cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frøkens kjæledegge
Produksjon
Fay Kanin og Michael Kanin skrev opprinnelig manuset som et drama, før de endret det til en komedie. I februar 1952 kjøpte produsentene William Perlberg og George Seaton filmrettighetene til historien. Planen var at filmen skulle bli utgitt året etter. Innspillingen startet imidlertid ikke før i april 1957. Det ryktes at både Cary Grant og James Stewart takket nei til den mannlige hovedrollen, før den til slutt gikk til Clark Gable. Han stilte som vilkår at han fikk ti prosent av filmens overskudd. Doris Day hadde akkurat fullført innspillingen av The Pajama Game (1957), og ønsket en pause da hun ble tilbudt den kvinnelige hovedrollen. Hun takket likevel ja for å få muligheten til å jobbe med Gable, som hun var en stor beundrer av. Mamie Van Doren på sin side var en beundrer av Day, men skrev i selvbiografien sin at Day hadde stjernenykker og ignorerte henne under innspillingen av filmen. Hun kom imidlertid godt overens med Gable, som skal ha sagt at hun minnet han om hans avdøde kone, Carole Lombard.
Innspillingen foregikk fra 17. april til 21. juni 1957. Deler av filmen ble spilt inn i lokalene til Los Angeles Times. Noen scener ble også spilt inn i New York. 67 avisspaltister og journalister fra hele USA spilte seg selv, etter å ha blitt invitert av produsentene som et PR-stunt for filmen.
En scene der Gables rollefigur besøker Van Dorens rollefigur i garderoben på nattklubben der hun jobber ble ikke brukt i den ferdige filmen. Van Doren uttalte opprinnelig at en sjalu Day var ansvarlig for dette. Senere ombestemte hun seg og spekulerte i at hennes unge alder muligens hadde fått Gable til å se for gammel ut.
Filmen var Days første sexkomedie, men var likevel ganske uskyldig grunnet sensurloven. Hennes to neste filmer i denne sjangeren, Kryss på linjen (1959) og Pyjamas for to (1961), der hun spilte mot Rock Hudson, hadde lignende forviklinger i handlingen som Frøkens kjæledegge.
Mottakelse
Filmen ble godt mottatt, både blant kritikerne og publikum. Variety mente filmen inneholdt «fantastisk humor» og var «hjertelig». A. W. i The New York Times lot seg også imponere og beskrev filmen som «en behagelig opplevelse». Han mente filmen bød på glad og sjarmerende underholdning.
Homagium
Homagium (latin, av homo «mann», på norsk oversatt med «hyllest» eller «håndgang») var under den vesteuropeiske føydalismen den symbolske handlingen eller seremonien som skapte et forpliktende forhold mellom en vasall og hans herre.
Lusail
Idrett
Sammen med Doha skal Lusail arrangere håndball-VM for menn i 2015. Lusail Flerbrukshall ble bygget for anledningen. Lusail er dessuten en av 7 byer som er utvalgt til å arrangere kamper under Fotball-VM 2022.
Se også
The Pearl
Homagium
Seremonien besto i at vasallen knelende la sine hender mellom herrens hender (immixtio manuum) og mottok et kyss (osculum) på munnen. I tillegg kunne det følge en troskapsed (fidelitas), og vasallen kunne motta et len av føydalherren (investitur). Det forholdet som oppsto mellom herren og vasallen var livsvarig. Vasallen forpliktet seg til å adlyde herren og følge ham i krig, mens herren på sin side forpliktet seg til å beskytte vasallen.
Homagium-seremonien oppsto i Frankerriket i tidlig middelalder. Selv om den ble mindre viktig i senmiddelalderen, kan den forfølges helt til den franske revolusjonen.
I Norge måtte hirdmennene utføre håndgang og sverge troskapsed til kongen. De ble derfor kalt kongens «håndgangne» menn.
Achenheim
Achenheim er en kommune i departementet Bas-Rhin i regionen Grand Est (tidligere regionen Alsace) nordøst i Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Mundolsheim som tilhører arrondissementet Strasbourg-Campagne. I hadde Achenheim 0 innbyggere.
Befolkningsutvikling
Antall innbygere i kommunen Achenheim
Let Us Compare Mythologies
Let Us Compare Mythologies er Leonard Cohens debutbok. Den ble gitt ut i 1956 rett etter at Cohen avsluttet studiet i engelsk litteratur ved McGill University. Boken ble først publisert som del av McGill Poetry Series redigert av Louis Dudek, en bokserie som skulle vise frem universitetets mest begavede studenter. Boken består stort sett av dikt Cohen skrev som ung student på McGill og reflekterer Cohens senere tema som kjærlighet og religion. Boken reflekterer også tapet av faren. Debuten viste den formelle strenghet, intellektuell søking, melankolien og mørke humoren som preget alle hans senere verk. Den har 44 dikt og illustrasjoner av Freda Guttman. Boken solgte i et begrenset opplag og mottok gode kritikker der flere merket seg Cohens talent.
Førsteutgaven er sjelden og selges for over 1000 dollar. In 2007 ble den på nytt trykket i en faksimileutgave til 50-års jubileet (Ecco Press).
Sanne og Regnbueriket
Sanne og Regnbueriket (True and the Rainbow Kingdom) er en animert serie.
Tay Rail Bridge
Broa ble åpnet for trafikk den 31. mai 1878, men ble raste sammen den 28. desember 1879. Det var sterk vind, og et tog som samtidig var på vei over broa. Toget ble med i raset, og alle de 75 passasjerene samt togpersonalet omkom.
Broa ble gjenoppbygget i 1887, nå med dobbeltspor.
Danmarks og Norges Oeconomiske Magazin
Bakgrunn
31. mars 1755 utstedte den danske regjeringen under overhoffmarskalk grev Adam Gottlob Moltke, stedfortreder til kong Fredrik 5., et kongelig innbydelsesbrev til alle undersåttene uavhengig av standtilhørighet og sosial status om å sende inn avhandlinger om rikets naturlige og demografiske ressurser.
Formålet var å opplyse offentligheten om forhold som kunne forbedre rikets økonomi og næringsliv. Alle godkjente avhandlinger skulle bli trykket på statens bekostning. Slik ble enevoldsmakten en delaktig sponsor i kunnskapsutbredelsen i Danmark-Norge, et kjennetegn ved det opplyste enevelde.
Etablering
I etterkant av innbydelsesbrevet henvendte Moltke seg til Erik Pontoppidan. Pontoppidan hadde lang erfaring innen religiøs, naturvitenskapelig og økonomisk skriving, og som prokansler hadde han autorisasjon til å trykke og å overveie den statlige sensuren.
