cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skipseksportkampanjen
Gjelden og gjeldslette
Frem til 1988 forholdt Norge seg relativt passivt til gjeldsspørsmål internasjonalt. Deretter jobbet Norge for å lette lånebetingelsene, for å gjøre de levelige og mulige å nedbetale. Det handlet altså ikke om gjeldslette. Etter at Hilde Frafjord Johnson tiltrådte som bistandminister i 1997 ble Norge mer aktive internasjonalt. Sentrumsregjeringen la frem en gjeldsplan i 1998, hvor Norge forpliktet seg til å slette krav hvis land gjennomførte reformer bestemt av HIPC-initiativet eller Parisklubben. Frem til 2006 slettet Norge gjeld etter skipseksportkampanjen for 1,1 milliarder i sammenheng med internasjonale gjeldsletteordninger. Høsten 2006 vedtok Stoltenberg II-regjeringen å unilateralt slette all gjeld etter skipseksportkampanjen til landene Sierra Leone, Peru, Ecuador, Jamaica og Egypt. Til sammen dreide dette seg om 520 millioner kroner. Denne slettingen kom etter at landene "kvalifiserte" seg til gjeldslette. Norge anerkjente at denne kampanjen representerte en feilslått utviklingspolitikk og hadde mangelfulle behovsanalyser og risikovurderinger. Målet var å redde norsk verftsindustri, og utviklingslands behov ble ikke tatt med i beregningene. Gjeldssletten ble begrunnet med kreditors medansvar.
To av landene som hadde gjeld til Norge under denne ordningen fikk imidlertid ikke slettet sin gjeld: Sudan og Burma. De to hadde opparbeidet seg en gjeld til Norge på til sammen nesten 2,4 milliarder kroner. Regjeringen foreslo i [http://www.regjeringen.no/nb/dep/ud/dok/regpubl/stprp/20062007/stprp-nr-1-2006-2007-/7.html?id=298571 St.prp. nr 1 (2006-2007)] at denne delen av Skipseksportgjelda skulle slettes i det landene kvalifiserte til gjeldsslette gjennom Verdensbanken og IMF. I sin innstilling til Stortinget gikk Utenrikskomiteen lenger og ba om at skipseksportgjelda til Sudan og Burma skulle slettes uavhengig av multilaterale gjeldsoperasjoner når disse landene fikk på plass internasjonalt anerkjente regjeringer.
For Burma sin del ble det i 2013 vedtatt å slette all norsk statsgjeld til landet etter forhandlinger i Parisklubben. Når det gjelder Sudan må Norge ta stilling til hva som skal skje med denne gjelda etter løsrivelsen av Sør-Sudan 9. juli. 2011.
Ruhrokkupasjonen
Ruhrokkupasjonen betegner den politisk-militære konflikten mellom Det tyske rike og de belgisk-franske okkupasjonsstyrkene som utspilte seg i Ruhrområdet etter første verdenskrig. Konflikten toppet seg i 1923. Den var et av de store problemer i dette Weimarrepublikkens kriseår.
Utgangspunkt
Tyskland var ifølge Versaillestraktaten pålagt å betale erstatning til sine tidligere fiender etter første verdenskrig.
I 1921 okkuperte Frankrike Düsseldorf og Duisburg (med havneanleggene i Duisburg-Ruhrort), som virkemiddel i striden om størrelsen på de tyske krigserstatningene, og franskmennene truet med å okkupere resten av Ruhrområdet dersom ikke tyskerne føyde seg.
De store økonomiske problemene Tyskland slet med førte til at de allierte i 1922 avstod fra å kreve betalingen i penger, men godtok betaling i gods (trevirke og kull). Den 26. desember fastslo den allierte reparasjonskonferanse at Tyskland lå etter med betalingene.
Okkupasjon
Etter at erstatningskommisjonen den 9. januar 1923 erklærte at Tyskland holdt tilbake med vilje, rykket den 11. januar belgiske og franske styrker inn (først med 60 000 mann, senere ble det øket til 100 000) og okkuperte hele Ruhrområdet. Målet var å ta «produktivt pant» ved å inndrive kullet direkte. Ruhrområdet var den gang sentrum for den tyske tungindustrien.
Ruhrkampen
Okkupasjonen førte til tysk nasjonal bestyrtelse. Riksregjeringen under den partiløse kansler Wilhelm Cuno oppfordret befolkningen til «passiv motstand». Fra nå ble det ikke betalt noen erstatninger; industri, forvaltning og transport ble tildels lammet av streiker. Bedrifter og forvaltning lot delvis være å forholde seg til okkupasjonsmaktenes anvisninger.
Frankrike reagerte med 150 000 straffedommer. Imens forvoldte tidligere frikorpsmedlemmer og også kommunister sabotasje og attentater mot okkupasjonsmaktene. Reaksjonene ble represalier og dødsdommer. Situasjonen eskalerte, og krevde 137 menneskeliv. Noen av de dødsdømte, som Albert Leo Schlageter, fikk martyrstatus i folket.
Ruhrkampens avslutning
I den passive motstandsperioden ble lønnsutbetalingene til ca. to millioner streikende arbeidere overtatt av staten som løste oppgaven ved å trykke mer penger. Denne prosedyren var naturligvis ikke bærekraftig i det lange løp, fordi den økonomiske krisen bare ble sterkere samtidig som produksjons- og skatteinntektene sank.
Den passive motstanden måtte oppgis den 26. september 1923 av den nye rikskansler Gustav Stresemann, som da ledet sin første regjering. Avslutningen av Ruhrkampen var foranledningen til et diktatur i Bayern. Den økonomiske totaltapet som Ruhrokkupasjonen førte til, ble anslått til 3,5 til 4 milliarder gullmark. Avslutningen av Ruhrkampen muliggjorde en valutareform, noe som var en betingelse for nyforhandlingene av erstatningene.
Ruhrokkupasjonens avslutning
Etter påtrykk fra USA og Storbritannia gav Frankrike høsten 1923 etter, ved MICUM-avtalen. En ny plan for betaling av erstatninger, Dawesplanen, ble utviklet i 1924. Den førte til at Ruhrokkupasjonen ble avsluttet i august 1925.
Form (musikk)
Musikkformene kan ikke ordnes etter et strengt hierarki, ofte kombineres forskjellige former, som her ballett.
Haalogaland
Haalogaland var en avis som utkom i Harstad i perioden 1902 til 1954, med avbrudd mellom 1941 og 1949. Avisen betraktes som et organ for partiet Venstre. I en tiårsperiode fra 1912 var avisen byens største.
