cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thomas & Uber Cup 2021
Mesterskapet ble først utsatt til 3. oktober på grunn av koronaviruspandemien, men ble senere utsatt på ubestemt tid.
Sent i 2020 ble det klart at nye datoer er 12. til 17. oktober 2021.
Punding
Punding er et begrep som beskriver kompleks langvarig, formålsløs og stereotypisk (i betydningen av: repeterende eller ritualistisk bevegelse, holdning eller ytring) oppførsel bestående av trvangsmessig facinasjon med og gjennomføring av repetitive mekaniske oppgaver, som for eksempel å montere og demontere ting, samling, eller sortering av husholdningsobjekter.
Punding ble først beskrevet av den svenske rettsmedisinske psykiateren G. Rylander i 1968 hos kroniske brukere av fenmetrazin og amfetamin. Punding er et kjent symptom på Parkinsons sykdom. Det har også blitt beskrevet hos brukere av metamfetamin og kokain, samt hos enkelte pasienter med spilleavhengighet og hyperseksualitet.
Symptomer
Eksempler på punding kan være aktiviteter som:
Gleb Panfilov
Gleb Anatoljevitj Panfilov (Глеб Анатольевич Панфилов, født 21. mai 1934 i Magnitogorsk i daværende Sovjetunionen) er en russisk filmregissør og manusforfatter. Han er gift med skuespillerinnen Inna Tsjurikova, som har medvirket i flere av hans filmer.
Han ble internasjonalt kjent i 1979 med filmen Tema, som fikk Gullbjørnen ved Filmfestivalen i Berlin.
Kyriakos Mitsotakis
Kyriakos Mitsotakis (gresk: Κυριάκος Μητσοτάκης, født 4. mars 1968 i Athen) er en gresk politiker som er statsminister i Hellas. Mitsotakis representerer det konservative partiet Nytt demokrati, der han i 2016 ble partileder. Mitsotakis ble valgt til parlamentet i 2014. Han var minister for forvaltningsreform fra 2013 til 2015. Etter at Nytt demokrati vant parlamentsvalget i 2019, ble overtok Mitsotakis som statsminister 8. juli 2019.
Han er sønn av Konstantinos Mitsotakis, som var statsminister fra 1990–1993.
Bakgrunn
Da han var tre måneder gammel flyttet familien til Paris på grunn av militærdiktaturet i Hellas. Familien vendte tilbake til hjemlandet etter gjeninnføringen av demokrati i 1974.
Mitsotakis er utdannet i USA. Han har bachelorgrad i samfunnsvitenskap Harvard University (1990), mastergrad i internasjonal politikk fra Stanford University (1993) og MBA-grad fra Harvard Business School (1995). Han har arbeidet i London for Chase Investment Bank (1990–1991) og McKinsey and Company (1995–1997). I Hellas har han også arbeidet i banksektoren og i en næringslivsorganisasjon.
Politisk karriere
Etter at SYRIZA tapte valget i 2019 ble Mitsotakis landets statsminister 8. juli 2019.
The Masters Tournament 2020
The Masters Tournament 2020 skulle blitt arrangert i Augusta i USA fra 9. til 12. april 2020, som en del av PGA-touren 2019/20. På grunn av koronaviruspandemien ble turneringen utsatt til 2020/21-sesongen fra 12. til 15. november 2020.
Glemminge
Glemminge var en valgkrets i Smaalenenes amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Glemminge valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Idde og Marker bestod av herredene Borge, Torsnes, Glemmen og Kråkerøy med rundt 21 000 innbyggere og 8 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.
Sulitjelma (fjell)
Sulitjelma (svensk: Sulitelma, pitesamisk: Sulidälbmá/Sulidælbmá) er et fjellmassiv på grensen mellom Fauske kommune i Salten i Nordland og Arjeplog kommune i Norrbottens län, Sverige. Massivet ligger øst for tettstedet Sulitjelma som har fått sitt navn etter fjellet. Fjellmassivet avgrenses av Låmivatnet og Eidevatnet i sør og Bajep Sårjåsjávrre og Vuolep Sårjåsjávrre i nord. Rundt 2/3 av fjellmassivet ligger i Norge, og hele fjellområdet ligger 1000 meter over havet.
Den svenske biologen Göran Wahlenberg utførte sommeren 1807 observasjoner og undersøkelser av Sulitjelmafjellene. Han utga sin beretning i 1808 og med dette ble Sulitjelmamassivet det best beskrevne fjellområdet i Skandinavia.
Geografi
Geologen Amund Helland definerte Sulitjalma slik: «Sulitelma er en kreds af toppe fra Vardetoppen i vest og østover til rigsgrændsen og mod syd til Tjeuraḉok og Vaknaḉok.» Store norske leksikon forklarer fjellområdet slik: «Sulisfjellene ligger på nordsiden av og stuper bratt ned til Sulitjelmavassdraget.» På svenske kart (lantmateriet.se) er området markert som fjellområdet som strekker seg omtrent en halv mil fra Riksgrensen og inn i Sverige mot øst.
Store deler av Sulitjelmamassivet er dekket av isbreene Sulitjelmaisen (Sálajiegŋa) og Stuorrajiegŋa i Sverige. Midt i fjellmassivet, på norsk side av grensen, rager Suliskongen over isbreen. Den er med sine 1908 meter over havet Sulitjelmamassivets høyeste topp. Massivets nest høyeste topp ligger på svensk side av grensen og kalles Svenska Stortoppen. Den står uten navn og høydeangivelse på moderne kart, men eldre kilder oppgir høyden til 1869 moh. Andre markante topper på norsk side er Stortoppen (1822 meter over havet) mot vest, Vágŋatjåhkkå (1690 meter over havet) mot sør og Sårjåstjåhkkå (1690 meter over havet) i utkanten mot nord. Videre har en Vardetoppen, Kokedaltinden, Sluskhatten, Dama, Knekten, Otertinden, samt noen flere topper uten navn. I Sverge er det også flere topper tilhørende masivet, men disse er navnløse. Riksrøys 239A som markerer grensen mellom Norge og Sverige, ligger på kammen mellom Suliskongen og Svenska Stortoppen, 1669 moh.
Piteälven har sitt utspring fra østsiden av Sulitjelma, mens på den norsk siden har Sulitjelmavassdraget delvis sitt opphav herfra.
