cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Akdamar
Akdamar  (Tyrkisk: Akdamar Adası ), også kjent som Aghtamar (armensk: Աղթամար ) eller Akhtamar (armensk: Ախթամար ),  er den nest største av de fire øyene i Vansjøen, i det østlige Tyrkia. Cirka 0,7 km² i størrelse, den ligger ca 3 km fra kysten. På den vestlige enden av øya, en hard, grå, kalksteinsklippe stiger 80 meter over innsjøens nivå (1 912 meter over havet). Øya avtar mot øst, til et nivå i området der en kilde gir rikelig med vann. Det er hjem til den armenske Hellige Kors-Katedralen fra 900-tallets, som var sete for den armenske apostoliske Katolikos av Aghtamar fra 1116 til 1895.
Etymologi
Opprinnelse og betydning av øyas navn er ukjent, men en folkelig etymologisk forklaring finnes, basert på en gammel armensk legende. I henhold til fortellingen bodde en armensk prinsesse som heter Tamara på øya som ble forelsket i en borgerlig. Denne gutten svømte fra fastlandet til øya hver natt, ledet av et lys hun tente for ham. Hennes far fikk nyss om guttens besøk. En natt, mens hun ventet på at hennes elsker skulle komme, ødela han hennes lys, og lot gutten være i midten av innsjøen uten ledesnor for å indikere hvilken retning han skulle svømme. Kroppen hans ble skylt på land og, som legenden konkluderer med, det virket som om ordene "Akh, Tamara" (Oh, Tamara) var frosset på hans lepper. legenden var inspirasjonen for en godt kjent dikt av Hovhannes Tumanjan fra 1891.
Akdamar (som betyr "hvit vene" på tyrkisk) er det offisielle navnet på øya.
Historie
I løpet av sin regjeringstid, valgte kong Gagik I Artsruni (r. 908-943/944) av det armenske Kongedømmet Vaspurakan øya som en av sine bosteder. Han grunnla en bosetning og reiste et stort firkantet palass rikt utsmykket med fresker, bygget en havn kjent for sin komplekse hydrotekniske inginørkunst, planla gatene, hager og frukthager, og plantet trær og designet områder for rekreasjon for seg selv og sitt hoff. Den eneste overlevende struktur fra denne perioden er den Palatine Cathedral of the Holy Cross (armensk: Սուրբ Խաչ եկեղեցի Surb Khach yekeġetsi). Det ble bygget av rosa vulkansk tuff av arkitekt-munk Manuel i årene 915-921, med et interiør som måler 14,80 ganger 11,5 meter og kuppelen som når 20,40 meter over bakken. I senere århundrer, og frem til 1915, var den en del av et kloster komplekse, ruinene som kan fortsatt sees sør for kirken.
Filosofiåret 1493
Filosofiåret 1493 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1493.
Filosofiåret 1495
Filosofiåret 1495 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1495.
Liste over Tanganyikas statsoverhoder
Under følger en liste over Tanganyikas statsoverhoder:
Akdamar
Historie
Mellom 1116 og 1895 var øya lokaliteten til Catholicosate of Aghtamar av den Armenian Apostolic Church. Khachatur III, som døde i 1895, var den siste Catholicos av Aght'amar. I april 1915, under det armenske folkemordet, ble munkene av Aght'amar drept, katedralen ranet og klosterets bygninger ble ødelagt.
Katedralen
Katedralens arkitektur er basert på en formgivning som har vært utviklet i Armenia flere århundrer tidligere hvor det mest kjente eksemplet er 1600-talls kirken St. Hripsime i Echmiadzin, som innbefatner en dom med et konisk tak.
Norgesmesterskapet i skiskyting 2005
Norgesmesterskapet i skiskyting 2005 ble arrangert i Mo i Rana 30. mars – 3. april.
Kongepokalene ble vunnet av Halvard Hanevold og Gro Marit Istad Kristiansen.
Mihaela Hogaş
Mihaela Hogaş (født 15. august 1998) er en rumensk skøyteløper.
Under ungdoms-OL på Lillehammer i 2016 deltok hun som den eneste skøyteløperen fra Romania, i den 22 mann store nasjonstroppen. Hogaş ble historisk da hun ble den første kvinnelige rumenske utøveren med en vinter-olympisk medalje da hun selv og hennes lagkamerater Chiara Cristelli fra Italia, Ole Jeske fra Tyskland og Allan Dahl Johansson fra Norge på sprint mikslag nummer 10 gikk inn til bronsemedaljer i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL for ungdom 2016. Romanias forrige Vinter-OL-medalje ble tatt i Vinter-OL 1968 i franske Grenoble i øvelsen toerbob av Ion Panțuru og Nicolae Neagoe som sikret en bronse.
Katrin Sundberg
Katrin Sundberg (født Eva Cathrine Sundberg 8. oktober 1962 i Örebro) er en svensk skuespiller, danser og koreograf.
Mihaela Hogaş
Personlige rekorder
Oppdatert 16. feb 2016.
Katrin Sundberg
Som skuespiller er Sundberg kjent for hovedrollen i TV-programmet Häxan Surtant. Hun hadde også rollen som Uni Sax i Superhjältejul som sendtes som Julkalendern i 2009.
Dragos Agache
Dragos Agache (født 8. mars 1984) er en rumensk svømmer som spesialiserer seg i brystsvømming. Han representerte landet sitt i Sommer-OL 2012 i London, der han ble slått ut i de innledende rundene på 100 meter bryst.
Passatstormsvale
Passatstormsvale (Hydrobates castro) er en stormsvale.
Den blir 19–21 cm lang med et vingespenn på 43–46 cm. Fjærdrakten er mørk med hvit overgump, og arten er vanskelig å skille fra andre stormsvaler. Passatstormsvale hekker på isolerte småøyer både i flatt terreng og klipper, og den besøker bare reirene om natta. Utenom hekketida finnes den på åpent hav. Føden består av planktoniske krepsdyr, fisk og blekksprut. Arten følger ikke skip.
Passatstormsvale hekker i Øst-Atlanteren fra Azorene, Madeira og Berlengas utenom Portugal sørover til Ascension og St. Helena. I Stillehavet hekker den på øyer øst for Japan, på Kauai i Hawaii og på Galápagosøyene. Verdensbestanden antas å ligge på omtrent 150 000 individer.
To former som tidligere ble regnet til passatstormsvale, har nå status som egne arter. Kappverdestormsvale (H. jabejabe) hekker bare på Kapp Verde. På Azorene er det to adskilte bestander som hekker til ulike tider av året. I 2008 ble bestanden som hekker om sommeren, beskrevet som en egen art, asorstormsvale (H. monteiroi). Bestanden som hekker i den kjølige årstiden, regnes fortsatt til passatstormsvale.