I 1919 og 1920 økte avisen utgivelsesfrekvensen fra tre utgaver i uka til seks utgaver i uka, men disse satsningene kom i de økonomiske nedgangstidene etter første verdenskrig, og avisen måtte snart gå tilbake til tre utgaver i uka, og senere ytterligere ned til to.
Under annen verdenskrig, i 1941, ble avisen stoppet på dagen etter at redaktør Ole Aas gjorde narr av nazistene gjennom å finurlig vri på et bibelsitat. Aas maktet ikke å starte opp avisen igjen etter fredsslutningen i 1945, og først i 1949 ble den gjenoppstartet på initiativ fra Venstre-mannen Magnar Hellebust. I mellomtiden hadde avisens argeste konkurrent Harstad Tidende skaffet seg tekniske og markedsmessige fordeler som gjorde konkurransen hard. Avisen gikk inn i 1954, og siste redaktør var Thor Conradi.
Quinapondan
Quinapondan er en kommune i provinsen Eastern Samar på Filippinene. Under folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 11 721 i 2 209 husstander.
Barangayer
Quinapondan er inndelt i 25 barangayer per 30. september 2019.
The Dinner Party
The Dinner Party (Middagsselskapet) er en kunstinstallasjon av den feministiske bildekunstneren Judy Chicago. Verket presenterer på symbolsk vis historia til kvinnene i den vestlige sivilisasjon. Det består av 39 forseggjorte kuverter stilt opp på et trekanta middagsbord. Gjestene det er dekka for, er 39 kjente kvinner, noen av dem er mytiske, mens andre er virkelige historiske personer.
Hver kuvert består av en handmalt porselenstallerken, bestikk og et drikkebeger, samt en serviett med brodert gullkant. Under disse oppstillingene ligger kunstferdig broderte løpere i ulike handarbeidsteknikker. Middagsbordet står på et golv belagt med mer enn 2000 glaserte trekanta fliser. På flisene er det i gullskript notert navnet på ytterligere 999 historiske eller mytiske kvinner. Golvet har fått navnet The Heritage Floor (Arvegolvet).
Detaljer
The Dinner Party blei laga av Judy Chicago assistert av tallrike frivillige. Målet var å «avslutte de stadige unnlatelser som førte til at kvinner blei skrevet ut av de historiske kildene».
Middagsbordet er trekanta og måler 14,6 meter (48 fot) på hver side. De tre sidene har 13 kuverter hver. Den ene sida hedrer kvinner fra førhistorisk tid til Romerriket, den andre fra kristendommens innstiftelse til reformasjonen og den tredje fra den amerikanske revolusjonen til moderne feminisme. (Sidene er betegna med henholdsvis 1, 2 og 3 i tabellen under.)
Hvert kuvert har en løper der kvinnas navn er brodert inn sammen med bilder eller symboler knytta til hennes virke. Mange av tallerknene har ei sommerfugl- eller blomsteraktig utforming og kan framstå som en symbolsk vulva. Samla sett framstår installasjonen som et samarbeidsprosjekt som feirer tradisjonelle kvinnelige handverk som tekstilkunst og porselensmaleri.
Kvinner ved bordet
Tabellen nedafor viser de 39 kvinnene som har plass ved bordet. Kolonnene inneholder:
Kvinnene på golvet
I The Heritage Floor, som bordet står på, er navna på ytterligere 999 kvinner innskrevet på hvite, handlaga porselensfliser. Det er i alt 2304 fliser. Chicago opplyser at kriteriene for å ha blitt tatt med var disse:
På veggene i rommet er det paneler som forklarer rollen til hver enkelt kvinne på gulvet og knytter henne til en av kuvertene.
Tabellen nedafor viser de 999 kvinnene som har fått plass på golvet. Kolonnene inneholder:
Clanoptilus
Clanoptilus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller. Ingen av artene finnes i Norge.
Systematisk inndeling med europeiske arter
Clanoptilus har 28 arter i Europa. Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).
Fylkesvei 4212
Fylkesvei 4212 går mellom Ovedal og Haughom i Sirdal kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 976 (Vest-Agder).
Det har raba igjen…nye og kjente spor…
Det har raba igjen...nye og kjente spor... er et musikkalbum fra Knut Andreas Olsen (Knutta) fra Eydehavn.
Albumet ble utgitt i 2004 og var Knuttas sjette og siste albumutgivelse før han døde i 2008. «Det har raba ifra tåga» er Arendalsuttrykk for at snøen har rast fra taket. Første elleve spor er nyprodusert, hvor syv er ikke publisert tidligere. Sporet «Barnas vår» er om Knuttas oppvekst på Eydehavn.
Albumet er produsert i «Sandfield Studio» på Tromøy med Kenneth Sandåker som lydtekniker, produsent var Knut Andreas Olsen, og Knut Hegland var med-produsent.
Jamesoniaslekten
Jamesonia er en liten slekt av bregner innenfor hestesprengfamilien (Adiantaceae), som sammen med den meget nærstående slekten Eriosorus danner en monofyletisk gruppe i Latin-Amerika. I tillegg er slekten Pterozonium relativt nærstående.
Slekten henføres i moderne, internasjonal systematikk til en familie man kaller Pteridaceae, og som omfatter også hestespreng-gruppen.
Jamesonia pulchra ble beskrevet allerede i 1830.
Arter
Denne slekten omfatter minst 16 kjente arter, og noen av dem er:
Terje Gjengaar
Terje Gjengaar (født 24. oktober 1956) er en tidligere norsk toppsyklist.
Han syklet som ung for Trondhjems Velocipedklub. I perioden 1982-86 syklet han for CK Nor i Trondheim og var lagets trener 1986-87. Han tok 20 bronse eller sølv i norske mesterskap, samt to medaljer i nordisk, men ble mest kjent da han fikk bronse i VM lagtempo (Alterhein i Sveits, 1983). Ellers vant han flere nasjonale og internasjonale 1-dagersritt. Han er i dag radiograf i Vikhammer.
Brecknockshire
Det grenser mot Radnorshire i nord, Monmouthshire og Herefordshire (i England) mot øst, Monmouthshire og Glamorgan i sør og Carmarthenshire og Cardiganshire i vest. Grevskapet har et areal på 1923 km² og omkring 56 000 innbyggere (2004).
