cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slaget ved Rossbach
De første manøvrene
Fredrik brukte morgenen med å skue på de fra hustak i Rossbach. Den første bevegelsen deres overbeviste ham om at de allierte hadde startet en tilbaketrekking sørover mot magasinene sine og rundt middagstider gikk han til middag, mens kaptein von Gaudi sto på vakt. Denne offiseren fikk et annet inntrykk av bevegelsene til de allierte fordi kolonnene, som fra tid til annen ble synlige mellom åsene, så ut til å vende seg østover fra Zeuchfeld. Da kongen selv så at fiendens kavaleri og infanteri alt hadde kommet nær Pettstädt innså han intensjonene til fienden. De allierte ga han nå en strid han hadde ventet så lenge på og han nølte ikke å utnytte denne muligheten
Fellen
Den prøyssiske hæren brøt leir, flyttet bort og etterlater bare lette tropper for å ta de franske utpostene, vaktene på åsen Schartau. En halvtime etter kongen gav ordren gikk de til angrep på fienden. De allierte marsjere i normal orden i to hovedkolonner, den første linjen til venstre og den andre til høyre. Lenger til høyre marsjerte en kolonne med reserver til fots og mellom den første og andre linjen var reserveartilleriet. Kavaleriet på høyreflanken var i front og kavaleriet på venstreflanken helt bakerst. Først opprettholdt de avstandene seg i mellom som de hadde fått ordre om, men da de skulle vende seg østover ved Zeuchfeld oppsto det stor forvirring. Deler av reserveinfanteriet flyttet seg mellom de to hovedkolonnene og hindret bevegelsen til reserveartilleriet. Resten på den ytre flanken klarte ikke å følge med farten til infanteriet.
Fellen blir utløst
Fredrik hadde hverken intensjoner om å sette opp formasjon parallelt til fienden eller å slå retrett. Siden hæren hans klarte å forflytte seg dobbelt så rakst som fienden, valgte han å ta en omvei, skjermet av Janus Hugel og Pölzen Hugel, for så å falle brått mot finenden fra øst. Om de allierte da hadde satt opp formasjonen sin mot nord ville angrepet komme mot høyreflanken. Om de fremdeles var i bevegelse østover eller nordøstover, så ville fronten av de kolonnene bli knust lenge før resten av hæren ville klare å vende om til den nye retningen. En slik vending tok lang tid i de dager. General von Seydlitz tok alle tilgjengelige skvadroner raskt østover fra Rossbach, bak Janus Hugel til Pölzen Hugel. Oberst von Moller tok 18 store kanoner til Janus Hugel nordøst for allierte kolonnene, og infanteriet fulgte etter så raskt som mulig.
Petrus Gavrila
Petrus Gavrila (født 8. juli 1988) er en rumensk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 8 på K-4 1000 meter.
JWoww
Jennifer Lynn «Jenni» Farley (født 27. februar 1986) også kjent som JWoww, er en amerikansk TV-personlighet. Hun først ble kjent som en av de åtte hovedpersonene i TV-serien Jersey Shore under kallenavnet JWoww, og senere på TV-programmet Snooki & JWoww. Hun har også gjort flere opptredener på andre show, for eksempel TNA Impact! og Disaster Date. JWoww promoterer også en linje av solprodukter for det australske Gold Company.
Petrus Gavrila
I 2016 ble han utestengt i 4 år for doping.
Slaget ved Rossbach
Fellen blir utløst
Da kanonene til Moller åpnet ild, ble de allierte skvadronene, som nå lå nord for Reichardtswerben og godt foran sitt eget infanteri, ganske hardt berørt, men det var vanlig å benytte kanoner for å dekke en retrett og de hadde med seg noen feltkanoner som de tok i bruk. De ble deriomt forbløffet da Seydlitz sine 38 skvadroner, eller syv regiment, brått red mot fronten og høyreflanken fra Polzen Hugel i særdeles stor fart. Det var nesten ikke tvil om hva resultatet kom til å bli, og Von Seydlitz kastet inn den siste skvadronen sin og kjempet selv som en kavalerist, selv da han ble hardt skadet. Nærkampen drev raskt sørover, forbi de allierte infanteristene, og von Seydlitz samlet til slutt rytterne sine i et dalsøkk nær Tagewerhen, klare til ny dyst. Denne episoden tok om lag en halvtime og i løpet av denne tiden hadde det prøyssiske infanteriet marsjert ned fra Janus Hugel for å møte de alt forvirrede og motløse infanteristene til de allierte. Kavaleriet til de allierte ble stort sett borte etter det første angrepet, og mange av dem ble tråkket ned sine egne menn i forsøk på å flykte.
De alliertes forsøk
Det allierte infanteriet klarte, som kavaleriet, å få noen regiment lengst fremme i kolonnen i stilling. Franskmennene formet en eller to kolonner som var klar til angrep og de sprang så fremover med bajonett, noe som var uvanlig for den franske hæren. Kanonene til Moller som hadde rykket frem sammen med infanteriet skapte store hull i linjene. Da de franske kolonnene kom innenfor effektiv avstand for geværeld stoppet fremrykkingen foran de raske og metodiske geværsalvene til den prøyssiske linjen.
Samtidig prøvde de allierte forgjeves å forme en kamplinje. De to hovedkolonnene hadde kommet for nær hverandre i fremrykkingen fra Pettstädt. Deler av reservene hadde blitt viklet inn mellom hovedkolonnene og prøvde gradvis å frigjøre seg og strevde med å nå igjen resten av reservekolonnen til høyre. Reserverartilleriet i midten av infanteriet kunne ikke benyttes så lenge situasjonen var som den var. Venstreflanken til prøysserne som hadde stanset de franske kolonnene, kom raskt innenfor skuddhold til denne hjelpesløse massen. Et par geværsalver mot fronten og venstreflanken til de allierte skapte stor uorden, og samtidig gikk så von Seydlitz til angrep på høyreflanken.
Ettervirkning
Von Seydlitz og prins Henrik av Preussen, lederne av kavaleriet og infanteriet, ble begge skadet. Den prøyssiske hæren tapte mindre enn 550 menn sammenlignet med om lag 10 000 mann hos fienden, som inkluderte 5 000 krigsfanger. Fredrik skal ha sagt «jeg vant slaget ved Rossbach med de fleste infanteristene mine med geværene sine på skuldrene». Ved hjelp av kløktig manøvrering og om lag 3 500 kavalerister klarte Fredrik den store å slå den samlede hæren til to europeiske stormakter.
