cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Holmen gård
Bjorvasstova
En av gårdens senere eiere – Ingeborg Fearnly – kjøpte under første verdenskrig den gamle Bjorvasstua, bygd i 1721 og med Salve Torjussen Flatens (Salve Målar) fine dekorasjoner malt i 1770-årene, fra Bjorvatn på Vegårshei. Den ble fraktet ned til Gjerstad på vinterføre og gjenreist på Holmen som en forlengelse av hovedhuset i 1920/1921. Slik finner vi også huset i dag, uforandret i plan og form. De innebygde sengene på salen er borte, men huset rommer andre møbler som sannsynligvis stammer fra husets første tid, godt supplert med annet bohave fra Gjerstad og bygdene omkring – samlet av senere eiere som viste stor interesse for huset og inventaret. Hovedbygningen på Holmen Gård står derfor i en særklasse, urørt av vekslende eiere som har brukt eiendommen fra 1806/1807: bønder fra Gjerstad, trelasthandlere fra Risør og Kragerø, skogeiere, interesseselskaper med forstmestre, direktoratet for statens skoger, Norges Husflidslag og Holmen Gårds stiftelse.
Den første eieren – Nils Gislesen Trydal – førte også opp et stolpehus (stabbur) i to etasjer foruten fjøs/stall og låve. Låven ble ytterligere forlenget av senere eiere. I begynnelsen av 1900-tallet bygde dessuten en av eierne en drengestue og en annen eier i 1918 en forpakterbolig i to etasjer.
Skogseiendom
I 1911 kjøpte konsul Axel Heiberg eiendommene og overdro disse litt senere til sin datter, Ingeborg Fearnly og svigersønn, N.O. Young Fearnley. Fearnly restaurerte gården og i deres tid ble Bjorvasstova kjøpt. Det ble også oppført forpakterbolig.
I 1932 ble gården solgt til forstmester Henrik Harboe, grosserer Emil Steen og grosserer Nicolay Eger. Eiendommen omfattet da samlet i Gjerstad kommune ca. 80 000 mål og i Treungen kommune ca. 50 000 mål. Samlet omfattet eiendommen 54 000 matrikkelnumre. Til eiendommen ble samtidig innkjøpt Søndeled bruk med tomt for å sikre utskipningssted ved sjøen for tømmeret. For å sikre fløtningen ble det bygd en tømmerrenne i impregnert tre fra Vinterstø og ned til Lundvann, en strekning på ca. 1 800 meter. Rennen ble åpnet med stor festivitas i Gjerstad i mai 1933. Under disse eierne ble det også bygd et stort sagbruk på Vallemoen hvor ca. 30 mann hadde arbeid i sommersesongen i 1930-årene.
Både konsul Prebensen og de andre eierne fram til 1932, ansatte forpaktere på gården og benyttet selv stedet vesentlig som feriested for familie og venner, både i sommertiden og under jakt. Da interesseselskapet Harboe, Steen og Eger overtok, kom førstnevnte av disse til å bo størstedelen av året på Holmen i og med at han var utdannet forstmester. I 1956 ønsket eierne å overdradra det hele til et nytt interesseselskap, men staten gjorde da sin forkjøpsrett gjeldende.
Det var skogen som var interessant også for staten. Jordveien ble forpaktet bort, hovedbygningen ble stående tom. Bygningsmassen på gården begynte å forfalle.
Kurssenter
Bygningene på Holmen bar etter hvert mer og mer preg av dårlig vedlikehold. Bord, planker og sammenrast tømmer var det første man så når man nærmet seg den gamle, engang så mektige Holmen gård. Imidlertid var hovedbygningen og spesielt Bjorvasstova med sitt rosemalte interiør, absolutt bevaringsverdig.
I 1971 fikk Aust-Agder-Museet beskjed om at museet kunne overta Bjorvasstova. De øvrige bygningene på gården ville etter all sannsynlighet bli revet og jordvegen solgt som tilleggsjord. Dette medførte en hektisk tid for fylkeskonservatoren, Ulf Hamran. Bjorvasstova hadde vært flyttet en gang tidligere og ville neppe tåle en flytting til. Ønsket om å føre Bjorvasstove tilbake til Vegårshei og bygdetunet der, ble derfor ikke tatt til følge.
I 1973 fikk Norges Husflidslag tilbud fra Direktoratet for Statens skoger, om å overta Holmen gård på ca. 7,5 dekar, samt en del antikvarisk innbo. Kostnadene ved overdragelsen, kr. 1 600,-, var ikke det som bekymret mest. Men derimot omkostningene og arbeidet med å sette bygningene i brukbar stand. Det skal seig optimisme og sterk vilje til for å gjennomføre en slik overdragelse. Skulle stedet benyttes som kurssenter, måtte man også gå til anskaffelse av utstyr både til rom for elevene, husholdning og til undervisning. I 1976 overtok Norges Husflidslag Holmen Gård. Gjennom 30 år var Holmen Gård et nasjonalt senter for norsk husflid.
Holmen Gård var lenge eid og drevet av Stiftelsen Holmen Gård, som Norges husflidslag og Gjerstad kommune sto bak. Driften var i hovedsak kursvirksomhet, utstillinger og markeder i regi av Norges husflidslag. I 2004 ble eiendomsselskapet organisert som et aksjeselskap med Gjerstad kommune som hovedaksjonær, sammen med Stiftelsen Holmen Gård, Umoe As, Gjerstad Sparebank, Aust-Agder Næringsselskap og Stiftelsen Abelsenteret. Fra 2006 til 2011 leide eiendomsselskapet hele gården ut til private drivere.
Kurs-, konferanse-, overnattings-, selskap- og matsted
Fra 2006 til 2011 ble gården leid ut til det private selskapet "Vertskapet Holmen Gård" som tilbydde overnatting, mat og fasilitering av kurs, konferanser og selskap. Selskapet mottok i 2011 kvalitetsmerket Olavsrosa fra Norsk Kulturarv.
Behandlingsinstitusjon
Eiendomsselskapet ble i 2013 solgt til private eiere.
Våren 2021 ble Holmen gård kjøpt av selskapet Citatus Curatio AS.
Belgia under Kortbane-VM i svømming 2018
Belgia deltok under Kortbane-VM i svømming 2018 i Hangzhou i Kina fra 11. - 16. desember 2018.
Jonisk
Jonisk eller Ionisk kan hentyde til flere forskjellige artikler:
Fra gresk Ίωνες:
Fra gresk Ιόνιος:
Annet:
I et år med 13 måner
I et år med 13 måner (originaltittel: In einem Jahr mit 13 Monden) er en film av Rainer Werner Fassbinder fra 1978.
