cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kompensasjonsdyp
Kompensasjonsdypet eller kompensasjonsnivået er et begrep i marinbiologi og ferskvannsbiologi, og beskriver det vanndypet der lyset er så svakt at planteplanktonet ikke har noen netto fotosyntese. Det vil si at mengden karbon tapt ved celleånding er like stor som den mengden som bindes ved fotosyntesen. Kompensasjonsdypet skiller mellom vannets eufotiske og afotiske sone.
Forsøk har vist at kompensasjonsdypet ligger på et nivå der mellom 0,1 og 1% av sollyset er i behold.
Hertugdømmet Normandie
Hertugdømmet Normandie stammer fra ulike folkegrupper, først og fremst norrøne fra Irland, norrøne fra Orknøyene, anglo-dansker fra danelov-området i det angelsaksiske England, dansker og en del nordmenn som både invaderte og innvandret til Frankrike i løpet av 800- og 900-tallet. Et len, antagelig som et fylke, ble dannet ved at kong Karl den enfoldige (898-922) avsto et område, formelt ved traktaten av Saint-Clair-sur-Epte i 911. Området ble gitt til en Rollo og hans norrøne menn, en hær bestående av vikinger og andre krigere, på latin kalt for normanni, det vil si menn fra nord. De forpliktet seg på sin side å bli kristne og håndheve fred.
Opprinnelig omfattet lenet provinsen Neustria og en del av Bretagne på den nordlige kysten og noe av det indre av Frankrike (se kartet). Cotentin-halvøya og Kanaløyene ble tilføyd i 933. I dag består Normandie ikke av det samme området, men er det området som ligger mellom Fastlands-Frankrike og Kanaløyene. Sistnevnte er kronbesittelser av det britiske monarkiet. Britisk overherredømme er fortsatt uten formaliteter hertug av Normandie på Kanaløyene.
Se artikkel Normandie for beskrivelse av denne regionen og mer om dets geografi og kultur.
Da de norrøntalende bosetterne spredde seg ut over hertugdømmet overtok de hurtig, muligens i løpet av en enkelt generasjon, det gallisk-romanske språket fra flertallet i den eksisterende befolkningen, på samme måte som de normanniske herskerne i England overtok det engelske språket der. I Normandie ble et nytt normannisk språk dannet ved en gjensidig påvirkning fra de ulike folkene med et ordtilfang fra norrønt språk, men dominert av det som siden ble fransk. Tilsvarende utviklet normannerne i England et anglo-normannisk språk. Litteraturen i hertugdømmet og i England fra tiden under det anglo-normanniske kongedømmet er kjent som anglo-normannisk litteratur.
Opprettelsen av hertugdømmet
Et svakt Europa og splittet Frankrike som en følge av Karl den stores død, var en åpen invitasjon for menn fra nord som kom og herjet som vikinger. Med langskipene kunne de foreta herjingstokt langt opp over elvene og herjet Nantes, Quentovic sør for Boulogne, Rouen, Chartres, Tours og i år 845 herjet og brente danske vikinger selve Paris.
Mengden av ville vikinger synes å ha vært stor, selv om krønikene fra samtiden og tiden etter sannsynligvis overdrev, men kanskje så mange som 5000 mann har blitt nevnt. De som ble slått ved Paris samlet seg ute ved kysten. Hovedkilden er Dudo fra Saint-Quentin-klosteret fra rundt 1020 i verket Historien om Normannernes liv og død, men han er like mye dikter som historiker. Man antar at hvis man ser bort fra eventyr, overdrivelser og direkte feil er det en kjerne av sannhet i Dudos skildring.
Rollo hadde herjet Normandies religiøse og politiske sentrum Rouen og omgivelsene. I år 911 ledet han en styrke som beleiret Chartres, men ble angrepet av den frankiske kongen Karl den enfoldige som benyttet det midlertidige overtaket til å be om forhandlinger. Rollo gikk med på dette og de møttes i kapellet Saint-Cair-sur-Eptes. Dodo skriver:
Kongen fikk erkebiskop Franco av Rouen til å fremme sitt tilbud: foruten landområdene i Normandie skulle han få kongens datter Gisla slik at også hans etterkommere kunne herske i Normandie. Motytelsen var å bli døpt, gi sin troskapsed som kongens vasall og verge Frankerriket mot nye vikinginvasjoner. Dette gikk Rollo med på.
Noe dokument over denne avtalen har ikke overlevd, men antagelig ble en avtale inngått og en konsekvens var at vikingtoktene mot Frankerriket ebbet ut. De mest hardbarkete vikingene forlot Rollo da han ble kongens vasall, dro videre til England eller sørover. Adgangen for nye vikinger ble forbudt, men bønder nordfra fikk bosette seg.
Det finnes ikke mange arkeologiske spor etter denne norrøne bosetningen, blant annet fordi arkeologene ikke har lett spesielt etter spor, men gravd forbi jordlagene etter eldre spor, og i deres øyne en mer interessant fortid. Det er dog blitt funnet norrøne økser og sverd i Seine som enten er blitt mistet eller ofret i elven. Det er spor etter havnebase på halvøya La Hague. De viktigste sporene finnes i språket, eksempelvis de ord som handler om sjøfart, fiske og skipsbygging. Språklig synes det som om nordboerne var i klart mindretall og gikk over til flertallets språk hurtig, kanskje i løpet av én generasjon og var fransktalende på 1000-tallet. Allerede på midten av 1000-tallet var Normandie stort sett utviklet til et enhetlig, administrativt og språklig hertugdømme.
Hertugdømmets kronologi
Hertugdømmet ble dannet fra Rouens fylke, Pays de Caux og Talou (Dieppes fylke) som nordboerne slo seg ned i. Hovedstaden ble Rouen fra rundt 912 og en vestlig hovedstad ble senere etablert i Caen etter hvert som hertugdømmet ble utvidet.
I 928 ble fylkene Évreux, Hiémois og Bessin lagt til.
I 931-934 lot Vilhelm Langsverd, Rollos sønn, halvøya Cotentin og Avranchin innlemmes i hertugdømmet. Kanaløyene ble underlagt i 933.
Rikard II den gode var den første som ble omtalt som hertug. Tittelen ble etablert en gang mellom 987 og 1006.
1066 beseiret hertug Vilhelm Erobreren den angelsaksiske kong Harald Godwinson i slaget ved Hastings og ble deretter kronet som konge av England i det som var den såkalte normanniske erobringen av England og den påfølgende normanniseringen av De britiske øyer.