Ștefan Vasile
Ștefan Vasile (født 17. februar 1982) er en rumensk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 8 på K-4 1000 meter.
Bron
Bron er en kommune i storbyområdet Lyon i regionen i regionen Auvergne-Rhône-Alpes øst i Frankrike. Bron ligger 10 km øst for Lyon, og er den sjette største forstaden til Lyon. 1. januar 2015 ble Bron overført fra departementet Rhône til den nyopprettede Métropole de Lyon.
Frode Berg-saken
Frode Berg-saken er en sak om spionasjevirksomhet i Russland. Den begynte da den pensjonerte norske grenseinspektøren Frode Berg (f. 1957) ble arrestert i Moskva den 5. desember 2017, anklaget for brudd på paragraf 276 i den russiske straffeloven, som handler om spionasje. Anklagen gikk ut på kontakt med en russer, Aleksej Zjitnjuk, som skulle overlevere hemmelige dokument med informasjon om den russiske marinen, spesielt fra skipsverftssenteret Zvjozdotsjka. En dobbeltagent, Vasilij Zemljakov, hadde en sentral rolle i avsløringen av den norske e-operasjonen fra 2014. Den 16. april 2019 ble Frode Berg dømt til 14 års fengsel under strengt regime. Han ble benådet av russiske myndigheter og overlevert til Norges ambassade i Litauen 15. november samme år.
Arrest og fengsel
Berg ble pågrepet 5. desember 2017. Rosbalt rapporterte at Frode Berg hadde med seg to brev som styrket mistanken mot ham, og at han hadde 3000 euro i kontanter da han ble pågrepet. FSB, som arresterte ham, mente han hadde tilknytning til den norske etterretningstjenesten og amerikanske CIA.
Frode Berg ble domfelt 16. april 2019 for å ha overlevert eller sendt til sammen 15,000 euro til en russisk kontakt i forbindelse med innsamling av hemmeligstemplet materiale i Russland. Dommen lød på 14 års fengsel under strengt regime. Dommen var i overenstemmelse med aktors påstand.
Forsøk på å få Frode Berg løslatt
En støttegruppe for Frode Berg ble etablert i Finnmark, som blant annet samlet inn penger for å lette situasjonen i fengselet for Berg. Han ble også innvilget fri rettshjelp fra den norske stat, og det ble søkt om løslatelse mot kausjon, men anken ble avslått i det russiske rettssystemet.
Norske myndigheter arbeidet kontinuerlig for at Frode Berg skulle komme tilbake til Norge, og støttegruppa var alvorlig bekymret for hans helsetilstand.
Rettssak og dom
Det ble avslørt at Frode Berg hadde postlagt konvolutter med 3,000 euro ved flere anledninger, samt et minnekort med beskjeder til Zemljakov, kamuflert i hemmelige koder, som FSB raskt klarte å knekke. Den 16. april 2019 ble Frode Berg dømt til 14 års fengsel under strengt regime. I sammendraget av dommen mot Berg står det at alle pengene han har sendt til Vasilij Zemljakov, 15,000 euro, ble overført til den russiske statskassen.
Utveksling av spiondømte mellom Russland og Litauen
Den litauiske nyhetstjenesten BNS meldte 16. oktober 2019 at det hadde blitt forhandlet frem en utvekslingsavtale som gjaldt en fange i Litauen og en nordmann som var dømt for spionasje i Russland. Dagen etter, den 17. oktober, ble det sendt en søknad om benådning av Frode Berg til president Vladimir Putin. Frode Berg ble benådet 11. november 2019. Berg og to litauiske statsborgerne, Jevgenij Matjatitsj og Arstid Tamosjait, ble overlevert til Litauen den 15. november 2019. Flere kilder opplyste at Berg og de to litauerne ble utvekslet mot to russiske spiondømte, Nikolaj Filiptsjenko og Sergej Moisejenko, som var dømt til ti års fengsel i Litauen for spionasje for Russland i 2017 og 2016. Sikkerhetsmyndighetene i Litauen mente Filiptsjenko forsøkte å rekruttere muldvarper som skulle brukes til å spionere på Litauens president.
Overleveringen av Berg skjedde på grensen mellom Litauen og Russland, ifølge myndighetene i Litauen i en pressekonferanse fredag 15 november. Frode Bergs advokat Brynjulf Risnes bekreftet overfor Dagbladet at det var mannskaper fra E-tjenesten som hadde ansvaret for Bergs sikkerhet og for å bringe ham hjem fra Litauen. Frode Berg var tilbake i Norge 16. november 2019.
I henhold til litauiske kilder var løslatelsen av Frode Berg et resultat av et samarbeid mellom norsk, litauisk og amerikansk etterretningstjeneste.
Kritikk mot etterretningstjenesten
Det har vært rettet kritikk mot norsk etterretningstjeneste i forbindelse med denne saken.
Den 22. april 2018 sa Bergs forsvarere til NRK og Dagbladet at Berg var i Moskva på oppdrag fra den norske etterretningstjenesten og at russiske myndigheter mente at Berg hjalp til med å samle inn russiske statshemmeligheter på vegne av etterretningstjenesten allerede fra sommeren 2015.
Bergs advokater har opplyst at to nordmenn ba ham «ta med pengene og postlegge dem i Russland.»
Novikov hevdet også at det var grunn til å tro at det var opprettet hemmelig kontakt mellom FSB og etterretningstjenesten. Den russiske forsvareren sa også til Dagbladet at Frode Berg var sikker på at mannen som han møtte i Oslo høsten 2017, og som bad ham reise til Moskva, arbeidet for norsk etterretningstjeneste.
Berg fikk også en mobiltelefon, som Aftenposten hevdet hadde krypteringsteknologi. FSB uttalte at de kunne bevise at Berg skulle sende penger til en mann, V.A. Zemljakin, som i retur skulle sende gradert informasjon om den russiske Nordflåten til en adresse disponert av den norske etterretningstjenesten.
Etter han kom hjem la Berg inn krav om erstatning fra staten i forbindelse med utgifter han har hatt under fengselsoppholdet, deriblant en reiseregning på 820,000 kroner. Han er kritisk til E-tjenestens ledelse. Den 23. januar 2020 ble det kjent at staten gir Berg 4,3 millioner kroner i erstatning for fengslingen.
