cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johannes Paul II
Tidlig liv
Wojtyła begynte på den lokale folkeskolen i september 1926. Som tiåring ble han sendt til et offentlig gymnas. Han markerte seg som en dyktig elev, både i teoretiske fag og idrett. Spesielt likte han språk og litteratur. Hans lidenskap for drama førte til at han ble spådd en framtid som skuespiller. Fysisk aktivitet var også viktig for ham, særlig fotball, svømming og padling, senere i livet også fjellklatring og skigåing. I Wadowice spilte han som barn blant annet på det jødiske fotballaget mot katolikkenes lag.
Han gikk til messe hver morgen og gjorde tjeneste som ministrant, i likhet med svært mange andre gutter i byen. I 1938 ble han fermet og tok sin avgangseksamen ved gymnaset. Han flyttet sammen med faren til Kraków og begynte å studere ved Det jagellonske universitet, Sentral-Europas nest eldste universitet (etter Prahas), grunnlagt i 1364. Wojtyła studerte polsk språk, litteratur og filosofi. På fritiden deltok han blant annet på dramakurs og skrev poesi. I 1939 ble han med i studentteatret «Studio 38».
Blant hans nære venner i Wadowice var jødiske Jerzy Kluger. Gjennom ham lærte Wojtyła mye om jødedommen. Dette vennskapet påvirket trolig forholdet til jødedommen da han ble pave. Kluger var med Wojtyła i kirken, og Wojtyła besøkte synagogen sammen med ham. De ble skilt av den tyske invasjonen i 1939, og møttes ikke igjen før i 1965. Kluger satt i sovjetisk fangenskap til Tyskland invaderte Sovjetunionen og han kjempet deretter på alliert side, blant annet ved Monte Cassino. Da Wojtyła ble pave i 1978, var Kluger med familie den første audiensen han ga. Wojtyła var den første paven som besøkte en synagoge. Kluger hjalp på 1980-tallet til med å opprette diplomatiske forbindelser mellom Israel og Vatikanet. Menachem Begin brukte Kluger som kontaktperson til Vatikanet før offisielle forbindelser ble formelt opprettet i 1994.
Okkupasjonstiden
Tyske styrker rykket inn i Polen 1. september 1939, og Kraków falt 6. september. Den 17. september rykket også sovjetiske styrker inn i landet, og tok den østlige delen. Polske intellektuelle ble ansett som potensielle uromomenter, og professorene ved universitetet ble deportert, de fleste til konsentrasjonsleiren Sachsenhausen, mens studentene ble utkommandert til arbeid. Wojtyła ble først sendt til kalksteinsbruddet til den kjemiske fabrikken Solvay i Zakrzówek utenfor Kraków, og fra våren 1942 arbeidet han i vannrenseavdelingen i Solvays sodafrabrikk i Borek Falecki i Kraków. Mange av hans senere dikt er inspirert av opplevelsene fra denne tiden. Mange av studentene hadde problemer med å klare det tunge arbeidet, og ble dermed sendt til konsentrasjonsleirene Auschwitz og Birkenau. Takket være hans aktive livsførsel før krigsutbruddet var Wojtyła sterk, og klarte seg dermed unna dødsleirene. 18. februar 1941 døde hans far, noe som merket ham dypt.
I august 1941 lot han sin venn Mieczysław Kotłarczyk, en tidligere tysklærer, og hans kone flytte inn i sitt hjem etter at de hadde blitt fordrevet fra sitt eget hjem av nazistene. De grunnla den 1. november 1941 Teatr Rapsodyczny (Rapsoditeateret), som de arbeidet med inntil 1944. Formålet var å bevare kulturlivet under okkupasjonen. Han fortsatte studier i hemmelighet, og var også i denne tiden forelsket i ei jente.
Under okkupasjonen møtte han også Jan Tyranowski, en skredder som hadde begynt å samle ungdommer i en bønnegruppe. Wojtyłas interesse for religion vokste, og han begynte å studere blant annet karmelitten St Johannes av Korset, en spansk mystiker og dikter fra det 16. århundre. Senere skrev han en doktoravhandling om Johannes. Det var i forbindelse med disse studiene at han først begynte å føle et kall til å bli prest.
Prestestudier
Tidlig i 1942 kontaktet Wojtyła erkebiskop Sapieha av Kraków om å begynne prestestudier. I oktober samme år begynte han, sammen med ni andre, på det underjordiske presteseminaret som Sapieha hadde startet. Ved siden av prestestudiene fortsatte han med teatergruppen og tvangsarbeidet. Det finnes en anekdote om det første møtet mellom Wojtyła og erkebiskopen. De traff hverandre noen år tidligere da Wojtyła tok studenteksamen og holdt avskjedstalen. Erkebiskopen ble så imponert at han spurte om ikke Wojtyła ville studere teologi, men fikk til svar at han ville lese filosofi. Sapieha skal ha sukket og sagt: «Synd, denne unge mannen kunne nådd langt.».
29. februar 1944 ble Wojtyła påkjørt av en trikk i gaten der han bodde, og fikk kraniebrudd. Det var en stund fare for livet, men 12. mars kunne han skrives ut fra sykehuset uten varige mén. Et par måneder senere var uhellet ute igjen, og han unngikk såvidt å bli klemt ihjel av en lastebil. Skadene førte denne gangen til at den ene skulderen ble høyere enn den andre, og at han ble rund i ryggen.
Fra august 1944 sto Wojtyła på Gestapos lister, og han måtte gjemme seg sammen med fire andre teologistudenter i erkebiskopens palass. Han mottok der tonsuren 9. september 1944, og 17. desember mottok han de to laveste ordinasjonene (tidligere ble prestestudenter i den katolske kirke ordinert til akolytt og lektor før de ble diakonviet). I januar 1945 ble Polen tatt av sovjetiske styrker, og universitetet åpnet igjen slik at han åpent kunne studere teologi der. Han avla sin eksamen i august 1946.
Polens framtid var usikker under den sovjetiske okkupasjonen. Wojtyła unngikk såvidt å bli arrestert i 1945 da han sammen med andre studenter sang patriotiske sanger på torvet i Kraków. Stalin hadde lovet frie valg, men valget i 1947 var arrangert slik at kommunistene vant en overveldende seier.
13. oktober 1946 ble Wojtyła ordinert til subdiakon, 20. oktober til diakon og 1. november til prest. Alle ordinasjonene ble foretatt av Sapieha, som samme år hadde blitt kardinal.