Anglo-normanniske og franske forhold ble fullført etter den normanniske erobringen ved at de normanniske beholdt kontrollen over Normandie som vasaller til Frankrikes konge, men var dennes likeverdige som konge av England. På 1150-tallet, med dannelsen av fyrstehuset Angevin, kontrollerte normannerne halvparten av Frankrike og hele England, og hadde således minsket Frankrikes makt, men var fortsatt teknisk sett Frankrikes vasall.
En fortolkning av erobringen av England var at landet kom i en kulturell og økonomisk bakevje for bortimot 150 år, ettersom kongene av England foretrakk å styre fra byer i Normandie, som Rouen, og konsentrere seg om sine mer lukrative kontinentale eiendommer.
En annen fortolkning er at de normanniske hertug-kongene neglisjerte sine kontinentale områder hvor de i teorien var underlagt kongen av Frankrike og i stedet konsoliderte sin makt i England. Ressurser ble satt inn for å bygge katedraler og festninger, og administrere det nye riket, og således ble energi og konsentrasjon fjernet fra forsvaret av Normandie. Resultatet var at adelskapet ble fremmedgjort, og at kontrollen over områdets grenser ble svekket, samtidig som Frankrikes makt ble styrket.
Hertugdømmet ble styrt som en del av det anglo-normanniske riket fram til 1204 da Filip II av Frankrike erobret de kontinentale landområdene av hertugdømmet. Tapet av det kontinentale Normandie delte familier, da ulike familiemedlemmer valgte lojalitet over land eller motsatt.
I løpet av Hundreårskrigen forsøkte anglo-normanniske konger i England å gjenerobre sine dynastiske eiendommer i Frankrike. Paris-traktaten av 1259 avgjorde spørsmålet om Normandie til fransk fordel, men Kanaløyene forble under den engelske krone, unntatt Chausey-øyene.
Den franske revolusjonen i 1789 brakte den endelige avslutningen til de historiske rettighetene og privilegiene til hertugdømmet, og i 1790 ble territoriene i Normandie delt inn i fem départments.
Hertugdømmet i dag
Bailiwicks av Jersey og Guernsey danner det moderne hertugdømmet av Normandie. Dronning Elisabeth II av Storbritannia er fortsatt anerkjent som «hertug av Normandie» på Kanaløyene. Dette er årsaken til at befolkningen på Kanaløyene skåler for dronning Elisabeth II som «Hertug av Normandie» eller som «Vår Dronning, Hertugen».
Varanger Bynett
Varanger Bynett er et fiberoptisk høykapasitetsnett i Øst-Finnmark bygget av Varanger KraftFiber AS, et heleid datterselskap av Varanger Kraft-konsernet som ble stiftet i 2002. I samarbeid med tjenesteleverandøren Telia leverer selskapet internett, iptv, aksessnett- og stamnett-leveranser til privatpersoner, bedrifter og offentlige institusjoner innenfor forsyningsområdet.
Verdensrekordhistorikk på 50 m bryst
Dette er listen over Verdensrekord historikken på 50 m brystsvømming. Den første verdensrekorden på langbane (50 meter) svømming for herrer ble godkjent av FINA i 1961, mens damenes verdensrekord tider (50 meter) ble offisielt godtatt i 1958. Verdensrekorder for kortbane (25 meter) for begge kjønn ble godkjent av FINA fra mars 1991.
Webley & Scott
Webley & Scott er en våpenprodusent med hovedkvarter i Birmingham i England.
Selskapet ble opprettet under navnet Webley i 1834, og produserte da revolvere og geværer. Selskapet gikk i 1979 over til å produsere kun luftpistoler og luftgeværer.
Webley er særlig kjent for sine Webley revolvere og halvautomatiske pistoler, som ble brukt av britiske militære styrker, spesielt British Army, fra 1887 og gjennom første og andre verdenskrig.
Lissette Antes
Lissette Antes (født 2. mai 1991) er en ecuadoriansk bryter som konkurrerer i fri stil i 55-kilosklassen. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvartfinalen.
U18-EM i fotball for menn 1977
U18-EM i fotball for menn 1977 ble arrangert i Belgia i 1977.
Un miracle sous l’inquisition
Un miracle sous l'inquisition er en fransk stumfilm fra 1904 regissert av Georges Méliès.
Eufotisk
Den eufotiske sonen (gresk: ev, «god» og phos, «lys») brukes i marinbiologien om de øvre vannlag i havet som har nok lys til at fytoplankton kan ha fotosyntese – til forskjell fra den afotiske sonen, der lyset ikke trenger ned. Eufotisk sone tilsvarer det som i limnologien kalles trofogen sone.
Den eufotiske sonen kan variere fra 10 m i fjorder med mye suspendert materiale til over 100 m i åpent hav med klart vann. Den eufotiske sonen er hjemsted for det meste av akvatisk liv på grunn av aktiviteten (primærproduksjonen) til planteplankton.
Hans private hemmelighet
Handling
Når Jessica Ramsey dukker opp og forsøker å bli sammen med Cullen, klarer ikke Marian å holde følge med hennes atletiske dyktighet. Jessica inviterer dem begge til en hytte i fjellet. Når Marian nekter å bli med, gifter Cullen seg med henne før han reiser til hytta sammen med Jessica. Men en storm forhindrer Cullen fra å reise hjem som planlagt. Marian blir snart urolig, og mistenker at han er utro mot henne.
Tåheving
Tåheving, eller tåhevning, er en øvelse som innebærer at kroppen løftes med ankelen over bakken. Med mange repetisjoner vil dette etter hvert medføre at legg, ankel og mange små muskelgrupper rundt dette området trenes.
Claude Dagens
Liv og virke
Han var koadjutorbiskop av Poitiers fra 1999 til 2005. Han er spesialist på katolsk lære, og ble i april 2008 valgt til den tyvende etterfølger på stol nummer 1 i Académie française. Han har et omfattende forfatterskap, og har blant annet skrevet meget om kirkens rolle i det franske samfunn og dens relasjon til sekularismen.
Pave Frans innvilget den 9. november 2015 hans aldersbetingede fratreden fra sitt bispedømme.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
La Sirène
La Sirène er en fransk stumfilm fra 1904 regissert av Georges Méliès.
