attraktivt), usability (brukervennlig), credibility (troverdig) og usefullness (nyttig.) Peter Morville er kjent for å være opphavsmann til fagområdet informasjonsarkitektur, og er en talsmann for den viktige rollen søke- og gjenfinningsmuligheter spiller for brukernes opplevelse av nettstedets kvalitet.
Utforming
Det finnes ingen fasit på hvordan man skal utforme en nettside, men to populære metoder er lange eller korte nettsider. Lange nettsider tilsier at brukeren må scrolle for å finne informasjonen under den såkalte above the fold. Korte nettsider derimot har forøvrig informasjonen øverst på nettsiden og linker flere undersider for en mer detaljert beskrivelse av informasjonen.
Mestvinnende utøvere i NM i friidrett
Mestvinnende utøvere i NM i friidrett er en oversikt over friidrettsutøvere som har vunnet flest individuelle gullmedaljer i Norgesmesterskapene utendørs gjennom tidene. Listen viser alle utøvere med 10 gull eller flere.
Berat
Berat er en by i Albania med 36 496 innbyggere (2011). Byen ligger ved foten av Tomorifjellene, ved bredden av Osum-elven og er administrasjonssenteret til prefekturet med samme navn.
Berat er en av de eldste byene i Albania, grunnlagt rundt det 6. århundre f.Kr.
Mestvinnende utøvere i NM i friidrett
Herrer
Aktive utøvere er uthevet med fet tekst.
* Kun grener der utøveren har tatt gull opplistes.
Kvinner
Aktive utøvere er uthevet med fet tekst.
* Kun grener der utøveren har tatt gull opplistes.
Ottebol holdeplass
Ottebol er en holdeplass på Värmlandsbanan i Arvika kommune i Sverige. Den blir betjent av regionaltog mellom Oslo og Kristinehamn, og av svensk regionaltrafikk. Holdeplassen var opprinnelig stasjon, men ble senere nedgradert. Stasjonsbygningen ble revet 1985.
Jeff Goldblum
Jeffrey Lynn Goldblum (født 22. oktober 1952 i West Homestead i Pennsylvania) er en amerikansk skuespiller og jazzpianist. Han er kjent for å ofte spille eksentriske eller intense rollefigurer.
Bakgrunn
Goldblum ble født i West Homestead nær Pittsburgh i Pennsylvania. Han var sønnen til Shirley, som var programleder for et radioprogram, og Harold Goldblum, som var lege. Han har en søster, Pamela, og en eldre bror, Lee. En annen bror, Rick, levde bare til han ble 23. Familien var jødisk og tilhørte en ortodoks synagoge. Goldblum flyttet til New York City i en alder av sytten år for å bli skuespiller.
Skuespiller
Goldblum begynte sin karriere som skuespiller i filmen Death Wish fra 1974. En tidlig og liten rolle som han er likevel er godt kjent for er en person som snakker i telefonen under en fest i filmen Annie Hall fra 1977. Han har hatt hovedroller i filmer som Fluen, Independence Day, Den tapte verden, Earth Girls Are Easy, The Tall Guy, Vibes og Into the Night.
Musiker
Goldblum spiller piano og som tenåring fikk han små spillejobber i Pittsburgh. Etter oppfordring fra Peter Weller og Woody Allen begynte han på 1990-tallet å spille standard jazzmelodier på klubber i Los Angeles. Senere har han hatt faste, ukentlige konserter i Los Angeles. I 2018 ga han ut sitt første album The Capitol Studios Sessions (på Decca). Vokalistene Haley Reinhart, Imelda May og Sarah Silverman medvirket. Albumet gikk til topps på Billboards jazzliste.
Hans andre album I Shouldn’t Be Telling You This er ventet i november 2019 og der skal blant andre Miley Cyrus og Sharon Van Etten medvirker. Han synger selv i tillegg til å spille piano i bandet kalt Mildred Snitzer Orchestra. Peter Weller spilt en tid sammen med Goldblum.
Archie Gemmill
Archibald «Archie» Gemmill (født 24. mars 1947 i Paisley, Renfrewshire, Skottland) er en tidligere skotsk fotballspiller som har spilt for fem engelske, en skotsk og en amerikansk fotballklubb. Han var midtbanespiller og var aktiv i årene 1964 til 1984.
Gemmill spilte 43 landskamper for.
Ingebjørg Dahl Sem
Ingebjørg Anna Sofie Dahl Sem (født 27. august 1936 i Skien) er en norsk barnebokforfatter.
Ingebjørg Dahl Sem debuterte i «Barnetimen for de minste» i NRK Radio i 1968. Hun bokdebuterte med Tenk på Columbus i 1973. Hun har også skrevet Labbetuss-episoder for Barne-TV. Hun er utdannet journalist og har jobbet i Varden.
Flere av ungdomsbøkene hennes utkom i Ung i dag-serien. Mange av bøkene hennes er oversatt til svensk, og noen er også oversatt til tysk. Hun har skrevet flere sanger til barnetimene sine. Sangene er tonesatt og finnes i flere bøker. I tillegg har hun oversatt fra svensk, blant annet sanger av Britt G. Hallqvist.
