cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
VM i ishockey for menn 2019 (toppdivisjonen)
Sluttspill
Alle klokkeslett er gitt i lokal tid UTC+02.00.
Rangering etter gruppespill
De fire best rangerte lagene i hver gruppe går videre til kvartfinalen. Alle lagene som avanserer fra gruppespillet vil bli rangert på grunnlag av følgende kriterier: 1) posisjon i gruppen, 2) antall poeng, 3) målforskjell, 4) antall scorede mål, 5) rangering før VM. Lagene som avanserer fra kvartfinalene vil bli omseedet, der det høyest rangerte gjenværende laget møter det lavest rangerte gjenværende laget.
Maputobukta
Maputobukta (Baia de Maputo), tidligere Delagoabukta er en bukt i Indiahavet på kysten av Mosambik.
Buktas åpning er mot nordøst. Den sørlige delen av bukta er formet av en halvøy, kalt Machangulohalvøya som på sin indre eller vestlige side gir gode ankringsmuligheter. På det nordvestlige punktet ligger Port Melville. Nord for halvøya ligger øya Inhaca, og forbi den en mindre øy kjent som Elefantøya.
VM i ishockey for menn 2019 (toppdivisjonen)
Trekning
Hvis Slovakia kvalifiserte seg til kvartfinalen ville de spille i Bratislava kl. 20:15, og hvis de etterfølgende avanserte til semifinalen ville de spille kampen kl. 15:15. Hvis de ikke avanserer til semifinalen vil det høyest rangerte laget etter gruppespillet spille kampen kl. 15:15.
Elin Gaustad
Elin Gaustad (født 1. juli 1988 i Molde) er en norsk låtskriver og sanger.
Maputobukta
Bukta ble oppdaget av portugiseren Antonio de Campo, en av Vasco da Gamas kapteiner, i 1502. Handelsmannen Lourenço Marques utforsket de øvre områdene som leder inn i bukta i 1544. Etter dette beordret Johan III at bukta skulle hete Baia de Lourenço Marques. Marques skal ha kalt bukta Baia da Lagoa (portugisisk: «lagunens bukt»). Opprinnelsen til det mer kjente Delagoabukta er ukjent. En tolkning er at Baia da Lagoa på et eller annet tidspunkt ble skrevet feil. En annen tolkning er at goa i navnet henviser til den portugisiske kolonien Goa, og at Delagoabukta var en nødhavn for portugisiske handelsskip på vei fra Goa til Portugal.
Det nederlandske Ostindiske kompani bygget i 1720 et fort og en fabrikk kalt Lijdzaamheid (Lydsaamheid) på stedet til Lourenço Marques (nå Maputo) som siden april 1721 ble styrt av Opperhoofd under VOCs Kappkoloniens myndighet, avbrutt av Taylors piratokkupasjon april 1722–28. august 1722. I desember 1730 ble bosetningen forlatt.
VM i ishockey for menn 2019 (toppdivisjonen)
Sluttresultater
Kilde: IIHF.com
Helly Juell Hansen
Helly Juell Hansen (1840-1914) var en norsk sjømann og fabrikkeier fra Moss. Han startet en fabrikk for produksjon av vannavstøtende klær i 1877, som med tiden ble en verdenskjent merkevare.
Elin Gaustad
X Factor
Hun ble kjent for deltagelse i første sesong av X Factor Norge, hvor Peter Peters ikke sendte henne videre til finalen. Det skapte en telefonstorm til TV 2, og en mengde med støtteerklæringer på Facebook. Hoveddommer Jan Fredrik Karlsen gikk ut på Senkveld kort tid senere sammen med Gaustad og kunngjorde at han ville gi henne platekontrakt, enda hun ikke nådde finalen. Gaustad opptrådte derimot som gjest i finalen i Telenor Arena med sangen «Confessional Song».
VM i ishockey for menn 2019 (toppdivisjonen)
Direktoratets prisutdeling
Følgende spillere ble kåret til turneringens beste målvakt, forsvarsspiller og angrepsspiller av IIHFs direktorat:
Hans Pettersson
Hans Pettersson (født 26. august 1888, død 25. januar 1966) var en svensk oseanograf og fysiker. Han var sønn av kjemikeren og havforskningspioneren Otto Pettersson.
VM i ishockey for menn 2019 (toppdivisjonen)
Direktoratets prisutdeling
Kilde: IIHF.com
Hans Pettersson
Liv og virke
Pettersson ble utdannet som atomfysiker ved Instituttet for radiumforskning i Wien. Hans første vitenskapelig publikasjon i 1910 handlet om radium. Det var med disse kunnskapene at han senere ble oseanograf. Ved hjelp av radium kunne prøver av sedimenter som ble plukket opp fra havets bunn dateres. Pettersson ble den første professor i oseanografi i Sverige og opprettet i 1938 Oceanografiska institutet ved Stigbergstorget i Göteborg, gjort finansielt mulig ved støtte fra Knut og Alice Wallenbergs stiftelse. Han var også forstander av Bornös hydrografiske feltstasjon, som hadde blitt opprettet i 1902 av hans far og Gustaf Ekman. Pettersson var professor i oseanografi ved Göteborgs universitet fra 1930 til 1956.
VM i ishockey for menn 2019 (toppdivisjonen)
All-star lag og MVP
Turneringens All-Star lag og MVP ble stemt frem av internasjonale medier ved avslutningen av turneringen. Følgende spillere ble stemt frem:
Maputobukta
Etter dette hadde portugisernes i perioder handelsstasjoner i Espirito Santo. Disse stasjonene ble beskyttet av små fort, men som vanligvis var ute av stand til å stå i mot angrep fra de innfødte.
Elin Gaustad
Musikkarrière
Gaustads egenskrevne «Confessional Song», som hun fremførte på X Factor og Senkveld, ble utgitt som singel i februar 2010, og kom også på samlealbumet Now That's What I Call Music! 2. Singelen lå syv uker på VG-lista, med 2.-plass som beste plassering. Hun turnerte også sammen i Norge med Kurt Nilsen, og samarbeidet med Lene Marlin på låtskrivning. 4. oktober 2010 kom debutalbumet Whole New Beginning. Sporet «I Don’t Know» ble utgitt som singel #2 fra albumet. Albumet fikk terningkast fire i Verdens Gang, med kommentaren «Bedre enn Chand» (X Factor-vinneren Chand Torsvik).
Annet
Gaustad har sterkt nedsatt synsevne, og har lidelsen monokromatisme, som gjør at hun kun ser i gråtoner.
