cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Påskehare
I blant annet Tyskland, Storbritannia og USA er det tradisjon for at barna på påskedagen leter etter ett eller flere påskeegg som påskeharen skal ha gjemt i hus eller hage. Slike påskeegg var tidligere hønseegg dekorert med maling, men er nå oftest sjokoladeegg eller pappegg fylt med godteri. Det blir flere steder også arrangert offentlige påskeeggleker under oppsyn av utkledte påskeharer, deriblant konkurransen «påskeeggtrilling», på amerikansk kalt Easter egg roll.
De moderne forestillingene om påskeharen som eggutlegger skal ha opphav i gammel keltisk eller tysk folketro, og begrepet Osterhase (tysk for påskehare) nevnes skriftlig første gang omkring 1680. Den kommersialiserte, amerikanske Easter Bunny, egentlig «påskekanin», ble innført av tyske immigranter på 1800-tallet. Barnas jakt på påskeegg påskemorgen har fra 1990-tallet også blitt vanlig i enkelte familier i Norge.
Bakgrunn
Den første skriftlige beskrivelsen av påskeharen dukker opp i verket «De ovis paschalibus», skrevet av medisin- og sykdomsprofessoren Georg Franck 22. mars 1682 i Frankenau i den tyske staten Hessen. Han skildrer påskeegg-tradisjonen i Elsass-regionen og de tilgrensende områdene, og drøfter de negative helsemessige konsekvensene av den overdrevne eggspisingen.
Opphavet for forbindelsen mellom haren og påsken – og ikke minst eggleggingen – er høyst uklar. De følgende hypotesene er fremsatt, selv om ingen er helt sikre:
Bay County
Bay County er navnet på to fylker i USA:
Berrien County
Berrien County er navnet på to fylker i USA:
Kirkene i Lalibela
Kirkene i Lalibela, også kjent som Klippekirkene i Lalibela, er en samling på elleve kirkebygninger i Etiopia. De ble hugget ut av fjellet på 1200-tallet og ligger i Lalibela i Amhara-provinsen 640 km nord for hovedstaden Addis Abeba. Anlegget er et populært pilegrimsmål, og ble verdensarvsted allerede i 1978.
Området Lalibela, som tidligere ble kalt Roha, er oppkalt etter kong Gebre Mesqel Lalibela (1181 – 1221) av Zagwe-dynastiet. Kongens navn betyr «biene anerkjenner hans suverenitet» og bygger på en legende som forteller at han som spedbarn hadde en bisverm rundt vuggen uten å bli skadet. Kongen konverterte til kristendommen og skal ha oppholdt seg en tid i Jerusalem. Anlegget skal være bygget etter at kongen hadde fått en åpenbaring om dette. Tidligere ble det antatt at tempelherrene kan ha bistått i byggearbeidene, men nå sees det som mer sannsynlig at arbeidet i sin helhet ble utført av etiopiere.
Kirkene er hugget direkte ut av klippene, og betegnes derfor som monolittbygninger. Grunnen er en rødlig, vulkansk masse med en mørkt grå basalt i bunnen. I tillegg til de 11 kirkebyggene finnes det flere huler, krypter og en sammenbindende labyrint av tunneler og ganger. Gjennom området renner den kunstige elva Yordannos.
Ordet Bet, som går igjen i navnene, betyr hus.
Fylkesvei 2194
Fylkesvei 2194 går mellom Bekken i Rendalen og Osen i Åmot. Veien er ikke asfaltert.
Kapp Adare
Kapp Adare er den ytterste odden på halvøya Adare Peninsula i Victoria Land i Antarktis. Adare Peninsula skiller Rosshavet i øst fra Robertsonbukta i Sørishavet i vest. Kapp Adare var et viktig ilandstignings- og leirsted under tidlige ekspedisjoner til Antarktis.
Historie
James Clark Ross oppdaget Kapp Adare i januar 1841 og kalte det opp etter sin venn, Vicomte Adare, hvis navn er avledet av Adare i Irland.
I januar 1895 gikk de norske oppdagerne Henrik Johan Bull og Carsten Borchgrevink fra «Antarctic» i land ved Kapp Adare, der de samlet steinprøver for geologisk analyse. Ekspedisjonen var finansiert av Svend Foyn, og hovedformålet var å karlegge hvalforekomster i Sørishavet. Borchgrevink vendte tilbake hit som leder av Southern Cross-ekspedisjonen i 1899 og oppførte to hytter – de første menneskelige byggverk på det antarktiske kontinentet. Hyttene var levert fra Strømmen Trævarefabrik i Norge. Ekspedisjonsmedlemmene overvintret og ble hentet ut i januar 1900, med unntak av zoologen Nicolai Hanson som døde under overvintringen og ble begravet ved Kapp Adare.
Medlemmer av «Northern Party» under Scotts Terra Nova-ekspedisjon overvintret ved Kapp Adare i 1911 og 1912. De oppførte en hytte som nå fremstår som ruin.
I februar 2007 opplevde det japanske hvalkokeriet «Nisshin Maru» brann under dekk under opphold i Rosshavet. Fartøyet drev uten motorkraft i flere dager inntil motorene ble reparert, og nærheten til Kapp Adare medførte stor bekymring.
