cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vinterdress
Hetter på vinterdresser lages vanligvis avtakbare, festet med knapper. Dette er for at de lett skal løsne om hetten skulle bli sittende fast i et lekeapparat eller tre, noe som minsker kvelningsrisikoen.
Hellig bryllup
Herskerkult
Myter oppsto gjerne for å forklare ritualer, men med tiden har mytene blitt bearbeidet i sådan grad at det er vanskelig å se deres opprinnelse. Et slikt eksempel er myten kong Minos på Kreta og Minotauros som skjulte seg i labyrinten. Hvert niende år krevde uhyret med oksehode sju athenske unge menn og kvinner som offer. Det vedvarte inntil helten Thesevs hogde hodet av Minotauros ved hjelp av Minos' datter Ariadne. I myten inngår også Minotauros' opphav. Minos hadde lurt Poseidon for hans offer, en prektig okse, og guden hevnet seg ved å la Minos' hustru Pasifaë bli fylt av en unaturlig seksuell lidenskap for oksen, noe som førte til at hun fødte Minotauros. Kong Minos skjulte denne skammen i en kunstferdig labyrint.
Forskeren Britt-Mari Näsström har konstatert at det er ikke lett å finne meningen bak myten. Den er farget av Athen og det greske fastlandets oppfatning av Kreta på 400-tallet f.Kr. mens den minoiske kulturen hadde gått under tusen år tidligere. Labyrinten (som betyr «Dobbeløksens hus») var ikke noe annet enn palasset på Knossos. Fortellingen om Pasifaës underlige lyster var uforståelig allerede i antikken, og ble forsøkt forklart med at hun hadde en elsker ved navn Tauros, og fødte tvillingene Minos og Tauros, mens Pausanias på 100-tallet e.Kr. opplyste at Pasifaë ble dyrket som en månegudinne (hennes navn betyr «den som skinner over alt»), og Hesiod ga henne på 600-tallet f.Kr. en plass i Theogonien som en datter av solkongen Helios.
Näsström mener at myten er gammel og antagelig knyttet til indoeuropeiske kulturer. I gammelindisk mytologi finnes en parallell, solgudinnen Saranyu som giftet seg med solguden Vivasvant, etter å ha født urtvillingene Tama og Yami, som igjen fødte det første menneske, Manu, et navn som minner om Minos. Deretter flyktet Saranyu i form av en hoppe og Vivasvant følger etter i form av en hvit hest. Selv om mytene er forskjellige har de likheter. Også myten om Minotauros involverer dyreofringer. Poseidon opptrer som en hestegud sammen med modergudinnen Demeter, og avkommet er også en hest. Deres forening er et hellig bryllup der de i likhet med de indiske guddommene opptrer i dyreskikkelse. Dyreskikkelsen kan spille på guddommenes egenskaper. Når Poseidon opptrer som hest og Zevs som en okse for å forplante seg, kan det tolkes som at de innehar dyrenes styrke og kraft, men også at de samme dyrene er viktige offermaterie. Guddommen opptrer både som offer og som mottaker for ofringen.
Ofringer av okser og hester, som kommer til uttrykk i rituelt drama og hellig bryllup, danner et tydelig mønster i de tidlige indoeuropeiske religionene, særlig blant folk som levde av kvegdrift. Guden eller gudinnen går inn i offerdyret og gir offerhandlingen en seksuell aspekt, noe som kommer til uttrykk i et symbolsk samleie mellom menneske og dyr, noe dronningen eller kongen representerer. De kongelige blir identisk med guden, og deres makt eller ære økes. «Bak mytenes beskrivelser av lystne dronninger og skammelige gjerninger skjuler det seg eldgamle ritualer som virkelig har til hensikt å løfte herskeren til å bli en guds like under et offerritual og bekrefte makten hans. Minos' skam er i virkelighetens Minos' ære, når myten ikke lenger får skygge for riten,» skrev Näsström.
Hinduisme
I hinduisme, devadasi (देवदासी / ದೇವದಾಸಿ; «Guds tjener») er en indisk religiøs tradisjon hvor en pike ble «giftet» og dedikert til en guddom (deva eller devi) eller til et hindutempel. Det besto av aspekter av framføring tilsvarende til de som skjedde i tempelet foruten også i hoffet og verdslige sammenhenger. Opprinnelig, i tillegg til denne og ved å ta vare på tempelet og utføre ritualer, lærte og praktiserte disse kvinnene sadir, odissi og andre klassiske indiske kunstneriske tradisjoner og fikk en høy sosial status. Selv om de tradisjonelt utførte danser for å lovprise guddommen, var de også involvert inn i et hellig ekteskap over tid. Den moderne baksiden av denne gamle tradisjonen er at devadasis, i henhold til menneskerettsorganisasjonen Human Rights Watch, er tvunget til i det minste i en del tilfeller til å tjenestegjøre som verdslige prostituerte for medlemmer av orden som er av høykaste. Ulike statlige myndigheter i India har fremmet lover som skal forby denne praksisen.
Midtøsten i oldtiden
Former for hellig prostitusjon var utbredt over hele Midtøsten i oldtiden, og som kanskje hadde sin opprinnelse i Babylon med sumerne i en etterligning av ritualet hellig bryllup eller hieros gamos og hvor kongen i bystaten ble assosiert med yppersteprestinnen som representerte gudinnen Inanna, enten symbolsk eller direkte i seksuell omgang, for å symbolisere unionen mellom Dumuzi med Inanna (senere kalt for Ishtar). Inanna var den sumerske gudinne for kjærlighet, fruktbarhet og krigføring. I regionen mellom Eufrat og Tigris var det mange helligdommer og templer dedikert til Inanna. Tempelet Eanna, i betydningen «himmelens hus» i Uruk var det fremste av disse. Tempelet huset nadītu, gudinnens prestinner. Yppersteprestinnen ville velg til sin seng en ung mann som representerte hyrden Dumuzid, Inannas make, i et hellig bryllup, feiret i løpet av den årlige feiringen av akitu (nyttår) om våren ved jevndøgn.
I en del tilfeller, om det tjente en praktisk hensikt: ettersom vanlige folk grep denne anledningen til ha sex med sine egne maker, koordinerte det barnefødsler slik at de ble født om vinteren da det var bedre anledning til å ta seg av dem. Barn født på midtvinteren grunnet disse foreningene ble kalt for «sønner av» eller «døtre av guden».
