cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hvitryggspett
Trusler
Arten er truet av habitatødelseggelse, først og fremst på grunn av moderne skogbruk, men også avvirkning av løvskogsdominerte skogtyper, vedhugst, rydding innen skogbruk og landskapspleie, vannkraftutbygginger og veibygging. Passende hekkemiljøer svekkes eller ødelegges helt, hvorpå hvitryggpopulasjonen dør helt ut. Arten overlever ikke i skog med normalt skogbruk. Årsaken er hvitryggspettens sterke fødespesialisering på løvtrelevende vedinsekter, og den må ha kontinuerlig tilgang på et stort antall kraftig insektsangripne løvtrær innen habitatet. En ytterligere trussel kan være store bestander av hjortevilt som elg og rådyr, som kan hindre at løvtrær som selje, osp og rogn får tilfredsstillende foryngelse i områder med store bestander av hjortevilt.
Sosialistpartiet (Storbritannia)
Sosialistpartiet (The Co-operative Party) er et politisk parti i Storbritannia som springer ut fra den kooperative bevegelsen. Partiet stiller ikke egne kandidater til parlamentsvalg, men stiller kandidater i sammen med Det britiske arbeiderpartiet. Da partiet er en politisk arm av kooperasjonen må alle medlemmer av partiet være medlemmer av den kooperative bevegelsen. De som ønsker å stille til valg må også være medlem av Det britiske Arbeiderpartiet. Ed Balls, som representerer partiet, ble den 28. juni 2007 skole- og barneminister i Gordon Browns nye regjering.
Norges største radiokanaler
Norges største radiokanaler er en liste over norske radiokanaler, rangert etter markedsandeler. Frem til 2017 omfattet listen kun de fem riksdekkende radiokanalene NRK P1, NRK P2, NRK P3, P4 Radio Hele Norge og Radio Norge. I 2017 ble det norske radionettet digitalisert, da DAB+ overtok for det tidligere FM-nettet. Overgangen til digitalradio har gjort en rekke tidligere regionale og lokale radiostasjoner riksdekkende, og denne oversikten er endret i takt med dette.
Bakgrunn
Fram til 1984 var NRK P1 landets eneste, riksrekkende radiokanal, og en slik oversikt er derfor lite hensiktsmessig før dette. NRK P2 ble deretter etablert på Tyholt i Trondheim og fikk i 1993 følge av NRK P3. Samme år kom landets første riksdekkende kommersielle radiokanal, P4 Radio Hele Norge. Kanalen etablerte seg raskt som en betydelig konkurrent til NRK og kapret nesten hver fjerde lytter.
I 2004 tok Kanal 24 over P4s konsesjon på FM4-nettet, landets største kommersielle radionett. Kort tid etter fikk P4 konsesjon til å sende på det noe mindre FM5-nettet. Kanal 24 varslet at de ville utfordre P4s dominerende rolle i det kommersielle radiomarkedet, men lyktes ikke med å kapre mer enn 3–5 prosent av markedet. I 2008 tok SBS Radio Norge over aksjemajoriteten i Kanal 24 og endret navnet til Radio Norge. Samtidig kuttet kanalen halve staben og brukte mer tid på musikk «fra de siste fire tiår», som kanalen bruker i sin markedsføring. I løpet av få uker klarte Radio Norge å øke markedsandelen markant.
I 2017 ble det norske radiomarkedet gradvis endret i takt med overgangen fra FM-nettet til DAB+-nettet. Med digitaliseringen ble en rekke radiokanaler tilgjengelige nasjonalt på lik linje med de fem opprinnelige nasjonale radiokanalene. Den digitale overgangen fullføres 13. desember 2017, og FM-nettet slukkes kort tid etter.
Lytterandeler 2017
Nasjonale lyttertall for hele året 2017. Målingene foregår elektronisk ved hjelp av et landsrepresentativt panel, Mediepanelet, bestående av tusen personer som bruker PPM-utstyr. Andel av befolkningen i prosent som lytter daglig.
Lyttertall
Antall lyttere per dag for de største radiokanalene i Norge:
De ti største kanalene per desember 2017: Per konsern:
Lygosoma
Lygosoma er en slekt med tynne og langstrakte skinker. De er utbredt i Afrika sør for Sahara, og i Asia fra India, Pakistan og Sri Lanka til Indonesia, Filippinene og Sør-Kina.
Nezahualcóyotl (México)
Nezahualcóyotl er en kommune som ligger i sone III av delstaten México i Mexico. Nezahualcóyotl er oppkalt etter den berømte poeten Acolmiztli Nezahualcoyotl, som var stortaler av Texcoco. Kommunen befinner seg tett opp til Mexicos føderale distrikt og blir også regnet med som del av Mexico by i storbyområdet ZMCM.
Administrativt senter ligger i Ciudad Nezahualcóyotl (som også blir kalt for Ciudad Neza). Det bor omtrent 1,5 millioner innbyggere i denne kommunen.
MF «Frøyaferja»
MF «Frøyaferja», tidligere MF «Lofotferje VIII» og MF «Leka II» er en bilferge bygget i 1976 for Lofoten Trafikklag. Den har gått i fergesambandet Dyrøy–Lomsøya siden det ble åpnet i 2006. Fra 1976 til 1983 hadde den navnet MF «Lofotferje VIII», fra 1983 til 2004 hadde fergen navnet «Leka II» og i 2004 ble den omdøpt til «Frøyaferja».
Khorat
Khorat har flere betydninger:
Rune Kjelldahl
Rune Kjelldahl (født 16. mars 1960, død 16. juli 2012 ) var ansvarlig redaktør og programleder for den omstridte radiokanalen Nite Rocket. Kjelldahl hadde livesendinger hver natt. Hverdager: 21.00 - 06.00 Helg: 15.00 - 20.00 og 21.00 - 08.00.
Québec
Québec er en canadisk provins. Den er den eneste hvor fransk er eneste offisielle språk. Språklig, kulturelt, religiøst og sosialt skiller provinsen seg sterkt fra de øvrige provinsene.
Rune Kjelldahl
Rune Kjelldahl startet med radio på slutten av 1980-tallet. Han var programleder i både Radio OK og i Radio 2 på FM 102. I 1992 ble han redaktør og programleder for Nite Rocket.
Québec
Geografi
Québec er den største provinsen i Canada. Provinsen har kyst mot Hudsonbukta i vest og nordvest, Davisstredet og Ungavabukta i nord og Golfe Saint-Laurent (Saint Laurent-bukta) i øst. Provinsen har landegrenser mot provinsene Newfoundland og Labrador i nordøst, New Brunswick i øst, mot Ontario i sørvest og vest og mot de amerikanske delstatene Maine i sørøst og New Hampshire, Vermont og New York i sør.