Landskapet er preget av fjellområder, og området består for det meste av landsbygd. Black Mountains ligger i den sørøstlige delen, Brecon Beacons i den sentrale delen, Fforest Fawr i sørvest og Mynydd Eppynt i nord. Det meste av Brecon Beacons nasjonalpark ligger i Brecknockshire. Høyeste punkt er Pen y Fan på 886 moh. Elven Wye markerer nesten hele den nordlige grensen, mens elven Usk renner østover gjennom en sentralt beliggende dal. Det er mange fossefall, hvorav Henrhydfallene er det mest spektakulære.
De viktigste næringsveiene er turisme, landbruk og skogbruk.
Miika Koppinen
Miika Johannes Koppinen (født 5. juli 1978) er en finsk tidligere fotballspiller. Han spilte for Tromsø. Koppinen kom gratis fra Rosenborg før 2008-sesongen, og spilte fast sammen med makker Fredrik Björck. Koppinen kom til kjente omgivelser ettersom han spilte for Tromsø i en årrekke før Rosenborg kjøpte ham i 2005.
Han har flere ganger vært med i den finske.
Han la opp i 2014.
Ørnulf Ranheimsæter
Ørnulf Ranheimsæter (1919–2007) var en norsk tegner, grafiker, illustratør, forfatter og tegnelærer.
Ørnulf Ranheimsæter hadde utdannelse i tegning og grafikk fra Statens Håndverks- og Kunstindustriskole (1939–1943), samt i maleri fra Statens kunstakademi i Oslo (1949–1952). Som bokkunstner illustrerte han blant annet Henrik Wergelands Lyriske digte (1945), Knut Fægris Krydder (1966) og De fire evangelier (1970). Ranheimsæter hadde stor spennvidde i sitt kunstneriske virke. I perioden 1954–1963 lagde han glassdekorasjoner til «Bergensfjord», Grand Hotel i Oslo, Rikstrygdeverket og Bergens Privatbank. Han deltok på Høstutstillingen elleve ganger og ble innkjøpt av blant annet Nasjonalgalleriet og Riksgalleriet.
I 1962 mottok Ørnulf Ranheimsæther Kultur- og kirkedepartementets illustrasjonspris for barnebøker for tegningene til Barnas store sangbok med Anne-Cath. Vestly som redaktør. I 1966 fikk han Bokkunstprisen. Fra 1970 til 1990 fikk vinnerne av Nobels fredspris et diplom lagd av Ranheimsæter.
Ranheimsæter skreiv flere filosofiske essaysamlinger, blant annet Om tro og vantro (1954) og Kunstnerens etiske ansvar og andre essays (1958, gjenutgitt 1999). I 1998 mottok han Fritt Ords Honnør for sin essaykunst.
Han ble overlærer i bokkunst ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i 1964. I 1976 ble han overlærer i frihåndstegning samme sted, og i 1984 ble han utnevnt til skolens første professor.
Ørnulf Ranheimsæter var far til illustratøren Jon Ranheimsæter som siden 1975 har bodd og arbeidet i Danmark.
NM i ishockey 1975
NM i ishockey 1975 var det 36. norgesmesterskapet i ishockey.
vant sitt første norgesmesterskap etter seier i sluttspillsgruppespillet.
Zaghawa
Zaghawaene er en afrikansk etnisk gruppe eller stamme som tradisjonelt holder til øst i Tsjad og nordvest i Darfurregionen i Sudan. De omtaler seg selv som beriene, men de er mere kjent som zaghawaene, et navn de har fått av arabere i området. Samlet utgjør de rundt 450 000 mennesker, hvorav 310 000 i Sudan og 130 000 i Tsjad. I tillegg lever anslagsvis 10 000 som innvandrere i Libya.
Drøyt 340 000 zaghawaer snakker et eget språk, som også kalles zaghawa, som tilhører den nilosahariske språkfamilien. Rundt 110 000 av zaghawaene i Sudan har blitt arabisert. Tradisjonelt har zaghawaene delvis vært nomader, og særlig livnært seg gjennom oppdrett av kameler og sauer. I løpet av de siste par tiårene har en stor del av zaghawaene forlatt de tradisjonelle hjemområdene nordvest i Darfur og slått seg ned i de mer nedbørrike områdene lenger sør i regionen, i områder som tradisjonelt har vært befolket av andre folkegrupper. Mange har også bosatt seg i Sudans hovedstad Khartoum eller utvandret til Libya.
Tross sitt beskjedne antall, dominerer zaghawaene politisk i Tsjad. Den nåværende presidenten, Idriss Déby, og flere tidligere statsministre og andre regjeringsmedlemmer i Tsjad er zaghawaer. I Sudan danner zaghawaene kjernen i opprørsbevegelsen Justice and Equality Movement (JEM). Darfur-konflikten har gjort 100 000 opprinnelig sudanesiske zaghawaer til flyktninger i Tsjad.
Type 100 maskinpistol
Type 100 maskinpistol (一〇〇式機関短銃 – Hyaku-shiki kikan-tanju) er en maskinpistol fra Japan.
Våpenet ble brukt under andre verdenskrig, og var den eneste japanske maskinpistolen som ble produsert i større antall. Den ble designet og produsert på¨ våpenfabrikken Nambu. Den ble approbert av den japanske hær i 1942. Produksjonen stanset i 1945 på grunn av Japans nederlag i krigen. Ca 30 000 eksemplarer ble bygget.
Varianter
Type 100 maskinpistol kom i tre varianter; den første som kom med tofot og bajonettfeste, en med foldestokk for fallskjermjegere, og en senversjon fra 1944 som var litt lengre, hadde enklere sikter.
1893 Jakoba
1893 Jakoba er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 20. oktober 1971 av Paul Wild ved Observatorium Zimmerwald i Zimmerwald.
Caernarfonshire
Caernarfonshire (også kalt Carnarvonshire, walisisk Sir Gaernarfon) er et tradisjonelt grevskap i Wales. Administrasjonsbyen var Caernarfon. Området administreres i dag av Gwynedd og Conwy.
Det grenser mot Irskesjøen i nord, Denbighshire i øst, Cardiganbukten og Merionetshire i sør og Caernarfonbukten og Menaistredet i vest. Arealet er 1462 km², og det er omkring 128 000 innbyggere (2004).
Området er preget av fjellandskap. Store deler av Snowdonia nasjonalpark ligger i Caernarfonshire, inkludert Wales' høyeste fjell, Snowdon, på 1085 moh. Lleynhalvøya er flatere og har en rekke bukter og sandstrender. Elven Conwy renner langs den østlige grensen.
Abaeté Linhas Aéreas
Abaeté Linhas Aéreas er et brasiliansk flyselskap, grunnlagt i 1995 med sitt hovedsete i Salvador, Bahia, Brasil. Selskapet har to fly av type Embraer EMB-110 Bandeirante (PT-MFO og PT-MFQ) i sin flåte.