Økologi
Kapp Adare er tilholdssted for en stor koloni adeliepingviner.
Kulturvern
Hyttene og andre historiske spor, inkludert graven til Nicolai Hanson, er oppført på Antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis.
Kinesisk tekultur
Tedyrking og tesorter
Kinesisk te dyrkes fortrinnsvis i Kinas sørlige deler. Grønn te kommer fra de østkinesiske provinser Zhejiang, Anhui og Fujian, oolongte fra Fujian eller Taiwan, gul te fra Hunan og rød te fra Sichuan og Yunnan.
I Kina skelnes det i det vesentlige mellom seks tesorter:
Det forekommer også at man istedenfor gul te regner parfyrmert te (som jasminte) som den sjette hovedsorten.
Historie
Kina er tedyrkingens vugge. Det lar seg ikke fastslå når den tok til, men det er kjent at te var underlagt beskatning allerede i 221 f.Kr., under Qindynastiet. Te ble den gang fortrinnsvis benyttet medisinsk. Det er i keisermausoleet Han Yangling i Shaanxi (fra ca 150 f.Kr.) funnet det som så langt er de eldste fysiske håndsfaste bevis på en kinesisk tekultur - rester av den te som ble forberedt for å bli drukket av det tidlige Han-dynastiets keisere.
Under Tangdynastiet (618-907) ble te servert i hilsningsseremonier i det keiserlige hoff, og dermed vet man at den var i bruk i de øvre samfunnslag. På denne tid begynte buddhistiske munker å drikke te under sine ofte timelange meditasjonsøkter i klostrene, for å holde seg åpne. Denne bruk skal ha begynt i Lingyangklosteret på det hellige fjell Taishan, og derfra ha spredt seg til andre klostre. Etter hvert begynte munkene selv å dyrke te. Under Tangdynastiet ble verdens første bok om te skrevet, Chajing av Lu Yu, som hadde vokst opp som foreldreløst barn i et buddhistkloster. Han fikk tilnavnet «teguden». På denne tid begynte også eksporten av te, først til Korea og Japan.
Under Song-dynastiet ble tedyrking ytterligere befestet og utbredt i de øvre samfunnslag. Det ble gjennomført konkurranser for å identifisere landets beste te. Samtidig ble tekokingskunsten forfinet. Under Yuandynastiet ble tedrikking utbredt i alle samfunnslag. Under Ming-dynastiet grunnla Zhu Quan, den 17. bønn av mingkeiseren Hongwu, som levde et tilbaketrukket eneboerliv, en ny skole innen tekunsten.
Det var fra tidlig av mange tehus i Kina, men de måtte stenge under kulturrevolusjonen. Men senere kom mange av dem tilbake. Under Mao Zedong flyktet mange intellektuelle og ogtså mange temestere til Taiwan. I vanlige kinesiske familier er derfor gjerne tekulturen bare rudimentært i bruk, selv om den opplever en renessanse i noen mer velstående kretser. I
Tilberedelse
Eksperter i kinesisk tekultur skjelner mellom tre historiske skoler:
Skralle
Ei skralle eller snelle er en mekanisk innretting som gjør at to elementer kan bevege seg mot hverandre i bare én retning, i dag oftest brukt i håndtak for pipenøkler med frihjulskobling. Frihjulet gjør at brukerens fram-og-tilbakebevegelse bare fører til at pipenøkkelen dreier én vei. Dermed er det ikke nødvendig å frakoble pipenøkkelen fra dreielegemet i tilbaketrekningsfasen. Skrallemekanismer brukes imidlertid også i manuelle vinsjer og i andre systemer der det er viktig at kraften som er brukt ikke går til spille ved at vaieren eller annet trekkes ut igjen.
Clau de carraca Skralde
Napata
Napata var en by på Nilens vestbredd, ca. 400 km nord for Khartoum, hovedstaden i Sudan. Napata eksisterte mellom 1450 f.Kr., da den ble anlagt av nubiere, til ca. 30 f.Kr.
Napata grunnlegges
Egypt hadde siden de eldste dynastiene vært interessert i Nubia, på grunn av gullet i området. Egypterne tok etterhvert kontroll over området, og utbredte sin kultur.
I 1075 f.Kr. hadde øverstepresten for Amun i Teben vunnet stor nok oppslutning til å stå imot makten til faraoene i Øvre Egypt. Med dette ble den Tredje mellomepoke i Egypt innledet (1075 – 664 f.Kr.), og den ustabile makten i Egypt gjorde det mulig for nubierne å gjenvinne kontrollen over sitt eget territorium. De grunnla et nytt kongedømme, Kusj, og gjorde Napata til hovedstad.
Rundt 750 f.Kr. var Napata et velutviklet og stabil bysamfunn, mens Egypt fremdeles var ustabilt. Det gjorde det mulig for kong Kasha å angripe Øvre Egypt. Kushriket hersket over Øvre Egypt i et århundre, og over hele Egypt i 57 år, som det 25. egyptiske dynasti.
Kulturelt sett var Napata were inspirert av Egypt. Malerier, skrift og andre kulturuttrykk var egyptisk preget. Gravferdsskikkene var egyptiske, og det samme var de religiøse skikkene forøvrig. Den viktigste guddommen var Amun, hvis tempel lå ved foten av Gebel Barkal, nubiernes hellige fjell.
