cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
RMS «Titanic»s forlis
Forberedelse til evakuering (00.05–00.45)
Rundt klokken 00.20, 40 minutter etter kollisjonen, begynte passasjerene å gå i livbåtene. Andrestyrmannen Charles Lightoller hadde ansvaret for livbåtene på babord side, mens førstestyrmannen William McMaster Murdoch hadde ansvaret for de på styrbord side. Styrmennene tolket evakueringsinstruksen på hver sin måte; Lightoller tok den bokstavelig som «kun kvinner og barn», mens Murdoch tolket den som at «kvinner og barn skulle først». Lightoller låret dermed livbåter med ledige seter om det ikke var flere kvinner og barn til stede, mens Murdoch tillot noen menn å komme ombord hvis ingen kvinner eller barn var i nærheten. De ulike fremgangsmåtene gjorde utslag i oversikten over overlevende og omkomne. Det ble først og fremst reddet langt flere på styrbord enn på babord side. For det andre var det 48 ektepar ombord som reiste på første klasse. Av disse ble 23 kvinner enker ved å følge sine ektemenn mot babord side, mens seks kvinner ble enker ved å gå på styrbord side. I tillegg til dette fikk kun fem menn fra første klasse plass i en livbåt på babord side, mens 45 menn – inkludert to private tjenere – kom seg ombord i en livbåt på styrbord side.
Filosofi
Filosofiens historie (vestlig)
Se hovedartikkel: Filosofiens historie
RMS «Titanic»s forlis
Forberedelse til evakuering (00.05–00.45)
Ingen av styrmennene visste hvor mange mennesker livbåtene kunne bære, og begge var forsiktige og tok med få personer. OM livbåtene hadde blitt brukt til sin fulle kapasitet på 68 mennesker i hver, ville 500 flere mennesker ha blitt reddet; istedenfor ble hundrevis, mesteparten menn, forlatt ombord.
Filosofi
Antikken
Vestlig filosofi regner sin opprinnelse til oldtidens Hellas.
RMS «Titanic»s forlis
Forberedelse til evakuering (00.05–00.45)
Nedenunder på tredje klasse, ble det stor redsel og forvirring, og mange av passasjerene hadde ennå ikke klart å komme seg på dekk. Mange nådde halvdekket akterut, hvor passasjerene på tredje klasse skulle oppholde seg, mens noen virret rundt på fremre brønndekk. De få som hadde kommet til båtdekket hadde enten omgått hindringene mellom første- og tredje klasse, eller slått dem istykker. På båtdekket hadde passasjerene på første klasse imidlertid fremdeles ikke forstått alvoret i situasjonen. I den første timen etter kollisjonen var det få som var villige til å gå ombord i livbåtene, og styrmennene som hadde ansvaret, syntes det var vanskelig å overtale passasjerene. Millionæren John Jacob Astor sa: «Vi er tryggere her enn i den lille båten.» Noen av passasjerene nektet blankt å gå ombord. Rederieier for White Star Line, J. Bruce Ismay, forsto hva som var i ferd med å skje, og oppfordret passasjerer og mannskap på styrbord dekk til å evakuere. En del kvinner, kjærestepar og single menn ble etterhvert overtalt til å evakuere i livbåt nr. 7 på styrbord side, som ville bli den første båten til å bli låret.
Filosofi
Førsokratikerne
De første filosofene var førsokratikerne som også karakteriseres som naturfilosofene, og det er vanlig å regne Tales fra Milet som den første, og etter ham følger de andre to innenfor den miletiske skole Anaximander og Anaximenes.
RMS «Titanic»s forlis
Låring av livbåtene (00.45–02.05)
Den første livbåten, nr. 7, ble låret klokken 00.45. Den hadde 28 personer ombord, men var bygd for 65. Klokken 00.55 ble første livbåt på babord side firt ned; nr. 6. Her var det også 28 personer ombord, blant annet «Molly» Brown, en selskapløve fra Denver. Da andrestyrmannen Lightoller oppdaget at det var kun én sjømann ombord i livbåten(kvartermester Robert Hichens), lot han Arthur Godfrey Peuchen, en eldre apoteker og seiler fra Toronto, klatre nedover tauene for å hjelpe Hichens. Han var den eneste mannlige passasjeren som fikk lov av Lightoller å gå i livbåt. Peuchens rolle belyser et problem under evakueringen: det var knapt med sjøfolk til å bemanne livbåtene.
Filosofi
Førsokratikerne
Etter disse første vokser filosofien frem, Pythagoras som opprinnelig var fra Samos, men som bosatte seg i Sør-Italia, i Kroton. Det er vanlig å betegne hans filosofi som orfisk da den var preget av både tallmystikk som matematikk.
Etter Pythagoras kom Xenofanes, som også bosatte seg i Sør-Italia, Heraklit fra Efesos, Parmenides fra Elea i Sør-Italia og Empedokles fra Akragas på Sicilia.
RMS «Titanic»s forlis
Låring av livbåtene (00.45–02.05)
I kjelerom 4, rundt klokken 01.20, begynte vann å strømme inn fra undersiden, noe som kan tyde på at «Titanic» også ble truffet av isfjellet på kjølen. Vannstrømmen tok senere overtak på pumpene, slik at fyrbøterne måtte evakuere de fremre kjelerommene. Lenger akterut ble førstemaskinist William Bell, kollegene hans og noen andre frivillige igjen i kjelerom 1, 2 og 3, turbinen og maskinrommet. De arbeidet med kjelene og de elektriske generatorene slik at lysene ombord ikke skulle slokne, og for at det skulle være kraft nok til å holde pumpene gående. De sto på sin post til siste slutt, og passet på at «Titanic» lyste frem til sitt siste minutt. Ingen av skipets maskinister eller elektrikere overlevde forliset.
Kaja Eckhoff
Kaja Kristine Eckhoff (født 5. mars 1984) er en norsk tidligere skiskytter som representerte Fossum Idrettsforening.
RMS «Titanic»s forlis
Låring av livbåtene (00.45–02.05)
Livbåtene ble låret med få minutters mellomrom på annenhver side, men de var stort sett fylt med for få mennesker. Livbåt nr. 5 forlot skipet med 41 personer ombord, nr. 3 med 32 (herav elleve besetningsmedlemmer), nr. 8 med 39 og nr. 1 dro med kun 12 personer i en livbåt som var bygget for 40. Sistnevnte båt har i ettertid vært den mest omdiskuterte, og ombord var blant annet Sir Cosmo og Lucy Duff-Gordon, og sekretæren deres L. M. Francatelli.
Filosofi
Førsokratikerne
Etter den orfiske filosofien kom de såkalte atomistene med Leukippos fra Milet og hans elev Demokrit fra Abdera i Thrakia.