Geologi
Berggrunnen består for en stor del av dybdebergarter, mest «lagdelt olivingabbro, massiv olivingabbro og hornblendegabbro», «flsergabbro» og «basiske ganger», det er også metabasalt og meta-andesitt, overflatebergarter. Dette i følge Berggrunskart – Sulitjelma.
Vegetasjon
Når det gjelder vegetasjon hører fjellområdet generelt til den vegetasjonssonen som kalles høyalpin sone. I en rapport fra Norsk institutt for bioøkonomi kjennetegnes denne sonen i Nordland av bart fjell, breer og blokkmark. Planter (karplanter) opptrer bare spredt og artsantallet er begrenset. Arter som er vanlige opp mot høyalpin sone, kan være musøre, issoleie, rødsildre, høgfjellskarse, brearve og vardefrytle.
De første oppdagere
Langvannsdalen er en frodig dal som skjære seg inn nednefor fjellmassivet i sør. Imidlertid er dette dalføret fra naturens side vanskelig tilgjengelig, og i tidligere tider var det få andre enn samer som benyttet seg av områdene rundt Sulitjelmafjellene. Sannsynligvis er de første som beveger seg inn i området utenom samene, medlemmene av grensekommisjonen med leder major Peter Schnitler (1690–1751). Grensekommisjonen var i området rundt midten av 1700-tallet og beskrev Sulitjelmafjellene som ubestigelige.
Historie og kulturminner
Det er ikke registrert arkeologiske funn på Sulitjelmaisen som utgjør en nokså stor del av fjellområdet. Ved Låmivatnet, rett øst for Sulitjelmafjellene, ble det i 2022 funnet en spydspiss i skifer datert til 4000 år før Kristi fødesel.
Navnet Sulitjelma er avledet av det opprinnelige samiske navnet på fjellområdet. Samiske stedsnavn er terrengbeskrivende, men ingen vet hva Sulitjelma betyr. Det er opp gjennom tiden foreslått oversettelser som «Solens øye», «Skumringsterskelen», «Gudeporten», «Øyets terskel» og «Høytidsberg».
Sulitelma ble ansett å være Sveriges høyeste fjell på 1800-tallet. Naturforskaren Göran Wahlenberg (1780–1851) oppmålte i år 1807 høyden med barometer til å være 1880 meter over havet, hvilket da var svenskt rekord. Det var først mange år senere at Kebnekaise ble fastslått å være det høyeste fjellet i Sverige.
Den første bosetningen i området og turistene
De første som slo seg ned for å dyrke jorda ved Langvannet, sør for Sulitjelmafjellene, var i 1848. Folkene livnærte seg av husdyr, skogsdrift, jakt og fiske. Rundt 1875 bodde det rundt 50 personer i det som i dag er tettstedet Sulitjelma. På den tiden begynte det å komme fjellturister fra både Norge og fra Sverige, England, Tyskland, Nederland, Frankrike og USA.
Retsskriver og statsadvokat Oscar Aanderud som flyttet til Bodø i 1883 var en av de første nordmenn som ofte gikk på fjellturer i Sulitjelma. På sine turer tok han inn på rydningsgården Fagerli tilhørende Søren Larsen. Denne gården ble etter en tid et møtested for fjellvandrere i Sulitjelmafjellene. Larsen hadde to sønner som ble fjellførere for turister i Sulitjelmafjellene. Den mest besøkte toppen var Vardetoppen. Bodø og Omegns Turistforening fikk egne avtaler med gården på Fagerli om faste takster for føringer. Ingeniør Alfred Hasselbom ved Sulitjelma gruber sørget for å få fjellrutebeskrivelser for området oversatt til engelsk, tysk, fransk og spansk.
Göran Wahlenbergs kartlegging
Göran Wahlenberg var en svensk biolog og professor ved Universitetet i Uppsala som sommeren 1807 utførte observasjoner og undersøkelser i Salten og Sulitjelmafjellene. Wahlenberg utga sin beretning i 1808 og med dette ble Sulitjelmamassivet det best beskrevne fjellområdet i Skandinavia. Reisen til Salten fulgte mer eller mindre Carl von Linnés (1707–1778) reiserute fra hans tidligere reise, via Kvikkjokk til Virihaure, videre et stykke nord for dagens Rago nasjonalpark og ned til Leirfjorden i Sørfold. Fra samene hadde Wahlenberg fått høre at den enkleste veien til Sulitjelma gikk gjennom Vatenbygda over Ner- og Øvervatnet, og videre gjennom den trange Langvannsdalen til den ender i Ráhpesvarre (Rupsi).
Flere fjell i Sulitjelma ble målt opp av Wahlenberg sommeren 1807. Med kvikksølvbarometer fastsatte han høyden av Vágŋatjåhkkå, og ut fra denne målingen ble høyden av Suliskongen, Vardetoppen og Stortoppen bestemt trigonometrisk. Disse målingene med enkle instrumenter viser god overensstemmelse med dagens moderne målinger.
En senere utforsker av Sulitjelmafjellene var den tysk-argentinske botanikkeren Paul Günther Lorentz (1835–1881). Han dro opp til Sulitjelma og områdene rundt i august 1868, og har gitt utførlige beskrivelser av botanikk, men også naturmiljøet generelt, samene og næringsgrunnlaget for rydningsfolkene i Langvassdalen.
Starten på friluftsliv i området
Med gruvedriften i Sulitjelma gruber flyttet det mange mennesker til tettstedet Sulitjelma som etterhvert fikk stor interesse for å drive friluftsliv i fjellområdene. Ved at Sulitjelmabanen ble anlagt i forbindelse med gruvevirksomheten, ble kommunikasjonen inn i området betydelig forbedret for de tilreisende. Sulitjelma og Omegn Turistforening ble stiftet i 1937 og fikk satt opp flere hytter i områder tilknyttet Sulitjlemafjellene.
Friluftsliv
Friluftslivet i Sulitjelmafjellene dreier seg om brevandring og tindebestigning. For eksemple er Suliskongen, det høyeste fjellet nord for Polarsirkelen et atraktivt turmål. Suliskongen, Dama, Knekten, Sluskhatten, Vágŋatjåhkkå og Stortoppen bestiges oftes ved at en går på ski over Sulitjelmaisen og klyver opp til toppene. Typisk foretas turene på våren.
Noter
<references group="lower-alpha"/>
Rue d’Oslo
Rue d'Oslo er en gate i quartier des Grandes-Carrières i 18. arrondissement i Paris. Den fikk opprinnelig navnet rue Christiana i 1892, og ble omdøpt i 1929 etter at navnet på den norske hovedstad var blitt endret. Dette er den eneste gaten i Paris som er oppkalt etter en europeisk hovedstad uten å ligge i byens quartier de l'Europe.
