cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kotelnijøya
Historie
Øya ble offisielt oppdaget av den russiske jegeren Ivan Ljakhov og kjøpmannen Protodjakonov i 1773. I 1770 hdde Ljakhov lagt merke til reinsdyrspor i retning over havisen mot øst. I 1773 oppdaget han og Protodjakonov Ljakohvskijøyene med båt ved å følge retningen av sporene. Videre fra Ljakovskijøyene oppdaget de Kotelnyjøya og oppkalte «Grytøya» etter en kobbergryte som de fant der. Hvem som hadde besøkt Kotelnyj og etterlatt kobbergryta er ukjent. Tidligere er denne øya blitt kalt Thaddeusøya eller Thaddeusøyene på enkelte kart.
Jakov Sannikov foretok flere jakt- og kartekspedisjoner til området mellom 1800 og 1810. På en av disse ekspedisjonene oppdaget han Faddejevskijøya. I 1809-1810 var Sannikov fører for Matvej Gedensjhtroms kartografiske ekspedisjon til Nysibirøyene. Sannikov rapporterte om et «nytt land» han mente å se nord for Kotelnyj i 1811. Dette var opphavet til det myteomspunne Zemlja Sannikova eller Sannikov Land.
I 1886 mente baron Eduard Von Toll at han også hadde sett et ukjent land nord for Kotelnyj og regnet med at det var det såkalte Sannikov land.
Strategisk betydning
Fra 1933 til 1993 var det en viktig base for Nordflåten anlagt på Kotelnijøya, samlokalisert med en arktisk forskningsstasjon. I 2013 ble det vedtatt å gjenopprette basen, ved først å anlegge en midlertidig flystripe kalt Temp. Flystripen ble brukt i september 2013 for å utplassere forsyninger og personell for å betjene russiske sjøstridskrefter i De nysibirske øyene, under flaggskipet slagkrysseren Petr Velikiy. I 2015 var basen ferdig etablert med et standard bygningskompleks kalt Arktikskij Trilistnik.
Aleksander Ciążyński
Aleksander Ciążyński (født 30. april 1945, død 11. november 2021) var en polsk landhockeyspiller.
Han representerte Polen under Sommer-OL 1972 i München, hvor laget hans ble nummer 11.
Jenny Nowak
Jenny Nowak (født 20. august 2002) er en tysk kombinertløper og skihopper, som representerer SC Sohland.
Sesongen 2018/19
Under Junior-VM på ski 2019 tok hun sølv med det tyske jentelaget under lagkonkurransen i skihopping.
Sesongen 2019/20
Nowak representerte Tyskland under Vinter-OL for ungdom 2020. I kombinert tok hun bronsemedalje bak Lisa Hirner fra Østerrike og Ayane Miyazaki fra Japan, mens hun i skihopping deltok i mikslagkonkurransen – der Tykland endte på 6.-plass.
Sesongen 2020/21
18. desember 2020 debuterte hun i verdenscupen i kombinert, med en 13.-plass i østerrikske Ramsau under 2020/21-sesongen. Nowak ble samme sesong tatt ut i den tyske troppen til Ski-VM 2021 i Oberstdorf, der hun ble nummer 18 etter normalbakkerenn og 5 kilometer langrenn.
Kunståret 1569
Kunståret 1569 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1569.
Marek Kruś
Marek Kruś (født 23. juni 1952) er en polsk landhockeyspiller.
Han representerte Polen under Sommer-OL 1972 i München, hvor laget hans ble nummer 11.
Liste over fotballklubber på Malta
Liste over fotballklubber på Malta inneholder maltesiske fotballklubber som er en del av seriesystemet.
Sankin kōtai
Sankin kōtai (japansk: 参勤交代, Sankin kōtai «regelmessig nærvær») var en form for administrativt regelverk i Edoperioden i Japan.
Regelverket
Regelverkets hensikt var å kontrollere Japans lensherrer (大名, daimyō) og deres forehavender. Borgerkrigen i Sengokuperioden hadde oppsplintret landet og redusert shōgunens makt vesentlig. Landet var nå delt i frittstående lensområder (藩, han) som ble styrt av en daimyō.
Hver daimyō skulle tilbringe en tidsperiode (som regel minst noen måneder) i shogunens hovedstad Edo.
Ved hver visittreise (kalt 大名行列 daimyō gyōretsu) en daimyō gjorde til og fra Edo skulle et antall av hans samuraier følge med, antallet var avhengig av lenets størrelse. Disse samuraier kunne ved behov også benyttes av shogunen.
Ved disse regler hadde shogunen i stort total kontroll over alle lensherrer, reglene innebar i praksis store kostnader for lensherrene og krevde meget av deres tid.
Historie
På 1500-tallet ble det innrettet forleninger (藩, han) av Toyotomi Hideyoshi under ledelse av en daimyō som hadde avgitt et troskapsløfte til shogunen.
I slutten av Ashikagaperioden etter Ouninkrigen årene 1467 til 1477 hadde imidlertid shogunatet for det aller meste helt mistet sin makt, og Ashikagaperioden gikk over i Sengokuperioden. Først i 1603 lykkedes det Tokugawa Ieyasu, den første shogunen av Tokugawaklanen, å gjenopprette makten og gjenforene landet. Samtidig ble Sankin kōtai innført som praksis og byggingen av Gokaido (datidens fem store ferdselsleder) ble påbegynt der Tōkaidōen mellom Kyoto og Edo ble den mest benyttede veien.
I 1634 ble praksisen opphøyet til log (2) av hans etterkommer Tokugawa Ietsuna, den tredje shogunen. Loven skulle ble gjeldende hent frem til 1862 kort før Meijirestaurasjonen.
Visittreisene bidro til at shukubaer (rasteplasser) langs ferdselsveiene sakte vokste frem til små byer.
Personer og hendelser under visittreisene ble også en inspirasjonskilde for datidens kultur, og mange motiv og hendelser ble til kunstverk i Ukiyo-e-sjangeren og til skuespill innen Kabuki- og Bunrakuteateret.
Stanisław Kasprzyk
Stanisław Kasprzyk (født 7. november 1942) er en polsk landhockeyspiller.
Han representerte Polen under Sommer-OL 1972 i München, hvor laget hans ble nummer 11.
Torshov holdeplass
Torshov er en trikkeholdeplass på Torshov i bydel Sagene i Oslo.
Asjdahak
Asjdahak (armensk: Աժդահակ; «kjempe», «gigant») er en utdødd vulkan i Armenia og det tredje høyeste fjellet i landet. Det tilhører fjellområdet Gegham og er det høyeste fjellet i dette vulkanfeltet, som sist hadde utbrudd rundt 1 900-tallet f.Kr.