Spellemannprisen 2022
Spellemannprisen 2022 var den 51. utgaven av Spellemannprisen og ble delt ut 15. april 2023 for musikkåret 2022.
Rapduoen Karpe ble kåret til årets spellemann og vant totalt seks priser for sitt album Omar Sheriff og låten «PAF.no», og er dermed første artist som har vunnet seks priser under en utdeling. Duoen er også mestvinnende artist gjennom tidene, med 13 priser, like mange som Oslo-Filharmonien. Visesangeren Lillebjørn Nilsen fikk hedersprisen.
Utdelingen fant sted på H3 Arena på Fornebu og ble ledet av Selma Ibrahim og Yosef Wolde-Mariam. Den ble overført i opptak på NRK1 og ble produsert av.
Nominerte
Alternativ pop/rock
Barnemusikk
Blues
Country
Elektronika
Festmusikk
Hiphop
Jazz
Klassisk
Metal
Pop
RnB/Soul
Rock
Samtid
Viser og visepop
Åpen klasse
Årets låtskriver
TONOs komponistpris
Årets produsent
Årets utgivelse
Årets låt
Årets gjennombrudd
Årets internasjonale suksess
Blow Out
Blow Out er en amerikansk politisk thriller fra 1981 regissert og skrevet av Brian De Palma. Hovedrollen spilles av John Travolta, mens Nancy Allen og John Lithgow har sentrale biroller. Filmen er sagt å være inspirert av filmen Avlyttingen. En annen inspirasjonskilde var trolig den meget omtalte bilulykken som presidentkandidat Ted Kennedy var involvert i på slutten av 1960-tallet. Filmens konspiratoriske innhold har trolig hentet mye fra den stemningen som oppstod etter Watergateskandalen.
Blow Out ble meget godt mottatt av kritikerne, men ble ingen stor publikumssuksess i USA.
Handling
Jack Terri (John Travolta) står en sen nattetime og tar opp lydeffekter til en film. Plutselig ser han en bil kjøre i elven. Jack stuper i elven og klarer å redde en ung pike. Bilens fører er allerede druknet. Den druknede viser seg å være en mulig presidentkandidat. Jack blir deretter innviklet i en innfløkt sak med mye korrupsjon og kriminalitet. Selv blir han besatt av tanken på å løse mysteriet og gransker derfor sine lydopptak i håp om å finne ut mer.
Om filmen
Blow Out ble meget godt mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles av at den har fått så mye som 90% på Rotten Tomatoes (Fresh Rating). Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den toppkarakter.
Aftenpostens anmelder gav den blandet mottakelse, men gav mye ros til Travoltas rolleprestasjon, som han mente gjorde sin beste skuespillerprestasjon noensinne.
Den innbrakte $12 millioner på amerikanske kinoer og havnet dermed på en 59.-plass over de mest innbringende filmene i USA i 1981.
Susanne Albrecht
Susanne Albrecht (født 1. mars 1951 i Hamburg) er en tysk tidligere terrorist. Hun var medlem av den venstreekstreme tyske terrororganisasjonen RAF.
Hun var datter av en velrenommert advokat. Etter å ha avlagt Abitur på en kostskole i 1971 studerte hun pedagogikk, sosiologi og psykologi ved Universität Hamburg, og var aktiv i husokkupantmiljøet i byen.
Albrecht var en av hovedgjerningsmennene bak drapet på bankmannen Jürgen Ponto, styreformann for Dresdner Bank, den 30. juli 1977 i Oberursel ved Frankfurt am Main. Som datter av et ektepar som var venner av Ponto-familien avtalte hun å møte ham og ble sluppet inn av den intetanende Ponto. Straks trengte terroristene Brigitte Mohnhaupt og Christian Klar seg også inn i Pontos villa, og det ble klart at det dreide seg om et borføringsforsøk. Det kom til håndgemeng da Ponto satte seg til motverge, og terroristene avfyrte fem dødelige skudd. Fra 1978 til 1979 oppholdt Albrecht seg i en palestinsk treningsleir i Jemen.
Den 25. juni 1979 deltok hun, sammen med Werner Lotze og Rolf Clemens Wagner, i et bombeangrep på NATOs øverstkommanderende i Europa, general Alexander Haig, i den belgiske byen Obourg. Haig overlevet attentatet.
I 1980 flyktet Albrecht sammen med en rekke andre RAF-medlemmer via Tsjekkoslovakia til DDR, hvor hun levde under falskt navn frem til den tyske gjenforeningen ti år senere. Den 6. juni 1990 ble hun arrestert i Berlin-Marzahn. På dette tidspunktet kalte hun seg Becker, var gift, hadde et barn og arbeidet som kjemilaborant.
I den omfattende rettssaken tilsto hun alt og vitnet mot tidligere medsammensvorne (kronvitne), og ble derfor bare dømt til tolv års fengsel. Hun ble løslatt på prøve allerede i 1996.
Batnfjord gravsted
Batnfjord gravsted ligger ved Batnfjordsøra, i Gjemnes kommune.
Ringerikes Museum
Ringerikes Museum er distriktsmuseum for Ringeriksregionen, som omfatter nåværende Ringerike kommune og Hole kommune i Viken fylke. Museet ligger på Norderhov gamle prestegård i tidligere Norderhov kommune, like sør for Hønefoss og tvers over den gamle hovedveien som gikk forbi Norderhov kirke.
Ringerikes Museum inngår i Buskerudmuseet, som er en konsolidert museumstiftelse bestående av 13 avdelinger med til sammen 19 besøkssteder spredd ut over hele gamle Buskerud fylkeskommune.
Ringerikes Museet har tilhold i den gamle prestegården på stedet, og er blant annet kjent for Moeminnet, minnesamlingen etter dikterpresten Jørgen Moe, Svenskestua, der Anna Colbjørnsdatter ifølge sagnet lurte svenskene under slaget på Norderhov i 1716, og Ikonsamlingen, som er en av de mest betydningsfulle i Norge utenfor Nasjonalgalleriet og rommer ikoner tilbake til 1400-tallet. Ikonene, som er av russisk og sørøsteuropeisk opprinnelse, ble i sin tid donert museet av kunstneren Hans Ødegaard (1876–1943) fra Sokna.
Sammen med museet finner man også Buskerud fylkesfotoarkiv og Hjemmestyrkemuseet som viser Milorgs virksomhet i distriktet under andre verdenskrig. Fylkesfotoarkivet har sine kontorer i 2. etasje, der man også finner utstillingen til Hjemmestyrkemuseet.
