cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Diphaulaca
Utseende
Middelsstore, avlangt-ovale, rødlige jordlopper, gjerne med mørkt metallisk fargede dekkvinger.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter i flere ulike plantefamilier.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.
Mikronesiaføderasjonen under OL
Mikronesiaføderasjonen deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 2000 i Sydney, og har siden deltatt i samtlige påfølgende sommerleker. De har aldri deltatt i vinterlekene. Mikronesiaføderasjonen har aldri vunnet noen medalje.
Aleocharini
Aleocharini er en gruppe (stamme) av biller som hører til familien kortvinger.
Le Chevalier mystère
Le Chevalier mystère er en fransk stumfilm fra 1899, regissert av Georges Méliès.
Aleocharini
Utseende
Aleocharini har vanligvis en forholdsvis bred kroppsform (til kortvinger å være), særlig pronotum er nokså bredt. De er små til middelsstore (2-7 millimeter) kortvinger, gjerne blanke og mørkbrune på farge, og vanligvis fint hårete. Hodet er rundet, mye smalere enn pronotum. Som de fleste småkortvinger ligner artene ofte sterkt på hverandre når man ser på ytre utseende, og man må dissekere ut kjønnsorganene for å bestemme dem sikkert.
Levevis
Aleocharinae finnes gjerne på bakken mellom råtnende materiale av ulikt slag, nokså mange av artene kan finnes på møkk. De er rovdyr som lever av ulike smådyr, larvene kan være parasitter.
Le Chevalier mystère
Handling
En tryllekunstner dukker opp ved en tavle, og viser hodet til en ridder på den. Han griper bildet av hodet og fjerner det fra tavlen, men det blir til liv og bukker og smiler tilsynelatende med en kropp festet til hodet. Tryllekunstneren griper deretter et sverd og kjører det helt gjennom hodet. Sverdet går inn i nakken, og går rett gjennom toppen av skallen.
Han tar deretter hodet, og plasserer det på et kamera som er montert på et stativ. Deretter kastes en kappe rundt beina på stativet, og den unge damen som hodet tilhører vises umiddelbart når kappen fjernes - med hodet ordentlig festet til kroppen hennes. Tryllekunstneren løper deretter mot en dør som står midt på veggen, og gjør et hopp i luften og forsvinner ut av rommet.
Reisende
Ordet reisende kan ha mer enn en betydning. Enhver person som er på reise til et sted til et annet er en reisende.
Hans Pavia Egede
Hans Pavia Egede (født 3. desember 1954, død	15. januar 2018) var en grønlandsk politiker.
Han må ikke forveksles med den norske misjonæren Hans Egede, som misjonerte på Grønland på 1700-tallet.
Han representerte partiet Atassut fram til 2008, men varslet 21. januar at han meldte seg ut av partiet, og inn i Inuit Ataqatigiit. Bakgrunnen var endringer i koalisjonen i kommunestyret, der Siumut hadde brutt samarbeidet med Atassut, og startet et samarbeid med Demokraterne.
Utmeldingen betydde at Atassut ikke var representert i Nuuk kommune fra utmeldingen. Han ble IAs femte representant i det sittende kommunestyret.
Egede satt i flere perioder i kommunestyret i Nuuk.
Ruth Reese
Ruth Ann Reese (født 10. mars 1921 i Hayneville, død 25. oktober 1990 i Oslo) var en amerikansk sanger, poet og antirasistisk aktivist. Hun var den første etablerte svarte artisten i Norge.
Bakgrunn
Reese var afrikansk-amerikansk, født og oppvokst i Alabama.
Kunstnerisk virke
Hun ble etterhvert en populær revyartist i Europa, og flyttet til Norge i 1959. Hennes kunstneriske repertoar spente over mange sjangere, og Reese sang klassisk, gospel, jazz, blues, kabaret, revy og kirkekonserter. Senere i livet ble hun forfatter, og utga både sakprosa og poesi. Selvbiografien «Min vei» kom ut etter hennes bortgang.
I 1989 mottok hun organisasjonen World of Poetrys poesiutmerkelse «The Golden Poet Award».
Kamp mot rasisme
I Norge begynte hun å arbeide mot rasisme og for å spre afrikansk-amerikansk musikk og kultur, blant annet igjennom foredrag og opptredener i skoler. Reese var også aktiv i kampen mot apartheid, og var medlem i organisasjonen Kunstnere mot apartheid. Hun var nært knyttet til Antirasistisk Senter siden opprettelsen i 1983.
Død
Reese ble utnevnt til æresmedlem i SOS Rasisme under feiringen av organisasjonens femårsjubileum i 1990. Hun segnet om under takketalen, og døde få minutter etterpå.
Minnesmerke
Ruth Reeses plass på Grünerløkka i Oslo er oppkalt etter henne.
Wait ’til My Bobby Gets Home
«Wait ’til My Bobby Gets Home» er en amerikansk popsang, skrevet av Jeff Barry, Ellie Greenwich og Phil Spector.
Darlene Love spilte inn sangen. Den ble utgitt på singlen Philles 114 7. september 1963.
Musikal
«Wait ’til My Bobby Gets Home» er med i musikalen Leader of the Pack.
Svensk versjon
Den svenske tittelen er «Vänta tills jag kommer igen».
Listeplassering
Loves versjon lå som # 26 på Billboard Hot 100-listen.
Olhão
Olhão er en kommune (concelho) i Distrito de Faro i den portugisiske regionen Algarve. Kommunens areal er 130,9 km² og i 2011 hadde den 45 396 innbyggere.
Kommunens sogn
Olhão består siden 2013 av fire sogn (freguesias):
Uvalde County
Uvalde Countys totale areal er 4 037 km² hvorav 5 km² er vann. I 2000 hadde fylket 25 926 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Uvalde. Fylket har fått sitt navn etter Juan de Ugalde.
Den hellige gravs kirke
Den hellige gravs kirke, også kalt Oppstandelseskirken og Gravkirken, er en kristen kirke i Jerusalem, bygget på det som ifølge tradisjonen er Golgata, stedet hvor Jesus ifølge kristen tro ble korsfestet. Kirken inneholder graven hvor Jesus ifølge legenden ble lagt etter sin død, og den har derfor vært et viktig pilegrimsmål for kristne siden det 4. århundret. Kirken er i dag felles for en lang rekke av forskjellige kristne grupperinger, som hver råder over egne kapeller, og den er setet for den ortodokse patriarken av Jerusalem og en katolsk erkediakon. Den er kristendommens helligste kirke.