Kaja Eckhoff
Eckhoffs beste resultat er tittelen som juniorverdensmester i 2002.
Filosofi
Den klassiske filosofien
Heretter fulgte Sokrates, som vendte filosofien bort fra naturen og mot mennesket. Sokrates' elev var idealisten Platon og dennes elev var Aristoteles, som forsvarte empirien mot idealismen. De tre regnes som oftest for vestens første store filosofer.
RMS «Titanic»s forlis
Låring av livbåtene (00.45–02.05)
Etter at det ble klart at det ikke var nok livbåter til alle ombord, var det likevel noen som fortsatt klamret seg til håpet om at det verste ikke kunne skje. «Det er bare et spørsmål om formaliteter å sette kvinner og barn ombord først,» fortalte Lucien Smith sin kone. «Skipet er godt utstyrt og alle ombord vil bli reddet.» De satte seg ned i et par dekkstoler og ventet på slutten. Mangemillionæren Benjamin Guggenheim tok av seg redningsvesten og genseren, og skiftet til gallaantrekk. Da han møtte en overrasket stuert, smilte Guggenheim og sa: «Hvis vi må dø, vil vi dø som gentlemen.»
Kaja Eckhoff
Hun er søster til skiskyttertrener Stian Eckhoff og skiskytter Tiril Eckhoff.
Filosofi
Hellenismen og senantikken
I stor grad var hellenismens filosofer videreførte av de klassiske filosofer, og det var retninger mer enn enkeltpersoner som står frem. Det gjelder først og fremst kynikere, epikureere og stoisismen, men også nyplatonikeren Plotin i Sen-Antikken. Selv om alle 3 var store filosofere, hadde de også forskjellige syn på forskjellige ting. F.eks. var de ikke enige i metafysikken.
RMS «Titanic»s forlis
Låring av livbåtene (00.45–02.05)
På dette tidspunktet var det for det meste passasjerer på første og andre klasse som hadde gått over til livbåtene. Mange av passasjerene på tredje klasse virret fortsatt rundt i de lange korridorene eller ventet på at grindene som skilte dem fra de andre klassene, skulle låses opp. I noen tilfeller skal mannskapet på «Titanic» ha hindret passasjerer på tredje klasse å flykte. Noen av grindene var bevoktet av besetningsmedlemmer, angivelig for å hindre passasjerene i å skape panikk og frykt oppe på dekk. Margaret Murphy, en irsk overlevende, skrev i mai 1912 at «alt håp var borte for dem som fortsatt var i [tredje klasse]». Noen tok i bruk desperate metoder. Edward Ryan har senere tilstått at han kledde seg ut som en kvinne. I et brev han sendte til foreldrene sine skrev han følgende: «Jeg hadde et håndkle rundt nakken. Jeg kastet det over hodet og lot det henge nedover ryggen. Jeg brukte det vanntette regnkåpen min. Så gikk jeg rett forbi mannskapet ... De så meg ikke. De trodde jeg var en kvinne.»
Kaja Eckhoff
Sesongen 2000/01
Eckhoff vant Norgescupen i skiskyting 2000/01 sammenlagt, i klassen yngre junior.
RMS «Titanic»s forlis
Låring av livbåtene (00.45–02.05)
Veien opp til båtdekket fra tredje klasse var lang og knotete, og i utgangspunktet var de lengst unna livbåtene. Hvor nærme man var livbåtene var viktig med tanke på sjansen for å overleve, noe man ser i statistikken over overlevende. Det at mange av passasjerene på tredje klasse ikke kunne forstå eller snakke engelsk gjorde det enda vanskeligere. Det var nok ikke tilfeldig at engelsktalende irske utvandrere ble godt representert blant overlevende fra tredje klasse.
Filosofi
Middelalderen
Middelalderens filosofi er først og fremst kristelig i sin utforming. Det er vanlig å dele den inn i to faser, tidlig og sen middelalder. En del betydningsfulle emner er:
Angaur
Angaur (eller Ngeaur) er en øy i øystaten Palau, sørvest for Peleliu. Øya, som utgjør en hel delstat, har et areal på 8 km². Delstaten hadde i 2015 en befolkning på 119.
De offisielle språkene her er angaur, japansk og engelsk.
Filosofi
Middelalderen
Blant de tidlige kirkefedre var Justin Martyr, Ireneus av Lyon, Origenes og Tertullian. Noe senere er det innenfor den vestlige kirke teologene og filosofene Ambrosius og hans elev Augustin som legger grunnlaget for mye av middelalderens filosofi.
Kaja Eckhoff
Sesongen 2001/02
Eckhoff deltok i Junior-NM i skiskyting 2002, og fikk der gull på sprinten og sølv på normaldistanse i klassen for yngre jenter. I tillegg deltok hun på Oslo og Akershus' førstelag, som vant stafetten. Hun gikk der sammen med Guro Stenseth og Marianne Holm.
Angaur
I 2003 legaliserte Palaus nasjonalforsamling kasino og gambling. Angaur er også et populær sted for surfing. Man kan reise til Angaur med båt eller fly.
Filosofi
Skolastikken
I skolastikken møter vi Johannes Scotus Eriugena, Anselm av Canterbury, Peter Abelard, Thomas Aquinas, Roger Bacon, Johannes Duns Scotus og William av Ockham. Universaliestriden skulle prege mye skolastikernes filosofiske refleksjon.
RMS «Titanic»s forlis
Låring av livbåtene (00.45–02.05)
Noen, som antagelig var overveldet av det hele, gjorde ingen forsøk på å flykte, men ble i lugarene sine eller ba sammen med en gruppe passasjerer i spisesalongen i tredje klasse. Sjeffyrbøter Charles Hendrickson så grupper med passasjerer med bagasjen og eiendelene sine på tredje klasse under dekk, som om de ventet på å bli veiledet. Psykolog Wynn Craig Wade kaller dette «stoisk passivitet», utviklet av generasjoner som har blitt fortalt hva de skal gjøre av høyere samfunnsklasser. Den svenske passasjeren August Wennerström har senere sagt at hans følgesvenner ikke gjorde noen forsøk på å redde seg. Han skrev:
Kaja Eckhoff
Sesongen 2001/02
I Norgescupen i skiskyting 2001/02 kom hun på niendeplass i klassen J17.
Filosofi
Moderniteten
I kjølvannet av renessansen, reformasjonen og den vitenskapelige revolusjonen oppstod de to filosofiske retningene rasjonalisme, framført av blant annet franskmannen René Descartes, sakseren/(tyskeren) Gottfried Wilhelm Leibniz og nederlenderen/jøden Baruch de Spinoza, og empirisme, framsatt av blant annet engelskmannen John Locke, iren George Berkeley og skotten David Hume. Disse la hovedvekt på henholdsvis fornuften og erfaringen.