Think Tank Row
Think Tank Row («tankesmierekka») er en betegnelse på klyngen av tankesmier som holder til på eller rundt Massachusetts Avenue NW i Washington, DC, mellom Thomas Circle og Dupont Circle. Betegnelsen er en referanse til Millionaire Row og Embassy Row, historiske og samtidige betegnelser for det samme området (begge strekker seg dog lenger nordvest på Massachusetts Avenue).
James McGann er blitt tillagt etableringen av uttrykket «Think Tank Row»," som har vært brukt i ulike presseartikler som refererer til tankesmier.
Tankesmier på Think Tank Row inkluderer:
Også på Think Tank Row er flere akademiske institusjoner som av og til samhandler med tankesmier:
Litauens skytterforbund
Litauens skytterforbund (LSS) (Lietuvos šaulių sąjunga), er en frivillig forsvarsorganisasjon støttet av den litauiske stat. Aktivitetene er på tre hovedområder, nemlig kamptrening, spesialisttrening og trening for sivil motstand. LSS er organisert i ti avdelinger (en for hvert fylke). Medlemskapet omfatter juniorskyttere, skyttere, seniorskyttere og støttemedlemmer.
Historie
Ved den andre sovjetiske okkupasjon 1944 ble LSS inkludert i den litauiske motsstansbevegelse, Lietuvos laisvės kovos sąjūdis, som frem til 1953 førte en geriljakrig mot den sovjetiske hæren og KGB. Under glasnost og Litauens kamp for frihet ble LSS gjenopprettet i 1989. Medlemmene av det gjenopprettede LSS var aktive i reformbevegelsen, de var spesielt aktive i å vokte det litauiske parlamentet og andre statsbygg under januarhendelsene i 1991 og senere.
Oppdrag
Den litauiske stat har gitt Litauens skytterforbund i oppdrag at i fredstid å trene innbyggerne i Republikken Litauen for væpnet og ikke-voldelig sivil motstand, for å bidra til å sikre offentlig sikkerhet, til å forsvare republikkens uavhengighet og integritet med vilje og våpen.
Litauens skytterforbund skal også være forberedt for at i tilfelle av fiendtlig aggresjon, støtte det litauiske forsvar med kampstyrker, bistå med andre enheter for å opprettholde offentlig orden, beskytte kritisk infrastruktur, gjennomføre væpnet og ikke-voldelig sivil motstand i okkupert territorium for å avskrekke en fiende, og i alminnelighet forsvare republikkens uavhengighet og borgernes sikkerhet.
Organisasjon
Litauens skytterforbund er en statsstøttet frivillig forsvarsorganisasjon som forener mennesker som vil forsvare Republikken Litauen. Forbundet opererer i samsvar med loven om LSS vedtatt av Litauens parlament og med forordninger utstedt av Litauens forsvarsdepartement. Selv om LSS utfører noen av oppgavene som statlige myndigheter er tildelt, er det en ideell organisasjon og selvstendig juridisk person.
Sentral organisasjon
Sjefen for LSS, der er utnevnt av Forsvarsministeren med godkjenning av LSS sentralråd, leder virksomheten. Sidestilt med ham er LSS sentralråd, LSS kontrollkommisjon og LSS æresdomstol samt LSS ledergruppe. Underordnet ham er LSS-staben och LSS ti avdelinger, en for hvert av Litauens ti fylker.
Lokal organisasjon
Kilde:
Tilknyttede foreninger
Kilde:
Medlemskap
Kilde:
Trening
Treningen i LSS utføres i henhold til tre programmer med forskjellige orienteringer, grønn, gul og rød. Grønn er kamptrening, trening for objektbeskyttelse og kommandotrening, gul er spesialisttrening, rød er trening for sivil motstand.
Grønn trening
Hovedmålet for Skytterforbundets kampenheter er å støtte forsvaret med trente skyttere som er i stand til å utføre territorielt forsvar, patruljer, overvåkning av områder, kampstøtte og samle og overføre taktisk etterretning. I fredstid blir de tildelt forskjellige enheter i militæret, og sammen med dem forberede de seg på å utføre oppgavene som er gitt i de statlige forsvarsplanene. I tilfelle krig blir stridende en integrert del av de litauiske væpnede styrker og underkaster seg operasjonslederen.
Objektbeskyttelsesenheter utfører beskyttelse av tildelte objekter under både fred og krise. Det skal bemerkes at i krisetider eller krig, må sikkerhetsskyttere ikke bare kunne beskytte, men også forsvare tildelte gjenstander, så deres militære opplæring dekker ikke bare objektbeskyttelse, men også informasjonsinnsamling, overvåking, teknisk anerkjennelse og territoriell forsvar.
Idrettsklubben Start i 2013
Vanligste startoppstilling
* Kilde: fotballsentralen.com
Litauens skytterforbund
Gul trening
Denne retningen er en av de viktigste i LSS. To typer av spesialister er opplært: militær og sivil. Militær - skarpskytter, ammunisjonsrydning og samband. De utdannede LSS-spesialistene i disse områdene vil være klare til å støtte LSS kampenheter eller til å bli med i objektbeskyttelsesenheter og styrke dem på et eller annet område. Når det gjelder sivile spesialister, ville de få minst mulig militær trening, men ville utnytte sin sivile utdanning. LSS har en overflod av spesialister på forskjellige felt som forsvaret ville trenge under en krise eller krig.
Idrettsklubben Start i 2013
Cupkamper
Utdypende artikkel: Norgesmesterskapet 2013
Litauens skytterforbund
Rød trening
De viktigste deltakerne i denne typen av trening er støttemedlemmer, seniorskyttere og juniorskyttere. Hovedmålet for de sivile motstandskjempere er å hjelpe motstandsbevegelsen og hele det litauiske samfunnet med å forberede seg om nødvendig motstand. Denne treningen vil omfatte både væpnet motstand og ubevæpnet ikke-voldelig motstand. Det er planlagt at disse skytterne være i stand til å koordinere og utføre ikke-voldelig motstand på fiendtlig okkupert territorium, gi støtte til deltakere i væpnet sivil motstand, følge ordre og instrukser fra kommunedirektøren og militærkommandanten. Seniorskyttere ville spille en viktig rolle på dette området av ikke-voldelig motstand. Deres livserfaring og autoritet ville være hjørnesteinene i å mobilisere publikum til å motstå okkupanten. De skal være forberedt og kunne organisere stevner, demonstrasjoner og ulydighetshandlinger til okkupantene. De vil være initiativtakere og arrangører av slike arrangementer og promoteringer dersom situasjonen krever det. I fredstid må skyttere ta initiativ ikke bare til å forberede seg, men også for å trene embetsmenn og tjenestemenn i kommunale og statlige institusjoner innen sivil motstand.