Hans Pettersson
Liv og virke
Petterson var en meget god skribent og skrev mange populærvitenskapelige tekster som bidro til å kunnskap om havforskningen til allmenheten. I juli 1947 begynte den svenske dyphavsekspedisjonen Albatross sin jordomseiling med Pettersson som ekspedisjonsleder, en ekspedisjon som han planlagt og finansiert med private sponsorer.
VM i ishockey for menn 2019 (toppdivisjonen)
All-star lag og MVP
Kilde: IIHF.com
Hans Pettersson
Liv og virke
Pettersson ble i 1948 medlem av Kungliga Vetenskapsakademien. Han var også innvalgt som utenlandsk medlem av Royal Academy i 1956.
Maputobukta
Kaptein (senere viseadmiral) W.F.W. Owen i Royal Navy inngikk landavtaler med de innfødte høvdingene i 1823 og heiste det britiske flagg, etter at han så at portugiserne ikke utøvde juridiske rettigheter sør for bosetningen Lourenco Marques. Men da han besøkte bukta igjen i 1824, oppdaget han at portugisernes til tross for de britiske avtalene, hadde inngått andre avtaler med de innfødte og hadde lyktes i å sikre seg landet med militær makt. Kaptein Owen senket det britiske flagget, men herredømmet over området ble ikke bestemt før krav fra Den sørafrikanske republikk gjorde det viktig å komme til en løsning. I mellomtiden hadde ikke Storbritannia gjort noe for å utøve myndighet på stedet, mens zuluenes herjinger begrenset portugisernes myndighet til grensene for deres fort. Boere under en leder som het Orich, hadde i 1835 forsøkt å sette opp en bosetning i bukta som var den naturlige adgangen til havet fra Transvaal. I 1868 gjorde Transvaals president, Marthinus Pretorius, krav på landet på hver side av Maputo til sjøen. Men året etter anerkjente Transvaal Portugals herredømme over bukta.
Marinekapteinen Bickford erklærte i 1861 Inhaca og Elefantøya britisk territorium, en handling som myndighetene i Lisboa protesterte mot. Krangelen mellom Storbritannia og Portugal ble i 1872 lagt frem for M. Thiers, den franske president. Hans etterfølger, Marshal MacMahon dømte 19. april 1875 til fordel for portugiserne. Det hadde tidligere blitt avtalt mellom Storbritannia og Portugal at rettighetene til område ved salg eller avståelse skulle gis til den som ikke vant frem med kravet over bukta. Portugisisk myndighet var ikke etablert over det indre av landet før en stund etter at MacMahon gav portugiserne medhold. Landet sør for elva Manhissa ble avstått til dem av Matshangana–høvdingen Umzila i 1861.
En annen krangel dukket opp mellom Portugal og Storbritannia i 1889 på grunn av at portugiserne tillot en jernbane fra bukta til Transvaal. Denne krangelen ble ført frem for en nøytral tredje part, og i 1900 ble Portugal dømt til å betale nesten £1 million i kompensasjon.
VM i ishockey for menn 2019 (toppdivisjonen)
Toppscorere
Kilde: IIHF.com 🇵🇪
Beste målvakter
De fem beste målmaktene som har spilt 40 % eller mer av lagets totale spilleminutter. Kilde: IIHF.com
Special teams (over- og undertallsspill)
Kilde: IIHF.com
Scoringseffektivitet
Kilde: IIHF.com
Utvisninger
Kilde: IIHF.com
Maskot
Den offisielle maskoten til mesterskapet er Macejko, en antropomorf brunbjørn utstyrt med hockeyutstyr og ikledd en tradisjonell slovakisk hyrdehatt og belte. Brunbjørnen anses som ett tradisjonelt slovakisk dyr som finnes i Tatrafjellene. Navnet ble valgt etter en offentlig avstemning på Facebook.
Offisiell sang
Den offisielle sangen til VM 2019 var «Hokejová», sunget av den slovakiske folkemusikksangeren Ondrej Kandráč. Sangen er basert på tradisjonell slovakisk folkemusikk og folklore samt kombinert med elementer av sanger som er populære på ishockeykamper (blant annet orgel).
Helly Juell Hansen
Han var den eldste av 9 søsken, med døpenavnet Helle Wold Juell Hanssen. Han dro til sjøs som tenåring, avla styrmannseksamen i 1860, og fikk skippersertifikat i 1865. I 1867 begynte han i det ledende rederiet i Moss, M. Peterson & Søn, der han førte flere skip i utenlandsfart.
Palikanonen
Pāḷikanonen eller tipiṭaka (pāḷi; singalesisk: ත්‍රිපිටකය, burmesisk: ပိဋကတ် သုံးပုံ, thai: พระไตรปิฎก, khmer: ព្រះត្រៃបិដក) er theravādaskolens kanon av buddhistiske skrifter. Tipiṭaka betyr «de tre kurvene», og tekstsamlingen er inndelt i tre avdelinger («kurver»).
Helly Juell Hansen
Under sin tid på sjøen hadde han sett hvordan sjøfolkene måtte impregnere og tørke sine egne klær, og mente det kunne være et marked for vannavstøtende arbeidstøy. I 1877 sluttet han derfor som skipper, og startet Helly J. Hansens Oljeklædefabrik i en låve på Skarmyren i Moss, som etter hvert skulle utvikle seg til industrikonsernet Helly Hansen. Firmaet produserte jakker, bukser, regnfrakker, sydvester og presenninger av oilskin, grovt lerret innsatt med linolje. I 1878 vant selskapet et diplom ved Verdensutstillingen i Paris, og begynte å selge sine varer i utlandet.
Helly Hansen var en visjonær gründer, som tidlig tok i bruk tekniske fremskritt, blant annet dampdrevne symaskiner. Han startet også andre fabrikker, mens oljelerretsfabrikken vokste og ble dominerende i Skandinavia.
Palikanonen
I mer enn et tusen år eksisterte theravādaskolen hovedsakelig på Sri Lanka og det sørøstlige India. I det 11. århundre bredte den seg fra Sri Lanka til Burma; i det 13. århundre bredte den seg videre til Thailand, og i det 14. århundre til Laos og Kambodsja. På Sri Lanka er pāḷikanonen nedskrevet i singalesisk skrift. I de andre landene ble pāḷikanonen nedskrevet i lokale skriftsystemer – burmesisk skrift, thai-skrift og khmer-skrift.
Helly Juell Hansen
I 1867 hadde han giftet seg med sin kusine Maren Margrethe Juell, som han fikk to barn med, og bidro til å bygge opp bedriften. Ved hans død i 1914 ble driften av selskapet overtatt av deres eldste sønn, Helly Hansen jr. (1870-1941).
Palikanonen
Pālikanonen anerkjennes både av theravadaskolen og mahayānaskolene.