Gresk mytologi
I gresk mytologi ble bryllupet mellom Zevs og Hera feiret ved Heraion på Samos, og uten tvil i dens arkitektoniske og kulturelle forløpere. En del forskere vil begrense begrepet til rekonstruksjoner, men de fleste har akseptert forlengelsen som en virkelig eller simulert forening for å fremme fruktbarhet. En slik antikk forening var den mellom Demeter og Iasion, oppført i en åker pløyd tre ganger, et primitivt aspekt av den seksuelt aktive Demeter, som fortalt av Hesiod. Lokalisering for kulten var Kreta, opprinnelse mye av de eldste greske myter. I faktisk kultpraksis har dog myteforskeren Walter Burkert funnet bevis i Hellas som «knappe og uklare»: «I hvilken grad som et hellig bryllup ikke var mer enn en måte å betrakte naturen, men en handling uttrykt eller hentydet til i et ritual er vanskelig å si.» Det best kjente eksempelet som overlevde til klassiske Hellas er hieros gamos som ble framført ved Anthesteria, den ene av fire festivaler i Athen. Ektefellen til arkon basileus, Athens arkonkonge, og opprinnelig derfor dronning av Athen, gikk sammen med Dionysos, som antatt representert ved hans prest eller ved arkonkongen selv, i Boukoleion i Agora.
Tantisk buddhisme
I tantisk buddhisme i India, Bhutan, Nepal og Tibet, er yab-yum (bokstavelig «far-mor») et ritual for den mannlige guddommen i en forening med sin kvinnelige make. Symbolismen er assosiert med anuttarayoga tantra hvor den mannlige figuren er vanligvis knyttet til medlidenhet (karuṇā) og dyktige midler (upāya-kauśalya), og den kvinnelige partneren til innsikt (prajñā). Yab-yum er generelt forstått som å representere den opphavlige (eller mystiske) foreningen av visdom og medlidenhet.
Jungs psykologi
Hieros gamos er ett av temaene som psykologen Carl Jung (1875–1961) behandlet i sin bok Symbols of Transformation, og forfatteren Lia Cacciari, inspirert av Jungs tematiske undersøkelse av hieros gamos som en alkymistisk forening av motsetninger, utga romanen Hieros Gamos (Sacred Union) - A Confession (2013). Den fortalte om feiden mellom to søsken i middelalderen som kulminerte i en incestuøs forening.
Wicca
I wicca, den moderne hedenske heksereligion, er det store ritual basert på hieros gamos. Det er generelt en framføring ved symbolisert av en dolk som blir plassert pekende først mot et beger, symboliserende foreningen av den mannlige og kvinnelige guddommen i det hellige bryllup. I britisk tradisjonell wicca er det store ritual tidvis faktisk utført ved ypperstepresten og yppersteprestinnen, en form for sexmagi benyttet i åndelig hensikt. Premissen for sexmagi er konseptet at seksuell energi er en potent kraft som kan bli utnyttet til å transcendere oppfattede virkelighet.
The Masters Tournament 1977
The Masters Tournament 1977 ble arrangert på Augusta National Golf Club i Augusta, Georgia i USA i 1977.
Hej Matematik
Hej Matematik er en dansk popduo som består av Søren Rasted og hans nevø Nicolaj Rasted.
Duoen utga i 2007 singlene Gymnastik og Centerpubben fra albumet Vi burde ses noget mere, og fikk i 2008 en hit med singlen Walkmand, som solgte platina i Danmark. Nummeret er inspirert av en utgivelse fra tidligere Shu-bi-dua gitarist Michael Hardinger.
Martín Palermo
Martín Palermo (født 7. november 1973 i La Plata), er en argentinsk tidligere fotballspiller. Han spilte i angrep og ble blant annet tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika. Palermo har spilt for flere blant annet Estudiantes de La Plata og Boca Juniors fra Argentina og Villarreal, Real Betis og Deportivo Alavés fra Spania.
Atef Saad
Atef Saad (født 20. mars 1988) er en tunisisk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.
Han representerte Tunisia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 62 i maratonløpet.
Liberty
Liberty kan sikte til:
20. etappe av Tour de France 2010
20. etappe av Tour de France 2010 ble kjørt 25. juli 2010 og var den siste etappen i Tour de France 2010. Etappen gikk fra Longjumeau til Paris og Mark Cavendish tok sin femte etappeseier.
2. spurt (Champs-Elysées)
Etter 77,5 km
Eksterne lenker
2010 Tour de France, Stage 11 to Stage 20
Jernbanelinjen Berlin–Dresden
Jernbanelinjen Berlin–Dresden er en tysk jernbanestrekning mellom Berlin og Dresden. Den er en hovedstrekning som forbinder Berlin, Brandenburg og Sachsen.
Strekningen går fra Berlin via Elsterwerda til Dresden, den ble åpnet 1875. Siden 1848 fantes det allerede en strekning over Jüterbog og Riesa, den nye strekningen var imidlertid 12 km kortere.
Die Waffen nieder! (tidsskrift)
Die Waffen Nieder! var et tidsskrift etablert av Bertha von Suttner og Alfred Hermann Fried i 1892 for å fremme fredssaken.
Matthew Upson
Matthew James Upson (født 18. april 1979) er en engelsk fotballspiller.
Luton
Matthew Upson ble født i Hartismere, Suffolk. Han kom til Luton Town som ungdom i 1994. Han signerte profesjonell kontrakt i april 1996, og spilte sin eneste kamp for førstelaget mot Rotherham United i august 1996.
Aronnes skole
Skolen ledes av rektor Birgitte Suhr.
Matthew Upson
Birmingham
Birmingham City fullførte signeringen av Upson fra Arsenal i januar 2003, for en sum av 1 million pund, som kunne stige til 3 millioner pund avhengig av hvor mange kamper han fikk for klubben. Han fikk en leggskade under oppvarmingen til lokalderbyet mot Aston Villa i april 2006, og mistet resten av kampene den sesongen mens han så at laget hans rykket ned til The Championship. Upson fortsatte i klubben mens han jobbet med å komme tilbake fra skaden, var tilbake på banen i desember og scoret ett mål i 3-0 seieren over Plymouth.
