cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Blåskjerm
Windows 9x og ME
Blåskjermen kan også oppstå hvis en bruker prøver å fjerne et flyttbart medium som en CD eller en diskett fra systemet mens systemet skriver til mediet. Dette var veldig vanlig med Microsoft Office, siden en bruker kunne, uten å tenke over det, ta ut en diskett fra systemet mens de fortsatt hadde Microsoft Office åpent og med en åpen fil. Denne typen feil oppstår også i NT-baserte Windows-systemer, men er ikke like alvorlige, programmet som leste av mediet kan fortsatt krasje, men drar ikke hele operativsystemet med seg takket være bedre minneadministrering og mindre støtte for eldre programmer.
Windows NT og senere operativsystemer
Som standard vil Windows NT-baserte systemer (fra og med Windows 2000) lage en minnedumpfil når blåskjermen oppstår. Avhengig av Windows-versjon så er det flere typer minnedumpfiler som kan bli lagd: Den filen som blir lagd kan senere brukes til feilsøking, siden informasjonen som vises på selve blåskjermen er begrenset. Windows bruker vanligvis WinDbg for feilsøking.
Windows XP lager en 64kB minnedumpfil og starter automatisk systemet på nytt som standard. Siden dumpfilen er veldig liten, og systemet automatisk starter på nytt, så kan blåskjermen vises i såpass kort tid at brukere ikke legger merke til den, og istedenfor blir blåskjermen feiltolket som en plutselig omstart av systemet. Dette kan endres på i systemets innstillinger, også i Windows-versjoner nyere enn XP. Det er også en innstilling for å ikke lage noen minnedumpfil.
Systemet kan også støte på feil med oppstartsfiler, hvor systemet ikke får tilgang til filene det trenger på grunn av feil driver, korrupt filsystem eller lignende. Feilmeldingen som vises da er. I slike tilfeller kan ikke en minnedumpfil bli lagd, siden systemet ikke har tilgang til et sted å lagre filen.
Hiroo Shima
Hiroo Shima (japansk: 嶋 宏大, Shima Hiroo) (født 10. mai 1963 i Shimokawa) er en japansk tidligere skihopper som representerte Jisaki Industry.
Han deltok internasjonalt i årene 1984 til 1988, med beskjedne resultater. Bare fire ganger ble han blant de tolv beste i verdenscuprenn, alle gangene i Sapporo. Best var 3.-plass i normalbakken 24. januar 1987. Sammenlagt i verdenscupen var 29.-plass i 1986/87 hans beste plassering. I OL i Sarajevo i 1984 ble han nummer 45 (av 58 deltakere) i normalbakken og nummer 51 (av 53 deltakere) i storbakken. I VM i Oberstdorf i 1987 ble han nummer 60 av 66 deltakere.
Tveit
Tveit er en bydel og et tettsted i Kristiansand kommune i Agder. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger omtrent 18 kilometer nordøst for kommunesenteret Kristiansand. Kristiansand lufthavn, Kjevik og Luftforsvarets skolesenter Kjevik ligger i bydelen Tveit. Tveit har eget bygdemuseum på Knarestad.
Tveit var selvstendig kommune fra 1837 til 1964. Fra 1. januar 1965 ble Tveit, Oddernes og Randesund kommuner slått sammen med Kristiansand. Den nye storkommunen har navnet Kristiansand.
Tveit var et eget prestegjeld under Kristiansand domprosti. Tveit kirke er en steinkirke fra 1100-tallet.
Navnet kommer av norrønt tveit for utskilt jorde, eller ryddet jordområde.
Personer
Flypioneren Bernt Balchen ble født i Tveit. Den tidligere amerikanske visepresidenten Hubert H. Humphrey hadde sine aner i Tveit og det står en minneplate om Humpreys besøk ved Tveit kirke.
Administrativ inndeling
Etter den offisielle, administrative inndelingen av Kristiansand består Tveit av følgende bydeler og grunnkretser:
Macuco
Macuco er en kommune i delstaten Rio de Janeiro i sørøstregionen av Brasil.
Murtala Ramat Mohammed
Murtala Ramat Mohammed (født 8. november 1938, død 13. februar 1976) var en militær hersker (leder av den føderale militære regjeringen) i Nigeria fra 1975 og frem til han ble myrdet i et statskupp året etter.
Under den nigerianske borgerkrigen, var Mohammed general-kommandant i den nigerianske hæren. I kjølvannet av hæravdelingene som Mohammed kommanderte kom det etter hvert frem stadig flere historier om kvinner som var blitt utsatt for voldtekt og deretter drept. Disse hendelsene skal ha funnet sted under borgerkrigen, men Mohammed benektet standhaftig alle disse påstandene, men han innrømmet etter krigen at hans tropper kan ha blitt revet med. Mohammed var kraftig imot regimet til Johnson Aguiyi-Ironsi som hadde tatt over makten i landet gjennom et statskupp i 1966.
Murtala Mohammed ble drept 13. februar 1976 i en mislykket kuppforsøk ledet av Buka Suka Dimka som også arbeidet innenfor det nigerianske militæret. Drapet skjedde da Mohammeds bil ble angrepet mens han var på vei til hans president-kontor i Lagos. Flere ledende offiserer ble senere anklaget for enten planlegging eller godkjenning på kuppforsøket. Mohammed ble etterfulgt i president-embetet av Olusegun Obasanjo som sørget for sivilt styre ved å overlate makten, på fredelig vis til Shehu Shagari, den 1. oktober 1979.
Ny Carlsberg Glyptotek
Glyptoteket (av gresk glypton, «utskjæring» eller «skulptur» og theke, «oppbevaringssted») er et kunstmuseum i København. Samlingen er bygget opp rundt brygger Carl Jacobsens private kunstsamling. Museet har navn etter Jacobsens bryggeri Ny Carlsberg med tilføyelsen 'Glyptotek'; «skulptursamling».
Museet er i første rekke et skulpturmuseum hvor hovedvekten er lagt på antikk skulptur fra de gamle kulturene rundt Middelhavet, inkludert det gamle Egypt, Roma og Hellas, samt mer moderne skulpturer som en samling av Rodins verker som regnes som den viktigste utenfor Frankrike.
Museet er også kjent for sin malerisamling som inkluderer en omfattende samling av franske impresjonister og postimpresjonister samt danske gullaldermalerier.
Fylkesvei 1802
Fylkesvei 1802 går mellom Skjesetengen og Ingeberg i Hamar.
