cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lillestrøm Sportsklubb i 2017
Lillestrøm 2
Lillestrøm 2 spiller i Norsk-tipping ligaen avdeling 6.
Lillestrøm 3
Lillestrøm 3 spiller i 6. divisjon.
Lillestrøm 4
Lillestrøm 4 spiller i 9. divisjon.
Den første jødisk-romerske krig
Den første jødisk-romerske krig (66–73 e.Kr.), tidvis også kalt for Det store opprøret (hebraisk:, ha-Mered Ha-Gadol), var den første av tre store jødiske opprør mot Romerrikets undertrykkelse, og ble utkjempet i den østlige delen av Middelhavet. Den første jødisk-romerske krig skjedde hovedsakelig innenfor provinsen Judea; den andre krigen var Kitoskrigen (eller Diasporaopprøret) i 115–117, som skjedde hovedsakelig i diaspora (på Kypros, i Egypt, Mesopotamia, og kun marginalt i Judea), og den tredje var Bar Kokhba-opprøret i 132–136, konsentrert i provinsen Judea.
Opprøret
Det store opprøret begynte i 66 og hadde sin opprinnelse i etniske og religiøse spenninger mellom romere og jøder. Krisen eskalerte grunnet protester mot skatter og angrep på romerske borgere. Den romerske guvernøren, Gessius Florus, svarte med å plyndre det jødiske tempelet under påskudd av at pengene var til keiseren. Det utløste et bredere og storstilt opprør, og den romerske militære garnisonen i Judea ble raskt overkjørt av opprørerne, mens den pro-romerske kong Herodes Agrippa II, sammen med romerske myndighetspersoner, flyktet fra Jerusalem. Da det ble åpenbart at opprøret var kommet ut av kontroll, brakte Cestius Gallus, den romerske legaten i Syria, inn den syriske hæren, basert på Legion XII Fulminata, og forsterket med hjelpetropper, for å slå ned opprøret, gjenopprette orden og romersk kontroll. Til tross for innledende framgang og erobringen av Jaffa, ble den syriske legionen overfalt og beseiret av jødiske opprørere i slaget ved Beth Horon. Rundt 6 000 romere ble drept og legionens aquila gikk tapt. I løpet av 66 ble den judeiske frie regjeringen opprettet i Jerusalem og de tidligere yppersteprestene Ananus ben Ananus, Joseph ben Gurion og Joshua ben Gamla ble valgt som ledere. Yosef ben Matityahu ble valgt til opprørernes kommandant i Galilea og Eleazar ben Hanania som kommandant i Edom. Senere feilet et forsøk i Jerusalem av Menahem ben Yehuda, lederen av en radikale gruppe kalt sikariere, i å ta kontrollen over byen. Han ble henrettet og de gjenværende sikarierne ble forvist fra byen. Simon bar Giora, en bondeleder, ble også forvist.
Romernes angrep
Keiser Nero ga oppgaven med å knuse opprøret i Judea til den erfarne generalen Vespasianus. Hans sønn, Titus, ble samtidig utnevnt til nestkommanderende. Med fire romerske legioner og med støtte fra styrkene til konge Agrippa II invaderte Vespasianus Galilea i 67. Han unngikk direkte angrep på den forsterkede byen Jerusalem, som var forsvart av den største opprørsstyrken, og drev isteden en utholdende kampanje for å utrydde opprørenes mindre befestede steder og straffe lokalbefolkningen. I løpet av noen måneder hadde romerne tatt de fleste jødiske festningene i Galilea og til sist overkjørt Jotapata (Yodfat), som var under kommandoen til Yosef ben Matitiyahu, og dessuten underkastet Tarichaea ved Genesaretsjøen, noe som avsluttet krigen i Galilea. Fordrevet fra Galilea søkte opprørere, selotere og andre i tusentall til Jerusalem, skapte politisk uro og opptøyer. Konfrontasjon mellom hovedsakelig sadukiske innbyggere i Jerusalem og de selotiske fraksjonen fra opprøret i nord under ledelse av Johannes av Giscala (Gush Halav) og Eleazar ben Simon brøt ut i blodig vold. Da opprørere fra Edom kom til byen tok de selotenes side, og den tidligere ypperstepresten Ananus ben Ananus ble drept, og hans fraksjon fikk alvorlige skader. Simon bar Giora, som kommanderte kanskje opp til 15 000 militsmenn, ble deretter anmodet om å komme til byen av sadukeeres ledere for å kunne stå opp mot seloterne. De tok raskt kontroll over det meste av Jerusalem. Bitter innbyrdeskamp mellom de ulike fraksjonene fulgte resten av året 69.
Etter et opphold i militære operasjoner, grunnet borgerkrig og politisk uro i Roma, ble Vespasianus tilkalt til Roma og utnevnt til keiser i 69. I hans fravær ble sønnen Titus den som dro mot Jerusalem og la byen under beleiring tidlig i 70. De første to murene til Jerusalem ble brutt igjennom innen tre uker, men sta motstand forhindret romerne i å bryte gjennom den tredje og tykkeste muren. Som følge av en brutal beleiring i hele sju måneder hvor selotene fortsatte innbyrdes krangling og strid, og brente ned hele byens lager av mat og forsyninger, greide romerne til sist å bryte gjennom forsvaret til de svekkede jødiske styrkene sommeren 70. Som følge av Jerusalems fall forlot Titus landet i 70 og seilte til Roma. Det ble oppgaven til Legion X Fretensis å beseire de gjenværende jødiske festningverkene, inkludert Herodium og Machaerus, og til sist beleiringen av fjellfestningen Masada 73–74, hvor forsvarerne i henhold Josefus valgte å begå masseselvmord framfor å overgi seg.
Resultatet av nederlaget
Resultatet av erobringen av Jerusalem var at byen ble brent, og det andre tempelet ble ødelagt. Med dets viktigste symbol og helligdom borte sto selve den jødiske religion overfor trusselen om utryddelse. Imidlertid ble rabbineren Yohanan ben Zakkai smuglet ut av Jerusalem i en kiste under beleiringen. Han etablerte en jødiske skole i Yavne (eller Jamnia) ved kysten av Middelhavet som ble avgjørende for utviklingen av rabbanittisk jødedom ved at jødene kunne fortsette sin kultur og religion uten tempelet, selv i diaspora. Nederlaget til det jødiske opprøret ble at demografien ble endre da mange av de jødiske opprørene ble drept, spredt eller solgt som slaver. De menneskelige kostnadene var store. I henhold til Josefus ble 1,1 millioner drept i Jerusalem, og 100,000 i Galilea. Han fortalte også at 97 000 ble solgt i slaveri.