West Ham
18. januar 2007 avslo Birmingham et bud fra West Ham på Upson på 4 millioner pund. De avslo også et forbedret bud på 6 millioner pund noen dager senere. Men et tilbud verdt 6 millioner pund, som kan stige til 7,5 millioner pund avhengig av førstelagskamper ble akseptert 31. januar, og Upson signerte en fire og et halvt års-kontrakt med West Ham. Men Upson klarte å pådra seg en leggskade 30 minutter inn i debuten for West Ham mot Aston Villa 3. februar 2007. Og i comebackkampen mot Tottenham i mars 2007 spilte han bare i 11 minutter før han ble byttet av banen, med enda en skade. Upson fullførte sin første hele kamp for West Ham I 2-0 tapet mot Manchester City i august 2007. En uke senere spilte han sin første kamp som West Ham-kaptein i en 1-0 seier over hans gamle klubb Birmingham. 29. desember 2007 scoret Upson sitt første mål I West Hams 2-1 seier over Manchester United. I juli 2008 ble Upsons draktnummer 6 pensjonert, til ære for klubblegenden Bobby Moore, og han tok da nr. 15 som sitt nye nummer.
Den 23. mai 2014 meldte han overgang fra Brighton & Hove Albion til Leicester, hvor han skrev under på en ettårskontrakt. I juli 2015 skrev han under på en ettårskontrakt med den nyopprykkede klubben Milton Keynes Dons FC etter at hans kontrakt med Leicester City var utløpt.
Landslagskarriere
Upson spilte 12 kamper og scoret to mål for det engelske U21-landslaget i perioden 1994-96.
Laotisk skrift
Laotisk skrift (lao. áksǒn láo) er det skriftsystemet som brukes for skrive laotisk. Offisielt er laotisk skrift det eneste skriftssystemet man har lov til å skrive Laos' minoritetsspråk med, selv om hmong-folket foretrekker å bruke det latinske alfabetet. I Thailand skriver den laotisk-talende minoriteten laotisk med thai-skrift, i den grad de i det hele tatt skriver laotisk og ikke thai. Laotisk skrift er en abugida, i likhet med andre skriftspråk i regionen, og skrives fra venstre mot høyre, uten mellomrom mellom ordene; mellomrom fungerer som et komma eller punktum. Laotisk skrift minner veldig om thai-skrift, og hvis man kan lese thai, kan man lett lære seg å lese laotisk skrift. Andre land i regionen har også sine egne skriftsystemer: thai-skrift i Thailand, khmer-skrift i Kambodsja, burmesisk skrift og det latinske alfabetet (i Malaysia og Vietnam).
Historikk
Laotisk skrift har samme opphav som thai-skrift i det alfabetet kong Ramkhamhaeng laget i 1283, og den baserte seg på datidens khmer-skrift, men også, pali og grantha. I motsetning til dagens thai- og laotiske skrift, ble alle vokalene i Ramkhamhaengs thai-skrift skrevet enten foran eller etter konsonanten de hørte til, men ikke over eller under. Dette har senere forandret seg. Dette faktum, samt at det kun finnes én inskripsjon som nevner Ramkhamhaeng ved navn, har fått noen til å foreslå at inskripsjonen er en senere forfalskning. Det meste av Thailands skrevne historie ble ødelagt da brumeserne brente ned Ayutthaya i 1767, og det er derfor vanskelig å overprøve Ramkhamhaeng-inskripsjonens historie, eller å se hvordan thai-skriften har utviklet seg. Thaiene og laotene er uenige om hvilken skrift som er nærmest den «originale» skriften til kong Ramkhamhaeng: Naturligvis mener begge parter at deres skrift ligger nærmere denne originale skriften enn de andres. Noen ganger kalles Ramkhamhaengs skrift sukhothai-skrift, og anses som forgjengeren til både dagens thai- og laotiske skrift.
Historisk har to forskjellige typer skrift blitt brukt i Laos: tham-skrift og buhan-skrift. Tham-skriften ble hovedsakelig brukt for religiøse tekster, som regel skrevet på pali eller sanskrit, mens buhan-skriften ble brukt til å skrive ikke-religiøse tekster, på laotisk. Disse to skriftene er beslektet, men buhan-skriften er forløperen til dagens laotiske skrift.
Den største forskjellen mellom thai og laotisk skrift, kom gjerne med en rettskrivingsreform på 1960-tallet. Denne reformen, som hadde sitt utspring i folkelig uttale, gjorde laotisk skrift enklere og mer fonetisk enn thai-skrift: Man fjernet en del bokstaver som hadde samme verdi som andre bokstaver. (Mange av de bokstavene som ble fjernet ble tidligere brukt for å skrive fremmedord fra språk som pali og sanskrit. Disse språkene har andre og flere lyder enn det laotisk har; for å skrive laotisk, slik som det snakkes, var mange av disse bokstavene overflødige.) I tillegg ble laotisk skrift mer fonetisk, ved at den, i motsetning til andre abugidaer, ikke bruker uskrevne vokaler - alle vokallyder markeres med vokaltegn. Disse skriftreformene hadde rot i folkelig uttale, og skulle gjøre det lettere for folket å lære å lese. Dette gikk særlig ut over bokstaven (r), ettersom denne lyden ikke lenger eksisterer på laotisk; i konsonantkombinasjoner som  (pr), var den ikke uttalt i det hele tatt, og der den stod alene, uttaltes den som [l] eller [h]. Nå brukes kun i fremmedord, om i det hele tatt. Stumme bokstaver (med unntak av, se under) har blitt helt fjernet fra laotisk. Laotisk skrift hadde mange bokstaver som ble brukt til å gjengi sanskrit og pali korrekt. Hvis man skrev disse indiske språkene representerte disse bokstavene forskjellige lyder, mens de på laotisk representerte samme lyd. Ved å fjerne mange av disse bokstavene har laotisk blitt lettere å lese og skrive, men etymologien i fremmedord fra sanskrit og pali (som det er mange av), gjenspeiles ikke i hvordan disse ordene skrives.
Konsonanter
Tabellen under viser de laotiske konsonantene (grunnbokstavene) i alfabetisk rekkefølge, sammen med transkripsjon i henhold til det internasjonale fonetiske alfabetet (IPA), og den vanlige laotiske transkripsjonen. (Det er ingen offisiell transkripsjon for laotisk, så transkripsjonen kan variere. Ofte bærer transkripsjoner preg av fransk rettskrivning, slik at ord gjerne slutter med en stum -e på slutten av ord.) Konsonantene sorteres i tre klasser: høy (h), mellom (m) og lav (l), som markert (dette har betydning for tonen som vokalen som skrives sammen med denne konsonanten har, hvordan dette fungerer beskrives nedenfor). Ettersom det er flere bokstaver som representerer samme lyd, har alle de laotiske bokstavene et «dobbelt navn»: den første er bokstavens lyd etterfulgt at vokalen [oː] og så et ord der denne bokstaven brukes, slik at man vet hvilken bokstav som skal brukes, når et ord staves.
