cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Danmark
Forsvars- og utenrikspolitikk
Danmark ble med i NATO ved opprettelsen i 1949. Etter den kalde krigens slutt har landet spilt en aktiv rolle i internasjonale operasjoner, blant annet i invasjonen av Irak, krigen i Afghanistan, Kosovo (KFOR) og Libanon (UNIFIL).
I 1973 ble Danmark med i det daværende EF (EUs forløper), men danskene har siden vist seg å være noe lunkne til den europeiske integrasjonen. I 1992 stemte det danske folk nei til Maastricht-traktaten. Danskene har heller ikke sluttet seg til Eurosystemet, etter at 53,2 % stemte imot i en folkeavstemning i 2000.
Danmark er blant de 51 land som har vært med i FN allerede fra FN-paktens ikrafttredelse i 1945. Danskene er også aktive i det nordiske samarbeidet i Nordisk råd, og NATO, EU, FN og Norden utgjør de fire hovedpilarene i dansk utenrikspolitikk. Danmark er i tillegg med i en rekke andre internasjonale organisasjoner, slik som Verdensbanken, Det internasjonale pengefondet, Verdens handelsorganisasjon, Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa, Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling og Europarådet.
Flagg, symboler og ordener
Danmarks flagg kalles Dannebrog, og skal etter legenden ha falt ned fra himmelen under et av Valdemar Seiers slag i Estland. Det regnes som Europas eldste offisielle flagg i kontinuerlig bruk. Dannebrog er et tradisjonelt nordisk korsflagg, og tjente blant annet som inspirasjon til Norges flagg.
Danmarks riksvåpen består av tre gående, blå løver med røde tunger og er kronet med gyldne kroner. Det eldste dokumenterte bruk av riksvåpenet er fra Knut VIs regjeringstid i 1190. Riksvåpenets siste større endring kom i 1819, da den norske løve ble tatt ut.
Elefantordenen er Danmarks høyeste utmerkelse. Den deles vanligvis kun ut til kun kongelige og statsoverhoder. Deretter kommer Dannebrogordenen. Blant de militære danske medaljene er Forsvarets Medalje, Forsvarets medalje for Tapperhed, Medaljen for udmærket lufttjeneste og Forsvarets Hæderstegn for god tjeneste.
Forholdet til Norge
Danmark og Norge har alltid hatt tette politiske og kulturelle bånd. Allerede i norrøn tid var danskekongene reelle herskere over Norge i lange perioder, og spesielt Oslofjordområdet var lenge under dansk overherredømme. Med Kalmarunionen (innstiftet av dronning Margrethe i 1397) kom hele Norge under utenlandsk overherredømme, og etter unionsoppløsningen i 1536 ble Norge i praksis en dansk provins. Fra innføringen av eneveldet i 1660 ble hele Danmark-Norge gjort til en enhetlig stat, samtidig som riket i større grad ble sentralstyrt fra København. Unionen mellom Danmark og Norge varte helt frem til 1814, da kong Frederik VI som en tapende part i Napoleonskrigene måtte avstå Norge til Sverige igjennom Kielfreden.
På 1800-tallet stod skandinavismen sterkt i Norden, og i 1848 deltok norske frivillige på dansk side under den første slesvigske krig. Under den andre slesvigske krig femten år senere ble imidlertid danskene overlatt til seg selv av svenskene og nordmennene, til store protester fra norsk åndsliv med Bjørnson og Ibsen i spissen. I 1876 gikk Norge med i den skandinaviske myntunionen, noe som gjorde at de tre nordiske landene hadde felles omløp av sedler og mynt frem til ca. første verdenskrig. Norsk litteratur var på denne tiden også preget av strømninger fra Danmark, blant annet med Georg Brandes som en stor inspirasjonskilde for Ibsen, Kielland og Lie. Bjørnsons riksmålsbevegelse så også til Danmark for inspirasjon, og riksmålet og den «dannede dagligtale» har klare røtter i dansk.
Danmark og Norge ble begge okkupert av Tyskland under andre verdenskrig. I etterkrigstiden har landene hatt et nært og godt forhold, og samarbeider blant annet forsvarspolitisk gjennom NATO. Danmark og Norge er også viktige handelspartnere, og i 2007 var den samlede verdien av Norges totale vareeksport til Danmark på ca. 19 milliarder norske kroner. Dette gjorde Danmark til Norges sjette største eksportmarked. Viktige varer Norge eksporterer over Skagerrak er råolje, elektrisitet, fisk, halvfabrikater og verkstedprodukter. Danske turister er på sin side viktige for norsk turistnæring, og danskene utgjorde i 2006 nesten 14 % av alle utenlandske ferie- og fritidsankomster til Norge.
Næringsliv
Danmark har en blandingsøkonomi med stor grad av frihandel, og levestandarden er over gjennomsnittet i Europa. Landet hadde i 2007 et BNP på 311,6 milliarder amerikanske dollar (197,3 milliarder USD justert for kjøpekraftsparitet).
Ifølge Verdensbanken har Danmark Europas mest fleksible arbeidsmarked, og det er enkelt både å ansette ny arbeidskraft og å nedbemanne. Denne politikken kalles «flexicurity». Den danske arbeidsstokken teller omtrent 2,9 millioner sysselsatte, og pr. desember 2009 var arbeidsledigheten på 7,4 % – omtrent 2,5 prosentpoeng under EU som helhet. Målt i andel av befolkningen som har høyere utdanning har danskene verdens best utdannede arbeidsstyrke.
Danmark har verdens høyeste skattenivå, og for personer i de høyeste inntektsgruppene kan skatteprosenten komme opp i 62,3 (inkludert 8 % trygdeavgift). Toppskatten slår inn ved inntekter over 347,200 danske kroner. Det er også skatt på finansinntekter slik som aksjeutbytte, her varierer skatteprosenten mellom 28 og 45.
Naturressurser
Danmark hadde i 2008 en samlet innvinning av mineralske råstoffer på ca. 40 millioner kubikkmeter. Hoveddelen av disse er sand, stein og grus, som benyttes i bygg- og anleggssektoren. Danmark er også en petroleumsnasjon, med en produksjon i Nordsjøen som i 2008 var på 16,7 millioner kubikkmeter olje og 8,9 milliarder normalkubikkmeter naturgass. Tempoet på oljeutvinningen er imidlertid synkende, og med kjente reserver av olje- og naturgass på henholdsvis 200 millioner m³ og 7,1 milliarder Nm³ vil Danmark ikke lenger være selvforsynt rundt 2020.
