cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Silvio Angelo Pio Oddi
Silvio Angelo Pio Oddi (født 14. november 1910 i Morfasso ved Piacenza i Italia, død 29. juni 2001 i Cortemaggiore ved Piacenza) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet det pavelige diplomati og Den romerske kurie. Han var blant annet nuntius i Egypt, og Belgia/Luxembourg og prefekt for Kongregasjonen for kleresiet 1979–1986.
Han deltok på Annet Vatikankonsil 1962–1965.
Han ble kreert til kardinal i 1969 av pave Paul VI.
Han deltok i konklavet i august 1978 som valgte pave Johannes Paul I og konklavet i oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Siri Meyer
Siri Meyer (født 1952) er en norsk kunsthistoriker som har forsket på områder som blant annet visuell kommunika­sjon og kunstteori. Hun har utgitt flere bøker innen sitt fagområde. Hun har vært ansatt som professor i kunsthistorie ved Universitetet i Bergen.
Meyer tok magistergraden i kunsthistorie i 1983, med filosofi, allmenn litteraturvitenskap og nordisk som støttefag. Avhandlingen hadde tittelen Kunsthistoriens forhistorie i Norge. Hun tok doktorgraden i 1994 med avhandlingen «Mennesket eller maske? Refleksjoner over kunst, vitenskap og individ».
I 1984 ble hun ansatt som vitenskapelig assistent i humanioras vitenskapsteori og historie, Universitetet i Bergen. Hun ble ansatt som amanuensis i kunsthistorie i 1985 og ble utnevnt til professor i 1998 (emerita fra 2021). Fra 1993 til 2004 var hun forskningsleder for Senter for europeiske kulturstudier (SEK), og medlem av Makt- og demokratiutredningen (1998–2003). Fra 2010 til 2019 var hun leder av Estetisk utvalg ved UiB. Meyer har vært leder av Ibsen-jubileet i Bergen (2006), et samarbeid mellom Bergen kommune og UiB. Som styreleder for det nasjonale Stipendprogram for kunstnerisk utviklingsarbeid, var hun med å etablere en doktorgrad for utøvende kunstnere.
Hennes forskningsinteresser er kunsthistorie og visuell kultur, individualiseringsprosesser i kultur og samfunn, makt og demokrati. Meyer skriver også essays og annen sakprosa av skjønnlitterær karakter.
Meyer har vært en aktiv bidragsyter i det offentlige ordskiftet. Hun har blant annet vært spaltist i Morgenbladet (1998) og i Dagbladets Magasinet (1999), og morgenkåsør i P2. I 2019 grunnla hun forlaget Kalliope kunstbøker.
I 2008 mottok hun Meltzerprisen for fremragende forskningsformidling og i 2010 Universitetsforlagets lærebokpris.
Eigersund
Eigersund er en kommune i Rogaland. Den grenser i vest til Hå kommune, i nord til Bjerkreim, Sirdal (i Agder) og Lund, og i øst til Sokndal. Området den ligger i, heter Dalane.
Navnet Eigersund kommer fra norrønt Eikundarsund, sundet mellom eiketrær. Administrasjonssenteret i kommunen er Egersund. Byen Egersund har en befolkning på tett oppunder 10 000. Egersund er kjent som «okka by». Den er også kjent som sørlandsbyen på Vestlandet, da den ikke bare er den sørligste byen i Rogaland, men også har gamle trehus og nær tilknytning til Sørlandet.
I en folkeavstemning i 1997 om hvorvidt kommunen skulle skifte navn til Egersund, det samme som administrasjonssenteret var 54,1 % av stemmene positive til forslaget. Valgdeltakelsen var lå på 29,1 %, og kommunestyret valgte å se bort fra avstemningen.
Lokalavis for Eigersund og kommunene Bjerkreim, Lund og Sokndal gis ut i Egersund og heter Dalane Tidende. Det var tidligere ei avis som het Egersundsposten, som var Rogalands eldste, men blei nedlagt i 1940.
Natur og geografi
Hele sørøstre Rogaland innenfor Dalane tilhører den 1 700 km² store Rogaland anortosittprovins, tidligere kjent som «Egersundfeltet». Dette er en magmatittisk formasjon av dypbergarter som også fortsetter utover i Nordsjøen i et tilsvarende stort område. De vanligste bergartene, er de lyse størkningsbergartene anortositt, gabbro-typene noritt og jotunitt, videre de økonomisk interessante apatitt, magnetitt og ilmenitt, samt dypbergarten mangeritt. Apatitt-feltene er rike på fosfor og kjennes på en ekstra frodig vegetasjon.
Mot slutten av dannelsen av det svekonorvegiske grunnfjellskjoldet for 932 millioner år siden, steg masser fra mantelen opp fra inntil 8 km dybde. De eldre, svekonorvegiske gneis- og granittfeltene omkring anortosittformasjonen ble smeltet ned og omdannet under sterk varmepåvirkning til blant annet osumilitt i en 15-30 kilometer bred sone.
Egersund-Ogna-anortositten omkring Egersund består mest av anortositt, og litt noritt i øst. I de mer østlige hovedkroppene med Helleren-anortositten og Åna-Sira-anortositten er forholdet omvendt – lys noritt dominerer over anortiositt. Den todelte Bjerkreim-Sokndal-intrusjonen i nordøst er den yngste, med lag av dypbergarter fra 1 – 7 km opprinnelig dybde, og forekomster av jotunitt, apatitt, magnetitt og ilmenitt (FeTiO3) både i den nordlige Bjerkreim-delen og den sørlige Sokndal-delen. I sistnevnte utvinner Titania AS ilmenitt til produksjon av titan (Ti). Gruvedriften i Rogaland antrosittprovins har røtter tilbake til 1700-tallet.
Landformer
Eigersund kommune består av fastlandet og den bebodde øya Eigerøy. Kommunen fikk sine nåværende grenser 1. jan 1965 etter kommunesammenslåingen av Egersund, Eigersund, Helleland og deler av Heskestad. Eigersund strekker seg langs kysten fra Hå til Sokndal og innover i landet, helt til fylkesgrensen med Vest-Agder.
Landarealet er 429,6 km², og kommunen har en kystlinje på 107 km.
