cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lefaucheux M1858
Bruk
Lefaucheux-revolveren ble kjøpt inn av den franske marinen i 1858 og var derved det første repetervåpenet som kom i bruk som regulært militærvåpen. Den største brukeren av revolveren foruten Frankrike selv var Russland. Produksjonen av revolverne foregikk i Frankrike, men det ble også produsert mange revolvere på lisens, særlig i Liège i Belga, og i Spania. Som militær pistol var den godt egnet, med en velprøvet mekanisme og få særegenheter. Stifttenningpatronene var en stor forbedring i forhold til munnladingsrevolvere med perkusjonslås slik som modellene til Colt og Adams fra samme tid. Etter hvert som patroner med randtenning og sentertenning kom i alminnelig bruk utover 1870-tallet, dalte imidlertid Lefaucheux-revolverne med sine stifttenningspatroner i popularitet. Likevel ble modellen produsert helt opp i 1890-årene.
I 1931 ble Lefaucheux-revolverne formelt utrangert. Mange ble avhendet eller skrotet, men så sent som i 1940 var det fortsatt 138 revolvere oppbevart ved Hovedarsenalet i Oslo.
Eksterne lenker
Bilder av en sivil Lefaucheux M1858 tilsvarende den norske marinemodellen, fra NRAs National Firearms Museum, USA
Dragehode
Dragehode (Dracocephalum ruyschiana) er en sjelden urt i leppeblomstfamilien.
Den er flerårig og tilhører dragehodeslekta (Dracocephalum). Planten er 5–15 cm høy med dypblå blomster og 2–5 cm lange, motsatt stilte par av slanke, lansettformede blader oppetter stilken. Blomsten består av beger og krone. Begeret på ca. 1 cm har to lepper hvor øverste fliken er større enn det andre. Kronen på 2–3 cm har hvelvet overleppe som får blomsten til å se litt svulmet ut på midten. Hele blomsten fremstår som en liten smal klokke, først opprett, men etterhvert horisontalt hengende. Fargen er dypt blå, mørkeblå eller blåfiolett. Om høsten blir blomstene tørre og etterlater en klase av brune frukter som minner om kornene på et kornaks.
På dragehode lever det en liten, svart til blåskinnende glansbille som heter dragehodeglansbille (Meligethes norvegicus). Denne blir opptil 2,5 mm stor og har sin flygeperiode mens dragehode fremdeles er i knopp i juni måned. Dragehodeglansbillen legger egg inne i knoppene av dragehode, og larven utvikler seg i blomsten. Den lille billen lever kun på dragehodeblomster, ingen andre blomster, og ble beskrevet som helt ny for vitenskapen i 1959. Dragehodebillen er så langt endemisk for Norge, og er kun funnet i Oslo, Akershus og Buskerud på verdensbasis. Dragehodeglansbillen har dermed en mye mer snever utbredelse enn sin vertsplante, og er derfor også mye mer sårbar for habitatødeleggelse.
Dragehode trives på steppeaktige, tørre enger og blant gras på næringsfattig, eller kalkrik jord. Linné beskrev arten fra Alingsås i 1745, og dens navn er gitt etter den nederlandske botanikeren Frederick Ruysch (1638–1731). Den ganske like arten russisk dragehode (Dracocephalum thymiflorum) er ettårig og har flikete blad nederst, og avlangt eggeformede blad oppover.
Utbredelsen omfatter områder med kontinentalt klima i Eurasia. Dragehode er vanlig i overgangssonen mellom steppe og taiga fra Sentral-Asia og Sibir til Hviterussland og Ukraina. Lenger vest er den hovedsakelig en fjellplante som blant annet vokser i Alpene, Karpatene og Pyreneene. I Nord-Europa vokser derimot dragehode alltid under skoggrensa, og her er arten funnet i Norge, Sverige, Baltikum og Karelen.
I Norge har dragehode en sørøstlig utbredelse. De fleste forekomstene er i nordre del av Oslofeltet, spesielt rundt Oslofjorden og Mjøsa. Utbredelsen strekker seg oppover Gudbrandsdalen til Otta og Vågå, oppover Valdres til Vang og Øystre Slidre og i Hallingdal til Gol og Hemsedal.
Dragehode er artsfredet i Norge siden 2005. Arten er i svak tilbakegang på grunn av gjengroing, oppdyrking og utbygging. Det er utarbeidet en egen handlingsplan for denne blomsten, og Norge har ansvar for å bevare denne arten. Flere steder i Norge har man måttet stanse utbygging på tomter hvor bestander av dragehodeblomsten er funnet, som på Snarøya i 2010. Dragehode står oppført som sårbar i Norsk rødliste for arter 2015 og som strengt beskyttet planteart i Bernkonvensjonens appendiks I.
Jernbaneverket ble i 2012 anmeldt for brudd på naturmangfoldloven etter at forekomster av dragehode og enghaukeskjegg langs Dovrebanen i Ringsaker ble sprøytet, dynget ned med flis og ødelagt.
Windows Utforsker
Windows Utforsker (engelsk: Windows Explorer) er et program som har vært del av operativsystemet Microsoft Windows fra og med Windows 95. Utforskeren kjører oppå Windows-operativsystemet og har et grafisk brukergrensesnitt som brukes til å bla i datamaskinas filsystem, men er ikke nødvendig for at Windows skal kjøre. I Windows Server 2008 finnes et installeringsvalg kalt Server core som gjør at Windows settes opp uten utforskeren. Da styres datamaskina ved hjelp av Ledetekst og fjernbehandling istedenfor Utforsker. Utforsker er den operativsystemkomponenten som gjør brukergrensesnittet tilgjengelig på skjermen og som lar brukeren styre datamaskina.
Oversikt
Windows Utforsker blei først sett i Windows 95 som ei erstatning for Filbehandling i Windows 3.x. Den kunne åpnes ved å dobbeltklikke på Min datamaskin-ikonet på skrivebordet eller fra den nye Start-menyen (som overtok etter Programbehandling). Det er også en hurtigtast for å åpne Utforskeren, Windows-tasten + E. Etterfølgende Windows-versjoner (også i enkelte tilfeller Internet Explorer) har kommet med nye funksjoner og muligheter, men også fjernet noen. Alt i alt har Utforsker utvikla seg fra å være et enkelt filsystemnavigeringsverktøy til å bli et oppgavebasert filbehandlingssystem.
Mens «Windows Utforsker» er et uttrykk som vanligvis brukes til å beskrive filbehandlerdelen av operativsystemet, huser også Utforsker-prosessen operativsystemets søkefunksjonalitet og filtypeassosieringer (basert på filnavnsuffikser) og er ansvarlig for å vise ikona i mapper og på skrivebordet, Start-menyen, Oppgavelinja og Kontrollpanelet. Disse funksjonene tilhører det som er kjent som Windows-skallet.