Merk at en bokstav kan referere til en helt annen lyd når den opptrer i slutten av en stavelse, enn når den står først i en stavelse. Der uttale er forskjellig avhengig av hvor en konsonant opptrer i en stavelse, er konsonantens lyd i slutten av en stavelse indikert etter en skråstrek. Laotisk rettskriving er meget regulær, og det er derfor veldig sjeldent at en bokstav som har en annen uttale i slutten av et ord enn det den har i begynnelsen av et ord, blir brukt i slutten av et ord. Det er primært lånord som vil føre til en slik bruk av konsonanter (men også her preges laotisk rettskriving av at ord skal skrives mest mulig likt slik de uttales, som betyr at stumme bokstaver helst ikke brukes i lånord, og at den siste konsonanten i et lånord gjerne endres, for å tilpasses laotisk uttale.
* representerer en lyd /r/, som ikke eksisterer som eget fonem på laotisk. Denne bokstaven brukes kun i fremmedord for å beholde originalspråkets rettskriving, men vil sannsynligvis uttales /l/. Selv i fremmedord der origianlspråket bruker lyden /r/, vil man på laotisk gjerne bruke bokstaven ລ, ettersom ordet da ligge nærmere laotisk uttale.
I slutten av en stavelse kan man kun ha en ustemt plosiv eller nasal. De ustemte plosivene [p], [t] og [k] skrives i laotisk rettskrivning med bokstavene ບ, ດ og ກ, som i begynnelsen av en stavelse representerer en stemt plosiv.
ho nam (førende h): Lavklassekonsonantene (ng),  (j),  (n),  (m),  (l) og  (w) har ingen høyklassekonsonant som representerer samme lyd. Disse kan derfor kombineres med høyklassekonsonanter : representerer da ikke noe eget fonem (den er stum), men indikerer at den etterfølgende konsonanten følger tonereglene for konsonanter av høy klasse. Konsonantene (n),  (m) og  (l) danner sogar ligaturer med : henholdsvis,  og  (sistnevnte kan også skrives som to separate bokstaver - ).
Vokaler
I laotisk skrift er alle vokaler avhengige tegn, det betyr at de må skrives sammen med en konsonant, der en stavelse begynner med en vokallyd, brukes som stum konsonant og vokalbærer. I denne tabellen brukes bokstaven som fast konsonant, som vokalene festes på. Legg merke til at selv vokaler som skrives foran en konsonant skal uttales etter denne konsonantens lyd. Først er det en tabell som har en gjennomgang av grunnvokalene, så følger en tabell over sammensatte vokaler. Noen vokaltegn krever at det er en etterfølgende konsonant; der dette er tilfelle vil stavelsens to konsonanter representeres med, og vokalen er skrevet om den første av disse.
Sammensatte vokaler
En del vokallyder og diftonger krever at man kombinerer to eller flere vokaltegn (og i noen tilfeller konsonanter). Sammensatte vokaler har ofte forskjellige former avhengig av om det er en etterfølgende konsonant, eller om vokallyden er den siste lyden i stavelsen. Der en sammensatt vokal endrer form med etterfølgende konsonant, er denne oppført i kolonnen EK. Diftonger som ender man [-j] kan aldri ha en etterfølgende konsonant, mens diftonger som ender med [-a] kan ha det.
Ichnestoma rostrata
Ichnestoma rostrata er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (13-22 millimeter), bred, hvelvet, halvblankt svart gullbasse. Hannen har gulhvite ytterkanter på pronotum og dekkvinger, dekkvingene også med en gulhvit sømstripe i den bakre delen. Hannen har et T-formet horn i pannen, på hver side av dette en skarp, rett pigg.
Laotisk skrift
Sammensatte vokaler
Legg merke til hvordan vokalen -ະ brukes for å indikere at vokalene ເ-, ແ- og ໂ- skal uttales kort. Med unntak av ໂ-, følger -ະ her samme regel som når den opptrer alene: dersom det er en etterfølgende konsonant, skrives den som ດັດ, og brukes også i en del andre sammensatte vokaler for å indikere kort vokallyd.
Ichnestoma rostrata
Levevis
Artene lever på og nær fjelltopper. De voksne billene (ofte bare hannene) flyr etter regnskyll, hos denne arten er den en god flyger. Begge kjønn har reduserte munndeler som voksne, tar ikke næring til seg og lever ganske kort tid.
Utbredelse
Arten er utbredt i Sør-Afrika (Eastern Cape).
Laotisk skrift
Toner
Det er to tonemerker til: ([maj ti])  ([mai jat ta wa:]), men disse brukes svært sjelden.
Tonemerker er det siste et thai ord alfabetiseres etter, etter grunnkonsonant og vokaltillegg, og disse alfabetiseres i rekkefølgen som er angitt over: ek, tho, ti og jattawa.
Laotiske tall
Etterhvert har de arabiske tallene gjort sitt inntog, og blir stadig mer vanlige i laotiske tekster, men laotisk har sitt eget tegnsett. Tallene minner om de som brukes sammen med thai- og khmer-skrift, men skiller seg likevel en god del fra de andre skriftenes tall.
Tastatur
Laotisk skrives på et tastatur som baserer seg på Kedmanee-oppsettet for å skrive thai. Flere av vokalene som brukes i laotisk skrift skal stå enten over eller under en konsonant, og dette har dette utformingen av det laotiske tastaturet. På skrivemaskiner var armene designet slik at når man ville skrive en vokal som skulle stå over eller under en konsonant, så siktet armene seg inn på den foregående konsonanten man hadde skrevet, og der en skrivemaskin for å skrive et språk som skrives med det latinske alfabetet har ett hakk som armene sikter seg inn mot, hadde en laotisk skrivemaskin to slike hakk: et for størsteparten av bokstavene (konsonanter og vokaler som skriver før eller etter disse konsonantene) og et for de vokalene som skrives over eller under. På grunn av dette, befinner de aller fleste av laotiske vokalene seg i midten av tastaturet med et par stykker helt til venstre, slik at de lett kan treffe dette andre hakket. For å få en vokal som skal være over eller under en konsonant, trykkes denne vokalens knapp etter konsonantens (i motsetning til diakritiske tegn på et norsk tastatur, som skal trykkes ned før den bokstaven de skal stå over). Vokaler som skal skrives før eller etter den konsonanten de tilhører, trykkes ned etter den plasseringen den har i ordet: Dersom vokalen skal stå foran konsonanten, skal den trykkes før konsonanten, og skal den stå bak, trykkes den etter.