Reichsmark
Den tyske Reichsmark (norsk: riksmark), symbol RM, var Tysklands valuta fra 1924 til 20. juni 1948. Den ble erstattet av Deutsche Mark (DM) i Vest-Tyskland og av Mark («Mark der DDR») i DDR. 1 mark tilsvarte 100 pfennig.
Riksmarken ble innført i 1924 som erstatning for papirmarken (Papiermark). Dette var foranlediget av den hyperinflasjon som nådde sitt toppunkt i 1923. Innvekslingsraten mellom den gamle Papiermark og den nye Reichsmark var 1,000,000,000,000:1 (én billion til én). Den ble knyttet til den amerikanske dollar med raten 4 RM til 1 USD. I overgangsfasen ble ikke Papiermark direkte erstattet av Reichsmark, men man gikk veien om den såkalte Rentenmark.
Uttrykket «mark» er et gammelt tysk ord for valutaer, og går tilbake til 1100-tallet. Mark ble Tysklands hovedvaluta ved den nasjonale samling i 1871, skjønt mange lokale valutaer fortsatte å eksistere til inn på 1900-tallet.
Kunstsentrene
Kunstnersentrene/Kunstsentrene er 15 kunstnerstyrte formidlingssentre for kunst, de betjener hver sin region i Norge. De er organisert i Kunstsentrene i Norge. Flere kunstsenter har status som regionale knutepunktinstitusjoner. Det er distriktsorganisasjonene i Norske billedkunstnere og Norske kunsthåndverkere som eier og driver kunstnersentrene.
Kunstsentrene er kunstnerstyrt, det vil si at kunstnerne er i flertall i styret. De ansatte (administrasjonen) på et kunstnersenter er ikke nødvendigvis kunstnere. Kunstnersentrene fikk til å begynne med øremerkede bevilgninger fra Staten, men i 1999 ble dette omgjort til støtte direkte gjennom fylkeskommunen. Kunstsentrene er hovedsakelig finasiert av fylkeskommunene, men har også noe inntekt på formidling og salg fra eget galleri.
De første kunstnersentrene ble etablert i 1976, i Bergen, Trondheim og Stavanger. Kunstnersenteret i Oslo (Oslo kunstnersenter) ble først etablert i 1981, men ble nedlagt allerede etter ti år, i 1991.
Målsetting og oppgaver
Målsettingen er å ivareta et desentralisert tilbud til kunstnerne og andre brukere i kunstsektoren, samt økt bruk av kunst og bedring av kunstnernes arbeidsvilkår.
Hovedoppgaven er å formidle samtidskunst og å være en informasjonssentral. Dette skjer vanligvis ved kunstutstillinger, formidle utsmykningsoppdrag og gi informasjon om nålevende norske kunsthåndverkere og billedkunstnere.
Sevede
Sevede var et av de små folklandene som senere ble til landskapet Småland.
Sevede omfattet hele nåværende Vimmerby kommune, hele Misterhults sogn og de nordre delene av Kristdala sogn. Sevede folkland strakk seg fra innlandet med Vimmerby som sentralt sted med tingplass ut til kysten med havnplass i Figeholm. Sevede betyr «rik på vassdrag» og henviser til Stångån.
Sevede tilhørte i middelalderen Kalmar slottslän og sto under kontroll av fogden på Kalmar slott.
Liste over hoppbakker i Norge
Liste over hoppbakker i Norge omfatter alle nåværende og tidligere norske hoppbakker med K-punkt minimum 80 meter. I tillegg er det også tatt med de største hoppbakkene i de fem fylkene som ikke har så store bakker som K80.
Det har eksistert over tusen oppbygde hoppbakker i Norge. Mange av hoppbakkene er imidlertid enten revet eller gått ut av bruk i dag, og mange bakker har foreldet bakkeprofil i forhold til dagens standard. Et flertall av de større hoppbakkene i Norge ligger på Østlandet, men det finnes eller har eksistert hoppbakker av varierende størrelse over hele landet, i de fleste kommuner.
Verdens største hoppbakke er skiflygingsbakken i Vikersund, med bakkerekord 253,5 meter, satt av Stefan Kraft under Raw Air 18. mars 2017, mens eksempler på mindre hoppbakker er hovedbakken i hoppanleggene Breimyrbakkene i Holmestrand og Rambergkollbakkene i Re.
Norges største hoppbakker
For hoppbakker som har vært arena for verdenscuprenn mer enn et par ganger regnes anerkjent bakkerekord kun for hopp gjort i verdenscuprenn eller større mesterskap. I tilfeller der det er gjort lengre hopp i konkurranser på lavere nivå, se referanser for ikke anerkjent bakkerekord.
De minste hoppfylkene
Seks fylker i Norge har ingen hoppbakke med størrelse K80 eller mer – Finnmark, Troms, Rogaland, Vest-Agder, Vestfold og Østfold. De største hoppbakkene i disse fylkene er:
Wilhelm Pieck
Friedrich Wilhelm Reinhold Pieck (født 3. januar 1876 i Guben i Brandenburg, død 7. september 1960 i Berlin) var den første og eneste presidenten i Den tyske demokratiske republikk (DDR) 1949–1960. Han var tidigere kommunistleder i Kommunistische Partei Deutschlands (KPD).
Bakgrunn
Pieck vokste opp i Guben som sønn av en kortevarerhandler. Etter at han gikk ut av folkeskolen i 1890, gikk han i lære som møbelsnekker. Han fikk etter hvert kontakt med arbeiderbevegelsen. Han ble fagorganisert i 1894 og meldte seg året etter inn i Sozialdemokratische Partei Deutschlands. Fra 1896 arbeidet han som møbelsnekker i Bremen og ble i 1905 valgt inn i Bremens parlament hvor han satt fram til 1910. Han engasjerte seg i opplæringsvirksomheten innen partiet, og fra 1910 arbeidet han i den sentrale opplæringsenheten i Berlin. Gjennom dette virket ble han blant andre kjent med, og influert av Rosa Luxemburg.
Første verdenskrig og mellomkrigstiden
Pieck tilhørte venstresiden i partiet som arbeidet mot krigføringen i første verdenskrig. Han ble imidlertid selv sendt i krigen i 1915. Her agiterte han heftig mot krigen og satt i militær forvaring. Før saken kom opp for krigsrett, flyktet han og gikk i skjul i Berlin. Som medlem av Spartakusforbundet, flyktet han først til Amsterdam i 1917, men vendte tilbake til Berlin i 1918 og sluttet seg da til kommunistpartiet. Han deltok i spartakistopprøret i 1919 og ble arrestert, men senere løslatt.