Fra toppen av fjellet er det utsikt til vulkanfjellene i Gegham-kjeden og til fjellene Ararat og Aragats. Mot nordøst kan man se Sevansjøen og i vest Hrazdandalen. I fjellets krater ligger en 8 meter dyp innsjø som blir fylt av smeltevann fra fjellet. Vannet er så rent og klart at kraterets bunn er godt synlig.
Det knytter seg flere legender til Asjdahak og området rundt i armensk mytologi.
Maria Gerboth
Maria Gerboth (født 19. juni 2002) er en tysk kombinertløper, som representerer WSV Schmiedefeld.
Sesongen 2019/20
Under Junior-VM på ski 2020 tok hun sølv med det tyske mikslaget i kombinert, på lag med Christian Frank, Jenny Nowak og David Mach.
Sesongen 2020/21
18. desember 2020 debuterte hun i verdenscupen i kombinert, med en 20.-plass i østerrikske Ramsau under 2020/21-sesongen. Nowak ble samme sesong tatt ut i den tyske troppen til Ski-VM 2021 i Oberstdorf, der hun ble nummer 19 etter normalbakkerenn og 5 kilometer langrenn.
Viking Fotballklubb i 1957–58
Hovedserien, avdeling A
{|
Seriefinale
I hovedserien ble seriemesterskapet avgjort ved at avdelingsvinnerne i gruppe A og B spilte en finalekamp. I denne kampen vant 2-0 over, og ble dermed seriemester for første gang.
Liste over fotballklubber i Mauritania
Liste over fotballklubber i Mauritania inneholder mauritanske fotballklubber som er en del av seriesystemet.
Luke Shaw
Luke Paul Hoare Shaw (født 12. juli 1995) er en engelsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Manchester United og.
Han ble tilknyttet Southamptons ungdomsavdeling som åtteåring, og fikk sin førstelagsdebut som 16-åring i januar 2012. I mai samme år skrev han under på sin første profesjonelle kontrakt med Southampton.
Han har spilt flere landskamper for det engelske U16- og U17-landslaget. Han debuterte for det engelske landslaget den 27. februar 2014 i en treningskamp mot Danmark, en kamp England vant 1-0. Den 12. mai 2014 ble han tatt ut i den engelske VM-troppen til fotball-VM 2014 i Brasil.
Southampton
Luke Shaw ble tatt inn på akademiet til Southampton som åtteåring, og ble dermed hans første klubb. Som 15-åring ble han fast spiller på under-18-laget. I september 2011 fikk han være på førstelaget til Southampton, da han var ubenyttet reserve i ligacupkampen mot Preston North End.
Den 28. januar 2012 fikk han sin førstelagsdebut. Han ble byttet inn rett før slutt, i en FA-Cup kamp mot Millwall. Southampton rykket opp til Premier League denne sesongen, og da tilbød de profesjonell kontrakt til fire av de mest lovende ungdomsspillerne, deriblant Luke Shaw.
2012-2013-sesongen ble begivenhetsrik for ungutten. I august 2012 fikk han sin første kamp fra start for Southampton, da de møtte Stevenage i Ligacupen. 10. november 2012 startet han Premier Leaguekampen mot Swansea, og ble dermed den yngste Southamptonspilleren gjennom tidene til å starte en kamp i den høyeste divisjonen. Han fikk regelmessige opptredener på førstelaget denne sesongen, og endte opp med 28 kamper for førstelaget, 25 av dem i Premier League.
Før 2013-2014-sesongen var det mange overgangsspekulasjoner rundt Luke Shaw, og alle de store engelske klubbene var involvert i ryktene. Men 12. juli, da han ble 18 år skrev han under en 5-årskontrakt med Southampton. Denne sesongen spilte han fast som venstreback, og imponerte stort gjennom hele sesongen. Etter sesongen ble han nominert til årets unge spiller, som Eden Hazard senere vant.
Manchester United
Etter lang tid med spekulasjoner ble overgangen til Manchester United fullført 27. juni 2014. Overgangssummen var 27 millioner pund, og kan øke til 31 millioner pund avhengig av klausuler. Han signerte en 4-årskontrakt med klubben. Han scoret sitt første på 2018/2019 Premier League åpningens kamp mot Leicester City FC som endte 2-1 til Manchester United.
Landslagskarriere
Shaws første landslagserfaring kom i 2011 gjennom Englands U16-lag, hvor han fikk 6 kamper. Senere fikk han kamper for de høyere aldersnivåene.
Den 27. februar 2014 fikk han sin første kamp for det Engelske A-landslaget, i en vennskapskamp mot.
Han ble tatt ut i troppen til VM i 2014 på bekostning av den aldrende stjernen Ashley Cole. Shaw ble sett på som andrevalg, bak Evertons Leighton Baines. I den siste gruppespillkampen, mot fikk han sin VM-debut, da han spilte hele kampen.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Automoliini
Automoliini er en gruppe av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Små til middelsstore, avlange, mørkt brunlige skarabider. Kroppen er matt og fint hårete.
Levevis
Larvene lever i jorda, der de eter røtter.
Utbredelse
Denne gruppen lever i Australia.
Friidrett under Sommer-OL 1908 – Høyde uten tilløp menn
Høyde uten tilløp for menn var en av seks hoppøvelser i friidrett under Sommer-OL 1908 i London. De var tjueseks deltakere fra elleve nasjoner som deltok i høyde uten tilløp som ble avviklet 23. juli 1908. Ray Ewry vant sin tredje strake olympiske tittel i grenen, fire hvis Jubileumslekene 1906 i Athen teller med.
Rekorder
Gjeldende rekorder før lekene i 1908:
Jerzy Czajka
Jerzy Czajka (født 11. oktober 1942) er en polsk landhockeyspiller.
Han representerte Polen under Sommer-OL 1972 i München, hvor laget hans ble nummer 11.
Amanda Delara
Amanda Delara Nikman (født 1997 i Sverige ), kjent som Delara, er en norsk pop/R&B-artist. Foreldrene innvandret fra Iran.
Delara ga ut sin første singel «Paper Paper» i mars 2017 på plateselskapet GR:OW Records. Låta klatret til topps 20 på Spotify Viral både i USA og globalt. Hennes første EP Rebel ble utgitt i juli samme år med singlene «Dirhamz» og «New Generation». Samme år ble hun nominert til P3 Gull i klassen årets nykommer. I november 2018 ga hun ut EP-en Running Deep og ble nominert til Spellemannprisen 2018 i klassen årets popartist for EP’en og singelen «Soldiers». For låten «Nå er det oss» ble hun nominert til P3 Gull 2020 i klassen årets låt. I 2021 nådde hun nummer to på hitlistene i Tyskland med singelen «Checka».