Kommunen består ved kysten av lavland med barskurte og avrundete berg og lite vegetasjon, utenom rundt Egersund og tettstedene Hellvik og Helleland, hvor Egersund treplantingsselskap har drevet og plantet trær i over 100 år. I innlandet er landskapet bratt. I nordøst finnes høyder på 650–850 moh., men i sørvest er toppene lavere, og ligger på ca. 250–350 moh. Høyeste fjell i kommunen er Store Skykula (906 m) nord for Gyadalen. I området rundt Egersund derimot ligger høydene på rundt 100 moh.
Ute ved kysten og et par mil innover, finnes det store forekomster av steinsorten anortositt. Området utgjør sammen med et område i Canada de største områdene på jorden. Større områder finnes på månen.
De største innsjøene er Eiavatnet, Grøsfjellvatnet, Nodlandsvatnet og Teksevatnet.
Næringsliv
Egersund er kjent for fajanse og fiske. Fajansefabrikken ble nedlagt i 1979, men Egersund er fremdeles stor innen fiske og sildolje. De første næringsveiene i kommunen var knyttet til sjøen, jordbruk og fedrift. I vikingtiden var handelsvirksomhet viktig for kommunen. Hele tiden har fiske vært svært viktig for kommunen. Hele kystbefolkningens eksistens var lenge svært avhengig av fiske. Av størst betydning var vårsildfiske, men silden har vært lunefull. Silden forsvant i perioder helt fra gyteplassene og skapte nedgangstider for kommunen. Nå er Egersund en av Norges største fiskerihavner, målt i ilandført kvantum.
Egersunds næringsliv som ikke relaterer seg direkte til fiske er allikevel i stor grad relatert til sjø og båt. Det maritime industrimiljøet inkluderer lokalt drevne internasjonalt kjente bedrifter som Simrad (produsent av autopiloter og lignende, tidligere kjent som Robertson), Jeppesen Marine(tidligere C-Map, produsent av elektroniske sjøkart), Egersund Trål og en del andre trålverksteder, sildoljefabrikker og lignende. Bedrifter utenfor har også etablert seg her, bl.a. Aker Solutions.
På grunn av klimaet og jordsmonnet i Eigersund dyrkes det nesten ikke korn. Sauehold og melkeproduksjon er viktig, mens det dyrkes noe frukt og bær. Samlet jordbruksareal i drift i dag er 47 km².
Kommunikasjoner
Veiforbindelse østover til Vest-Agder via E39 som også går videre nordover i Rogaland. Riksvei 44 går nordover gjennom Jæren til Sandnes og Stavanger, og sørover gjennom Sokndal og Jøssingfjord til Flekkefjord.
Egersund ligger bare en times kjørsel fra Sola lufthavn.
Vestlandets første jernbane, togforbindelsen mellom Egersund og Stavanger (Jærbanen) åpnet 27. februar 1878 med to stasjoner i Eigersund : Egersund stasjon (lokal og fjerntrafikk) og Hellvik stasjon (bare lokaltrafikk).
Egersund hadde ferjeforbindelse til Hanstholm i Danmark, som ble drevet av Fjord Line. Denne ble flyttet til Stavanger i oktober 2008. Før denne var det ferjeforbindelse med Hirtshals i Danmark, som ble drevet av Fred-Olsen Line(nåværende Color Line).
Keevin Allicock
Keevin Allicock (født 9. juni 1999) er en guyansk bokser.
Han representerte Guyana under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i første runde.
Haag-traktaten (1698)
Den første delingsavtalen ble ugyldig da Josef av Bayern døde. Det ble gjort forsøk på en andre delingsavtale i 1699, som erkehertug Karl avslo fordi Italia ikke ble gitt til Østerrike. Kong Karl II av Spania godtok ikke avtalen, siden avtalen delte opp Det spanske imperiet, og han testamenterte alle områdene sine til den andre sønnen til dauphinen, Filip, hertugen av Anjou. Da Karl døde, ga kong Ludvig XIV av Frankrike opp denne avtalen, testamentet ble motarbeidet (med tvang) og en lang og kostbar krig som involverte hele Europa, den spanske arvefølgekrigen, startet i 1701.
Pemptolasius
Pemptolasius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, avlang, gråspraglete trebukk. Oversiden er for det meste grå med svarte punkter. Antennene er noe lengre enn kroppen, det femte leddet er svart med en brem av svarte hår. Pronotum er svakt tønneformet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnt avsmalnende bakover, med markerte, svarte "skuldre".
Utbredelse
Arten er utbredt i Sørøst-Asia (India, sørlige Kina, Vietnam).
Tales
Seriens særpreg
Helt siden begynnelsen, har serien vært kjent for et kampsystem som foregår i sanntid, i motsetning til de turbaserte systemene som blir brukt i de fleste andre japanske rollespill. Kampsystemet har fått navnet Linear Motion Battle System, ofte forkortet til LMBS. Spilleren kan utføre forskjellige angrep ved hjelp av ulike tastekombinasjoner. I flere av de nyere spillene i serien, kan opp til fire menneskelige deltakere slåss på lag i samme kamp.
Når bare én menneskelig spiller deltar, får spilleren kontrollen over én av figurene (ofte spillets hovedperson), mens de andre på laget blir styrt av maskinen. Man kan forflytte den spillbare figuren dit man vil, og velge hvilken motstander man vil angripe. Ofte kan både våpen, gjenstander og magi brukes til å vinne over fienden.
Flere av de nyere Tales-spillene (Tales of the Abyss, Tales of Symphonia) benytter seg av et tredimensjonalt kampsystem, mens andre holder seg til det tradisjonelle todimensjonale systemet (Tales of Rebirth), som ble brukt i de første spillene i serien.
Eulachnesia
Eulachnesia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Mellom-Amerika og nordlige Sør-Amerika, fra Nicaragua i nord til det nordvestlige Brasil i sør.
Døde menn går i land
Døde menn går i land er en roman fra 1947 av Bernhard Borge, som er et pseudonym brukt av forfatteren André Bjerke (i dette tilfellet i samarbeid med Bjørn Carling). Romanen var Bjerkes tredje kriminalroman.
