cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norsk nærradioforening
Politisk arbeid
Nærradio ble utover i 1981 et hett tema i valgkampen, og NRK hadde flere debattprogrammer om temaet både i radio og TV. Høyre dannet Regjering høsten 1981 og i desember samme år ble det kjent at det var utdelt konsesjoner til å drive nærradio. Kulturminister Lars Roar Langslet leste opp navnet på konsesjonshaverne i en direktesending på NRK P2. Den første som ble lest opp var Norsk Nærradioforening, og 15. mars 1982 gikk de på lufta med Siddis radio fra Rolf Pedersens soverom. Stavanger kommune ville ikke bidra med NOK 20 000 i støtte til husleie.
Økonomi
For å bedre foreningens økonomi ble det sendt ut brev til flere foreninger i Stavanger, som så fikk leie sendtid. Hele 15 foreninger meldte seg på og dermed økte sendeflaten og økonomien ble bedret. På denne måten skaffet radioen midler til å flytte inn i nye lokaler på Madla i Stavanger. Deretter ble det trykket et eget programblad med annonser for flere tusen kroner måneden. Reklame var forbudt på radio, men ikke i programbladet. Deretter ble det frivillig lisens og i løpet av et år kom det inn rundt NOK 3-400 000 i lisens.
I 1985 ble det tillatt med radiobingo, dette var også noe Rolf Pedersen ivret for. Uten denne inntekten ville 80 % av landets nærradioer blitt nedlagt.
Serengeti
Serengeti (fra masai Serengit, endeløse sletter ) er et økosystem i Afrika. Det ligger nord i Tanzania og strekker seg til det sørvestre Kenya mellom 1. og 3. sørlige breddegrad og 34. og 36. østlige breddegrad. Området dekker rundt km² og omfatter verdensarvområdet Serengeti nasjonalpark og flere jaktreservat. Naturreservatet Masai Mara befinner seg i den kenyanske delen og grenser mot Serengeti nasjonalpark i vest.
Serengeti omfatter flere forskjellige habitater, som elve- og våtmarksområde, skoger og gressletter. Området huser rundt 70 større pattedyr og rundt 500 fugleartar. Verdens største trekk av landlevende pattedyr foregår her. Flokker som kan omfatte over en million gnuer, flere tusen sebraer og gaseller i tillegg til rovpattedyr som løver, med hyener og sjakaler ifølge gjer dette til en spektakulær hendelse.
Birdy
Vocabulaire du golf
Sætertinden
Sætertinden er et fjell som ligger ved Tjeldsundet på kommunegrensen mellom Harstad og Tjeldsund i Troms og Finnmark. Fjellet har en høyde på 1 095 meter over havet og er et av Hinnøyas høyeste fjell.
Fjellet har fått sitt navn fra gården Sæter.
Cambridge-eksamen
Cambridge-eksamen eller Young Enterprise International Examination er en frivillig eksamen for studenter som arbeider med ungdomsbedrift eller studentbedrift. Denne eksamen som foregår over hele Europa i mars hvert år. Den er oppkalt etter University of Cambridge fordi det er der den organiseres og rettes.
Eksamen handler om hvordan det er å starte og å drive en ungdomsbedrift, og besvarelsene må relateres til egne opplevelser i sin egen bedrift.
Det er en skriftlig eksamen, og den foregår på engelsk. Språkfeil teller ikke med i evalueringen, så lenge sensoren kan forstå innholdet. Eksamen koster 300 kroner, og tar vanligvis 2 skoletimer. I 2008 var eksamen tirsdag 4. mars. Fristen for påmelding var 1. desember.
Eksamen skal alltid foregå for hånd med hjelp av ordbok. Datamaskiner er forbudt for å forhindre juks.
Det er mulig å få fire karakterer:
CEREC
CEREC er et produkt for tannrestaurering som lar brukeren produsere en keramisk tann-protese ved hjelp av et utvalg data-assisterte teknikker som 3D-fotografi og DAK. Restaureringen kan bli utført i løpet av en enkelt konsultasjon for pasienten. Det manglende tannstykket (karies eller skade) blir først fotografert og lagret som en tredimensjonal digital modell. Programvare overtar så arbeidet, og ekstrapolerer den omtrentlige proteseformen. Tannteknikeren finpusser så denne modellen ved hjelp av 3D-KAD-programvare. Når modellen er komplett, blir den ferdige protesen skåret ut av en keramisk blokk av en datastyrt maskin med diamantkuttehoder. Til slutt kan den ferdige protesen festes til restene av tannen ved hjelp av et naturlig bindemiddel.
Keramiske materialer har noen egenskaper som gjør dem svært velegnet for bruk i tannproteser. De slites ned omtrent like lett som tannemalje og utvider og trekker seg sammen i takt med temperaturen i et omfang som ligger omtrent halvveis mellom emaljen og tannbenet.
Sørlandets kunstmuseum
Sørlandets kunstmuseum ligger i sentrum av Kristiansand i lokaler som i eldre tider og fram til 1970 rommet Kristiansand katedralskole. Museet er en stiftelse, og den ble opprettet i 1995, med fylkeskommunene Aust-Agder og Vest-Agder som initiativtakere sammen med Kristiansand kommune og Christiansands billedgalleri. Museet arbeider både med billedkunst og kunsthåndverk.
Museet driver en utstrakt kunstfaglig virksomhet som bl.a. omfatter utstillinger av den faste samlingen, temporære samtidskunst-utstillinger og vandreutstillinger til skoler og barnehager.
Stiftelsen skal arbeide for å skape interesse, kjennskap og kompetanseheving innen billedkunst, kunsthåndverk og andre visuelle uttrykksformer.
Museets samlinger bygger på kunst som tilhørte Christiansands billedgalleri.
Prinsdalsfaret (Oslo)
Navnet ble vedtatt i 1932.
Douglas County (Wisconsin)
Douglas County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger i det nordvestlige hjørnet av staten ved Øvresjøen (Lake Superior) og grenser mot Bayfield County i øst, Sawyer County i sørøst, Washburn County i sør og mot Burnett County i sørvest. Det har også grense mot delstaten Minnesota i vest.
Douglas Countys totale areal er 3,833 km² hvorav 442 km² er vann. I 2000 hadde fylket 43,287 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Superior som også er fylkets største by.
Piers Wenger
Piers Wenger (født 29. juni 1972) er en britisk TV-produsent som har vært Head of Drama ved BBC Wales siden januar 2009. Hans arbeid inkluderer det BAFTA-vinnende Victoria Wood-dramaet Housewife, 49 og 2007 versjonen av Noel Streatfeilds roman Ballet Shoes.
