cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mahone
Mahone som galeass
De seks galeassene hadde egenhendig sunket eller slått ut opptil 70 krigsfartøy i løpet av sjøslaget den 7. oktober 1571, brutt opp takten i avansementet til den osmanske slaglinjen og sørget for halvparten av den kristne seieren. Tyrkerne ble overrasket av dette, da de trodde at disse store galeiene kalt «mahoner» knapt var bedre bestykket enn de større galeiene, istedenfor var bestykningen usedvanlig kraftig forut, på begge sider og akterover av skipet. Man hadde fremdeles ikke forstått hvordan galea grosse kunne ha blitt ombygd til den nye skipstypen betegnet som galeass, og de første mahoner som var bygd som galeasser, var mislykket.
Under sjøkrigen i 1572 hadde det vist seg meget vanskelig å kunne integrere disse mahoner som formodentlig hadde fått store overbygninger med tung artilleri, sammen med resten av galeiene som fremdeles var lettrodde og kjappe i manøvreringer. Det var tungt å ta den forstørrede mahonen på slep under flåtebevegelsene. Til tross for den pågående sjøkrigen mot de kristne maktene som sendte ut sine skip i en geriljakrig mot den muslimske sjøfarten i østre Middelhavet, ble mahonene sjelden sendt ut i tokt. De kunne ikke innhente de raskere galeiene og var dermed bare beregnet på større konflikter som et mottiltak mot den venetianske galeassen.
Under den kretanske krigen 1645-1669 skjedde de første sammenstøtene mellom mahonene og galeassene, men som rapportert av historikeren og geografen Vincenzo Coronelli (1650–1718) i Venezia, var mahonen mindre effektiv i kamp mot sitt motstykke. Det ble sagt å være noe større enn galeassen fra Venezia. Den osmanske historikeren Katip Celebi (død i 1657), som etterlot seg verket «Tyrkernes sjøkriger», som delvis ble oversatt til vestlig språk etter 1831, hadde viktige detaljer om mahonen.
Ifølge Celebi var mahonen noe kortere enn den venetianske galeassen, opptil cirka 48,8 meter (160 engelsk fot), og de største kunne ha 26 par årer med syv mann per åre med en ciurma på 364 roere etter åresystemet a scaloccio som var innført på galeiene og galeassene fra 1530-årene over hele Europa. Den største bestykningen på mahonen bygd som en galeass skulle være på 24 kanoner. Pantero Pantera (1568–1625) mente i boken «L´Armata Navale» fra 1614 at mahonen eller maonen var noenlunde lik den venetianske galeassen fra 1600-tallet i utseendet.
Etter de mange nederlagene under den kretanske krigen ble mahonen oppgitt fra 1670. Det hadde vist seg at den kunne ikke innhente de svakere bestykkede galeiene, og ikke kunne ta opp kamp med en gallion, som med tiden fikk sterkere bestykning og dermed ble et linjeskip med en bevæpning på mellom femti og hundre kanoner. Galeassene fra Venezia var bedre bygd, bedre bestykket og bedre operert av de venetianske besetninger.
Den mindre mahonen
Den mindre mahonen, også kalt en «mahonne», var generelt mindre enn den store mahonen som kunne være mellom 30 og 50 meter langt, og skulle overta dens plass i Kairo-karavanene mellom Egypt og Istanbul. Venetianerne som hadde observert denne fartøystypen, betegnet de tyrkiske mahoner uansett størrelse som «galeasser», kombinasjonsfartøyer med langt og slankt skrog med seildrift og bruk av årer.
Konstruksjonen av dette fartøyet var mer som en krysning mellom et seilførende kystfartøy og en galei med et stort spring som sluttet i høye «vinger» på akterstavnen som også hadde et meget langt poopdekk, og kunne ha to dekk samt lasterommene. Riggingen var på to master med latinerseil og en ciurma på fem til seks roere per åre. Et deplasement på 20 til 30 tonn.
Skipstypen opphørte å eksistere etterhvert som tilgjengeligheten på slaver ble mindre over tid. Nyere typer som chektirmè (tserniki) med gresk opprinnelse med én mast med en ny rigging istedenfor skværseil eller latinerseil, skulle overta de eldre fartøyenes plass. I mellomtiden gikk de osmanske myndighetene over til større seilskip for kornfrakt til Istanbul.
Vikebygda skole
Vikebygda skole (Vikebygda skule) var en 1–4 skole (barneskole) i Vikebygda i Volda kommune.
Mahone
Den mindre mahonen
Betegnelsen «mahone» ble overført til båter for havnetjeneste, deretter kjent som «mavna». Den nyere båttypen for frakt har ikke noe felles med den eldre skipstypen som var den store galea grosse`s motstykket i 1400-tallet og 1500-tallet.
Vikebygda skole
Skolen bestod lenge av kun ett skolebygg. Senere fikk det gamle bygget et tilbygg mot nord. Skolen hadde også en egen avdeling i et separat bygg.
Skolen ble lagt ned etter et kommunevedtak av Volda kommune fra 2019 med gradvis avvikling frem til 2021. Idag holder Volda læringssenter til i de gamle lokalene til det som var Vikebygda skule.
Mahone
Den vestlige mahonen
Betegnelsen som i moderne tid kunne oversettes til fraktfartøyer for tung last, ble brukt om et kystfartøy i den vestre Middelhavet med havner i Frankrike, Spania og Nord-Afrika i eldre tid. I dag er denne betegnelsen nå brukt på en lokal tunisisk båttype i landet Tunisia med forskjellige rigginger, som skonnert, ketch og kutter med to master.
Den tunisiske båten kunne være opptil 15 meter langt og 4,5 meter bredt med dypgang på 1,4 meter med en kapasitet på 5 til 40 tonn.
Mahonnen i Marokko
Langs den marokkanske kysten er det ikke mange havnesteder for større lastefartøyer, og i eldre tid var man nødt til å kunne losse av og på fartøyene som ankret et stykke vekk fra landet til landingsplassene med de lokale markeder for lokalbefolkningen. Disse båtene ble også brukt i havnetjeneste.
Ottavio Farnese
Ottavio Farnese (født 9. oktober 1521 i Valentano i Kirkestaten, død 18. september 1586 i Parma) var hertug av Parma og Piacenza fra 1556 til 1586.
Mahone
Mahonnen i Marokko
For å kunne hente lasten, ble det sendt ut store, åpne båter med flat bunn med dekker mot stevnene og mange benker for opptil 32 roere, to mann per åre festet til tollepinner på relingen. Denne er en stor og meget robust robåt som kunne ha slitelister og kjølplanke under, høy fribord og en poop eller et halvdekk i forstavnen, deretter et stort og langstrakt ror montert på akterstavnen. I virkeligheten er denne båten en laste- og lossepram som er spissgattet på opptil 15 meter lengde og 3 meter bredde, som kunne ha stor dypgang på 3 meter.