I østlige kirketradisjoner er kirken kjent som Oppstandelseskirken; gresk: Ναός της Αναστάσεως (Naos tis anastaseos), armensk: Surp harutyun, mens den i de vestkirkelige tradisjonene kalles Den hellige gravs kirke; latin: Ecclesia sancti sepulchri.
Den første kirke
Eusebius beretter i Vita Constantinus at det på stedet hvor Den hellige gravs kirke senere ble oppført og som ble helliggjort av den kristne menigheten i Jerusalem var oppført et tempel for Venus. Eusebius nevner det ikke selv, men det skjedde antakelig i forbindelse med Hadrians gjenoppføring av byen som Aelia Capitolina i 135 e.Kr. etter Bar Kokhbas opprør i 132 e.Kr.
Den senere keiseren Konstantin beordret i 325 eller 326 at stedet skulle ryddes for å gi plass til en ny kirke, som St. Makarius fikk som oppgave å oppføre. Sokrates Scholastikos fremstiller det i sin kirkehistorie som at Konstantins kristne mor, St. Helena hadde en hovedrolle i byggeprosessen,, da hun under en reise til Jerusalem fant restene av Det sanne kors under en utgraving av stedet. Hun hadde fått til oppgave av sin sønn å bygge kirker på stedene som var knyttet til Jesu liv, og grunnla derfor også en kirke i Betlehem, hvor Jesus ifølge beretningen i Det nye testamentet ble født. Konstantins kirke ble bygd over utgravingen og besto egentlig av tre forbundne kirker, som ble bygget over tre hellige steder. En rotunde (Anastasis) dekket det hullet, som Helena og Makarius hadde identifisert som Jesu grav, mens en lukket kolonnade dannede et atrium omkring klippen (Triportico) hvor korset hadde stått, og en stor basilika (Martyrium) ble oppført ved siden av. Den klippen som omgav graven ble hugget vekk, og selve klippehulen ble i stedet innkapslet i en liten bygning, aediculaen. Nonnen Egeria besøkte kirken i 380-årene og ga en beskrivelse av bygningene, slik som de så ut på det tidspunktet.
Denne kirken ble ødelagt i 614, da sasanidene under Khrosrau II invaderte østlige områdene av Romerriket og blant annet plyndret Jerusalem og tok Det sanne kors som krigsbytte. I 630 dro keiser Heraclius i triumf inn i Jerusalem med Det sanne kors og fikk gjenoppbygget kirken. Da byen ble erobret av muslimene få år senere fortsatte kirken å være en kristen helligdom, og den kristne menigheten og deres helligdommer ble beskyttet under det tidlige muslimske styret, men under et opprør i 966 brant Den hellige gravs kirkes tak og dører, og den sto som en ruin frem til 1009, hvor da den «gale» kalifen Al-Hakim lot den rive ned til grunnen.
Da nedrivningen ble kjent i Europa, medførte det protester, der uskyldige som oftest ble rammet, som da kronikøren Rudolf Glaber beskyldte jødene for ugjerningen; dette medførte jødeforfølgelser flere steder i Frankrike. Nedrivningen ga senere også et skubb til korstogsbevegelsen.
Korsfarerstaten
Den bysantinske keiser Konstantin IX Monomachos fikk i 1048 av kalifen tillatelse til å oppføre en rekke mindre kapeller, under forutsetning av at noen strenge begrensninger ble fulgt. I 1099 ble byen inntatt av de europeiske korsfarerne. Det første korstog ble av deltagerne oppfattet som en bevæpnet pilegrimsferd, og de mente at reisen ikke var komplett før de hadde bedt ved Jesu grav.
Kirken og byen ble erobret av Saladin i 1187, men en traktat etter tredje korstog gjorde det mulig for kristne å fritt reise til Jerusalem for å besøke kirken. Gjennom forhandlinger lykkes det den tysk-romerske keiseren Fredrik II å ta byen i besittelse, men på dette tidspunktet var han lyst i bann av paven og Den hellige gravs kirke, som var den helligste kirken i kristendommen, var derfor underlagt interdikt. I 1244 ble Jerusalem erobret av de persiske khoresmene.
Nyere tid
Til tross for en stadig tilstrømming av pilegrimer de følgende århundrene forfalt Den hellige gravs kirke på grunn av manglende vedlikehold, inntil fransiskanermunkene renoverte den i 1555. En ny brann i 1808 førte til at rotunden styrtet sammen og ødela utsmykningen på gravminnet. Bygningene ble gjenoppført i 1809–1810 i osmansk barokkstil. Det indre av gravminnet forble uskadet, og den innvendige marmorutsmykningen stammer hovedsakelig fra 1555. Den nåværende kuppelen stammer fra 1870.
Yilan (Harbin)
Yilan (kinesisk: 依兰县; pinyin:  Yīlán Xiàn) er et fylke i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i den subprovinsielle by Harbin. Det ble tidligere kalt Sanxing.
Goldhawk Road undergrunnsstasjon
Goldhawk Road undergrunnsstasjon er en stasjon på Circle- og Hammersmith & City-linjene i Londons undergrunnsbane, beliggende rett sør for gaten Goldhawk Road, og ca. 250 meter vest for Shepherd's Bush Green.
Yilan (Harbin)
Befolkningen var på 370,122 innbyggere i 1999.
Den hellige gravs kirke
Nyere tid
I 1959 ble et nytt større restaureringsarbeid påbegynt, men store deler av kirken lider stadig under varierende grader av forfall. For eksempel holdes gravminnet på plass ved hjelp av et jerngitter, som ble oppført av det britiske mandatet i 1947, da de mange kirkesamfunnene i kirken ikke kunne bli enig om betingelsene for en restaurering.
Yilan (Harbin)
Fylkessetet, som også heter Yilan (Yilan by, Yilan zhen), ligger nær der elven Mudanjiang (tidligere kjent som Hurka) tømmer seg i elven Songhua (Sungari).
Den hellige gravs kirke
Status quo
Etter renoveringen av kirken i 1555 skiftet fransiskanersamfunnet og de ortodokse på kontrollen over Den hellige gravs kirke, alt etter hvem som kunne oppnå den mest fordelaktige avtalen (firman) med de ottomanske myndighetene, gjerne gjennom bestikkelser. Dette førte i flere tilfeller til uroligheter, og i 1767 utsendte sultanen en firman som førte til at kirken ble delt mellom partene. Avtalen ble bekreftet, og Status quo mellom kirkesamfunnene ble gjort permanent i 1852. Det betød at oppdelingen av kirken ikke kunne endres.
Yilan (Harbin)
Samferdsel
Kinas riksvei 221 løper gjennom området. Den begynner i Harbin og løper til Tongjiang, begge i Heilongjiang.