Når det gjelder plasseringen av resten av tastene er disse plassert slik at bokstaver som brukes ofte får man uten å holde nede shift-knappen, mens bokstaver som er mer sjeldne, krever at denne holdes nede. Legg merke til at alle vokaltegnene som kan stå over en konsonant finnes i to utgaver: en med bare vokaltegnet og en annen med vokaltegnet og tonemerket mai tho, og for ຳ og ໍ, også mai ek. Dette er gjort både for å gjøre det lettere å skrive, men òg fordi mai tho alene og et vokaltegn skrevet over en konsonant gjerne krasjet. Så lenge disse posisjonene var ledige, kunne de brukes til denne funksjonen.
Vi ser at det laotiske tastaturet også har knapper for all tegnsetting som brukes sammen med det latinske alfabetet, selv om ikke alle disse symbolene brukes i laotisk skrift. I tillegg har vi ₭-tegnet, $-tegnet og bokstaven X. Denne brukes ofte i lærebøker for laotisk som en generell vokalbærer, når man skal vise hvordan volene forholder seg til en konsonant. Merk også at for å få tall, må man holde nede shift-knappen (i likhet med AZERTY-tastaturet som brukes for å skrive fransk).
Ettersom man med en datamaskin, ikke er avhengig av mekaniske armer som er innstilt for å treffe på en viss plass (såkalte «dødknapper»), har det blitt utviklet et tastatur for å skrive laotisk skrift, som er designet, slik at det skal være lettere å gjøre det, enn det eksisterende. Dette tastaturet kalles Alo, og drar nytte av at en knapp på en PC kan være både levende og død, slik at en over- eller under-skrevet vokal kan dele knapp med en konsonant eller en for-/etterskrevet vokal.
Unicode
Laotisk har følgende koder i Unicode. De mange blanke plassene er vitne om at mange tradisjonelle bokstaver har blitt fjernet i moderne rettskrivning, men plassene er holdt åpne, i tilfelle disse bokstavene gjeninnføres. Tabellen er satt opp slik at symbolene har samme plassering som de tilsvarende symbolene til thai-skrift. Dette gjør at symbolene ikke står i alfabetisk rekkefølge for laotisk, der ສ kommer mye før enn den gjør i denne tabbelen. Sammenlignet med tabellen for thai-skrift er det underlig at tegnet ₭, for Laos' valuta kip ikke har plass U+0EBF. Tegnene U+0EBB, U+0EBC og U+0EBD, har ikke noe tilsvarende tegn på thai, og disse plassene er tomme i oppsettet for thai-skriften. Sammenlign gjerne med den tilsvarende tabellen for thai-skrift.
Merk at laotisk skrift ikke følger Unicodes anbefaling om at sammensatte vokaltegn skal kodes som ett enkelt tegn, i stedet kodes det som sine forskjellige komponenter (som betraktelig reduserer antallet tegn som trenger å bli kodet, ettersom alle sammensatte vokaler kan brytes ned til grunnvokaler pluss tegnet ). Videre anbefaler Unicode at symboler kodes i fonemisk rekkefølge (altså i henhold til hvordan et ord uttales), mens laotisk skrift kodes slik som det skrives. Dvs. at et vokaltegn som skrives foran en konsonant (men der lyden leses etter denne konsonantens lyd) kodes før konsonanten. De aller fleste indiske skriftsystemer følger Unicodes anbefaling, og koder vokaltegn som står foran en konsonant, etter denne. Over- og underskrevne tegn, kodes etter den konsonanten de hører til.
Sam Balter
Samuel «Sam» Balter, Jr. (født 15. oktober 1909, død 8. august 1998) var en amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Balter ble olympiske mester i basketball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det amerikanske laget som vant basketturneringen. Det var første gang som basketball var olympisk sport. Tjuetre lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 7. og 14. august 1936. I finalen vant USA med 19-8 over Canada. Balter spilte to kamper i turneringen men han spilte ikke i finalekampen.
Balter spilte collegebasket på UCLA
Jesper Nielsen
Jesper Claes Martin Nielsen (født 30. august 1989 i Norrköping i Sverige) er en svensk håndballspiller. Han er strekspiller, og spiller nå for Füchse Berlin i tysk Bundesliga.
Anne Wedell-Wedellsborg
Anne Wedell-Wedellsborg (født 31. januar 1947) er en dansk sinolog og professor i kinesisk språk og litteratur ved Aarhus Universitet.
Hun er utdannet cand.phil. og har publisert tekster om kinesisk litteratur, språk og kultur. I 2007 ble hun ridder av Dannebrogordenen.
Uro
Uro har flere betydninger:
Robert Jacobsen
Robert Julius Tommy Jacobsen (født 4. juni 1912 i København, Danmark, og død 26. januar 1993) var en dansk kunstner, og var selvlært som skulptør og grafiker. Han har skulpturer både i museer, og offentlige plasser over hele verden. Han bodde i Frankrike til 1969, og var professor i München.
Han mottok Thorvaldsenmedaljen i 1967, Prins Eugen-medaljen i 1974 og Ordre des Arts et des Lettres i 1987.
Hamersley Range
Hamersley Range er et fjellområde i Pilbara i Vest-Australia. Området strekker seg 460 kilometer sørover fra Fortescue-elva i nordøst. Vest-Australias tjue høyeste punkter ligger alle i området, deriblant Mount Meharry på 1249 moh som er det aller høyeste punktet. Det finnes flere canyoner i området.
Karijini nasjonalpark (tidligere Hamersley National Park) som er en av Australias største nasjonalparker inkluderer blant annet Hamersley Range.
Hamersley Range inneholder store mengder jernmalm og flere større australske gruveselskaper har gruver i området.
Polyuretan
Polyuretan, eller PUR, er polymer med flere ulike materialegenskaper: Myk elastomer, skum, samt plast.
Powerflexforinger er i polyuretan.
Fremstilling
Polyuretaner er produkter som gjennom polyaddisjon dannes av di- eller polyisocyanater med en di- eller polyfunksjonell alkohol (polyol). De fleste polyuretaner fremstilles fra tre startmaterialer: Langkjedede polyoler, diisocyanat og en kjedeforlender. En polyuretan laget av disse materialene har en segmentert struktur; blokksampolymer. Det finnes et mykt parti med polyoler med svake krefter i kjeden. Det finnes også et hardt parti som dannes gjennom en reaksjon mellom dioler og diisocyanat. Det harde segmentet har sterke krefter i kjeden som hydrogenbindinger og dipoler, som skyldes den store mengden polare grupper.
ANZAC
Australian and New Zealand Army Corps (ANZAC) var et korps med australske og newzealandske soldater som kjempet i første verdenskrig ved Gallipoli, i Midtøsten og ved vestfronten. Anzac har siden vært brukt som kallenavn på soldater fra Australia og New Zealand, ikke bare for soldater i første verdenskrig, men soldater i krigstid generelt.
Polyuretan
Fremstilling
Polyuretan blir ofte sammenliknet med gummi, hvor den mest kjente forskjellen er desidert bedre slitasjemotstand og levetid på polyuretan og høyere temperaturmotstand på gummi.
ANZAC
ANZAC-dagen feires årlig til minne om de som tjenestegjorde i ANZAC, og alle andre australske og newzealandske soldater som har falt i krig. Dagen markeres hvert år av begge land 25. april, dagen da ANZAC-styrker gikk i land ved Gallipoli-halvøya i 1915, i en vik som senere fikk navnet Anzac Cove. ANZAC-dagen tilsvarer lignende dager som markeres i andre land, som Veterans Day i USA, Remembrance Day i Storbritannia og V-E Day i Europa.
I Australia og på New Zealand er ordet ANZAC særlig beskyttet mot kommersiell utnyttelse.
Historie
ANZAC ble opprettet i Egypt i 1915 og var underlagt den britiske Mediterranean Expeditionary Force. Planene for opprettelsen av korpset begynte i november 1914 mens den første kontingenten med australske og newzealandske tropper fortsatt var underveis i konvoi mot – trodde de – Europa. Etter erfaringene fra tiden da Canadian Expeditionary Force lå i leir på Salisbury Plain ble det bestemt å ikke utsette australierne og newzealenderne for den engelske vinteren, og troppene ble derfor omdirigert til Egypt for trening før de flyttet videre til vestfronten i Frankrike.
Den britiske krigsministeren, Horatio Kitchener, utnevnte general William Birdwood, en offiser i den britisk-indiske hæren, til å lede korpset, og han tok også det meste av korpsstaben fra den indiske hæren. Birdwood ankom Kairo 21. desember 1914 for å ta kommando over korpset.
Det var opprinnelig planlagt å kalle forbandet Australasian Army Corps (Det australasiatiske korps) – dette navnet ble faktisk benyttet i avdelingsdagboken – men protester fra New Zealand førte til at navnet Australian and New Zealand Army Corps ble tatt i bruk. For kontoristene og administrasjonspersonellet var navnet tungvint, så de innførte snart forkortelsen «A. & N.Z.A.C.» eller simpelthen «ANZAC». Kort etter ble det offisielt innført som kodenavn for korpset, men det kom ikke inn i soldatenes daglige språkbruk før etter landsettingen på Gallipoli.
I begynnelsen bestod korpset kun av én fullstendig divisjon; den australske 1. divisjon. I tillegg kom den newzealandske infanteribrigade og to ridende brigader – Australian 1st Light Horse Brigade og New Zealand Mounted Rifles Brigade – som senere inngikk i den sammensatte New Zealand and Australian Division.
Etter evakueringen fra Gallipoli i november 1915 kom de australske og newzealandske styrkene sammen igjen i Egypt. Den newzealandske kontingenten vokste til en egen divisjon, New Zealand-divisjonen. Den australske imperiestyrke gjennomgikk en stor omorganisering som resulterte i to nye divisjoner; 4. og 5. divisjon. (3. divisjon var under oppbygging i Australia og skulle sendes direkte til England og deretter Frankrike.)
Altabakkene
Altabakkene er et skihoppanlegg i Alta i Finnmark. Anlegget ligger på Sandfallet på Aronnes i Alta, og består av fem hoppbakker med størrelse K75 (HS83), K65, K45, K25 og K10. Det er eid av Alta IF. Den største bakken er Finnmarks største hoppbakke, med bakkerekord 84,5 meter, satt av Gudmund Storlien under hovedlandsrennet for 15- og 16-åringer 26. februar 2006.
Tidlig historie og Isbergbakken
I 1909 ble det hoppet i en bakke i Tverrelvdalen, der det kunne hoppes 23-25 meter. Alta ILs hoppbakke på 1930-tallet var Knudsenbakken, som lå bak Ottemgården på Elvebakken. I 1940 ble hovedrennet for Nord-Norge (nordnorsk mesterskap) arrangert i Alta, med hopprenn i Isbergbakken i Tverrelvdalen, som var blitt ombygd til mesterskapet. Bakkerekorden ble forbedret fra 44 til 56,5 meter av Karl Wirkola – far til den senere storhopperen Bjørn Wirkola – som ble nordnorsk mester i kombinert og fikk kongepokalen. Også i 1951 ble hovedrennet for Nord-Norge holdt i Alta, med hopprenn i Isbergbakken, og da forbedret finske Raimo Tuuliainen bakkerekorden til 60 meter.
En ulempe med Isbergbakken var at den lå vendt mot nordøst, og nordnorsk mørketid og mangel på flomlys gjorde at bakken stort sett bare kunne brukes på ettervinteren. Under kretsmesterskapet i 1952 satte Reidar Olaussen ny bakkerekord med 63,5 meter. Det siste rennet i Isbergbakken ble holdt vinteren 1972.
Altabakken
Altabakken på Aronnes ble innviet under hovedrennet for Nord-Norge i 1954. I 1966 ble det nordnorske mesterskapet igjen arrangert i Alta med hopprenn i Altabakken. Etter det mesterskapet lå Altabakken ubrukt i ti år, og det ble i stedet hoppet i andre, mindre bakker, særlig i Raipasbakken, som var blitt utstyrt med flomlysanlegg i 1957. Etter ombygging ble Altabakken gjenåpnet under Altarennet i 1977, som svenske Jan Holmlund vant. Året etter ble det arrangert hoppkarusell på Nordkalotten, og Per Bergerud vant rennet i Altabakken.
Alta og Altabakken var igjen vertskap for det nordnorske mesterskapet i 1984. I 1990 ble junior-NM i hopp og kombinert arrangert der. Da ble bakken modernisert og utbygd, og fikk nytt stillas og nytt dommertårn. Den ene delen av NM i langrenn (stafetter og 30/50 km) ble arrangert i Alta i 1998, men da gikk hopprennene i Trondheim og Meldal. Hovedlandsrennet for 15- og 16-åringer ble arrangert i Altabakken i 2006. Siste større ombygging av anlegget ble gjort i 2009. Da ble K50-bakken utvidet til K65, K40-bakken flyttet og utvidet til K45, og K25-bakken modernisert.