VM i friidrett 2017 – Maraton menn
Øvelsen Maraton menn ved VM i friidrett 2017 ble avholdt på Olympiastadion i London 6. august 2017.
Neohylus
Neohylus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Nokså store, matte, lysbrunlige trebukker. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er omtrent trapesformet uten tenner på sidene, litt bredere enn langt og mye smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover og har nesten rettvinklede, utstående "skuldre", med litt uregelmessige rader av grove punkter.
Utbredelse
Artene er utbredt i Brasil, Colombia og Peru.
Dongye
Dongye, som betyr Østre Yi, var koreansk stat nord på Koreahalvøya, som trolig eksisterte mellom 100-tallet f.Kr. til det 4. århundre. Det grenset til Goguryeo og Okjeo i nord, Jinhan i sør og det kinesiske Lelang-kommanderiet i vest. I dag består området av de nordkoreanske provinsene Sør-Hamgyŏng og Kangwon, og den sørkoreanske provinsen Gangwon.
Historie
Dongye opptrer i historien som en vasallstat til Goguryeo. Tidlig på 400-tallet annekterte Gwanggaeto den store Dongye, noe som førte til økt domionanse fra Goguryeo over hele den nordlige Koreahalvøya og i det meste av Mandsjuria. En liten del av Dongye i sør ble absorbert av Silla.
Folk og kultur
Dongye anså seg selv som det samme folket som Goguryeo, og delte språk og etnisk opprinnelse til folket i Okjeo og Goguryeo. Dette indikerer av Dongye også delte opprinnelsen til Buyeo og Gojoseon. Befolkningen ble talt til 20 000 familier.
Lite om Dongye har overlevd. Det meste kommer fra kinesiske Sanguo Zhi. Skikken «Mucheon» (무천, 舞天), en festival for å tilbe himmelen gjennom sang og dans i den tiende måneden, er nevnt enkelte steder. Dette kan være det samme som Goguryeos festival Dongmaeng, avholdt på samme tid på året. Folket tilbad tigeren som en guddom.
Dongyes økonomi var basert på landbruk inkldert silkefarming og hampkultuvering. Mucheonfestivalen var i hovedsak en innhøstingsfestival som skulle sikre gode avlinger det neste året. Landbruket synes å ha vært velorganisert på landsbynivå. Dongyes lover gav strenge straffer til de som tok seg til rette på offentlig grunn.
Opplæringskontor
Opplæringskontor er et samarbeid mellom bedrifter om inntak og opplæring av lærlinger. Opplæringskontorene fungerer også som rådgivere for lærebedriftene. Det finnes fylkesvise opplæringskontor og opplæringskontor som samarbeider om opplæring innenfor ett eller flere fag på tvers av fylkene, da gjerne gjennom et Lærlingsenter. Hver enkelt bedrift som inngår i opplæringskontoret, må være godkjent som lærebedrift. Lærlingen tegner lærekontrakt eller opplæringskontrakt med opplæringskontoret, som er juridisk ansvarlig for kontrakten, mens selve opplæringen foregår i bedrift.
Niklas Strömstedt
Bo Anders Niklas Strömstedt (født 25. juli 1958 i Lund i Sverige) er en svensk popsanger og låtskriver. Han er sønn av skribentene Bo Strömstedt og Margareta Strömstedt. Niklas Strömstedt musikalske karriere strekker seg over flere tiår, og han har deltatt i en rekke ulike band og musikkgrupper, blant annet sammen med Orup og Anders Glenmark i 1990-årene. Strömstedt står også bak hits som «Sista morgonen» (1989), «Förlorad igen» (1989), «Om» (1990), «Oslagbara» (1992), «I hennes rum» (1992) og «Inga änglar gråter» (1997). Etter årtusenskiftet har Strömstedt også jobbet en del innen tv, blant annet som programleder.
Bakgrunn
Strömstedts første møte med rampelyset kom som niåring i 1967, da han spilte i julekalenderen Teskedsgumman på SVT. Hans musikalske karriere startet som DJ og frilansmusiker i 1970- og 1980-årene, blant annet som pianist på Ulf Lundells album Längre inåt landet (1980), Den vassa eggen (1985) og Det goda livet (1987).
Selv ga Strömstedt ut to soloalbum i denne perioden; Skjut inte … det är bara jag! (1981) og Andra äventyr (1983). Ingen av dem fikk noen nevneverdig suksess, og Strömstedt fortsatte i stedet å skrive låter sammen med andre og jobbe som bakgrunnsmusiker. I 1987 spilte han inn et album sammen med Lasse Lindbom og Janne Bark under navnet Triad. Samme år fikk gruppen en stor julehit med sangen «Tänd ett ljus», som siden har blitt en juleklassiker i Sverige.
Gjennombruddet
I 1989 slapp han albumet En gång i livet som inneholdt hitlåtene «Sista morgonen» og «En kvinna och en man». Han gjorde suksess med albumet og fikk året etter en stor hit med låten «Om» fra albumet med samme navn. «Om» nådde toppen av den svenske singellisten og Svensktoppen, og den nådde en syvendeplass på norske VG-lista – hans eneste singel inne på den norske singellisten.
I 1991 deltok han på turneen Rocktåget sammen med Tomas Ledin og Lena Philipsson, og året etter ha han ut albumet Halvvägs till framtiden med hits som «Oslagbara!» og «Bilderna av dej». I 1992 vant han også svenske Melodifestivalen, som komponist av «I morgon är en annan dag», fremført av Christer Björkman. Låten kom nest sist i Eurovision Song Contest 1992, og Strömstedt ga senere ut en egen versjon av låten, kalt «Näst sist».
I 1994 dannet han gruppen GES, sammen med Anders Glenmark og Orup. Trioen skrev Sveriges offisielle låt till Fotball-VM 1994, «När vi gräver guld i USA». Låten ble en landeplage i Sverige, godt hjulpet av at det svenske landslaget spilte seg til en bronsemedalje i turneringen.
I 1995 hadde GES et suksessrikt år med omfattende turneer og albumet Glenmark / Eriksson / Strömstedt, som toppet den svenske albumlisten og lå 30 uker på den norske albumlisten. Tross suksessen gikk GES-medlemmene hvert til sitt samme år.
Etter GES
I 1997 ga han ut albumet Långt liv i lycka med singelen «Inga änglar gråter» som omhandlet skilsmissen mellom Strömstedt og konen Efva Attling. Albumet toppet den svenska albumlisten, og Strömstedt dro samme året ut på en suksessrik sommerturné i Sverige. Han skrev også flere sanger til svenske tv-programmer, og han skrev de svenske sangtekstene til musikalen Mamma Mia!. I 2001 ga hun ut albumet Du blir du jag blir jag. Etter flere år ute av rampelyset etter 2001, gjorde Strömstedt comeback i Melodifestivalen i 2008. Sommeren 2009 deltok Strömstedt på en sommerturné, og samme høst dro han ut på soloturneen 30 år i kärlekens tjänst for å feire 30 år som profesjonell musiker. Desember samme år slapp han samlealbumet 30 år i kärlekens tjänst.