Den hellige gravs kirke
Status quo
De største områdene tilfalt den gresk-ortodokse, den armensk-apostoliske og den romersk-katolske kirke. I det 19. århundret fikk både den koptiske-, den etiopiske- og den syrisk-ortodokse kirken tillatelse til å bygge mindre kapeller innen i eller ovenfor kirken. Tidspunktene for gudstjenestene reguleres strengt i fellesområdene.
Status quo betyr at intet i fellesområdene kan fjernes, bygges om eller flyttes uten aksept fra alle parter. Dette medfører ofte at selv gjenstander eller steder som i særdeleshet trenger å repareres ikke blir det når det ikke oppnås enighet om hvordan det skal gjøres; dette gjelder blant annet gravminnet, som er i stor fare for å falle sammen.
Tippeligaen 2008
Tippeligaen 2008 var den 19. sesongen av Eliteserien i fotball som gikk under navnet Tippeligaen. Regjerende mester var Brann. Molde FK og HamKam var nyopprykket, i tillegg til Bodø/Glimt, som hadde vunnet kvalifiseringskampene mot Odd Grenland.
Stabæk ble seriemester for første gang, mens Fredrikstad og Tromsø tok henholdsvis sølv og bronse. På grunn av utvidelsen av Tippeligaen rykket kun ett lag direkte ned. Dette laget ble til slutt HamKam mens Aalesund beholdt plassen etter å ha vunnet over Sogndal i kvalifiseringen.
Den hellige gravs kirke
Status quo
Til tross for etableringen av status quo oppstår det stadig, selv i moderne tid, uroligheter, når et kirkesamfunn føler seg provosert av noen av de andre. På en varm sommerdag i 2002 flyttet den koptiske munk som markerte de koptiske kravene av kirkens tak, som benyttes av etiopierne, inn i skyggen. Denne handlingen ble av etiopierne oppfattet som en fiendtlighet, og elleve munker måtte på sykehuset som resultat av det etterfølgende slagsmålet. Et annet tilfelle av håndgemeng fant sted i 2004, da en dør inn til fransiskanernes kapell ble etterlatt åpen etter en ortodoks messe. Flere personer ble arrestert.
Et mindre alvorlig eksempel på uenighetene er stigen som står over hovedinngangen. Den ble plassert der før avtalen i 1852, som definerte vinduer og dører som fellesområde, og siden har man ikke kunnet bli enige om hvem som eier stigen. På gamle bilder ses stigen i nesten nøyaktig samme posisjon som i dag.
Ingen av de kristne gruppene kontrollerer hovedinngangen til Den hellige gravs kirke, men Saladin overlot denne ansvaret til en muslimsk familie (Nuseibeh). Senere utpekte sultanen Joudeh-familien til at assistere, og medlemmer av disse familier har fortsatt nøklene til kirken i sin varetekt. Denne inngangen er stadig den eneste i kirken, hvilket har vist seg å være farlig, og for eksempel medførte at mange pilegrimer ble trampet i hjel under en brann i 1840. Dette førte til at de forskjellige menighetene i kirken i 1999 besluttet å lage en ekstra inngang, men oppførelsen av den er fortsatt ikke påbegynt.
Autentisitet
Siden oppføringen av den første kirken i 335 og etter de utallige renovasjonene og ombyggingene har de fleste kristne grupper ment at gravkirken befinner seg på stedet hvor Jesus først ble korsfestet og begravet, og siden gjenoppsto. Ifølge både Eusebius og Socrates Scholasticus var stedet en helligdom for de kristne i det 4. århundret, selv om det da sto et tempel for Venus der, hvilket betyr at tradisjonen kun kan føres tilbake til et tidspunkt flere hundre år etter Jesu død. Eusebius skriver at bevisene for at dette faktisk var graven sto klart og tydelig da den ble utgravd.
Arkeologen Martin Biddle fra University of Oxford har foreslått at man fant en graffiti, som kristne pilegrimer hadde skrevet, hvor der sto at dette var Kristi grav, slik som man kjenner den fra helgengraver i Roms katakomber.
I det 19. århundret sådde en rekke forskere tvil om plasseringen av Den hellige gravs kirke faktisk var korrekt. De påpekte at Den hellige gravs kirke er oppført innenfor Jerusalems bymur, selv om de eldste brettingene om korsfestelsen, f.eks. Hebreerbrevet 13:12, viser at den fant sted utenfor bymuren. Kort tid etter at disse synspunktene ble framsatt reiste engelskmannen Charles George Gordon til byen, og om morgenen etter sin ankomst utpreget han en klippe i en hage like utenfor bymuren som det ekte Golgata, og en grav i nærheten som den ekte graven. Stedet kalles i dag Garden Tomb og er et populært pilegrimsmål, især blant protestanter som vanligvis ikke har tillatelse til å avholde sin egen gudstjeneste i Den hellige gravs kirke.
Undersøkelser har siden påvist at området hvor Den hellige gravs kirke ligger, først ble inndratt i Jerusalem da Herodes Agrippa I utvidet murene i 41 til 44 e.Kr., og at stedet derfor lå utenfor byen da Jesus ble korsfestet i 30-årene f.Kr. Den israelske arkeologen Dan Bahat har forklart den nåværende oppfattelsen av Gravkirken som det stedet hvor Jesu korsfestelse faktisk fant sted slik:
Det finnes likevel mange tradisjoner om Jesu død og begravelse; for eksempel plasserer en utbredt tradisjon Jesu siste dager i byen Srinagar i Kashmir, hvor der finnes en grav som i mange århundrer har vært kjent som Jesu grav. En av tradisjonene er omtalt i artikkelen graven til Jesus sønn av Josef.
Tippeligaen 2008
Sesongen startet 29. mars. Ti runder ble spilt før EM-pausen i juni, som var kort siden Norge ikke deltok i EM-sluttspillet.
Andre halvdel av sesongen startet søndag 29. juni, samme dag som EM-finalen ble spilt i Wien. Siste serierunde ble spilt første helg i november. HamKam ble innvilget bortekamp i første serierunde da nye Briskeby gressbane ikke var ferdig.
Nytt seriesystem
Tippeligaen ble utvidet til 16 lag fra og med 2009-sesongen. Dette ble vedtatt på Fotballtinget på Hamar 8. mars 2008. Der ble det også avgjort at ett lag rykker ned fra Tippeligaen til Adeccoligaen, tre lag rykker opp fra Adeccoligaen til Tippeligaen, mens det laget som havner på 13.-plass i Tippeligaen spiller kvalifisering mot det laget som havner på 4.-plass i Adeccoligaen.