I januar 2009 overtok Wenger for Julie Gardner som Head of Drama for BBC Wales etter et års samarbeid med henne. I juli 2009 tok han over rollen som ansvarlig produsent for Doctor Who mens dramaet gikk inn i 2010 sesongens produksjon, og tok en sentral rolle i å finne Matt Smith som Den ellevte Doktoren. Han er også kreditert som ansvarlig produsent av spin-off serien The Sarah Jane Adventures gjennom sesong tre.
Bill Justinussen
Kristian Bill Justinussen (født 27. august 1963 i Klaksvík) er en færøysk politiker (Mf.). Han har vært medlem av det færøyske Lagtinget siden 2004.
Han var med i Kristiligi Fólkaflokkurin fra 1980-årene og til en stor del av partiet i 1991 brøt ut og dannet Miðflokkurin. Han var formann i hovedstyret i Miðflokkurin 1997–1999, varamann til Lagtinget fra Eysturoy 1998–2004 samt familie- og helseminister i Anfinn Kallsbergs andre regjering 2002–2004. I 2004 ble han medlem av Lagtinget. Han har sittet i flere av Lagtingets komiteer, blant annet som formann i Lagtingets kulturkomité. Justinussen var formann i presidentskapet i Vestnordisk råd 2014–2015.
Han vokste opp på Glyvrar på Eysturoy, der han fortsatt bor. Han var del av en ungdomsvekkelse på stedet og bidrog til å grunnlegge den karismatiske frimenigheten Lívsins Orð. Etter gymnaset gikk han første del av HD-kurset ved Føroya Handilsskúli. Han har hatt sitt virke som bokholder.
Fesil
FESIL hører til blant verdens største produsenter av ferrosilisium (FeSi). Fesil var eier av smelteverket Rana Metall i Mo industripark i Rana frem til 2016, da Elkem AS tok over. Smelteverket heter fra 2016 Elkem Rana.
Selskapet er i tillegg medeier i solcellesilisium-selskapet FESIL Sunergy, stiftet i 2007.
Spesialprodukter, inkludert granulerte og raffinerte kvaliteter, utgjør hoveddelen av produksjonen. Rana Metall er ISO-sertifisert i henhold til ISO 9001 og ISO 14001.
Fesil drev Lilleby smelteverk i Trondheim som ble nedlagt i 2002 da produksjonen ble flyttet til Mo i Rana. Fesil eide også Holla Metall på Kyrksæterøra som ble solgt til det tyske firmaet Wacker Chemicals i 2010.
Vladikavkaz
Vladikavkaz (ossetisk: Дзæуджыхъæу; russisk: Владикавказ) er hovedstad i den russiske republikken Nord-Ossetia. Byen ligger ved elven Terek sørøst i republikken, ved foten av Kaukasusfjellene. I 2001 hadde byen 312 000 innbyggere, flest ossetere, men med et betydelig innslag av russere, armenere og georgiere.
Byen ble grunnlagt i 1784 som en festning i den russiske erobringen av Kaukasia og var i mange år russernes hovedbase i regionen. Vladikavkaz har en strategisk viktig plassering i Kaukasus fordi den ligger ved det viktigste passet gjennom fjellkjeden. Veien gjennom Darialpasset ble bygget i 1799 og kalles «Den georgiske fjellveien». Veien var viktig fordi den ga russerne kontakt med landene i Transkaukasus, særlig Georgia og Armenia. I 1875 ble det bygd jernbane som knyttet byen til Rostov-na-Donu og Baku. Vladikavkaz ble tidlig, og er fortsatt et viktig regionalt industrisenter, med smelteverk, raffinerier, kjemisk industri og annen industri.
Fra 1931 til 1944 og 1954 til 1990 ble byen kalt Ordzjonikidze (russisk: Орджоники́дзе, etter Sergo Ordzjonikidze, en georgisk bolsjevik), og fra 1944 til 1954 hadde byen navnet Dzaudzjikau (russisk: Дзауджика́у). Like før Sovjetunionens fall fikk Vladikavkaz sitt gamle navn som betyr «Hersker av Kaukasus».
Det ble kjempet om Vladikavkaz i den russiske borgerkrigen og den andre verdenskrig. I februar 1919 erobret den anti-kommunistiske hæren av frivillige byen, men den ble gjenerobret av Den røde armé i mars 1920. Høsten 1942 prøvde tyskerne å ta byen, men ble slått tilbake. Dette markerte det østligste punktet for tysk fremrykkning under Operasjon Barbarossa.
Vladikavkas har et universitet, museer, teater, filharmoni, planetarium og et fjernsynssenter. Den sunnittiske moskeen fra 1908 er en viktig severdighet. 35 kilometer sørvest for byen er kurbyen Karmadon, på 1.500 moh.
Vladikavkas har et fjernsynstårn som utmerker seg ved sin uvanlige konstruksjon.
Tautrekking under Sommer-OL 1912
Tautrekking under Sommer-OL 1912. Tautrekking var en olympisk øvelse under sommer-OL i Stockholm. Sveriges lag ble olympiske mestere og Storbritannia vant sølv. Det opprinnelig fem lag som var påmeldt men kun to lag som stilte, konkurransen ble gjennomført 8. juli 1912.
Saab 340
Saab 340 er et turbopropfly med plass til 34 passasjerer. Flyet ble i utgangspunktet utviklet i et samarbeid mellom Saab (65%) og Fairchild (35%) (da het flyet SF-340, der SF = SAAB-Fairchild) som startet opp i 1979. Første prøveversjon av flyet var ferdig 25. januar 1983] og den ble sertifisert i 1984.
Saab 340 hadde typisk 30, 33, 34, 35 eller 36 sitteplasser, der 34 seter var den vanligste konfigurasjonen.
Det ble også laget en militær variant av Saab 340 som het Saab 340 AEW & C, som var en elektronisk overvåkningsfly.
Pr oktober 2005 var det 430 fly av Saab 340 serien i produksjon hos 56 ulike operatører i 25 forskjellige land. 2006 var det 361 fly igjen hos 49 ulike operatører.
Saab stoppet produksjon av sivile fly i 2005.
Flyselskaper
De største selskapene som fremdeles benytter noen av de 361 Saab 340 som fremdeles er i produksjon pr august 2006, er: American Eagle (78), Mesaba Airlines (59), Regional Express (32), Colgan Air (31), Air Nelson (17), Loganair (13), Japan Air Commuter (11), Shuttle America (11) og Aerolitoral (AeroMexico) (6).
