cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Schillerstøver
Utseende, anatomi og fysikk
Pelsen er grov og tett, ikke for kort. Kort og glatt pels på hodet, ørene og forsiden av bena. Lenger på lårenes bakside og under halen. Farger skal være brun med sort mantel. Sort på nakken og hele ryggen, øvre del av skuldrene, på brystets sider, lenden samt halens overside. Brun på hodet, strupen, halsen, nedre del av skuldrene, forbena, bakbena opp til hofteleddet samt halens underside. Litt hvitt på hals og tær tillatt. På fullvoksne hunder skal det ikke forekomme innblanding av svarte hår i det brune, men svarte kinnflekker er tillatt. Mantelens svarte farge skal være avgrenset.
Hannene blir ca. 53–61 cm i skulderhøyde (ideelt 57 cm) og veier vanligvis omkring 21–25 kg. Tispene blir ca. 49–57 cm i skulderhøyde (ideelt 57 cm) og veier vanligvis omkring 18–22 kg.
Bruksområde
Schillerstøveren er den hurtigste av de svenske støverne. Den er livlig, energisk og utholdende, og regnes som den beste av de svenske drivende jakthundene til jakt på rødrev. Den har på grunn av sin gode luktesans også flotte egenskaper som ettersøkshund og sporhund. For de menneskene rette kan den også bli en allsidig brukshund.
Lynne og væremåte
Schillerstøveren trenger plass og mye mosjon for å trives godt. Den må få strikt dressur, ellers vil den lett kunne finne på å dominere både eieren og familien. Den er livlig og god turkammerat for folk som trives mye ute i naturen, og gjerne er jegere.
Annet
Pelsen trenger jevnlig vedlikehold.
Valgallianse
I Norge kan det inngås valgallianse ved både kommune- og fylkestingsvalg og stortingsvalg. Ved valgoppgjøret, hvor to eller flere partier har inngått en valgallianse, regnes valgalliansen teknisk sett som ett parti ved mandatfordelingen. Deretter fordeles mandatene blant valgalliansens partier.
Ved kommune- og fylkestingsvalg kan det også inngås listeallianser, som er allianser mellom lister innenfor samme parti. I så fall fordeles mandatene først mellom de forskjellige valgallianser, dernest mellom valgalliansens partier/listeallianser, og deretter mellom de enkelte lister i listeforbundet. De enkelte lister i listeforbundet benevnes med partibokstav og nummer, f.eks. V1, V2 og V3.
Marcus Pode
Marcus Alexander Pode (født 27. mars 1986 i Malmö) er en svensk fotballspiller. Pode, som er spiss, spiller for Örebro SK i Allsvenskan.
Karriere som klubbspiller
Pode startet karrieren i Malmö FF, hvor han også fikk sin profesjonelle debut i 2005. Pode gikk i 2007 til danske FC Nordsjælland, to år senere til Trelleborgs FF. Det ble 4. februar 2012 klart at han ville spille for Mjällby AIF. Han ble fra juli 2013 lånt ut til Örebro SK, med opsjon om forlengelse av avtalen, og ble november samme år klar for klubben på mer permanent basis.
Tradisjonell kinesisk
Tradisjonell kinesisk (tradisjonell kinesisk: 繁體字 eller 正體字; forenklet kinesisk: 繁体字; pīnyīn: fántǐzì) er den ene av de to standardtegnsettene til å skrive kinesisk med. Det andre tegnsettet er forenklet kinesisk. Forenklet kinesisk ble innført i Kina i 1950-årene, men tradisjonell kinesisk brukes stadig i blant annet Republikken Kina (Taiwan), Hongkong og Macao.
Eksterne lenker
Čínské znaky כתב סיני
Johan Støren
Støren ble cand.theol. ved det teologiske fakultet ved Universitetet i Oslo i 1895. Han studerte videre i Tyskland i årene 1898–99. Støren tjenestegjorde som kapellan i Meldal (1896), sjømannsprest i Leith i Skottland (1901), residerende kapellan i Biri (1908) og sokneprest i Tynset (1913). Fra 1915 var han også prost i Nord-Østerdal.
I 1918 ble Støren den første biskop i Hålogaland bispedømme, bispedømmet hadde tidligere hatt navnet Tromsø Stift. I 1928 overtok han som biskop i Nidaros etter at Jens Gran Gleditsch hadde måttet tre tilbake på grunn av sykdom. Sammen med de andre biskopene la han ned den statlige delen av sitt embete 24. februar 1942. Han ble suspendert og senere samme år formelt avsatt som biskop av Quisling-regjeringen. Disse avsettelsene og innsettelsene av biskoper lojale til Nasjonal Samling anerkjennes ikke som gyldige av Den norske kirke. Riktignok kom det en kongelig resolusjon av 12. juni 1945 som sa at Støren var "meddelt avskjed" tilbakevirkende, fra og med 12. mars 1942, datoen da Støren fikk sparken av nazi-regimet. Dette var fordi Støren egentlig skulle vært pensjonist fra 22. juli 1941.
Johan Støren vokste opp i Trysil, hvor hans far var prest. Slekta kom opprinnelig fra Støren i Trøndelag.
William Larsen
Karrière
Larsen lærte seg å spille et diatonisk, 2-raders trekkspill allerede i Finland. Han ble sjømann, som så mange andre finner på den tiden, og flyttet til USA allerede før første verdenskrig. Her fikk han både spillejobber og en stilling som trekkspillærer i New York.
Han regnes som en av den mest fremtredende finske trekkspillerne på den tiden. Det er antatt at Viljo Vesterinen hørte hans innspilling av Säkkijärven polkka på begynnelsen av 1930-tallet og deretter modifiserte polkaen noe.
I tillegg til hans mange innspillinger, skrev Larsen også et stort antall trekkspillarrangement, hvorav 70 har blitt restaurert for ettertiden. Han solgte sine arrangement og noter i samarbeid med Pietro Deiro gjennom kunngjøringer i finsk-amerikanske aviser.
Fosnøyna
Fosnøyna (også skrevet Fosnøyni, Fosnesøyni og Fosnøy) er ei øy i Austrheim kommune, Hordaland, øst for Fedjefjorden. Den har et areal på 26,66 km².
Louis Sullivan
Louis Henry (Henri) Sullivan (født 3. september 1856 i Boston, Massachusetts, død 14. april 1924) var en amerikansk arkitekt, også kalt «modernismens far». Han er av mange ansett som skaperen av den moderne skyskraperen og var en toneangivende arkitekt og kritiker av Chicagoskolen, og var veileder for Frank Lloyd Wright.