Napata falmer
Rundt 300 f.Kr. førte antiegyptiske stemninger til at Napata begynte å utvikle en selvstendig kulturell identitet. Samtidig svant Egypts makt (se Senepoken i Egypt), slik at Napatas økonomiske rolle ble svekket. Fremtiden lå i byen Meroë, sørøst for Napata, i et område som var rikt på jern, fremtidens mineral. Etterhvert ble Meröe hovedstad i Kush.
Mandy Wötzel
Mandy Wötzel (født 21. juli 1973 i Karl-Marx-Stadt), tysk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville, 1994 i Lillehammer og 1998 i Nagano.
Wötzel vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under vinter-OL 1998 i Nagano. Sammen med Ingo Steuer kom hun på tredjeplass i parløp, bak Oksana Kazakova / Artur Dmitrijev og Jelena Berezjnaja / Anton Sikharulidze begge paren fra Russland.
Wötzel ble verdensmester i kunstløp 1997 sammen med Ingo Steuer.
Flyndrefamilien
Systematikk
Inndelingen i denne artikkelen bygger på Nelson (2006). I Nelson (1994), som blant annet FishBase bruker som hovedreferanse, blir gruppene Paralichthodinae, Poecilopsettinae og Rhombosoleinae regnet som undergrupper av flyndrefamilien.
Radiostasjonen i Grimeton
Radiostationen Grimeton  er en langbølgesender for telegrafi og radiokommunikasjon. Stasjonen ligger i Grimeton, Varbergs kommune, Hallands län, omtrent 15 km øst for Varberg sentrum. Radiostasjonen eies i dag av Stiftelsen Världsarvet Grimeton, i et samarbeid mellom Länsstyrelsen i Halland, Varbergs kommune og Telia Sonera.
Stasjonen består av seks master på 127 meter. Mastene er godt synlige fra motorveien E6/E20. Mastene bærer en multipelantenne. Opprinnelig fantes to 200 kW Alexanderson-alternatorer – den ene finnes fremdeles, mens den andre ble skrotet i 1960.
Anlegget ble opptatt i UNESCOs verdensarvliste den 2. juli 2004 og er i dag verdens eneste elektromekaniske langbølgesender i drift.
Historie
Sveriges riksdag besluttet i 1921 å bygge en radiostasjon for trådløs telegrafi med USA. Man valgte å legge anlegget i Grimeton. Byggearbeidene påbegyntes i 1922 og stasjonen stod ferdig i 1924. Anlegget ble konstruert av Ernst Alexanderson, svenskfødt sjefsingeniør på RCA. Stasjonsbygningen ble tegnet av Carl Åkerblad. I desember 1924 ble den første direkte radioforbindelsen mellom Sverige og USA åpnet og stasjonen ble offisielt åpnet av Gustav V den 2. juli 1925.
Forbindelsen var et resultat av et samarbeid med Radio Corporation of America (RCA). Grimeton fungerte som sendestasjon, mens mottakerstasjonen lå i Kungsbacka.
Et nettverk med lignende stasjoner ble bygget over hele verden på 1920-tallet, men av disse finnes altså kun Grimeton i operativ drift. Hele anlegget er i detalj bevart i sin opprinnelige tilstand.
Under andre verdenskrig spilte stasjonen en sentral rolle i kommunikasjon med USA etter at kabeltrafikken ble avbrutt.
Etter hvert ble langbølgetrafikken erstattet med kortbølge. En av grunnene til at stasjonen er bevart i operativ tilstand er at Försvarsmakten bruker den til kommunikasjon med ubåter, noe som kun går med langbølge.
Radiostasjonen ble 11. oktober 1996 erklært som byggnadsminne, og er også beskyttet som et riksintresseområde for kulturmiljövården. 1997 ble stasjonen utropt til Årets Industriminne av Svenska Industriminnesföreningen.
Den svenske regjeringen besluttet i desember 2002 å nominere senderen som kandidat til UNESCO verdensarvliste, og den ble altså i 2004 opptatt i denne listen.
Den 2. juli 2005 ble verdensarven Grimeton innviet, og en nyoppført besøksbygning ble åpnet.
Lytt på senderens signal her SAQ: [[media:SAQ.ogg|]]
Alexandersondagen
Siden 1997 har man den 2. juli hvert år feiret «Alexandersondagen», døpt etter radiostasjonens konstruktør. På denne dagen sender stasjonen skarpt og man viser frem anlegget for allmennheten.
Aiguillette
Aiguillette (uttales egyijett), også skrevet aiguilette og kalt skuldersnor eller adjutantsnor, er en flettet eller tvunnet pyntesnor, ofte av gull- eller sølvtråd og utstyrt med metallspisser, som bæres til uniformjakker og -skjorter hengende fra den ene skulderen og festet foran på brystet. En aiguillette angir en funksjon, for eksempel tjenestestillinger som adjutant for kongelige personer eller attachéer for militære sjefer, eller en tilknytning. De kan også bæres som et honorært symbol. Snorendene er utformet med en ornamentell hylseformet avslutning, ofte i sølv eller gull.