Ottavio Farnese
Bakgrunn
Ottavio var nest eldste sønn til Pier Luigi Farnese, som var hertug av Parma og Piacenza. Han var sønnesønn til Pave Paul III, og bror til Kardinal Ranuccio Farnese.
Mahone
Mahonnen i Marokko
Disse båtene har eksistert fram til nyere tid, delt i forskjellige varianter som båttypen fra Safi med høy baug på forstavnen for å krysse brenningene, båttypen med en besetning på 12-14 mann fra Rabat med seteplass for styrmannen og store slitelister på bunnen, båttypen fra Casablanca med kjøl.
Denne båten har også lokale navn, som «barcasse» i Casablanca, «droblât» i Rabat, «gâr´b» eller «qâr´b» i Algerie, og «guâr´b tsata» i Essaouira.
Ottavio Farnese
Virke
Ottavio hadde blitt lord i Camerino i 1540, men han ga opp sitt len der da hans far ble hertug i Parma i 1545. Etter at den parmesanske adelsstanden snikmyrdet Ottavios far, Pierluigi Farnese, i 1547, inntok og okkuperte keiserens guvernør i Milan Piacenza. Pave Paul III forsøkte å få Piacenza tilbake, bl.a. ved å sette til side Ottavios krav om å overta hertugdømmet Parma der han hadde fått et pavelig legat, og gi ham Camerino i gjengjeld. Paven krevde så Piacenza tilbake fra keiseren – ikke for adelsfamilien Farnese, men for Kirken.
Dette endte ikke Ottavios krangel med keiser Karl V. Gonzaga nektet å gi tilbake Piacenza, og truet med å okkupere Parma slik at Ottavia skulle bli drevet inn i franskmennenes armer. Julius III, som var opptatt av å etablere et godt forhold til Karl V på grunn av det sittende Konsilet i Trient, beordret Farnese til å overgi Parma til pavemakten nok en gang. Farnese nektet, noe som førte til sterk kritikk fra Paven, og Farnese ble fratatt sine romerske lensgods. Karlv V gjorde samtidig tilsvarende mot hertugene i Lombardia. En fransk armé kom for å beskytte Parma, krig brøt ut, og Gonsaga beleiret byen igjen. Men hertugen inngikk en avtale med sin svigerfar, Karl V, slik at han fikk tilbake Piacenza og sine andre lensgods. Han tilbragte resten av sitt liv rolig, hjemme, der hans ved sin visdom og styremåte gjorde at han var godt likt av folket.
Da han døde i 1586 ble han etterfulgt av sin sønn, Alessandro Farnese, som var general under kong Filip II av Spania.
Huang Ji
Huang Ji (forenklet kinesisk: 黄济, tradisjonell kinesisk: 黃濟, pinyin: Huáng Jì, Wade-Giles: Huang Chi, fra Minhou i provinsen Fujian i Kina, fødsels- og dødsår ukjent) var en kinesisk hoffmaler under Mingdynastiet.
Pakistan under Paralympiske sommerleker 2016
Pakistan deltok under Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro, Brasil, fra 7. til 18. september 2016.
Før lekene i Rio 2016 hadde Pakistan vunnet 1 medalje (1 sølv) fra de 6 sommerlekene det hadde deltatt i siden 1992.
Bente Skari
Bente Skari (født Martinsen; 10. september 1972) er en norsk tidligere langrennsløper som representerte Nittedal IL. Hun er olympisk mester, og var en av de beste langrennsløperne i perioden 1999 til 2003.
Karriere
Skari hadde sin styrke i klassisk teknikk. Hun vant gull på 10 km klassisk i OL i Salt Lake City i 2002, og fikk sølv på stafetten. I OL-98 ble det også to medaljer på henne. Hun har ytterligere fem individuelle VM-gull. Hun har vært med på to VM-sølvmedaljer med det norske stafettlaget.
Skari debuterte i verdenscupen 7. mars 1992, og fikk sin første pallplassering 18. desember 1996. Hun vant verdenscupen i langrenn sammenlagt fire ganger, og ble to ganger nummer to. I tillegg vant hun sprintcupen fem sesonger på rad fra 1997/1998. Hun har totalt vunnet 42 verdenscuprenn.
Skari vant i perioden 1997–2003 16 NM-gull, flere enn noen annen kvinnelig langrennsutøver inntil rekorden ble tangert av Marit Bjørgen i 2013.
Utmerkelser
Hun mottok Porsgrunds Porselænsfabriks Ærespris 1999. I 2001 ble hun tildelt Holmenkollmedaljen sammen med Adam Małysz og Thomas Alsgaard.
Personlig
Hun er datter av langrennsløperen Odd Martinsen, også kjent som «stafett-Martin», og er gift med den tidligere skiløperen Geir Skari.
Sammenlagtplasseringer
* distansecupen var delt mellom langdistanse og mellomdistanse
Freddie Frinton
Freddie Frinton (født 17. januar 1909, død 16. oktober 1968) var en britisk skuespiller og komiker, som i de tyskspråklige landene og Skandinavia er mest kjent for rollen som hovmester i den tyske fjernsynsproduksjonen Grevinnen og hovmesteren. Han filmdebuterte i 1948 i den britiske komedien Trouble in the Air. Fra 1963 til 1966 hadde han en fast rolle i den britiske komiserien Meet the Wife. Frinton er så godt som ukjent i hjemlandet Storbritannia.
Frinton ble født i Grimsby i England, hvor han senere begynte yrkeslivet på den lokale fiskeforedlingsfabrikken, hvorfra han angivelig fikk sparken for å bruke i overkant mye arbeidstid på å underholde kolleger.
I 1945 fikk han rollen som hovmester i teaterstykket Dinner for one (Grevinnen og hovmesteren). Frinton spilte mot tre grevinner gjennom sine tjue år i rollen, og det var i 1963 at den tyske kringkasteren NDR foretok opptaket med May Warden i rollen som den ensomme overklassekvinnen. I sin rolle har Frinton lang erfaring med alkohol, men i virkeligheten var han totalavholdsmann.
Han døde 16. oktober 1968, noen uker før tv-innslaget skulle spilles inn på nytt i farger.
Benin under Sommer-OL 1996
Benin under Sommer-OL 1996. Fem sportsutøvere, fire menn og en kvinne fra Benin deltok i en sport, friidrett under Sommer-OL 1996 i Atlanta. De vant ingen medaljer.
Xylotrupes mindanaoensis
Utseende
En stor, bred, halvblank, mørk hornbille. Som de andre artene i slekten Allomyrina har hannene et fremoverrettet horn på pronotum og et krumt horn på hodet, begge kløvet i spissen. Kroppen er kledt med fine, lyse, litt skinnende hår.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtnende plantemateriale og tar trolig vanligvis to år på utviklingen, de voksne billene lever 2-4 måneder. De voksne hannene kjemper mot hverandre ved hjelp av hornene, hver prøver å vippe motstanderen over på ryggen. De voksne billene er mest aktive om natten og flyr gjerne til lys.