Liste over selskaper som benytter Saab 340 serien:
Den militære Wilhelmsordenen
Den militære Wilhelmsordenen (nederlandsk: de Militaire Willems-Orde) er en nederlandsk militær orden. Den ble innstiftet 30. april 1815 av kong Vilhelm I. Ordenen er Nederlands fremste utmerkelse for militært mot og innsats. Den kan også tildeles sivile. Både nederlandske og utenlandske borgere kan tildeles ordenen. Regjerende monark er stormester for Den militære Wilhelmsordenen.
Inndeling
Fjerde og laveste grad kan også tildeles militære avdelinger.
Insignier
Ordenstegnet for Den militære Wilhelmsordenen er et hvitemaljert malteserkors. Korset er i gull, bortsett fra for fjerde klasse der korset er laget av sølv. I korsvinklene er det plassert et grønt burgundkors, eller et kors laget av kvistede stokker. Midt i korset finnes et fyrstål. Både burgundkorset og fyrståelet viser til Ordenen det gylne skinn. Vilhelm I av Nederland gjorde krav på denne. Korsarmene er påskrevet ordene «VOOR MOED BELEID TROUW», som betyr «for mot, lederskap, troskap». Korset er opphengt i båndet i en ledd som består av en kongekrone. Ordensstjernen er av sølv og har åtte tagger. Den er belagt med ordenstegnet.
Ordensbåndet er oransje med blå striper, huset Oranien-Nassaus farger.
Tildeling
Den militære Wilhelmsordenen tildeles for usedvanlig mot, lederskap og troskap. Inntil 1940 ble ordenen kun tildelt militære, men kan siden da kan også tildeles sivile. Innstilling om tildeling av ordenen skjer gjennom anbefaling fra den innstiltes overordnede. Den som mener seg berettiget til ordenen, kan likevel selv søke om å få den tildelt.
Ordenen ble ikke tildelt mellom 1955 og 2006. I 2006 ble ordenens 4. klasse tildelt en polsk militær avdeling fra den andre verdenskrig, Den 1. uavhengige polske fallskjermbrigade. Den 29. mai 2009 ble Den militære Wilhelmsordenen tildelt en enkeltperson for første gang siden 1955. Kaptein Marco Kroon fra Korps Commandotroepen ble da utnevnt til ridder av 4. klasse for utvist mot, lojalitet og lederskap utover det tjenesten krever. Foranledningen for utnevnelsen var Kroons tjeneste i Afghanistan i 2006. Tildelingen skjedde ved en seremoni i Binnenhof, fastsatt ved lov av Nederlands nasjonalforsamling, i nærvær av Nederlands kongehus, medlemmer av regjering og nasjonalforsamling, representanter for forsvaret og Nederlands koalisjonspartnere i Afghanistan, samt alle dalevende innehavere av ordenen og representanter for de militære avdelinger som var hedret med ordenen, seks nederlandske og to utenlandske avdelinger. Ordenen ble overrakt av dronning Beatrix, som i seremonien også slo kaptein Kroon til ridder.
En ny tildeling, også denne av ordenens 4. klasse og for innsats i Afghanistan, fant sted i 2014. Det var da major Gijs Tuinman som ble hedret. Ytterligere en tildeling av 4. klasse fant sted i 2018, da til helikopterflygeren major Roy de Ruiter, også det for innsats i Afghanistan.
Eksterne lenker
ธงในประเทศเนเธอร์แลนด์
Freiberg
Freiberg kan vise til:
Freiberg er dessuten
Pustegränd
Pustegränd er et smug på Södermalm i Stockholm. Pustegränd leder fra Söder Mälarstrand opp til Hornsgatspuckeln ved Hornsgatan og er ca. 130 meter lang. Den siste biten opp til består av trapper.
Pustegränd fikk sitt navn i 1946, tidligere het den Ragvaldsgatan eller Ragwalds Backe. Den eldte kjente betegnelsen er Ragwaldzgatun fra 1670. Sannsynligvis var det Ragvald Larsson som i 1635 var såkalt rotemästare for brannvakten i området, som gav gaten sitt navn. Men allerede i 1967 forekom også navnet Pwste gränden, og navnet er av samme karakter som to tidligere navn på Brännkyrkagatan,, Besvärsgatan og Besvärsbacken.
Etter midten av 1800-tallet forsvant navnet Pustegränd igjen til fordel for Ragvaldsgatan som fremdeles finnes igjen sør for Sankt Paulsgatan. Trappene som fører ned mot Riddarfjärden het den gang Ragvaldstrappor eller Ragvaldstrapporna, og nede ved vannet fantes det i 1733 på Petrus Tillæus' kart en stor brygge som gikk rett ut i vannet. På begynnelsen av 1800-tallet ble dette området kalt Ragvalds bro, og navnet var i bruk inn på 1930-tallet, til tross for at bryggen hadde forsvunnet for lenge siden.
Prinsdalskleiva (Oslo)
Navnet ble vedtatt i 1932.
Bayfield County
Bayfield County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger i lengst nord i staten ved Øvresjøen (Lake Superior) og grenser mot Ashland County i øst, Sawyer County i sør, Washburn County i sørvest og mot Douglas County i vest.
Bayfield Countys totale areal er 5 288 km² hvorav 1 464 km² er vann. I 2000 hadde fylket 15 013 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Washburn.
Fylket har fått sitt navn etter Henry Bayfield en britisk sjøoffiser som utførte den første kartleggingen av De store sjøer (Great Lakes).
Ricky West
Ricky West (født Richard Charles Westwood 7. mai 1943 i Dagenham i Essex) er vokalist i gruppen The Tremeloes.
Ricky West var hovedvokalist på «Silence is Golden», en sang som ble valgt for å benytte hans falsett. Singelen ble utgitt i 1967, og var gruppens største hit.
Gabon under Sommer-OL 1972
Gabon under Sommer-OL 1972. To mannlige sportsutøvere fra Gabon deltok i boksing under Sommer-OL 1972 i München. Det var første gangen Gabon deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.
Tenold
Tenold er et sted i Vik kommune i Sogn og Fjordane. Stedet skal en gang i tiden ha hett Tunhovd, og er opprinnelsesnavnet til etternavnet Tenold som i dag bæres av i overkant 200 personer i Norge.
Slede
Slede er et kjøretøy på meier som spennes bak en hest eller annet trekkdyr eller et motorkjøretøy for at den skal trekkes. Sleden består av to meier (skilignende erstatning for hjul), gjerne beslått med eller helt laget av jern. Disse er koplet til selve bruksplattformen ved hjelp av fire eller flere bein som løfter doningen over snø og is.
