cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antonio González de Balcarce
Militær karriere
Ifølge historikeren William Denslow var Antonio Balcarce medlem av den kjente Frimurerlosjen Lautaro.
Stalinisme
Stalinisme brukes som betegnelse på det politiske systemet Josef Stalin innførte i Sovjetunionen. Sentrale stalinistiske prinsipper inkluderer et stort fokus på sosialismen i et land, industrialisering, totalitarisme, anti-trotskisme, antirevisjonisme, anti-titoisme, planøkonomi, kollektivisering av jordbruket og personkult. Begrepet har også ofte blitt brukt som en betegnelse på marxist-leninistiske stater som har praktisert et totalitært styresett. Allerede Leo Trotskij beskrev det stalinistiske systemet som totalitært. De fleste kommunistiske partier tar i dag avstand fra stalinismen, da de anser Stalin som en brutal diktator som ikke er representativ for den kommunistiske ideologi. De fleste tilhengere av Stalin avviser imidlertid begrepet stalinisme, og ser på Stalins politikk som en direkte og konsekvent videreføring av Lenins politikk.
Kjente stalinistiske statsledere inkluderer Enver Hoxha i Albania (ofte ansett som en ekstrem stalinist), Mao Zedong i Kina, Nicolae Ceaușescu i Romania, Kim Il-sung i Nord-Korea, Walter Ulbricht og Erich Honecker i Øst-Tyskland, Mátyás Rákosi i Ungarn, Boleslaw Bierut i Polen, Pol Pot i Kambodsja. Per 2014 synes Kim Jong-un i Nord-Korea å være eneste statsleder som fortsatt arbeider etter stalinistiske prinsipper, justert etter nordkoreanske forhold der juche- og songun-politikken er sentral.
Etter Stalin døde i 1953, ble det utført en såkalt «avstalinisering» i Sovjetunionen. De fleste politiske fangene i konsentrasjonsleirsystemet Gulag ble satt fri og fikk komme hjem til familiene sine. Det ble slutt på persondyrkingen og det ble et visst rom for debatt på noen områder. Kulturlivet ble litt friere. Det ble slutt på utrenskningen av medlemmer i Kommunistpartiet. Det ble ført en åpnere politikk mot sosialistiske stater som valgte å drive en selvstendig politikk, for eksempel Jugoslavia, hvor Josip Broz Tito hadde makten. Det ble satset mer på forbruksvareproduksjon og ikke bare maskinvare- og militær produksjon. Steder oppkalt etter Stalin (som Stalingrad og Stalinfjellet) skiftet navn.
Til tross for dette var Sovjetunionen fortsatt et autoritært regime, det samme var landene i Østblokken, hvor noen land som Romania, Ungarn (før 1956-revolusjonen) og DDR også nektet å følge avstaliniseringen. Fortsatt var ytringsfriheten sterkt begrenset i Sovjetunionen og østblokklandene, og folk kunne fortsatt bli arrestert for å kritisere regjeringen. Til tross for at den sovjetiske staten tok avstand fra stalinismen, fikk mange av de politiske lederne i Sovjetunionen fra Stalin-tiden fortsette, og flere av disse fortsatte å hylle Stalin. Med få unntak (som for eksempel sikkerhetssjefen Lavrentij Berija) fikk heller ikke stalinistene noen form for straff for forbrytelsene de hadde begått. Som følge av avstaliniseringen fikk østblokklandene mer rett til å føre en selvstendig politikk, men i noen tilfeller hvor det foregikk enten reformer eller opprør, og Sovjetunionen og andre østblokkland anså at ettpartisystemet var truet, ble dette slått ned. Dette skjedde under opprørene i DDR i 1953 og Ungarn i 1956, og under reformene i Tsjekkoslovakia i 1968.
Også Mao Zedong benyttet seg av begrepet stalinisme, men da i en annen sammenheng. I en tale til en partikonferanse i Nanning i 1958 omtaler han det å fremstille seg selv som «rød ekspert», hvilket innebærer å mene å kjenne fasiten fordi man innehar bestemte verv, som «den stalinistiske metoden».
Etter Sovjetunionens oppløsning har stalinismen igjen fått legitimitet i Russland. Den russiske føderasjons kommunistparti, som er Russlands nest største parti og regner seg som etterfølger av det sovjetiske kommunistpartiet, har tatt avstand fra avstaliniseringen.
Mahadevi
Litteratur
Jacobsen, Knut. A. (2007) Hyllest til gudinnen. Oslo, Emilia forlag ISBN 978-82-7419-117-4
Höegh Autoliners
Höegh Autoliners er et norsk rederi grunnlagt 1970 som joint venture med Leif Höegh & Co og Ugland. Hovedkontoret ligger i Oslo.
Rederiet har en flåte på i alt 63 roroskip pr. mars 2014.
Fylkesvei 6964
Fylkesvei 6964 (Fv6964) går mellom Bruem og Auglbakken i Steinkjer kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 265 (Nord-Trøndelag).
AFI
AFI kan vise til:
Shetlandsgjengen (film)
Shetlandsgjengen er en norsk-britisk krigsfilm fra 1954 regissert av Michael Forlong. Filmen handler om Shetlandsgjengen. Mange av rollene blir spilt av de opprinnelige medlemmene, inklusive Shetlands-Larsen selv. Hovedrollene spilles av Leif Larsen, Palmar Bjørnøy, Johannes Kalve og William Enoksen. Filmen er basert på bøkene Nordsjøbussen (The Shetland Bus) av David Howarth og Shetlands-Larsen av Frithjof Sælen.
Handling
Høsten 1941 kommer en britisk admiral til Shetland. Han skal befare en underlig halvmilitær avdeling kalt Shetlandsgjengen. Med norske fiskeskøyter holder den veien mellom Storbritannia og det okkuperte Norge åpen.
Shetlands-Larsen, verdens mest dekorerte sjøoffiser, ledet gruppen som i sine små fiskebåter krysset Nordsjøen i alt 198 ganger. I kamp med den tyske overmakten gikk ti skøyter tapt, og avdelingen hadde 44 falne fram til 1943. Da gikk man over til å bruke moderne, amerikanske ubåtjagere, og siden gikk trafikken med motstandsfolk, våpen, ammunisjon og flyktninger uten tap fram til frigjøringen.
Om filmen
Femten av Shetlandsgjengens deltakere, med den legendariske kapteinløytnant Leif Larsen fra Fana ved Bergen i spissen, spiller seg selv i filmen.
De fleste scenene er tatt opp på stedene der begivenhetene faktisk skjedde, deriblant på Bremnes og på Torholmen ved Ålesund. I forbindelse med scenene som ble tatt opp på Bremnes (nå Bømlo kommune), bodde film-crewet på Rubbestadneset Yrkesskule. Stormscenene er tatt opp i Nordsjøen utenfor Bømlo, under et uvær som var så ekte at fotografen ble sjøsyk og tok opp en mengde scener uten film i kameraet. Som Shetlandsgjengens skøyte MK Arthur ble frakteskøyten «Rindaskjær» (bygget 1949) benyttet.
Nordmannen Per Skavlan var regi-assistent under innspillingen.
Mottakelse
Hele kongefamilien var til stede ved den høytidelige premieren i 1954 der deltakerne ble presentert fra scenen. Det er imidlertid hevdet – uten at dette kan dokumenteres sikkert – at «verdenspremieren» fant sted i gymnastikksalen i kjelleren til Rubbestadnes Folkeskule. Filmen fikk en overstrømmende mottakelse av hele den skandinaviske presse og ble vist for et stort publikum også i Sverige, Danmark og Island. Senere ble den solgt til Ungarn, Tsjekkoslovakia og Kina, og det ble laget en engelsk versjon som ble vist over store deler av den vestlige verden under tittelen "Suicide Mission".
VGs anmelder (Torgny Varen) gav den terningkast fem og brukte overskriften «filmatisk og menneskelig ekthet i Shetlandsgjengen». Han beskrev den videre som en redelig film som enkelt og upretensiøst berettet en sann historie om nordmenns krigsinnsats. Både regissør, produsent og fotograf hadde «lagt an på å gi en autentisk fremstilling». Anmelderen gav også skryt til Shetlands-Larsens opptreden: «Han virker aldeles uinstruert naturlig. En tror på hans uanfektede ro og ubrytelige vilje».
Båtsfjord Sportsklubb
Båtsfjord Sportsklubb (BSK) er et fleridrettslag fra Båtsfjord i Finnmark. Idrettslaget har 5 undergrupper i idrettene, badminton, bryting, fotball, ski/skiskyting og svømming. Hadde skøytegruppe fram til 1966. Klubben ble sammenslått og fikk nytt navn i 1990, da alle idrettslagene «Båtsfjord Idrettsforening» (Ski og fotball), SATS 72 (Volleyball og fotball), Båtsfjord Atletklubb (Bryting) og Båtsfjord Racket Klubb (Badminton) slo seg sammen. I 1992 ble også badmintonklubben BK-NORD en del av BSK.
Båtsfjord Sportsklubb ble tildelt Finnmark fylkes kulturpris i 1994.
Utøvere fra tre ulike idretter har vunnet kongepokalen for Båtsfjord sportsklubb. Herrelaget i volleyball (1997) Monika Halvorsen i badminton (1996) og Rosell Utne i bryting (2008)
Benvevskreft
Benvevskreft, eller chordom, er betegnelsen på en type sarkom som utgår fra ben- og bruskvev.
Eksempler på benvevskreft er osteogent sarkom, Ewings Sarkom og kondrosarkom. Noen av disse kreftformene rammer spesielt barn og unge.
Alle krefttilfellene har individuelt forløp.
Symptomer på benvevskreft
- Smerter, spesielt smerter om natten anses som et alvorlig tegn
- Kan debutere med spontane brudd
Forekomst
I 2005 var det 42 nye tilfeller av benvevskreft. (Kreftregisteret) Dette tallet har holdt seg stabilt de siste årene.
Behandling av benvevskreft
- Osteogene sarcomer og Ewings sarcom behandles ofte med cellegift både før og etter operasjon.
- Strålebehandling vurderes i de tilfeller hvor operasjon er vanskelig å gjennomføre. (Ewings sarcom hvor svulsten ligger sentralt)
-Ved kondrosarcomer er kirurgi den behandlingen som er vanligst.
Harald Andersen (arkeolog)
Harald Andersen (født 25. februar 1917, død 29. januar 2005) var en dansk arkeolog, som grunnla tidsskriftet Skalk.
Harald Andersen tok examen artium ved Akademisk Kursus i København og ble i 1941 knyttet til Det danske Nationalmuseet. Samtidig begynte han arkeologistudier hos Johannes Brøndsted, som nettopp var blitt professor i forhistorisk arkeologi ved Københavns Universitet. Andersen tok allikevel aldri embedseksamen, men ble flittig benyttet ved flere utgravninger.
I 1950 ble Harald Andersen hentet av P.V. Glob til Forhistorisk Museum i Århus – som seinere flyttet til herregården Moesgård og i dag heter Moesgård Museum – hvor han skulle være museumsinspektør. I tiden her gjennomførte han blant annet de første utgravinger i Illerup Ådal. I 1957 begynte han fra lokalene i Forhistorisk Museum for Jysk Arkæologisk Selskab utgivelsen av tidsskriftet Skalk, som raskt oppnådde store opplagstall. Da Skalk i 1966 gikk fra 36 000 abonnenter til 48.000 (en økning på 33%), forlot Harald Andersen Forhistorisk Museum og fikk en lønnet fulltidsstilling som redaktør for Skalk, som samtidig ble løsrevet fra Jysk Arkæologisk Selskab og nå ble utgitt Wormianum, en selveiende institusjon stiftet av Skalk selv. Da Forhistorisk Museum flyttet til Moesgård, bygget Wormianum et eget hus i Højbjerg, hvor Harald Andersen innredet en leilighet til seg selv. I 1978 ble det også innredet et dendrokronologisk laboratorium i huset.
I 1996 sluttet Harald Andersen som redaktør for Skalk, men ble boende i leiligheten i Højbjerg.
Magdalon Monsen
Johannes Magdalon Monsen (1910–1953) var en norsk fotballspiller som spilte for bronselaget i Sommer-OL 1936. Han fikk fem kamper for Norges herrelandslag i fotball der han spilte med klubbkameraten Odd Frantzen. Begge representerte fra Bergen. Monsen gikk bort i relativt ung alder etter en hjerneoperasjon.
Nan Bentzen Skille
Nan Helene Bentzen Skille (født 12. februar 1945) er en norsk forfatter og cand.philol.
Hun har i en årrekke deltatt i formidlingen av Sigrid Undsets litteratur, både gjennom Sigrid Undset Selskapet, som hun ledet de fem første årene etter stiftelsen i 1997, som redaktør for tidsskriftet Gymnadenia (1997–2003) og som rådsmedlem i Norsk Litteraturfestival – Sigrid Undset-dagene. Skille presenterte Sigrid Undset i skolefjernsynsserien Nordiske giganter og var prosjektleder for en videoproduksjon av Undsets eventyrkomedie Østenfor sol og vestenfor måne og for filmen Ei blott til lyst, som er en fortelling om da kunstnerne på Lillehammer laget dukketeater.
I 2000 tok Skille initiativet til å få satt opp en minneplakett i Via Frattina 138 i Roma, i det huset hvor Sigrid Undset bodde i to perioder av sitt liv. I fem år var Skille engasjert av Maihaugen for å arbeide med restaureringen av Bjerkebæk og for å dokumentere stedets historie. Hun ble tildelt Anders Sandvigs Museumsstipend for 2000. Skille var i flere år fast spaltist i NRK Oppland, med litteratur som fagområde.
Christian Alsted
Christian Alsted (født 18. november 1961 i Horsens) er biskop for Metodistkirken i Norden og Baltikum. Han ble valgt som biskop 20. februar 2009 og innviet som biskop 22. februar i en høytidsgudstjeneste i Metodistkirken i Strandby i Danmark. Alsted ble med dette den første danske metodistbiskopen siden 1928.
Alsted ble ordinert som eldste i Metodistkirken i 1986, og har etter det vært pastor i forskjellige menigheter i Danmark og leder for Metodistkirken i landet. Han er Doctor of Ministry fra Asbury Theological Seminary.
Konstnärsförbundet
Noen av de mest betydningsfulle medlemmene var Nils Kreuger, Karl Nordström, Richard Bergh, J.A.G. Acke, Per Ekström, Gustaf Fjaestad, Eugène Jansson, Ernst Josephson, Björn Ahlgrensson, Eva Bonnier, Carl Larsson, Axel Sjöberg, Carl Wilhelmson, Christian Eriksson, Hanna og Georg Pauli.
Konstnärsförbundet opphørte å eksistere i 1920.
King size
Marsjen er en kjent marsj i Norge, og er først og fremst brukt av skolekorps.
Hit40.no
Hit40.no er et norsk musikk- og filmprogram for ungdom som gikk på TV 2 fra 1997 til 2000. Programmet ble ledet av Gunilla Holm og var i starten en presentasjon av ukas mest spilte låter, med utgangspunkt i Hit40-lista. Fra 1998 ble programmet utvidet med en egen ukentlig filmsending som gikk separat fra musikkprogrammene. Filmprogrammet fikk samme form som musikkprogrammet, og var i hovedsak en presentasjon over ukas mest leide videofilmer - og etterhvert også mest sette kinofilmer. Musikkprogrammene kan best beskrives som et listepop-program.
Hit40.no startet sine sendinger i januar 1997 og var en slags videreføring av det direktesendte Metro, som gikk høsten 1996. Til tross for endret konsept så gikk også Hit40.no i starten under navnet Metro (med undertittelen Hit40.no). Etter drøyt to måneder endret det navn til Metro Hit 40.no, og kort tid etter ble det bare hetende Hit40.no.
Programmet ble i august 2000 erstattet at ungdomsprogrammet Sone 2''. ''
Sendinger
Programmet gikk en gang i uka det første året, på tirsdager (med reprise på fredager) og var viet popmusikk. I 1998 ble det utvidet til to programmer i uka (tirsdager og onsdager) der det ene tok for seg ukas mest spilte låter og det andre ukes mest leide filmer på video. Fra april 1999 omfattet sistnevnte program også ukas mest sette kinofilmer.
I 2000 gikk de atter tilbake til ett program i uka, som tok for seg ukas mest spilte låter. Dette var programmets siste sesong og ble sendt uten programleder.
Seertall
I første halvår av 1998 hadde programmet en seeroppslutning på 66 000, med 81 000 som det høyeste. Programmets konkurrent, VG-lista Top 20, hadde i samme periode en gjennomsnittlig seeroppslutning på 50 000.
Hit 40-lista
Hit 40-lista, som var utgangspunktet for TV-programet, var et samarbeidsprosjekt mellom Dagbladet, TV 2 og P4 og skulle speile de låtene som er mest spilt på radio. Lista baserte seg på elektronisk monitoring av radiostasjoner i Norge og var rangert ved hjelp av et lyttervektet poengsystem. Lyttertall ble levert av Norsk Gallup. Lista ble presentert ukentlig i Dagbladet, P4 og i TV 2-programmet med samme navn.
Lista og programmet dannet også utgangspunktet for HitAwards. En prisutdeling som ble arrangert årlig fra 1998 til 2002. Gunilla Holm ledet flere av dem.
Lista har møtte en del kritikk som gikk på at den ikke var representativ for hva som spiltes på radio og at den inneholdt lite norsk musikk. Kritikken var særlig sterk i 2004 og kom fra daværende musikksjef i P1, Per Ole Hagen og daværende musikksjef i P3, Håkon Moslet. Allerede i 2002 gikk NRKs radiosjef Nils Heldal, ut og kalte lista for «en manipulering av den norske radiovirkeligheten». Den har også blitt kritisert for å ha et innfløkt vektingssystem radiostasjonene i mellom. Noe som var hovedgrunnen til at Dagbladet sluttet å publisere den.
Kij
Kij-øya (russisk: Кий-остров) er ei øy i Onegabukta i Kvitsjøen, 8 km fra kysten og 15 km fra byen Onega.
Kij-øya er kjent for Krestnyjklosteret, med dets spesielle historie og arkitekturhistorisk bemerkelsesverdig interessante bygninger. Tusenvis av turister besøker øya hvert år.
Motzfeldts gate
Motzfeldts gate finnes flere steder:
Kij
Historie
Tjue år senere dro han fra Novgorod til Solovki for å hente relikviene til metropolit Filip til Moskva. Underveis besøkte han Kij-øya og var tilfreds over å se at trekorset hans fremdeles stod oppreis. Da han ble patriark et år senere beordret Nikon at det skulle etableres et kloster på stedet. Kirken ble dedikert til Det sanne kors i 1656.
Under Nikon's overoppsyn ble Kij-ostrovskij Krestnyj Monastyr (russisk: Кий-островский Крестный монастырь) et av regionens rikeste klostre. Patriarken sendte munkene et enormt kors av sypress, bestilt av han i Palestina som «en eksakt kopi av Det sanne kors» og overdådig dekorert med juveler. I 1660 besøkte han klosteret for siste gang, og bodde der i et år. Det antas at den egensindige patriarken personlig valgte beliggenheten til og designet de fleste bygningene for å passe sin egen smak. Den var for hans eget bruk at det ble bygget et enkelt korloft inne i katedralen. En stor del av klosterets bygninger, inkludert katedralen, ble konstruert av lokal granitt, for å være i harmoni med de steinete omgivelsene. Etter Nikon's fall forfalt klosterbygningene og dets eiendommer ble ekspropriert. Den britiske Royal Navy plyndret øya under krimkrigen, den 9. juli 1854. Året etter ble den ødelagt av brann men Den hellige synode bestemte seg for å restaurere komplekset. Kommunistene oppløste klosteret i 1922.
Bygninger
Granitthøydene på øya krones av den firesøylede Korskatedralen, dedikert i Nikon's tilstedeværelse 4. september 1661. Dens monumentale proporsjoner er bevisst arkaiske, men den samlede effekten er uvanlig luftig og lys for tradisjonell russisk arkitektur. Det var tidligere tre kupler, men bare den midterste er igjen. Andre bygninger fra Nikon's periode er kapellet over brønnen (1661), den toetasjes Jomfrufødselskirken (1689), den stygt skadede Allehelgenskirken (1661), og diverse andre bygninger.
Cerro San José
Cerro San José er et fjell som ligger i de meksikanske delstatene Sonora og Chihuahua. Toppen rager 2 700 meter over havet.
Trinidad og Tobago
Trinidad og Tobago (engelsk: Trinidad and Tobago), offisielt Republikken Trinidad og Tobago (engelsk: Republic of Trinidad and Tobago) er en øystat nordøst for Sør-Amerika. Landet består av øyene Trinidad og Tobago, som ligger 30 kilometer nordøst for Trinidad. Nærmeste naboland er Venezuela. Hovedstaden er Port of Spain med 37,074 innbyggere (2011), men med 48,838 innbyggere er San Fernando den største av landets to byer.
Oljehavnen Pointe-à-Pierre ligger nord for San Fernando og et stykke sør for byen ligger Point Fortin som har en stor utskipingshavn for landets gassproduksjon. Nord i landet ligger havnen Templadora som er omlastingshavn for bauxitt og alumina fra Guyana og Surinam, der utvinningen foregår inne i landet og større skip ikke kan lastes fulle på grunn av dybdeforhold i elvene Demerara og Paramas. Råvarene sendes videre til aluminiumsverk blant annet i USA, Canada og Europa.
Trinidad og Tobago er kjent som opphavssted for steel band-musikk (oljefat omgjort til musikkinstrumenter), rosa flamingoer og asfaltsjøen Pitch Lake.
Navn
Staten har navn etter de to hovedøyene. Begge fikk angivelig navn av Kristoffer Columbus i 1498.
Trinidad fikk navn etter det spanske ordet for treenighet. Det er forklart med at Columbus enten ankom på treenighetssøndagen, eller at han så tre fjelltopper som minte ham om treenigheten. Arawakene kalte øya Iere, kolibri.
Navnet Tobago sies å stamme fra haitisk tambaku, pipe, men er også forklart som å komme fra ordet for tobakk, tabaco. Bakgrunnen skal da ha vært at Columbus hadde merket seg innbyggernes tobakksrøyking. Det antas ofte at ordet tobakk kommer fra tainoenes ord for tobakk, men opphavet er spansk tabaco. I spansk eksisterte ordet før Columbus' sjøferder til den nye verden og kan gå tilbake til arabisk. Språkene i det karibiske området hadde ved spanjolenes ankomst helt forskjellige ord for tobakk.
Columbus mente å ha sett to øyer da han forlot Trinidad i august 1498. Han kalte dem Asumpción og Concepción. Sannsynligvis var det bare ei øy, Tobago, han hadde sett. Navnet Tobago dukker opp fra 1511 på spanske kart og i spanske dokumenter. Skrivemåten varierte innenfor og mellom de ulike europeiske språkene. På 1500- og 1600-tallet dannet det seg en oppfatning om at spanjolene lærte å dyrke tobakk av indianerne på Tobago. Kanskje ble navnet Tobago hengende ved øya fordi den fra sjøen kan se ut som formen på en sigar.
Kalinaindianerne (fastlandskaribene) kalte øya Urupaina, som betyr stor snegl. Midt på 1600-tallet skrev en fransk misjonær at kalinagoindianerne (øykaribene) kalte den Aloubaéra, kanskje etter en slange i deres mytologi.
Naturgeografi
Landet består av to store øyer, Trinidad og Tobago, i det sørøstlige Karibia like utenfor kysten av Sør-Amerika. Øyene regnes som de sørligste av De små Antiller, men geologisk utgjør øyene en del av Sør-Amerika. Pariabukta i vest skiller landet fra Venezuela. Fjellrekken nord på Trinidad og på Tobago ligger i forlengelsen av Cordillera de la Costa i Venezuela.
Avstanden til kysten av Venezuela er 11 km på det smaleste. Sundet mellom Trinidad og Venezuela i nord kalles Dragon's Mouth eller Bocas del Dragón. I sør forbinder det smale sundet Serpent's Mouth eller Boca de la Serpiente Pariabukta med Columbus-stredet, farvannet mellom Trinidad og det søramerikanske fastlandet.
Guyanastrømmen, overflatehavstrømmen som er en gren av Den sørlige ekvatorialstrømmen, fører havvann fra sørøst mot Trinidad og Tobago. Ved Trinidad deler strømmen seg. Den nordlige hoveddelen går mot Tobago og fortsetter derfra vestover i Det karibiske hav. En sørlig del strømmer gjennom Columbus-stredet og Serpent's Mouth og inn i Pariabukta. I regntiden får strømmen tilført ferskvann fra utløpet av Orinoco slik at saltinnholdet i bukta går sterkt ned.
Ibogain
Ibogain er et indolalkaloid og et lengevirkende hallusinogen som i økende grad har blitt kjent for sin anvendelse i behandling av opioid-avhengighet og liknende avhengighets-syndromer. Det forekommer naturlig i en rekke av plantene i gravmyrtfamilien, blant dem først og fremst i iboga.
Trinidad og Tobago
Trinidad
Trinidad er den største øya med et areal på rundt 4800 km². Utenfor nordvestspissen av Trinidad ligger en rekke små øyer som strekker seg mot Pariahalvøya i Venezuela: Monos, Huevos og Chacachacare. Sørvest på Trinidad strekker Cedroshalvøya seg vestover med Icacos Point som sørvestligste punkt. Holmen Soldado Rock ligger ca. 10 km vest av halvøya.
Ibogain
Historie
Ibogain ble første gang isolert fra rotbarken til tabernanthe iboga i 1901 av Dybowski og Landrin og uavhengig av dette av Haller og Heckel samme år. Eksemplarer av planten ble skaffet til veie fra Gabon på midten av 1800-tallet, der den har blitt brukt i innvielsesritualer i bwiti-religionen. Den utfordrende fullstendige syntese oppnådde G. Büchi i 1966. Siden den gang har ytterligere fullstendig syntetiske fremstillingsruter blitt utviklet. Bruken av ibogain i behandlingen av forstyrrelser knyttet til stoffbruk hos mennesker ble først gang foreslått av Howard Lotsof i en amerikanske patent i 1985. Ibogains evne til å mildne opiodabstinenser bekreftet hos rotter, ble først publisert av Dzoljic og andre (1988). Ibogains anvendelse for å redusere selvadministrering av morfin i prekliniske studier ble vist av Glick og andre (1991) og ibogains evne til å redusere selvadministrering av kokain hos rotte ble vist av Cappendijk og andre (1993). Støtte til påstanden om at ibogain behandler alkoholavhengighet ble fastslått av Rezvani (1995).
Forskning som viser ibogains effektivitet i å redusere opioidabstinenser hos stoffavhengige forsøkspersoner ble publisert av Alper og andre (1999) og Mash og andre (2000). Det har riktignok ennå ikke fremkommet fagfellevurderte studier som viser noen statistisk signifikant langtidsforbedring etter administrering av ibogain til mennesker med stoffproblemer.
Virkninger
Det har blitt observert at ibogain kan avbryte avhengighet til opioider. En integrert del av ibogains virkning er å mildne symptomer på opiodabstinenser. Forskning tyder også på at ibogain kan virke avbrytende på flere former for substansavhengighet, som til alkohol, metamfetamin og nikotin, og til og med ha en avbrytende virkning på avhengighetsliknende, destruktive adferdsmønstre som ikke handler om substansmisbruk eller kjemisk avhengighet. Ibogain er blitt benyttet som adjuvans til psykoterapi av Claudio Naranjo, og noe av dette arbeidet ble beskrevet i boka The Healing Journey
Trinidad og Tobago
Trinidad
Det er tre fjell- og høydedrag på øya, det høyeste i nord, det laveste i sør. Northern Range som strekker seg fra øst til vest nord. Høyeste punkt er Aripo (også kalt El Cerro del Aripo) på 940 moh. Midt på Trinidad går Central Range diagonalt over øya i retning fra sørvest til nordøst. Høyeste punkt her er Tamana på 308 moh. I sør danner en rekke lave åser Southern Range.
Ibogain
Farmakologi
Ibogains farmakologi er ganske kompleks, og innvirker på mange forskjellige nevrotransmittersystemer på en og samme tid. På grunn av sin rimelig lave potens på sine målsteder, blir ibogain anvendt i store doser på hundresvis av milligram, opp til ett gram.
Mekanisme og farmakodynamikk
Blant nylig framsatte hypoteser om ibogains virkemekanismer er aktiveringen av virkningsveien for gliacelle-linjederivert nevrotropisk faktor (GDNF)i det ventrale tagmentale området (VTA) i hjernen. Arbeidet har primært blitt utført i preklinisk etanolforskning hvor 40 mg/kg av ibogain forårsaket økninger av rNA uttrykk av GDNF kongruent med reduksjon av etanolinntak hos rotte, fravær av nevrotoksisitet eller celledød.
Trinidad og Tobago
Trinidad
Ortoire i sør og Caroni i nord er de lengste elvene. Caroni Swamp dannes der elva Caroni renner ut i Pariabukta sør for hovedstaden Port of Spain. Et annet viktig våtmarksområde er Nariva Swamp. Det dekker et område på 11,343 hektar på østkysten av Trinidad og er landets største ferskvannssump. Northern Range har mange fosser. De mest kjente er Blue Basin Falls og Maracas Falls. Begge har et fall på 91 meter.
Ibogain
Mekanisme og farmakodynamikk
Noen kilder mente at ibogains anti-addiktive egenskaper delvis kan skyldes at det er en NMDA-reseptorantagonist, ettersom andre NMDA-antagonister slik som ketamin har blitt brukt til å behandle amfetamin-avhengighet. Ibogain er en sigma2reseptor-agonist.
Trinidad og Tobago
Trinidad
På øst- og vestkysten finnes det mangroveskog. Det er korallrev ved nordøstkysten.
Fylkesvei 5346
Fylkesveg 5346 går mellom Langemyrane og Steinestø ferjekai i Bergen kommune.
Veien var en del av europavei 39 fram til Nordhordlandsbrua ble åpnet i 1994. Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 269 (Hordaland).
Ibogain
Derivater
Et syntetisk derivat av ibogain, 18-metoksykoronaridin (18-MC) er en selektiv α3β4-antagonist som ble utviklet i et samarbeid mellom nevrologen Stanley D. Glicks (Albany) og kjemikeren Martin E. Kuehne (Vermont).
Avhengighetsavbrytelse
Tilhengere av ibogainbehandling av stoffavhengighet har etablert formelle og uformelle klinikker eller selvhjelpsgrupper i Canada, Mexico, Karibien, Costa Rica, Tsjekkia, Frankrike, Slovenia, Nederland, Brasil, Sør-Afrika, Storbritannia og New Zealand der ibogain blir tilført i kontrollerte omgivelser som et eksperimentelt legemiddel. I Sverige, et av de få land der ibogain er forbudt, ble «Stiftelsen Iboga» opprettet våren 2006 «som är en religiöst och partipolitiskt obunden stiftelse som arbetar för att svensk missbrukarvård skall ta till sig ibogain som redskap i behandling av drogberoende.» Selv om den fulle innsikt om ibogains virkninger ennå er framvoksende, virker det som den mest effektive behandlingen skjer ved visjonære doser av ibogain som produserer en avbrytelse av opiat-lyst, etterfulgt av intens veiledning og terapi gjennom hele avbruddsperioden. Noen pasienter har behøvd en andre eller tredje sesjon i løpet av de neste 12 til 18 måneder for å kvitte seg helt med opiatavhengigheten. En minoritet blant pasientene får fullt tilbakefall til opiatavhengighet i løpet av dager eller uker. En omfattende artikkel om temaet ibogainterapi som beskriver prosedyrer, virkninger og ettervirkninger er «Ibogaine in the Treatment of Chemical Dependence Disorders: Clinical Perspectives» av Howard Lotsof.
Behandling av kroniske smerter
I 1957 oppdaget Jurg Schneider som var farmakolog ved CIBA at ibogain potenserer morfinanalgesi. Ytterligere forskning ble oppgitt og ingen flere data ble noensinne publisert av forskere fra Ciba omkring ibogain/opioid-interaksjoner. Nesten 50 år senere offentliggjorde Patrick Kroupa og Hattie Wells den første behandlingsprotokoll for administrering av ibogain parallelt med opioider hos mennesker som anga at ibogain reduserer toleransen overfor opioid-medikamenter. Kroupa og andre utgav sine forskningsresultater i Multidisciplinary Association for Psychedelic Studies (MAPS) Journal som viste at administrering av lave «vedlikeholdsdoser» av ibogain HCl sammen med opioider nedsetter toleransen.
Bivirkninger
I terapeutiske doser har ibogain et aktivt vindu på fra 24 til 48 timer, er psykisk intenst og medfører ataksi så lenge som 12 timer, noen ganger lenger. Kvalme som kan føre til oppkast er ikke uvanlig i løpet av behandlingen. Slike ubehagelige symptomer medfører at ibogains misbrukspotensial som et rekreasjonelt rusmiddel er lavt.
Middelet er eksperimentelt og kontroversielt, og isolerte tilfeller med dødelige hjertearytmier ved behandling skal ha forekommet. Det gjenstår ennå i disse tilfellene klart å få fastslått kausal forbindelse mellom mortalitet og ibogaininntak fordi det er uklart hvorvidt andre stoffer (så som heroin) ble inntatt samtidig av pasienten selv, mot anvisningene som var gitt, og fordi obduksjonene ikke har gitt noe entydig svar. Arytmier har blitt observert på EKGer ved konversjonspunktet fra ibogain til noribogain.
Forskning
Et forskningsprosjekt omkring ibogain ble finansiert av det amerikanske nasjonale institutt for narkotikamisbruk (NIDA) på begynnelsen av 90-tallet. NIDA ga opp sine bestrebelser på å videreføre dette prosjektet til kliniske undersøkelser i 1995, og viste da til at andre rapporter antydet en risiko for hjerneskade ved ekstremt høye doser, og dødelig hjertearytmi hos pasienter som fra før hadde hatt tidligere helseproblemer, og dessuten mangelfull budsjettdekning for ibogainutvikling. NIDA-støtte til ibogainforskning fortsetter imidlertid gjennom indirekte bevilgninger, hvilket det ofte henvises til i fagfellevurderte ibogain-publikasjoner.
Ingen andre kilder til finansiering dukket opp før i 2005, da dr. Deborah Mash mottok den nødvendige økonomiske støtte fra en anonym kilde. Med denne støtten har FDA-godkjente Fase I kliniske forsøk med bruk av ibogain på stoffavhengige menneskelige forsøkssubjekter blitt restartet ved University of Miami, uavhengig av NIDA.
Juridisk status
I 1966 ble ibogain klassifisert som «Schedule I Controlled Substance» i USA, sammen med andre psykedeliske stoffer slik som LSD og meskalin. Siden har flere andre land, inkludert Sverige, Danmark, Belgia og Sveits også forbudt salg og besittelse av ibogain. Ibogain er ikke oppført på den norske narkotikalisten, men alle trypaminderivater er nå oppført på narkotikalisten og ibogain er et tryptaminderviat.
Trinidad og Tobago
Tobago
Tobago ligger ca. 30 km nordøst for Trinidad. Øya har et areal på omkring 115 km². Den domineres av Main Ridge som går fra sørvest til nordøst. Fjellene har en høyde på rundt 550 moh., med 576 moh. som høyeste punkt. Fjellene flater i sørvest ut mot et korallplatå. Sørvestkysten har mangrove.
Utenfor kysten i sørvest ligger Buccoo-revet, fem flate korallrev som omgir lagunen Bon Accord.
Little Tobago og andre småøyer ligger ved nordøstenden av Tobago.
Klima
Det er mindre nedbør fra midten av januar til mai. Øyene ligger sør for det atlantiske orkanbeltet og landet er mindre utsatt for orkaner enn andre karibiske land.
Demografi
Landet opplevde betydelig befolkningsvekst i andre halvdel av 1800-tallet. Fra 1871 til 1881 vokste befolkningen med 3 % per år. Etter andre verdenskrig var befolkningen økt til over 500,000 og i 1980 var befolkningen på over én million.
Befolkningsutviklingen har vært påvirket av utvandring. Mellom 1960 og 1980 utvandret omkring 175,000. Utvandringen fortsetter i hovedsak til USA, Canada og Storbritannia. Flere kvinner enn menn utvandrer.
Ved folketellingen i 2011 var 3,7 % av befolkningen innvandrere. 55,6 % av innvandrerne kom fra andre land i Karibia, særlig Grenada, Guyana og Saint Vincent og Grenadinene.
Folkegrupper
Befolkningen har blandet opphav som gjenspeiler landets kolonihistorie med slaveri og kontraktsarbeid. Ved folketellingen i 2011 hadde 35,4 % av befolkningen indisk opphav, mens 34,2 % var av afrikansk avstamning. 7,7 % var av blandet indisk-afrikansk opphav, mens 15,2 % var av annen blandet avstamning.
Mens befolkningen på øya Trinidad gjenspeiler mangfoldet av befolkningsgrupper i landet som helhet, er situasjonen en annen på naboøya Tobago, der 85,2 % av befolkningen er av afrikansk avstamning.
Språk
Engelsk er offisielt språk. Dagligspråket er et kreolspråk basert på engelsk.
Engelsk har vært offisielt språk siden 1823, men fransk-kreolsk var i utbredt bruk til mot slutten av 1800-tallet. I noen områder på Trinidad var fransk-kreolsk enerådende til 1940-årene og mange eldre var tospråklige til 1960-årene. Engelsk-kreolsk vant først innpass i byene. Med skolegang for bredere lag av befolkningen og utbredelsen av aviser, overtok engelsk i løpet av 1920-årene som språket for offisielle sammenhenger. Historisk har spansk og bhojpuri også vært benyttet på Trinidad.
På Tobago har engelsk og engelsk-kreolsk dominert, slik at det oppsto forskjeller i de engelskbaserte kreolspråkene på de to øyene.
I 1975 ble trinidadengelsk offisielt anerkjent og det fikk innpass i undervisningen i skolen. Etter dette er språket også benyttet i radio og fjernsyn.
Religion
Kristendommen er største religion, mens 18,2 % av befolkningen tilhørte hinduismen og 5 % islam ved folketellingen i 2011.
Blant de kristne var Den katolske kirke det største kirkesamfunnet med 21,6 % av befolkningen. Pinsebevegelsen og evangelikalsk kristendom med Full Gospel har vært i sterk vekst og mer enn doblet sin tilhengerskare fra 2001 til 2011. I 2011 tilhørte 12 % av befolkningen slike kirker. Også sjuendedagsadventistene og baptistene har opplevd vekst. Andelen metodister, anglikanere og presbyterianere/kongregasjonalister falt fra 2001 til 2011.
Forsvars- og utenrikspolitikk
Landets forsvarsstyrke, Trinidad and Tobago Defence Force, ble grunnlagt i 1962. I tillegg til oppgaven med å ivareta landets forsvar, skal forsvarsstyrken også bidra til indre sikkerhet og orden og bistå ved naturkatastrofer og krisesituasjoner.
Trinidad and Tobago Defence Force har hærstyrker, kystvakt og et luftforsvar. Hærstyrkene består av to infanteribataljoner, en ingeniørbataljon og en støttebataljon. Til sammen disponerer forsvaret en styrke på 5,126 mann (2010).
Marathon County
Marathon County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot Lincoln County i nord, Langlade County i nordøst, Shawano County i øst, Waupaca County i sørøst, Portage County og Wood County i sør, Clark County i vest og mot Taylor County i nordvest.
Trinidad og Tobago
Offentlige fridager
Landet har fjorten offentlige fridager. Dersom en bevegelig høytidsdag faller på en søndag, er påfølgende mandag offentlig fridag. Skulle to offentlige fridager havne på samme dato, blir påfølgende dato også fridag.
Marathon County
Marathon Countys totale areal er 4,082 km² hvorav 81 km² er vann. I 2000 hadde fylket 125,834 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Wausau.
Tigermilk
Tigermilk er Belle & Sebastians debutalbum og ble gitt ut i 1996. Albumet ble først utgitt i kun 1 000 eksemplarer på vinyl av Electric Honey, men ble gitt ut på nytt i 1999 av Jeepster Records. Vinylplatene fra første gang albumet ble gitt ut er i dag ettertraktede samleobjekt ettersom de finnes i få eksemplarer. I Norge oppnådde albumet en 20.-plass på VG-lista.
Marathon County
Fylket ble grunnlagt i 1807 og er oppkalt etter byen Marathon i Hellas.
Tigermilk
Alle låtene på albumet er skrevet av Stuart Murdoch mellom 1993 og 1996. Selv om Mick Cooke bidro på albumet var han ikke en del av bandet da platen ble spilt inn.
Trinidad og Tobago
Offentlige fridager
30. mai er minnedag for indernes ankomst. De første kontraktsarbeiderne fra India ankom i 1845. Denne dagen ble gjort til offentlig fridag i 1994. 19. juni markeres som arbeidernes dag. Datoen er valgt til mine om arbeideruroen i 1937. Den regnes som arbeiderbevegelsens fødsel. Avskaffelsen av slaveriet feires med offentlig fridag 1. august. Dette var datoen i 1834 da slaveriet ble avskaffet i det meste av det britiske imperiet. Frigivelsesdagen ble gjort til offentlig fridag i 1985. Uavhengighetsdagen feires 31. august, mens 24. september er republikkdagen. Den første av disse feirer dagen for uavhengigheten fra Storbritannia i 1962. Den andre er til minne om at Trinidad og Tobago gikk over til å bli republikk 1. august 1976. Dagen feires 24. september, som er datoen da parlamentet første gang møtte under den nye, republikanske grunnloven.
Festivaler og høytider
I tillegg til de offentlige fridagene markeres en rekke andre høytider og festivaler.
En annen høytid av betydning er hosay. Dette er en høytid som ble brakt til landet av indiske kontraktsarbeidere. Utgangspunktet var den muslimske feiringen av muharram, men utviklet seg til en høytid der både muslimer og hinduer deltar. Den første kjente markeringen av hosay fant sted i 1847. Hosay varer i tolv dager.
Tobago Heritage Festival går over to uker i slutten av juli og fram til frigivelsesdagen 1. august. Festivalen, som feirer kulturarven på øya Tobago, ble første gang holdt i 1987.
Idrett
Fotballandslaget kvalifiserte seg til VM i Tyskland 2006. Landet var det minst folkerike som deltok i mesterskapet.
Fylkesvei 5458
Fylkesveg 5458 går mellom Nesbø og Eidetræ i Alver kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 394 (Hordaland).
Matla kullkraftverk
Årsproduksjonen er 25,2 TWh elektrisk kraft. Det er om lag 1 100 ansatte ved anlegget.
Olga Šilhánová
Hun deltok i OL 1948, her fikk Tsjekkoslovakia gull i lagkonkurransen. Kvinnene ble kun premiert som lag, men i enkeltapparatene fikk hun 32.-plass i bom, ellevteplass i ringer og 48.-plass i bøylehest, noe som gjorde henne til den 26. beste gymnasten sammenlagt.
Tutuka kullkraftverk
Tutuka kullkraftverk er et av verdens største kullkraftverk. Det har en installert produksjonskapasitet på 3 510 MW fordelt på 6 like store blokker, og er lokalisert i Sør-Afrika 25 km fra Standerton i provinsen Mpumalanga. Utbyggingen skjedde i årene 1985–1990.
Årsproduksjonen er 8,9 TWh elektrisk kraft. Det er om lag 950 ansatte ved anlegget.
Vellinge kommune
Vellinge kommune er en kommune i Skåne län i landskapet Skåne i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Vellinge.
Tettsteder
Vellinge kommune har ni tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Korprisen
Korprisen er en pris som årlig deles ut av Norges Korforbund til enkeltpersoner eller grupper som har bidratt til å gi norsk korsang større utbredelse og høyere kvalitet. Det er styret i Norges Korforbund som velger ut kandidater til prisen hvert år.
Troels Arnkiel
Troels Arnkiel (født i Toldsted, døpt 28. april 1638, død 7. september 1712 i Aabenraa) var en dansk prest og forsket på steinaldergraver. I dag kan man se en langdysse (gravhaug) i Munkwolstrup, som Arnkiel ledet utgravningen av.
Immunitet (medisin)
Immunitet (fra latin immunitas) er et medisinsk begrep som beskriver den situasjon som råder når en organisme har tilstrekkelig med biologiske beskyttelsesmekanismer for å unnvike infeksjoner, sykdommer eller annen uønsket biologisk invasjon. Immunitet er flercellete organismer evne til å motstå skadelige mikroorganismer og involverer både spesifikke og ikke-spesifikke komponenter. De ikke-spesifikke komponentene fungerer som barrierer eller eliminatorer for et bredt spekter av patogener for å stoppe mikroorganismer innen de forårsaker sykdom. Andre deler av immunsystemet tilpasser seg for hver ny sykdom som organismen rammes av og kan generere patogenspesifikk immunitet.
Spesifikk (også kalt adaptiv) immunitet deles ofte i sin tur opp i to deler avhengig av hvordan immuniteten oppstår. Naturlig immunitet oppstår gjennom utilsiktet kontakt med et patogen, mens kunstig immunitet opptrer ved for eksempel vaksinasjon. Både naturlig og kunstig immunitet kan i sin tur deles opp i ytterligere undergrupper, avhengig av hvor lang tid beskyttelsen varer. Passiv immunitet er kortlivet og varer et par måneder, mens aktiv immunitet kan vare livet ut.
Etymologi
Det moderne ordet «immunitet» stammer fra det latinske immunitas (genitiv immunitatis), jf. også fransk immunité, tysk Immunität) som betyr «fritak fra tjeneste eller forpliktelse», hvilket også benyttes i jus, eksempelvis «parlamentarisk immunitet» ved at et medlem av en nasjonalforsamling er helt eller delvis beskyttet mot strafferettslig forfølgning.
Teorihistorie
I tusenvis av år har menneskeheten vært fascinert av årsakene til sykdom og begrepet immunitet. Det forhistoriske synet var at sykdom var forårsaket av overnaturlige krefter, og at sykdom var en form for teurgisk straff for «dårlige gjerninger» eller «onde tanker» besøkt i sjelen av gudene eller av ens fiender. I klassisk gresk tid ble Hippokrates, som regnes som medisinens far, tilskrevet en endring eller ubalanse i en av de fire kroppslige saftene eller humorene (blod, slim, gul galle eller svart galle). De første skriftlige beskrivelsene av begrepet immunitet kan ha blitt gjort av atheneren Thukydides, som i 430 f.Kr. beskrev at da pesten rammet Athen: «de syke og døende ble tatt hånd om av den medlidende omsorgen til de som var blitt friske, da de kjente til sykdomsforløpet og var selv fri for bekymringer. For ingen ble noen gang angrepet en gang til, eller ikke med dødelig resultat.»
Aktiv immunterapi kan ha begynt med Mitridates VI av Pontos (120-63 f.Kr.) som, for å indusere aktiv immunitet for slangegift (venom), anbefalte å bruke en metode som ligner på moderne toksoid serumterapi, ved å drikke blodet til dyr som matet med giftslanger. Han antas å ha antatt at disse dyrene skaffet seg en avgiftende egenskap, slik at blodet deres ville inneholde transformerte komponenter av slangegiften som kunne indusere motstand mot det i stedet for å utøve en giftig effekt. Mitridates resonnerte at ved å drikke blodet til disse dyrene kunne han oppnå lignende motstand. I frykt for giftmord tok han daglige nesten-dødelige doser av gift for å bygge toleranse. Han sies også å ha forsøkt å lage en «universell motgift» for å beskytte seg mot alle giftstoffer. I nesten 2000 år ble gift antatt å være den nærmeste årsaken til sykdom, og en komplisert blanding av ingredienser, kalt Mithridate, ble brukt til å kurere forgiftning under renessansen. En oppdatert versjon av denne kuren, Theriacum Adromachi, ble brukt langt inn på 1800-tallet. Begrepet «immuner» finnes også i det episke diktet «Pharsalia» skrevet rundt 60 f.Kr. av poeten Marcus Annæus Lucanus for å beskrive en nordafrikansk stammes motstand mot slangegift.
Den første kliniske beskrivelsen av immunitet som oppsto fra en spesifikk sykdomsframkallende organisme er sannsynligvis Kitab fi al-jadari wa-al-hasbah, oversatt 1848 til A Treatise on Smallpox and Measles («En avhandling om kopper og meslinger»), skrevet av den muslimske lege Rhazies eller Abu Bakr al-Razi på 900-tallet. I avhandlingen beskriver Al Razi den kliniske presentasjonen av kopper og meslinger og fortsetter med å indikere at eksponering for disse spesifikke midlene gir varig immunitet (selv om han ikke bruker dette begrepet). Han skilte mellom klart mellom disse to epidemiske sykdommenes ytringsformer og pekte på at de opptrådte som barnesykdommer i hans hjemland. Befolkningen hadde tilpasset seg sykdommen og at de fleste voksne var immune.
Fram til 1800-tallet var også miasme-teorien allment akseptert. Teorien så på sykdommer som kolera eller svartedauden som forårsaket av en miasme (fra gresk miasma, «forurensning») en skadelig form for «dårlig luft». Hvis noen ble utsatt for miasme i en myr, i kveldsluft eller pusteluft på en sykestue eller sykehusavdeling, kunne de få en sykdom. Siden 1800-tallet har imidlertid smittsomme sykdommer blitt sett på som forårsaket av bakterier/mikrober. Til tross for at teorien var feilslutning, var virkningen, som gassmasker, utlufting, godt ventilerte bygninger, og grønn parker, ikke uten helsebringende goder i seg selv. Ullevål sykehus i Oslo fra 1897 ble anlagt i overensstemmelse med miasmeteorien med godt ventilerte bygninger adskilt av brede gressplener. I ordet malaria har miasme fått et lite minnesmerke ved at det er avledet fra italiensk, mala aria, «dårlig luft».
I Europa dukket induksjonen av aktiv immunitet opp i et forsøk på å inneholde kopper. Vaksinasjon har eksistert i ulike former i minst tusen år, men som nevnt uten terminologien. Den tidligste bruken av immunisering er ukjent, men rundt 1000 e.Kr. begynte kineserne å praktisere en form for immunisering ved å tørke og inhalere pulver avledet fra skorpene av kopperlesjoner. Rundt 1400-tallet i India, Det osmanske riket og Øst-Afrika var praksisen med inokulering (stikke huden med pulverisert materiale avledet fra koppeskorper) ganske vanlig. Hvorfor et lite angrep av viruset førte til full immunisering viste man ikke. Metoden nådde London i 1721 ved hjelp av lady Mary Wortley Montagu, hustruen til den britiske ambassadøren i Istanbul, som var blitt gjort oppmerksom på vaksinen gjennom greske leger. Det tok tid før vaksineringen ble gjennomført i stor skala, men etter at den britiske dronningens sønn døde av kopper ble det satt i gang i stor skala. En britisk lege brakte vaksinen til Det russiske keiserdømmet i 1798, og Fredrik II av Preussen satt i gang storstil vaksinering og hele hæren ble immunisert.
I 1798 introduserte Edward Jenner den langt sikrere metoden for bevisst infeksjon med kukoppervirus, (koppevaksine), som forårsaket en mild infeksjon som også induserte immunitet mot kopper. Ved 1800 ble prosedyren referert til som vaksinasjon. For å unngå forvirring ble koppepoding i økende grad referert til som variolasjon, (fra variola, det medisinske ordet for kopper) og det ble vanlig praksis å bruke dette begrepet uten hensyn til kronologi. Suksessen og den generelle aksepten av Jenners prosedyre førte senere til å drive den generelle karakteren av vaksinasjon utviklet av Pasteur og andre mot slutten av 1800-tallet. I 1891 utvidet Pasteur definisjonen av vaksine til ære for Jenner, og det ble da viktig å kvalifisere begrepet ved å referere til poliovaksine, meslingevaksine etc.