Bryggetorget (Oslo)
Bryggetorget (1–19, 2–14) er en plass på Aker Brygge i Oslo.
Palikanonen
Inndeling
Den er inndelt i tre deler («kurver») eller avdelinger:
Bryggetorget (Oslo)
Gatene Beddingen, Fjordalleen, Holmens gate og Sjøgata munner ut på Bryggetorget. Ved torget ligger bygninger fra 1980-tallet i variert arkitektur, som skaper en opplevelsesrik plass. Husrekken nr. 1-19 ble utformet av arkitektfirmaet Niels Torp og oppført i 1987-89. Kunstverket «Av en snegls dagbok», utført av Geir Stormoen, vant en konkurranse om utsmykking og ble satt opp nordøst på torget i 1989, med to sjøanemoner, en konkylie, en snegle, sju forhøyninger av varierende størrelse og en liten forsenkning som vannbasseng. Mellom 2014 og 2015 ble store deler av plassen bygget om som en del av opprustingsplanen «Nye aker brygge» og den opprinnelige kunstinstitusjonen «Av en snegls dagbok» ble byttet ut med en kalt «South (Oslo)» av Jacqueline Donachie.
Palikanonen
Inndeling
Hele palikanonen er gjengitt på marmorplater på Kuthodaw-pagoden i Mandalay i Myanmar.
Bryggetorget (Oslo)
Plassen vender mot en kanal mellom Aker brygge og Tjuvholmen, og langs kaien her ligger det småbåter. En gangbro fører over kanalen.
Ingela Forsman
Ingela Birgitta «Pling» Forsman (født 26. august 1950 i Stockholm) er en svensk sangtekstforfatter innen populærmusikken. Mellom 1981 og 2009 har 37 av hennes tekster deltatt i den svenske Melodifestivalen, hvorav tre vant: «Bra vibrationer» (1985), «Se på mig» (1995) samt «Kärleken är» (1998). Hun har også skrevet teksten til en salme, «Blomningstid» (nr. 943 i Psalmer i 2000-talet) samt to barnebøker.
Bryggetorget (Oslo)
I første etasje ut mot toget finnes serveringssteder, og torget er et svært populært sted å oppholde seg i sommersesongen.
Ingela Forsman
Blant de hun har samarbeidet med når det gjelder melodifestivalsbidragene, kan nevnes Lasse Holm, Bobby Ljunggren, Nanne Grönvall, Michael Saxell samt Agnetha Fältskog.
Forsman har også skrevet svenskspråklige sangtekster til flere Disney-filmer fra de senere årene. Siden premieren på Sjuan er hun én av to kanalverter. Hun arbeidet en tid på 1990-tallet som kanalvert på TV4.
Xystoena
Xystoena er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Bryggetorget (Oslo)
Ved torget ligger kulturhuset Felix med kino og konferansesenter. Felix kino ble drevet fra 1989 til 2012, og gjenåpnet i 2019.
Xystoena
Utseende
En middelsstor, avlang trebukk. Antenneneer noe kortere enn kroppen, pronotum avrundet sekskantet, dekkvingene lange og jevnbrede, beina nokså korte.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Australia (Queensland).
Snorkling
Snorkling er å flyte på magen i vannflaten og se ned i vannet. For å puste bruker man snorkel. For å kunne se under vannet bruker man svømmebriller eller dykkermaske. Hvis man snorkler i kaldt vann eller i lengre perioder, kan det være fornuftig å bruke våtdrakt. For å kunne bevege seg fremover på en enklere måte, bruker man svømmeføtter.
Epicastini
Epicastini er en liten gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Nokså store (gjerne 20-25 millimeter), slanke trebukker med antenner som er omtrent dobbelt så lange som kroppen. På farge er de grå- eller brunaktige.
Utbredelse
Slekten Paroricopis er beskrevet fra Bhutan, Epicasta lever på Borneo og Java, de andre slektene i Australia.
Systematisk inndeling
Disse artene blir noen ganger regnet til Desmiphorini.
Christian Ernst Heltzen
Christian Ernst Heltzen (født 12. september 1745 i København, død 24. mars 1825 i Trondheim) var konferensråd og embetsmann.
Heltzen var sønn av konferensråd og direktør Poul Heltzen og Karen Collett. Han gjorde hurtig embetskarriere. Etter å ha studert ved universitetet i København og Bergseminaret på Kongsberg ble han kun 19 år gammel assessor auscultans ved Oberbergamtet i Kongsberg og fikk få år etter et kongelig stipend til utenlandsreise for videre studier innenfor bergvitenskapen. I 1771 ble Christian Ernst Heltzen justisråd og oberbergamtsassessor på Kongsberg, og i 1788 berghauptmann og bergamtsforvalter Nordenfjelds med sete i Trondheim. I 1812 ble Heltzen utnevnt til konferensråd.
Vitenskapelig arbeid
Heltzen var medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim, og var selskapets sekretær fra 1797 til 1818. I 1782 hadde Heltzen tatt initiativet til opprettelse av et selskap som skulle medvirke til økt utnyttelse av mineralforekomster og større innsats innen forskning og bearbeidelse av malmer; Norskt skierper og bergbygnings Gewerckskab. Heltzen ledet personlig en rekke tekniske eksperimenter ved norske bergverk, blant annet gjennomførte han i 1794-1797 omfattende forsøk for å forbedre prosedyrene for malmsmeltingen ved Røros Kobberverk. Han medvirket også i forsøk på å fremstille svovelsyre fra svovelkis brutt i kisgruvene på Ytterøya i Trondheimsfjorden.
Societät der Bergbaukunde
I 1786 etablerte den østerrikske bergingeniøren Ignaz von Born den internasjonale foreningen Societät der Bergbaukunde med sekretariat i Clausthal, Tyskland. Christian Ernst Heltzen var blant de første fem ordinerte medlemmer av denne foreningen, som også fikk representanter fra de fleste europeiske land, samt Mexico. Foreningen hadde som formål å spre faglig kunnskap på tvers av landegrensene.
Publikasjoner
I 1792 la Heltzen frem avhandlingen Geologiske og deraf anledigede andre Betragtninger (Det Norske Vidensk. Selskabs Skrifter, I, 1798, Trondheim).
I 1805 utga han et skrift som sterkt vitner om en embetsmanns samkjensle med sitt folk og hans engasjement til å hjelpe i nødsårene som følge av krig og handelsembargo på begynnelsen av 1800-tallet. Heltzen ville lære det norske folk å nytte spiselige urter, gress og mose av mangel på korn; Urter, Græs- og Lav- eller Mosarter anvendelige i Nødsfald til Menneskers Føde (Trondheim 1805).