Blåskjell
Blåskjell (Mytilus edulis) er en art av skjell i familien Mytilidaea, populært kalt blåskjellfamilien. Fargen på skallet er blåfiolett til brunsvart og formen avlang. Over hele verden benyttes skjellene i mat, og det dyrkes store mengder i Europa, USA og Asia. Hvis man sanker skjell på egen hånd bør man være oppmerksom på at de kan få i seg gift fra giftproduserende alger de spiser.
Beskrivelse
Kroppen omsluttes av en tobladet skallbærende kappe som vokser ut fra rygglinjen. Skallene er avlange, buete, og kan bli mellom 10 til 15 cm lange. Utvendig er de blåfiolette til brunsvarte, mens fargen på innsiden av skallene er lyseblå til hvit. De er hengslet sammen ved skjellets rygglinje med et elastisk bånd. I utgangspunktet vil de være åpne, men kan lukkes ved hjelp av kraftige lukkemuskler. De kan ligne på de større o-skjellene som vokser dypere.
Levevis
De lever i klynger i tidevannssonen og fester seg til steiner, fjell og annet hardt underlag ved hjelp av en byssustråd. Individene er særkjønnet og formerer seg ved at de slipper egg og melke fritt ut i vannet. De befruktede eggene blir til larver som etterhvert fester seg til bunnen. På det meste er det rapportert flere tusen blåskjell per kvadratmeter. Fordi de er variable i form og utseende oppstår det lett forvirring når utbredelsen rapporteres, noe som gjør nøyaktig utbredelse vanskelig å fastslå. Det er likevel klart at de finnes fra middelhavet sør i Europa, til den nordvestlige kysten av Russland, dessuten på øst og vestkysten av USA og ved kysten av Japan.
Både larver og skjell er mat for andre organismer over og under havflaten. Fugler, fisk, sjøstjerner, snegl og krabber kan livnære seg på blåskjellene i løpet av deres livssyklus.
Bruk
Blåskjell har stor økonomisk betydning verden over, spesielt i europeisk farvann. På 50-tallet utviklet det seg en stor industri med blåskjelldyrking og produksjonen rapportert til FAO i 2019 var på omkring 170 000 tonn. Før dette ble blåskjell sanket manuelt. Etter vel to år vil skjellet være klar til høsting og være mellom 5 og 7 cm langt og veie omkring 10 gram.
Forsiktighetsregler
Siden blåskjell lever av planktonalger de filtrerer fra vannet kan de akkumulere gift som finnes i visse giftproduserende alger. Dette er et problem for oppdrettsnæringen, men kan særlig ramme dem som plukker skjell på egen hånd. Det er ikke mulig å smake, lukte eller se slike alger, og man er derfor avhengig av målinger for å kunne beskytte seg mot skjellforgiftning. I Norge overvåker Mattilsynet 34 uttakssteder langs norskekysten og publiserer et blåskjellvarsel som et tilbud til dem som ønsker å sanke skjell i fjæra. I tillegg til overvåking av algeforekomster og algegifter i skjell, tas det også ut prøver for å kartlegge forurensning av bakterier, virus og miljøgifter. Miljøgiftkonsentrasjonene i blåskjell er stort sett lave. Unntaket er kvikksølv i Lofoten, bly i Mjelle nord for Bodø og PCB i Ørland i Trøndelag.
Blåskjell på Svalbard
I varmeperioden etter yngre dryas er blåskjell kjent fra fossilfunn langs hele nordkysten av Spitsbergen for 9400 år siden, med maksimal utbredelse i et antatt klimatisk optimum for omkring 7250 år siden. De siste funnene daterer seg til 5300 år siden ved munningen av Woodfjorden, mens neste funn fra arktiske strøk er fra Bjørnøya med funn på 2000-tallet.
Jan Torsten Ahlstrand
Jan Torsten Ahlstrand (født 2. juli 1938 i Borås i Sverige, død 16. desember 2020 i Lund ) var en svensk kunsthistoriker, museumsmann, forfatter og kulturjournalist.
Bakgrunn, studier
Jan Torsten Ahlstrand, som var sønn av presten og museumsmannen Torsten Ahlstrand og rødekorssøsteren Lizzie Tenelius, vokste opp i Borås og tok studentexamen ved Borås högre allmänna läroverk 1957. Etter militærtjeneste i Stockholm arbeidet han i 1958 i et spedisjonsfirma i Paris og studerte så økonomisk historie, kunsthistorie og filosofi ved Lunds universitet og avla filosofie kandidateksamen der i 1960.
Karriere
Parallelt med studiene arbeidet han 1959–1961 som ekstra amanuens ved Arkiv för dekorativ konst. I 1962 ble han førsteamanuensid ved Konsthistoriska institutionen ved Lunds universitet og 1966–1981 hadde han forskjellige verv ved samme institusjon, med avbrudd for et år som intendant og assisterende sjef ved Malmö konsthall 1974–1975, da han var kurator for innvielsesutstillingene med Edvard Munch, New Media 1 og Vincent van Gogh.
I 1971 ble han filosofie licentiat i kunsthistorie med kunstteori på en avhandling om Halmstadgruppens monumentalmalerier og avla også filosofisk ämbetsexamen i 1974. Ahlstrand var assisterende redaktør for ARIS (Art Research in Scandinavia) 1969–1981. Årene 1982–1989 var han museums-, kultur- og forvaltningsjef i Ystads kommun og 1989–2005 museunssjef for Skissernas museum i Lund.
I tillegg var Ahlstrand forfatter og kulturjournalist og medarbeidet i Sydsvenska Dagbladet og tidskriftet Konstperspektiv. Efter pensjoneringen var han fortsatt aktiv som foreleser, cicerone på kulturreiser og skribent i blant annet Skånska Dagbladet og Borås Tidning.
I 2005 ble han tildelt Lunds kommunes fortjenstmedalje.
Ahlstrand døde 16. desember 2020 i Lund som følge av covid-19.
EM i baseball 1965
EM i baseball 1965 (europamesterskapet i baseball) ble arrangert i Madrid i Spania i 1965.
Svarte fredag (1978)
Den svarte fredagen (persisk: جمعه سیاه / Jome-ye Siaah) var en serie av masseprotester den 8. september 1978 (17 Shahvrivar 1357 i lokal kalender) i Teheran, den persiske hovedstaden i monarkiet Persia. Etter lange perioder med kontinuerlig uro og voldshandlinger begått av demonstrantene som satte fyr på symboler over vestlige påvirkning, inkludert en kino, måtte sjahen Mohammad Reza Pahlavi erklære unntakstilstand i Teheran og flere andre byer. Sjahen forbød alle demonstrasjoner som truet med å destabilisere landet.