Kaja Eckhoff
Sesongen 2002/03
Hun deltok i klassen eldre junior under NM i rulleskiskyting 2002 på Hønefoss i september. Der kom hun på fjerdeplass på sprinten, og hun kom også på fjerdeplass på jaktstarten.
Hun ble tatt ut til å delta i Junior-VM i skiskyting 2003 i Kościelisko i Finland. Individuelt deltok hun i ungdomsklassen, og kom på femteplass på sprinten, niendeplass på jaktstarten og femteplass på 10 km individuell start. På stafetten i juniorklassen kom Norge på tiendeplass, der Eckhoff gikk sammen med Ann Kristin Flatland og Solveig Rogstad.
Under Junior-NM i skiskyting 2003 i Rana deltok hun i klassen for eldre junior, og kom på sjetteplass og ellevteplass på normaldistanse. På stafetten kom hun på sjetteplass sammen med Oslo og Akershus' førstelag.
Hun kom på femteplass sammenlagt i Norgescupen i skiskyting for junior 2002/03, med 134 poeng. Hun fikk også sju poeng i Norgescupen i skiskyting 2002/03 for senior, noe som holdt til 26.-plass sammenlagt.
Sesongen 2003/04
Under Junior-NM i skiskyting 2004 vant hun sprinten. Hun deltok også i Junior-VM i skiskyting 2004, og kom der på 35.-plass på 12,5 km normaldistanse.
Idris
Idris kan vise til:
Filosofi
Moderniteten
Ved slutten av opplysningstiden smeltet Immanuel Kant disse to retningene sammen til en syntese, ved å legge vekt på aktiv bearbeiding av sanseinntrykkene (Kants trancendentale metafysikk). Tiden etter ham ble i stor grad preget av idealismen med representanter som Hegel og Schopenhauer, og marxismen med Karl Marx.
Kaja Eckhoff
Sesongen 2003/04
Hun deltok i Europacupen i skiskyting 2003/04, og endte på 51.-plass sammenlagt i juniorklassen, med 50 poeng. Hun vant fire av rennene i Norgescupen i skiskyting for junior 2003/04, i klassen K19-20 år, og vant sammenlagt med til sammen 170 poeng.
Filosofi
Moderniteten
Det tyvende århundres filosofi har vært dominert av filosofer som Henri Bergson, Gottlob Frege, William James, John Dewey, Bertrand Russell, Ludwig Wittgenstein, Edmund Husserl, Martin Heidegger, Michel Foucault, Karl Popper og Thomas Kuhn.
Kaja Eckhoff
Sesongen 2004/05
Hun deltok i klassen K19-20 år under Junior-NM i skiskyting 2004, og fikk bronse på sprinten. På normaldistansen kom hun på sjetteplass. Hun deltok også i NM i skiskyting 2005, der hun kom på niendeplass på normaldistansen, 13.-plass på sprinten, tiendeplass på jaktstarten og fjerdeplass på stafetten.
Hun vant Norgescupen i skiskyting for junior 2004/05, i klassen K19-20 år. I Europacupen i skiskyting 2004/05 fikk hun 129 poeng i juniorklassen, og endte på 26.-plass totalt. Hun kom på 27.-plass i sprintcupen og i jaktstartcupen kom hun på 25.-plass.
RMS «Titanic»s forlis
De siste livbåtene
Rundt klokken 01.30 hadde baugen sunket så dypt at folk strevde med å holde balansen på det skrånende dekket. Skipet krenget mot babord, men ikke mer enn fem grader. Krisen ble reflektert i de mer og mer desperate nødsignalene fra skipet: «Vi evakuerer kvinnene til livbåtene» klokken 01.35 og «Maskinrommet er oversvømt helt opp til kjelene» klokken 01.45. Sistnevnte var «Titanic»s siste forståelige signal. De to telegrafistene fortsatte likevel å sende ut nødsignaler fram til skipets siste minutter. Klokken 02.10 sendte de ut to V-er til RMS «Virginian»; dette skal ha vært de siste signalene noen hørte fra «Titanic».
De gjenværende båtene ble nesten fylt helt opp da passasjerene begynte å innse alvoret. Nr. 11 ble fylt med fem personer mer enn den var beregnet for. Mens den ble firt ned ble den nesten oversvømt av vann som ble pumpet ut av skipet. Nå begynte panikken å spre seg ombord i «Titanic». Livbåt nr. 14 ble låret på babord side, og en flokk passasjerer kom løpende og ønsket å hoppe ombord i den, men livbåten var allerede fylt med 40 personer. Femtestyrmannen Harold Lowe, som hadde ansvaret for båten, fyrte av to varselskudd for å skremme vekk flokken. Livbåt nr. 16 ble firt ned få minutter senere. Blant de som var ombord i denne var lugarpiken Violet Jessop, som tre år senere opplevde et nytt forlis da «Titanic»s søsterskip «Britannic» sank under første verdenskrig. Klappbåt C ble låret rundt 01.40 fra et forlatt område av dekket, da de fleste passasjerene hadde flyttet seg mot akterspeilet. Det var denne livbåten rederieier J. Bruce Ismay, «Titanic»s mest kontroversielle overlevende, ble med i. Ismay ble senere kritisert i både britisk og amerikansk presse.
Livbåt nr. 2 ble låret 01.45. Rett før den ble firt ned oppdaget andrestyrmannen Lightoller at båten var fylt med menn, som ifølge ham «verken var av britisk eller av engelsktalende opphav ... [men av] folkeslaget kjent for seilere som 'degoser'.» Etter å ha truet dem ut fra båten med en revolver, så han ikke flere kvinner og barn som stod å ventet på dekk. Han låret dermed livbåten med kun 25 personer ombord. Den var bygd for 40. John Jacob Astor så konen sin gå ombord i livbåt nr. 4 klokken 01.55, men ble selv nektet plass av Lightoller, til tross for at 20 av 60 seter i båten stod tomme.
Klokken 02.05 lå fremre brønndekk under vann, og havet var bare under A-dekket. Klappbåt D ble den siste båten som ble låret, med 44 personer i en båt bygd for 47. Etterhvert nådde havet båtdekket på «Titanic», og bakken lå dypt under vann. Edith Evans, passasjer på første klasse, ga vekk sin plass i livbåten til Caroline Brown. «Du kan gå først,» sa Evans. «Du har barn som venter på deg.» Hun var en av fire kvinner på første klasse som døde i forliset. Kaptein Smith tok en siste tur rundt dekket, og løste telegrafistene fra pliktene sine. «Nå må hver mann tenke på seg selv.» Smith gikk taust videre og ga den samme beskjeden til mannskapet. Etter dette ble han sist sett vandrende mot broen. Det er ulike historier om hvordan Smith døde, men en vanlig myte er at han fulgte skipet ned med stoisk ro.