Ansvarlige for skandalen
Den 26. februar 2021 sendte EOS-utvalget over en rapport om Frode Berg-saken til Stortinget. Rapporten ble gradert så høyt at selve graderingsnivået var hemmelig. Kun et fåtall personer fikk lese rapporten i et lukket rom på Stortinget. Nedgradering av rapporten ble diskutert i Stortinget, men ble avvist av Stortingets presidentskap. Muligheter for nedgradering på et senere tidspunkt foreligger. Så langt, har det at norsk etterretningstjeneste vervet og sendte en pensjonert offiser på et oppdrag inn i Russland, ikke fått noen konsekvenser for ledelsen i den norske etterretningstjenesten, eller for den daværende politiske ledelsen i Forsvarsdepartementet. Tidligere etterretningssjef Kjell Grandhagen, som ledet E-tjenesten da Frode Berg dro på de første oppdragene inn i Russland er død. Hans etterfølger Morten Haga Lunde gikk av høsten 2020. Forsvarsminister og den politisk ansvarlige for E-tjenesten da Frode Berg ble sendt på oppdrag inn i Russland var Ine Eriksen Søreide.
Toni Ioneticu
Toni Ioneticu (født 2. desember 1989) er en rumensk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 8 på K-4 1000 meter.
Litteraturåret 1895
Fødsler
<!--* 7. januar – Melchior Vischer, tysk forfatter (død 1975)
Joni Mäki
Joni Mäki (født 24. januar 1995 i Vasa) er en finsk langrennsløper som representerer Pyhäjärven Pohti og debuterte i verdenscupen i Lahtis 1. mars 2014.
Under Junior-VM på ski 2014 i Val di Fiemme tok Mäki bronsemedalje i sprint fri teknikk, bak franske Jean Tiberghien og svenske Oskar Svensson.
Mäki ble tatt ut i den finske troppen til Ski-VM 2019 og 2021. I Oberstdorf tok han sølv på lagsprint i fri teknikk med Ristomatti Hakola.
Han tok sølv på lagsprint i klassisk teknikk under vinter-OL 2022 der han gikk sammen med Iivo Niskanen.
I verdenscupen har Mäki sammenlagt tre pallplasseringer, en fra individuell sprint og to fra stafetter.
Ostrava Open 2022
Ostrava Open 2022 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2022 som fant sted i Ostrava i Tsjekkia fra 3. til 9. oktober 2022.
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.
VM i bryting 1959
VM i bryting 1959 (verdensmesterskapet i bryting) ble arrangert i Teheran i Iran i 1959.
Sumbiarhólmur
Sumbiarhólmur er en holme på Færøyene, beliggende rett utenfor bygden Sumba på Suðuroy.
Holmen er med sine 7 hektar Færøyenes sjette største.
Stortingsvalget 2013 i Nord-Trøndelag
Stortingsvalget 2013 i Nord-Trøndelag ble avholdt den 9. september 2013, og var Nord-Trøndelag fylkes deltagelse i stortingsvalget 2013. Fra Nord-Trøndelag ble det valgt fem representanter til Stortinget, herav fire distriktsmandater og ett utjevningsmandat. Sammenlignet med perioden 2009–2013 valgte fylket én representant mindre, fordi fylkets andel av landets samlede befolkning har minket.
Innvalgte i perioden 2009-2013
I perioden 2009-2013 har følgende representanter vært valgt inn fra Nord-Trøndelag:
Av de sittende stortingsrepresentantene fra fylket er det bare Arild Stokkan-Grande og Robert Eriksson som stiller til gjenvalg i 2013.
Valglister 2013
Det er 14 valglister som er godkjent av fylkesvalgstyret i Nord-Trøndelag. Her følger en oversikt over listetoppene:
Meningsmålinger
Meningsmålinger for Nord-Trøndelag med spørsmål om stortingsvalg
Oppslutning:
Mandatfordeling:
Valgresultat
Det var 99 921 stemmeberettigede velgere i Nord-Trøndelag.
Aileen Wuornos
Aileen Wuornos (født 29. februar 1956 i Rochester i Michigan i USA, henrettet 9. oktober 2002 i Bradford County i Florida) var en amerikansk seriemorder som drepte syv menn i staten Florida mellom 1989 og 1990. Hun påsto at de voldtok eller forsøkte å voldta henne mens hun jobbet som prostituert. Hun ble dømt til døden for seks av drapene og henrettet med dødelig injeksjon 9. oktober 2002.
Wuornos' liv fra barndom til dødsdom er filmatisert i filmen Monster fra 2003 med Charlize Theron og Christina Ricci i hovedrollene.
Lo Wei
Lo Wei (1918–1996) var en kinesisk filmregissør og skuespiller som hadde sin storhetstid i 1970-årene. Han er mest kjent for å ha regissert filmene The Big Boss og Fist of Fury, som banet vei for karrieren til Bruce Lee. Han hadde også regi på en del de tidligste filmene med Jackie Chan.
Lo Wei regissert 65 filmer i løpet av karrieren. Han skrev også manus til over 30 filmer og produserte over 40. I tillegg medvirket han i over 130 filmer. Han var totalt involvert i over 170 filmproduksjoner i løpet av karrieren.
Filmåret 1882
Filmåret 1882 er en oversikt over hendelser og fødte filmpersonligheter i 1882.
Lo Wei
Wei startet filmkarrieren i Shanghai under andre verdenskrig. I slutten av 1940-årene emigrerte han til Hongkong, hvor hans filmkarriere for alvor startet. Ved siden av filmroller fikk han også prøve seg bak kamera og etterhvert drev han både som regissør, manusforfatter og produsent. I 1965 signerte han kontrakt med Shaw Brothers som han lagde 17 filmer for, hovedsaklig kampsportfilmer. I 1970 gikk han til det nyetablerte Golden Harvest hvor han hadde stor suksess med de to filmene med Bruce Lee. I 1974 dannet han sitt eget filmselskap, Lo Wei Motion Picture Company, som blant annet produserte flere filmer med Jackie Chan. Hans karriere som regissør falmet i slutten av 1970-årene og i 1980-årene trakk han seg delvis tilbake fra filmbransjen. Han var kun involvert som produsent de siste årene av sin karriere.
Beryl Gilroy
Beryl Agatha Gilroy (opprinnelig Beryl Agatha Answick; født 30. august 1924 i Britisk Guyana, død 4. april 2001 i Storbritannia ) var en britisk forfatter og lærer som opprinnelig var fra Britisk Guyana. Hun tilhørte den såkalte «Windrush-generasjonen» av karibiske immigranter som kom til Storbritannia med skipet «HMT Empire Windrush» i 1948.