Johan
Johan stammer fra navnet Johannes. Johannes er en latinsk form av det greske navnet Ioannes (Ιωαννης). Ioannes kommer fra hebraisk Yochanan og betyr «Gud er nådig». Johannes er ett av de mannsnavn som har gitt opphav til flest variasjoner. Johan, John, Jan, Hannes, Jon, Jöns, Jens, Heinz og Hans er alle varianter eller kortformer som forekommer i germanske språkområder, i romanske språkområder finns former som Juan (spansk), Giovanni (italiensk), Jean (fransk). Navnet Ivan er den russiske formen av Johannes.
Johannes Paul II
Prestegjerningen
I samme måned som han fullførte doktorgraden, vendte Wojtyła tilbake til Polen. 24. august 1948 fikk han sin magistergrad i teologi ved Det jagellonske universitet, og 16. desember samme år tok han samme sted doktorgraden i teologi som han hadde forsvart i Roma. Dette var et resultat av studiene som han hadde utført dels under krigen og dels parallelt med andre studier i Roma.
Johan
Utbredelse
Ióhan eller Ióan er kjent brukt i elleve runeinnskrifter fra vikingtiden, så navnet var godt kjent, men allikevel sannsynligvis ikke blant de aller mest brukte navnene i Norden på den tiden. Johan var et vanlig navn i Norge fra siste del av middelalderen. Over 120 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Navnet har i Norge hatt synkende popularitet etter 1880 (kilde: Statistisk sentralbyrå 2005.)
Johannes Paul II
Prestegjerningen
7. august 1949 ble han, etter å ha vært kapellan i en menighet ved Tarnów, studentprest i den store menigheten St. Florian i Kraków.
Johan
Utbredelse
Johan var et svært vanlig navn i Sverige på midten av 1800-tallet, og igjen i 1970- og 1980-årene.
Johannes Paul II
Prestegjerningen
Etterfølgeren, den apostoliske administratoren Eugeniusz Baziak, sendte i september 1951 Wojtyła til Det jagellonske universitet for videre studier. Han studerte filosofi, og fremfor alt den tyske filosofen Max Scheler, som han publiserte en avhandling om i 1960. Dette ga ham nok en doktorgrad.
Johan
Utbredelse
Jóhann har vært et svært vanlig navn på Island på 1800- og 1900-tallet.
Johannes Paul II
Prestegjerningen
Fra 1951 til 1958 foreleste han i etikk ved seminaret og universitetet i Kraków. Samtidig ble forholdet til myndighetene stadig verre. Åtte biskoper, blant dem erkebiskop Baziak, og mer enn 900 prester var fengslet. Det teologiske fakultet i Kraków ble stengt i 1954, og Wojtyła flyttet til Lublin, der han fikk en stilling ved byens katolske universitet. 1. desember 1956 fikk han stillingen som professor i etikk.
Johan
Utbredelse
Johan har navnedag i flere land.
Johannes Paul II
Prestegjerningen
15. august 1956 samlet tusener av mennesker seg i Częstochowa for å feire festen for jomfru Marias opptagelse i himmelen. I 1956 var det også 300-årsjubileet for kong Jan II Kasimirs løfte til jomfruen, som han hadde avlagt etter å ha blitt fordrevet fra tronen av Karl X Gustav av Sveriges styrker. Svenskene trakk seg tilbake senere på året, og kongen kunne vende tilbake. Løftet ble avlagt i 1655, men i 1656, etter å kommet tilbake til tronen, kronet kongen Maria til Polens evige dronning, og dette ble datoen man feiret. Częstochowa var derfor et symbol på polsk uavhengighet, og man mener at opp mot 1,5 millioner mennesker samlet seg der i 1956. Kardinal Wyszyński hadde sittet i husarrest siden 1953, og hans tomme trone, dekorert i nasjonalfargene rødt og hvitt, ble båret i prosesjon.
Seks uker senere endret politikken mot kirken seg. Kardinalen ble sluppet fri, og oppfordret på sin side katolikkene til å vise lojalitet mot republikken. Det ble også oppfordret til å delta i valget i 1957.
Johan
Utbredelse
Johan er i dag et vanlig navn blant annet i flere land i Norden, i Belgia, Nederland, Sør-Afrika og Indonesia. Johann er vanlig i flere tysktalende land, og Jóhann er vanlig på Island. På Færøyene er formene Johan, Jóhan og Jóhann alle vanlige. Joan er vanlig i Spania og Yoan i Bulgaria og på Cuba.
Kjente personer med navnet
Føres kronologisk etter fødselsår
Johannes Paul II
Fra biskop til kardinal
4. juli 1958 fikk Wojtyła vite at han av pave Pius XII var utnevnt til titulærbiskop av Ombi og hjelpebiskop i Kraków. Han aksepterte utnevnelsen, og ble bispeviet 28. september 1958, bare 38 år gammel. Han ble dermed Polens yngste biskop. Det var erkebiskop Eugeniusz Baziak av det latinske katolske erkebispedømmet i Lwów som i sin landflyktighet var blitt apostolisk administrator av Kraków, som var den hovedkonsekrerende biskop. De to medkonsekrerende var hjelpebiskopene Franciszek Jop (i Sandomierz) og Bolesław Kominek (i Wrocław).
Da den apostoliske administrator erkebiskop Eugeniusz Baziak døde i 1962, ble biskop Wojtyła valgt til administrator. 13. januar 1964 ble han utnevnt til erkebiskop av Kraków, og dermed nummer to i det polske kirkelige hierarkiet, av pave Paul VI. Han ble dermed den første erkebiskop av Kraków siden kardinal Sapiehas død 13 år tidligere. Han var også den første ikke-adelige som hadde hatt dette embetet. Han ble innsatt i embetet 8. mars 1964.
Egentlig ville han helst bo i sin toroms leilighet, men måtte flytte til bispegården der han hadde levd i skjul under krigen. En anekdote fra denne tiden forteller at han ankom med et par ski på skulderen, og at en forvirret husholderske trodde det var en ny slags bispestav.
Kardinal Wyszyński og 16 andre polske biskoper fikk utreisetillatelse for å delta på Andre Vatikankonsil 1962–65. Wojtyła ble medlem av forberedelseskommisjonen, og var med på alle fire sesjoner. Han høstet anerkjennelse, og kom inn i kommisjonene for liturgi, presteskapet og den kristne oppdragelse. Han markerte seg som en liberal biskop i forhold til samfunnsfilosofi og menneskerettigheter, og krevde blant annet at kirken måtte innrømme annerledes troende full tanke-, handlings- og talefrihet. Han ble en av hovedpersonene bak konsildokumentet Lumen Gentium, som førte til en nyorientering av den katolske kirke.