Når nettene blir lange
Når nettene blir lange er en norsk film fra 2000. Filmen er den første og eneste dogmefilmen i Norge, nr. 19 i rekken av filmer som er tildelt Dogme sertifikat. Mona J. Hoel er filmens manusforfatter og regissør. Den er produsert av Malte Forsell og Mona J. Hoel i deres selskap, Freedom From Fear. Hovedrollene spilles av Svein Scharffenberg, Kari Simonsen, Zbigniew Zamachowski, Gørild Mauseth, Benedikte Lindbeck, Turid Gunnes, Geir Kvarme, og Bjarte Hjelmeland. Svein Scharffenberg fikk Amanda for beste mannlige hovedrolle og Kari Simonsen mottok æresprisen for rollen som mamma i filmen.
Handling
Storfamilien drar avgårde for å feire jul i en enkel hytte langt inne på fjellet. En alkoholisert far, en mor i fornektelse, 4 barn med egne familier, polske svigerforeldre og en hund ankommer den iskalde hytta, og bestemmer seg for at denne julen skal bli annerledes. Utover kvelden, i takt med alkoholinntaket, dukker det stadig opp konfrontasjoner, latente følelser og vanvittige historier.
Kjølebrønd
Kjølebrønd (også skrevet Kjølebrønn) er et tettbebygd sted i Kragerø kommune i Telemark.
Kjølebrønd ligger i sørvestre del av Kilsfjorden, i retning sørvest sett fra Kragerø, og er tilgjengelig via fylkesvei 351 fra Tangen (avkjørsel fra E18). Langs fylkesveien strekker Kjølebrønd seg fra Lindheim i nord til Eiet i sør.
Innbyggertallet i Kjølebrønd var i 2011 om lag 150.
Johan Henrik Hegermann-Lindencrone
Johan Henrik Hegermann-Lindencrone (født 30. april 1765 i Fredrikshald, død 9. mai 1849 på gården Rolighed nær København) var en dansk offiser og bror til Diderik Hegermann.
Johan Henrik ble 10 år gammel med i landkadettkorpset i København, og ble i 1783 sekondløytnant ved søndenfjældske Infanteriregiment. I 1787 vendte han tilbake til landkadettkorpset som adjutant og kommandersergent, og ble der frem til 1800. I 1789 ble han premierløytnant, og i 1793 ble han kaptein og à la suite i kronens regiment.
I 1803 tok han avskjed fra yrket, men meldte seg frivillig til tjeneste i kongens livkorps etter Englands angrep på Danmark i 1807. Der ble han i slutten av 1807 forfremmet til major.
I 1808 ble han sekondkommandant i København og kommandant for det sjællandske skarpskytterkorps. Fra 1811 til 1813 var han oberstløytnant og kommandant for Sjællands østkyst, hvor man fryktet en svensk landgang. I 1816 ble han oberst.
I 1815 ble han kammerherre, og den 2. mai 1818 ble han opptatt i den danske adel, under navnet Hegermann-Lindencrone. Tilnavnet Lindencrone stammet fra hans kone, forfatterinnen Mette Louise Christiane Frederikke (født Lindencrone), som han giftet seg med den 26. mai 1797.
I 1823 ble han leder for det 2. livregiment, og denne kommandoen beholdt han frem til sin avgang i 1841. Fra 1828 til 1834 var han også sjef for kongens livkors.
I 1826 ble han utnevnt til Kommandør af Dannebrog, i 1831 til generalmajor og i 1836 til Storkors av Dannebrog.
Johan Henrik trakk seg fra stillingen i 1841, etter uttalelser i et brev til kong Christian VIII om en forestående reduksjon av hærens offiserer.
Austertana Oppvekstsenter (skole)
Austertana Oppvekstsenter – Avdeling skole er en samisk/norsk offentlig grunnskole som ligger i Austertana i Deanu Gielda / Tana kommune, Finnmark fylke. Den har 6 elever i seks skoleklasser, disse er fordelt på klassetrinn fra første til syvende.
Skolen ledes av rektor Hanne Merete Morso Johnsen
Morten Abrahamsen
Morten Abrahamsen (født 1969) er en norsk journalist, bokanmelder og forfatter.
Abrahamsen debuterte som forfatter i 2001 med romanen Ute. I 2003 lanserte han boka På litteraturkjøret, ei lettlest, tynn bok med intro til andre bøker - der målet var å lokke gutter til å lese litteratur.
The Masters Tournament 1976
The Masters Tournament 1976 ble arrangert på Augusta National Golf Club i Augusta, Georgia i USA i 1976.
Tom Andre Hauge
Tom Andre Hauge (født 12. august 1985 i Haugesund) er en norsk fotballspiller som spiller i forsvar for Sandnes Ulf. Han spiller med draktnummer 20. Han har tidligere spilt for Stavanger IF.
Baksalen skole
Baksalen skole er en norsk offentlig barneskole i Hammerfest kommune, Finnmark fylke. Den har 205 elever i 10 skoleklasser, disse er fordelt på klassetrinn fra første til syvende.
Skolen ledes av rektor Anita Olsen.
Johannes Lamparter
Johannes Lamparter (født 8. november 2001) er en østerriksk kombinertløper som representerer Nordic Team Absam. Han debuterte i verdenscupen 22. desember 2018 med en 31.-plass i Ramsau am Dachstein.
Lamparter ble verdensmester da han vant stor bakke/10 km i Ski-VM 2021 i Oberstdorf foran Jarl Magnus Riiber og Akito Watabe. Sammen med Lukas Greiderer vant han også gull på lagsprinten. Han var med på Østerrikes lag som tok bronse i lagkonkurransen.
Under vinter-OL 2022 i Beijing ble han nummer 4 i normalbakke/10 km.
Han vant verdenscupen sammenlagt sesongen 2022/23.
Ella Gjømle Berg
Ella Gjømle Berg (født 29. mai 1979) er en norsk tidligere langrennsløper fra Stathelle i Bamble som representerte Lyn Ski.
Hun deltok i VM 2005 i Oberstdorf, der hennes beste prestasjon var 9.-plassen i sprintrennet. Under OL 2006 i Torino ble hun nr. 4 på sprintstafett sammen med Marit Bjørgen og nr. 6 i individuell sprint. Ella Gjømle Berg deltok i VM i 2007 i Sapporo, der ble hun nr. 21 på sprinten.
Gjømle står med en verdenscupseier, fra Oberstdorf i januar 2006 samt seier i sprint-stafett sammen med Hilde Gjermundshaug Pedersen fra Lahtis 2003, og tre seire i sprint-stafett med Marit Bjørgen i Bern og Asiago i 2005 samt Düsseldorf i 2006. På Beitostølen i 2005 var Gjømle med på vinnerlaget sammen med Bjørgen, Pedersen og Vibeke Skofterud i verdenscupstafetten.