Idrettsklubben Start i 2013
Målscorere
Utdypende artikkel: Målscorerliste for Tippeligaen 2013
Litauens skytterforbund
Distinksjoner
LSS distinksjoner viser ikke ikke militære grader, men til stillinger i organisasjonen.
Idrettsklubben Start i 2013
Start 2
Start 2 spilte i 2013 i 3. divisjon (nivå 4). Laget endte på 3.-plass i avdeling 6 og spiller i 3. divisjon også i 2014.
Litauens skytterforbund
Distinksjoner
Kilde:
Høland prestegjeld
Høland prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Østre Romerike prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Høland kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Løken kirke.
Historikk
Heyløndum sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Den første kirken, Leykini Maria kirkja á Heyløndum antas å ha vært en steinkirke, var viet til Jomfru Maria. Dagens Løken kirke er trolig den tredje i sognet, ettersom en tømmerkirke erstattet middelalderkirken omkring år 1600, og den nåværende kirken ble innviet den 13. mars 1883.
Høland ble i høymiddelalderen omtalt som Høylandir, hvilket er flertall av Høyland, ettersom det var to Høyland: Øvre Høyland tilsvarende Nordre Høland med Setskog, og Ytre Høland tilsvarende Søndre Høland
Det kan belegges prest på Løken allerede i 1311, så da det i 1362 ble bestemt at prester skulde sitia a Løykini, var nok det et resultat av prestemangelen etter Svartedauden. I tidligere tider hadde det vært prest ved både Løken og Hemnes kirker, men møtet mellom biskop Hallvard Bjørnarsson i Oslo og bøndene i Høland 1362 resulterte i at Løken ble hovedkirke og Hemnes anneks, og Hemnes kirke ble heretter betjent fra Løken.
Middelalderkirkene er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som Løykinar kirkja og Heimnes kirkja.
Prestegjeldet
Opprinnelig sognet Setskog til Løken, men på grunn av den lange og besværlige vei til hovedkirken fikk menigheten kongelig tillatelse til å bygge sin egen kirke i 1656.
Nyere tid
Høland prestegjeld dannet grunnlaget for Høland formannskapsdistrikt opprettet i 1837.
Den 1. januar 1998 ble Høland prestegjeld overført fra Østre Borgesyssel prosti til Østre Romerike prosti, men fra 1. januar 2020 ble soknene i nye Aurskog-Høland kommune tilbakeført til Østre Borgesyssel prosti.
Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.
Menigheter
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:
Rue de l’Inspecteur-Allès
Rue de l'Inspecteur-Allès er en gate i 19. arrondissement i Paris. Den begynner ved 21-25 rue des Bois og slutter ved 66 rue de Mouzaïa.
Ole Ingebrigtsen Killingberg
Ole Ingebrigtsen Killingberg (O.I. Berg) (født 3. juni 1880, død 20. juli 1918), sønn av Ingebrikt Hansen Butli og Olava Killingberg var en fotograf fra Leksvik i Nord-Trøndelag. Ole vokste opp på gården Killingberg Østre før han tok utdanning som fotograf i Oslo (Kristiania) da han var i midten av tenårene. Han kom tilbake til Leksvik og begynte å jobbe som fotograf der som 17-åring i 1898. Interessen for fotografering fikk kan trolig gjennom hans tante som giftet seg med fotograf Strøm i Trondheim.
Ole bygde sitt eget kamera og tok tusenvis av bilder, hovedsakelig portrettbilder, men også landskapsbilder samt bilder fra elgjakt og arbeidslivet. Som fotograf var han kjent under navnet O.I. Berg. Han døde av kreft i en alder av 38 år, og var i hele sitt liv ugift.
Opprinnelig fantes det over 4,000 glassplater etter Berg, men over 3,000 av dem ble under andre verdenskrig rengjort og brukt av en Trondheimsfotograf på grunn av mangelen på glassplater. Det var først i 1984 at man fant flere kasser med glassplater etter han. I alt 653 glassplater ble hentet fram og Leksvik kommune fikk tilskudd for å starte kopieringsarbeidet til den lokalhistoriske fotosamlingen.
Ivar Berntsen
Ivar Berntsen (født 10. desember 1875 i Glemmen, død 	16. mai 1948 i Kråkerøy) var en norsk politiker. Hans var utdannet som underoffiser. Fra 1908 var han herredskasserer i det nye Kråkerøy herred. Fra 1917 var han kasserer i Glemmen og Kråkerøy Sparebank. I 1918 ble han innvalgt på Stortinget fra Glemminge krets for Høyre og Frisinnede Venstre. På Stortinget var han medlem av Sosialkomitéen. I Kråkerøy herredsstyre var han en tid varaordfører.
Eudicella gralli
Eudicella gralli er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
Arten er vidt utbredt i Afrika fra Nigeria i vest til Kenya i øst og fra den Sentralafrikanske Republikken i nord til Zambia i sør.
Systematisk plassering
Det er ganske usikkert om "underartene" listet her representerer relevante natrurlige grupper, og ikke bare fargevarianter av denne formrike arten.
Kristoffer Brækken
Han var sønn av gårdbruker Jakob Brækken og Anne Røsæg, og giftet seg i 1907 med Eleonora Thun fra Verran. Han drev slektsgården Brekken i Beitstad 1909–1947. Ved siden av gårdsdriften var han herredskasserer i Beitstad 1905–1923, kasserer i Beitstad kommunale elektrisitetsverk 1915–1918 og forretningsfører for herredets provianteringsråd under den første verdenskrig. Han var revisor i NTE og Folla Tresliperi 1920–1924 og for Fylkesbilene 1923–1942. Brækken ble fylkesrevisor i Nord-Trøndelag fylkeskommune i 1926 og revisjonssjef i 1934, og fratrådte stillingen i 1945.
Brækken var en tid medlem av Beitstad herredsstyre for Venstre, og satt som ordfører 1926–1928.
Brækken var virksom som lokalhistoriker på sine eldre dager.