Nftables
nftables er et undersystem av Linuxkjernen som sørger for filtrering og klassifisering av datapakker. Det ble innført i Linuxkjernens versjon 3.13 den 19. januar 2014.
nftables anvender byggesteinene i infrastrukturen Netfilter, slik som de eksisterende koblinger til nettverkstakken, søkesystemet etter forbindelser, brukermodusens køkomponent og undersystemet for logging.
Sochaux
Sochaux er en kommune i departementet Doubs i regionen Bourgogne-Franche-Comté øst i Frankrike. Innbyggerne kalles for Sochaliens. Viktige nabobyer er Montbéliard og Belfort.
Sochaux er kjent som byen der Peugeot siden 1912 har produsert de fleste av sine egenbygde biler.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Sochaux
Bolesław Czaiński
Bolesław Czaiński (født 23. juni 1949) er en polsk landhockeyspiller.
Han representerte Polen under Sommer-OL 1972 i München, hvor laget hans ble nummer 11.
Liste over fotballklubber på Mauritius
Liste over fotballklubber på Mauritius inneholder mauritiske fotballklubber som er en del av seriesystemet.
Grønnbyen
Grønnbyen, den første tiden skrevet Grønbyen, er et vernet boligområde på Notodden. Navnet kommer av at alle husene i begynnelsen var malt grønne. Området ble bebygget av Notodden Salpeterfabriker (Norsk Hydro) med arbeiderboliger i perioden 1906–1911, og inneholder 25 vertikaltdelte tomannsboliger og tre eneboliger. Hydros egen arkitektavdeling utviklet hustypene i samarbeid med Hydros generaldirektør Sam Eyde. Fra rundt 1980 eies boligene av private.
Grønnbyen vurderes som en særskilt verdifull del av Rjukan-Notodden industriarv. I 2015 ble industriarven innskrevet på UNESCOs verdensarvliste, og de boligområdene Hydro bygget for sine ansatte på Notodden og Rjukan er spesielt nevnt i nominasjonsdokumentet som «signifikante objekter». Dette er et begrep som er brukt i nominasjonsdokumentet til UNESCO, for å understreke at områdene var en svært viktig del av verdensarvstedet Rjukan-Notodden industriarv.
Bakgrunn
Hydro etablerte seg med Notodden Salpeterfabriker i 1905. Selskapet vokste raskt, og ansatte stadig nye folk, som kom utenfra og trengte husvære. Husmangelen var stor. Så sent som ved folketellingen i 1910 bodde flere familier i ulike former for uthus.
Selskapet så nødvendigheten av å bygge hus selv, og planla og bygget derfor boliger for sine ansatte, i første omgang på Svælgfos (1905) og Helmersmoen («Grønnbyen») for arbeidere – og på Villamoen for funksjonærer og ingeniører.
Handel, skole og en del andre fasiliteter fantes allerede. De var reist av frittstående private og offentlige aktører, så Hydro kunne i første omgang begrense seg til å oppføre boliger, i motsetning til på Rjukan, der de måtte anlegge et helt bysamfunn fra grunnen. Selskapet engasjerte seg også på Notodden i oppføring av bygg for samfunnsgavnlige og andre formål. Flere av disse er senere revet eller har brent ned: Festivitetshus for arbeiderne (revet); kommunalt bad (brant ned i 1976); folkeskole (midtbygg og blåbygget revet; Gullbygget står fortsatt); teater (revet ca. 1977); sykehus (murbygg revet i forbindelse med utvidelser av sykehuset).
Forbilder
Grønnbyen ble anlagt på Helmersmoen, en terrasse i terrenget, like ovenfor fabrikken. Området ble planlagt av Hydros arkitektavdeling, på initiativ fra Sam Eyde.
Selve bebyggelsesplanen er planlagt etter et strengt og regulært skjema, med parallelle boliggater og tilnærmet like store tomter, ca. 0,45 mål til hver leilighet. Arkitekturprofessor Tore Brantenberg skriver at Eyde hadde tyske og franske arbeiderbyer som forbilder. Han nevner spesielt Cité Ouvrières i Mulhouse og tyske boligkolonier i Essen.
Hagebyene var også et forbilde. Brantenberg omtaler Grønnbyen som «Norges første bevisst planlagte hageby», men som de fleste andre hagebyer i Norge, er Grønnbyen et boligområde med hagebykarakter, ikke en selvforsynt bydel, slik engelskmannen Ebenezer Howard, som grunnla den engelske hagebybevegelsen, så for seg en hageby. Howards ideer fikk stor innvirkning på byplanlegging i mange land, også Norge, etter at han utga sine bøker om emnet: To-Morrow: A Peaceful Path to Real Reform (1898), omarbeidet i 1902 til Garden cities of tomorrow. Howard så den ideelle hagebyen som en bydel med alle nødvendige fasiliteter – arbeidsplasser, butikker, sykehus og skoler – i tillegg til boliger.
Bebyggelsen og beboerne
Eyde var opptatt av at arbeiderne måtte tilbys gode boliger hvis de skulle bli værende. Han skrev i sin selvbiografi at «Jeg hadde ikke lite bry med å få de franske direksjonsmedlemmer til å gå med på disse arbeider – de sto ganske fremmed overfor den tanke at man skulde behøve å tenke på de underordnedes boliger.»
Husene
Husene i Grønnbyen ble oppført i perioden 1906–1911.
Bebyggelsen består av 25 småhus med egne hager. To og to leiligheter er bygget sammen i vertikaltdelte tomannsboliger. Slik får begge leilighetene bakkekontakt og det spares plass og materialer. Brantenberg nevner også at husene ser mer imponerende ut, for beboere og besøkende, når to leiligheter er bygget sammen i ett hus, og at dette er et typisk trekk fra europeiske hagebyer. I tillegg til de 25 tomannsboligene, som var for arbeidere, ble det oppført tre eneboliger for funksjonærer lengst øst i området, i Birkelands gate 15, 17 og 19.
Hustypene ble utarbeidet, som bebyggelsesplanen, av Hydros arkitektavdeling, i samarbeid med Eyde. Han hadde hatt anlegg for å bli arkitekt, men endte opp med å velge ingeniørfaget som sitt studium i Tyskland (1886–1891). Han skrev i sine memoarer at han hadde interessert seg for arkitektur i hele studietiden, «[…] og i mine selskaper skulle jeg få rikelig anledning til å fungere som byggherre og samarbeide med arkitekter».