I Utforsker-vinduet er filer og mapper vist i en ListView-komponent (SysListView32) som tar mesteparten av vinduets plass. Når en bruker velger å «utforske», viser Utforsker en TreeView-komponent til venstre i vinduet. Denner inneholder mappestrukturen og brukes til navigering i de ulike mappenivåa.
Windows 95
Windows Utforsker virker slik at hver mappe åpner et vindu som viser dens innhold i typisk romlig filbehandling-stil. Mappevinduets størrelse og visning blir, etter innholdet i mappa, valgt av seg sjøl når mappa åpnes. Ei mappe med to filer åpnes derfor i et mindre vindu enn ei mappe med ti filer. I tillegg vil mappa åpnes med listevisning dersom det er mange nok filer. Dette minner om Programbehandling fra Windows 3.x.
Windows Utforsker tar i bruk konseptet med objektorientert brukergrensesnitt ved å la hvert eneste filobjekt ha en individuell, utvidbar kontekstmeny («sammenhengsmeny»). Grunntanken bak kontekstmenyer var å gi superbrukere en mer effektiv måte å behandle filer på.
Windows Desktop Update
Windows Desktop Update dukka opp som en valgfri komponent sammen med Internet Explorer 4.0 og blei en del av Windows Utforsker i Windows 98. Med utgiinga av Windows Desktop Update blei Windows Utforsker mer basert på Internet Explorer-teknologi. Den mest merkbare av disse nye mulighetene, var de nye navigasjonspilene for flytting fram og tilbake i nylig besøkte mapper og favoritter-menyen i Internet Explorer.
Windows Utforsker fikk også inn adresselinja fra Internet Explorer, noe som lot brukeren taste inn filplasseringer i stedet for å bla gjennom mappene. Adresselinja opererte også som en URL-linje for internettadresser, og nettsider blei da åpna i det åpne vinduet.
En annen funksjon basert på Internet Explorer-teknologi var mulighet til å tilpasse mapper (tilpassa mapper). Slike mapper inneholdt ei skjult nettsidefil som kontrollerte måten Windows Utforsker viste innholdet i mappa. Denne funksjonen viste seg å ha sikkerhetssårbarheter fordi den nytta seg av ActiveX-objekter og skripting. Dette gjorde at den blei fjerna i Windows XP.
Andre nye funksjoner:
Windows 2000 og Windows Me
Flere søkemuligheter blei lagt til, deriblant fulltekstsøk i filer og mulighet til å bare søke etter filer med viss dato, størrelse og filtype.
Lyd- og videofiler kunne spilles riktig i forhåndsvisningspanelet i Windows 2000 med den innebygde mediespilleren. Denne funksjonen er unik for Windows 2000, seinere Windows-versjoner viser kun første ramme i ei videofil og mangler forhåndsvisning utover å vise metadata for lydfiler. I Windows Vista kom denne funksjonen tilbake i Utforsker som Forhåndsvisningspanelet. Dette panelet vises ikke som standard, men brukeren kan velge å vise det. Det vil da bli mulig å forhåndsvise dokumenter, musikk, videoer og andre filformater rett i Utforsker uten å åpne dem i de tilknytta programma.
Windows XP og Windows Server 2003
Windows Utforsker har hatt tydelige endringer i Windows XP, både i utseende og muligheter. Microsoft fokuserte spesielt på å gjøre Utforsker mer oppdagbar og oppgavebasert.
Windows Utforsker i Windows Server 2003 inneholder de samme funksjonene som i Windows XP, men oppgavepaneler og søkehjelper er deaktivert som standard.
Oppgaveruta
Ei umiddelbart synlig endring er oppgaveruta som vises til venstre i vinduet istedenfor det tradisjonelle mappetreet. I oppgaveruta vises ei liste med vanlige funksjoner og andre plasseringer som er relevant for den valgte mappa eller filen(e) som er valgt. Et sett med «Bildeoppgaver» vil derfor vises dersom den åpne mappa er full av bilder, deriblant muligheta til å vise innholdet som ei lysbildefremvisning, skrive ut bildene eller gå på nett for å bestille bildeutskrifter. På samme måte vil mapper med mange musikkfiler ha «Musikkoppgaver» som gir muligheter til å spille filene i en mediespiller eller gå på nett for å kjøpe musikk.
Hver mappe har også «Fil- og mappeoppgaver» som har valg slik som å lage ei ny mappe, dele ei mappe på det lokale nettverket, publisere filer eller mapper til et nettsted og andre vanlige oppgaver som å kopiere, endre navn, flytte og slette filer og mapper. For filtyper som gjenkjennes som utskrivbare vil det også vises utskriftsvalg.
Under «Fil- og mappeoppgaver» ligger «Andre steder» – ei liste med koplinger til ofte brukte steder slik som «Min datamaskin», «Kontrollpanel» og «Mine dokumenter». Flere valg, avhengige av hvilken mappe brukeren er i, er også tilgjengelige.
Nedafor «Andre steder» igjen ligger «Detaljer», som gir ekstra opplysninger som størrelse og dato. For enkelte filtyper vises også forhåndsvisning av fila, forfatter, bildedimensjoner, varighet eller andre detaljer.
For å bytte mellom visning av oppgaveruta og den tradisjonelle mappetrevisninga, er det en knapp i verktøylinja i Utforsker som heter «Mapper». Oppgaveruta kan også skjules for godt via menyene i følgende rekkefølge: Verktøy – Mappealternativer – Generelt – Vis vanlige oppgaver i mapper/Bruk standard Windows-mapper.
Søkehjelper
Windows XPs søkemuligheter har blitt forbedra i forhold til tidligere versjoner av Windows, men i virkeligheta blei ikke mulighetene utnytta så godt på grunn av bekymringer for personvernet og et latterliggjort og lite likt grensesnitt. Microsoft begynte med animerte «Søkehjelpere» som et forsøk på å gjøre søking mer spennende og vennlig. Standardhjelperen er en hund kalt Rover, men tre andre figurer (magikeren Merlin, surferen Earl og Courtney) er tilgjengelige. Disse figurene likner mye på Microsoft Offices Office-hjelpere, som også har «triks» og lydeffekter. Dersom Microsoft Office er installert, vil også disse hjelperene være tilgjengelige.