Stiftelsen Ringerikes Museum eier bygningene og samlingene, mens Stiftelsen Hringariki står for driften av museet.
Wessobrunnbønnen
Wessobrunnbønnen (tysk: Wessobrunner Gebet), noen ganger kalt det Wessobrunnske skapelsesdiktet (tysk: Wessobrunner Schöpfungsgedicht), er blant de eldste kjente poetiske verker på gammelhøytysk. Diktet er oppkalt etter klosteret Wessobrunn, et benediktinerkloster i Bayern. Klosteret var i flere århundrer lagringsstedet for diktets eneste manuskript (Clm 22053, III, ff 65b/66a), som nå befinner seg i Bayerische Staatsbibliothek i München.
Manuskriptet er fra omkring 814, mens diktet antas å ha blitt skrevet omkring 790 eller litt senere. Forfatteren er ukjent, men innholdet og en rekke lingvistiske trekk gjør det sannsynlig at det ble komponert etter en gammelengelsk modell for bruk blant kristne misjonærer hos hedninger i Tyskland på denne tiden.
Opprinnelsesstedet er også ukjent. Manuskriptet er ikke skrevet i Wessobrunn; en rekke Bayerske religiøse institusjoner kan ha skapt det, hvorav de mest sannsynlige er Augsburg eller Regensburg. Et iøynefallende trekk ved manuskriptet er bruken av stjernerunen som et symbol på stavelsen ga-, noe som også forekommer i et annet bayersk manuskript, nemlig i Arundel MS. 393 i British Library.
Diktet har to seksjoner: Den første er en lovprisning til skapelsen i ni linjer med alliterative vers, og den andre er den aktuelle bønnen, i fri prosa. Til sammen utgjør de en bønn om visdom og styrke til å holde seg unna synd.
Den todelte strukturen er en rest av germanske magiske trollformler, som vi også finner igjen i Merseburgerformelen: Først påkalles et transcendentalt prejudikat – i dette tilfellet skapelsens gave til menneskelige vesener, gitt av skaperen, som setter rammen for bønnens innhold.
Enkelte trekk i første seksjon reflekterer språket og idiomet i gammelgermanske muntlige episke dikt, herav bruken av ordstammer kjent fra gammelengelske og gammelsaksiske tradisjoner (manno miltisto, dat gafregin ih).
Det har vært spekulert i om de første fem linjene en gang kan ha vært, eller dannet en del av en uavhengig hedensk skapelsesberetning, som tilsvarer Voluspå i Den eldre Edda. Forestillingen om skapelsen fra ingenting (creatio ex nihilo) er likevel genuint kristen.
Teksten
De Poeta Dat gafregin ih mit firahim firiuuizzo meista Dat ero ni uuas noh ufhimil noh paum noh pereg ni uuas ni [sterro] nohheinig noh sunna ni scein noh mano ni liuhta noh der mareo seo Do dar niuuiht ni uuas enteo ni uuenteo enti do uuas der eino almahtico cot manno miltisto enti dar uuarun auh manake mit inan cootlihhe geista enti cot heilac [...]
Cot almahtico, du himil enti erda gauuorahtos enti du mannun so manac coot forgapi forgip mir in dina ganada rehta galaupa enti cotan uuilleon uuistom enti spahida enti craft tiuflun za uuidarstantanne enti arc za piuuisanne enti dinan uuilleon za gauurchanne
Om skaperen Dette lærte jeg blant dødelige mennesker som det største under. At der hverken var noen jord eller noen himmel foroven, heller ikke var der noen trær eller noen fjell, der var heller ikke noen [stjerner], og solen skinte ikke. Heller ikke månen lyste, og der var heller ingen storslåtte hav.
Da der ikke var noen ting, ingen ende og ingen grenser, var der den Ene Allmektige Gud, blant alle vesener den største i nåde, og mange med ham, gode ånder og Gud [er] hellig.
Gud Allmektige, du som skapte himmelen og jorden og ga så mye godt til menneskene: I din nåde gi meg den rette tro og gode vilje, visdom, humor og styrke til å motstå djevelen og vende fra det onde og gjøre din vilje.
Ko Young-min
Ko ble olympisk mester i baseball under Sommer-OL 2008 i Beijing. Han var med på det sørkoreanske laget som vant den femte og siste olympiske baseballturneringen foran Cuba og USA. Sør-Korea beseiret Japan med 3-2 i finalen.
Solheim Cup 1994
Solheim Cup 1994 var tredje gangen denne golfturneringen fant sted. Den ble arrangert 21. til 23. oktober 1994 ved The Greenbrier, White Sulphur Springs, West Virginia, USA. Det amerikanske laget vant tilbake cupen fra det europeiske laget med 13 mot 7 poeng.
Lagene
Europa
USA
Format
Det ble totalt delt ut 20 poeng. På fredag var det fem runder med foursome. Lørdag var det fem runder med fourball. De siste 10 poengene ble delte ut med singlematcher på søndag. Alle ti golfspillerne fra hvert lag spilte hver dagen.
Lørdag
Fourball
The Moonshiner
The Moonshiner er en amerikansk stumfilm fra 1904 regissert av Wallace McCutcheon sr.
Fylkesvei 3546
Fylkesvei 3546 går mellom Tingstveit og Nedenes i Arendal kommune.
John Hannah
John Hannah (født 23. april 1962 i South Lanarkshire i Skottland) er en skotsk skuespiller fra film, fjernsyn og teateroppsetninger.
Hannah studerte ved East Kilbride Rep Theatre Club før han begynte ved Royal Scottish Academy of Music and Drama. Hannah hadde gjesteopptredener i Tv-seriene Alias (2001), Carnivale (2002) og Frasier (2003). I 2006 hadde han en rolle i drama-serien New Street Law. I 2007-2008 hadde han den ene hovedrollen i dramaeserien Cold Blood. Den 24. desember 1997 etablerte Hannah i samarbeid med produsent Murray Ferguson et produksjonsselskap som fikk navnet Clerkenwell Films. Hannah giftet seg med skuespilleren Joanna Roth den 20. januar 1996. Paret hadde møttes flere år i forveien under en produksjon av William Shakespeares Measure for Measure. Paret fikk tvillinger, en gutt som heter Gabriel og en jente som heter Astrid, født 11. februar 2004. Hannah har i mange år brukt sin status som kjendis til å støtte forskjellige veldedige formål.