Siden har han deltatt i flere tv-programmer som Körslaget, Stjärnorna på slottet og Så mycket bättre. Han har også vært programleder for Tack för musiken!, der han intervjuer og spiller sammen med kjente svenske musikere.
I 2016 hadde Strömstedt et eget show på Hamburger Börs i Stockholm, kalt Storhetsvansinne. Showet ble en stor suksess, og han fulgte opp med flere show i blant annet Göteborg samme høst.
I 2018 ble gruppen GES gjenforent og dro på turné rundt om i Sverige samme år.
Diskografi
Oversikt over Strömstedts album og samlealbum:
Tremaine Stewart
Tremaine Stewart (født 5. januar 1988, død 18. april 2021) var en jamaicansk fotballspiller.
Han spilte for Aalesunds Fotballklubb fra 2012 til 2014, og ble stort sett benyttet på høyrekanten. Stewart ble hentet til Aalesunds Fotballklubb fra Portmore United for en overgangssum som ble rapportert å være omkring 7-10 millioner norske kroner. Stewart ble beskrevet som en kjapp teknisk frisparkspesialist. Stewart spilte til sammen 46 obligatoriske kamper for Aalesunds Fotballklubb, og scoret ti mål.
Stewart døde i 2021, 33 år gammel, etter å ha kollapset under en kamp på Jamaica.
Bioingeniørfaglig institutt
Bioingeniørfaglig institutt (BFI) er en selvstendig faglig enhet NITO, og ledes av et fagstyre som er valgt av medlemmene ved direkte valg. BFI ivaretar bioingeniørenes fag- og profesjonsinteresser, og instituttets prioriterte arbeidsområder vil til enhver tid gjenspeile utviklingen innen bioingeniørfaget. BFI har som ambisjon å være med på å forme samfunnets helse- og omsorgspolitikk og arbeider aktivt med å synliggjøre bioingeniørens kompetanse og rolle i norsk helsevesen. Instituttet eier og gir ut det vitenskapelige tidsskriftet Bioingeniøren.
Instituttet ivaretar bioingeniørenes autorisasjon, informerer om, veileder og behandler søknader om spesialistgodkjenning for bioingeniører som ønsker å gjennomføre et spesialistgodkjenningsløp. Gjennom instituttets studiefond ytes det økonomisk støtte til medlemmene slik at de kan drive faglig utvikling som kan bidra til å heve bioingeniørfaget.
Det er en prioritert oppgave for BFI å legge til rette for videreutvikling av den faglige og etiske standarden i utdanning og utøvelsen av alle sider av bioingeniørfaget.
Manfred Eicher
Manfred Eicher (født 1943) er en tysk musikkprodusent.
Av de hundrevis av innspilingene gjort av Eicher kan nevnes samarbeidet med artister som Keith Jarrett, Jan Garbarek, Chick Corea, Gary Burton, Dave Holland, Egberto Gismonti, Paul Bley, Pat Metheny, Paul Motian, Dino Saluzzi, John Surman, Ralph Towner, Terje Rypdal, Bobo Stenson og The Art Ensemble of Chicago.
Norbert Brunner
Norbert Brunner (født 21. juni 1942 i Naters i Valais i Sveits) er en sveitsisk katolsk prlat og biskop emeritus av Sitten. Fra 2010 til 2013 var han president for den sveitsiske bispekonferanse.
Prest
Den 6. juli 1968 ble han presteviet. Deretter studerte han moralteologi og kanonisk rett ved Universitetet i Fribourg. I 1970 ble han lærer og prefekt ved Maria Hilf internatskole i Schwyz. I 1972 flyttet han til bispedømmet Sion og fra 1972 til 1987 var han kansler og notar samt rektor for Vår Frue-katedralen i Sion. Etter å vært bispedømmeøkonom fra 1988 til 1991, ble Norbert Brunner utnevnt til generalvikar for biskopen av Sitten.
Biskop
Den 1. april 1995 utnevnte pave Johannes Paul II ham til biskop av Sion. Hans forgjenger kardinal Henri Schwery bispeviet ham den 9. juni 1995. Medkonsekratorer var erkebiskop Peter Zurbriggen, apostolisk nuntius til Mosambik, og biskop Henri Salina C.R.A., abbed av Saint-Maurice. Norbert Brunner var medlem av presidiet for den sveitsiske biskopskonferanse (SBK) fra 1998. I 2010 ble han valgt til president for den sveitsiske bispekonferanse; I 2013 etterfulgte St. Gallen-biskop Markus Büchel ham.
Den 5. juni 2013 kunngjorde Brunner sin avgang som biskop. Pave Frans «betraktet med sympati» og tok skritt for å finne en etterfølger. Brunner forble i vervet til hans etterfølger tiltrådte. Den 8. juli 2014 aksepterte pave Frans hans avskjed og utnevnte Jean-Marie Lovey C.R.B. som sin etterfølger. Han ble innsatt i embetet 28. september 2014.
Etter sin utnevnelse til biskop uttalte Brunner at han anså avskaffelse av sølibatet og bruken av viri probati som mulig «av teologiske grunner og kirkens forfatning«». I forkant av Gay Pride 2001 i Sion forklarte han så at «under dekke av en legitim bekymring med berettigede argumenter» ble det spilt et «diabolsk spill» her, og denne uttalelsen utløste et uventet ekko i media.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Les Paul
Lester «Les Paul» William Polsfuss (født 9. juni 1915 i Waukesha i Wisconsin i USA, død 13. august 2009 i White Plains i staten New York) var en amerikansk jazz- og pop-gitarist. Han var en pioner innen utviklingen av den elektriske gitaren.
Bakgrunn
Les Paul ble født i Waukesha i Wisconsin som Lester William Polsfuss. Senere begynte en forenklingsprosess av navnet. Familien forenklet navnet sitt til Polfus, og Lester forenklet det senere enda mer. Hans foreldre var George og Evelyn Polsfuss.
Les Paul ble først interessert i musikk da han var åtte år, da han begynte å spille på munnspill. Etter å ha prøvd seg på banjo fikk Paul så interesse for gitaren.
Musiker
I trettenårsalderen var Paul allerede begynt å spille halvprofesjonelt som countrygitarist, og da han var sytten år spilte han med Rube Tronson's Cowboys. Litt etter gikk han ut av skolen for å flytte til St. Louis og ble medlem av Wolverton's Radio Band.
I 1930-årene arbeidet Paul i Chicago, hvor han spilte jazz i radioen. Pauls to første albums utkom i 1936, det ene under navnet Rhubarb Red (Pauls country-pseudonym), og det annet som en del av bluessangeren Georgia Whites band.
Paul var ikke spesielt begeistret for de halvakustiske gitarer som ble solgt i 1930-årene, og begynte å eksperimentere med sine egne designs.
I 1938 flyttet Paul til New York, og fikk en plass i radioshowet Fred Waring's Pensylvannians. I 1943 flyttet Paul igjen, denne gang til Hollywood, hvor han grunnla en ny trio. Den 2. juli 1944 spilte Les Paul i den første Jazz at the Philharmonic concert i Los Angeles sammen med blant andre Nat King Cole, som stand-in for Oscar Moore. Pauls trio spilte også i Bing Crosbys radioshow samme år. Crosby sponset så noen av Pauls opptakelser, og Paul og Crosby spilte inn noen numre sammen, deribladt It's Been A Long, Long Time, som blev en stor hit i 1945. Foruten å spille med Crosby og The Andrews Sisters, utgav Pauls egen trio også en rekke albums sist i 1940-årene.
Elektrisk gitar
I 1941 designet, og bygget Les Paul en av de første elektriske gitarer (men den var også selvstendig oppfunnet av Leo Fender og Adolf Rickenbacker omkring den samme tid).
Les Paul-gitaren er oppkalt etter Les Paul, som var den første som gikk til Gibson med ideen om å lage en elektrisk gitar i hel tre først i 1945. Etter at Gibson først hadde gitt ham avslag, henvendte de seg senere til Les Paul med sitt designkonsept og han kom med to forslag. Det ene var at gitaren skulle anses som et luksusinstrument; gitaren skulle alltid produseres i en gull-modell (gold-top) og at man brukte en stol som strengene vikles rundt om. Det første forslaget ble akseptert og man har alltid kunnet kjøpe en gold-top Les Paul, men på grunn av problemer med intonasjonen fantes Pauls stoldesign bare på de første Les Paul-gitarer som ble laget. Les Paul-gitaren kom i salg i 1952, og har vært i salg siden da (unntatt årene 1960 til 1968 da Gibson SG skulle erstatte den, også under navnet Les Paul).
Gibson Les Paul-gitarer har blitt solgt nesten uavbrutt siden 1954.
Les Paul døde av lungebetennelse i 2009.
Medisinsk etikk
Medisinsk etikk er en del av den medisinske filosofi og består av etikk som gjelder for medisinsk virksomhet. Medisinsk etikk, har sub-kategorier for medisinske spesialiteter, som for eksempel, sykepleieetikk.
Historie
Medisinsk etikk har sitt fundament i den hippokratiske ed, sammen med jødedommen og kristendommen. På 17 - og 1800-tallet, utviklet medisinsk etikk seg til et eget område med forfattere som Thomas Percival.
I løpet av 1900-tallet var et brudd på medisinsk etikk, for eksempel eksperimenter på mennesker i Nazi-Tyskland, tvungen sterilisering og Vipeholmsexperimenten.
Ved slutten av 1900-tallet var utviklingen av bioteknologi et nærliggende området, og bioetikk dukket opp rundt problemer om bruk av humane celler i dyr.
Wilhelm Adelsten Maribo
Wilhelm Adelsten Maribo (opprinnelig skrevet Mariboe; fornavnet også skrevet Vilhelm) (født 1814 på Økern gård i Østre Aker, død 1901) var en norsk jurist, kunsthistoriker og mesén.
Han var sønn av Ludvig Mariboe. Faren hadde jødisk bakgrunn, men hadde selv gått over til kristendommen, og kom til Norge fra København i 1804 som sekretær for Bernt Anker.
Han ble cand.jur. ved Det Kongelige Frederiks Universitet i 1837, og var stiftsoverrettsprokurator i Christiania i perioden 1843–61, deretter stiftsoverrettsassessor (dommer) til han søkte avskjed i 1875.
Han viet seg senere til sin store interesse, kunst og kunsthistorie, og foretok mange studiereiser særlig i Italia. Han var sammen med Frederik Ludvig Vibe den vesentligste drivkraften bak opprettelsen av Skulpturmuseet i Christiania, som stod ferdig på Tullinløkken i 1881 (bygningen ble senere midtpartiet i Nasjonalgalleriet). Han var også direktør (styremedlem) i Christiania Sparebank fra 1859. Han var barnløs og testamenterte sine midler til Selskabet for Norges Vel og ulike legater.
Han ble gift i 1843 med sin kusine Hedwig (Theresia Francisca) Sonnleithner (f. 1814 i Wien, d. 1891), datter av den østerrikske juristen, regjeringsråden, librettisten og teaterdirektøren Joseph Sonnleithner (1766–1835) og Wilhelmine Mariboe.
Maria Ohisalo
Maria Karoliina Ohisalo (født 8. mars 1985 i Helsingfors) er en finsk politiker og representerer Gröna förbundet. Hun var finsk innenriksminister først i Regjeringen til Antti Rinne fra 6. juni 2019 til 10. desember så i Sanna Marins regjering fra 10. desember 2019 til 19. november 2021.
I 2019 ble hun valgt til Gröna Forbundets partileder uten motkandidat.
Nic Schröder
Biografi
Schröder fikk sitt gjennombrudd som sanger som medlem av gruppen Nic & the Family, som er kjent for sangen «Hej hej Monika» fra 2004, en sang som i 2006 ble stemt fram som «årtiondets sommarplåga» («tiårets sommerhit») i Aftonbladet.se.
Nic ledet sommerferieprogrammene Hej hej sommar 2006–07 (og i 2008) og Sommarlov 09 i 2009 (da sammen med Ola Selmén). Nic og Ola ledet også programmet Stressa ner, som ble sendt på SVT B den 16. desember 2008.
Øyvind Skarbø
Øyvind Skarbø (født 9. april 1982 i Norge) er en norsk trommeslager og komponist, som vokste opp på Stranda og nå bor i Bergen.
Biografi
Skarbø studerte trommer under Terje Isungset ved Griegakademiet, og har i tillegg gjennomført studier i norsk, cubansk og nigeriansk tradisjonsmusikk. Han er en ledende skikkelse på den norske improvisasjonsscenen, både som utøver og som leder av en rekke band. Hovedprosjektene til Skarbø er 1982 og Bly de Blyant som har sluppet en serie med album på det norske plateselskapet Hubro, og han har nytt stor anerkjennelse i internasjonale media i tillegg til å motta Vossajazzprisen i 2016.
Da han fikk i oppdrag med å lage et bestillingsverk til Nattjazz i Bergen i 2019, satte han sammen et helt nytt band under navnet Skarbø Skulekorps hvor medlemmene kledde seg opp i skolekorpsuniformer han hadde kjøpt på Finn.no. Bandet ga ut sitt første album, Skarbø Skulekorps, i 2019 og oppfølgeren Dugnad i 2021. For Dugnad fikk Skarbø Edvard-prisen 2022 i åpen klasse.
Skarbø har organisert Øyvind Jazzforum, en konsertserie for impromusikk, siden 2006.
Katri Kulmuni
Katri Briitta Ilona Kulmuni (født 4. september 1987 i Torneå) er en finsk politiker Centern (Finland). Hun har vært medlem av Finlands riksdag siden 2015. Siden 2019 er hun styreleder for sitt parti og Finlands finansminister. I Antti Rinnes regjering var hun næringsminister, og da hun i september ble partileder ble hun også visestatsminister. Etter at Sanna Marins regjering tiltrådte 10. desember 2019 ble hun finansminister. Kulmuni gikk av som finansminister den 5. juni 2020. Noen dager tidligere hadde avisen Suomen Kuvalehti avslørt at Kulmuni hadde brukt konsulenttjenester for nærmere 50 000 euro, som hun hadde latt ministeriet betale.
Fredsavtale
En fredsavtale er en enighet mellom to eller flere parter, vanligvis stater eller regjeringer, der en formelt ender en krig eller konflikt som har eksistert mellom de to partene. En fredsavtale er ikke det samme som en våpenhvile, en avtale der en oppnår en enighet om å stoppe fiendtligheter, eller overgi seg, for å midlertidig eller permanent stoppe kamphandlinger. En våpenhvile kan ofte var en forløper til en endelig fredsavtale, med en fredsprosess imellom.
Avtalemomenter
En fredsavtales innhold er ofte avhengig av konfliktens art. I de største konfliktene mellom flere parter kan det ofte resultere i en internasjonal avtale som dekker alle temaer eller avtaler signert mellom hver part.
En borgerkrig kan løses med en fredsavtale, noe som skjedde i for eksempel Nepal, Burundi og Guatemala, men fredsavtale ender ikke alltid borgerkriger, som i den amerikanske borgerkrigen der den ene parten ble beseiret og regjeringen kollapset. Koreakrigen er et eksempel på en krig som ble stoppet av en våpenhvile, men aldre formelt avsluttet med en fredsavtale.
Villa Sult
Villa Sult er adressen til og rommer hovedaktivitetene til Stiftelsen Institutt for spiseforstyrrelser. Adressen en Kruses gate 8 i Oslo. Institutt for spiseforstyrrelser ble etablert som ideell stiftelse av Pål Georg Gundersen og Finn Skårderud i begynnelsen av 2014. Organisasjonen er en videreføring av psykiater Finn Skårderuds foretak Institutt for spiseforstyrrelser, etablert i 1997. I 2019 mottok Villa Sult Wenche Foss' ærespris.
Villa Sult bidrar også med omfattende kurs- og seminarvirksomhet, og ikke minst med veiledning av kliniske miljøer i Norge og utland. Det dreier seg om veiledning til behandlingsmiljøer for spiseforstyrrelser, til miljøterapeutiske enheter og ikke minst til barnevernstiltak.
Instituttet i seg selv er en rammeorganisasjon for flere virksomheter: behandling, forskning, undervisning og utdannelse. Siden åpningen i september 2014 har det vært drevet omfattende og bredspektret klinisk virksomhet for personer med spiseforstyrrelser.
Kjernevirksomheten er psykoterapi. Denne drives både individuelt, i grupper, for par og familier, samt at det drives psykopedagogisk arbeid. En sentral ambisjon for virksomheten er «Lave terskler og høye kompetanser». Det satses således på lavterskeltilbud. Eksempler er gratis drop-in tilbud til alle, det vil si personer med spiseforstyrrelser, venner, familie, kolleger, helsearbeidere, lærere med mere. Et annet tiltak er «Rask Respons», som er et tilbud for å gi familier med «nysyke» barn og unge med spiseforstyrrelser meget rask hjelp. Et tredje eksempel er åpen og gratis lunsj hver onsdag.
Marco Reus
Marco Reus (født 31. mai 1989) er en tysk fotballspiller som spiller for Borussia Dortmund og Tysklands herrelandslag i fotball. Han spiller hovedsakelig ving, men er fleksibel på samtlige posisjoner i angrep. Han er kjent for sin teknikk, hurtighet og allsidighet.
Reus startet sin karriere i Borussia Dortmunds ungdomsakademi, før han som 17-åring signerte for Rot Weiss Ahlen. Reus signerte for Bundesliga-klubben Borussia Mönchengladbach i 2009, hvor han fikk sitt internasjonale gjennombrudd. Borussia Mönchengladbach er klubben Reus har hatt mest innflytelse i, og i hans siste sesong for klubben scoret han 18 mål og hadde 8 assist og ledet laget til klubbens aller første Mesterligaspill. Reus ble i samme sesong kåret til årets fotballspiller i Tyskland (Fußballer des Jahres), og påfølgende sommer fullførte han overgangen til moderklubben Borussia Dortmund for 18 millioner euro. Reus ble fort en suksess og har siden vært et regelmessig tilskudd til laget. Reus har nummer 11 i Borussia Dortmund.
Reus har også en aktiv landslagskarriere. Han debuterte mot Tyrkia 7. oktober 2011 og ble senere tatt ut til Fotball-EM 2012 i Polen og Ukraina. Siden har Reus vært et regelmessig tilskudd til Tysklands landslag. Reus spilte fast på Dortmund-laget som i 2013 nådde Mesterligafinalen, og duoen han og Mario Götze utgjorde for tyskerne, ble kalt moderne tids beste, tyske duo, av blant annet Bayern München og Tyskland-legendene Franz Beckenbauer og Lothar Matthäus. Samme år vant Reus den tyske supercupen med Borussia Dortmund mot nettopp Bayern München.
I 2014 ble Reus kåret til fansens spiller av supporterne til Borussia Dortmund, og vant også en plass i UEFA Team of the Year.
Tidlig karriere
Reus er født og oppvokst i Dortmund. Som 5-åring startet han å spille for lokalklubben Post SV Dortmund, før han to år senere ble signert av Borussia Dortmunds ungdomsakademi. Han spilte for Dortmund frem til sommeren 2006, da signerte han for U19-laget til Rot Weiss Ahlen. I løpet av sin første sesong for klubben, spilte han 5 kamper for U19-laget, hvor han scoret i sine to første kamper. Påfølgende år ble Reus tatt opp til A-stallen som da spilte i Regionalliga. Reus spilte 14 kamper for laget, derav 2 hvor han startet. Reus noterte seg to scoringer for klubben denne sesongen, der en av scoringene kom i siste, og avgjørende serierunde, som gjorde at Rot Weiss Ahlen rykket opp til 2. Bundesliga. Reus fikk sitt store, nasjonale gjennombrudd som profesjonell fotballspiller i 2008-09-sesongen, da han spilte 27 kamper og scoret 4 mål. Kommende sommer signerte Reus for Bundesliga-klubben Borussia Mönchengladbach.
Borussia Mönchengladbach
25. mai 2009 signerte Reus en fireårskontrakt med Bundesliga-klubben Borussia Mönchengladbach. 28. august scoret han sitt først mål for klubben mot 1. FSV Mainz 05 i et soloraid på 50 meter. Målet fikk senere tittelen «Ukens mål» i Bundesliga, og siden ble Reus en fansfavoritt og en profilert målscorer for klubben og manager Lucien Favre. I 2011-12 sesongen startet Reus med utmerket form, og noterte seg 7 mål på 12 kamper. Med en utkjøpsklausul på 18 millioner euro tiltrakk han seg oppmerksomhet fra forskjellige fronter, og samtidig hintet mot en overgang til moderklubben Borussia Dortmund gjennom at hans idol, Arsenal- og Tsjekkia-stjerne Tomáš Rosický, spilte der i seks år før overgangen til Premier League-klubben i 2006.
2012-13 sesong
4. januar 2012 signerte Reus for moderklubben Borussia Dortmund for en sum på omtrent 17,1 millioner euro (127 millioner norske kroner). Avtalten gjorde at Reus ble Dortmund-spiller ut 2017-sesongen. Reus skal angivelig ha avslått et tilbud fra Bayern München samtidig som han skrev under for Dortmund. Reus uttalte seg følgende om overgangen, «Jeg har bestemt meg for å ta det neste steget i min karriere til neste sesong. Jeg ønsker å spille for en klubb som er tittelutfordrer og samtidig garanterer meg Mesterligaspill. Jeg ser denne muligheten i Dortmund.» Reus ble offisielt Dortmund-spiller på nytt 1. juli 2012.
Han ble i 2012 kåret til Årets fotballspiller i Tyskland.
I Reus' Bundesliga-debut for Dortmund 24. august 2012, scoret han et mål i lagets 2-1-seier over Werder Bremen. 29. september scoret Reus 2 mål mot sine gamle lagkamerater i Dortmunds 5-0 serier over Gladbach, som sendte regjerende mester Dortmund til topps i Bundesliga etter seks runder.
3. oktober gjorde Reus sin Mesterligadebut, i hvilket han scoret for Dortmund borte mot Manchester City som endte 1-1. Reus scoret også da Dortmund gjestet Santiago Bernabéu og Real Madrid 6. november, som endte 2-2 etter en spektakulær volley-scoring fra Reus. Dortmunds påfølgende oppgjør i Champions League, 21. november, scoret Reus Dortmunds første scoring i en overbevisende 4-1-seier mot AFC Ajax på Amsterdam ArenA, og dermed sikret avansement fra Gruppe D som gruppevinnere.
16. februar 2013 scoret Reus sitt første hat-trick for Dortmund, mot Eintracht Frankfurt, som eneste målscorer. 9. april møtte Dortmund spanske Málaga til returoppgjør i kvartfinalen i Champions League. Reus scoret Dortmunds andre mål i et overtidsdrama hvor Dortmund til slutt gikk videre, 3-2. Kampen fikk tilnavnet «Das wunder von Dortmund» av Dortmunds supportere. Dortmund tok seg videre til finalen etter 4-3 sammenlagt mot Real Madrid, hvor de gikk på et 1-2 nederlag mot ligarival Bayern München.
2013-14 sesong
27. juli 2013 scoret Reus åpnings- og avslutningsmålet i tysk Supercup mot Bayern München, hvor Dortmund vant 4-2.
18. august scoret Reus på straffe mot Eintracht Braunschweig, som ga Dortmund en 2-1-seier, og scoret senere fra krittmerket mot Freiburg, og bekreftet i et intervju at han var blitt utropt til Dortmunds dødballtaker. Reus hadde åpnet sesongen med glimrende form, og var nok en gang høyt ettertraktet av storklubbene rundt om i Europa.
Som sesongen før, vant Dortmund sin gruppe i Champions League, og møtte Zenit i åttendedelsfinalen, hvor Reus scoret Dortmunds andre mål som endte 4-2 i Dortmunds favør. Kampene endte sammenlagt 5-4. Reus scoret og sesongens første og eneste hat-trick da Dortmund gjestet Stuttgart 29. mars. Dortmund vant 3-2. Dortmund trakk Real Madrid i kvartfinalen i Champions League, hvor spanjolene slo Dortmund 3-0 på Santiago Bernabéu i første oppgjør. I returoppgjøret vant Dortmund 2-0 hjemme på Signal Iduna Park etter to scoringer av Reus, men tapte så 2-3 sammenlagt. Reus fullførte sesongen med 23 scoringer og 18 målgivende sammenlagt i alle turneringer.
2014-15 sesong
Reus gjorde comeback etter den månedslange vinterpausen i januar, mot Bayer Leverkusen 30. januar 2015, sammen med nysigneringen Kevin Kampl. 10. februar signerte Reus ny fire-års avtale med klubben, som binder han til Dortmund ut 2019-sesongen. Etter forlengelsen sa Reus: "Jeg er veldig fornøyd om avgjørelsen om å bli i Dortmund. Dortmund er min hjemby og Borussia er min klubb. Jeg ser frem til en suksessfull fremtid med laget og våre fantastiske supportere som alltid støtter oss. Det er mye som skal gjøres, og jeg vil være en del av det."
Landslagskarriere
11. august 2009 ble Reus for første gang tatt opp til Tysklands U21-tropp i en vennskapskamp mot Tyrkia U21, som også ble hans debut.
6. mai 2011 ble han for første gang tatt ut i Joachim Löws A-lagstropp, men grunnet skade måtte han trekke seg fra troppen. Reus debuterte derimot mot, 7. oktober og scoret sitt første mål mot 26. mai 2012. Reus ble også tatt ut i Löws tropp til EM samme år, hvor han scoret i kvartfinalen mot. Tyskland røk ut mot i semifinalen etter et 1-2-tap.
Etter hvert etablerte Reus seg som et regelmessig medlem av Löw's lag i kvalifiseringen til VM 2014 i Brasil og noterte seg fem scoringer og tre målgivende på seks kamper. Reus ble tatt ut i Löws 23-mannstropp til VM, men måtte trekke seg da han pådro seg en ankelskade i generalprøven mot 6. juni. Tyskland vant 6-1.