Biografi
Sullivan studerte arkitektur en kort periode ved Massachusetts Institute of Technology (MIT). Da han ble klar over at han både kunne ta avsluttende eksamen ved videregående skole et år tidligere og hoppe over de to første årene ved MIT ved å ta en serie eksamener, begynte Sullivan på MIT i en alder av 16 år. Etter ett års studier flyttet han til Philadelphia og snakket til seg en jobb hos arkitekt Frank Furness.
Den lange depresjonen i 1873 tørket ut mye av virksomheten hos Furness', og han ble tvunget til å si opp Sullivan. Sullivan flyttet da til Chicago i 1873 for å få del i byggeboomen som fulgte den store brannen i Chicago i 1871. Han arbeidet for William LeBaron Jenney, arkitekten som ofte krediteres den første bygningen med stålskjelett. Etter mindre enn ni år hos Jenney reiste Sullivan til Paris og studerte ved École des Beaux-Arts i ett år. Han vendte så tilbake til Chicago. De neste årene arbeidet han for forskjellige arkitekter, men i 1879 ble han ansatt hos Dankmar Adler Sullivan. Et år senere ble medeier i firmaet. Dette var begynnelsen på Sullivans mest produktive år.
Med en rekke triumfer som 1889 Auditoriumbygg in Chicago (hvor Adler og Sullivan reserverte tårnets toppetasje for deres egen tegnekontor), 1891 Wainwright Building i St. Louis og 1899 Carson Pirie Scott Department Store i State Street i Chicago, var Louis Sullivan den første arkitekt som kom frem til den rette høybygg av stål. Stålskjelettet tillot høyere bygninger med store vindusåpninger, som igjen innebar bedre lysforhold innendørs som igjen betød mer tilgjengelig gulvareal.
Alt dette var revolusjonerende, besnærende ærlig og kommersielt vellykket. I 1890 ble Sullivan en av ti arkitekter, fem fra det østlige USA og fem fra det vestlige, utvalgt til å bygge hvert sitt store bygg for «White City», World's Columbian Exposition, som ble holdt i Chicago i 1893. Sullivan's massive Transportation Building og veldige, buete «Golden Door» fremhevet seg som det eneste fremtidsrettede form I et hav av Beaux-Arts historiske kopier, og den eneste strålende mangefargete fasaden i White City. Sullivan og utstillingsdirektør Daniel Burnham var uttalt misfornøyde med hverandre. Sullivan hevdet at utstillingen skrudde utviklingen i amerikansk arkitektur to tiår tilbake. Hans bygg var gjenstand for utstrakt anerkjennelse utenfor Amerika og mottok I de følgende år tre medaljer fra Union Centrale des Artes Decoratifs.
Adler og Sullivan brøt kompaniskapet etter Gauranty Building. Deretter gikk Sullivan inn i en tyveårig finansielt og følelsesmessig forfall med alkoholisme og kroniske fiansielle problemer. Han ble tildelt flere oppdrag for småbybanker i Midtvesten (se nedenfor), skrev bøker, og i 1922 fremsto han som kritiker av Raymond Hood's seirende utkast Tribune Tower konkurransen, et tårn av stålskjelett ikledt Gotikk murverk som Sullivan kalte et skammelig stykke historisme. Han og hans tidligere assistent Frank Lloyd Wright blew forsonet tidsnok til at Wright hjalt til å finansiere Sullivans begravelse etter at han døde fattig og ensom på et hotellroom i Chicago. A beskjeden gravtein markerer hans siste hvilested i Uptown's Graceland Cemetery.
Sullivans arv er motsetningsfylt. Han er den første modernist. Hans nakne, teknikkdrevne, og fremoverskuende formgiving er preget av en klar forståelse for Modernismens kjerneproblem og løsninger.
Sullivan ble i sine senere år tilsynelatende villig til helt å oppgi ornamentering til fordel for "ærlig" behandling av bygningsmassene. Men å oppleve Sullivans bygninger er å erfare den uimotståelige appell i hans utrolige formgiving, de vertikale båndene på Wainwright Building, den spontane velkomsten i art nouveau smijernsarbeiden på hjørnet av inngangen til Carson Pirie Scott stormagasin, den (tapte) griffen i terrakotta og de runde vinduene på bygningen tilUnion Trust, de hvite englene på Bayard Building. Bortsett fra noen av byggene av hans tegner gjennom mange år George Grant Elmslie, og tilfeldige hyllester til Sullivan som Schmit, Garden og Martin's First National Bank i Pueblo, Colorado (bygd tvers over gaten for Adler og Sullivans Pueblo Opera House), er hans stil helt enestående. Et besøk til den bevarte omsetningsetasjen i Chicago Stock Exchange, som nå befinner seg på Art Institute of Chicago, er et vitnesbyrd om den umiddelbare og intuitive kraft i ornamentene han så omhyggelig valgte ut.
Utvalgte arbeider
Bygg fra 1895 er av Adler & Sullivan.
Bankene
På slutten av det første tiår i det 20. århundre var Sullivans stjerne dalende og i resten av sin levetid besto produksjonen hans i det vesentlige av en mengde småbanker og forretningsbygg i Midtvesten. Men bare et blikk på disse byggene avslører at hans muse ikke hadde forlatt ham. Da en bankdirektør vurderte å engasjere ham spurte han Sullivan om hvorfor de burde bruke ham fremfor billigere tilbud på konvensjonelle nyklassisistiske bygg fra andre arkitekter. Sullivan skal ha svart: «Tusenvis av arkitekter kunne tegnet disse byggene, men bare jeg kunne tegnet dette.». Han fikk jobben. I dag er disse oppdragene kollektivt omtalt som Sullivans "smykkeskrin." Alle står ennå.
Northern Rock
Northern Rock er en britisk bank basert i Regent Centre ved Newcastle upon Tyne i det nordøstlige Storbritannia.
Kredittproblemer
13. september 2007 måtte Northern Rock hente akuttkapital hos den britiske nasjonalbanken, Bank of England. Da dette ble kjent sank aksjekursen kraftig, og det utbrøt panikk blant bankens kunder. Da bankfilialene åpnet 14. september dannet det seg lange køer av kunder som ville ta ut sparepengene sine. 17. februar 2008 vedtok den britiske regjeringen å nasjonalisere banken.
Harbin Z-5
Harbin Z-5 ( NATO-kallenavn: «Hound» ) er et kinesisk helikopter og en lisensprodusert variant av den sovjetiske Mil Mi-4.
Ameonna
Ameonna (雨女, «regnkvinne») er en kvinnelig ånd, illustrert i Toriyama Sekiens «Konjaku Hyakki Shūi» som en kvinne stående i regnet mens hun slikker hånden sin. Hun blir beskrevet som en gudinne fra det kinesiske fjellet Wushan, og er en sky om morgenen og regn om ettermiddagen.