Ny Carlsberg Glyptotek
Den franske samlingen inneholder verker av malere som Jacques-Louis David, Monet, Camille Pissarro, Renoir, Degas og Cézanne, samt postimpresjonister som van Gogh, Toulouse-Lautrec og Pierre Bonnard. Museets samling inneholder også alle Degas` bronseskulpturer, også serien med dansere. Tallrike verker av den norske billedhuggeren Stephan Sinding er plassert på fremtredende plasser i ulike deler av museet.
Fylkesvei 1802
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 106 (Hedmark).
Ny Carlsberg Glyptotek
Historie
Carl Jacobsen var en dedikert kunstsamler. Han var spesielt interessert i antikk kunst, men med årene kjøpte han også en betydelig samling av franske og danske skulpturer.
Da hans private villa ble utvidet med en vinterhave i 1881, var det snart flere skulpturer enn planter i den. Samme år ble samlingen åpnet for publikum. I de følgende årene ble museet utvidet flere ganger for å møte behovet for mer plass til den stadig voksende samlingen. I 1885 hadde «hus-museet» hans vokst til totalt 19 gallerier. De første 14 av disse hadde blitt utformet av Vilhelm Dahlerup mens Hack Kampmann hadde bygget de siste fire samt gjennomført en redesign av vinterhaven.
Til tross for de mange utvidelsene ble det til slutt klart at de eksisterende lokalene var utilstrekkelige og at en ny bygning var nødvendig. 8. mars 1888 donerte Carl Jacobsen samlingen sin til den danske stat og byen København på betingelse av at de stilte et egnet bygg til rådighet for utstillingen. Københavns gamle festningsverk hadde nylig blitt fjernet og museet fikk en tomt like syd for Tivoli som hadde blitt grunnlagt i 1843. Jacobsen selv var misfornøyd med plasseringen som han fant å ligge for langt fra sentrum. Han hadde også forbehold når det gjaldt nærheten til Tivoli, som han fant «plebejisk». I stedet ville han ha en bygning på den nye Rådhuspladsen, men til slutt aksepterte han.
I januar 1899 donerte han samlingen av antikk kunst til museet noe som gjorde en utvidelse nødvendig. Den ble tegnet av Hack Kampmann mens Dahlerup designet en vinterhave som koblet den nye fløyen til den gamle bygningen. Den ble innviet i 1906.
I 1996 ble museet utvidet igjen, denne gangen med et tilbygg utformet av Henning Larsen. I 2006 sto Dissing+Weitling for en større renovering.
Arkitektur
Museet består av fire bygninger. Den eldste delen av komplekset ble tegnet av arkitekt Vilhelm Dahlerup og er i overdådig historisme. Fasaden er i rød mursten med polerte granittkolonner i venetiansk renessanse. Denne bygningen inneholder den franske og den danske samlingen. Tilbygget tegnet av Hack Kampmann er en mer enkel, neo-klassisistisk bygning, bygget som en serie av gallerier rundt et sentralt auditorium som brukes til foredrag, små konserter, symposier og poesiopplesninger.
De to fløyene er forbundet med Vinterhagen med mosaikkgulv, høye palmer, en fontene og toppet av en kuppel utført i kobber og smijern.
Henning Larsen-fløyen er minimalistisk, bygget inn i en tidligere indre gårdsplass og gir adgang til taket.
Den antikke samlingen
Den antikke samlingen viser skulpturer og andre antikviteter fra de gamle kulturene rundt Middelhavet.
Den omfattende greske, romerske og etruskiske samlingen består av marmorstatuer, små terrakottastatuer, relieffer, keramikk og andre gjenstander. Den etruskiske samlingen er den største utenfor Italia. Den tyske arkeologen Wolfgang Helbig var Carl Jacobsens innkjøper og forhandler i Roma i 25 år og skaffet til veie mer enn 950 skulpturer og etruskiske antikviteter for Ny Carlsberg Glyptotek.
Den nære Østen-samlingen spenner over en periode på 7,150 år, den eldste gjenstanden er fra 6,500 f.Kr. og de yngste er fra 650 e.Kr., fra kulturer som Levanten, Mesopotamia, Anatolia og Persia.
Den franske samlingen
Hovedfokus i den franske samlingen er det 19. århundres franske maleri og skulptur. Malerisamlingen inneholder verker av malere som David og Manet, samt en stor samling av impresjonistiske malere som Monet, Cézanne og Bonnard. Den enkeltmaleren som er representert med de fleste maleriene er Paul Gauguin med mer enn 40 verk. Museet har også en stor samling av fransk skulptur av kunstnere som Jean-Baptiste Carpeaux og Rodin, samt en komplett samling av Degas` bronseskulpturer.
Den danske samlingen
Den danske samlingen inneholder en stor samling av danske gullaldermalerier av malere som C.W. Eckersberg, Christen Købke og J.Th. Lundbye. Den inneholder også flere danske skulpturer fra samme periode.
Den europeiske samlingen
Den europeiske samlingen omfatter verker fra det 18. til det 20. århundre. Representert her er skulptører som Antonio Canova, Johan Tobias Sergel, Asmus Jacob Carstens, John Flaxman, Rauch og Baily, samt modernister som Constantin Meunier, Max Klinger, Picasso og Alberto Giacometti. Samlingen omfatter også en liten samling moderne malerier av kunstnere som Jean Arp, Max Ernst, Joan Miró, Serge Poliakoff og Gilioli.
Fredning
Deler av Ny Carlsberg Glyptotek ble fredet i 1982. Fredningen omfatter museumsbygningen fra 1897-1906 av Vilhelm Dahlerup og 1921-25 av Hack Kampmann, indre gårdsplasser samt forplassen mot Dantes Plads og haveanleggene mot Tietgensgade, Ved Glyptoteket og Niels Brocksgade.
Norkring
Norkring AS var et norsk selskap som formidlet bakkebaserte kringkastingssignaler. Selskapet eide og driftet senderinstallasjonene i Norge samt Flandern i Belgia.
Selskapet ble stiftet 24. juni 1996 med Norsk rikskringkasting (60 prosent) og Telenor (40 prosent) som eiere. Det var senere eiet i sin helhet av Telenor gjennom Telenor Broadcast Holding.
Norkring hadde blant annet ansvar for utbygging av digitalt bakkenett og radiostandarden DAB i Norge.
Hubert Neuper
Hubert Neuper (født 29. september 1960 i Bad Aussee, Steiermark) er en tidligere østerriksk skihopper. Han var med på å dominere internasjonal hoppsport en kort periode på begynnelsen av 1980-tallet.
Norkring
Hovedkontoret lå på Telenor Fornebu, i utkanten av Oslo. I 2020 ble selskapets verdier og eiendeler flyttet over i Telenor Infra og selskapet sluttet å eksistere.