Filmåret 1882
Fødsler
1882 in film
Lo Wei
Wei debuterte som skuespiller i 1948 i filmen The Soul of China. Like etter fikk han en større birolle i den kostbare produksjonen Peking – Den forbudte by (1948). Noen få år senere gjorde han seg bemerket som hovedrolleinnehaver i Prisoner of Love (1951) og A Scholar’s Adventures (1952). Det kan også nevnes at han hadde en birolle i Fist of Fury (1972). Hans siste rolle var i kriminalfilmen Triad Story fra 1990.
Beryl Gilroy
Hennes selvbiografiske roman Black Teacher beskriver hennes egne erfaringer fra skoleverket i England, ikke minst den diskrimineringen og rasismen hun møtte som den første svarte kvinnen i en rekke undervisningsstillinger i England.
Lo Wei
Han regidebuterte i 1953 med Diary of a Husband, hvor han selv spilte hovedrollen. Hans siste film som regissør var Dragon Fist (1979). Bruce Lee-filmene The Big Boss (1971) og Fist of Fury (1972) vil utvilsom stå som hans mest kjente filmer. Men han oppnådde også en viss berømmelse med New Fist of Fury (1976), Spiritual Kung Fu (1978) og Dragon Fist (1979), alle tre med Jackie Chan i hovedrollen.
Han debuterte som manusforfatter i River of Romance (Duo qing he) fra 1957. Her hadde han også regi og spilte hovedrollen. Det kan også nevnes at han skrev manus til de to første filmene med Bruce Lee og til flere filmer med Jackie Chan, deriblant New Fist of Fury (1976) og Fearless Hyena Part II (1983). Sistnevnte var forøvrig hans siste som manusforfatter.
Han debuterte som filmprodusent i slutten av 1950-årene og produserte et 40-talls filmer i løpet av karrieren. Dette inkluderer titler som blant annet New Fist of Fury (1976), Shaolin Wooden Men (1976), Snake & Crane Arts of Shaolin (1978), Half a Loaf of Kung Fu (1978), Energetic 21 (1982), Devil Fetus (1983), Taoism Drunkard (1984) og Wizard's Curse (1992). Hans siste var dramafilmen Blade of Fury fra 1993.
Wei ble aldri regnet blant Hongkongs beste regissører, men han demonstrerte en bemerkelsesverdig evne til å finne og utvikle talenter. Han hadde et konfliktfylt forhold til både Bruce Lee   og Jackie Chan.
Herman Backer
Herman Backer var utdannet ved Wilhelm von Hannos tegneskole, Den kgl. Tegneskole i Christiania og hadde studert i Dresden. Da han kom tilbake til Norge etter utenlandsoppholdet arbeidet han først tre år som konstituert bygningsinspektør i Christiania, før han etablerte egen praksis i byen i 1882.
Traian Neagu
Traian Neagu (født 3. januar 1987) er en rumensk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 8 på K-4 1000 meter.
Herman Backer
Villaer
Et av de første store oppdragene Backer fikk, var å tegne villaen til trelasthandler og statsråd Hans Rasmus Astrup. Statsråd Astrups villa ligger i Drammensveien 78 i Oslo og ble reist i 1887 som privat hjem for Astrup og hans familie. I 1911 ble villaen overtatt av Det Norske Videnskaps-Akademi, som fremdeles (2022) holder til i bygningen.
Omtrent på samme tid sto han for sveitservillaen Villa Fridheim ved innsjøen Krøderen, for trelasthandler Svend Haug fra Drammen. Huset skulle være landsted for trelasthandleren og hans familie. Senere ble det hotell på stedet, og siden 1986 holder Eventyrmuseet Villa Fridheim til der.
Han tegnet også den villaen som opprinnelig lå på eiendommen Skaugum i Asker. Det var et oppdrag for Fritz Wedel Jarlsberg, og bygningen ble reist i 1891 i en stil som lignet noe på Villa Fridheim. Skaugum ble gitt i bryllupsgave til kronprinsparet Olav og Märtha, som flyttet inn i 1929. Villaen brant ned 20. mai året etter.
Forretningsbygg og bygårder
Olympen restaurant i Grønlandsleiret 15 er fra 1882. Bygningen ble tegnet på oppdrag fra Schous bryggeri, og ble reist i nyrenessanse av tegl med ornamentikk i puss. Bygningen ble bygget om av sønnen Lars Backer i 1927. Det var kontinuerlig restaurantdrift i bygningen siden den åpnet i 1892 og frem til 1. juni 2022.
På midten av 1890-tallet tegnet Backer blant annet Arbins gate 1 i Oslo. Dette er huset hvor Henrik Ibsen bodde de siste årene han levde, og bygningen inneholder nå Ibsenmuseet.
Hazel Abel
Hazel Hempel Abel (født 10. juli 1888 i Plattsmouth i Nebraska, død 30. juli 1966 i Lincoln i Nebraska) var en amerikansk politiker. Hun satt i USAs senat en kort periode, der hun representerte det republikanske parti.
Herman Backer
Forretningsbygg og bygårder
I tillegg til ovennevnte verk tegnet han blant annet Krebsegården i Holtegata 20, Oslo, Victoria Hotel på Lillehammer, Simersgården på Grev Wedels plass 4, Oslo, Alfheim-komplekset i Pilestredet 27, Oslo og internatbygningen på Jønsberg landbruksskole i Romedal. Han hadde dessuten ansvaret for en ombygning av Madserud gård på adressen Madserud allé 34 i Oslo.
Kirker og kapeller
Backer tegnet også Johanneskirken (1894) i Bergen, Landsmarka kapell (1895), Sollihøgda kapell (1911) og Klemetsrud kirke (1933). Stensgård kirke ble bygget etter samme tegninger som Landsmarka kapell, og stod ferdig i 1901, men ble ombygd i 1954/1955.
Hazel Abel
I 1954 ble hun valgt til å fullføre perioden til avdøde Dwight Griswold. Hun ble den første valgte kvinnelige senatoren fra Nebraska. Hun ble også den første kvinnen som etterfulgte en kvinne i Senatet, da Eva Bowring hadde tatt over plassen rett etter Griswolds død.
Traian Neagu
I 2016 ble han utestengt i 8 år for doping.
Hazel Abel
Hun døde i Lincoln, Nebraska i 1966.
Behistuninnskriftene
Bīsutūn- eller Behistūn-innskriftene er en 15 m høy og 25 m bred tekst med bilde risset inn i klippeveggen. Innskriften forteller om kong Dareios I' erobringer. De legemstore avbildninger viser Dareios og opprørere som han har beseiret, og over dem svever Ahuramazda.