Og solen går sin gang (film)
Og solen går sin gang (originaltittel: The Sun Also Rises) er en amerikansk spillefilm fra 1957 regissert av Henry King, etter Ernest Hemingways roman av samme tittel.
Handling
Historien følger en gruppe desillusjonerte amerikanske forfattere som for tiden lever en oppløst, hedonistisk livsstil i Frankrike og Spania, i løpet av 1920-tallet.
Christian Mikkelsen
Christian Fredrik Mikkelsen (født 13. desember 1990 i Oslo) er en norsk komiker og skuespiller. Han har bakgrunn fra stand-up- og revylinjen ved Ringerike Folkehøgskole, fra skolerevy i Oslo, og fra studiet film- og TV-produksjon ved Universitetet i Bergen.
Mikkelsen startet sin radiokarriere i Studentradioen i Bergen, og var under Prix Radio 2013 nominert i kategorien årets radiotalent gjennom sin rolle i programmet Vinterhagen på studentradioen. Han var fra august 2014 til høsten 2015 programleder i helgeprogrammet Lunsjkake på NRK P3 sammen med Line Elvsåshagen og Olav Svarstad Haugland.
Han var en fast del av komikerensemblet i Underholdningsavdelingen på NRK1 fra sesong 3 i 2015. Han har også flere ganger deltatt i tv-programmet Latter Live på NRK. Han fikk Komiprisen 2016 i klassen årets gjennombrudd for Latter Live og Underholdningsavdelingen.
Han er en av grunnleggerne av improvisasjonsteatergruppa Bare Moro Impro (BMI) sammen med Leo De La Nuez, Olav Svarstad Haugland og Emil Berntsen. Sammen lagde de tv-serien BMI - Turné som gikk på NRK i 2016. Sammen har de også podcasten Ukentlig med BMI, en improvisert podcast rundt aktuelle nyheter.
Fra 2017 til 2018 lagde han to sesonger av humorprogrammet Martin og Mikkelsen, sammen med Martin Beyer-Olsen på NRK.
I 2019 lagde han humorprogrammet Strømmeland for NRK, dette også sammen med Martin Beyer Olsen. Strømmeland vant prisen for årets humorprogram under Humorprisen 2019.
I 2019 satt han også opp sceneshowet Verdens Beste Show på Latter med Bare Moro Impro. Han ble nominert til publikumsprisen året morsomste på TV under Humorprisen 2020/2021 og 2022.
Aliens vs. Predator: Requiem
Aliens vs. Predator: Requiem (også kjent som AVP:R eller AVP:R: Aliens vs. Predator: Requiem) er en amerikansk science fiction-film fra 2007. Den er regissert av brødrene Strause (Colin og Greg), skrevet av Shane Salerno, og med Steven Pasquale, Reiko Aylesworth og John Ortiz i hovedrollene. Filmen er oppfølgeren til Alien vs. Predator fra 2004, og er dermed den andre crossoveren til Alien- og Predator-seriene.
Filmen fikk dårlig kritikk hos anmelderne, og ble nominert til to Golden Raspberry Awards (Oscar-prisens motstykke).
Handlingsreferat
På Predator-hjemverden mottar en Predator, Wolf, signalet og reiser til jordkloden for å jakte på og drepe Xenomorphs. Han finner det styrtede Predator-skipet, bruker en blå væske for å oppløse og slette bevis for Xenomorphs tilstedeværelse, og utløser en implosjon for å ødelegge hele fartøyet fullstendig. I mellomtiden har Dallas Howard nettopp kommet tilbake til Gunnison etter å ha sonet i fengsel. Han blir møtt av sheriff Eddie Morales, og gjenforenes med sin yngre bror Ricky. Ricky har romantiske følelser for Jesse, men blir stadig trakassert av kjæresten Dale og hans to kamerater. Kelly O'Brien har også nettopp kommet tilbake til Gunnison etter å ha tjent i U.S. Army, og gjenforenes med ektemannen Tim og deres datter Molly. Darcy Benson, kone til den drepte faren, begynner å lete etter sin savnede ektemann og sønn.
Wolf sporer flere xenomorfer til kloakken og beseirer to av dem. Men når kampen når overflaten, sprer Xenomorfene seg i byen. Wolf forfølger noen til kraftverket, og forårsaker strøm-brudd i byen. En Xenomorph dreper Dales venner. En annen Xenomorph invaderer O'Brien-hjemmet og dreper Tim. Sheriff Morales og flere innbyggere samles i en butikk for å skaffe våpen. Tropper fra nasjonalgarden ankommer, men blir raskt drept av Xenomorphs.
De overlevende forsøker å unnslippe byen, får radio-kontakt med oberst Stevens som gir beskjed om at en evakuering blir arrangert fra sentrum av byen. Dallas og Kelly blir skeptiske og redde for at denne planen fører til at de blir omringet av Xenomorphs. Så de planlegger heller å bruke et helikopter fra sykehuset for å komme seg ut av byen, men Sheriff Morales og Darcy går til evakueringssonen. Imidlertid har sykehuset blitt invadert av Xenomorphs og Predalien, som har impregnert flere gravide for å avle enda flere Xenomorphs.
Satipoella
Satipoella er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, brede, svarte trebukker med lyse (hvite til lysbrune) tegninger. Antennene er ganske tynne og betydelig kortere enn kroppen. Pronotum er neste sylindrisk uten tenner på sidekantene, mye smalere enn de parallellsidige dekkvingene.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det nordlige Sør-Amerika.
Monsters
Monsters er en britisk science fiction-film fra 2010, regissert av Gareth Edwards. Allan Niblo og James Richardson fra filmselskapet Vertigo Films var produsenter. Filmen hadde premiere i Storbritannia den 13. mars 2010. Filmen ble vist som en del av det 64. Edinburgh International Film Festival 18. juni 2010, og under Los Angeles Film Festival i juni 2010. Filmen ble utgitt i Nord-Amerika den 29. oktober 2010. Produksjonen av en oppfølger, Monsters: Dark Continent, begynte i mars 2013.
Sammendrag
Filmen begynner med at en gruppe amerikanske soldater i en humvee som blir utsatt for et bakholdsangrep. Neste scene viser en romsonde fra NASA som krasjlander i det nordlige Mexico, og utenomjordiske livsformer blir spredt langs hele grensen mellom USA og Mexico. Dette fører til at hele den nordlige delen av Mexico blir satt i karantene.