Hubert Neuper
Han vant hoppuka sammenlagt i 1980 og 1981, og gikk til topps sammenlagt i den aller første verdenscupsesongen (1979/80), og kom på andreplass sammenlagt to år senere. Han tok sølv i storbakkerennet under OL 1980 i Lake Placid. I tillegg har han en sølvmedalje fra lagkonkurransen under VM 1982 i Oslo.
Etter at Neuper la opp som hopper startet han en skiskole på hjemstedet Bad Mitterndorf, Steiermark. Han gjennomførte også pilotudanning, og arbeidet i flere år som flyger. Fra og med skiflygings-VM i Kulm i 1996 har han hatt en sentral rolle i arbeidet med å arrangere skiflygingskonkurranser i Kulm.
Hubert Neuper er en av grunnleggerne bak World Sports Awards (senere kalt Laureus Awards) som ble arrangert for første gang i november 1999.
I 2003 gav Neuper ut biografien "Flatline".
Odd Fellow logen Kongshaug
Odd Fellow logen Kongshaug ble grunnlagt i Sandefjord den 5. november 1926 som Odd Fellow loge nr 15 i Den Norske Odd Fellow Ordenen. Logens segl viser et Vikingskip.
Logen var ved opprettelsen underlagt Odd Fellow leiren Norge. Den 5. februar 1961 ble den underlagt Odd Fellow leiren Vestfold.
Ordensbygget befinner seg i Stockflethsgate 22 i Sandefjord.
Logen deler ordensbygg med leiren Vestfold, Odd Fellow logen Færder, rebekkaleiren Tunsberg og rebekkalogene Verdande og Gaia.
Hubert Neuper
Hubert Neuper giftet seg med Claudia i 1984. De har to døtre.
Tales of Monkey Island
Spillmekanismer
I likhet med forgjengerne, er Tales of Monkey Island et eventyrspill. Spillere styrer hovedpersonen Guybrush Threepwood, en uheldig wannabe-sjørøver, gjennom 3D-miljøer hvor man løser diverse puzzles. Puzzles består av tradisjonelle eventyrspillgåter hvor spilleren må bruke miljøet for å komme seg ut av en knipe, i tillegg til puzzles hvor gjenstander som spilleren har samlet er nødvendige for å løse dem. Ulikt andre spill fra Telltale Games, men likt tidligere Monkey Island-spill, lar Tales of Monkey Island spilleren kombinere visse gjenstander i sin inventarliste for å skape nye gjenstander. Spillverdenen blir utforsket ved hjelp av et keyboard og en mus på PC og Mac, en Nunchuk på Wii, en PlayStation-kontroller og touch-skjerm på iPad. Hvert kapittel i spillet varer omtrent mellom to og fire timer, avhengig av spillerens evne til å løse spillets puzzles. For å hjelpe spillere som sliter med spillets puzzles, er et hintsystem blitt inkorporert.
Utvikling
Tales of Monkey Island blir utviklet av Telltale Games, med lisens fra LucasArts. Det er det første spillet hvor selskapene samarbeider; Telltale Games ble dannet av tidligere LucasArts-medlemmer etter at Sam & Max: Freelance Police ble kansellert i 2004, og LucasArts sluttet å lage eventyrspill. Spillet ble annonsert av LucasArts under en felles pressekonferanse på Electronic Entertainment Expo i juni i 2009; Tales of Monkey Island fremstod som motstykket til en oppgradert versjon av The Secret of Monkey Island, utviklet av LucasArts, som også ble annonsert på messen. Traileren til spillet ble også vist på messen. Tales of Monkey Island var tidligere blitt hintet til av Telltale Games som en stor ny serie til å bli annonsert på messen. Utformingen av spillet begynte sent i 2008, mens produksjonen startet i begynnelsen av 2009.
Utviklingsmannskapet ledes av Dave Grossman, en av designerne fra de to første Monkey Island-spillene, med Michael Stemmle, som med-designet Escape from Monkey Island og Sam & Max Hit the Road; han hjalp til med spillets design og handling. Spillets artistic direction utvikles av noen andre LucasArts-medlemmer, med erfaring fra The Curse of Monkey Island og Escape from Monkey Island i tillegg til tidligere LucasArts-eventyrspill. Selv om seriens skaper, Ron Gilbert, ikke var dypt involvert med spillets utvikling, hjalp han til med å brainstorme prosjektet; utviklingsmannskapet har uttalt at Gilberts «fingeravtrykk er over hele» spillet. På bloggen sin skrev Gilbert at han var «veldig begeistret» for både Telltales adaptasjon og LucasArts' gjenskapelse av det originale spillet; han uttalte at «det er rart og ydmykende å se noe som man skapte for 20 år siden få sitt eget liv». Mens både Gilbert and Grossman er begge engasjert i utviklingen av spillet, har den tredje med-designeren av det originale spillet, Tim Schafer, ikke blitt nevnt i forbindelse med prosjektet. Schafer uttalte senere at han var «veldig glad» for det nye spillet i et intervju med Joystiq, og at prosjektet var i gode hender under Grossmans ledelse. Spillets limited-edition slipcover artwork vil bli malt av Sam & Max-skaperen Steve Purcell, som var ansvarlig for coveret til The Secret of Monkey Island og Monkey Island 2: LeChuck's Revenge.
Komponisten for de andre spillene i serien, Michael Land, returnerer for å lage musikken til Tales of Monkey Island. Dominic Armato, stemmeskuespilleren til Guybrush i The Curse of Monkey Island, beskrevet av LucasArts' David Collins som «den ultimate Monkey Island-fanboy», gjentok Guybrushs rolle som spillets hovedperson. Stemmeskuespilleren for Elaine Marley i The Curse of Monkey Island, Alexandra Boyd, returnerer også for å gi stemme til figuren. For å hjelpe skuespillerne å skildre figurene, har Telltale implementert et playback-system som viser mange forskjellige ansiktsuttrykk på figurmodellene.
Ifølge Grossman anser ikke Telltale Games Tales of Monkey Island for å være Monkey Island 5, ettersom Monkey Island 5 må være «en blockbuster, episk 40-timers gigantisk erfaring som de tidligere spillene; det vi lager i stedet er en Monkey Island-serie». Istedenfor finner Tales of Monkey Island sted etter det ikke-eksisterende Monkey Island 5. I likhet med Telltales andre prosjekter blir Tales of Monkey Island utviklet episodisk, delt inn i fem deler; Grossman forklarte at Telltale foretrekker å dele en handling inn i biter i stedet for å ha et spill som er alt for langt for folk å spille bekvemt. Men i motsetning til tidligere spill anses ikke hver av episodene som en egen fortelling, men heller et enkelt kapittel i en pågående handling. Veldig få spillelementer blir gjenbrukt mellom episodene, og sentrale områder og «comfort zones» som var tilgjengelige i Sam & Max Save the World og Wallace & Gromit's Grand Adventures er blitt eliminert. Spillet er for første gang i serien rendret fullstendig i 3D-grafikk; til og med det 3D-baserte Escape from Monkey Island var basert på 2D-prerendrede områder.