Heltzen har også forfattet Forsøk til Metallers, Stenes og Mineraliers lettere påskjønnelse (Trondheim 1790).
Familie
Christian Ernst Heltzen ble i 1772 gift med Anne Christine von Haxthausen (f. 1743 København, d. 1815 Trondheim), datter av generalmajor og kommandant på Fredriksten festning i Fredrikshald (Halden) Friedrich Maximillian Gottschalk von Haxthausen og Juliane Dorothea f. von Eldern. Christian Ernst Heltzen og hustru hadde følgende barn;
Salberg kirke
Salberg kirke er en langkirke fra 1715 i Inderøy kommune, Trøndelag fylke.
Kirka er bygd i tre og har 150 plasser. Den er fredet.
Den eldste sikre dokumentasjon av en kirke på Salberg er fra Aslak Bolts jordebok fra 1432, som nevner Sadulberg Kirche på Røren. I Olav Engelbrektssons jordebok fra 1533 nevnes Saelbergs kirke. Senere kilder nevner en stavkirke på Salberg. . Middelalderkirken stod til rundt 1644 da det ble bygd til et nytt skip, slik at det gamle skipet ble kor og det gamle koret sakristi. I et kirkeregnskap fra 1700–03 beskrives den daværende kirken som forfallen og oppråtnende. Den nye kirka ble oppført 1713–15 av Simon Paulsen.
Salberg nevnes både på 1500- og 1700-tallet som annekskirke til Sakshaug, hovedkirka i Inderøy.
Kirka har altertavle datert til 1650, med korsfestelse, fotvasking og figurer av Moses og døperen Johannes. Tavla er laget av en anonym bygdekunstner i stilen etter Johan Contrafeier og Johan Bilthugger. Døpefonten har et fat fra tidlig 1700-tall og en fot som ifølge tradisjonen skal ha vært fuglebad i en finere Trondheimshage. Kirka har et udatert epitaf på sørveggen over «Asbjørn Olufsen velbedaget Danemand uti ott og tredive Aar». En skipsmodell som henger i taket er et tredekket krigsskip med 38 kanoner fra tidlig på 1700-tallet.
Kirkeklokkene er fra 1855 og 1977. En eldre klokke som oppbevares i kirka skal være fra 1100-tallet. Kirka fikk sitt første orgel i 1865, og nytt orgel i 1963
Pietro Vidoni den eldre
Pietro Vidoni den eldre (født 8. november 1610 i Cremona i Italia, død 5. januar 1681 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet det pavelige diplomati, blant annet som nuntius i Polen.
Han ble utnevnt til kardinal i april 1660.
Han deltok ved konklavet 1667 som valgte pave Klemens IX, konklavet 1669–1670 som valgte pave Klemens X, og konklavet 1676 som valgte pave Innocens XI.
Han var slektning til kardinalene Girolamo Vidoni (kreert 1626) og Pietro Vidoni den yngre (1816).
Christian Smit
Christian Sundt Smit (født 26. oktober 1886 i Bergen, død 26. august 1960 i Oslo) var en norsk advokat, fylkesmann og antroposof.
Smit vokste opp i en velstående Bergensfamilie. Han var sønn av overrettssakfører Didrik Lyder Smit (1849–94) og Jacoba Johanne Sundt (1856–1936). Han var barnebarn av forretningsmagnaten Christian Sundt. Etter jusstudier i Christiania ble han cand. jur. i 1909, og etter å ha vært sakfører- og dommerfullmektig i Bergen og Bodø åpnet han egen sakførerpraksis i Bergen i 1915 og drev den til 1925. Mellom 1919 og 1925 var han også konstituert som fylkesmann i Bergen og Hordaland i flere perioder, til sammen 2,5 år.
Antroposof
Christian Smit var blant pionérene i den norske antroposofiske bevegelsen. Lesningen av Rudolf Steiners bok Kristendommen som mystisk kjensgjerning fikk avgjørende betydning for ham, og han reiste til Berlin i Tyskland for å møte Steiner rett etter fullført juridikum vinteren 1910-11. TIlbake i Norge engasjerte Christian Smit seg i Antroposofisk Selskap i Bergen. I 1913 var Rudolf Steiner i Bergen i forbindelse med et norgesbesøk, og han bodde da hos Christian Smits mor, Jacoba Johanne Smit.
Prest i Kristensamfunnet
I sitt 40. år avbrøt Christian Smit juristkarrièren og reiste til Stuttgart, der han studerte ved Kristensamfundets presteseminar og ble presteviet av trossamfunnets leder, Friedrich Rittelmeyer. I 1927 ble han den første presten i Kristensamfundet i Norden. Han virket som prest frem til året han døde.
Otto von Brentano di Tremezzo
Otto Rudolf von Brentano di Tremezzo (født 9. desember 1855 i Darmstadt i storhertugdømmet Hessen, død 21. juli 1927 samme sted) var en tysk politiker (Det katolske sentrumspartiet).
Bakgrunn, utdannelse og yrke
Brentano di Tremezzo, som tilhørte en adelsslekt av italiensk opprinnelse, studerte fra 1874 til 1877 jus i Giessen og München. Han arbeidet så som advokat i Friedberg, og i 1891 flyttet han sitt kontor til Offenbach am Main. I 1900 ble han også notar, og i 1902 ble han utnevnt til justisråd og i 1913 til geheimejustisråd.
Hans sønn Heinrich von Brentano di Tremezzo var tysk utenriksminister fra 1955 til 1961. Sønnen Clemens von Brentano di Tremezzo var ambassadør til Italia, og sønnen Bernard von Brentano var forfatter.
Politisk karrière
I 1919 og 1920 tilhørte han Weimar-nasjonalforsamlingen, og deretter var han frem til 1924 riksdagsmann for det katolske sentrumspartiet. Fra 1919 til 1927 var han også medlem av den hessiske landdagen. Mellom 1918 og 1927 var han dessuten hessisk justisminister og fra 1921 til 1927 også hessisk innenriksminister.
Turn under Sommer-OL 1932
Turn under Sommer-OL 1932. Turn var med på det olympiske programmet for niende gang i 1932 i Los Angeles. Det ble konkurrert om elleve olympiske titler, ti individuelle og en lagkonkurrane. I motsetning til forrige OL var alle turnøvelsene kun for menn.
Det var påmeldt til sammen 51 turnere fra 7 nasjoner. Kun 46 av de 51 stilte til konkurransen. USA, Italia, Finland, Ungarn og Japan stilte lag i lagkonkurransen, mens Sveits og Mexico kun stilte med utøvere i den individuelle konkurransen. Dette var første gang i OL-sammenheng at det ble konkurrert i alle apparater, også tauklatring, tumbling og køller. Japan og Mexico deltok i turn i OL for første gang.