Amerikanske og meksikanske soldater samarbeider for å få de utenomjordiske skapningene under kontroll, og de lager en beskyttende sone langs hele grensen, noe som tilsynelatende holder den amerikanske siden av grensen trygg. Den amerikanske journalisten Andrew Kaulder (Scoot McNairy) får et oppdrag fra sin arbeidsgiver, som ber Andrew om å finne arbeidsgiverens datter, Samantha Wynden (Whitney Able), og eskortere henne tilbake til USA.
Andrew finner Samantha ved ett meksikansk sykehus. De planlegger å ta toget tilbake til USA, bare for å oppdage at toglinjene er ødelagt. Andrew kjøper dyre ferje-billetter til dem, og en ferge går tidlig neste morgen. Etter å ha opplevd det lokale nattelivet, har Andrew sex med en lokal jente som stjeler pass og identifikasjonspapirer fra dem. Uten papirer kommer de seg ikke om bord på fergen, og Samantha blir tvunget til å bytte forlovelsesringen sin mot å komme seg gjennom karantene-sonen. De reiser med elvebåt før de blir overført til en væpnede eskorte som skal lede dem over land til grensen mellom USA og Mexico. Konvoien blir angrepet av utenomjordiske skapninger. Andrew og Samantha stikker av, men ingen av vaktene deres overlever. De går til fots, og får etter hvert øye på likene til flere døde reisende.
Når de kommer til grensen, har skapningene allerede brutt gjennom. Andrew og Samantha reiser gjennom en forlatt spøkelsesby i det sørlige Texas. De finner en forlatt bensinstasjon, hvor de kontakter den amerikanske hæren for å få hjelp. Mens de venter på at hjelpen skal komme, bruker de telefonen til å kontakte sine respektive familier. En enslig utenomjordisk skapning nærmer seg bensinstasjonen. De gjemmer seg, og Samantha ser flere tentakler som utforsker innsiden av bensinstasjonen. Vesenet virker veldig interessert i fjernsynet, men den mister raskt interessen når Samantha drar ut ledningen. En annen skapning ankommer bensinstasjonen, men begge to forlater området i det militæret ankommer. Samantha og Andrew utveksler et hastig kyss, før de blir sendt inn i to forskjellige militære kjøretøy. Den samme scenen som ble vist i begynnelsen av filmen, blir vist en gang til når de amerikanske soldatene blir angrepet av en utenomjordisk skapning.
Arendal bypost
Arendal bypost var en privat bypost for Arendal og omegn fra 1885 til 1893.
G.O. Ulleberg kom fra Drammen til Arendal i 1884, hvor han drev bypost i en kort periode. I Arendal hadde han arbeid som kontorsjef hos byens største rederi, Brødrene Herlofson. Han startet opp bypost i byen, og de første bypostmerkene kom 9. november 1885.
Det første bypostkontoret var hos barberer Julius Thorsen, så ble det flyttet til kiosken under 1880-trappene. Tilslutt havnet det på Langbryggen. I 1889 kom det offentlig bypost til Arendal, og tok over mer og mer av markedet. Fire år etter, i 1893 måtte Arendal bypost gi tapt, og ble oppløst etter omtrent åtte års drift.
Peder Oluf Pedersen (politiker)
Fra tolvårs alder jobbet han på sagbruk. I Kråkerøy kommune var han medlem av skolestyret 1901-03, før han ble stortingsrepresentant for Høyre i 1903. Han ble gjenvalgt for Glemminge krets i 1906 og 1909. På Stortinget var han medlem av Sosialkomitéen. I Kråkerøy herredsstyre var han en tid varaordfører.
Rønneberg (slekt)
Rønneberg er en norsk slekt fra Sunnmøre som er nært knyttet til fremveksten av byen Ålesund og til det rønnebergske handelshus, grunnlagt i 1812. Handelshuset var på 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet Ålesunds ledende bedrift.
Slekten stammer fra bondesønn fra Jæren Christopher Tjærandsen Rønneberg (1737–1824), som slo seg opp som handelsborger på Sunnmøre og ble distriktets rikeste mann. Han var far til skipsreder og fiskeeksportør Carl Rønneberg (1779–1858), som grunnla det rønnebergske handelshus og ofte anses som byen Ålesunds viktigste grunnlegger.
Carl Rønnebergs forretninger ble videreført av sønnene, grosserer Carl E. Rønneberg jr. (1815–1880) og grosserer og fransk konsul i Ålesund Rasmus Gerhard Rønneberg (1822–1884), som ifølge Bjørn Jonson Dale «avføydaliserte» borgerskapet i Ålesund ved å «avskaffe jordegods og leilendinger som grunnlag for kjøpmannskapet, og dermed åpnet for kapitalistisk drift på alle nivåer». Rasmus Gerhard Rønneberg var far til grosserer og ordfører i Ålesund Joachim Holmboe Rønneberg (1851–1929) og Anna Rasmunda Rønneberg gift Munthe-Kaas (1858–1934).
Joachim Holmboe Rønneberg var far til teatersjef og dramaturg ved Nasjonalteateret Anton Johan Rønneberg (1902-1989) og Elisabeth (Marie) Rønneberg gift med øyenlege Harald Lystad, og farfar til brødrene Erling Rønneberg, Joachim Rønneberg og Anton J. Rønneberg. Elisabeth (Marie) Rønneberg var gift med Harald Lystad og bestemor til Joakim Lystad. Anna Rasmunda Rønneberg var mormor til Hjalmar Munthe-Kaas Lund.
På Rønneberghaugen midt i Ålesund stod Rønnebergvillaen, som ble bygget for grosserer Joachim Holmboe Rønneberg og ferdigstilt 1907. Villaen ble revet og Rønneberghaugen ble sprengt bort for å gi plass til nytt brutalistisk rådhus i ti etasjer i 1973. Rivningen førte til store protester.
Jun Nishikawa
Jun Nishikawa (西川 純 Nishikawa Jun, født 8. august 1950) er en japansk tidligere terrorist og medlem av Den japanske røde armé (JRA). Nishikawa er blant annet dømt for angrepet på den franske ambassaden i Haag i 1974. Han har vært fengslet siden 1997.
Angrepet på den franske ambassaden i Haag i 1974
Fredag 13. september 1974 stormet de tre JRA-medlemmene Haruo Wako, Junzo Okudaira og Jun Nishikawa. den franske ambassaden i Haag, Nederland. De tok ambassadøren og de øvrige ansatte som gisler. Terroristene krevde at det fengslede JRA-medlemmet Yatsuka Furuya skulle løslates, i tillegg til å få utlevert en million dollar og et fly.
Uenighet mellom nederlandske og franske myndigheter om hvordan krisen skulle håndteres førte til at det gikk flere døgn før den fikk en løsning. Tirsdag 17. september tilbød den nederlandske regjeringen terroristene å løslate Furuya, samt 300 000 dollar. Frankrike stilte et Boeing 707-fly til disposisjon. Til gjengjeld måtte terroristene frigi samtlige gisler og levere fra seg sine våpen, bortsett fra to pistoler.
Etter å fått ulevert flyet, satt terroristene kurs mot Aden i daværende Syd-Jemen. Til sin store overraskelse ble de nektet landingstillatelse. Terroristene dro deretter til Damaskus i Syria, som motvillig gikk med på å ta dem imot. De overlot sine våpen og kontantene de hadde fått utlevert til flymannskapet. Pengene ble senere hentet av Frankrikes ambassadør i Damaskus.
Terrorplanlegging i Skandinavia
I 1975 var Nishikawa del av en rekogniseringsgruppe fra JRA som kartla terrormål i Oslo. Sammen med Toshihiko Hidaka og Kazuo Tohira gjorde han blant annet undersøkelser ved den japanske handelsdelegasjonen i Karl Johans gate, og Libanons konsulat i Prinsens gate. Gruppen ble hele tiden holdt under oppsikt av spanere fra Politiets Overvåkingstjeneste.
Toshihiko Hidaka unnslapp det svenske politiet, og deltok noen måneder senere i gisselaksjonen ved det amerikanske konsulatet og den svenske ambassaden i Kuala Lumpur, Malaysia. Terroristene fikk oppfylt sitt krav om at fem JRA-medlemmer, deriblant Jun Nishikawaw, skulle løslates og flys til Libya.
Arrestasjon og dom
I 1997 ble Nishikawa arrestert i Santa Cruz, Bolivia. Etterforskningen som førte til arrestasjonen ble utført av Interpol i samarbeid med Peru, Ecuador og Bolivia. Nishikawa ble deretter utlevert til Japan.
Gigantopalimna
Gigantopalimna er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Slekten er bare kjent fra Madagaskar.
Bjørn Sagstad
Bjørn Sagstad (født 9. oktober 1968) er en norsk dirigent.
Sagstad har sin utdanning fra Royal Northern College of Music, NTNU, Universitetet i Tromsø og Griegakademiet og har jobbet med flere av de nordiske symfoniorkestrene, og flere av de profesjonelle militærkorpsene i Norge og Sverige.
Han har mottatt førstepris i Nordisk dirigentkonkurranse og vært finalist i Norsk operadirigentkonkurranse.
Sagstad har dirigert både Manger Musikklag og Eikanger-Bjørsvik Musikklag i forbindelse med europamesterskap for brassband.
Nerver av stål
Nerver av stål (originaltittel: Twelve O'Clock High) er en amerikansk krigsfilm fra 1949 regissert av Henry King etter en roman av Sy Bartlett. Dette var Gregory Pecks første av seks filmer med King. I tillegg har Hugh Marlowe, Gary Merrill, Millard Mitchell og Dean Jagger bærende roller.
Handling
Filmen følger mannskapet til Eighth Air Force i det amerikanske luftvåpenet som fløy bombetokter over Tyskland og okkuperte Frankrike under begynnelsen av 2. verdenskrig.
Utmerkelser
Nerver av stål ble nominert til fire Oscar, og vant to; Oscar for beste lydmiks, samt at Dean Jagger fikk prisen for beste mannlige birolle.
Eudicella smithii
Utseende
En nokså stor (25-40 millimeter), mer eller mindre metallisk farget gullbasse. Pronotum og scutellum er noe matt bronseaktig til litt grønnlig, tett og nokså kraftig punktert. Dekkvingene er brungule til brunrøde, uten påfallende metallisk glans, med en bred, svart skråstripe eller med fire svarte flekker. Et godt kjennetegn er at det er en nokså bred, svart stripe langs sømmen. Hannen har et rødlig, flatt, gaffel- eller Y-formet horn i pannen, lengden og formen på dette varierer en god del, på siden av dette et par pigger, disse kan peke nesten rett forover eller skrått utover.
Tyven i Bagdad (1924)
Tyven i Bagdad (originaltittel: The Thief of Bagdad) er en amerikansk stum eventyrfilm fra 1924 regissert av Raoul Walsh, med Douglas Fairbanks i hovedrollen. Handlingen er fritt inspirert av de arabiske eventyrene Tusen og en natt.
Eudicella smithii
Levevis
Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham. Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster. Arten er knyttet til skog.
Tyven i Bagdad (1924)
Handling
Ahmed er en kjeltring, som bor i Bagdad. Når han vandrer inn i en moske, forteller han at han forakter religion. Ahmeds filosofi er: "Det jeg vil ha, det tar jeg." Den natten sniker han seg inn i kalifens palass ved hjelp av et magisk tau han hadde stjålet. Men han oppdager den sovende prinsessen, kalifens datter. Men prinsessens mongolske slave sier ifra til vaktene, men Ahmed slipper unna. Dagen etter arrangerer prinsessens bursdag, og tre prinser ankommer for å søke hennes hånd i ekteskapet.
Eudicella smithii
Utbredelse
Arten er vidt utbredt i det sørøstlige Afrika, fra det nordlige Tanzania i nord til det østlige Sør-Afrika i sør.
Raua (Telemark)
Raua er en elv som drenerer Reisjåvatn i Telemark, og munner etter et par kilometer ut i Tinnsjå 4,4 km nord for Tinnoset. Elva danner i hele sin lengde grense mellom kommunene Notodden og Tinn, og samtidig den sørlige grensen til Bratterudskogen naturreservat.
Tyven i Bagdad (1924)
Handling
En annen av prinsessens slaver forutsier at prinsessen kommer til å gifte seg med den mannen som først berører et rosetre i hagen hennes. Men Ahmed dukker også opp (forkledd i stjålne plagg, og later som han også er en frier som ønsker å gifte seg med henne) og prinsessen blir henrykt. Den kvelden, etter gammel skikk, velger prinsessen Ahmed som hennes fremtidige ektemann. Men av kjærlighet gir Ahmed snart opp planene sine om å bortføre henne, og han tilstår for henne hvem han egentlig er.