29. mai 1967 ble det offentliggjort at Wojtyła og 26 andre var utnevnt til kardinaler. 28. juni mottok han den røde kardinalshatten i Roma, og fikk som sin titulærkirke San Cesareo in Palatino. Under innsettelsen i katedralen i Kraków den 6. juni samme år skal han ha sagt til prestene at det var siste gang han forårsaket så mye besvær, for høyere kunne han ikke komme.
Pavevalget
28. september 1978 døde pave Johannes Paul I, bare 33 dager etter å ha blitt innsatt som pave. 14. oktober ble 111 kardinaler samlet til konklave i Roma. Det var krisestemning, ikke bare på grunn av Johannes Paul Is brå død, men også på grunn av slikt som krigen i Libanon og ny aktivitet fra de Røde brigader i Italia.
Etter første avstemning ledet de to italienske kardinalene Benelli og Siri, med en tredje italiener, Felicini, rett bak. Wojtyła hadde fått noen få stemmer. Nye valgrunder måtte til, og i ettertid har man undret seg over om italienernes rivalisering utløste valget av en ikke-italiener. Siste gang dette hadde skjedd var ved valget av Hadrian VI i 1522.
Noe som styrket Wojtyłas kandidatur var den sterke helse hans kjærlighet til idrett hadde gitt ham. Etter det korte pontifikatet som nettopp hadde endt, var det viktig å finne en som man kunne regne med ble sittende i noen år.
16. oktober var det to avstemninger, men utfallet er ikke kjent. En av de sterkeste kandidatene ser ut til å ha vært kardinal Franz König, men han erklærte at han ikke ville akseptere å bli valgt, og anbefalte de som stemte på ham, i stedet å støtte Wojtyła. Dermed økte hans andel av stemmene betraktelig. I syvende eller åttende valgomgang (resultatene blir brent, og informantene hadde mistet tellingen) ble han valgt med en majoritet på 103 av 109 avgitte stemmer. Han var 58 år gammel, og dermed yngste pave siden Pius IX ble valgt i 1846.
Wojtyła hadde selv tenkt å ta navnet Stanislas som pave, etter Polens nasjonalhelgen. Men i Roma hadde det straks etter Johannes Paul Is død kommet opp plakater som ønsket «Johannes Paul II» velkommen, og av hensyn til dette folkelige krav tok han samme navn som forgjengeren. Etter at valget var annonsert, gikk paven ut på balkongen på Peterskirken og hilste folket. For første gang skjedde dette ikke på latin, men på italiensk.
Johannes Paul ble innsatt i embetetet med en enkel seremoni på Petersplassen 22. oktober 1978. Han fikk da også en ny pavelig tittel, «Kirkens universelle hyrde». Som sin forgjenger ønsket han ikke å bli kronet. Han ble også svært populær blant italienerne ved denne anledningen. Mange var skeptiske til en utlending på pavetronen, men da han la innsettelsen til klokken ti på formiddagen i stedet for senere på dagen slik det tradisjonelt hadde vært, vant han deres hjerter – da fikk man anledning til å se innsettelsen om morgenen og følge en viktig fotballkamp på ettermiddagen.
Som pave beholdt han det valgspråk han hadde tatt ved bispeordinasjonen, Totus tuus ('Din i alt', eller 'Helt din'). Dette viser til hans hengivenhet til jomfru Maria, som selv ga seg helt ut da hun aksepterte å bli Guds mor. Hans våpen viser et gult kors på blå bunn, med en 'M' nede i venstre hjørne; dette symboliserer Maria som står under Kristi kors.
Kurien
Til forskjell fra sine forgjengere prioriterte Johannes Paul reisevirksomhet og kontakt med omverdenen fremfor å styre kurien. Hans viktigste bidrag til kuriens oppbygning var en reform i 1988 gjennom konstitusjonen Pastor Bonus. Det sentrale i reformen var en gjennomgang av kongregasjoner, råd og kommisjoner, slik at arbeidsoppgavene ble mer hensiktsmessig fordelt, og slik at linjene ble klarere, så man slapp dobbeltarbeid.
På ni konsistorier kreerte han totalt 231 kardinaler. Av de 117 som var under 80 år gamle da han døde, og dermed hadde stemmerett ved konklavet 2005, var bare tre utnevnt av Paul VI (Johannes Paul I rakk ikke å utnevne noen kardinaler).
Han foretok 483 helligkåringer; til sammenligning ble det fra 1588 til 1978 foretatt totalt 440 helligkåringer. Han foretok også 1 345 saligkåringer, mot 1 776 fra 1588 til 1978. Videre forenklet han prosessen ved å redusere tidsrommet fra kandidatens død til starten på kåringen fra tredve til bare fem år. Veien frem til full helgenverdighet vil, selv for opplagte kandidater som Moder Teresa, fremdeles ta femten år.
Reiser
Johannes Paul reiste mer enn noen pave før ham. Han besøkte land i alle verdensdeler, i mange land var han også flere ganger. Han dro på 104 utenlandsreiser og besøkte i alt 129 land.
Johannes Pauls «apostoliske pilegrimsferd» til Norge, Island, Finland, Danmark og Sverige 1.–10. juni 1989 var det første pavebesøk i land med lutherske folkekirker. I tillegg til å feire messe med sine egne, deltok paven også i økumeniske gudstjenester på steder som inntil reformasjonen på 1500-tallet var sentrale katolske valfartssteder: i Norge i Nidarosdomen, på Island ved St. Olav kirke på Tingvellir, i Finland i Åbo domkirke, i Danmark i Roskilde domkirke og i Sverige i Uppsala domkirke.
Attentat
Paven selv mente at jomfru Maria hindret kulene i å treffe vitale organer, og han har derfor plassert den ene av kulene som traff ham i kronen til Mariastatuen i Fatima (attentatet skjedde på festdagen for Vår Frue av Fatima), og den andre i kronen til bildet av Den svarte Madonna i Częstochowa.
Det er en tradisjon i Italia for at man setter noen fanger fri i et jubelår, og i 2000 ble Mehmet Ali Ağca benådet av den italienske presidenten. Ağca ble sendt til Tyrkia, der han ble fengslet for et mord begått før attentatet mot paven.
En følge av attentatet var en oppjustering av sikkerhetstiltakene. Mercedes leverte en spesialbil, kjent som Papamobile, med et skuddsikkert glassbur hvor paven kunne stå slik at folket kunne se ham.