VM i sommerskiskyting 2002
VM i sommerskiskyting 2002 (verdensmesterskapet i sommerskiskyting) ble arrangert i Jablonec nad Nisou i Tsjekkia i 2002.
Malin Head
Malin Head, (på gaelisk: Cionn Mhálanna) er det nordligste punktet i Irland. Det ligger på Inishowenhalvøya i grevskapet Donegal, som er en del av staten Irland, selv om Malin Head ligger lenger nord enn hele Nord-Irland med sine seks grevskaper, som er del av Storbritannia.
Værstasjonen Malin Head ble bygget i 1955 og er en av de viktigere stasjonene for det irske meteorologiske instituttet, Met Éireann. Stasjonen sender regelmessig værrapporter og inngår i det internasjonale meteorologisamarbeidet. Malin er betegnelse for et havområde som ofte har egen beskrivelse i værmeldingene for sjøfarten.
Værstasjonen er samlokalisert med Irish Marine Emergency Service, den irske sjøredningstjenesten, og er en av de viktigere stasjonene i organisasjonen.
Banba's Crown på Malin Head er Irlands nordligste punkt, selv om øya Inishtrahull ligger litt lenger nord og kan sees fra Malin Head. (Banba er et metaforisk navn på Irland.).
Landsbyen Malin ligger 16 km sør for Malin Head.
Bygninger
«Tårnet» er en høy, forfallen bygning som ble bygget av den britiske marinen i 1908.
Afotisk
Afotisk (fra gresk: a, «ikke» + phos, «lys») brukes i marinbiologien om den delen av de frie vannmassene og havbunnen der sollyset ikke slipper ned, og der det ikke kan foregå fotosyntese – til forskjell fra den eufotiske sonen over. I limnologien brukes begrepet trofolyttisk sone.
Malin Head
Bygninger
Under annen verdenskrig bygget det irske forsvaret flere små vakthytter for å kontrollere havet utenfor, og for å beskytte den irske nøytraliteten.
Afotisk
I fjorder med mye suspendert materiale begynner den afotiske sonen på 10-15 meters dyp, mens den i åpent hav med klart vann kan begynne på 100-200 meters dyp.
Malin Head
Geologi
Mot øst sees «Ballyhillion-stranda», som er et område med tydelig strandsone 27 meter høyere enn sjøen. Denne høye strandsonen har betydelig internasjonal interesse. Ved slutten av istiden var det en tykk iskappe over hele Donegal, som antas å ha presset landskapet ned og gitt den høye strandlinjen.
Ved Lagg finnes Europas største sanddyner ved nordlige del av Trawbrega-bukta.
En grotte i en liten fjellside kalles «Wee house of Malin». Sagnet sier at grotten er hjemmet til St. Muirdealach, og at samme hvor mange som kom inn i grotten, var det alltid plass til flere. Ved siden av grotten er det ruiner av en kirke som ifølge sagnet ble bygget av St. Muirdealach. Det eneste som står nå er deler av nordøst og sørveggene.
Ornitologi
Malin Head er et av de få stedene i Europa man kan høre den sky åkerriksen (vitenskapelig navn Crex crex). Vår og høst sees også trekkfuglene havsuler, lirer, joer, alkefugler og andre.
Tre hundre Tang-dikt
Historie
Samlingen Samtlige Tangdikt (Quan Tangshi), som ble sammenstilt i 1705-1707 etter forordning fra Kangxi-keiseren, omfattet knapt 49.000 dikt, og denne samlingen ble upraktisk å forholde seg til.
Innhold
Samlingen omfatter dikt fra 74 diktere. De hyppigst representerte er Du Fu, Li Bai og Wang Wei. Utvalgskriteriene har vært omstridte; for eksempel er det ikke medtatt et eneste dikt av Li He. Men uansett har antologien hatt en meget stor innflytelse på hvilke diktere fra Tang-tiden som er blitt fremtredende i senere tiders litterære hukommelse.
Organisering
Den opprinnelige kompilasjonen fra Qingdynastiet var klassisk organisert etter diktenes formelle type, som det var syv av:
Gammel stil (gushi):
Moderne stil (jintishi):
Åttelinjers regelbundet stil (lüshi):
Quatrain (jueju):
Liste over diktere
Verk av de følgende diktere er representert. I parentes antall dikt (foreløpig ufullstendig utfylt):
Heftet Ringerike
Heftet utgis hvert år i slutten av oktober. I årene 1922–1925 var heftet kjent under navnet Jul på Ringerike, fra 1926 var navnet Ringerike, og fra 2005 Heftet Ringerike. Opplaget har i de senere årene ligget på omkring 3,000 hefter. Redaksjonen består av sju personer som arbeider på frivillig basis. De mottar en rekke artikler fra eksterne bidragsytere.
Heftet Ringerike drives som en forening av de tre medlemsorganisasjonene Ringerike folkedansgruppe, Stiftelsen Ringerikes Museum og Ringerike Historielag.
Veronica Hamel
Veronica Hamel (født 20. november 1943 i Philadelphia i Pennsylvania) er en amerikansk skuespillerinne.
Hamel ble uteksaminert fra Temple University og arbeidet deretter som sekretær for et selskap som produserte strykebrett og tilbehør til strykebrett. Hun begynte på en karriere som modell etter å ha blitt oppdaget av Eileen Ford. Hennes første filmrolle var i 1971, etterfulgt av roller filmene Beyond the Poseidon Adventure og When Time Ran Out. Hamel var modell i den siste kommersielle reklamen for sigaretter som gikk på TV i USA på nyttårsaften i 1971 på The Tonight Show.
En smule rotete
«En smule rotete» er en sang med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 3. desember 1979 på musikkalbumet Salmer og sanger vi gjerne hiver. Sangen er innspilt 27.-30. august 1979 i Roger Arnhoff Studio i Oslo. Jonas Fjeld Band var kompband.
Sangen er basert på «En smule ro og fred» med Carl Hjalmby, utgitt i 1979 på albumet Med Kalle på livet.
Prima Vera ble nektet å spille inn Hjalmbys sang med ny tekst. Derfor la de inn forskjellige akkorder både i vers og refreng og lot andrestemme være førstestemme (ergo måtte Tom Mathisen synge helt nederst på sitt stemmeregister når han la på sang). Derfor ble «En smule rotete» såpass ulik Hjalmbys låt at Prima Vera kunne føre seg selv opp som opphavsmenn.