Erklæringen om at alle som demonstrerte og brøt unntakslovene og portforbudet ville ble møtt med voldelige maktmidler, ble møtt med en massedemonstrasjon med cirka 20 000 menn i området rundt Jaleh-torget i hovedstaden. De militære satte inn stridsvogner og pansrede kjøretøyer mot demonstrantene, men hadde ikke anvendt disse for skyting inn i folkmengdene, som først skulle skremmes bort.
Massakren på Jaleh-torget etterlot seg mange døde og sårede. Men mens regjeringen i Teheran opplyste at minst 86 var drept og 204 skadet, av militæret og politiet i Teheran, hvorav 66 døde var funnet på torget, oppsto det rykter og propagandautrop i timene og dagene etterpå med helt andre tall.
En fransk journalist, Michel Foucault, hevdet å ha snakket med øynevitner som anslo antall dødsofre til «mange tusener», og han gikk selv ut med rapporter om at 2–3 000 hadde blitt drept 8. september på Jaleh-torget og i gatene omkring. Et problem var at den franske journalisten ikke hadde ankommet Persia før den 16. september, tre dager etter at opposisjonen hadde organisert protester med sterke påstander i parlamentet i Teheran. I parlamentet hevdet Ahmad Bani-Ahmed at nærmere 4 000 hadde blitt drept på «den svarte fredagen».
Ryktesprederiet var så effektivt at harme og rystelse over påstandene om flere tusener av drepte gikk som en bølge over hele landet i de fleste miljøene. I realiteten er de fleste kilder uenige om hvor mange egentlige ble drept og såret av militæret.
En historiker som hadde gjennomgått de offentlige arkivene om «martyrene» som skulle ha vært drept i årene mellom 1963 og 1979 i motstanden mot sjahen, oppdaget at antall bekreftede drepte var mye lavere enn hva som hadde kommet fram av Khomeini og hans tilhengeres påstander. Urolighetene hadde, etter historikerens anslag, krevd tilsammen 2 781 dødsofre fra 1978 til 1979, hvorav 88 den 8. september 1978. Om hans opplysninger var korrekte er ikke godt å vite, men det er klart at det teokratiske regimet i Teheran under Khomeini, som da var ved makten, hadde satset mye av sin legimititet på sjahstyrets brutalitet og grusomme fremferd mot opposisjonelle – noe som villig ble rapportert av vestlige mediafolk. Overdriving av antall dødsofre var utbredt i propagandamaskineriet under og etter den iranske revolusjonen. 15 000 var sagt å ha blitt drept.
Massakren på Jaleh-torget var begynnelsen på slutten for sjahstyret, fordi blodbadet, sammen med sterke påstander fra opposisjonen om flere tusen drepte, moralsk sett hadde ødelagt grunnlaget for sjah Mohammad Reza Pahlevi, som fant at den folkelige støtten gradvis, men sikkert, smuldret bort. I oktober kom en generalstreik organisert av arbeidsklassen som paralyserte oljeindustrien som var vital for regimets overlevelse.
Pokémon: Giratina og himmelkrigeren
Pokémon: Giratina og himmelkrigeren er den ellevte pokémonfilmen. Den blei vist i Japan i 2008, og blei vist i Norge på jetix i mai.
De som lagde filmen var i Norge, for å få inspirasjon til landskapene i filmen.
Handling
Så får vi se Ash, Brock og Dawn som skal til å spise. Shaymin dukker opp, og ved et uhell ødelegger den for dem. Pokémonene blir sinte og flokker seg rundt Shaymin, men Dawn griper inn og gir Shaymin stell, og får vite at Shaymin er nødt til å komme seg til ei blomstereng, hvor den skal møte andre Shaymin. De bestemmer seg for å dra dit, og tar vegen gjennom parken, der det er en del moderne speilkunstverk. Da dukker Team Rocket opp og bortfører Shaymin. Men før de rekker å unnslippe, åpner det deg deg en portal til Distortion World i en av speilkunstverkene, og Team Rocket, Shaymin, Ash, Dawn og pokémonene blir sugd inn. Bare Brock står igjen fortumlet.
I Distortion World får de tilbake Shaymin, og møter professor Newton, en som forsker på Distortion World. Han forklarer at Giratina er sint på grunn av at kampen mellom Dialga og Palkia i Darkrai sin oppstand fylte verda dens med røyk. Newton hjelper dem tilbake til den vanlige verdenen, mens Team Rocket ikke rekker å komme seg ut.
Når de er tilbake i den vanlige verdenen dukker den skumle mannen på en flymaskin. Han heter Zero, og han prøver å komme seg inn i Distortion World for å kidnappe Giratina og bruke kreftene dens for å bli hersker i Distortion World. Han begynner å jage dem sammen med pokémonene sine, mange Magnemite, noen Magneton og en Magnezone. Heldigvis greier Shaymin, Ash og de andre å komme seg om bord på et tog i siste liten. Om bord på toget er det ei dame som har en blomsterbukett med Gracidea. Shaymin kommer borti pollenen fra blomstene og forvandles den til Sky Forme, som gjør at den kan fly, og den får mer selvtillit. Da dukker Zeros Magnemite, Magnton og Magnezone opp, men Shaymin og de andres pokémon beseirer dem.
De stopper på neste stasjon, for å tå båt gjennom fjorden for å komme seg til blomsterenga. På båtturen dukker det opp en portal i vannet som suger alle inn i Distortion World. I siste liten før portalen lukker seg hopper Zero og laget hans inn. Ash og vennene får vite de onde planene hans. Han tvinger Shaymin til å bruke Seed Flare på nytt for å åpne en ny portal til den vanlige verdenen, og Giratina og alle de andre unnslipper. Når den kommer til den vanlige verden dukker det opp et stort romskip. Romskipet tar Giratina med laserstråler, og fanger den. Romskipet er en maskin som skal skanne alle Giratinas krefter og gi dem til Zero, men med bivirkninga at når skanninga er fullført vil Giratina forsvinne for godt.