James Albert Turner
James Albert Turner (født 1866 i Black Bull, Staffordshire, England, død 9. april 1904 i Stoke, Staffordshire, England) var en engelsk landslagsspiller i fotball som spilte for tre engelske klubber i årene 1888 til 1899.
Aiguillette
Historikk
Det franske ordet aiguillette betyr «liten nål» eller «liten spiss» og antas å stamme fra snorer som ble benyttet for å feste delene i en rustning, særlig armbeskyttelsen. Ofte ville en da kunne se knuter eller ender som hang ned fra skulderen.
James Albert Turner
Turner spilte 3 landskamper for.
Biografi
James Albert Turner startet sin profesjonelle fotballkarriere i Bolton Wanderers i 1888, og i 1893 debuterte han på det engelske landslaget da England slo 6-0 i Stoke. I september 1894 gikk Turner til Stoke City, og to år senere ble Derby County hans tredje klubb. Han spilte for Derby fram til 1898 da han returnerte til Stoke City. James Albert Turner la opp som aktiv spiller i 1899.
Kilder
Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4 Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7472-1954-0 Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-517-1
Calhoun County
Calhoun County er navnet på elleve fylker i USA:
Zortéa
Zortéa er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Usoi-demningen
Usoi-demningen er verdens høyeste naturlige demning. Den ligger i provinsen Gorno-Badakshan i Tadsjikistan. Navnet Usoi kommer fra landsbyen som ble begravd da demningen ble dannet. Demningen er 567 m høy og ble dannet i 1911 da et skred forårsaket av et jordskjelv blokkerte Murghab-elven og dannet Sarez-sjøen.
Historie
Natten til 18. februar februar 1911 intraff et jordskjelv i Rushon-distriktet i provinsen Gorno-Badakshan. Skjelvet målte 7,4 på Richters skala. Jordskjelvet utløste et jordskred som medførte at landsbyen Usoi ble begravd og 90 personer døde. Skredet på omtrent 2 millioner km³ fylte også igjen dalen hvor elven Murghab renner.
Demningen i tall
Demningen er ca 3 km lang og 567 m høy, og medførte at innsjøen Sarez ble dannet. De første årene steg vannstanden med ca 75m pr år. I dag er innsjøen ca 60 km lang, har en dybde på over 500 m og et volum på ca. 17 km3. Vannstanden stiger nå med ca 20 cm pr år og det er omtrent 50 m fra vannet opp til demningens laveste punkt. Demningen er ikke helt tett, det lekker 50-60 m3 vann pr sekund gjennom dammen. Nedenfor demningen renner elven Murghab sammen med Ghudara-elven, og elven kalles derfra for Bartang som til slutt renner ut i Pjandzj og Amu-Darja.
Fare for flom
Mange jordskred-demninger har i tidens løp brutt sammen og medført store og til dels katastrofale flommer. Derfor er man også bekymret for hva som kan skje med Usoi-demningen. En eventuell hendelse kan medføre store ødeleggelser nedenfor demningen ikke bare i Tadsjikistan, men også i Afghanistan, Usbekistan og Turkmenistan. I verste fall vil byer og infrastruktur langs Amu-Darja fra demningen til Aralsjøen bli berørt over en strekning på 2000 km med en befolkning på over 5 millioner. Derfor ønsker man å utvikle et varslingssystem og forbedre nødvendig infrastruktur for å være bedre forberedt for en eventuell katastrofe.
Geotekniske studier har vist at det er ikke sannsynlig at demningen vil gi etter direkte for jordskjelv eller gjennomtrengning av vann. Det mest sannsynlige scenario for en flom er at jordskred forårsaker bølger som bryter over demningen. Et jordskjelv vil være en typisk utløser av et slikt jordskred. Mange faktorer spiller inn når det gjelder hvordan et skred vil påvirke demningen, blant annet størrelsen på jordskredet, skredet avstand fra demningen og høyden fra vannspeilet opp til toppen av demningen. Bølger som bryter over demningen vil medføre flom i elveløpet nedenfor demningen, og hvis erosjonskreftene er kraftige nok kan også demningen briste og dermed resultere i en sekundær flom som involverer en stor del eller sågår alt vannet i Sarez-sjøen.
Blåkveite
Blåkveite (Reinhardtius hippoglossoides) er en flat beinfisk i flyndrefamilien og tilhører gruppen kveiter. Hunnene kan bli opp mot 20 kg tunge (men sjelden over 10 kg i norske farvann), mens hannene veier betydelig mindre. Arten regnes som en god matfisk. Den trives på dypt vann som ikke overstiger 4°C, blant annet utenfor norskekysten. Arten står per januar 2013 ikke oppført på IUCNs rødliste.
Beskrivelse
Blåkveita gjennomgår en tilsvarende metamorfose som kveite, som den ellers ligner svært mye på, men blindsiden er pigmentert og bare litt lysere enn dorsalsiden (øyesiden), noe som indikerer at arten har et mer pelagisk levesett enn kveita. Hunnene blir størst, opp mot 120 cm i lengde. Hannene blir sjelden større enn 65–70 cm.
Arten har et aktivt levesett med både vertikale og horisontale migrasjoner. Arten livnærer seg i hovedsak av annen fisk, blekksprut og krepsdyr. Predasjon på bestanden skjer blant annet fra klappmyss. Blåkveita utvikler seg sent og det er antatt at arten kan leve til den blir mer enn 30 år gammel.