Bygningene var enkle, men med gode proporsjoner og funksjonell planløsning. Leilighetene hadde et boareal på rundt 60 m² og inneholdt stue, kjøkken og gang i første etasje, soverom i andre. Ifølge nominasjonsdokumentet for UNESCOs verdensarvliste, er tomannsboligen et typehus utarbeidet av Hydros arkitektavdeling. De få bygningstegningene som finnes i arkivet etter Norsk Hydro ved Norsk industriarbeidermuseum (NIA), er signert av ulike saksbehandlere og viser at både arkitekter og ingeniører arbeidet ved arkitektavdelingen. Én tegning er signert G.J. Stousland (ingeniør) ; en annen C.B., antagelig Carl Broch (ingeniør), som var assistent ved avdelingen – og to tegninger er signert Helge E. Blix (arkitekt), som ble ansatt ved avdelingen i 1909 og var leder der fra 1911.
Selv om tomannsboligene i utgangspunktet var «typehus», var det en viss variasjon i bebyggelsen, i hovedsak slik at alle husene i husrekken langs én side av en gate hadde lik utforming. Før 1910 var det to hovedtyper som ble bygget: Én hustype med inngangsparti på hver langside og delevegg mellom leilighetene i husets lengderetning; én hustype med inngangspartiene ved siden av hverandre på én langside, og skilleveggen mellom leilighetene på tvers av bygningskroppen.
Da arkitekt Helge E. Blix ble ansatt ved Hydros arkitektavdeling i 1909, tegnet han en tredje hustype, med samme formspråk og størrelse som de to første typene, men med inngang på hver langside og skillevegg mellom leilighetene på tvers av bygningen. Disse husene ble bygget i Industrigata 4, 6, 8, 10 og 12. Eneboligene i Birkelands gate fikk full kjeller. I arbeiderboligene som ble bygget før 1910 var det bare en liten matkjeller med tilgang via en lem i kjøkkengulvet. Tomannsboligene i Industrigata, som ble bygget sist, hadde full kjeller. Disse husene hadde også privet av bøttetypen (latrinespann) i et rom ved vindfanget. De husene som bare hadde matkjeller, hadde til gjengjeld uthus, der de hadde bod, utedo, vedskjul og eventuelle husdyr.
Grønnbyen fikk innlagt vann og strøm allerede i 1906, det første byggeåret.
Hustypene i Grønnbyen ble utgangspunkt for enkelte av husene på Rjukan, der Hydro bygget opp et helt bysamfunn fra grunnen av, den første planlagte industribyen i Norge.
Beboerne
Notodden hadde ikke eget sykehus da Grønnbyen ble anlagt. I 1911 ble Industrigata 4 ominnredet til et provisorisk sykehus med plass til 15 pasienter. I 1919 fikk Notodden sitt eget sykehus, og huset i Grønnbyen kunne igjen fungere som bolighus.
Grønnbyen vakte oppsikt
Det var uvanlig å tilby vanlige arbeidsfolk såpass høy standard på boligen, så Grønnbyen vakte oppsikt i sin samtid. I de store byene bodde arbeiderne ofte i trange, usunne leiligheter i blokker, såkalte «gråbeingårder». De delte do i bakgården, og mange steder måtte husmoren bære vann fra en felles vannpost i gården til langt inn i mellomkrigstiden.
Aftenpostens journalist Øvre Richter Frich laget en reportasje fra Grønnbyen i 1907. Han skrev blant annet: «Ved siden av de kjempemessige Fabrikbygninger er der innimellem Trærne strødd 8 nydelige grønmalede Arbeiderboliger der lyser lang Vei. Det er veritable små Villaer med to Bekvemmeligheder i hvert Hus. Hver Leilighed bestaar av fire Værelser og Kjøkken. Senere bliver det Anledning til at faa sig en Haveflek rundt disse Huse, som ville fylt alle med Længsel og Misunnelse hvis de stod til leie ute på Bygdøy.»
Året etter at Aftenposten omtalte Grønnbyen, kom kong Haakon på besøk til det nye industristedet Notodden for første gang. Han ble da invitert til å se de nye arbeiderboligene, og var også inne i én av dem.
1950–årene
De første store endringene i Grønnbyen foregikk fra 1952, rundt 40 år etter at området sto ferdig. Da satte Hydro i gang rehabilitering av husene. Ytterveggene ble isolert og fikk ny kledning. Det tidligere liggende panelet med hvite hjørnekasser, ble erstattet av stående tømmermannspanel. Samtidig ble husene, med hjelp fra fargekonsulenter, malt i ulike farger, som til sammen skulle illudere regnbuen.
1960–1970-årene
I midten av 1970-årene ville Norsk Hydro gi Grønnbyen som gave til Notodden kommune. Dette skulle være del av en større gave fra bedriften. Meningen var at Grønnbyen i løpet av en periode på ti–tolv år skulle saneres og legges ut til park. Initiativet kom fra Hydros generaldirektør Johan B. Holte, som mente Notodden kunne trenge en «grønn lunge». Formannskapet takket ja til tilbudet, men motstanden mot rivingsforslaget var stor. Beboerne i Grønnbyen følte ikke at de bodde i saneringsmodne hus. Det var også en bekymring for at kommunen bare ville sikre seg området for senere å legge det ut til parkeringsplasser og nye veitraseer. Aksjonskomiteen for Grønnbyens bevaring ble stiftet og underskriftlister lagt ut. Grønnbyens særpreg og historiske verdi ble understreket. I 1975 fikk ordføreren overlevert lister med nærmere 2700 underskrifter. Holte hadde også merket seg motstanden. Han hadde konsultert fylkeskonservatoren, som mente området var verneverdig. I tillegg hadde han hatt møte med aksjonskomiteen, og med god hjelp fra Holtes kone, Eva Bull Holte, kom partene frem til en løsning som kunne aksepteres, også av kommunen. Grønnbyen ble beholdt av Hydro, og husene skulle bli stående. Etterhvert skulle også private kunne overta boligene. Unntaket var rekken i Oscar Nissens gate. I tilfelle en utbygging av sandtaket krevde det, kunne disse husene rives. Utbyggingplanene ble senere endret, og også husrekken i Oscar Nissens gate er senere kommet på private hender.
1980–
Da Norsk Hydro solgte husene i Grønnbyen rundt 1980, tok de med en klausul i salgsdokumentene om at ingen fikk lov til å forandre husene uten etter avtale med Byingeniørkontoret. Husene skulle utvendig tilbakeføres til den stilen de hadde da de ble bygget.
I 1982 fikk Notodden kommune Industrigata 6 (bygget i 1910) i gave fra Norsk Hydro. Notodden Historielag skulle være driver. Historielaget har kontorer, møterom og arkiv i den ene leiligheten. Den andre er innredet som museumsleilighet, en arbeiderleilighet slik den kunne ha vært innredet rundt 1910–1920.
I nominasjonsdokumentet for UNESCOs verdensarvliste er det, ut fra et anslått antall på 2,5 beboer per enebolig og 1,5 beboer per tomannsbolig, anslått at det bodde totalt 82 personer i Grønnbyen da dokumentet ble skrevet (2013/2014). Anslaget er basert på at det var 25 tomannsboliger, men én av dem var, som nevnt, allerede overdratt kommunen som bygning for historielaget. Tallet vil uansett bli rundt 80, og viser at husene i området, som i utgangspunktet var trangbodde arbeiderboliger, nå er blitt attraktive boliger for familier med langt færre barn.
Objekt på UNESCOs verdensarvliste
I 2015 ble Rjukan-Notodden industriarv innskrevet på UNESCOs verdensarvliste. Verdensarvlisten inkluderer kulturminner, kulturmiljøer eller naturområder som er av fremragende universell verdi fra et historisk, kunstnerisk, vitenskapelig eller estetisk synspunkt.
For å oppnå verdensarv-status skal et område ha kultur- eller naturkvaliteter som har «outstanding universal value» (OUV), det vil si kvaliteter som det er alene om. Arbeiderboligene som ble bygget i Grønnbyen og på Rjukan var unike på grunn av sin gode standard, og boligområdenes hagebykarakter. I dag tilbyr både Tinn og Notodden kommune tilskudd for antikvarisk istandsetting av disse gamle arbeiderboligene.
Forvaltning
Telemark fylkeskommune har sammen med Notodden, Tinn og Vinje etablert et verdensarvråd med ansvar for forvaltningen av hele verdensarvområdet Rjukan-Notodden industriarv, inklusive Grønnbyen. Det er utarbeidet en forvaltningsplan for verdensarvområdet som følges opp spesielt av en verdensarvkoordinator i hver kommune, samt en koordinator på fylkesnivå som er bindeleddet mot Riksantikvaren. Norsk industriarbeidermuseum har rollen som verdensarvsenter og er tildelt formidlingsansvaret. Fra politisk hold og forvaltningen deltar man i verdensarvnettverk, som Norges Verdensarv og Nordic World Heritage Association.
Hydros andre boligområder
Hydro fikk også bygget andre boliger for arbeidere på Notodden, på Svælgfos (1905), Lienfos (1909), Egne Hjem på Hvålajordet (1910–1914) og Tinnebyen (1917–1920). «Femradern», som nå består av fire murhus, er også en del av Hydros boligbygging.
Til sammen administrerte Hydro 320 boenheter i sin virkeperiode på Notodden.
På Rjukan har de blant annet oppført Rødbyen og Flekkebyen.
Sandaker senter holdeplass
Sandaker senter holdeplass er en trikkeholdeplass på Torshov i bydel Sagene i Oslo.
Etter at holdeplassen ble tatt i bruk i 1994 viste det seg at den hadde uvanlig høy ulykkesrisiko i forhold til de andre trikkeholdeplassene i Oslo. Hovedårsaken til dette var at passasjerene måtte krysse Sandakerveiens kjørebane ved av- og påstigning. I 2003 ble det derfor besluttet å sette i verk sikkerhetstiltak. I dag er holdeplassen bygd med plattformer helt inntil trikkelinjen, slik at all motortrafikk må vente mens trikken står på holdeplassen.
Stefan Wegnerski
Stefan Wegnerski (født 25. juni 1950) er en polsk landhockeyspiller.
Han representerte Polen under Sommer-OL 1972 i München, hvor laget hans ble nummer 11.
Kristian Jebsen
Kristian Stange Jebsen (født 16. desember 1901 i Bergen, Norge, død 12. august 1967 i USA) var en norsk skipsreder. Han grunnla rederiet Kristian Jebsens Rederi AS i 1929, som startet med to dampskip og drev handel i Nordsjøen. Under andre verdenskrig mistet rederiet alle sine fire skip, men selskapet ble gjenoppbygget og drev kysttrafikk og tankskip.
I 1993 ble Kristian Jebsens rederi slått sammen med Paal Wilson & Co under det nye navnet Wilson.
Privatliv
Kristian Stange Jebsen var sønn av banksjef Kristian Gerhard Sundt Jebsen (1872-1950) og skuespiller Jenny Sophie Stange (1873-1962), og sønnesønn av konsul Peter Jebsen (1824-1892). Han var gift med Sigfrid («Sissi») Kjerland (1904-1993). De var foreldre til Atle Jebsen (1935-2009), Kristian Gerhard Jebsen (1927–2004) og Aldis Jebsen (1938-1985).
Død
12. august 1967 var Jebsen på togreise fra New York til Montréal med sin sønn Atle Jebsen. Toget de var passasjerer på kolliderte med et godstog 64 kilometer nord for Albany. Kristian Stange Jebsen omkom, men sønnen overlevde ulykken.
Interkommunalt samarbeid
Et interkommunalt samarbeid eller interfylkeskommunalt samarbeid er en organisasjonsform hvor to eller flere kommuner, to eller flere fylkeskommuner, eller en eller flere kommuner og en eller flere fylkeskommuner, oppretter et eget styre til løsning av felles oppgaver.
Vedtektene for det interkommunale styre skal inneholde bestemmelser om: a.	styrets sammensetning og hvordan det utpekes, b.	området for styrets virksomhet, c.	hvorvidt deltakerkommunene skal gjøre innskudd til virksomheten, d.	hvorvidt styret har myndighet til å ta opp lån eller på annen måte pådra deltakerne økonomiske forpliktelser, e.	uttreden fra eller oppløsning av samarbeidet.
Den enkelte kommune og fylkeskommune kan i alle fall med ett års skriftlig varsel si opp sitt deltakerforhold i det interkommunale samarbeid og kreve seg utløst av det. Utløsningssummen fastsettes til andelens nettoverdi ved oppsigelsesfristens utløp, men ikke til mer enn verdien av de midler vedkommende kommune eller fylkeskommune har skutt inn.
Fra 01.01.2020 kan et interkommunalt samarbeid foregå gjennom et interkommunalt politisk råd, kommunalt oppgavefellesskap, vertskommunesamarbeid, interkommunalt selskap, aksjeselskap eller samvirkeforetak, en forening eller på en annen måte som det er rettslig adgang til.
Michel De Saedeleer
Michel De Saedeleer (født 11. februar 1949, død 19. mars 2007) var en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 1972 i München, hvor laget hans ble nummer 10.
Norgesmesterskapet i poker 2006
NM 2006 – For første gang på fremmed jord
Norgesmesterskapet i poker 2006 ble avholdt på Tamumstrand hotell i Grebbestad i Sverige. Dette var første gang NM ble avhold utenfor Norge, og det ble også satt ny rekord i Main Event med 315 deltagere.
Dette var første året som Johnny Lodden spilte NM, og han endte opp på tredjeplass i Main Event. Morten Bremseth fra Trøndelag kom på andreplass, mens det var Jan Erik Sørensen fra Skien som stakk av med seieren. Sørensen vant senere også en NM-tittel til, da han vant HORSE i 2011.
Grefsenveien holdeplass
Grefsenveien er en trikkeholdeplass på Sandaker i bydel Sagene i Oslo.
Holdeplassen ligger nederst i Grefsenveien ved Nordpolen, mellom Amtmann Meinichs gate og Birch-Reichenwalds gate.
Dilacra
Dilacra er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet arter, to av dem er funnet i Norge.
Levevis
Disse artene lever ved bredden av dammer med leirete bunn, mest i løvskog.
Systematisk inndeling / norske arter
Slekten blir ofte regnet som en underslekt av den artsrike slekten Atheta.
Stevneplassen ved Majavatn
Stevneplassen ved Majavatn ble fast etablert gjennom innvielsen av Majavatn misjonshus 18. juli 1915. Misjonshuset ble bygget som ledd i Finnemisjonens virksomhet blant sørsamer, og initativtakeren var emissær Paul Pedersen fra Trondheim.
Området har vært samlingssted for sørsamer gjennom lang tid; dette kan dokumenteres tilbake til ca 1730. De første samlingene var på Hesjevollen ved Tomasvatnet, og sammenkomstene hadde et variert preg: dels kristelige samlinger, dels et sted hvor lappefogdene utførte embetshandlinger og dels et markedsstevne med fester, servering og sosial omgang. Forhåndsdrøftinger omkring etableringen av Norske Reindriftsamers Landsforbund foregikk her. Stevneplassen brukes fortsatt i samisk kristen sammenheng. Samlingsplassen kan også sees av tradisjonell samisk sijteorganisering.
På området finnes flere bygninger enn kirka/misjonshuset. Et stolpebur bygd ca 1880 av Olov Andesson Marsfjell ble flyttet hit ca 1933 og fire gåetieh ble reist omkring 1920 av Nils Johan Kappfjell, Paul Kappfjell, Sakarias Dunfjell og Peder Jonsen Westerfjell. I 1960 ble Samenes ungdomsforening etablert av Odd Kappfjell, Leif Dunfjell mfl; de bygde danseplatting, restaurantbygg, sanitæranlegg og fire nye gåetieh. En kulturkollisjon mellom festkultur med alkohol, og samemisjonens ønske om ro og avhold førte i siste del av 1960-tallet til at interessen for stevnene avtok.
Quartiere Ostiense
Quartiere Ostiense er Roms tiende quartiere og har betegnelsen Q. X. Navnet Ostiense kommer av Via Ostiense. Quartiere Ostiense ble endelig approbert i 1921.
Bruno Mussolini
Bruno Mussolini (født 22. april 1918 i Milano, død 7. august 1941 i en flystyrt) var den andre sønnen til den italienske diktatoren Benito Mussolini og Mussolinis kone Rachele.
I 1919 fikk Mussolini difteri, og hans foreldre fryktet at han aldri ville komme seg igjen etter denne sykdommen. I 1935, 17 år gammel, ble han den yngste piloten fra Italia. Den 7. november 1938 giftet han seg med Gina Ruberti i Roma. Konen var datter av lederen for det italienske Kunnskapsdepartementets avdeling for moderne kunst. Den 18. mars 1940 ble parets første barn, Maria, født i Roma.
I 1935 vervet Mussolini seg til det italienske flyvåpenet (Regia Aeronautica Italiana) og utdannet seg til militærpilot. Han fløy for Regia Aeronautica Italiana under den andre italiensk-etiopiske krigen. Etter Etiopia deltok Bruno i den spanske borgerkrigen og under den andre verdenskrig.
I august 1941 ble han drept under en testflyging av en ny prototype av Piaggio P.108, et nytt firemotors italiensk bombefly. Flyet fløy for lavt og krasjet inn i et hus. Cockpiten ble delt fra resten av flyet, og Mussolini døde av de store skadene. Maskinen tok ikke fyr, men ble likevel fullstendig ødelagt i sammenstøtet med huset. Fem medlemmer av mannskapet ble skadd og tre ble drept. Mussolini var en av de tre drepte. Faren Benito Mussolini reiste i all hast til Santa Chiara-sykehuset for å sitte ved siden av sin døde sønn.
Havnafestivalen
Etableringen
Festivalen ble etablert av Morten Rudi Johansen, Raymond Værnes og Harald Carlsen. Tanken om å skape en årlig generasjonsfestival i hjembyen Sandnessjøen ble til i 2014. 1. desember 2016 ble selskapet Havnafestivalen stiftet.
2017
Festivalen ble arrangert 11. og 12. august.
Havna-øl
Mack Mikrobryggeri i Tromsø brygget 800 liter Havna-øl eksklusivt for Havnafestivalen. I bryggerihallen ble det spilt musikk av artistene som sto på plakaten til Havnafestivalen dette året, samt Bjørn Jens.
Resultat
Festivalen hadde totalt 4,562 besøkende. Omsetningen (inntekter fra sponsorer, billettsalg og salg av mat og drikke) endte på 5,4 millioner kroner. Dette ga et overskudd på 350,000 kroner. På festivalområdet ble det solgt 7,771 halvlitere med øl og 2,562 kaffe med Bailey's. Frivillig og innleid personell besto av totalt 272 personer.
Fylkeskommunalt tilskudd
Havnafestivalen fikk tildelt 70,000 tilskuddskroner fra Nordland fylkeskommunes kulturråd for 2017.
2018
Festivalen ble arrangert 10. og 11. august.
#UNGhavna
Fredag 10. august 2018 gikk #UNGhavna av stabelen i Kulturbadet. Arrangementet var tilpasset ungdom i aldersgruppa 13 til 18 år. Artister som opptrådte var Admiral P og Chris Viviano.
Mini-Havna
Lørdag 11. august ble det arrangert Mini-Havna i Kulturbadet. Arrangementet var tilpasset barn i alderen fra tre-fire år og opp til 15-16 år. Her ble det holdt konserter av blant andre Steinkjer-sangeren Kyle Alessandro og Mosjøen-danseren Lukas.
2019
Festivalen ble arrangert 9. og 10. august.