Teksten er i kileskrift på tre språk: gammelpersisk, elamittisk og akkadisk. Den gammelpersiske tekst inneholder 471 linjer i fem spalter. Innskriftene har vært nøkler til Henry C. Rawlinsons tydning av oldpersisk på samme måte som Rosettasteinen hjalp franskmennene til å tyde hieroglyffene.
Bisutuninskripsjonene befinner seg i nærheten av byen Bisutun, ca. 42 km fra Kirmānšāh i det vestlige Iran (Kurdistān). Den nordlige forgrening av den persiske kongeveien passerte rett ved.
Navnet Behistūn, nypersisk Bīsutūn, kommer sannsynligvis av et gammelpersisk *Bagastāna -- gudenes bolig (jf. gresk Bagistanon).
Inskripsjonene
Dareios lot hugge inn inskripsjonene for å forevige de tildragelser som utmerket hans oppstegende på akemenidenes trone, og de strider han hadde utkjempet innen han hadde sikret besittelsen av kronen. Størrelsen er om lag 15x25 meter og er hugget 100 meter opp på en kalksteinsklippe intil en urgammel vei som knyttet sammen Babylonias og Medias to hovedsteder. Plassen er ekstremt vanskelig å nå ettersom klippesiden ble fjernet for å gjøre inskripsjonene mer synlige etter at de ble gjort ferdige.
Den gammelpersiske teksten inneholder 414 rader på fem kolonner. Til venstre for denne tekst befinner seg de tre kolonner som inneholder den elamittiske oversettelsen på 593 rader.
Ovenfor er den babylonsk-assyriske oversettelsemn skrevet på 112 rader, som tar opp to sider av en vinkel av klippen, men den sidem som inneholder begynnelsen av radene er ødelagt slik at man bare har sluttradene av denne tekst igjen.
Til høyre for den sistnevnte finnes relieffene som illustrerer Dareios, i naturlig størrelse, som holder en bue som et tegn på sin kongelighet, med sin venstre fot på brystet av en figur som ligger på rygg framfor ham. Den utstrekte figuren anses være Gaumata, en prest tilhørende folkegruppen mager som fortellingen hevder hadde forsøkt å ta makten ved å late som å være prins Bardiya (Smerdis av Persia), en mann som siest å ha blitt myrdet av broren Kambyses. Dareios følges til høyre av to tjenere og ni metershøye mennesker avbildes til høyre, med hendene bundne og med rep omkring sine halser, som representerer de folk Dareios I beseiret. Floden Faravahar flyter ovenfor og gir sin velsignelse til kongen. En figur ser ut til å ha blitt tillagt etter at det andre var ferdigstilt, som (merkelig nok) synes å være Dareios skjegg; det er en separat steinblokk ditsatt med jernspiker og bly.
Før dechiffreringen
Første gang teksten nevnes historisk er av grekeren Ktesias av Knidos, som skrev om dens eksistens omkring 400 f.Kr., og nevnte en kilde og en have nær inskripsjonene som av dronning Semiramis av Babylon var blitt tilegnet Zeus (den greske analogi av Ahura Mazda). Tacitus nevner også inskripsjonene og gir også en beskrivelse av noen siden lenge tapte underordnede monument ved klippens fot, blant annet et alter til Hercules. Hva som er blitt oppdaget senere av disse, blent annet en statue fra år 148 f.Kr., er i overensstemmelse med Tacitus' beskrivelse. Diodorus Siculus skriver også om «Bagistanon» og hevder at det var dronning Semiramis som lot utføre inskripsjonene.
Etter det persiske rikets og dets troenetterfølgeres fall og etter at bruken av kileskriften var opphørt, ble inskripsjonenes opprinnelse glemt og forskjellige fantasifulle historier ble normen. I stedet for å gi Dareios, en av de første perserkongene, æren for inskripsjonene, trodde man i flere hundre år at de var fra Khosrau IIs regjeringstid, det vil si en av de siste herskerne.
En legende tilkom som sa at de var blitt laget av Farhad, Chosroes utkårede Shirins kjærester. For sin overtredelse hadde Farhad blitt gitt oppgaven å på stedet hugge bort fjellet for å finne vann. Dersom han lyktes, skulle han få tillatelse til å gifte seg med Shirin. Etter mange år og etter å ha tatt bort halve fjellet, fant han vanen, men ble informert av Chosroes at Shirin var død. Han ble da gal, kastet sin øks ned fra høyden, kysset bakken og døde. Det fortelles i boken Chosroes og Shirin at hans øks var laget av granateple, og at der han hadde kastet øksen vokste opp et granatepletre med frukt som kunne bote sykdom. Shirin var selvfølgelig ikke død, men sørger når hun får høre nyheten.
Oversettelse
Inskripsjonen ble notert i midten av 800-tallet av den arabiske reisende Ibn Hawqal, som tolket figurene som en lærer som straffer sine elever. Det var ikke før i 1598, da engelsmannen Robert Sherley så inskripsjonene under et diplomatisk oppdrag til Persia på oppdrag av Østerrike, som inskripsjonen først ble kjent for vesteuropeiske lærde. Hans selskap dro slutningen at det var en avbildning av Kristi himmelfart med en inskripsjon på gresk.
Tjaldavíkshólmur
Tjaldavíkshólmur er en holme på Færøyene, beliggende i Trongisvágsfjørður.
Behistuninnskriftene
Oversettelse
Bibelske mistolkninger av europeere tilhørte normen under de følgende to århundrene. Den franske generalen Gardanne anså at det var Kristus med sine tolv apostler, og Robert Ker Porter trodde det var Israels tolv stammer og Salmaneser I. Den italienske oppdageren Pietro della Valle besøkte inskripsjonene under en pilegrimsreise omkring år 1621. Den tyske reisende Carsten Niebuhr besøkte stedet omkring 1763 under sin oppdagelsesreise i Arabia og Midtøsten på oppdrag av Fredrik V av Danmark. Han publiserte en avskrift av inskripsjonene i en sammanfatning av sine reiser i 1777. Niebuhrs avskrifter ble senere benyttet av Georg Friedrich Grotefend og andre i deres forsøk på å dechiffrere den gammelpersiske kileskrift. Grotefend hadde år 1802 dechiffrert ti av 37 gammelpersiske tegn.