Da nasjonalsosialistene overtok makten i 1933, flyktet han først til Paris, og deretter til Moskva i 1935. Her arbeidet han i ulike oppgaver innen Komintern. Han var blant stifterne av den sovjetisk kontrollerte gruppen Fritt Tyskland. I 1945 vendte han tilbake til Tyskland sammen med Den røde armé.
Øst-Tyskland
Som leder for KPDs politbyrå, presset Pieck på for at KPD og Sozialdemokratische Partei Deutschlands (SPD) i den sovjetiske okkupasjonssonen skulle bli slått sammen til Sozialistische Einheitspartei Deutschlands. Han hadde også stor innflytelse over utarbeidelsen av SEDs partiprogram. 22. april 1946 ble Pieck sammen med Otto Grotewohl fra SPD leder for SED. 11. oktober 1949 ble Pieck valgt til DDRs president av det provisoriske parlamentet og Länderkammer. Han ble gjenvalgt i 1953 og 1957. Av helsemessige årsaker viste han seg ikke så ofte offentlig.
Københavns slott
Københavns slott var et slott på øyen Slotsholmen i det sentrale København.
Historie
Det ble oppført på samme sted i København som Absalons borg hadde stått, kort tid etter at denne hadde blitt ødelagt.
Det store inngangstårnet, kjent som Blåtårn, ble brukt som fengsel. Christian IVs datter Leonora Christina Ulfeldt, gift med Corfitz Ulfeldt, satt fengslet der i 21 år.
Slottet ble bygget om en rekke ganger og på begynnelsen av 1700-tallet endret Frederik IV det fullstendig. Ombyggingen var ikke vellykket, da vekten var for stor og for dårlig fordelt, slik at murene begynte å revne. Rundt 1730 besluttet Christian VI å rive det ned samt å bygge det første Christiansborg.
Ruinene
Ruinene av Københavns slott ligger under Christiansborg slott, nærmere bestemt under slottsplassen. Ruinene ble funnet av arkeologer i 1902. De ble gravet ut i 1917 og det har vært offentlig adgang til dem siden 1924.
Eton College
Eton College er en privatskole i den engelske byen Eton, vest for London. Den eksklusive skolen er for gutter i alderen 13–18 år, det vil si ungdoms- og videregående trinn.
Det er omkring 1200 elever. En liten andel særlig begavede elever med såkalt King's Scholarship får dekket noe av studieavgiftene, men de fleste betaler omkring 30 000 pund i året. Til gjengjeld får de svært gode bo- og læreforhold. Som på de fleste boarding schools, kostskoler, i England er gjennomsnittskarakterene veldig gode, og Eton er rangert blant Storbritannias topp tre skoler i få sine elever inn i universitetene Oxford og Cambridge.
Skolens tidligere elever er kjent som «Old Etonians». Et særpreg ved skolen er de gammeldagse tradisjonene som holdes i hevd. Dette inkluderer en uniform som består av livkjole og smalstripede bukser. Uniformen ble først brukt i sørgeperioden etter kong Georg III, og brukes nå i skoletiden.
Historie
King's College of Our Lady of Eton ble grunnlagt av Henrik VI i 1440. Formålet var å gi gratis utdannelse til 70 fattige studenter, som senere skulle studere videre ved King's College i Cambridge, grunnlagt av samme konge året etter. Omkring halvparten av den første staben, samt den første rektoren, ble overført fra William av Wykehams Winchester College. Denne skolen var modell for Eton.
Nicholas Udall, rektor fra 1534 til 1541, er kjent som den første person som ble fengslet for brudd på Buggery Act av 1533, en lov mot homoseksuell omgang.
I det 17. århundre var den ikke lenger en skole bare for utvalgte studenter, og det ble populært blant rike familier å sende sønner dit.
Adenosin
Adenosin består av den nitrogenholdige basen adenin bundet til karbohydratet ribose (figur 1).
Oksidativ fosforylering
Adenosindifosfat (ADP) blir omgjort til adenosintrifosfat (ATP) i en energikrevende prosess i cellenes mitokondrier gjennom såkalt oksidativ fosforylering hos dyr og i fotosyntesen hos planter. I korte trekk binder en tredje fosfatgruppe til ADP ved hjelp av enzymet ATP syntase. Dette krever tilførsel av energi fra nedbryting av karbohydrater, fett eller proteiner. Energien frigjøres når bindingene mellom fosfatene brytes (disse er IKKE energirike, som det står i enkelte lærebøker, det bare brytes mange som gir "mye" energi totalt). Det blir gjort av ATPaser, en type enzymer. Som regel brytes kun den ene bindingen, og det dannes ADP, en fri fosfatgruppe og energi.
Glykolysen og Sitronsyresyklusen er viktige forløpere for å skaffe energi til dannelse av ATP fra ADP.
I DNA
Adenin er en del nukleinsyrene DNA og RNA, der også modifisert ribose og en fosfatgruppe inngår som byggesteiner.
Andre prosesser i cellen
ATP kan også fungere som en ren donor av fosfatgrupper uten at energien blir nyttiggjort.
1894 Haffner
1894 Haffner er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Koronis. Den ble oppdaget 26. oktober 1971 av Luboš Kohoutek ved Hamburger Sternwarte i Bergedorf i Hamburg.
Gisele Bündchen
Hun har hatt modelloppdrag for merkevarer som Valentino, Zara, Bvlgari, Tommy Hilfiger, Vero moda, Chloé, Celine, Versace, Christian Dior, Michael Kors, Ralph Lauren, Victoria’s Secret og Dolce & Gabbana.
Bündchen har hatt forsiden på blant annet: Vogue, CG, Rolling Stone og Vanity Fair.
Kinesisk nyttår
Kinesisk nyttår (kinesisk: 春節, 春节, pinyin: chūnjíe; eller 農曆新年, 农历新年, nónglì xīnnián) er den viktigste av de tradisjonelle kinesiske helligdagene. Den starter nyttårsdag og slutter med lanternefestival på den 15. dag. Nyttårdag er den første dag i den første måned i den kinesiske kalender, dvs. dagen med den andre nymåne etter vintersolverv.
Legender og skikker
Ifølge en legende fra gammel tid i Kina var Nian et uhyre som kunne komme lydløst inn i folks hus. Kineserne lærte at Nian var redd for høylytt støy og fargen rød, og de skremte det vekk med eksplosjoner, fyrverkeri og bruk av rødt innendørs. Disse skikkene førte til de første feiringer av kinesisk nyttår.