Men den mongolske prinsen får vite gjennom sin spion, prinsessens mongolske slave, at Ahmed egentlig er en kjeltring. Han informerer straks kalifen om dette. Ahmed blir pisket nådeløst, og kalifen beordrer at han skal rives i stykker av en gigantisk ape. Men prinsessen sørger for å bestikke vaktene, for å slippe ham løs. Når kalifen insisterer på at prinsessen er nødt til å gifte seg med en annen ektemann, råder hennes lojale slave henne til å utsette ekteskapet. Hun kunngjør at hun kommer til å gifte seg med den mannen som kan gi henne den mest sjeldne og verdifulle gaven.
NM i svømming 1932
NM i svømming 1932 ble arrangert i form av ulike norgesmesterskapsstevner i Bergen og Oslo.
National Iranian South Oil Company
National Iranian South Oil Company (NISOC) er det nasjonale olje- og gasselskapet i Iran. Selskapet har hovedkontor i Ahvaz, og er under kontroll av det iranske oljedepartementet.
NIOC ble etablert i 1971, og driver utforskning, produksjon, markedsføring og salg av olje og naturgass fra iranske oljefelter.
Skånevik Bluesfestival
Skånevik Bluesfestival er en soul, rock og bluesfestival i Skånevik, Sunnhordland. Festivalen har hatt en rekke internasjonale navn på programmet siden 1997.
Matilda av Quedlinburg
Matilda av Quedlinburg (født 955, død 999), også kjent som Mathilda eller Mathilde, var den første abbedisse av Quedlinburg. Hun var datter av keiser Otto I av Det tysk-romerske rike og hans andre kone, Adelheid av Det tysk-romerske rike.
Abbedisse
Hennes bestemor, Sankt Matilda av Ringelheim, grunnla og ledet Quedlinburg kloster fra 936. I april 966 ble det elleve år gamle barnebarnet og navnesøster av Sankt Matilda innsatt som abbedisse i en storslått seremoni med alle biskoper og erkebiskoper í Det hellige romerske riket.
Et år etter at hun ble abbedisse døde hennes bestemor, og da hennes far keiseren og hennes bror Otto som var tronfølger dro til Italia satt Matilda igjen som det eneste medlemmet av det ottonianske dynasti i riket. Hun fikk dermed i oppgave å representere dynastiet og herske over Sachsen i en spesielt vanskelig situasjon.
Regent
Som regent holdt Matilda en synode på Dornberg for å reformere kirken i Tyskland. I 984, holdt hun et statsmøte i klosteret sitt. På møtet stilte hertug Henrik av Bayern spørsmål om hvilken rett Matildas nevø hadde til å etterfølge sin far. Matilda gjendrev tvilen omkring arveretten og sikret valget av sin nevø som romersk keiser for å "holde imperiet sammen". I 984, etter Otto IIs død, ble Matilda, hennes mor keiserinne Adeleide og hennes svigerinne keiserinne Theophania medregenter for Matildas unge nevø, Otto III. Matilda lyktes i å gjenopprette fred i landet og viste sin autoritet ved å lede en hær mot barbarene. Hun ble rost for å oppnå sine mål uten å bruke militær makt, selv om hun hadde slik militærmakt til disposisjon.
Den saksiske historiker og krønikeskriver Widukind av Corvey dediserte sine skrifter til Matilda. Blant disse er Res gestae saxonicae, et av de viktigste skriftene om sakserne og det ottonianske dynastiet.
Anne Rud
Anne Jørgensdatter Rud (– død 1533 på Mogenstrup i Skåne), var en dansk adelskvinne og godseier.
Biografi
Hun var datter av riksråd Jørgen Rud og Kirstine Rosenkrantz og giftet seg i 1493 med Henrik Krummedige, kommandant på Bohus Festning i Norge. Under krigen mellom hennes ektefelle og Knut Alvsson, forsvarte hun i 1502 Bohus Festning i Krummediges fravær.
Villaga
Villaga er en italiensk kommune i provinsen Vicenza i Veneto. Kommunen har 1,956 innbyggere (2013).
Anne Rud
Godseier
Rud og Krummedige hadde ved arv og gunstige oppkjøp oppbygget et omfattende godskompleks, således at det norske Brunlaug, det hallanske Valden, de skånske Ellinge og Mogenstrup og det sjællandske Assendrup i forbindelse med lensgods i samme landsdeler, kom til å utgjøre en funksjonell og økonomisk enhet.
Det finnes mange etterlatte brev fra Ruds hånd, som beskriver utviklingen i dansk-norske forhold sett ut fra privatøkonomiske interesser.
Máttimuš Borsejohka
Máttimuš Borsejohka (nordsamisk, historisk Maddimus Bårsejåkka) er ei elv i Tana kommune i Finnmark. Den er tilløpselv til Borsi og er 22,5 kilometer lang. Elva har utspring på nordhellingen av Rásttigáisá, hvor et mylder av små bekker samles i dalen mellom Rásttigáisá i sør og Vilgesrášša i nord. Elva renner i hovedsakelig østlig retning. Ved Borsemohkki renner den sammen med Gaskkamuš Borsejohka, og like etter med Davimuš Borsejohka, og danner hovedelva Borsi, eller Borsejohka.
Kroatia under Paralympiske sommerleker 2016
Kroatia deltok under Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro, Brasil, fra 7. til 18. september 2016.
Før lekene i Rio 2016 hadde Kroatia vunnet 14 medaljer (3 gull, 3 sølv og 8 bronse) fra de 7 sommerlekene det hadde deltatt i siden 1992.
Megacera
Megacera er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, ensfarget gråbrunaktige trebukker. Antennene er ganske lange, hos hannene tydelig lengre enn kroppen. Pronotum er tydelige smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk.
Levevis
Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Fransk Guyana, Brasil og Bolivia).
Eudicella (Cyprolais) aurata
Eudicella (Cyprolais) aurata er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Sossano
Sossano er en italiensk kommune i provinsen Vicenza i Veneto. Kommunen har 4,400 innbyggere (2013).
Befolkningsutvikling
Abitanti censiti
Eudicella (Cyprolais) aurata
Utseende
En middelsstor (opptil 37 millimeter), blank, metallisk grønnlig gullbasse, noen ganger med litt rødlig skjær. Arten utmerker seg med å være særlig blank. Dekkvingene har en liten, svart flekk på "skuldrene". Hannen er større enn hunnen og har et mer eller mindre T-formet framspring midt i pannen, og en kort, spiss pigg på hver side av dette. Lenger bak har pannen en V-formet fordypning.
Levevis
Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham. Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Arten lever i Kamerun.