Utbredelse
Arten er utbredt på Filippinene (Mindanao).
Sebastian Skråmo
Sebastian Renden Skråmo (født 13. desember 1995 i Oslo) er en profesjonell ishockeyspiller som har spilt for Kongsvinger Knights sitt A-lag. Moderklubben er Vålerenga.
Spillerstatistikk
Oppdatert 19. juni 2015:
Emanuele Laurifice
Emanuele Laurifice eller Pan Guoliang, Ma'nuo (født 31. mai 1646 i Modica på Sicilia i Italia, død 17. mars 1703 i Kanton i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.
Jacob av Orléans
Jacob av Orléans (død 3. september 1189) var en anerkjent jødisk vitenskapsmann i middelalderen og betraktet som en av mest lærde i sin tid. Han var en tosafist, en middelaldersk rabbi, i Orléans som hadde studert under Rabbeinu Tam. Han ble i den franske byen fram til minst 1171 og ved en senere dato kom han til London, antagelig for å bli en lærer. Jacob var en av de mange jøder som ble drept i løpet av de antisemittiske opptøyer som svøpet over London i løpet av kong Rikard I av Englands kroning.
Luke Matheson
Luke Alexander Matheson (født 3. oktober 2002) er en engelsk fotballspiller som spiller for Wolverhampton Wanderers FC. Han forlater Wolverhampton 30. juni 2023.
Emanuele Laurifice
I 1679 kom han til Kina, og fra 1680 og fremover virket han i Shanghai, Jiangzhou i Shanxi, Xi'an, Songjiang, Nanjing og Hangzhou.
Greatest Hits Vol. 2 (Elisabeth Andreassen-album)
Greatest Hits Vol. 2 er en samleplate med Elisabeth Andreasson, utgitt i 1985.
Newtoniopsis
Newtoniopsis er en slekt av mycelbiller.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Chile.
Kilder
Leiodidae i Tree of life
Dorcianus
Dorcianus er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).
Skogsbrødrene
Skogsbrødrene var en motstandsbevegelse mot Sovjetunionens okkupasjon av de baltiske landene.
Mange av partisanene hadde tjenestegjort i Estland, Latvia og Litauens væpnede styrker før okkupasjonen. Partisanene drev sabotasje og geriljakrigføring mot sovjetarméen og etterretningstjenestene fra sine skjulesteder i skogene. De likviderte også tusenvis av sovjetstatens baltiske kollaboratører.
Skogsbrødrene mottok i begynnelsen støtte fra amerikansk, britisk og svensk etterretning, men kontakten ble brutt etter at KGB fikk fatt i informasjon og brukte den til å rulle opp spionnettverk og infiltrere motstandsgrupper. Skogbrødrene håpet at vestmaktene ville ta opp en væpnet kamp mot Sovjetunionen og frigjøre de baltiske landene. I stedet ble det en kald krig og stor forbitrelse blant skogsbrødrene (se vestmaktenes svik).
De baltiske landene gjenvant til slutt sin frihet på fredelig vis under den syngende revolusjonen. I Latvia kom den siste ut fra skjul i 1995, 70 år gammel, da de siste russiske troppene hadde forlatt landet.
Methone cecilia
Methone cecilia er en dagsommerfugl som tilhører familien Riodinidae.
Utbredelse
Arten er utbredt fra Costa Rica i nord til Amazonas-området i sør.
951 Gaspra
951 Gaspra er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaga den 30. juli 1916 av Grigorij Neujmin fra Simeiz-observatoriet på Krim. Den er oppkalt etter byen Gaspra på Krim.
Tone Brændvik
Tone Brændvik (født 22. februar 1952), gift Smith, er en norsk tidligere svømmer som representerte Trondhjems SLK.
Hun vant fire NM-gull i perioden 1967–1969. Hun vant kongepokalen i 1969.
Brændvik ble rangert som nummer 215 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.
Oskar Schøtt Revers
Oskar Schøtt Revers (født 28. juli 1852 i Trondheim, død 30. august 1927) var en norsk prest og skoleleder. Han ble den første styrer for Amtsskolen på Apalset i Gloppen fra 1876 til 1878, den første amtsskolen i Sogn og Fjordane.
Schøtt Revers ble utdannet Cand.theol. i 1871. I årene 1876 til 1878 var han den første styreren på den nye Amtsskolen på Apalset i Gloppen. Han ble deretter stiftskapellan i Troms fra 1878 til 1881, før han flyttet til Nedre Stjørdal hvor han ble residerende kapellan frem til 1894. Han reiste da tilbake til Nordfjord og ble sogneprest i Innvik fra 1894–1908. I 1896 holdt Schøtt Revers preken under det kongelige besøket av Oscar II i Olden. Fra 1908 var han sogneprest i Eidskog.
Mildred Scheel
Mildred Scheel (født 31. desember 1932 i Köln, død 13. mai 1985 i Bonn) var en tysk lege og grunnlegger av Deutsche Krebshilfe. Hun var gift med president Walter Scheel, og var dermed Tysklands førstedame fra 1974 til 1979.
I 1970 fikk hun datteren Andrea Gwendolin Scheel, og i 1971 adopterte ekteparet Scheel en sønn fra Bolivia, Simon Martin Scheel.
Hun døde av kreft.
Sitronvikler
Sitronvikler (Thiodia citrana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
Utseende
En middelsstor (vingespenn 16-21 millimeter), smalvinget vikler. Den kan minne om noen arter i gruppen praktviklere (Cochylini), men er ikke i slekt med disse. Palpene (munnfølerne) er forholdsvis store og stikker ut foran hodet som et kort nebb. Forvingen er noe tilspisset, blekgul på farge, langs framkanten med små, svarte tverrflekker. Vingen har brunlige tegninger som består av to skråbånd og en bred strek mot vingespissen. Bakvingen er lysbrun, blek ved roten, ytterkanten er bredt innbuktet bak vingespissen.
Levevis
Arten finnes på åpne, tørre steder der larvene utvikler seg på blomsterhoder av ryllik (Achillea millefolia), markmalurt (Artemisia campestris) og tappgåseblom (Anthemis cotula). De voksne viklerne flyr i juli, mest om natten da de gjerne kommer til lys.
Utbredelse
Arten er utbredt i Nord-Afrika, i Europa bortsett fra lengst i nord, og i det nordlige Asia. I Norge er den utbredt langs kysten til Rogaland og det har vist seg at arten er vanlig på Jæren.
Rotterdam (Or Anywhere)
Rotterdam (Or Anywhere) er en sang av gruppen The Beautiful South, fra albumet Blue Is the Colour fra 1996.