Statistikk
•  Tromsø •  Bodø/Glimt •  Rosenborg •  Molde •  Aalesund •  Brann •  Viking •  HamKam •  Lillestrøm •  Vålerenga, Lyn •  Stabæk •  Fredrikstad •  Strømsgodset
Arenaer
Hjemmebaner for 2008-sesongen:
Dommere
Norges Fotballforbund hadde satt opp disse dommerne for sesongen 2008:
Målscorere
Svenske Daniel Nannskog i Stabæk ble toppscorer med 16 krediterte mål.
Gåsbakken
Gåsbakken er et sted i Melhus kommune i Trøndelag. Stedet ligger ca. 30 km sør for Melhus sentrum og har 519 innbyggere (2012).
Alexandra David-Néel
Alexandra David-Néel (født Louise Eugénie Alexandrine Marie David 24. oktober 1868, død 8. september 1969) var en belgisk-fransk reisende, spiritualist, buddhist, anarkist, og forfatter, mest kjent for sitt besøk til Lhasa i Tibet på en tid da stedet var forbudt for utlendinger. David-Néel skrev over 30 bøker om østlig religion, filosofi og sine reiser. Hennes tekster inspirerte og påvirket blant annet beat-forfatterne Jack Kerouac og Allen Ginsberg, filosofen Alan Watts, og mystikeren Benjamin Creme. Hennes reise til Tibet er særlig beskrevet i reiseskildringen Voyage d'une Parisienne à Lhassa (1927).
Liv og virke
David-Néel ble født i Saint-Mandé, Val-de-Marne, en av de østlige forstendene til Paris, flyttet til Brussel med sin familie da hun var seks år gammel. Allerede i sine unge år hadde hun en sterk lengsel etter frihet og åndelighet. Da hun var 18 år hadde hun allerede besøkt England, Sveits, og Spania på egen hånd. Hun var også politisk interessert, og knyttet seg til anarkistene. Hun skrev en anarkistisk avhandling som den franske geografen og anarkisten Elisée Reclus (1820–1905) skrev et forord til. Ulike utgiverne var derimot avvergende til å utgi boken, men hennes venn Jean Haustont trykte kopier på egen hånd, og den ble til sist utgitt i minst fem språk.
I 1890 og 1891 reiste hun på egen hånd gjennom India og vendte først tilbake da hun gikk fri for penger. Fra 1895 til 1897 var hun prima donna med et turnerende fransk operaselskap i Indokina og opptrådte på Hanois operahus og andre steder med La traviata og Carmen.
I Tunis i 1900 møtte og bodde sammen med jernbaneingeniøren Philippe Néel. De giftet seg i 1904. I 1911 forlot hun ektemannen og reiste for andre gang til India, blant annet for å studere buddhisme. Hun ble invitert til det kongelige kloster i Sikkim i Himalaya hvor hun møtte kronprins Sidkeong Tulku Namgyal. Hun ble hans fortrolig og åndelige søster, og hun møtte også den 13. Dalai Lama to ganger i 1912. Hun fikk da anledning til å stille ham spørsmål om buddhismen, noe som var enestående for en europeisk kvinne på denne tiden.
I tiden 1914–1916 bodde hun i en grotte i Sikkim, ikke langt fra grensen mot Tibet, for å fordype seg i åndelighet sammen med den unge sikkimesiske munken Aphur Yongden. Han ble siden hennes livslange reisefølge, og som hun også kom til å adoptere. Derfra snek de seg over grensen, og i august 1916 møtte de Panchen Lama, den nest øverste tibetansk buddhismes gelugtradisjon. Sikkim var den gang et britisk protektorat og da de britiske myndighetene ble oppmerksom på deres tilstedeværelse ble de tvunget til å forlate landet.
Grunnet krigshandlingene under den første verdenskrig ble det ikke mulig å reise til Europa, og i 1916 reiste Alexandra David-Néel og Yongden isteden til Japan. Her møtte de den japanske buddhistmunken Ekai Kawaguchi som hadde besøkt Lhasa i 1901 forkledd som en kinesisk lege. Det inspirerte dem til å besøke Lhasa forkledd som pilegrimer. Etter å å ha reist gjennom Kina fra øst til vest nådde de til sist fram til Lhasa i 1924, og tilbrakte to måneder i byen.
I 1928 ble David-Néel lovlig skilt fra sin ektefelle Philippe, men de fortsatte å utveksle brev og han fortsatte å understøtte henne helt til sin død i 1941. Hun bosatte seg i den franske byen Digne i Provence, og i løpet av de neste ni årene skrev bøker. I 1929 fikk hun utgitt sin mest kjente, og best likte bok, Mystiques et Magiciens du Tibet.
I 1937 besluttet Yongden og David-Néel reise til Tibet på nytt, da gjennom Sovjetunionen, og reisen tok såpass lang tid at den andre verdenskrig hadde brutt ut. De endte til sist opp i Kangding (tibetansk: Dartsedo) som historisk sett har tilhørt tibetanske regionen Kham, men er i dag en del av sørvestlige Kina. Her fortsatte hun sine studier av hellig tibetansk litteratur. Hun ble værende i byen resten av krigens varighet. I løpet av denne tiden fullførte de også en vandring (circumambulation) rundt det hellige fjellet Amne Machin (tibetansk: A'nyêmaqên).
Gåsbakken
Gåsbakken var tidligere en del av Hølonda kommune. Denne kommunen ble i 1964 en del av nye Melhus storkommune.
Alexandra David-Néel
Liv og virke
Paret vendte tilbake til Frankrike i 1946. Alexandra David-Néel var da 78 år gammel. I 1955 døde Yongden 56 år gammel. Hun fortsatte sine studier og forfatterskap i Digne fram til hun døde, nær 101 år gammel. I henhold til hennes siste vilje og testamente skulle hennes aske blandes sammen med den til Yongden og bli spredt i elven Ganges, det fant sted i 1973 ved Varanasi av hennes venninne Marie-Madeleine Peyronnet.
Gåsbakken
Stedet har egen barneskole, barnehage, nærbutikk og samfunnshus. Barneverninstitusjonen Gilantunet ligger også her, nærmere bestemt på søndre del av Jåren. Sport er en viktig fritidsaktivitet, der fotball, håndball og langrenn er blant de mest populære idrettene. Tidligere var også hoppmiljøet av en viss betydning, men det skrumpet på starten av årtusenskiftet. Stedet har også et lite treningssenter. Den organiserte idretten er underlagt Idrettslaget Leik.
Alexandra David-Néel
Liv og virke
Atlas, en opera i tre akter, komponert av Meredith Monk for 18 stemmer og et lite kammerorkester, har en fortelling meget løselig basert på livet og forfatterskapet til Alexandra David-Néel. Operaen ble bestilt i fellesskap av amerikanske Houston Grand Opera, Walker Art Center i Minneapolis, og American Music Theater Festival i Philadelphia. Det hadde premiere i februar 1991 i Houston, deretter i Philadelphia og Minneapolis samme år.