Jon Hippe
Jon Mathias Hippe (26. september 1959) er en norsk velferdsstatsforsker og næringslivsleder. Han er direktør for offentlig pensjon i Storebrand.
Hippe har hovedfag i statsvitenskap med støttefagene sosialøkonomi og offentlig rett fra Universitetet i Oslo. Han ble i 1997 dr.philos. fra Universitetet i Bergen. Han har tidligere vært kommunikasjonsdirektør i Telenor ASA, viseadministrerende direktør i Storebrand Liv og konserndirektør i Storebrand ASA. Fra 2004 til 2015 var han daglig leder for Fafo. Han ble i juni 2009 oppnevnt som leder av Finanskriseutvalget. Tidligere har han ledet det offentlige utvalget som utredet private tjenestepensjonsordninger i Norge og som avla sin innstilling i juni 2009.
Han er broren av journalisten Ivar Hippe.
Hermetisme
Hermetisme kalles den synkretistiske åndsretning som finner sitt fremste litterære uttrykk i Corpus Hermeticum - en samling bestående av sytten antikke tekster, som stammer fra 200- og 300-tallet. Disse tekstene forfekter et hovedsakelig nyplatonsk verdensbilde, farget med innslag fra flere religioner, magi og folketro. Navnet «hermetisme» refererer til den mytiske vismannen Hermes Trismegistos - «Hermes den tre ganger store» - som er Corpus Hermeticums sentrale gjennomgangsfigur og deres angivelige forfatter, og er en synkretistisk blanding av den greske guden Hermes og den egypiske Thot.
Opphav
Det er uklart hvilket miljø tekstene oppsto innenfor, men de kan ha oppstått i Egypt, som på denne tiden lenge hadde vært kontrollert av perserne, grekerne og romerne i denne rekkefølge. Tekstene «gir belegg for en rituell praksis som nok har blitt utført av mindre fellesskap, men vi vet lite om hvilken type gruppe dette kan ha vært; det kan i alle fall ikke dreie seg om større trosbevegelser.» I tillegg til at det fantes en kultus rundt tekstene, som muligens hadde noen preg av esoterisk innvielse til en mysteriereligion, er det også kjent at tekstene ble «lest og kommentert av mennesker som ikke var hermetikere, også kristne, som mente at det dreide seg om urgammel egyptisk visdom.»
Den vanligste strukturen i tekstene «er at Hermes underviser Tat eller Asklepios i hemmelig lære, og teksten fremstiller dialoger mellom disse.» Både Tat (Thot) og Asklepios skal være sønner av Hermes. I noen av tekstene blir Hermes undervist av sin egen forstand (!), mens det i andre tekster er Isis (som fremstilles som Hermes' datter) som underviser sin sønn Horus. I andre tekster er det Hermes, Tat eller Asklepios som underviser Ammon. «Persongalleriet består altså av en rekke egyptiske guddommer, stort sett også utstyrt med sine greske navn, som driver lærde samtaler med hverandre.» Dialogformen var mye brukt i tiden, siden Platons dialoger.
Den mystiske visdommen som Hermes forfekter er både mht «innholdet og vokabularet lånt fra diverse greske filosofer. Spesielt Platons idélære blir brukt, sammen med stoiske begreper om en enhetlig verdensorden som knyttes sammen med bånd av universelle sympatier. Som filosofisk system er det altså ikke mye nytt å hente. Det er snarere ved måten de filosofiske læresetningene flyttes inn i et mystisk-religiøst rammeverk at de hermetiske tekstene blir interessante.» Kjernen i den hermetiske verdensanskuelse «kan oppsummeres slik; 'Evighetens herre er den første gud, den andre er verden, og mennesket er den tredje' (Askl., 10). Mesteparten av traktatene går ut på å kartlegge forholdet mellom disse tre guddommene, med spesielt henblikk på at disippelen gjennom denne undervisningen skal kunne realisere sin egen guddommelighet.»
Forut for de tekstene fra 200/300-tallet som kalles filosofiske hermetika fantes det en tekstkultur for praktiske hermetika, med emner som astrologi, alkymi, magi og okkulte forbindelser. «Disse tekstene har nære forbindelser med tradisjonell egyptisk prestelærdom, skjønt de også gjør bruk av elementer fra andre kilder, spesielt greske, babylonske og jødiske.»
I middelalderen og nytid
Den eneste av de hermetiske tekstene som hadde en kjent, sammenhengende brukstradisjon fra antikken til nåtid er Asklepios.
Corpus Hermeticum, som etter alt å dømme ikke fantes som et samleverk i sin opphavstid i senantikken, ble i 1459 for første gang oversatt fra gresk til italiensk av Marsilio Ficino, lederen av Det platonske akademi i Firenze, og hermetiske tanker og forestillinger ble deretter, godt hjulpet av den raskt fremvoksende boktrykkerkunsten, spredt over hele det lærde Europa. Hos renessansehumanistene inngikk gjerne hermetismen i en syntese med ny-platonsk kristen teologi, samt med den jødiske Kabbala, som på denne tid for første gang ble systematisk oversatt til europeiske språk. Sentrale renessansehumanister som er sterkt influert av hermetismen var Giordano Bruno (1548–1600), Pico della Mirandola (1463–94) og Johannes Reuchlin (1455–1522).
Hermetismens innflytelse som premissleverandør til modernitetens europeiske kultur er inngående beskrevet av idehistorikeren Frances A. Yates (1899-1981) i hennes verk Giordano Bruno and the Hermetic Tradition (1964, norsk utgave 2001 ). Her hevder hun blant annet at det moderne menneskets selvforståelse er influert av den hermetiske tanken om mennesket som magus - det vil si at mennesket er et sterkt og handlekraftig subjekt, nesten uten noen begrensninger. Det vel klareste uttrykket for et slikt menneskesyn finnes i Pico della Mirandolas berømte traktat Om menneskets verdighet fra 1486. Etter at filologen Isaac Casaubon (1559–1614) i 1614 viste at tekstene ikke var eldre enn 200/300-tallet avtok Hermes Trismegistos' ry som antikk vismann, men interessen holdt seg likevel i noen kretser.
Snefjord
Snefjord (også kalt Snøfjord), er ei bygd i Måsøy kommune i Troms og Finnmark, ved fylkesvei 889, ca 35 km sør for kommunesenteret Havøysund.
Bygda har tidligere hatt posthus, bank, dagligvarebutikk, grunnskole, fiskebruk og kafé. Fra 1975 var det fergeforbindelse til Havøysund, frem til veiforbindelsen åpnet i 1988.