Bankvesen
Den danske sentralbanken kalles Danmarks Nationalbank, og ble grunnlagt i 1818 for å bringe orden i økonomien etter statsbankerotten i 1813. Sentralbanken ble fullt ut uavhengig i 1936, og utformer pengepolitikken uavhengig av regjeringen og Folketinget. Bankens hovedoppgave er å opprettholde en stabil valuta samt å regulere pengesirkulasjonen og kredittmarkedet.
De største bankene i Danmark er Danske Bank, FIH Erhvervsbank, Jyske Bank, Nordea Bank Danmark, Nykredit og Sydbank.
Samferdsel
Det danske veinettet deles inn i statsveier og kommuneveier. Lengden på førstnevnte var pr. 1. januar 2008 på 3,817 km, og de hører administrativt innunder det danske Vejdirektoratet. 45 % av veitrafikken i landet avvikles på statsveiene, selv om disse kun utgjør 5 % av landets samlede veinett. De danske kommuneveiene hører til landets 98 kommuner, og har en total lengde på knappe 70,000 km. Danmark har også anslagsvis 24,000 km med privateide fellesveier. Av statsveiene har 1062 km status som motorvei, og halvparten av disse har minst fire kjørefelt.
Fem europaveier går igjennom Danmark: E20 (Esbjerg–Øresundsbroen), E39 (Hirtshals–Aalborg), E45 (Frederikshavn–Padborg), E47 (Helsingør–Rødby) og E55 (Helsingør–Gedser).
Danmark fikk sin første jernbanestrekning i 1847 da Vestbanen åpnet mellom København og Korsør. Senere har det danske jernbanenettet vokst til å ha en total sporlengde på 3,240 km, med omtrent 2,700 daglige tog og 38,000 daglige ankomster og avganger. Mer enn 170 millioner passasjerer blir årlig transportert på det danske jernbanenettet.
Det danske jernbanenettet styres og vedlikeholdes av Banedanmark. Nettet er bare delvis elektrifisert og medfører at hovedparten av intercity togene fremdeles drives av diesel, også på elektrifiserte strekninger. DSB (tidligere Danske Statsbaner) er det statlige danske jernbaneselskapet, og disse har det operative ansvaret for offentlig passasjertrafikk i landet. DSBs virksomhet omfatter også S-togene, som er lokaltognettverket i København og omegn. Øresundsbanen (mellom København og Malmö i Sverige) opereres av datterselskapet DSBFirst. Med Københavns metro (åpnet 2002) har også Danmark fått tunnelbane.
Dansk sivil flytrafikk er underlagt Statens Luftfartsvæsen (SLV). Landet har åtte flyplasser med rutetrafikk, der Københavns lufthavn (Kastrup) og Billund lufthavn er de største. Staten driver også Bornholms lufthavn, og det er dessuten tre flyplasser på Grønland og på Færøyene med internasjonal trafikk. Den danske stat eier 14,3 % av det fellesnordiske flyselskapet Scandinavian Airlines System.
Sjøfart har alltid vært en viktig del av den danske økonomien. Den danske handelsflåten omfatter 500 skip på til sammen 10 millioner dwt, og har en gjennomsnittlig alder på ca. syv år. Som en øynasjon har Danmark også et omfattende fergenettverk, både innenriks og utenriks. Mellom Norge og Danmark er det fergeforbindelse på strekningene Frederikshavn–Oslo (DFDS), Hirtshals–Kristiansand, Hirtshals–Larvik, Hirtshals-Langesund, Hirtshals-Stavanger/Bergen og København–Oslo.
Turisme
Turister i Danmark omsatte i 2006 varer og tjenester for 72,6 milliarder danske kroner, omtrent likt fordelt mellom danske og utenlandske turister. Feriereisende stod for omtrent av denne omsetningen. Turismen i Danmark skaper direkte og indirekte omtrent 127,000 arbeidsplasser og står for omtrent 3,9 % av landets samlede verditilvekst. Ferierende fra nabolandene Tyskland, Norge og Sverige står til sammen for av omsetningen i den danske turistnæringen.
Kalender og helligdager
Danmark har siden 1. mars 1700 brukt den gregorianske kalender.
Danske offisielle helligdager følger av Folkekirkens helligdager. Disse er i hovedsak sammenfallende med helligdager i Norge, med det unntak at Danmark også har bededag fjerde fredag etter påske. Grunnlovsdagen (5. juni) er ikke lenger offentlig fridag, mens 1. mai kun er fridag for enkelte grupper. Som i Norge er det egentlig halv dag før helligdager (julaften og nyttårsaften), men de fleste dansker har likevel fri disse dagene.
Forskning
Den offentlige finansierte forskningen i Danmark står for ca. 11,000 årsverk, og mesteparten finansieres direkte over statsbudsjettet. I 2008 var denne potten på omtrent 15 milliarder danske kroner, hvorav 55 % gikk direkte til universitetene. Dette gjør at offentlige bevilgninger til forskning og utvikling ligger på ca. 0,9 % av BNP. Næringslivets utgifter til forskning og utvikling var i 2007 tilsvarende 1,9 % av BNP, og omfattet nærmere 20,000 årsverk. De viktigste forskningsområdene, målt i antall vitenskapelige stillinger, var til samme tid medisin og naturvitenskap.
Danske vinnere av nobelprisen i fysiologi eller medisin er Niels Ryberg Finsen (1903), August Krogh (1920), Johannes Fibiger (1926), Henrik Dam (1943) og Niels K. Jerne (1984). I fysikk har Niels Bohr (1922) og Aage Niels Bohr og Ben Roy Mottelson (1975) vunnet prisen, mens Jens Christian Skou vant nobelprisen i kjemi i 1997.
Eldre danske forskere av betydning er blant annet fysikeren Hans Christian Ørsted og astronomene Tycho Brahe og Ole Rømer.
Utdanning
Den danske folkeskolen består av en ettårig barnehageklasse, en niårig grunnskole og en ettårig frivillig 10. klasse. Fra skoleåret 2009/10 har barnehageklassen vært obligatorisk, slik at Danmark har ti års obligatorisk skolegang. Undervisningsplikten i Danmark begynner det året barnet fyller seks. Den offentlige skolen suppleres av såkalte frie grundskoler og efterskoler, som finansieres delvis av det offentlige og delvis gjennom brukerbetaling.
På videregående skole-nivå (dansk: gymnasiale uddannelser) finnes det fire linjer. Tre av disse (stx, hhx og htx) er treårige, mens det fjerde (hf) er toårig og beregnet på dem som har det ekstra, frivillige året i grunnskolen. Alle fire linjer fokuserer på forberedelser til høyere utdanning, men med noe forskjellig faglig fokus. Hver skole tilbyr også en rekke studieretnings- og valgfag innenfor hver linje. Ved siden av vanlig videregående skole finnes det også yrkesfaglig utdannelse (dansk: erhvervsuddannelse), som er svært praktisk rettet og individuelt tilpasset til den enkelte elevs interesser og ferdigheter.