Avhengig av bruken, er sleden rektangulær eller lett tilspisset foran. Til folketransport var spissleden vanlig. Den hadde seteplass til passasjerer og gjerne et kuskesete bak. Arbeidssleden til transport av høy og varer var gjerne lengre og utstyrt med bagasjebrett over det hele. Den kunne utstyres med karmer. Til tømmertransport hadde man en heller kort utgave som hadde til oppgave å løfte stokkene slik at de ikke kjørte seg ned i snø og tuer, samt å være feste for strammeren som holdt stokkene på plass.
Alle er utstyrt med skjæker som er det stive mellomleddet mellom hestesele og slede.
Reihoku kraftverk
Reihoku kraftverk er et varmekraftverk i Japan, og ligger i Kumamoto-distriktet. Installert produksjonseffekt er 1400 MW, fordelt på 2 like store blokker. Operatør er Kyushu Electric Power Co Ltd.
Kingdom of Heaven
Handling
Handlingen foregår på 1100-tallet og handler om den unge smeden Balian som tvinges til å flykte fra sitt hjemland, Frankrike, etter et drap. Sammen med sin lenge bortreiste far og hans frender reiser han ut av landet og ender til slutt opp som korsfarer i Jerusalem der han blir satt til å beskytte byens kristne regime mot muslimske inntrengere. Mens han er der blir han vitne til den rivaliseringen som råder rundt kongen og den brutale fremferden til enkelte av kongens betrodde. Disse handlingene øker fiendtligheten mot kongedømmet, spesielt fra den muslimske lokalbefolkningen i området. Kongen er i tillegg alvorlig syk og enkelte venter på hans snarlige død slik at de kan styre kongeriket inn i en mer krigersk retning.
Reihoku kraftverk
Anlegget ble utbygd omkring årene 1995–2003. Brenselkilden er kull. Teknologien er levert av Toshiba.
Kingdom of Heaven
Popularitet og økonomi
Kingdom of Heaven ble en moderat publikumssuksess på verdensbasis, men gjorde det ikke så bra i USA. Bare 22 % av inntektene kom fra USA (mot 41 % for Gladiator ). Scott mente selv at mye av årsaken til at filmen ikke ble en suksess i USA var at den behandlet kristne og muslimer på en likeverdig måte og at en av filmens helter (Saladin) var muslimsk. I Europa gikk den spesielt bra i Spania, hvor den innbrakte $15 millioner (mot $16 millioner i det langt mer befolkede Tyskland, $14,5 millioner i Storbritannia og $9,5 millioner hver i Italia og Frankrike). I Asia gjorde den det ganske bra i Japan hvor den innbrakte drøyt 11 millioner dollar, mens den innbrakte $3 millioner i Tyrkia. Den ble ingen suksess i Israel hvor den kun innbrakte i underkant av 300 000 dollar. I Norge innbrakte den nesten 1,9 millioner dollar. Den havnet på 17. plass over de mest innbringende filmen globalt i 2005 og på en 61. plass i USA.
Produksjonskostnadene var på 130 millioner dollar.
Filmanmelderne
Den fikk blandet mottakelse av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 39 % på Rotten Tomatoes, og 63 % på Metacritic. Den amerikanske toppkritikeren Roger Ebert var en av de som var meget begeistret og gav den 3,5 av 4 stjerner. Han mente den var dypere og mer tankevekkende enn Gladiator, som Scott hadde laget noen år tidligere. Leonard Maltin gav den tre av fire stjerner.
Priser
Orlando Bloom ble for sin innsats i filmen belønnet med prisen for beste europeiske skuespiller ved European Film Awards. Harry Gregson-Williams ble belønnet med prisen for beste musikk ved Satellite Awards, mens Wes Sewell, Victoria Alonso, Tom Wood, og Gary Brozenich fikk en pris av Visual Effects Society for sitt arbeide med filmens visuelle effekter.
Annet
20th Century Fox syntes Scotts opprinnelige versjon var altfor for lang og presset ham derfor til å klippe den betydelig ned før den ble lansert på kino. Scott var misfornøyd med kinoversjonen og lanserte derfor senere en director's cut på DVD som er 45 minutter lengre.
De fleste scenene ble innspilt i Ouarzazate i Marokko, men også flere steder i Spania ble benyttet. Innspillingen foregikk fra januar til mai 2004.
Herta Däubler-Gmelin
Herta Däubler-Gmelin (født 12. august 1943) er en tysk jurist, politiker (SPD) og tidligere justisminister.
Hun ble medlem av det sosialdemokratiske partiet i 1965 og ble innvalgt i det tyske parlamentet i 1972. Hun hadde flere verv i partiet på 1980- og 90-tallet, og var bl.a. viseformann fra 1988 til 1997. Fra 1994 til 1998 var hun også viseformann for arbeidsgruppen for Rechtspolitik og juridisk rådgiver for SPDs parlamentariske gruppe. I 1993 ble hun nominert av SPD til stillingen som visepresident for forfatningsdomstolen i Karlsruhe, men hun ble avvist av de konservative.
Fra 1998 til 2002 var hun føderal justisminister i Gerhard Schröders første kabinett, og hadde ansvaret for en rekke vidtgående og diskuterte reformprosjekter, bl.a. loven om tysk statsborgerskap, kvasi-legaliseringen av homofile ekteskap og overhalingen av Bürgerliches Gesetzbuch (tysk sivilrett), den mest omfattende siden den ble innført i 1900.
Under USAs krig mot Irak sammenlignet justisminister Däubler-Gmelin USAs leder George W. Bush med Hitler.
Hun er nå medlem av parlamentet og formann for Ausschuss für Verbraucherschutz, Ernährung und Landwirtschaft (utvalget for forbrukerbeskyttelse, ernæring og landbruksvitenskap).
Däubler-Gmelin er medlem av en rekke velgjørende og almennyttige organisasjoner. Hun er siden 1969 gift med Professor Dr. Wolfgang Däubler, en av de fremste tyske eksperter på arbeidsrett, og har en datter og en sønn.
Ioannis Makrygiannis
Ioannis Makrygiannis (gresk: Ιωάννης Μακρυγιάννης; født som Ioannis Triantaphyllou i 1797 i Avoriti, død 27. april 1864) var handelsmann, militær offiser, politiker og forfatter fra Hellas. Han er i dag aller mest kjent for sine memoarer.
Han var med den greske kampen for uavhengighet på 1820-tallet under den greske selvstendighetskrigen mot Det osmanske riket.
Etter at grekerne hadde fått sin uavhengighet, hadde han en stormende offentlig karriere. Han spilte en fremtredende rolle i tildeling av den første grunnloven av kongedømmet Hellas og senere ble han dømt til dødenn satt i fengsel og husarrest og ble senere benådet.