Alle drar til romskipet for å prøve å befri Giratina. Zero hadde tidligere vært assistenten til Professor Newton. Newton fant opp en maskin som kunne skaffe dem kreftene til Giratina, men Newton avbrøt planene da bivirkningene blei klare for han. Zero likte ikke dette, og skapte maskinen likevel. Newton er den eneste som veit hvordan man skrur av maskinen, og greier det når den er på 99 %, og Giratina blir reddet. Romskipet styrter fordi han måtte skru av motoren. Zero hadde et reserveromskip, og stikker av inn til Distortion World. Derfra angriper han den vanlige verdenen. Midt i alt oppstyret blir Regigigas vekket, og hjelper alle de andre sammen med en haug med Mamoswine med å redde verdenen fra skadene Zero forårsaker. Ash og Giratina flyr inn til Distortion World og til slutt greier de å stoppe Zero og verden er reddet. Romskipet styrter i den vanlige verdnenen, og Ash og Giratina kommer seg også ut. Da oppdager dem plutsteslig at blomsterenga er rett bak dem. Ash og vennene hans sier farvel til Shaymin da den møter igjen alle de andre Shaymin, forvandler seg til Sky Forme og flyr mot himmelen.
Eredivisie 1990–1991
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Volkswagen Lupo
Volkswagen Lupo ble introdusert i 1998 og skulle fylle Volkswagen sitt behov for en supermini.
Lupo kom med bensinmotorer fra 1.0L og til Lupo GTI med 1,6 16v, og dieselmotorer fra 1,4TDI til 1,7SDI. Til tross for sin lille størrelse er Lupo er en sikker bil. Den har 4 stjerner i NCAP kollisonstest, kommer med standard kollisjonspute til fører og passasjer, sammen med ABS og servo.
Etter 2005 ble Lupo erstattet med Volkswagen Fox.
Giovanni Battista Riccioli
Giovanni Battista Riccioli (født 17. april 1598 i Ferrara i Kirkestaten, død 25. juni 1671 i Bologna) var en italiensk katolsk prest innen jesuittordenen som virket som astronom, med særlig betydning som pioner innen selenografien, studiet av Månens overflate og fysiske kjennemerker.
Bakgrunn
Riccioli ble født i Ferrara. Han trådte inn i jesuittordenen den 6. oktober 1614. Etter fullført novisiat begynte han studier i humaniora i 1616, først i Ferrara, og deretter i Piacenza.
Fra 1620 til 1628 studerte han filosofi og teologi ved Kollegiet i Parma. En av tidens mest kjente jesuitter, Giuseppe Biancani (1565–1624), underviste i Parma da Riccioli kom dit. Biancani aksepterte nye astronomiske ideer som for eksempel om eventuelle månefjell og himlenes eventuelt flytende beskaffenhet, og samarbeidet med jesuitt-astronomen Christoph Scheiner (1573–1650) vedrørende solflekksobservasjoner. Riccioli nevner ham med takknemlinghet og beundring.
I 1628 hadde Riccioli ansluttet sin grunnutdannelse.
Astronomi
Han er kjent for å ha arbeidet med kart over Månen, og gav flere av overflatetrekkene de navnene som brukes den dag i dag. En omfattende beskrivelse av Månen gav han i verket Almagestum Novum i 1651. Blant annet fikk Mare Tranquillitatis (der Apollo 11 landet i 1969) sitt navn av Riccioli. Riccioli brukte værrelaterte navn for større formasjoner. Kratrene fikk navn etter betydelige astronomer, gruppert i henhold til filosofier og tidsperioder. Selv om Riccioli forkastet den kopernikanske teori, navngav han et fremtredende månekrater Copernicus, andre viktigere kratre oppkalte han etter Kepler, Galileo og Lansbergius. Grimaldi og Riccioli oppkalte også to kratre etter seg selv i samme område, mens noen andre jesuittastronomer fikk krateroppkallinger i et annet område, nær krateret Tycho. Noen har lest navnene og deres plassering som en implisitt anerkjennelse av det kopernikansae system, og ikke kun av fremtredende astronomer, Riccioli sa at han hadde plassert samtlige av kopernikanerne i de stormfulle vannene (han kalte et område for Oceanus Procellarum). Riccioli hevdet direkte i Almagestum Novum at månen ikke var bebodd. Dette stred mot spekulasjoner om en bebodd måne som var å finne både hos Nikolaus av Cusa, Giordano Bruno, og hos Kepler, spekulasjoner som skulle videreføres også i ettertid av forfattere som Bernard de Fontenelle og William Herschel.
Han observerte også Saturn og dens ringer. Han var en av de første europeere som anførte at Mizar var en dobbelstjerne. Før ham hadde Castelli og Galileo observert det samme. Han arbeidet videre på en metode for målingen av solens tverrsnitt, og var en ivrig forkjemper for den gregorianske kalender.
Riccioli var også den første som beregnet aksellerasjonraten til et fritt fallende legeme.
Madden-Julian-oscillasjon
Madden-Julian oscillasjonen (MJO) er en nedbørsanomali på planetær skala som forplanter seg langs ekvatorområdet.
MJO er karakterisert ved en østlig forplantning av store områder med både økt og begrenset tropisk nedbør. Hovedsakelig skjer dette over Indiahavet og Stillehavet. Det unormale nedbørsmønsteret merker man først over vestlige deler av Indiahavet, før det forplanter seg over det varme vannet i vestlige og sentrale områder av det tropiske Stillehavet. Mønsteret ser derimot ut til å forsvinne når det flytter seg over de kjøligere havmassene i det østlige Stillehavet, men dukker så opp igjen i tropiske områder av Atlanterhavet og tilbake til Indiahavet. En våt fase med forsterket konveksjon og økt nedbør er etterfulgt av en tørr fase der konveksjonen blir svekket. Hver syklus varer omtrnt 30–60 dager, og på grunn av det blir MJO også kalt for «30–60 dagersoscillasjonen», «30–60 dagersbølgen» eller «intraperiodisk oscillasjon».
Atmosfærisk mønster
Man har særskilte strømmønstre i både høyere og lavere deler av troposfæren i sammenheng med MJO-mønsteret. Disse sirkulasjonene strekker seg rundt hele kloden og er ikke bare avgrenset til den østlige halvkule.
MJO varierer mye fra år til år, og man kan ha lange perioder med stor aktivitet etterfulgt av år med svake svingninger. Denne variasjonen er koblet opp til El Niño-syklusen (ENSO). I Stillehavet har man ofte kraftig MJO-aktivitet 6–12 måneder før El Niño er på sitt kraftigste, mens MJO-aktiviteten er liten under La Niña-årene. Langs resten av ekvator er det interne dynamiske forhold i atmosfæren som virker inn på den årlige variasjonen av MJO.
MJO-effekten påvirker monsunen både i India og Nord-Amerika, men i mye mindre grad i Nord-Amerika.
Påirkning på tropiske sykloner
MJO-fasen kan være en svært viktig faktor for utviklingen av tropiske stormer i Nord-Stillehavet og Nord-Atlanteren. Fo eksempel gir stigende bevegelser i samspill med MJO dårlige vilkår for å få dannet tropiske stormer, mens synkende luftbevegelser gir gode vilkår. I USA blir MJO tett overvåket for at man skal kunne få et bilde av hvordan orkansesongen vil utvikle seg.