Handling
Den rike Arne Krag-Andersen har kjøpt seg et hus på Heilandet på det idylliske Sørlandet. Huset viser seg å være den såkalte «Kapergården», som en gang var eid av kaperkapteinen Jonas Korp. Korp har nedlagt veto mot at senere eiere skal ommøblere huset. Gjør de det, vil han hjemsøke huset med sitt mannskap, deriblant satanistpresten Jørgen Uhl, og la eierne smake på hans vrede. Arne hører ikke på advarslene, verken fra sine venner eller lokalbefolkningen, og avfeier forbannelsen som gammel overtro. Han er fast bestemt på å omgjøre Kapergården til et sommerhotell. Det får ekstreme følger, noe som Paul Rickert kan bekrefte.
Tolkning
I likhet med de tre andre romanene av Bernhard Borge, «Nattmennesket», «De dødes tjern» og «Skjult mønster», bruker Bjerke i Døde menn går i land hovedpersoner som anvender psykoanalyse for å løse gåter. Men i denne romanen er dette elementet mer nedtonet enn i de foregående.
Samtidig spiller det overnaturlige en langt mer fremtredende rolle i Døde menn går i land enn i de foregående romanene. I «Nattmennesket» var løsningen på bokens gåte tvers igjennom vitenskapelig og naturlig, i «De dødes tjern» ser vi forsøk på en overnaturlig forklaring, men det er den psykologiske, vitenskapelige forklaring som vinner. I Døde menn går i land virker det imidlertid som de to forklaringsmodellene er sidestilt; den psykologiske og vitenskapelige forklaringen gis ikke noe fortrinn fremfor den overnaturlige forklaringen. Det blir opp til leseren å velge hva han vil tro egentlig skjedde; kanskje spøkelser finnes allikevel?
Romanen i ettertid
NRK Radioteatret produserte Døde menn går i land i 1988. Regien var ved Nils Nordberg. Rollene ble tolket av blant andre Terje Strømdahl, Unn Vibeke Hol, Finn Schau, Marianne Krogh, Nils Vogt og Ståle Bjørnhaug.
Knut Nærums to romaner Døde menn går på ski (2002) og De dødes båt (2008) er Bernhard Borge-inspirerte krimparodier, som henter elementer fra Døde menn går i land og andre Borge-bøker.
Boys Town
Boys Town er en amerikansk biografisk dramafilm fra 1938. Manuset var skrevet av Dore Schary, Eleanore Griffin og John Meehan. Filmen ble regissert av Norman Taurog. Hovedrollen som pater Flanagan spilles av Spencer Tracy. Andre fremtredende roller spilles av Mickey Rooney, Henry Hull, Leslie Fenton og Gene Reynolds.
Harald Halvorsen (advokat)
Harald Halvorsen (født 24. juli 1929, død 1. november 1993) var en norsk høyesterettsadvokat. Han var generalsekretær i Advokatforeningen i perioden 1972–1992.
Boys Town
Filmen bygger på en virkelig historie om den katolske presten Edward J. Flanagan som etablerte et hjem for småkriminelle gutter fra fattige kår. Dette guttehjemmet ga han navnet Boys Town.
Filmen ble en stor suksess, og filmstudioet MGM tjente over 2 millioner dollar på den. Spencer Tracy vant en Oscar for beste mannlige hovedrolle for innsatsen i Boys Town, og Eleanore Griffing og Dore Schary fikk en Oscar som forfattere av historien som filmmanuset var basert på. Filmen ble også nominert til flere andre priser i forkant av Oscar-utdelingen i 1939. Det amerikanske filminstituttet har i tillegg kåret Tracys rollefigur til filmhistoriens 42. beste helteskikkelse.
Harald Halvorsen (advokat)
Halvorsen tok juridisk embedseksamen i 1955. Etter noen år som dommerfullmektig og advokatfullmektig ble han ansatt som sekretær i Den Norske Advokatforening i 1959. I 1967 ble han høyesterettsadvokat («tok advokatur»). Han ble visegeneralsekretær i Advokatforeningen i 1969, før han ble generalsekretær i 1972. Etter han gikk av som leder generalsekretær i 1992, gikk han over i en stilling som spesialrådgiver for hovedstyret i Advokatforeningen.
Boys Town
Handling
En dømt morder ber om å få skrifte dagen for henrettelsen. Han får besøk av en gammel venn, pastor Flanagan (spilt av Spencer Tracy) som driver et hjem for fattige mennesker i Omaha, Nebraska. Flanagan får høre den dødsdømte mannen beskrive sitt uutholdelige liv helt fra han vokste opp uten foreldre eller venner i statlige institusjoner. Flanagan forsøker å tilby ham litt trøst og visdom. På toget tilbake til Nebraska får Flanagan en åpenbaring – som gjenspeiles i at ordene fra den dødsdømte spilles av på nytt – som styrker han i overbevisningen om at han må vie sitt liv til å hjelpe nødstedte og trengende.
Harald Halvorsen (advokat)
I 1990 ble Halvorsen utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs orden for samfunnsnyttig virke.
Boys Town
Handling
Flanagan mener det ikke finnes noe som heter slemme barn, og han vier resten av livet til å forsøke å bevise det. Han kjemper mot likegyldighet, rettssystemet, og motstand fra til og med guttene han vil hjelpe, for å bygge noe han kaller «Boys Town» – hvor guttene danner et selvstyreråd, selv bestemmer hvilke regler som skal gjelde, og selv skal fordele straff når noen bryter reglene.
En gutt som heter Whitey Marsh (spilt av Mickey Rooney) viser seg å være særlig gjenstridig. Whiteys eldre bror Joe sitter i fengsel for drap, og han ber Flanagan om å ta Whitey med til Boys Town.
Guttene i Boys Town skal velge ordfører, og Whitey stiller som kandidat. Han er overbevist om at han vil vinne valget, men det er den handikappede Tony Ponessa (spilt av Gene Reynolds) som får flest stemmer. Whitey blir rasende over å ha tapt, og det blir nesten slåsskamp mellom Whitey og avtroppende ordfører Freddie Fuller. De to har aldri kommet overens, og det blir avgjort at de skal skvære opp gjennom en boksekamp.