Søkemuligheta i seg sjøl likner den i Windows 2000 og Windows ME, men har ei stor endring – søk kan også bli satt til å kun søke etter filer av visse filtyper, slik som «Dokumenter» eller «Bilder, musikk og video». For å kunne holde seg oppdatert på hvilke filtyper det gjelder, kobler Windows Utforsker seg opp mot Microsoft og laster ned et sett med XML-filer for å holde seg oppdatert på hvilke filtyper dette er. Funksjonen i seg sjøl er harmløs, men vakte oppmerksomhet hos en del personvernsadvokater og brukere med brannmurprogramvare som følte det unødvendig at Windows kopla seg til Microsofts servere ved hvert eneste søk.
Bildebehandling
Windows XP forbedrer bildeforhåndsvisning i Utforsker ved å tilby en filmstripevisning. Fram- og tilbakeknapper tilbyr navigering gjennom bildene og et par roter-knapper tilbyr 90 graders rotasjon med eller mot klokka. I tillegg til filmstripevisning finnes det også ei Miniatyrbildevisning som viser forhåndsvisninger av bilder i mappa i knøttbildestørrelse. For mapper med bilder vises det også knøttbilder av fire bilder fra den mappa lagt oppå et stort mappeikon.
Søk, organisering og metadata
Windows Utforsker i Windows Vista har flere merkverdige endringer i forhold til tidligere versjoner av Windows. Blant disse endringene er filtrering, sortering, gruppering og stabling av filer og mapper. Sammen med integrert skrivebordssøk hjelper dette brukeren med å finne og organisere filer på nye måter, t.d. i stabler. Med «Stablet»-visninga blir filer gruppert i stabler etter kriterier som brukeren sjøl bestemmer. Det er også mulig å lagre søk som virtuelle mapper (såkalte Søkemapper). Ei «søkemappe» er egentlig bare ei XML-fil som inneholder kriteria for hvilke filer og mapper som skal vises. Når de lastes, utføres søket og resultatet presenteres som ei virtuell mappe.
Windows Utforsker inneholder også endringer i framvisninga av filer på ei datamaskin. Blant disse er ei rute kalt Detaljruten i Windows på bokmål og Detaljruta i Windows på nynorsk (engelsk details pane). Denne ruta viser metadata og andre opplysninger om den merka fila eller mappa. Detaljruta inneholder også et knøttbilde av filas innhold eller filtypens ikon dersom det ikke finnes noe knøttbilde. Disse knøttbildene kan forstørres eller forminskes.
Oppsett og ikon
Windows Utforsker i Windows Vista har også et nytt oppsett. Oppgaverutene fra Windows XP har blitt erstatta med ei verktøylinje på toppen og Favorittkoblinger på venstre side. Favorittkoblinger inneholder vanlige mapper og søkemapper. Dessuten er det nå sju forskjellige måter å vise filer og mapper på er tilgjengelige – Liste, Detaljer, Små ikoner, Middels store ikoner, Store ikoner, Ekstra store ikoner og Side ved side. Ved hjelp av automatisk mappetypegjenkjenning, kan Windows Utforsker finne ut innholdet i ei mappe og vise de riktige detaljinnstillingene. De vanlige funksjonene klipp ut, kopier, lim inn, andre, gjør om, gi nytt navn og egenskaper finnes nå under knappen Organiser på verktøylinja og har ikke lenger ikon på verktøylinja. Oppsettet på sjølve vinduet kan også endres fra Organiser-knappen og ulike paneler og verktøylinjer kan vises og skjules etter brukerens behov. Blant disse panela er forhåndsvisningspanelet, et panel som er nytt i Windows Vista. Dette kan brukes til å vise forhåndsvisninger av filer eller spille mediefiler. Et hvilket som helst bildeformat vil vises så lenge det er en kodek installert for formatet.
Adresselinja har blitt erstatta med en brødsmulesti for enklere navigering. Denne stien viser hele filstien til den åpne mappa og ved å klikke på de forskjellige mappenavna i filstien, kan brukeren navigere til et høyere mappenivå. Tidligere måtte brukeren trykke gjentatte ganger på «Tilbake»-knappen eller «Opp»-knappen. I Windows XP kan man gjøre noe liknende ved å trykke på den lille pila ved siden av «Tilbake»-knappen og velge ei av mappene fra lista over tidligere besøkte mapper. Det er også mulig å navigere nedover ett nivå i mappestrukturen ved å klikke på pila til høyre for brødsmulestien. Det er fortsatt mulig å se og endre filstien i rein tekst, noe som gjøres ved å klikke på et ledig område til høyre i brødsmulestien. En tekstboks vil så dukke opp med den fulle filstien til den åpne mappa. Som i flere andre programmer Microsoft har laga til Windows Vista, er menylinja skjult som standard, men kan vises ved å trykke Alt-tasten på tastaturet.
Avkryssingsbokser i Windows Utforsker muliggjør merking av flere filer på en enkel måte. Ledig og brukt plass på alle platelager og flyttbare lager vises som vannrette linjer. Ikon av flere størrelser er støtta – 16 x 16, 24 x 24, 32 x 32, 48 x 48, 64 x 64, 96 x 96, 128 x 128 og 256 x 256. Windows Utforsker kan forstørre eller forminske disse ved hjelp av en glidebryter på verktøylinja eller ved å holde nede Ctrl-tasten og samtidig rulle opp eller ned med musas midtre knapp.
Andre endringer
Med utgiinga av Windows Vista og Windows Internet Explorer 7 for Windows XP, var Internet Explorer ikke lenger integrert med Windows Utforsker. I motsetning til eldre versjoner, viser derfor ikke Windows Utforsker Internet Explorer-kontroller i samme prosess lenger, men starter en ny prosess dersom det trengs.
Når filer flyttes eller kopieres mellom mapper og to filer har samme navn, er et alternativ for navnendring nå tilgjengelig. I tidligere versjoner av Windows fikk brukeren valge mellom å erstatte fila eller avbryte. Dessuten merkes kun filnavnet, ikke filendelsen, når navnet på ei fil endres.
Det blei lagt til støtte for brenning av data til DVD-er (DVD±R, DVD±R DL, DVD±RW), i tillegg til CD-er og DVD-RAM som allerede var støtta i Windows XP, ved hjelp av versjon 2.0 av Image Mastering API-en.
Hvis ei fil som skal leses er i bruk av et annet program, opplyser Windows Utforsker brukeren og spør om å lukke programmet for å prøve på nytt. I tillegg til dette, kom det nye grensesnittet  inn i API-en. Dette gjør at utviklere kan velge mellom å flytte fokuset over på hovedvinduet til programmet som bruker fila, eller bare lukke fila fra dialogboksen.