Selv om tropiske sykloner oppstår i den varme sesongen (vanligvis mai–november) på den nordlige halvkule i både Stillehavet og Atlanterhavet, har man store variasjoner i aktiviteten hvert år. Det har blitt funnet spor av at MJO styrer denne aktiviteten (særlig for de kraftigste syklonene). Når MJO går østover vil også området som er best egnet for å utvikle tropiske sykloner flytte seg østover fra det vestlige til det østlige Stillehavet og til slutt Atlanterhavet. Selv om det er en klar sammenheng her, er det flere faktorer enn MJO som skal til for å få dannet tropiske sykloner. For eksempel må havoverflatetemperaturen være høy nok og det vertikale vindskjæret svakt.
Nicole Grether
Nicole Grether (født 17. oktober 1974) er en tysk badmintonspiller.
Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i andre runde i dobbelturneringen.
Henri Marchal
Henri Marchal (født 1876 i Paris i Frankrike, død 1970 i Siem Reap i Kambodsja) var en fransk arkeolog tilknyttet Ecole française d'Extrême-Orient. Han viet det meste av sitt virke til studiet av Kambodsjas kunst og arkeologi, og til konserveringen av khmermonumentene i Angkor. Han ble utnevnt til kurator for Angkor i 1916, en stilling han innehadde til 1953.
Carl P. Wright
Carl August Petersen Wright (født 7. september 1893 i Porsgrunn, død 28. april 1961) var en norsk forretningsmann, motstandsmann og stortingsrepresentant for Høyre. Wright representerte kjøpstedene i Telemark og Aust-Agder fylker i tre perioder på Stortinget fra 1945 til 1954, og var vararepresentant i perioden 1934–1936. Før dette var han aktiv i kommunepolitikken i Porsgrunn og var blant annet ordfører i to perioder fra 1931 til 1936. Hans far Alfred P. Wright var også stortingsrepresentant. Hans mor var Helene Gulbranson, datter av godseier Carl August Gulbranson (1831-1910). Under andre verdenskrig deltok Wright i kampene i april og i mai 1940, i motstandsarbeidet i Telemark og i det norske eksilforsvaret.
Forretningskarriere
Carl Wright vokste opp i Porsgrunn og tok eksamen ved Kristiania Handelsgymnasium 1913. Han etterfulgte faren som bedriftsleder for P. M. Petersen & Søn, hvor han ble eneinnehaver 1930. I 1920 ble han disponent for Norrøna A/S som produserte slipeskiver, møllesteiner og treslipesteiner for eksport. Han var administrerende direktør fra 1927 til sin død.
Politisk karriere
I 1922 ble Wright valgt inn i Porsgrunn bystyre for Høyre, hvor han ble sittende til 1925. Fra 1925 til 1927 satt han i formannskapet og i 1928 hadde han en kort periode som varaordfører. Deretter ble han valgt til ordfører i to perioder; 1931-1934 og 1934-1936. Etter stortingsvalget i 1933 ble han vararepresentant nr 1 for kjøpstedene i Telemark og Aust-Agder fylker (Arendal, Brevik, Grimstad, Kragerø, Notodden, Porsgrunn, Risør, Skien) i perioden 1934-1936. I stortingsvalget i 1936 ble han valgt inn på Stortinget og var dermed formelt sett stortingsrepresentant gjennom hele andre verdenskrig. Etter innsatsen under krigen ble han gjenvalgt i stortingsvalget i 1945 og satt perioden 1945-1949. Til tross for at Høyre gikk noe tilbake i stortingsvalget i 1949 ble Wright gjenvalgt for perioden 1950-1953.
Volkswagen Jetta
Volkswagen Jetta er en kompaktbil av tyske Volkswagen lansert i 1979.
EM i baseball 1967
EM i baseball 1967 (europamesterskapet i baseball) ble arrangert i Antwerpen i Belgia i 1967.
U19-EM i fotball for menn 2003
U19-EM i fotball for menn 2003 ble arrangert i Liechtenstein i 2003.
Volkswagen Jetta
Bilen viste seg å passe godt for det amerikanske markedet og der har den hett Jetta hele tiden.
Lampedusa
Lampedusa er en italiensk øy som ligger i Middelhavet 205 km fra Sicilia og 113 km fra Tunisia. Den er den største av De pelagiske øyer.
Sammen med naboøyene Linosa og den nå ubebodde Lampione danner Lampedusa kommunen Lampedusa e Linosa i provinsen Agrigento i regionen Sicilia.
Carl P. Wright
Politisk karriere
Til stortingsvalget i 1953 ble valgordningen endret og fylkene ble valgkretser. Carl P. Wright som tidligere bare hadde representert byene, ble da forkastet i nominasjonen til fordel for John Lyng. Flertallet mente Wright hadde liten appell utenfor byene og hadde uttjent sin tid. Til tross for at Høyre gikk frem i valget og fikk fire ekstra mandater på Stortinget, lyktes partiet ikke med å få representasjon fra Telemark.
Lampedusa
Øya er befolket med rundt 4,500 innbyggere, og de viktigste næringsveiene er fiske, landbruk og turisme. I de senere årene har øya særlig blitt kjent som en ankomststed for ulovlig innvandring fra Afrika til Europa.
Carl P. Wright
Andre verdenskrig
Wright deltok i kampene etter Nazi-Tysklands invasjon av Norge 9. april 1940, og var sterk motstander av kompromisser med okkupasjonsmakten under forhandlingene sommer og høst samme år. Etter at okkupasjonen var et faktum, var han med på å organisere det første motstandsarbeidet i Telemark, sammen med Sverre Løberg og deres venner Didrik Cappelen senior og Didrik Cappelen junior i Skien. Wright var sjefredaktør for motstandsavisen Alt for Norge og ble medlem av «Kretsen», han var derfor med på de såkalte «Grimelundsmøtene» på Grimelund gård. Han ble arrestert av Gestapo og satt på Møllergata 19 fra 20. oktober til 11. november 1941, deretter Grini fangeleir til 21. november, og da igjen Møllergata 19 til 6. februar 1941 På grunn av torturen han ble utsatt for i Møllergata 19, ble han overført til Ullevål sykehus, hvor han klarte å rømme. Han kom seg deretter over til Sverige og videre til Storbritannia. Der ble han godtatt som offisersaspirant i Marinen, til tross for at han var 49 år. Han var marineoffiser fra 1942 til 1945 og aktiv med både militære oppgaver og offentlige verv frem til frigjøringen.