I boksekampen vinner Freddie over Whitey, med både pastor Flanagan og de andre guttene som tilskuere. Dette nederlaget blir for mye for Whitey, og han løper ut av Boys Town. En yngre gutt som kalles Pee Wee (Bobs Watson) og som er hele byens maskot, løper etter ham og tar ham igjen. Han spør Whitey: «Vi kan vel være venner, kan vi ikke?» Whitey er på gråten, og dytter den lille gutten vekk slik at Pee Wee faller. Whitey skriker til ham at han skal dra tilbake dit han kom fra. Så stormer han over motorveien, og Pee Wee løper etter. En bil kommer kjørende i full fart, og klarer ikke å bremse -- Pee Wee blir påkjørt. Whitey løper videre, redd og fortvilet. Han kommer seg inn til sentrum av Omaha, og der virrer han målløst rundt. Tilfeldighetene vil ha det til at han skal møte på storebroren Joe, som har klart å stikke av fra fengselet, og Joe skyter Whitey i benet fordi han ikke oppdager hvem som har overrasket ham.
Joe tar Whitey med til en kirke, og finner en telefon slik at han kan ringe pastor Flanagan. Uten å si hvem han selv er, forteller han Flanagan hvor han kan finne Whitey. Sheriffen i Omaha dukker også opp for å ta hånd om Whitey, men Flanagan tar på seg det fulle ansvaret for gutten, og sheriffen lar Whitey dra tilbake til Boys Town med pastoren.
Joe har begått et ran etter at han rømte fra fengselet, og Whitey har lovet broren sin at han ikke skal røpe noe om ranet. Flanagan forsøker å overtale Whitey til å fortelle sannheten om ranet, men Whitey nekter, inntil han innser at myndighetene kan komme til å stenge Boys Town fordi de mener at stedet bidrar til å dekke over kriminelle handlinger. Whitey oppsøker brorens skjulested, og ber om å bli løst fra løftet om ikke å fortelle noe om ranet. Sammen blir Joe og Whitey enige om at Boys Town er viktigere enn dem, og Joe sier at Whitey skal fortelle Flanagan det han vet.
Oppfølger
I 1941 hadde oppfølgeren Guttebyens menn premiere. Også denne gangen stod Spencer Tracy og Mickey Rooney øverst på filmplakaten.
Afrikas år
Afrikas år er en betegnelse på året 1960 på grunn av en rekke viktige begivenheter som fant sted i Afrika det året og som førte både til at kontinentet fikk stor oppmerksomhet fra resten av verden og til forsterka følelser for panafrikanismen. Uttrykket «Afrikas år» (engelsk Year of Africa) ble første gang brukt av den britiske koloniministeren O.H. Morris i begynnelsen av januar dette året, og deretter av Ralph Bunche 16. februar samme år.
Først og fremst representerer året en milepæl i avkoloniseringa av Afrika, ettersom hele 17 land fikk sin uavhengighet: Kamerun, Togo, Mali, Senegal, Madagaskar, Dahomey (nå Benin), Niger, Øvre Volta (nå Burkina Faso), Elfenbenskysten, Tsjad, Den sentralafrikanske republikk, Republikken Kongo, Gabon, Mauritania, Somalia, Nigeria og Republikken Kongo (Léopoldville) (nå Den demokratiske republikken Kongo).
Omphreus
Omphreus er en slekt av løpebiller i delgruppen (underfamilien) Platyninae.
Utseende
Middelsstore til ganske store (16-28 millimeter), slanke og litt flate, blanke, mørke løpebiller, kan ha metalisk glans. Pronotum er rundet, noe lengre enn bredt, dekkvingene har tydelige punktstriper.
Levevis
Disse artene finnes i høytliggende skoger, også over tregrensen. De kan finnes under stokker og steiner.
Utbredelse
Slekten er utbredt på Balkan og i Lilleasia. Artene lever i fjellområder og har ganske begrensede utbredelser.
Abdelhaq Nadir
Abdelhaq Nadir (født 15. juni 1993) er en marokkansk bokser.
Han representerte Marokko under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i første runde.
Automotive Hall of Fame
Historie
Automotive Hall of Fame ble grunnlagt i New York av en gruppe som kalte seg «Automobile Old Timers». Denne gruppens mål var å udødeliggjøre minnene om pionerene innen bilindustrien og ære folk fra alle grener i industrien i USA og fra hele verden.
Organisasjonen flyttet til Washington D.C. i 1960 hvor de delte kontor med National Automobile Dealers Association. Etter midlertidig opphold et par steder, fikk organisasjonen i 1997 sitt endelige hjem i Detroit, Michigan i verdens bilhovedstad, Dearborn, Michigan, vegg i vegg med Henry Ford-museet.
Her holder de til i en byggnig på 2 500 m², komplett med utstillinger som viser bilens historie. Det er også et lite auditorium og et lukket atrium for møter og spesialutstillinger..
Mer enn 800 personer er innlemmet i galleriet til nå. Disse omfatter bilindustriens grunnleggere: Benz, Bosch, Bugatti, Buick, Chevrolet, Chrysler, Citroën, Cord, Daimler, Dodge, Duesenberg, Durant, Duryea, Ferrari, Ford, Honda, Maybach, Olds, Peugeot, Porsche, Renault og Toyota blant mange andre.
For å bli innlemmet i galleriet må vedkommende «ha gitt et betydelig bidrag til utviklingen av bilindustrien».
MS «Byfjord»
MS «Byfjord» var et lasteskip bygget ved Akers mekaniske verksted som byggenummer 531. Det ble levert til rederiet Skips A/S Byfjord & Skips A/S Hidlefjord ved Kornelius Olsen i desember 1960.
Blåøyd tigerciklide
Blåøyd tigerciklide (Cryptoheros spilurus) er en art av ciklider i gruppen Cryptoheros. Den ble tidligere regnet som et medlem av Archocentrus.
Den foretrekker grunne områder med sand-, mudder- og steinbunn i innsjøer og sakteflytende partier i elver.
Center for papirkunst
Center for papirkunst er et kunstgalleri i Hune i Blokhus kommune på Jylland i Danmark. Museet åpnet dørene den 23. mars 2018 som visningssted for kunstarten papirklipp, også kalt psaligrafi.
Etableringen
Center for papirkunst ble etablert av Karen Bit Vejle og hennes datter Zeleste Kolstad Vejle. Danske Karen Bit Vejle hadde da nylig flyttet tilbake til Danmark etter å ha vært bosatt i Trondheim i tredve år. Vejles psaligrafiske verk vil utgjøre en kjernedel av den faste utstillingen. I tillegg vil det være temporære utstillinger av dansk og internasjonal papirkunst.