I mars 2006 kom det, ifølge den italienske avisen Corriere della Sera, gjennom dokumenter i det tidligere DDRs etterretningstjeneste STASIs arkiv frem at det var KGB som hadde beordret attentatet, og at bulgarsk etterretningstjeneste hadde fått ansvaret for å utføre det. Dette stemmer med Ağcas forklaring, ettersom han hele tiden har hevdet at bulgarsk etterretning hadde leiet ham inn for å utføre attentatet.
Fred og menneskerettigheter
I juni 1979 besøkte Johannes Paul Polen. Flere ganger var det klart at samlingene – pinseaften var mer en én million samlet i Warszawa for å delta på pavemessen – når som helst kunne bryte ut i massedemonstrasjoner mot regimet. Paven la stor vekt på at det måtte bli en verdig pilegrimsreise, og man klarte å beholde kontrollen. Det sto dog klart for myndighetene at det var paven som kontrollerte massene, og ikke politiet.
I januar 1991 skrev paven til George Bush og Saddam Hussein i et siste forsøk på å avverge Gulfkrigen. Han gjentok etter krigsutbruddet et uttrykk pave Benedikt XV hadde brukt om første verdenskrig, da han kalte krigen et inutile strage – et nytteløst blodbad. Han gjentok sin innsats før krigen mot Irak i 2003. Kardinal Roger Etchegaray ble sendt som spesialrådgiver til Bagdad; det ble i de dagene det skjedde hevdet i media at USA utsatte angrepet av frykt for å drepe kardinalen.
Helse
Etter attentatet i 1981 ble pavens helse aldri helt som før. 11. november 1993 falt han under en audiens i Vatikanet, og slo høyre skulder ut av ledd. Denne skulderen hadde vært skadet tidligere, under arbeidsulykken der han ble klemt av en lastebil. Så, den 28. april 1994 falt han på badegulvet og brakk lårhalsen. Han fikk satt inn kunstig hofteledd, og kom ut fra sykehuset 27. mai 1994. Neste helseproblem kom 6. oktober 1996, da han ble lagt inn for å fjerne blindtarmen. Undersøkelsene viste en uventet transmural blindtarmbetennelse, det vil si en betennelse som har gått gjennom tarmveggen.
Siden begynnelsen/midten av 1990-tallet led paven av en sykdom som ifølge massemediene var Parkinsons sykdom. I september 1996 ble det bekreftet fra Vatikanet at han led av et «ekstrapyramidalt syndrom», en betegnelse som kan omfatte Parkinsons sykdom.
Det finnes tidligere eksempler på paver som har abdisert, men ikke av helseårsaker. Johannes Paul selv gjorde det klart at han skulle bli sittende inntil han døde. Han hadde gjentatte ganger også uttrykt at han så på dette som en viktig fase i livet, både for seg selv og som et eksempel på at også alvorlig syke har en verdi for samfunnet.
Privat forfatterskap
En serie fasteprekener han holdt for medlemmene av den romerske kurie i 1976 er utgitt under tittelen Segno di Contraddizione («Tegn på motsigelse»).
I 1994 ga han ut Over håpets terskel, som ble en bestselger i mange land. Han ble på grunn av boken kåret til 'årets navn' i 1994 av Time Magazine. I 1996 utga han boken Gave og mysterium i anledning 50-årsjubileet for prestevielsen. Hans siste bok er diktsamlingen Romersk triptykon, som er en betraktning over døden og livets vesen.
I forbindelse med besøket i Norge i 1989 gav Ansgar forlag ut boka Paven, (ISBN 82-503-0856-5) skrevet av Lars Rooth og Per Lønning, med tekster av Johannes Paul II oversatt av Anne-Brit Bjørk.
Begravelse
Johannes Paul IIs død førte til at opp mot fem millioner mennesker ankom Roma i tiden mellom dødsfallet og begravelsen.
Selve begravelsen fant sted 8. april, med rekviemmesse på Petersplassen og deretter en lukket seremoni i krypten i Peterskirken. Omkring 300 000 mennesker var til stede på messen, deriblant omkring 200 statsledere og politikere samt en rekke ledere for andre kirkesamfunn. Norge var representert ved dronning Sonja og statsminister Kjell Magne Bondevik, mens Den norske kirke var representert av biskopenes preses, Finn Wagle.
Liturgien var skrevet av Johannes Paul II selv, ettersom han reviderte ritualet for pavelig begravelse i 1996.
Etter begravelsen begynte en ni dagers sørgeperiode. Deretter begynte konklavet 2005, som valgte en ny pave.
Under seremonien ble det, for første gang i en pavelig begravelse, lest bønner av protestantiske kirkeledere, samt jødiske og muslimske ledere. Dette var også første gang siden reformasjonen en sittende erkebiskop av Canterbury deltok i en pavelig begravelse.
Helligkåring
Under begravelsen var det spontane krav om at Johannes Paul II skulle helligkåres straks. Etter pavens død er han av flere fremtredende kardinaler blitt omtalt som Johannes Paul den store, også av pave Benedikt XVI som den store Johannes Paul. Dette er et tilnavn som vanligvis bare gis helgener. Saligkåringssaken ble formelt satt igang 28. juni 2005. Dette er et avvik fra den generelle regelen om at det skal gå fem år fra en persons død før en sak formelt settes igang. Forrige gang regelen fra fraveket var etter Moder Teresa av Calcuttas død. Arbeidet ledet av promotor iustitiae for Roma, Giuseppe D'Alonzo. 14. januar 2011 ble hans saligkåring annonsert. Den fant sted 1. mai 2011. med over en million mennesker til stede.
29. april 2011 ble Johannes Paul IIs kiste i forbindelse med saligkåringen hentet opp fra gravstedet i Peterskirkens krypt, til en midlertitig plass foran høyalteret. 3. mai 2011 ble Johannes Paul IIs kiste så plassert i alteret i Peterskirkens St. Sebastian-kapell - ved siden av Pieta-kapellet.
23. april 2013 ble det meldt at det var godkjent et nytt mirakel etter en «uforklarlig» medisinsk helbredelse. Det angivelige mirakelet ble sendt til vurdering hos teologer og Kongregasjonen for helligkåringer, og en gruppe teologer tilknyttet kongregasjonen uttalte 18. juni 2013 at mirakelet var godkjent. Saken skal deretter fremlegges for selve kongregasjonen for formell godkjennelse, før saken legges fram for pave Frans. Det ble da antatt at han kunne bli helligkåret 20. oktober 2013, men pave Frans erklærte 30. september 2013 at han ville bli helligkåret i en felles seremoni med Johannes XXIII 27. april 2014. Helligkåringsmessen for de to pavene ble feiret på Petersplassen med pave Frans som hovedcelebrant.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Verdensmesterskapet i bueskyting
Verdensmesterskapet i bueskyting ble arrangert første gang i 1931 i Lwów, og arrangeres annenhvert år.