Det meste av provinsen, ca. 95%, befinner seg på det kanadiske grunnfjellsskjoldet, som er en av verdens eldste geologiske formasjoner. Den nordligste delen utgjøres av Nunavik, territoriet til provinsens inuitter. Dette er et tundralandskap med permafrost.
Befolkningen er i stor grad konsentrert langs Fleuve Saint-Laurent, en av verdens store vannveier som er utløpet for de store sjøene lenger inne på kontinentet. Her ligger et fruktbart lavland med intensivt jordbruk, samt de to største byene Montréal og Québec. Dette lavlandsområdet går over i Cantons de l'Est rundt Sherbrooke, som også er et rikt jordbruksområde. Her dyrkes frukt, grønnsaker, vin, hvete og sukkermais, og det er en betydelig melkeproduksjon.
Québec har 90 % av verdensproduksjonen av sirop d'érable, lønnesirup. Regionen Beauce ved Québec by har den største produksjonen lokalt.
Klima
Selv om de tettbefolkede delene av Québec ligger betydelig lengre sør enn Norge, Montréal ligger omtrent like langt sør som Milano, er vintrene betydelig kjøligere. Om vinteren kan temperaturen i storbyen falle ned mot -30 grader. Polare lavtrykk kan bringe med seg store snømengder. Underkjølt regn kan føre til store problemer når strømledninger osv. blir dekket av is og tipper over. Under Le Verglas i 1998 var deler av Montréal uten strøm i opptil to uker, og hæren måtte rykke inn i byen for å sikre borgerne. Både Saint-Laurent og havet øst for blir dekket av tykk is i vintermånedene.
Til gjengjeld er somrene betydelig varmere og jevnere enn i Norge, og temperaturer opp mot 35 grader er ikke uvanlig. På høsten kan høytrykk fra kontinentets indre forlenge sommeren, en såkalt été indien, Indian Summer.
Îles de la Madeleine og Gaspésie har et mer moderat klima, og har mildere vintre og kjøligere somre. Regionene i nord har lavere temperaturer både sommer og vinter.
Historie
I perioden før de franske og britiske oppdagelsene var Québec bebodd av folkestammer som irokeser- og huron-nasjonene i sør, lengre nord bodde abenaki-folket og innu-folket, mens mikmaq-folket bodde ute ved Atlanterhavet. Skogene i nord var bebodd av cree-nasjonen, stavet cri på fransk, og lengst nord bodde inuittene. Langs elva Saint-Laurent ble det drevet et enkelt jordbruk, konsentrert rundt maisdyrking. Fordi jordbruksbefolkningen ikke kjente til gjødsel, ble jorda forlatt og ny tatt i bruk ved å svi av ny skog. De øvrige områdene var preget av nomader som drev jakt og fiske.
Ny-Frankrike
I 1534 besøkte oppdageren Jacques Cartier Québec. Han seilte opp Saint-Laurent-elva på jakt etter sjøveien til Kina. Ved fossene ovenfor Montréal måtte han gi opp, men stedet heter ennå Lachine (Kina på fransk). De første franske bosettingene fulgte imidlertid først i 1604, og da ved Annapolis i Nouvelle-Ecosse (eng.: Nova Scotia). I 1608 grunnla Samuel de Champlain Québec, Trois-Rivières fulgte i 1632, og Montréal i 1642. Kolonien ble kalt Nouvelle-France, eller Ny-Frankrike, navnet Canada ble ikke brukt før etter 1763 da kolonien ble satt under engelsk herredømme. Den franske bosettingen kopierte i stor grad de sosiale mønstrene i Frankrike, og var bygd opp etter føydalt mønster. Dermed så ikke vanlige franskmenn det som noen fordel å flytte til Canada, siden de verken ble rikere eller friere. Kun katolikker fikk lov å komme, mens franske protestanter ofte nådde de britiske koloniene.
Følgelig ble ofte straffanger sendt over havet, sammen med foreldreløse jenter, kalt filles du roy (kongens døtre). Disse ble giftet bort til nybyggere. I sterk motsetning sto de britiske koloniene på atlanterhavskysten, som var frihavn for religiøse minoriteter, og som representerte en ny frihet for den som våget å slå seg fram i villmarka. Ved midten av 1700-tallet hadde dermed Ny-Frankrike ca. 60 000 innbyggere, mens de britiske koloniene hadde ca. én million.
Krigene
Stadige kriger mellom britene og franskmennene gjorde kolonien utsatt, til tross for at Frankrike investerte store summer i festningsanlegg. Franskmennene allierte seg med huron-folket, mens engelskmennene allierte seg med irokeser-folket. Med engelske musketter i hånd klarte irokeserne å nærmest utrydde huronene rundt 1650, noe som svekket franskmennene. I 1713 måtte Frankrike avstå Nova Scotia til Storbritannia etter at den store festningen Louisbourg på Cape Breton Island hadde falt.
Frankrike og England utkjempet kriger med hverandre både i India, i Europa og i Nord-Amerika. I 1759 ble byen Québec beleiret av britene, og etter en nattlig klatretur på klippene bak festningen ble forsvarerne overrasket i slaget på Plaines d'Abraham, Abrahamsslettene. I slaget omkom både den franske øverstkommanderende, Louis-Joseph de Montcalm og den engelske øverstkommanderende James Wolfe. I 1760 falt også Montréal, og i 1763 avsto Frankrike alle sine besittelser i Canada til engelskmennene med unntak av Saint-Pierre og Miquelon.
Britene
De øverste militære, administrasjonen, den øvre geistligheten og den øvrige eliten forlot Canada og ble erstattet av briter. Vanlige folk måtte imidlertid bli igjen, og etterkommerne av denne befolkningen er i dag les québecois, fransk-kanadierne. Quebec-loven fra 1774 gav dem rett til å beholde fransk språk, katolsk religion og en del lovgiving. Snart etablerte skotter seg i Montréal, og de engasjerte seg i pelshandel, men også i øvrig handel, utdanning og kultur. Under den amerikanske frigjøringskrigen ble Montréal okkupert av amerikanerne, men britene lyktes å stoppe dem ved den befestede byen Québec. Fransk-kanadierne lot seg ikke overtale til å slå følge med amerikanerne i deres frihetsbestrebelser.