Bygningen
Grunnleggerne kjøpte et bygg på adressen Ilsigvej 2; bygget hadde tidligere rommet en filial av dagligvarekjeden Aldi. De ominnredet bygget til utstillingssaler samt en butikk og en kafé. Utstillingslokalene er på hele 830 kvadratmeter.
Åpningstider
Per 2018 er Center for papirkunst åpent alle hverdager fra kl. 10 til kl. 17.
Teateråret 1987
Teateråret 1987 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1987.
Wernickes encefalopati
Wernickes encefalopati er en ervervet sykdom i sentralnervesystemet, og den oppstår som følge av for lave konsentrasjoner av B-vitaminer og særlig tiamin (vitamin B1) i kroppen. Tiaminmangel vil også kunne føre til tørr beriberi og Korsakoffs psykose. Dersom Korsakoffs psykose sammenfaller med Wernickes encefalopati, kalles syndromet Wernicke-Korsakoffs syndrom.
Wernickes encefalopati er klassisk kjennetegnet av dårlig koordinerte bevegelser (ataksi), øyemuskellammelse eller -parese (internukleær oftalmoplegi) og endret mental status fra hukommelsestap og forvirring til psykoser og koma. Likevel vil bare 10 % av pasienter ha alle symptomer. I hjernen kan man se forandringer i corpus mammillare (brystlegemene) umiddelbart bak hypofysen i hjernen.
Langvarig alkoholmisbruk regnes som en av hovedårsakene til Wernickes encefalopati. Lave tiaminkonsentrasjoner av andre årsaker vil også kunne gi sykdommen. Behandling er hovedsakelig å tilføre tiamin og andre B-vitaminer som vil bedre symptomene, særlig dersom alkoholisme ikke er hovedårsaken.
Ubehandlet kan sykdommen lede til Korsakoffs psykose.
Hønse-Tores saga
Hønse-Tores saga (Hœnsa-Þóris saga), en av de mindre islendingesagaene. Handlingen foregår rundt 960, og sagaen er nedskrevet på 1200-tallet.
Handelsmannen Hønse-Tore er en usympatisk oppkomling, som arbeider seg fram til stor velstand, men som ikke ser at respekt og velvilje ikke kan kjøpes for penger. Hønse-Tore nekter å selge høy til bonden Blund-Ketil, og forårsaker at Blund-Ketil blir brent inne. Senere blir Hønse-Tore halshugget av Blund-Ketils sønn Hersten. Hans E. Kinck har beskrevet hovedpersonen som «en ytterst kranglevorren og vanskelig mann, en frekk løgner, – bent fram litt av en satan, hvis egenhet er at han ikke vil forlike seg noensinne med det gode – det oppfatter han som avgjort nederlag og en flekk på sin ære.»
Hendelsene er også gjengitt, med noen ulikheter, i Íslendingabók, og skal angivelig har ført til endringer i det datidige rettsvesenet på Island. Innebrenningen av Blund-Ketil skal ifølge annalene ha skjedd i 962.
Sagaen ble først oversatt til norsk av P.A. Munch i 1845; den er senere oversatt til nynorsk av T. Braasten i 1909, og til bokmål i 1954 av Kari Shetelig. Siste norske oversettelse Hønse-Tores saga ved Gro-Tove Sandsmark i fembindsverket Islendingesagaene, 2014.
Ascites
Ultralyd av buken kan påvise og iblant også måle væske i buken. Ved undersøkelse av buken kan det påvises at luftfylt tarm flytter seg når pasienten legges på siden.
Jabalquinto
Jabalquinto er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Jaén. Kommunen har 2,013 innbyggere (2021).
Paraenicodes
Paraenicodes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Masters og Johnson
Masters og Johnson forskningsteam var et samarbeide mellom William Masters og Virginia E. Johnson. De sto for banebrytende forskning på menneskelig seksualitet, diagnostisering og behandling av seksuelle lidelser og dysfunksjoner i årene fra 1957 til 1990-tallet.
Damian Durkacz
Damian Durkacz (født 30. januar 1999) er en polsk bokser.
Metallographeus
Metallographeus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.
Utbredelse
Arten lever på Madagaskar.
Peter Bergared
Peter Bergared (født Michael-Peter Bergared 13. januar 1955 i Solna i Stockholms län) er en svensk skuespiller, dukkespiller og dramatiker.
Utdannelse
Bergared var elev ved Marionetteatern/Stockholms Stadsteater fra 1973 til 1975, og utdannet seg da både til skuespiller og dukkespiller. I perioden 1973-1977 gikk han også flere kurs i akrobatikk og mime ved Dramatiska Institutet. I 1984 var han elev av Ingemar Lindh ved Institutet för Scenkonst.
Kunstnerisk virke
Han var med å danne den frie teatergruppen Jordcirkus i 1977, som han var medlem av frem til gruppen ble nedlagt i 1995. Han ble engasjert i 1989 ved Uppsala Stadsteater og har deretter vært engasjert ved Teater Västernorrland, Stockholms Stadsteater og Regionteatern Blekinge-Kronoberg. Han har også forfattet flere teaterstykker.
Filmografi
Bergared har medvirket i en rekke filmproduksjoner, blant annet:
Pseudozaena
Pseudozaena er en slekt av løpebiller.
Utseende
Små til middelsstore (ca. 7 millimeter), avlange, blanke, svarte løpebiller. Kroppsformen er smal og jevnbred. Hodet har kraftige kjever og litt utstående fasettøyne, antennene er nokså korte. Pronotum er rundet med avsatt siderand. Dekkvingene er lange og smale, med opphøyde lengderibber. Beina er forholdsvis korte, ikke påfallende fortykkede.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Indonesia).
Peter Bergared
Berättelsen om Perseus
I 2003 turnerte Bergared rundt i Sverige med enmannsforestillingen Berättelsen om Perseus.
Sergio Guerri
Sergio Guerri (født 25. desember 1905 i Tarquinia i Italia, død 15. mars 1992 i Vatikanet) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet det pavelige diplomati og Den romerske kurie. Han var bl.a. Pro-president for Den pavelige kommisjon for Vatikanstaten camerlengo 1968–1981.