Bride hørte orkesteret da han og førstetelegrafist Jack Phillips forlot radiorommet, som da var oversvømt. Phillips hadde nettopp kommet i en slåsskamp med en mann Bride trodde var «en fyrbøter, eller noen fra nedre dekk», som forsøkte å stjele Phillips' redningsvest. Bride skrev senere: «Jeg gjorde min plikt. Jeg håpet jeg gjorde meg ferdig med [han]. Jeg vet ikke. Vi forlot han på gulvet i radiorommet, og han beveget seg ikke.» Archibald Gracie hadde også planlagt å gå mot akteret, men på veien møtte han hundrevis av passasjerer på tredje klasse som endelig hadde kommet opp på dekk idet de siste livbåtene akkurat ble låret. Han ombestemte seg, og hoppet i havet for å komme seg vekk fra mengden. Andre gjorde ingen forsøk på å berge seg. Skipets konstruktør, Thomas Andrews, ble sist sett i røykesalen på første klasse. Han hadde tatt av seg redningsvesten, og så på et maleri som hang over peisen.
De siste minuttene (02.15–02.20)
Klokken 02.15 reiste akterspeilet seg høyere opp i luften. To minutter senere krenget skipet forover, og idet broen brøt vannflaten skylte en bølge akterover, og skylte mange mennesker på havet. Gruppene som prøvde å låre klappbåt A og B, blant andre overstyrmannen Henry Wilde, førstestyrmannen William McMaster Murdoch, andrestyrmannen Charles Lightoller og obersten Archibald Gracie, ble alle skylt vekk sammen med de to båtene (klappbåt B fløt vekk opp-ned med telegrafisten Harold Bride under båten, mens klappbåt A fløt uten at lerrettsidene hadde blitt satt opp). Bride, Gracie og Lightoller kom seg ombord i båt B, mens Murdoch og Wilde omkom.
Idet vannet slo over broen, klatret Gracie opp på styrbord dekk av offiserkvarteret, hvor han ble tatt av en bølge. Han har sagt: «Jeg virvlet rundt og rundt mens jeg hele tiden prøvde å klamre meg fast i rekkverket idet skipet boret seg ned i dypet. Jeg forsvant nedover, nedover, det føltes forferdelig dypt.» Han svømte vekk fra skipet, steg mot overflaten og kom til klappbåt B som lå og fløt med bunnen i været. Samtidig styrtet fremre skorstein framover, og drepte flere personer idet den falt mot vannet og unngikk en livbåt med et steinkast. Dette skapte en bølge som skylte båten vekk fra det synkende skipet. De som fortsatt var ombord på «Titanic» kunne føle skipet riste av de enorme påkjenningene det ble utsatt for. Jack Thayer, passasjer på første klasse, hørte blant annet «et buldrende brøl» og «lave eksplosjoner».
Øyenvitner så akterskipet reise seg opp i luften idet «Titanic» sank ned i Atlanterhavet. Det har blitt sagt at den nådde en vinkel på 45° grader eller mer, og ifølge passasjer Lawrence Beesley var toppunktet litt aktenfor midtskips. Mange av de overlevende beskrev høye lyder, og noen hevdet at kjelene eksploderte. Beesley beskrev det som «delvis et stønn, delvis et klirr, og delvis et smell, og det var ikke et plutselig brøl som en eksplosjon ville lyde: det fortsatte suksessivt i noen sekunder, muligens mellom femten og tjue». Han la til at «motorene og maskinene løsnet fra boltene og lagrene, og fòr gjennom de vanntette rommene; der de knuste alt på sin vei».
Lysene ombord, som hadde brent nesten til siste slutt, blinket én gang og sluknet ifølge Beesley. Dette etterlot skipet i mørket. Jack Thayer har sagt at han så «nesten 1500 mennesker fortsatt ombord»; han kunne se hvordan «de klatret i klaser eller flokker, som svermende bier, bare for å falle i hauger, parvis eller alene idet nesten hele skipet – av det – steg rett til himmels».
«Titanic» var, i likhet med de fleste skip på den tiden, konstruert for å tåle vanlige påkjenninger til havs. Med akterskipet høyt til værs ble kjølen utsatt for en langt større belastning enn det skipet var bygget for å tåle. I tillegg ble skipets svakeste punkt, området rundt luken til maskinrommet, utsatt for det største presset. Rett etter at lysene sluknet brakk skroget i to mellom 3. og 4. skorstein. Idet baugen rev seg løs, dro den også med seg noe av skroget på akterskipet. Delene hang antagelig sammen i kjølen et øyeblikk, noe som forårsaket at akterenden rettet seg opp før de skiltes for godt. Skorstein nr. 4 veltet så akterover idet røykesalen på første klasse brøt sammen. De fremre delene av akterskipet ble fort oversvømmet av store vannmasser, noe som gjorde at det vippet opp til en nesten loddrett stilling. Akterenden la seg så litt tilbake før den reiste seg til nær 90-graders vinkel, hvor den forble en liten stund. «Titanic» forsvant i havdypet klokken 02.20, to timer og 40 minutter etter sammenstøtet med isfjellet. Thayer har sagt at akterskipet roterte på overflaten; «Gradvis dreide hun dekket vekk fra oss, som om hun ville skjule det grufulle synet for oss ... Så, med den dødbringende lyden da de siste hele lukene hennes brast, gled hun rolig ned i havet.»
De overlevende ga motstridende forklaringer om hvorvidt «Titanic» brakk i to ved havoverflaten eller om hun sank i ett stykke. De to havarikommisjonene etter katastrofen konkluderte med at skipet ikke hadde brukket. Archibald Gracie, som var på promenadedekket med skipsorkesteret (ved den 2. skorsteinen), har sagt «Titanic»s dekk «var intakte da hun sank, og da jeg sank med henne, var over sju sekstendeler av skipet allerede under vann, og det ga ingen tegn på kommende brudd i dekket eller skipet». Robert D. Ballard, som fant vraket på havbunnen, sa at mange overlevende hadde sagt at skipet brakk i to mens det sank. Da maskinistene var på sin post med kjelene, kom «den høye lyden» antagelig fra at «Titanic» brøt i to, fremfor de tidligere teoriene om at de tungene beslagene løsnet eller at kjelene eksploderte.
Etter at den første delen sank tok det kun noen få minutter for baugen og akterskipet å synke 3797 m. På veien ned mot havbunnen løsnet tunge maskiner, flere tonn med kull og store mengder møbler og inventar fra skipets interiør. De to delene landet omtrent 600 m fra hverandre i et vært ujevnt terreng. Baugen traff bunnen med en slik fart og i en slik vinkel at skroget ga etter på to sider. Det fikk en knekk på 6° like forut for broen og en annen knekk på 3,5–4° i ekspansjonsleddet. Idet baugen gravde seg dypt ned i havbunnen (rundt 20 meter ved ankerne) svingte ankerkranen seg forover. Dette forårsaket at store skyer sedimenter steg «til værs». Da akterdelen av forskipet traff bunnen kollapset dekkene ved bruddstedet enda mer.