Vartdalsstranda
Vartdalsstranda er fellesnavnet på ytre del av Ørstahalvøya, fra Festøya til Rjåneset ved Storfjorden og Vartdalsfjorden i Ørsta kommune i Møre og Romsdal Fylke. Bygdene langs Vartdalsstranda er:
Europavei 39 går langs Vartdalsstranda.
Orakelben
Orakelben er dyreben med orakelskrift. De ble brukt i oldtidens Kina for å spørre forfedrenes ånder om å forutsi fremtiden.
Orakelben ble først ordentlig kjent fra funn ved Anyang i Henan-provinsen i Kina i 1899.
De kommer for det meste fra oksebrystben eller skilpaddeskall, eller fra plastronben, dvs. skallet fra skilpaddens underside («megedelen», bukskjoldet). Skilpaddens bukskjold har den egenskap at det lett sprekker opp ved oppvarming, noe som skyldes at det er et skall som består av sammenhengslede, men ikke nødvendigvis fullt ut sammenvokste benplater selv om det ved ytre inspeksjon ofte kunne synes å være en sammenhengende glatt flate. Benene som ble brukt imidlertid kunne komme fra de fleste alminnelig utbredte dyr (også fra kveg og aper), men aldri fra katt eller hund.
Orakelprestene, opprinnelig kongen selv som den øverste orakelprest, ville lese sprekkene på benet/skallet for å finne svaret på det spørsmål som var risset inn på benet.
Spørsmålene som var innrisset, var som regel rettet til forfedrene. Orakelkunsten inngikk slik som et viktig element av den eldste kinesiske forfedrekult. Et saksforhold ble gjerne fremstilt i bekreftende eller fornektende form, og stilt parallelt med et felt som var ubeskrevet. I det ubeskrevne feltet ble det boret små hull, og så ble glødende bronsestaver boret ned i hullene. Heten førte til riss eller sprekker, og det var disse sprekkene som dannet grunnlaget for tolkningen av orakelsvaret.
Inskripsjonene på orakelbenene har i regelen tre seksjoner: Et spørsmål til orakelet, orakelets svar (prognose), og en kommentar om oraklet hadde rett (verifikasjon).
Denne formen for kinesisk spådomskunst og prognostisering synes å gå tilbake til midten av Shang-dynastiet, og det var sannsynligvis i kong Pan Gengs regjeringstid at den virkelig kom til gjennomslag. Det var på hans tid at man omkring 1350 f.Kr. flyttet Shang-hovedstaden til Yin. Ettersom det også er funnet et mindre antall orakelben i den hovedstaden han forlot, Ao (Zhengzhou), mener arkeologene at skikken kan ha begynt noe tidligere.
Det er bevart over 35.000 stykker orakelbeinskrift på skilpaddeskall og oksebein i Det kinesiske nasjonalbibliotek i Beijing.
Lipscomb University
Lipscomb University er et kristent universitet i Nashville, Tennessee. Det ble grunnlagt i 1891 av David Lipscomb.
Studentene engasjeres i daglig bønn og bibelstudier, og kristent liv og studier er en sentral del av det akademiske program.
Ved universitetet var det 2 563 studenter og 260 vitenskapelig ansatte i 2006, og skolepengene samme år var US$ 15 566. Studier og undervisning gis opp til over masternivå (First Professional).
Galgeberg
Galgeberg er navn på flere steder i Norge. Navnet henger ofte sammen med at det på stedene tidligere vært en galge eller galgebakke.
Jakobselva (Vadsø)
Jakobselva (også kalt (Vestre) Jakobselv; nordsamisk: Ánnejohka; kvensk og finsk: Annijoki) er ei elv i Vadsø og Nesseby kommune i Finnmark. Den drenerer sentrale deler av Varangerhalvøya. Jakobselva munner ut i Varangerfjorden ved Vestre Jakobselv og er 59,2 kilometer lang.
Elvas løp
Den har utspring på nordsida av Midthaugen på Jakobselvvidda på Varangerhalvøya. Den renner først mot nordøst og øst ned til Jakobselvkroken, hvor elva meanderer i stille loner gjennom store myr- og vierskogområder. Etter Jakobselvkroken snur elva mot sør og renner sørover mot Varangerfjorden gjennom et vidt dalføre, med store hei- og myrstrekninger.
Berggrunnen i nedbørfeltet består i nord av leirskifer, og i sør tillitt og sandstein. Øvre del av vassdraget er preget av spylerenner og dødislandskap, og i nedre deler ligger en rekke grusterrasser og strandvoller. På platåene ved øvre Flintelva er det interessante tundramarker, med store glasifluviale og marine avsetninger i nedre del. Nedenfor går elva i grunne stryk med stein og grus.
Den nederste delen av elva renner gjennom en markert kløft, hvor den danner fire lave fossefall, kalt Førstefossen, Andrefossen, Tredjefossen og Fjerdefossen. Den nedre delen av dalføret er dekket av vide bjørkeskoger. Her finnes også tydelige spor etter gamle slåttemarker. De få innsjøene i vassdraget er små. Alle sideelvene kommer inn fra øst.
Fiske og friluftsliv
I nedre del av vassdraget ligger mange hytter. Dalen er mye brukt til fiske og annet friluftsliv.
Elva er ei god laks- og ørretelv. De fire fossene i nedre del av elva var opprinnelig naturlige vandringshindre. I årene etter andre verdenskrig ble det bygd fem laksetrapper og renner i forbindelse med disse, slik at fisk nå kan vandre opp hele elvas lengde. Laksebestandene i elva har vokst etter at laksetrappene ble satt i funksjon.
Områdene ved Vestre Jakobselv og elvemunningen er et populært sted for fugletitting, ettersom det er lett tilgjengelig og ligger langs hovedveien. Her finnes foruten sjøfugler og våtmarkarter også mange skogsarter og rovfugler.
Vern
Vassdraget ble i 1973 vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag. Vernegrunnlaget var elvesystemet som en sentral del av et særpreget landskap med arktisk preg og utpreget viddekarakter i indre deler. Spesielt viktig er isavsmeltingsformer, elveløpsformer, botanikk, landfauna og vannfauna, samt vassdragets betydning for friluftslivet, herunder laksefisket.
Store deler av nedbørfeltet ligger innenfor Varangerhalvøya nasjonalpark, som ble opprettet i 2006.