Francesco Folleri
Francesco Folleri eller Fa Fangjige (født 9. februar 1699 i Firenze i Italia, død etter 1767 i Portugal) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.
Bermuda under Sommer-OL 1996
Bermuda under Sommer-OL 1996. Ni sportsutøvere, sju menn og to kvinner fra Bermuda deltok i fire sporter, friidrett, seiling, sykling og hestesport under Sommer-OL 1996 i Atlanta. De vant ikke noen medaljer.
Francesco Folleri
I 1721 kom han til Macao, og dro derfra til Beijing og var mekaniker ved det keiserlige hoff. Han kom i 1737 tilbake til Macao, og ble der til han ble arrestert i 1762 og ført til fengsel i Lisboa. Han ble løslatt i juli 1767.
Xylotrupes philippinensis
Xylotrupes philippinensis er en bille som hører til gruppen hornbiller (Dynastinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Nepal Samyabadi Sangh
Han var en av flere kommunistledere som fikk langvarige fengselsstraffer etter at kong Mahendra gjennomførte statskupp og forbøy alle partier i desember 1960. Da han kom ut av fengselet, knytta han seg til Man Mohan Adhikaris gruppe. I 1971 danna Mohan Bikram Singh og Nirmal Lama, et par andre gamle partiledere som også hadde sona lange fengselsstraffer, danna organisasjonen The Central Nucleus (Den Sentrale Kjerna) for å prøve å gjenforene det gamle kommunistpartiet. Ahdikari og Shresta blei sentrale medarbeidere.
Sacoleva
Sacoleva eller Sakoleva er et seilskip fra 1600-tallet til 1800-tallet med en noe uvanlig rigging fra de greske øyene som var et allment syn på østre middelhavsområdet helt fram til Malta i vest.
Nepal Samyabadi Sangh
Da dette forsøket slo feil og de sentrale deltakerne gikk hver sin vei, fortsatte Shamburam Shresta å jobbe sammen med Adhikari. Men midt på 1970-tallet brøyt han ut og laga Nepal Samyabadi Sangh, angivelig fortsatt med samling av det nå meget store antallet kommunistpartier i Nepal som mål. (I 1979 omdanna også Adhikari sin gruppe til et nytt kommunistparti, NKP (Manmohan)).
Xylotrupes philippinensis
Utseende
En stor, blank, mørk hornbille. Som de fleste andre artene i slekten Xylotrupes har hannene et fremoverrettet horn på pronotum og et krumt horn på hodet, begge kløvet i spissen.
Sacoleva
Sacoleva
Den uvanlige riggingen på en eller to mindre aktermaster med latinerseil og en foroverstrøken pålemast som reist seg over forskipet kjennpreget en sacoleva. Skværseil på tre rær ble heist opp på hovedmasten, deretter en stor sprisseil med en lang stang og en stor klyverseil til baugspydet samt en stagseil.
Nepal Samyabadi Sangh
Under den store demokratirevolusjonen Jana Andolan 1990 gikk Shrestas NSS med i den mest revolusjonære av de to frontene av kommunistpartier: Samyukta Rashtriya Janaandolan, der bl.a. partiene til Prachanda og Mohan Bikram Singh var med, og Baburam Bhattarai var leder.
Xylotrupes philippinensis
Levevis
Larvene utvikler seg i råtnende plantemateriale og tar trolig vanligvis to år på utviklingen, de voksne billene lever 2-4 måneder. De voksne hannene kjemper mot hverandre ved hjelp av hornene, hver prøver å vippe motstanderen over på ryggen. De voksne billene er mest aktive om natten og flyr gjerne til lys.
Sacoleva
Sacoleva
Den greske øya Psará var kjent for å ha bygget de fineste sacoleva seilskipene som hadde stort spring på den utadvendte baugen og et overheng med dekk fra akterenden på det spissgattede skroget som kunne ha en mindre aktermast med latinerseil. Gjennom overhenget hadde man skåret ut åpningen for rorkulten til roret festet på akterstevnen. I senere tid ble overhenget forkortet og et halvdekk ble reist på akterskipet.
Xylotrupes philippinensis
Utbredelse
Arten er utbredt på Filippinene (Marinduque og Mindanao).
Systematisk plassering
Arten blir ofte plassert som en underart av Xylotrupes gideon.
Henrik Lehne Olsen
Henrik Lehne Olsen (født 23. juli 1997 i Moelv) er en norsk fotballspiller som spiller for Lyn.
Nepal Samyabadi Sangh
Men da Prachandas NKP (Mashal) og flere andre partier slo seg sammen til det nye NKP (Ekda Kendra) i november 1990, var NSR ikke med.
Henrik Lehne Olsen
Lehne Olsen kom til Hamarkameratene fra Moelven IL foran 2014-sesongen. Han er forøvrig lillebror til fotballspiller Thomas Lehne Olsen. I juli 2016 ble han lånt ut til Brumunddal ut høstsesongen 2016 som en del av en samarbeidsavtale mellom klubbene. Overgangen ble gjort permanent i november samme år.
Nepal Samyabadi Sangh
Partiet fortsatte i de nærmeste åra å plassere seg politisk blant de revolusjonære partiene på venstre fløy. NSS deltok i Joint People's Agitation Committee (Folkets felles aksjonskomite), ei samarbeidsgruppe der bl.a. NKP (Ekda Kendra) deltok, som oppfordra til generalstreik 6. april 1992. Politiet skøyt på demonstrantene, og ifølge menneskerettighetsgrupper blei 14 drept.
Eidsborg
Eidsborg er ei bygd i Tokke kommune i Telemark fylke. Eidsborg er sentralt plassert i kommunen, nordøst for tettstedet Dalen.
Nepal Samyabadi Sangh
I lokalvalget 1992 deltok NSS i et samarbeid av fem partier, der Prachanda/B. Bhattarais valgparti Samyukta Janamorcha Nepal og Nepal Mazdoor Kizan Party var de vikigste.
Eidsborg
Eidsborg er kjent for Eidsborg stavkirke og for Vest-Telemark Museum, et av landets største friluftsmuseum, målt i areal.
Nepal Samyabadi Sangh
På midten av 1990-tallet gikk NSS og Shambhuram Shresta inn i det store, moderate og parlamentariske kommunistpartiet kjent som UML.
Eidsborg
Brynesteinsproduksjon har blitt drevet i Eidsborg i nærmere tusen år, før virksomheten stoppet opp midt på 1900-tallet. Brynene ble fraktet til Dalen og derfra på vannveier ned til Skien og videre ut i Europa. Det forliste Klåstadskipet, en knarr fra vikingtiden, var lastet med Eidsborgbryner, noe som viser at produksjonen foregikk allerede da. Brynene ble hugget ut av åpne brudd i fjellet; i dag er disse steinbruddene kulturminner.