Han ble kreert til kardinal i 1969 av pave Paul VI.
Han deltok i konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Mantric
Mantric er et norsk progressiv metal-band dannet i 2007 av tre tidligere medlemmer av Extol, Ole Halvard Sveen, Tor Magne Glidje  og John Robert Mjåland (bass). Trommeslageren Kim Akerholdt ble hentet fra punkrockbandet Silver og Anders Salomon Lidal (Benea Reach, Serena Maneesh, Tsunami) ble med på analoge syther og lydeffekter.
Bandet spilte inn sin første fullengder, The Descent i Taakeheimen Lydrike og 3Xstratego (begge i Oslo), og denne ble utgitt på amerikanske Prosthetic Records, som den første europeiske innspillingen som ble verdenslansert av dette selskapet. Miks og mastering av plata ble gjort av danske Tue Madsen i Antfarm Studios.
Dudley R. Herschbach
Dudley R. Herschbach (født 18. juni 1932 i San José, California) er en amerikansk kjemiker.
Sammen med Yuan Lee og John Polanyi, mottok Herschbach Nobelprisen i kjemi i 1986 for arbeidet med dynamikken hos kjemiske elementærprosesser. De tre detaljstuderte det dynamiske forløpet i ulike kjemiske reaksjoner og har dermed økt kunnskapen om hvordan slike kjemiske reaksjoner skjer.
Politikkåret 1698
Politikkåret 1698 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1698.
Paolo Bertoli
Paolo Bertoli (født 1. februar 1908 i Poggio Garfagnana ved Lucca i Italia, død 8. november 2001 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet det pavelige diplomati og Den romerske kurie.
Han var bl.a. chargé d'affaires i Tsjekkoslovakia 1949, men ble forhindret fra å utøve embedet på grunn av det kommunistiske regime, apostolisk delegat i Tyrkia, i Colombia, i Libanon og i Frankrike. Han var nuntius i Egypt, Belgia/Luxembourg og Jugoslavia, prefekt for Kongregasjonen for helligkåringer 1969–1973, og camerlengo 1979–1985.
Han deltok på Annet Vatikankonsil 1962–1965.
Han ble kreert til kardinal i 1969 av pave Paul VI.
Han deltok i konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Jack Taylor (fotballdommer)
John Keith «Jack» Taylor (1930–2012) var en fotballdommer fra Wolverhampton i England. Han dømte VM-finalen i 1974 mellom og. Han ble den første dommeren som dømte straffespark i en VM-finale da Nederland ble tilkjent straffe allerede i det første spilleminuttet. Senere i kampen dømte han straffe nummer to i en VM-finale, da Vest-Tyskland fikk straffespark i det 26. spilleminuttet.
Taylor var slakter av yrke, men var meget virksom som fotballdommer. Han var dommer i 33 år og dømte over 1000 kamper, inkludert mer enn 100 internasjonale kamper i over 60 land. Han ble innvalgt i FIFAs Hall of Fame i 1999. Han dømte i tre VM-sluttspill, dømte Europacup-finalen i 1971 og FA-cupfinalen i 1966. Etter at han stengte slakteriet var han dommer i Brasil i to år, var markedsdirektør i Wolverhampton Wanderers mellom 1979 og 1983 før han ble dommertrener i Sør-Afrika og i Saudi-Arabia.
The Unnamed Feeling
The Unnamed Feeling er den tredje singelen av heavy metal bandet Metallica fra deres album St. Anger som ble utgitt i 2003. Sangen beskriver den følelsen en person opplever når vedkommende er på kanten av å miste kontroll. Som en blanding av det å miste motivasjon til å kjempe imot samtidig som man får panikk.
Sammen med en musikkvideo ble sangen utgitt som en singel kun i Australia. Den ble utgitt som en del av en E.P. i Storbritannia. Musikkvideoen illustrerer bandet som spiller i et så å si tomt rom som stadig krympet rundt dem i løpet av sangen. I tillegg ser man iblant beskrivende småklipp av mennesker som opplever «Den ukjente følelsen».
Jiaozuo Wanfang Aluminium kullkraftverk
Jiaozuo (Wanfang) Aluminium (Smelter) kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Henan, i det sentral-nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 520 MW fordelt på fire enheter, hvorav to på 125 MW hver og to på 135 MW hver. Operatør er Wanfang Aluminium Co.
Algorfa
Algorfa er en liten by i comarca Vega Baja del Segura i Alicante-provinsen i Spania. Algorfa ligger vel elva Segura, cirka 30 minutters kjøring fra Alicante lufthavn og Murcia lufthavn, San Javier, og om lag 15 minutter fra Guardamar del Segura.
Algorfa er en landkommune med en befolkning på nærmere 3 000 innbyggere. Sitroner utgjør en stor del av det som dyrkes i kommunen. Rett utenfor byen ligger en neo-gotisk kirke bygget på begynnelsen av 1800-tallet. Det er et marked i Algorfa hver søndag. I Algorfa ligger også golfklubben La Finca.
Slaget ved Øvre Baetis
Slaget ved Øvre Baetis ble utkjempet i 211 f.Kr. mellom en karthagensk styrke ledet av Hasdrubal (Hannibals bror) og en romersk styrke ledet av Publius Cornelius Scipio og hans bror Gnaeus. Det umiddelbare resultatet var en karthagensk seier hvor begge de kommanderende brødrene ble drept. Før dette nederlaget hadde brødrene tilbrakt syv år (218–211 f.Kr.) i Hispania og hadde begrenset de ressursene som var tilgjengelig for Hannibal da han kjempet mot romerne i Italia.
Publius Cornelius Scipio var far til Scipio Africanus som senere skulle beseire Hannibal i slaget om Zama.
Brukskunst
Brukskunst handler om utformingen av de gjenstander og redskaper i daglig bruk. Ordet ble første gang brukt av Harry Fett i Kunst og kultur i 1912, tilsvarende applied art på engelsk og Angewandte Kunst på tysk.
Utforming og teknikk
Bruksgjenstander var fra gammelt av formgitt for å falle godt i hånden og gjøre det de var ment for, mest mulig effektivt over lengst mulig tid, enten det dreide seg om verktøy eller husholdningsredskaper. Noen redskaper ble det lagt mer arbeid i, slik at de første bevisste brukskunstgjenstandene i Norge kan ha vært tollekniver.