Etter Stortinget
Etter å ha blitt forkastet i renominasjonen til Stortinget, ble Wright mindre aktiv politisk. Han tok imidlertid en rekke verv som president i Norges Forsvarsforening 1957–1961, styremedlem i Det norske Flyktningeråd, styremedlem i Hjartdøla kraftverk 1956-1959, styremedlem i Bagn kraftverk 1956-1959, styremedlem i Åbjøra kraftverk 1956-1959, styremedlem i Utskrevne marineoffiserers samfund, styreformann i Norsk-Tsjekkoslovakisk Hjelpeforening m.m.
Wright var en aktiv katolikk og en betrodd rådgiver for biskop Jacob Mangers. Han ble aktiv i kampen for å få fjernet grunnlovsforbudet mot jesuittene og ble kontaktmann mellom kirken og de politiske partiene da denne saken kom opp på stortingsagendaen i 1956. Særlig i Arbeiderpartiet fikk han gjennomslag. Grunnloven ble endret 1. november 1956.
Lampedusa
Geografi
Øya Isola dei Conigli like sør for Lampedusa, er en av de få gjenværende stedene hvor en kan finne karettskilpadden, som er utrydningstruet i Middelhavet. Stranda og naboøya er en del av et naturreservat.
Kommunikasjon
Lampedusa har fergeforbindelse med Sicilia til havnen Porto Empedocle, ikke langt fra Agrigento. Lampedusa flyplass har flyforbindelser med Palermo og Trapani hele året, og til Catania og Milano om sommeren.
Historie
Lampedusa har en historie som går langt tilbake i tid, men ikke mye er kjent om den. Arkeologiske undersøkelser har fastslått at et forhistorisk folk bodde her, men mangelen på vann gjorde det mer til sted hvor sjøfolk stoppet på veg til andre områder framfor å bygge bosetninger. Gjennom historien har øya således vært landingsplass og ankringssted for oldtidens fønikere, grekere, romerne og arabere. Romerne innførte en plante for produksjonen av en ettertraktet fiskesaus kalt garum. På grunn av angrep fra arabiske pirater forsvant alle innbyggerne fra øya, men etter at araberne ble forvist i år 813 ble øya spredt bosatt av ulike befolkningsgrupper.
Cranopoeus
Cranopoeus er en slekt av små snutebiller. Billene lever på levende planter.
Lampedusa
Historie
Den første prinsen av Lampedusa og Linosa var Giulio Tomasi, en av forfedrene til den kjente forfatteren Giuseppe Tomasi di Lampedusa, og som skal ha fått tittelen som prins av Karl II av Spania i 1630. Et århundre senere begynte Tomasi-familien et program for bosetning av øynene. På 1840-tallet ble øyene solgt til kongedømmet Napoli. I 1860 ved Italias samling ble øya en del av det nye kongedømmet Italia, men den nye staten nøyde seg i første omgang med å bruke Lampedusa som en straffekoloni.
Cranopoeus
Utseende
Små, tettbygde, brunlige snutebiller med lang snute.
Lampedusa
Historie
Under andre verdenskrig ble øya inntatt uten kamp av britiske styrker i forbindelse med invasjonen av Sicilia.
Cranopoeus
Levevis
Artene folder og former unge blader av ulike trær til en kompakt ball, der den legger eggene sine. Så gnager den ballen løs fra treet slik at den faller ned på bakken. De voksne billene produserer voksaktige sekreter som kan herdes til "horn" og andre utvekster.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Polynesia.
Lampedusa
Historie
Den første telefonforbindelsen med øya ble opprettet først i 1960-årene og på samme tid fikk øya en egen elektrisk kraftstasjon og på vestsiden av øya ble det etablert en NATO-stasjon tilknyttet radionavigasjonssystemet LORAN.
Li He
Oppmuntert av Han Yu, som beundret hans talent, gikk Li opp til den keiserlige embedsmannseksamen, men bestod den ikke. Trass i sin adelsbakgrunn levde han et fattigslig liv som lavere funksjonær og døde i en alder av 27 år.
Av hans dikt har 240 overlevd til ettertiden. Hans samlede verker ble utgitt med forord av Du Mu, og en kort biografi ble skrevet av Li Shangyin. Selv om hans dikt ble høyt verdsatt under Tang-dynastiet, fant ingen av dem veien inn i samlingen 300 Tang-dikt.
Gus Mager
Gus Mager (1878–1956) var en amerikansk tegneserietegner og en pioner innenfor mediet.
Mager var sønn av tyske immigranter, Charles Augustus «Gus» Mager, ble som barn inspirert av tyske tegneserier som ble sendt til hans foreldre av deres tyske slektninger. Da han var tyve år gammel hadde han allerede solgt en rekke sportsserier på en rute til flere aviser og to år etter ved århundreskiftet var han tilknyttet William Randolph Hearsts organisasjon King Features Syndicate. Mager, som tegnet humoristiske dyrefigurer, fikk snart sine serier trykket på daglig basis under tittelen «In Jungle Land» (stundom også «In Jungle Society»). I 1904 kom den første av hans Monk-striper: 'Knocko the Monk' med en apekattlignende figur. Etter hvert som seriens popularitet steg utvidet han figurgalleriet med nye figurer som fikk navn etter en dominerende trekk: 'Rhymo the Monk', 'Henpecko the Monk', 'Colfeeto the Monk', 'Tightwaddo the Monk' og 'Groucho the Monk' som etter sigende Groucho Marx tok sitt scenenavn fra.
Lampedusa
Historie
NATO-installasjonen ble lagt ned i 1994 og overført til Italia.
Sergio Piñero
Sergio Piñero Garcés (født 28. november 1974) er en dominikansk skytter som konkurrerer i trap. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hans beste resultat var nummer 20 i trap.
Uro (gruppe)
Uro var en Vikingrapgruppe fra Grønland og Uranienborg i Oslo som bestod av medlemmene Lars «Lasarus» Mørch Finborud, Sigurd «Ragnarock/Lex Lutor/Samfunnsfagslærer» Holvik og Haakon «Daffy» Fjørtoft.
Lampedusa
Flyktningstrøm 2011
Under borgerkrigen i Libya i 2011 ble øya mottak for en stor flyktningstrøm på over 18,500 og bare i helgen 25.-27. mars kom 2,000 nye flyktninger borgerkrigen og fra det øvrige Nord-Afrika, særlig Tunisia. Dette skapte kaos både på øya og i Italia. Øyas mottakskapasitet er på rundt 850 flyktninger, mens det i perioder var over 6,000 flyktninger på øya samtidig.
