cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vekselringing
Klokkene ringes først opp så de hviler opp-ned i en slyngbom. De slippes i rask rekkefølge, og lag med klokkespillere øver til de spiller med jevne mellomrom (rounds). Takten bestemmes av bourdon (den største klokken), som kan være opp til 4 tonn. Dette stiller store krav til mestring - bell-control - hos ringeren. Hver klokke ringes en gang per runde )som tar under to sekunder). Sekvensen - rekkefølgen blant klokkene - gjentas aldri to ganger etter hverandre. De kan spilles etter muntlige "calls" (som at klokke 4 og 5 bytter plass), eller etter metode. Metodebøker lister hundrevis av slike ringemønstre. En full peal på 8 klokker (Major) med 5040 veksler (syv vekslende klokker pluss bourdon som holder takten) kan ta over fire timer å spille.
Historikk
Kirkeklokker ble innført på de britiske øyer med kristningen av landet, og i 750 påla Erkebiskopen i York alle kirker ringe med klokker til faste tider. St Dunstan, biskop av London og Erkebiskop av Canterbury utstyrte alle kirkene sine med klokker i det 10.århundre.
Vekselringing ble utviklet av klokkeringere i britiske kirketårn etter reformasjonen på 1500-tallet.
Per 2018 er det kun to vekselringende tårn på det europeiske kontinent: I Doordrecht og i Ypres. I 2019 installeres ett vekselringende tårn i Vernes les Bains.
Kjennetegn på vekselringing
Ved å la klokkene ringe i full sirkel oppnås en nøyaktig kontroll for å koordinere en serie klokker. Vanlig svingende klokker går i pendelbevegelse, men kan ikke koordineres innbyrdes. Når klokkene går full sirkel-bue (opp-ned) kan klokkeringeren avpasse tempoet til klokken med de øvrige i serie på under to sekunder. Klokkene ringes manuelt med et klokketau, kalt salley, som går rundt et klokkehjul med etageskille for lyddemping. Klokkene beveger seg 370 grader. For hver sirkel slår slyngbommen langs en slider og klokken hviler mot en bom "stay". Ringes klokken for hardt vil denne bommen knuses og måtte erstattes. Klokken må når den er "oppe" (står opp-ned) kun betjenes av erfarne klokkeringere. I bevegelse vil momentet firedoble vekten til klokken, og det skjer ulykker blant klokkeringere som får tau rundt håndledd eller andre kroppsdeler. Klokkeringere står ved siden av hverandre i en sirkel. Klokkerepet er festet på klokkehjulet slik at ulik lengde på tauet vises når klokken svinger til- og fra. Første bevegelse- handstroke - har langt tau. Når klokken passerer balansepunktet faller den og trekker med seg tauets lengde, slik at salley forsvinner opp gjennom taket. Klokkeringeren har et kort øyeblikk der bevegelsen kan kontrolleres (check) før klokken - og klokketauet - faller tilbake. Klokken har flyvende kolbe (I slyngbom vil kolben bevege seg raskere enn klokken og treffe slagringen på vei opp)
Grupper på opptil 12 personer (Maximus) ringer klokker etter timelange permutasjoner av matematiske mønstre. Avspillingen er både fysisk og intellektuelt krevende og kan beskrives som en musikksport. Det er flere tiendels sekund forsinkelse fra klokkerepets bevegelse til slagtonen, og derfor kan klokkeringerne ikke spille etter øret men ser på hverandres bevegelser. Mange er registrerte medlemmer i nær 6000 kirketårn med vekselringende klokker. Klokkeselskapene holder regelmessig konkurranser mellom lag klokkespillere, som typisk spiller quarter-peal (ca en time) foran et panel dommere. Det er ingen automatisk avspilling av vekselringende klokker, alle ringes manuelt.
Vekselringing kan også utføres på håndklokker.
Betegnelser
Vekselringing har betegnelser etter antall klokker som inngår Klokkene ringes fra minste (treble) til største klokke (tenor, eller om det er en ekstra stor klokke: bourdon), der takten angis av største klokken. Klokkene nummereres ovenfra (fra treble) med tallene 1, 2, 3... etter hvor mange som inngår. Det skilles mellom to retninger på klokken - handstroke og backstroke.
Vekselringing skifter enten ved call ringing (en dirigent kaller ut hvert mønster fortløpende) eller metoderinging (forhåndsavtalt mønster).
I Call ringing vil en dirigent kalle ut numrene som veksler (for eksempel tre og fire), og hver ringer må huske sin nye plass i rekkefølgen videre. I metoderinging blir vekselringing notert som nummerserier, der hvert mønster har gitt egennavn og hver klokkeringer må lære sitt mønster eller linje utenat. Klokkeringerne fra vekselringing kan ikke spille etter noter.
Vekselringing med fire klokker (minumus) gir 64 mulige kombinasjoner, fem gir 120, seks gir 720 og syv gir 5040. Noen tårn har flere enn 12 klokker, slik at ulike undergrupper eller skala av klokker kan ringes.
Vekten på en klokke, og momentet når den er i bevegelse gjør at klokkeringeren kun kan utøve kontroll (Bell-control) i det klokken er på balansepunktet (opp-ned). Det er også begrenset hvor mye klokkeringeren kan variere, og under opp- og nedringing av klokken har ringeren lite innvirkning på klokkens bevegelse. Det er øvelses-oppsett med dumb-bell og data-styrte programmer for innøving av vekselringing der deltagere får sine tempo målt i millisekunder.
Phee Jinq En
Phee Jinq En (født 29. november 1997) er en malaysisk svømmer.
Hun representerte Malaysia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter bryst.
Androya
Androya er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utseende
Middelsstore, flate, avlangt ovale, blanke, mer eller mindre rødbrunlige skjoldbiller. Slekten har en avlang kroppsform og kan overflatisk minne om enkelte smellere. Hodet er forholdsvis bredt, synlig ovenfra, firkantet med fasettøynene plassert i hvert sitt hjørne. Pronotum er trapesformet. Dekkvingene har brede, opphøyde lengderibber.
Levevis
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Madagaskar.
Systematisk inndeling
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.
V
Gjuzel Manjurova
Gjuzel Tagirovna Manjurova, russisk navn Гюзель Тагировна Манюрова (født 24. januar 1978) er en russisk bryter som bryter fristil i 72-kilosklassen. Hun representerte Russland i Sommer-OL i 2012 i London, etter å ha kvalifisert seg via kvalifiseringen for verden. Hun har en sølvmedalje fra Sommer-OL 2004.