Liste over nummererte småplaneter/1001–1100
Eksterne lenker
Seznam planetek 1001-1250 Liste der Asteroiden, Nummer 1001 bis 1500 Listo de asteroidoj (1–1000) Kisbolygók listája (1001–1500) List vun de Asteroiden/1001–1500 Zoznam planétok 1001 – 1250 Seznam asteroidov (1001-1250) Списак астероида (1000—1499) Lista över småplaneter (1001–1500) 小行星列表/1001-2000
Behistuninnskriftene
Oversettelse
I 1835 var sir Henry Rawlinson en offiser i det britiske østindiske kompanis hær kommendert til styrkene i Shah i Iran. Han begynte å studere inskripsjonene på alvor. Da stedet Bisutuns navn ble anglisert til «Behistun», ble monumentet kjent som «Behistuninnskriftene». Trass i deres utilgjengelighet klart Rawlinson å ta seg opp klippene og laget en ny kopi av de gammelpersiske innskriftene. Det elamittiske satt ovenfor en kløft, og det babylonske ytterligere fira meter høyere; begge var for vanskelige å nå og ble overlatt til senere.
Tjaldavíkshólmur
Holmen er med sine 7,5 hektar Færøyenes femte største.
Behistuninnskriftene
Oversettelse
Med den persiske teksten og med omkring en tredjedel av tegnene, som var blitt tilgjengelige for ham gjennom Grotefends arbeide, begynte Rawlinson arbeidet med å dechiffrere teksten. Heldig nok inneholdt den første delen av teksten en liste over samme persiske konger som var blitt funnet hos Herodot i sin opprinnelige persiske form til forskjell fra Herodots greske translitterering. For eksempel var Dareios opprinnelig skrevet «Dâryavuš» istedenfor på gresk «Δαρειος». Gjennom å koble navnene og tegnene kunne Rawlinson til år 1838 dechiffrere kileskriftstypen som ble benyttet i gammelpersisk. Han presenterte sine resultater for Royal Asiatic Society i London og Société Asiatique i Paris.
Under en periode var Rawlinson stasjonert i Afghanistan, men vendte tilbake til stedet i 1843. Han tok seg først forbi en kløft mellom de persiske og elamittiske inskripsjonene ved å legge ut planker i mellomrommet, og skrev deretter av den elamittiske inskripsjonen. Han klarte senere å finne en lokal hjelper og fikk ham til å klatre opp en sprekk i klippen og spennea rep over den babylonske teksten, slik a avstøpninger i papier-mâché kunne lages. Rawlinson, Edward Hincks, Julius Oppert, William Henry Fox Talbot og Edwin Norris arbeidet deretter, enten hver for seg eller i samarbeid med hverandre, og klarte til slutt å desciffrere inskripsjonene.
Ingunn Dybendal
Ingunn Dybendal (født 15. juli 1986) er en norsk illustratør. Hun har utdannelse i illustrasjon fra University College Falmouth i Falmouth helt sørvest i England der hun var ferdig i 2009. Hun har siden arbeidet i Oslo, fra 2013 i illustratørfellesskapet «Illustratørene». Hun har blant annet tegnet til artikler i tidsskriftene Aftenposten K, ENO Music magazine, NATT&DAG og Vinduet.
Behistuninnskriftene
Oversettelse
Den elamittiske teksten ble utgitt av Edwin Norris (Asiatic Soc. 1853) og Oppert (Le peuple et la langue des médes, 1879). Den babylonske, som også var utgitt av Rawlinson, ble analysert av Oppert i hans Expedition en Mésopotamie, del II (1864).
Ingunn Dybendal
Ingunn Dybendal lager særlig dekorative tegninger med naivistiske figurer og grafiske flater og mønstre i dempet fargepalett.
Behistuninnskriftene
Oversettelse
Foruten disse innskrifter av Dareios har senere konger lenger nede lått innhugge tekster på pehlevi og gresk, og de ble først publisert av Silvestre de Sacy. Sacy var en berømt fransk orientalist, som skrev blant annet Mémoire sur les monuments et inscriptions de Kirman-shah ou Bisutun (1815) der han beskriver Behistuninskriften.
Etter Rawlinson
Senere ekspedisjoner, i 1904, sponset av British Museum og ledet av Leonard William King og Reginald Campbell Thompson, og i 1948 av George G. Cameron fra University of Michigan, tok fotografier og gjorde avspøpninger og mer nøyaktige transkripsjoner av tekstene, med passasjer som ikke var blitt kopiert av Rawlinson. Det ble også klart at regnvann hadde løst opp noen områder på kalksteinen der tekst er innskrevet og gitt nye spor av kalkstein over andre området som der dekket over teksten.
Pakistan Times
Pakistan Times (1947–1996) var en pakistansk avis, opprinnelig opprettet av venstreorienterte Progressive Papers Limited med base i Lahore, Pakistan.
Historisk bakgrunn
Den ble eid og drevet av Mian Iftikharuddin, en Punjabi-politiker som tidligere var den indiske nasjonalkongressen, men av All-India Muslim League etter 1946. Avisen startet utgivelsen 4. februar 1947. Sjefredaktøren på 1940-tallet var den kommunistiske dikteren. Faiz Ahmed Faiz. Etter arrestasjonen i 1951 i forbindelse med Rawalpindi Conspiracy-saken, fungerte Mazhar Ali Khan som sjefredaktør. Pakistan Times  fortsatte å være en innflytelsesrik avis på 1950-tallet, med sin nedsettende kritikk av regjeringen i å delta i de USA-sponsede militære alliansene.
Skaparstovo
Skaparstovo - Bjørnafjorden Makerspace er et makerspace etablert på Os i movember 2019 av Marte Lene Klafstad, Daniel Lloyd Klafstad, Vidar Bratlund-Mæland, Ørjan Setvik og Gerhard Just Olsen.
Kurt Kvikstad
Kurt Kvikstad er en norsk tidligere håndbakbryter og strongman. Han har vunnet to VM-gull i håndbak i 2016 og 2017, samt to VM-sølv i 2016 og 2017 , og 2 VM-bronse i 2015.
Skaparstovo
Skaparstovo er et skaperverksted lokalisert sentralt på Os, i Bjørnafjorden kommune. Det drives for og med medlemmer, og er basert på prinsippet om frivillighet. Vi er en ideell organisasjon uten betalte ansatte.
Kurt Kvikstad
Han har vunnet konkurransen Norges sterkeste mann to ganger, i 1998 og 1999, og kom på andreplass i 2001.
Skaparstovo
Et skaperverksted eller makerspace er et fellesverksted basert på maker-bevegelsen. Makerspace finnes over hele verden.
De ulike verkstedene har ulike maskiner og ekspertise. I Bjørnafjorden og omegn er det per i dag 3, men flere er på vei.