Funksjoner som har blitt fjerna eller forandra
Muligheta til å tilpasse verktøylinjene blei fjerna i Windows Vistas Uforsker, det samme har skjedd med muligheta til å legge til et passord på zip-filer (komprimerte mapper). Verktøylinjeknappen i Utforsker for å gå opp ett mappenivå fra den åpne mappa er også fjerna. Funksjonen finnes fortsatt, men kun med hurtigtasten Alt + Pil Opp. «Klipp ut», «Kopier», «Lim inn», «Angre», «Slett» og «Egenskaper» har også blitt fjerna fra verktøylinja, men er fortsatt å finne, både ved å trykke hurtigtastene og via menyene. Menylinja er også skjult som standard, men kan vises ved å trykke Alt-tasten eller vises hele tiden ved å endre dens innstilling under Mappealternativer.
Skallutviding
Forhåndsvisningsbehandlere brukes til å vise miniatyrbilder (også kalt knøttbilder) av filer. Disse miniatyrbildene vises enten når forhåndsvisningspanelet er aktivert, eller når miniatyrbildevisning er aktivert. Slike forhåndsvisningsbehandlere må settes opp for hver enkelt filtype. Det kan også legges til menyelementer for hver enkelt filtype, disse vil da dukke opp når ei fil med den filtypen blir valgt. Fra og med Windows Vista støtter Utforsker også egenskapsbehandlere for enkeltfiler slik at filegenskaper og -opplysninger fra filer laga med et tredjepartsprogram kan vises i vinduets detaljrute.
Navneområdeutvidelser (engelsk namespace extensions) brukes av Utforsker til enten å vise data som egentlig ikke er filer eller gi mappeliknende visninger for å vise data på en annen måte enn de er ordna i filsystemet. Spesielle mapper, slik som Min Datamaskin (Vista Datamaskin) og Mine nettverkssteder (Vista Nettverk) i Windows Utforsker, er døme på navneområdeutvidelser. Det samme gjelder også Utforsker-visninger som viser innholdet på mobiltelefoner eller digitalkameraer. Versjonskontrollsystem som bruker Utforsker for å bla i de ulike endringene bruker også navneromutvidelser for å få Utforsker til å lese disse mappene. For å sette opp en navneromutvidelse, må grensesnitta,  ,  ,   og   implementeres og registreres.
Mens Windows Utforsker naturlig støtter COM-utvidelser, kan også .NET-rammeverket brukes til å lage utvidelser gjennom «COM interop»-funksjonaliteten til dens. Mens Microsoft sjøl tilgjengeliggjør utvidelser som Photo Info Tool,, laga i .NET-rammeverket, fraråder de folk fra å skrive skallutvidelser i behandla kode (engelsk Managed code). Dette er fordi CLR kun kan lastes én gang for hver prosess. Denne oppførselen ville forårsake konflikter dersom flere utvidelser skrevet i behandla kode, retta mot forskjellige versjoner av CLR, skulle kjøre samtidig.
Den dominikanske republikk under VM i friidrett 2019
Den dominikanske republikk deltok under VM i friidrett 2019 (utendørs) fra 27. september til 6. oktober 2019 i Doha i Qatar.
Carl Kjelsens vei (Oslo)
Carl Kjelsens vei (1-79, 2-78) er en vei på Sogn, Nordberg og Korsvoll i Oslo. Den går fra Sognsveien et stykke nedenfor Kringsjå studentby til Maridalsveien ved Brekke.
Veien fikk navn i 1937 etter Carl Kjelsen (1831–1916), som eide Nordberg gård i 1883–1907.
Sæbygård amt
Sæbygård amt ble opprettet i 1662 av det tidligere Sæbygård len, da dog Kirke Stillinge sogn ble overført til Antvorskov amt. Amtet bestod kun av Løve herred. Amtet ble nedlagt ved reformen av 1793, og inngikk deretter i Holbæk amt. Samsø hørte inn under Sæbygård amt.
Bernt Frilén
Bernt Frilén (født 3. juni 1945, død 7. mai 2019) var en svensk orienteringsløper. Han var tre ganger verdensmester i orientering.
Sorø amt (1662–1793)
Sorø amt ble opprettet i 1662 av det tidligere Sorø len. Amtet bestod kun av et enkelt herred, nemlig Alsted. Amtet ble i 1748 lagt sammen med Ringsted amt. Etter reformen av 1793, ble området i 1798 sentrum i et nytt og vesentligt større amt med samme navn, se Sorø amt.
Bernt Frilén
Frilén ble verdensmester i stafett i 1972 og 1974. Under VM i danske Silkeborg i 1974 ble han også verdensmester individuelt ettersom han vant den klassiske distansen foran nordmennene Jan Fjærestad og Eystein Weltzien. Han fikk dermed revansje for tilsvarende løp i VM to år tidligere, ettersom han da tok bronsemedalje bak gullvinner Åge Hadler og Stig Berge.
Juliette Labous
Juliette Labous (født 4. november 1998) er en fransk syklist.
Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 30 i kvinnenes fellesstart.
Guy Brice Parfait Kolélas
Guy Brice Parfait Kolélas (født 6. august 1959 i Brazzaville i Fransk Ekvatorial-Afrika, død 22. mars 2021 underveis til Paris) var en kongolesisk politiker. Etter sin far Bernard Kolélas' død etterfulgte han ham i 2010 som interim partileder for Mouvement congolais pour la démocratie et le développement intégral (MCDDI), ett av Kongo-Brazzavilles politiske partier. Han var minister i landets regjering, for havs- og innlandsfiskerier fra 2007 til 2009, og for siviladministrasjonen fra 2009 til 2015. Etter et svakt valgresultat ved presidenskapsvalgene i 2016 grunnla han i 2017 et nytt parti, Union des Démocrates Humanistes-YUKI (UDH-YUKI).
Bakgrunn
Kolélas vokste opp i sin fødeby Brazzaville; hans foreldre var Bernard og Jacqueline Kolélas. Han studerte til en grad i økonomi ved Brazzavilles Marien Ngouabi-universitetet i 1983, og fortsatte med studier i Frankrike; en grad i økonomi fra Universitetet i Besançon i 1985 og en grad i internasjonal transport fra Mulhouses internasjonale institutt for transport i 1987. Han avsluttet med doktorgrad i industriell økonomi med spesialisering i forretningsstrategi fra Universitetet i Dijon i 1993.