Bibliografi
Mange av Alexandra David-Neels bøker ble utgitt mer eller mindre samtidig i Frankrike og England.
Gåsbakken
Severdigheter
Stedet har flere severdigheter, spesielt for de som er interessert i lokalhistorie og idrett.
Movistar
Movistar er en spansk mobiloperatør som eies av Telefónica. Selskapet opererer i Spania og mange latinamerikanske land. Det er den største mobiloperatøren i Spania med 22 millioner kunder og en markedsandel på nærmere 42 prosent.
Huilai
Huilai (kinesisk: 惠来县; pinyin:  Huìlái Xiàn) er et fylke i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jieyang.
Gåsbakken
Severdigheter
Blant annet så ligger Hølonda skimuseum på stedet. Museet ble etablert av lokale ildsjeler i 1996 og har tilhold i en eldre bygning som ligger sentralt langs riksvei 692, like ved nærbutikken. Ved siden av diverse historisk skiutstyr så oppbevarer det også en del utstyr benyttet av Oddvar Brå, blant annet den ene staven han ikke brakk i innspurten av 15 km under VM i Oslo 1982. Skimuseet har ei utstillingsdokke med en tidstypisk skidress, og startnummeret Oddvar Brå hadde på seg da han gikk det så omtalte skirennet. Her finner man også premiesamlingen til Toralf Engan.
Stedet har også et landbruksmuseum og et fotomuseum. Landbruksmuseet ligger langs Hølondvegen, like ved Grendstuggu samfunnshus, mens Fotomuseet befinner seg vegg i vegg med Skimuseet. Fotomuseet ble åpnet av Harald Langås i 2008.
Sabotørmuseet ligger også på Gåsbakken. Det ble åpnet i 2003 og ligger på Grønlia, en knapp kilometer unna Hotell Norge. Sistnevnte var i realiteten et lite plankeskur som ble satt opp i 1944 og som ble benyttet av norske motstandsmenn under krigen i forbindelse med sabotasje av Thamshavnbanen.
Huilai
Befolkningen var på 1,043,700 innbyggere i 1999.
Språket teochew, et minnan språk, har hjemstavn i denne delen av Kina.
Tron Øgrim
Tron Øgrim (egentlig Trond) (født 27. juni 1947 i Oslo, død 23. mai 2007 samme sted) var en norsk journalist, forfatter og politiker (AKP, RV).
Han var en som la grunnlaget for den norske ml-bevegelsen og var en av dens viktigste ideologer da den stod på sitt sterkeste. Han var aktiv i Sosialistisk ungdomsforbund (SUF, senere SUF(m-l)) fra 1965 til 1973 og satt i sentralkomiteen i Arbeidernes Kommunistparti (marxist-leninistene) fra 1973 til 1984.
Bakgrunn og familie
Tron Øgrim vokste opp i et radikalt akademikerhjem på Trasop i Oslo. Foreldrene hadde vært motstandsfolk under krigen, og faren Otto hadde vært med i Mot Dag. Et stykke bakover i slekten kom Norges første Ögrim (med Ö, oldefar Johan Ögrim var svensk) som innflytter for å være med på oppbyggingen og ledelsen av Frelsesarmeen. Både oldefar Johan Ögrim og farfar Tobias I. Øgrim var i perioder øverste sjef for Frelsesarmeen i Norge. Tron Øgrims morfar, Albert Eggen, var landbrukssjef i Nord-Trøndelag og politiker for Venstre. Oldefaren Lorents Mørkved var Venstre-politiker og en viktig skikkelse innen trelastbransjen i Namdalen.
Oslo-politikeren Bernt Bull er hans fetter, idet Øgrims far og Bulls mor var søsken.
Tron Øgrim var gift med Jorun Gulbrandsen fra 1969 til 1998. Øgrim hadde tre døtre. En av dem er Liv Gulbrandsen.
Partibygging
I ung alder oppgav han sin støtte til Norges Kommunistiske Parti fordi han mente at partiet viste en underdanig holdning til Sovjetunionen. I stedet meldte han seg inn i Sosialistisk Folkeparti i 1961. Allerede tidlig i tenårene begynte Tron Øgrim å planlegge et kommunistisk parti av maoistisk merke i Norge, og han betraktes som hjernen bak oppstarten av det som etter hvert ble Arbeidernes Kommunistparti (marxist-leninistene) – AKP(m-l).
Allerede fra 1965 kalte han seg maoist. Han tok initiativet til Bryn Hellerud SUF og til SUF(m-l). Tron Øgrims meningsfeller fikk i 1967 kontroll med sentralstyret i SUF og med bladet Ungsosialisten, og gjennom studiesirkler og sommerleirer ble det etterhvert enighet om Øgrims definisjon av «marxismen-leninismen Mao Tse-tungs tenkning» som «vitenskapen om åssen man driver klassekamp» og «åssen man gjør revolusjon», og han fikk også støtte for å gi SUF en revolusjonær innretning. Han sto sentralt i bruddet med Sosialistisk Folkeparti i 1969. Det året førte et vedtak på SFs landsmøte om å danne konkurrerende ungdomsgrupper med SF-profil til at SUF brøt med partiet og begynte arbeidet med å danne et maoistisk parti med Lenin, Stalin, Kina og Albania som forbilder.
Ideolog og initiativtaker
Øgrim var en sentral ideolog i oppbygginga av SUF og ble en av de sentrale i AKP(m-l) i 1970-årene sammen med Pål Steigan, Finn Sjue, Sverre Knutsen, Kjell Skjærvø («Billy», hemmelig medlem) og Sigurd Allern. Denne gruppen, også omtalt som «diamantgjengen», var Sentralkomiteens Arbeidsutvalg og i praksis den egentlige ledelsen i hele partiets storhetstid. Kjersti Ericsson var også sentral i bevegelsen.
I 1975 skrev Øgrim et internt partidokument som het «Teser om høyreavviket», et omfattende oppgjør med det meste AKP(m-l) hadde gjort til da. Dokumentet førte til en voldsom radikalisering av partiet. Tesene var et oppgjør med den politikken som var blitt ført under Sigurd Allerns ledelse. Men da Allern trakk seg, var det ikke Øgrim som overtok toppvervet. Som organisasjonsmenneske var ikke Øgrim blant de mest disiplinerte, noe han innså selv. At han manglet litt på det organisatoriske sies å være grunnen til at han ikke ville ta på seg toppvervet i ml-bevegelsen. Øgrim var imidlertid i lang tid internasjonal sekretær i AKP(m-l). Han hadde gjennom dette kontakt med radikale organisasjoner over hele verden.