Langs norskekysten, der mange spiste kveite på julaften («julekveite»), spøkte man med at hvis husbonden ikke var mann for å skaffe sin kone kveite til jul, skulle han ri på hustaket julen til ende, til skam for allverden.
Utbredelse
Den nordøstarktiske bestanden gyter i den øvre delen av kontinentalsokkelskråningen, fra Vesterålen til Bjørnøya. Ungfisken vokser hovedsakelig opp i områdene rundt Svalbard, mens voksen fisk gjerne står på 600–1200 meters dyp langs Eggakanten.
Forbud mot fangst
«I flere år har det vært forbud mot å fiske blåkveite fra Lofoten og sørover, på grunn av for mye dioksin i fisken» skrev NRK i 2012.
Pastor Maldonado
Pastor Rafael Maldonado Motta (født 9. mars 1985 i Maracay) er en venezuelansk Formel 1-fører som i kjører for Lotus. Han debuterte i Formel 1 i for Williams-teamet, som han kjørte for i tre sesonger. Før han kom til Formel 1 vant han GP2-mesterskapet i 2010. Da han tok sin første seier i Spanias Grand Prix 2012, fra sin første pole position, ble han også den første venezuelaneren til å vinne et Formel 1-løp.
Formel Renault
Maldonados første erfaring med formelbilracing startet i Italia i 2003. Han konkurrerte i det italienske Formel Renault-mesterskapet med Cram Competition, og ble klassifisert på syvendeplass sammenlagt. Hans beste resultater var tre pallplasseringer og en pole position. Cram Competition deltok også i en runde av det tyske Formel Renault-mesterskapet på Oschersleben.
I 2004 kjørte Maldonado dobbelt program, hvor han deltok i både det italienske FR-mesterskapet, og også i Formel Renault Eurocup-mesterskapet, begge med Cram Competition. Han vant den italienske tittelen, med åtte seire og seks pole positions på sytten starter. I det europeiske mesterskapet ble han klassifisert på åttendeplass sammenlagt, med to seire. Maldonado deltok også i et løp i det nå nedlagte Formel Renault V6 Eurocup-mesterskapet på Spa-Francorchamps, hvor han kom på femteplass.
I november 2004 fikk Maldonado muligheten til å teste med Formel 1-teamet Minardi på Misano-banen i Italia. Teamets tidligere eier, Giancarlo Minardi, var tilstede under testen og kom med positive kommentarer om Maldonados prestasjoner.
Italiensk F3000
I 2005 gikk Maldonado videre fra Formel Renault, men fikk ikke mulighet til å fullføre en hel sesong i noe mesterskap. Han kjørte fire løp i det italienske Formel 3000-mesterskapet med Sighinolfi Auto Racing, og fikk en løpsseier på Autodromo dell'Umbria og niendeplass sammenlagt. Han startet også i syv løp i det Spania-baserte World Series by Renault-mesterskapet, med en syvendeplass som beste resultat. Men hans deltakelse i WSR ble imidlertid skjemmet av en utestengelse på fire løp på grunn av farlig kjøring. Til tross for gulflagg unnlot han å redusere farten ved et ulykkessted i Monaco, og kjørte på og alvorlig skadet en løpsfunksjonær.
Formel Renault 3,5-liter
Maldonado fikk i 2006-sesongen et sete i Formel Renault 3,5-liter med Draco Racing. Han kom på tredjeplass sammenlagt, med tre løpsseire, ytterligere seks pallplasseringer, og fem pole positions.
GP2
Maldonados prestasjoner i FR3,5 var nok til å tiltrekke seg interesse fra team i GP2-mesterskapet, og etter en vellykket test på slutten av 2006, signerte han en kontrakt med Trident Racing for 2007-sesongen. Han tok sin første seier allerede i Monaco, som bare var hans fjerde løp i mesterskapet. Han måtte imidlertid stå over de fire siste rundene i sesongen, etter at han brakk kragebeinet under trening, og han kom ikke blant de ti beste sammenlagt.
I 2008 gikk han til Piquet Sports-teamet. Midt i sesongen hadde han to pole position og to pallplasser. Sprintløpet i regnvær på Silverstone ble nærmest en farse for han. Han fikk stopp på bilen ved starten, fikk like etter en straff for å ha kjørt for fort i pitlane, ytterligere en straff for forbikjøring under gulflagg og krasjet inn i Adrián Vallés og Kamui Kobayashi på siste runde. Under hovedløpet i Ungarn startet han bak i feltet, men kjørte seg opp til en femteplass etter å ha blitt ute på banen lengre enn noen annen fører og kjørt en rekke raske runder på sine utslitte dekk. Fire pallplasseringer, inkludert en seier på Spa, på de siste seks løpene gjorde at han kom seg opp på femteplass i mesterskapet ved sesongslutt.
For 2009-sesongen skrev han kontrakt med ART Grand Prix. Som en del av avtalen skulle han også kjøre tre runder av GP2 Asia-mesterskapet for teamet. Maldonado ble ofte overskygget av teamkameraten Nico Hülkenberg, som også vant mesterskapet det året, men Maldonado kom likevel på sjetteplass i sammendraget, og bidro til at ART tok tittelen som beste team.