Blizzard Beasts
Blizzard Beasts (utgitt 1997) er det fjerde studioalbumet til det norske black metal bandet Immortal. Det er det siste albumet med Demonaz på gitar og det første med Horgh på trommer.
Nora Strømstad
Nora Strømstad (født 26. januar 1909 i Bærum, død 6. januar 2005 i Oslo) var en norsk alpinist som representerte Ullern Skiklubb. Hun var lillesøster av kombinertløperen Thoralf Strømstad og tvillingsøster med Torborg Strømstad.
Hun deltok i Vinter-OL 1936 og ble nummer elleve i den alpine kombinasjonen.
Nephelium
Nephelium  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Wiels gate
Wiels gate er ei kort og trang gate på Nordsiden i Hønefoss. Den har ingen husnummer.
Rhythm of the Rain
«Rhythm of the Rain» er en amerikansk sang, skrevet av medlem av bandet The Cascades, John Claude Gummoe. Singleversjonen med The Cascades ble utgitt på singelen Valiant Records 6026 i november 1962. Sangen ble arrangert av Perry Botkin Jr.. Produsent var Barry De Vorzon.
The Cascades' innspilling ble anvendt i lydsporet til filmen Quadrophenia (1979) og inkludert i albumet.
Wiels gate
Den har tilkomst mellom to av trehusene i Hammerbrogate. Tilkomsten kan minne om et portrom. Gaten, som ikke er farbar for større biler, ender i Bjørklunds gate, inn mot sørsiden av Sankthanshaugen.
Rhythm of the Rain
I 1999 listet BMI den som den niende mest fremførte sangen på radio og TV i det 20. århundre.
Wiels gate
Navnet har gata fra Iver Wiel (1711-1756), opprinnelig fra Drammen, som var fogd for Ringerike og Hallingdal fra 1736 til 1756. Han eide Rå gård i Norderhov.
Bjørklunds gate
Bjørklunds gate (2–4, 3) er en kort og trang gatestubb (blindvei) på Nordsiden i Hønefoss. Den har tilkomst via Wiels gate og ligger langs sørsiden av Sankthanshaugen.
Schottenklöster
Schottenklöster (tysk for skotske kloster) er det navn som omtaler de klostre som ble grunnlagt av irske og skotske misjonærer på kontinentale Europa. Begrepet er spesielt rettet mot de skotske benediktinerkloster som ble grunnlagt i Tyskland på begynnelsen av 1200-tallet. Disse ble kombinert til en menighet hvor dens øverste abbed var abbeden i klosteret St. James ved Regensburg.
Tidlige Schottenklöster
De første Schottenklöster som vi har kjennskap til var Säckingen i Baden som ble grunnlagt av den irske misjonæren Sankt Fridolin på slutten av 400-tallet. Det er sagt at den samme misjonæren også grunnla et Schottenklöster i Konstanz. Et århundre senere kom Sankt Columbanus til kontinentet med tolv følgesvenner og grunnla Annegray i Luxeuil-les-Bains, Fontaines i Frankrike og Bobbio i Italia. I løpet av 600-tallet grunnla disiplene til Columbanus og andre irske og skotske misjonærer en lang rekke klostre i hva som nå er Tyskland, Frankrike, Belgia og Sveits. De best kjente er
Virksomheten til de første klostrene var underlagt Benedikts regel, det vil si at dagen var inndelt i regelbundne perioder av søvn, bønn, lesning i hellige skrifter, hvile og fysisk arbeid.
Senere gæliske misjonærer grunnla Honau i Baden (omtrent 721), Murbach i øvre Alsace (omtrent 727), Altomunster i øvre Bayern (omtrent 749), mens andre gæliske munker bevarte St. Michel i Thiérache (940), Walsort i nærheten av Namur (945) og ved Köln, klostrene til St. Clement (omtrent 953), St. Martin (omtrent 980), St. Symphorian (omtrent 990) og St. Pantaléon (1042).
For ytterligere informasjon, se Den irsk-skotske misjonen
Norsk jernbaneskole
Bane NOR Jernbaneskolen er et utdanningssenter for jernbanesektoren, organisatorisk underlagt Bane NOR. Skolen blei oppretta i 2005, som en konsekvens av at Jernbaneverket fikk ansvaret for utdanning av lokomotivførere gjennom en offentlig fagskole for yrket. Skolen tilbyr en rekke korte og lange kurs innen forskjellige jernbanefag – sveisekurs, sikkert arbeid ved spor, leder for elsikkerhet, hovedsikkerhetsvakt og en mengde repetisjonskurs og faglige kurs for montører og lærlinger innen jernbanefeltet. Fra 2019 er Norsk jernbaneskole en del av Bane NOR.
Nairobi National Museum
Nairobi National Museum er et av Kenyas nasjonalmuseer, National Museums of Kenya. Det ligger på Museum Hill i Nairobi.
Norsk jernbaneskole
Skolen omfattet tidligere (2005-2018) lokomotivførerutdanningen. Norsk fagskole for lokomotivførere, eller Lokførerskolen, som nå er en del av Jernbanedirektoratet.
Nairobi National Museum
Museet ble opprinnelig grunnlagt i 1910 av East Africa and Uganda Natural History Society og lå da der Nyayo House står i dag. I 1922 ble det flyttet til der Nairobi Serena Hotel i Uhuru Park finnes i dag. I 1929 ble det omsider flyttet til sin nåværende plass på Museum Hill, der det ble døpt til Coryndon Museum etter den tidigere britiske guvernøren i Kenya Robert Coryndon. Ved selvstendigheten i 1963 fikk det navnet National Museum of Kenya.
Museet gjenåpnet i 2008 etter modernisering.
Til museets permanente utstillinger hører en naturhistorisk utstilling med blant annet et komplett skjelett av en Homo erectus-gutt, samt en utstilling om kulturhistorien til de største folkegruppene i Kenya.
Norsk jernbaneskole
Skolen har sin hovedaktivitet på Grorud i Oslo, i de gamle lokalene til Jernbaneverkets signalskole. Mange kurs gjennomføres andre steder, blant annet i Trondheim, der skolen en periode hadde en liten avdeling med førerkurs for kjøring av arbeidstog. Skolen fikk en stor utvidelse av bygningsmassen våren 2010, og våren 2011 åpnet et simulatorsenter ved skolen, med egen simulator for togledere.
Norsk jernbaneskole har i 2018 rundt 40 ansatte. Skolen er organisatorisk delt i to fagavdelinger samt en driftsavdeling: Trafikk (internopplæring for togekspeditører og togledere til Bane NOR), og avdeling for jernbanefag (kurs innen bane, spor, signaler, strømforsyning og trafikksikkerhet).