Storhetstiden for denne partibevegelsen varte frem til tidlig på 1980-tallet, altså fortsatt i noen år etter Maos død i 1976.
Av flere oppfattes Øgrims stil og virke som en viktig årsak til at den relativt beskjedne m-l-bevegelsen fikk så stor innflytelse i kulturlivet i 70-årene:
Han spilte en sentral rolle i ml-bevegelsens satsing på kulturområdet. Han var med på å inspirere eller starte forlaget Oktober, plateselskapet MAI og Tronsmo bokhandel.
Det var også Øgrim som kom på ideen å lage en månedsavis med navnet Klassekampen. Første utgave kom i februar 1969. Seinere var han viktig i arbeidet med å utvide til uke- og dagsavis. Periodevis skrev han mye i Klassekampen, både som politisk spaltist og som teateranmelder.
Øgrim jobba i mange år som bryggeriarbeider. Han hadde tillitsverv i fagforeninga, og satt en periode som de ansattes representant i styret i Ringnes.
Kritikk
Likesom en rekke andre sentrale skikkelser fra ml-bevegelsens blomstringstid ble Tron Øgrims engasjement og holdninger gjenstand for vedvarende kritikk og kontrovers. Hans og de øvriges arbeid, metoder og innflytelse er karakterisert tildels svært kritisk i bøker som for eksempel Finn Gustavsens Kortene på bordet (1979) og Hans Petter Sjølis Mao min Mao: Historien om AKPs vekst og fall (2005), og i andre fora blant annet av Gerhard Helskog og TV 2 i 2000. TV-programmet utløste en stor debatt og fikk etterdønninger i flere år. For eksempel tok Bernt Hagtvet opp tråden i Dagbladet i 2003.
Et hovedankepunkt var at Øgrim uttrykte sterk anerkjennelse av kommunistiske statsledere som Enver Hoxha, Mao, Stalin og Pol Pot, sistnevnte også i betydelig tid etter at det var allment godtgjort at han bedrev folkemord i sitt land, selv om det skal sies at Røde Khmer representerte Kambodsja i FN til etter valgene i 1993 – lenge etter at Vietnam invaderte dem i november 1978 og folkemordet ble kjent. Han uttrykte også i noen grad anerkjennelse for Stalin og ønsket en væpnet revolusjon i Norge og innførsel av proletariatets diktatur. I en tale i 1970 har han blant annet sagt:
Trond Øgrim tok til motmæle mot en del av kritikken, blant annet i et innlegg i Dagbladet i 2000: «Men unnskyldningen min får dere ikke». Noen utdrag:
Science fiction, kunstspråk og øgrimsk språk
Tron Øgrim var gjennom ei årrekke en aktiv samfunnsdebattant, og dessuten engasjerte han seg i kultur-, teknologi- og språkspørsmål. Han har blant anna vært radiokåsør, foredragsholder, politisk forfatter og science fiction-forfatter under psevdonymet Eirik Austey.
Tron Øgrim var språkinteressert og lærte seg en rekke språk, deriblant kunstspråkene esperanto og volapük. Dialekten hans, ofte omtalt som «øgrimsk», var en personlig variant av østkantdialekt fra Oslo, som han brukte som skriftspråk, også i sammenhenger der det var vanlig å rette seg etter standardisert bokmål. I 2005 ble han intervjua i TV-programmet Typisk norsk angående «arbeidersosiolekter» og politisk sjargong.
Gjetholbatteriet
Gjetholbatteriet, på folkemunne ofte omtalt som Batteriet, er et befestningsanlegg som ligger i fjellsiden bak Nedre Eiker kirke. Anlegget ble påbegynt i 1898 for forsvar av Drammensdalen og inngikk som ett av mange batterianlegg som ble bygget i årene 1898-1903 for det tilfelle at det kom til krig mot Sverige. Geitholbatteriet inngår som ett av anleggene i Drammenslinjen. De to andre var Bragernesåsen østre og vestre batteri i Drammen. Disse batteriene med en skuddvidde på ca. 6500 m kunne dekke Kobbervikdalen og Konnerud, men ikke hindre en kryssing av Drammenselven lenger mot vest enn til ca. der en finner Solberg skole (Drammen) i dag. For å sikre Drammenselven ytterligere valgte en å bygge en skanse på Solbergfjellet, på Geithol. I en høyde av 85 moh. ble det bygget et anlegg fordelt over tre nivåer, hvert med standplass for to kanoner. Arbeidet ble utført av lokale bygdefolk under oppsyn av artillerioffiserer fra Hvalsmoen.
Tron Øgrim
Science fiction, kunstspråk og øgrimsk språk
Øgrim skrev i en årrekke «Under steinen» / «Steinen» / «Under en stein i skogen», hvor han kommenterte ulike temaer, men gjerne spesielt vinklet mot teknologi. Denne spalten forekom også i NRK-programmet Spider, hvor Erik Meyn var programleder. I elleve år, fra 1990 til 2001, var Tron Øgrim fast spaltist i PC World Norge.
Han fikk Språklig samlings litteraturpris i 1996.
Film og teater
Tron Øgrim var en stor elsker av film og teater. Han var i mange år teateranmelder og hadde særlig interesse for dramatikken til Henrik Ibsen. Han holdt foredrag på Nasjonaltheatret, på Ibsenhuset i Skien og under kveldsprogrammene på Ibsenmuseet i Oslo, et sted han viste stor forkjærlighet for. Her holdt han i rask rekkefølge følgende foredrag: Tron Øgrim deltok også i 2005 i en idégruppe for den nye utstillingen «Henrik Ibsen – tvert imod», som åpnet på museet i 2006.
Gjetholbatteriet
Bestykningen var hurtigskytende franske feltkanoner av fabrikat Schneider Canet, kaliber 7,5 cm, M1898. Primært skulle batteriet dekke veien Hagatjern – Mjøndalen, men kunne også rettes mot øst i samvirke med Vestre batteri på Bragenesåsen og mot vest i retning Hokksund eller Hougsund som var datidens navn.
Batteriet ble utført med et brystvern på ca. 0,9 m. De første 0,6 m som en stenmur ar rådkilt granitt med en fylling på toppen og i front av grus og jord. Høydeforskjellen mellom standplassene er ca. 1 m med ramper for fremføring av kanonene. Anlegget er i dag (2010) noe preget av tidens tann idet enkelte deler har fått en noe «rundere form».