«En smule rotete» ble også utgitt september 2000 på Rest of the best vol 2,5.
Kim Therkildsen
Kim Therkildsen (født 17. desember 1956) er en norsk artist og låtskriver fra Lillestrøm.
Han synger og spiller gitar og har holdt på med musikk siden 1970-tallet. Han er nok mest kjent for å ha vunnet Bandwagon-finalen for Østlandet i 2012.
Therkildsen har også vært med i tv-reklamen Gled en som gruer seg til jul.
Han medvirker også i bandene Old Folks Boogie! og Løse Jakker.
Avro Anson
Avro Anson er et britisk, to-motors flerbruksfly som ble benyttet av Royal Air Force og et stort antall allierte lands flyvåpen før og under andre verdenskrig. Det var opprinnelig tiltenkt rollen som maritimt rekognoseringsfly, men viste seg snart uegnet i den rollen. Det ble i stedet benyttet som skolefly. Frem til produksjonen opphørte i 1952 ble det bygget i 8 138 eksemplarer i Storbritannia hos Avro. Fra 1941 bIe det tillegg bygget ytterligere 2 882 i Canada. Over 20 varianter er blitt bygget.
Konstruksjon og utvikling
Anson ble utviklet som et passasjerfly fra en seks-seter, Avro 652 og fløy første gang 24. mars 1935. Det var den første RAF-endekker med opptrekkbart understell.
Bruk etter krigen
Etter andre verdenskrig ble Ansons bygget av Avro for det sivile markedet som lette transportfly for mindre charterselskaper og som forretningenfly. I sivil versjon ble flyet brukt i Storbritannia, Canada, Australia, Danmark og India. I Australia ble det brukt av Flying Doctors. RAF brukte Anson som kommunikasjonsfly til utpå 1960-tallet
Flyet i norsk tjeneste
Avro Anson ble brukt av Luftforsvaret som hadde ti Anson i bruk ved Flyskolen på Værnes mellom 1947 og 1951
Et farlig spill
Et farlig spill (orig. tittel Cruel Intentions) er en amerikansk dramafilm fra 1999 med Sarah Michelle Gellar, Ryan Phillippe, Reese Witherspoon og Selma Blair i hovedrollene.
Filmen er regissert av Roger Kumble, og baserer seg på boken Farlige forbindelser (Les Liaisons dangereuses) skrevet av Pierre Choderlos de Laclos i 1782, men omhandler rike tenåringer ved en high school i New York i stedet for 1700-tallets Frankrike.
Handlingsreferat
I et eksklusivt herskapshus i New York diskuterer den velstående og populære tenåringen Kathryn Merteuil sin utdannelse med fru Caldwell og datteren Cecile. Kathryn lover fru Caldwell at hun skal passe godt på den mer naive Cecile. Når Kathrins bror Sebastian Valmont (spilt av Ryan Phillippe) kommer inn i rommet, reagerer fru Caldwell negativt på ham og går snart sin vei sammen med Cecile. Kathryn innrømmer ovenfor Sebastian at hun har tenkt å bruke Cecile til å ta hevn på sin tidligere kjæreste Court Reynolds, som nylig dumpet henne til fordel for Cecile. Kathryn ber Sebastian om å forføre Cecile, og dermed forhindre hennes forhold til Court. Sebastian nekter å være med på hennes plan, fordi han i steden planlegger å forføre Annette Hargrove, datteren til rektor ved skolen deres som er jomfru og som har publisert et essay til støtte for kyskhet frem til ekteskapet.
Etter litt forhandling blir Kathryn og Sebastian enige om et veddemål: hvis Sebastian aldri klarer å forføre Annette, skal Kathryn få Sebastians Jaguar. Men hvis Sebastian lykkes med veddemålet skal Kathryn ha sex med ham, ettersom Kathryn er den eneste kvinnen Sebastian fremdeles ikke har klart å få til sengs. Sebastians første forsøk på å forføre Annette mislykkes, ettersom hun allerede vet om hans dårlige rykte rundt kvinner. Sebastian oppdager at fru Caldwell, Ceciles mor, har advart Annette om ham. I mellomtiden har Cecile er forhold med hennes eldre musikk-lærer, Ronald Clifford. Kathryn avslører dette forholdet ovenfor fru Caldwell, som beordrer Cecile å avslutte forholdet. Cecile på Kathryn, som råder henne til å være så promiskuøs som mulig for å lære hvordan hun best burde glede Ronald.
Sebastian begynner virkelig å bli forelsket i Annette. Når han bekjenner sin kjærlighet, fullbyrder de forholdet deres. Kathryn tilbyr seg å ha sex med Sebastian etter at han har vant veddemålet deres. Men Sebastian avviser henne, fordi han nå bare ønsker Annette. Men dette gjør Kathryn rasende og misunnelig. Sebastian informerer henne om at han planla å fortelle Annette sannheten. Kathryn advarer ham om at dette vil ødelegge både hans og Annettes gode rykte.
Sebastian lyver deretter ovenfor Annette og påstår at han bare ønsket å se hvordan hun var i sengen, og at han egentlig aldri hadde noen romantiske følelser for henne. Sebastian informerer deretter Kathryn om at han har avsluttet forholdet med Annette, og nå vil ha belønningen sin for å vinne veddemålet. Kathryn avslører at han, og ikke Annette, var det sanne offeret for ordningen hennes: for sin egen underholdning manipulerte hun Sebastian til å forlate Annette når hun innså at han virkelig elsket henne. Kathryn nekter deretter å ha sex med Sebastian, og kaller ham en taper.
Dansketiden
Dansketiden er en populær betegnelse i Norge på perioden 1380–1814, en periode på 434 år, hvor landet var i ulike former for union eller riksfellesskap med Danmark. Det formelle tapet av suverenitet skjedde imidlertid ikke før avskaffelsen av det norske riksrådet i 1536/37, så den egentlige dansketiden kan sies å betegne årene 1536/37-1814. Denne tiden deles gjerne inn i to hoveddeler, lydriketiden (1536/37-1660) og eneveldet (1660-1814).