Mini-Havna
Lørdag 10. august ble det arrangert Mini-Havna. Her ble det fremført musikk av Sandnessjøen-artist Mathilde Oline og Emma. I overkant av 2,000 mennesker var innom Mini-Havna.
Alstahaug kommunes kulturpris
Under arrangementet Kulturbadet LIVE den 21. mars ble Havnafestivalen tildelt Alstahaug kommunes kulturpris for 2019. Kulturprisen er på 10,000 kroner.
Havna på Kaia
Arrangørene av Havnafestivalen arrangerte «Havna på kaia» i sommermånedene juni, juli og august. Aktivitetene foregikk på kaiområdet mellom Herr Petter og det tidligere Samvirkelaget. Her var det satt opp en friluftscene, stor lavvo, langbord og benker i et inngjerdet område. På scenen opptrådte lokale, nasjonale og internasjonale artister. Grunnet gjeldende koronarestriksjoner var det kun 200 billetter tilgjengelig til hver konsert.
Barnas dag
Den 19. juni, 17. juli og 14. august ble det arrangert Barnas dag på Havna på Kaia. Aktiviteter som hoppeslott, bowling med brusflasker, ballongblåsing, Klovnen Foffo og konsumering av sukkerspinn var noe av det barna kunne kose seg med. Den 19. juni ble det avholdt barneshow med Dori Famous. Den 14. august ble det på dagtid avholdt konsert med gruppen Hagle. Grunnet koronarestriksjoner ble det kun solgt 200 billetter til hver av disse dagene.
Publikumsrekord
Torsdag 29. juli til søndag 1. august var den mest populære langhelgen under Havna på Kaia. Disse dagene var 900 besøkende innom teltet, hvorav disse var 750 solgte billetter til konsertene.
Resultat
Antall solgte konsertbilletter (inkludert gratiskonserter) ble ca. 7,500. Inkludert besøkende utenom konsertene estimerer arrangørene at ca. 15,000 besøkende har vært innom arenaen. Det ble foretatt ca. 25,000 bestillinger i salgssystemet, deriblant 15,943 solgte øl og 7,520 solgte vårruller. Det ble lagt ned 3,900 arbeidstimer i løpet av sommeren. Totalt ble det solgt alkoholholdige drikkevarer for 2,866,568 kroner. Herunder 8,778 liter med alkoholinnhold inntil 4,7 prosent, 1,140 liter med alkoholinnhold mellom 4,7 og 22 prosent og 472 liter med alkoholinnhold mellom 22 og 60 prosent.
Festivaltilskudd
Havnafestivalen fikk tildelt 50,000 kroner i festivalstøtte for 2021 fra Nordland fylkeskommune.
2022
Festivalen ble gjennomført den 12. og 13. august.
Havna på Kaia
Havna på Kaia 2022 ble gjennomført i tidsrommet 14. juni til 13. august. I denne perioden ble de ulike helgene viet ulike sjangre; blues, country, rock, danseband og barnas dag.
Resultat
Regnskapet for 2022 viste at selskapet Havnafestivalen AS hadde et underskudd på 1,400,000 millioner kroner etter årets Havna på Kaia og Havnafestivalen. Dårlig vær var en medvirkende årsak til dette.
2023
Festivalen ble gjennomført i tidsrommet 11. til 12. august.
Mini-Havna
Lørdag 12. august ble det arrangert Mini-Havna. Her ble arrangert diverse aktiviteter for barn og unge. Nær 2,000 mennesker var innom Mini-Havna.
Resultat
Totalt ble Havnafestivalen besøkt av ca. 5,000 betalende gjester fordelt på ca. 2,200 på fredag og nær 2,700 på lørdag. Årets Havnafestival tiltrakk seg det største publikumet på en fredag i forhold til tidligere år.
Vince Staples
Vincent Jamal Staples (født 2. juli 1993) er en amerikansk rapper fra Ramona Park-området i Long Beach, California. Han er et medlem av hip-hop trioen Cutthroat Boyz med Aston Matthews og Joey Fatts. Staples har vært i nær kontakt med flere av medlemmene i hip-hop kollektivet Odd Future, mest noterbart Earl Sweatshirt. Han er for tiden signert til Blacksmith Records, ARTium Records og Def Jam Recordings.
Havnafestivalen
2024
Det vil bli arrangert Havnafestival i 2024.
Vince Staples
Staples ble først kjent via gjestevers på diverse Odd Future medlemmers prosjekter og hans mixtape Stolen Youth, i samarbeid med Mac Miller som produserte prosjektet under pseudonymet Larry Fisherman. I oktober 2014 ga han ut sin debut EP ved navn Hell Can Wait, med singlene «Hands Up» og «Blue Suede». Hans debut album, Summertime '06, ble utgitt 30. juni 2015, og mottok svært god kritikk. Han var også en del av XXL sin Freshman Class i 2015.
Tidlig liv og utdanning
Staples ble født i Compton, California. Han flyttet senere til North Long Beach, California etter at hans mor bestemte at hun ville flytte ut av Compton grunnet den store mengden kriminalitet. Staples er den yngste av fem søsken, to brødre og tre søstre. Han vokste opp i fattigdom.
Staples gikk på Optimal Christian Academy fra 4. til 8. klasse, som han har sagt at var en innflytelsesrik og positiv opplevelse. Da han gikk på high school sendte hans mor han til Atlanta, Georgia for å bo med en av søstrene hans. Han gikk på high school der i 6. måneder. Etter hans hjemkomst til Sør-California, gikk Staples på andre high schools: Jordan High School i Long Beach, Mayfair High School i Bellflower, Opportunity High School hjemmeskole, Esperanza High School i Anaheim, og Kennedy High School, blant andre.
Voda (Ana Soklič-sang)
«Voda» (norsk oversettelse: vann) er en popballade fra 2020, utgitt av den slovenske artisten Ana Soklič. Hun har skrevet sangens tekst, og hun har komponert melodien sammen med Bojan Simončič. Sangen vant den slovenske musikkonkurransen EMA 2020 i februar 2020 og skulle ha vært Slovenias bidrag i Eurovision Song Contest 2020 i Rotterdam i Nederland. 18. mars 2020 avlyste imidlertid EBU konkurransen på grunn av koronaviruspandemien i Europa vinteren 2020.
Eurovision Song Contest
Sangen deltok i den slovenske musikkonkurransen EMA 2020, arrangert av allmennkringkasteren RTVSLO. EMA er Slovenias versjon av norske Melodi Grand Prix, og vinneren får representere Slovenia i Eurovision Song Contest. RTVSLO tok imot bidrag til konkurransen frem til 19. november 2019, og «Voda» var blant de tolv sangene som ble plukket ut til konkurransen. I den slovenske finalen 22. februar 2020 vant sangen telefonavstemningen med 5035 stemmer. Som følge av seieren ble «Voda» Slovenias bidrag til Eurovision Song Contest 2020 i Rotterdam i Nederland.