Nepal Samyabadi Sangh
Under den store partisplittelsen i UML i 1998, fulgte Shamburam Shresta med over i det nye NKP (ML).
Eidsborg
Navnet
Den norrøne formen av navnet var Eiðsborg. Forleddet tolkes vanligvis som genitiv av eið n 'eid' – men siden det ikke finnes noen terrengformasjon i sognet som med noen rimelighet kan forstås som et eid, så bør det heller tolkes som genitiv av eiðr m 'ed, høytidelig/hellig avtale'. Sisteleddet kan vanskelig vise til en borg (eller bygdeborg), siden noe slikt ikke er kjent på stedet. Ordet borg bør derfor heller tolkes i den eldre betydningen berg. Betydningen av navnet blir da 'edsberget', 'berget en har gjort en høytidelig avtale om'. En slik tolkning er saklig begrunnet: Det kjente brynesteinsbruddet i Eidsborg (som ga store inntekter) var et sameie mellom de største gårdene – og hvor mye hver gård kunne bryte ut var fordelt gjennom avtalte lotter.
«Berntine»
«Berntine» er ei ishavsskute som ble bygd ved Tromsø Skipsverft i 1890.
«Berntine» er per 2018 den eldste ishavsskuta under seil i Norge og ble erklært verneverdig i 1990. Hjemmehavna har fra rundt 1980 vært Tønsberg.
Historie
Etter at skipper Nils Johnsen fra Tromsø i 1888 forliste med sin selfangstskute «Berntine», bestemte han seg for å bygge en ny og mer solid ishavsskute, og fikk nye «Berntine» bygd etter modell av enmasters Hardangerjakter.
Omkring 1930 ble «Berntine» kjøpt av brødrene Kilvær fra Vega-området som hovedsakelig brukte henne til å frakte trelast på Helgelandskysten.
I 1946 overtok K. Grønnebekk fartøyet. Han bygde det om til motorjakt, ishavsriggen ble fjernet, mast med lastebom montert, og et stort styrhus akter og større lasteluke bygd. Med den store ombyggingen ble navnet endret til «Havnøy», oppkalt etter ei øy på Helgelandskysten. «Havnøy» gikk i fraktfart langs kysten fra 1946 til 1979, fra 1960 med Ingvald Bjøringsøy i Kristiansund som eier.
Ved hjelp av staten, riksantikvaren og private ble «Havnøy» kjøpt opp til bruk i barnevernsarbeid i Tønsberg. Gjenoppbygging til seilskute startet i 1980 og året etter sto «Havnøy» ferdig rigget som tomasters galeas. Fra 1982 drev barnevernstiftelsen Havnøy skuta, men i 2008 ble eierskap og drift overdratt til Stiftelsen Berntine, et samarbeid mellom Loggen kystlag og Fulehuks venner. Samtidig fikk skuta tilbake sitt opprinnelige navn, «Berntine».
Elizabeth Siddal
Elizabeth Siddal (født 25. juli 1829, død 11. februar 1862) var en britisk kunstnermodell, poet og kunstner som ble malt og tegnet av flere billedkunstnere fra Det pre-rafaelittiske broderskap.
Siddal var kanskje den mest betydningsfull av de kvinnelige modellene som poserte for pre-rafaelittene. Deres ideer om kvinnelige skjønnhet ble grunnleggende påvirket av henne, eller at hun personifisert disse idealene. Hun var Dante Gabriel Rossettis modell par excellence, bortimot alle hans tidligere malerier av kvinner er portretter av henne. Hun ble også malt av Walter Deverell, William Holman Hunt og John Everett Millais. Kvinnen i Millais' kjente maleri Ophelia (1852) var henne.
Black and Blue
Black and Blue er et album av The Rolling Stones, utgitt i april 1976.
Elizabeth Siddal
Pre-rafaelittiske modell
Siddal – navnet ble opprinnelige stavet «Siddall», det var Rossetti som valgte å fjerne den siste «l»'en – ble først oppdaget av Deverell mens hun arbeidet som i klesbutikk. Verken hun eller hennes familie hadde tidligere vist noen form for kunstneriske interesse. Hun ble ansatt som modell av Deverell og gjennom ham ble hun introduserte til de øvrige pre-rafaelittene. Som en høy, tynn kvinne på nitten år og med rødlig hår, sky og reservert, ble hun den første av de mange pre-rafaelittiske skjønnheter (stunners).
Black and Blue
Albumet huskes kanskje best for at det er Ron Woods første etter at Mick Taylor ga seg som gitarist like før innspillingen av Black and Blue i desember 1974. Men det er to andre gitarister som viser seg mer frem på albumet, spesielt Wayne Perkins på «Hand of Fate». Han ble også nesten et medlem av bandet, helt til Keith kom på at The Rolling Stones skulle være et engelsk band.
Selv om albumet var en forholdsvis stor publikumssuksess, hevdet enkelte kritikere at gruppen var over toppen, men det skulle de motbevise allerede med sitt neste studioalbum, Some Girls, som kom i 1978.
Elizabeth Siddal
Pre-rafaelittiske modell
Mens Siddal poserte for Millais' Ophelia lå hun i et badekar fylt med vann for å posere for den druknede Ofelia. Millais malte daglig gjennom vinteren med Siddal som modell. Han plasserte oljelamper under badekaret for å varme opp vannet. Ved en anledning sluknet lampene og vannet ble etter hvert isende kaldt. Millais var så opptatt med malingen at han ikke merket at Siddal begynte å fryse, og hun var så dedikert som modell at hun ikke sa noe. Etter denne hendelsen ble hun svært syk med forkjølelse. Hennes far gjorde Millais ansvarlig og tvang ham å betale en erstatning. Det ble lenge tenkt at hun led av tuberkulose, men flere historikere antar nå at hun led av en tarminfeksjon. Misbruk av laudanum (opium oppløst i alkohol) har også blitt nevnt som en faktor for hennes svake helse.
Black and Blue
Andre trekker gjerne frem albumet som et av gruppens mest undervurderte. Mye av grunnen til uenigheten er at Black and Blue rent musikalsk er utypisk for The Rolling Stones med elementer av funk («Hot Stuff», funk var stort i 1975) og reggae («Cherry Oh Baby», en coverlåt fra Jamaica 1971) så vel som jazz («Melody», sunget i duett med Billy Preston, som også turnerte med Stones i 1975 og 1976).
Elizabeth Siddal
Pre-rafaelittiske modell
Siddal var den viktigste inspirasjonskilde og muse for Dante Gabriel Rossetti i hans unge år som maler. Etter at han møtte henne begynte han å male henne og nesten utelukkende henne, og forhindret henne å modellere for andre. Disse tegningene og maleriene kulminerte med Beata Beatrix, malt etter Siddals død, i årene 1864–1870. Hun portretterte da den beende Beatrice, en litterær skikkelse fra Dante Alighieri.