Bakgrunn
Allerede i 1319 fikk Norge og Sverige felles konge i Magnus Eriksson. I 1363 giftet Magnus' sønn Håkon VI Magnusson seg med den danske prinsessen Margrete, og dermed var grunnlaget for en felles skandinavisk union lagt. Norge gikk i personalunion med Danmark i 1380 da Margretes sønn, Olav Håkonsson, ble valgt til konge i Norge, etter å ha innehatt Danmark fra 1376. Han døde imidlertid allerede i 1387, og hans mor, Margrete overtok tronen i de to landene. Hun fikk i 1397 forent de tre rikene Norge, Danmark og Sverige i Kalmarunionen i 1397. I denne unionen var Danmark den dominerende staten, selv om svenskene stadig gjorde opprør. I 1523 klarte Sverige bryte ut av Kalmarunionen etter Stockholms blodbad, og ble en egen selvstendig stat med Gustav Vasa som konge. Dermed var Danmark og Norge alene igjen i unionen, mens Sverige ble en likeverdig, og etterhvert overlegen, motstander.
Personalunion
Det to gjenværende rikene ble værende i personalunion med felles konge, den første unionskongen var Christian I (1450-80). I henhold til Bergenstraktaten, skulle de to rikene være selvstendige og likestilte med hvert sitt riksråd som bestemte de indre anliggender i hvert sitt land. Da Christian 1 døde 1481, overtok det norske riksrådet styringen av Norge fullt ut, slik unionsavtalen forutsatte, og biskop Karl Sigurdsson var til stede på riksrådsmøtet i Bergen i august 1481, hvor denne politikken ble satt ut i livet. Det kan ha vært i denne kongeløse situasjonen at biskop Karl på det norske riksrådets vegne overtok som høvedsmann på Akershus len. Norges posisjon i unionen var på denne tiden selvstendig, men i praksis var det likevel ofte den danske unionskongen som avgjorde i saker som gjaldt Norge. Det siste norske riksrådsmøtet, ble avholdt ved Bud i Fræna høsten 1533.
Christian IIIs håndfesting
Da Christian III ble konge, ble det bestemt i et riksmøte i København i 1536 av de danske adelsmenn at Norge skulle opphøre som eget rike og riksdel, og skulle underlegges den danske krone som et hvilket som helst annet dansk landskap. Det norske selvstyret (riksrådet) ble avskaffet, og den lutherske kirke, styrt av kongen, ble innført. I Christian IIIs håndfestning, datert 30. oktober 1536, står det at Dette vedtaket var et brudd på Kalmarunionstraktaten og derfor av tvilsom gyldighet. Det fikk imidlertid ingen umiddelbar betydning for Norge, for i ettertiden titulerte unionskongene seg som konger «af Danmark og Norge». Norge hadde i en tid et eget lovverk og egen stattholder, men var i praksis underlagt Danmark i alle praktiske anliggender og ble over tid et lydrike av Danmark. Men det skal sies at det danske embetsverket gav opphav til et effektivt og lite korrupt styre av landet.
Ifølge håndfestingen skulle Norge bli en provins. Dersom Norge hadde vært ansett som en provins, ville de ha blitt representert i det danske riksrådet, men det ble de ikke. Mye tyder derfor på at Norge fortsatt ble sett på som en selvstendig politisk enhet.
Administrasjon
Det danske adelsveldet satte varig preg på Norge, og etablerte en ny sterk overklasse som hjalp kongen med å styre landet i flere hundre år.
Kriger
Den dansk-norske kongen førte flere kriger under lydriketiden, og nordmennene måtte delta som hans soldater. De to første var vellykkede kriger mot det Tysk-romerske riket. Deretter fulgte den nordiske syvårskrigen (1563-1570) og Kalmarkrigen (1611-1613) mot Sverige, der kongen håpet igjen å kunne innlemme Sverige i unionen. Slik gikk det ikke. Norge ble utsatt for to svenske invasjoner, men gjorde ingen motstand. Nordmennene så ikke på kongens krig som sin krig, og ville ikke delta. Kong Christian IV gav de som hadde nektet store bøter etter Kalmarkrigen, og flere ble henrettet. Christian IV førte Danmark-Norge inn i den europeiske trettiårskrigen (1618-1648) i 1625, i form av de såkalte keiserkrigen (1625-1629). I løpet av denne krigen begynte han å etablere en egen norsk hær, men krigen var totalt mislykket, og Christian IV måtte trekke seg ut etter freden i Lübeck. Nye skandinaviske kriger ble Torstenssonkrigen (1643-1645) og Karl Gustav-krigene (1657-1660). Igjen var svenskene overlegne, og Danmark-Norge måtte avstå flere landområder til Sverige, blant annet Jemtland og Herjedalen, Båhuslen, Skåne og Blekinge. Nordmennene deltok i stor grad, og folkets omkostninger var store i form av militær­tjeneste, høye skatter og krigsødeleggelser.
Eneveldet
I lydriketiden ble Norge styrt av den danske unionskongen sammen med riksrådet. Alle krigene, spesielt mot Sverige, gjorde at Danmark-Norge i 1660 var i økonomisk krise. Kong Frederik III innkalte til stenderforsamling i Danmark fordi han ville øke skattene (og dermed rikets inntekter). Adelen ville imidlertid ikke betale; de nøt skattefrihet og var ikke villige til å oppgi denne. Geistligheten og borgerne samlet seg om et nytt forslag; innføringen av arvekongedømme og dermed enevelde. Adelen protesterte, siden det å velge konge var deres fremste måte å utøve politisk makt på. Kongen erklærte militær unntakstilstand i København, stengte byen, og adelen gav etter. Den 13. oktober 1660 ble Frederik III tilbudt arveriket, og den 18. oktober ble han hyllet som eneveldig konge av stenderforsamlingen. Slik ble eneveldet innført i Danmark-Norge i et fredelig statskupp.
For nordmennene hadde innføringen av enevelde liten praktisk betydning, men lokalforvaltningen ble nå i større grad avhengig av kongen. Lensherrene ble erstattet av amtmenn kongelige embetsmenn, mens skatter ble inndrevet av fogdene. Hovedprinsippet var at all makt, politisk, militær og økonomisk, skulle samles hos den eneveldige kongen i København. Derfra skulle rikene styres som én stat.