Det var offentliggjøringen av innsendte brev, etterlyst av Moltke innbydelsbrev, som i første omgang la grunnlaget for innholdet i den første utgaven av Oeconomiske Magazin.
I 1757 kom første utgaven av Oeconomiske Magazin ut under den fulle tittelen: «Danmarks og Norges oeconomiske Magazin, befattende en Blanding af adskillige velsindede Patrioters indsendte smaae Skrifter, angaaende den muelige Forbedring i Ager- og Have-Dyrkning, Skov-Plantning, Mineral-Brug, Huus-Bygning, Fæe-Avling- Fiskerie, Fabrik-Væsen og deslige».
Profil
Til sammen ble det utgitt åtte utgaver av Oeconomiske Magazin. De fleste av avhandlingene ble skrevet av dansk-norske embetsmenn, sogneprester og handelsmenn. Avhandlingene inneholdt tanker om selve samfunnet og statens økonomiske liv og innrettelse, om skattesystemet, om teknologi, fysikk og kjemi, om folkemengdens størrelse og om bondestandens stilling i samfunnet.
Anne Grete Preus komplett 1988–2013
Anne Grete Preus komplett 1988–2013 er en samleboks med Anne Grete Preus. Boksen ble utgitt den 18. november 2013.
InterViews
InterViews er et tidligere C++ widgetverktøy for vindussystemet X, som ble utviklet av Mark Linton og hans gruppe ved Stanford University ved Silicon Graphics. Den siste større versjonen var InterViews 3.1 i 1993, og inkluderte tegneeditoren Unidraw som var basis for John Vlissides' arbeide ved Stanford.
Danmarks og Norges Oeconomiske Magazin
Profil
Hvert bind ble innledet med en rekke problemstillinger («Problemata») som tidsskriftets publikum ble bedt om å svare på. Til den andre utgaven fra 1758 etterlyste Oeconomiske Magazin avhandlinger som kunne svare på følgende problemstilling:
InterViews
InterViews hadde også lettvekts-glyfer som ble brukt på Apples monokrome skjermer, på Motif, OPEN LOOK og SGI Motif. Verktøyet har blitt portert til nesten alle versjoner av Unix som kjører X11.
Danmarks og Norges Oeconomiske Magazin
Profil
Til tidsskriftets fjerde bind utgitt i 1760 ble det spurt:
«Er det rimeligt, at Folke-Mængden i Dannemark og Norge fordum har været større end som nu? Er det mueligt og tillige gavnligt, at Tallet paa Indbyggerne i Dannemark og Norge blev større end det nu er? Hvad hindrer dets Tilvæxt, og hvorved kunde Forhindringerne ryddes av Veyen?»
Tidsskriftet spurte om det er mulig og tjenlig at tallet på innbyggere i Danmark-Norge ble større enn det var. I femte bind fra 1761 presenterte presten Otto Diderik Lütken tilsvarende tese som den engelske demografen og økonomen Thomas Malthus ble kjent for 40 år senere: At folkemengden avhenger av mengden matvareforsyninger, og at menneskeheten vil formere seg inntil mangelen på matvareforsyninger setter en stopper for den demografiske veksten.
Det er tre dimensjoner som fremtrer i Oeconomiske Magazin:
Konsekvenser
Før etableringen av Oeconomiske Magazin var det hovedsakelig Ludvig Holberg som skriftlig uttrykte seg om økonomiske anliggender. Holberg blir betraktet som den første dansk-norske økonomen. Med Oeconomiske Magazin økte den litterære produksjonen og i ettertid begynte flere å publisere økonomiske avhandlinger.
Oeconomiske Magazin gikk ut av produksjon da Pontoppidan døde i 1764.
Flere av avhandlingene inspirerte og veiledet reformarbeidet påbegynt under Fredrik 5. og fortsettelsen av landboreformene.
Hualālai
Hualālai er en skjoldvulkan på øya Hawaii, den største av Hawaiiøyene i den amerikanske delstaten Hawaii i Stillehavet. Den ligger 2 521 meter over havet. Vulkanen er den tredje yngste og tredje mest aktive av de fem vulkanene som former øya Hawaii, etter Kīlauea og den mye større Mauna Loa. Hualālai hadde sine siste utbrudd i 1800 og 1801.
Storbritannia under Vinter-OL 2022
Storbritannia deltok under Vinter-OL 2022 i Beijing i Kina i perioden 4. til 20. februar 2022.
30px|Langrenn Langrenn
Distanse
7. serierunde i Premier League 2019/20
7. serierunde i Premier League 2019/20 er terminfestet til lørdag 28. september 2019.
Jan Prahl
Jan Henrik Fasmer Prahl (født 20. februar 1833, død 4. juni 1921) var en norsk målmann, forfatter og lege.
Liv
Jan Prahl var født i Bergen og tok artium i 1855. Han fikk først handelsutdannelse, og planen var nok at han skulle inn i familiens handelshus, men interessene gikk i andre retninger. Han ble med i målbevegelsen i Bergen, hvor mange medlemmer ønsket et landsmål som lå nært gammelnorsk.
Prahl var plaget av en øyesykdom, og i 1860 dro han til Nederland for å bli behandlet. Der ble han immatrikulert ved universitetet i Utrecht i 1861 og studerte medisin. I 1865 ble han medisinsk kandidat, og tok doktorgraden i 1868.
Utenom tiåret 1872-82 som han tilbrakte i Bergen, bodde han resten av livet i Nederland. Da hans ønske om å gjenreise familiens gamle handelshus sammen med broren mislyktes, slo han seg ned i Amsterdam som bylege, og bodde der resten av livet. Da Prahl døde i 1921, ble urnen hans ført til Bergen og satt i familiegraven på St Jakobs kirkegård. Graven er senere slettet.
Verk
"Visindin hava heimlat Nordmonnum eitt gullaldarbokverk og eitt mál."
I 1858 gav Prahl ut boken Ny Hungrvekja, en anonym pamflett hvor han tok til orde for en radikal målreising med norrønt som forbilde. Prahl ville fornye det norrøne språket og gjøre det til en overbygning for alt framtidig språk. Bondemålet var ifølge Prahl ikke brukende for å konstruere et skriftspråk, mens han anså norrønt mål som et bedre forbilde for vokabular, bøyning og setningsbygning. Boken hans var skrevet på et slikt språk, med tyske ordforklaringer. Navnet Hungrvekja hentet han fra den islandske bispesagaen Hungrvaka fra 1200-tallet. Prahls bok vakte ingen begeistring hos Aasmund Olavsson Vinje og Ivar Aasen.
Vinje syntes boken var den merkeligste som er trykt i Norge. Aasen reagerte på den fremmedartede stilen og fant boken lite folkelig. Prahl tok Aasens anmeldelse av Ny Hungrvekja i Dølen ille opp, selv om Aasen mente at Prahl viste vidtfavnende kunnskaper om emnet. Senere ble han negativ til det allmuespråket som målbevegelsen gikk inn for.
Sjoslaget paa Vaagen i Bjørgvin, som Prahl utga i 1907, var en oversettelse (eller gjenfortelling) fra nederlandsk om slaget på Bergens våg i august 1665. Wouter Schouten, som hadde vært lege på den nederlandske flåten og var øyevitne til slaget, hadde skrevet fortellingen. Prahls norske utgave fulgte hovedsakelig det tidlige målet til Ivar Aasen.
Vektløfting under Sommer-OL 2020 – Kvinner 87 kg
Vektløfting under Sommer-OL 2020 – Kvinner 87 kg ble arrangert på Tokyo International Forum den 2. august 2021.
Irene Nzilani Ngina
Irene Nzilani Ngina (født 1998 eller 1999) er en kenyansk friidrettsutøver som deltar i klassen Special Olympics.
Idrettskarriere
Ngina deltok i Special Olympics 2019 i Abu Dhabi, 20 år gammel. Der fikk hun sølv på 1500 meter (F08) og bronse på 800 meter (F08) individuelt, og hun deltok på Kenyas stafettlag som vant 4 x 400 meter stafett i klassen M03.
Liste over tunneler i Danmark
Dette er en Liste over tunneler i Danmark. Listen inneholder vei-, jernbane- og kombinerte tunneler.
Lov om elektroniske tillitstjenester
Lov om elektroniske tillitstjenester (fullt navn: lov om gjennomføring av EUs forordning om elektronisk identifikasjon og tillitstjenester for elektroniske transaksjoner i det indre marked) er en norsk lov som gjennomfører EU-forordning 910/2014, også kjent som eIDAS-forordningen, i norsk rett. Forordningen skal bidra til at det indre marked fungerer bedre, både ved å definere tillitstjenester og ved å gi regler om gjensidig anerkjennelse av ordninger for elektronisk identifikasjon. Ambisjonen er at innbyggere og virksomheter skal kunne logge seg (autentisere seg) på en digital tjeneste i et EU- eller EØS-land med sin egen elektroniske identifikasjon, uavhengig av hvilket land de bor i.
Loven ble vedtatt av Stortinget 4. juni 2018, sanksjonert av Kongen i statsråd 15. juni 2018 og trådte i kraft umiddelbart.
FF «Dr. Fridtjof Nansen»
'''FF «Dr. Fridtjof Nansen»''' kan vise til:
Tegneserieåret 1996
Tegneserieåret 1996 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til tegneserier i 1996.
Tegneserieåret 1946
Tegneserieåret 1946 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til tegneserier i 1946.
Stella Chepkosgei
Stella Chepkosgei (født 2002 eller 2003) er en kenyansk friidrettsutøver som deltar i klassen Special Olympics.
Kelvin Tanui
Kelvin Tanui (født 1995 eller 1996) er en kenyansk friidrettsutøver som deltar i klassen Special Olympics.
Stella Chepkosgei
Idrettskarriere
Chepkosgei deltok i Special Olympics 2019 i Abu Dhabi, 16 år gammel. Der vant hun 800 meter (F08) og 1500 meter (F08) individuelt, og hun deltok på Kenyas stafettlag som vant 4 x 400 meter stafett i klassen M03.
Kelvin Tanui
Idrettskarriere
Tanui deltok i Special Olympics 2019 i Abu Dhabi. Der vant han 1500 meter (M10) og fikk sølv på 800 meter (M10) individuelt, og han deltok på Kenyas stafettlag som vant 4 x 400 meter stafett i klassen M03.
Agnieszka Holland
Agnieszka Holland (født 28. november 1948 i Warszawa) er en polsk filmregissør og manusforfatter.
Hun har studert i FAMU i Praha (1971). Tre av filmene hennes er blitt Oscar-nominert: Bittere Ernte i kategorien beste fremmedspråklige film (1985), Jøde i Hitlerjugend for beste adapterte manus (1991) og In Darkness for beste fremmedspråklige film (2012). Jøde i Hitlerjugend vant dessuten en Golden Globe-pris for beste utenlandske film.
Hun har bidratt på dreieboken til en rekke filmer, blant annet flere med Andrzej Wajda.
Agnieszka Holland har fått sin egen stjerne på Aleja Gwiazd (Stjernenes allé) i Łódź i Polen.
Nærøy (sogn)
Nærøy er et sogn i Nærøysund kommune i Ytre Namdalen i Trøndelag. Nærøy sogn grenser til Vikna sogn i vest og Kolvereid sogn i øst, og i sjøen i sør til Fosnes sogn. De tilhører alle Namdal prosti. Nærøya har fra gammelt av vært kirkested og markedsplass i Ytre Namdalen. Lundring ble bestemt som kirkested etter at kirken på Nærøya brant. Det er også kapell på Steine og Torstad. Den 1. januar 2017 hadde Nærøy sogn (som også var et delområde i Nærøy kommune) 1 622 innbyggere.
Ireneos I av Jerusalem
Ireneos I (borgerlig navn Emmanouil Skopelitis, gresk Ειρηναίος Α΄ resp. Εμμανουήλ Σκοπελίτης; født 17. april 1939 på Samos i Hellas, død 10. januar 2023) var en gresk-ortodoks patriark av Jerusalem.
Han ble valgt til patriark i 2001. I 2005 ble han avsatt av patriarkatets synode fordi han ble mistenkt for å ha godkjent en meget langsiktig bygslingskontrakt, som i realiteten innebar salg av noen eiendommer i den kristne del av gamlebyen i Jerusalem til jødiske investorer. Vedtaket om avsettelse ble bekreftet av en pan-ortodoks synode i Istanbul ledet av den økumeniske patriark.
Jerusalem-patriarkatet degraderte Ireneos dessuten til munk, noe som ifølge den økumeniske patriark ikke er rettmessig. Ireneos sier at han blir holdt fanget i sin leilighet. Patriarkatets talspersoner har ikke gitt noe entydig svar på om dette er tilfellet.
Nærøy (sogn)
Bebyggelsen ligger for det meste spredt på lave myrstrekninger ved sjøen. Mange steder er velegnet for jordbruk. Dessuten har Ottersøya vært et viktig handels-, ferge- og industristed med sildoljefabrikker, senere maritim industri; mens Abelvær ut mot Folda har vært et viktig handels- og fiskeindustristed med hermetikkfabrikk og annet. Varøya på fastlandet har vært skolested og regnet som sentrum for Indre Nærøy. Val landbruksskole har vært drevet av private så vel som offentlige eiere på Lilleval i Nærøy siden 1916.
Vektløfting under Sommer-OL 2020 – Kvinner +87 kg
Vektløfting under Sommer-OL 2020 – Kvinner +87 kg ble arrangert på Tokyo International Forum den 2. august 2021.
Nærøy (sogn)
Nærøy var hovedsogn i det daværende Nærøy prestegjeld, opprinnelig hele Ytre Namdalen, som i 1797 ble delt, slik at den østre delen ble det nye Kolvereid prestegjeld. I 1914 ble også Vikna utskilt fra Nærøy som eget prestegjeld. Etter 2004 ble prestegjeldene avviklet og sognene direkte underlagt prostiene. Nærøy prosti med 10 000 innbyggere var Norges minste prosti før det ble innlemmet i Namdal prosti i 2015. Prosten hadde sete på Dalen prestegård i Nærøy sogn.
Med formannskapslovene av 1837 ble det daværende Nærøy prestegjeld opprettet som eget formannskapsdistrikt (kommune). Vikna ble utskilt fra Nærøy som egen kommune i 1869. Kommuneadministrasjon og sparebank for Nærøy lå på Varøya. I 1964 ble Nærøy, Kolvereid, Foldereid og Gravvik kommuner (som alle tilhørte Kolvereid prestegjeld) slått sammen til den nye Nærøy kommune med administrasjon på Kolvereid. I 2020 ble Nærøy og Vikna kommuner slått sammen til Nærøysund kommune.
Brother Bear (album)
Brother Bear  er filmmusikken til filmen Brother Bear som ble gitt ut i 2003. Albumet kom på 52.-plass i USA.
USA under VM i friidrett innendørs 2014
USA deltok under VM i friidrett innendørs 2014 fra 7. til 9. mars 2014 i Sopot i Polen.
Ignatios IV av Antiokia
Ignatios IV (gresk Ιγνάτιος Δ΄, borgerlig navn Habib Hazim; født 1920 eller 1921 ved Hama, Syria, død 5. desember 2012 i Damaskus) var fra 1979 til 2012 gresk-ortodoks patriark av Antiokia.
Ignatios, som kom fra en kristen arabisk familie, studerte litteraturvitenskap i Beirut og teologi i Paris. Etter avslutta studium underviste han teologi ved seminaret i Balamand-klosteret, der han også ble dekanus. Han ble ordinert til biskop i 1961 og ble i 1970 utnevnt til metropolitt av Laodicea (Latakia). 1979 ble han valgt til ny patriark av Antiokia. 1988 grunnla han Balamand-universitetet.
Benjamin Waterhouse
Benjamin Waterhouse er navnet til flere personer:
Oxfordmartyrene
Oxfordmartyrene (engelsk: The Oxford Martyrs) var tre anglikanske biskoper i Den engelske kirke som ble dømt til døden for kjetteri ved en rettssak i Oxford 1555, under den katolske dronningen Maria Is regjeringstid. De dømte biskopene ble henrettet ved brenning på bål. Den tidigere biskopen av Worcester og kong Edvard VIs kapellan, Hugh Latimer og den tidigere biskopen av London, Nicholas Ridley henrettet den 16. oktober 1555, mens erkebiskopen av Canterbury, Thomas Cranmer, ble henrettet fem måneder senere, den 21. mars 1556.
Rettssaken mot biskopene ble avholdt i Mariakirken i Oxford. Retterstedet er i dag markert ved et kors i nåværende Broad Street i Oxford, framfor Balliol College. Ved sørsiden av St Giles' Street står et monument til minne av martyrene, Martyrs' Memorial, oppført i 1843.
Den 16. oktober er minnedag for oxfordmartyrene.
Felipe Gomes
Felipe Gomes kan sikte til:
Engelke Margrethe Falbe
Engelke Margrethe Falbe (1763–1848) var en dansk kvinne, gift med generalprokurør Christian Colbjørnsen.
Hun var datter av kammerråd, senere etatsråd Johan Christian Falbe (1740–1801) og den norske adelsdame Anna Catharina Hagerup de Gyldenpalm (1741–1815). I 1782 giftet hun seg i Vor Frue i København med Christian Colbiørnsen, som spilte en ledende rolle i landboreformene i slutten av 1780-årene.
Som enke bodde fru Colbjørnsen i sommerhalvåret som leier hos Kamma og Knud Lyne Rahbek i Bakkehuset på Frederiksberg, hvor ekteparet holdt salong. Her møtte fru Colbjørnsen første gang H.C. Andersen, som hun førte inn i husets litterære krets. Hun ble samtidig en av Andersens velyndere.
Onesmus Mutinda
Onesmus Mutinda (født 1997 eller 1998) er en kenyansk friidrettsutøver som deltar i klassen Special Olympics.
Magne Solheim
Magne Solheim (født 4. januar 1918, død 7. oktober 2011) var en norsk soldat, gårdbruker og snekker fra Målselv.
Onesmus Mutinda
Idrettskarriere
Mutinda deltok i Special Olympics 2019 i Abu Dhabi. Der vant han 10.000 meter (M03) og halvmaraton (M01) individuelt, og han deltok på Kenyas stafettlag som vant 4 x 400 meter stafett i klassen M03.
Magne Solheim
Solheim var eneste sønn i en søskenflokk på 12 fra Kjerresnes i Målselv kommune og fikk selv tre døtre. Han tjenestegjorde som ingeniørsoldat i Finnmark før krigen og deltok blant annet i slaget om Gratangsfjellet. Etter kapitulasjonen rømte han til Sverige og tok utdannelse i polititroppene.
Solheim ble etter krigen korporal og lagfører, og ett av hans første oppdrag ble å fange Henry Oliver Rinnan og hans menn, og den 14. mai. 1945 i Verdalsfjellene, like ved svenskegrensen lyktes de å omringe og ta til fange hele banden.
Coroner (yrke)
Coroner («likskueformann» ) er en embetsmann i Storbritannia, Samveldet og USA. En coroners oppgave er å finne dødsårsaken til personer som blir funnet døde samt medvirke til å utrede dødsårsaken. Coronersystemet ble innført i Storbritannia i 1275. I England var coroner opprinnelig kronens tjenestemann blant annet for inndrivelse av ubetalte bøter. I motsetning til en medical examiner, som er rettsmedisinsk utdannet, trenger ikke en coroner nødvendigvis medisinsk embetseksamen. En coroner er ofte jurist og leder likskue (inquest) på vegne av staten. Coroner har ofte bistand av en jury av lekfolk. I Storbritannia var coroner et verv der innehaveren ble utpekt av grevskapsrådet på livstid. Dersom coroner konkluderer med at dødsfall skyldes en straffbar handling overlates saken til politi for videre etterforskning. Før 1933 kunne britisk coroner også innlede straffesaken dersom det likskue ledet til mistanke mot en person. Opplysninger fra likskuet kan brukes som bevis en senere straffesak.
Valg til coroner har vært praktisert i USA og det var ikke krav om juridiske eller medisinske kvalifikasjoner. Systemet ble kritisert for upålitelige avgjørelser og tidlig på 1900-tallet ble det reformert i flere stater i USA. For eksempel New York City innførte i 1918 chief medical examiner til å utføre forundersøkelser og vitneavhør ved mistenkelige dødsfall, men uten myndighet til å sikte eller arrestere noen.
USAs oljepolitikk
Amerikansk oljepolitikk har en historie som går tilbake til 1800-tallet. Fra andre halvdel av 1800-tallet og frem til ca midten av 1900-tallet var USA den ledende oljeprodusenten i verden. Fra 1940-tallet begynte dette bildet raskt å endre seg, særlig ettersom flere stater i Midtøsten økte sin oljeproduksjon betraktelig.
Historie
Parallelt med integreringen av oljeselskaper ble det bygget opp konkurranselovgivning på føderalt nivå som skulle hindre selskaper som Standard Oil i å få monopol på oljemarkedet. Standard Oil ble oppløst i mange små selskaper i 1911 av USAs Høyesterett. Resultatet ble at ett selskap kunne sitte igjen med store markeder og liten tilgang på råolje, mens for et annet selskap kunne det være motsatt.
På 1800-tallet hadde oljeselskapene selv sørget for å bli integrerte ettersom det var en tid hvor politikken og økonomien var klart adskilt. På 1940-tallet bidro den amerikanske staten amerikanske oljeselskaper med å samarbeide på en måte som gjorde at de i realiteten fungerte som integrerte selskaper. Før 1940-årene var ikke dette mulig på grunn av at konkurranselovene i høy grad hadde blitt holdt i hevd etter 1911.
Et partnerskap fra 1940-årene
I løpet av 1940-årene oppstod det et partnerskap som bestod av to parter. På den ene siden var den amerikanske staten, særlig ved utenriks-, krigs- og forsvarsdepartementet. Justisdepartementet var ofte mot tanken om et partnerskap ettersom departementet ved flere anledninger anså en slik virksomhet som brudd på USAs konkurranselovgivning. Konkurranselovgivningens hensikt var å hindre de private amerikanske oljeselskapene i å kontrollere den internasjonale oljebransjen ved å fungere som integrerte selskaper. På den andre siden var private amerikanske oljeselskaper den andre part i partnerskapet.
Den amerikanske oljesektoren var organisert i multinasjonale og nasjonale oljeselskaper. Det var de multinasjonale selskapene - majors i amerikansk sjargong - som var en del av partnerskapet med staten på 1940-tallet. De nasjonale amerikanske oljeselskapene - independents i amerikansk sjargong - produserte kun olje innenfor USAs grenser og for et amerikansk marked. Disse nasjonale selskapene var ikke en del av partnerskapet.
De multinasjonale selskapene skilte seg fra de nasjonale på to måter. For det første opererte de multinasjonale selskapene utenfor USA og den vestlige hemisfære og hadde dermed større markeder. For det andre hadde de større kapital.
Oljeselskapene ønsket profitt og den amerikanske staten ønsket økt nasjonal sikkerhet i andre verdenskrig. Disse ulike ambisjonene kunne realiseres ved å kontrollere oljebransjen i fellesskap. Kontroll med oljebransjen ville på den ene siden konservere olje på den vestlige hemisfære, noe som var ensbetydende med økt nasjonal sikkerhet. På den andre siden ville kontroll med oljebransjen gi et mer stabilt inntektsgrunnlag for oljeselskapene i krigstid. Kontrollen ville beskytte mot markedets svingninger i tilbud og etterspørsel. I tillegg kunne det være en fordel med en allianse med staten, ettersom oljeselskapene kunne stå sterkere rustet mot eventuelle bestrebelser hos utenlandske produksjonstater for å nasjonalisere oljeproduksjonen.
Samtidig er det også viktig å påpeke at oljeselskapene ikke var uforbeholdent støttende til å bli nærmere tilknyttet staten. Partnerskapet mellom den amerikanske staten og private oljeselskaper innebar en risiko for oljeselskapene. Risikoen handlet om at de kunne bli anklaget av det amerikanske justisdepartementet for brudd på konkurranselovene. Gjennom partnerskapets eksistens var oljeselskapene derfor opptatt av å oppnå garantier på at de ikke ville bli anklaget for brudd på disse lovene.
Oljereserver
USA hadde siden 1800-tallet vært verdens største oljeprodusent. I 1940 stod USA for omtrent to tredjedeler av verdens oljeproduksjon. Til sammenligning stod Iran, Irak og hele den arabiske halvøya for mindre enn 5 % av verdens oljeproduksjon i 1940. Tidlig i andre verdenskrig var det således få i USA som kunne se for seg at det kunne oppstå problemer med innenlandsk oljeforsyning.
Krigens økte oljeforbruk skulle endre på denne innstillingen. Allerede tidlig i andre verdenskrig kom det signaler fra utenriksdepartement som argumenterte for å konservere olje innenlands og forbruke oljeressurser fra utlandet gjennom import. En slik konserveringstanke hadde sitt grunnlag i prognoser som tilsa at både USAs produksjonskapasitet og tilgangen på råolje ville fortsette å synke også etter krigens slutt.
Olje i krigføring
Olje var en viktig råvare under andre verdenskrig for å holde militærapparatet i gang. Det var en utfordring for alle stormaktene å ha tilstrekkelig tilgang til olje gjennom krigsforløpet. Dette gjaldt særlig for de stormaktene som ikke hadde tilgang til olje innenfor sine egne territoriale grenser, som Storbritannia, Tyskland og Japan. Særlig ble det viktig for USA å forsyne det allierte Storbritannia med olje.
For å gjennomføre dette i praksis, ble det amerikanske statsapparatet tidlig i krigen utvidet med nye statlige organisasjoner for å håndtere oljespørsmål. En av disse organisasjonene, Office for Petroleum Coordination (OPC), hadde en rådgivende funksjon som innebar å koordinere olje til sivile og militære forhold. Oppfølgerorganisasjonen til OPC, Petroleum Administration for War (PAW), ble etablert desember 1942 og var en mektigere organisasjon med autoritet over alle aspekter av oljeindustrien i USA.
Våren 1941 ble en ny midlertidig krigslov ble vedtatt, kalt Lend Lease, som skulle sørge for at leveranser av ulike typer krigsmateriell under krigen til de allierte, deriblant olje. Dette lot seg gjøre da USA på dette tidspunktet hadde et oljeoverskudd på en million fat olje per dag. Overskuddet skrev seg fra et rasjoneringssystem som ble opprettet i 1930-årene. I løpet av krigen skulle USA og de allierte bruke hele 7 milliarder fat olje, hvorav 6 milliarder kom fra USA.
Midtøstens oljereserver
Saudi-Arabias oljeproduksjon var i rask vekst på 1940-tallet. I 1939 hadde det blitt produsert 500,000 fat olje per dag, og ett år senere hadde denne andelen steget til 5 millioner fat per dag. Dette gjorde Midtøsten til en attraktiv oljekilde for USA.
USA hadde også andre oljekilder utenfor USAs egne grenser, som ble ansett som sikrere enn Midtøstens oljereserver. Disse var lokalisert på den vestlige hemisfære, først og fremst oljerike områder i Mexico og Venezuela. Etter nasjonaliseringen av Mexicos oljeindustri i 1938, stod USA igjen med Venezuela som en strategisk alliert på den vestlige hemisfære.
Denne politikken ble viktigere etter at USA tok ansvaret for å gjenoppbygge Europa økonomisk etter krigen. Etter krigen solgte amerikanske oljeselskaper olje fra Midtøsten direkte til Europa. For at Europa skulle kunne kjøpe denne oljen fikk Europa økonomisk støtte som en del av Marshallplanen. Dette var i tråd med konserveringstanken i og med at Europa ikke kjøpte olje fra den vestlige hemisfære.
Nasjonal sikkerhet
Stabil tilgang på oljereserver ble ansett av amerikanske politikere som viktig for nasjonal sikkerhet. Ved å ha tilgang på og forbruke olje i utlandet kunne USA konservere olje innenfor egne grenser ved å bygge oljereserver som kunne settes i produksjon hvis det brøt ut krig. Det var sterke krefter i den amerikanske staten, både i og etter andre verdenskrig, for å øke amerikansk oljeproduksjon i Midtøsten. Amerikanske politikere var imidlertid bevisst på hvilken fare dette utgjorde. Faren knyttet seg for det første til at Midtøsten var en region med politisk ustabilitet. For det andre ville utbruddet av en krigssituasjon vanskeliggjøre oljeimport fra Midtøsten.
Et annet aspekt av USAs sikkerhetspolitikk skrev seg fra den endrede maktbalansen i verden etter andre verdenskrig. USA måtte etter krigen forholde seg til et svekket Storbritannia som ikke lenger hadde økonomi og militærmakt til å holde fred i Midtøsten på samme måte som tidligere. I denne forbindelse oppstod det et maktvakum som USA mente Sovjetunionen ville prøve å fylle. Av denne grunn ønsket politikere i USA å gradvis overta den tidligere rollen som Storbritannia hadde spilt i regionen. USA ønsket bidra aktivt til å bevare Midtøsten i Vestens innflytelsessfære ikke bare for å bevare oljefeltene, men også for å forhindre at Midtøsten ble en region Sovjetunionen kunne ekspandere videre fra både østover til Asia og vestover til Europa.
Noter
<references group='lower-alpha'/>
Semantisk metning
Semantisk metning er et psykologisk fenomen der tilstrekkelig repetisjon av et ord eller en frase over et kort tidsrom fører til at personen midlertidig mister evnen til å knytte mening til det som blir ytret, slik at betydningen forsvinner og at det i stedet kun oppfattes som meningsløse lyder.
Brother Bear
Brother Bear kan sikte til:
Øvre Telemarken sorenskriveri
Øvre Telemarken sorenskriveri var et, tidvis to, sorenskriverier i regionen Øvre Telemark (tidligere kalt Øvre Telemarken og Skat(t)landet) i Bratsberg len, senere Bratsberg amt, fra 1500-tallet til moderne tid. Før 1714 var det to sorenskriverier, vestfjelske og østfjelske, selv om tidlige kilder ikke alltid skiller klart mellom dem. Vestfjelske bestod opprinnelig av tinglagene Fyresdal, Lårdal og Vinje. Østfjelske omfattet Tinn, Hjartdal, Seljord og Kviteseid med Nissedal. I 1714 ble østfjelske nedlagt, og Tinn og Hjartdal ble overført til Nedre Telemark sorenskriveri, mens Seljord og Kviteseid med Nissedal ble lagt til Øvre Telemark vestfjelske sorenskriveri. I 1757 ble også Hjartdal overført til Øvre Telemark vestjelske, og embedet ble deretter betegnet kun Øvre Telemarken sorenskriveri.
Østfjelske gjenoppstod i 1832, bestående av tinglagene Hjartdal og Seljord. I 1846 ble også Tinn lagt til østfjelske. Østfjelske ble nedlagt i 1920 under en større reorganisering. Seljord ble da overført til Nedre Telemark sorenskriveri, Hjartdal og Gransherad gikk inn i det nye Heddal sorenskriveri, mens Tinn ble et eget sorenskriveri, Tinn sorenskriveri.
Øvre Telemark vestfjelske sorenskriveri skiftet i 1921 navn til Vest-Telemark sorenskriveri. Dette skiftet i 2002 navn til Vest-Telemark tingrett. Sorenskriverkontoret for Øvre Telemark vestfjelske, senere Vest-Telemark tingrett, har ligget i Kviteseid siden 1723. Sorenskriverembedet i vestfjelske, senere Øvre Telemarken sorenskriveri, gikk i arv i et familiedynasti av embedsmenn i slektene Rafn og Paus i perioden 1668–1774.
Blom (slekt fra Hurum)
Blom er en norsk slekt som stammer fra den norske offiseren Wolf Blom, som under Hannibalsfeiden 1644–1645 var major i det båhusiske regiment. Sønnesønnen Jan Haagensen Blom (d. 1741) bodde på Jaren i Hurum. Slekten var viktig for fremveksten av ladestedet Holmsbu på Hurumlandet i dagens Asker kommune.
Slektsvåpen
Slektsvåpenet finnes allerede i stamfaren Wolf Bloms segl. Våpenet har i blått skjold tre oppvoksende, gull tulipaner med stengler og blad. På hjelmen tre tilsvarende tulipaner. Stamfaren brukte som hjelmtegn en harniskkledt arm med et sverd.
Våpenet i blått og gull, med tulipaner i skjoldet og på hjelmen, er det samme som for en slekt Blom eller Blume fra Rügen som ble adlet 1642 i Sverige. Noe slektskap mellom denne og den norske slekten er ikke kjent.
FF «Dr. Fridtjof Nansen» (2017)
'''FF «Dr. Fridtjof Nansen»''' er et norsk forskningsskip eiet av Norad og drevet av Havforskningsinstituttet. Det er oppkalt etter havforskeren Fridtjof Nansen og ble døpt 24. mars 2017 i Oslo, med Erna Solberg som gudmor.
Skipet brukes til havforskning og opplæring i bærekraftig fiskeriforvaltning i kystområdene utenfor Afrika og Asia. Skipet inngår i Nansenprogrammet, et bistandsprogram som Norge driver i samarbeid med FNs organisasjon for ernæring og landbruk.
Bakgrunn
Skipet som ble døpt 24. mars 2017 er det tredje norske forskningsskipet som bærer navnet «Dr. Fridtjof Nansen». Det første skipet ble satt i drift i 1975, og i 1993 ble etterfølgeren FF «Dr. Fridtjof Nansen» tatt i bruk. I årene 1975–2016 har de to første norske forskningsfartøyene ved navn «Dr. Fridtjof Nansen» bistått over 60 utviklingsland med å kartlegge, overvåke og forvalte sine fiskebestander på en bærekraftig måte. Det tredje skipet i rekken har høyteknologisk utstyr som gjør det enda bedre utrustet til også å drive klima- og miljørelatert havforskning.
The Stars and Stripes Forever
Stars and Stripes Forever er en patriotisk amerikansk marsj, ansett for å være et magnum opus av komponisten John Philip Sousa. I 1987 besluttet den amerikanske Kongressen den til å være USAs offisielle nasjonale marsj.
Musikk
"The Stars and Stripes Forever" følger standarden i amerikanske militære marsjer. Marsjen begynner med en fire-tone innledning, som blir etterfulgt av en leken melodi. Dens trio er den mest berømte delen i marsjen. Piccolofløyter spiller den berømte obbligato i første gjentakelse av trio. I den siste gjentakelse av trioen (grandioso), tiltrer en messing piccolo spiller med en fremtredende countermelodi.
Teksten
Sousa skrev teksten til stykket, selv om den ikke er like kjent som selve musikken. Den typiske sammenkobling av Sousa's tekster med ulike deler av marsjen er nevnt i hakeparenteser.
Sousa's tekst
[Første vers] Let martial note in triumph float And liberty extend its mighty hand A flag appears 'mid thunderous cheers, The banner of the Western land. The emblem of the brave and true Its folds protect no tyrant crew; The red and white and starry blue Is freedom's shield and hope.
[Andre vers] Other nations may deem their flags the best And cheer them with fervid elation But the flag of the North and South and West Is the flag of flags, the flag of Freedom's nation.
(repeats) Other nations may deem their flags the best And cheer them with fervid elation, But the flag of the North and South and West Is the flag of flags, the flag of Freedom's nation.
[Trio] Hurrah for the flag of the free! May it wave as our standard forever, The gem of the land and the sea, The banner of the right. Let despots remember the day When our fathers with mighty endeavor Proclaimed as they marched to the fray That by their might and by their right It waves forever.
[Repeat of the First Strain] Let eagle shriek from lofty peak The never-ending watchword of our land; Let summer breeze waft through the trees The echo of the chorus grand. Sing out for liberty and light, Sing out for freedom and the right. Sing out for Union and its might, O patriotic sons. [Grandioso] Hurrah for the flag of the free. May it wave as our standard forever The gem of the land and the sea, The banner of the right. Let despots remember the day When our fathers with mighty endeavor Proclaimed as they marched to the fray, That by their might and by their right It waves forever.
Ringeren i Notre Dame (1923)
Ringeren i Notre Dame (originaltittel: The Hunchback of Notre Dame) er en amerikansk stumfilm fra 1923 regissert av Wallace Worsley med Victor Hugos roman av samme navn som forelegg. Hovedrollen som Quasimodo spilles av Lon Chaney.
Handling
Phoebus overtaler Esmeralda til å følge ham til en danse-ball. Men Esmeraldas adoptiv-far Clopin, ledsaget av hans tiggere, bryter seg inn på festlighetene og krever at Esmeralda skal returneres til ham. For å unngå blodsutgytelse sier Esmeralda at hun ikke hører hjemme blant aristokratiet. Men senere sender Esmeralda imidlertid en dikter, Pierre Gringoire, for å gi Phoebus et notat, og arrangere et møte ved Notre Dame for å si farvel til ham. Phoebus ankommer, men blir stukket i ryggen av Jehan. Etter at Esmeralda feilaktig blir dømt til døden for denne forbrytelsen, blir hun reddet fra galgen av Quasimodo og tatt med til katedralen. Senere den kvelden leder Clopin hele den kriminelle underverdenen for å storme katedralen. I mellomtiden blir Phoebus varslet og leder sine menn mot de kriminelle.
Bermudanatthegre
Bermudanatthegre († Nyctanassa carcinocatactes) var en mellomstor art i hegrefamilien (Ardeidae) i slekten Nyctanassa, som dessuten inkluderer gulkronehegre (N. violacea). Arten var endemisk for øygruppen Bermuda vest i Atlanterhavet, cirka 1 050 km øst for Cape Hatteras i Nord-Carolina, USA (Nord-Amerika).
Bermudanatthegre har av og til blitt plassert i slekten Nycticorax.
Biologi
Faktaopplysninger om artens biologi eksisterer nærmest ikke. Arten ble trolig utryddet som følge av at øyene ble bosatt på 1600-tallet.
Inndeling
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til Martínez-Vilalta & Motis (2018). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige beskrivelser.
Jerry Lewis
Jerry Lewis (født Jerome Levitch, 16. mars 1926 i Newark, død 20. august 2017 i Las Vegas ) var en amerikansk komiker og skuespiller. Han er best kjent for sine roller i mange komediefilmer fra 1950- og 1960-tallet. Han hjalp også til med å samle inn penger til mennesker med Duchennes muskeldystrofi (muskulær dystrofi) gjennom Muscular Dystrophy Association.
Liv og virke
Lewis ble født i Newarki en jødisk amerikansk familie. Hans far var vaudevilleskuespiller.