Hermetisme
I middelalderen og nytid
En særpreget hermetisk bevegelse tok form mot slutten av 1800-tallet i England. Denne var først og fremst representert ved The Hermetic Order of the Golden Dawn, ofte bare omtalt som «Golden Dawn». Denne ordenen var, i tillegg til innflytelsen fra den hermetiske tradisjon, særlig preget av ideer fra teosofien til mystikere som Helena Petrovna Blavatsky.
Snefjord
Hovednæringa i bygda har alltid vært fiske, og på 1980- og 90-tallet var det et lakseoppdrett på fjorden.
Hermetisme
I middelalderen og nytid
Av ordet hermetikk er betydningen «konserveres» blitt avledet, og av tilleggsordet hermetisk betydningen «fullstendig tett» avledet.
Snefjord
I 2011 ble det startet nytt lakseoppdrett.
Lokalbutikken H. Guldbrandsen A/S var i drift fra 1932 til 2004 i Skavvika.
Sanitetsforeningen har eget hus lokalisert ved den gamle skolen i Snefjord.
Snefjord har også flere foreninger. Snefjord og Slåtten Idrettslag, bygdelag, jeger og fiskeforening og båtforening.
Snefjord preges ellers av hyttebebyggelse.
Noe av det Snefjord er mest kjent for i senere tid er Snefjord Highland Games. Dette har vært inspirert av de skotske «Highland Gatherings».
Snefjord har tidligere vært kalt Sneifjord, men ble i senere tid modernisert til Snefjord.
Nymburk
Nymburk er en tsjekkisk by som ligger i de sentrale delene av landet ved Elben. Den har cirka 15 000 innbyggere og ligger i regionen Sentral-Böhmen cirka 45 kilometer øst for Praha. Byen ble grunnlagt rundt 1275 av Ottokar II av Böhmen.
Wood River kullkraftverk
Wood River kullkraftverk er et kullkraftverk ved byen Alton i Madison County, delstaten Illinois i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 500 MW fordelt på to blokker. Årlig kraftproduksjon er om lag 3,04 TWh. Operatør er Dynegy.
Anlegget ble påbegynt omkring 1950 og stod ferdig i 1964. Brenselkilden er kull. Anleggets årlige utslipp av CO2 var 3,14 millioner tonn i 2006.
Ian MacKaye
Ian MacKaye (født 16. april 1962) er en amerikansk bassist, gitarist og vokalist. Han er mest kjent som frontfigur for band som Minor Threat, Embrace og Fugazi. Han er også mannen bak plateselskapet Dischord Records og regnes som grunnleggeren av den såkalte straight edge-bevegelsen.
MacKaye vokste opp i Washington D.C. der han kom i kontakt med den fremvoksende punk-scenen. Særlig var han inspirert av Black Flag fra California og det lokale Bad Brains, og i 1979 grunnla han bandet The Teen Idles der han spilte bass. Bandet ga ut en 7"-EP med hele åtte sanger, og ble den første utgivelsen på Dischord. Året etter ble han vokalist i Minor Threat, som ga ut tre 7"-EP-er og en mini-LP. Begge bandene spilte rå tregreps punk, selv om man gjennom Minor Threats utgivelser merker en viss utvikling. En kort periode sang han også for Skewbald, som spilte inn en demotape som først ble gitt ut på plate mange år senere.
Embrace, som MacKaye tok initiativet til etter Minor Threats sammenbrudd i 1984, markerer imidlertid en merkbar overgang. Bandet, som ga ut en LP, regnes av mange som selve fundamentet for emo-musikken. I 1987 startet han opp Fugazi der han opprinnelig bare ville være gitarist. Siden imidlertid bandet hadde problemer med å finne en tilfredsstillende gitarist, endte MacKaye opp også som vokalist. Gjennom sine utgivelser har bandet vist en stadig evne til å utvikle seg, selv om punken helt klart ligger i bunnen. Fugazi eksisterer fortsatt, men har ifølge medlemmenes egne utsagn «gått i dvale». Siden 2001 har han også spilt med bandet The Evens. MacKaye har også gitt ut plater med bandene Egg Hunt og Pailhead.
Alle MacKayes band har vært preget av politiske tekster, selv om de etter hvert har blitt mindre eksplisitte. Han har også engasjert seg i en rekke venstresideaktiviteter og lokale initiativer i Washington D.C., både i forhold til spørsmål om krig, mishandling av kvinner, dyrevern, fattigdom m.m.
MacKaye og Straight Edge
Betegnelsen Straight Edge stammer fra en sang av Minor Threat med samme tittel, der MacKaye synger:
Etter hvert som bevegelsen har utviklet seg har MacKaye uttalt at han ikke regner som en del av den. Mens sangen opprinnelig var skrevet mot gruppepress opplever han at dagens bevegelse nettopp fører en streng indre justis som er uforenelig med idealene hans.
Fredrik av Nederland
Fredrik av Nederland, Willem Frederik Karel (født 28. februar 1797 i Berlin i Preussen, død 8. september 1881 i Wassenaar), var nest eldste sønn av Vilhelm I av Nederland og yngre bror av Vilhelm II av Nederland.
Bakgrunn
Fredrik vokste opp ved hoffet i Berlin hos sin onkel, Fredrik Vilhelm III av Preussen. Første gang han var i Nederlandene var i 1813, hvor han studerte ved universitetet i Leiden.
Militær karriere, prins
Han deltok i frigjøringskrigene fra 1813. Som 16-årig deltok han i slaget ved Leipzig det året. Han deltok senere også med den nederlandske hær i slaget ved Waterloo. Etter Napoleons nederlag der og den etterfølgende Wienerkongressen, ble hans far utropt som konge av det forente kongerike Nederlandene i 1815. Etter en særlig traktat skulle Fredrik ha arvet sin fars tyske eiendommer og landområder ved dennes død, men da han ikke lengre hadde rådighet over disse, ble han i stedet tildelt Storhertugdømmet Luxembourg, som dengang var en del av Nederlandene.
Imidlertid avtalte man i 1816 at Luxembourg skulle forbli under den nederlandske konge, og det ble utbetalt en enorm sum til Fredrik som erstatning for dette. En stor del av denne arv gikk senere videre til datteren Louise av Nederlandene, som gav den videre til sin datter, Louise av Sverige-Norge, som var gift med Frederik VIII av Danmark.
I 1830, under den belgiske revolusjon, ble han satt i spissen for et korps som skulle erobre Brussel, men ble tvunget til retrett.
Han gjorde seg store fortjenster hva gjaldt organiseringben av hæren og innen krigsforvaltningen, inntil hans far trakk seg fra regjeringen og også han seløv trakk seg trakk seg fra alle offentlige embeder.