En særegenhet ved Geitholbatteriet er en 120 m lang dekket vei inn til anleggets venstre fløy. Denne ga en viss beskyttelse ved innrykk og uttrykk og kunne tjene som oppstallingsplass for hester og vogner. Veien er delvis nedsprengt og med en brystvernsmur. Dette ga en dekning på ca. 2 m, noe som er i minste laget og stridsinstruksen anbefaler at veien kamufleres med bar og kvist. En annen særegenhet er et felt med lyst fjell like bak batteriet. Dette kunne tjene som anvisning av batteriets posisjon og ble anbefalt kamuflert.
Batteriet skulle settes opp med ca. 100 mann. Derav fire offiserer, syv underoffiserer og 87 konstabler og menige. Hver kanon var oppsatt med en kanonkommandør og seks mann.
Til transport av kanoner, ammunisjon og utstyr trengtes 65 hester. Mannskaper og hester skulle innkvarteres ved Solberg gård og Solberg Spinderi.
Tron Øgrim
Film og teater
I 2001 redigerte Øgrim filmen «De vil ta jentene våre!», et utvalg av norske valgfilmer fra perioden 1928–1936. Han var også fast gjest på Cinemateket i Oslo.
Øgrim og Wikipedia
Tron Øgrim var fra januar 2006 en flittig bidragsyter på Wikipedia på bokmål og riksmål og kjempet for å gjøre encyklopediprosjektet kjent og akseptert. Tyngdepunktene for Øgrims egne bidrag på Wikipedia var innenfor områdene konstruerte språk og Nepal.
Han frontet også prosjektet i mediene. «Jeg reiser rundt i hele Norge for å fortelle skolestyrere at elevene burde oppfordres til å bruke Wikipedia,» sa han under et intervju da han og andre norske «wikipedianere» i 2006 møtte prosjektets amerikanske stifter Jimmy Wales i Bergen. Til et motspørsmål om de feil som til tider forekommer i encyklopedien, sa han at dette ikke var noe problem i seg selv, men sågar også kunne ha sine fordeler: «Wikipedia ber alle om å ettersjekke sine egne opplysninger og ikke ta noe for god fisk. Spør du meg, så er det et demokratisk problem at man i dag er så lite bevisst på kildekritikk i den norske skolen.» Øgrim ble intervjuet om Wikipedia i «Sånn er livet» på NRK P2 i mai 2007.
Øgrims analyse av og visjoner for de norske wikipediaprosjektene fremgår også av hans introduksjon for wikipedianere og interesserte i Realfagsbygget på Universitetet i Bergen 29. mai 2006, som er lastet opp på YouTube etter hans død (8 minutters innslag).
Som en del av fremveksten til prosjekter som Wikipedia, Linux med flere, introduserte Øgrim begrepet «sammenismen». Med dette ville han sette fokus på at samarbeidsformer antok karakter av tidligere kommunisme og sosialisme. Dette begrepet har likehetstrekk med det engelske crowdsourcing, men har mer politisk karakter enn en ren forretningsmodell.
Wikipedia på bokmål og riksmål hedret Øgrim etter hans død ved å endre logoen på siden til å ha en flaggstang med flagg på halv stang den 24. mai 2007.
Bibliografi
(#) Disse bøkene finnes i fulltekst i Pdf-arkivet.
Gjetholbatteriet
I 1965 ble Geitholbatteriet overdratt fra Forsvarsdepartementet til Nedre Eiker kommune og holdes vedlike av Solbergelvas velforening. Flaggstang ble oppsatt i første halvdel av 1950-tallet.
Enicoscolus dolichocephalus
Enicoscolus dolichocephalus er en art av myggene (Nematocera), som sammen med fluene, utgjør tovingene (Diptera).
Utseende
Artene i slekten Enicoscolus er små til middelsstore (ca. 3,5-6 millimeter), mørke hårmygg. De ligner mye på slekten Bibio, men kan skilles fra først og fremst på at vingenes årenett er noe redusert, og at thorax er flatere. Fasettøynene er omtrent nakne. Antennene er ganske korte og består av seks mer eller mindre kjegleformede ledd. Vingene er nokså korte og brede, røykfargede, vingeåren R5 er betydelig forkortet og medialåren (M) er forgrenet like etter tverr-åren som forvinger den med radialåren (R). Beina er kraftige, og ligner på slekten Bibio. Hannens kjønnsorganer ligner derimot mer på slekten Dilophus, gripeorganet (gonostylus) er kort og kølleformet, ikke sigdformet som hos Bibio.
Utbredelse
Arten er funnet i Mexico.
Systematisk inndeling
Bibioninae
Medina County (Texas)
Medina Countys totale areal er 3 456 km² hvorav 18 km² er vann. I 2000 hadde fylket 39 304 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Hondo. Fylket har fått sitt navn etter elven Medina River.
Gjetholbatteriet
1905 - 2005 - Unionsoppløsningen
I 1955 startet Solberg Musikkorps en tradisjon: i juni hvert år arrangeres Batteristevnet til minne om Unionsoppløsningen. I senere år har også Eiker Historielag og Eiker Arkiv gått inn som medarrangører. Den 7. juni 2005 var det et større arrangement til minne om 100-årsjubileet for Unionsoppløsningen.
Jamaica under VM i friidrett innendørs 2010
Jamaica deltok under VM i friidrett innendørs 2010 fra 12. til 14. mars 2010 i Doha i Qatar.
Jake Newton
Jake Newton (født 22. september 1988 i San Jacinto, California) er en amerikansk profesjonell ishockey forsvarer. Han spiller for øyeblikket for Storhamar i den norske GET-ligaen. Han har spilt for Syracuse Crunch,Lake Erie Monsters, Bridgeport Sound Tigers, HC Gherdëina, Vaasan Sport, Mountfield HK, KooKoo, JYP Jyväskylä og IK Oskarshamn.
Hans eldre bror Josh spilte i ECHL med San Diego Gulls i 2005–06 sesongen.
Anadyr
Historie
Anadyr ble grunnlagt 3. august 1889 under navnet Novo-Mariinsk (russisk: Ново-Мариинск). I 1923 ble navnet endret til Anadyr, oppkalt etter fortet som Semjon Dezjnjov fikk bygget noe lengre opp i elva. Anadyr fikk bystatus i 1965.
Klima
Minimumstemperaturen som har vært målt i løpet av de siste hundre årene, er −51,1 grader celsius.
Økonomi og næringsliv
Fiskerihavna i Anadyr ligger innerst i Anadyrbukta. Etter den vedvarende nedgangen på 1990-tallet har det etter århundreskiftet utviklet seg nye næringsgrener, blant annet eggproduksjon, med en årlig produksjon på 800 000 egg. I 2001 ble det startet produksjon fra et gassfelt ved Zapadnojesjøen, som Anadyr fra 2002 er tilknyttet med en rørledning. I 2002 ble også byggingen av det nye regionparlamentet fullført. Det eksisterende Hotel Tsjukotka ble renovert og det er også vedtatt bygging av ytterligere et hotell.