Tyskland gikk også hele veien til topps i mesterskapet, ubeseiret, og hentet hjem nasjonens fjerde VM-gull. Reus' landslagskamerat Mario Götze, hedret så lagkameraten etter finaleseieren ved å bære rundt Reus' landslagsdrakt med nummer 21.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Karen Symons
Karen Symons (født 19. februar 1967) er en sørafrikansk landhockeyspiller.
Caryn Bentley
Caryn Bentley (født 19. september 1974) er en sørafrikansk landhockeyspiller.
Hun representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2000 i Sydney, hvor laget hennes ble nummer 10.
Morellibreen
Morellibreen er en isbre i Antarktis. Den ligger vest på King Peninsula i Ellsworth Land, 33 km sørøst for Cape Waite, og flyter nordøstover til Abbotisen i Peacock Sound.
Breen ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) fra landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1960-66. Den ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Panfilo S. Morelli, glasiolog ved Byrd-stasjonen i 1961-62.
Arild Kolstad
Arild Kolstad (født 6. november 1943 i Oslo) er en norsk forfatter. Han har skrevet romanene Garderobefortellinger (1970), Barny (1971), Ruth (1972) og Gert (1973), de to sistnevnte er på sett og vis sammenhengende, selv om de kan leses hver for seg.
I 1974 kom romanen Gruer-saken, mens forfatteren vant et stort publikum med romanen Inga Olsens vei mot velstand og lykke (1985). Deretter fulgte Alf Hansens hjemkomst (1986), skuespillene Ringdansen (samme år) og Kaninmidda'n (1988) samt romanen Som sendt fra himmelen (1993). Gruer-saken ble i 1977 overført til TV og sendt i NRKs Fjernsynsteatret. Han har også skrevet og hatt regi på Ripsvin og reinlender som ble vist i Fjernsynsteatret i 1978.
Dudalstinden
Dudalstinden (nordsamisk: Guhtočohhka) er et fjell i Tjeldsund og Gratangen kommuner i Troms og Finnmark. Toppen som har en høyde på 1 275 meter over havet danner grensepunkt mellom kommunene.
Novum Organum
Novum Organum, fullt navn Novum Organum Scientiarum («nytt vitenskapsinstrument»), er et filosofisk verk av Francis Bacon, skrevet på latinsk og publisert i 1620. Navnet henspiller på Aristoteles' verk Organon, som var en behandling av logikk og syllogismer. I Novum Organum fremlegger Bacon et nytt logisk system som han mener er de gamle syllogismer overlegne. Denne har blitt kjent i ettertid som den baconianake metode.
Bacon mente at tingenes essens var å finne ved reduksjon og bruk av induktiv tenkning. Eksempel: For å finne «fenomenet natur» for varme, må man først lage seg en fortegnelse over hvilke situasjoner som man kan finne varme i. Så bør man sette opp en annen liste, nemlig over situasjoner som ligner på de på første listen, men der det ikke forekommer varme. En tredje fortegnelse skal omfatte situasjoner hvorunder det kan variere, altså noen ganger med og noen ganger uten varme. Varmens årsak, eller «formnatur», må da være det som første liste har felles, annen liste mangler og tredje liste har i varierende grad.
Tittelillustrasjonen til Novum Organum viser en gallion som seiler mellom de mytiske Herkulessøylene som står på hver sin side av Gibraltarstredet og som marker hvor det vel kartlagte Middelhavet slutter og det da overveiende Atlanterhavet begynner. Søylene, som kan sees på Middelhavets grensemarkører, er blitt knust, og slik åpnes det for en ny verden av oppdagelser.
Johann Baptist Cysat
Johann Baptist Cysat (latinisert Cysatus, fransk: Jean-Baptiste Cysat, født ca 1587 i Luzern, død 17. mars 1657 i Luzern) var en sveitsisk jesuitt, matematiker og astronom.
Bakgrunn
Han var det åttende av 14 barn. Faren Renward Cysat (1545–1614) var fra 1575 Kanzler i Luzern, og publiserte den første europeiske boken om Japan (Von den Japanischen Inseln und Königreichen) i 1586.
Jesuitt, astronom
I 1604 ble Cysat medlem av Jesuittordenen, og ble teologisk student i mars 1611 i Ingolstadt. Der møtte han Christoph Scheiner og hjalp ham med å observere solflekker. Dette skulle senere bli et stridspørsmål mellom Scheiner og Galileo Galilei.
I 1618 ble Cysat professor i matematikk ved Universitetet i Ingolstadt, hvor han etterfulgte Schneider i hans embede, og dermed kunne fortsette sitt arbeide med astronomiske problemer. Cysat ble en av de første som tok bruk av det nyutviklede teleskopet.
Cysats viktigste arbeide var om kometer, og han observerte 1618 års komet. Han publiserte deretter en monograf om kometen, kalt ''Mathemata astronomica de loco, motu, magnitudine et causis cometae qui sub finem anni 1618 et initium anni 1619 in coelo fulsit. Ingolstadt Ex Typographeo Ederiano 1619'' (Ingolstadt, 1619).
Cysat så nok detaljer til å bli den første til å beskrive kometers nuclei (kjerne), og han var i stand til å følge kjernens progresjon fra en fast skikkelse til en fylt med stjerneaktige partikler. Cysats tegninger av kometiske nuclei ble medtatt også andre forskeres kartarbeider. Hans observasjoner av kometen var så detaljerte at han ennå i 1804 fremdeles ble ansett som en av de mest fremstående av kometobservatørene. Det nevnte arbeide omfattet også Cysats observasjoner av Orion Nebula (han er noen ganger - sannsynligvis feilaktig - blitt ansett som denne stjernetåkens oppdater), som han sammenlignet med kometens karakteristika.
Cysats bok er også bemerkelsesverdig fordi den ble trykket av en kvinne, Elizabeth Angermar. Under 1600-tallet var trykkerlaugenes regler slik at de til tider tillot enker og døtre å overta sine ektemenns eller fedres forretninger.
Cysat observerte også den fullstendige måneformørkelsen i 1620. Han gjorde tjeneste som rektor ved jesuittkollegiet i Luzern fra 1624 til 1627. Etter et opphold i Spania i 1627, der han underviste ved jesuittenes Colegio Imperial de Madrid, kom han til Ingolstadt i 1630. Han ble så rektor i Innsbruck i 1637 og i Eichstätt i 1646.
Johannes Kepler besøkte Cysat i Ingolstadt, men bare ett brev fra deres korrespondanse, datert 23. februar 1621, er bevart. Den 7. november 1631 observerte Cysat den delvise passasje over solen av planeten Merkur (Merkurdurchgang) som Kepler hadde forutberegnet.
Cysat vendte senere tilbake til sin hjemby Luzern, der han døde 17. mars 1657.
Månekrateret Cysatus er oppkalt etter ham.
Rui Faria
Rui Filipe da Cunha Faria (født 14. juni 1975) er en portugisisk fotballtrener, kjent som José Mourinhos høyre hånd i mange år. Per 2017 er han assistenttrener for Manchester United FC. Faria forlot United etter 2017/2018-sesongen.
Artek
Artek kan være
Arne Monn-Iversen
Arne Eirik Monn-Iversen (født 5. juli 1931 i Oslo, død 15. juli 2014) var en norsk fiolinist, og bror av Egil Monn-Iversen. Han var gift med sangerinne og kordirigent Kiss Monn-Iversen og hadde to sønner.
Utdanning og virke
Monn-Iversen fikk grundig klaverundervisning og studerte fiolin med Ernst Glaser. Han ble i 1953 ansatt som fiolinist i Oslo filharmoniske orkester hvor han spilte til 1996 da han gikk av med pensjon etter 43 års virke. De første ti årene spilte han i 2. fiolingruppen, og skiftet etter det til 1. fiolingruppen. I orkesteret tilrettela han tjenesteturnus for begge fiolingruppene og førte oversikt over den enkelte musikers tjenesteytelse. I en årrekke spilte han leilighetsvis klaver og celesta i Oslo-Filharmonien som først på 1980-tallet fikk egen orkesterpianist i fast stilling. Han hadde ry for å være en fremragende orkestermusiker som aldri gikk på akkord med kvalitetskravene.
Kammermusiker
Fra 1959 til 1960 spilte Monn-Iversen 2. fiolin i Hindarkvartetten, og grunnla senere Monn-kvartetten med fiolinisten Sonja Wold, bratsjisten Geoffrey Gotch og cellisten Geir Tore Larsen. I sin virketid var Monn-kvartetten aktiv både i konsertsalene og i platestudioene.
Allroundmusiker
I likhet med kollegaen Kai Angel Næsteby var Monn-Iversen en svært aktiv studiomusiker som fungerte som konsertmester og regissør for studiobesetninger ved hundrevis av plateopptak. Han var også konsertmester for en rekke ad hoc-orkestre som eksempelvis Collegium Musicum. Dette kammerorkestret var domkantor Rolf Karlsens faste orkester ved oratorieframføringer i Oslo domkirke. Monn-Iversen har også dirigert en rekke amatørorkestre som Oppegård Kammerorkester, Borg Symfoniorkester og Bryn Orkesterforening.
This Is 40
This Is 40 er en amerikansk komedie fra 2012. Filmen er produsert, skrevet og regissert av Judd Apatow, og har Paul Rudd og Leslie Mann i hovedrollene.
Filmen er en spin-off fra Knocked Up (2007), der Ben (Seth Rogen) og Allison (Katherine Heigl) var hovedkarakterene.
Handling
Noen år etter at vi så dem som et birollepar i Knocked Up, møter vi igjen Pete (Paul Rudd) og Debbie (Leslie Mann) i hovedrollene, og ser hvordan situasjonen er og hvordan den utvikler seg for ekteparet.
PWB/UNIX
Programmer's Workbench (PWB/UNIX) er en tidlig versjon av operativsystemet Unix som ble skapt i Bell Laboratories Computer Science Research Group av AT&T. Dens uttrykte målsetning var å sørge for et tidsdelt arbeidsmiljø for store grupper av programmerere, som skrev programvare for store batchprosesserende datamaskiner.
PWB/UNIX ble lansert i 1977. Kildekoden var basert på minidatamaskinen PDP-11, men programmer ble ofte skrevet for andre datamaskiner, deriblant IBM System/370, UNIVAC 1100 serien og SDS Sigma serien.
Alison Dare
Alison Dare (født 5. desember 1965) er en sørafrikansk landhockeyspiller.
Hun representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2000 i Sydney, hvor laget hennes ble nummer 10.
Kaan Kairinen
Kasper Kaan Özden Kairinen (født 22. desember 1998) er en finsk fotballspiller som spiller for den tsjekkiske klubben Sparta Praha.
Inter Turku
Kairinen kom opp igjennom ungdomsavdelingen til Inter Turku, og fikk sin debut i Veikkausliiga 25. oktober 2014 mot FF Jaro. Han kom inn for Kalle Kauppi i det 70 minutt i 0-1 tapet på hjemmebane. Kairinen ble den nest yngste spilleren i Inter Turkus historie som har spilt for klubben, da han debuterte i en alder av 15 år.
Midtjylland
Den 1. februar 2016 signerte Kairinen en treårskontrakt med. Kairinen fik sin debut i 5-2 tapet borte mot SønderjyskE 12. mai 2017 da han kom inn i det 90. minutt for sin landsmann Markus Halsti.
Skive
Den 15. august 2017 ble Kairinen lånt ut til 1. divisjons klubben Skive ut året. Kairinen fikk sin debut 20. august 2017 i 2-2 kampen hjemme mot Velje, da han kom inn i det 78. minutt for Ayinde Lawal.
Inter Turku
Den 6. august 2018 ble Kairinen lånt tilbake til gamleklubben Inter Turku ut sesongen 2018.
Lillestrøm
Den 5. januar 2020 ble det klart at Kairinen ble lånt ut til OBOS-liga laget.
Landslagskarriere
Kairinen fikk sin debut på Finlands landslag 8. januar 2019 i vennskapskampen mot Sverige, han kom inn etter 54 minutter for Rasmus Schüller.
Nettop
En nettop, også kalt miniatyr-PC, Mini-PC eller Smart Micro PC, er en liten, rimelig, strømbesparende, legacy-free stasjonær PC som er konstruert for oppgaver som internett-surfing, aksessering av webapplikasjoner, dokumentprosessering og avspilling av video og lyd. Ordet nettop er et teleskopord for internett og Stasjonær PC (desktop). Det er motparten til en Nett-PC.
Skihopping under Vinter-OL 1984 – Normalbakke
Skihopping under Vinter-OL 1984 – Normalbakke ble holdt i Igman-Olympiabakkene i Sarajevo i Jugoslavia i februar 1984.
Luntu Ntloko
Hun representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2000 i Sydney, hvor laget hennes ble nummer 10.
Håndball-VM 2019 for menn
Håndball-VM 2019 for menn var det 26. verdensmesterskapet i håndball for menn og ble arrangert i Danmark og Tyskland. Arrangementet gikk av stabelen i januar 2019. Dette var andre gangen Danmark var vertsnasjon, og åttende gangen Tyskland var vertsnasjon.
Danmark ble verdensmestre for første gang etter å ha slått Norge i finalen.
Gruppe A
-
---