Høyere utdanning i Danmark blir kalt for videregående uddannelse. Med Københavns Universitet, Aarhus Universitet, Syddansk Universitet, Aalborg Universitet, Roskilde Universitetscenter, IT-Universitetet og Danmarks Tekniske Universitet har landet syv universiteter, i tillegg til en rekke høyskoler. Høyskolene som tilbyr flere utdanninger omtales som CVU, Center for Videregående Utdanning. All offentlig utdanning i Danmark er gratis.
Videregående uddannelse kan deles inn i tre hovedretninger: korte, mellomlange og lange utdanninger. De korte utdanningene varer stort sett i to år, og er ofte innenfor fag som økonomi, helsefag, IT, design og teknologi. De mellomlange er ofte yrkesrettede, og går over tre til tre og et halvt år. De fleste mellomlange utdanningene har praksis under deler av studieløpet, og fører som oftest frem til en professionsbachelor. Eksempler på mellomlange utdanninger er sykepleie, ingeniør, lærer og journalist. De lange utdanningsløpene går over fem til seks år og er av teoretisk karakter. Disse undervises typisk ved universitetene, og består av en treårig bachelorgrad og en toårig kandidatutdanning (sistnevnte tilsvarer mastergrad i Norge). Eksempler på de lange utdanningene er lege, tannlege, sivilingeniør og høyere grader i humaniora og naturvitenskap.
Massemedia
Danmark har grunnlovsfestet presse- og ytringsfrihet, og i 2009 havnet Danmark på førsteplass på organisasjonen Reportere uten grensers pressefrihetsindeks.
Danske dagsaviser omfatter Morgenavisen Jyllands-Posten, Berlingske Tidende, Politiken, Ekstra Bladet, Dagbladet Information og B.T.. Av ukeavisene kan nevnes Weekendavisen og den engelskspråklige The Copenhagen Post. Gratisavisen metroXpress har siden lanseringen i 2001 tatt det danske mediemarkedet med storm, og er pr. 2009 landets mest leste avis på hverdager.
Danmarks Radio (DR) er Danmarks allmennkringkaster. DR er lisensfinansiert, og står bak TV-kanaler som DR1, DR2 og DR Update. DR har også fire landsdekkende radiokanaler: P1 som den «seriøse» nyhets- og debattkanalen; P2 som en kanal for smal kultur som klassisk musikk og jazz; P3 som en kanal for underholdning og populærmusikk; og P4 som en paraply for DRs lokalradio.
DR-konkurrenten TV 2 ble etablert i 1988, og er landets mest populære TV-kanal. TV 2 er reklamefinansiert, og er som DR statseid. Det danske TV-markedet domineres stort av DR og TV 2, og andre kanaler (som TV3 og SBS' Kanal 4, Kanal 5 og 6'eren) er små i forhold.
Danmark har ett nasjonal nyhetsbyrå i Ritzaus Bureau.
Helse
Gjennomsnittlig levealder for danske menn er 76,3 år, mens det for kvinner er 80,7 år. Levealderen i Danmark har gjennomgått til dels kraftige variasjoner i etterkrigstiden. Mens levealderen i 1960 var blant de høyeste i verden, falt tallet til et av de laveste i Vest-Europa i følgende tiår. Senere har levealderen imidlertid økt igjen, og i perioden 1999-2009 har gjennomsnittlig levealder økt med 2,6 år for menn og 3,0 år for kvinner.
Kreftsykdommer står for ¼ av alle dødsfall i Danmark, og til sammen 55 % av alle dødsfall skyldes enten kreft eller hjerte- og karsykdommer. Antallet dødsfall som følge av hjertesykdommer har gått ned de senere år, mens antallet døde av kreft har hatt motsatt utvikling.
Antallet registrerte dansker som lever med hiv/aids var i 2006 på 4746 personer. Tallet på hiv-positive har vært relativt stabilt siden midten av 1990-årene, mens antallet som har blitt diagnostisert med aids har gått ned i samme periode.
I juli 1969 ble Danmark det første landet i den vestlige verden som legaliserte pornografiske bilder.
Likestilling og familiespørsmål
Danske kvinner fikk økonomiske rettigheter i 1857, og ble i 1880 sikret råderett over egen inntekt og personlige formue i den danske lovgivningen. I 1887 tok de første danske kvinnene studenteksamen.
Danmark innførte kvinnelig stemmerett ved kommunevalg i 1908. Allmenn kvinnelig stemmerett ved folketingsvalg ble innført i 1915.
I 1919 ble det innført et likelønnsprinsipp for offentlige ansettelser; dog ikke for handels- og kontorfunksjonærer før i 1965. I 1921 ble det lovfestet at ingen kvinne kan nektes eller miste arbeidet fordi hun er gift eller mor. Familielovgivningene av 1922 og 1925 likestilte formelt kvinnen med mannen i ekteskapet, og i forhold til barna. I 1939 ble Mødrehjelpen grunnlagt. I 1947 fikk kvinner adgang til å ordineres som prester.
Felles minstelønn for begge kjønn, og formell likelønn for likt arbeid ble i 1973 fremforhandlet mellom partene i arbeidslivet.
Likestillingsrådet (1975–1999) hadde som formål å fremme likestilling både innenfor familielivet, innen undervisning og utdannelse, på arbeidsmarkedet, og i samfunnet generelt. I 1990-årene ble det også fokusert på menns likestilling under samlivsbrudd, når det gjaldt foreldremyndighet og andre rettigheter relatert til barn av separerte.
Likestillingsrådets oppgaver ble i 1999 overført til den nyutnevnte Ligestillingsministeriet, med Jytte Andersen som første likestillingsminister. Danmark har hatt seks likestillingsministre siden embedet ble opprettet, alle kvinner. Nåværende likestillingsminister er Lykke Friis, som tiltrådte embedet den 23. februar 2010. Den 30. mai 2000 trådte en ny likestillingslov i kraft. Lovgivningen har vært endret flere ganger, senest 19. september 2007. Loven fastslår (§ Ia) at likestilling gjelder i alle offentlige institusjoner. Likestillingsnemden kan behandle klager fra lønnsmottagere som føler seg diskriminert, og skal årlig avgi rapporter om likestilling mellom kjønnene (kapittel 6).