Fylkesvei 7330
Fylkesvei 7330 går mellom Håvardremma og Baåga bru i Vefsn kommune.
Tautrekking under Sommer-OL 1908
Tautrekking var en olympisk øvelse under sommer-OL 1908 i London. Det tyske laget og laget fra Hellas trakk seg før turneringen. Fem lag deltok, tre britiske politilag og et lag fra Sverige og et fra USA. Storbritannia vant alle medaljene, London-politiets lag vant gull og Liverpool-politiet vant sølv.
Trekkdyr
Trekkdyr er fellesnavn for tamme dyr/ husdyr som brukes til å trekke landbruksredskaper eller lass. I Norge er hest mest vanlig, men også okser har vært brukt. Noen hunder har også trukket lette vogner. Alaska- og grønlandshunder brukes til sledetrekk i arktiske strøk.
Tautrekking under Sommer-OL 1908
Medaljevinnerne
<br style="clear:both;" />
Ti i krig
Boken er utgitt av Fædrelandsvennen i 1998 og har ISBN 8290581289. Den inneholder biografier om ti menn med tilknytning til Sørlandet som er relatert til andre verdenskrig. Ni av disse utførte viktig arbeid for den norske motstandsbevegelsen under krigen, og en arbeidet i SIPO for tyskerne og var aktiv torturist på Arkivet i Kristiansand. Tre av personene gjorde tjeneste i Kompani Linge og to av dem falt i kamp.
Fylkesvei 7330
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 252.
Ioannis Makrygiannis
Til tross for hans mange viktige bidrag til det greske politiske liv i den tidlige greske staten, er Makrygiannis generelt mest kjent for sine memoarer som han skrev på sine eldre dager. Bortsett fra å være en viktig kilde til historisk og kulturell informasjon om denne perioden så har bøkene hans også blitt kalt et «monument for moderne gresk litteratur», som det er skrevet i ren demotisk gresk. Faktisk, memoarenes litterære kvalitet førte til at den greske nobelprisvinneren Giorgos Seferis kalte Makrygiannis en av de største mesterne for av moderne gresk prosa.
Under kommando av Gogos Bakolas, i september 1821, tok han del i slaget ved Stavros, nær Tzoumerka. Et par dager senere deltok han i beleiringen av Arta som midlertidig gjorde at byen kom under gresk styre. I andre halvdel av 1821 dro han videre til Mesolonghi, men der, ifølge hans memoarer, falt han om alvorlig syk, bare for å komme på beina igjen i mars 1822.
Etter at Akropolis i Athen ble overgitt til grekerne fra osmanene i juni 1822, ble Makrygiannis utnevnt som leder for den offentlige ro og orden i Athen. Der satte han i gang flere alvorlig tiltak for å stanse den vilkårlige undertrykkingen av den greske befolkningen samt å sette en stopper for tyveri og annen kriminalitet.
Sommeren 1823 kjempet han sammen med Nikitaras i den østlige delen av Sentral-Hellas. I oktober samme år ledet han en styrke i Roumeliots i Peloponnes, og han kjempet sammen med regjeringen til Georgios Kountouriotis mot opprørerne i den greske borgerkrigen. For sine militære handlinger under denne konflikten, ble han senere belønnet med den militære graden brigadegeneral. Han ble forfremmet til general i august 1824.
I mars 1825, etter at Peloponnes hadde blitt invadert av store egyptiske styrker, ble han utnevnt politarch (leder for den offentlige ro og orden) av Kyparissia og tok del i forsvaret av den greske byen Neokastro. Etter at festningen i denne byen falt den 11. mai 1825, skyndte han seg videre å Myloi, nær Nafplio, og samlet sammen en hær på flere hundre mann, en måned senere.
Han beordret konstruksjonen av flere improviserte befestninger som skulle hjelpe dem å holde de egyptiske styrkene unna. Flere greske høvdinger ankom snart til Myloi og Ibrahim Pasha som var lederen over de egyptiske styrkene, var ute av stand til å innvandere byen, til tross for hans numeriske overlegenhet og lanseringen av flere voldsomme angrep mellom 12. og 14. juni 1825. Makrygiannis ble skadet under dette slaget og ble fraktet til Nafplio for behandling.
Kort tid etter slaget ved Myloi, giftet han seg med datteren til en fremstående handelsmann fra Athen, og hans virksomhet ble deretter uløselig forbundet med denne byen helt til hans død. Etter at den egyptiske kommandanten Ibrahim Pasha i juni 1826 hadde innvandert og okkupert flere greske byer igjen, så hjalp Makrygiannis å organisere forsvaret av byen Akropolis, og han ble utnevnt til midlertidig kommandant for garnisonen etter dødsfallet til den tidligere kommandanten, Yannis Gouras.
Makrygiannis klarte å slå tilbake flere voldsomme angrep mot Odeon av Herodes Atticus den 7. oktober, og under forsvaret av Akropolis, vedvarende han alvorlig skadet opptil flere ganger, hovedsakelig i hodet og nakken. Disse skadene plaget ham for resten av hans liv, men de var ikke så alvorlige at legene kunne nekte ham i å ta del i den siste fasen av krigen. Våren 1827 deltok han i slagene ved Pireus og slaget ved Analatos.
1852 ble han anklaget for planleggingen av å styrte den greske regjeringen og snikmyrde kongen. Den 13. april 1852 ble han på bakgrunn av disse anklagene satt i husarrest, tungt bevoktet og med en offiser som sov i rommet ved siden av hans eget. Den 16. mars 1853 ble han dømt til døden, i det som har blitt kalt en «pre-fabrikasjons rettssak».
Ifølge påtalemyndighetene fra denne tiden ble det lest opp flere falske vitnemål og det ble utelukkende lagt frem falske bevis som senere ble bevist å være misvisende. Daværende tribunal- president Kitsos Tzavelas, var i tillegg en personlig fiende av Makrygiannis. Fem av de seks dommerne stemte for at dødsdommen skulle fullbyrdes.
Dommen ble kort tid senere omgjort til livsvarig fengsel av kongen, men han tilbrakte bare 18 måneder i fengsel. King Otho reduserte straffen først til tjue år, og senere til ti år. Han ble til slutt benådet og sluppet den 2. september 1854, takket være Krimkrigen.
Blokaden av Peiraeus som ble utført av franske og britiske flåtestyrker førte også til ileggelse av Kallergis som fungerende forsvarsminister, til tross for hans tidligere forsøk på å styrte kongen og regjeringen. Dermed brukte Kallergis sin nyervervede innflytelse til å få Makrygiannis sluppet fri fra husarrest.