Norsk Jernbaneskole må ikke forveksles med NSB Kompetansesenter (NSB-skolen), sjøl om begge disse historisk har sitt utspring i den samme jernbaneskolen, den gang alt som var jernbane i Norge var en del av NSB. Norsk jernbaneskole må heller ikke blandes med «Jernbaneskolen», som er et undervisningsbygg tilhørende Teologisk Fakultet ved Universitetet i Oslo. Sjølve jernbaneutdanninga flytta ut fra dette bygget alt i 1992 (da til Tomtekaia ved Oslo S), men navnet på bygget er beholdt.
Fylkesvei 7326
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 250.
Aktuator
Aktuator er et forstillingsorgan som ved hjelp av elektrisk strøm, (strømstyrt) elektrisk spenning, (spenningsstyrt) pneumatikk (luftstyrt) eller hydraulikk (væskestyrt) utfører en mekanisk bevegelse på pådragsorganet. Den mekaniske bevegelsen brukes til å omstille for eksempel ventiler.
Aktuatoren blir som oftest betjent med et standard instrumentsignal via en regulator (IP omformer) eller ved hjelp av elektronikk.
Aktuatorer av ulike typer har stor utbredelse i mekatroniske system, innen skipsautomatisering, på anleggsmaskiner, lastebiler osv.
Fylkesvei 7534
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 681.
Kenya under Sommer-OL 1968
Kenya under Sommer-OL 1968. 41 sportsutøvere fra Kenya deltok i fem sporter under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Det var fjerde gangen Kenya deltok i et OL. De kom på 14.-plass på medaljestatistikken med tre gull- fire sølv- og en bronsemedalje.
Gruppe Daubert
Gruppe Daubert var en del av den tyske kampgruppe Gruppe Adlhoch som ble organisert på Hønefoss og som hadde som mål å slå seg gjennom til Vestlandet. Når den tyske general Engelbrecht som var sjef for 163. infanteridivisjon og kom til Hønefoss 14. april, ble en kampgruppe organisert som fikk som mål å gå opp Ådalen og inn i Valdres, for der å slutte seg til hovedgruppen som skulle gå opp langs østsiden av Randsfjorden.
Otonephelium
Otonephelium  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Gruppe Daubert
Begge kampgruppene ble involvert i harde kamper langs Randsfjorden, i Ådalen og Valdres.
Kampgruppen som ble ledet av major Daubert skulle rykke frem gjennom Ådalen mot Bagn i Valdres. Gruppe Daubert besto av III. bataljon / IR 236 og III. bataljon / IR 159. Denne kampgruppen kom i kamp flere ganger før den trakk seg tilbake etter kampene i Bagn. På Bagnsbergatn mistet kampgruppen ett helt kompani etter kampen i Gråbeinhølet og kampen om Bagnsbergatn gård.
Etter at kampgruppen ble trukket tilbake ble den reorganisert og en gruppe ble sendt opp langs østsiden av Randsfjorden for å forsterke de styrkene som opererte i dette området og en gruppe ble sendt tilbake opp Ådalen. Denne styrken ble senere sperret ved Islandsmoen, mens den forsterkede gruppen som opererte øst for Randsfjorden klarte å slå seg gjennom ved Høljarast og Tonsåsen og trenge inn i Valdres.
Kyndby Huse
Kyndby Huse er en liten bebyggelse i Nordsjælland med 329 innbyggere (2011). Kundby Huse ligger i Kyndby Sogn ved Isefjord og tett på Kyndbyværket på Hornsherred 2 km nordvest for Kyndby og 15 km sydvest for Frederikssund. Byen tilhører Frederikssund kommune og er beliggende i Region Hovedstaden.
Kyndby Huse ble grunnlagt i forbindelse med etableringen av Kyndbyværket, som ble satt i drift i 1940. I 2002 solgte energiselskapet Energi E2 de ca. 150 eiendommene og beboerne stiftet den 9. april 2002 en andelsboligforening som endelig overtok byen og området den 1. juli 2002.
Long Island University
Det var følgende studenttall og antall vitenskapelig ansatte i 2006:
Det gis undervisning opp til doktorgradsnivå ved Brooklyn og Brookville, og til mastergradsnivå ved Brentwood.
Porsche 906
Porsche 906, også kjent som Carrera 6, er en bilmodell fra den tyske bilprodusenten Porsche. Den ble produsert i 65 eksemplarer i 1966, og var Porsches siste løpsmodell som også var godkjent for gatebruk.
906 er etterfølger av Porsche 904, og ble designet under Ferdinand Piëch, som ledet Porsches utviklingsavdeling. Karosseriet ble, som i 904, bygget av glassfiber, men nå ble fibrene lagt for hånd, noe som resulterte i en langt jevnere fordeling enn sprayteknikken som ble brukt i produksjonen av 904.
Bilen ble utstyrt med en sekssylindret boksermotor kalt 901/20, med 220 hestekrefter og forgasser, og veide 580 kilo, noe som var 113 kilo lettere enn forgjengeren 904 med sekssylindret motor. Enkelte eksemplarer ble også utstyrt med bensinnsprøtyning eller åttesylindrede motorer, spesielt for bruk i bakkeløp, hvor Porsche konkurrerte mot blant annet Ferrari Dino.
I motsetning til andre løpsbiler fra Porsche ble 906s karosseri testet i vindtunnel, noe som resulterte i en toppfart på 280 kilometer i timen. Dette var svært raskt for en løpsbil med bare 2-liters motorvolum. Som på Mercedes-Benz 300SL fikk bilen måkevingedører, og et pleksiglassdeksel ble montert over den hekkomonterte motoren.
I debuten i 24-timersløpet på Daytona i 1966 kjørte Carrera 6 inn til en sjetteplass sammenlagt, og vant sin klasse mot Ferrari Dino. På 12-timersløpet på Sebring samme år fullførte førerne Hans Herrmann og Gerhard Mitter til en fjerdeplass sammenlagt og vant sin klasse. På 24-timersløpet på Le Mans vant Ford GT40 de tre øverste plassene foran Porsche.
Samuel Chase
Samuel Chase (født 17. april 1741 nær Princess Anne i Somerset County i Maryland, død 19. juni 1811 i Baltimore) var politikere og senere en førsteamanuensis i USAs høyesterett. Han var en dem som underskrev den amerikanske uavhengighetserklæringen, som en representant for delstaten Maryland.