Notehals
Notehals er den linja som er direkte festa til et notehode. Notehalsen kan peke enten opp eller ned. Normalt peker halsen oppover for noter fra den midterste linja i et notesystem og nedover, mens noter plassert over midten, får halsen nedover. I polyfonisk musikk med flere stemmer på ett notesystem kan halsenes retning angi hvilken stemme ei note hører til.
Modriča
Modrica var før krigen hovedsete for Remontrans busselskap. Byen har også et oljeraffineri, og var straks etter krigen hovedsakelig befolket av etniske serbere.
Byen var hovedsete for de norske avdelingene NORLOGBAT og Norbn (UNPROFOR, IFOR og SFOR).
Bjøro Håland
Bjøro Håland (født 6. oktober 1943 i Håland i Audnedal) er en norsk sangartist, mest kjent fra country-sjangeren.
Håland ble født på en liten gård kalt Håland, og vokste opp sammen med fem søsken. Hans scenedebut var da han var fem år gammel. Da han fylte 17 år, emigrerte han til USA. Der jobbet han som snekker og sang i barer. Han møtte sin kone Liv i Brooklyn, og de flyttet tilbake til Norge i 1966.
Hans første plateinnspilling var i 1970. Til sammen har han gitt ut 23 album som er solgt i fire millioner eksemplarer. Liv og Bjøro Håland er initiativtakere til musikkfestivalen Dark Season i Kristiansand.
Liv Håland ble akutt syk og måtte gjennom en hasteoperasjon på Rikshospitalet i Oslo. Etter hvert ble hun flyttet til intensivavdelingen på Sørlandet sykehus i Kristiansand hvor hun døde 14. september 2021 etter kort tids sykeleie.
Håland ble i 2012 utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for sitt arbeid med å fremme de mellomfolkelige forbindelser mellom Norge og USA, særlig innen musikk.»
Fusas historie
Fusas historie''' starter i perioden med Ous herad.
Fusa var i perioden 1837–1854 del av Ous herad sammen med Samnanger og Os. Fusa ble skilt fra Ous som egen kommune og egen prestegjeld fra 1855. I 1903 ble Fusa igjen delt i tre kommuner etter grensene for kirkesogn. Fusa, Strandvik og Hålandsdal var egne kommuner i perioden 1903–1963. Fra 1964 ble Fusa kommune samlet til en storkommune, slik som den er kjent i dag. Kommunesenteret i det nye Fusa ble Eikelandsosen.
Kongedømmet Fusa
Kongedømmet Fusa var et kunstprosjekt for å utforske spørsmål knyttet til begrepet identitet. Den 21. juni 2003 ble Fusa kommune erklært som egen stat under en seremoni på Eide. Kunstneren Morten Holmefjord ble av formannen i eldrerådet utnevnt til visekonge. Kommunen ble slik til Kongedømmet Fusa. Forholdet mellom visekongen og de folkevalgte var regulert i Engeviktraktaten, som ble signert av daværende ordfører Asbjørn Heidal og visekongen.
21. juni 2004 gav Fusa Sentralbank ut den nye valutaen fusisk krune (FSK). Ei fusisk krune var like mye verd som 100 norske kroner. Året etter utgav Sentralbanken i samarbeid med Det viseregale kontoret et eget sett med brevmerker for Fusa.
Norrporten Arena
Norrporten Arena er en fotball- og konsertarena i Sundsvall i Sverige, med kunstgress som underlag. Anlegget stod ferdig 6. august 1903, med navnet Sundsvalls idrettspark frem til den 1. januar 2006 da navnet ble endret til «Norrporten Arena». Det ble kjøpt av eiendomsselskapet Norrporten, og ble bygget om i 2001–2002. Kapasiteten er på mellom 8 500 og 8 800 tilskuere, alle sitteplasser.
Fusas historie
Kongedømmet Fusa
21. juni 2005 ble Fusapasset lansert. I tillegg til mange vanlige passfunksjoner, inneholdt Fusapasset bl.a. en statskalender for kongedømmet, lister over viseregale og kongelige verv, forvaltning og reglement, en revidert utgave av Engeviktraktaten og 10 teser for kongedømmet Fusa. Forsiden viste Fusas riksvåpen og bar teksten «Fusa», «pass», «Kingdom of Fusa» og «Passport».
Norrporten Arena
GIF Sundsvall har Norrporten Arena som hjemmebane. Foruten fotball arrangeres også en del pop- og rockkonserter her, blant annet har Per Gessle, Rod Stewart, Gyllene Tider, Robert Wells og Elton John opptrådt her.
Fusas historie
Kongedømmet Fusa
Kongedømmet Fusa ble aldri anerkjent som selvstendig stat i juridisk sammenheng. Allikevel rakk landet å få et omfattende representasjonskorps den korte tiden det eksisterte. Det hadde utenriksråd, ambassadører, konsuler og generalkonsuler i flere land og i en rekke norske byer, såvel som omreisende representanter.
Æresfusinger
Det viseregale kontoret rakk å dele ut seks æresborgerskap, som gav disse personene tittelen æresfusing:
Norrporten Arena
Publikumsrekorden for fotball er fra den 15. oktober 1961 da 16 507 tilskuere så kampen mellom GIF Sundsvall og Högadals IS.
Fusas historie
Kongedømmet Fusa avvikles
Den 12. september 2005 ble det holdt en folkeavstemning i Fusa om kongedømmets fremtid. Resultatet ble 680 stemmer for å holde frem som egen stat (42,8%), 908 stemmer imot (57,2%) og 22 henlagte stemmer, til sammen 1 610 stemmer av 2 757 med stemmerett (et fremmøte på 60,6%).
Orstad Idrettslag
Orstad Idrettslag (stiftet 29. september 1977) er et norsk idrettslag fra Orstad i Klepp.
Fusas historie
Kongedømmet Fusa avvikles
Nyttårsaften 2006 ble Kongedømmet Fusa høytidelig nedlagt da visekongen abdiserte som følge av flertallets nei. Representasjonskorpset fikk avskjed, kongekronen ble sluppet i vannet midtfjords, visekongen reiste i eksil til Sør-Amerika, og Fusa gikk tilbake til en styreform som en vanlig, norsk kommune.