Prins Fredrik levde tildels i Nederland, dels det av ham kjøpte i Standesherrschaft Muskau i Oberlausitz. Der var han den siste standesherr som beskjefiget seg aktivt landskapskunstnerisk.
Ekteskap og barn
Han ble gift med sin kusine Louise av Preussen i 1825.
Lilleng
Lilleng er en liten bygd i Troms med ca. 20 innbyggere, beliggende på Hinnøya omtrent 30 km sør for byen Harstad.
Lilleng var tidligere fergested for fergesambandet fra Hinnøya til Steinsland på fastlandet. Den gamle fergekaien er bevart, og den blir brukt til båtplasser og mange bobil- og campingvognturister overnatter her da utsikten til Tjeldsundbrua er god.
Kong Olavs vei (E10) går gjennom den lille bygden.
Kristin Hille Valla
Kristin Hille Valla (født 31. desember 1944 i Årdal) er en norsk embetskvinne og tidligere politiker (Sp). Hun var miljøvernminister i Jan P. Syses regjering 1989–1990 og fylkesmann i Oppland fra 2002 til 2014.
Bakgrunn og yrkeskarriere
Hun er datter av gårdbruker Jens N. Sterri (1903–1993) og husmor Valborg Hille (1910–1958) og vokste opp i Hafslo. Hun har gått husmorskole, examen artium fra Sogndal gymnas fra 1964, faglærereksamen fra Stabekk høgskole fra 1967, eksamen i statsvitenskap og offentlig administrasjon fra Møre og Romsdal distriktshøgskole fra 1988 og en rekke etter- og videreutdannelseskurs.
Valla var lærer ved Tangen barne- og ungdomsskole 1968–1970, Dovre ungdomsskole 1971–1972, Fylkesyrkesskolen og Hjerkinn husflidskole 1972–1974 samt Nesbyen videregående skole i 1974. Hun var deretter rektor ved Nesbyen videregående skole 1975–1989, fylkesskolesjef i Oppland 1991–1998, direktør i Kommunenes Sentralforbund 1998–2000 samt prosjektdirektør i Hedmark og Oppland 2000–2001.
Colinas de Solymar
Colinas de Solymar er en bydel (barrio) i Ciudad de la Costa i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Bydelen har 2 813 innbyggere.
Kristin Hille Valla
Politisk arbeid
Valla har hatt en lang rekke offentlige verv. Til hennes politiske aktivitet kan regnes nestleder i Nes Senterparti 1983–1985, leder i Buskerud Senterkvinner 1983–1985, medlem av Senterpartiets programkomité 1984–1989, medlem av Nes kommunestyre 1984–1987, leder i Senterpartiets utdannelses- og forskningsutvalg 1987–1990, 2. nestleder i Senterpartiet 1987–1991, medlem av Buskerud fylkesting 1988–1991 og miljøvernminister i Jan P. Syses regjering 1989–1990.
Colinas de Solymar
Geografi
Colinas de Solymar ligger sør i Canelones i kommunen Ciudad de la Costa, ut mot Río de la Plata.
Fylkesvei 3934
Fylkesvei 3934 går mellom Brokka i Vennesla og Kilen i Kristiansand.
Colinas de Solymar
Befolkning
Colinas de Solymar har 2 813 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:
Ingalls Shipbuilding
Ingalls Shipbuilding er et amerikansk verft som ligger i byen Pascagoula i Mississippi. Verftet ble startet i 1938 og i 2001 ble det en del av Northrop Grumman Ship Systems sammen med Avondale Shipyard. I 2008 ble Northrop Grumman Ship Systems slått sammen med Northrop Grumman Newport News til Northrop Grumman Shipbuilding.
Aosaginohi
Aosaginohi, eller Aosagibi (青鷺火, «blå hegrebrann») er et fenomen illustrert av Toriyama Sekien i hans «Konjaku Gazu Zoku Hyakki». Den viser til en hegre med en mystisk opplyst kropp.
pt:Anexo:Lista de artigos mínimos de Youkais
Språkstrid
Språkstrid eller målstrid er uttrykk brukt om diskusjoner omkring språkbruk i mange land.
Norge har en pågående og til tider heftig språkstrid som gjelder de to målformene bokmål og nynorsk. Men det er også språkstrider i mange andre land. Det kan gjelde stillingen til helt ulike språk, som fransk og flamsk i Belgia, men òg være en strid mellom nærliggende språk som de to målformene i Norge. Det samme er tilfellet for striden mellom kastiljansk og katalansk i Catalonia, og mellom ukrainsk og russisk i Ukraina. Et annet eksempel er striden som i begynnelsen av forrige århundret raste mellom gammelgresk og nygresk i Hellas, og som endte med klar seier for det nygreske målet (les mer om dette i artikkelen målreising).
Mer kortvarige stider kan ha dreid seg rundt rettskrivingsreformer, som
Bommestad
Bommestad er et trafikknutepunkt nederst i Lågendalen i Larvik kommune i Vestfold fylke. Ved Bommestad møtes de to naturformasjonene elva Numedalslågen og israndavsetningen Raet. Raet har gjennom tusener av år vært en naturlig kommunikasjonsåre øst-vest gjennom Vestfold, den gamle Ra-veien har utviklet seg til Vestlandske hovedvei, seinere Sørlandske hovedvei og til dagens E18.
Fergestedet over Lågen lå litt lenger sør enn dagens Bommestad bru.
Ritsem
Vannkraftverket i Ritsem henter sitt vann fra innsjøen Siiddasjávri, fra strekningen mellom Ritsem og Akkajaure.
Eagle Valley kullkraftverk
Eagle Valley kullkraftverk er et kullkraftverk ved byen Martinsville i Morgan County, delstaten Indiana i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 302 MW fordelt på fire blokker. Årlig kraftproduksjon er om lag 1,58 TWh. Operatør er AES ENergy.
Anlegget ble påbegynt omkring 1945 og stod ferdig i 1949, med utvidelser fram til 1956. Brenselkilden er kull. Anleggets årlige utslipp av CO2 var 1,596 millioner tonn i 2006.
Fredrik Vilhelm II av Preussen
Fredrik Vilhelm II av Preussen, tysk Friedrich Wilhelm II (født 25. september 1744, død 16. november 1797) var konge av Preussen fra 1786. Han tok over tronen etter sin farbror, Fredrik II, kjent som Fredrik den store. Hans regjeringstid regnes som et tilbakeslag for Preussens makt og anseelse.