Konkurransen ble arrangert utendørs, på Olympic Stadium, i perioden 8. – 12. august. De obligatoriske øvelsene ble gjennomgått av det internasjonale turnforbundet, funksjonærer og en turner fra hvert deltakerland en uke før konkurransen.
Den mestvinnende utøveren ble italienske Romeo Neri, med 3 gull. Hans landsmann, Savino Guglielmetti, fikk 2 gull.
Tauklatring
Hver utøver hadde tre forsøk, der beste tid telte.
Nicolas Péter og Peter Boros fra Ungarn var de eneste som deltok utenom de tre fra USA. De kom på henholdsvis fjerde- og femteplass med tidene 11,5 og 11,6 sekunder.
Østen (andre betydninger)
Østen er et samlebegrep for asiatiske land og Orienten («Østerlandene»).
Østen kan også referere til:
Turn under Sommer-OL 1932
Konkurranseform
I lagkonkurransen skulle hvert land stille med fem utøvere, hvorav de fire beste i hvert apparat telte. De utførte en obligatorisk øvelse og en selvvalgt øvelse i hvert apparat, bortsett fra i hopp (på langs), der hver utøver gjorde to obligatoriske og to selvvalgte øvelser.
Utøverne fikk én karakter for den obligatoriske øvelsen og en for den individuelle øvelsen, og gjennomsnittet av disse to ble brukt i utregningen av samlet poengsum. I hopp gjorde de både to obligatoriske og to selvvalgte hopp, så her ble summen av de fire hoppene delt på fire før apparatene ble summert.
Karakterene i bøylehest, skranke, svingstang, ringer og hopp utgjorde dermed i den enkelte utøvers poengsum i den individuelle mangekampen.
De individuelle enkeltapparatkonkurransene var helt separate fra lagkonkurransen og den individuelle mangekampen, både med hensyn på utførelse og poenggiving. Her kunne hvert land stille inntil tre utøvere i hvert apparat. Det ble konkurrert i 8 apparater:
I de individuelle konkurransene kunne hvert land stille inntil tre utøvere i hvert apparat.
Agamede
Agamede var et navn knyttet til to separate kvinner i klassisk gresk mytologi og legendarisk historie.
Mytologisk
Agamede var, ifølge Homer, en kjent gresk lege med helbredende krefter for alle planter som vokser over jorden. Hun ble født i Elis og var den eldste datteren til Augeas, kongen av Epeans. Hun ble født i Elis, den eldste datteren av Augeas, Konge av Epeans. Agamede var blitt en trollkvinne-figur, mye som Circe eller Medea.
Koifjorden
Koifjorden er en fjord på nordøstsiden av Nordkinnhalvøya i Gamvik kommune i Finnmark. Fjorden har innløp mellom Skalangsneset i vest og Sandfjordneset i øst og strekker seg seks kilometer sørover til Innervalen i enden av fjorden. Vest for Skalangsneset ligger Risfjorden og øst for Sandfjordneset ligger Sandfjorden. Koiøya ligger midt i innløpet til fjorden.
I den indre delen av fjorden ligger det spredte bosetninger, men disse har ikke veiforbindelse.
Intet nytt fra Vestfronten (1930)
Intet nytt fra Vestfronten vant Oscar for beste film og beste regi. I 1990 ble filmen inkludert i Library of Congress sin filmliste National Film Registry for å være en «kulturelt, historisk og estetisk betydningsfull film».
Oppfølgeren Veien tilbake, også basert på en roman av Remarques, hadde premiere i 1937 og følger soldatene i 2. kompani når de vender tilbake til det sivile liv etter krigens slutt.
Handlingsreferat
Professor Kantorek holder et lidenskapelig foredrag om å verve seg til det tyske militæret og "redde fedrelandet" som han kaller det. På randen av å bli menn, blir guttene i klassen hans - blant dem Paul Bäumer - motiverte til å verve seg, men deres romantiske vrangforestillinger om å tjene landet deres, blir veldig raskt brutt under deres korte, men strenge trening under en voldelig korporal Himmelstoss. De nye soldatene reiser med tog til en kampsone, som befinner seg i kaos, med soldater overalt som ofte blir skutt mot av fienden, hestevogner som løper rundt, og langvarige perioder regn og dårlig vær. Én i gruppen blir drept før rekruttene kan nå deres nye stilling. De nye soldatene møter en enhet som består av eldre soldater, som var veldig lite imøtekommende.
De yngre soldatene oppdager at det ikke er mat tilgjengelig for øyeblikket. De har ikke spist siden frokost, men soldatene de har sluttet seg til har ikke fått mat på to dager. En av de yngre soldatene, "Kat" Katczinsky, forsøker å finne noe å spise, og han kommer tilbake med en slaktet gris som han har stjålet fra et feltkjøkken. De unge soldatene "betaler" deretter for middagen med deres rasjoner av såpe og sigaretter. I skyttergravene blir en ung soldat blindet av granatsplinter, og hysterisk løper han inn i maskingevær-ild. Etter å ha tilbrakt flere dager i en bunker under et bombardement, kommer det seg endelig unna et fiendtlig angrep. Senere ankommer korporal Himmelstoss fronten, men får umiddelbart problemer på grunn av hans dårlige rykte og elendige leder-stil.
Allround-NM på skøyter 1978 for damer
Norgesmestere ble Lisbeth Korsmo, Oslo IL for senior damer og Bjørg Eva Jensen, IF Fram for junior damer. Begge ble mestere ved den daværende regel om at man hadde vunnet mer enn halvparten av distansene, de hadde forøvrig også lavest poengsum som var neste kriterium for å kåre en mester.
Stora Nygatan
Store Nygatan er en gate i Gamla stan i Stockholm, som sammen med Lilla Nygatan er hovedgatene gjennom området som ble ødelagt av storbrannen i Stockholm 1625. Etter brannen ble det utarbeidet en ny reguleringsplan for dette området. Den regnes for å være Stockholms første organiserte byplanlegging.
Historikk
Til å begynne med ser det ut til at Stora Nygatan bare ble kalt for Nygatan, noe som ble presisert som den store Nye gatan rundt 1640. Men gaten har senere også blitt kalt Kongs- eller stoora Nygatan. Omkring 1720-tallet befester det nåværende navnet seg.
Sannsynligvis på initiativ fra Gustav II Adolf, ble Stockholms første paradegate anlagt her, og arbeidet med reguleringsplanen startet i 1626. Her ble det for første gang i en byplan for Stockholm tegnet store regelmessige kvartaler, helt etter renessansens idealer. Den nye Stora Konungs Gatan strakte seg snorrett fra Kornhamnstorg i syd til Riddarhustorget i nord.