Årsaker til norsk selvstendighet
En medvirkende viktig faktor i den voksende norske selvstendighetstrangen var nok det sterke danske skatte- og avgiftstrykket på den norske befolkningen. Her ble det utvist adskillig oppfinnsomhet fra de danske makthavernes side, nærmest trukket ut i det bisarre som Skoskatten av 1711, en særskatt basert på antall skopar i hver husstand. Det var også flere andre særskatter, som Kobberskatt og Sølvskatt. Man hadde også den såkalte Krigsskatten, som skulle være med å finansiere de kriger som de danske konger involverte seg i. Videre var det særskatter for å finansiere de større festningsanlegg danskene anla i Norge, f.eks. Akershusskatten. Man hadde også den såkalte Odelsskatten, etc. Alle disse særskattene kom på toppen av den vanlige skatten, som for gårdene baserte seg på den enkelte gårdens størrelse.
Samtidig hadde norske embetsmenn i danskenes tjeneste, f.eks. prester, omfattende skattefritak.
Av andre byrder de danske regenter påla den norske befolkningen, kan nevnes at alle gårder over en viss størrelse til emhver tid var pliktig å kunne mønstre én soldat med full utrustning til de danske krigene.
Man hadde ellers et rettsvesen, hvor en av de vanlige straffesanksjonene, som også kunne idømmes for mer bagatellmessige forhold som simpelt tyveri, var kollektiv avstraffelse av hele familien. Det innebar at familiegårder ved rettslig kjennelse ble fradømt familien til den straffedømte og overført til det som ble kalt for krongods, d.v.s. til å bli eid av de danske makthaverne. Dette kom da i tillegg til den individuelle straffen. Etterhvert ble mange norske familier, gjennom den danske kollektive avstraffelsesformen, leilendinger på egne gårder, d.v.s. at de måtte betale bygselsavgifter for å få lov til å fortsette å bo på gården. Ser man på Jordebøkene, også kalt matrikler, f.eks. av 1617 og 1723, som viser hvem som eier gårdene, er det et stort antall gårder som eies av Kgl. Maytent, d.v.s. det danske kongehuset. Rundt 1730 var danskekongen i akutt pengemangel, og det bla da avholdt de store krongodsauksjonene. En del ætter, som først hadde opplevd at familien ble fradømt sin gård p.g.a. noe ett enkelt familiemedlem hadde gjort, for så å måtte leie gården tilbake, opplevde da til sist å bli kastet ut fra gården dersom de ikke var i stand til å kjøpe den tilbake.
Ny union og syn på dansketiden
Ved Kielfreden 14. januar 1814 ble det bestemt at Danmark skulle overgi Norge til Sverige, fordi Danmark-Norge var på den tapende siden under Napoleonskrigene. Ved Mossekonvensjonen 14. august 1814 gikk Norge i personalunion med Sverige, og Carl Johan ble valgt til norsk konge.
Den kulturhistoriske perioden nasjonalromantikken spredte seg til Norge denne epokens slutt. Dansketiden blir også kalt «400-årsnatten». Henrik Wergeland beskrev i sin tale i 1834 at denne tidsepoken ikke var norsk historie verdig.
Under den nasjonalromantiske perioden på midten og slutten av 1800-tallet ble dansketiden fremstilt som svært undertrykkende og negativ for Norge, og perioden ble sett på som en mørk periode i Norges historie. Det ble fremhevet at nordmenn var svært forskjellige fra dansker, og alt det norske ble dyrket. Fortellingen om en evig norsk kamp for selvstendighet var naturlig etter den lange unionstiden, men i dag kan vi se at denne fremstillingen er noe ensidig og unyansert. Det var riktignok stor forskjell på Norge og Danmark også i dansketiden. Men slett ikke alle nordmenn var misfornøyde med den danske staten. Det var liten kritikk av staten eller eneveldet; det finnes mange eksempler på nordmenn som var positive til denne statsformen og gav den sin tilslutning. Det norske opprøret i 1814 var heller ikke et opprør mot Danmark, men et opprør mot å bli overgitt til Sverige. Store deler av det norske samfunnet var opplært til å se på Sverige som en brutal undertrykkerstat, og mange oppfattet Danmark som en beskytter og hjelper. Stattholderen i Norge, den danske arveprinsen Christian Frederik, var svært populær blant det norske folket, og han ble da også valgt til norsk konge av riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Det nordmennene krevde mot slutten av dansketiden, var ikke nasjonal frigjøring, men heller en form for likestilling. Først da Danmark ikke lenger kunne gi hjelp til dette, ble det åpnet for et brudd.
Flagg
Dannebrog er Danmarks offisielle flagg fra 1200-tallet, fra 1600-tallet også brukt i Norge. Fra 1748 var det Norges offisielle handelsflagg. Fra 1818 ble et unionsflagg, det svenske flagget med Dannebrog øverst i venstre hjørne, brukt. I 1821 ble det nåværende norske flagget, utformet av Fredrik Meltzer, vedtatt av Stortinget. Fra 1844 til 1898 ble den såkalte Sildesalaten, det norske flagget med det svensk-norske unionsmerket øverst i venstre hjørne, brukt.
Polen rundt 2012
Polen rundt 2012 er den 69. utgaven av sykkelrittet Polen rundt og arrangeres fra 10. til 16. juli 2012.
I tillegg til de 18 ProTeams, har syv lag fått wildcard: Argos-Shimano, Caja Rural, Colnago-CSF Bardiani, Farnese Vini Selle Italia, Team Type 1-Sanofi, Utensilnord-Named og Team Poland BGŻ. Moreno Moser vant rittet sammenlagt og tok to etappeseire.
Tirsdag 10. juli - 1. etappe
Karpacz - Jelenia Góra, 179,5 km
Onsdag 11. juli - 2. etappe
Wałbrzych - Opole, 239,4 km
Torsdag 12. juli - 3. etappe
Kędzierzyn-Koźle - Cieszyn, 201,7 km
Lørdag 14. juli - 5. etappe
Rabka-Zdrój - Zakopane, 163,1 km
Monster (andre betydninger)
Et monster er et fabeldyr eller et kallenavn på et «grusomt» vesen eller menneske. Monster kan også referere til følgende:
Polen rundt 2012
Søndag 15. juli - 6. etappe
Terma Bukowina – Bukowina Tatrzańska, 191,8 km
Mandag 16. juli - 7. etappe
Kraków - Kraków, 131,4 km
Monster (andre betydninger)
I film og TV:
I media:
Bjarne Thorleif Larssen
Bjarne Thorleif Larssen (født 13. september 1910 i Kristiansand, død 3. april 1973 i Oslo) var en norsk militærmusiker (major), dirigent, oboist, arrangør og komponist.
Monster (andre betydninger)
I litteratur:
I videospill: