cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vekter
En vekter har alle rettighetene til både en privatperson og til kunden (eierrett) som vekteren/vaktselskapet opptrer på vegne av. Men en vekter har ikke politimyndighet, selv om de ofte kan samarbeide med politiet på de stedene de har vaktansvar. Og de har kun myndighet på de fysiske områder de er satt til å passe på, på vegne av kunden. Utover det er de som hvilken som helst privatperson.
Alle vekteroppgaver er regulert i lov om vaktvirksomhet av 2001.
Vekter i eldre tid
Vekter i eldre tid var en offentlig vaktmann i byene. Han sørget for ro og orden om natta og fungerte som brannvarsler, meldte klokkeslett og vindretning samt passet gatelyktene.
PRAMAC
PRAMAC er et europeisk konsern med hovedsete i Casole d'Elsa i Toscana, Italia med fabrikker over hele verden. Selskapet er en av verdens ledende produsenter av strømaggregater i størrelsesorden 1-3360 kVA, samt også en betydelig aktør innen fornybar energi og internt håndteringsmateriell.
Selskapet er et aksjeselskap og er notert på Borsa Italiana, en del av London Stock Exchange Group. Varemerket PRAMAC er kjent for den skarpe grønne fargen de har på alle sine produkter, ikke ulikt det de norske selskapene Bring og #Ruter har opprettet de senere år.
Vekter
Norge
Vekterbransjen i Norge er i dag preget av noen få store selskaper og en rekke små selskaper. Det er i dag cirka 14 000 ansatte i de ulike vaktselskapene. Bransjen blir ofte fokusert på av media for sine arbeidsoppgaver med vakthold som grenser mot politioppgaver, ellers er bransjens arbeidsoppgave spredt på servicefunksjoner, resepsjonstjeneste, ordenstjeneste i butikker, og forebyggende vakthold. Bedriftene, som står for 80 prosent av omsetningen i bransjen, er organisert av NHO Service. Dette er 177 virksomheter, med 8.040 årsverk og 6,9 milliarder kroner i omsetning i 2012.
PRAMAC
Historie
Mario Campinoti og Spartaco Benini startet på midten av 1960-tallet selskapet L'Europea. Hensikten var produksjon av byggevarer for det lokale markedet. I 1988 overtok L'Europea aksjemajoriteten i selskapet Lifter og i 1994 ble de fusjonert til det nye selskapet PRAMAC, hvor også GMI ble innlemmet i 2001.
PRAMAC har lenge vært en av verdens ledende produsenter av små (PRAMAC Power Systems) og store (PRAMAC Power Engineering) strømaggregater og i 2005 ble Atlas Copco sin produksjon av stasjonære strømaggregater innlemmet i divisjonen PRAMAC Power Engineering. Året etter ble PRAMAC Lab stiftet og i 2007 fant børsnoteringen sted, hvorpå man samtidig fikk større fokus på fornybar energi og startet med produksjon av solcellepaneler og vindmøller i et nytt selskap kalt PRAMAC Swiss. I 2008 valgte man å gå tilbake til navnet PRAMAC Lifter for sine produkter innen internt håndteringsmateriell. Det amerikanske selskapet Powermate, en ledende produsent av mindre strømaggregater, ble overtatt i 2008 og innlemmet i divisjonen PRAMAC Power Systems.
Skogbrann
En skogbrann er en ukontrollert brann i naturen. Slike branner kan – i tillegg til å forstyrre naturens gang – kreve menneskeliv og ødelegge hus og jordbruksområder. De kan også forårsake store utslipp av klimagasser.
Det er en mobil brann, som vil si at den kan forflytte seg raskt og utgjør en annerledes utfordring for slokkemanskaper enn de fleste andre branner. Ca. 90 % av skogbrannene er menneskeskapt og kan forårsakes av ildspåsettelse, uforsiktig omgang med ild ved for eksempel grilling, gnister fra jernbane eller annen næringsvirksomhet. Etterhogst-branner er skogbranner som skyldes hogst, eller som blir kraftigere enn de ellers ville ha blitt på grunn av forutgående hogst. Skogbranner kan ha naturlige årsaker (særlig lynnedslag, men også vulkanutbrudd), og skogbranner har vært naturlige deler av mange økosystemer lenge før menneskene kom. Klimaendringer, El Niño, hetebølger og tørke bidrar til at det blir flere og større skogbranner.
Buskbranner, krattbranner og lyngbranner oppfører seg ofte som de egentlige skogbranner. Engelsk wildfire omfatter alle slags branner i naturen.
Pumpestasjon
En pumpestasjon er en teknisk innretning i et rørsystem for å transportere drikkevann, industrivann, overvann eller spillvann rundt i samfunnet.
Skogbrann
Bakgrunn
Skogbrannfaren er ekstra stor i varme og tørre områder, særlig i perioder med sterk vind. Lengre tørkeperioder blir ofte avsluttet med tordenvær. Disse blir vanligvis ledsaget av kraftig nedbør, men av og til forekommer «tørre tordenvær», det vil si at nedbøren uteblir eller fordamper før den når bakken – eller er så beskjeden at mye av vegetasjonen forblir tørr. I slikt vær er risikoen stor for antennelse, ofte på flere steder på samme tid. De blir vanskelige å slukke.
Pumpestasjon
I Norge har man mange pumpestasjoner for å frakte drikkevann fra vannkilden til forbruker, og for å frakte spillvann tilbake til kloakkrenseanlegg, eller overvann til utløpssted. Det er som oftest kommunene som har slike anlegg, eller større private vann og kloakkrenseanlegg.
Skogbrann
Bakgrunn
Ca. 90 % av skogbrannene er nå menneskeskapt.
Pumpestasjon
En pumpestasjon er et lite bygg eller kummer som er plassert på strategiske plasser rundt i Norge. Inne i hver stasjon er det en lagringstank eller basseng. Vannet kommer rennende med selvfall ned i lagringsplassen, for deretter å bli pumpet videre for å oppnå trykk i drikkevannet, eller for å få spillvann eller overvann over en høyde i terrenget.
Skogbrann
Bakgrunn
Vassdrag, våtmarker, nakne fjell og noen former for frisk vegetasjon kan virke som naturlige branngater eller brannrefugier, og hindre eller iallfall sinke spredning av skogbranner. Men en myr inneholder ofte mye organisk materiale, i tillegg til at den av og til kan lekke metanholdig gass i varmt vær. I langvarige tørkeperioder kan tørrlagte myrer derfor heller fremme enn hindre spredningen av en skogbrann.