Det skulle ta flere tiår innen gaten var bebygd og reguleringsarbeidene pågikk fremdeles på 1640-tallet. I 1660, når Karl X Gustav av Sveriges begravelsesprosesjon gikk gjennom gaten, hadde man dog en standsmessig bebyggelse med store murte hus å vise fram.
Kavalam Madhava Panikkar
Kavalam Madhava Panikkar (født 3. juni 1895 i Travancore, død 10. desember 1963 i Mysore) var en indisk historiker, akademiker, journalist, administrator og diplomat.
Bakgrunn
Madhava Panikkar var sønn av Puthillathu Parameswaran Namboodiri og Chalayil Kunjikutti Kunjamma i fytrstestaten Travancore. Han fullførte sin grunnskolegang ved CMS College School i Kottayam og St. Paul's School i Vepery i Madras. Senere gikk han på Madras Christian College. Ved MCC var han samtidig med studentene Puthezhath Raman Menon, Nandyelath Padmanabha Menon og Sadasiva Reddy.
Han ble utdannet ved University of Oxford.
Karriere
Han vendte tilbake til hjemlandet for å undervise ved universitetene i Aligarh og Calcutta. Han var professor ved Aligarh muslimske universitet fra 1919 til 1922. I 1925 gikk han inn i journalistikken som redaktør av Hindustan Times.
Han gikk inn i politikken i tjeneste for indiske fyrster. I 1928 ble han rådgiver for maharajaen av Kashmir. Panikkar deltok i de indiske statenes delegasjon til rundebordskonferansen om India (1930–31). Fra 1931 til 1936 var han sekretær for Fyrstekammeret, en organisasjon for herskerne av de indiske fyrstelige stater. Panikkar var også utenriksminister for staten Patiala (1933–39) og deretter hovedminister for staten Bikaner (1944–48).
Sent i livet gikk han tilbake til det akademiske liv og ble visekansler for University of Mysore. Panikkar hadde en særlig interesse for europeisk innflytelse på Asia, og studerte særlig portugiserne og nederlenderne på Malabarkysten) reflektert i hans Asia and Western Dominance, 1953), og hadde sympati med det kommunistiske Kina (Two Chinas, 1955). Han forfattet også skuespill og romaner.
We’re Allright
We're Allright er en musikk-EP med Marquee Band, utgitt i 1980. Albumet ble produsert av Svein Gundersen.
Samuel Salonen
Samuel Salonen (f. 27. april 1994 i Vasa) er en finsk hockeyspiller. Han er høyre kantspiller.
Risfjorden (Gamvik)
Det ligger en gammel bosetningsplass på begge sider av fjorden kalt Risfjord.
Hjellbotn
Hjellbotn er den innerste fjordarmen av Beitstadsundet, og derves av Trondheimsfjorden. Mens avstanden til innløpet av Trondheimsfjorden er ca 150 km langs fjorden, er distansen til fjordarmen Løgnin av Namsenfjorden bare 22 km i luftlinje.
Tettstedet Vellamelen ligger på østre bredd av Hjellbotn.
Safar Angooti
Safar Angooti er en iransk statsborger som er dødsdømt for et angivelig drap han begikk da han var mindreårig. Han var 17 år da han drepte en jevnaldrende i et sjalusidrama. I slike saker er det praksis i Iran at utfallet av saken påvirkes av den fornærmedes familie. Faren til drapsofferet har i den anledning uttalt at han mener at Angooti fortjener å dø.
Angooti skal henges 6. mai 2009. Det har vakt oppmerksomhet at dødsdommer blir forsøkt gjennomført og eksekvert i Iran, til tross for internasjonal oppmerksomhet etter saken med Delara Darabi. Han er planlagt henrettet samtidig som Amir Khaleghi.
Piha
Piha er en kystlandsby i det nordlige New Zealand. Den ligger 28 kilometer vest for Aucklands bykjerne ved Tasmanhavet. I nord ligger fjorden Manukau Harbour. Piha er en del av de skogkledde åsene kjent som Waitakere Ranges. Den er en av de mest populære feriedestinasjonene i området og blir besøkt av aucklandere på dagstur året rundt, men i hovedsak om sommeren.
Området har beholdt mye av sine naturskjønne omgivelser og isolasjon. Den ville kystlinjen og de skogkledde åsene har mange stier for nybegynnere så vel som for den erfarne og godt trente turgåer. I nærheten av stranden er fossen Kitekite Falls som er meget billedskjønn. På oversiden av fossen er det en stor kulp som brukes av badende året rundt, mens på nedsiden er det et beskyttet piknikområde som er særs populært blant barnefamilier om sommeren.
Den store klippen, Lion Rock, er en naturlig steinformasjon som står opp av sanden og skiller nord og sør delen av stranden. Den har fått navnet sitt, Løvesteinen, fordi den minner om en liggende hannløve når man ser den bakfra. Klippen har fått en ikonisk status ikke bare i Piha, men står som et symbol for Aucklands vestkyst generelt. I årenes løp har den fått plass på frimerker og framsiden av telefonkatalogen.
Piha er sannsynligvis New Zealands mest kjente surfestrand. Den var fødselsstedet for New Zealands surfing i 1956 og har vært åsted for nasjonale og internasjonale konkurranser. Den svarte vulkansand stranden er kjent for sine sterke utgående strømmer og bølger og er ikke anbefalt for nybegynnere. Det er livreddere på stranden i sommerhalvåret, men svømming er kun tillatt i et smalt og ofte tett befolket område mellom to flagg. De utadgående strømmene er meget sterke og uberegnelige langs denne kysten og forandrer seg raskt uten advarsel. Derfor drukner dessverre mange mennesker hvert år til tross for livreddernes iherdige innsats.
De nærmeste strendene med veitilknytning er Karekare i sør og Anawhata i nord.
Uglegorsk
Uglegorsk (russisk: Углего́рск) er en by i Sakhalin oblast i Russland. Den ligger på vestkysten av Sakhalin, rundt 250 km nord for Juzjno-Sakhalinsk.Innbyggertall: 13 396 (folketelling 2002), 18 402 (folketelling 1989).
Den ble grunnlagt under japansk styre i 1905, med navnet Esutoru. Bystatus ble innvilget i 1946.
Wolfgang Reinhardt
Wolfgang Reinhardt (født 6. mai 1943, død 11. juni 2011) var en tysk friidrettsutøver.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 1964, hvor han tok sølv i stavsprang.
Trondheim og Omegn Idrettskrets
Trondheim og Omegn Idrettskrets er et tidligere organisasjonsledd i Norges Idrettsforbund.