Fruktnektar
Fruktnektar er en ugjæret (men gjæringsdyktig) drikkeferdig leskedrikk (som regel et blandingsprodukt) som i hovedsak er industrielt framstilt for kommersielle formål. Slike drikker består av en andel råsaft fra frukt, grønnsaker og/eller bær som tilsettes eller spes med vann. Tilsetning av sukker og/eller honning er tillatt i en mengde som ikke overstiger 20 prosent av det ferdige produkts samlede vekt. Fruktnektar uten tilsatt sukker eller med lavt energiinnhold kan helt eller delvis søtes med kunstige søtningsstoffer i henhold til gjeldende forskrift.
Ernæringsmessig er fruktnektar et dårligere produkt enn juice, spesielt når det gjelder vitaminer. I Norge skal slik fruktnektar ifølge forskrift inneholde minst 50 % råsaft. Denne andelen kan imidlertid variere fra land til land.
Slik fruktnektar må på ingen måte sammenstilles med ekte nektar, som er et sekret som framstilles av mange blomster og planter.
Norges Kystfiskarlag
Norges Kystfiskarlag er en fagorganisasjon for norske kystfiskere. Laget organiserer både eiere av fartøy og mannskap på disse. Kystfiskerlaget har hovedkontor på Ramberg i Lofoten. Organisasjonens hovedmålsetting er å «ivareta den tradisjonelle alminnelige kystfisker med passive redskaper».
Norges kystfiskarlag samarbeider med kystfiskerorganisasjoner i andre land gjennom Den nordatlantiske kystfiskeralliansen (ACFNA) og World Forum of Fish Harvesters and Fish Workers (WFF)
Historikk
Norges Kystfiskarlag ble etablert i desember 1987 under navnet Kystfiskernes Forening. Bakgrunnen for etableringen var misnøye blant kystfiskerne over at den tradisjonelle kystflåten i stadig sterkere grad måtte gi tapt for den voksende havfiskeflåtens interesser. Dette gjaldt ikke minst internt i Norges Fiskarlag, der Fiskebåtredernes Forbund oppnådde en stadig sterkere posisjon. Målet var å danne en motvekt til denne utviklingen, og etablere en egen gruppeorganisasjon for kystflåten i Norges Fiskarlag.
I 1990 brøt Kystfiskernes Forening med Norges Fiskarlag, etter at landsmøtet i Fiskarlaget hadde avslått søknaden om å bli tatt opp som en egen gruppeorganisasjon, og den nye organisasjonen tok navnet Norges Kystfiskarlag.
ISS-ekspedisjon 3
Ekspedisjon 3 var den tredje ekspedisjonen til Den internasjonale romstasjonen (ISS).
Mannskap
Backup-mannskap var ISS-ekspedisjon 5.
Romvandringer
Fire romvandringer (EVA) ble gjennomført av ISS-ekspedisjon 3:
'''EVA Nr. 1 EVA Nr. 2 EVA Nr. 3 EVA Nr. 4'''
Utvidelse av ISS
Under ekspedisjon 3 ble romstasjonen utvidet med følgende moduler/komponenter:
Vitenskapelig forskning
ISS-ekspedisjon 3 gjennomførte mange vitenskapelige eksperimenter i sin tid ombord på ISS. De hadde også unike observasjoner av meteorittstormen Leonidene i november 2001.
Lundåsen
Lundåsen er et boligområde sør i Trondheim som ligger mellom Ringvålveien og sørlige utkant av Bymarka, vest for Heimdal sentrum og nordvest for Kattem. Området hører til bydelen Heimdal. Området ble i hovedsak bebygd fra midten av 1980-årene til midt av 1990-årene. Mange av de offentlige tjenestetilbudene for beboerne på Lundåsen finnes på Kattem og i Heimdal sentrum. Lundåsen er sammen med Kattem og Åsheim rekrutteringsområde for Kattem Idrettslag. Boligområdet er oppkalt etter eiendommen Lundåsen, som var husmannsplass under gården Lund i Leinstrand.
Religionsåret 1617
Religionsåret 1617 er en oversikt over hendelser, utgivelser, kunst, arkitektur og personer med tilknytning til religion definert i videste forstand i 1617.
Marc Blucas
Marcus Paul Blucas (født 11. januar 1972 i Girard i Pennsylvania) er en skuespiller fra USA. Han gikk ut av Girard High School i 1990, hvor han spilte basketball. Senere ble han med i serien Buffy, vampyrenes skrekk som kjæresten til Buffy (Riley Finn) i sesong 4 og nesten hele sesong 5, og i én episode i sesong 6.
Nattens dronning
Nattens dronning kan vise til:
Tilpasning
Tilpasning betyr å innordne seg eller tilpasse seg, eksempelvis til nye omgivelser. Låneordene adaptasjon og adapsjon (fra latin adaptare å tilpasse) har lignende betydning. Begrepene brukes i flere sammenhenger:
RPWL
RPWL er et tysk progressiv rock-band. I begynnelsen var det et Pink Floyd-coverband, noe det startet med i 1997, men etter tre år bestemte det seg for å spille sin egen musikk basert på sine inspirasjonskilder fra denne tiden. Debut-CD-en God Has Failed ble møtt med gode anmeldelser i de størrre musikkmagasinene som omhandler progressiv rock.
I 2002 utga bandet Trying to Kiss the Sun og det tredje studioalbumet, World Through My Eyes, ble lansert i februar 2005.
Guadalupe (Costa Rica)
Guadalupe er en by og administrasjonssentrum i kantonen Goicoechea i provinsen San José i Costa Rica. Distriktet Guadalupe hadde 20 663 innbyggere i 2011. Guadalupe utgjør en del av landets hovedstad San Josés storbyområde.
Kubinka stridsvognmuseum
Kubinka stridsvognmuseum, eller Stridsvognmuséet i Kubinka, er et stort museum for stridsvogner i Russland, beliggende i byen Kubinka, like utenfor Moskva. Muséet har mange berømte stridsvogner fra første verdenskrig, andre verdenskrig og den kalde krigen. Muséet huser også mange unike kjøretøyer, slik som Panzer VIII Maus, Objekt 279 og en Mörser Karl, samt enestående prototyper fra Russland og Tyskland. Muséet har sin bakgrunn i forskningssamlingen til stridsvogntestbasen i Kubinka. De fleste vestlige stridsvognene fra den kalde krigen er krigstroféer fra Midtøsten, Afrika, Vietnam og Latin-Amerika, som ble sendt sent til stridsvogntestbasen for å testes for svakheter.
Fra august til oktober i 2007, fortalte muséets nettsted at det var stengt for utenlandske besøkende etter ordre fra militæret.
Trechus obtusus
Trechus obtusus er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.
Utbredelse
Trechus obtusus finnes vest i Europa. Den er utbredt i Nord-Afrika og Nord-Amerika. Finnes i Norge.
Utseende
Trechus obtusus er en liten brunlig løpebille, mellom 3,5-4 millimeter lang. Antennens fjerde ledd med fine korte hår og en lang børste/børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se). Delgruppe Trechina skiller seg ut fra de andre løpebillene, ved at lengderillen nærmest midten av dekkvingen, bakerst ved spissen, svinger og fortsetter opp i vingen, omtrent der femte lengderille er. Hos de andre løpebillene ender alltid rillene ved bakkanten av dekkvingen.
Levevis
Trechus obtusus er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Bulverhythe
Bulverhythe, også kjent som West St Leonards, Bo Peep, Filsham, West Marina, eller Harley Shute, er en engelsk landsby eller forstad til byen Hastings i grevskapet East Sussex. Stedet har en esplanade (strandpromenade) og en nær fem meter høy tykk mur som beskyttelse mot sjøen. Bulverhythe er oversatt til «Burghers' landing place». Bulverhythe var antagelig benyttet som en havn av danene, noe som antyder at -hythe eller -hithe hadde betydningen «havn». Tidligere var stedet under en liten odde eller nes, kalt for Gallows Head, men den er blitt vasket bort av overfylling. Stedets historiske betydning består i at her gjorde den normanniske hæren til Vilhelm Erobreren gjorde landgang her i 1066 under invasjonen og den påfølgende erobringen av England det samme året.
Steder å se
Landsbyen i Bulverhythe er lokalisert sørvest for området. Oldtidens landsby hadde en liten havn og utstikker, omtrent på det stedet hvor vraket av et seilfartøy fra 1700-tallet, «Amsterdam», ligger i dag.
Et kjent hus er Filsham Manor som ligger i Harley Shute Road har sin opprinnelse tilbake til angelsaksisk tid. Huset ble ombygget i 1682, og deler av dette står fortsatt.
Øst for området ligger hageanlegget West Marina Gardens som ble formet av James Burton (1761–1837), utvikler og byarkitekt. Landområdet ble kjøpt i 1886 og lagt ut som fornøyelsespark i 1891. Stedet er mye brukt og omfatter gress for kulespill, puttingbane og hageanlegg. Senere har det også kommet dekorativ belysning.
Skipsvrak
I januar 1921 tauet en britisk taubåt en tysk undervannsbåt i Den engelske kanal da den brøt løs og kom i drift inntil den drev i land ved Bulverhythe. Ubåten var av en mindre type enn en annen som gikk på grunn ved Hastings i april 1919. Hendelsen ble rapportert i lokalavisen Hastings Observer under tittelen: «Another Submarine Visitor!» – Enda et ubåt-besøk!
Tre slepebåter forsøkte å slepe med seg ubåten, men uten suksess og etter at den ble meget ødelagt etter en storm ble den til slutt demontert.
Et annet skip som ble vasket i land var seilskuta «Amsterdam» fra Det nederlandske ostindiske kompani som hadde kurs for Java, men endte opp ved Bulverhythe. Levningene kan fortsatt bli sett.
Vedran Golec
Vedran Golec (født 30. juni 1989) er en kroatisk taekwondoutøver.
Golec tok sølv under EM i taekwondo 2014 og representerte landet sitt under Europalekene 2015 i Baku, der han tok bronse.
Fritiof Andersson
Fritiof Andersson er en gjennomgangsfigur i mange av Evert Taubes viser. Figuren betraktes ofte som ett av Evert Taubes alter ego, fordi Fritiof Andersson, som Taube, er eller har vært sjømann, og også gaucho på den søramerikanska pampaen. Taube selv benektet imidlertid enhver likhet med figuren.
Anne Ingstadbjørg
Anne Ingstadbjørg (født 14. mai 1979) er en norsk tidligere skiskytter.
Jolki 2
Jolki 2 (originaltittel: Ёлки 2) er en russisk film fra 2011.
Anne Ingstadbjørg
Hun debuterte i verdenscupen i Pokljuka i 2005 med en 68.-plass på sprinten. Deretter gikk hun vekselvis europacup- og verdenscuprenn. Hun tok sine første poeng i verdencupen i Holmenkollen sesongen 2006/07, da hun ble nummer 29. Hennes største prestasjon ble en andreplass med det norske stafettlaget i Ruhpolding i sesongen 2007/08.
Linge Langård
Ingrid «Linge» Langård (født Cappelen; 1905–1981) var en norsk skuespiller, sanger og messearrangør. Hun var innehaver av modellbyrået «Lillemannequin», og holdt moteoppvisninger rundt om i Norge gjennom flere år. Hun arrangerte flere «husmormesser».
Bakgrunn og familie
Linge Cappelen vokste opp i Skien, som datter av høyesterettsadvokat Didrik Cappelen. Mens hun fremdeles var bosatt i hjembyen opptrådte hun tidvis med sang og dans på lokale forestillinger til støtte for veldedige formål. Hun var gift med Knut Christian Langaard, sønn av forretningmann Christian Langaard. Knut Langaard var en periode innehaver av Staur gård og han medvirket som skuespiller i filmen Eskimo (1930).
i ekteskapet med Langaard hadde Linge datteren Linge (kalt "Lille-Linge") Cappelen Langaard som i 1959 giftet seg med billedhuggeren Knut Henrik Lund.
Scenedebut i Oslo og Bergen i 1928
Hun debuterte 23 år gammel på revyscenen i hovedstaden i 1928, da teatersjefen på revyteateret Casino engasjerte henne til å opptre sammen med de kjente skuespillerne Lalla Carlsen, Harald Steen, Signe Heide Steen og Frithjof Køhler. Forestillingen var sammensatt av kjente numre fra ulike eldre revyer, og skulle være den siste før Casino stengte dørene for godt. I forbindelse med premieren i juni 1928 trykket osloavisen Tidens Tegn et lite intervju med henne, som foruten å vekke publikums forventninger til hennes scenedebut, ga forklaringen på det uvanlige fornavnet: «Som et kuriosium virker det at nettop i det sol går ned, stiger det en ny stjerne over horisonten. Frøken Linge Cappelen, datter av advokat Cappelen i Skien, skal debutere.
–Er det for å markere Deres sceniske tilbøyeligheter at de har samme fornavn som efternavnet hos skuespillerforbundets altmuligmann? spør vi den unge dame.
–For noget sludder. Jeg kunde ikke si Ingrid da jeg var liten og så blev det til Linge.» Etter debuten på Casino var kritikken imidlertid blandet. «Finn Mehlum og Linge Cappelen gjorde så godt de kunne» skrev anmelderen Cajus i Morgenbladet. Arbeiderbladets anmelder skrev: «Den nye attraksjon, debutanten Linge Cappelen fra Skien, hadde ikke meget å fare med utover en ungdommelig freidighet som tydelig viste hvor liten anelse hun har om revykunst. Men det kan jo være at der er noe på bunden, man skal aldrig forsverge noenting. Og har hun en energi som svarer til freidigheten kan der kanskje bli noe av henne.» Anmelderen i Nationen ga forbeholden ros:"«Av nyhetene samlet interessen seg om aftenens debutant, en ganske ung dame, frk. Linge Cappelen. Hun sang et par sanger og optraadte i et par sketscher, og man konstaterte fornøiet at hun tok sig godt ut, var søt og hadde en pen liten stemme. Stort mere hadde man heller ikke anledning til at observere ved denne første optreden. De ytre betingelser er som sagt i orden – hvordan det staar til med talentet overlater vi til fremtiden aa avgjøre.»"Etter flere forestillinger i Oslo dro ensemblet fra Casino videre til Bergen, der de hadde nypremiere på sin revykavalkade, med den nye forestillingstittelen «For fulde seil». Anmelderen i Bergens Arbeiderblad var begeistret både for repertoaret og utøverne: «De optrædende var allesammen flinke.» Etter å ha trukket frem Lalla Carlsen som revyens fremste stjerne, stod debutanten for tur:"«Linge Cappelen, som nylig hadde sin debut i Oslo, gjorde sig godt og sang sine viser paa den riktige maaten. Heldigst var hun med visen om 'Ingenting'.»"Kollegaen i Morgenavisen var også vennlig stemt:"«En ung dame frk. Linge Cappelen fik sin anden-debut i Bergen efter at hun for faa dage siden hadde faat sin ilddaap i Oslo. Frøken Cappelen gjorde et avgjort sympatisk indtryk, saa glimrende ut og forstod at synge en vise med point og skjelmeri. Hendes videre optræden vil sikkert bli til gjensidig glæde baade for hende selv og publikum.»"Kort tid etter premieren i Bergen forlovet Linge Cappelen seg med Knut C. Langaard, som var godseier og sønn av avdøde grosserer Chr. Langaard.
Allerede i august 1928 spilte Linge Cappelen i en ny revy; denne gangen var det Bokken Lasson som hadde engasjert henne til åpningsforestillingen «Vi og våres. Figarorevyen 1928» på revyscenen Figaro i Stortingsgaten, som publikum i Oslo tidligere hadde kjent som Balkongen. Øverst på plakaten til «Vi og våres» stod, foruten Bokken Lasson selv, Botten Soot og Olaf Kronstad. Øvrige medvirkende i forestillingen på Figaro var – i samme rekkefølge som på plakaten – Linge Cappelen, Asta Eriksen, Maja Grieg Müller (også kalt «Magedutti» ), Hans Bille, Otto Carlmar, Steinar Jøraandstad og Fred Rox. De fleste av tekstene i denne forestillingen var skrevet av Otto Carlmark, men «Vi og våres» inneholdt også numre som var skrevet av Claus Frimann Clasen (bedre kjent under psevdonymet «Lygtemanden»).
«Kronstad-Langård-turneen» i 1930
I 1930, etter at hun hadde giftet seg med Knut Christian Langaard, turnerte hun og ektemannen med teaterensemblet «Kronstad-Langård-turneen» med farsen Guttebassen av amerikanske Margaret Margo. Hun fikk rosende omtale av teateranmelderne både for sin rolle i teaterstykket og i den «visekabareten» som hun og kollegaen Olaf Kronstad fremførte etter at stykket var ferdigspilt. Lokalavisen Namdal Arbeiderblad skrev dette i november 1930:"Cabaretaftenen, som man får i tilgift til stykket, skulde publikum heller ikke bli skuffet over, når man har kunstnere som Olaf Kronstad og Linge Langård til å synge viserne som er av Norges 4 beste viseforfattere, Arne Svendsen, Finn Bø, Per Kvist og Lyktemannen."
Søm, mote og husmormesser
Etter andre verdenskrig startet Linge Langaard som kursholder i søm og omsøm. Hun ble ansatt som konsulent i Norges Husmorforbund, og reiste blant annet rundt i landet og holdt kurs og foredrag. Ikke minst ble hun en nøkkelperson i forbundets initiativ med å arrangere såkalte «Husmormesser» rundt om i landet. Den 2. februar 1955 skrev avisen Hadeland følgende, i et oppslag med overskriften ''Den store husmormesse på Gjøvik blir åpnet 2. mars og varer en uke.'':"Husmorforbundets konsulent, fru Linge Langård, forstår selve oppsetningen av messen, og dette blir etter krigen den 29. messe hun er med på å organisere. Dette skulle i seg selv være et bevis på at man her får en messe som husmødrene vil ha stort utbytte av å besøke. (---) Alt tyder på at husmormessen i Gjøvik blir en messe av format.."
Reklameoppdrag
Linge Langaard var en av sin samtids rikskjendiser, og påtok seg reklameoppdrag for ulike norske produsenter.
Sjokoladeprodusenten Freia engasjerte henne til å gjøre reklame for et av sine varemerker, Freia selskapssjokolade. Sammen med Leif Enger spilte hun inn reklamesangen Freia Selskaps Sjokolade, som ble gitt ut på plate i 1956. Innspillingen ble i 2012 gitt ut på samleplaten Historiske Reklameplater.
Hun promoterte også norske ullvareprodusenter og klesfabrikanter, blant annet Sandnes Uldvarefabrikk og nord-trønderske konfeksjonsfabrikker.
Montebelloøyene
thumb|right|Satellittbilde over Montebelloøyene Montebelloøyene er en øygruppe cirka 130 kilometer utenfor Australias vestkyst, som politisk tilhører den australske delstaten Vest-Australia. Øygruppen består av omkring 174 øyer, hvorav 35 er navngitte. De to hovedøyene er Hermite Island og Trimouille Island, som fikk sine navn av den franske oppdageren Nicolas Baudin i 1801.
Fra slutten av 1800-tallet og frem til andre verdenskrig, var øyene en viktig base for perlefiske. På 1950-tallet ble øyene innlemmet i det britiske kjernevåpenprogrammet. Og den 3. oktober 1952 detonerte Storbritannia sin første atombombe, Operation Hurricane, i en bukt utenfor Trimouille Island. Den ble etterfulgt av ytterligere to tester ved Montebelloøyene i 1956.
Tord Thoresen
Tord Thoresen (født 30. september 1992) er en norsk ishockeyspiller, som spiller for moderklubben. Han har tidligere spilt for Lillehammer IK og i USA for Plymouth State Univ.
Kars oblast
Kars oblast (russisk: Карсская область) var en oblast i det russiske generalguvernementet Kaukasus, 1878-1921.
Det lå ved grensen til Det osmanske rike. Det hadde et areal på 19 197 km² og 290 654 innbyggere (1897), blant annet armenere, tyrkere, kurdere, tatarer, grekere og russere. Kars var fullt av fjell. I nord var de meskiske fjell, som knyttet sammen Kaukasus og Armenias høyland. Der var fjelltopper på nær 3 000 m., og i sør når Ala-dag 3 130 m. De viktigste elvene var Tjeroch (til Svartehavet), Kura og Aras (Araxes) til Kaspihavet.
Dyreholdet var av største betydning, og antallet kveg og får var stort. Alle kornslag og noe vin ble dyrket. Kars tilhørte osmanene til det ble avstått ved San Stefano-traktaten i 1878 til Russland. I 1921 gikk området tilbake til Tyrkia.
Carme
Carme kan sikte til:
Mimofalsoropica
Mimofalsoropica er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Ein song frå dei utsungne stunder
Ein song frå dei utsungne stunder er et musikkalbum med Berit Opheim, Nils Økland og Bjørn Kjellemyr, utgitt i 2005.
Fram-Sandsøy Sportsklubb
Fram-Sandsøy Sportsklubb er et idrettslag fra Sandsøya i Harstad kommune i Troms. Klubben har hatt aktivitet innen fotball, håndball, ski (langrenn, skihopping og alpint), svømming, friidrett, orientering og turmarsj.
Mimofalsoropica
Utbredelse
Arten lever i Queensland.
Fram-Sandsøy Sportsklubb
Historie
Den første fotballaktiviteten på Sandsøya skjedde rundt 1912-1914. Det ble først spilt på Norheimsletta, senere på Einaråsen. Det uoffisielle laget på Sandsøya fikk navnet Fram rundt 1921-1922. Idrettslaget ble offisielt stiftet først 14. april 1933, under navnet Sportsklubben Fram. De neste årene spilte Fram mot blant andre Sportsklubben Vidkun fra Bjarkøya, Andenes Idrettslag og Sportsklubben Høken fra Bleik på Andøya.
Mimofalsoropica
Systematisk inndeling
Arten blir ofte plassert i slekten Mycerinopsis, som et synonym for Mycerinopsis trinitensis.
Fram-Sandsøy Sportsklubb
Historie
Fra 1960 til 1979 var det liten aktivitet i idrettslaget, men klubben arrangerte og deltok likevel i fotballturneringer på Sandsøya, Grytøya og Bjarkøya. I noen år fra 1979 økte aktiviteten igjen, og klubben meldte seg inn i Norges Idrettsforbund våren 1980. Med innmeldelsen i idrettsforbundet ble navnet på klubben justert, og det nye navnet ble Fram-Sandsøy Sportsklubb. Klubben hadde guttelag i fotballserien i 1980 og flere år framover. Tidlig på 1980-tallet fikk klubben bygd lysløype (tatt i bruk høsten 1982) og klubbhus ved fotballbanen på Einaråsen. I 1982 samarbeidet Fram og SPK Vidkun om lag i Norway Cup.
Etter 1984 sank aktiviteten i idrettslaget igjen.
Smuglere i smoking
Smuglere i smoking er en norsk kriminal- og dramafilm fra 1957. Den var Norges første spillefilm i farger (Eastmancolor) og Grethe Kauslands filmdebut. Regien var ved Bjarne Andersen og manus var av Odd Berset. Eksekutiv produsent var Bjørn Bergh-Pedersen.
Ifølge Norsk filminstitutt var filmen ved årsskiftet 1996–97 under restaurering.
Jeltsin. Tri dnja v avguste
'Jeltsin. Tri dnja v avguste' (originaltittel: Ельцин. Три дня в августе) er en russisk film fra 2011, regissert av Aleksandr Mokhov.
Handling
Historien var basert på Kuppforsøket i Sovjetunionen i 1991, og det var spørsmål om å forandre på den regjerende eliten i landet. En gruppe konspiratører blokkerer Mikhail Gorbatsjov utenfor eiendommen hans i Foros, og deretter kunngjør de grunnleggelsen av statens komité for unntakstilstand. Visepresident Gennadij Janajev blir kunngjort som fungerende president i Sovjetunionen.
Boris Jeltsin går til Russlands føderale forsamling, hvor han forsøker å lede den politiske opposisjonen. Men tøffe konfrontasjoner mellom Boris Jeltsin og hans motstandere gjør situasjonen vanskeligere.
Tribal Dreams
Tribal Dreams er et musikkalbum med Mira Craig, utgitt i 2007.
Gone to My Head
Gone to My Head er et musikkalbum med Andy Bown, utgitt i 1972. Dette er hans første plate som soloartist.
Aljustrel
Freguesier
Kommunen er delt inn i fire freguesier (sogn):
Perlentaucher
Perlentaucher er en tysk nettavis for litteratur og kultur.
Denne nettavisen gir daglig en oversikt over kulturdelene av tysktalende aviser som bl.a. avisene Frankfurter Allgemeine Zeitung, Frankfurter Rundschau, Neue Zürcher Zeitung, Süddeutsche Zeitung, tageszeitung, Die Zeit og også av internasjonale magasiner. Det presenteres anmeldelser av avisenes artikler og bokanmeldelser samt et arkiv over bokanmeldelsene i Perlentaucher siden 2000.
Ideen til nettavisen Perlentaucher hadde i 1999 Anja Seeliger og Thierry Chervel, som grunnla sammen med Adam Cwientzek og Niclas Seeliger bedriften Perlentaucher Medien GmbH; 15. mars 2000 var Perlentaucher online. Websiden har i 2003 vunnet den tyske mediaprisen Grimme Online Award.
Perlentaucher etablerte i 2005 den engelsktalende søstersiden signandsight.com, som presenterte utvalgte kulturartikler og hadde som mål å gi engelsktalende eti innsyn i det tyske kulturliv. Den engelske siden ble nedlagt i 2012.
Nesjestranda
Nesjestranda er et tettsted i Molde kommune i Møre og Romsdal. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger på nordbredden av Langfjorden, cirka en kilometer fra Sølsnes.
Møbelfabrikken Nesje ligger her. Nesje produserer eksklusive møbler, og har blant annet levert til den japanske keiserfamilie og Det hvite hus.
Egil Sakshaug
Egil Sakshaug (født 18. mai 1942 i Trondheim) er en norsk biolog. Han er professor ved Institutt for biologi på NTNU.
Liv og virke
Han har særlig forsket på oseanografi, plankton og havets økosystem i Barentshavet og Trondheimsfjorden. Han var først amanuensis i marin biologi ved Trondheim biologiske stasjon, Vitenskapsmuseet, NTNU, og fra 1982 professor samme sted. Han er også courtesy professor ved University of South Florida siden 1997. Han har hatt forskningsopphold ved University of California San Diego, University of Rhode Island, Bigelow Lab. for Marine Science, Maine. Sakshaug ledet det store forskningsprogrammet Pro Mare i Barentshavet fra 1984 til 1989 og har vært styremedlem av flere nasjonale og internasjonale marine forskningsprogrammer.
Han var hovedredaktør for boka Trondheimsfjorden i 2000 og Økosystem Barentshavet i 1994, som i 2009 kom i utvidet engelskspråklig utgave.
I forbindelse med den politiske debatten om oljeutvinning i Lofoten har Sakshaug hevdet at økosystemene i Lofoten og Vesterålen ikke er spesielt sårbare for oljeutslipp, sammenlignet med andre deler av kysten. Han har uttalt at han heller ikke tror at et utslipp ville være dramatisk for fiskebestandene.
Priser og utmerkelser
Sakshaug er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi, Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab og Norges Tekniske Vitenskapsakademi. Han innehar Fram-komiteens Nansenbelønning for polarforskning og Antarctic Service Medal, USA
World Forum of Fish Harvesters and Fish Workers
World Forum of Fish Harvesters and Fish Workers (engelsk) – Forum Mondial des Pêcheurs et Travailleurs de la Pêche (fransk) – Foro Mundial de Pescadores y Trabajadores de la Pesca (spansk) er en internasjonal organisasjon for kystfiskere. Forumets sekretariat ligger i Ottawa i Canada. Forumet ledes av en koordinerende komite med deltakelse fra 38 ulike land på alle kontinenter.
Kamen (2012)
Handling
Når en kjent forretningsmann får sin 7 år gamle sønn kidnappet, har han ingen anelse om hva som kommer til å skje videre.
World Forum of Fish Harvesters and Fish Workers
Forumet er et resultat av et møte i Québec by i 1995 mellom nasjonale organisasjoner for kystfiskere og fiskeriarbeidere. Den første generalforsamlinga i forumet fant sted i New Delhi i 1997, og en ny generalforsamling ble holdt i Lisboa i 2004.
Den kvinnelige konduktør
«Den kvinnelige konduktør» er et skillingstrykk. Alf Prøysen forteller at denne er litt uvanlig siden den er trykket på et postkort. Prøysen presenterte visa i «Magasinet for alle» årgang 1957.
World Forum of Fish Harvesters and Fish Workers
Organisasjonens formål er å arbeide for et bærekraftig fiske og fremme interessene til fiskere som fisker kystnært med enkle redskaper. Et hovedmål er å påvirke avgjørelser i WTO i favør av småskalafiske.
Den kvinnelige konduktør
Teksten
1.De har vel ikke sett oss før Den kvinnelige konduktør med snorer både her og der i fine nye og fjonge klær. Har De fått et lite smil De kjører aldri mer med bil, men tar med sporet stadig vekk, og kjører byen rundt i trekk. Konduktøren gjør furore omkring på sporet Hun er alt alles yndling konduktøren bare nikker, så stø og sikker på linje seks.
2.En herre kom inn på min trikk han sendte meg et kjærlig blikk men jeg bare sa ifra kurtise vil jeg ikke ha. Men han både ba og svor: Jeg måtte tro ham på hans ord, og før jeg kunne hindre det lå han foran meg på kne konduktør du må meg høre akk la oss kjøre, for hele livet sammen konduktør akk still min smerte skjenk meg ditt hjerte på linje seks.
Sweet William
Sweet William er et musikkalbum med Andy Bown, utgitt i 1973.
Kamen (2012)
Handling
I løpet av de påfølgende dagene må faren til den kidnappede gutten velge mellom å redde sønnen sin, eller seg selv.
Hellas under Vinter-OL 1972
Hellas under Vinter-OL 1972. Tre mannlige sportsutøvere fra Hellas deltok i alpint under Vinter-OL 1972 i Sapporo i Japan. Hellas, som deltok for sjuende gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var 39.-plass i storslalåm for menn.
Paratheresina
Paratheresina er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Slekten er utbredt på Ny-Guinea.
Pfalzgreve
Pfalzgreve var en høy embedsmann, tilsvarende lensfyrste, i de frankiske og tyske kongenes tjeneste. Han var kongens stedfortreder og forvalter av en pfalz (latin palatium, palass), det vil si en kongsgård der kongene allerede fra karolingisk tid oppholdt seg og utøvet sine funksjoner som dommere.
Tittelen «pfalzgreve» tilkom senere medlemmer av fyrsteslekten i pfalzgrevskapet ved Rhinen.
Referanser
<References />
Stuping under samveldelekene 1982
Stuping under de britiske samveldeleker 1982. Stuping var en av flere sporter under de tolvte samveldelekene som ble arrangert i Brisbane i Australia i perioden 30. september til 9. oktober 1982. Det var tolvte gangen som stuping var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 1982 ble det konkurrert i fire øvelser, 3 meter sviktstup og 10 meter tårnstup for både kvinner og menn. Australia ble beste nasjon med to gullmedaljer foran England som også vant to gull.
Erik Lundesgaard
Erik Lundesgaard (født 10. juli 1980) er en norsk statsviter, sakprosaforfatter, lokalpolitiker og kommunikasjonsrådgiver, bosatt i Oslo.
I 2005 ga han ut boken Skikk og bruk. Han etablerte i 2006 Lundesgaard Forlag AS etter hjemkjøpet av sin egen bok. Bakgrunnen for hjemkjøpet var misnøye med kontraktsforholdene i forlagsbransjen. Forlaget utga fem bøker i 2007–08 før det meldte oppbud sommeren 2012. Lundegaard har skrevet for aviser og tidsskrifter som Klassekampen, DN, VG, Dagbladet, Aftenposten, Prosa, Minerva og tidsskriftet Stat & Styring, hvor han har jobbet som journalist og politisk kommentator. Hans spesialområde innen statsvitenskap er konstitusjonelle reformer i Norge.
Fra 2. januar 2014 er Lundesgaard kommunikasjonssjef i Eiendom Norge.
Lundesgaard er medlem av Høyre og var varamedlem i finanskomiteen i Oslo bystyre 2011-15. Han er sønn av Ida Børresen.
Ciudad Colón
Ciudad Colón er en by og administrasjonssentrum i kantonen Mora i provinsen San José i Costa Rica. Distriktet Colón hadde 16 088 innbyggere i 2011. Byen er oppkalt etter Christofer Columbus, som heter Cristóbal Colón på spansk.
I utkanten av Ciudad Colón ligger det internasjonale, FN-eide Universidad para la Paz.
Mururoa
Moruroa eller Mururoa er en atoll i Fransk Polynesia i Stillehavet.
Geografi
Moruroa ligger i øygruppen Tuamotuøyene og ligger ca. 1 250 km sydøst for Tahiti.
Atollen har et areal på ca. 300 km² og er ubebodd. Den høyeste toppen er kun et par moh. da Moruroa er en korallatoll, og i nærheten ligger også Fangataufa-atollen.
Historie
Moruroa har trolig aldri vært bebodd. Øyen ble oppdaget av britiske Philip Carteret i 1767.
I 1903 ble atollen innlemmet, sammen med øvrige øyer innenfor Tuamotugruppen, i det nyskapte Établissements Français de l'Océanie (Fransk Oseania).
Atollen ble etablert som et prøvesprengningsområde for atomvåpen 21. september 1962, og den første prøvesprengningen ble utført den 2. juli 1966. Mellom 1966 og 1996 detonerte 41 atombomber atmosfærisk over jordoverflaten og 147 atombomber under jordoverflaten frem til 1974 og den siste prøvesprengningen ble utført den 27. januar 1996.
Den 10. juli 1985 ble Greenpeaces fartøy «Rainbow Warrior», som var på vei til Moruroa, senket av den franske etterretningstjenesten DGSE i Aucklands havn på New Zealand.
I 1995 meddelte den franske presidenten Jacques Chirac at Frankrike ville fortsette å prøvesprenge kjernevåpen i atollen. Dette ledet til store protester i hele verden, blant annet ble franske varer boikottet, og planene ble skrinlagt.
Atollen er i dag et avsperret område.
Ukraina under EM i svømmesport 2021
Ukraina deltok under EM i svømmesport 2021 i Budapest i Ungarn fra 10. til 23. mai 2021.
Religionsåret 1682
Religionsåret 1682 er en oversikt over hendelser, utgivelser, kunst, arkitektur og personer med tilknytning til religion definert i videste forstand i 1682.
Iva Radoš
Iva Radoš (født 7. november 1995) er en kroatisk taekwondoutøver.
Poklonnitsa
Poklonnitsa (originaltittel: Поклонница) er en russisk film fra 2012, regissert av Vitalij Melnikov.
Iva Radoš
Golec tok gull under EM i taekwondo 2014 i 73-kilosklassen, og fulgte opp med bronsemedalje i samme klasse under VM i taekwondo 2015.
Hun representerte landet sitt under Europalekene 2015 i Baku, der hun tok bronsemedaljen i +67-kilosklassen, og forsvarte gullmedaljen sin under EM i taekwondo 2016.
Kongressen i Aachen
Kongressen i Aachen, også kalt Kongressen i Aix-la-Chapelle, var en internasjonal konferanse som fant sted i byen Aachen (fransk: Aix-la-Chapelle) fra 29. september til 21. november 1818. Hovedhensikten med møtet var å ordne tilbaketrekningen fra Frankrike etter seieren i Napoleonskrigene i 1815, men også andre spørsmål ble berørt.
Fyrstekongress
Kongressen i Aachen var en fyrstekongress for monarkene i stormaktene i Den hellige allianse, Preussen, Russland og Østerrike, samt Storbritannia. Keiserne Aleksander I av Russland og Frans I av Østerrike, samt kong Frederik Vilhelm III av Preussen, deltok personlig. Storbritannia var representert ved Robert Stewart, viscount Castlereagh og Arthur Wellesley, hertug av Wellington. Russland var videre representert ved grev Karl Robert von Nesselrode og grev Ioannis Kapodistrias, Østerrike av fyrst Klemens von Metternich og Preussen av fyrst Karl August von Hardenberg og grev Christian Bernstorff. Frankrike sendte hertug Armand Emmanuel du Plessis de Richelieu til forhandlingene.
Saker
Andre forhold som Wienerkongressen ikke hadde kommet fram til enighet om, som slaveri og diplomatiets rangklasser, ble også behandlet. Videre ble det bestemt at traktater skulle undertegnes i alfabetisk rekkefølge etter landenes navn skrevet på fransk.
Poklonnitsa
Handling
I St. Petersburg møter Tsjekhov den aspirerende forfatteren Lydia Avilova.
Hans Olaf Nilsen
Hans Olaf Nilsen (født 5. mars 1873 i Drammen, død 18. april 1951 i Drammen) var en brukseier og politiker fra Drammen.
Poklonnitsa
Handling
Mellom dem oppstår det snart gjensidig sympati, som etter hvert utvikler seg til langt dypere følelser. Men Avilova er allerede gift med en annen mann, og Tsjekhov blir snart dødssyk.
Hans Olaf Nilsen
Karriere
Hans Olaf startet karrieren i 1888 da han ble ansatt ved Holmen, Hellefoss. Der var han i 10 år frem til han ble ansatt som kontorsjef ved Åmotfors Pappersbruk i Sverige. Etter fem år i Sverige kom han tilbake til Norge, nå som leder av Granfos Brug ved Lysaker. Sammen med brukseier Skamarken begynte han så i 1905 oppføringen av Eker Papirfabrikk. Da denne var ferdig flyttet han til Drammen. I 1912 bygde han Sunland Papirfabrikk.
Familie
Han var sønn av Anders Nilsen(30. mars 1841, Eiker–) og Thora Karine Nilsen(ca. 1843–). Hans Olaf var gift med Helga O. Nilsen(3. februar 1876, Drammen – 1955) og sammen hadde de barna: Borghild Andrea Nilsen(26. juni 1900, Sverige), Hjørdis Marie Nilsen(22. september 1905, Lysaker)og Arne Erling Nilsen(27. august 1907, Drammen – Død: 18. juni 1988).
Hure
Hure (kinesisk: 库伦旗; pinyin: Kùlún Qí) er et banner (fylke) i byprefekturet Tongliao i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 174,955 innbyggere i 1999.
Ingen skam å elske rakfisk!
Ingen skam å elske rakfisk! er en reklame-cd utgitt av Vazelina Bilopphøggers i 2003. Albumet er kun til salgs på Rakfiskfestivalen på Fagernes.
Europeisk selskap
Per 1. oktober 2020 er seks slike selskaper registrert i Norge. Dette omfatter inkassoselskapet Axactor, videospillutvikleren Funcom og offshore- og shippingselskapene Gadus, I.M. Skaugen (avviklet), Odfjell og Prosafe.