Politisk karrière
Brice Kolélas' far, Bernard Kolélas, var en av Kongo-Brazzavilles viktigere politiske ledere i 1990-årene. Under borgerkrigen i 1997 var han en kortere tid statsminister før han og hans gamle rival, president Pascal Lissouba, ble styrtet av opprørere lojale overfor Denis Sassou-Nguesso i oktober 1997. Han og Lissouba dro i eksil, men det pågikk fortsatt noe kamper. Den 7. desember 1997 sendte han sin sønn til Sør-Afrika for å skaffe våpen som Lissouba hadde bestilt fra Ebar Management & Trading Ltd., som solgte til regjeringen under borgerkrigen. Brice Parfait Kolélas var den gang sin fars transportrådgiver og deltok i forhandlingene.
I Kongo-Brazzaville ble Bernard Kolélas dømt in absentia til døden for krigsforbrytelser. Etter åtte års eksil fikk han komme hjem i oktober 2005 til sin kone Jacquelines begravelse. Regjeringen lot ham forbli i Kongo-Brazzaville og ta del i landets politiske liv. Nasjonalforsamlingen innvilget ham enstemmig amnesti i november 2005.
MCDDI, ledet av Bernard Kolélas, inngikk i valgallianse med Sassou Nguessos  Parti congolais du travail (PCT) i april 2007. Ved parlamentsvalgene i 2007 stilte Brice Parfait Kolélas som MCDDIs kandidat i valgkretsen Kinkala i departementet Pool. Pool var tradisjonelt dominert av MCDDI, og Kolélas seiret med letthet, med 77,46% av stemmene. Etter valget ble han gjort til minister for havs- og innlandsfiskerier den 30. desember 2007.
På MCDDIs partimøte i Brazzaville 24–25 mai 2008 ble Brice Parfait Kolélas gjort til koordinator for partiets nasjonale eksekutivbyrå og nasjonal sekretær for utviklingsstrategier. Han ble med dette ansett som partiets nest høyest rangerte, etter sin far. Faren var da aldrende, i den grad at Brice Parfait Kolélas var så å si de facto partileder. Det syntes også at han var posisjonert til å bli det formelt også, når den tid ville komme. Situasjonen i et annet sentralt parti hadde derimot vært mer uavklart: I Union pour la Démocratie et la République-Mwinda (UDR–Mwinda) hadde lederen André Milongo avgått med døden i 2007, uten å ha sikret sin sønns posisjon. Sønnen, Stéphane Milongo, klarte ikke å hevde seg. Det ble antatt at det var en viktig grunn til at Bernard Kolélas så klart tilrettela for sin sønns fremtidige lederskap.
Brice Parfait Kolélas ble også koordinator for Conférence des démocrates humanistes africains (CODEHA), en NGO, da den ble lansert på initiativ av MCDDI og flere andre afrikanske politiske partier 19. april 2009. CODEHA sendte valgobservatører til presidentvalgene i Kongo-Brazzaville og til dem i Gabon, begge i 2009.
Ved presidentvalgene i juli 2009 var Brice Parfait Kolélas nasjonal nestleder for president Sassou Nguessos kampanje for gjenvalg. Sammen med andre skikkelser som tidligere hadde vært i opposisjon mot Sassou Nguesso, var Kolélas med på valgkampåpningen i Brazzaville i juni. Han leste da opp et budskap fra sin far til støtte for Sassou Nguesso. Sassou Nguesso vant igjen, og gjorde Kolélas til minister for siviladministrasjon og statsreform den 15. september 2009.
Bernard Kolélas døde 76 år gammel den 13. november 2009. Brice Parfait Kolélas ble antatt som den selvskrevne etterfølger som partileder, skjønt det ble også kjent at det ikke var full enighet i partiet. Noen støttet den eldre politikeren Bernard Tchibambelela. MCDDIs eksekutivbyrå bestemte den 23. januar 2010 at Kolélas skulle være interimpresident for MCDDI, i tillegg til fortsatt koordinator av eksekutivbyrået frem til man fikk avholdt partikongress. I løpet av 20 års lederskap under Bernard Kolélas hadde ikke MCDDI avholdt noen partikongress.
I en tale til MCDDI-tilhengere i juni 2014 kritiserte Kolélas skarpt partiets allierte, partiet PCT, for ikke å ha oppfylt sine løfter. Han sa at MCDDI var blitt lovet en rekke slags poster—«ambassadører, prefekter, borgermestere og mange andre»—men at PCT ikke hadde innfridd. Men han ville likevel ikke bryte alliansen, ettersom den var undertegnet «med våre forfedres blod».
På en ekstraordinær partikongress den 3.–4. april 2015 ble Kolélas gjort til MCDDIs presidentkandidat for 2016-valgene. Han motsatte seg å bli med på å endre konstitusjonen slik at Sassou Nguesso kunne stille til nok en periode, og gikk i juli 2015 i dialog med opposisjonen om dette. Sannsynligvis som en konsekvens av dette ble han avskjediget fra regjeringen den 10. august 2015. Samtidig ble hans bror, Euloge Landry Kolélas, utnevnt til handelsminister.
Kolélas havnet på 2.-plass i 2016-valgene, med 15% av stemmene, og Sassou Nguesso ble gjenvalgt. Innen MCDDI ble han satt på et sidespor. Kolélas grunnla da et nytt parti, Union des Démocrates Humanistes-YUKI (UDH-YUKI), den 19. mars 2017. Dette var, sa han, et parti som oppstod fra MCDDIs «aske».
Den 1. februar 2021 ble han lansert som sitt partis presidentkandidat for valgene som skulle avholdes den 17. og 21. mars 2021.
Død
Den 20. mars 2021, like før det kongolesiske presidentvalgets siste valgdag 21. mars 2021 ble Kolélas evakuert til Frankrike etter å ha blitt smittet av og blitt sykehusbehandlet for covid-19. Han sa han «kjempet mot døden». I Paris ble han erklært død av koronavirussykdommen den 22. mars 2021.
Tiffany Cromwell
Tiffany Cromwell (født 6. juli 1988) er en australsk syklist.
Hun representerte Australia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 26 i kvinnenes fellesstart.
Talsi
Talsi er en by i Talsi kommune i det vestlige Latvia. Byen fikk sine byrettigheter i 1917 og er kjent som «Byen på de ni bakker» – ni bakker som omgir sjøene Vilkmuiža og Talsi. Før Latvias selvstendighet i 1918 var byen også kjent under sitt tyske navn Talsen. Kommunen hadde 31,219 innbyggere i 2011. , by hadde 10,377 innbyggere i 2016.
Asiamesterskapet i boksing 2007
Asiamesterskapet i boksing 2007 ble arrangert i Ulan Bator i Mongolia i 2007.
Olav Elgvin
Olav Elgvin (født 25. september 1980) er en norsk samfunnsforsker, som jobber med temaer knyttet til innvandring, integrering og islam.