Akterskipet falt mer eller mindre rett ned, og roterte antagelig idet det sank. På vei mot havbunnen ble poopdekket, og antagelig davitene, revet opp og skrelt akterover av vannmassene. Akterskipet traff havbunnen med hele kjølen samtidig, mens tunge vrakdeler som sylindere og kjeler landet i nærheten. Det traff bunnen med en så sterk kraft at det gravde seg ned i bakken. Dekkene klappet sammen, mens plater og spant krøllet seg sammen og ble stående i vinkel på skroget. Akterskipet hadde dreid seg 180° i forhold til baugen. Lettere vrakdeler traff fortsatt bunnen i området rundt akterskipet flere timer etterpå.
Passasjerer og mannskap i havet (02.20–04.10)
Etter forliset ble passasjerer og mannskap liggende i det iskalde vannet, omringet av vrakdeler fra skipet. På skipets vei mot havbunnen ble større og mindre deler revet løs, og noen deler fløt opp: bjelker, tredører, møbler, paneler og biter fra skottene. Disse vrakdelene kan ha skadet eller drept noen av dem som lå i vannet. Andre brukte delene til å holde seg selv flytende.
Vannet holdt 28 °F og var dødelig kaldt. Andrestyrmannen Lightoller skildret kontakten med vannet som om «tusen kniver» ble stukket i kroppen. Noen av dem som fløt i vannet må ha dødd nesten umiddelbart av sjokket hjertet ble utsatt for. Andre gikk gjennom kjente faser av nedkjøling: ekstrem skjelving, deretter svakere puls mens kroppstemperaturen faller, til sist tap av bevissthet og død. De som satt ombord i livbåtene var forskrekket av å høre skrikene etter hjelp. De gråtkvalte ropene kom som et sjokk for passasjerene i livbåtene; mange trodde at alle hadde rukket å evakuere før skipet sank.
Kaja Eckhoff
Sesongen 2005/06
Hun deltok i seniorklassen under NM i rulleskiskyting 2005, og kom der på niendeplass på sprinten.
RMS «Titanic»s forlis
Passasjerer og mannskap i havet (02.20–04.10)
Få av dem som lå i havet overlevde. Blant de overlevende var oberst Archibald Gracie, passasjer Jack Thayer og andrestyrmannen Charles Lightoller, som alle nådde den kantrede klappbåt B. Rundt tolv besetningsmedlemmer klatret ombord i livbåten, og de reddet flere. Inntil 35 menn klamret seg fast til båten. Da innså de faren for å bli dratt ned av svømmerne, og padlet unna mens de forsøkte å unngå dem som spurte om å komme ombord. Gracie har senere skrevet: «Det var ikke et eneste tilfelle, og det er jeg glad for å si, hvor jeg hørte klager fra en svømmer på grunn av avslag på plass... [et avslag] ble møtt med den mandige stemmen til en sterk kar... ‘Okei, gutter, lykke til og Gud velsigne dere’.» Flere andre (anslagsvis 20 eller mer) nådde klappbåt A, som var delvis oversvømt siden lerrettsidene ikke hadde blitt satt opp riktig. De som kom seg ombord måtte ha føttene i iskaldt vann, og flere døde av hypotermi i løpet av natten.
Kaja Eckhoff
Sesongen 2005/06
I Europacupen i skiskyting 2005/06 kom hun på 45.-plass totalt, med 66 poeng.
RMS «Titanic»s forlis
Passasjerer og mannskap i havet (02.20–04.10)
Livbåt nr. 4, som holdt seg ved det synkende skipet, virker å ha vært den nærmeste båten til ulykkesstedet; kun 50 meter unna. To personer falt oppi båten, og enda en ble plukket opp før skipet forsvant. Etter forliset ble sju andre menn plukket opp fra havet. To av dem døde kort tid senere. Klappbåt D reddet en mann som hadde hoppet i havet og svømt bort til båten rett etter at den ble låret. I de andre båtene var passasjerene negative til å dra tilbake for å redde de som lå døende i det iskalde vannet. De var antagelig redde for at båten skulle kantre i forsøket. En kvinne skal ha sagt: «Hvorfor skal vi alle miste livet i et nytteløst forsøk på å redde andre?» Kvartermester Robert Hichens, som hadde ansvaret for livbåt nr. 6, fortalte kvinnene ombord at det ikke var noen vits i å snu siden det «bare var en haug med lik der». Noen av passasjerene og besetningsmedlemmene ønsket imidlertid å redde de som var igjen. I tre forskjellige livbåter foreslo henholdsvis Margaret «Molly» Brown, Charles Hendrickson og Lady Rothes at de skulle ro tilbake for å plukke opp overlevende, men ble nedstemt.
20 minutter senere begynte det Thayer kalte «en lang, sammenhengende, jamrende klagesang» å forsvinne idet passasjerene mistet bevisstheten og døde. Lucy Duff-Gordon har senere fortalt at «det siste skriket kom fra en mann som hadde ropt høylytt: ‘Min Gud! Min Gud!’ Han ropte monotont, på en kjedelig, håpløs måte. I en hel time hadde det vært et forferdelig kor av hyl, som gradvis døde inn i et håpløst stønn, før det siste ropet jeg nettopp snakket om. Så var alt stille.» Femtestyrmannen Harold Lowe i livbåt nr. 14 «ventet på at ropene og skrikene hadde sunket litt» før han gjorde et forsøk på å redde de som lå i vannet. Han samlet sammen fem livbåter, og fikk passasjerene til å gå over i andre livbåter og sette seg på tomme seter. Etter en kort stund hadde han båt nr. 14 til disposisjon. Lowe tok med seg sju besetningsmedlemmer og en mann som meldte seg frivillig, og rodde tilbake til ulykkesstedet. Hele prosessen tok omtrent tre kvarter, og da de kom fram, hadde de fleste av dem som lå i vannet allerede frøset ihjel. Bare noen få stemmer ble fortsatt hørt. Lowe og mannskapet hans fant fire personer som fortsatt var i live; én av dem døde kort tid senere. Ellers kunne de bare se «hundrevis av lik og redningsvester».
Giro d’Italia 2000
Den '''83. utgaven av Giro d'Italia''' ble arrangert fra 13. mai til 4. juni 2000. Italieneren Stefano Garzelli vant sammenlagt.
Kaja Eckhoff
Sesongen 2006/07
I september deltok hun i NM i rulleskiskyting 2006, og kom på sjetteplass på sprinten og fjerdeplass på jaktstarten.