Utdannelsesnivået i Danmark er per 2009 noenlunde likt fordelt mellom kjønnene. Det er imidlertid fortsatt langt igjen til denne fordelingen reflekterer seg i lederstillinger på toppnivå og mellomledernivå. I 2007 var andelen av kvinnelige toppledere mindre enn 6 %, og av mellomlederstillingene var under 23 % besatt av kvinner.
I 2006 hadde Danmark 5,3 % arbeidsledighet blant kvinner, mot 3,8 % blant menn. Lønnsforskjellene er minst i statlig sektor, hvor gjennomsnittslønnen til kvinner lå på 93 % av lønnen til menn i 2008. I kommunal sektor var tallet 84 %. Størst er forskjellene i privat sektor, hvor kvinners lønn lå på 79 % av menns lønn i 2008.
Ved Folketingsvalget 2007 var andelen kvinnelige folkevalgte politikere nesten 38 %. Den jevneste fordelingen mellom kjønnene finner vi i Europaparlamentet, hvor 6 av 15 innvalgte var kvinner i 2009.
Sivile organisasjoner
Den frivillige sektoren er stor i Danmark, og omtrent ⅓ av befolkningen utfører frivillig arbeid. Den største andelen av disse er engasjert i idrettslag (11 % av befolkningen), mens nest størst er frivillige lag i lokalsamfunnet og organisasjoner innenfor helse og sosial (begge på ca. 6 % av befolkningen). De fleste som deltar i frivillig arbeid bruker mellom 10 og 15 timer i måneden på dette arbeidet.
Dansken Fredrik Bajer vant i 1908 Nobels fredspris. Han ledet en rekke sosiale reformbevegelser og -organisasjoner, og var blant annet en av initiativtakerne for Det internasjonale fredsbyrå.
Urbanitet
En stadig større andel dansker bor i byer. 4,8 millioner, eller 87 % av befolkningen, bor pr. 2009 på steder med mer enn 200 innbyggere. Over halvparten av befolkningen – 56 % – bor i en av de 63 byene i Danmark med mer enn 10,000 innbyggere, mens 30 % bor i småbyer med mindre enn 10,000 innbyggere. Andelen dansker som bor i landdistrikter har gått noe ned den siste tiårsperioden, fra 15 % i 1999 til 13 % i 2009.
Danmarks helt klart mest urbaniserte område er det såkalte Hovedstadsområdet, som inkluderer hovedstaden København og nabokommunene Frederiksberg, Albertslund, Brøndby, Gentofte, Gladsaxe, Glostrup, Herlev, Hvidovre, Lyngby-Taarbæk, Rødovre, Tårnby og Vallensbæk, i tillegg til byene Ishøj og Greve Strand og deler av Ballerup, Søllerød og Værløse. Dette området har nesten 2 millioner innbyggere, noe som svarer til 21 % av Danmarks samlede befolkning.
Design
Designeren Georg Jensen (1866–1935) laget både smykker og annet kunsthåndverk.
Særlig i etterkrigstiden hadde dansk design en høy stjerne internasjonalt. Scandinavian design var et kvalitetskjennetegn, og Lunningprisen var blant de høyeste utmerkelsene innen stilretningen. Arkitekten Jørn Utzon (1918–2008) er mest kjent for Operahuset i Sydney, mens arkitekten og møbeldesigneren Arne Jacobsen (1902–1971) laget både stoler, lamper og hus.
Litteratur og skriftkultur
Det første litteraturen i Danmark stammer fra nedskrivninger av sagn og folkeeventyr man kjenner fra 1100-og 1200-tallet. En del av den første danske litteraturen er derfor også de islandske sagaer og Snorre Sturlason, fordi den nordiske kulturarven og fortellerkunst var lik på dette tidspunktet. Absalons krønikeskriver fra 1100-tallet, Saxo Grammaticus, er den første store danske forfatter, selv om han skrev på latin. Noe dansk litteratur kjennes fra middelalderen ellers, men først i løpet av den gryende opplysningstiden begynte den danske litteraturen for alvor med Ludvig Holbergs komedier, som er like aktuelle i dag. Som forløper for romantikken kan nevnes Johannes Ewald og Jens Baggesen. Den internasjonalt best kjente dansken er nok forfatteren H.C. Andersen, som begynte å skrive i romantikken og som er kjent for sine eventyr som Den lille havfrue og Den stygge andungen. I forbindelse med Georg Brandes litteraturkritikk og «det moderne gjennombrudd» ble forfatterne Henrik Pontoppidan og J.P. Jacobsen toneangivende. Henrik Pontoppidan vant for øvrig sammen med Karl Adolph Gjellerup nobelprisen i litteratur i 1917, den samme ære skulle etter andre verdenskrig tilfalle en av det 20. århundres viktigste danske forfattere, Johannes V. Jensen.
Andre kjente danske forfattere er Søren Kierkegaard, Gustav Wied, Martin Andersen Nexø, Tom Kristensen, Karen Blixen og Peter Høeg.
Folklore
Anders Sørensen Vedels It Hundrede I Vduaalde Danske Viser (1591, populært kalt «Hundreviseboka») er det eldste tilfellet av systematisk innsamling av danske folkeminner, og var også første gang middelalderballader kom på trykk i Europa. Det var imidlertid først på 1800-tallet (etter modell av Brødrene Grimms tyske Kinder- und Hausmärchen 1812-15) at den danske innsamlingen av folkeminner satte i gang for fullt. Danske folkeeventyr kom ut for første gang i bokform i Mathias Winthers samling på 1820-tallet, og tråden ble tatt opp av Svend Grundtvig fra 1840-tallet og utover århundret. Likevel er det nok Evald Tang Kristensen som er den viktigste danske folkeminnesamleren, kjent for over åtti bøker med innsamlede viser, eventyr og sagn fra Jylland.
Andre kjente danske folkeminnesamlere omfatter Axel Olrik, Peder Syv, Henning Frederik Feilberg og H.P. Hansen. Dansk Folkemindesamling ble grunnlagt i 1904 som et statlig arkiv over folkeliv og -kultur, og bevarer alminnelige danskers livshistorier, erindringer, tradisjoner og musikk for ettertiden.
Musikk, dans og drama
De første kjente komponistene fra Danmark var faktisk tyskere, C.E.F. Weyse og Friedrich Kuhlau fra slutten av 1700-tallet og fremover. Sammen med B.S. Ingemann og J.P.E. Hartmann ble Niels W. Gade toneangivende i dansk musikk på 1800-tallet. Carl Nielsen fra starten av 1900-tallet er den eneste internasjonalt kjente danske, klassiske komponist.