Pumpestasjon
I perioden 1960–1990 var de fleste pumpestasjoner som vist på bildet, små bygg på 2,5 ganger 2,5 meter, og rødmalt. I nyere tid finnes det pumpestasjoner som passer inn i omgivelsene, både i laftet tømmer, stål og som små kunstverk.
Skogbrann
En naturlig del av økosystemet
Selv om skogbranner kan virke destruktive, er de også en naturlig del av økosystemet. Det vet vi blant annet fordi forskerne har klart å datere skogbranner så langt tilbake i tid som til devontiden (ca. 365 millioner år siden. I perioden 1200–1600, da Trillemarka lå folketom, var skogen hjemsøkt av forholdsvis få, men kraftige branner. Noen furutrær overlevde, med arr som er synlige den dag i dag – andre ble drept. Gjennomsnittlig gikk det 70–100 år mellom hver brann. Etter 1600, da folk begynte å flytte inn i området, ble det flere, men mindre branner.
Noen planter har utviklet seg slik at de overlever branner ved hjelp av forskjellige strategier. De kan ha reserveskudd som spretter ut etter brann, andre har flammebestandige frø. Store furutrær har tykk bark, som tåler små branner i undervegetasjonen – og barnålene sitter på grener høyt hevet over slike branner. Noen planter, som eukalyptusplanten, har til og med brennbare oljer i bladene. For disse plantene er skogbranner en måte å eliminere konkurransen fra mindre flammemotstandige planter. I 2004 oppdaget forskere at røyken fra brennende planter faktisk fremmet spiringen hos andre typer planter. De fleste dyr er også flinke til å overleve branner.
Skadevirkninger
Ved flere tilfeller har skogbranner forårsaket store skader på private og offentlige bygninger og også dødsfall, spesielt når de nærmer seg utkanten av urbaniserte områder. Enkelte skogbranner har utslettet hele byer og landsbyer, også i vår tid. I oktober 2017 ble nærmere 6000 bygninger i Nord-California ødelagt av branner. Noen få skogbranner har spredt seg fra by til by. Noen skogbranner (også etter andre verdenskrig) har krevd hundrevis av menneskeliv. De mest dødbringende vi kjenner var Peshtigo-brannen i 1871 (1200–2500 omkomne) og Kursja 2-brannen 1936 (minst 1200 omkomne).
Hvis en skogbrann begrenses til urteskiktet (lav løpebrann), brenner nesten bare vissen vegetasjon, og ettervirkningene blir gjerne små. En stor skogbrann kan derimot gå både i høyden og i dybden, og ettervirkningene kan bli katastrofale. Den kan brenne ned planter og trær som forhindrer erosjon. Hvis det regner kraftig etter en slik brann, kan det komme jordskred eller oversvømmelser. Da kan områder også utenfor brannsonen rammes, både ved ødeleggelse av hus og eiendommer og ved at vannkvaliteten på elver og bekker forringes. Etter skogbrannen i Froland i 2008 ble det påvist ekstremt høye konsentrasjoner av miljøgiften PAH i sedimentene i innsjøene.
Skogbranner kan også forårsake store utslipp av klimagasser.
Oppførsel
Fordampningen av vann fra planter balanseres av vann som absorberes av jordoverflaten. I tørkeperioder forstyrres denne balansen, og idet planter tørker inn og dør, gir de fra seg etylengass. Konsekvensen av dette er at luften inneholder brennbare gasser samtidig som den uttørkede vegetasjonen er uhyre brennbar. Av og til kan tørrlagte myrer og sumper avgi metanholdig gass, som kan eksplodere og sette ytterligere fart i brannen. Slike eksplosjoner bidrog til bl.a. Peshtigo-brannens voldsomhet.
Skogbranner omfatter alle former for ukontrollert ild i skog og mark – fra bittesmå branner i undervegetasjon til ildstormer som sprer seg i rasende fart og ødelegger alt på sin vei. De oppfører seg derfor vidt forskjellig. En skogbrann kan spre seg på én eller flere av følgende måter:
«Krypende» brann, lav løpebrann
Brannen sprer seg på bakken, og i tett skog er bakkevinden gjerne svak. Her sprer slike branner seg derfor som regel langsomt, med en typisk hastighet på 7–10 m/min. . Varmeutviklingen er gjerne moderat, flammene som regel små, og brannen skader ikke nødvendigvis store trær med tykk bark og friskt løvverk, eller (f.eks. store furutrær) med barnåler høyt hevet over markskiktet. Dette er den vanligste formen for skogbrann i Norge.
Gressbranner oppfører seg på lignende vis. Som regel går slike branner bare utover død, vissen vegetasjon. Men med sterk vind kan de spre seg svært fort, særlig i bratte stigninger. Skadepotensialet ligger først og fremst i at de kan true bygninger, verdifull skog osv., og betydelige kostnader ved slukningsarbeidet.
Høy løpebrann
Disse brannene når opp i skogbestandens høyere skikt og sprer seg med en hastighet som kan ligge på 10–30 m/min. Slike branner forekommer helst i litt eldre ungskog, ved at flammene sprer seg fra markskiktet og opp i baret på ungskogen. Kratt-, busk- og lyngbranner oppfører seg på lignende vis. Varmeutviklingen kan bli betydelig fordi biomassen gjerne er større enn på ren gressmark, og flammene kan bli høyere enn det som er vanlig ved lav løpebrann. Brannen kan spres ved gnistkast. Ved sterk vind kan den forsere branngater og kan være svært vanskelig å slukke eller stanse. Også i Norge har slike branner ødelagt hus og rammet hele grender, f.eks. brannen i Flatanger 2014.
Kronebrann eller toppbrann
En slik brann sprer seg til toppen av vegetasjonen (trekronene), eller hopper fra trekrone til trekrone (aktiv kronebrann).
«Hoppende» brann, flyvebrann
Gnister, glør og brennende kvister og løv bæres av vinden og starter en ny brann et annet sted. På denne måten kan brannen, særlig en aktiv kronebrann i sterk vind, spre seg over veier, elver og branngater. I ekstreme tilfeller, hvor en brann har utviklet seg til en ildstorm, har brannen på den måten gjort sprang på 15–20 km. Også varmestrålingen fra slike branner kan antenne brennbart materiale langt unna de synlige flammene.
Underjordisk spredning
Underjordisk spredning, f.eks. via tørre røtter, maurtuer (som er laget slik at vannet ikke skal trenge ned i dem) og tørrlagte myrer, eller ved at selve jorda er så tørr at den brenner. Myrområder inneholder så mye oksygen at selv om marken er fuktig, utvikles en glødebrann (ulmebrann) som tørker ut fuktigheten, trenger stadig dypere ned og blir vanskeligere og vanskeligere å slukke. Under jordoverflaten kan brannen fortsette å ulme lenge etter at den er slukket eller har dødd ut på overflaten. Ved Peshtigo kom således røyk opp av snøen vinteren etter brannen i oktober 1871. I 1881, da Michigan ble rammet av en brann som krevde hundrevis av menneskeliv, ble det rapportert fra Detroit at branner kunne spre seg mange km på den måten, for så å blusse opp et helt annet sted. I 1997–1998 ble Indonesia rammet av de største skogbrannene vi kjenner til – og selv om de ble slukket eller døde ut på overflaten, fortsatte ulmebranner under bakken, og senere blusset de opp i tørkeperioder. Det samme skjedde med Tillamook-brannen i Oregon, som blusset opp gang på gang i perioden 1933–1951. Ulmebranner kan gi stor luftforurensning, samtidig som det varmer opp bakken og påvirker røtter og frø under bakken.
mini|Skogbrannen i Västmanland 2014. Brannens fotavtrykk avviker fra de teoretiske modellene, antagelig fordi vann på begge sider hindret flankespredning. Vinden var sørøstlig.
Spredningsmønster
I vindstille vær, flatt terreng og homogen vegetasjon vil en brann spre seg i tilnærmet sirkelform. Flere modeller sier at formen vil være elliptisk når terrenget er flatt og vegetasjonen er homogen.
I praksis blir spredningsmønsteret ofte uregelmessig fordi det forvrenges av ujevnt terreng, områder som sinker eller hindrer spredning (vassdrag, lite brennbar vegetasjon osv.), eller som fremmer spredningen – fordi det dannes ildvirvler, eller fordi brannen sprer seg ved at brennende materiale blåser av gårde og stifter nye branner.
Et forsøk tyder på at i tørt, høyt gress vil en brann i flatt terreng ved laber bris (19 km/t) rykke frem med en fart på anslagsvis 7–8 km/t, eller ca. 40 % av vindhastigheten. Det tilsvarer rask gangfart. I åpen skog går fremrykningen langsommere, ca. 3 km/t – og i tykk løvskog enda langsommere. . Skogbrann i kupert terreng vil spre seg betydelig fortere oppoverbakke enn nedoverbakke. Spredningshastighet blir omtrent doblet når stigningen øker 15°. Derfor kan det være aktuelt å lage branngater der brannen må spre seg i nedoverbakke. Elver, vann, myrer og sandbanker vil ofte danne hindringer for flammene som kan benyttes i brannslukkingen.
Varm og tørr vind er særlig farlig
I en langvarig tørkeperiode gir varme og tørre vinder en voldsom økning av skogbrannfaren – og spredningshastigheten hvis brann allerede har oppstått. Slike vinder blåser innover skog og annen vegetasjon fra ørkener eller halvørkener (f.eks. scirocco), eller er fallvinder på lesiden av høye fjell (f.eks. føn). Den tørre heten utgjør dessuten en stor belastning for slukkemannskapene. Vinden kan også være så sterk at slukking fra fly eller helikopter blir umulig. De voldsomste skogbrannene vi kjenner har forekommet under slike forhold.
Sør i California bidrar Santa Ana-vinden til at skogbranner sprer seg med voldsom fart. Denne fallvinden er meget varm, tørr og ujevn. En slik brann kan bevege seg opp til 60 kilometer på en dag og kan fortære opp mot 4 km² med vegetasjon i timen. Glør og brennende vegetasjon sprer seg uten pause, og brannen kan hoppe over branngater uten problemer. Dette gjør disse brannene svært vanskelig å bekjempe. I tillegg kan oppdriften som brannen skaper trekke til seg luft fra de omkringliggende områdene, og dermed skaper skogbrannen sin egen vind som er med på å forsterke brannen ytterligere. Slike vinder kalles gjerne ildstormer. Enkelte slike branner er først stoppet av Stillehavet.
Klimaendringene og skogbranner
FNs klimapanel understreker at tørkeperiodene, særlig i tropene og subtropene, er blitt mer langvarige og intense siden 1970-årene – samtidig som temperaturene har steget. Slike forhold øker skogbrannfaren.
Også på høyere breddegrader, som i Norge, kan skogbrannfaren øke, med bl.a. større fare for kronebranner. Også utviklingen til flere av de store brannene i vest vinteren 2014 og de mange skogbrannene i Norge og Sverige sommeren 2018 er satt i sammenheng med klimeandringene.
Serielån
Denne lånetypen er mindre brukt enn annuitetslån, hvor summen av avdrag og renter er konstant gjennom avdragsperioden.
Skogbrann
Tap av menneskeliv
At brannrøyk er giftig, helseskadelig og ofte dødelig, har en visst lenge. Og som ved husbranner omkommer antagelig langt flere i røyken fra skogbranner enn i selve brannene. Ca. 339 000 mennesker pr. år er anslått å omkomme av slike røykforurensninger, et tall som riktignok inkluderer svedjebruk, bråtebrenning og kontrollert avbrenning. Sommeren 2010, da Russland ble hardt rammet av skogbranner, steg dødeligheten i Moskva til mer enn det dobbelte av normalen.
Slokking
I Norge er det lovfestet at alle skogbranner skal slukkes, og lenge var det også vanlig politikk i USA at alle skogbranner skulle bekjempes.
I 1960-årene ble det sådd tvil om riktigheten av denne tankegangen. Det viste seg da at ingen nye mammuttrær hadde vokst opp i California, fordi brann var en viktig del av livssyklusen til treet. Man gikk i stedet inn for kontrollerte avbrenning for å redusere vegetasjonen i feltsjiktet og busksjiktet i skogen. Dette gjorde skogene mer framkommelige for jegere og turgåere, samtidig som det reduserte mengden av brennbart materiale til nye branner. Fordelen med kontrollert brenning er at man kan brenne når været er egnet slik at man ikke mister kontrollen. Kontrollert brenning av lyng og undervegetasjon gjøres for det meste av hensyn til kulturlandskap og av naturvernhensyn, men det har også en positiv bieffekt i form av mindre sannsynlighet for naturbranner.
Synergy (programvare)
Synergy er åpen kildekode, er utgitt under GNU General Public License, og finnes for Windows, Linux og Mac.
Skogbrann
Slokking
Mennesker som bor i utsatte områder, treffer ulike tiltak for å begrense skadeomfanget i tilfelle skogbrann. Valg av materiale for husbygging, rydding av området rundt husene (både fjerning av brennbart materiale og rydding av branngater) og rask tilgang til for brannslokningsutstyr er viktig.
Synergy (programvare)
Nettverkskommunikasjon
Programmet sender mus- og tastaturdata over en TCP/IP-forbindelse (port 24800) mellom tjeneren og klienten(e). Over denne forbindelsen kan også innholdet i utklippstavlen og skjermsparere synkroniseres mellom de ulike datamaskinene.
Skogbrann
Slokking
Slokking av skogbranner representerer helt spesielle utfordringer for brannmannskaper. Framkommelighet og omfang gjør arbeidet ekstra vanskelig. Likevel har de fleste utsatt områder nå spesielle avdelinger som trener på skogbranner og som er utstyrt med det utstyret som trengs for å bekjempe en skogbrann. Mannskapet deles gjerne opp i forskjellige avdelinger, hvor en avdeling flyr inn til vanskelig tilgjengelige områder for å slukke småbranner og rydde branngater med motorsag og annet lett utstyr. Disse kalles gjerne en rask angrepsavdeling, fordi de kan reagere kjapt og er meget effektive for å hindre spredning. En annen avdeling kjører inn i retning brannen med tyngre utstyr for å rydde større branngater slik at ikke brannen skal spre seg videre når den kommer dit. De raske angrepsavdelingene regnes ofte som elitestyrken innen brannbekjempelse, siden de noen ganger må bruke ukonvensjonelle metoder. Hvis brannen er i spesielt bratt terreng eller et område med tett skog, må de rappellere ned fra helikoptre. Dersom brannen er i et avsidesliggende område, kan det også være aktuelt å benytte fallskjerm for å komme fram.
I tillegg til bakkemannskaper disponerer brannvesenet ofte helikoptre og vannbombefly som er spesialutstyrt for slukking av skogbranner. Disse kan nå områder som er utilgjengelige for bakkemannskaper og kan slippe store mengder vann eller flammehemmende kjemikalier over et større område. I Norge administreres brannhelikopter av Direktoratet for Samfunnssikkerhet og beredskap, rekvireres av brannsjefen ved den aktuelle brannstasjonen og koordineres av Hovedredningssentralen for Sør-Norge.
Etter brannen
I årene etter en skogbrann skjer en nedbrytning av dødt materiale, der forkullede trær bruker fra 10 til 25 år på å forsvinne. I nordlige skoger og fjellskoger kan døde, men ikke utbrente trær stå eller ligge i flere tiår. I tropene sørger som regel termitter for en raskere nedbrytning.
I tidligere tider satset en ofte på å fjerne dødt materiale og plante ny skog. Mange steder har en i dag latt brent skog stå som studiefelt for ulike forskningsprosjekter. En del steder langs norske veier vil en på rasteplasser nær disse feltene finne informasjonstavler som forteller om disse prosjektene.
Statistikk over årlige branner i verden
Brannstatistikker viser ofte gjennomsnittstall, men de fleste steder varierer omfanget av skogbranner svært mye fra år til år. Hvert år brenner det ned:
Skogbrann i Norge
Også i Norge hører skogbranner naturen til, men iallfall i historisk tid har de vært små i forhold til dem som har hjemsøkt f.eks. Australia, Indonesia og USA. Det skyldes dels et kjølig klima, dels at skoger og annen brannfarlig vegetasjon gjerne er stykket opp av vassdrag, fjorder og nakne fjell – eller i det minste fjellområder hvor sommeren er så kort at vegetasjonen sjelden rekker å tørke ut. I tillegg er vinden sjelden sterk om sommeren, når skogbrannfaren gjerne er størst. Skogbrannfaren kan like fullt bli stor om våren ved rask og tidlig snøsmelting, når det er mye tørre planter i skogbunnen fra fjoråret, før nye grønne planter har vokst opp. Størst blir skogbrannfaren hvis en mild og tørr ettervinter og vår etterfølges av en tørr sommer. Dette er vanligst i de laveste strøkene på Østlandet og Sørlandet, hvor våren ofte kommer tidlig. Slikt vær preget for eksempel 1959, 1976 og 2008 – tre år med store skogbranner i norsk målestokk. Men skogbranner forekommer i alle Norges fylker, og også (riktignok sjeldnere) i fjellet.
Skogbranner i Norge forårsaker sjelden tap av menneskeliv, og få personskader. Også målt i kroner og ører forårsaker de som regel en liten andel av brannskadene. Slukkekostnadene er ofte forholdsvis store. De dyreste brannskadene forekommer når også bygninger, biler og kostbar redskap går tapt. Flatanger-brannen var i særklasse og forårsaket skader for minst 150 millioner kr.
Betydningen av vegetasjon og terreng
Skogbrannfaren påvirkes av treslag, trærnes alder, undervegetasjon, jordsmonn og terreng. Generelt gjelder følgende :
Skogbrannovervåkning
I Norge organiseres skogbrannovervåkningen i et samarbeide mellom Direktoratet for samfunnsikkerhet og beredskap, Beredskapsavdelingen hos fylkesmannen, Brannvesenets 110 sentraler og NAKs Flytjeneste.
Tidligere var det vanlig med faste brannvakter i egne vakttårn ute i terrenget. I Nord-Europa er det i dag bare ett bemannet brannvakttårn igjen, på Linnekleppen i Indre Østfold. En kopi av et brannvakttårn fra Haukenesfjellet i Rømskog ble reist på Norsk Skogmuseum i 2006–2007.
Røyk fra bål og små skogbranner kan ses på mange mils avstand fra småfly i klart og stille vær. Cessna 172 er flytypen som er mest brukt i skogbrannovervåkningen i Norge. Under ene vingen står det «BRANNVAKT» med store bokstaver, noe som kan være svært forebyggende for potensielle brannstiftere.
Skogbrannovervåkningen har to forskjellige typer utrykninger for flyklubbene. Når det er tørt, flys en fastsatt rute, gjerne i stor høyde, for å se etter røyk. Dersom det er ekstremt tørt, kan det være aktuelt å fly ruten flere ganger daglig. Disse rutene er planlagt i samarbeid mellom brannvesen og fylkets beredskapsavdeling. Det kan ta 3–4 timer å fly hele ruta. Den er lagt inn i datasystemet som benyttes av flygelederen for lufttrafikkledelsen for det aktuelle området og betegnes med en bokstav, for eksempel «Brannvaktrute Delta» for D for Oppland fylke.
Ved observasjon av røyk eller ild lokaliseres brannstedet med kartreferanse, og melding gis til Brannvesenets 110-sentral. Det er viktig å beskrive beste adkomstvei til området og rettlede brannbilene riktig vei. Mulige vannkilder sees lett fra lufta og blir beskrevet for brannfolk på bakken.
Den andre typen utrykning er når det er observert røyk på avstand som er meldt til brannvesenet. Da blir småfly sendt opp for å lokalisere og assistere som beskrevet ovenfor. Dersom brannvesenet rykker ut på grunnlag av bakkeobservasjoner, har det skjedd at de har havnet langt unna brannen og har brukt lang tid på å komme seg til riktig sted.
Skogbrannkanal
Før innføring av det nye TETRA-baserte nødnettet benyttet skogbrannflyet kontakt med en brannvaktsentral i en av fylkets største kommuner over en av brannvesenets VHF-basestasjoner. Ved slukking av skogbrann og for kontakt med lokalt brannmannskap ble det benyttet en egen radiokanal på VHF båndet kalt skogbrannkanalen. Dette er en én-frekvenskanal som gir forbindelse direkte mellom radioapparatene og er uavhengig av basestasjoner. Kanalen ble benyttet av skogbrannflyene, brannmannskapene, skogbrannhelikoptrene, brannvakta, ambulanser og politiet. Ettersom det nye digitale nødnettet nå har overtatt, benyttes ikke den VHF-baserte skogbrannkanalen.
Det nye digitale nødnettet, som nå brukes, kan settes opp i grupper. Et spesielt TETRA-radioapparat i flyet kan fungere som link for andre apparater som mangler radiodekning til andre samarbeidende radioer og til basestasjon. Dette kan gi tilnærmet landsdekkende dekning på tvers av fylkes- og andre organisatoriske grenser, noe som er viktig ved større og grensekryssende branner. Det finnes også mulighet for å kommunisere med Sveriges nødnett, RAKEL. DSB arbeider for å også koble sammen nødnettet med Finland. I februar 2017 ble det signert en intensjonsavtale om sammenkobling av Nødnett og det finske Virve-nettet, og første møte mellom partene er avholdt.
Justis- og beredskapsdepartementet dekker fra 2013 utgiftene til TETRA-terminaler for alle medlemsorganisasjonene i Frivillige Organisasjoners Redningsfaglige Forum etter press fra organisasjonene. Tidligere fikk de frivillige organisasjonene tilgang til nødnett mot at de tok hele kostnaden for innkjøp av nye radioterminaler og betalte abonnement for tilgang til selve nettverket. Dette ble estimert til flere titalls millioner. I innlandet har flytjenesten i 2014 vært avhengig av vanlige mobiltelefoner for kontakt med brannvesenet under skogbranner og overvåkning, siden VHF-utstyr er kassert og TETRA-terminaler for fly ikke var blitt utdelt. I 2017 fikk Flytjenesten installert nødnett i sine fly.
Skogbranner om vinteren
Skogbranner forekommer normalt i tørkeperioder om våren og om sommeren. Dette gjenspeiler seg i det generelle forbudet mot å gjøre opp ild i eller i nærheten av skogsmark i perioden 15. april til 15. september. Allerede Pontoppidan beskrev i sin bok Forsøk til Norges naturlige historie (1752) i skogbranner som et sommerfenomen i Norge. De siste årene har imidlertid vestkysten hatt en rekke lyng- og skogbranner midt på vinteren, etter at uvanlig varme for årstiden gjorde at snøen ikke la seg. Disse brannene har vært satt i sammenheng med klimaendringene. De har vist seg farlige både fordi vinden gjerne er sterkere om vinteren og fordi de få timene med dagslys har gjort det vanskelig å angripe brannen fra luften. I 2014 var Flatanger-brannen og brannen på Frøya de største av mange slike branner i en periode da en meldte om meget stor gress- og skogbrannfare langs kysten fra Nord-Rogaland til og med Nord-Trøndelag. Flatanger-brannen ødela 64 bygninger, mer enn noen annen brann i Norge siden andre verdenskrig. Det var ekstremt tørt ikke bare på toppen, men også nedover i bakken. Under Flatanger-brannen var dessuten vinden så sterk at den hindret luftstøtten til brannfolkene.
Bare to år senere var det igjen stor skogbrannfare langs vestkysten midt på vinteren. Nyttårshelgen 2015/16 ble det meldt om 30 branner i Møre og Romsdal, hvorav mange i terrenget. Den største rammet Valderøya ved Ålesund, selv om værstasjonen hadde fått 295,8 mm nedbør i desember. Fem dager med opphold var nok til å tørke ut vegetasjonen. Både 30. og 31. desember gjorde en tørr og varm vind at temperaturen oversteg 16 °C. Under en husbrann på Otterøya i Namsos natt til 3. januar måtte brannvesenet konsentrere seg om å hindre at brannen spredte seg til skogen, og 14 boliger i nabolaget måtte evakueres.
Store skogbranner i Norge siden 1800
De fleste skogbranner er små. Selv om småbranner antagelig har vært underrapportert i statistikken, omfattet branner på <25 daa ca. 9/10 av de registrerte brannene i perioden 1913–87. Færre enn 1 % var på over 1 km², men disse svidde av rundt halvparten av det samlede brannarealet.
Siden 1800 har minst 11 branner i skog og utmark svidd av minst 10 km²:
Heimevernets innsatsstyrker
Heimevernets innsatsstyrker utgjør spydspissen av kampkraften i Heimevernet, og består av personell som er spesielt utvalgt, utdannet og utrustet. Styrken kan hurtig mobiliseres og er en nasjonal ressurs. Det er en innsatsstyrke i hvert Heimevernsdistrikt, og styrken utgjør til sammen om lag 3000 soldater.
Styrken har høy prioritet på treningsressurser og materiell og skal være klare til å løse oppdrag innen 24 timer. Mannskaper og befal er frivillige og tjenestegjør inntil 30 dager i året i henhold til kontrakt og faste lønnsbetingelser med Forsvaret.
Bakgrunn
I 2005 innså HV staben at det var behov for en omstilling i Heimevernet, da materiell og utstyr var avlegg og gammeldags, og det var ikke midler til å trene hele områdestrukturen. Distriktene HV-04, HV-06, HV-10, HV-13 og HV-15 ble nedlagt og krigsstrukturen ble redusert til 50 000 soldater for å frigjøre midler til å opprette innsatsstyrkene.
1. april 2005 ble de første sjefene for innsatsstyrkene tilsatt, og mesteparten av personellet, materiell og utstyr på plass. 17. desember 2005 nådde innsatsstyrkene initial operativ kapasitet.
Tjenesten
Innsatssoldatene forplikter seg til inntil 30 dager tjeneste hvert år, og kan bli beordret på skarpe oppdrag i Norge.
De kan delta på en rekke fagkurs gjennom Heimevernets våpenskole og andre forsvarsaktiviteter.
Søknad om deltakelse som frivillig fordrer at søkeren har fullført førstegangstjenesten, har plettfri vandel, kan sikkerhetsklareres, og kan gi tilfredsstillende resultater i en opptaksprosess som innebærer testing av fysisk form, holdninger, motivasjon, m.v.
Ved opptak signeres det engasjementskontrakt av 3 års varighet.
Troppene
Innsatstropp
Hovedtyngden i styrken er de infanteribaserte innsatstroppene.
Innsatstroppene består av flere geværlag hvor hovedbestykning utgjør HK416, MG-3, 40 mm HK AG416 granatkaster, Glock 17, håndgranater, mv. Troppene har i tillegg kanonlag (med Carl Gustav RFK).
Innsatstroppene har sine hovedoppgaver i å sikre objekter, utøve styrkebeskyttelse, isolere, anholde og bekjempe en eventuell fiende. Noen av innsatstroppene har egne lag med soldater som trener SIBO, strid i bebygd område.
Jegertropp
Geez
Geez er et gammeletiopisk sørsemittisk språk i den afroasiatiske språkfamilien. Språket ble talt av semitter (jøder) som utvandret til Etiopia fra Sør-Arabia i førkristen tid, og som deretter blandet seg med den eldre hamittiske befolkningen i landet.
Heimevernets innsatsstyrker
Troppene
Jegertroppene har oppgaver innen oppklaring, overvåkning og kontroll, observasjon og patruljering.
Geez
De eldste tekster på geez er innskrifter fra 300-tallet e.Kr.; skriftene mangler vokaltegn likesom de fleste andre semittiske skriftspråk, men i påfølgende århundrer betegnes vokaler ved små streker eller modifikasjoner av konsonanttegn. Den eldste bibeloversettelsen på geez stammer fra ca. år 500, og i århundrene som fulgte dukket det opp en rekke oversettelser av apokryfe bibeltekster, for eksempel Henoks bok. Litteratur på geez består nesten utelukkende av slike religiøse oversettelser, og det lille som eksisterer av originallitteratur er også av kirkelig art, som salmer. Ettersom kirkelitteraturen er forfattet på dette språket er det blitt den etiopiske kirkes liturgiske språk. Fra 900-tallet av ble geez avløst som talespråk av tigrinja og amharisk, der det hamittiske innslag er enda sterkere enn i geez.
Språket var det offisielle språk i Kongeriket Aksum og ved det etiopiske keiserhoffet. I dag brukes geez i hovedsak utelukkende som liturgisk språk i den etiopiske ortodokse kirke, den eritreiske ortodokse kirke, den etiopiske katolske kirke, samt i det jødiske samfunnet Beta Israel.
Heimevernets innsatsstyrker
Troppene
Skarpskyttertropp
Skarpskyttertroppene fokuserer på styrkebeskyttelse, bekjempelse av fiendtlige styrker samt observasjon og etterretning. Troppen er oppsatt med skarpskytterrifle HK417 og 12,7mm materiell-ødeleggelsesrifle (MØR).
Militærpoliti
MP skal etterforske straffe- og disiplinærsaker, drive trafikktjeneste, ordenstjeneste, redningstjeneste, krigsfangetjeneste og vakt-/sikringstjeneste. Alt MP-personell har politi- eller MP-utdanning.
Sanitetstropp
Består av utrykningslag og hjelpeplasslag, og vil unntaksvis operere i troppsforband. Sanitetstroppen har som hovedoppgave å være i stand til å støtte distriktenes operasjoner gjennom forebyggende tiltak og hygiene for å forhindre skade/sykdom, førstehjelp på skadested, stabiliserende og livreddende behandling og evakuering fra skadested til første medisinske behandlingssted. I tillegg skal sanitetstroppen etablere og drifte en hjelpeplass. Troppene er oppsatt med militære ambulanser, likt utstyrt som sivile utgaver.
Stabstropp
Troppen har kapasitet til å støtte innsatsstaben med etterretning-, og ops-kapasitet, samt å kunne støtte egen organisasjon med stabs- og logistikk-støtte.
Sambandstropp
Troppen støtter kommandostaben med samband og kommunikasjon.
Avdelinger
Alle innsatsstyrkene har fått navn etter operasjoner Kompani Linge planla eller gjennomførte under 2. verdenskrig. Navnene er valgt i samråd med Lingeklubben.
Andrés de Olmos
Andrés de Olmos (født 1491, død 1571) var en spansk fransiskanerprest, grammatiker og etnohistoriker. Han ble født i Oña i Burgos og døde i Tampico i Ny-Spania (dagens Mexico). Andrés de Olmos underviste ved Colegio de Santa Cruz de Tlatelolco. Han er mest kjent for å ha skrevet den aller første grammatikken for språket klassisk nahuatl.
Kjell Arvid Svendsen
Kjell Arvid Svendsen (født 27. august 1953 i Haugesund) er en politiker som representerer Kristelig Folkeparti. Han var ordfører i Karmøy kommune i Rogaland fra 1995 til 2011. Han har sittet i Karmøy kommunestyre og formannskap i seks perioder.
I perioden 2005–2009 var han vararepresentant på Stortinget. Han møtte da for Dagfinn Høybråten mellom 1. og 17. oktober 2005, mens Høybråten enda var statsråd. Han var første vararepresentant også i perioden 2009–2013. Fra mars 2013 og ut perioden var han fast møtende representant etter at Dagfinn Høybråten fikk permisjon fra Stortinget for å bli generalsekretær i Nordisk ministerråd med sete i København.
Kjell Arvid Svendsen er lærer av utdanning. Han var leder av Rogland KrF i perioden 2004-2007. I 2016 ble han utnvnt til æresmedlem av Rogaland KrF.
Para Para
Para Para (japansk: パラパラ; også Para-Para eller ParaPara) er en populær japansk solodans. I motsetning til flest club-dansing og rave-dansing, er det spesifikke bevegelser for hver sang, og alle gjør de samme bevegelsene samtidig. Ganske lik line dance. Para Para er sagt å ha eksistert siden 1970-årene, men fikk ikke så mye popularitet utenfor Japan inntil nå nylig. I dag er Para Para kjent over hele verden.