Tusenårssted
Kommunens Tusenårssted er sentrumsområdet Leiro i kommunesenteret Eikelandsosen. Området ble definert i en ny reguleringsplan i kommunen og er tenkt å bli en park / et torg mellom det gamle og det nye sentrumsområdet.
Orstad Idrettslag
Fotball
Orstads seniorlag i fotball holder per 2012 til i 7. divisjon fotball for herrer. De rykket opp tre år på rad(fra 7-4 div), men så trakk trener Oddgeir Auglend seg og de trakk laget, startet på nytt i 7 div i år.
Tabellen 2011
I 2011 spilte Orstad i 5. divisjon, avdeling 1. Laget rykket opp til 4. divisjon.
Anita Skorgan
Anita Skorgan (født 1958 i Göteborg) er en norsk artist, komponist og pianist.
Liv og arbeid
De syv første årene av sitt liv var Anita Skorgan bosatt i Gøteborg, Sverige, inntil hun og familien flyttet til Oslo. Skorgan har bakgrunn fra NRKs pikekor og medvirket i ballettsyngespillet Lille Idas blomster, som ble sendt på NRK Fjernsynet i 1968. I 1972 ble hun "Ungdommens pianomester". Hun representerte Norge i Eurovision Song Contest i 1977 med «Casanova» og i 1979 med «Oliver». Hun fikk Spellemannprisen 1979 i klassen pop for platen Ingen vei tilbake og Gammleng-prisen i 1991 i klassen for pop.
Hun har utgitt over 20 album og skrevet sanger og produsert for andre artister, blant annet Karoline Krügers «For vår jord», som vant den norske finalen i Melodi Grand Prix i 1988. Hun har gjort hovedrolle i rockversjonen av "La Boheme" på Kammeroper i Wien med Jahn Teigen og senere på Den norske Opera, som Snøhvit landet rundt med Riksteateret og 96 utsolgte konserter med Jahn Teigen på 2000- tallet i oppsetningen "Jahn Teigen fra Tønsberg".
I 1988 ble julekonserten "Stille natt" fremført for første gang, på initiativ fra Tor Arne Ranghus og presten Carsten Isaksen. Gjennom årene har bla Ole Paus, Annbjørg Lien, Espen Skjønberg, Åge Kvalbein, Tor Endresen og Jahn Teigen vært med. Fra 2016 har hun og Rein Alexander turnert med julekonserten "Deilig er jorden".
Skorgan ble i 2019 tildelt Kongens fortjenstmedalje. Samme år ble hun innlemmet i Rockheim Hall of Fame.
Skorgan har vært gift med Jahn Teigen. Sammen har de datteren Sara Skorgan Teigen. Frem til 2009 var hun samboer med sangeren Freddy Dahl. Sammen har de tvillingdøtrene Maria og Julie. Skorgan har mellomfag musikkvitenskap fra UiO og utdannet som klaverpedagog fra Barrat Dues institutt i Oslo.
Queen Bees
Singler på VG-lista: Album på VG-lista:
Streikebryteri
Streikebryteri er en ikkejuridisk betegnelse på at oppgaver som vanligvis utføres av personer som streiker, blir utført av noen andre. Historisk var streikebryteri oftest knyttet til at arbeidsgiver hentet inn ny arbeidskraft til erstatning for streikende.
I mange lands lovgivning er streikebrytere særskilt beskyttet. Fagorganisasjoner anser gjerne streikebryteri som umoralsk overfor de streikende, men det er ikke forbudt. Rettspraksis har lagt til grunn at det er å regne som ærekrenkende om man blir kalt streikebryter uten at det er belegg for det.
I mellomkrigstiden, men også før det, ble navnene gjerne offentliggjort i fagorganisasjonenes blader.
Norge
Det har vært en rekke opprivende arbeidskonflikter i Norge hvor påstander om streikebryteri og håndtering av dette har vært omstridt. Det vises her blant annet til transportarbeiderstreiken og saudastreiken.
Isolate
Isolate er et studioalbum fra det norske progressiv metal-bandet Circus Maximus
Albumet ble utgitt 7. august 2007 i Norge på Frontiers Records, 4. september samme år i USA på Sensory Records og 24. oktober i Japan på Soundholic Records.
Mari Slaattelid
Mari Slaattelid (født 23. juli 1960 i Notodden) er en norsk samtidskunstner. Slaattelid arbeider hovedsakelig med malerier, men er kjent for å blande inn elementer fra fotografier og andres malerkunst.
Slaattelid vokste opp på Voss og er utdannet fra Bergens Kunsthåndverkskole (1979–1983), Staatliche Kunstakademie Düsseldorf (1983–1984), Vestlandets Kunstakademi (1985–1987) og Statens kunstakademi (1987–1989). Hun har også kunsthistorie grunnfag fra Universitetet i Bergen.
Slaattelid har hatt en rekke utstillinger på sentrale gallerier og museer som Galleri K, STANDARD (OSLO) og Nasjonalgalleriet, og er innkjøpt til flere private og offentlige samlinger, blant dem Astrup Fearnley Museet for Moderne Kunst, Museet for samtidskunst, Storebrand og Nordea. Hun mottok Carnegie Art Awards førstepris i 2000.
Svein Tore Marthinsen
Marthinsen er spaltist og har en fast valganalytikerrolle i Romerikes Blad. Valgene i 2011, 2015, 2017 og 2019 kommenterte han for NRK Østlandssendingen og i 2021 for Avisa Oslo.
Marthinsen leder politiske debatter og folkemøter. Han holder foredrag om politiske emner.
Han har også skrevet boken "Sosial kommunikasjon" i samarbeid med høyskolelektor Cecilie Staude ved BI.
Mission: Impossible (TV-serie, 1966)
Mission: Impossible er en amerikansk action- og kriminalserie skapt av Bruce Geller som gikk på CBS fra 1966 til 1973. Serien handlet om et amerikansk team av toppagenter som gjennomførte svært krevende oppdrag verden rundt. Agentene var tilknyttet en statlig organisasjon kalt Impossible Missions Force (IMF). Serien og gjenoppstod i en modernisert utgave i 1988, og fra midten av 1990-årene kom det flere filmversjoner med Tom Cruise i hovedrollen.
Svein Tore Marthinsen
Marthinsen har hovedfag i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo.
Mission: Impossible (TV-serie, 1966)
Vignetten, «Theme from Mission: Impossible», ble komponert av Lalo Schifrin og har blitt benyttes i begge seriene og i filmene.
Serien vant Emmy-prisen for beste TV-serie to ganger og Golden Globe for beste TV-serie én gang.