MS «Goðafoss»
På vei fra Fredrikstad til Helsingborg den 17. februar 2011 grunnstøtte «Goðafoss» klokken 20.00 på Kvernskjær, i sørenden av sundet Løperen i Hvaler, i skipsleden mellom Fredrikstad og Skagerrak. Skipet hadde om lag 800 tonn tungolje ombord og det var lekkasje fra to av tankene midtskips. I containerlasten var det 12 tonn sprengstoff og 60 kilo tennere. Fagekspertise fra Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB) bisto med å ta hånd om dette.
Gjuzel Manjurova
Han tok sølv i Sommer-OL 2016.
MS «Goðafoss»
Rundt klokken 07.00 den 23. februar ble «Goðafoss» trukket av grunn og den 29. februar ble det slept til Odense i Danmark for reparasjon.
Statens havarikommisjon for transport mente i en rapport at skipet var feillastet og at det var dårlig kommunikasjon mellom brobesetningen og losen. I tillegg forlot losen broen da fartøyet fortsatt var i Løperen. Redningsaksjonen og oppryddningsarbeidet etter forliset kostet Kystverket 85 millioner kroner.
Skipet er oppkalt etter fossen Goðafoss på Island. Tidligere navn er «Kirsten Sif» (1995), «TRSL Concord» (1997) og «Maersk Quito» (2000).
Benjamín Jiménez Hernández
Benjamín Jiménez Hernández (født 31. mars 1938 i Pénjamo i delstaten Guanajuato i Mexico, død 26. november 2020 i Hermosillo i delstaten Sonora) var en meksikansk katolsk biskop.
Biografi
Benjamín Jiménez Hernández studerte filosofi og teologi fra 1951 i presteseminaret der, og deretter ved det pavelige seminar i Montezuma i New Mexico i USA. Han ble presteviet 28. juli 1963 i katedralen i Culiacán.
I 1987 utnevnte Luis Rojas Mena, biskopen av Culiacán, ham til medlem av domkapittelet, og i 1988 ble han monsignore. Han var blant annet generalvikar av bispedømmet Culiacán.
Pave Johannes Paul II utnevnte ham 13. mai 1989 til hjelpebiskop i Culiacán og titularbiskop av Sullectum. Den apostoliske delegat i Mexico, erkebiskop Girolamo Prigione, ordinerte ham 29. juni samme år til biskop; medkonsekratorer var Emilio Carlos Berlie Belaunzarán, biskop av Tijuana, og Luis Rojas Mena, biskop av Culiacán.
Den 4. oktober 1993 ble han utnevnt til biskop av Culiacán. Han tiltrådte embedet den 18. mars 2011.
Han døde i november 2020 som følge av covid-19.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Avviser
En avviser henges opp på veggen for å advare gående og bilister at det er rasfare fra tak, og at det derfor er forbundet med fare å bevege seg i det område avviserne er satt opp. Det kommer av «å avvise» (ikke av-ise).
Det er spesielt når det er rasfare fra tak i forbindelse med istapper og snø de settes opp, og i Politivedtektene står det:
''«Når det kan være fare for ras av snø og is fra hustak mot sted som er alminnelig beferdet eller bestemt for alminnelig ferdsel, skal eier straks sette opp avvisere som gjør det tydelig at ferdsel er forbundet med fare eller ulempe. Eier plikter snarest å rydde tak for snø og is, slik at ras unngås. Når faren for ras er over skal avviserne fjernes.»''
Teropalpus
Utseende
Små, smale, blanke, oftest mørkbrunlige kortvinger. Kroppen er litt flattrykt, langstrakt, fint punktert og hårete. Hodet er omtrent så bredt som pronotum og har litt utstående fasettøyne. Pronotum har buede sider og er bredest foran midten, langs midtlinjen med to ganske dype lengdefurer. Dekkvingene er forholdsvis korte. Beina er nokså korte og spinkle.
Utbredelse
Slekten har en sørlig utbredelse og forekommer i Chile, New Zealand og Australia, også i Storbritannia og Frankrike (innført fra New Zealand).
Yermakplatået
Yermakplatået er et undersjøisk platå i Nordishavet, nordvest for Spitsbergen og sør for Nansenbassenget. Midlere havdyp er 650 meter. På grunn av vanskelige isforhold er havområdet dårlig undersøkt. Regjeringen omtalte i 2018 at platået har potensial for utvinning av mangan.
Navnet ble foreslått i 1957, som oppkalling etter den første russiske isbryteren «Yermak» som utforsket polområdet i perioden 1899−1963, og som igjen var oppkalt etter atamanen Jermak Timofejevitsj.
Wilhelm Bjørknes
Vilhelm Bjørknes (også skrevet Wilhelm; født 29. januar 1884 i Gulen, død 5. februar 1969) var en norsk landhandler, emissær og kunstmaler. Han drev landhandelen på Byrknes i Gulen kommune fra 1936.
Bjørknes malte rundt 125 altertavler i kirker, kapeller og bedehus over hele landet, og rundt 25 av disse er i hjemfylket hans, Sogn og Fjordane. I Sogn og Fjordane har han blant annet malt tavlene i Byrknesøy kapell i 1911, Bulandet bedehuskapell i 1917, Mjømna kirke i 1927, Ljosheim kapell i 1930, Vadheim bedehuskapell i 1954, Askrova bedehuskapell i 1957 og Værlandet bedehuskapell i 1959.
Serial Attached SCSI
Serial Attached SCSI (SAS) er en punkt-til-punkt seriell protokoll som flytter data fra og til datalagringsenheter som harddisker og båndstasjoner. SAS er en erstatning for den eldre Parallel SCSI som dukket opp på midten av 1980-årene. SAS bruker standard SCSI kommandoer. SAS tilbyr valgfri kompatibilitet med Serial ATA (SATA) versjon 2 eller senere. Deenne tillater kommunikasjon mellom SATA-disker og de fleste SAS-kontrollere. Det er ikke mulig å koble SAS-disker til SATA-kontrollere.
Z (film)
Z er en algerisk-fransk film fra 1969 regissert av Costa-Gavras. Filmen er en politisk thriller og er basert på boken med samme navn av Vassilis Vassilikos.
Serial Attached SCSI
T10 tekniske komité for International Committee for Information Technology Standards (INCITS) utvikle og vedlikeholder SAS-protokollen; SCSI Trade Association (SCSITA) fremmer denne teknologien.
Z (film)
Handling
Historien begynner med en kjedelig foredrag og lysbilde-fremvisning i en regjering om landbrukspolitikk. Den neste taleren er lederen for sikkerhetspolitiet under en høyreorientert militær-dominert regjering, som tar over talerstolen og holder en lidenskapelig tale som beskriver regjeringens program for å bekjempe politiske motstandere. Scenen skifter til forberedelser av et møte blant en fraksjon av den politiske opposisjonen hvor det skal holdes en tale for atomvåpen-nedrustning. Det har vært forsøk fra regjeringen for å hindre at talen blir holdt. Men logistiske problemer dukker opp, og folk som forsøker å dele ut brosjyrer blir angrepet av kjeltringer under politiets ledelse.
På vei til lokalet før møtet blir mannen som skal holde tale slått i hodet, av en høyreorientert antikommunistisk demonstrant. Noen av disse bråkmakerne blir sponset av regjeringen, men opposisjonen fortsetter med sine taler. Etter å ha holdt talen sin, blir en av deltakerne slått ned. Skaden viser seg snart å være dødelig. Men politiet forsøker å manipulere vitner for å tvinge konklusjonen om at mannen skal ha blitt påkjørt av en alkohol-påvirket sjåfør.
Politiet kontrollerer imidlertid ikke sykehuset, hvor en obduksjon motbeviser politiets påstander. Det avdekkes tilstrekkelig bevis for å ta ut tiltale - ikke bare de to høyreorienterte militantene som begikk drapet, men også fire høytstående militære politibetjenter. Men enken etter den drepte tror ikke at ting noen gang kan endre seg til det bedre. I tillegg blir aktor på mystisk vis fjernet fra saken, og en rekke viktige vitner dør under mistenkelige omstendigheter før noen rettssak blir igangsatt.
Durham Cathedral Library, A. II. 10.
'''Durham Cathedral Library, Manuscript A.II.10. ''' er et fragment av et insulært manuskript, en evangeliebok laget i Lindisfarne ca 650. Bare sjy blad fra boken er bevart, innbundet i tre forskjellige bind i Durhamkatedralens bibliotek (MS A. II 10 ff. 2-5, 238-8a; MS C. III. 13, ff. 192-5; and MS C. III. 20, ff 1-2). Selv om det bare er et fragment er dette det eldste bevarte eksemplar fra den insulære kunstens rekke av rikt dekorerte evangeliebøker, som inkluderer de senere Durrow-boken, Lindisfarne-evangeliene, Lichfield-evangeliene og Kellsboken.
De bevarte illuminasjonene er rammen til kolofonen ved slutten av Evangeliet etter Matteus og et «INI» monogram fra begynnelsen til Evangeliet etter Markus.
Rammen er formet som tre «D»-former stablet over hverandre, og som utgjør hele den høyre delen av siden. Rommet mellom buene i D'ene er fylt med triangulære knutemønster. «D»-formene er dekorert med oransje prikker på et gult flettverkmønster eller keltiske knuter. Denne rammen representerer det første kjente tilfelle av flettverkmønster i insulære manuskript, et mønster som skulle få stor betydning i senere verk.
«INI»-monogramet er formet ved å presse tre bokstaver sammen til en stor N som minner om N-initialen som finnes i Ambrosiana Jerome.
Pugh’s klassiker
Pugh's klassiker er et samlingsalbum av den svenske rockemusikeren Pugh Rogefeldt, utgitt på plateselskapet WEA i 1989.
Bremsrud
Bremsrud er en nedlagt gård og husmannsplass sørøst for Nøklevann. Bremsrud ble mest sannsynlig ryddet før svartedauden. Plassen ble nevnt i eiendomsoversikten i biskop Eysteins Røde Bok i 1390. Før reformasjonen var plassen eid av Oslo Bispestol, og var frem til 1660 et krongods. Det ble en husmannsplass under Rustad gård sammen med Sarabråten frem til 1723 hvor plassene igjen ble skilt ut som egne bruk. Folketellingen fra 1801 førte opp Bremsrud som en gård med tre husmannsplasser. Etter gården Bråten hadde Bremsrud mest jord i Østmarka.
Pugh’s klassiker
Sporliste
Alle låter skrevet av Pugh Rogefeldt der ingenting annet er nevnt.
Bremsrud
På 1840-tallet kjøpte firmaet Tho. Johanessen Heftye opp eiendommen sammen med Sarabråten og tok i bruk Sarabråten som sommersted. Aker kommune kjøpte Bremsrud og de fleste andre plassene rundt Nøklevann i 1897 da Nøklevann skulle bli drikkevannskilde og gårdsdriften måtte derfor opphøre. Bygningene som lå nedenfor veien mot vannet ble brukt som serveringssted fra 1913 og frem til rivingen i 1921. På oversiden av veien ble det tidlig på 1900-tallet bygd et hus for skogfullmektig Svein Feragen. Dette huset fikk stå frem til 1950-tallet før det ble revet.
I dag er det rasteplass og badeplass på området.
Edward R. Ayrton
Edward Russell Ayrton (født 17. desember 1882 i Wuhu i Kina, død 18. mai 1914 i Tissa Tank ved Tissamaharama på Ceylon) var en engelsk egyptolog og arkeolog.
Bakgrunn
Han var sønn av William Scrope Ayrton (en britisk konsulatfunksjonær i Kina) og Ellen Louisa McClatchie, og ble født i 1882 (tilfeldigvis det samme året som grunnleggelsen av Egypt Exploration Fund). Han ble utdannet ved St Paul's School, i London.
Ilualoma Isako
Ilualoma Isako (født 18. juni 1969) er en kongolesisk judoka.
Edward R. Ayrton
Karriere
Ayrton begynte sin karriere innen egyptologi 20 år gammel ved å assistere William Matthew Flinders Petrie pioneren innen systematisk metodikk i arkeologien. Han tilsluttet seg Petrie på Egypt Exploration Funds utgravninger i Abydos (som ble påbegynt i 1899) fra 1902 til 1904.
Ilualoma Isako
Han representerte Zaire under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 17 i mellomvekt.
Edward R. Ayrton
Karriere
Ayrtons første uavhengige arbeid var utgravningen var funnstedet Shunet ez Zebib (i Abydos) fra det 2. dynastiet. Seinere arbeidet han nære Ghurab med William L. S. Loat.
I 1904–05 gravde han ut og dokumenterte graver av flere oldtidsprinsesser funnet i gravtempelkomplekset til kong Mentuhotep II i Deir al-Bahari, som del av ekspedisjonen ledet av Édouard Naville og Henry Hall.
Mens han arbeidet for Theodore M. Davis i Egypts Kongenes dal fra 1905 til 1908 oppdaget han følgende gravsteder:
Han ledet også eller deltok i utgravningene av følgende gravkammere:
1908–09 arbeidet han igjen med Loat med utgravninger blant gravkammer fra det 6. dynastiet i Abydos og også en førdynastisk gravlund i El Mahasna.
I 1911 gikk han inn i en stilling i De arkeologiske undersøkelsene på Ceylon. Den 18. mai 1914 druknet han mens han var på jakt i en ulykke på innsjøen Tissa Tank, Tissamaharama, i det sørlige Ceylon (nå Sri Lanka).
Evita Leter
Evita Leter (født 5. juli 1995) er en surinamsk svømmer.
Hun representerte Surinam i Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter bryst.
Bølgen (Vejle)
Bølgen er et boligkompleks ved Skyttehusbugten i Vejle i Jylland, Danmark, som er inspirert av Jørn Utzons operahus i Sydney og det kuperte landskapet omkring Vejle Fjord. Henning Larsen Architects vant i desember 2005 konkurransen om det nye byggeriet som stod ferdig i 2018.
Yader Zoli
Yader Zoli (født 1. oktober 1975) er en italiensk terrengsyklist.
Josef Schleinkofer
Josef Schleinkofer (født 19. mars 1910, død 1984) var en tysk bokser som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
13. etappe av Giro d’Italia 2023
13. etappe av Giro d’Italia 2023 gikk fra Borgofranco d'Ivrea til Crans-Montana 19. mai 2023. Som følge av værforholdene kuttet Giro d'Italia-arrangøren etappen fra 199 km til 74,6 km.
Josef Schleinkofer
Schleinkofer vant en sølvmedalje i boksing under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på andreplass i den tredje letteste klassen, fjærvekt (57,2 kg), i finalen tapte han til argentinske Carmelo Robledo. Det var ti boksere fra ti nasjoner som stilte i fjærvektsklassen som ble avviklet i perioden 9. til 13. august 1932.
13. etappe av Giro d’Italia 2023
Einer Rubio vant etappen.
Duhozanye
Duhozanye (Kinyarwanda: «Vi som tar vare på hverandre»), undertittel Rwandas Enker, er en dokumentarfilm fra 2011, regissert av Karoline Frogner.
Handling
Filmen følger enken Daphrose, som mistet mann og åtte av elleve barn under folkemordet i Rwanda. Hun gikk sammen med andre enker etter krigen, både hutuer og tutsier, og startet samfunnet Duhozanye. Etter å ha begravet sine døde, begynte de gjenoppbygging av hus og bedrifter, og tok vare på foreldreløse barn og hverandre. Samfunnet teller etterhvert 4000 enker. Gacaca-domstoler, lokale høringsprosesser, brukes som et middel for å nå sannhet og forsoning.
Visninger
Filmen ble vist på NRK2 24. mai 2011. I forbindelse med at det var gått 20 år siden folkemordet, ble filmen vist på Litteraturhuset i Oslo 7. april 2014, med påfølgende samtale, og 10. april 2014 på Memorium Nürnberger Prozesse i Nürnberg.
Filip Leščak
Filip Leščak (født 13. desember 1960) er en slovensk judoka.
Han representerte Slovenia under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 33 i mellomvekt.
Izzy Shne Joachim
Izzy Shne Joachim (født 11. mai 2000) er en sanktvincentisk svømmer.
Hun representerte Saint Vincent og Grenadinene under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter bryst.
Annabelle Ali
Annabelle Ali (født 4. mars 1985) er en kamerunsk bryter som bryter fristil i 72-kilosklassen. Hun representerte Kamerun under Sommer-OL 2012 i London, etter å ha kvalifisert seg via kvalifiseringen for verden. Ali bar sitt lands flagg under åpningsseremonien for sommerlekene i London.
Amarachi Obiajunwa
Amarachi Obiajunwa (født 10. oktober 1989) er en nigeriansk bryter som bryter fristil i 72-kilosklassen. Hun vil representere Nigeria under Sommer-OL 2012 i London, etter å ha kvalifisert seg via kvalifiseringen for Afrika.
Mark Jelks
Mark Jelks (født 10. april 1984 i Gary i Indiana) er en USA-født hekkeløper som konkurrerer for Nigeria. Han har gull på 4x100 meter og sølv på 100 meter fra Afrikamesterskapet i friidrett 2014 som fremste internasjonale meritt.
Jelks begynte å konkurrere for Nigeria i 2014, og konkurrerte for Nigeria første gang ved Samveldelekene 2014. Jelks' bestefar er fra Nigeria. Han var utestengt i to år fra 2010 til 2012 for å ha unnlatt å fortelle U.S. Anti-Doping Agency hvor han var, ved tre tilfeller.
Idrettskarriere
Jelks ble profesjonell utøver i 2005, da han signerte avtale med Nike. Han kom på 4.-plass på 60 meter ved USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2005, og 4.-plass på 100 meter ved USA-mesterskapet i friidrett utendørs 2005. Han vant 100 meter ved Texas Relays, med 10,01 sekunder, men dette var med 3,6 m/s medvind, så det teller ikke som offisiell tid. Han satte personlig rekord på 100 meter med 10,02 og på 200 meter med 20,58 dette året.
Ved USA-mesterskapet i friidrett utendørs 2006 ble han slått ut i semifinalen på 200 meter.
Året etter kom han igjen på 4.-plass på 60 meter ved USA-mesterskapet i friidrett innendørs og på 100 meter ved USA-mesterskapet i friidrett utendørs, der han hadde raskeste tid i sitt innledningsheat med 10,04. Han satte personlig rekord på 60 meter innendørs ved Boston Indoor Games, med 6,60. Han kom på 3.-plass på 100 meter ved Prefontaine Classic, 3.-plass på 200 meter ved Drake Relays og vant 100 meter ved Kansas Relays. Han deltok også i Golden League 2007, og fikk en andreplass i Paris og fjerdeplass i Roma.
Ved USA-mesterskapet i friidrett utendørs 2008, som også var OL-uttak for sommer-OL 2008 ble han slått ut i semifinalen på 100 meter, der han løp på 10,24 og fikk 14. beste tid. Han satte personlig rekord i kvartfinalen, med 9,99 sekunder. Han kom på 8.-plass både ved Nike Prefontaine Classic og Adidas Track Classic.
Han startet 2009 med flere innendørsstevner i Europa, og fikk pallplassering både ved PSD Bank Meeting, BW-Bank Meeting og Athen Grand Prix. Han vant sitt første nasjonale mesterskap da han vant 60 meter ved USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2009, med tiden 6,51. Ved Meeting Grand Prix IAAF de Dakar vant han både 100 og 200 meter. Han deltok ved USA-mesterskapet i friidrett utendørs 2009, og på 100 meter ble han slått ut i semifinalen med 10. beste tid. På 200 meter fikk han 37. beste tid i kvalifiseringsheatet, og gikk ikke videre til semifinalen. Han vant 200 meter ved Tsiklitiria-stevnet i Athen, med ny personlig rekord på 20,28 sekunder, og han kom på 2.-plass på 100 meter. Ved IAAF World Athletics Final 2009 endte han på 7.-plass.
Jelks ble utestengt fra konkurranser i april 2010, fordi han tre ganger på 18 måneder hadde unnlatt å informere U.S. Anti-Doping Agency (USADA) hvor han befant seg. Han ble utestengt i to år fra 23. august 2010.
I 2014 byttet han til å representere Nigeria i friidrett. Han vant 100 meter ved det nigerianske mesterskapet i 2014, og ble tatt ut til Samveldelekene 2014, der han kom på 5.-plass på 100 meter. Ved Afrikamesterskapet i friidrett 2014 i august fikk han sølv på 100 meter, bak Hua Wilfried Koffi, og han deltok på Nigerias stafettlag som vant 4 x 100 meter stafett. Ved Verdenscupen i friidrett 2014 representerte han Afrika, som kom på 3.-plass på 4 x 100 meter stafett. I tillegg kom han på 4.-plass på 100 meter, med tiden 10,12, der britiske James Dasaolu vant.
Svømming under Sommer-OL 2020 – 100 meter brystsvømming menn
100 meter bryst for menn under Sommer-OL 2020 vil finne sted i Tokyo Aquatics Centre den 24. til 26. juli 2021. Det er 14. gangen øvelsen har stått på programmet i OL. Øvelsen har vært svømt i hvert OL siden 1968.
Forsøksheat
De seksten raskeste svømmerne, uavhengig av heat, gikk videre til semifinalene.
Semifinaler
De åtte raskeste svømmerne, uavhenig av heat, gikk til finalen.
Finale
Resultatene var som følger:
Poppy appeal
Poppy appeal (norsk: ’valmue-opprop’) er bruk av en kornvalmue i rødt papir på jakkeslaget for å minnes falne soldater i krig. Bruken oppstod først i USA i 1920 for å minnes falne under første verdenskrig, men spredte seg til nåværende og tidligere land innen Samveldet for å minnes falne fra året 1914 og senere. I disse statene brukes blomsten på Våpenhviledagen den 11. november og noen uker før denne dato. På denne tiden legges også valmuekranser ved krigsmonument og lignende.
Betydningen av valmueblomsten skiver seg fra den kanadiske legen, John McCraes dikt På Flanderns slagmark (In Flanders Fields).
Darya Semyonova
Darya Semyonova (født 28. mai 2002) er en turkmensk svømmer.
Hun representerte Turkmenistan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter bryst.
14. etappe av Giro d’Italia 2023
14. etappe av Giro d’Italia 2023 gikk fra Sierre til Cassano Magnago 20. mai 2023.
Nico Denz vant etappen.
Friedhof Heerstrasse
Friedhof Heerstraße (Waldfriedhof Heerstraße) er en gravlund i Berlin, som befinner seg i delbydelen (ortsteil) Westend i bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf. Den ligger i umiddelbar nærhet til Olympiastadion. Gravlunden som inneholder både park og skog, omfatter ca. 149 650 m2 og en rekke kjente graver. Gravlunden ble etablert i 1924 og er åpen for alle konfesjoner.
Tåtten om Orm Storolvsson
Tåtten om Orm Storolvsson (Orms þáttr Stórólfssonar) er en tått, en kort islendingesaga fra ca 1300. Historien foregår for det meste i Norge i og rett etter kong Olav Tryggvasons styretid (995-1000). Tåtten er episk utviklet med flere scener, og er altså relativt lang til tått å være, med 11 korte kapitler. Den har sammen med Tåtten om Torstein Oksefot blitt beskrevet som «a full but short 'biography' comparable to fornaldar sogur such as Orvar-Odds saga. The scene of the action, which specializes in troll-killings, is mainly Norway» Historien regnes som et rent lån fra Orvar-Odds saga, men ser også ut til å være inspirert av Grettes saga og Ragnar Lodbroks saga. , men Odds kjempekrefter overgår endog Grettes.
Handlingen
Sagaen begynner med scener fra Odds oppvekst, og viser hans kjempestyrke. Tretti år gammel reiser Odd til Norge, og blir fosterbror med dansken Asbjørn Prude. De to reiser i viking, selv om Asbjørn heller vil oppsøke det vidgjetne trollet Bruse på en av de ytterste Møreøyene. Etter vikingferdene reiser Odd hjem til Island, hvor han hevner farens død. Asbjørn reiser til Møre og blir drept av Bruse og hans mor, som opptrer i en katts skikkelse.
Orm får vite om vennens død på samme tid som kong Olav tar makten i riket. Odd oppholder seg i Trondheim, og reiser deretter Møre, hvor han fåt hjelp av Bruses halvmenneskelige halvsøster Mengloð: et par magiske hansker som kan fjerne en steinhelle som Bruse har sperret døren sin med. Med magiske hansker, nevekraft og Guds hjelp bekjemper Orm både trollkatten og trollet, og tar rikdommene deres. Han reiser til Roma på pilegrimsferd, og vender tilbake til Trondheim, hvor han beviser sine krefter for Eirik jarl og i møte med Einar Tambarskjelve. Orm vender hjem til Island, hvor han omsider dør, gammel, respektert og fremdeles troende.
Teksthistorie
Teksten er kjent fra Flateyjarbók, hvor den er en del av Den større saga om Olav Tryggvason. Den er oversatt til norsk i 2003, som en del av Den større saga. Også oversatt som del av den store sagautgaven i 2014, ved Jon Gunnar Jørgensen.
Orm blir vurdert som å være en historisk person, selv om begivenhetene som omtales i tåtten er eventyraktige.
Yaniz Hernandez
Yaniz Hernandez (født 12. juni 1975) er en venezuelansk terrengsyklist.
Arne Knudsen
Han representerte Norge under Sommer-OL 1952, der han beste resultat var en 14.-plass.
Oppdal Bygdealmenning
Oppdal Bygdealmenning er en bygdealmenning i Oppdal kommune. De eier og forvalter 1161 km² utmark, og så godt som alt areal ligger ovenfor skoggrensa. Bruksretten i Oppdal Bygdealmenning ligger til jordbrukseiendommer innen bygdelaget som fra gammel tid har utøvd bruksrett i allmenningen.
Skulerud (Lørenskog)
Skulerud, Skullerud eller Skulerudstua var en gård i Lørenskog kommune som ikke må forveksles med Skullerudstua og Skullerud i Oslo. Gården ligger mellom Knuttjern og Losbyveien innerst i Vålerveien. Mest sannsynlig ble gården ryddet i middelalderen. Våningshuset, som fremdeles står (per 2020), er satt sammen av to bygg der det ene bygget er antatt å være fra 1669. Dette er en av få trebygninger fra 1600-tallet som fremdeles eksisterer i Akershus. Skulerud bestod også av store eiendommer med skog, og gården kom i 1749 i Peder Cudrios eie.
Gårdsdriften opphørte på 1960-tallet, men den store låven fikk stå frem til 1980. Det eneste som er igjen som kan minne om gårdsdrift er låvebruen. Lørenskog sparebank hadde sine første lokaler på Skulerud da de ble etablert i 1859. Lørenskog kommune overtok Skulerudstua i 1974, og bygningen er nå er en del av Lørenskog bygdemuseum. Skulerudstua ble restaurert i 1994/1995, og har siden vært i bruk som serveringssted på søndager og selskapslokale.
László Baky
László Baky (født 13. september 1898 i Budapest i Østerrike-Ungarn, henrettet 29. mars 1946 i Budapest) var en ungarsk politiker og embedsmann. Baky, som tilhørte Pilkorsbevegelsen, var 1944 statssekretær i det ungarske innenriksministeriet. Han var sammen med László Endre og Adolf Eichmann den øverste ansvarlige for holocaust i Ungarn under andre verdenskrig. Baky og Endre ble dømt og henrettet i Ungarn etter krigen.
Bakgrunn
Han ble valgt som parlamentsmedlem i 1939 som representant for en nazistisk koalisjonsgruppering. Med sine tette bånd til Nazi-Tyskland ble han ansatt som redaktør for den av tyskerne grunnlagte avisen Magyarság. Det tok ikke lenge før han var blitt en nær alliert av Fidél Pálffy, og de to slo og deres skarer seg sammen sommen med tilhengerne av general Ruszkay og Ferenc Szálasi for å danne en bredere koalisjpon av pro-nazistiske konservative og militære.
Politisk makt
Den 4. april ledet Baky en konferanse for å planlegge deportasjonene av de ungarske jødene. Til stede ved kongferansen var, foruten Baky, blant andre Endre, Adolf Eichmann og László Ferenczy, sjef for gendarmeriet.
Baky satte sammen fortegnelser over de ungarer, først og fremst jøder, som skulle deporteres til Auschwitz.
Baky ble fjernet fra sine embeder sommeren 1944 og ble så arrestert etter å ha konspirert, uten fremgang, om å anføre et kupp mot statssjefen Miklós Horthy, som kort før hadde beordret Edmund Veesenmayer til å stanse alle deportasjoner av jøder. Men det tok ikke lenger enn til oktober før Baky kom tilbake til makt etter at tyskerne assisterte Ferenc Szálasi og Pilkorspartiet til å gripe makten. Under Pilkortsjregjeringen fortsatte Baky sitt arbeide med deportasjoner og massemord.
Han flyktet fra landet i 1945 men ble arrestert i Østerrike og returnert til Budapest etter andre verdenskrig.
Rettsforfølgelse
En tid etter ble Baky stilt for en folkedomstol og dømt til døden for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten. Han ble henrettet ved hengning sammen med László Endre i mars 1946.
15. etappe av Giro d’Italia 2023
15. etappe av Giro d’Italia 2023 gikk fra Seregno til Bergamo 21. mai 2023.
Brandon McNulty vant etappen.
Thure Ahlqvist
Thure Johan Ahlqvist (født 20. april 1907, død 20. mars 1983) var en svensk bokser som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles. Ahlqvist vant en olympisk sølvmedalje i boksing under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på andreplass i vektklassen, lettvekt (61,2 kg), i finalen tapte han til sørafrikanske Lawrence Stevens. Det var tretten boksere fra tretten nasjoner som stilte i klassen lettvekt som ble avviklet i perioden 9. til 13. august 1932.
Likestilt arbeidsliv
Likestilt arbeidsliv er en sertifiseringsordning for likestilling og mangfold i private og offentlige virksomheter. Den er opprettet av Prosjektet drives av Agder fylkeskommune. Formålet er å gjøre det enklere for virksomheter i privat og offentlig sektor å gjøre en aktiv og systematisk innsats for mangfold og likestilling i egen organisasjon.
Likestilling og mangfold forståes i denne sammenheng bredt, og dekker diskrimineringsgrunnlagene i Likestillings- og diskrimineringsloven Dette gleder blant annet kjønn, alder, religion, livssyn, etnisitet, funksjonsnedsettelse, graviditet, permisjon ved fødsel eller adopsjon, seksuell orientering, kjønnsidentitet og kjønnsuttrykk.
Sertifiseringsordningen jobber for å bli den foretrukne metode for å arbeide for likestilling og mangfold på virksomhetsnivå.
Pilotfasen 2016-2018 ble gjennomført i samarbeid med Næringsforeningen i Kristiansandsregionen og med midler fra Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet.
Prosjektet er nå inne i en ny fase hvor bedriftene fra pilotfasen resertifiseres og nye virksomheter sertifiseres.
Sertifiserte virksomheter
I pilotfasen var det kun virksomheter fra Agder som deltok. Sertifiseringen er nå åpen for virksomheter fra andre regioner, og flere av disse har sluttet seg til ordningen. Likestilt arbeidsliv skal på sikt rulles ut nasjonalt.
Utmerkelser
Likestilt arbeidsliv ble tildelt YS’ likestillingspris 2018.
Nodynus
Nodynus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De forekommer ikke i Europa.
Utseende
Svært brede kortvinger med dekkvinger som dekker nesten hele bakkroppen. De ligner sterkt på åtselbiller (Silphidae) men skiller seg blant annet på at antennene er jevnt fortykket mot spissen, uten en avsatt klubbe. Der blankt svarte, gjerne med et gult eller rødlig tverrbånd på dekkvingene.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Kina, Japan, Myanmar).