En mengde tradisjoner knyttes til feiringen. Nyttårsfesten holdes som regel på nyttårsaftenen, mens nyttårsdagen er viet venne- og familiebesøk. Midnatt feires med kinaputter og fyrverkerier. En nærmest obligatorisk symbolladet rett i større deler av Kina er fisk, ettersom uttalen av fisk på standardkinesisk (yú) er det samme som for ordet for overflod. I Nord-Kina er jiaozi, som ellers er hverdagsmat, like obligatorisk på matbordet. Man pleier også å spise tangyuan.
Barn, men også mange andre, får vanligvis en nyttårspenning i en rød konvolutt, og mange arbeidsplasser deler ut en 13. månedslønn til sine ansatte.
Internasjonalt
Kinesisk nyttår blir feiret internasjonalt i områder med store befolkningsgrupper av etniske kinesere. Kinesisk nyttår anses for å være en stor helligdag for kinesere, men også for etniske grupper som mongoler, koreanere, hmong og vietnamesere, som har vært under innflytelse av kinesisk kultur i form av religion og filosofi og kultur generelt.
Litteratur
農曆新年 旧正月 農曆新年
Salcedo (Eastern Samar)
Salcedo er en kommune i provinsen Eastern Samar på Filippinene. Ved folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 16 971 i 3 452 husstander.
Barangayer
Salcedo er inndelt i 41 barangayer per 30. september 2019.
Spøkelser ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom
Denne artikkelen tar for seg spøkelser ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom i bok- og filmserien om Harry Potter av J.K. Rowling.
Chris Hughton
Christopher «Chris» Hughton (født 11. desember 1958) er en engelskfødt irsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Spøkelser ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom
Den grå damen
Den grå damen er husspøkelse til huset Ravnklo ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom.
Det er flere spøkelseshistorier om grå damer i Storbritannia, og man tror at de kan ha vært en inspirasjon til denne figuren. Ifølge et brev J.K. Rowling skrev til Nina Young, skuespilleren som spilte den grå damen i den første filmen, er den grå damen «en høyst intellektuell ung dame … Hun fant aldri ekte kjærlighet siden hun aldri fant en mann som levde opp til hennes standard.». Denne beskrivelsen ligner vagt på beskrivelsen av Lady Jane Grey, hvis spøkelse blir sagt å hjemsøke Tower of London.
Den trinne munken
Den trinne munken er husspøkelse for Håsblås. Han er en godlynt mann, og veldig tilgivende. I Harry Potter og De vises stein ønsker han førsteårsstudentene en god dag, og sier han håper de blir valgt inn i Håsblåshuset. Han har også opptrådt på vegne av Gnav, da han like etter at førsteårsstudentene ankom Galtvort i Harry Potter og De vises stein ba pent om at Gnav skulle få være med på ankomstfesten igjen, etter at han ble bortvist på grunn av pøbelstreker.
Gnav
Gnav er en poltergeist. I opptreden er Gnav en liten gammel mann med klær i ville farger og bjellehatt. Han er vanligvis mye mer irriterende enn han er farlig, men han opptrer på en vill og uforutsigbar måte.
Gnav hører ikke på Galtvorts prefekter, lærere eller andre, unntatt Blodbaronen og Albus Humlesnurr. Argus Nask, vaktmesteren, som vanligvis må rydde og vaske opp rotet Gnav har forårsaket, er erkefienden hans og arbeider stadig for å få ham kastet ut av skolen.
Gnav er ikke komplett kaotisk eller uten lojalitet. Under Venke Dolorosa Ufferts forsøk på å ta kontroll over Galtvort i Harry Potter og Føniksordenen, viste han faktisk respekt for sine medbråkmakere Fred og Frank Wiltersen og tok dem på ordet («gi'a faen med flesk på fra oss, Gnav!») etter at de rømte fra skolen.
Dette ble straks fulgt av hans fineste stund: Han stormet omkring på skolen mens han blant annet sjonglerte brennende fakler over elevenes hoder, dumpet en pose med taranteller i storsalen under frokost og skapte en oversvømmelse i hele andre etasje ved slottet ved at han dro ut alle kranene på toalettene. Det ser ut som om Gnav faktisk var vennlig innstilt mot den ellers så strenge Minerva McSnurp, på grunn av deres felles fiende Uffert. Da Gnav forsøkte å løsne en lysekrone fra taket, ble McSnurp sett mens hun visket at «Gjengene går den andre veien» til ham mellom leppene.
Mens Uffert forsøkte å snike seg ut av Galtvort, løp hun inn i Gnav før hun kunne stikke av. Hun ble straks jaget ut av slottet av poltergeisten, som vekslet mellom å slå henne med en stokk og en sokk full av kritt.
Gnav var også med og beskyttet skolen fra fyrst Voldermort og dødseterne hans i bok 7, dødstalismanene. her viste han seg og være veldig nyttig både ved å slippe svartbomber og andre (helst tunge) ting ned i hodene på diverse dødsetere.
Nesten-Hodeløse Nikk
Nesten-Hodeløse Nikk (død 31. oktober 1492) er kallenavnet til husspøkelset til Griffing. Hans virkelige navn er Sir Nicholas De Mimsy-Toppington, og han har fått kallenavnet sitt fordi han nesten ble halshogd etter at han ble dømt til døden, men etter 45 hogg med en sløv øks gav bøddelen opp. Han søker stadig om å få være med i Den hodeløse jakten, men får avslag fordi han ikke har mistet hodet fullstendig. Harry Potter blir venn med Sir Nicholas da han er med på den 500. dødsdagsfeiringen hans i en av fangekjeller i slottet. Sir Nicholas' dødsdag er den eneste eksakte datoen gitt i Harry Potter-serien, og er derfor basisen for hele datosystemet som fans har satt sammen til serien. Man vet også at han frem til sin død i 1492 jobbet som hofftrollmann, med noe som antas å ha vært en diskutabel suksess - i hvert fall ble han henrettet på jobb.
Ordet mimsy i Sir Nicholas' navn er lånt fra Jabberwocky, et dikt skrevet av Lewis Carroll, på et fiktivt språk. Ordet blir forklart av Humpty Dumpty å være et ord som er sammensatt av flimsy (spinkel) og miserable (ynkelig) (ord som beskriver Sir Nicholas godt).
Stønne-Stina
Stønne-Stina (Født mellom 1929 og 1930) holder til på jentedoen i tredje etasje ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom.