Han er utdannet i filosofi og statsvitenskap, med mastergrad i filosofi fra Lunds universitet og mastergrad i freds- og konfliktstudier fra Universitetet i Oslo. For masteroppgaven i freds- og konfliktstudier, som handlet om politisk ideologi blant muslimske religiøse ledere i Norge, fikk han pris fra stiftelsen Kunnskap Oslo for beste masteroppgave med Oslo-tematikk fra 2011. I 2013 vant han konkurransen «Elsters utfordring» i regi av Harald Eia, Jon Elster og Morgenbladet, som gikk ut på å forsvare den franske sosiologen Pierre Bourdieu mot to innvendinger fra Jon Elster.
Militærbase
Historisk har oversjøiske militærbaser ofte hatt som oppgave å stasjonere tropper som kontrollerer en koloni. I krigstid eller fredsbevarende operasjoner kan det etableres midlertidige militære baser. Eksempler fra Afghanistan er Ghowrmach-basen og Marmal-leiren, Bhagram-basen og Eglin Air Force Base.
Lokalisering og bygging
I mange land vil militære baser bygges av sivile entreprenørselskaper, mens andre land har egne spesialiserte utbyggingsavdelinger organisert under forsvarsmakten, Eksempler på det siste er Royal Engineers som har bygget mange av de britiske militærbasene, og U.S. Army Corps of Engineers som har gjort en rekke militære byggeoppdrag på vegne av USA.
Republikken Kongo under VM i friidrett 2019
Republikken Kongo deltok under VM i friidrett 2019 (utendørs) fra 27. september til 6. oktober 2019 i Doha i Qatar.
Militærbase
Lokalisering og bygging
Militærbaser kan ha inntil 10 000 eller flere styrker stasjonert. I Sovjetunionen var det under den kalde krigen tradisjon for å definere hele byer som militære soner, særlig der hvor det skjedde viktig våpenforskning. Fort Bragg i USA har mer enn 50,000 stående mannskaper.
Ved militærbaser hersker militær jurisdiksjon; militærpoliti, vakter og offiserer har generell politimyndighet i baseområdet og umiddelbare omgivelser. Det er ikke uvanlig med fotoforbud i en viss avstand til basen, og generelt adgangsforbud for uvedkommende til selve baseområdet. I Norge var beskyttelsen og ferdselsforbudet hjemlet i lov om forsvarshemmeligheter fra 1914, og i sikkerhetsloven fra 1998.
Marinebaser
Innenfor atlanterhavsområdet har både Østblokk- og NATO-landene hatt viktige, ofte kombinerte baser som i etterkrigstiden har antatt enorme dimensjoner. Ikke minst har baser for marinestyrker, på grunn av store plassbehov, opptatt store arealer, slik som de store marinebasene i Pearl Harbor, Norfolk, Gibraltar, Portsmouth og Bergen. USAs marine har en viktig base med tilhørende interneringsleir i Guantanamo på Cuba, en arv fra tiden før Castro-regimet kom til makten i 1959. Sovjetunionen har hatt store marinebaser i Zapadnaja Litsa og Severomorsk (Nordflåten), Kaliningrad og Paldiski (Østersjøflåten), Sevastopol (Svartehavsflåten) og Vladivostok (Stillehavsflåten), samt oversjøisme marinebaser i blant annet Tartus i Syria. og Cam Ranh i Vietnam. Historisk hadde den dansk-norske marinen hovedbase på Holmen i København, som forble hovedbase for den danske marine i 300 år fra 1690 til 1990. Den svenske marinens hovedbase var skiftevis Stockholm eller Karlskrona. Storbritannia har historisk hatt viktige marinebaser i Bristol, Sheerness (verft), Malta (Fort Madalena), Gibraltar og Cape Town, dagens hovedbase er Portsmouth mens det i 2015 ble startet bygging av en fremskutt britisk marinebase i Bahrain i Persiagulfen. Den tyske marine har benyttet baser i Kiel, Eckernförde, og Wilhelmshaven. Frankrike har hovedbase for marinen i Toulon og framskutt base i Djibouti.
Flybaser
Også militære flyplasser er ofte større baser for strategisk ledelse, utdanning, eller utrusting av kampfly. Den operative hovedbasen for U.S. Air Force er Langley-Eustis-basen i Newport News, Global Strike Command har hovedbase ved Barksdale Air Force Base i Louisiana, mens de amerikanske luftstyrkene har større baser også ved Ramstein Air Base i Tyskland, Aviano Air Base i Italia, Kunsan Air Base i Sør-Korea, og Kadena Air Base i Japan. Det britiske Royal Air Force har hovedbase ved Brize Norton og oversjøiske baser på blant annet Ascension Island og Falklandsøyene. Det amerikanske og britiske flyvåpen har felles framskutte baser blant annet på Diego Garcia, i Incirlik i Tyrkia, og Al-Udeid Air Base i Qatar - sistnevnte med 10 000 amerikanske soldater stasjonert i 2015. Det franske flyvåpenet har hovedbase ved Istres og en viktig framskutt base i Djibouti. Nederlands flyvåpen har sin integrerte hovedbase i Nieuw-Millingen ved Apeldoorn.
Norge
I mellomkrigstiden hadde Norge korte rekruttøvinger av 3-4 ukers varighet, og de foregikk ofte på små lokale samlingssteder hvor rekruttene bodde hjemme under øvelsen. Disse kunne etter hvert samles og utbygges til regionale rekruttskoler, som Norge hadde helt fram til 1990-årene.
I Norge har antallet militære anlegg også blitt dramatisk redusert siden den kalde krigen, med nedleggelse av blant annet Hærens anlegg på Eggemoen, Hvalsmoen, Helgelandsmoen, Jørstadmoen, Sessvold, Terningmoen, Evjemoen, Gimlemoen, Vatneleiren, Trondenes og Porsanger, videre marinens baser ved Olavsvern, Karljohansvern og Marvika, samt flybasene på blant annet Rygge, Gardermoen, Asker, Kjevik, Værnes, Bodø, og (2017) Andøya.
Garnisoner
Hæren i Norge har hatt viktige trenings- og troppebaser ulike steder i landet. I mellomkrigstiden hadde Norge fortsatt rester av et landbasert festningsvesen, med viktige styrkebaser i Halden, Kongsvinger, Kristiansand, og Trøndelag. I etterkrigstiden var det større baser i Indre Troms (divisjonsnivå) og Porsanger (bataljonsnivå), grensestyrke i Sør-Varanger (bataljonsnivå), samt lagre for alliert utstyr i Nord-Trøndelag. I mellomkrigstiden hadde Norge også et fast stasjonert grensekompani mot Finland i Skibotn.