Serien er lite kjent i Norge. Ny-versjonen fra 1988 gikk på TVNorge fra 1997.
Handlingen
Jim Phelps er leder av et eliteteam av agenter som tar på seg umulige oppdrag. Gruppen har tilgang på det ypperste av teknologi. Oppdragene deles ut av en ukjent person bare kjent som "the Secretary" og de kommer alltid i form av et lydbånd. Etter at båndet er spilt ødelegges det automatisk etter fem sekunder. "The secretary" avslutter alltid sine instruksjoner med å påpeke at han kommer til å benekte all kjennskap om agentene og deres handlinger om de blir oppdaget eller blir drept.
Manuela Groß
Manuela Groß (født 29. januar 1957 i Berlin) østtysk, kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo og 1976 i Innsbruck.
Groß vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under Vinter-OL 1972 i Sapporo. Sammen med Uwe Kagelmann kom hun på tredjeplass i parløp, bak Irina Rodnina / Aleksej Ulanov og Ljudmila Smirnova og Andrej Suraikin begge parene fra Sovjetunionen.
Fire år senere, under vinter-OL 1976 i Innsbruck vant hun og Uwe Kagelmann en ny bronsemedalje i parløp. De ble nummer tre bak Irina Rodnina / Aleksandr Zajtsev fra Sovjetunionen og Romy Kermer / Rolf Österreich fra Øst-Tyskland.
Freden i Roskilde
Freden i Roskilde ble inngått i Roskilde. Fra dansk-norsk side var den et forsøk på å forhindre et totalt nederlag i Karl Gustav-krigene hvor de svenske tropper beleiret København. Den dansk-norske konge, Frederik III, avstod ved fredsslutningen de danske landskapene Skåne, Halland og Blekinge (herunder Bornholm), og de norske lenene Båhuslen og Trondhjems len (herunder Nordmøre og Romsdal). Avståelsen av Trondhjems len og ikke det mye større Trondhjems stift var en kløktig forhandlingsfinte fra dansk-norske side, som forhindret at hele det nordenfjellske Norge ble avstått til Sverige. I tillegg skulle Danmark sperre Østersjøen for svenskfiendtlige flåter, bespise svenske tropper i landet, og tilbakelevere Corfitz Ulfeldts konfiskerte verdier.
Den svenske kongen, Karl X Gustav, var dog ikke tilfreds med avtalen og fortsatte krigen frem til sin død i 1660, og i denne delen av krigen hadde de dansk-norske styrker betydelige fremganger, blant annet hadde norske styrker under ledelse av Georg Reichwein gjenerobret hele Trondhjems len. Etter kongens død ble freden i København inngått den, som bekreftet Roskilde-freden med mye bedre territoriale resultat for Danmark-Norge. Trondhjems len ble igjen en del av riksdelen Norge og Danmark fikk tilbake øyen Bornholm. I avtalens paragraf 9 ble innbyggerne i de avståtte danske og norske landsdeler garantert sine gamle rettigheter og lover, privilegier og friheter. Ikke desto mindre ble det omgående iverksatt en forsvenskning av de erobrede landsdelene, spesielt i Skåne og Blekinge. Noe senere ble befolkningen i disse områder truet med forvisning til svenske territorier i Polen og Baltikum. Det ble også igangsatt tidenes første kjente geriljakrig hvor de lokale snapphanene kjempet mot de nye svenske styresmaktene.
Det er antatt at Sverige egentlig ønsket daværende Trondhjems stift som krigsbytte, og at begrepsforvirring gjorde at de endte med lenet i stedet for bispedømmet, som da innbefattet hele Nord-Norge.
Ved freden i Roskilde ble riksgrensen lagt midt over Midøya etter den gamle grensen mellom Romsdal og Sunnmøre. Det ble avholdt grenseforretning 27. april 1658 på Vestnes der 40 bønder bekreftet hvor grensen mellom fogderiene gikk: «... huor ret marke og lehne skiffte ere og hafuer været af arildtz tiid holden imellum Nordmør og Rombsdallen, saa vell som og i mellum Syndmør og Rombsdallen ...». Riksgrensen på Midøya gjaldt i to år til Trondhjems len ble tilbakeført ved Freden i København.
Olav Trygvason (dikt)
«Olav Trygvason» er et dikt i form av en nasjonal romanse, skrevet av Bjørnstjerne Bjørnson i 1861. De fleste husker diktet enten fra første verselinje i første strofe: «Brede seil over Nordsjø går», eller siste i samme strofe, «Kommer ikke Olav Trygvason?» Diktet er også blitt populært som mannskorsang til musikk av Friedrich Reissiger (1864).
Bakgrunn
Diktet er en del av Bjørnsons lyriske diktning. Francis Bull skrev «I fem korte vers er der gitt oss et utsyn over Norges skjebne i århundrer; fra anslagets prakt, med lysning av sagatidens glans over vikingskipenes brede seil, er vi ført til den århundrelange stillhet, hvor havet i store måneskinnsklare netter synger sin vemodige sang om fortidens svunne herlighet.»
Innhold
Bjørnson utelater det mest dramatiske ved hendelsen, selve slaget ved Svolder hvor kong Olav Tryggvason dør ved å kaste seg på sjøen etter å ha kjempet mot en overveldende overmakt da hans krigsskip «Ormen Lange» ble erobret.
Isteden oppholder Bjørnson seg med de som ikke deltok i slaget, skipene som i uvisse seilte forbi fienden, styrkene til kongene av Sverige og Danmark, foruten Eirik jarl. Diktet handler om uroen til høvdingen Erling Skjalgsson og mennene hans mens de venter på at kongen skal komme etter: «Kommer ikke Olav Trygvason?» Allerede i første strofe kommer Erlings uro til syne, og utvikler seg til angst, så sorg og til slutt til stillhet: «Fallen er Olav Trygvason.»
Stiltrekk
De mørke vokalene, a og o, er sorgfulle. Verbene dominerer diktet: speider, går, står, steg, tagen, fallen. Som i sagalitteraturen er adjektivene få. Strofene er bygd opp av enjambement hvor en verselinje begynner og blir avsluttet i den følgende, og skaper en rytmisk, sangbar takt i diktet. Rimflettingen forsterker diktets uro. Det åpner med parrim, men følges deretter av tre rimløse linjer, men regelmessigheten kommer til syne i omkvedet.
Diktet «Olav Trygvason» inneholder pathos, følelser og dramatikk i en streng, klassisk form.
Stanislaw Witkiewicz
Stanislaw Witkiewicz (født 8. mai 1851 i Pašiaušė, Samogitia i Polen, død 5. september 1915 i Lovran, dagens Kroatia) var en polsk maler, arkitekt, forfatter og teoretiker.