Bobby Robson
Robert William «Bobby» Robson (født 18. februar 1933 i Sacriston, død 31. juli 2009) var en engelsk fotballspiller og -manager. Hans profesjonelle spillerkarriere varte i 18 år, inkludert ett år i Canada på slutten av karrieren, og de 17 årene i England var fordelt på kun to lag, Fulham FC og West Bromwich Albion FC. Han fikk 20 landskamper for og scoret fire mål. Hans karriere som manager, både på klubb- og landslagsnivå, gjorde ham til en av de mest suksessfulle managere i verden. Han vant seriemesterskap i både Nederland og Portugal, og vant også trofeer i Spania og England. I tillegg førte han det engelske landslaget til semifinale i VM i 1990 som ble avholdt i Italia.
Fredrik Vilhelm II av Preussen
Bakgrunn
Han var sønn av Fredrik IIs bror August Vilhelm av Preussen og dennes hustru Lovisa Amalia av Braunschweig-Wolfenbüttel samt sønnesønn til Fredrik Vilhelm I.
Konge
Fredrik Vilhelm ble i 1758 tronfølger som «prins av Preussen» og tiltrådte i 1786 tronen. Han hadde sterke estetiske interesser, men var en svak natur uten utholdenhet, og var helt under innflytelse av sine omgivelser, særlig av sin maitresse grevinne von Lichtenau og Johann Christoph von Wöllner og Johann Rudolf von Bischoffswerder, begge to medlemmer av Rosenkreuzordenen. Det var disse tre som ble politikkens virkelige ledere. Visse skattereformer ble gjennomført, men fremst var regimet særpreget ved sine voldstiltak mot opplysningsidéene, blant annet religions- og sensur-ediktene fra året 1788. I 1791 ble det tilsatt en kommisjon som skulle kontrollere at kun rettroende protestantiske embetsmenn ble utnevnt.
Bobby Robson
Robson ble i 1990 utnevnt til kommandør av Order of the British Empire I 2002 ble han utnevnt til Knight Bachelor og dermed slått til ridder. Han hadde etter dette rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn. Robson var en av få med riddertittel i fotballen og er medlem av English Football Hall of Fame. Han var ærespresident i Ipswich Town FC. Han fikk diagnosen kreft fem ganger, og den 31. juli 2009 døde han, 76 år gammel.
Fredrik Vilhelm II av Preussen
Konge
Da krigen mot Frankrike i 1792 viste seg mindre fremgangsrikt, sluttet Preussen i 1795 separatfred med Frankrike i Basel, og rettet i stedet sin interesse mot Polen. Fredrik Vilhelms fordomsfri utenrikspolitikk, hvis fremste resultat ble Preussens andel i Polens delinger 1793 og 1795, isolerte Preussen og slet hardt på statsfinansene.
Turgaj
Turgaj (russisk: Тургай) er en elv i Kasakhstan med en lengde på 825 km og et nedbørfelt på 157 000 km². Den har utspringet sitt der elvene Zjaldama og Kara-Turgaj renner sammen og renner så gjennom Turgajdalen. Turgaj renner ut i saltsjøen Sjalkartenits.
Fredrik Vilhelm II av Preussen
Ekteskap og bigami
Fredrik Vilhelm var gift to ganger. Første gang var det i 1765 med Elisabet Kristina av Braunschweig (født 1746, død 1840), som han imidlertid skilte seg fra allerede i 1769. Annen gang var fra 1769 til sin død med Fredrika Louise av Hessen-Darmstadt (født 1751, død 1805). Med sin første ektemake fikk han en datter, og med sin andre syv barn.
Balat
Balat er en bydel i Fatih i Istanbul, langs vestbredden av Det gylne horn. Navnet kommer av det greske ordet palation, «palass». Bydelens navn kommer mer konkret fra det tidligere Blachernaipalasset, som lå tett ved.
Bobby Robson
Barndom
Han ble født i Sacriston, Durham, og var den yngste sønnen av Philip og Lilian Robson. Familien flyttet til Langley Park da Robson kun var noen måneder gammel. Faren hans jobbet i en kullgruve og tok ofte med unge Robson på en lang gåtur for å se på det lokale laget, Newcastle United FC. Robson har sagt at Jackie Milburn og Len Shackleton var hans barndomshelter. Begge disse spilte som "inside-forwards" (en slags tilbaketrukket spiss), samme posisjon som Robson selv kom til å spille i.
Spillerkarriere
Robson signerte for Fulham i mai 1950, til tross for interesse fra Middlesbrough. Han kom fra hans lokale klubb, Langley Park Juniors. Han rykket ned fra toppdivisjonen med Fulham i 1951-52-sesongen, men returnerte da han signerte for West Bromwich Albion seks år senere, i mars 1956. Han spilte 257 kamper og scoret 61 mål for WBA, før han i august 1962 vendte tilbake til Fulham. På tampen av karrieren var han spillende trener i canadiske Vancouver Royals.
Robson representerte England 20 ganger, og scoret fire mål. Hans debut kom mot i november 1957. Kampen endte 4–0 til England, og Robson scoret to. Han var med i den engelske troppen til både VM 1958 og VM 1962.
Før England
Robson debuterte som manager for sin tidligere klubb Fulham i januar 1968. Han varte ikke lenge, og forlot London-klubben i november samme år. Han sa selv at han ikke fikk vite at han hadde mistet jobben fra klubben, men fra en plakat.
England
Robsons resultater med Ipswich førte til at han i 1982 tok over det engelske herrelandslaget etter Ron Greenwood, etter VM i Spania. Under Bobby Robsons ledelse kom England til å gjøre sine beste VM siden seieren i 1966. Starten på hans karriere som landslagssjef var dog ikke så bra. England maktet ikke å kvalifisere seg for EM 1984, men kvalifiserte seg for alle de kommende mesterskapene under Robsons ledelse.
I VM 1986 startet England mesterskapet dårlig, men etter at Robson endret på noen taktiske disposisjoner klarte de likevel å kvalifisere seg for åttendedelsfinalen, og kom også til kvartfinalen. Der ble det stopp. Diego Maradona og ble for sterke, delvis på grunn av Maradonas kjente mål Guds Hånd.
I kvalifiseringen til EM i 1988 mistet England bare ett poeng, og smadret hele 8–0. I EM ville det seg likevel ikke, og England ble slått ut i gruppespillet.
I VM 1990 ble England seedet til trekningen av gruppespillet, og møtte, Irland og. England vant gruppen med fire poeng på tre kamper. I åttendedelsfinalen slo de ut, og i kvartfinalen. I semifinalen skulle de opp mot. Kampen endte 1–1, men Vest-Tyskland ble for sterke på straffer, og England måtte spille bronsefinale. ble for sterke i bronsefinalen, og vertsnasjonen vant 2–1. Robson har ikke sagt et ord om semifinaletapet, og andre valg han kunne ha tatt. Sent i 1990 gav han ut en selvbiografi som fikk navnet Bobby Robson: An Autobiography (Bobby Robson: En selvbiografi).