Anne Merete Steensland
Anne Merete «Menne» Steensland (født 3. februar 1953) er en norsk forretningskvinne.
Steensland er medlem av bedriftsforsamlingen i Norsk Hydro ASA. Hun er også styremedlem i en rekke firmaer innen shipping, eiendom og finans. Steensland er medeier i Stavanger Aftenblad, SR-Bank og Sandnes Sparebank, og har rekke eiendommer i Stavanger.
Anne Merete Steensland er datter av skipsmegler Inge Steensland.
Roskilde-festivalen
Roskilde Festival er en musikkfestival som arrangeres hvert år utenfor byen Roskilde på Sjælland i Danmark. Festivalen ble grunnlagt i 1971 av gymnasiastene Mogens Sandfær og Jesper Switzer Møller og promotør Carl Fischer. I 1972 tok stiftelsen Roskilde Foundation over driften og har drevet den siden. I 2008 var det 67 000 betalende gjester og 25 000 frivillige.
Festivalen er den største i Norden og en av de største i Europa. Festivalområdet dekker et jordbruksland på 1 266 150 m², og av dette tar de kompakte teltbyene opp mest plass med sine 770 000 m². Sceneområdet er på 162 000 m².
Festivalen arrangeres fra torsdag til søndag i overgangen juni–juli, men campingområdet åpnes for en såkalt oppvarming søndagen før.
Scener
Festivalen er i hovedsak rettet mot rock, men tar inn i seg mange andre musikkformer, spesielt innen rytmisk musikk. I 2006 hadde festivalen sju scener, som hver for seg representerer et noe ulikt musikalsk innhold.
Besøkstall
De siste ti årene har besøkstallene vært relativt stabile (antall betalende i parentes):
Historie
28. og 29. august 1971 gikk den første Roskilde-festivalen av stabelen under navnet Sound Festival. Den ble arrangert av 17 år gamle Mogens Sandfær og 18 år gamle Jesper Switzer Møller samt promotøren Carl Fischer. De fikk bruke Dyrskuepladsen i Roskilde, og hadde en scene der 20 band spilte over to dager foran cirka 10 000 tilskuere hver dag.
I 1972 ble festivalen arrangert av Roskildefondet og den amerikanske folksangeren Tony Busch og ble flyttet til månedsskiftet juni–juli. Den fikk navnet Fantasy, og gikk over tre dager med cirka 15 000 gjester hver dag. Tjuefem band, blant dem The Kinks, spilte i løpet av helgen på den ene scenen som var der. Etter å ha gått med 200 000 kroner i overskudd, kunne fondet arrangere festivalen alene året etter.
I 1974 kom Leif Skov inn i festivalledelsen. Samtidig kom en ny scene på plass, jazz- og folkemusikkteltet. I 1976 kom det også et rocketelt. Samme år spilte Dr. Hook and the Medicine Show nakne som en respons på alle som badet nakne i et basseng som var plassert ganske nær scenen.
1978 var det første året med den oransje scenen. Scenen hadde tidligere vært med på The Rolling Stones-turne, men selskapet bak ville kvitte seg med teltet fordi ingen ville bruke det etter Rolling Stones. I 1978 var det fire scener på festivalen: Store scene, Rytmeteltet, Folkteltet og Gulvet. Bob Marley og The Wailers spilte.
Pearl Jam-ulykken
I 2000 ble ni mennesker klemt i hjel under en konsert med grunge-rockerne Pearl Jam 30. juni. De døde av kvelning på grunn av sammenpressing av brystkassen. Eddie Vedder oppdaget hva som foregikk og forsøkte fortvilet å få publikum til å trekke bakover for å lette presset på dem som var nærmest scenen. Mange publikummere gled i gjørmen og kom seg ikke opp igjen i trengselen. Det har siden da vært strengere regler for sikkerhet enn før. Flere band nektet å opptre senere på festivalen på grunn av den fatale episoden.
Ole Kristian Furuseth
Ole Kristian Furuseth (født 7. januar 1967 i Jessheim) er en norsk tidligere alpinist. Han tok sin første verdenscupseier i Furano i 1989 og sin siste i Bormio i 2000. Han var med dette den første alpinist med verdenscupseire i tre ulike tiår. Seinere har også Anja Pärson og Didier Cuche greid det.
Karriere
Furuseth fikk bronse i slalåm under VM i 1991. Han tok OL-sølv i slalåm i 1998. Han la opp som alpinist i 2002. Furuseth har ni verdenscupseire: tre i storslalåm og seks i slalåm. Han vant verdenscupen i storslalåm i sesongen 1989/90, delt med Günther Mader, og han kom på andreplass i verdenscupen sammenlagt samme sesong.