I midten av 1900-tallet gjorde Bent Fabricius-Bjerre og Jørgen Ingmann seg bemerket internasjonalt. Av nyere dansk musikk kjent i Danmark eller internasjonalt kan nevnes: Alphabeat, Anne Linnet, Aqua, D-A-D, Infernal, Junior Senior, Nik & Jay, Kashmir, Mew, Michael Learns To Rock, Nephew, Outlandish, Safri Duo, Saybia, Shu-bi-dua, S.O.A.P., Trentemøller, The Raveonettes, tv·2, VETO, Volbeat og nasjonalskalden Kim Larsen.
Danmark har gjennom Den Kongelige Ballet et av verdens ledende ballettkompani. Det ble dannet allerede i 1771 som en del av Det Kongelige Teater, og har siden 2008 hatt Nikolaj Hübbe som kunstnerisk leder.
Operaen på Holmen, innviet 2005, er Det Kongelige Teaters operabygning. Denne har plass til mellom 1 492 og 1 703 tilskuere, noe avhengig av orkestergravens størrelse. Kunstnerisk leder for operaen er Kasper Holten.
Film
Dansk film har vært med siden den aller første stumfilm. Asta Nielsen var den første store danske skuespiller i stumfilmens dager. Nordisk Film ble grunnlagt i 1906. Mellomkrigstiden var preget av de store skuespilltalentene Liva Weel, Ib Schønberg og Poul Reichhardt. Fra denne perioden kjennes også film av Carl Th. Dreyer, hvis filmer særlig dreier seg om religiøse spørsmål og den menneskelige psyke. Etter krigen ble spesielt Morten Korch-genren og Far til Fire-filmene populære. Erik Balling kom til å prege 1970-årene med Olsen Banden-filmene og Lise Nørgaards Matador.
I 90-årene ble Lars von Trier for alvor berømt med en rekke filmer og rundt århundreskiftet skulle Dogme-skolen komme til å gjøre dansk film verdensberømt og innlede en periode med stort fokus på dansk film.
Mat og drikke
En dansk spesialitet er koldtbordet. Et dansk koldtbord består gjerne av kjøttpålegg, røkt fisk, oster, grønnsaker, brød, salater og et par varme retter. Sild i forskjellige varianter er en selvfølge; sild med rå løk er også mye brukt som forrett, spesielt til frokost (tilsvarende lunsj i Norge – det som kalles frokost i Norge heter morgenmad på dansk). En ekte dansk frokost skal også inneholde øl og snapps.
Danskene er et øldrikkende folkeslag, og i 2008 gikk det med ca. 520 millioner liter øl i Danmark. Trenden går imidlertid i retning av mindre øldrikking, og ølforbruket i Danmark har gått ned med 13 % siden 2003. Danskene drikker også til sammen 25 millioner brennevin i året, og hver danske over 14 år forbruker årlig øl, vin og brennevin tilsvarende 11,7 liter ren sprit. Kjente danske bryggerier omfatter Carlsberg, Tuborg og Faxe.
Idrett
Den organiserte idretten i Danmark begynte allerede i 1861. Den første tiden var det vanlig med både skytte-, gymnastikk-, og idrettslag, og det var ofte en tett kobling mellom idrett og politikk til langt inn på 1900-tallet. Nå organiseres den danske idretten i de tre landsdekkende organisasjonene Danmarks Idræts-Forbund (DIF), Danske Gymnastik- og Idrætsforeninger (DGI) og Dansk Firmaidrætsforbund (DFIF). Disse samarbeider igjen i Idrættens Fællesråd, og har som hovedinntektskilde spillemidler, da 39 % av overskuddet i det offentlige spillmonopolet Danske Spil går til idretten.
Fotball er Danmarks mest populære idrett, og har hatt gode internasjonale resultater, med en kvartfinale mot  i VM i 1998 og triumfen i EM i 1992 som høydepunkt. Landet har til tider også eksportert toppspillere, slik som blant annet brødrene Brian og Michael Laudrup og keeperkjempen Peter Schmeichel. En annen folkefavoritt er sykkelsport, med Bjarne Riis' seier i Tour de France 1996 som et soleklart høydepunkt. Seiling er også populært, der Paul Elvstrøm med sine gull i fire OL på rad ble en folkehelt på 1960-tallet. På kvinnesiden er kanskje håndball landets mest populære idrett, og det danske kvinnelandslaget har siden midten av 1990-tallet vunnet tre OL-, ett VM- og tre EM-gull, samt flere sølvmedaljer og bronsemedaljer.
Verdensarvobjekter
Sju danske objekter er oppført på UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder:
Museer
Danmark har museer og utstillinger i alle varianter, både ute og inne. Flere steder i landet finnes kunstmuseer med verker av utenlandske og innenlandske kunstnere av verdensformat, lokalhistoriske museer og naturhistoriske museer. Det finnes museer som viser moselik og andre som viser vikingskip. Andre museer omhandler sjøfart, fiskeri og jernbaner samt leketøy og motorkjøretøyer. En del utradisjonelle museer kan man finne i slott, vanntårn og møller spredt over hele landet.
Arkitektur
Dansk arkitektur har sine røtter tilbake i vikingtiden, men den ble mer utpreget i middelalderen da de første kirkene i romansk og gotisk stil ble reist flere steder i landet. Frederik III og Christian IV inviterte hollandske og flamske byggmestre og arkitekter til Danmark for å bygge slott i renessansestil. På slutten av sin regjeringstid kunne Christian IV også innføre barokkstilen. I nyere tid viste danske arkitekter sin fremgangsrike funksjonalisme. Dette har utviklet seg til dagens arkitektur med blant annet Storebæltsbroen og Operaen på Holmen.
Oppføring på UNESCOs lister
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv
Oppføringer på UNESCOs liste knyttet til aktivt vern av immateriell kultur (Intangible Cultural Heritage). Årstallet angir når det ble listeført hos UNESCO.
Paluel kjernekraftverk
Paluel kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Normandie i Frankrike. Det ble bygget i perioden fra 1977 til 1984. Installert maksimal effekt er 5 528 MW, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 34,4 TWh elektrisk kraft. Anlegget er det femte største i verden målt etter installert produksjonskapasitet. Kjernekraftverket har i alt fire trykkvannsreaktorer.
Bindal
Bindal (sørsamisk: Bindaelie) er en kommune på Helgeland i Nordland. Kommunen ligger helt sør i fylket og grenser til Trøndelag. Den grenser i nord mot Sømna og Brønnøy, i øst mot Grane, i øst og sørøst mot Namsskogan, i sør mot Høylandet og Nærøysund, og i vest mot Leka.