I Europa
FA fornyet ikke Robsons kontrakt etter VM 1990, og han dro til Nederland for å trene PSV Eindhoven. Til tross for at PSV klarte å snyte Ajax for to serietitler, ble ikke Robson sett på som en suksess i PSV. Delvis på grunn av dårlige resultater i Europa, delvis på grunn av uoverensstemmelser med noen av spillerne. Derfor gikk turen videre til Sporting Lisboa i 1993, men han ble uventet sparket i desember 1994, til tross for at klubben lå på toppen av tabellen. Sportings rivaler, Porto, var raske med å ansette Robson, og slo Sporting Lisboa i den portugisiske cupfinalen, og fulgte opp med å vinne serien i både 1995 og 1996.
Dette tiltrakk seg oppmerksomheten fra den spanske storheten FC Barcelona. En av de viktigste avgjørelsene Robson gjorde var å hente Ronaldo for €19 millioner, en dristig avgjørelse som kom til å lønne seg. Barcelona vant Copa del Rey, UEFA Super Cup og Cupvinnercupen i 1997. Robson ble stemt frem som årets manager i Europa, og Ronaldo sa: «…som trener er han utvilsomt en av de beste i verden…». Robsons assistent i Barca var ingen ringere enn José Mourinho, tidligere manager i Chelsea FC. Mourinho hadde tidligere jobbet for Robson i hans tid i Portugal, da som tolk. Senere fikk Mourinho tilbud om å være Robsons assistent i Newcastle, noe Mourinho takket nei til, slik at han kunne fortsette å fokusere på sin karriere som manager.
Robson ble, etter den suksessfulle førstesesongen med Barcelona, forfremmet til daglig leder. Louis van Gaal tok over som manager. Robson ble kun en sesong i denne stillingen før han dro tilbake til Nederland for å jobbe i sin tidligere klubb, PSV Eindhoven. I 1998, rett før hans inntreden som PSV-sjef, gav han og Bob Harris ut boka Bobby Robson: An Englishman Abroad (Bobby Robson: En Engelskmann Utenlands).
Retur til England
Robson ble utnevnt som ny manager i Newcastle United FC i september 1999, og i sin første hjemmekamp, knuste Newcastle Sheffield Wednesday FC 8–0, som fortsatt er klubbens største seier på hjemmebane. Sent i 2000, etter Kevin Keegans oppsigelse på det engelske landslaget, ble styreformann Freddy Shepherd spurt av FA om Robson kunne ta jobben som midlertidig manager for landslaget. Shepherd sa nei. Da Robson tok over Newcastle slet klubben i bunnen av Premier League, men han førte dem til fjerdeplass i 2001-02-sesongen. Påfølgende sesong sikret Robson tredjeplassen. I 2002 ble han slått til ridder for sine tjenester til fotballen, og i 2003 ble han tatt inn i English Football Hall of Fame på grunn av hans prestasjoner. En dokumentarfilm fra BBC, Just Call Me Bobby (Bare Kall Meg Bobby) ble sendt 25. februar samme år, hvor Gary Lineker fulgte sin tidligere England-sjef gjennom en vanlig periode i hans dagligliv.
Robson kom etter hvert på kanten med spillerne og styret. Derfor valgte Freddy Shepherd å gi Robson sparken 30. august 2004, på grunn av en dårlig sesongstart (ironisk nok en mye bedre sesongstart enn hva hans etterfølger presterte kommende sesong) og på grunn av misnøye blant spillerne. Robson er fortsatt høyt verdsatt blant Newcastles supportere grunnet det han oppnådde med klubben. 2. mars 2005 ble han tildelt Freedom of the City of Newcastle upon Tyne (en slags bynøkkel).
Fredrik Vilhelm II av Preussen
Ekteskap og bigami
Han begikk også bigami med Julie von Voss og Sophie von Dönhoff og hadde et langvarig forhold med Wilhelmine von Lichtenau fra 1769 til sin død.
Bobby Robson
Retur til England
Hans seneste selvbiografi, Bobby Robson: Farewell but not Goodbye (Bobby Robson: Farvel, men ikke Adjø) kom ut i 2005. Tittelen er basert på en av hans uttalelser. I boka kom Robson med detaljert kritikk av hvordan Shepherd styrte Newcastle, og påstod at mens han var manager ble han nektet informasjon om kontraktsforhandlinger og spillerkjøp/salg. Han kritiserte også Shepherd og Douglas Hall, visestyreformannen, for at de kun fokuserte på førstelaget og St James' Park, som førte til at de neglisjerte mindre glamorøse, men dog like viktige, områder som treningsfeltet, ungdomssatsingen og talentspeidingen. Klubbens treningsfelt ble senere kritisert av Robsons arvtager, Graeme Souness, for en rekke skader på klubbens førstelagsspillere.
Fotballkonsulent
7. juni 2005 avslo Robson muligheten til å bli manager i Hearts, fordi han ønsket å bli boende i Newcastle. 13. januar 2006 ble han utnevnt til internasjonal fotballkonsulent for det irske landslaget, mens Steve Staunton ble utnevnt til manager.
Personlig liv
Robson giftet seg med Elsie i 1955, og de har tre barn, Andrew, Paul og Mark. Han er Freeman of Newcastle, som han i selvbiografien sin omtaler som sitt stolteste øyeblikk i sitt liv.
Andre forretningsinteresser
I 2004, tok han, for en kort tid, over etter Brian Clough som spaltist for britiske FireFireTo, etter Cloughs dødsfall. Robson har skrevet under en rekke sponsoravtaler, deriblant en TV-reklame med Carlsberg. Han skrev også en ukentlig spalte for Daily Mail.
Helse
6. mai 2006 gjorde Daily Mirror det klart at Robson led av kreft for tredje gang, og at en svulst hadde blitt fjernet fra lungen hans. 5. august samme år ble han tatt med til sykehus etter å ha sagt at han ikke følte seg bra etter ti minutter av oppgjøret mellom Ipswich Town og Crystal Palace FC i Football League Championship. Før kampen hadde Robson blitt hyllet av fansen på Portman Road etter å ha blitt utnevnt til ærespresident i Ipswich Town.
Det viste seg 20. august at Robson hadde fått en hjernesvulst, og måtte gjennomgå en operasjon 23. august. Operasjonen var vellykket, og Robson var på bedringens vei.
Robson døde 76 år gammel, den 31. juli 2009.
Roing under Sommer-OL 1984
Roing var med på det olympiske programmet for nittende gang under OL 1984 i Los Angeles. Det ble konkurrert i totalt fjorten roøvelser, åtte for menn og seks for kvinner. Romania ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran USA med to.