Lojalister
Av og til flammet motsetningene opp, slik som i opprøret i 1838, og i samband med tvangsrekruttering av fransktalende soldater til britisk krigføring, slik som under boerkrigene på 1890-tallet og under 1. verdenskrig. Omtrent 1 millioner fransk-kanadiere utvandret også til USA, og ennå i dag er det fransktalende samfunn mange steder i New England. Fransk-kanadierne var også blant de hvite menneskene i verden med den største fødselshyppigheten, noe som gjorde at deres andel av totalbefolkningen i Canada var konstant gjennom det meste av det 20. århundre.
Den stille revolusjonen og kampen for uavhengighet
På 1960-tallet skjedde det noe umerkelig i Canadas samfunnsliv. Fransk-kanadierne kastet av seg det kirkelige hegemoniet, og trådte ut av sin isolasjon i en prosess som er kalt la Révolution tranquille, den stille revolusjonen. Mer selvbevisst krevde de rettigheter for sitt språk og sin kultur. I 1970 manifesterte det i den såkalte oktoberkrisen, da Front de libération du Québec (FLQ) kidnappet to politikere, og den føderale regjeringen satte militæret inn i Montréal for å rydde opp. I 1976 vant Parti Québécois makten i provinsvalget, og vedtok den kjente Lov 101. Ifølge denne loven er fransk det eneste tillatte språket i det offentlige rom. Dermed må alle skilt være kun på fransk.
Uavhengighet for Québec er et krav som støttes av et stort mindretall av befolkningen i Québec. I 1980 stemte 40% av befolkningen for selvstendighet, i en ny avstemning i 1995 var over 49% av befolkningen for selvstendighet, og Canada knaket i sammenføyningene. Økonomisk har Québec betalt en pris i form av utflytting av storindustri og banker til Toronto, som har økt sitt forsprang på Montréal som sentrum for økonomi og finans i Canada. Samtidig hadde Québec vært en foregangsregion innen sosiale velferdsordninger. Den 27. november 2006 anerkjente den canadiske nasjonalforsamlingen «les Québécois» (ikke provinsen Québec) som en nasjon innenfor et samlet Canada. Annetkammeret i nasjonalforsamlingen godkjente forslaget med 266 mot 16 stemmer.
Befolkning
Québec har, som Canada, en multikulturell befolkning. Forskjellen fra de andre provinsene er at de fransktalende utgjør det store flertallet med ca. 85% av befolkningen.
Urfolk
En rekke urfolk, kalt autochtones i Québec, med til dels svært ulike språk utgjør tilsammen ca. 1% av befolkningen i Québec. Blant de mest kjente folkene er mohawk-stammen, som bor nær Montréal, wendat-folket (tidligere kalt huron), som bor nær Québec, abenaki'ene mellom de to byene, innu-folket i Côte-Nord, micmac-folket på kysten i Gaspésie og Cri-folket (eng: cree) i skogene i nord. Inuitter bor langs nordkysten av provinsen.
De ulike urfolkene har et ulikt forhold til provinsregjeringen i Québec. Wendat-folket snakker ikke lenger sitt språk, men fransk, og føler en sterk historisk tilknytning til de fransktalende. Deres historiske fiender, mohawk-folket, identifiserer seg derimot med det engelske befolkningselementet og står i et konfliktforhold til provinsen. Cri-folket i skogene i nord har fått deler av sitt hjemland ødelagt av kraftutbygging, men har fått omfattende erstatninger etter flere rettssaker.
Urfolkene bor i reservater hvor de har lokalt selvstyre med blant annet eget politi.
Québécois
85% av befolkningen er fransktalende, og kaller seg i dag québécois. Tidligere betegnelser som i dag ikke brukes noe særlig, er canadiens (tidligere bare brukt om dem) eller franco-canadiens. Ordet fransk-kanadier er derfor noe misvisende. Å bruke ordet franco-canadien i Québec i dag gir sterke signaler om en føderalistisk, ikke-separatistisk holdning.
Les Québécois stammer fra 10 000 mennesker som utvandret fra Frankrike mellom 1605 og 1750, særlig fra vestlige regioner som Normandie, Bretagne og strøkene rundt Loire, samt noen baskere. Fra 1760-tallet foregikk det et visst inngifte med innvandrende skotter, og på 1800-tallet fant det sted en omfattende innvandring fra Irland. Disse elementene er nå forfransket, og kjennes kun igjen på noen etternavn.
Les Québécois, fransk-kanadierne, har tradisjonelt en sterk tilknytning til den katolske kirken. I 200 år utgjorden denne gruppen en av de mest katolsk-innstilte og barnerike etniske gruppene i verden. Som følge av la révolution tranquille, den stille revolusjonen, på 1960-tallet, ble imidlertid kirkens grep om hverdagen løsnet.
Karlfeldt-prisen
Karlfeldt-prisen (Svensk navn: Karlfeldt-priset) er en svensk litteraturpris på 50 000 SEK som deles ut om mulig hvert tredje år av Karlfeldtsamfundet til en kunstner som arbeidet innen Erik Axel Karlfeldts egen sfære eller forsker som har bidratt til forståelsen av Karlfeldts diktning.
Québec
Engelsktalende
Denne gruppen har minsket både i andel av befolkningen og i innflytelse i løpet av de siste 50 år. Mange toneangivende industrieiere og pengefolk har pakket kofferten og reist til Toronto, og dermed trukket sine økonomiske interesser ut av provinsen. Årsaken til dette sies å være frykt for løsrivelse fra Canada, og mange er også provosert av lov 101 i Québec, som sier at fransk er språket i det offentlige rom.
Andre grupper
Resten, nær 10%, kalles allophones, noe som i denne sammenheng betyr at deres morsmål hverken er engelsk eller fransk. De største gruppene er de med italiensk, gresk, portugisisk, spansk, jiddisk, haitiansk-kreolsk, arabisk, kinesisk eller vietnamesisk som morsmål. På grunn av den sterke lovgivningen må disse gruppene gå i fransktalende skoler, slik at de påvirkes til å bruke fransk som andrespråk etter sitt morsmål. Innvandringslovgivningen favoriserer også franskkunnskaper, og svært mange av de nye innvandrerne kommer fra fransktalende eller franskorienterte land som Haiti, Libanon, Algerie og Syria. De aller fleste allophones befinner seg i Montréal-området.
Selvstendighetsspørsmålet
Et spørsmål som rir både Québec og Canada som en mare, er spørsmålet om Québec fortsatt skal være en provins i Canada eller et eget land. To ganger, i 1980 og i 1995, har spørsmålet vært oppe til folkeavstemning. Siste gang var flertallet for fortsatt tilhørighet til Canada hårfint.
Separatistene
Les souverainistes, separatistene, mener at Québec er best tjent med å tre ut av den kanadiske føderasjonen. Québec har et annet språk, en særpreget og annerledes kultur, en annen historie, en annen politisk tradisjon og i hovedsak en annen religion enn de øvrige kanadierne, og separatistene mener derfor at det er nødvendig å bryte båndene med resten av Canada. Eliten innen kultur og samfunnsliv er gjerne for selvstendighet, det samme er det politiske venstre. Separatistene står sterkt i de fleste landområdene i provinsen, samt i fransktalende forsteder til Montréal. Derimot står de svakere i det fransktalende området ved Ottawa, og er omtrent ikke represtentert i den ikke-fransktalende delen av befolkningen. For det meste viser gallupene et flertall for selvstendighet blant de fransktalende, men siden 18% av befolkningen ikke er fransktalende, er flertallet av totalbefolkningen som oftest føderalistisk innstilt.
Føderalistene
Les fédéralistes, føderalistene, mener derimot at Québec er best tjent med å beholde båndene til Canada. Begrunnelsen er i hovedsak økonomisk; frihandel uten tollbarrierer med det øvrige Canada og med USA og Mexico vil styrke Québecs handel og næringsliv, og man ser for seg en forsterket utflytting av industri. Nesten alle ikke-fransktalende er føderalister, og blant de fransktalende er det mange føderalister innenfor forretningsmiljøet i Montréal, blant byråkrater og offentlig ansatte i Pontoise-regionen. Her arbeider mange for den føderale regjeringen, hvor de blir foretrukket fordi de er tospråklige, og ved en løsrivelse ville de mistet jobben. Gallupene viser som regel et lite flertall for de føderale. Imidlertid avhenger dette flertallet av hva som skjer i resten av Canada. Dersom politikerne i Ottawa prøver å røre ved den offisielle tospråkligheten i Canada eller prøver å begrense Québecs selvstyre, spesielt på felter som språk og kultur, øker støtten til separatistene. Også fransktalende føderalister støtter nemlig helhjertet opp om arbeidet med å bevare og styrke franskspråklig kultur i Canada.
Selvstyrestatus
På mange måter er imidlertid Québec allerede et eget land. Den reisende kan ikke unngå å se at det blåhvite fleur-de-lys-flagget er oftere å se enn lønnebladsflagget. Når man kjører inn i Québec by, står byen skiltet med «Capitale nationale» på innfartsveien. Provinsen har sin egen innvandringspolitikk, slik at man kan påse at innvandringen ikke svekker den fransktalende majoriteten. Québec har også sin egen skyggeutenrikstjeneste, med informasjonskontorer i blant annet Paris, New York, Tokyo og Mexico by. Mange turister fra Québec presenterer seg alltid som québecois, og aldri som canadiens français eller franco-canadiens rundt omkring i verden.
Kultur
Som et særpreget samfunn i Nord-Amerika har Québec mange kulturelle særdrag.
Musikk
En rik tradisjon av folkemusikk eksisterer i Québec, noe som påvirker dagens populærmusikk. La chanson québécoise, Québecs sangtradisjon, har utviklet seg fra 1920-tallet, og utøvere fra denne tradisjonen har gjort suksess i hele den fransktalende verden. Dette gjelder sangere som Alys Robi, Ginette Reno, Diane Dufresne, Nicole Martin, Renée Claude, Bruno Pelletier, Marie Denise Pelletier, Céline Dion, Garou, Isabelle Boulay, Marie-Élaine Thibert og Polémil Bazar.
Céline Dion har tatt spranget over i det engelskspråklige platemarkedet og blitt en av verdens mestselgende artister. For øvrig har Québec sin egen underholdningsverden, som de kaller star-système, med musikk innen de fleste genre på fransk språk. De har selvsagt også sin egen Idol-serie, og her synger de håpefulle nesten utelukkende på fransk.
I Montréal finnes det et betydelig rockemiljø, spesielt innen genren indie-rock.
Sport
Nordiques de Québec har også en lang merittliste i NHL, men ble kjøpt opp og flyttet til Denver, Colorado. Å hente laget hjem til Québec er selvsagt en prioritert oppgave for byens hockeyfans.
Kanadisk fotball er favorittsporten om sommeren. Les Alouettes de Montréal, Lerkene fra Montréal, er provinsens førende lag. Jacques Villeneuve var det lokale håpet under Formel 1-løpene som finner sted hvert år i Montréal.
Mont-Sainte-Anne ved Québec er vertskap for den alpine verdenscupen, og ellers finnes det en rekke vintersportssteder i Laurentides nord for storbyene.
Mat
Québecs kjøkken er påvirket av engelsk, irsk og fransk kokekunst. Den mest kjente retten er tourtière [tuʁʼtjɛʁ], en kraftig kjøttpai av ulike typer kjøtt. En annen spesialitet er den fyldige, tjukke ertesuppa. Ertesuppa i Québec er så kjent at innbyggerne foraktelig kalles pea soup eaters av sine engelskspråklige naboer.
Poutine (uttales [putin] på fransk men [pʊʦɪn] på quebecfransk) er en typisk matrett fra Québec som består av varme pommes frites og biter av halvsmelta ostemasse med brun saus på. Retten er en form for snøggmat som ble utbredt i Québec sent på 1950-tallet. Retten blir typisk solgt i kroer, puber, boder (ofte kallet cabanes à patates, 'potethytter') og på ishockeystadion. La poutine er også blitt vanlig i de øvrige Canada og noen steder i nordlige USA.
En annen populær rett er pâté chinois, [pɑʼte ʃinʼwa] der oppskriften er kjent som steak – blé d'Inde – patate (biff – mais – potet). Paté chinois tilberedes i ildfast form med kjøttdeig i bunnen, mais over og til slutt et lag med potetmos. Retten ligner på den engelske Shepherd's pie.
Om våren, når sevja stiger i lønnetrærne, er det stor aktivitet ved alle cabanes à sucre [kabanzaʼsykʁ](«sukkerhytter»). Sevja samles opp i bøtter, kokes opp og rulles ut i snøen så den stivner. 90% av verdens lønnesirup, sirop d'érable produseres i Québec, og i tillegg til lønnesirup lages det en lang rekke produkter.
Sandweiler
Sandweiler (luxembourgsk: Sandweiler; fransk: Sandweiler) er en kommune og et tettsted i storhertugdømmet Luxembourg. Kommunen, som har et areal på 7,73 km², ligger i kantonen Luxembourg. I 2005 hadde kommunen 2 870 innbyggere.
Vale do Sol
Vale do Sol er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Ostelbien
Ostelbien (Østelbien) er de regionene i hertugdømmene Mecklenburg og kongeriket Preussen som lå øst for Elben, altså Mark Brandenburg, Pommern, Posen-Westpreussen, Schlesien og Østpreussen, og som var preget av landbruk, storgods og politisk konservatisme. Godseierne i området ble kalt Ostelbier, «østelbiere», og dominerte området også politisk.
Ekstraklasa
Ekstraklasa er det offisielle navnet på den øverste divisjonen i polsk fotball. Den øverste ligaen i polsk fotball ble grunnlagt 4. desember 1926 i Warszawa. Før dette ble polsk mester kåret etter et cup-sluttspill. Fra 1. mars 1927 het ligaen Liga Piłki Nożnej (LPN). Ligaen består av de 18 beste lagene i landet. De spiller to kamper mot hverandre hver sesong, en hjemme og en borte. Vinneren av Ekstraklasa blir polsk mester og får sjansen til å spille i Mesterligaen.
UEFA-ranking (2022)
''UEFA-rangering foran 2022/23-sesongen. ''
Antall titler
Oppdatert etter 2021–22–sesongen.
ÆREDESBEMERKDEDE LAG
Korrupsjon
-  2006  -    2006
Imaginary Day
Noen spør seg selv om musikken er innenfor sjangeren jazz og svaret er ikke enkelt. Metheny benytter alle sine instrumenter til å lage stemningsfull musikk som ligner verdensfusion og han beholder sin brasilianske sjanger. Musikken blir også plassert innenfor Iransk folkemusikk og Balinesiske sjangre. Likevel plasseres gruppen helhetlig innenfor jazz og fusion, men det er klart at Metheny utforsker musikk som er meget original. I et intervju med dagbladet forklarer han at han er ute etter å blande teknologi med tradisjon. Flere anmeldere viser til at musikken utforsker mange forskjellige stilarter på en profesjonell måte, noe Pat Metheny Group allerede er godt vant med. Titlene på låtene kan virke som en historie, fra «Into the Dream» via «Across the Sky» til «The Awakening».
Abelardo Olivier
Olivier vant en olympisk sølvmedalje i fekting under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det italienske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn. De andre på laget var Marcello Bertinetti, Sante Ceccherini, Alessandro Pirzio Biroli og Riccardo Nowak.
Tolv år senere, under 1920 i Antwerpen, ble han olympisk mester i fekting to ganger. Han var med på de italiendske lagene som vant lagkonkurransen både i kårde og florett.
Fisjon
Fisjon kan bety flere ting:
Opiumkrigene
Opiumskrigene (tradisjonell kinesisk: 鴉片戰爭, forenklet kinesisk: 	鸦片战争) var to militære konflikter mellom Storbritannia og Kina på 1800-tallet som resultat av mange års uenighet mellom landene. Den første opiumskrigen utkjempet britene alene, i den andre opiumskrigen deltok Frankrike på britisk side.
Det viktigste stridsspørsmålet var den britiske eksporten av opium til Kina. I nesten ett århundre, i 1729, 1799, 1814, og 1831, forsøkte kinesiske myndigheter å begrense og forby opium grunnet de helseskadelige virkninger av dette avhengighetsskapende rusmidlet. Men for Storbritannia var handelen svært innbringende. Mens Kina eksporterte store mengder porselen, silke, krydder og te til Storbritannia, eksporterte Storbritannia opium til Kina og smuglet det inn i landet.
Bakgrunn
Etter hvert som forbruket av kinesisk te steg i Storbritannia, samtidig som britisk tilgang til sølv som betalingsmiddel avtok - delvis som følge av den amerikanske frigjøringskrig - måtte britene se seg om etter andre byttemidler. Opium var i medisinsk bruk i Kina som i mange andre land, og i 1773 opprettet den britiske guvernør i India et monopol på opium i Bengalen med tanke på dyrkning og salg til Kina. Kineserne hadde forbudt opiumsrøyking, men britene skapte like fullt et marked ved å dele ut gratis piper og tilby nye brukere stoffet til svært lav pris. Omsetningen skjøt i været i 1815 da opiumprisene falt; det samme skjedde i 1834 da den britiske regjeringen gikk inn for frihandel, åpnet for private forhandlere og opphevet monopolet East India Company hadde nytt godt av.
Snart var opiumavhengighet et samfunnsproblem i Kinas havnebyer; opp mot 100.000 avhengige i Suzhou, minst det dobbelte i Guangzhou. Nå gikk strømmen av sølv ut av Kina og tilbake til Vesten. Kineserne diskuterte en løsning. Noen ville legalisere opium og la staten ta hånd om handel og fordeling av stoffet, med behandlingssentra for avvenning. Andre gikk inn for at en så umoralsk handel skulle stanses, og utenlandske forhandlere straffes. På slutten av 1830-tallet var det dette synet som vant frem, og keiseren utpekte Lin Zexu som mannen som skulle få slutt på opiumshandelen. Han lyktes i å isolere utlendingene i lagerbyggene deres på en øy i elven ved Guangzhou, og forklarte at de bare slapp ut om de ga fra seg sine opiumslagre og avla løfte om aldri å selge rusmidler igjen. I juni 1839 kunne da Lin tømme ut rundt 21.000 kister med opium i irrigasjonskanaler. Så ba han en bønn til havets skapninger om å tilgi ham og holde seg unna kysten - før han lot kanalene åpne og tømte dem i havet. Men kampen var ikke over med det. Både kinesiske og britiske forretningsfolk innså at det var penger i å få åpnet Kina for import av britiske varer: «400 millioner kunder vil holde bomullsfabrikkene i Manchester gående i all fremtid!» I 1839 brøt den første opiumskrigen ut.
De britiske koloniene i Nord-Amerika var blitt uavhengige i 1783, og alt året etter ankom det første amerikanske handelsskip til Kina. På starten av 1800-tallet var også USA særdeles aktiv i opiumshandelen, særlig Russell & Company. Amerikanerne hentet sitt opium fra Tyrkia, mens britene opprettholdt sitt monopol på indisk opium. Inntjeningen fra opiumshandelen kom amerikanske universiteter til gode og bidro til formuene som Roosevelt-familien opparbeidet seg, og Peabody-familien i Boston med Peabody-museer på Harvard og Yale.
Ettervirkninger
Opiumskrigene og fredsavtalene som ble inngått etter at Kina tapte disse krigene, svekket keiserdømmet. Da andre land etter hvert fulgte i britenes fotspor og tvang Kina til stadig nye ulikeverdige overenskomster, ledet det etter hvert til det kinesiske keiserdømmets fall i 1912.
Mot slutten av 1800-tallet var så mye opium tilgjengelig i Kina at rundt ti % av landets befolkning, dvs. rundt 40 millioner mennesker, var brukere. Av disse var rundt halvparten sterkt avhengige. I 1900 forbrukte Kina 95 % av verdens opium. Der opiumrøykingen hadde startet som en vane hos eliten, var den blitt et samfunnsproblem, og slik fortsatte det innpå 1900-tallet.
Også for India fikk opiumshandelen store konsekvenser. Landet var britenes leverandør av opium til Kina, og disse la til rette for en landbruksbasert eksportindustri. På 1800-tallet var opium en av Indias viktigste eksportvarer. Mens India i perioden 1600-1800 hadde vært ett av verdens største industrisentra, satt landet rundt 1850 med hovedsakelig landbruksøkonomi, slik at historikere snakker om «av-industrialiseringen av India» som ble en leverandør av råvarer i stedet for ferdige produkter. Indiske bomullstekstiler hadde vært etterspurt i Afrika, Europa og Nord-Amerika; men den industrielle revolusjon gjorde britiske bomullstekstiler så mye billigere at de til og med utkonkurrerte indiske tekstiler i India. Indiske tekstilarbeidere ble tvunget til å finne en annen levevei og valgte ofte jordbruk. Ettersom East India Company krevde inn skattene i penger - ikke varer - måtte indiske bønder dyrke produkter som egnet seg for salg, som indigo, sukkerrør, bomull - og opiumsvalmuer.
Atizapán de Zaragoza
Atizapán de Zaragoza er en kommune lokalisert i sone II av delstaten México i Mexico. Den har rundt 500 000 innbyggere. Administrativt senter for kommunen er Ciudad López Mateos.
Kommunen befinner seg nordvest i staten. Den grenser mot Naucalpan, Tlalnepantla de Baz, og Cuautitlán Izcalli. Kommunen er med i storbyområdet ZMCM.
Monty Python og ridderne av det runde bord
Monty Python og ridderne av det runde bord (orig. Monty Python and the Holy Grail) er en engelsk film fra 1975, av og med humorgruppen Monty Python.
Filmen tar utgangspunkt i legenden om Kong Arthurs leting etter Den hellige gral, men har sin helt egen historie med humoristisk vri. Filmen ble innspilt inn på Doune Castle i Skottland.
Handling
I år 932 etter Kristus reiser kong Arthur og hans tjener, Patsy, gjennom England for å rekruttere sine riddere av det runde bord. Han rekrutterer blant annet Bedevere den kloke, og Sir Lancelot den modige, og Sir Galahad og Sir Robin den-ikke-så-modige. Etter å ha samlet dem, får han beskjed av Gud om å dra på leting etter den hellige gral.
Kong Arthur og hans riddere ankommer et stort slott okkupert av en gruppe franske soldater, som påstår å eie den hellige gralen og de håner de britiske ridderne. En moderne historiker, som filmer en dokumentar om Arthur og ridderne av det runde bord, blir drept av en ridder på hest, og dette utløser en politi-etterforskning. I løpet av riddernes reiser får Arthur og Bedevere veiledning av en gammel mann. Sir Galahad blir ledet av et gral-formet fyrtårn til Castle Anthrax, som er fullt av unge kvinner, og han er uvillig til å bli «reddet» av Sir Lancelot.
Lancelot mottar et notat fra Swamp Castle. Han tror at beskjeden er fra en dame som blir tvunget til å gifte seg mot hennes vilje, så Lancelot stormer slottet og dreper flere medlemmer under en bryllupsfest. Senere oppdager han at beskjeden egentlig var fra en kvinnelig prins. Arthur og hans riddere omgrupperer seg og får selskap av tre nye riddere, samt en munk Maynard og hans munkebrødre. Ridderne møter også Tim the Enchanter, som leder dem til en hule. Men inngangen til hulen er bevoktet av en stor kanin. Ridderne undervurderer denne risikoen, og angriper hulen. Men kaninen dreper flere av dem. Inne i hulen finner de en inskripsjon fra Josef fra Arimatea, som leder dem videre til Castle Aarrgh. De får også flere problemer fordi Lancelot blir arrestert av politiet som etterforsker historikerens død.
In dubio pro reo
«In dubio pro reo» (latin for: I tvil for den anklagede), også kalt uskyldspresumsjonen, er det grunnleggende prinsippet i enhver rettsstat om at tvil om den faktiske siden ved et eller flere av straffbarhetsvilkårene, skal komme den tiltalte til gode i straffesaker. Begrepet uskyld leder raskt tanken til en straffri tilstand, mens en presumsjon er en antakelse grunnet på sannsynlighet.
Prinsippet om at tvil om faktum skal komme tiltalte til gode, har røtter tilbake til romerretten. Prinsippet er stadfestet i Den europeiske menneskerettskonvensjon (EMK) artikkel 6.2 og FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter artikkel 14.2. Prinsippet er således nærmest et globalt folkerettslig pålegg til lojal etterlevelse av verdens stater.
Prinsippet innebærer også at en person skal anses som uskyldig i å ha begått en straffbar handling, inntil det er bevist at han er skyldig, og er som sådan nedfelt i menneskerettighetserklæringens artikkel 11, punkt 1:
Prinsippet skal hindre at personer dømmes for handlinger som de ikke har begått (justismord), og at uskyldige skal lide unødig.
Norske rettsforhold
Norge er ved to tilfeller blitt klaget inn for og dømt av Den europeiske menneskerettsdomstol (EMD) i Strasbourg for brudd uskyldspresumsjonen i EMKs artikkel 6.2. I begge tilfeller (Hammern mot Norge (Bjugn-saken) og Y mot Norge (Birgitte-saken)) ble det konstatert brudd som følge av at klagerne ved norske domstoler var idømt erstatningsansvar for handlinger som de tidligere var frikjent for i strafferettslig forstand. Dette var mulig fordi beviskravet i strafferetten er langt strengere enn i erstatningsretten. EMD kom til at det ikke var i strid med uskyldspresumsjonen å idømme klagerne erstatningsansvar selv om de var blitt frifunnet i straffesakene, men formuleringene domstolene hadde brukt da erstatningsansvaret ble idømt, var ifølge EMD egnet til å så tvil om de strafferettslige frifinnelsene.
I granskningsrapportene etter henholdsvis Liland-saken og Moen-saken ble politiet og domstolene anklaget for å ha brutt uskyldspresumpsjonen.
Prinsippet er normgivende for pressens «vær varsom-plakat» (punkt 4, underpunkt 5–7), men i flere alvorlige saker er norsk presse blitt anklaget for å bryte prinsippet.
Sivilrett
Ved tvil om sivilrettslige spørsmål er imidlertid utgangspunktet et annet: De stridende parter har som hovedregel like mye ansvar for bevisførselen, og normalt skal domstolene legge til grunn det faktum som ut ifra bevisførselen er det mest sannsynlige.
Første opiumkrig
Den første opiumkrigen var en krig mellom Storbritannia og Qing-dynastiet i Kina som varte mellom 1839 og 1842. Krigen brøt ut da Kina prøvde å stoppe britisk handel med opium, som de anså som narkotika og skadelig for befolkningen. Britene svarte med å sende militære styrker for å beskytte sine interesser og opprettholde sin handel med opium. Krigen er ofte sett på som starten på Europas imperialistiske overherredømme mot Kina.
Bakgrunn
I løpet av 1700-tallet ble Kina den største produsenten av te i verden. Innen tidlig på 1800-tallet hadde handelen mellom Kina og Europa økt betraktelig. Handelen var imidlertid svært ubalansert. Mens Kina produserte og eksporterte mange etterspurte varer som te, krydder, porselen og silke til Europa, var det lite etterspørsel i Kina etter europeiske produkter utenom sølv.
I søken etter andre handelsvarer som kunne eksporteres til Kina, fant britene opium. Opium var en narkotisk plante som Kina importerte fra India, som på dette tidspunktet var en britisk koloni. Britiske handelsmenn begynte å selge store mengder opium fra India til Kina, noe som førte til en stor økning i opiumsbruk i Kina, og etter hvert ble opiumshandelen et alvorlig problem for kinesisk samfunn og økonomi.
Zeja
Zeja har flere betydninger:
Første opiumkrig
Bakgrunn
Kinesiske myndigheter forsøkte ved flere anledninger å stoppe handelen med opium, da det skapte store sosiale og helsemessige problemer. Men britiske handelsmenn fortsatte å smugle opium inn i Kina. Til tross for at bruken og importen av opium var blitt gjort ulovlig i Kina allerede i 1729, ble den kinesiske importen av opium fra India mer enn åttedoblet mellom 1800 og 1839.
Krigen
I 1839 besluttet den kinesiske keiseren å ta i bruk hardere midler mot opiumshandelen, etter å ha prøvd gjentatte ganger å få en slutt på handelen. Embetsmannen Lin Zexu ble sendt til Kanton (Guangzhou), der han presset den britiske overinspektøren for handel, Charles Elliot, til å overgi hele britenes opiumbeholdning.
Ettersom den kinesiske keiseren beordret at all britisk opium skulle ødelegges, var det Charles Elliot som tok avgjørelsen om å brenne den britiske opiumslageret på Humen-elven utenfor Kanton (Guangzhou), for å unngå at kineserne skulle konfiskere den. Kineserne reagerte på dette ved å arrestere Charles Elliot og en rekke andre britiske embetsmenn, noe som eskalerte konflikten mellom landene.
Britene reagerte på dette ved å sende en flåte av krigsskip, blant annet for å kreve erstatning for tapet av opium. Kineserne svarte med å sende ut sin egen flåte. Etter dette oppstod det flere slag langs kysten av Kina, hvor britene vant mange av dem. Storbritannia hadde en overlegen militær styrke og beseiret raskt de kinesiske styrkene. Kineserne var dårlig utrustet militært, og utdatert i forhold til de moderne våpnene og taktikkene som britene brukte.
Fredsavtale
I august 1842 ble konflikten avsluttet med underskrivelsen av traktaten i Nanking, som var den første ulikverdige traktat. Det ga blant annet britiske handelsmenn rett til å handle i fem kinesiske traktathavner. Kina ble videre tvunget til å betale en stor økonomisk erstatning til Storbritannia. Hong Kong ble overdratt til Storbritannia, noe som gjorde Hong Kong til en britisk koloni og Storbritannia fikk full suverenitet over området. Traktaten ble et symbol på Vestens overlegenhet og Kinas svekkede stilling i verden, og den første opiumskrigen ble dermed en viktig begivenhet i Kinas moderne historie.
Konsekvenser
Den første opiumskrigen hadde en stor innvirkning på både Kina og resten av verden. Kina mistet sin suverenitet og deler av landet ble underlagt imperialistisk kontroll. Opiumshandelen med narkotika fortsatte å ha alvorlige konsekvenser for kinesisk helse og samfunn i mange år fremover. Krigen var også et eksempel på hvordan vestlige makter brukte sin militære styrke til å tvinge åpningen av markeder i andre land og beskytte sine økonomiske interesser. I etterkant av krigen etablerte Europas kolonimakter seg gradvis i Kina, og de utøvde økonomisk, politisk og militær kontroll over mange områder i Asia. Dette førte til at mange asiatiske land og territorier ble underlagt europeisk herredømme i løpet av det 19. og 20. århundre.
Idrettslaget Bjørn West
Idrettslaget Bjørn West er et fleridrettslag fra Matre i Masfjorden kommune i Vestland. Idrettslaget ble stiftet i 1961 og har tilbud innen fotball, volleyball, svømming, friidrett og skiidrett. Laget er deleier i Stordalen Skisenter, og driver også Matre svømmebasseng. Laget har lysløype på Haukeland og eget trimrom.
Laget tilbyr blant annet allidrett for 6 til 11 åringer og snjofokktrening for 12 til 16 år, samt aerobic og fjelltrim. Klubbens fotballgruppe har par 2009 herrelag i 6. divisjon. Bjørn West Fotball spiller sine hjemmekamper på Brekke Idrettsplass.
Arrangement
Det tradisjonelle «Bjørn West rennet» i Stordalen ble arrangert for siste gang i 2000, men terrengløpet «Matre Rundt» arrangeres 1. mai. Andre juledag arrangeres «Romjulsmarsj».
Guédelon
Guédelon er et slott under bygging nær Auxerre i Frankrike. Det konstrueres med verktøy og metoder fra 1200-tallet, basert på en tegning av den historiske arkitekten Jacques Moulin som tar utgangspunkt i Château de Saint-Fargeau i Yonne.
Entusiasten Michel Guyot satte i gang med prosjektet etter at han hadde vært med å renovere et middelalderslott. Byggearbeidene startet i 1997. Prosjektet er selvfinansierende; i 2005 var det 245 000 turister innom. Arbeidene er planlagt ferdig i 2023, men det snakkes allerede om å bygge en autentisk landsby rundt slottet etter den tid.
Kalle Lisberg
Karl Otto «Kalle» Lisberg (født 14. juni 1950 i Harstad) er en norsk journalist. Han har vært ansvarlig redaktør og administrerende direktør i den riksdekkende radiokanalen P4 Radio Hele Norge. Lisberg var fra 2012 sjef for MTG Norge AS. MTG (Modern Times Group) eier radiokanalene P4 og P5, Viasat og TV-kanalene TV3 og Viasat 4. Han har også vært sjef for TV3.
Vanini
Vanini er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Kalle Lisberg
Lisberg er oppvokst på Notodden og er cand. mag. med utdannelse fra Norsk journalisthøgskole og fra Universitetet i Oslo. Han ble ansatt i NRK i 1975 og har blant annet arbeidet som reporter i Ungdommens Radioavis, Dagsnytt og Flimra på NRK TV. Kalle Lisberg var i 1981 med på å planlegge og utvikle det opprinnelige NRK P2, som kom på lufta høsten 1984. I 1985/1986 var han redaksjonssjef og distriktssjef i NRK Østlandssendingen.
I 1982–1983 arbeidet Lisberg som informasjonssjef i Cappelens Forlag og i årene 1986–1990 som utvikler i Dagbladet i Avis-90-prosjektet, som blant annet lanserte LørdagsDagbladet.
I 1990–1993 startet og drev Lisberg produksjonsselskapet Ingress-TV. I 1993 startet han radiostasjonen P4 sammen med sin kollega Svein Larsen.
Stamford Bridge (stadion)
Stamford Bridge er en fotballstadion som ligger i Fulham og er hjemmebanen til den engelsk fotballklubben Chelsea FC. Arenaen, som ble åpnet i 1877, ligger i bydelen Hammersmith and Fulham i London.
Tidligere var det løpebane rundt banen, og den ble for det meste brukt til friidrett fra 1877 til 1904.
Anlegget har plass til 41,798 tilskuere (bare sitteplasser), og de fire tribuneseksjonene heter: Matthew Harding Stand, East Stand, Shed End og West Stand.
Banens mål er 103 × 67 meter, og tilskuerrekorden er på 82,905 i en ligakamp mot Arsenal den 12. oktober 1935.
Stamford Bridge var finalearena for FA-cupen i årene 1920, 1921 og 1922.
Historie
Stamford Bridge åpnet i 1877 som hjemmebane for London Athletics Club og ble nesten eksklusivt brukt til dette formålet frem til 1904 når banen ble overtatt av brødrene Gus og Joseph Mears, som ønsket å benytte banen til å holde høyt profilerte profesjonelle fotballkamper der.
Fusjon
Navnet, eller begrepet, fusjon har flere betydninger:
Barbro Fagerbakk
Barbro Fagerbakk (født 7. september 1983 i Narvik) er en norsk programleder og tidligere reality-TV-deltaker som i 2004 deltok reality-serien Farmen. Hun deltok sammen med sin far, men måtte trekke seg fra konkurransen på grunn av en brannskade. Etter sin opptreden i Farmen fikk hun jobb i TV-bransjen og arbeidet med flere TV-program, blant annet TV 2s Kjendisjakten (2004–2005) (hvor hun var programleder sammen med Pia Haraldsen), og fotballprogrammet Avspark lørdag (2006) (sammen med Øyvind Fjeldheim).
I 2015 etablerte hun markedsføringsbyrået Inbound Group sammen med en gründerkollega.
Fagerbakk ble i 2007 gift med kreftforsker Hans Petter Eikesdal. Hun bosatte seg like etter i Boston der hennes ektemann var ansatt som kreftforsker ved Harvard. Selv begynte hun å studere statsvitenskap. De flyttet tilbake til Norge etter noen år. Ekteskapet ble oppløst i 2013. I 2015 ble hun gift med Joakim Klingefjord.
Ed Balls
Edward Michael «Ed» Balls (født 25. februar 1967) er en britisk politiker som representerer det politiske partiet Labour.
Han var parlamentsmedlem for Morley og Outwood fra 2005 til 2015, og var Shadow Chancellor of the Exchequer inntil valgnederlaget for Labour i 2015-valget. Balls var Secretary of State for Children, Schools and Families i regjeringen til Gordon Brown from 2007 til 2010.
Utdannelse og tidlig liv
Balls meldte seg inn i Labour i 1983. Ved Oxford var han aktiv i skolens Labour Club.
Kretskort
Innen elektronikk brukes kretskort til montering av elektroniske komponenter. Foruten å samle og holde komponentene fast er kretskortets oppgave å lage elektriske forbindelser mellom komponentenes bein.
Kretskort finnes i mange farger, men grønt er mest vanlig.
Prøvesprengning
En prøvesprengning, eller kjernefysisk test, er en kontrollert detonasjon av et atomvåpen, og skal dokumentere virkning, sprengkraft og radioaktiv stråling av nye eller modifiserte våpen. Den første prøvesprengningen av et atomvåpen, Trinityprøvesprengningen, ble foretatt av USA i New Mexico 16. juli 1945.
Prøvesprengninger har også politisk betydning, noe som var tydelig under våpenkappløpet mellom USA og Sovjetunionen under den kalde krigen, da de to supermaktene konkurrerte i å demonstrere stadig større atomvåpen.
Den største atombomben som har vært detonert, er den såkalte Tsar-bomben som Sovjetunionen sprengte over Novaja Semlja i 1961 med en sprengkraft tilsvarende 51–58 megatonn TNT.
Nye atomvåpenstater, som f.eks. Nord-Korea, har gjerne også ønsket å fortelle verden at landet har slike våpen ved å utføre én eller flere prøvesprengninger.
Madame de Montespan
Madame de Montespan (født 5. oktober 1640  i regionen Poitou-Charentes i Frankrike, død 27. mai 1707 i Bourbon-l’Archambault), egentlig Françoise Athénaïs de Rochechouart de Mortemart, var en av Ludvig XIV av Frankrikes elskerinner.
Hun etterfulgte den tidligere elskerinnen Louise de la Vallière. Madame de Montespan fikk åtte barn med Ludvig og de ble oppfostret hos hennes etterfølger som elskerinne, Madame de Maintenon.
Tidlig liv
Françoise de Rochechouart de Mortemart (som senere tilføyde navnet «Athénaïs») de Tonnay-Charente nedstammet fra to av de mest fornemme slekter i Frankrike gennom sine föreldre, Gabriel de Rochechouart, hertug av Mortemart og prins av Tonnay-Charente, og Diane de Grandseigne.