Stønne-Stinas viktigste rolle i Harry Potter og Mysteriekammeret er da hun hjelper Harry Potter, Ronny Wiltersen og Hermine Grang å finne noe informasjon om monsteret inne i mysteriekammeret. Stina hjelper også Harry med hans andre oppgave i Tretrollmannsturneringen, i Harry Potter og Ildbegeret. Selv om Fredrik Djervell hadde fortalt Harry at han burde ta seg et bad mens han tenkte over oppgaven, og ga ham passordet til prefektenes bad, var det Stina som fortalte Harry hvordan han skulle løse hintet, ved å åpne det under vann.
I Harry Potter og Halvblodsprinsen trøster hun Draco Malfang da han var bekymret over oppgaven Fyrst Voldemort hadde gitt ham.
Parallellaksiomet
Parallellaksiomet (også kalt parallellpostulatet eller Euklids femte postulat) er det femte aksiomet i euklidsk geometri, oppkalt etter den greske matematikeren Euklid. Aksiomet er mer kontroversielt enn andre aksiomer ettersom det ikke er like enkelt å formulere og innbyrdes anses av ikke alle for å være så selvklar som man ofte vil at et aksiom skal være. Euklid prøvde selv forgjeves å bevise parallellaksiomet ut fra de øvrige fire. Aksiomet sier at dersom to rette linjer skjæres av en tredje, vil de to skjære hverandre på den siden av den tredje hvor summen av de indre vinklene er mindre enn 180° (to rette vinkler).
Avhengig av om man forkaster parallellaksiomet eller ikke, og i så fall om man erstatter det med noe annet, får man videre det som kalles ulike geometrier. De ulike geometrier er altså forskjellige teorier, og en bestemt setning kan være sann i en teori og falsk i en annen.
Det finnes ulike formuleringer av parallellaksiomet, men Playfairs aksiom som ble formulert av John Playfair, er en ekvivalent versjon som sier at det gjennom ethvert gitt punkt bare kan trekkes én linje parallell med en gitt linje. Denne formuleringen er nok den vanligste.
Playfairs formulering ble ansett som selvinnlysende opp til 1800-tallet, da de ikke-euklidske geometriene ble utviklet. Her ble alle de øvrige aksiomene fra euklidsk geometri bevart, mens parallellaksiomet ble forkastet. Om man tar til seg og lever etter denne idéen får man euklidsk geometri, om man forkaster den får man ikke-euklidsk geometri.
Noen av de setningene som er ekvivalente med parallellaksiomet synes ved første øyekast ikke å være relatert til parallelitet. Noen lyder så selvinnlysende at de ubevisst ble akseptert som gyldige av folk som hevdet at hadde bevist parallellaksiomet ut fra Euklids øvrige aksiomer. Her er noen eksempler:
Hvis man oppgir parallellaksiomet og bare benytter de fire første postulatene, får man det som kalles en nøytral eller absolutt geometri. Denne ble systematisk utforsket av Bolyai og Lobatjevskij på midten av 1800-tallet og ledet til hyperbolsk geometri. Denne viste seg å inneholde både euklidsk og sfærisk geometri. På den måten fikk parallellaksiomet mindre betydning og ble heller et spørsmål om hva det har noe med virkeligheten å gjøre. Man vil aldri kunne vite hva som skjer med to linjer uendelig langt borte. Da beveger man seg i stedet inn i spørsmål som har med kosmologi å gjøre.
Litteratur
Paralel
Mogens Glistrup
Mogens Glistrup (født 28. mai 1926 Rønne, død 1. juli 2008 i Kongens Lyngby ) var en dansk høyrepopulistisk politiker og selverklært rasist. Glistrup, som var utdannet jurist, grunnla i 1972 Fremskridtspartiet med et program for kraftig reduksjon av skatter og byråkrati, samt mot innvandring fra den tredje verden. Partiet gjorde et brakvalg i 1973 og fikk 28 mandater i Folketinget, der Glistrup satt sammenhengende frem til 1983, og deretter i perioden 1987–1990.
I 1990 ble Glistrup ekskludert fra Fremskridtspartiet fordi han hadde laget et parti i partiet, Trivselspartiet. Dette partiet, som blant annet hadde et listesamarbeid med det kommunistisk inspirerte Fælles Kurs, fikk aldri noen valgsuksess, og Glistrups betydning ble stadig mindre. Han ble tatt opp i Fremskridtspartiet igjen i 1998. I 2004 meldte han seg ut igjen, men ombestemte seg raskt, og ble tatt opp igjen som livsvarig æresmedlem.
Emil Kraepelin
Emil Kraepelin (født 15. februar 1856 i Neustrelitz i Mecklenburg i Tyskland, død 7. oktober 1926 i München) var en tysk psykiater. Kraepelin ble lege i 1878. Han er særlig kjent for sin klassifisering av psykiatriske sykdommer, som han delte inn i «manisk-depressiv psykose» (nå kalt bipolar lidelse) og «dementia praecox», som Eugen Bleuler omdøpte til schizofreni.
Bakgrunn
Emil Kraepelin, som var yngste sønn av tre av en musikklærer, ble født i hertugdømmet Mecklenburg-Strelitz i Tyskland. Han ble først introdusert for biologien av sin ti år eldre bror Karl, senere direktør for Tierpark Hagenbeck.
Han tok sin Abitur (artium) i 1874 ved Gymnasium Carolinum. Ansporet av broren Karl studerte han medisin fra 1874, først ved universitetet i Leipzig, deretter universitetet i Würzburg. Fra 1871 var han forlovet med den syv år eldre Ina Schwabe, og de giftet seg i 1884. Av yrkesmessige hensyn var brudgommen noe nølende. I november 1885 fikk de en datter i Dresden, men hun døde få timer senere. Ialt fikk ekteparet åtte barn, men fire døde som små.
Karriere
Kraepelin ble lege i 1878, professor i psykiatri i 1896 i Tartu, 1890 i Heidelberg og i 1903 i München. Han var en av de ledende forskere i sin tid innenfor det mentale område, og fikk, stor innflytelse via sine skrifter, og sin omfattende undervisningsvirksomhet. Han la vekt på omhyggelig klinisk beskrivelse og klassifikasjon, og er særlig kjent for sin klassifisering av mentale diagnoser, som han inndelte i manisk-depressiv psykose (bipolar lidelse) og dementia praecox, ett av de begreper han skapte for det som senere ble kjent som schizofreni.