Witkiewicz studerte i St. Petersburg fra 1869 til 1871, deretter studerte han i München mellom 1872 og 1875. Hans sønn, Stanisław Ignacy Witkiewicz, ble en berømt maler, dramatiker, forfatter og filosof som studerte ved Academy of Fine Arts i Kraków. I 1908, da han led av tuberkulose fotlot Witkiewicz den eldre hele sin familie i Zakopane og flyttet til Lovranno, et fasjonabelt feriested i det daværende Østerrike-Ungarn, som i dag ligger i Kroatia. Witkiewicz døde der i september 1915, da han var 64 år gammel.
Magé
Magé er en kommune i delstaten Rio de Janeiro i sørøstregionen av Brasil.
Office of Counsel to the President
Office of Counsel to the President (norsk: Kontoret for presidentens sakfører; i dagligtale kalt White House Counsel) er en avdeling i Det hvite hus som gir juridisk veiledning til den amerikanske presidenten og hans kontor (Det hvite hus).
Kontoret gir råd omkring juridiske anliggender i forbindelse med politiske saker, presidentens vetorett over lovgivning, etiske spørsmål, presidentens informasjonsplikt om finansielle interesser og interessekonflikter rundt ansettelser. Sakførerens kontor bistår også med å definere skillet mellom presidentens offisielle, politiske og personlige aktiviteter; håndterer embetsutnevnelser og utnevnelse av føderale dommere; gir råd rundt presidentens benådningsrett; gjennomgår lovgivning og presidentens uttalelser; håndterer søksmål mot presidenten i hans offisielle rolle; og fungerer som forbindelse mellom Det hvite hus og Justisdepartementet.
Når Sakførerens kontor gir juridisk bistand til presidenten skjer dette i hans offisielle rolle, og ikke som presidentens personlige advokat. Det har derfor vært strid om omfanget av kontorets taushetsplikt. Det er imidlertid på det rene at taushetsplikten ikke gjelder i forbindelse med personlige anliggender, som en eventuell riksrettssak; presidenten er derfor avhengig av en personlig advokat i slike tilfeller.
Internasjonaliserte domenenavn
Et internasjonalisert domenenavn (IDN) er et domenenavn på Internett som (potensielt) inneholder ikke-ASCII bokstaver. Slike domenenavn kan inneholde bokstaver med aksenter, som kreves i mange europeiske språk, eller bokstaver fra ikke-latinske skriftsystemer, slik som arabisk eller kinesisk. Standarden for domenenavn tillater imidlertid ikke slike tegn, og mye arbeid har blitt lagt i å finne en vei rundt dette, enten ved å endre standarden, eller ved å bli enige om en måte å konvertere internasjonaliserte domenenavn til standard ASCII-domenenavn, på en slik måte at stabiliteten til domenenavnsystemet bibeholdes.
IDN har etter Internetts standarder, en lang historie. Det ble opprinnelig foreslått i 1996 (av M. Duerst) og implementert i 1998 (av T.W.Tan m.fl.). Etter mye debatt og mange konkurrerende forslag ble et system kalt Internationalizing Domain Names in Applications (IDNA) valgt som standard, og er for tiden (2005) i ferd med å innføres.
Anga
Anga (også kalt Angedalselva) er ei elv i Sunnfjord kommune i Vestland. Den har utspring øst for Kupefjellet (1 287 moh.), hvor mange små bekker samles i Isvatnet (910 moh). Fra sørenden av Isvatnet renner elva i fosser og stryk ned til Botnadalen og passerer gjennom Botnavatnet, øverst i Angedalen. Den renner derfra i sørvestlig retning gjennom Angedalen til den munner ut i Jølstra like øst for Førde sentrum.
Geng Huichang
Geng Huichang (kinesisk: 耿惠昌, pinyin:  Gěng Hùichāng, født 1951 i Hebei i Kina) er politiker i Folkerepublikken Kina. Han ble i august 2007 minister for statens sikkerhet, etter å ha vært viseminister for departementet siden 1998.
Kamino
Geografi
Kamino er en havplanet, det vil si at den er 100 % dekket av hav. Været preges av konstante stormer.
Befolkning
Planeten er befolket av høye, elegante skapninger, kalt kaminoanere. De holdt seg for seg selv og er kjent som de beste klonerne i galaksen, og det var de som skapte Republikkens Klonesoldater.
Tipoca City
Tipoca City er hovedstaden på Kamino. Arkitekturen av byen er unik med at den er bygd for å unngå de kraftige stormene og bølgene på Kamino. Blant beboerne i byen er statsministeren Lama Su, Jango og Boba Fett.
Filmene
Det var her republikkens klonehær ble laget. Obi-Wan Kenobi ble sendt her for å følge ett spor fra Padmé Amidalas nesten-snikmorder. Gjennom Obi-Wans besøk i Tipoca City oppdaget han kilden til hærens genetiske kode, Jango Fett og hans «sønn» Boba Fett.
Da Jango ble oppdaget, klarte han og Boba såvidt å flykte med Obi-Wan rett bak. Senere kom jedimesteren Yoda tilbake fra å hente en mengde Klonesoldater for å assistere resten av jediene i Slaget om Geonisis som etterhvert ble det første slaget i klonekrigen.
Referanser
Orte aus Star Wars Lista över platser i Star Wars
Presidentvalget i USA 1836
Presidentvalget i USA i 1836 var det 13. presidentvalget i USAs historie, og Martin Van Buren ble valgt til landets 8. president. Valget vil bli husket av tre hovedgrunner:
Uwe Kagelmann
Uwe Kagelmann (født 6. september 1950 i Dresden), østtysk, kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo og 1976 i Innsbruck.
Kagelmann vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under Vinter-OL 1972 i Sapporo. Sammen med Manuela Groß kom han på tredjeplass i parløp, bak Irina Rodnina / Aleksej Ulanov og Ludmila Smirnova og Andrej Suraikin begge parene fra Sovjetunionen.
Fire år senere, under vinter-OL 1976 i Innsbruck vant han og Manuela Groß en ny bronsemedalje i parløp. De ble nummer tre bak Irina Rodnina / Aleksander Saitzev fra Sovjetunionen og Romy Kermer / Rolf Österreich fra Øst-Tyskland.
Maricá
Maricá er en kommune i den brasilianske delstaten Rio de Janeiro. Den hadde en befolkning på 127,461 i 2010, og har et areal på 362,6km2.
Beliggenhet
Byen ligger 36 km fra delstatshovedstaden Rio de Janeiro, og grenser til kommunene :
Silvestre Siale Bileka
Silvestre Siale Bileka (født 1939) var statsminister i Ekvatorial-Guinea fra 1992 til 1996.