Alfred Kubin
Alfred Leopold Isidor Kubin (født 10. april 1877 i Leitmeritz (Litoměřice) i Böhmen, død 20. august 1959 i Wernstein am Inn i Østerrike) var en tsjekkisk-østerriksk grafiker, illustratør og forfatter.
Kubin regnes som en viktig representant for symbolismen og ekspresjonismen. I 1912 deltok han i Der Blaue Reiters utstilling av grafikk i München sammen med blant andre Paul Klee og Vasilij Kandinskij. Kubin illustrerte bøker av Edgar Allan Poe, E.T.A. Hoffmann, Paul Scheerbart, Fjodor Dostojevskij og andre. Hans egen roman ''Die andere Seite. Ein phantastischer Roman'' (1909) har blitt beskrevet som et tidlig europeisk eksempel på magisk realisme. Fortellinga ble filmatisert i 1973 og kom som opera i 2010. 63 av Alfred Kubins kunstverk ble stemplet som «utartet kunst» av de tyske nazistene på 1930-tallet. Han er representert i Leopold Museum i Wien.
Runar Andersen
Runar Andersen (født 11. september 1985) er en norsk fotballspiller som fra 2006 til og med 2010 spilte på midtbanen for Sandnes Ulf. Runar Andersen har tidligere spilt for Egersund IK og Viking FK. Etter 2010-sesongen fikk han ikke ny kontrakt med Sandnes Ulf.
VM i friidrett 2007 – 400 meter menn
Øvelsen 400 meter herrer ved VM i friidrett 2007 ble avholdt på Nagai Stadium mellom 28. august og 31. august.
Tiidrek Nurme
Han representerte Estland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 63 i maratonløpet. Han har også deltatt i mellomdistanse- og langdistanseløp.
VM i friidrett 2007 – 400 meter menn
Forsøksheat
Kvalifikasjon: De tre første i hvert heat (Q) og de tre raskeste ellers (q) gikk videre til semifinalene.
Tiidrek Nurme
Han kom på 26. plass på maraton under VM i friidrett 2019 avholdt i Doha, Qatar.
VM i friidrett 2007 – 400 meter menn
Semifinaler
Se to første I hver semifinale (Q) od 50 raskeste ellers (q) gikk videre til finalen.
Stortingsvalget 1915
Stortingsvalget 1915 ble avholdt i Norge som direkte valg til det 65., 66., og 67. ordentlige Storting.
Tiidrek Nurme
I 2021 representerte han Estland på maraton under Sommer-OL 2020 i Tokyo, og kon på 27. plass.
Stortingsvalget 1915
Valgordning
Det ble avholdt ved flertallsvalg i enmannskretser, et valgsystem som ble endret ved valget i 1921, da forholdstallsvalg ble innført. 123 representanter ble valgt inn på Stortinget. I valgkretsene der ingen hadde oppnådd flertall av stemmene ble det holdt omvalg 1. november 1915. Det var det første stortingsvalget med alminnelig stemmerett også for kvinner. Antallet stemmeberettigede kvinner økte fra 324 990 i 1912 til 827 274.
57 representanter ble oppnevnt ved første valg: 42 fra landkretsene og 15 fra kjøpstedene. De øvrige 66 ble oppnevnt ved omvalg i perioden 22. oktober til 1. november 1915.
Politikk
Statsminister Gunnar Knudsen og Gunnar Knudsens andre regjering, som er en av norgeshistoriens lengstsittende regjeringer, fortsatte etter valget.
== Resultat  ==
Det finnes ulike anslag over oppslutning fordelt på parti. Partitilhørigheten er antatt, noen kandidater har skiftet parti mellom valgomgangene, noen har varamann med annen partitilknytning.
Río Santiago (distrikt)
Río Santiago er et distrikt i provinsen Condorcanqui i regionen Amazonas i Peru. Distriktet grenser til nabolandet Ecuador i nord, til regionen Loreto i øst, til distriktet Nieva i sør og til distriktet El Cenepa i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 010403 og hovedstaden er Puerto Galilea.
Distriktet ble opprettet den 18. mai 1984.
Liste over flaggbærere for Canada under OL
Liste over flaggbærere for Canada under OL inneholder samtlige idrettsutøvere som har båret Canadas flagg under åpningsseremoniene til sommer- og/eller vinter-OL.
Ned med våpnene
Ned med våpnene (tysk: Die Waffen Nieder!) er en roman av Bertha von Suttner, utgitt første gang i Østerrike i 1889. Boken ble første gang oversatt til norsk i 1891, og senere i 1906 og 1954.
Sammendrag av handlingen
Romanens hovedperson er den østerrikske grevinne Martha Althaus som følges gjennom fire kriger. Under den andre italienske uavhengighetskrigen, 19 år gammel, mister Althaus sin mann, Grev Arno Dotzky. Tapet får henne til å ta avstand fra all krig. Hennes andre ektemann, Baron Friedrich Tilling, deler hennes pasifistiske overbevisning selv om han er en offiser i den østerrikske hæren. Han kjempet i Schleswig i 1864, og i den østerriksk-prøyssiske krig i 1866. Althaus' søstre og bror dør av koleraen på grunn av krigen, og faren dør av sorg etter å ha mistet sine barn. Deretter pensjonerte Friedrich seg fra hæren for å støtte Althaus' fredsaktivisme. Under den fransk-tyske krig, blir Friedrich skutt mens de bor i Paris fordi han er mistenkt for å være en prøyssisk spion. Althaus 'sønn fra hennes første ekteskap, Rudolf, begynner å følge i sin mors fotspor.
Reaksjoner på romanen
Bokas popularitet har vært sammenlignet med Harriet Beecher Stowes Onkel Toms hytte, og Alfred Nobel skrev at boka burde oversettes til alle verdens språk.
I 1892 etablerte Bertha von Suttner månedstidsskriftet Die Waffen nieder! sammen med Alfred Hermann Fried.
Ichnestoma picta
Ichnestoma picta er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor, bred, hvelvet, halvblankt mørk gullbasse.
Levevis
Artene lever på og nær fjelltopper. De voksne billene (ofte bare hannene) flyr etter regnskyll. Begge kjønn har reduserte munndeler som voksne, tar ikke næring til seg og lever ganske kort tid.
Carl Röchling
Carl Röchling (født 25. februar 1827 i Saarbrücken, død 26. mai 1910 samme sted) var en tysk industrialist.