RMS «Titanic»s forlis
Passasjerer og mannskap i havet (02.20–04.10)
Passasjerene i de andre båtene kunne ikke gjøre annet enn å vente på å bli reddet. Luften var bitende kald og flere av båtene hadde tatt inn vann. De fant ingen nødproviant i båtene, og de fleste båtene var uten lys. Situasjonen var spesielt dårlig ombord på klappbåt B som holdt seg flytende opp-ned. Ved daggry ble vinden kraftigere og havet mer urolig, og de som var ombord måtte stå oppreist for å balansere båten. Noen mistet konsentrasjonen, falt uti og druknet. Det ble stadig vanskeligere å holde balansen ettersom bølgene ble større. Archibald Gracie har senere skrevet om håpløsheten i det de gjorde. Noen hadde svømt bort til klappbåt A, men uten hadde ikke styrke til selv å klatre ombord, klamret seg i stedet til sidene på båten. De som døde ombord i livbåtene, ble som oftest senket i havet for å gi plass til andre overlevende.
Kaja Eckhoff
Sesongen 2006/07
Under NM i skiskyting 2007 kom hun på tiendeplass på normaldistansen, 22.-plass på sprinten og 13.-plass på jaktstarten.
Hun deltok i Europacupen i skiskyting 2006/07, og kom der på 45.-plass totalt, med 70 poeng. Hun kom på 43.-plass i sprintcupen og 39.-plass i jaktstart.
RMS «Titanic»s forlis
Berging og avreise (04.10–09.15)
De overlevende ble endelig berget klokken 04.10 om morgenen 15. april av RMS «Carpathia», som hadde seilt gjennom natten med høy fart og stor risiko, ettersom de støtte på flere isfjell underveis. «Carpathia»s skipslanterner ble først sett av de overlevende rundt 03.30; og det tok flere timer før alle var ombord i skipet. Mennene fra klappbåt B hadde kommet seg over i to andre livbåter, men én person døde rett før de kom seg over i andre båter. Klappbåt A var nesten oversvømt, og mange i båten (muligens mer enn halvparten) hadde frosset ihjel i løpet av natten. De overlevende – mellom 10 og 20 menn og én kvinne – ble plassert i en annen livbåt. Tre lik lå igjen i båten, som de lot drive vekk. Den ble funnet en måned senere av White Star Line-skipet RMS «Oceanic». Likene lå fortsatt ombord.
Kaja Eckhoff
Sesongen 2007/08
Hun kom på 12.-plass sammenlagt i NM i rulleskiskyting 2007.
RMS «Titanic»s forlis
Berging og avreise (04.10–09.15)
Mannskapet på «Carpathia» ble skremt over det som møtte dem på vei mot «Titanic». Kaptein Arthur Rostron har i ettertid sagt at «isfjell dukket opp og forsvant igjen aktenfor oss, men vi sakket aldri på farten, selv om vi noen ganger måtte foreta brå kursskifter for ikke å treffe isfjellene». Rostron skal ha sett isfjell som var opptil høye, flere mindre isfjell og drivis.
Kaja Eckhoff
Sesongen 2007/08
Under NM i skiskyting 2008 kom hun på 15.-plass på normaldistansen, og hun kom på 14.-plass på sprinten, men stilte ikke til start på jaktstarten. På stafetten gikk hun på Oslo og Akershus' andrelag, som kom på sjuendeplass.
Sekkmøll
Sekkmøll (Coleophoridae) er en artsrik gruppe av sommerfugler som hører til den store gruppen Gelechioidea. Det er beskrevet noe over 1000 arter, men det finnes sannsynligvis mange flere til nå ubeskrevne. De aller fleste artene blir regnet til den store slekten Coleophora. I Norge er det funnet 100 arter. Familiens norske navn kommer at av larvene omgir seg med et sekkformet hylster av silke og matrester, til vern mot rovdyr og parasitter.
Kaja Eckhoff
Sesongen 2007/08
I Europacupen i skiskyting 2007/08 fikk hun totalt 29 poeng og endte på 125.-plass.
RMS «Titanic»s forlis
Berging og avreise (04.10–09.15)
Klokken 09.15 kom to andre skip til åstedet for forliset – SS «Mount Temple» og SS «Californian». «Carpathia» var på vei til Fiume i Østerrike-Ungarn (i dag Rijeka i Kroatia), men da det ikke var nok mat eller førstehjelputstyr til de overlevende, satte Rostron kursen mot New York, hvor de overlevende kunne få behandling. RMS «Carpathia» dro kort tid etter klokken 09.00, og overlot til de to andre skipene til å gjennomføre et siste, resultatløst to-timers søk.
Sekkmøll
Levevis
Sekkmøll-larver er funnet på mer enn 30 forskjellige plantefamilier, både bartrær, enfrøbladete planter (særlig sivfamilien) og tofrøbladete planter. De nyklekte larvene minerer inne i blad, blomster eller frø, men etter hvert kryper de ut og lever på utsiden, skjult under et sekk- eller pølseformet hylster av silke og matrester. Dette byttes ut med et større ettersom larven vokser. Sekkmøll finnes i alle verdensdeler, men mangler i tropiske regnskoger i Sør-Amerika.
RMS «Titanic»s forlis
Ettertid
RMS «Carpathia» ankom brygge nr. 54 i New York kvelden 18. april etter en krevende reise gjennom pakkis, tåke, torden og røft hav. Cirka 40 000 mennesker ventet på kaien for å møte de overlevende.
Sekkmøll
Mange truede arter
Sekkmøllene er vanskelige å bestemme til art, og dette har medført at de er forholdsvis dårlig undersøkt. Likevel er det grunn til å tro at mange arter kan være utryddingstruede, fordi plantene de lever på er truede. På den siste rødlisten over truede norske arter fra 2010 er 40 av de 100 sekkmøllartene registrert fra Norge listet som mer eller mindre utryddingstruede, og sekkmøllene utgjør med dette en nokså stor del av de rødlistede sommerfuglene.
RMS «Titanic»s forlis
Ettertid
Selv før «Carpathia» ankom New York ble det gjennomført en leteaksjon etter omkomne. Fire skip fra White Star Line fant til sammen 328 lik; 119 ble begravd på sjøen, mens 209 ble brakt til den kanadiske havnbyen Halifax i Nova Scotia. Her ble 150 av dem gravlagt. Minnesmerker ble reist flere steder i verden; blant annet i New York, Washington, Southampton, Liverpool, Belfast og Lichfield. Man samlet også inn penger til etterlatte og overlevende. Ettersom 699 besetningsmedlemmer hadde oppgtt Southampton som hjemsted, anser man at denne byen led det største tapet i forliset.
De fleste døde ble aldri funnet.