Gus Mager
Den tegneseriefiguren som var aller mest populær var 'Sherlocko the Monk' og som hadde en assistent ved det ikke usannsynlige navnet Watso og begge debuterte i løpet av desember 1910. Det er vanskelig å overse at denne duoen var inspirert som en parodi på Arthur Conan Doyles berømte engelske detektivpar Sherlock Holmes og Dr. Watson. Faktisk oppdaget Conan Doyle selv likheten og truet med å saksøke tegneren for bruken av navnet. Trusselen var nok til at Mager skiftet avis og gikk over til en Hearst-konkurrent og kom opp med en ny figur med navn som var trygt å bruke. Dramatikeren Tom Taylors teaterstykke fra 1866, The Ticket-of-Leave Man, hadde en detektiv ved navn 'Hawkshaw' – og dette navnet var frigitt til allmennheten (public domain). Magers 'Hawkshaw the Detective' fikk sin debut i avisen The New York World den 23. februar 1913.
Uro (gruppe)
Uro var en av de første morsmålsrapperne i Norge sammen med Gatas Parlament, Pen Jakke og Ellers Det. Gruppen var hovedsakelig inspirert av navn som De La Soul, Kool Keith, Public Enemy, Petter og Tribe Called Quest.
Gus Mager
Hawkshaw lignet mindre på en apekatt enn hans foregående serie, men ellers var likehetene slående og hadde i tillegg en assistent, 'The Colonel', med samme ytre endring. Hawkshaws erkefiende, 'Professoren', hadde derimot ikke trekk som ga assosiasjoner til Conon Doyles 'Professor Moriarty'. De tre figurene gikk i avisene i flere år og kom også ut i bokform i 1917, før Mager ga opp serien i 1922.
Utover 1920-tallet var Mager assistent til Rudolph Dirks på hans serie 'Captain and the Kids’. Han jobbet også videre med sine gamle seirer inntil han gikk av med pensjon på slutten av 1940-tallet. Siden han var bundet til ett avissyndikat måtte han bruke pseudonym på serier som gikk i andre aviser, og han benyttet da aliaset Watso. Andre serier han sto bak var 'And then Papa came' (1904), 'Hawkshaw the Detective' (1913–1947), 'Obliging Otto' (1913), og 'Millionbucks' (1913).
Uro (gruppe)
I 1997 kom bandets første utgivelse, demoen UROkkelig, gjestet av Jester, Definite og Apollo. Demoen inneholdt de første spede forsøkene på å lage viking-rap sjanger innenfor hip-hop hvor tekstene handlet om skalder, blodshevn, Odin og Valhall, like mye som graffiti og politikk.
I 1999 deltok de med kuttet "Sjekk" på Norges første rap-samleplate Rhymers Bench (RAR)
I etterkant av albumet spilte de på VG-lista konserten på Rådhusplassen i 2001 sammen med Klovner i kamp og turnerte i store deler av Norge.
Etter debutalbumet ga de ut tre EP-er på sitt eget Schwindel Records; Frank Schwindel Presenterer URO (2003), Frank Schwindel svindler URO på en høyst schwindelaktig måte (2004) og Nok et rap-band fra Oslo (2005)
På disse utgivelsene samarbeidet de med bla. Nutsons, Clark F, Kakemonsteret og Definite.
Daffy forlot gruppa i 2003, og de restrerende medlemmene har ikke gitt seg ennå.
Deng Wei
Deng Wei (født 14. februar 1993) er en kinesisk vektløfter.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok gull i 63 kg.
Brun (navn)
Brun er et etternavn, spesielt på norsk og i mindre grad på andre språk. Det norske familienavnet kommer blant annet fra Vågå i Gudbrandsdalen, hvor det er en dialektisk uttalelse av substantivet bro i bestemt form entall. Broen – Brun. Navnet stammer fra en av de eldste gardene i Vågå, og ligger nettopp ved et dypt fossefall – og en bro.
Wasserstraßenkreuz Magdeburg
Wasserstrassenkreuz Magdeburg (Magdeburg vannveiskryss) er en farbar akvedukt ved Magdeburg i den tyske delstaten Sachsen-Anhalt. Broen ble åpnet i 2003 og forbinder Elbe-Havelkanalen med Mittellandkanalen, ved å krysse Elbe. Kanalbroen er verdens lengste farbare akvedukt, med en lengde på 918 meter.
Brun (navn)
Det opprinnelige norske navnet har ingen ting med den engelske, tyske, franske eller for så vidt det vestlandske utgaven av navnet. På engelsk er navnet Brown, på tysk Braun og på fransk Le Brun. Trolig har dette navnet vist til den brune hårfargen på dem som opprinnelig fikk det.
Wasserstraßenkreuz Magdeburg
Tidligere lå Elbe-Havelkanelen og Mittellandkanalen på hver side av Elben ved Magdeburg og fartøyer som skulle forflytte seg mellom kanalene ble nødt til å gjøre en omvei på 12 kilometer og dessuten gå gjennom Niegrips sluse. Dette innebar at både trafikken fra den ene siden ble nødt til å gå oppstrøms på Elben som ikke sjelden gjør 4-5 knop, i tillegg til å skulle sluses. Fra tid til annen har også Elben hatt lav vannstand som har medført problemer, bl.a. med omlasting.
Historie
Kanalingeniører begynte å planlegge en samordning av de to kanalene allerede i 1919 og en etappe i dette prosjektet (Rothense løfteverk) sto klart i 1938. Den andre verdenskrigens vansker og senere den kalde krigens manglende samarbeid gjorde at prosjektet ikke ble fullført.
Brun (navn)
Brun finnes også som fornavn, blant annet i formene Bruno eller Barna, og som ledd i gårds- og stedsnavn.
Wasserstraßenkreuz Magdeburg
Historie
Tysklands gjenforening i 1989 og behovet for effektiv transport med båt medførte at kanalbroen igjen ble et prioritert prosjekt. Arbeidet ble påbegynt i 1997, tok seks år og kostet 500 millioner euro. Kanalbroen knytter nå Berlins indre havn med havnene langs Rhinen.
Brun (navn)
Brunen, Bruna, Veslebrunen og liknende er tradisjonelle navn på brune hester.
Wasserstraßenkreuz Magdeburg
Brofakta
Kanalbroen krysser Elben og er 918 meter lang, hvorav 690 meter over land og 228 meter over vann. Bredden er 34 meter og dybden i elven 4,25 meter. Spennet er 106 meter høyt og frigangen under boren er 90 meter x 6,25 meter. Broen ble påbegynt 1998 og stod klar 2003. Konstruksjonen krevde 24 000 tonn stål og 68 000 kubikkmeter betong.