Trondhjems Distriktslag for Idrett ble stiftet 29. april 1919. Etter sammenslåingen med arbeideridrettskretsene ble Trondheim og Omegn Idrettskrets etablert i 1945.
Trondheim og Omegn Idrettskrets og Fosen Idrettskrets ble slått sammen med Sør-Trøndelag Idrettskrets i 1963.
A-League 2020/21
A-League 2020/21 var den 16. sesongen av A-League. Ligaen startet 28. desember 2020 og ble avsluttet 27. juni 2021.
Svømming under EM i svømmesport 2010 – 200 meter butterfly menn
Øvelsen 200 meter butterfly menn ved EM i svømming 2010 på langbane fant sted 11. og 12. august i Budapest, Ungarn.
Norge under Vinter-OL 1988
Norge under Vinter-OL 1988. Sekstitre sportsutøvere, femtifire menn og ni kvinner fra Norge, deltok i sju sporter under Vinter-OL 1988 i Calgary i Canada. De deltok i alpint, skiskyting, langrenn, skihopping, skøyter, kombinert og ishockey. Norge, som har deltatt i alle vinter-OL, kom på tolvteplass med tre sølv- og to bronsemedaljer. Det er den svakeste plassering og første og hittil eneste gang som Norge ikke har vunnet noen gullmedalje i et vinter-OL. Langrennsløperen Oddvar Brå var Norges flaggbærer under åpningsseremonien.
Menn
Kombinasjon
4 x 10 km stafett
Kvinner
4 x 5 km stafett
30px|Kombinert Kombinert
Lag
30px|Skihopping Skihopping
Lag
Laxmikant Sharma
Laxmikant Sharma (født 31. mai 2021 i Bhopal i India) var en indisk politiker.
Sharma var folkevalgt medlem av Madhya Pradesh Legislative Assembly fra 1993 til 2013 innvalgt fra valgkretsen Sironj. Han var undervisningsminister for Madhya Pradesh og leder i Bharatiya Janata Party.
Han ble arrestert og ble en av de anklagede i Vyapam scam, en omfattende korrupsjonsskandale der det ble manipulert mot betaling ved opptakseksamener til høyere stillinger i den indiske delstaten Madhya Pradesh. Skandalen ble avdekket i 2013. Han satt i varetekt da han ble rammet av covid-19, som han døde av i mai 2021 på Chirayu Hospital i Bhopal.
Aaron Nimzowitsch
Aaron (eller Aron) Nimzowitsch (latvisk: Ārons Ņimcovičs, født 7. november 1886 i Riga, død 16. mars 1935 i Danmark) var en latvisk stormester i sjakk, og regnes blant sjakkhistoriens fremste teoretikere. Han regnes som forgrunnsfiguren i den såkalte hypermoderne skolen med sitt banebrytende verk Mein System («Mitt system»), som først ble utgitt i fem hefter i årene 1925–1926, og senere flere ganger i bokform.
Ifølge Nimzowitsch hadde teoriene omkring sjakkspillet blitt utviklet av Wilhelm Steinitz i andre halvdel av 1800-tallet. Deretter hadde Siegbert Tarrasch benyttet seg av dem. Men etter 1914, mente Nimzowitsch, hadde det skjedd en sjakkmessig revolusjon. Dogmene fra Steinitz og Tarrasch var foreldet, en ny tid var i emning, og Nimzowitsch så seg selv som en av foregangsmennene.
Det hans stadig nye og uortodokse ideer bar preg av, var en overbevisning om at tidligere tiders mestre hadde tatt feil når de la opp retningslinjer for brikkenes plassering og utvikling. Nimzowitsch hevdet, stikk i strid med datidens teori, at sjakkbrettets sentrum (feltene d4, d5, e4 og e5) ikke nødvendigvis må besettes med bønder, men like gjerne kan kontrolleres ved hjelp av offiserer.
Han oppfant videre en mengde termer av posisjonell natur, blant annet benyttet han seg av krigsterminologi. Eksempler på dette er forpost, som han kalte en springer som er plassert på et felt der den ikke kan jages vekk av motstandernes bønder. Andre sentrale begrep i Nimzowitschs teorier er blokade og trekktvang (tysk Zugzwang), en posisjon der samtlige tillatte trekk forverrer stillingen til den spilleren som er i trekket.
Nimzowitsch var tilhenger av rolig og metodisk forsvarsspill. Mein System påvirket mange av ettertidens sjakkspillere, blant andre forsiktige posisjonsspillere, som verdensmesteren Tigran Petrosian. Nimzowitschs ideer var imidlertid ikke ukontroversielle, og han måtte tåle mye kritikk. Noen av Nimzowitschs ideer er blitt en del av sjakksjargongen. Dette gjelder kanskje først og fremst det såkalte nimzo-indiske forsvaret, som oppstår etter trekkene 1. d4 Sf6 2. c4 e6 3. Sc3 Lb4. Ideen i åpningen er å ta indirekte kontroll over feltet e4 uten å sette en bonde på feltet d5. Dette har blitt en av de mest pålitelige metodene fra svarts side for å møte 1. d4.
Nimzowitsch bodde fra 1922 fram til sin død i 1935 i Danmark.
Bosmandommen
Bosmandommen var en dom avsagt i EU-domstolen i Luxembourg som slo fast at profesjonelle fotballspillere i EU har rett til å signere for en ny klubb når kontrakten deres går ut, uten at den gamle har krav på noen som helst form for kompensasjon.
Dommens historie
Jean-Marc Bosman spilte i belgisk andredivisjon for RFC Liège. Kontrakten hans gikk ut i 1990, og han ønsket en overgang til franske Dunkerque. Imidlertid ble ikke Liège og Dunkerque enige om en overgangssum, så Liège nektet å la ham gå.
Dommens virkninger
Før bosmandommen kunne en fotballklubb forhindre overganger, selv om de aktuelle spillerne ikke var under kontrakt med klubben. Bosmandommen stadfestet at en spiller har rett til fri overgang til en annen klubb i EØS-området når kontrakten er utgått.
Bosmandommen forbød også nasjonale fotballforbund, samt det europeiske, fra å legge kvoter på antall utenlandske spillere på lagene, såfremt dette gikk utover andre land i EØS-området. Frem til da var det vanlig at de nasjonale forbundene begrenset antall utlendinger hvert lag kunne stille med til kamp. Nå kan de bare legge begrensninger på antall spillere som ikke er fra et EØS-medlemsland. Det norske fotballforbundet opererte med et tak på to utenlandske spillere, UEFA opererte med et tak på tre i sine klubbturneringer, det vil si mesterligaen, cupvinnercupen og UEFA-cupen, hvilket spesielt gikk utover britiske lag, siden UEFA og FIFA, i motsetning til de nasjonale fotballforbundene i Storbritannia, betraktet England, Nord-Irland, Skottland og Wales som forskjellige nasjoner. En walisisk spiller på et engelsk lag ville, før bosmandommen, oppta en av de tre tilgjengelige plassene for utlendinger, til tross for at walisere og engelskmenn har samme statsborgerskap.
Konsekvenser av bosmandommen
Dommen ble ikke særlig godt mottatt blant fotballklubbene i Europa. De hadde så langt vært sikret kompensasjon dersom en spiller forlot klubben, uavhengig av spillerens kontraktsstatus, og fryktet dermed umiddelbart at en viktig inntektskilde skulle forsvinne. Det første og umiddelbare resultat av bosmandommen ble derfor at klubbene sikret seg stadig lengre kontrakter med spillerne, for å sikre seg overgangssummer. Gradvis ble det dog klart at også klubbenes tilgang til spillere økte fordi det konsekvent var mange Bosman-spillere på markedet.
Bosman-dommens oppheving av kvotesystemet hadde langt mer vidtgående konsekvenser. Antallet utlendinger i de nasjonale seriene har økt enormt siden midten i 1990-årene.
Moldelva
Moldelva er en uregulert elv som går fra Vesterdalvatnet til Hjellbotn i Steinkjer kommune, Trøndelag.
Lady Rose
«Lady Rose» er en britisk popsang og hitsingle med gruppa Mungo Jerry.
Den ble skrevet av ledesangeren i Mungo Jerry, Ray Dorset. Den ble utgitt på gruppas tredje single Dawn DNX 2510. Produsent var Barry Murray.
I likhet med gruppas debutsingle, «In the Summertime», var dette også en maxisingle som skulle spilles på 33 omdreininger i minuttet.
«Lady Rose», som er på A-siden, inneholder munnspill og piano. B-sidens spor er «Little Louis» av gruppemedlem, Paul King, samt oppussinger av Lonnie Donegans «Have a Drink on Me» (som «Have a Whiff On Me») og den gamle Elvis Presley-sangen, «Milk Cow Blues».
Norsk versjon
Jan Swensson har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Anne Britt».
Listeplassering
«Lady Rose» begynte på den britiske singlelisten som # 30 i mai 1971, nådde femteplassen i juni og forlot til slutt listen i august 1971.
Forvaltningsfellesskapet Marienberg
Hirtstein ble innlemmet i Marienberg den 1. januar 2003, og det interkommunale samarbeidet fortsatte dermed mellom de to gjenværende kommunene Marienberg og Poberschau. Fra 2000 til 2002 hadde byen Marienberg 4 seter, Hirtstein 3 seter og Poberschau 3 seter i fellesskapskomitéen.
La Pafklik
La Pafklik er en esperantospråklig hiphop-duo, som spilte for første gang på en konsert i Frankrike i 2006. Duoen består av to unge menn fra Paris, Platano og Katakana. Platano rapper og synger, mens Katakana komponerer musikken og rapper.
La Pafklik har hatt konserter i Frankrike, Polen, Tyskland og Slovakia for både esperantiser og ikkeesperantister. De hadde en konsert i Paris i et ikkeesperantist-miljø.
22. desember 2008 ga La Pafklik ut sitt første album, som også var det første rappealbumet på esperanto. Det heter Fek al Esperanto (norsk: Faen ta esperanto). Temaene i sangene varierer, noen er ironiske og humoristiske, noen omtaler alkohol og cannabis, mens andre kritiserer politikk og det sosiale.
Claus Schiprowski
Claus Schiprowski (født 27. desember 1942) er en tysk friidrettsutøver.
Han representerte Vest-Tyskland under Sommer-OL 1968, hvor han tok sølv i stavsprang.
Merionoedina
Merionoedina er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, gulaktige trebukker. Antennene er omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er forholdsvis lite, rundet og litt knudrete. Oversiden er fint hårete. Dekkvingene er jevnbrede, rundede i spissen, kraftig punkterte. Bakbeina er nokså lange med klubbeformede lår.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Angola og Kongo-Brazzaville.
Fiskefestivalen
Fiskefestivalen er en tradisjonell bygdefestival som arrangeres hvert år tredje helga i juli på Bessaker i Roan i Trøndelag. Fiskefestivalen ble første gang arrangert i 1980.
Scaphodius
Scaphodius er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Fiskefestivalen
Festivalen er ellers kjent for kystrelatert mat. Det serveres alltid ferske skalldyr, baccalao, fiskesuppe og mange andre delikatesser fra havet.
Scaphodius
Levevis
Hettebladbiller er særlig aktive i varme og solskinn.
Systematisk inndeling
Listen er ufullstendig.
Shuru Bulo
2015
I juli deltok hun også i Ungdoms-VM i friidrett 2015, der hun vant 3000 meter, med tiden 9.01,12, som var ny personlig rekord for henne, og årsbeste i verden for ungdom.
Sigurd Sleva
Sigurd Sleva (død 964) var sønn av den norske kongen Eirik Blodøks og hans kone Gunnhild Gormsdatter, og var altså en av Eirikssønnene (eller Gunnhildssønnene). Sigurd omtales i Harald Hårfagres saga og i Håkon jarls saga i Heimskringla, i tillegg til i Fagerskinna og Ågrip. Sigurd har også fått en tått, en kort, anekdotisk fortelling, skrevet etter seg; Tåtten om Sigurd Sleva. Denne er gjengitt i Flatøybok.
I Eirikssønnenes saga, sagaen om Eirik og Gunnhilds sønner, er ikke navnet hans nevnt. Den viktigste av Eirikssønnene var Harald Gråfell. Sigurd omtales som regel sist i rekken i sagaene der Eirikssønnene er listet opp, så han var trolig den yngste, eller en av de yngste av barna deres.
Sigurd Sleva blir drept på Alrekstad
Etter å ha drept farbroren Håkon den gode i 961 og Sigurd Håkonsson Ladejarl i 963, var Eirikssønnene herskere over hele Vestlandet og Trøndelag, med støtte fra morbroren Harald Blåtann i Danmark. Sigurd Ladejarls sønn Håkon motarbeidet imidlertid Eirikssønnene. Snorre forteller i Håkon jarls saga at Sigurd Sleva en gang var hos en mann ved navn Klypp herse i Hordaland. Klypp var barnebarn av Horda-Kåre. I Ågrip og i Tåtten om Sigurd Sleva kalles Klypp for Thorkel Klypp, mens i Heimskringla og Fagerskinna omtales han bare som Klypp.