I forbindelse med fylkes- og kommunereformen gjorde Stortinget i juni 2017 et vedtak om at Bindal skulle slås sammen med Leka, Vikna og Nærøy, og legges til Trøndelag fylke. Det tok likevel ikke mange måneder før vedtaket ble omgjort.
Geografi
Kommunen strekker seg fra kysten og et godt stykke innover i fjellområdene mot Majavatn. Det høyeste fjellet i kommunen er Tjeldviktinden, men det mest kjente og nest høyeste er Heilhornet.
Berggrunnen består av den såkalte Bindal-granitten som er en grovt porfyrisk granitt som har intrudert prekambriske gneiser og overliggende sedimentære kaledonider. På vestsiden har intrusjonen veltet kaledonidene over til inversjon. Kaledonidene er en fortsettelse av skyvedekkene i Grongfeltet.
Historie
Ved folketellingen i 1900 var det 2 553 innbyggere i Bindal. Bindal Sparebank ble stiftet i 1907 og i 1909 ble Indre Bindalens telefonselskab stiftet.
Bindal hadde 2 502 innbyggere ved folketellingen i 1910.
Bindal Samvirkelag ble stiftet i 1917. I 1922 brant Nordhorsfjord Handelssted helt ned til grunnen. Bindalsbruket, som på den tiden var eid av et par Oslobanker, brant ned i 1928. Bruket ble bygget opp igjen seks år etter i 1934.
Gullfunn
I 1923 opplevde bygda funn av en av verdens rikeste gullårer, og det ble påvist arsen holdig kis ved Tosenfjorden. I 1935 sendte Kolsvik malmfelter 40 tonn med gullholdig malm til Boliden Rönnskär i Skelleftehamn.
I 1938 stod en gruppe aksjonærer bak en søknad til staten om tilskudd for utvinning av gull. I lokale medier ble det publisert optimistiske prognoser om at produksjonen kunne gi opp mot 150 stillinger. Utvinningen tok ikke av, og i 1986 ble leting etter gull innstilt.
Utdanning
I 1904 ble Vassås skole ferdigstilt. I 1954 ble nye Vassås skole bygget. I 1970 skiftet skolen navn til Terråk skole, og i 2019 stod nye Terråk skole ferdigbygget.
Næringsliv
Viktige næringsveier er akvakultur, jord- og skogbruk samt samisk reindrift.
Den største bedriften i kommunen var dørprodusenten Bindalsbruket, som også var en av de største dørprodusentene i Norge, med ca. 130 ansatte. Bindalsbruket var en del av Trenorgruppen. Bindalsbruket ble erklært konkurs i 2013.
Kolsvik kraftverk ligger i kommunen, og gir gode kraftinntekter.
Båtbyggertradisjoner
Bindal har lange båtbyggertradisjoner, og det bygges fortsatt (per 2015) Nordlandsbåter rundt om i kommunen, både store båter og små modellbåter. Det tar 1–2 uker å få ferdig en modellfæring. For en god båtbygger tok det omtrent like lang tid å bli ferdig med en færing i full størrelse.
Det arrangeres et årlig regatta for nordlandsbåter i kommunen, nærmere bestemt i kommunesenteret Terråk. Regattaen arrangeres siste helg i juni, og i 2008 var det 30-årsjubileum for «Nordlandsbåtregattaen».
Tusenårssted
Bindal kommunes tusenårssted er Kjelleidet, et naturskjønt område geografisk sentralt i kommunen. Det ligger to gamle båtdrag i området, noe som har gjort det mulig å ferdes med båt på en sikker måte over Kjelleidet. Man slapp da den værutsatte lange vegen rundt nordsiden av Bindalshalvøya.
Valget av tusenårssted ble markert med en tilstelning i juni i 2000, da det ble oppført et nyskrevet utendørs teaterstykke der, som gav glimt fra livet i kommunen i syv forskjellige tablåer gjennom historien.
Det ble plantet tusenårstrær ved kommunens daværende fem skoler og ved tusenårsstedet.
Annet
Bindal er den kommunen i Norge som har høyest andel medlemmer i Den norske kirke, med tallet 95,4 % i 2013, ifølge Statistikkbanken i SSB.
What You See Is What You Get
What You See Is What You Get er en video med Tina Turner som ble gitt ut i 1987. Videoen inneholder alle musikkvideoene fra albumet Break Every Rule.
Braathens Helikopter
Braathens Helikopter A/S var et norsk helikopterselskap med baser ved Stavanger lufthavn, Sola og Bergen lufthavn, Flesland. Selskapet hadde på det meste en flåte på sju AS 332L1 Super Puma helikoptre til flyging til petroleumsinstallasjoner på kontinentalsokkelen.
Drift
Braathens Helikopter var et rent helikopterselskap og hadde hovedbase ved Stavanger lufthavn, Sola og en sekundærbase ved Bergen lufthavn, Flesland. Selskapet satset på en enhetsflåte av moderne 19 seters Eurocopter AS 332L1 helikoptre. Driften var basert på langsiktige kontrakter med oljeselskaper om tilbringertjeneste (transport av personell til og fra installasjoner) på norsk sektor. På det meste hadde selskapet 120 medarbeidere.
De viktigste kundene var Phillips Petroleum, Norsk Hydro, Statoil, Amoco og BP. Flygingene gikk i hovedsak til Valhall, Ekofisk, Ula, Gyda Oseberg, Veslefrikk og Gullfaks.
Braathens Helikopter eksisterte fra 1989 til 1993, da det ble solgt til hovedkonkurrenten Helikopter Service. Selskapet hadde ca 30 % av markedet før det ble solgt.
Historie
Braathens Helikopter ble stiftet 1. september 1989 etter at Ludvig G. Braathens Rederi, eieren av Braathens SAFE, hadde gjort en avtale med Phillips Petroleum, Norsk Hydro og Statoil.
Avtalen omfattet flyginger til installasjonene på Ekofisk, Oseberg, Gullfaks og Veslefrikk. Helikopter Service hadde i praksis hatt monopol på flyginger for oljeselskapene på norsk sokkel siden oppkjøpet av konkurrenten AS Lufttransport i 1987. Oljeselskapene ønsket å reetablere konkurranse for å få konkurranse om pris. Omfanget av denne avtalen gav en omsetning på rundt 800 mill kr og representerte en markedsandel på ca 20 % og ca 10 000 passasjerer i året. Selskapet gikk til anskaffelse av fire AS 332L1 Super Puma til en stykkpris på 60 mill kr. Totale investeringer var ca 300 mill kr. To helikoptre ble stasjonert på Sola og to på Flesland.