Black and Blue
Sangene på Black and Blue har sjelden blitt fremført på konsert siden Europarturneen i 1976. «Memory Hotel» dukket opp på 90-tallet selv om den ikke ble spilt på turneer på 70-tallet. «Hand of Fate» har også blitt spilt en sjelden gang.
Elizabeth Siddal
Livet med Rossetti
Etter å ha blitt forlovet med Rossetti begynte hun å lære av ham. I kontrast til Rossettis idealiserte malerier var Siddal streng mot seg selv. Det er svært avslørende i hennes selvportrett, se overfor. Rossetti malte og malte om på henne og tegnet tallrike skisser av henne. Hans avbildninger viser en kjølig skjønnhet. Hennes selvportrett viser det samme subjektet, men absolutt ikke den skjønnhet som Rossetti malte. Dette maleriet er historisk viktig ettersom det viser, gjennom hennes øyne, den skjønnheten som ble idealisert av så mange mannlige kunstnere.
Black and Blue
Black and Blue ble uansett en kommersiell suksess og nådde henholdsvis andre- og førsteplass på hitlistene i Storbritannia og De forente stater i mai 1976. Singelen «Fool to Cry» nådde også høyt opp på listene verden over.
Elizabeth Siddal
Livet med Rossetti
I 1855 begynte kunstkritikeren John Ruskin å støtte hennes karriere økonomisk. Han betalte et sjenerøs årlig stipend i bytte mot alle hennes tegninger og malerier. Siddal lagde mange skisser, men kun ett eneste maleri. Hennes skisser er streket opp i på den velkjente pre-rafaelittiske stilen og tenderte å illustrere legender fra kong Arthur og andre idealiserte middelaldertemaer. Ruskin formante Rossetti i sine brev til å gifte seg med Siddal og gi henne den tryggheten som hun trengte. I løpet av denne perioden begynte hun også å skrive poesi.
Black and Blue
Sporliste
Alle sanger er skrevet av Mick Jagger og Keith Richards, med mindre noe annet er oppgitt.
Fylkesvei 4794
Fylkesvei 4794 går mellom Førrestjørna og Høye i Tysvær. Veiens lengde er 8,9 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 771.
Elizabeth Siddal
Livet med Rossetti
Ettersom hun bakgrunn i den nedre samfunnsklasser fryktet Rossetti å introdusere henne for sin familie. Siddal ble også offer for hard kritikk fra Rossettis søstre Christina og Maria. Vissheten om at familien ikke ville anerkjenne henne fikk Rossetti til å utsette bryllupet. Siddal synes også å ha følt, ofte med rette, at Rossetti alltid søkte å erstatte henne med en yngre muse, noe som bidro til hennes senere depressive perioder og sykdom.
Dårlig helse og død
Siddal reiste til Paris og Nice i flere år på grunn av sin helse. Hun kom tilbake til England i 1860 for å gifte seg med Rossetti. I løpet av de ti foregående årene hadde han vært forlovet med henne og brutt forlovelsen i siste stund ved flere anledninger. Stress fra disse hendelsene hadde sin effekt på henne. Hun var nå meget deprimert og hennes lange sykdomstilfeller hadde gitt henne en avhengighet til laudanum.
I 1861 ble hun gravid, noe som gjorde henne lykkelig, men graviditeten endte i en dødfødt datter, noe som gikk sterkt inn på henne. Hun begikk selvmord på en overdose av laudanum kort tid etter at hun fikk vite at hun var blitt gravid for andre gang. Rossetti oppdaget henne bevisstløs og døende i sengen. Selv om likskuet slo fast at dødsfallet var et ulykkestilfelle har det blitt antydet at Rossetti fant et selvmordsbrev. Oppløst i sorg og selvbebreidelser dro Rossetti til Ford Madox Brown som skal ha instruert ham til å brenne brevet ettersom den daværende rettspraksisen dømte selvmord som både ulovlig og umoralsk og ville ha brakt en skandale for familien og hindret henne fra å få en kristen begravelse.
Rossetti og hans beryktede agent Charles Augustus Howell søkte myndigheten om tillatelse for å kunne åpne kisten. Det ble så gjort i ly av nattemørket for å unngå offentlig nysgjerrighet og oppmerksomhet. Rossetti selv holdt seg unna, men Howell, en beryktet løgner, rapporterte tilbake til Rossetti at hennes lik var fortsatt godt bevart og hennes skjønnhet var fortsatt intakt. Hennes hår ble sagt å ha vokst etter døden slik at kisten var fylt av hennes kobberrøde hår. Manuskriptet ble dog funnet skjønt en mark hadde spist seg gjennom boken og flere av diktene var vanskelig å lese.
Rossetti utga de gamle diktene sammen med hans nyere, men de ble ikke godt mottatt av flere kritikere grunnet deres erotiske vesen, og han ble hjemsøkt av gravåpningen resten av livet.
Rossettis forhold til Siddal er også utforsket av Christina Rossetti i hennes dikt «In an Artist's Studio».
Kunstneren Siddal
Siddal var ikke uten talent, men hennes sykdom og depresjoner forhindret talentet å bli forløst til tross for oppmuntring av Ruskin og ikke minst Rossetti. Sistnevnte sa om henne i 1869 at «kunst var det eneste som hun følte seriøst». Hun hadde skrevet poesi siden ungdommen, ofte melankolske og med tema som dødslengsel. Ett av dem var Tidlig død (Early Death):
Hennes dikt ble utgitt av William Michael Rossetti i løpet av siste halvdel av 1800-tallet, men den første reelle samling av hennes dikt og kunstneriske verk kom først i 1978. Da ble et bind av hennes dikt og med et utvalg av hennes bilder og en kronologi utgitt av Roger C. Lewis og Mark Samuels Lasner.
En järnarbetares visor
En järnarbetares visor er den finlandssvenske visesangeren Dan Berglunds debutalbum, utgitt av Proletärkultur 1975. Albumet kom som LP.
Blåbærhakevikler
Blåbærhakevikler (Rhopobota myrtillana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
En järnarbetares visor
Plata ble spilt inn på bare to dager. Låten «En yngling» hadde tidligere blitt gitt ut på Röda Ropets album Spänn bågen (1974). Berglunds album nådde 37.-plass på den svenske albumlisten, men ble kun liggende en uke på lista. Albumet hadde i 1979 solgt i 12 000 eksemplarer. Alle låtene var skrevet av Dan Berglund.
En järnarbetares visor er en av titlene i boken Tusen svenska klassiker (2009).
Blåbærhakevikler
Levevis
Larvene lever helst på blåbær (Vaccinium myrtillus) og blokkebær (Vaccinium uliginosum), men kan også spise ulike andre busker. De voksne viklerne flyr i mai-juni.