Makrygiannis pådro seg flere alvorlige sykdommer og skader mens han satt i fengsel, og etter løslatelsen led han blant annet av hallusinasjoner og vedvarende migrene. Hans tilstand ble ikke bedre etter dødsfallet til en av hans yngre sønner som hadde blitt smittet med koleraepidemien som rammet Athen hard i andre halvdel av 1800-tallet.
Norra Österbotten
Norra Österbotten (finsk: Pohjois-Pohjanmaa) er et landskap i Finland. Landskapet ligger ved Bottenvikens vestre kyst. Administrasjonssetet i landskapet er Uleåborg. Dette er samtidig den største byen i Nord-Finland. Norra Österbotten grenser til landskapene Lappland, Kajanaland, Norra Savolax, Mellersta Finland og Mellersta Österbotten. Mot øst grenser det til Kvitsjø-karelske områder i russisk Karelia.
Kommuner og regioner
Det finnes 30 kommuner i Norra Österbotten hvorav 11 bykommuner. I de siste årene ble følgende kommunesammenslåinger gjennomført. Den 1. januar 2009 ble kommunene Kestilä, Piippola, Pulkkila og Rantsila slått sammen til den nye kommunen Siikalatva og Ylikiiminki ble slått sammen med Uleåborg. Den 1. januar 2010 ble Himango kommune fra Mellersta Österbotten slått sammen med Kalajoki.
Kommunene i landskapet utgjør syv økonomiske regioner. Nedenstående oversikt viser hvordan kommunene fordeler seg på de syv økonomiske regionene. Byene er oppført med fet skrift.
{| ==== Ylivieska økonomiske region ==== ==== Nivala-Haapajärvi økonomiske region ==== ==== Brahestads økonomiske region ==== ==== Haapavesi-Siikalatva økonomiske region ==== ==== Uleåborgs økonomiske region ====
Hans Adam II av Liechtenstein
Johannes «Hans» Adam II Ferdinand Alois Josef Maria Marko d'Aviano Pius von und zu Liechtenstein, Herzog zu Troppau und Jägerndorf, Graf zu Rietberg (født 14. februar 1945 i Zürich) er Liechtensteins fyrste, sønn av fyrst Franz Josef II av Liechtenstein (1906–1989) og fyrstinne Gina (1921–1989).
Den 15. august 2004 innsatte han sin sønn, arveprins Alois av Liechtenstein, som sin stedfortreder og betrodde ham statsstyret.
Familie
Den 30. juli 1967 giftet han seg med sin kusine Marie i Vaduz.
PACS
PACS er et akronym med flere betydninger:
Hans Adam II av Liechtenstein
Familie
Deres barn er
Algonkinske folk
Algonkinske folk er et av de mest folkerike og utstrakte indianske språkgrupper i Nord-Amerika. Algonkinske folk besto av stammer som opprinnelige var flere hundre. I dag er det tusenvis av enkeltindivider blant nordamerikanske urfolk som snakker eller tidligere har snakket et algonkinsk språk. Ordet algonkinsk (engelsk Algonquian eller Algonkian) er laget på grunnlag av ordet algonquin / algonkin, navnet på et algonkinsk språk som blir regnet som en dialekt av ojibwe. Ordet kommer opprinnelig av maliseet-passamaquoddy-ordet elakómkwik [ɛlæˈɡomɡwik] i betydningen 'de er forbundsfellene våre'.
Før europeernes kom til Nord-Amerika levde de fleste av jakt og fiske, i tillegg til å dyrke mais, bønner, squash, og (spesielt blant ojibwe) villris.
Sakata kraftverk
Sakata kraftverk er et varmekraftverk i Japan, og ligger i prefekturet Yamagata. Installert produksjonseffekt er 700 MW, fordelt på 2 like store blokker. Operatør er Joban Kyodo Power Co Ltd.
Karnevalet i Venezia
Karnevalet i Venezia, (italiensk Il carnevale di Venezia), er en av de mest kjente karnevalene i verden. Karnevalet begynner ca. to uker før askeonsdag og avsluttes på fetetirsdag. Karnevalet har en lang historie og karnevalet fra 1268 finnes nedskrevet.
Sakata kraftverk
Anlegget ble utbygd omkring årene 1975–1978. Brenselkilden er kull, tungolje og dieselolje. Teknologien er levert av Hitachi og Toshiba.
Bognelva
Bognelva (nordsamisk: Bávnnjajohka) er ei elv i Alta kommune i Finnmark. Den munner ut i Langfjorden ved Bognelv. Elva er 18,5 km lang og har et nedbørfelt på 88,04 km². Middelvannføringen ved munningen er 2,86 m³/s.
Vassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag i 1980.
Legasjonsområdet i Beijing
Legasjonsområdet eller legasjonskvarteret i Beijing var et område i den kinesiske hovedstaden der et antall utenlandske legasjoner lå mellom 1861 og 1959. På kinesisk kalles omtrent samme område Dōng jiāomín xiàng (東交民巷), som er navnet på en hutong (liten gate, veit) som løp gjennom området.
Det gamle legasjonsområdet begynner umiddelbart bak bygningene som ligger inn mot Den himmelske freds plass' østflanke, og strekker seg noen gatekvartaler østover derfra. Til Dōng jiāomín xiàng regnes også bygningene helt inn mot Den himmelske freds plass.
Legasjonskvarteret
Etter Kinas nederlag under annen opiumskrig i 1856-60 ble Zongli Yamen etablert som et slags utenriksorgan. Fremmede makter fikk nå etablere seg med legasjoner etter vestlig diplomatisk skikk, og fikk tilhold for det meste i Dōng jiāomín xiàng, men noen var i andre områder, også sørøst for Den forbudte by.
Under bokseropprøret ble legasjonsområdet beleiret i flere måneder sommeren 1900. Folk fra legasjonene som lå utenfor, trakk seg raskt inn i kvarteret der de hadde noen vestlige styrker som forsvarte legasjonene. At disse beskjedne styrkene var blitt tilkalt av diplomatene, var en av grunnene til at kineserne var forarget. Etter at beleiringen var brutt og sterke unnsettende militære styrker fra åttenasjonsalliansen hadde nedkjempet kineserne, sikret diplomatene seg gjennom bokserprotokollen retten til fast stasjonering av tropper i legasjonsområdet. Området ble en by midt i byen, der kun utlendinger hadde fri adgang. Fra 1914 til 1935 var bergenseren generalløytnant Johan Munthe kommandant for den kinesiske politistyrken som ble oppsatt for å opprettholde ro og orden i legasjonsområdet.
Da Den annen sino-japanske krig brøt ut i 1937 forlot de fleste utenlandske legasjoner Beijing. Bare aksemaktenes ble igjen. Legasjonsområdet ble da offisielt gitt tilbake til Republikken Kina.