Han begynte i burleskshows i 1942 i en alder af 16 år og giftet sig to år senere i 1944 som 18-årig. Hans første berømmelse fikk han med sangeren Dean Martin. I duoen Martin & Lewis var Martin den ligefremme mann i forhold til Lewis' maniske og sprø narrestreker. De skilte seg ut fra de fleste andre komikergrupper i 1940-årene ved å slå på de to komikeres samspill i stedet for planlagte sketcher. I de sene 1940'årene oppnådde de hurtig nasjonal berømmelse, først med deres populære opptredener på nattklubber og senere som filmstjerner. Anmeldere hadde ofte vanskelig for å beskrive deres kaotiske skuespill. De fortsatte med å medvirke i film og i fjernsynet, inntil deres samarbeid opphørtee i 1956. Etter de dkilte lag, ble de to innblandet i en meget omtalt feide som aldrig helt sluttet; den neste gang de kunne ses sammen igjen offentlig, var da Martin overraskende dukket opp i et velgjørenheds-tv-program i 1976, arrangert av Frank Sinatra, hvor Lewis var med.
Ved siden av sin skuespillekarriere regisserte Lewis mange av sine filmer.
På 1970-tallet ble Lewis' filmer mindre populære, og han trakk seg fra skuespill og regi. På 1990-tallet vendte han tilbake til scenen og fortsatte å spille frem til 2000-tallet.
Lex Mowinckel
«Lex Mowinckel» var det folkelige navnet på en grunnlovsendring vedtatt 15. mai 1919. Da ble Grunnlovens §12 endret slik at personer som ikke var medlem av Statskirken også kunne sitte i regjering, selv om det fortsatt var et krav at «af Statsraadets Medlemmer skulle over det halve Antal bekjende sig til Statens offentlige Religion».
Magna Lykseth-Skogman
Magna Elvine Lykseth-Skogman (født Magna Elvine Lykseth og tidligere kjent som Magna Lykseth-Schjerven, 6. februar 1874 i Christiania, død 14. november 1949 i Danderyd) var en svensk-norsk operasangerinne (sopran).
Familie
Magna Lykseth-Skogman var datter av typograf Anders Larsen Lykseth og Anne Eriksen. I 1890-årene forlovet hun seg med musikeren Didrik Helland, men han døde i 1897, før de rakk å gifte seg. Hun giftet seg i 1904 med den norske forretningsmannen O. J. Schjerven. I 1911 giftet hun seg for annen gang, med ekspedisjonssjef og friherre Karl Skogman (født 1864). Ekteskapet varte fram til hans død i 1945.
Verdistrømskartlegging
Verdistrømskartlegging, også kalt verdistrømsanalyse eller verdiflytanalyse, er en strømlinjeformet styringsmetode for å analysere nåværende tilstand og utforme en ønsket fremtidig tilstand for et produkt eller en tjeneste fra begynnelsen av en spesifikk prosess og gjennom en serie hendelser inntil den når kunden. Et verdistrømskart er et visuelt representasjon som viser alle kritiske steg i en bestemt prosess og enkelt kvantifiserer tiden og volumet som kreves på hvert steg. Verdistrømskart viser flyten av både materialer og informasjon gjennom prosessen.
Magna Lykseth-Skogman
Liv og virke
Lykseth-Skogman var elev av Ida Basilier-Magelssen i sin fødeby Kristiania, og av John Forsell og Gillis Bratt i Stockholm. Sesongen 1898/1899 var hun ansatt ved Oscar Lomberg s operaselskap, og sang flere sentrale sopranpartier på turné i de svenske distriktene. I 1900 medvirket hun ved «Den norske Opera» i Christiania Tivoli.
Verdistrømskartlegging
Mens et verdistrøm-kart representerer en hoved-forretningsprosess som tilfører verdi til et materielt produkt, så viser et verdikjede-diagram en oversikt over alle aktiviteter i et selskap. Andre forretningsaktiviteter kan representeres i verdistrømdiagram og andre diagram som representerer forretningsprosesser som skaper og bruker forretningsdata.
Formål
Formålet med verdistrømskartlegging er å identifisere og fjerne eller redusere svinn i verdistrømmer, og dermed øke effektiviteten til en gitt verdistrøm. Fjerning av bortkastet arbeid er ment å øke produktiviteten ved å gi mer strømlnjeformet drift som igjen gjør svinn og kvalitetsproblemer lettere å identifisere.
Magna Lykseth-Skogman
Liv og virke
Lykseth-Skogman gjorde også flere Wagner-roller, blant annet Elsa i Lohengrin, Elisabeth i Tannhäuser, Brünnhilde ved de svenske premierene av Siegfried i 1905 og Ragnarök i 1907, Isolde i Tristan och Isolde i 1909 og Kundry i Parsifal i 1917.
Verdistrømskartlegging
Bruk
Innen strømlinjeformet produksjon finnes støttemetoder for verdistrømskartlegging for å analysere og utforme flyter på systemnivå (på tvers av flere prosesser).
Magna Lykseth-Skogman
Liv og virke
Lykseth-Skogman virket også som konsert- og oratoriesanger, og ga gjesteopptredener i Norge og Danmark.
Verdistrømskartlegging
Bruk
Selv om verdistrømskartlegging er mest kjent fra produksjon brukes det også innen logistikk, forsyningskjeder, tjenestenæringer, helsevesen, programvareutvikling,  produktutvikling og administrasjon.
Magna Lykseth-Skogman
Liv og virke
Hun ble i 1907 tildelt den svenske ordenen Litteris et Artibus, og ble 31. oktober 1912 innvalgt som medlem nummer 538 av Kungliga Musikaliska Akademien.
Verdistrømskartlegging
Typer svinn
Daniel T. Jones (1995) identifiserte 7 allment aksepterte typer svinn. Disse er videreutviklet fra Toyota sin driftsmodell Toyota Production System (TPS) opprinnelige nomenklatur (muda):
Fjerning av svinn
Yasuhiro Monden (1994) identifiserte 3 typer operasjoner:
Nødvendige men ikke-verdiskapende aktiviteter kan også omtales som opprettholdende og ikke-verdiskapende, altså at de må gjøres eller er nødvendige for å opprettholde virksomheten, men bidrar ikke til kundens krav.
For mer informasjon om svinn se strømlinjeformet produksjon.
Bruk av metoden
Verdistrømkart kan deles inn i de to typene nåværende tilstand og fremtidig tilstand. Det nåværende verdistrømkartet brukes for å bestemme hvordan prosessen for øyeblikket ser ut, mens det fremtidige verdistrømkartet fokuserer på hvordan prosessen ideelt sett vil se ut etter at prosessforbedringer har skjedd i verdistrømmen.