Maldonado kjørte i 2010 for Rapax-teamet sammen med Luiz Razia. Han tok mesterskapstittelen i den nest siste runden, på Monza. I løpet av sesongen vant han seks hovedløp på rad (fra Istanbul Park til Spa), og dette brakte hans totale antall seire i GP2 opp til 10, som også er rekord for GP2-mesterskapet. Maldonado avsluttet sesongen seksten poeng foran Barwa Addax' Sergio Pérez. Rapax vant også team-mesterskapet, fem poeng foran Barwa Addax.
Formel 1
Maldonado var nevnt som en mulig kandidat for et sete i det nye Campos Meta-teamet for. Campos' teamsjef Adrian Campos sa at Bruno Sennas teamkamerat kunne bli Pedro de la Rosa, Vitalij Petrov eller Maldonado, men teamets finansielle problemer og nye eiere endret situasjonen, og setet gikk til Karun Chandhok. Det ble deretter rapportert at Maldonado var nær ved å signere en avtale som test- og reservefører for teamet Stefan Grand Prix, som forsøkte å delta i 2010-sesongen etter at US F1 Team trakk seg ut og etterlot en mulig plass for et nytt team. Stefan fikk imidlertid ikke delta i F1 i 2010-sesongen.
Williams (2011–)
Mot slutten av 2010-sesongen ble Maldonado linket til Williams-teamet for -sesongen, som erstatning for den tidligere GP2-mesteren og teamkameraten Nico Hülkenberg, sammen med Rubens Barrichello. Han deltok i testen for unge førere etter sesongslutt på Yas Marina Circuit i Abu Dhabi, hvor han kjørte for Williams og Hispania Racing (som var Campos-teamet under nytt navn). 15. november bekreftet Williams at Hülkenberg hadde blitt droppet fra teamet for 2011 og Maldonado ble deretter kunngjort som hans erstatter den 1. desember. I tillegg til sine prestasjoner på banen brakte Maldonado også med seg sponsormidler fra Venezuelas regjering (gjennom det statseide oljeselskapet PDVSA) til teamet.
2011
Maldonado måtte bryte sitt første løp, Australias Grand Prix 2011, på grunn av girkasseproblemer. I Malaysias Grand Prix 2011 kom han ikke til Q2 i kvalifiseringen og brøt igjen løpet. Han fullførte sitt første løp i Kinas Grand Prix 2011, på attendeplass. I Spanias Grand Prix 2011 kom han for første gang til Q3, og kvalifiserte til niende startposisjon. Han kom igjen til Q3 i Monaco, kvalifiserte på åttendeplass, og lå på sjetteplass i løpet med fem runder igjen da han kolliderte med Lewis Hamilton og måtte bryte løpet. Han kjørte så av banen i et svært regnvått Canadas Grand Prix. Han fortsatte med gode kvalifiseringer og svake løpsresultater i Storbritannia, Tyskland og Ungarn, inkludert en gjennomkjøringsstraff i det sistnevnte løpet for å ha kjørt for fort i pitlane. Under kvalifiseringen til Belgias Grand Prix var Maldonado innblandet i en hendelse med Lewis Hamilton på en innrunde etter at Hamilton presset seg forbi han mens begge var på en rask runde. Maldonado lot til å sveipe inn foran Hamilton mens de begge var på vei ned mot Eau Rouge. Maldonado fikk en gridstraff på fem plasse for sine handlinger, mens Hamilton fikk en reprimande. Men i løpet klarte Maldonado å ta sine første poeng i Formel 1 med en tiendeplass. Han tok imidlertid ikke flere poeng resten av sesongen, og klarte heller ikke å komme til Q3 flere ganger. Hans svake sesongslutt ble ytterligere forsterket i Abu Dhabi, hvor han kvalifiserte som nummer sytten, startet på 23. posisjon (etter en gridstraff på ti plasser for å ha brukt sin niende motor), fikk en gjennomkjøringsstraff og senere også en 30 sekunders tidsstraff etter løpet, begge for å ha ignorert blåflagg.
Maldonado avsluttet sesongen som nummer nitten i førermesterskapet, og 1. desember 2011 ble det bekreftet at han fortsatt skulle kjøre for Williams også i -sesongen.
2012
I Monaco fikk han en gridstraff på ti plasser for å ha forårsaket en unngåelig kollisjon med Sergio Pérez i en treningsomgang, og en straff på ytterligere fem plasser for et ikke-planlagt bytte av girkasse. Dette betød at han startet i 24. og siste startposisjon. Han brøt løpet etter et krasj i begynnelsen av løpet, da han kjørte inn i Pedro de la Rosas HRT bakfra. I Canada kom han i mål på fjortendeplass.
Fullstendige GP2-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)
Fullstendige GP2 Asia-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)
Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde) Noter til tabellen:
Stiklingfisker
Stiklingfisker (Gasterosteiformes) er en gruppe piggfinnede fisker. Alle disse fiskene har en kropp som er kledd med beinplater, isolerte pigger foran ryggfinnen, og en mer eller mindre fremskutt snute. Fylogenetikken til denne gruppen er usikker og plasseringen av den kan variere i forskjellige kilder. Her blir Nelson (2006) fulgt.