Nyheten om forliset ble tatt imot med sjokk og vantro, og flere spørsmål ble reist: Hvorfor var det for få livbåter? Hvorfor hadde rederieier J. Bruce Ismay reddet seg selv når kvinner og barn fortsatt var ombord? Hvorfor seilte «Titanic» inn i isbeltet med full hastighet? De overlevende var i stor grad pådrivere for i den offentlige prosessen etter forliset. Allerede mens de var ombord på «Carpathia» på vei til New York, hadde Lawrence Beesley og noen andre overlevende bestemt seg for «å vekke offentligheten angående fremtidens maritime regelverk». De skrev et innlegg i The Times.
Grupper med gråtende pårørende samlet seg utenfor White Star Lines kontorer i Southampton for å finne ut hva som hadde hendt med deres kjære. Kirkene i Belfast var stappfulle, og verftsarbeidere gråt i gatene etter at nyheten hadde blitt kjent. Skipet hadde vært et symbol på Belfasts skipsindustri, og man følte ikke bare sorg, men også skyld, da de som hadde bygd «Titanic» følte seg litt ansvarlig for skipets forlis.
Havarikommisjoner og påvirkning
Kort tid etter forliset ble det nedsatt to havarikommisjoner: én britisk og én amerikansk. Den amerikanske havarikommisjonen begynte arbeidet 19. april under ledelse av senator William Alden Smith, mens den britiske begynte i London under ledelse av Lord Mersey 2. mai 1912. Begge kom i hovedsak fram til like konklusjoner: regelene om antallet livbåter et slikt passasjerskip skulle være utstyrt med var både utdaterte og utilstrekkelige; kaptein Edward J. Smith hadde ikke tatt isvarslene alvorlig nok; livbåtene hadde ikke blitt fylt opp og kapasiteten ble dermed dårlig forvaltet; og kollisjonen var et direkte resultat av at skipet seilte for fort i inn i et farlig område. Den krasseste kritikken fra begge havarikommisjonene ble likevel rettet mot kaptein Stanley Lord ombord på SS «Californian», for ikke å ha reagert på nødrakettene eller gjort et forsøk på å oppnå kontakt.
Ingen av havarikommisjonene mente at uaktsomhet fra International Mercantile Marine Company (IMM) eller White Star Line var en medvirkende faktor. Den amerikanske havarikommisjonen konkluderte med at de som var involvert hadde fulgt den vanlige praksisen, og at katastrofen kunne sees som «Guds verk». Den britiske havarikommisjonen konkluderte med at kaptein Smith hadde fulgt datidens sikkerhetsrutiner, som aldri før hadde vist seg å være utrygge (kommisjonen bemerket at britiske skip alene fraktet 3,5 millioner passasjerer det foregående tiåret med et tap av kun 73 menneskeliv), og at han hadde gjort det «enhver dyktig mann ville gjort i hans stilling». Havarikommisjonen i England varslet også om at «det som var uhell i «Titanic»s tilfelle vil uten tvil være uaktsomhet i lignende tilfeller i fremtiden».
Khangajfjellene
Khangajfjellene (mongolsk: Хангайн нуруу) er en fjellkjede i det sentrale Mongolia, beliggende omtrent 400 kilometer vest for hovedstaden Ulan Bator. Khengaifjellenes høyeste topp er Otgon Tenger Uul, som på det høyeste reiser seg 4031 meter over havet. I vest grenser Khangajfjellene til Altajfjellene.
RMS «Titanic»s forlis
Havarikommisjoner og påvirkning
Katastrofen førte til omfattende endringer i maritimt regelverk: som å sikre at skip ble utstyrt med flere livbåter, at livbåtøvelser ble gjennomført, og at radioutstyr på passasjerskip ble bemannet døgnet rundt. En måned etter forliset ble det tatt initiativ til en internasjonal konferanse for å styrke sikkerheten til sjøs. Konferansen ble holdt i London høsten 1913 og førte blant annet til grunnleggelsen av International Ice Patrol for å overvåke og melde ifra om is ved Newfoundlandsbankene. Organisasjonen skulle styres av USA med bidrag fra 13 land som deltok i transatlantisk skipsfart, blant dem Norge. International Convention for the Safety of Life at Sea (SOLAS) passet på at det maritime regelverket ble fulgt opp verden over. Både International Ice Patrol og SOLAS er fortsatt i drift.
Mediadekning og populærkultur
Det tok ikke lang tid før pressen begynte å skrive om hendelsen. Informasjonstilgangen var imidlertid begrenset. Nyheten om et forlis kom på trykk allerede på ettermiddagen den 15. april, og ble bekreftet dagen etter, men detaljene var få og motstridende. RMS «Carpathia» ankom New York med de overlevende først 18. april, og inntil da hadde skipets telegrafister i praksis munnkurv overfor pressen. Det kom heller ikke noen uttalelser fra skipets rederi eller private meldinger fra de overlevende. Dette bidro til at pressen kunne overtolke og i noen tilfeller nesten dikte opp egne historier om forliset.
De første overskriftene sa at alle passasjerene hadde blitt reddet av RMS «Virginian», og at «Titanic» var under slep til Halifax. Morgenavisen i Bergen hadde en lignende sak 16. april 1912: «Kjæmpedamperen „Titanic“ kollideret med et isbjerg – Damperen synkende – Alle passagerer reddet.» Aftenposten hevdet også at skipet kolliderte med et isfjell, men at det likevel holdt seg flytende.
«Titanic»s forlis har fascinert kunstnere, filmregissører, forfattere, komponister, musikere og dansere verden over. Kort tid etter katastrofen ble det skrevet flere bøker, sanger og dikt som omhandlet forliset. Filmen Saved from the Titanic ble vist på kinoer i USA bare en måned etter hendelsen. I hovedrollen var Dorothy Gibson, som var en av passasjerene ombord på «Titanic», og i filmen brukte hun den samme kjolen som hun brukte da skipet sank.
Interessen for «Titanic» fikk en ny oppsving med Walter Lords bok A Night to Remember i 1955. Den solgte 60 000 eksemplarer bare i USA i løpet av det første året, og fikk sitt 50. opptrykk i 1988. Boken ble utgitt i Norge i 1956. To år senere økte interessen ytterligere da boken ble filmatisert av Roy Ward Baker.
I 1962 ble det markert at det var femti år siden forliset. Mange av de overlevende stilte da for første gang til intervjuer i lokalaviser, radio og i noen tilfeller fjernsyn. Fascinasjonen rundt «Titanic» ble igjen vekket da Robert D. Ballard fant vraket på havbunnen i september 1985.