I januar 2020 ble Slovenia trukket til å delta i semifinale 1 av Eurovision Song Contest. Semifinalen skulle ha vært arrangert i Rotterdam Ahoy i Rotterdam i Nederland tirsdag 12. mai. På grunn av koronavirusutbruddet i Europa vinteren 2020 så EBU seg nødt til å avlyse konkurransen for å hindre spredning av koronaviruset SARS-CoV-2 og den medfølgende sykdommen covid-19.
Patrick Gillard
Patrick Gillard (født 20. september 1947) er en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 1972 i München, hvor laget hans ble nummer 10.
Mesterdetektiven Blomkvist lever farlig (film)
Mesterdetektiven Blomkvist lever farlig (orig: Mästerdetektiven Blomkvist lever farligt) er en svensk familiefilm fra 1957, regissert av Olle Hellbom. Den er basert på Astrid Lindgrens roman med samme tittel.
Den ble innspilt i Trosa.
Boken ble også filmatisert i 1996.
Handling
Men samtidig skjer det et mord, og de unge vennene blir snart involvert i å finne ut hvem som kan være ansvarlig for dødsfallet.
Marco Mattiacci
Marco Mattiacci (født 8. desember 1970 i Roma) er en italiensk bedriftsleder. Han var teamsjef for Ferraris Formel 1-team fra april til november 2014.
Karriere
Mattiacci studerte økonomi ved universitetet La Sapienza i Roma. Fra 1989 til 1999 jobbet han for Jaguar Cars i Storbritannia. Siden 1999 har han vært ansatt hos Ferrari. Etter flere engasjementer i USA, Asia og Europa ble han i 2010 utnevnt til CEO for Ferrari North America. I 2012 fikk han prisen Automotive Executive of the Year Award for sitt arbeid.
14. april 2014 tok Mattiacci over stillingen som teamsjef for Ferraris Formel 1-team fra Stefano Domenicali. 24. november samme år ble han erstattet av Maurizio Arrivabene.
Rasmus A. Sivertsen
Rasmus Andre Sivertsen (født 1972 i Inderøy) er en norsk filmregissør og animatør. Han er utdannet ved animasjonslinjen ved Høgskolen i Volda og har regissert 12 spillefilmer, alle animasjonsfilmer.
Han debuterte som filmregissør med animasjonsfilmen Kurt blir grusom i 2008. Han vant Amandaprisen i kategorien «Beste barnefilm» for Pelle politibil på sporet i 2013, for Solan og Ludvig – Jul i Flåklypa i 2014, for Knutsen & Ludvigsen og den fæle Rasputin i 2015 og for Dyrene i Hakkebakkeskogen i 2016.
Kalle Blomkvist – Mesterdetektiven lever farlig
Kalle Blomkvist – Mesterdetektiven lever farlig (orig: Kalle Blomkvist – Mästerdetektiven lever farligt) er en svensk familiefilm fra 1996, regissert av Göran Carmback og basert på Astrid Lindgren's roman med samme navn fra 1951. Hovedrollen spilles av Malte Forsberg.
Byscenene ble innspilte i Norrtälje og landsbygdsscenene ble innspilte ved Västerhaninge.
Dette er den andre filmatiseringen. Den første kom i 1957.
Eric Stoupel
Eric Stoupel (født 9. september 1948) er en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 1972 i München, hvor laget hans ble nummer 10.
Filosofiåret 1429
Filosofiåret 1429 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1429.
Den evangeliske landskirke i Nassau
Den evangeliske landskirke i Nassau var en landskirke i det tyske rike. Dette var kirken i det tidligere hertugdømmet Nassau, som fra 1866 ble omdannet til Konsistorialbezirks Wiesbaden i den prøyssiske provinsen Hessen-Nassau, som eksisterte frem til 1945. I 1925 fikk kirken likevel tilbake navnet den evangeliske landskirke i Nassau.
I 1934 og deretter endelig i 1945/1946 ble kirken forent med den evangeliske landskirke i Hessen og den evangeliske landskirke i Frankfurt am Main til den evangeliske kirke i Hessen og Nassau (den gangen under navnet «den evangeliske landskirke Nassau-Hessen»).
Jenaveve Jolie
Jenaveve Jolie (født   4. juni 1984 i San Luis Obispo, California) er en amerikansk pornoskuespiller.
Heimito von Doderer
Heimito von Doderer (født 5. september 1896 i Hadersdorf-Weidlingau, død 23. desember 1966 i Wien) var en østerriksk forfatter. De mest kjente verkene hans er romanene Die Strudlhofstiege (1951) og Die Dämonen (1956).
Liv
Doderer var sønn av arkitekten og ingeniøren Wilhelm Carl von Doderer og den tyskfødte Wilhelmine von Hügel. Farfaren, Carl Wilhelm Christian Ritter von Doderer (1825–1900) var blitt opptatt i adelsstanden. Det uvanlige fornavnet Heimito er en etterligning av det spanske kjælenavnet Jaimito.
Isla Grande (Panama)
Isla Grande er ei panamansk øy Det karibiske hav. Den befinner seg omtrent 15 kilometer nordøst for fastlandsbyen Portobelo. Det bor om lag 300 mennesker på øya, de fleste av afrikansk opprinnelse. Nesten alle bor sør på øya. Til tross for at navnet betyr «Storøya», er øya bare rundt fem kilometer lang og halvannen kilometer brei. Isla Grande er et populært turistmål og har gode surfeforhold.
Heimito von Doderer
Liv
Doderer vokste opp i Wien og begynte i 1914 å studere rettsvitenskap ved Universitetet i Wien. I 1915 kom han med i første verdenskrig som soldat, og ble sendt til Galizien og senere Bukowina som infanterist. Her kom han i 1916 i russisk krigsfangenskap, og tilbragte resten av krigen i forskjellige leirer i Sibir. Først i 1920 kunne han vende tilbake til Østerrike.
I Wien fortsatte Doderer studiene, men gikk nå over til historie og psykologi. Blant lærerne hans var Oswald Redlich, Heinrich von Srbik, Karl Bühler og Hermann Swoboda. Først og fremst studerte han middelalderhistorie. I 1923 ga Doderer ut sin første bok, diktsamlingen Gassen und Landschaft. I 1924 fulgte romanen Die Bresche. Ingen av dem vakte oppsikt. Året etter avsluttet han studiene med en doktoravhandling «Om den borgerlige historieskrivningen i Wien på 1400-tallet».