Michael George Bowen
Bakgrunn
Michael George Bowen ble faderløs i en alder av ti år. Faren var major i Irish Guards som i andre verdenskrig ble sendt til Nordland; han døde i Norge. Moren hans giftet seg med Sir Paul Makins i 1945. I 1949 ble Michael George Bowen selv løytnant i Irish Guards. Deretter studerte han et år ved Trinity College ved University of Cambridge, og arbeidet en kort tid som vinhandler. I 1952 begynte han som prestestudent ved Pontifical English College (Venerable English College) i Roma. Mens han var i Roma satte han opp han Gilbert- og Sullivan-operaer og spilte i cricketligaen.
Prest
Etter å ha studert teologi og filosofi ved Det pavelige gregorianske universitet, ble han ordinert til prest 29. juni 1957.
Han var først i menighetstjeneste ved St. Gregory's i Earlsfield, vest i London. I 1960 ble han flyttet til The English Martyrs i Walworth, en bydel i London Borough of Southwark, hvor han underviste om kveldene på St Augustine's House, et herberge for arbeidere som overveide prestedømmet. I 1963, under Det andre Vatikankonsil, vendte han tilbake til Roma og var professor i teologi ved Pontifical Beda College. I 1966 ble han kansler for det nyetablerte bispedømmet Arundel og Brighton.
Biskop av Arundel & Brighton
Pave Paul VI utnevnte ham til koadjutorbiskop av Arundel og Brighton og titulærbiskop av Lamsorti den 18. mai 1970. Den apostoliske delegat i Storbritannia, erkebiskop Domenico Enrici, bispeviet ham den 27. juni samme år; medkonsekratorer var David John Cashman, biskop av Arundel og Brighton, og Derek John Worlock, biskop av Portsmouth. Med David John Cashmans død etterfulgte han ham som biskop av Arundel og Brighton.
Erkebiskop av Southwark
Pave Paul VI utnevnte ham til erkebiskop av Southwark den 28. mars 1977.
Han var medlem av bispekonferansens utdanningskomite og ledet også Kateketkommisjonen for gjennomføringen av avgjørelsene fra Det andre Vatikankonsil. Sammen med kardinal John Carmel Heenan representerte han biskopene av England og Wales ved biskopssynoden i 1971, innkalt og ledet av pave Paul VI. Fra 1972 til 1975 var han medformann for Den internasjonale katolsk-metodistiske kommisjon. Fra 1983 til 1999 fungerte han som formann for Bispekonferansens kommisjon for kristent liv og tilbedelse og fra 1983 til 1986 som formann for komiteen for familieliv. I 1996 ble han valgt til visepresident for Bispekonferansen for England og Wales. Etter kardinal Basil Humes død i juli 1999, ble han president for bispekonferansen.
Den 6. november 2003 aksepterte pave Johannes Paul II hans tidlige avgang for å bane vei for hans etterfølger.
Han døde 17. november 2019 på St Peter’s Home i Vauxhall i London.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Norveig Karlsen
Norveig Karlsen (født 16. mai 1922, død 9. mars 1993) var en norsk turner.
Hun representerte Norge under Sommer-OL 1952, der hennes beste resultat var en 65.-plass.
Rechael Tonjor
Rechael Tonjor (født 14. oktober 1991) er en nigeriansk svømmer.
Hun representerte Nigeria under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter bryst.
Jenshaugveien
Jenshaugveien (1-47, 2-42) er en vei på Høvik i Bærum kommune, på sørsiden av Drammensveien (E18).
Jenshaugveien er en sidevei til Solvikveien, østover. Den går nordøstover til Sandviksveien, men har ikke utkjøring til denne.
Veien ligger cirka 10 meter over havet i vestenden, og noe høyere i østenden. Den er oppkalt etter en husmann med navnet Jens, som bodde ved denne veien.
Randselva bru
Randselva bru er en veibro over Randselva på europavei 16 i Jevnaker og Ringerike kommuner. Broen ble oppført som del av ny strekning på E16 Olum–Eggemoen og åpnet 7. juli 2022. Broen er 634 meter lang og har to kjørefelt med motorveistandard. Største spenn er 194 meter og broen har en svak kurve og 2,6 % stigning (laveste punkt i øst er omtrent 164 m.o.h. ). Den er bygget med fritt-frem-metoden. Arbeidet begynte i mars 2019 og kostet 463 millioner kroner. Den regnes som verdens største konstruksjon oppført uten tradisjonelle tegninger og den ble bygget ved hjelp av digitale modeller. Broen krysser over Roa–Hønefosslinjen som følger elvens østside. The Twist og Kistefos-Museets skulpturpark ligger litt lenger oppe ved Randselva. Adkomsten til Kistefos-Museet og The Twist går på en vei under jernbanen og rett under brua. Det er stor høydeforskjell og en bratt skråning mellom Eggemoen (et grus og sandplatå på vestsiden) og elveløpet. Kistefossveien (mellom fylkesvei 241 og Kistefoss) ble i 2017 dels utbedret og dels nyanlagt samt lagt gjennom ny kulvert under jernbanen for å gi bedre adkomst til anleggsområdet. Anlegget ble tildelt den internasjonale prisen for beste infrastrukturprosjekt under «Tekla Global BIM Awards».
16. etappe av Giro d’Italia 2023
16. etappe av Giro d’Italia 2023 gikk fra Sabbio Chiese til Monte Bondone 23. mai 2023.
João Almeida vant etappen.
Kibiwott Kandie
Kibiwott Kandie (født 20. juni 1996) er en kenyansk langdistanseløper. I desember 2020 vant han Valencia Halvmaraton og satte ny verdensrekord på 57:32, og kuttet den forrige verdensrekorden med nesten 30 sekunder. Han tok sølv i verdensmesterskapet i friidrett i halvmaraton i Gdynia, Polen oktober 2020.
Teona Bostashvili
Teona Bostashvili (født 19. januar 1998) er en georgisk svømmer.
Hun representerte Georgia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter bryst.
Arthur L. Stinchcombe
Arthur «Art» Leonard Stinchcombe (født 16. mai 1933, død 3. juli 2018) var en sosiolog fra USA. Han forsket innenfor økonomisk sosiologi, organisasjonsteori, sammenlignende og historisk sosiologi og rettssosiologi. Han var professor ved Northwestern University. I 2017 ble han utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Bergen. Han tok ph.d.-graden ved Berkeley i 1960.