I noen tilfeller kan en se, og ergonomisk påvise, at der ikke alltid er konflikt mellom form og funksjon. Den optimale formen kan da fremstå som den estetisk mest tiltalende.
Historikk
Fra 1900-tallet og fram mot vår tid, har design (produktutforming) fått større og større betydning.
Blant andre keramikeren Yngvild Fagerheim gikk på 1950- og 60-tallet over til begrepet «kunsthåndverk», så faggruppen Norske Brukskunstnere (NB) endret sitt navn til Norske kunsthåndverkere i 1974 da Kulturmeldingen kom, det var en del av Kunstneraksjonen 1974. Gruppen meldte seg ut av landsforeningen i 1978, og like etter fulgte også interiørarkitektene.
Landsforeningen omdøpte seg i 1986 til Landsforbundet Norsk Form. Dette ble nedlagt i 1993, og Norsk Form overtok.
Antoni Bolesław Dobrowolski
Antoni Bolesław Dobrowolski (født 6. juni 1872 i Dworszowice Kościelne, død 27. april 1954 i Warszawa) var en polsk geofysiker, meteorolog og polarforsker.
I perioden 1897–1899 deltok han i Adrien de Gerlaches ekspedisjon med «Belgica» til Antarktis. Belgica-ekspedisjonen var den første ekspedisjonen til Antarktis som overvintret i isen.
Dobrowolski var professor ved Wolna Wszechnica Polska fra 1927 til 1938 og ved Universitetet i Warszawa fra 1946 til 1954. Han var dessuten direktør ved det polske instituttet for meteorolgi fra 1927 til 1929 og president i det geofysiske selskapet fra 1929 til 1949. Fra 1952 var han medlem av det polske vitenskapsakademiet.
Polens første forskningsstasjon i Antarktis er oppkalt etter ham. Det samme er Dobrowolski Island i Antarktis og Dobrowolskibreen på Svalbard.
Combat Rock
Combat Rock er det femte studioalbumet til punkbandet The Clash, utgitt i mai 1982. Platen er også den siste til å ha den originale besetningen før Topper Headon ble sparket ut av bandet, og Mick Jones før han forlot bandet. Albumet fortsatte trenden med å inkludere forskjellige musikkstiler.
Bakgrunn
Combat Rock var opprinnelig ment å bli gitt ut som et dobbeltalbum med arbeidstittelen Rat Patrol from Fort Bragg, men ideen ble forkastet etter indre uenigheter i bandet. Mick Jones produserte den første miksen, men resten av medlemmene var misfornøyd med resultatet og gav produsentjobben til Glyn Jones i stedet. Den originale miksen har siden utallige ganger sirkulert på uoffisielle utgivelser.
I Storbritannia klatret albumet til en andreplass og klarte tilsammen 23 uker på listene. Albumet nådde en 7.-plass i USA, og tilbrakte 61 uker på listene der og klarte en platina.
Som forgjengeren Sandinista! hadde katalognummeret en politisk referanse. Combat Rocks katalognummer var 'FMLN2', et akronym for det venstreradikale 'Frente Farabundo Martí para la Liberación Nacional' eller FMLN i El Salvador.
I januar 2000 ble dette albumet og resten av The Clashs katalog remasteret og sluppet ut på CD.
Sporliste
Alle spor er av The Clash med mindre noe annet er nevnt.
Electrocompaniet
Electrocompaniet er et norsk foretak som produserer forsterkere og forbrukerelektronikk.
Selskapet ble stiftet av Per Arild Abrahamsen og Svein Erik Børja tidlig på 1970-tallet for å produsere en TIM-fri forsterker, basert på forskningen til Matti Otala ved universitetet i Uleåborg. Denne forsterkeren fikk navnet The 2 Channel Audio Power Amplifier, og ble godt mottatt både i Norge og andre land og førte til at Electrocompaniet fikk et godt rykte. Siden teknologien var basert på arbeidet til Matti Otala, ble forsterkeren ofte kalt «Otalaforsterkeren» på folkemunne. Foretaket utvidet etter hvert med flere produkter, som ble for det meste eksportert. Michael Jacksons produsent Bruce Swedien brukte Electrocompaniet-forsterkere mens han mikset Jacksons album History og Invincible. Begge fikk «Special thanks to Electrocompaniet» på omslaget.
Starten
I 1970 publiserte finnen Matti Otala resultatet av banebrytende forsking innen forsterker­teknologi. . Men arbeidet hans vakte ikke så mye oppsikt før han i 1973 holdt et foredrag om TIM ved en AES-konferanse. På denne konferansen var den norske lydteknikeren Svein Erik Børja tilstede. Børja var, som mange andre, ikke fornøyd med lyden til transistorforsterkere, som tidlig på 1970-tallet ble oppfattet som «metallisk» eller kunstig. Da han kom hjem fra konferansen tok han kontakt med Per Abrahamsen og de satt seg sammen for å lage en forsterker etter Otalas retningslinjer. De tok kontakt med Nils Jørgen Kjærnet, som jobbet på Nera og fikk han til å bygge en forsterker. Terje Sandstrøm var også involvert i utviklingen av forsterkeren.
Nye eiere
Tidlig på 2000-tallet begynte Electrocompaniet å få økonomiske problemer, og gikk konkurs våren 2004. Det ble så kjøpt opp av WestControl Electronics på Tau, som skjøt inn ny kapital og fikk foretaket på føttene igjen. Produksjon ble så flyttet til Tau og per i dag representeres de i over 50 land. Abrahamsen startet deretter firmaet Abrahamsen Audio. I juni 2018 ble Electrocompaniet begjært konkurs for andre gang. Boet ble så kjøpt opp av en gruppe investorer, som startet opp på nytt kort tid etter konkursen. Produksjonssjef Bjørn Kindingstad overtok som daglig leder i 10. jan. 2022.
Husene ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom
Husene ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom er de fire «husene» (grupper sortert etter egenskaper og verdier) ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom. De fire husene er Griffing, Håsblås, Ravnklo og Smygard, oppkalt etter de fire grunnleggerne av Galtvort: Gudrik Griffing, Helga Håsblås, Rasla Ravnklo og Salazar Smygard. Ifølge J.K. Rowling, forfatteren av Harry Potter-bøkene, kan de fire husene grovt samsvare til hvert av de fire elementene.