Under Folkerepublikken
Da Folkerepublikken Kina ble opprettet i 1949, hadde en rekke land fremdeles eiendommer her, selv om hovedstaden frem til da i en årrekke hadde vært Nanjing. Men ettersom mange av statene ikke anerkjente regimet i Beijing og fortsatte å anerkjenne Republikken Kina, som snart etablerte «midlertidig» regjeringssete i Taipei, var ikke lenger området slik det en gang hadde vært. Fra 1959 ble uansett alle ambassader som historisk hadde ligget i Legasjonsområdet flyttet ut til nabolaget Sanlitun, utenfor Beijings bymur.
En del av bygningene fra legasjonstiden står der den dag i dag (2008). Men området ble grundig vandalisert under kulturrevolusjonen. Den gamle trange hovedgaten gjennom området fikk navnet Antiimperialismegaten så lenge det stod på. Mer av det gamle forsvant i 1980-årene og fremover som gater ble utvidet og enkelte høyhus og andre nye bygninger tilkom. Området har nå blandet bruk, med noen regjeringsinstitusjoner, skoler, et sykehus, hoteller, og bygningsmassen er i stor grad annerledes. Det er imidlertid nok igjen til å gjenkjenne det gamle preg, blant annet områdets viktigste kirke, St. Mikaelskirken, og det gjenværende av det opprinnelige er blitt erklært verneverdig kulturminne.
Walter Chrysler
Walter Percy Chrysler (født 2. april 1875, død 18. august 1940) var en amerikansk maskinist, jernbanemann, bilindustridirektør og grunnleggeren av Chrysler Corporation.
Høydepunktet av hans karriere var da jernbanen kom i Pittsburgh i Pennsylvania. I 1909 ble han ansatt som verksmester ved lokomotivfabrikken Pittsburgh Locomotive & Car Works, som hadde vært en del av American Locomotive Company (Alco) siden 1901. Chryslers automotiv-karriere begynte i 1911 da han fikk en innkalling til et møte med James J. Storrow, en bankmann som var direktør i General Motors. Storrow spurte Chrysler om han hadde lyst til å begynne med bilproduksjon. Chrysler hadde på dette tidspunktet vært entusiast for biler i over 5 år, og var veldig interessert.
Storrow ble derfor bedriftsleder med ansvar for produksjon ved bil-selskapet Buick i Flint, Michigan. Han fant mange måter å redusere kostnadene på i produksjonen. Ikke lenge etter at hans treårskontrakt var over, trakk han seg fra jobben som president i selskapet Buick i 1919. Han var ikke lenger enig med i visjonen for fremtiden til General Motors. Chrysler ble deretter ansatt for å forsøke seg på en snuoperasjon for bankfolk som forutså tapet av deres investeringer i Willys-Overland Motor Company i Toledo, Ohio. Han krevde, og fikk, en lønn på 1 million amerikanske dollar i året for en periode på 2 år, noe som var utrolig mye penger på denne tiden.
Da Chrysler forlot Willys-Overland i 1921 etter et mislykket forsøk på å fravriste kontrollen fra John Willys, fikk han en interesse for det skrantende Maxwell Motor Company. Chrysler tok med bedriften Maxvell i hans nye firma, Chrysler Corporation, i 1925. I 1929 ble Chrysler kalt Time Magazine's Man of the Year. I 1923, kjøpte Chrysler en eiendom ved Kings Point på Long Island, New York fra Henri Bendel Willis og omdøpte huset til "Forker House". I desember 1941 ble eiendommen solgt til den amerikanske regjeringen og ble deretter kjent som Wiley Hall. Eiendommen ble deretter brukt av United States Merchant Marine Academy.
Chrysler bygde seg også en eiendom i Warrenton, Virginia som er kjent som Warrenton Hunt. I 1934 kjøpte han og gjennomgikk en stor restaurering av den berømte Fauquier White Sulphur Springs Company resort og spa i Warrenton. Denne eiendommen ble solgt i 1953, og da ble eiendommen utviklet til en «Country Club», som den fremdeles er den dag i dag.
I 1936, hadde Chrysler overlevert driften av hans selskaper til andre, og han fremstilte seg selv mer som en semi-pensjonert patriark. Walter Chrysler fikk slag i 1938 og døde i 1940 i sitt Forker House. Han ble gravlagt på Sleepy Hollow Cemetery i Sleepy Hollow, New York. Hans far, Henry Chrysler, var en kanadisk-amerikaner av tysk og nederlandsk avstamming.
William C. Durant
William Crapo «Billy» Durant (født 8. desember 1861, død 18. mars 1947) var en amerikansk pionér i bilindustrien som grunnla General Motors og Chevrolet.
Durant begynte som selger i byen Flint i Michigan. I 1885 startet han og en partner Durant-Dort Carriage Company, et selskap som produserte vogner, og som ekspanderte til å bli en av verdens største. I 1904 gikk Durant inn i bilbransjen da han kjøpte Buick Motor Company som hadde økonomiske vanskeligheter. Da Durant kom inn hadde Buick solgt et titalls biler, og under Durant vokste Buick til å bli det nest største bilprodusenten i USA. Durant var en særdeles dyktig selger og Alfred P. Sloan hevdet at Durant hadde evnen til å «prate fugler ned fra trærne».
Opportunity
Opportunity, også kjent som Mars Exploration Rover – B (MER‑B), var den andre av to rovere i NASAs Mars Exploration Rover-program. Den 24. januar 2004 landet NASA romsonden Opportunity i Meridiani Planum på Mars, tre uker etter at tvilling-roveren Spirit (MER‑A) hadde landet på den andre siden av Mars. 13. februar 2019 erklærte NASA at oppdraget "Opportunity" var fullført, etter at romfartøyet ikke hadde svart på over 1000 signaler sendt siden august 2018.
Hovedmål ved ferden
Opportunitys ferd på Mars-overflaten var tenkt å vare 90 sol. Ferden fikk flere utvidelser og hadde per 22. januar 2013 passert 3299 sol. Navnet til roveren ble valgt etter en NASA-sponset stil-konkurranse.
Før landing var målet for hver av Mars-roverne å kjøre opptil 40 meter på en dag, totalt opp til 1 kilometer. Begge rovere passerte disse målene. Roveren fortsatte å fungere effektivt over ti ganger lengre enn det NASA ventet, noe som tillot den å gjennomføre store geologiske undersøkelser av stein og overflate-trekk på Mars-overflaten.