Vraket
1. september 1985 ble «Titanic»s vrak lokalisert og fotografert på 3797 meters dyp av et fransk-amerikansk team under ledelse av Robert D. Ballard. Oppdagelsen førte til større interesse for skipet. Et år senere vendte Ballard tilbake til vraket. Han landet på «Titanic»s dekk med ubåten DSV «Alvin», og utforsket og fotograferte hele vraket og vrakrestene i området omkring i detalj. I ettertid har flere ekspedisjoner fotografert skipet, og – mer kontroversielt – også hentet ut gjenstander.
Overlevende og omkomne
Antallet omkomne etter forliset er av flere grunner usikkert. Blant annet er passasjerlisten unøyaktig ettersom den inneholder navnen på personer som hadde avbestilt turen i siste liten, i tillegg til at flere passasjerer reiste under alias og dermed ble telt to ganger på listen over omkomne. Dødstallene har blitt satt til mellom 1490 og 1635 mennesker. Statistikken under er fra den britiske havarikommisjonens rapport etter katastrofen.
Mindre enn en tredjedel av passasjerene og mannskapet på RMS «Titanic» overlevde forliset. Noen overlevende døde i tillegg kort tid senere; frostskader forårsaket blant annet flere dødsfall ombord på RMS «Carpathia». Ut fra statistikken som vist over, døde 49 % av barna, 26 % av de kvinnelige passasjerene, 82 % av de mannlige og 78 % av mannskapet. Tallene viser store ulikheter i overlevelsesmuligheten for de ulike samfunnsklassene ombord på skipet. Kun 3 % av kvinnene på første klasse omkom, mot 54 % av dem på tredje klasse. I likhet med dette viser tallene at fem av seks barn på første klasse og alle barn på andre klasse overlevde, mens 52 av 79 barn på tredje klasse omkom. Prosentvis led de mannlige passasjerene ombord på andre klasse det største tapet, da 92 % av dem døde. Av kjæledyrene ombord overlevde tre.
Litteratur
Bøker
Nyheter
Undersøkelser
Frydenbø Bilsenter
Frydenbø Bilsenter AS er eneforhandler av bilmerket Volvo i Hordaland og Sogn og Fjordane. Selskapet er et datterselskap av Frydenbø Holding AS.
Selskapet er lokalisert med avdelinger på Minde, Åsane, Mongstad, Sandane og i Sogndal.
I 2005 solgte og leverte Frydenbø Bilsenter over 2000 biler og omsatte for rundt 440 millioner kroner.
Antonio Labriola
Antionio Labriola (født 2. juli 1843 i Sangermano, død 2. februar 1904 i Roma) var en italiensk filosof og journalist.
Liv
Labriolas far var gymnaslærer. Han var elev ved skolen i klosteret Montecassino, før familien i 1861 flyttet til Napoli for gi sønnen anledning til å studere ved Universitetet i Napoli. Her ble han elev av den hegelianske filosofen Bertrando Spaventa, men fikk aldri fullført studiene hos ham, trolig på grunn av familiens beskjedne økonomi. I 1863 måtte han ta en stilling i Napolis politivesen. Omtrent samtidig ble han kjent med en tysk lærerinne i Napoli, Rosalia von Sprenger, som han giftet seg med i 1867.
Loreen
Lorine Zineb Nora Talhaoui (født 1983), kjent under artistnavnet Loreen, er en svensk sanger og låtskriver. Hun gjorde seg første gang bemerket som deltaker i svenske Idol i 2004. Hun representerte Sverige i Eurovision Song Contest i 2012 og vant med låten «Euphoria». Hun vant Eurovision Song Contest på nytt i 2023, denne gang med låten «Tattoo». Loreen ble andre artist som har vunnet konkurransen to ganger. Den første var Johnny Logan i 1987.
Antonio Labriola
Liv
I 1865 fikk Labriola en lærereksamen som gjorde ham i stand til å undervise i de lavere gymnasklassene. Fra samme år var han gymnaslærer ved forskjellige skoler i Napoli. Fra 1871 var han privatdosent i filosofihistorie ved universitetet, samtidig som han begynte som journalist, først som korrespondent for den sveitsiske avisen Basler Nachrichten. Senere skrev han for de liberale avisene Il Piccolo og Gazzetta di Napoli. I 1872 gikk han inn i redaksjonen i Unità nazionale. I 1874 vant han konkurransen om professoratet i moralfilosofi og pedagogikk ved Universitetet i Roma, som han beholdt til 1902, da han vekslet til lærestolen i teoretisk filosofi.
Loreen
Bakgrunn
Talhaoui ble født den 16. oktober 1983 i Åkersberga i Stockholms län i Sverige. Hun ble kjent for det svenske publikum i 2004, da hun ble nummer fire i talentkonkurransen Idol på svenske TV4. Året etter ga hun ut sin første singel «The Snake» med bandet Rob'n'Raz, og hun ble senere programleder på TV400. Siden fulgte flere jobber som produsent for tv-innslag og svenske realityserier, før hun i 2011 deltok i svenske Melodifestivalen 2011 med låten «My Heart Is Refusing Me». Hun nådde ikke finalen, men låten ble en topp 10-hit i Sverige.
Året etter delok hun i Melodifestivalen på nytt, denne gang med låten «Euphoria». Hun vant den svenske finalen klart, og vant senere Eurovision Song Contest 2012 i Baku i Aserbajdsjan. Låten fikk 372 poeng, en poengsum bare Alexander Rybaks «Fairytale» overgikk før poengsystemet ble endret i 2016. Låten fikk stor internasjonal suksess og toppet hitlister over hele Europa etter den internasjonale finalen.
Hun deltok i Melodifestivalen 2017 med sangen «Statements», som hun hadde skrevet sammen med Anton Hård af Segerstad, Joy og Linnea Deb. Dette teamet skrev også «Heroes», som Måns Zelmerlöw vant Eurovision Song Contest 2015 med.
Som skuespiller var hun med i filmen Vinterviken.
I 2023 deltok hun i Melodifestivalen for fjerde gang, med låten «Tattoo», som var favoritt til å vinne konkurransen. Låten toppet Sverigetopplistan før den svenske finalen og vant finalen 11. mars 2023. Hun representerte Sverige i Eurovision Song Contest 2023 og vant konkurransen med til sammen 583 poeng. Hun ble den første kvinnen til å vinne sangkonkurransen to ganger, og den andre artisten gjennom tidene til å vinne konkurransen to ganger. Johnny Logan var den første artisten som vant sangkonkurransen to ganger: 1980 og 1987. I tillegg vant han konkurransen i 1992 som komponist for «Why Me?».
Diskografi
Album
EP
Singler (utvalg)
De førti ridderne
Datoen er avmerket på enkelte versjoner av primstaven med en halv sol. Været denne dagen skulle holde seg i de førti påfølgende dagene.
Kayangel
Kayangel er en delstat i Palau, 24 km nord for Koror. I 2015 hadde Kayangel en befolkning på 54.