Fraktefartøy
Fraktefartøy er skip som er beregnet på føring av last i nærsjøfart.
I Norge betyr dette typisk kystfart, stor kystfart (kysten pluss Sverige og Danmark) eller Nordsjøfart. Tradisjonelt er et fraktefartøy en mindre, ikke-spesialisert lastebåt uten passasjerinnredning som ikke går i rutefart, men løsfart/trampfart og eies av en selvstendig eier og ikke et større ruteselskap. Den norske frakteflåten har alltid vært dominert av rederier der reder og skipper gjerne er samme person.
De fire viktigste markedssegmentene for fraktefartøy i Norge er brønnbåt, kysttank, bulk og stykkgods.
Fraktefartøyenes historie kan føres tilbake til jektefarten og lignende fart med fiskeriprodukter og andre råvarer fra landdistriktene inn til byene med diverse handelsvarer som returlast.
Norihito Kobayashi
Norihito Kobayashi (født 4. mai 1982) er en japansk kombinertløper. Han ble født i Akita, men han bor i Sapporo og representerer skiklubben Tokio Biso Ski Team. Han har sin styrke i langrennssporet.
Kobayashi debuterte i verdenscupen den 12. februar 2000, med en 21.-plass på Gundersen-rennet i Sapporo. Under Junior-VM i 2001 i polske Karpacz tok han gull i Gundersen og bronse i sprint. Han deltok også i VM i Lahtis i underkant av en måned senere, men han oppnådde kun en 33.-plass på sprinten. Under OL i 2002 tok han 17.-plass på sprinten, og under OL i 2006 tok han 18.-plass på sprinten, 16.-plass i Gundersen og sjetteplass i lagkonkurransen.
Kobayashis beste individuelle plassering i et verdensmesterskap er en femteplass på sprinten i VM i Liberec i 2009, og under samme mesterskap var han med på å ta gull i lagkonkurransen. Han gikk siste etappe for det japanske laget, og han spurtslo tyske Tino Edelmann og norske Magnus Moan i kampen om gullet.
Hans beste resultat i verdenscupen er to fjerdeplasser i sprint, en i 2006 og den andre i 2008.
Burla
Burla (russisk: Бурла) er en elv i Altaj kraj i Russland og Pavlodar oblast i Kasakhstan.
Elven har en lengde på 489 kilometer og et nedbørfelt på 12 800 km². Bredden av Burla er myrlendt og den renner over Kulundasteppa. I tørre år ender elven i innsjøen Bolsjoje Topolnoje på russisk territorium, mens den i våte år renner ut i innsjøen Bolsjoj Azjbulat i Kasakhstan.
Hermod Bjørkestøl
Hermod Albrigt Bjørkestøl (født 26. april 1944) er en norsk idrettsleder og tidligere offiser. Han var leder for Troms Skikrets langrenn fra 1977 til 1981. I perioden 1990–2002 var han rennleder for langrenn i Holmenkollen. Bjørkestøl var i perioden 2001 til 2012 leder av langrennskomiteen og styremedlem i Norges Skiforbund. Han representerer Norge i FIS (Det internasjonale Skiforbundet) siden 1988. I FIS er han ansvarlig for langrennsløyper. Han er løypekonstruktør. Blant hans mange verker rager konstruksjonen av OL-løypene i Salt Lake City 2002, Torino-OL 2006, Vancouver 2010 og Sotsji 2014 samt Oslo VM 2011 blant de fremste. Bjørkestøl har også konstruert løyper for NM og verdenscuprenn.
Chomutov
Chomutov (tysk: Komotau) er en tsjekkisk by som ligger nordvest i landet nær grensen til Tyskland. Den har cirka 46 000 innbyggere. Byen ligger i regionen Ústí nad Labem.
Hermod Bjørkestøl
Han er opprinnelig fra Uløybukta i Skjervøy kommune.
Epitafium
Et epitafium eller epitaf (gammelgresk: på graven) er en tekst, ofte utformet som et vers, til ære eller minne for en avdød. Det er vanligvis skrevet på en gravstein eller plakett. Andre ganger brukes ordet epitafium om utsmykkede veggtavler som teksten står på. Enkelte poeter og andre forfattere, som for eksempel August von Kotzebue, har skrevet sitt eget epitaf.
I flere eldre norske kirker henger epitafier eller minnetavler, blant annet i Stavanger domkirke. De kan være utskåret i tre, malt i flere farger med både tekst, avbildninger av personer (flere også med far, mor og barn), religiøse symboler, bumerker og våpenskjold. De fleste er fra 1600- og 1700-tallet og til minne om geistlige personer (biskoper, prester) eller verdslige (adelige, embetsmenn, handelsmenn). Epitafiene kan være store, opp til et par meter høye, og de kan være utført av dyktige håndverkere og ha høy kunstnerisk kvalitet.
Det er kjent fra skriftlige beretninger at konger og adelige i middelalderen fikk hengt opp malte våpenskjold på vegger i kirker, etter sin død, som en form for epitafier.
Eksempler
Et kjent epitafium er det som Johan Herman Wessel i 1784 skrev om Gert Londemann:
Man sukker, for han er ey meer,
Man husker, hvad han var og leer.
.
O xein', angellein Lakedaimoniois hoti têde
keimetha tois keinôn rhêmasi peithomenoi
''Gå, du fremmede (som leser dette), og fortell spartanerne,
at her ligger vi, som var lydige mot loven.''
Er liegt irgendwo hier
Han ligger her et sted
Ivar Hippe
Ivar Hippe (født 19. mars 1953) er en forfatter og tidligere journalist. Han jobber nå som konsulent. Han har tidligere jobbet med tidligere LO-leder Gerd-Liv Valla. Hippe dannet sammen med noen venner Latin-Amerikagruppene i Oslo, som senere byttet navnet sitt til Latin-Amerikagruppene i Norge.
Han er bror til Jon Hippe.
Costa y Guillamón
Costa y Guillamón er en by i kommunen La Paz i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 550 innbyggere.
Befolkning
Costa y Guillamón har 550 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:
Sergio Bertoni
Sergio Bertoni (1915–1995) var en italiensk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Bertoni ble olympisk mester i fotball under OL 1936 i Berlin. han var med på det italienske laget som vant fotballturneringen foran Østerrike og Norge. Italia vant kvartfinalen over Japan med 8-0 og i semifinalen beseiret de Norge med 2-1. I finalen, som ble spilt 15. august 1936 med 85 000 tilskuere, møtte de Østerrike. Italia vant finalen med 2-1.
To år senere, under VM 1938 i Frankrike ble han verdensmester i fotball. Italia beseiret Ungarn med 4-2 i finalen på Stade Colombes i Paris.