Skaparstovo er et offentlig tilgjengelig verksted hvor medlemmer kan komme og bruke utstyr og maskinene som er tilgjengelig. Blant annet 3D-printere, laserkuttere, bokbindingsutstyr, trykkeri, vinylkuttere og mye mer.
Verkstedene er fordelt utover en flate på rundt 250kvm, med flere rom og naturlige inndelinger.
Skaparstovo ønsker å bidra til en sirkulærøkonomi og større fokus på å fikse og forlenge levetiden til produktene og tingene vi omgir oss med. Skaparstovo skal også være en bidragsyter til å bedre den mentale helsen for innbyggere i Bjørnafjorden, være et sted hvor nye jobber kan skapes og hvor kreativiteten blomstrer.
San Jacinto (Masbate)
San Jacinto (Bayan ng San Jacinto) er en kommune på Filippinene. Kommunen tilhører provinsen Masbate. Folkemengden var på 30,372 innbyggere i 2015.
Kommunen ligger på øya Ticao.
Marcus Gross
Marcus Gross (født 28. september 1989) er en tysk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 4 på K-4 1000 meter.
Han tok gull under Sommer-OL 2016.
San Jacinto (Masbate)
Barangayer
San Jacinto er inndelt i 21 barangayer.
Eikebladvever
Eikebladvever (Aculepeira ceropegia) er en av edderkoppene i gruppen Hjulspinnere (Araneidae).
Karasjok fangeleir
Karasjok fangeleir, eller Lager 4 Karasjok som den het på tysk, lå i bygda Karasjok. I juli 1943 ble 374 politiske fanger og krigsfanger (overveiende jugoslaviske) plassert i konsentrasjonsleiren. Leiren ble drevet av SS og var en såkalt serberleir.
Eikebladvever
Utseende
Eikebladvever er en ganske kraftig bygd edderkopp, med en todelt kropp, en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Kroppen er 12-14 millimeter lang hos hunnen, det er dermed en forholdsvis stor edderkopp. Hannen er mye spinklere og kroppen er 7-8 millimeter lang når den er voksen. Den virker påfallende piggete på grunn av kraftige børster på beina og kroppen. Forkroppen er bred, med fine, nedliggende hår. Bakkroppen hos hunnen er stor og pæreformet, tydelig tilspisset bak i motsetning til de fleste andre hjulspinnere. Bakkroppen har en gulhvit, eikeblad-formet tegning i midten, på sidene er den brun med gulaktige felter. Den har åtte øynene, fire forholdsvis store øyne i midten, som mer eller mindre danner et kvadrat, og et par ganske små øyne som sitter tett sammen på hver side. Chelicerene er korte, kraftige, med tenner på innsiden. Beina er middels lange og ganske kraftige.
Karasjok fangeleir
Leiren lå sentralt i Karasjok. Mange karasjokinger hjalp krigsfangene fra Jugoslavia. Blant de som gav dem mat, omsorg og hjertevarme var Kirsten Svineng, kjent som «Mamma Karasjok». Hun ble en kjent figur blant de jugoslaviske fangene. I 1957 ble hun, sammen med andre som, med fare for sitt eget liv, hadde hjulpet fangene i Norge, invitert til Beograd som president Josip Broz Titos offisielle gjest. Hjelpen betydde mye, ikke bare på grunn av maten, men den moralske støtten var viktig. De følte at de ble møtt med godhet og at de ikke befant seg i et fientligsinnet land. Det var farlig å hjelpe, for SS fengslet og straffet de som ble tatt. Hun ble også invitert til Oslo da Tito var på besøk i Norge.
Eikebladvever
Utseende
Eikebladvever er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av hjulspinnerne kan være ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorgan, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Karasjok fangeleir
De jugoslaviske fangene kom til Norge og en gjennomgangsleir i Bergen i juni 1942. Der var de en måned før et nytt skip gikk via Tromsø til Finnmark, med transport videre til Karasjok. Før Tromsø var de 400 mann - men i Tromsø skjøt Gestapo alle de syke fangene. 26 ble da skutt. Til Karasjok kom det 374 jugoslaviske fanger i juli 1942. Etter fire eller fem måneder var kun 111 av fangene i live. Ved avslutningen av fangernes opphold i Karasjok. Kort før transporten derfra ble fangenes helse og styrke vurdert. De som ikke ble vurdert som nyttige slavearbeidere videre ble skutt. Det vil si at 70 prosent av fangene som kom til Karasjok ikke overlevde. Fangenes oppgave i Karasjok å utvide veien til Karigasniemi i Finland, tre kilometer fra grensen. Disse fanger bygde en blodvei til Finland.
Eikebladvever
Levevis
Denne arten spinner hjulnett mellom busker og lav vegetasjon, kjønnsmodne eksemplarer kan finnes om sommeren. Arten blir vurdert som Sårbar(VU) på Norsk rødliste for arter fra 2010.
Karasjok fangeleir
Minnesmerker
Ved fangeleiren er det en krigsgravplass der de 350 drepte tvangsarbeiderne fra Jugoslavia var gravlagt. Etter krigen ble levningene flyttet til Botn jugoslaviske krigskirkegård der alle jugoslaviske graver fra Nord-Norge ble samlet. Etter krigen ble det på gravplassen i Karasjok reist et minnesmerke med inskripsjon på norsk og serbisk-kroatisk: "Til minne om de jugoslaviske krigsfangene som mistet livet i Karasjok i årene 1940-1945 og som er [var ??] gravlagt her".
Eikebladvever
Rødlistevurdering
Den er blitt registrert i Norge i 1877 (Åmot og Elverum, Hedmark) og i 2012 (Sauherad, Telemark). På kontinentet finnes den i menneskeskapte miljøer (kulturlandskap). I Sverige er utbredelsen ganske stor, og der finnes arten i både kulturlandskap og i myrer og våtmarksområder. I Norge er den blitt funnet i furuskog ved myr. Dersom arten lever i våtmarksområder i større utstrekning enn i kulturmark i Norge er mørketallet troligen høyt. Arten er iøynefallende, og burde ikke være veldig oversett på steder der mennesker ofte befinner seg. Det råder derfor usikkerhet hvis arten er så sjelden som antall funn tilsier, eller hvis den er livskraftig i et habitat som ikke er blitt tilstrekkelig undersøkt for å finne arten. Med bakgrunn av utbredelse i naboland og bruk av mørketall for å oppnå mulige utbredelse- og forekomstarealer, kunne eikebladvever ha havnet på rødlisten fra NT til VU, men da ikke tilstrekkelige del-kriterier ble oppfylt endte arten i 2021 opp på kategorien LC.