Riksväg 26
Riksväg 26 i Sverige går mellom Mora og Halmstad. Veiens lengde er 560 km, hele strekningen er stamvei.
Oldstaven
Oldstaven (org.: the Elder Wand) er en fiktiv tryllestav i Harry Potter-bøkene. Staven blir omtalt som den mektigste staven som har eksistert og ble opprinnelig gitt til eller laget av den eldste broren i Historien om de tre brødrene..
Eierbytte
I motsetning til vanlige staver kan Oldstaven virke bedre enn en eiers opprinnelige stav, og den vanligste måten å få tak i Oldstaven er å drepe den forrige eieren, men det er ikke nødvendig å drepe eieren så lenge personen blir overvunnet. Siden staven er et veldig kraftfullt våpen er den den av de tre dødstalismanene som oftest skifter eier. Staven dukker opp i historiene, men det finnes også lange perioder der den er vekk, noe som gjør at den sammen med de andre talismanene blir sett på som en legende.
Eiere
På grunn av sitt skiftende eierskap har staven hatt mange eiere, de mest kjente er Gellert Grindelwald, Albus Humlesnurr og Harry Potter. Grindelwald stjal staven fra den kjente stavmakeren Gregorovitsj, men etter å ha terrorisert store deler av Europa kom det til kamp mellom Grindelwald og hans tidligere venn, Albus Humlesnurr, og Grindelwald overgav seg. Ved Humlesnurrs død i slaget ved Galtvort ble han avvæpnet av Draco Malfang og deretter drept av Severus Slur. Voldemort gikk ut fra at det var Slur som var den nye staveieren og drepte han for å bruke stavens fulle potensial. Senere når Voldemort blir konfrontert med Harry Potter viser dette seg å være feil og at det er Malfang som ble den rette eieren av staven, men siden Harry allerede har tatt over Malfangs stav er han den rettmessige eieren av staven. Hvis Harry Potter dør en naturlig død vil stavens eiertrang forsvinne.
Navn
Oldstaven går også under navnene Dødsstokken og  Skjebnestaven. Oldstaven betyr gamlestaven da old er et annet ord for gammel. På engelsk heter staven the Elder Wand; elder er både ordet for gammel og svarthyll (tresorten som er brukt til staven) og har derfor en dobbel betydning.
Flateby
Flateby er et tettsted i Enebakk kommune i Viken. Tettstedet hadde innbyggere per 1. januar. Stedet ligger i den nordlige delen av Enebakk, og grenser mot Oslo, Rælingen og Lillestrøm kommune.
Stedet
Det er utsikt over Øyeren fra store deler av Flateby. Flateby Samfunnshus er stedets sosiale samlingspunkt, med et stort spekter av klubber og aktiviteter. Flatebysenteret har matbutikk, frisør, kinarestaurant, kebabsjappe og Seven/eleven bensinstasjon (YX).
Skoler og barnehager
Flateby har to skoler som tilbyr undervisning på grunnskoletrinnene. Hauglia skole har elever på klassetrinn 1–4. Stranden skole har elever på klassetrinn 5–7.
Det er fire barnehager på Flateby per 2020; Flateby barnehage, Hauglia Barnehage, Melgård Barnehage og Bergskaug FUS barnehage.
Idrettslag
Enebakk Idrettsforening (EIF) har grupper for ski, håndball, turn, fotball, taekwon-do og alpingruppen Turbofjøla. Snowbordgruppa Turbofjøla er en av Norges 10 største snowboardklubber. EIF bruker hvit og grønn som klubbfarger. Det største idrettstalentet som har kommet fra Flateby er Thomas Alsgaard
Fortuna Rideklubb har etablert Melgaard Hestesenter, der det finnes en innendørs ridehall. Det er rideskoleaktiviteter samt mulighet for å leie stallplass for egen hest.
Lokaler
Forsamlingshuset «Streifinn» eies av Enebakk Idrettsforening. Bygget inneholder b.l.a. dusj, garderobe og kjøkken. Streifinn er vanligvis åpent i forbindelse med arrangementer samt lørdag og søndager. Streifinn er inngangsportalen til Østmarka med gode turmuligheter både sommer og vinter. I tilknytning til Streifinn er det lysløype, fotballbaner (grus, ballbinge, skatepark samt Turbofjølas alpinanlegg.
Flatebyhallen er en idrettshall som ligger rett ved siden av Stranden skole. Hallen har kunstgress og dekke som blant annet kan brukes til håndball. Flatebyhallen brukes også til 17. mai-arrangement samt konserter. DDE har flere ganger hatt konserter i hallen. Det er godt utbygd garderobeanlegg samt kiosk.
Stedsnavnet
«[Enebakk] Herredet har fra eldgammel tid været delt i grender eller fjerdinger: strondin, á strondine (på stranden), Enebakkstranden...».
12. Februar 1342; ''«I Siggærboele er liggær j jgnærdale a strondenne. Altså I Sikkebøl som ligger på Stranda i Ignardal, Enebakk»'' I 1424 er det Strandænæ.
Stronden eller Strondin var Flateby altså kjent som rundt 1300, i 1753 var det kjent som Stranden Fjærding, og i 1865 var det kjent som Stranden, men rutebåtene fra samme år ble døpt 'D/S Flateby'.
Navnet Flateby som stammer fra Fladebyegodset, kommer fra det gammelnorske Flatibyr - Flat gård. Sannsynligvis var både Stranden og Flateby i bruk på 1800 tallet.
Fladebyegodset
På Flateby lå ett av godsene til John Collett, etter sigende det største av hans gods. I 1614 ble gården pantsatt til fogden i nedre Romerike; Morten Thomassen. Lagmannsdommen i 1622 bestemmer at løsningsretten til gården faller til Arild Gyldensøs sine arvinger. Arilds datter innløste gården snart etter 1647, gjennom flere dødsfall og giftemål falt gården i fogden i Eiker og Lier i 1695 til Peder Iversen Rosenberg gjennom giftemålet med enken til Christen Eschildsen, rådmann i Oslo. Eschildsen eide også flere gårder og gårdparter i Enebakk. Rosenbergs sønn, var Morbror til James Collett som tilslutt arvet gården i 1753. Gården ble da taksert til 8000 riksdaler, og de 13 gårdene som kom med i arven ble taksert til 4030 riksdaler.