Han studerte drømmetydning, men var uenig i Freuds tanker. Pasienten Sergei Pankejeff ble av Kraepelin diagnostisert med manisk-depressiv lidelse. Pankejeff fortsatte med behandling hos Freud som gjorde ham kjent under pseudonymet Wolf Man. Freud diagnostiserte Pankejeff med en nevrotisk-obsessiv lidelse. Som «ulvemannen» gikk han inn i psykoanalysens historie.
Kraepelin var omkring århundreskiftet 1900 en av de ledende innenfor moderne psykiatri, hvis systematikk han endret i henhold til sine erfaringer ved anvendelse av eksperimentelle metoder på ulike typer sinnslidelse. Disse undersøkelsene gjorde ham til en ivrig talsmann for åndens hygiene, som hittil var forsømt i forhold til legemets.
I klinikken fikk hans undersøkelser av de akutte sykdommers betingelser for utbrudd av sinnssykdom stor betydning, likeledes undersøkelser av den tid de psykiske fenomener tar, assosiasjonene, de psykiske svekkelsestilstander, erindringsforfalskninger og meget annet. Også forbrytelsenes psykologi studerte han ivrig og i det hele statens stilling overfor de sinnssyke.
I 1917 opprettet han Die Deutsche Forschungsanstalt für Psychiatrie i München.
Bremanger Idrettslag
Bremanger Idrettslag er et idrettslag i Bremanger kommune som ble stiftet i 1945. Laget arbeider innenfor flere idretter. De har et fotballag som spiller i 4. divisjon herrer. Det er også fotballag for alle aldersgrupper. Andre idretter som B.I.L har er håndball og volleyball. Hvert år siden 2005 har Bremanger IL arrangert vetenløpet som blant andre Odd-Bjørn Hjelmeset og Jon Tvedt har deltatt i.
Fotball
Bremanger spiller hjemmekampene sine på Bremanger stadion på Hauge.
Hilde Dahl
Hilde Dahl (født 12. august 1980 på Averøya) er en norsk musiker bosatt i Sandefjord. Dahl arbeider freelance som sanger, artist og skuespiller, i tillegg til instruktørarbeid innen musikk/teater/revy
Høsten 2011 ga hun ut sitt første album i eget navn, Hope Is Happiness, hvor hun har satt melodier til eldre teksterav blant andre Edgar Allan Poe, Richard Le Gallienne og CJ Dennis.
Hilde Dahls orkester består av Snorre Kiil Saga, Sigmund Nilsen, Eivind Molden Norseng og Lars Støvland.
Jar Idrettslag
Jar Idrettslag (stiftet 2. februar 1934) er et idrettslag fra Bærum i Akershus. Klubben dekker områdene Jar og Lysaker, samt deler av Stabekk, og driver i dag med idrettene håndball, ishockey, curling, kunstløp og fotball.
Historikk
Klubben ble stiftet 2. februar 1934 som Jar Idrettslag, etter en fusjon av gutteklubbene Freidig og Rapp. Idrettslaget hadde avdelinger for bandy, fotball, friidrett og skiidrett (langrenn og hopp). Avdelinger for håndball og orientering kom på 1940-tallet, mens klubbens største idrett, ishockey, først ble etablert i 1952. Mens de andre idrettene forsvant fra klubben, bestod til slutt kun håndball og ishockey.
Etter oppføringen av Jar Isforum har klubben inlemmet avdelinger for curling og kunstløp.
Ishockey
A-laget i ishockey for menn rykket i 1966 opp til landets øverste divisjon, og kom helt opp til en 3.-plass under 1970-tallet. Etter nedrykk, hadde laget tilhold i divisjonen under, før de på nytt rykket ned etter 2003/04-sesongen.
Under 2014/15-sesongen spiller Jar i 3. divisjon.
Håndball
Jar IL startet seniorlag for kvinner i 6. divisjon fra 2017/18-sesongen, og har en aktiv ungdomsavdeling, med flest spillere og lag på kvinnesiden. De spiller sine hjemmekamper i Nadderudhallen på Bekkestua.
Jarbanen
En bane ble brukt til lagsport, og i nærheten var det to hoppbakker. Begge bakkene forsvant etterhvert, så bruken av banen ble begrenset til håndball og tennis om sommeren og til ishockey om vinteren. Fra 1965 delte idrettslaget banen med Jar Tennisklubb til den opphørte i 2010.
Jar Idrettslags klubbhus ble åpnet i 1947 og ombygd ti år senere. I 1976 ble et tilsvarende hus bygget for tennisklubben.
Det ble mulig å spille tennis innendørs fra 1979. Syv år senere ble en kunstfrosset isflate lagt på banen, før det i 2006 ble fattet et politisk vedtak om å bygge en ishall på Jarbanen. Den nye hallen fikk navnet Jar Isforum, og åpnet i slutten av mai 2013.
Ridderkors
Ridderkors er en betegnelse på ordenstegnet for riddergraden i ordener flere ulike land. Benevnelsen har sitt utgangspunkt i at ordenstegnene har korsform.
Riddergraden kan være plassert forskjellige rangorden i ordener med flere trinn. Graden ridder er i mange ordener laveste trinn og kan være delt i to klasser, slik som i St. Olavs Orden, Den Kongelige Norske Fortjenstorden, Dannebrogordenen og Nordstjerneordenen. Ordenstegnet omtales da gjerne som ridderkorset og ''ridderkorset av 1. klasse''. I andre ordener er riddergraden plassert høyere. I den polske Ordenen Virtuti Militari er ridderkorset det midterste av fem trinn. Den tyske militærordenen Jernkorset har åtte trinn, der ridderkorset alene er inndelt i fem trinn, som er plassert mellom de to laveste klasser (Jernkorset av 1. klasse og Jernkorset av 2. klasse), men under Jernkorsets storkors.
693 Zerbinetta
693 Zerbinetta er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 21. september 1909 av August Kopff fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter en skikkelse fra Richard Strauss' opera Ariadne auf Naxos.
NKP (andre betydninger)
NKP kan referere til:
1946
1946 (MCMXLVI) i den gregorianske kalenderen var et år uten skuddag som begynte på en tirsdag. Det etterfulgte 1945 og ble etterfulgt av 1947.
Fjerde kvartal
Sju tiltalte, blant Rudolf Hess og Albert Speer, får fengselsstraff. Tre frikjennes.
Musikk
16. mai – Urpremiere på Irving Berlins musical Annie Get Your Gun i New York
1895 Larink
1895 Larink er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Themis. Den ble oppdaget 26. oktober 1971 av Luboš Kohoutek ved Hamburger Sternwarte i Bergedorf i Hamburg.