Patient Protection and Affordable Care Act
Patient Protection and Affordable Care Act (PPACA), forkortet Affordable Care Act (ACA) og kalt Obamacare, er en amerikansk føderal lov vedtatt av Kongressen i 2010.
Loven har som formål å sørge for prismessig overkommelig behandling og innfører en offentlig helseforsikring i USA, som hittil hadde basert sitt helsevesen på private helseforsikringer, med det resultat at omkring 32 millioner amerikanere ved lovens vedtagelse ikke var forsikret.
USAs høyesterett fant i juni 2012 at loven ikke var forfatningsstridig.
Loven har ført til at antallet amerikanere uten helseforsikring gikk ned fra 16 % i 2010, til 8,9 % i 2016. Republikanerne har imidlertid vært negative til loven, og Obamas etterfølger Donald Trump signerte en presidentordre samme dag som han ble innsatt som president som skal «minimere lovens økonomiske byrde i påvente av avskaffelse». I mars 2017 la Trump fram et lovforslag som ville redusere krav til forsikringsdekning og dermed kostnader. Trump greide ikke å få tilstrekkelig mange av sine partifeller med på forslaget, og lovforslaget ble trukket tilbake.
Shivers
Shivers er en kanadisk science fiction-grøsser fra 1975 regissert av David Cronenberg. Filmen handler om beboerne ved et fasjonabelt bygningskompleks som blir infisert av et menneskeskapt virus som forvandler dem til sex-gale zombier. Dette var Cronenbergs første spillefilm og innbrakte ham prisen som beste regissør ved Sitges Film Festival i Spania.
Filmen ble omstridt, men også den mest innbringende kinofilmen i Canada i 1975.
Den er også kjent under titler som The Parasite Murders og They Came from Within.
Handling
Handlingen er lagt til et nyåpnet, isolert, men luksuriøst boligkompleks i utkanten av Montréal. Komplekset huser til og med en egen medisinsk klinikk.
En av beboerne, en forsker, driver med tvilsomme forsøk med parasitter som skal benyttes i organtransplantasjoner. Organismen han skaper er en kombinasjon av afrodisiakum og kjønnssykdom. Han tester det ut på sin unge elskerinne, som deretter blir sex-gal og sprer det videre til andre beboere. Da han skjønner at forsøket har gått veldig galt dreper han henne - og etterpå seg selv. Men organismen lever videre og forsetter å smitte beboerne og dermed gjør dem til sex-gale zombier. Huslegen Roger St. Luc er snart den eneste som ennå ikke er blitt smittet. Når han skjønner at galskapen ikke lar seg stoppe forsøker han å flykte fra det isolerte samfunnet.
Popularitet og økonomi
Shivers innbrakte ca $5 millioner.
Produksjonskostnadene var på $185 000.
Anmelderne
Anmelderne gav den forholdsvis god omtale, noe som gjenspeiles i at den har fått 88 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den 2,5 av 4 stjerner og beskrev den som innovativ og effektiv, til tross for at den hadde et beskjedent budsjett. Leonard Maltin har bare gitt den 1,5 av 4 stjerner.
Annet
Shivers ble innspilt fra 21. august til 17. september 1974. Opptakene ble gjort i et boligkompleks på Nuns' Island, ei øy som er en del av byen Montréal.
Filmen ble ikke vist på norsk kino, men ble utgitt på leievideo av Nord Video rundt 1982.
Ahmed Nager Chatha
Ahmed Nagar Chattha er en liten by i Wazirabad taluk i Gujranwala-distriktet i Punjab i Pakistan.
Demografi
Ahmed Nager Chatha har en befolkning på over 40,000 og ligger omtrent 45 kilometer nordvest for byen Gujranwala. Befolkningen er over 99 % muslimer. De fleste i byen snakker panjabi, selv om nesten alle også behersker nasjonalspråket i Pakistan, urdu.
Kim André Haugan Schei
Kim André Haugan Schei (født 15. oktober 1990) er en norsk politiker (Sp). Schei kommer fra Hattfjelldal kommune på Helgeland og har vært fylkestingsrepresentant i Nordland Fylkeskommune for Senterpartiet siden 2019. Schei er i denne perioden komitéleder i næringskomiteen. Han er Nordland fylkeskommunes medlem av rovviltnemnda i region 7 og i Børgefjell nasjonalpark.
Schei var fra 2017–2021 andre vararepresentant til Stortinget fra Nordland. Han er i tillegg innvalgt som kommunestyrerepresentant for Senterpartiet i Hattfjelldal i perioden 2019–2023. Tidligere har han hatt flere verv i Norland Senterungdom og var fra 2015–2018 fylkesleder.
Junior-NM i sandvolleyball 2016
Junior-NM i sandvolleyball 2016 ble arrangert i Kristiansand - U15 og U19 26.-27. juli, U17 og U21 31. juli-2. august.
Felttoget i Trøndelag i 1718
Felttoget i Trøndelag i 1718 var et svensk felttog inn i Trøndelag under den store nordiske krig. Formålet var å angripe og erobre Trondheim.
Strategien
Formålet med felttoget var å erobre Trondhjems len, samtidig som svenske styrker også invaderte Østfold i en knipetangsmanøver for å erobre Sør-Norge.
Kampområdet
Kampene forgikk i Verdal og Stjørdal. Under tilbaketrekningen av de svenske styrkene var det også mindre trefninger i Gauldalen
Styrkene
De svenske styrkene bestod av Jämtland armee på 10 000 mann under kommando av Carl Gustaf Armfeldt. De norske styrkene stod under ledelse av kommanderende general nordenfjells Vincents Budde .Til forsvar mot invasjonen stod det i Trøndelag to infanteriregimenter og et dragonregiment. Nordenfjeldske Dragonregiment var kommandert av Peter Nicolay Motzfeldt.
Oppmarsj
Jämtland arme ble samlet i Duved.
Retrett
De svenske styrkene gikk over Nidelva og opp Gauldalen. Fra Gauldalen fortsatte de svenske styrkene over Haltdalen og Tydal og inn i Sverige.
Litteratur
Fra Nasjonalbiblioteket.|512x512px]]Geir Pollen Armfeldts armé : historien om en katastrofe Gyldendal 2014 ISBN 978-82-05-42160-8
Mischa Kellerhals
Mischa Huru Kellerhals (født i 1994) er en norsk fotballdommer fra Stavanger. Han er representant for Orre Idrettslag, og dømmer i OBOS-ligaen siden 2020.