Valghatten er den tidligere hatten til Gudrik Griffing og det er den som sorterer førsteklassingene i de forskjellige husene.
Griffing
Griffing er et av de fire husene ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom, en oppdiktet skole i Harry Potter-bøkene skrevet av J.K. Rowling.
Griffing er det huset Harry Potter tilhører. Oppholdsrommet er derfor det eneste som er beskrevet i detalj, og medlemmene av huset er de som er gitt mest oppmerksomhet i bøkene. Oppholdsrommet er i et av slottets tårn, og inngangen er bak et portrett av en dame med rosa kjole. Den damen tillater kun at folk går inn i oppholdsrommet om de kan det korrekte passordet. Bak portrettet er et stort oppholdsrom med peis, og to trapper som leder opp til guttenes og jentenes sovesal.
Ifølge Rowling kan Griffing grovt sammenlignes med elementet ild, noe som kan være delvis begrunnelsen til fargene i emblemet.
Elever i Griffing
Tidligere kjente medlemmer av Griffing:
Medlemmer av Griffing i perioden Harry Potter går på Galtvort:
Håsblås
Håsblås er et av de fire husene ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom i J.K. Rowlings Harry Potter-serie. Huset er det mest inkluderende av de fire husene ved skolen. Viktige egenskaper for elevene ved Håsblås er hardt arbeid, utholdenhet, lojalitet, vennskap, og rettferdighet. Emblemet består av en grevling på gul og sort bakgrunn. Pomona Stikling er leder for huset, og den trinne munken er husspøkelset. Ifølge Rowling samsvarer Håsblås røft til elementet jord. Håsblås sitt oppholdsrom er et sted i kjelleren, nær slottets kjøkken.
Kanskje som en følge av de mange opptaksmulighetene i huset er elevene i Håsblås stereotypet som lite eksepsjonelle (også kalt «en gjeng pyser»). En av de få Håsblåselevene som er verdt å merke seg er Fredrik Djervell, som ga huset status ved å vinne noen få rumpeldunkkamper som kaptein og speider, og senere, i Harry Potter og Ildbegeret ble han Galtvorts deltaker i Tretrollmannsturneringen.
Elever i Håsblås
Tidligere kjente medlemmer av Håsblås:
Medlemmer av Håsblås i perioden Harry går på Galtvort:
Ravnklo
Ravnklo er et av de fire husene ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom, en oppdiktet skole i Harry Potter-bøkene skrevet av J.K. Rowling. Rowling har sammenlignet Ravnklo med elementet luft. For å komme inn på Ravnkloingenes oppholdsrom må man besvare et spørsmål. Det endrer seg hver gang og man må tenke lurt, fordi hvis man svarer feil må man vente til en annen kan svare for en. På den måten lærer man.
Hermine Grang har uttalt at hennes andrevalg for hus, etter Griffing, ville vært Ravnklo.
Elever i Ravnklo
Tidligere medlemmer av Ravnklo:
Medlemmer av Ravnklo i perioden Harry går på Galtvort:
Smygard
Smygard er huset som Salazar Smygard, en av Galtvorts fire grunnleggere, fikk grunnlagt. Det er bare de mest ambisjonsrike og slu elevene som kommer inn i Smygardhuset under den såkalte valghattseremonien. I Harry Potter og De vises stein blir det avslørt at det nesten ikke finnes en eneste ond trollmann som ikke har vært elev under huset Smygard. Dette gjelder bare de onde trollmenn som har gått på Galtvort. Men fans lurer på om Petter Pittelpytt kan ha gått i Griffing, det er ikke bare Smygard.
Smygards emblem inneholder en slange, og fargene i emblemet er sølv og grønn. Husets leder var i de første fem bøkene Severus Slur, men i slutten av bok seks tok Horation E. F. Snilehorn over. Husspøkelset heter Blodbaronen. Smygards oppholdsrom befinner seg under innsjøen ved skolen, og man når det ved å åpne og gå gjennom en blank vegg nede i den gamle fangekjelleren.
I motsetning til de andre grunnleggerne av Galtvort, ville Salazar Smygard kun tillate at fullblods magikere skulle få gå på skolen. Uenigheten rundt dette førte til at Salazar forlot skolen, og etterlot seg Mysteriekammeret. Et millennium senere er det fortsatt flest fullblods magikere som får være i Smygard, selv om noen få halvblods også har fått gå der, for eksempel Voldemort og Severus Slur. Derfor har Rowling selv sagt at man må være delvis fullblods, for eksempel ha en fullblods mor slik som Tom Venster og Severus Slur.
Elever i Smygard
De som kommer i huset Smygard er gjerne helt eller delvis fullblods. Enkelte familienavn som går igjen, og i flere familier, spesielt fra trollmannsmiljøer som støtter Salazar Smygards syn på hvem som bør få undervisning i trolldom, har de fleste eller samtlige medlemmer av familien havnet i dette huset.
Tidligere medlemmer av Smygard:
Medlemmer i Smygard i perioden Harry går på Galtvort:
Grunnleggerne
Grunnleggerne av Galtvort i den fiktive Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom i bok- og filmserien Harry Potter av J.K. Rowling, refererer til fire personer, nemlig Gudrik Griffing, Helga Håsblås, Rasla Ravnklo og Salazar Smygard. Deres etternavn ga navn til de fire husene ved Galtvort, nemlig Griffing, Håsblås, Ravnklo og Smygard. De skal ha levd en gang på 1100-tallet, i det vi i dag kjenner som Storbritannia. De ble, og er fortsatt, sett på som de beste magikerne av tiden.
Veldig lite er kjent om de fire grunnleggerne. Bare Smygard er beskrevet i detalj, mye fordi han konstruerte Mysteriekammeret.
De fire grunnleggerne la igjen en liten del av minnet sitt i Valghatten, som velger ut hvilke elever som skal få være medlem i de forskjellige husene ved Galtvort ut ifra hvilke menneskelige verdier grunnleggerne satte høyest. De fire grunnleggerne har også etterlatt seg forskjellige relikvier, og Voldemort har brukt enkelte av dem som malacruxer som holder en del av sjelen hans slik at han blir udødelig.