Transport
Byen er ei viktig havn ved Anadyrbukta i Beringhavet. Fra Anadyr Ugolnij lufthavn går det flyruter til mange mindre byer i Russlands fjerne østen, samt ruter til Khabarovsk og Moskva og charterfly til Nome i Alaska.
Dicranoglossus
Dicranoglossus er en slekt av biller i familiegruppen løpebiller.
Utseende
En middelsstor, lang og slank, noe flat, metallisk farget løpebille. Hodet er firkantet med nokså lange, framstrakte mandibler (overkjever) og store, utstående fasettøyne. Oversiden er kledt med oppstående hår. Pronotum mer hjerteformet, tett og kraftig punktert. Dekkvingene er jevnbrede med kraftige punktrader.
Utbredelse og økologi
Arten er utbredt i det nordlige Australia.
Chaetobroscus
Chaetobroscus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sandgravere (Broscinae) i familiegruppen løpebiller.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia.
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World
Ɍ
' og ' (R med strek gjennom) er en bokstav som brukes for å skrive kanuri-språket i Niger.
I Unicode kodes som U+024C (&#X024C;) og U+024D (&#X024D;).
Blod på spora
Blod på spora er et musikkalbum med Tom Roger Aadland, utgitt i 2009. Albumet er en nynorsk versjon av Blood on the Tracks med Bob Dylan.
Sawasdee
Sawasdee (thai สวัสดี [sà wàt di:]; romanisert på mange andre måter, bl.a. sawatdee, sawasdi, swasdi, sawatdi) er et hilsningsord som brukes på thai, og har omtrent samme betydning som norske hilsener som «god morgen», «god formiddag», «god ettermiddag» og «god kveld». Ordet stammer fra sanskrit-ordet svas, som betyr «det er godt», som også går igjen i ordet svastika – «lykkebringer».
Dennis C. Blair
Dennis Cutler Blair (født 4. februar 1947 i Kittery i Maine i USA) er admiral i United States Navy. Han var USAs nasjonale etterretningsdirektør fra 2009 til 2010.
Sawasdee
Hilsenen stammer fra 1930-tallet, og Phibun Songkrams nasjonalisme, da man ønsket en hilsen som var «mer thai» enn de hilsenene man brukte på den tiden, som alle var oversatte utgaver av engelske hilsener: อรุณสวัสดิ์ [arun sawàt] «good morning», ทิวาสวัสดิ์ [thíwa: sawàt] «good afternoon», สายัณห์สวัสดิ์ [sǎ:jan sawàt] «good evening», og ราตรีสวัสดิ์ [ra:tri: sawàt] «good night». อรุณสวัสดิ์ og ราตรีสวัสดิ์ brukes delvis fremdeles som oversettelser for «good morning» og «good night». Ordet สวัสดิ์ [sawàt] inngår også i disse uttrykkene, men sawasdee virker mer «thai-aktig», p.g.a. den siste stavelsen: สวัสดิ – ดิ [di:] «godt». Dette leder til noen ordspill som สวัสไม่ดี [sàwàt mâi di:], der mai di betyr «ikke god».
Dennis C. Blair
Liv og virke
Blair fullførte United States Naval Academy i 1968. Hans førstereis i den amerikanske flåte var på USS Tattnall (DDG-19). Deretter studerte han russisk ved University of Oxford.
Sawasdee
Ordet ฮัลโหล [hǎnlǒ:] («hallo»), brukes på thai nesten utelukkende når man tar telefonen, og det har vært reaksjoner på dette. I 2008 startet Thailands departement for informasjon og samfunnskontakt en kampanje der de ønsket å øke thaienes bruk av ordet sawasdee til fordel for hanlo.
Dennis C. Blair
Liv og virke
1984 overtok han tor to år kommandoen over USS Cochrane (DDG-21), i 1989 ble han kommandant for Naval Station Pearl Harbor. I 1993 ble han for to år kommandant for kampgruppen rundt hangarskipet USS Kitty Hawk (CV-63). I 1999 ble han øverstkommanderende for United States Pacific Command. I hans periode kom urolighetene på Øst-Timor i 1999, og Blair ble da beskyldt for å samarbeide for tett med Indonesia. I 2002 forlot han marinen.
Deretter ble han leder for en militærstrategisk tankesmie og styremedlem for en forsvarskontraktør. Han forlot disse stillinene i 2006 etter at det oppstod en situasjon der et inntrykk av misbruk av innflytelse kiunne oppstå. Senere underviste Blair ved The National Bureau of Asian Research, ved Dickinson College og ved United States Army War College.
Boksing under Sommer-OL 2000
Boksing under Sommer-OL 2000. Boksing var med på det olympiske programmet for 21. gang under OL 2000 i Sydney. Det ble bokset i tolv ulike vektklasser alle for menn. Cuba ble beste nasjon med fire gullmedaljer.
The Tavern Keeper’s Daughter
The Tavern Keeper's Daughter er en stum actionfilm, regissert av D. W. Griffith.
Handling
I den ensomme villmarken i Sør-California ligger det en landlig taverna. Der bor det en gammel jeger, som ble enkemann for mange år siden. Men hans kone etterlot ham en vakker datter. Hardføre gruve-arbeiderne og jegere i området stoppet ofte ved tavernaen på vei til eller fra deres arbeid i fjellet.
Blant dem som besøkte dette rustikke gjestgiveriet var en meksikaner, som straks blir interessert i jegerens attraktive, unge datter. En kveld, etter at alle de andre gjestene har reist sin vei, går jegeren en kort tur oppover veien. Men han advarer datteren sin om å være sikker på å låse døren under hans fravær. Men kort tid senere dukker meksikaneren opp, som hadde sett faren hennes gå seg en tur.
Politikkåret 1921
Politikkåret 1921 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1921.
Fødsler
deretter selvutnevnt keisere til 1996 ||align=center| 75 || align=center| 1996 ||
Honduras’ president 1963–1971 og 1972–1975 ||align=center| 88 || align=center| 2010 ||
Griffin B. Bell
Griffin Boyette Bell (født 31. oktober 1918 i Americus i Georgia i USA, død 5. januar 2009 ) var amerikansk jurist og politiker. Han var justisminister under president Jimmy Carter fra 1977 til 1979.
Bell avla sin juristeksamen ved Mercer University. Han arbeidet som advokat ved advokatkontoret King & Spalding. I 1961 utnevnte president John F. Kennedy ham til en føderal appelldomstol.