cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Insula (bygning)
En insula var som regel oppført av en huseier som ikke selv bodde i bygningen, men som var interessert i mest mulig profitt, og derfor bygget husene raskt og av til dels dårlige materialer. Et typisk eksempel på en slik hushai er Cicero, som eide et mangfold av insulae. Han skal ha vært kynisk og bare interessert i fortjeneste, ikke i leieboernes sikkerhet. Den romerske historikeren Strabon har beskrevet hvordan det gikk en endeløs strøm med leveranser av byggematerialer inn til byen, for å erstatte insulae, som stadig kollapset.
Det finnes bare en håndfull delvis bevarte insulae. Tre av dem hadde opprinnelig fire etasjer, én av dem hadde fem. De best bevarte blokkene er i Ostia Antica, Romas havneby ved Tiberens munning.
10. serierunde i Toppserien 2019
10. serierunde i Toppserien 2019 ble spilt på 3 forskjellige datoer i juli og september.
Maraton-EM i padling 2003
Maraton-EM i padling 2003 ble arrangert i Gdańsk i Polen i 2003.
Tetrameropseidae
Utseende
Knøttsmå (ca. 1 millimeter lange), brede og hvelvede, mørke biller. Antennene er omtrent så lange som hodet er bredt, med en løs klubbe i spissen. Hodet er mye bredere enn langt, med nokså store fasettøyne. Pronotum er sekskantet, den bakre delen rektangulær, den fremre trapesformet, mye smalere enn dekkvingene. Disse er rundede og hvelvede. Beina er lyst brunlige, forholdsvis korte.
Utbredelse i tid og rom
De to artene er begge beskrevet fra libanesisk rav. Dette stammer fra nedre kritt og er mellom 130-125 millioner år gammelt.
Systematisk inndeling
Gruppen blir noen ganger plassert i familien muggbiller (Latridiidae).
Hippaphesis
Hippaphesis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, ensfarget brune trebukker. Oversiden er kraftig punktert, antennene tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene. Dekkvingene er nesten parallellsidige med avrundet rettvinklede "skuldre".
Utbredelse
Slekten lever på øyer i Stillehavet: Fiji, Tonga, Tuvalu og Tahiti.
Nikolaiviertel
Nikolaiviertel (norsk: Nikolaikvarteret) ligger i ortsteilen Mitte i Berlin, ved Sprees høyre bredd. Det er det eldste boligområde i Berlin. Et sentralt byggverk i området er Nikolaikirche.
Historie
Nikolaikirche var ferdig ca 1200. Området forøvrig utviklet seg omkring to kjerneområder. Berlin som var det største, oppsto øst for Spree, mens det mindre Cölln fantes på den vestlige bredden. Begge byene fikk byrettigheter i 1230 og var forbundet med hverandre ved gaten Mühlendamm. Opplysningene om byene er få og viktig materiale gikk sannsynligvis tapt i bybrannen i 1380.
Begge byene ble 20. mars 1307 slått sammen til dobbeltbyen Berlin-Cölln. I 1486 gjorde kurfyrst Johann Cicero byen til sin residensby. Stedet var på det tidspunkt gjort til et betydningsfullt handelssted og som på 1300-tallet hadde sluttet seg til Hansaforbundet.
Nikolaikirche ble vesentlig ombygget i 1264 og omgjort til en gotisk hallkirke. Den assymetriske utforming med ett smalt tårn ble imidlertid beholdt til slutten av 1800-tallet. I 1870-årene ble det bygget et nygotisk dobbelttårn på kirken. Mens Berlin forøvrig utviklet seg med stadig nye sentra, var det lite som endret seg i Nikolaiviertel. Her bodde hovedsakelig håndverkere i trange og krokete gateløp.
I 1938 ble kirken avvigslet. Den andre verdenskrigen og gatekampene i kampen om Berlin medførte at bydelen ble fullstendig ødelagt. I DDR-tiden var området ikke prioritert inntil 1980-tallet. Da ble området totalrenovert med sikte på byens 750-årsjubileum i 1987. Flere kvartaler ble gjenoppbygget og rekonstruert. Nikolaiviertel er idag et populært restaurantområde.
Severdigheter
Nikolaikirche med sine to tårn og spir er bydelens vartegn. I tillegg finnes rokokkobygningen Ephraim-Palais, kalt Berlins vakreste hjørne, og Knoblauch-huset, rekonstruert senbarokk.
Felix Bressart
Felix Bressart, født 2. mars 1892 i Eydtkuhnen, Østpreussen i keiserriket Tyskland (idag Tjernysjevskoje, Kaliningrad oblast), død 17. mars 1949 i Los Angeles, California, var en tysk skuespiller,
Bressarts karriere i begynte som teaterskuespiller rett før 1. verdenskrig. Hans filmdebut var i 1927, og i 1930-årene spilte han i flere populære tyske filmer som Veien til paradis og Drømmenes vals. Felix Bressart, som var av jødisk herkomst, forlot Tyskland i 1933 etter Hitlers maktovertakelse, og i 1939 bosatte han seg i USA. Som karakterskuespiller medvirket han i flere Hollywood-filmer, som Butikken om hjørnet og Å være eller ikke være hvor han med sin østeuropeiske framtoning spilte eksotiske biroller.
Felix Bressart døde av leukemi i Los Angeles i 1949.
Filmografi
‎
Henning Larsen (1889–1971)
Henning Larsen (født 20. juni 1889 i Iowa, død 1971 i Illinois) var en amerikansk språkforsker.
Liv
Han var sønn av de norske utvandrerne Peter Laurentius Larsen (1833–1915) og Ingeborg Astrup (1846–1923).
Fra 1939 var han professor i engelsk ved Universitetet i Illinois, hvor han var dekan fra 1947 til 1953 og provost fra 1953 til 1957.
I 1931 utga han An old Icelandic Medical Miscellany i Det norske Videnskaps-Akademis skriftserie. Dette var en samling av gamle legebøker på islandsk fra middelalderen, som var funnet ved Royal Irish Academy i Dublin. Han mente håndskriftene opprinnelig stammet fra Munkeliv kloster i Bergen.
Rene Venstre
Rene Venstre var en gruppering i partiet Venstre i perioden 1885 til 1889, som stod i opposisjon til en annen del av partiet kalt det Moderate Venstre. Sentrale medlemmer i Rene Venstre var blant annet Ole Anton Qvam, Johannes Steen, Viggo Ullmann og Carl Berner.
Splittelse i Venstre
Venstre, med Johan Sverdrup i spissen, oppnådde for første gang regjeringsmakt i 1884. Kort etter opplevde Venstre intern splittelse i to fløyer på Stortinget, der de mer radikale venstremennene samlet seg i Rene Venstre, og kretsen rundt Johan Sverdrups regjering tok navnet Moderate Venstre. I tillegg var det flere såkalte «nomader», altså stortingsmenn som varierte mellom å stemme sammen med de Moderate eller med de Rene.
Det er vanskelig å tidfeste splittelsen, og det er viktig å understreke det ikke var et brudd over natten, men en prosess over flere år. Leiv Mjeldheim setter splittelsen til 1885, på Regjeringens nettsider kan lese at splittelsen skjedde i 1887, og Trond Nordby setter bruddet i 1888.
I 1885 var tonen fortsatt god nok til at Rene Venstre og Moderate Venstre stilte til valg sammen under parolen «Tillit til Johan Sverdrup.» I 1888 stilte derimot Rene Venstre til valg alene. De opprettet ikke noe nytt parti, men sørget for å presse den moderate fløyen ut av partiet. Ved valget i 1888 kunne velgerne dermed stemme på Høyre, Moderate Venstre eller Venstre.
Politiske konflikter mellom fløyene
Rene Venstre brøt ut fra Venstre og fra Johan Sverdrups regjering fordi de ønsket en mer radikal politikk enn det Regjeringen førte. Medlemmene var liberale, radikale og påvirket av europeiske strømninger, og stod ofte i motsetning til den konservative og lavkirkelige lekmannsbevegelsen i Moderate Venstre. Særlig i kulturpolitikken kom dette til uttrykk.
Noen kjente saker der det Rene Venstre skilte seg fra de Moderate og fra Regjeringens linje er blant annet: I tillegg rettet de ofte kritikk mot Regjeringen, og mente at de arbeidet for sakte med tradisjonelle venstresaker som arbeiderkommisjonen, og innføringen av lov om jury i straffesaker. Rene Venstre tok også stadig opp formaliterer og prinsipielle debatter i Stortinget, som regjeringssammensetning og parlamentarismens utvikling.
Callisema
Callisema er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, mørkt brunlige trebukker. Antennene er litt lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, med en ganske liten tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er nærmest parallellsidige (litt avsmalnende i den bakre delen), med avrundede "skuldre". Hele kroppen er glissent kledt med korte, oppstående hår.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Diotimana
Diotimana er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Nokså store (20-40 millimeter), langstrakte, gråbrune trebukker. Antennene er tynne og betydelig kortere enn kroppen. Pronotum er litt bredere enn langt, rundet. Dekkvingene er jevnbrede, rundet i spissen. Beina er tynne og ikke spesielt lange.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtten, død ved av trær i skjellgranslekten (Araucaria). De voksne billene kan ikke fly, og er nattaktive. De kommer til lys.
Utbredelse
Artene er utbredt i Australia og på Ny-Guinea.
Sinisilvanidae
Sinisilvanidae er en utdødd familie av små biller som levde i eocen-tiden.
Utbredelse i tid og rom
Arten er bare kjent fra rav fra Kina. Dette stammer fra eocen-tiden.
Rue du Faubourg-Saint-Honoré
Rue du Faubourg-Saint-Honoré er en gate i 8. arrondissement i Paris. Den er en meget kjent handlegate.
Sinisilvanidae
Levevis
Ingenting er kjent om biologien til denne billen.
Rue du Faubourg-Saint-Honoré
Gaten er den vestlige forlengelse av Rue Saint-Honoré og danner en øst-vest-gjennomfartsåre mellom Rue Royale (nummer 15/19) og Place de Ternes (nummer 2). Den er oppkalt etter den hellige Honorius av Amiens. Ordet faubourg betegner på fransk en forstad (fra latinsk foris burgem, «utenfor byen»). Veien nevnes første gang i kjente kilder i 1222, og er dermed en av de eldste gater i Paris. Fra 1635 het den Chaussée du Roule, rundt år 1725 fikk den navnet Rue du Faubourg-du-Roule. Frem til 1860 tilhørte denne bydelen forstaden Faubourg Saint-Honoré, men fra 1860 havnet den ved bygrensereformen innenfor Paris' grenser. Den 10. desember 1847 fikk den sitt nåværende navn.
Sinisilvanidae
Systematisk inndeling
Gruppens plassering er uklar og det er sannsynlig at den bør plasseres i familien skogflatbiller (Silvanidae).
Rue du Faubourg-Saint-Honoré
Senere er Rue du Faubourg Saint-Honoré også blitt en av mote- og luksushandlegatene i Paris. Her er dessuten den offisielle tjenesteresidens for den franske president (nr. 55), Elyséepalasset), bygd i 1718 av Armand-Claude Mollet. Først var dette et stort hôtel particulier, senere et danselokale, så til og med et luksusbordell, til det i 1873 ble presidentens embetsresidens. Presidentens tjenestebolig er på knapt 200 kvadratmeter. Hele byggverket har 365 værelser og et areal på 11.179 m². Foran palasset står vaktsoldater fra Garde Républicaine.
Rue Faubourg Saint-Honoré er 2070 meter lang og mellom 13,80 og 14,50 meter bred.
Christian Friderich Møller
Christian Friderich Müller (født 1. mars 1744, død 1. mars 1814) var en dansk kobberstikker, bror til Otto Friedrich Müller.
Müller var født i København som sønn av hofftrompeter Joachim Nicolaus Møller og Margrethe Henriche Udsen. Han mottok undervisning i tegning på Kunstakademiet i 1763 og lærte kobberstikkunsten hos J.M. Preisler. I 1775 ledsaget han sin bror på en undersøkelsesreise fra Drøbak inn i landet i Norge hvilket resulterte i den anonymt utgivne beretning: Reise igiennem Ovre-Tillemarken til Christiansand og tilbage 1775. Resultatet av brorens innsamlinger og undersøkelser i Norge og Danmark utkom i Zoologia Danica med C. F. Müllers stikk. Han stakk også til Flora Danica.
Müller døde i København den 1. mars 1814. Han hadde vært gift med Louise Sophie, født Krebs. En av parets døtre giftet seg med komponisten Édouard du Puy.
Anaid Iplicjian
Anaid Iplicjian (født 24. oktober 1935 i Berlin i Tyskland) er en tysk skuespiller, kjent for å ha spilt i tyske filmer som Der Prozeß Mary Dugan (1960), Der tolle Tag (1962) og Eine konsequente Frau (1971). Hun har også spilt i flere serier, blant annet krimserien Derrick, og hun var programleder for Eurovision Song Contest 1957 i Frankfurt. Hun er gift med den tyske filmregissøren Herbert Kreppel.
Bakgrunn
Iplicjian ble født av armenske foreldre i Berlin og vokste opp i Mondsee i Østerrike. Etter ønske fra foreldrene, gikk hun først en moteskole, men tok senere skuespillerstudier ved Mozarteum i Salzburg. Hennes første skuespillerjobb førte henne videre til Stadttheater Klagenfurt i 1953 og siden en sesong ved Graz' forente scener i 1955.
Film og scene
I årene 1957–1959 var hun ved Hessisches Staatstheater Wiesbaden, og i 1960 flyttet hun til München for å spille i byens lokale Münchner Kammerspiele. I München fikk hun også sin første filmrolle, Eine Frau fürs ganze Leben. Likevel forble teatret hennes viktigste arbeidsplass.
Etter et engasjement ved Landestheater Hannover (1966–1971) jobbet Iplicjian fra 1971 som frilansskuespiller. Hun spilte på Theater am Dom i Köln, ved Fritz-Rémond-Theater i Frankfurt, i Bad Hersfeld Festival, på Ernst Deutsch Theater i Hamburg, Comedy München, ved Theater in der Josefstadt og Volkstheater i Wien.
Fjernsyn
Iplicjian var programleder for den andre utgaven av Eurovision Song Contest i 1957, og året etter ledet hun den tyske finalen til Eurovision Song Contest. Senere spilte hun i en rekke tv-serier og fjernsynsteater i både Tyskland og Østerrike. Blant annet spilte hun i flere episoder av krimserien Derrick, og hun spilte i barneserien Der Trotzkopf (1983).
Etter år 2000 trakk hun seg gradvis fra rampelyset, men har spilt enkelte roller, senest i en tv-film i 2009.
Soga om Egil Einhendte og Åsmund Berserksbane
Soga om Egil Einhendte og Åsmund Berserksbane (norrønt Egils saga einhenda ok Ásmundar berserkjabana) er en islandsk fornaldersaga fra 1300-tallet. Historien foregår i østerled, i «Russia», i en udefinert fortid og handler om de to blodsbrødrene Egil og Åsmund, og deres innsats for å finne igjen to bortrøvede kongsdøtre. Det ender med at de finner dem, og gifter seg med dem. Sagaen har blitt beskrevet som «et æventyr, men sagaen er påvirket af fremmede æventyr og sagn», og som tilhørende den underkategorien av fornaldersagaene som kalles «eventyrsagaer»
Historien fortelles med en rammefortelling og tre innskutte livshistorier, et fortellingsgrep som denne sagaen er alene om. De tre innskutte fortellingene skildrer ungdomsårene til de to heltene, og dertil historien til kjempekvinnen Arinnevja, som berger de to fosterbrødrene.
Sagaen har vært svært populær, og har påvirket andre sagaer. Den er bevart i håndskriftene AM343, AM577 og AM589, som alle er fra 1400-tallet. Den ble oversatt til nynorsk i 1989.
George T. Flom
George Tobias Flom (født 12. april 1871 i Utica, død 4. januar 1960 i Urbana) var en amerikansk språkforsker og professor i skandinaviske språk.
Liv
Han var barnebarn av norske utvandrere fra Aurland i Sogn. Etter å ha studert ved Universitetet i Wisconsin og Vanderbilt-universitetet Nashville fikk han doktorgraden ved Columbia-universitetet i New York i 1900. Avhandlingen handlet om norsk påvirkning på skotske dialekter.
Fra 1900 til 1909 var han professor i skandinaviske språk og litteratur ved Universitetet i Iowa og fra 1909 til 1939 ved Universitetet i Illinois.
Flom utga et verk om den norske innvandringen til USA (A History of Norwegian Immigration to the United States) i 1909. Han skrev også flere avhandlinger om gammelnorsk og gammelengelsk, samt to bøker om dialekten i Aurland.
Utmerkelser
Flom var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1939.
Maciel Sousa Santos
Per august 2015 er han rangert som nummer 1 i verden i sin klasse av BISFed.
Karrière
Santos fikk bronse i World cup i boccia 2011. Han slo Roberta Connolly 3-1 i bronsefinalen.
I Paralympiske sommerleker 2012 i London fikk han gull individuelt i klassen BC2. Han slo kinesiske Kai Zhong 7-1 i semifinalen og Zhiqiang Yan 8-0 i finalen. I lagkonkurransen ble Brasil slått ut i kvartfinalen, etter tap 11-1 mot Thailand. I Amerikamesterskapet i boccia 2013 vant han BC2 individuelt, etter å ha slått Pablo Cortez 3-2 i finalen, og Brasil vant lagkonkurransen i klasse BC1/2.
Han kom på 3.-plass i BC2 i Verdensmesterskapet i boccia 2014, og deltok også på Brasils lag som fikk sølv i lagkonkurransen i klassen BC1/2.
Boleopsidae
Boleopsidae er en utdødd familie av biller som levde i eocen-tiden
Utseende
En liten (ca. 2,5 millimeter), avlang, blank, gulbrun bille. Antennene består av 11 ledd og er sagtakkede og rundt en tredjedel av kroppslengden, ikke fortykkede i spissen. Hodet er omtrent så langt som bredt med noe framskutte kjever (mandibler), fasettøynene nokså store og utstående. Pronotum er rektangulært med hvelvet forkant, mye bredere enn langt. Dekkvingene er avlange, tilspissede bak, beina tynne og middels lange.
Levevis
Ingenting er kjent om hvordan denne billen levde.
Oedichirus
Oedichirus er en artsrik slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan kjennes på lang og smal, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og nokså kort bein. Disse billene lever på bakken der den smale kroppsformen hjelper dem å ta seg lett fram mellom løvstrø og røtter.
Utseende
Slanke, slanke, blanke, gjerne brunlige kortvinger.
Levevis
Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder.
Ismael Borrero
Ismael Borrero (født 6. januar 1992) er en cubansk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Cuba under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull i 59 kg.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han utslått i første runde.
Anne Diesens veg
Anne Diesens veg (1-14) er ei gate på Hamar. Den går fra Vangsvegen til Parkgata, og krysser Enggata. Gata har fått navn etter Anne Olsdatter Diesen, som ga Hamar jord til å bygge Hamar park i 1878.
Fornorsking
Fornorsking har flere betydninger:
Mount Tamalpais
Mount Tamalpais er en fjelltopp i Marin County, California. Fjellet er godt synlig fra San Francisco. Store deler av Mount Tamalpais er vernet som Mount Tamalpais State Park, Marin Municipal Water District og National Park Service-området Muir Woods nasjonalmonument.
Mount Tamalpais er den høyeste toppen i Marin Hills som er en del av de nordlige kystområdene i California. Vesttoppen, som er det høyeste punktet, hvor det står en radarkuppel i dag, er 785 moh. Den var på over 792 m før toppen ble flatet ut for byggingen av radarstasjonen. Østtoppen er 784 moh.
Navnet Tamalpais ble registrert første gang i 1845. Det kommer fra Miwok-stammens navn på dette fjellet, támal pájiṣ, bokstavelig talt «vest-toppen».
Fjellet er nevnt i Californias nasjonalsang «I Love You, California». Beat-forfatteren Jack Kerouac har skrevet om Mount Tamalpais i The Dharma Bums (1958).
Kragerø Kunstskole
Kragerø Kunstskole AS er en privat kunstskole, heleid av Kragerø kommune. Skolen er godkjent av Utdannings- og forskningsdepartementet og Statens lånekasse for utdanning. Skolen startet opp 2012 og gir et grunnlag for videre studier innen kunst-, design-, arkitektur- og kulturfag.
Den gir to-årig utdanning i skulptur, land art, maleri, tegning, foto og digital kunst. Skolen ligger sentralt på bryggekanten i et nyoppusset lokale i Kragerø. Undervisningens mål er å danne et fundament for å oppøve grunnleggende ferdigheter i ulike uttrykksformer.
Johannes H. Bergs minnepris
Johannes H. Bergs minnepris er en pris som deles ut til fortjente mottagere innen ett eller flere av feltene science fiction, fantasy og simuleringsspill. Johannes H. Berg jr. (1956-2004) var i over 25 år den sentrale personen i fanmiljøene i Norge rundt science fiction og fantasy, og innenfor simuleringsspill-hobbyen.
Kragerø Kunstskole
Fagene er delt i følgende hovedområder:
Johannes H. Bergs minnepris
Siden 2006 har Johannes H. Bergs minnefond utdelt en årlig pris for å hedre en person, forening, prosjekt e.l. som har gjort en stor innsats som fortjener oppmerksomhet innenfor et eller flere av feltene Johannes H. Berg var engasjert i. Prisen utdeles vanligvis på den årlige minnemiddagen for Johannes H. Berg i annen halvdel av september.
Kragerø Kunstskole
Skolen samarbeider med Southampton Solent University og University of Wolwerhapton.
Gjennom ulike prosjekter har skolens studenter fått vise sine arbeider i det offentlige rom.
Like a Garden
Like a Garden er et musikkalbum med Elisabeth Widmer, utgitt i 2010.
Shinobu Ota
Shinobu Ota (født 28. desember 1993) er en japansk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Japan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i 59 kg.
Maraton-EM i padling 2007
Maraton-EM i padling 2007 ble arrangert i Trenčín i Slovakia i 2007.
Just Brochs gate
Just Brochs gate (1A-23) er en gate på Hamar, i boligstrøket Disen. Gata utgår fra Vangsvegen, og går fram til Disen Gård.
Gata har fått navn etter Just Johan Bing Broch (1854-1947), som var ingeniør og politiker. Navnet er unikt som gatenavn i Norge.
Kongeriket Soissons
Kongeriket Soissons, eller besittelsen Soissons, viser innen historiografien til en reststat i Vestromerriket i det nordlige Gallia, beliggende mellom elvene Somme og Seinen. Den varte i rundt tretti år i senantikken. Herskerne av denne reststaten, mest kjent er den siste herskeren Syagrius, ble omtalt som «konger av romerne» (latin: rex Romanorum) av de germanske folkene som omga Soissons, og som ble identifisert som Regnum Romanorum, «romernes kongerike», av den vestgotiske historikeren Gregorius av Tours. Om denne tittelen faktisk ble benyttet av Syagrius selv er ukjent. Han hevdet å styre en romersk provins og ikke en stat uavhengig fra den sentrale keiserlige autoritet i Italia, eller ble gitt til ham av germanere som omga hans rike på tilsvarende vis som de refererte til sine egne ledere som konger er ikke kjent.
Framveksten av besittelsen begynte da keiser Majorianus (457–461) utnevnte Aegidius som magister militum, general/guvernør, for romerske Gallia. Da Majorianus ble drept på ordre av Ricimer i 461, opprettholdt Aegidius sitt eget styre i levningene av romerske Gallia. Dette ble kjent som besittelsen eller kongeriket Soissons. I kaoset av samtidige Gallia opprettholdt han sin makt mot frankere i øst og vestgotere i sør; hans forhold til de innfødte og romersk-britonere i Bretagne kan ha vært vennligsinnet. Aegidius døde i 464 eller 465. Hans sønn Syagrius fortsatte hans styre. I 486 tapte Syagrius slaget ved Soissons til den frankiske kong Klodvig I, og besittelsen ble deretter kontrollert av frankerne.
Historie
Besittelsen eller kongeriket Soissons har sin opprinnelse i styret til den vestromerske keiser Majorianus (457–461) da denne utnevnte Aegidius til magister militum av de galliske provinsene. De gjenværende romerske områdene i Gallia i nordvest var forbundet med de romerske besittelsene i Auvergne, Provence og Languedoc, som igjen var knyttet til Italia. Under Majorianus’ styre ble denne korridoren underlagt og annektert av germanske stammer som okkuperte Gallia. De avskar effektivt Aegidius og hans romerske borgere fra resten av Vestromerriket. Majorianus og Aegidius hadde gjenvunnet romersk posisjon i det meste av Gallia, men med Majorianus’ død i 461 ble den romerske posisjonen i sentrale og sørlige Gallia forvitret. Disse provinsene ble underlagt av vestgoterne og burgunderne i årene 462-477, og etterlot de gjenværende romerske områdene i Gallia isolert.
Aegidius allierte seg med alanerne og med Kilderik I, konge av saliske frankere i Tournai, og hjalp dem til å beseire vestgoterne ved Orléans i 463. I henhold til Gregorius av Tours, styrte Aegidius selv frankerne under tiden da Kilderik var forvist, men han kom senere tilbake fra forvisningen. Det er mulig at gemitus Britannorum, «britonernes gråt», som refererte romersk-britoneres bønn om hjelp mot nordlige invasjoner etter at det romerske militæret hadde forlatt romersk Britannia, faktisk var adressert til Aegidius. Romerne kunne uansett ikke hjelpe og folket i Britannia var etterlatt til å klare seg selv.
Aegidius fortsatte å styre sitt område fram til han døde ved Somme i 464, enten ved forgiftning eller ved vold. Han kan ha blitt myrdet på ordre av en av Kilderiks fiender. Hans comes Paulus av Angers ble myrdet ikke lenge etterpå, muligens i samme kampanje. Ved det tidspunkt tok Aegidius’ sønn Syagrius hans plass som hersker. Syagrius styrte ved å benytte tittelen dux, en provinsiell militær kommandant, men de omliggende germanske stammene refererte til ham som «konge av romerne», derav et av tilnavnene for hans enklave. I 476, under styret til Syagrius, aksepterte ikke kongeriket Soissons det nye styret til Odoaker, som hadde avsatt den siste vestromerske keiseren tidligere dette året. Mens både Syagrius og Odoaker sendte budbringere til Østromerriket i Konstantinopel, valgte den østromerske keiser Zenon å tilby legitimitet til Odoaker, og overså Syagrius. Kongeriket Soissons aksepterte ikke Odoaker og kuttet alle bånd til Italia, og hadde heller ingen andre nedtegnet kontakter med Østromerriket. Selv etter 476 fortsatte Syagrius å opprettholde at han kun styrte en romersk provins. Besittelsen Soissons var i all praktisk henseende en uavhengig region.
Hæren
Da Aegidius ble utnevnt magister militum av Gallia av keiser Majorianus, tok han kontroll over de gjenværende troppene i Gallia. I henhold til den østromerske skribenten Priskos, kommanderte både Aegidius og Syagrius det han kalte «store styrker». Ved et tidspunkt skal Aegidius og/eller Syagrius ha truet Vestromerriket med en invasjon av Italia om ikke riket aksepterte deres anmodninger. Deres styrker ga også effektiv motstand til den militære makten til det vestgotiske rike beliggende sør og vest for Soissons. Det er imidlertid ingen tallmateriale tilgjengelig som gjør det mulig å bedømme den totale styrken på deres tropper. Da Soissons klarte å eksistere i tretti år er det mulig at styrken var størst i den første halvdelen av den epoken, men ble svakere i siste halvdel under presset fra frankerne og etterhvert som det besittelser ble færre.
Davor Štefanek
Davor Štefanek (født 12. september 1985) er en serbisk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Serbia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull i 66 kg.
Setasomus
Setasomus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Middelsstore (ca. 10-12 millimeter), litt brede, halvblanke, mørke smellere, beina rødlige. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne. Antennene er 11-leddete, omtrent så lange som hode + pronotum. Brystskjoldet (pronotum) er rundet, omtrent så langt som bredt. Sidekantene er tydelig markerte, og bakhjørnene er mer eller mindre tilbaketrukket. Dekkvingene er jevnbrede, omtrent så brede som brystskjoldet, med tydelige lengdestriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Levevis
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, og enkelte kan være brysomme skadedyr, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen.
Utbredelse
Slekten hare en holarktisk utbredelse.
Systematisk inndeling
Slekten blir noen ganger ført som en underslekt av Paraphotistus.
186. senter for elektronisk krigføring
186. senter for elektronisk krigføring (FPN 60134) er underlagt OSK Nord og forlagt til Severomorsk i Murmansk oblast. Hovedvåpen er jammekomplekset Murmansk-BN
Mihran Harutjunjan
Mihran Harutjunjan (armensk: Միհրան Հարությունյան; født 25. mars 1989) er en armensk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Armenia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i 66 kg.
Parasemnus
Parasemnus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En stor, avlang, brun trebukk, for en stor del kledt med silkeaktige, korte, gule hår. Antennene er tynne og litt kortere enn kroppen, pronotum forholdsvis smalt, men en kraftig tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er avsmalnende bakover, avrundede i spissen. Beina er tynne og middels lange.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Chile.
Systematisk inndeling
Slektslisten følger.
Yan Zhiqiang
Yan Zhiqiang (født 22. oktober 1987) er en kinesisk handikappet bocciaspiller som konkurrerer i klassen BC2, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese.
Karriere
Yan deltok ved VM i boccia 2006 i Rio de Janeiro, i klassen BC2. I den individuelle konkurransen kom han på 11.-plass. Ved paralympiske sommerleker 2008 deltok han både individuelt og i parkonkurransen i klassen BC1-2. Individuelt kom han på andreplass i sin gruppe i gruppespillet, med to seire og et tap, men gikk ikke videre til sluttspillet. I parkonkurransen kom Kina på 4.-plass, etter at de tapte bronsefinalen 4-5 for Spania.
Han vant gull individuelt ved VM i boccia 2010, etter seier 5-2 over britiske Nigel Murray i finalen. I lagkonkurransen ble imidlertid Kina slått ut i kvartfinalen, der de tapte på tiebreak mot Spania, etter 8-8 ved full tid. Ved Asian Para Games 2010 i Guangzhou kom han på 9.-plass, og året etter kom han på 6.-plass ved Verdenscupen i boccia 2011, der Kina fikk 9.-plass i lagkonkurransen i klassen BC1-2. Etter dette var han rangert som nummer 2 i verden i sin klasse ved utgangen av 2011.
Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London fikk han to sølvmedaljer. Individuelt fikk han sølv i klassen BC2. Han slo sørkoreanske So-Yeong Jeong 5–2 i semifinalen, men tapte 8–0 for Maciel Sousa Santos i finalen. I lagkonkurransen fikk Kina også sølv i klassen BC1-2, etter 10–5-tap mot Thailand i finalen.
Politivitenskap
Politivitenskap er et flervitenskapelig felt, som i moderne forstand studerer politiets virksomhet i og utenfor politiorganisasjonen.
Historie
Begrepet politivitenskap oppstod først i den tyske formen Polizeiwissenschaft tidlig på 1700-tallet. Det ble definert som studiet av samfunnets indre orden og omfattet et bredt spekter av temaer innen offentlig rett, administrasjon, økonomi, folkehelse og byplanlegging. Det overlappet med disiplinen Verwaltungswissenschaft. Det må nevnes at selve begrepet politi på den tiden hadde en annen og langt bredere betydning enn begrepet fikk fra fremveksten av et moderne politivesen.
Sent på 1900-tallet har begrepet politivitenskap blitt tatt i bruk i en ny og snevrere betydning, som gjelder politimessige forhold i moderne forstand. I Norge ble begrepet innført i 2006 ved innføringen av masterutdanning ved politihøgskolen i Oslo. Forhold som angår politiet betegnes på norsk tradisjonelt med ordet politimessig, men innen politivitenskap fra 2006 brukes også nyordet polisiær.
Politivitenskap i Norge
Politihøgskolen tilbyr et masterstudium i politivitenskap på 120 studiepoeng. Studier er et deltidsstudium over fire år og er organisert i ni emner som bygger på hverandre. Studiet fokuserer blant annet på politimessig virksomhet og praksis, politi som kunnskapsstyrt organisasjon, etterretning, analyse og evaluering.
Politihøgskolens forskningsavdeling har delt forskningen inn i fire områder som den mener er viktig satsingsområder i utviklingen av politivitenskapen. Disse er: Områdene kan romme en rekke problemstillinger og bidrag fra ulike fag.
Berendtimiridae
Berendtimiridae er en utdødd familie av biller som bare er kjent fra fossiler i baltisk rav (37 - 34 millioner år gamle).
Utseende
En ganske liten (ca. 2,5 millimeter), avlang, mørk bille. Antennene er 11-leddete, tynne og nesten så lange som kroppen. Hodet er mye bredere enn langt, kjevene ikke påfallende forstørrede, fasettøynene ganske store og utstående. Pronotum er rundet med markerte bakhjørner, bredere foran enn bak. Dekkvingene er jevnbrede med tallrike, små, svarte, opphøyde knøler. Beina er tynne og middels lange.
Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra baltisk rav, som stammer fra eocen-tiden.
Shmagi Bolkvadze
Shmagi Bolkvadze (født 26. juli 1994) er en georgisk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Liste over keisere av Kina av Song-dynastiet
Listen over Songdynastiets keisere omfatter de atten keisere som regjerte i det kinesiske Songdynastiet (960–1279).
Shmagi Bolkvadze
Han representerte Georgia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i 66 kg.
Liste over keisere av Kina av Song-dynastiet
Beskrivelse
Dynastiet ble grunnlagt av Zhao Kuangyin (赵匡胤) (927-976), og alle etterfølgende keisere tilhører slekten Zhao (赵). De atten keisernes tid strekker seg over tretten generasjoner og 320 års sammenlagt regjeringstid.
Songdynastiet er oppdelt i nordlige Song (960-1127) da rikets hovedstad var Kaifeng, og sørlige Song (1127-1279) da rikets hovedstad var Lin'an - den by som i dag heter Hangzhou.
I fire tilfeller har tronarvingen vært adopterte (keiserne Yingzong, Xiaozong, Lizong og Duzong). Imidlertid har de adopterte keiserne alltid vært biologiske slektninger av familien Zhao. Dynastiets tre siste keisere ble tilsatt som svært unge barnekeisere. Gongdi tiltrådte som fireåring, Duanzong og Zhao Bing tiltrådte tronen som åtteåringer. Også keiser Zhezong i nordlige Song tiltrådte ung i ni års alder, og keiser Renzong tiltrådte som tolvåring.
Keiser Renzong var den keiseren som regjerte lengst (41 år), fulgt av keiser Lizong (40 år) og keiser Gaozong (35 år).
Songdynastiet ble grunnlagt i tiden for De fem dynastier og ti riker (907-979). Zhao Kuangyin var general i Senere Zhou (951–960), som var den sterkeste staten i Tangdynastiets opprinnelige territorium. I 959 døde Senere Zhous keiser, og hans seksårige arving ble satt på tronen, og riket ble styrt av enkekeiserinnen. I februar 960 tok Zhao Kuangyin makten over riket og proklamerte seg som grunnlegger av Songdynastiet, og fikk posthumt tempelnavnet Taizu («ærede forfader»). Dynastiet gikk under i 1279 i slaget ved Yamen mot mongolene. Da premierminister Lu Xiufu innså at dynastiet var en tapt sak, begikk han selvmord sammen med barnekeiseren Zhao Bing. Songdynastiet var da helt beseiret av mongolene som hadde grunnlagt Yuandynastiet (1271-1368).
Tidslinje
Tidslinje over Songdynastiets keisere der regjeringstiden for Nordlige Song (960-1127) vises med rødt og regjeringstid for Sørlige Song (1127-1279) vises med grønt). Keiserens hele livstid visualiseres med gult. De vertikale linjene markerer dynastiets begynnelse (960) og slutt (1279), og også overgangen mellom Nodlige og Sørlige Song (1127).
Stamtre
Stamtre over Songdynastiets keisere. Årstallene under navnene er regjeringstiden. Røde ruter symboliserer keisere i Nordlige Song (960-1127). Grønne ruter symboliserer keisere i Sørlige Song (1127-1279). Streket linje symboliserer adopsjon.
{{Stamtre | |)|-|-|-|{|}}
Parandrexidae
Parandrexidae er en utdødd familie av biller som levde i eocen-tiden
Utseende
Små til middelsstore (5 - 13 millimeter), avlange biller. Kjevene var svært forlengede, rette og fremoverrettede, i alle fall hos noen arter lengre enn hode + pronotum. Antennene bestod av 11 ledd og er sagtakkede og var lange og tynne, nesten like lange som kroppslengden, ikke fortykkede i spissen. Hodet vra stort og bredt, avrundet firkantet, minst så bredt som pronotum, med ganske små fasettøyne. Pronotum var trapesformet, bredest foran, mye bredere enn langt. Dekkvingene var avlange, litt rundede, beina tynne og nokså korte.
Utbredelse i tid og rom
Gruppen er kjent fra jura- og kritt-tiden, mellom 165-125 millioner år før nåtid, fra lokaliteter i Spania, Kasakhstan og Kina.
Wergelands gate (Hamar)
Wergelands gate (4-22) er en gate i bydelen Østbyen i Hamar kommune. Den går fra Stangevegen til St. Olavs gate, og krysser Østregate. Gata har navn etter dikteren Henrik Wergeland.
Sverdrups gate (Hamar)
Sverdrups gate (4-22) er en gate i bydelen Østbyen i Hamar kommune. Den går fra Stangevegen til Vangsvegen, og har fått navn etter eidsvollsmannen Georg Sverdrup (1770-1850)..
Davit Tsjakvetadze
Davit Tsjakvetadze (født 18. oktober 1992) er en russisk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Russland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull i 85 kg.
Maraton-EM i padling 2009
Maraton-EM i padling 2009 ble arrangert i Ostróda i Polen i 2009.
Rəsul Çunayev
Rəsul Çunayev (født 7. januar 1991) er en aserbajdsjansk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Aserbajdsjan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i 66 kg.
Montrouzierina
Montrouzierina er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En stor, avlang, lyst rødbrun trebukk. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen, pronotum med en kraftig tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, i spissen med to tenner. Beina er tynne og middels lange.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Ny-Caledonia.
Systematisk inndeling
Slektslisten følger.
Ivar Arne Roset
Ivar Arne Roset (født 26. oktober 1918, død 14. mai 2002) var en norsk filolog og historiker. Han arbeidet som lektor og rektor i gymnas og har skrevet flere lokalhistoriske bøker. Roset ble tildelt kongens fortjenstmedalje i sølv.
Familie og oppvekst
Ivar Arne Roset var født i Dovre 26. oktober 1918 på Haug i Dovre av foreldrene kirkesanger Wilhelm Paul Roset (født 12. september 1880) og Inga Pedersdatter (født 1883), konfirmert i Dovre 9. oktober 1932 og døde i 2002 i Sarpsborg.
Utdanning og yrke
Roset tok adjunkteksamen 1942 og ble senere cand philol med historie hovedfag. Hovedoppgaven var om Hornsrud-regjeringen i 1928. Den har blitt stående som den viktigste framstilling av den første arbeiderpartiregjeringen. Professor Johan Schreiner, som var Rosets veileder, hadde ideen til dette tema.
Roset har skrevet de to siste bind av Sarpsborgs historie. I framstillingen av den lokale krigshistorien har han beskrevet hele det lokale motstandsmiljøet og også personer hjemmehørende i Sarpsborg som deltok i krigen andre steder blant annet de som deltok i Kompani Linge. Roset omtaler Armand Trønnes og Thorleif Fredrik Andersen som var sarpinger i tjeneste fra 1941 for den britiske sabotasjeorganisasjonen Special Operations Executive (SOE) og fra 1942 i Kompani Linge. Roset mottok i 1986 kongens fortjenstmedalje i sølv.
Peripontius
Peripontius er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Små, smale, blanke, brunlige smellere. Antennene er tynne, pronotum hvelvet med rundede sider. Oversiden er fint hårete.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Levevis
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen. I likhet med mange andre arter knyttet til død ved er mange av storsmellerne sjeldne og truede arter. Gruppen Agriotini har larver som lever i jorda og noen kan gjøre betydelig skade på planterøtter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Middelhavsområdet og Midtøsten.
Welhavens gate (Hamar)
Welhavens gate (3-25) er en gate i bydelen Østbyen i Hamar. Den går fra Stangevegen til St. Olavs gate, og krysser Østregate. Gata har navn etter dikteren Johan Sebastian Welhaven.
Lasiosynidae
Lasiosynidae er en utdødd familie av biller som bare er kjent fra fossiler som er mellom 202-112 millioner år gamle.
Utseende
Middelsstore til ganske store (6 - 34 millimeter), avlange biller. Antennene var lange og tynne, hodet med nokså store fasettøyne. Pronotum var mye smalere enn dekkvingene, mer eller mindre firkantet. Dekkvingene var avsmalnende bakover, kunne ha markerte punktrader. Beina var slanke.
Astanchus
Utseende
Vanligvis nokså små (6-8 millimeter), blanke, mørke smellere, ofte med gulaktige tegninger. Pronotum er rundet, omtrent så langt som bredt.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Levevis
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen. I likhet med mange andre arter knyttet til død ved er mange av storsmellerne sjeldne og truede arter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Russland, Korea, Kina).
Zhao Hongyin
Zhao Hongyin (kinesisk: 趙弘殷, født 899, død 3. september 956) var general i de fem dynastiers og ti rikers tid i Kina. Etter hans død grunnla hans sønn Zhao Kuangyin et eget herskerdynasti, Songdynastiet, i 960. En annen sønn, Zhao Kuangyi skulle også bli keiser av samme dynasti. Av disse grunner fikk Zhao Hongyin posthumt ærestittelen keiser Xuanzu (宣祖) av Song.
Liv og virke
Den unge Zhao Hongyin var en dyktig ridende bueskytter. Han tjente til å begynne med krigsherren Wang Rong for den de facto selvstendige staten Zhao, og ble en gang beordret av Wang å anføre 500 kavallerister for å assistrere deres allierte Li Cunxu i kamp, formodentlig på hans felttog mot Senere Liang. Li ble imponert over Zhaos mot, og holdt på ham som del av sin keiserlige hær etter staten Zhaos fall i 921.
Hans mausoleum er i gravkomplekset for det nordlige Song i Gongyi.
Drekker mer!
Drekker mer! er et musikkalbum av bandet Drekkameratene utgitt på plateselskapet Drekkords i 1999.
Albumet ble anmeldt av anmelder Nils Aasheim fra Romerikes Blad i 1999, anmeldelsen var lunken, og albumet fikk en treer på terningen.
Bolsøya skole
Bolsøya skole er en fådelt barneskole i Molde kommune lokalisert på Bolsøya.
Christies gate (Hamar)
Christies gate (5-19) er en gate i bydelen Østregate i Hamar kommune. Den går fra Stangevegen til St. Olavs gate, og krysser Østregate.
Gata har navn etter eidsvollsmannen Wilhelm Frimann Koren Christie (1778-1849).
Wedels gate (Hamar)
Christies gate (3-4) er en liten gate i bydelen Østbyen i Hamar kommune. Den går fra Grønnegata til Østregate, og er oppkalt etter Johan Caspar Herman Wedel Jarlsberg. Han hadde ikke noen lokal tilknytning til Hamar, men var en viktig person rikspolitisk. Wedels gate er svært kort, og det er ingen gater som krysser den. Den har bare to husnumre, nr. 3 og 4.
Pseudophlyctaenodes
Pseudophlyctaenodes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En ganske stor, avlang, brunspraglete trebukk. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen, pronotum med en kraftig tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, i spissen rundede. Beina er nokså tynne og middels lange.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Ny-Caledonia.
Systematisk inndeling
Slektslisten følger.
Marque
Marque er en 31,6 km lang elv nord i Frankrike, og en av sideelvene til Deûle fra høyre. Den har sitt utspring nær landsbyen Mons-en-Pévèle. Elven renner gjennom departementet Nord og gjennom de østlige delene av storbyområdet til Lille. Den renner nordover gjennom landsbyene Pont-à-Marcq, Tressin, Croix og Marcq-en-Barœul, og munner til slutt ut i Deûle i Marquette-lez-Lille.
Henrik Harpestreng
Henrik Harpestreng (død 1244) var en dansk lege som virket i middelalderen.
Liv
Man vet ikke mer om livet hans enn at han døde i 1244 som medicus et canonicus Roschildensis («lege og kannik i Roskilde»), og at han var lege hos «kong Erik», trolig Erik Plovpenning.
Den nye verdenskeiser
'Den Nye Verdenskeiser. Zions Lærde Ældstes Protokoller' er tittelen på den første norske oversettelsen av det antisemittiske falskneriet kjent som Sions vises protokoller. Teksten utkom på Helge Erichsen & Co’s Forlag i Kristiania i oktober 1920 og ble oversatt av Sara Helene Weedon (1875-1925) fra den engelske utgaven The Jewish Peril. De falske møtereferatene har siden blitt utgitt på norsk i 1933 eller 1935, i 1940 og 1944, og i 1992.
Henrik Harpestreng
Legebøker
Harpestreng var kjent over hele Norden som forfatter av legebøker på gammeldansk. Særlig er han kjent som forfatter til en urtebok som etter hvert ble oversatt til gammelnorsk, islandsk og gammelsvensk. Harpestrengs kilder har vært salernitanske legebøker som Macer floridus og verker av Constantinus Africanus.
Den nye verdenskeiser
Teksten gir seg ut for å være et referat fra ett eller flere møter mellom innflytelsesrike personer av jødisk opprinnelse. Her hevdes det at jødene i lang tid har konspirert om å overta verdensherredømme for å sette sin verdenskeiser på tronen. Protokollene ble første gang avslørt som falske i 1921. Store deler av teksten var plagiat og delvis direkte avskrift fra en fransk bok utgitt i 1864. Det var representanter for tsarens hemmelige politi som satte sammen dokumentet en gang rundt århundreskiftet 1900. Under den russiske revolusjonen ble de brukt i propagandakrigen mot bolsjevikene, og spredte seg dermed utover i verden.
Myten Protokollene fremmer, har medført forfølgelser av jødiske minoriteter, spesielt under holocaust i Nazi Tyskland. I enkelte alternative miljøer dukker de fortsatt opp i en form for antisionistisk diskurs, og holder på den måten liv i fordommer og hat mot jøder.
Henrik Harpestreng
Legebøker
Et fragment av en gammelnorsk oversettelse av Harpestrengs urtebok ble utgitt av Marius Hægstad i 1906. Det er trolig skrevet før 1300, og etter språket å dømme, ble oversettelsen utført på Vestlandet, trolig Møre.
Drekkameratene
Drekkameratene var et norsk partyband med tilhørighet på Romerike. Tekstene omhandlet for det meste om fyll, men også om kvinner. Bandet hadde flere konserter rundt om på Romerike på 90-tallet, med sjangeren de kalte «drekkapønk». På slutten av 90-tallet var Drekkameratene fast husband for supporterklanen til Lillestrøm Sportsklubb, Kanarifansen. Bandet sluttet å spille konserter i 2002, men ble gjenforent i 2010 med en konsert på utestedet Martins i Lillestrøm. I tillegg til de to albumene som ble utgitt i henholdsvis 1996 og 1999, har det blitt utgitt et samlealbum, samt remastrede utgaver av albumene fra 1996 og 1999 på streamingtjenester.