Orlogsstasjoner
I Norge har marinens hovedbase vært Fredriksvern (Stavern), Karljohansvern (Horten), og Haakonsvern (Bergen), mens mindre marinebaser har omfattet særlig Sortland for Kystvakten, Olavsvern (Tromsø) for ubåtvåpenet, og Marvika (Kristiansand) for samtrening med tysk marine.
Flystasjoner
I Norge har historisk Fornebu, Gardermoen (transportfly), Rygge flyplass, Bodø flyplass og Ørland flyplass vært viktige baser for Luftforsvaret, mens redningshelikoptrene har hatt seks baser, blant annet Rygge, Sola, og Banak. I framtiden vil Ørland være luftforsvarets eneste fullt utrustede flystasjon for kampfly.
Jacob Hersleb Sodemann
Jacob Hersleb Sodemann (født 11. september 1780, død 17. juli 1849) var en norsk skoleinspektør, lærer, teolog og stortingsrepresentant i 1814 til det første overordentlige Storting. Han representerte Trondhjem. Sodemann var født på Aure prestegård som sønn av sogneprest Lorns Holst Sodemann og Sara Rebekka Hersleb. Han var utdannet teolog og ble ansatt som lærer ved Trondhjems borgerlige realskole i 1811, var skolens første ansatte inspektør (det vil si rektor) fra 1812 til 1846. I 1815-16 var han sekretær i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab og medlem av samme fra 1811 til sin død.
Han ble tildelt Vasaorden, men bar den aldri.
Dimorphoreicheia
Dimorphoreicheia er en slekt av løpebiller.
Utseende
Små, avlange, blinde, gulbrune løpebiller. De mangler fasettøyne, hodet er rektangulært bak, med en trapesformet panne. Pronotumm er ovalt med markerte kanter, det er en markert "stilk" mellom pronotum og dekkvingene, som er litt rundede med et par tagger på sidene nær roten. Beina er korte og ganske kraftige.
Levevis
Artene lever på bakken og graver, jorda bør være fuktig.
Nymobakken
Nymobakken (1-39, 2-40) er en vei på Hen i Ringerike.
Nymobakken har avkjøring fra Hensveien, og går nordover til Hensmoen, på vestsiden av Ådalsveien. Veien består av eneboliger, og industri i midten og den nordlige enden, som John Myrvang AS, Unicon og Ringerike Pukk og Sand AS. Den ligger cirka 163 meter over havet i sørenden.
Halsbåndfrankolin
Halsbåndfrankolin (Francolinus francolinus) er en hønsefugl.
Den blir 33–36 cm lang. Hannene er lette å kjenne igjen og har svart hode, strupe og buk, kastanjebrun halsring, hvit kinnflekk og spore. Hunnene kan forveksles med andre hønsefugler og er spraglet brune uten spore, men de kan kjennes på en kastanjebrun flekk i nakken.
The Invisible Ray (kinoføljetong)
The Invisible Ray er en amerikansk stumfilm-føljetong fra 1920, regissert av Harry A. Pollard og med Ruth Clifford og Jack Sherrill i hovedrollene. Føljetongen er innen science fiction-sjangeren og består av 15 filmer som antas å ha gått tapt.
Handling
En vitenskapsmann oppdager en dødsstråle, og låser den inn i en boks. Han gir nøkkelen til datteren sin, men hun blir snart jaget av kriminelle som ønsker å stjele dette dødelige våpenet.
Asiamesterskapet i boksing 2009
Asiamesterskapet i boksing 2009 ble arrangert i Zhuhai i Kina i 2009.
Anton Chr Houens plass
«Anton Chr Houens plass» er en minnelund i Arendal over falne i andre verdenskrig.
Parken ligger bak Trefoldighetskirken, og var tidligere stedet hvor de to første kirkene i Arendal sto (fra 1670 til ca 1890) og byens kirkegård. Den andre kirken ble revet etter at dagens kirke ble ferdigstilt i 1888, og kirkegården ble flyttet til Arendal kirkegård i 1814.
I minnelunden står statuen «Meditasjon» av Trygve Dammen, og på sokkelen sto opprinnelig inskripsjonen: «TIL MINNE 1940 – 1945». Statuen ble oppført i 1955. I 2015 ble det etter en innsamlingsaksjon satt opp fire nye sokler, to på hver side av statuen, med tavler med navn og stilling på de falne i Arendal. Inskripsjonen ble da på sokkelen til statuen endret til «TIL MINNE 1939 – 1945»
Minnelunden er oppkalt etter arendalitten Anton Christian Houen (1823 – 1894), som skjenket penger til nytt orgel i dagens kirke ved innvielsen, samt maleriet «Kongenes tilbedelse» fra 1600-tallet, som henger i kirken.
Tereza Neumanová
Tereza Neumanová (født 9. august 1998) er en tsjekkisk syklist.
Hun representerte Tsjekkia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 33 i kvinnenes fellesstart.
Aprikospitta
Aprikospitta (Pitta oatesi) er en fugl i slekten Pitta i familien pittaer (Pittidae).
Utbredelse
Den forekommer i Kina, Laos, Malaysia, Myanmar, Thailand og Vietnam.
Underarter
Det er beskrevet fire underarter av aprikospitta :
Hangginbanneret
Hangginbanneret (mongolsk:  ; ) er et banner (fylke) i bydistriktet Ordos sørvest i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 18.903 km² og teller 130.000 innbyggere (2004). Administrativt senter er storkommunen Xin (锡尼镇).
Frederikshavnsvej stasjon
Frederikshavnsvej stasjon er et stoppested i den vestlige delen av Skagen, på Skagensbanen mot Fredrikshavn.
Stasjonen åpnet i 1992, primært for de mange studenter og skoleelever som daglig pendler mellom Skagen og Frederikshavn. I dag er stasjonen den nest mest benyttede på Skagensbanen, etter Skagen stasjon.
Fra november 2010 til januar 2011 ble stasjonen renoveet, med blant annet flere sykkelparkeringsplasser og en mindre utvidelse av plattformen.
Isoniazid
Isoniazid er et legemiddel som blir benyttet i behandling av tuberkulose, og er ett av de to viktigste legemiddel i behandling av tuberkulose sammen med rifampicin. Resistens mot disse to midlene blir definert som multiresistent tuberkulose. Isoniazid er en del av Verdens helseorganisasjons liste over essensielle legemiddel.