Brun (navn)
Norske slekter
1) Slekten Brun fra Vågå
Wasserstraßenkreuz Magdeburg
Sluser
I tillegg til kanalbroen ble det oppført en dobbelsluse for å flytte fartøyene fra de ene nivå på Mittellandkanalen og et annet på Elbe-Havelkanalen. I tillegg ble det byggen en enkeltsluse ved Rothensee, for å komme til og fra Magdeburgs havn på Elben. Denne enkeltslusen er parallell med Rothensees løfteverk og kan ta imot større fartøyer enn selve løfteverket.
Turisme
Kanalbroen er åpen for trafikk og har både parkering, sykkel- og gangfelt og informative skilter om broens oppføring og historie. Selve broen ligger ved Hohenwarte ved Magdeburg.
Brun (navn)
Norske slekter
I Vågå finner vi en gammel norsk Brun-slekt, fra det opprinnelige norske navnet.
2) Trondheimsmannen Mathias Bruns etterslekt (biskop Johan Nordahl Bruns slekt)
Vi kan spore navnet tilbake til Trondheimsmannen Mathias Brun på 1600-tallet. Se Brun (slekt).
3) Militærslekten Brun
Stammer fra Peter Brun (død 1679) som var oberstløytnant i Kristiansand. Av personer i denne slekten kan nevnes:
Navnebærere
Ordnet etter fødselsår
Eksterne lenker
Brown (Familienname) Brown (surname)
Europavei 007
Europavei 007 går mellom Tasjkent i Usbekistan og Irkesjtam i Kirgisistan. Veiens lengde er rundt 600 km.
Termitohospitini
Termiohospitini er en gruppe (stamme) av biller som hører til familien kortvinger.
Utseende
Små, blanke, avlangt dråpeformede kortvinger. Føttene er fire-leddete, hos noen arter kan de være fem-leddete på bakbeina. Antennene er 9-11- leddete.
Levevis
Disse små billene lever sammen med termitter i tuene deres.
Mary-Louise Parker
Mary-Louise Parker (født 2. august 1964) er en amerikansk skuespillerinne. Hun er best kjent for sin rolle på Showtimes serie Weeds, hvor hun spiller Nancy Botwin. Hun har mottatt en Golden Globe Award for dette arbeidet i 2006.
Termitohospitini
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sør-Amerika, Australia og Asia.
In the Season of Buds
In the Season of Buds er en amerikansk stumfilm fra 1910, regissert av D. W. Griffith.
Handling
Lille Mabel ankommer gården til onkel Zeke. Henry og Steve, to gårdsarbeidere, er gode venner - etter å ha tilbrakt ungdomsårene sammen ved onkel Zekes gård. Men når de møter Mabel, blir begge to raskt forelsket i henne. Hun foretrekker Henry, noe som gjør at han snart blir mislikt av Steve. Men etter en rekke problemer mellom de to kameratene, velger Henry å reise sin vei. Han sikrer seg arbeid ved en landhandel i en fjern landsby, og Mabel hører aldri fra ham.
Senere aksepterer hun et frieri fra Steve, og de blir gift. Steve er en pliktoppfyllende ektemann, og Mabel blir etter hvert ordentlig glad i ham. Men etter mange år blir Henry grepet av en lengsel etter å besøke sitt tidligere hjem igjen. Når han nærmer seg den lille gården deres møter han Mabel og Steve, ektemannen hennes, sammen med deres lille barn.
Chin Eei Hui
Chin Eei Hui (født 18. juni 1982) er en malaysisk badmintonspiller.
Hun representerte Malaysia under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i andre runde i dobbelturneringen.
Gaute Kraft Grimsrud
Gaute Kraft Grimsrud (født 16. september 1963, død 1. mai 2004) var en norsk skuespiller. Han spilte sønnen «Terje Tangen» i Svend Wam og Petter Vennerød sin film Svartere enn natten (1979).
Han fikk en datter, Ingrid, i 1997. Grimsrud døde i en brann i Tønsberg i 2004, og er begravet på Nordre gravlund i Oslo.
Sonal strøm
Sonal strøm er et meteorologisk begrep som betyr at det generelle strømmønsteret er fra vest mot øst langs Jordens breddegradslinjer (det motsatte av meridional strøm). Ekstratropiske sykloner som oppstår når strømmønsteret er sonalt er oftest svake og flytter seg raskt østover.
Circulation atmosphérique
Lopadotemachoselachogaleokranioleipsanodrimhypotrimmatosilphioparaomelitokatakechymenokichlepikossyphophattoperisteralektryonoptekephalliokigklopeleiolagoiosiraiobaphetraganopterygon
Lo­pa­do­te­ma­kho­se­la­kho­ga­meo­kra­nio­lei­psa­no­dri­my­po­trim­ma­to­sil­phio­ka­ra­bo­me­li­to­ka­ta­ke­khy­me­no­ki­khle­pi­kos­sy­pho­phat­to­pe­ri­ste­ra­lek­try­o­nop­to­ke­phal­lio­kig­klo­pe­lei­o­la­gōi­o­si­rai­o­ba­phē­tra­ga­nop­te­rý­gōn er et 183-bokstavers ord for en fiktiv rett nevnt i Aristofanes' komedie Kvinnene i folkeforsamlingen (v. 1169–1175).
Måltidet var en frikassé, med 17 søte og sure ingredienser, inkludert dvergdykkerhode, honning, eddik, fisk, sylteagurk og følgende:
Rolle i stykket
Matriarkene som forekommer i Kvinnene i folkeforsamlingen prøver å behandle alle likt. De lager dette måltidet for å kunne servere mat som dekker alles behov.
Gracilichroma
Gracilichroma er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, spinkel, grønnlig metallisk farget trebukk med et par mørkere lengdestriper på pronotum og dekkvinger. Antennene er omtrent s¨å lange som kroppen hos hunnen, litt lengre hos hannen. Hodet er ikke påfallende snuteformet forlenget. Pronotum er tønneformet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er nokså jevnbrede. Beina er lange og tynne, mørkt fargede.
Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.
Utbredelse
Arten er kjent fra Borneo.
Volkswagen Bora
Volkswagen Bora er en kompaktbil bygget av den tyske bilprodusenten Volkswagen som ble lansert i 1998.
Stéphane Clamens
Stéphane Clamens (født 5. juni 1971) er en fransk skytter som konkurrerer i trap. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hans beste resultat var nummer 19 i trap.
EM i baseball 1969
EM i baseball 1969 (europamesterskapet i baseball) ble arrangert i Wiesbaden i Vest-Tyskland i 1969.
Wong Pei Tty
Wong Pei Tty (født 11. november 1981) er en malaysisk badmintonspiller.