Bjarne Sortland ble ansatt som administrerende direktør. Det første helikopteret ble levert i mai 1990 og det kom ett nytt helikopter i måneden slik at alle fire var levert til flygingene startet 1. september 1990.
Helikoptrene ble døpt Havsulen, Havhesten, Havørn and Havsvale. Eieren Bjørn G. Braathen uttalte at hans mål var at selskapet skulle nå en markedsandel på 50 %.
I 1990 etablerte nok en konkurrent, Mørefly, seg i markedet.
Braathens helikopter ansatte 22 flygere initielt, de fleste av dem med bakgrunn fra Luftforsvaret, Lufttransport og/eller Helikopter Service. Totalt hadde selskapet 70 medarbeidere ved oppstarten.
I januar 1991 bestilte selskapet ytterligere en Super Puma og tok opsjon på en til. I juni 1991 inngikk Braathens Helikopter en treårskontrakt, med to års opsjon på forlengelse, med Amoco for flyging mellom Sola og Valhall. Omsetningen var anslått til å være mellom 100 og 200 mill kr, avhengig av kontraktens varighet og transportbehovet. Flygingene startet i februar 1992 og innebar at opsjonen på det sjette helikopteret ble utløst. 10. september 1992 fikk Braathens Helikopter en kontrakt med BP om flyginger mellom Sola og Ula/Gyda. Denne kontrakten var forventet å gi en omsetning på rund 300 mill kr over fem år og gi ca 2000 flytimer pr år. Flygingene startet 1. november 1992
Med disse tre kontraktene hadde Braathens helikopter nå ca 30 % av markedet. Dette innebar kjøp av ytterligere en Super Puma og utvidelse av staben til 120 medarbeidere.
Selskapet gikk med overskudd: 14 mill kr i 1991, 11 mill kr i 1992 og 23 mill kr i løpet av de sju første månedene av 1993.
Braathens Helikopter og Helikopter Service bekjentgjorde 1. oktber 1993 at selskapene ville fusjonere fra 1. januar 1994. Ludvig G. Braathens Rederi skulle motta 225 mill kr i Helikopter Service aksjer.
Eierskapet til Braathens Helikopter ble overført til Helikopter Service den 14. desember 1993. Ludvig G. Braathens Rederi fikk 14 % av aksjene i det fusjonerte selskapet. Disse sksjene ble umiddelbart solgt, slik at Ludvig G. Braathens Rederi satt igjen med 170 mill kr i fortjeneste etter fem års drift. Ludvig G. Braathens Rederi hadde behov for pengene for å delta børsintroduksjonen av Braathens.
De fleste medarbeiderne fortsatte i det fusjonerte selskapet, Helikopter Service, men en del av ledelsen gikk over til den nyetablerte konkurrenten United Helicopter, et joint venture mellom Bristow Helicopters, Leif Höegh & Co og Andreas Ugland & Sønn.
Sørdalstunnelen
Sørdalstunnelen er en veitunnel på europavei 10 på Hinnøya. Den er 6,338 meter lang (hvorav 400 meter i Troms og Finnmark ) og er den lengste av tunnelene i Lofotens fastlandsforbindelse (Lofast).
Tunnelen går mellom Sørdalen i Kvæfjord kommune i Troms og Finnmark og Øksfjorden i Lødingen kommune i Nordland. Tunnelen ble drevet kun fra Sørdalssiden. Sprengningen av tunnelen startet 12. januar 2004, og gjennomslaget på Øksfjordsiden kom 20. juli 2006. Tunnelarbeidet ble forsinket med fire måneder på grunn av at mye vann trengte inn i tunnelen under byggingen.
Tunnelen er 8,5 meter bred. Høydeforskjellen mellom åpningene i Sørdalen (120 moh.) og ved Øksfjorden (30 moh.) er 90 meter. Sørdalstunnelen ble åpnet sammen med resten av den østre delen av Lofast 1. desember 2007.
Hovedentreprenør for tunnelen er AF-Anlegg (tidligere Scandinavian Rock Group).
Tibetansk terrier
Tibetansk terrier (FCI #209) er en mellomstor langhåret hunderase av tibetansk opprinnelse. Hunderasen inngår i gruppen av selskapshunder (FCI gruppe 9), der den sorterer i undergruppen tibetanske hunderaser (seksjon 5). Til tross for navnet, så er dette slett ingen terrier, men snarere en primitiv nomadisk gjeterhund og vakthund. Og når man snakker om «hellige hunder fra Tibet», så er det trolig denne hunden som er opprinnelsen til akkurat den beskrivelsen. Hjemlandet er Storbritannia, som også opprettholder rasestandarden.
Bakgrunn
Det var en britisk lege (dr. A.R.H. Greig) som bragte de første hundene til Europa i 1922. Hun jobbet på et sykehus langs grensen mellom India og Tibet i 1920-åra, og når hun returnerte hjem til Storbritannia i 1926, tok hun også med seg de andre hundene sine. Der la hun grunnlaget for etableringen av rasen på begynnelsen av 1930-tallet, sammen med sin mor. Og som sådan ble tibetansk terrier akseptert av The Kennel Club i 1937. Til å begynne med gikk rasen under navnet lhasa terrier i England, men dette ble senere byttet til tibetansk terrier. Det er ingen terrier, så benevnelsen må ha sammenheng med britenes trang til å klassifisere sine hunder, og i mangel av et godt annet alternativ lignet den trolig mest på en terrier. I Tibet går blir den kalt tsang apso, som oversatt til norsk betyr rufset hund fra Tsang. Det alternative navnet dokhi apso, som oversatt betyr rufset hund som jobber ute, har ofte vært benyttet av gamle reisende. Det siste har åpenbart sammenheng med den gjete- og vaktfunksjonen hundene tradisjonelt hadde i hjemlandet.
Opprinnelse
Tibetansk terrier er en primitiv hundetype, en landrase med ukjent opphav. Den nedstammer trolig fra lokale urhunder, som har blitt formet til behovet, og som sådan tilhører den gruppen av hunder som står ulven nærmest genetisk. Noen tar dette til inntekt for at hunderasen er flere tusen år gammel, men det er feil. Ingen vet nemlig når typen som sådan oppsto, selv om den nok er svært gammel. Før den ble til en homogen hunderase i Europa, var den å betrakte som en landrase i hjemlandet. Og der finnes den fortsatt i denne formen. Typen er trolig progenitor for andre lignende hunder av asiatisk opprinnelse.