Utbredelse
Den er utbredt i Mellom- og Nord-Europa og forekommer også i det nordlige Asia og Nord-Amerika. I Norge er den utbredt nord til Hordaland.
Markuspasjonen (Bach)
Til forskjell fra Matteuspasjonen og Johannespasjonen, som begge er bevart i komplett stand, er Bachs musikk til Markuspasjonen tapt; bare librettoen av Picander er bevart. En fjerde pasjon, Lukaspasjonen, som dels er bevart Bachs penn, er sannsynligvis skrevet av en annen komponist.
Markuspasjonen ble uroppført langfredag 23. mars 1731 i Leipzig. Det er dokumentert at Bach oppførte pasjonen minst en gang til, langfredag 1744, i en omarbeidet versjon med to nye arier og noen mindre tekstendringer.
Selv om musikken er tapt, gjør den fullstendig bevarte librettoen at verket til en viss grad kan rekonstrueres, dette gjelder både den tidlige versjonen fra 1731 og den senere fra 1744. I motsetning til de to bevarte autentiske pasjonene var Markuspasjonen sannsynligvis en parodi, dvs. at Bach benyttet satser fra verk han allerede hadde skrevet, som kirkekantatene Widerstehe doch der Sünde, BWV 54 og Lass Fürstin, lass noch einen Strahl, BWV 198. Noen manglende arier er forsøkt rekonstruert fra andre verk av Bach. Resitativene er tapt, det er gjort forsøk på å rekonstruere dem ved hjelp av andre markuspasjoner, for eksempel Reinhard Keisers; Bach oppførte Keisers verk minst to ganger.
Av de mange rekonstruksjonsforsøkene kan nevnes Diethard Hellmann (1964/1976), Andor Gomme (1997), Rudolf Kelber (1998), Ton Koopman (1999), Johannes Koch (1999; på grunnlag av Hellmans versjon fra 1976) og Alexander Ferdinand Grychtolik (i 2007 etter den tidlige versjonen fra 1731, og i 2010 den første oppføringen med teksten til 1744-versjonen).
Norsk barokkorkester oppførte og spilte i 2003 inn en rekonstruksjon av Markuspasjonen der norske tekster fra Markusevangeliet ble brukt som erstatning for de tapte resitativene. Svein Tindberg spilte evangelisten.
Bălți
Bălți (også stavet Beltsy, russisk Бельцы) er en by i Moldova.
Med 148,000 innbyggere (2006) er Bălți landets nest største i antall innbyggere etter Chișinău om man ser bort fra Transnistrias Tiraspol. Bălți er et viktig industrielt, kulturelt og kommersielt sentrum nord i landet og kalles «den nordlige hovedstaden». Byen ligger på Bălțiplatået ved Dniesters sideelv Răut, 127 km nord for Moldovas hovedstad Chișinău.
The New School
The New School er et universitet i New York, grunnlagt som The New School for Social Research i 1919. Universitet ble startet av en gruppe intellektuelle pasifister, hvorav mange var nylig avskjediget fra nærliggende Columbia University for sine syn på første verdenskrig. Skolen er kjent for sitt høye nivå innen samfunnsvitenskap, kunst, og design, som vertsskolen for tankesmien World Policy Institute, og som utdeleren av den amerikanske bokprisen the National Book Awards.
Det er i alt 9300 studenter ved The New School, opp til doktorgradsnivå. Skolepengene er relativt lave i amerikansk sammenheng for et universitet med så høyt faglig nivå, og stipendordninger er også tilgjengelige.
Rektor mellom 2001 og 2010 var den tidligere demokratiske senatoren Bob Kerrey.
Blant grunnleggerne var Charles Beard, Thorstein Veblen, James Harvey Robinson, Wesley Clair Mitchell, John Dewey og Alvin Johnson. Senere kom flere andre til som lærere, blant andre Albert Salomon, Alfred Schütz, Karl Löwith, Marie Jahoda, Hannah Arendt, Hans Jonas, antropologen Claude Lévi-Strauss, språkforskeren Roman Jakobson og Henri Bonnet. Nordmannen Arvid Brodersen var professor i sosiologi ved New School fra 1949 til 1974.
Fordi det kom mange intellektuelle til USA i mellomkrigstiden og under andre verdenskrig, gikk skolen også under navnet eksiluniversitetet, og den ble da særlig kjent for sitt fakultet for politikk og samfunnsvitenskap.
952 Caia
952 Caia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 27. oktober 1916 av Grigorij Neujmin fra Simeiz-observatoriet på Krim. Den er oppkalt etter en skikkelse i Henryk Sienkiewicz' roman Quo vadis.
Elin Kåven
Elin Kåven (født 25. oktober 1979 i Hammerfest) er en samisk musikkartist og danser.
Kåven er slekt med trollkåven Johan Kaaven. Han var broen til oldefaren hennes, Mathias Kåven.
Elin Kåven er kjent for sin fascinasjon for folkesagn, samisk mytologi og naturen, og fikk kallenavnet "The Arctic fairy" av sitt publikum i utlandet. Og hun har skapt sin egen musikksjanger "Arktisk folk pop". Under Sami Music Awards i 2018 vant hun klassen årets låtskriver for sine komposisjoner i perioden 2015-2017.
Kåven har siden 2013 vært leder i foreningen Sami Komponisttat/ Samiske komponister, som jobber for å fremme samisk musikk.
Biografi
Elin Kåven har spilt 300 konserter i over 11 land siden 2008, inklusive Sverige, Tyskland, Sveits, Latvia, Russland, Japan, Venezuela, Storbritannia, Georgia og Aserbajdsjan.
I 2004 var hun med i den samiske sangkonkurransen Hei Lola i Kautokeino der hun deltok med sin egen sang «Čáhppes stuorra eatnamis» (I den svarte store verden). Etter denne konkurransen knyttet hun til seg kontakter som hjalp henne videre i musikkbransjen.
Hennes debutalbum Jikŋon Musihkka – Frozen Music, produsert av Ole Jørn Myklebust, kom ut desember 2009 på det samiske plateselskapet DAT o/s. Dette albumet inneholder sangen «Áibbas Jaska/All Still» som hun vant Sami Grand Prix – og kom på andreplass på «Liet Lavlut» som hun deltok med på European Song contest for minority languages i 2008. «Du Lusa/To where you are» er også med på albumet. Denne sangen deltok hun med på Sami Grand Prix i 2009, der den kom på andreplass.
I august 2011 lagde hun sitt første radioprogram for den sveitsiske radiostasjonen Toxic.fm. Hun var gjesteprogramleder i en periode hvor hun presenterte samisk musikk.
Hennes andre album "Maizan - Thaw Album" kom ut i 2012, og ga henne kontrakt med det tyske plateselskapet Nordic Notes.
Elin Kåven lanserte sitt tredje album «Eamiritni – Rimeborn» i februar 2016. Dette albumet blir også produsert av Juhani Silvola (Adjágas, Highasakite).