Bakgrunn
Samuel Chase var eneste barn av pastor Thomas Chase (1703–1779) og hans kone, Matilda Walker (?- 1744). Hans far var en prest som innvandret til Somerset County for å begynne som prest i en nylig grunnlagt kirke. Samuel ble utdannet hjemme. Han var atten år da han dro til Annapolis, der han studerte juss.
Karriere
Han startet sin egen advokatpraksis i Annapolis i 1761. Det var i hans tid som advokat at hans kolleger ga ham kallenavnet «Old Bacon Face».
I mai 1762 giftet Chase seg med Ann Baldwin, datter av Thomas Baldwin og hans kone Agnes. De hadde tre sønner og fire døtre, men bare fire av disse overlevende barndommen. Hans første kone døde i 1776, og i 1784 giftet Chase seg med Hannah Kitty i England og de fikk to døtre sammen. Chase representerte Maryland i den amerikanske kongressen, der han ble gjenvalgt i 1776 og undertegnet USAs uavhengighetserklæring for Maryland. Han forble i den amerikanske kongressen frem til 1778.
Den 26. januar 1796 ble han av president George Washington utnevnt til advokatfullmektig i den amerikanske Høyesterett.
Chase ble ved Representantenes hus i slutten av 1804 konfrontert med seks anklagepunkter; det dreide seg særlig om hans håndtering av rettsærendet rundt John Fries. Senere ble det tilføyd to andre anklagepunkter. Sentatet, kontrollert av Jefferson-republikanere, innledet tidlig 1805 en avsettelsessak mot dommer Chase. Han ble frikjent i Senatet for alle anklager 1. mars 1805. Han forble (pr 2020) til den eneste høyesterettsdommer som det ble innledet en impeachmentprosess mot. Hans frikjennelse er blitt betraktet som et eksempel på at det uavhengige domsmyndighetssystem kan klare å overvinne partitaktiske problemer.
Chase satt i USAs Høyesterett frem til sin død den 19. juni 1811.
Jeans-lengde (fysikk)
Jeans' lengde er innen astrofysikken den kritiske radiusen hos en sky (i normaltilfeller en sky av interstellar gass og støv) hvor termisk energi, som forårsaker at skyen ekspanderes, balanseres av gravitasjonen som forsøker å få skyen til å kollapse. Begrepet har sitt navn fra den britiske astronomen James Jeans som først utledet forholdet.
Ligningen for Jeans' lengde er: der k_B er Boltzmanns konstant, T er skyens temperatur, r er skyens radius, \mu er skyens masse per partikkel, G er gravitasjonskonstanten og \rho er skyens massetetthet (skyens masse dividert med skyens volum).
Den kanskje enkleste måten å forestille seg Jeans' lengde på er som en tilnærming hvor faktorene 15 og 4\pi ses bort fra og der \rho omformuleres som. Formelen for Jeans' lengde blir da:
Det blir da tydelig at \lambda_J=r når, med andre ord er skyens radius lik Jeans' lengde når den termiske energien per partikkel er like stor som gravitasjonens arbeid per partikkel. Ved denne kritiske lengden vil skyen hverken ekspandere eller trekke seg sammen. Det er bare når den termiske energien ikke er lik det gravitasjonelle arbeidet at skyen enten ekspanderer og kjøles ned eller trekkes sammen og varmes opp, en prosess som fortsetter til likevekt er oppnådd.
Referanser
Jeans length
Muhammad Abduh
Mohammad Abduh ønsket å gjøre islam forenlig med det 19. århundres rasjonalisme. Ifølge ham kunne ikke muslimer bare stole på tolkningene av tekstene som var levert av middelalderens geistlige. Islam måtte reformeres slik at det tritt med skiftende tider.
Hans muslimske motstandere refererer til ham som en vantro, mens hans tilhengere kalte ham en vismann og leder. I sine utgitte verker skildrer han Gud som en allmektig person som utdanner menneskeheten fra barndommen til ungdommen og deretter videre til voksenlivet. Ifølge ham er islam den eneste religionen som kan påvises ved resonnement.
Muhammad var imot polygami og mente at det var en arkaisk skikk. Han trodde på en form for islam som ville frigjøre menn fra slaveri, gi like rettigheter til alle mennesker, og avskaffe rasediskriminering og religiøs tvang.
Oleg Ovsiannikov
Oleg Vladimirovitsj Ovsiannikov (russisk: Олег Владимирович Овсянников; født 23. januar 1970 i Moskva), russisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1998 i Nagano.
Ovsiannikov vant en olympisk sølvmedalje i kunstløp under vinter-OL 1998 i Nagano. Sammen med Anzjelika Krylova kom han på andreplass i isdans, bak sine landsmenn Oksana Grisjtsjuk og Jevgenij Platov
Ovsiannikov ble verdensmester i kunstløp to ganger, 1998 og 1999, begge i isdans sammen med Anzjelika Krylova.
Res publica (andre betydninger)
Res publica kan vise til:
Khepresh
Khepresh, også kalt Den blå krona og Krigskrona, var det egyptiske navnet på  ei blå krone som ble båret av faraoer i Det gamle Egypt. I Det nye riket bar farao en slik krone i kamp, men også i flere seremonier. Tidligere omtalte man den som krigskrone, men moderne historikere forsøker å unngå betegnelsen fordi den hadde flere bruksområder. Hodeplagget ble lagd av stoff eller lær som ble farget blått og utsmykket med små, gylne solskiver.
Historikk
{| Amenhotep III, som regjerte omkring 1391-1353 f.Kr, var den første som er avbildet med den blå krona, og under de 18. og 19. dynastiene ble den båret som hovedkrone av enkelte faraoer. Den blir tidligst nevnt i Kairo-stele nummer 20799 som er fra omkring 1600 f.Kr. under den andre mellomepoke i Egypt.
Mytologiske forbindelser
Krona har trolig symbolisert fornyelse og fruktbarhet og blitt båret som tegn på en legitim arvtaker, det vil si med rettmessig krav på trona. Selv om den ofte ble brukt i forskjellige krigssituasjoner og som seierskrone, fantes det andre kroner til slik bruk. Ofte blir kongen som barn framstilt med blå krone, spesielt sammen med ammende gudinner, noe som forbinder ham direkte med gudene.
Morgenbladets 12 viktigste byggverk
Morgenbladets 12 viktigste byggverk er en juryert kåring, presentert av avisen Morgenbladet fredag 30. november 2007. Kåringen tar sikte på å kåre de viktigste norske byggverkene fra etterkrigstiden. Kåringen er en av få kanonvurderinger av nyere norsk arkitektur.