Politisk karrière
Etter 1982 var han høyesterettsdommer og justisminister i Ekvatorial-Guinea. I likhet med hele det politiske etablissementet ble han i 1987 medlem av president Teodoro Obiangs enhetsparti Partido Democrático de Guinea Ecuatorial. 4. mars 1992 ble han utnevnt til statsminister. Han gikk av 1. april 1996.
I januar 2000 ble han utnevnt til høyesterettsjustitiarius. Han trådte tilbake fra dette embedet 23. januar 2004.
Cassini-Huygens
Cassini-Huygens var en ubemannet romferd og et samarbeidsprosjekt mellom NASA, ESA og den italienske romfartsorganisasjonen Agenzia Spaziale Italiana med formål å studere Saturn og dens måner. Romsonden besto av to hovedelementer: kretsløpsmodulen Cassini og landingsfartøyet Huygens. Det ble skutt opp 15. oktober 1997 og gikk inn i kretsløp rundt Saturn 1. juli 2004. Det var det første romfartøy som går i bane rundt Saturn, og det fjerde som noensinne besøkte planeten. Cassini gikk i oppløsning 15. september 2017 etter at drivstoffet var oppbrukt.
Oversikt
Cassinis hovedformål var å:
Romfartøyet Cassini-Huygens ble skutt opp den 15. oktober 1997 fra John F. Kennedy Space Center ved hjelp av en U.S. Air Force Titan IVB/Centaur bærerakett. Bæreraketten var satt sammen av en totrinns Titan IV startrakett, to fastspente rakettmotorer, det øvre Centaur-trinnet, og et nyttelastdeksel som omsluttet både Cassini-Huygens og Centaur-trinnet.
Romfartøyet besto av kretsløpsmodulen Cassini og landingsfartøyet Huygens. Cassini som var oppkalt etter den italienske astronomen og ingeniøren Giovanni Cassini (1625–1712) som var pioner i utforskningen av Saturn og dens måner, gikk i kretsløp omkring Saturn og dens måner, og gjorde det i fire år. Huygens gikk inn i atmosfæren til månen Titan og landet på dens overflate. Cassini-Huygens var et internasjonalt samarbeid mellom tre romfartsorganisasjoner. Sytten land bidro til byggingen av fartøyet. Cassini-modulen ble bygget av, og ble operert av NASAs Jet Propulsion Laboratory. Sonden Huygens ble bygget av European Space Agency. Den italienske romfartsorganisasjonen Agenzia Spaziale Italiana leverte Cassinis radar- og kommunikasjonsantenne.
Totalkostnaden for Cassini-Huygens-ekspedisjonen var på omkring 3,26 milliarder US dollar, inkludert 1,4 mrd. til utvikling av Cassini-delen (før oppskytning), 704 mill. for drift, 54 mill. for kommunikasjon og 422 mill. for bæreraketten. USA bidro med 2,6 mrd. US dollar, ESA med 500 millioner og den Italienske Romfartsorganisasjonen med 160 millioner.
Cassini-Huygens var oppkalt etter den nederlandske astronomen Christiaan Huygens, som oppdaget Saturns første måne i 1655, og Giovanni Domenico Cassini fra Genova (idag Italia) som oppdaget fire av Saturns måner mellom 1671 og 1684.
Design av romfartøyet
Romfartøyet var opprinnelig planlagt som Mariner Mark II, en serie RTG-drevne romsonder med gyrostabilisator på tre akser, som var ment for romferder utenfor Mars' bane. Imidlertid førte forskjellige budskjettnedskjæringer og omberamminger av prosjektet til et mer spesialisert design, og implementasjonen av Mariner Mark II-seriene ble lagt på is inntil videre.
Cassini-Huygens var et av de største, tyngste og mest komplekse interplanetariske romfartøy som inntil da var blitt bygd. Bare kretsløpmodulen i seg selv hadde en masse på 2150 kg. I tillegg kom landingsfartøyet Huygens, tilpasningsstykke til utskytningsfartøyet, og 3132 kg brennstoff, som brakte totalmassen opp i 5600 kg. Bare Fobos-sondene som ble sendt til Mars av Sovjetunionen var tyngre. Cassini var mer enn 6,8 m høy, og over 4 meter bred. Fartøyet var komplekst både på grunn av innflygningsbanen til Saturn, og de mange forskjellige vitenskapelige undersøkelsene som ble gjort ved Saturn. Det hadde 1630 elektriske kretser, 22 000 kabeltilkoblinger, og over 14 kilometer kabel.
I sin bane rundt Saturn befant Cassini seg mellom 8,2 og 10,2 astronomiske enheter (AU) fra Jorden. På grunn av denne avstanden tok det mellom 68 og 84 minutter for ett signal å reise fra fartøyet til Jorden, og akkurat det samme den andre veien. I praksis betyr dette at kontrollørene på bakken ikke kunne styre fartøyet i sanntid, hverken for instruksjoner dag for dag eller for å reagere på eventuelle uforutsette hendelser. På den tiden kontrollørene brukte på å bli klar over et problem og til løsningen kom frem, gikk det nesten tre timer.
Cassini hadde følgende instrumenter ombord: en radar, et kamera med CCD-brikke, et spektrometer for synlig lys og infrarød, et infrarødt komposittspektrometer, en ultrafiolett bilde-spektrograf, et instrument for avbildning av magnetosfæren, et magnetometer, og et massesepektrometer for ioner og nøytral materie. Telemetrien fra antennen og andre spesialsendere (en S-bånd-sender og et tofrekvenssystem på Ka-båndet) ble brukt for å observere atmosfærene på Titan og Saturn, og å måle tyngdefeltene til planeten og månene dens.
Plutonium som kontroversiell kraftkilde
Grunnet Saturns avstand fra solen var ikke solceller en egnet energikilde for romfartøyet. For å kunne produsere nok strøm til å drive det, måtte man ha hatt såpass store enheter at fartøyet rett og slett ikke ville ha kunnet bære det. Istedenfor ble fartøyet drevet av tre termoelektriske radioisotopgeneratorer (RTG), som brukte varmen fra den naturlige nedbrytingen av plutonium-238 (i form av plutoniumdioksid) for å generere elektrisitet. Disse RTGene var av samme design som de som drev Galileo-sonden, og som drev Ulysses-fartøyet og New Horizons-sonden som ble skutt opp i januar 2006. RTG'ene var konstruert for å ha lang operasjonell levetid. Når den elleve år lange Cassini-ferden var over, ville de ennå være kapable til å produsere 628 Watt elektrisitet.