Vitenskapelige instrumenter
Se JPLs oversikt:
Landingsted: Eagle-krateret
Opportunity landet på Meridiani Planum ca. 24 km øst for det planlagte stedet. Selv om Meridiani er relativ flatt, uten de steinete områdene en har sett på tidligere Mars-landinger, rullet Opportunitys lander inn i et nedslagskrater (ca. 20 meter i diameter), med kanten av krateret ca. 10 meter unna roveren. Vitenskapsmenn hos NASA var så fornøyd over å ha landet i krateret at det kalte landingen «hole in one». Senere fikk krateret navnet Eagle-krateret. Dette var det mørkeste landingsstedet noensinne av en romsonde på Mars-overflaten. Det ville gå to uker før roveren kunne se nærmere på området utenfor krateret.
Vitenskapfolkene involvert i ferden var fascinerte over mengden av stein-utspring overalt i krateret og materialene i selve krateret. Ved nærmere undersøkelser av utspringene, viste lagene seg å være ikke noe tykkere enn en menneskelig finger, og det bekreftet at Meridiani Planum var en gang en gammel, men syrlig og salt-holdig sjø, selv om mye av denne informasjonen om dette ikke ble funnet før flere måneder senere da Opportunity besøkte det mye større Endurance-krateret lenger øst. . Panorama-bildet av stein-utspringet ble fanget av roverens panorama-kamera. Vitenskapsfolk tror at de tilsynelatende lagdelte steinene er enten vulkanske aske-depositter eller sedimenter av vind eller vann. Det ble gitt navnet «Opportunity Ledge».
Bello Horizonte
Bello Horizonte er en by i kommunen La Floresta i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 416 innbyggere.
Opportunity
Opportunity Ledge-utspringene
På Sol 15, tok Opportunity en nærmere titt på steinen "Stone Mountain" i utspring-området av Eagle-krateret. Denne undersøkelsen økte spekulasjonene om at steinene bestod av svært fint støv, i kontrast til jordisk sandstein, som er kompakt sand med heller store deler. Mørke flekker viste frem erosjonen på steinlagene
Bello Horizonte
Geografi
Byen ligger sør i Canelones i Costa de Oro, ved bredden av Río de la Plata.
Opportunity
Opportunity Ledge-utspringene
Et bilde tatt 10. februar 2004 (sol 16) viste at det tynne laget i steinen, kovergerer og divererger på små vinkler, noe som var tegn på at en form for "bevegelig strøm", slik som vulkanisme, vind eller vann hadde formet steinene. Oppdagelsen av disse lagene var viktig for vitenskapsfolkene som hadde planlagt denne ferden for å teste sin vann-hypotese.
Sendai kraftverk
Sendai kraftverk er et varmekraftverk i Japan, og ligger i Miyagi-prefekturet. Installert produksjonseffekt er 525 MW, fordelt på 3 like store blokker. Operatør er Tohoku Electric Power Co Ltd.
Anlegget ble utbygd omkring årene 1959–1962. Brenselkilden er kull, og råolje. Teknologien er levert av Hitachi og GE Power.
Opportunity
El Capitan-utspringet
19. februar ble undersøkelsen av "Opportunity Ledge" erklært en suksess. Et spesielt mål i utspringet (med kjælenavnet El Capitan), hvis øvre og nedre deler så ut til å være forskjellige i lagdeling og slitasje, ble utvalgt som neste mål for roveren. El Capitan som er ca. 10 cm høy, ble gitt sitt navn etter et fjell i Texas. Opportunity nådde El Capitan på Sol 27, og tok det første bildet av steinen med sitt panorama-kamera.
På Sol 30 brukte Opportunity sitt bor (Rock Abrasion Tool – RAT) for første gang på ferden for å undersøke steinene rundt El Capitan. Under en presskonferanse 2. mars 2004 diskuterte vitenskapsfolkene sine konklusjoner om steinene de undersøkte, og om bevisene for flytende vann under dannelsen. De presenterte et resonnement for å forklare formasjonene (av tomrom) de oppdaget når de boret i steinformasjonen. Tomrommene er sammenligbare ved tilsvarende på jorden som geologer kjenner til. Disse er formet når krystaller formes inne i en stein og senere blir erodert bort, og legger igjen tomrom.
Opportunity graver en grøft
Opportunity bevegde seg vekselsvis fremover og bakover med sitt høyre fremhjul, mens de andre hjulene holdt roveren på plass, en prosess som varte i 22 minutter. Grøften som ble resultatet, den første gravd av en Mars-rover, var ca. 50 cm lang og 10 cm dyp. Den ble dypere enn forskerne trodde som planla dette.
To ting som fanget vitenskapsfolkenes oppmerksomhet var sammesetningen av jorden i den øvre delen av grøften og lysheten til jorden på bunnen. Ved å undersøke sidene og bunnen, fant Opportunity noen ting som den ikke hadde sett før, inkludert runde sfærer som var skinnende, og jord med så fin grus at roverens mikroskop ikke kunne se individuelle partikler. De foreløpige resultatene fra Opportunity ble presentert i bladet Science.
Endurance-krateret
Se hovedartikkel: Endurance-krateret
4. juni 2004 ble det offentliggjort at Opportunity skulle kjøre ned i Endurance-krateret, selv om det kunne bety at roveren aldri ville forlate krateret igjen. Målet var steinområder som var identifiserte på bilder tatt fra kanten av krateret. "This is a crucial and careful decision for the Mars Exploration Rovers' extended mission", sa Dr. Edward Weiler, NASA's «associate administrator for space science». Dr Squyres, fra Cornell University said: "Answering the question of what came before the evaporites is the most significant scientific issue we can address with Opportunity at this time."
Opportunity var nesten 180 sol inne i kratetet, før den returnerte ut i desember 2004. Vitenskapelige resultater fra undersøkelsene av krateret ble offentliggjort i Earth and Planetary Science Letters.
2005: Utforsking, vanskeligheter
..
Heat Shield Rock
Se hovedartikkel: Heat Shield Rock
Etter å ha forlatt Endurance-krateret kjørte Opportunity i januar 2005 videre for å undersøke sitt eget varmeskjold. I nærheten av varmeskjoldet ble det tilfeldigvis oppdaget et objekt som en umiddelbart mistenkte og snart bekreftet var en meteoritt. Denne fikk umiddelbart navnet Heat Shield Rock, og er den aller første meteoritten som er identifisert på en annen planet enn Jorden. Dette var den tredje meteoritten funnet utenfor Jorden, de to andre Bench Crater og Hadley Rille ble funnet på Månen. Etter 25 sol med undersøkelser der, fortsatte Opportunity videre sørover, med retning for Argo-krateret, ca. 300 meter fra varmeskjoldet.