Bygningen som ikke var brukt som fast bopel hadde tre etasjer, kavalerkammer og var utfordrene å holde varm om vinteren. I 1821 eide Colletfamilien; Hovedgården, 13 omliggende gårder, en del av Rakkestad gård og Orderud skog.
Hvert år ved juletider ble det her holdt store selskapeligheter, med dramatiske opptog, komediespill og maskerader. Henrik Wergeland kalte stedet «Den Collettske Eremitage». Likedan var det store festligheter på Flateby under jakten på høsten. James opprettet et jaktselskap i 1753; jegerne hadde egne uniformer, opprettet en jaktlov med 29 paragrafer og jaktet hovedsakelig på harer. Protokoll for jakt er ført fra 1798 til 1823, og julejournalen er ført mellom 1800-1808 samt 1793. Begge forteller i detalj om hvordan det hele foregikk og hvem som deltok.
Stranda Skole
John Collett startet i 1807 skole på Flatebygodset. Han flyttet skolen over til den ferdigbygde skolebygningen på Vesle-Auen i 1808. Etter Flatebygodsets fall rundt 1820, ble skolen nedlagt i 1821. Kommunen besluttet å opprette fast skole på Stranda i 1856. Stranda skole er nå barneskole for klassetrinn 5–7.
Fladebydalen Industriområde
I Flatebydalen lå opprinnelig sagverket til Collettene, men bare rester av de gamle sagene stod igjen da Hartvig Bache-Wiig bygde Tresliperi ca 1900. Sliperiet gikk bare i et år. Ombygd til sulfat-cellulosefabrikk i 1905, brant samme år. Ny fabrikk kom i drift 1906. Damanlegg bygget i 1895 ble brukt som vannreservoir til Fabrikkens elektrisitet frem til slutten av drift i 1932. På det meste arbeidet det ca. 140 personer ved fabrikken. Rett nord for fabrikken lå det en brygge hvor frakte/ passasjerbåten «Strømmen» la til. Mellom 1952–1960 var to av byggene i bruk som metallstøperi og en makaronifabrikk (1950–1975). Alle bygningene er revet, unntatt makaronifabrikken som i dag er i bruk av en motorklubb.
Det er nå båt og badeplass kalt Flateby Bruk på det tidligere fabrikkområdet.
Flateby er scene for første del av Henrik Wergelands skuespill Norge i 1800 og 1836 som ble oppført i Det Norske Studentersamfund 17. mai 1836 år.
Kulturtradisjonene fra Flateby er nærværende i Ragnhild Jølsens diktning.
Vannforsyning
Private Flateby Vannverk SA dekker Flateby og har Gjeddevann som drikkevannskilde. Vannverket ble etablert som selskap 26. mai 1952 som et andelslag. Utbygging av ledningsnettet startet i 1957, og første del ble ferdig i løpet av 1968. Per dags dato er det et samverkslag, med Frank Arild Jenssen som daglig leder.
Veinett
Fylkesvei 120, også kalt Lillestrømveien går igjennom flateby. Det går fortau langs fylkesveien fra enden av Skaugveien helt frem til Kåterudveien.
Personer fra Flateby
På Flateby har blant andre skiløperen Thomas Alsgaard og disco-danseren Charlotte Filberg vokst opp.
Postposisjon
En postposisjon er, i motsetning til en preposisjon, et ubøyd ord som står etter et substantiv. En postposisjon har samme funksjon som en preposisjon. En rekke språk har kun postposisjoner og ingen preposisjoner.
Trygve Brattelis andre regjering
Trygve Brattelis andre regjering ble utnevnt 16. oktober 1973 og satt til 15. januar 1976.
College
College ( eller ) er den engelske formen av kollegium, og brukes særlig om institusjoner innen høyere utdannelse i engelskspråklige land. I USA er college en utdanningsinstitusjon som er forberedende for universitetsstudier, men generelt brukes «college» og «university» om hverandre her. I øvrige engelsktalende land er college en underavdeling av et universitet.
Et college er et samfunn bestående av studenter og lavere akademiske lærere, som lever og virker innenfor de store bygningskompleksene. Collegene baserer seg delvis på allmennutdanning, og delvis på studieforberedende utdanning, slik at elever innenfor den sistnevnte gruppen har kompetanse nok til å følge undervisningen, og avlegge eksamen, ved universiteter. På collegene er det også stort engasjement innenfor idrett og øvrig samfunnsliv.
Et college består av en rektor (head master, principal, warden e.l.), et antall fellows (lønnede dosenter, som deltar i både forvaltning og undervisning) og studenter av ulike kategorier; først og fremst scholars (opprinnelig ubemidlede stipendiater). Pensioners eller commoners utgjør flertallet av ugraderte studenter (undergraduates). Forskjellene mellom for ovennevnte studentkategorier blir med årene av en mer historisk art; i praksis legger man i dag større vekt på studentenes resultater for hvert enkelt år. Noen velger å fortsette sine studier ved collegene (som postgraduates).
Levnedsordningen i collegene har fra begynnelsen hatt et temmelig klosterlikt preg, som i senere tid har blitt mindre utpreget. Eksempelvis kan fellows nå gifte seg. De fleste college har arkitektonisk interessante profanbygninger og kapell, bibliotek, museer og parker. Oxford eide på begynnelsen av 1900-tallet 21 college (derav 3 fra 1200-tallet), mens Cambridge eide 17.
Ernst Alm
Ernst Alm (født 1. mars 1900 i Norsjö, død 17. oktober 1980) var en svensk langrennsløper.
Alm vant det første Vasaloppet som ble arrangert 19. mars 1922. Han er også den yngste vinneren i Vasaloppets historie. Han ble svensk mester på 60 km i 1924 og på 20 km i 1925. Hans fremste plassering internasjonalt er en sjetteplass på 50 km under de første olympiske lekene i Chamonix i 1924.
Nasjonalt representerte han IFK Norsjö og Skellefteå IF, og han vant 2 SM-gull:
Tirumala
Tirumala spp. er en slekt av sommerfugler som tilhører gruppen monarksommerfugler (Danaini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae).
Utseende
Store, mørkbrune sommerfugler, vingene overstrødd med hvite eller lysblå flekker.
Fiona Apple
Fiona Apple McAfee Maggart (født 13. september 1977 i Manhattan i New York City i New York) er en amerikansk sanger-låtskriver og pianist. Hennes stemmeleie er alt. Hennes musikkstil inneholder elementer fra jazz og alternativ rock.