Petacalco kraftverk
Tuxpan kraftverk er et kombinert oljekraftverk og kullkraftverk i Guerrero i Mexico. Det har en installert produksjonskapasitet på 2100 MW, fordelt på 6+4 turbiner i to anlegg. Anlegget ble påbegynt omkring 1990, fikk første turbin installert i 1993 og stod ferdig i 1994. Brenselkilden er primært kull og subsidiært olje. Dette er landets tredje største kraftverk målt etter installert effekt, og samtidig det største kullkraftverket i Latin-Amerika.
Allan Arenfeldt Olesen
Allan Arenfeldt Olesen (født 20. mai 1982 i København) er en dansk fotballspiller. Olesen, som er forsvarsspiller, spiller for Fremad Amager i dansk 2. divisjon. Olesen har tidligere spilt for Brøndby IF, FC Nordsjælland og Randers FC i Superligaen, FK Haugesund i Tippeligaen, IFK Mariehamn i Veikkausliiga, samt Åtvidabergs FF i Allsvenskan. Olesen har også spilt landslagsfotball i aldersbestemte klasser for Danmark.
Karriere som klubbspiller
Olesen gikk i juli 2004 til FC Nordsjælland. Han spilte 109 seriekamper for klubben, før han i 2008 gikk til rivalene Randers FC. I februar 2010 signerte Olesen en ettårskontrakt med FK Haugesund. Olesen gikk en del skadet på høstsesongen, og FK Haugesund forlenget ikke kontrakten med spilleren.
Olesen spilte for IFK Mariehamn i Veikkausliiga i 2011, og for Åtvidabergs FF i Allsvenskan fra 2012 til 2014. Olesen er fra 2015 Fremad Amager-spiller.
Bløgging
Bløgging er unødvendig dersom fisken går direkte til sløyemaskinen. Utblødning foregår like effektivt ved at fisken sløyes straks etter fangst og så over i beholdere med vann. Effektiv bløgging er avhengig av at blodet ikke har fått tid til å koagulere etter at den er død, derfor må fisken ligge i kaldt vann under utblødningen.I noen tilfeller er det ikke praktisk mulig å legge fisken i kaldt vann  ved for eksempel fangst av storlaks.I slike tilfeller henges laksen opp med hodet ned for raskest mulig utbløding.
Effektiv og riktig utført bløgging gir hvite fine fiskefileter av hvit fisk. I Norge er det lovfestet bløgging av all fisk med noen få unntak. Unntaket gjelder småfisk som sild og makrell, men også uer, pigghå og såkalt industrifisk som skal gå til oppmaling.
Kravet om å påby bløgging av fisk i Norge ble først tatt opp under en klippfiskkonferanse i Handelsdepartementet i 1931.
En bløggebåt bløgger levende fisk og frakter den til et fiskemottak som sløyer den.
Thallium-drapet i Trondheim
Thallium-drapet i Trondheim var et giftdrap som fant sted i Trondheim i 1999 der en norsk ingeniør forgiftet sin tidligere kjæreste med det giftige tungmetallet thallium. Han ble dømt til 21 års fengsel for ugjerningen.
Tidlig på 1990-tallet innledet ingeniøren Terje Wiik og en nabokvinne et forhold. I januar 1999 ble kvinnen lagt inn på Regionsykehuset i Trondheim etter å ha hatt sterke smerter over en lengre periode, og legene påviste at hun var forgiftet av tungmetallet thallium. Politiet beslagla en flaske konjakk hjemme hos henne, og analysene påviste giften thallium. Den 1. februar samme år ble Wiik pågrepet og mistenkt for å ha noe med forgiftingen å gjøre. Han nektet først kjennskap til saken, men han ble varetektsfengslet dagen etter, da politiet fikk bekreftet at han hadde bestilt 125 gram thallium gjennom sin arbeidsgiver Statoil. Wiik erkjente så å ha forgiftet både brus og konjakk som ekskjæresten hadde drukket. Han hadde forgiftet henne ved minst tre anledninger. Forgiftingen skal har skjedd mellom juni 1998 og desember samme år. Kvinnen døde av forgiftningen den 17. februar 1999.
Wiik skal ha forklart i retten at han ikke ville drepe, bare få henne til å miste håret slik at hun ble mindre attraktiv for andre menn.
Wiiks bakgrunn
Terje Wiik ble født i 1948 i Nordland. Han utdannet seg til maskiningeniør ved NTH i Trondheim. I 1983 begynte han å arbeide i Statoil.
Han var et høytstående medlem av Frimurerordenen (åttende grad).
Dommen
I 2000 ble Wiik dømt til 21 års fengsel og 10 års sikring for drap. Han ble også dømt til å betale erstatning til offerets etterlatte. Begge døtrene er tilkjent 400 000 hver i oppreisningserstatning mens hennes foreldre ble tilkjent 150 000 kroner hver. Han anket dommen og fikk i 2004 straffen redusert til 21 års fengsel i Frostating lagmannsrett. Ifølge de rettsoppnevnte psykiatrisk sakkyndige Michael Setsaas og Andreas Hamnes, hadde Wiik alvorlige personlighetsforstyrrelser og «er hva folk flest kaller en psykopat». Han ble forsvart av Christian Wiig og Marit Forsnes i første rettsinnstans og av John Christian Elden under anken.