Umberto Nobile
Umberto Nobile (født 21. januar 1885, død 30. juli 1978) var en italiensk luftfartsingeniør og polfarer, mest kjent for sine luftskip.
Bakgrunn
Umberto Nobile ble uteksaminert fra Napolis tekniske høyskole og ble deretter ansatt ved de italienske statsbanene i 1908.
Karriere
Ved første verdenskrigs utbrudd ville han verve seg, men ble ikke antatt på grunn av svak fysikk. Han søkte seg derfor til Stabilimento de Costruzioni Aeronautche di Roma (SCA), en militær fabrikk for utvikling av luftskip.
Nobile deltok i byggingen av luftskipet «Roma» som ble solgt til USA. 21. februar 1922 ble det ødelagt ved en ulykke i luften der alle 34 ombord døde.
Den tredje ekspedisjonen begynte 22. mai 1928 og gikk til Nordpolen. På vei tilbake til Ny-Ålesund havarerte luftskipet og resultatet ble den største internasjonale redningsaksjonen i polare strøk noensinne, der over 1500 mennesker fra syv ulike nasjoner deltok. Under denne redningsaksjonen omkom blant annet Roald Amundsen sammen med mannskapet i det franske Latham 47-flyet han satt i. Det skulle gå 48 dager før alle de overlevende hadde blitt hentet ut fra den drivende pakkisen. Nobile var den første til å bli hentet og brakt tilbake til Spitsbergen, siden man mente at han kunne lede redningen av resten av mannskapet derifra. Under et forsøk på å redde ut resten av mannskapet, ble redningsflyet, en Fokker C.V skadet under landing på isen, og den svenske piloten Lundborg måtte vente i 14 dager før hans kolleger klarte å lande og hente ham ut. Nobile ble satt i arrest ombord i følgebåten som lå i Kings Bay (Ny-Ålesund) og anklaget for å ha forlatt sitt mannskap. Han brukte resten av sitt liv på å forsvare seg mot disse og andre anklager.
Umberto Nobile etter polferdene
Da han kom tilbake til Italia, ble Nobile anklaget for å ha forlatt sitt mannskap. Nobile, som aldri hadde støttet Mussolini, ble degradert. I 1931 flyttet han til Sovjetunionen, og kom ikke tilbake til Italia før etter andre verdenskrig.
Den italienske republikken som ble grunnlagt etter fascismen, ga Nobile tilbake hans generaltittel, og han ble rehabilitert.
Zolusjka (2012)
Zolusjka (originaltittel: Zолушка) er en russisk film fra 2012, regissert av Anton Bormatov.
Handling
Masha er en ung jente fra provinsen, som prøver sitt beste for å lykkes i en større by. Hun studerer hele dagen, og jobber hele kvelden. Samtidig drømmer hun om å vinne hjertet til en populær sanger.
Pratapgarh (distrikt i Rajasthan)
Pratapgarh (hindi: प्रतापगढ़ जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Rajasthan. Distriktets hovedstad er Pratapgarh.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 868,231 innbyggere i distriktet, mot 706,807 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 8,26 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 17,13 % i 2011 mot 20,19 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 926 i 2011 mot 953 i 2001.
Henryk Grossmann
Henryk Grossmann (født 1881 i Kraków, død 1950 i Leipzig) var en polsk-tysk økonom og historiker og en sentral tenker innen Frankfurtskolen i 1920- og 1930-årene.
Han ble født i en velstående jødisk familie i Kraków, da i Østerrike (del av Østerrike-Ungarn), og studerte jus og økonomi i Kraków (Det jagellonske universitet) og Wien (Universität Wien). Her studerte han blant annet under Eugen von Boehm-Bawerk og Carl Grunberg.
Under første verdenskrig ble han kommunist, og etter revolusjonen i Russland var han en ivrig tilhenger av regimet i Sovjetunionen. I 1924 ble han midlertidig arrestert av ennå uoppklarte grunner i sammenheng med hans politiske legning. Etter å ha blitt sluppet fri forlot han Polen i 1925, og ble knyttet til Institut für Sozialforschung i Frankfurt am Main. Etter at Max Horkheimer overtok ledelsen av instituttet, ble Grossmann imidlertid kritisk til det han så som en degenerering til ikke-marxisme eller endog anti-marxisme innen Frankfurterskolen.
Han forlot Tyskland etter Hitlers maktovertagelse i 1933. Først flyktet han til Paris og senere til New York (via Storbritannia) der han bodde mellom 1937 og 1949. På Columbia University i New York jobbet han sammen med andre kollegaer i Frankfurterskolen i eksil, men fikk aldri samme posisjon som Theodor Adorno og Herbert Marcuse.
Søre Sunnmøre prosti
Søre Sunnmøre prosti er et tjenestedistrikt i Møre bispedømme i Den norske kirke.
Henryk Grossmann
Han vendte tilbake til Tyskland i 1949 da han ble professor i politisk økonomi i Leipzig i DDR. Han var da imidlertid akademisk forholdsvis isolert.
Hovdenakken
Hovdenakken er et tettsted i Molde kommune i Møre og Romsdal. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger på Skålahalvøya ved Karlsøyfjorden omtrent 16 kilometer øst for Molde sentrum. Stedet har noe industri, blant annet Bussbygg, en større karosserifabrikk.
Søre Sunnmøre prosti
Prostiet ble opprettet i 1818 ved delingen av Sunnmøre prosti i Nordre og Søndre (Søre) Sunnmøre prostier. Prostiet omfatter kommunene Hareid, Herøy, Sande, Ulstein, Vanylven, Volda og Ørsta.
Prostiet er inndelt i sogn, som er den minste og grunnleggende enheten i Den Norske kirke. Tidligere var det også inndelt i prestegjeld, men disse ble faset ut på begynnelsen av 2000-tallet. De ansatte i kirken er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller i prostiet. De fleste prestene er ansatte i prostiet, og har tjenesten sin knyttet til et eller flere sogn.
Iran under Vinter-OL 1972
Iran under Vinter-OL 1972. Fire mannlige sportsutøvere fra Iran deltok i én sport, alpint, under Vinter-OL 1972 i Sapporo i Japan. Iran, som deltok for fjerde gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 32.-plass i slalåm for menn.
NORCAP
NORCAP (forkortelse for Norwegian Capacity) er en sivil beredskapsstyrke drevet av Flyktninghjelpen og finansiert av norske myndigheter. NORCAP jobber for å styrke FN, regionale organisasjoner og nasjonale myndigheters evne til å forebygge og respondere på kriser gjennom å tilby erfarent nøkkelpersonell som kan rykke ut på kort varsel til hele verden.