Gudmund Hernes omtaler ham som en av de viktigste sosiologene på 1900-tallet. Stinchcombe hadde flere forskningsopphold i Bergen fra 1974 og lærte seg nok norsk til å lese og ta seg frem. En del av hans forskning var basert på observasjoner fra den første fasen i utvinningen av norsk offshoreolje.
Egil Kjerstad
Egil Kjerstad (født 1960) er en norsk samfunnsøkonom som særlig forsker på helseøkonomi. Han er forsker I og forskningsleder for forskningsgruppen Helsetjenester og helseøkonomi i NORCE og professor II ved Institutt for økonomi ved Universitetet i Bergen. Han er også sjefredaktør for Tidsskrift for velferdsforskning. Han har doktorgrad i samfunnsøkonomi fra UiB.
Daniah Hagul
Daniah Hagul (født 7. februar 1999) er en libysk svømmer.
Maider Unda
Maider Unda (født januar 1981) er en spansk bryter som bryter fristil i 72-kilosklassen. Hun vil representere Spania under Sommer-OL 2012 i London, etter å ha kvalifisert seg via kvalifiseringen for verden.
Slangehalsfamilien
Slangehalsfamilien (Anhingidae), som også er kjent som slangehalsfugler og slangehalser, er en familie av sulefugler. De minner mye om sine slektninger skarvene, men skilles ut i en egen familie, Anhingidae. Hodet er mindre enn hos skarvene, og nebbet er dolkeformet uten krok ytterst. De eter fisk, som spiddes med nebbet, og svømmer ofte med hele kroppen under vann slik at bare den lange, slangeaktige halsen stikker opp.
Systematikk
Skyggefuglens plassering i systematikken har vært usikker, og den har vanligvis hatt sin egen familie, men AOU mente den var en del av pelikanfamilien. HBW Alive plasserer den imidlertid i sin egen familie, noe kladogrammet nedenfor også reflekter.
Georg Johansen
Georg Johansen (født 3. mai 1924, død 4. juli 1999) var en norsk turner.
Han representerte Norge under Sommer-OL 1952, der han beste resultat var en 14.-plass.
Yasushi Adachi
Yasushi Adachi (født 15. oktober 1976) er en japansk terrengsyklist.
Det europeiske innovasjonsrådet
Det europeiske innovasjonsrådet (European Innovation Council - EIC), inngår i et finansieringsprogram under Europakommisjonen, med prosjekter fra enten enkeltstående forskere eller små og mellomstore bedrifter (SMB) som målgruppe. EIC skal fremme radikal og banebrytende (disruptiv) innovasjon og oppskalering i Europa. Det skal også fremme såkalte oppdrag («missions»), som er en portefølje av aktiviteter der en skal oppnå et målbart mål innenfor en gitt tidsramme og der aktivitetene skal ha effekt («impact») både for forskning og samfunn.
Kommuner i departementet Corse-du-Sud
Dette er en liste over de 124 kommunene i departementet Corse-du-Sud i regionen Korsika i Frankrike.
Det europeiske innovasjonsrådet
EIC er ment å være Europakommisjonens hovedkanal for banebrytende og markedsnær innovasjon og vil inkludere tilgang til risikokapital og støtte til små og mellomstore bedrifter med stort vekstpotensial. Verktøyet for enkeltstående kalles Stifinner («Pathfinder») og for SMB Aksellerator («Accellerator»).
En pilot for EIC ble etablert i 2017 under rammeprogrammet Horisont 2020. Fra 2021 ligger EIC under rammeprogrammet Horisont Europa.
Donald Douglas
Donald Vills Douglas, Sr (født 6. april 1892 i Brooklyn i USA, død 1. februar 1981) var en amerikansk flyindustrimann og ingeniør.
Han var en flypionér, han konstruerte og bygde Douglas Cloudster. Om det ikke lykkes til ..sitt tiltenkte formål—å være de første til å fly non-stop over hele USA—var det første flyet med en nyttelast større enn sin egen vekt.
Tidlig liv
Douglas  ble født i Brooklyn, New York, den andre sønnen til en assistentkasserer i National Park Bank. Han gikk på Trinity Chapel  School.
Etter konfirmasjon i 1909, begynte han på sjøkrigsskolen i Annapolis, Maryland. Han var en tidlig luftfartsentusiast. 16 år gammel, høsten 1908, overbeviste han sin mor, at han måtte reise til Fort Myer for å studere Wright Flyer. Han bygget senere modellfly, noen med gummi-strikk og andre med motorer i sin sovesal på Annapolis og testet dem på gårdsplassen og i akademiets våpenhus. I 1912 han trakk seg fra akademiet for å forfølge sin karriere i flyteknikk.
Etter å ha mislykkes i å søke arbeid hos Grover Loening og Glenn Curtiss, begynte Douglas ved MIT. Han fikk sin Bachelor of science i flyteknikk—den første personen som fikk en slik en grad fra MIT i 1914 og fullførte det fireårig kurs på halvparten av tiden. Han ble der et år som assistent for professor  Hunsaker.
Tidlig karriere
I 1915 begynte Douglas i Sikorsky Aircraft Corporation, deltok i utforming av marinens første luftskip, DN-1. I august 1915 forlot Douglas Conecticut for å begynne hos Glenn Martin Company hvor han ble ansatt som sjefsingeniør i en alder av 23 år, hvor han bygde Martin sjøfly. Kort tid etter at Glenn Martin ble slått sammen med Wright Company og dannet  Wright-Martin gikk Douglas av i november 1916, for å bli sivil administrerende luftfartsingeniør ved US Army Signal Corps. Like etterpå kom han tilbake til den nylig reformerte Glenn L. Martin Comoany, i Cleveland, Ohio, for igjen å bli deres sjefsingeniør. Douglas kom til å konstruere Martin MB-1 bombefly.
I mars 1920 fratrådte Douglas sin job med 10 000 dollar i årsinntekt for å dra tilbake til California, hvor han hadde møtt, og i 1916 ble gift med Charlotte Marguerite Ogg (1892-1976). Deres sønn, Donald Wills Douglas jr. overtok senere ledelsen av selskapet). Han startet like etter sin første flyfabrikk, Davis-Douglas Company med 40 000 dollar i finansiering fra partneren David Davis. De arbeidet sammen om å bygge et fly som kunne fly fra kyst til kyst nonstop, Douglas Cloudster. Etter et mislykket forsøk forlot Davis partnerskapet og Douglas grunnla Douglas Aircraft Company.