Hennes tredje soloalbum ”Eamirtini-Rimeborn” ble utgitt i Europa i november 2015 og har fått svært gode kritikker. Den nordiske utgivelsen var i februar 2016 og i mars 2016 var albumet nr 11 på ”World Music Chart Europe”.
Sagt om Elin Kåven og «Eamiritni-Rimeborn»
General-Anzeiger (Bonn): “She unites the traditions of the Sámi with hypnotically beautiful modern melodies and a voice that is out of this world, a fairy’s, as it were”.
''Terningkast 6/Romerikes Blad: «Eamiritini er et strålende eksempel på fornyelse og revitalisering av eldgammel musikktradisjon uten at grunntonene går tapt. Et strålende album!''
Elin & The Woods
2016 gikk Robin Mortensen Lynch og Elin Kåven sammen og opprettet bandet "Elin & The Woods", der musikksjangeren er electrojoik. Deres første utgivelse - låten "First Step in Faith - Oadjebasvuhtii", var på finalen i Melodi Grand Prix 2017.
Tribal Fusion Magedans
Kåven har siden 2006 undervist den moderne magedansstilen Tribal Fusion på Madam Qadam Orientalske magedansskole i Oslo. I tillegg har hun reist rundt i Norge, Skandinavia og England og undervist i denne dansestilen. Hun sees på som en av pionerene i Tribal Fusion dans i Norge. I 2011 ble hun invitert å være med i en britisk dokumentar om den alternative magedansscenen i England kalt Fellowship of the weird. Denne dokumentaren er den første i sitt slag i verden, den følger en håndfull magedansere til magedansfestivalen Gothla.uk, der Elin Kåven opptrådte for første gang i 2009, og hun underviste og opptrådte der i 2010 og 2011.
Diskografi
2017 Elin & The Woods "First Step in Faith- Oadjebasvuhtii", Digital single, Step In Faith records
2015 Stálu Fápmu, Nordic Notes, digital single.
2015 Eamiritni –Rimeborn, Nordic Notes, CD album, 12 tracks (released  worldwide except Nordic countries)
Vålerenga Fotball Damer i 2015
Vålerenga Fotball Damer spilte i 2015-sesongen sin 4. sesong på rad i Toppserien. Det var Leif Tsolis sin første sesong som hovedtrener. Vålerenga kom fra en 7.-plass i Toppserien 2014.
Elin Kåven
Diskografi
2015 Hiras, Nordic Notes, digital single.
Vålerenga Fotball Damer i 2015
Vinter
Inn:
Elin Kåven
Diskografi
2015. Lynxie,  Nordic Notes, digital single.
Vålerenga Fotball Damer i 2015
Vinter
Ut:
Elin Kåven
Diskografi
2014 Compilation Nordic Notes Vol 2, "Ulda Nikta - Ulda allures", 1 track.
Vålerenga Fotball Damer i 2015
Sommer
Inn:
Ut:
Toppserien
{|
Elin Kåven
Diskografi
2013 Elin Kaaven "Maizan - Thaw" - CD Album, Nordic Notes, 9 tracks
Vålerenga Fotball Damer i 2015
Terminliste
<div id="Vålerenga v Stabæk">
<div id="Lyn v Vålerenga">
Elin Kåven
Diskografi
2013 Isogaisa festival – CD, Compilation, 2 tracks.
Vålerenga Fotball Damer i 2015
Terminliste
<div id="Vålerenga v Røa">
Elin Kåven
Diskografi
2012 Elin Kaaven "Maizan - Thaw" - CD Album, DAT o/s, 9 tracks
Vålerenga Fotball Damer i 2015
Terminliste
<div id="Arna-Bjørnar v Vålerenga">
Elin Kåven
Diskografi
2012 Elin Kaaven "Vaimmu cuovga/Heartlight" - Digital single, DAT o/s, 1 track
2011 "Aibbas Jaska/All Still", Compilation, by:Larm, 1 track
Vålerenga Fotball Damer i 2015
Terminliste
<div id="LSK Kvinner v Vålerenga">
Elin Kåven
Diskografi
2011 Elin Kaaven "Jiknon musihkka-Frozen music Live", DVD, DAT o/s.
Vålerenga Fotball Damer i 2015
Terminliste
<div id="Vålerenga v Avaldsnes">
Elin Kåven
Diskografi
2011 Elin Kaaven Lihkku Niehku/Dream of Fortune Digital single, DAT o/s, 1 track
Vålerenga Fotball Damer i 2015
Terminliste
<div id="Vålerenga v Brann">
<div id="Vålerenga v Arna-Bjørnar">
<div id="Stabæk v Vålerenga">
<div id="Vålerenga v Rosenborg">
Elin Kåven
Diskografi
2009 Sami Grand Prix CD, Rieban, Compilation, 1 track
Vålerenga Fotball Damer i 2015
Terminliste
<div id="Brann v Vålerenga">
Elin Kåven
Diskografi
2008 Sami Grand Prix CD, Rieban, Compilation, 1 track
Vålerenga Fotball Damer i 2015
Terminliste
<div id="Røa v Vålerenga">
Elin Kåven
Diskografi
2005 Elin Lahka EP, Rieban, 4 tracks
Sharonsletten
Sharonsletten (hebraisk: השרון – HaSharon; i den norske bibeloversettelsen: Saron ) er den sentrale delen av kystslettene i Israel.
Vålerenga Fotball Damer i 2015
Terminliste
<div id="Rosenborg v Vålerenga">
Sharonsletten
Sletten ligger mellom Middelhavet i vest og Samaria-åsene 15 kilometer lenger øst. Den strekker seg fra bekken Nahal Taninim, som markerer den sørlige enden av Karmelfjellet, i nord. I sør er grensen elva Yarkon i den nordlige utkanten av Tel Aviv. Lengden nord-sør er om lag 89 kilometer. Sletten hører til Sentraldistriktet og Tel Aviv-distriktet.
Den hebraiske bibel
Sharonsletten er nevnt i Bibelen (1. Krøn 5:16; Jes 33:9, 35:2 og 65:10). Den er også nevnt i den kjente referansen til «Sarons rose» (Høys 2:1)
Moderne historie
Selv om noen deler av Sharonsletten historisk har vært fruktbart område, var mye av den sumppreget og malarisk. Situasjonen ble ytterligere forverret av massiv osmansk skoghogst. Sionistiske immigranter ankom tidlig i det 20. århundre, drenerte sumpene, og befolket regionen med mange bosetninger. Sletten er nå (2018) den tettest befolkede regionen i Israel.
Vålerenga Fotball Damer i 2015
Terminliste
<div id="Vålerenga v LSK Kvinner">
<div id="Avaldsnes v Vålerenga">
<div id="Vålerenga v Lyn">
<div id="Kolbotn v Vålerenga">