Água Doce
Água Doce er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Jolanda Keizer
Jolanda Keizer (født 5. april 1985 i Amsterdam) er en nederlandsk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp.
I 2007 tok Keizer sølv i sjukamp i U23-EM. Samme år deltok hun i VM i Osaka der hun ble nummer 14 med 6 102 poeng. Senere deltok hun i OL 2008 der hun ble nummer ni med 6370 poeng.
I innendørs-EM 2009 tok hun sølvmedaljen i femkamp med 4644 poeng.
Fylkesvei 661 (Hedmark)
Fylkesvei 661 (Fv661) i Hedmark gikk mellom Kvernnesodden og Nymoen i Rendalen kommune. Veien var 8,5 km lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 2212.
Emily
Emily er et kvinnenavn dannet av mannsnavnet Emil som kommer fra det romerske familienavnet Aemilius. Opprinnelsen er det latinske ordet aemulus som betyr «rival». Det kan også bety «vennlig» eller «ivrig».
Roger Hodgson
Roger Hodgson, (født Charles Joseph Roger Pomfret Hodgson 21. mars 1950 i Portsmouth, England), er en engelsk musiker, låtskriver og plateprodusent.
Emily
Utbredelse
Emily har vært et vanlig navn i England siden 1800-tallet.
Roger Hodgson
Årene med Supertramp
Tidlig lærte han seg å spille en rekke musikkinstrumenter som gitar, bassgitar, cello, piano, keyboard, synthesizer, orgel, harmonium, flageolett (en fløyte) og trommer. I 1969 dannet han sammen med Rick Davies bandet Supertramp. Hans lyse tenorstemme var en kontrast til Davies' mørkere barytonstemme. En særegenhet er hans gamle harmonium(et pumpeorgel). Dette brukte han opp gjennom årene på flere sanger, bl.a. «Breakfast in America», «The Logical Song», «Two of Us» og deler av «Fool's Overture». Det siste albumet han spilte inn med Supertramp var …Famous Last Words… (1982). På denne siste platen spilte han inn balladen «Know Who You Are», hans første soloinnspilling, der han spilte alle instrumentene selv. Han fortsatte med denne instrumentale allsidigheten i sin solokarriere, men han hentet også inn andre musikere.
Emily
Utbredelse
Emily har i mange år vært et populært navn i USA.
Roger Hodgson
Årene med Supertramp
Hans solokarriere fra 1984 har resultert i tre studioalbum, et konsertalbum og en DVD-utgivelse. De senere årene har han turnert hyppig i Nord-Amerika og Europa.
Emily
Utbredelse
Emliy har på begynnelsen av 2000-tallet vært et svært populært navn på nyfødte jenter i mange engelsktalende land og i Tyskland. I Norge har navnet Emily hatt økende popularitet fra ca. 1980, men det har ikke vært blant de mest populære navnene på nyfødte jenter.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Roger Hodgson
1987
Hai Hai ble utgitt. (A&M Records) Albumet floppet totalt, og få dager etter utgivelsen falt Hodgson og brakk begge håndleddene med den følge at albumet ikke kunne promoteres av artisten selv.
På dette albumet forlates den tradisjonelle Supertramp-sounden til fordel for 80-tallslyder med synthesizere, elektriske trommer og lignende.
For tilhengere av Supertramp finnes det likevel høydepunkter, som for eksempel balladene «Puppet Dance» og «Land Ho», sistnevnte ble skrevet sammen med Supertramp-partner Rick Davies i 1974, men var ikke utgitt tidligere.
Rekken av kjente studiomusikere på dette albumet er lang, blant andre trommeslager Carlos Vega, bassist Leland Sklar, trommeslageren Jeff Porcaro fra Toto, David Paich og Steve Porcaro som begge spilte keyboard og synthesizere i Toto, bassist Nathan East senere også han i Toto, samt en musiker som ble kalt «Joseph Pomfret» – et delvis psevdonym brukt av Roger Hodgson selv, og som er deler av hans egentlige lange navn.
1993
Innleder samarbeid med Rick Davies i forbindelse med en av A&M records grunnleggere (Jerry Moss) feiret 25-årsjubileum. De jobbet med låtene "You Win I Loose" og "And The Light". Samarbeidet havarerte, men nevnte låter ble senere utgitt av Supertramp på albumet "Some Thing Never Change" i 1997.
1994
Bandet "YES" gir ut albumet "TALK". Roger Hodgson skrev låten "Walls" sammen med Trevor Rabin. På albumet er det ikke Roger Hodgson som synger, men låten er senere utgitt av "Trevor Rabin" på albumet "90124", og der synger Roger Hodgson.ertramps saksofonist, klarinettist og keyboardist John A. Helliwell.
1997
Albumet Rites of Passage ble utgitt på eget selskap (Unichord) etter omtrent ti års pause. Det var et konsertalbum innspilt høsten 1996 med blant andre sønnen Andrew Hodgson og Supertramps saksofonist, klarinettist og keyboardist John A. Helliwell.
1999
Han bidro med sang på låtene «The Elements» og «The Will of God» på albumet til rockeoperaen Excalibur: La Legende Des Celtes (som på norsk betyr: «Excalibur: Kelternes Legende»).