Boeckaxelia carpenterii
Boeckaxelia carpenterii er en art av slekten Boeckaxelia innen underfamilien Acanthogammarinae som igjen er av familien Acanthogammaridae. Overfamilie er Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever bare i ferskvann.
Arten er endemisk til Bajkalsjøen.
Kongshavn naturminne
Her er det ikke tillatt å fjerne fossiler fra fast fjell.
Vidnesbyrd af Kirkefædrene
Vidnesbyrd af Kirkefædrene var en serie med oversettelser av utvalg av kirkefedrenes skrifter til norsk. Seiren utkom i 19 bind fra 1880 til 1897 og ble utgitt av P. T. Mallings Boghandel i Kristiania. Oversettelsene, fra gresk og latin, ble utført av en rekke samtidige norske teologer. Knud Karl Krogh-Tonning var pådriver for utgivelse og foresto utvalg.
Alison Jackson
Alison Jackson (født 14. desember 1988) er en canadisk syklist.
Hun representerte Canada under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 32 i kvinnenes fellesstart.
Ryan Palmer
Ryan Hunter Palmer (født 19. september 1976 i Amarillo i Texas) er en amerikansk profesjonell golfspiller, som har fire seire på PGA-touren, samt én seier på Australasiatouren.
24. oktober 2004 vant han sin første PGA-tourseier under Funai Classic at the Walt Disney World Resort, tre slag foran landsmannen Briny Baird og Vijay Singh fra Fiji.
Lee Yong (fotballspiller)
Lee Yong (født 24. desember 1986) er en sørkoreansk fotballspiller som spiller for Jeonbuk Hyundai Motors. Han er også en del av.
Landslaget
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Ekvatorial-Guinea under VM i friidrett 2019
Ekvatorial-Guinea deltok under VM i friidrett 2019 (utendørs) fra 27. september til 6. oktober 2019 i Doha i Qatar.
Thimister-Clermont
Thimister-Clermont er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av to delkommuner: Clermont og Thimister.
Trois-Ponts
Trois-Ponts er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av tre delkommuner: Fosse, Wanne og Basse-Bodeux. Kommunen ligger der elvene Amblève, Salm og bekken Baleur renner sammen og de tre bruene over disse har gitt den dens navn. Fjellet Côte de Stockeu på 506 moh., et av Belgias tiende høyeste fjell ligger i Trois-Ponts.
Gribbene i Sierra Madre
Gribbene i Sierra Madre er en norsk roman, utgitt som bok nummer 36 i den 83 bind store serien om western-helten og US-marshalen Morgan Kane. Boka ble lansert i 1970, skrevet av forfatteren Kjell Hallbing under pseudonymet Louis Masterson, utgitt på forlaget Bladkompaniet.
Boka kom ut i forlagets pocketserie Stjernebøkene, som Stjerne-bok nr. 417 og kostet fire kroner.
I Gribbene i Sierra Madre er arenaen fjellene i det nordlige Mexico, der det nå drives ren jakt på indianerne, for å fjerne de forhatte apachene for alltid. Brutale skalpejegere innkasserer belønning for apache-skalper. Etter tapet av sin Kate (i forrige boka) har Kane drukket seg gjennom så mange måneder med sorgarbeid at han kan dra ut for å få stanset disse grusomhetene i Sierra Madre. Over det hele henger trusselen: Hva skjer om han ikke lykkes? Vil apachene til slutt tenke at nok er nok, samles og begynne å krige igjen? Sammen med den indianske veiviseren Mora sporer Kane opp skalpejegerne, og deres lille fange, sønnen til høvdingen Mangus. I bokas gang kommer Kane også i kontakt med mormonpiken Zinnia som han ble så fengslet av da han (i forrige bok) bekjempet banden Hevnens engler og som det nå, lykkligvis, viser seg bor i en mormonerlandsby i fjellene i nærheten. Midt oppe i det hele blir Kane slått ut av malaria, sykdommen han pådro seg i kampen mot demonen fra Nicaragua (to bøker tidligere). Den alltid løsningsorienterte Kane rydder opp ved å drepe skurkene Peter Neuman, Eamon Ramirez, Wolf, Lennie og fire meksikanere. Og løftes selv, med Zinnias omsorg, til slutt ut av malariaørska.
Mottagelsen av boka
Og utgivelsene var ikke begrenset til Norge. Boka kom i Sverige i 1974 på B. Wahlströms Bokförlag som Skalpjägarna og året etter i Danmark på Winther som Gribbene i Sierra Madre. I 1976 kom den i Finland på Otava som Sierra Madren korppikotkat og i 1977 i England på Corgi Books som The vultures of the Sierra Madre. Også Island fikk sin Prenthusið-utgave, Gammarnír í Sierra Madre.
Senere utgivelser
Da Bladkompaniet i 1991 ga ut serien på nytt besluttet de å publisere bøkene i kronologisk rekkefølge, der man begynte med Kanes fødsel og sluttet med Den siste jakten. Nå havnet Gribbene i Sierra Madre i et dobbeltbind, i bok nr. 26, sammen med Hevnens engler. Da Bladkompaniet/Schibstedforlagene i årene 2002–2008 gjenutga bøkene i dobbelt-pocket kom Gribbene i Sierra Madre i 2005 som bok 50 i bind 49–50.
Etter at Aller forlag i 2008 tok over rettighetene kom bøkene fra 2009 enkeltvis, fortsatt i kronologisk rekkefølge, men med noen justeringer. Nå kom boka i 2013 som bok nr. 52 i serien, en utgivelse som i 2015 ble lansert som lydbok av Norsk lyd- og blindeskriftbibliotek, innlest av Jan Olav Simonsen.
Plasseringen som bok 52 i serien er ført videre i senere utgivelser, som i Cappelen Damms lydbokversjon fra 2020, lest inn av Torgeir Reiten.
Christian Aebersold
Christian Aebersold (født 1962) er en tidligere sveitsisk orienteringsløper. Aebersold er tre ganger verdensmester i stafettorientering.
Karriere
Christian Aebersold løp ankeretappen på Sveits' stafettlag som tok VM-gull i Marienbad i Tsjekkoslovakia i 1991. Sammen med Thomas Bührer, Alain Berger, Urs Flühmann sørget Aebersold for det første sveitsiske gullet i stafett gjennom VM-historien. I 1991-VM gjorde Aebersold også sine beste individuelle prestasjoner. Sveitseren var nær pallplassering med 4.-plass på kortdistansen og 6.-plass på den klassiske distansen. Aebersold løp henholdsvis andre og tredje etappe da Sveits ble verdensmestre i USA i 1993 og i tyske Detmold i 1995. Han la opp i etterkant av 1999-sesongen.