I en nylig publisert genomisk studie i det vitenskapelige tidsskriftet Cell Reports, konkluderer Parker et al. (2017) med at de omkring 400 hunderasene som eksisterer kan deles inn i 23 klader. Studien omfattet 1 346 rasehunder fra 161 hunderaser, fordelt over alle kontinenter (unntatt Antarktika). Prøvene for alle raser ble dessuten samlet inn fra både Nord-Amerika, Europa, Afrika og Asia. Tibetansk terrier ser ut til å danne en klade for seg selv. Ved siden av denne danner raser som japanese chin, tibetansk spaniel, pekingeser, lhasa apso og shih tzu en klade bestående av asiatiske småhunder. Lhasa apso danner i tillegg sin egen (rase)klade innenfor denne kladen, som dessuten kun fikk 50% støtte i bootstrap.
Beskrivelse
Tibetansk terrier er en mellomstor og kraftfull, nærmest kvadratisk hund med lang, rufsete pels. Rasen varierer mer i størrelse enn normalt, noe som må tilskrives hundens primitive egenskaper. Det er normalt at landraser utviser større biologisk mangfold enn regulære moderne hunderaser. Dette kommer gjerne til uttrykk i form av større variasjoner enn det normale. Som sådan måler hundene typisk 35–41 cm (hannhunder 36–41 cm, tisper noe mindre) i skulderhøyde og veier omkring 8–14 kg (ønsket vekt er 9,5–11 kg for begge kjønn).
Rasen har rikelig to-lags og tilnærmet selvrensende luktfri pels, med lange dekkhår som henger i rufsete lag og fin og ullen underull innerst. Dekkhårene kan minne om menneskehår og skal verken være silkeaktige eller krølle, men slette eller svakt bølgede. Siden de vokser hele tiden må de trimmes av og til. Dekkhårene røyter ikke normalt, men faller av omtrent som menneskehår. Hvor kraftig underullen blir er avhengig av temperaturforholdene. I kaldt klima kan den bli svært tett og isolerende hos hunder som er mye ute. Alle farger er tillatt (to- eller trefarget), unntatt sjokolade og leverfarget. Pelsen krever naturlig nok en del vedlikehold, men den bør ikke såpevaskes om det ikke er absolutt nødvendig. Om den såpevaskes for ofte vil dekkhårene mykne og miste den selvrensende evnen.
Som sådan regnes rasen som svært livlig, vennlig og lojal «med mange sjarmerende trekk». Den er våken, utadvendt og modig, og skal verken være stri eller aggressiv. Som primitive hunder flest, er den gjerne noe reservert og tilbakeholden ovenfor fremmede.
Tibetansk terrier kan bli en ypperlig familiehund for aktive mennesker. Som andre landraser preges den ikke like sterkt av arvelige defekter og lever gjerne lenge. Et livsløp opp mot 12–16 år er i så måte slett ikke uvanlig. Man må regne med jevnlig pelsstell (med børste og kam) og en god del mosjon, for dette er en aktiv og sosial hund med adapsjon for høyder og ulendt terreng i såvel kulde som snø.
Ndifreke Udo
Han representerte Nigeria under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i herrenes turnering.
ISO 8601
ISO 8601 er den internasjonale standarden for skrivemåte og utveksling av data om tid og dato. Standard skrivemåte for dato er YYYY-MM-DD og for tid hh:mm:ss, og følger dermed det samme posisjonssystem som de fleste tallsystemer forøvrig (f.eks. titallsystemet) ved at verdien til hvert siffer avhenger av posisjonen til tallet i synkende rekkefølge, for både dato og klokkeslett. Dato og klokkeslett separeres med en enkel T.
Norge har akseptert standarden og innlemmet den i Norsk Standard som «NS-ISO 8601:2019».
Historie
Internett og moderne datasystemer har gjort at kommunikasjonene verden over blir stadig raskere, enklere og mer brukt. Globale systemer (for eksempel GPS) opererer også i sanntid.
For bedrifter der transportsystemer, kvalitetskontroll og lignende er av avgjørende betydning, er det særlig viktig med en felles forståelse av tidspunkter. Også i vitenskapelig sammenheng (astronomi, arkeologi m.v.) er det viktig at dato og tidspunkter er entydige.
Den eldre 2004-revisjonen tillot at et mellomrom under noen omstendigheter kunne brukes istedenfor bindestrek. .
Nåværende versjon er fjerde utgave,. Den erstattet tredje utgave, ISO 8601:2004. Første utgaven var ISO 8601:1988. Standarden sammenfatter flere tidligere standarder, bl.a. ISO 2014 (numerisk notasjon for datoer) og ISO 2015 (ukenummer), som begge kom i første utgave i 1971.
Prinsipp
Datoer og tid skal skrives utelukkende med siffer, de enkelte elementene kan separeres med gitte separatortegn. Betegnelsene kan forkortes ved at de minste elementene utelates. For eksempel 14:30 for klokken halv tre på ettermiddagen og 2006-05 for mai måned 2006. For høyere presisjon, for eksempel deler av sekunder, skal disse delene være desimaler av tallet og separeres med. (punktum) eller, (komma). For eksempel 14:30:25,32 for 32 hundredeler mere enn 25 sekunder.
Døgnet er inndelt i 24 timer.
Standarden bruker den gregorianske kalenderen. År 0001 samsvarer med år 1|1 e.Kr.. Året før dette er år 0000, som samsvarer med år 1 f.Kr.. Året før der igjen er år -0001, som samsvarer med år 2 f.Kr.
Kalenderdatoer
Standarden tillater å utelate separatortegnene i et datautvekslingsformat, for eksempel 20060515 for 2006-05-15 eller 15. mai 2006. Standarden tillater også å fjerne de minste elementene, for eksempel 2006-05 for mai 2006 eller bare 2006 for året 2006.
Ukedatoer
Ukedatoer kan brukes i arbeidslivet, der arbeidsuker overlapper årsskiftet. «YYYY» indikerer et ISO-år. «W» indikerer at de to neste siffer («ww») er ukenummeret i dette året (01 – 52 eller 01 – 53). «D» markerer ukedagene fra 1 til 7, der 1 er mandag, og 7 er søndag. Ukenummereringen er slik at uken skal tilhøre det året som de fleste ukedagene er i, uka vil altså tilhøre samme år som torsdagen. For eksempel vil mandag 29. desember 2008 bli skrevet -W01-1, og søndag 3. januar 2010 bli skrevet -W53-7.
Dagnummerdatoer
Dagnummerdatoer er ment for programmereres bruk i enkle systemer, der man for eksempel bare skal beregne differensen mellom to datoer. YYYY indikerer året, og DDD indikerer dagnummeret i året. For eksempel vil «1981-04-05» skrives 1981-095.
Klokkeslett
Også her er det tillatt å utelate de minste elementene for mindre presisjon, for eksempel hh:mm eller bare hh.