2000
Open the Door ble utgitt av EPIC-Frankrike. Ifølge CD-omtaler i media lignet dette albumet mer på Supertramp enn det Supertramp selv gjorde på samme tid. Albumet solgte til platina i Frankrike
2001
Han bidro med sologitar i Ringo Starr sitt Ringo Starr & His All-Starr Band.
2004
Han deltok i The Night of the Proms sin konsertserie i Belgia og i Tyskland.
2005
Han holdt sin første konsert på over tyve år i sitt fødeland England, i London. Konserten ble filmet, men det førte ikke til noen utgivelse, men planene ble videreført året etter.
2006
Hans solokonsert (med kun en gjesteartist på saksofon og keyboard) i Montreal i Canada ble filmet og DVD-en Take the Long Way Home ble utgitt, foreløpig kun i Canada, og gikk umiddelbart til topps på salgslistene der. Etter 7 uker ble det solgt mer enn 10 000 eksemplarer og platina mottas. Soloturneen fortsatte med opptredener blant annet i Danmark.
2010
Det ble et langt turneår hvor Roger Hodgson spilte mer enn 60 konserter. Parallelt med dette var det mye oppmerksomhet i media i forbindelse med Supertramps jubileumsturné 70-10. Hodgson ønsket å være en del av denne, men Rick Davies sa nei.
Første konsil i Konstantinopel
Første konsil i Konstantinopel, var det andre økumeniske kirkemøtet og ble avholdt i 381. Keiser Theodosius I sammenkalte til møtet for at kirkene skulle anta Den nikenske trosbekjennelse og for å ta opp spørsmål i forbindelse med arianismen. Det deltok 150 biskoper på møtet, men ingen fra den vestlige delen av kirken.
Patriarkene Timoteus av Alexandria, Meletius av Antiokia, biskopene Gregor av Nazianz og Nectarius av Konstantinopel delte på å lede møtet. Gregor av Nazianz var opprinnelig utpekt til patriark av Konstantinopel, men måtte trekke seg etter få måneder, og Nectarius ble utnevnt som etterfølger.
Distichostemon
Distichostemon  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Første konsil i Konstantinopel
Konsilet bekreftet Den nikenske trosbekjennelse som sann og en riktig beskrivelse av Den hellige skrift. Konsilet utarbeidet også en trosbekjennelse som inkluderte teksten fra Nikea, men utvidet omtalen av Den hellige ånd og en del andre endringer.
Das Boot
Handling
Werner er krigskorrespondent på den tyske ubåten U-96 i oktober 1941. Neste morgen seiler U-96 ut av havnen i La Rochelle, og Werner får en omvisning i ubåten. Etter hvert som tiden går, observerer han ideologiske forskjeller mellom de nye besetningsmedlemmene og de mangeårige krigsveteranene - spesielt kapteinen, som er forbitret og kynisk over verdenskrigen. Det nye mannskapet, inkludert Werner, blir hånet av resten av det eldre mannskapet - som deler et sterkt brorskap. Etter flere dager med kjedsomhet blir mannskapet begeistret av å få øye på en fiendtlig konvoi. Men de blir snart oppdaget av et britisk skip, og den tyske ubåten blir bombardert. De unnslipper med bare mindre skader.
De neste tre ukene brukes går ut på å holde ut det nådeløse livet i Nord-Atlanteren. Moralen faller etter en rekke ulykker. Rett etter en storm, møter båten en britisk konvoi og skyter raskt ut fire torpedoer og senker to skip. Ubåten pådrar seg store skader, men når til slutt overflaten igjen. Den utslitte besetningen ser frem til å komme hjem til La Rochelle til jul, men skipet blir beordret til Italia, som betyr at de må gjennom Gibraltarsundet - et område sterkt befestet av Royal Navy. De blir plutselig angrepet igjen av britiske jagerfly.
Produksjon
Das Boot kostet 25 millioner D-mark da den var ferdig i 1981, noe som gjorde den til tidenes dyreste tyskproduserte film noensinne. Det er lagt stor vekt på gi en korrekt og realistisk skildring av livet i en ubåt. Wolfgang Petersen brukte en kommandant fra U-96 som konsulent og skuespillerne ble holdt innendørs i de 63 dagene innspillingen varte. Perspektivet i filmen er hovedsakelig det som mannskapet ser, og etterhvert blir toktet en reise inn i en klaustrofobisk galskap. Alle scenene ombord ble filmet i den rekkefølge de vises i filmen (noe som ikke er vanlig når man lager film), slik at også den fysiske påvirkningen på skuespillerne ble realistisk som hår og skjeggvekst og lignende.
Das Boot blir av mange sett på som den beste ubåtfilmen, og blant de beste krigsfilmene som er laget.
Utgivelser
Utgangspunktet for filmen var en miniserie på seks episoder som gikk i vesttysk fjernsyn i 1981, som ble klippet sammen til en 150 minutters film. Filmen fikk gode kritikker og ble nominert til seks Oscarpriser i 1982. I 1997 ble Das Boot: The Director's Cut utgitt på DVD. Denne utgaven inneholdt flere scener som viste utviklingen til de forskjellige rollefigurene. Den originale miniserien ble utgitt juni 2004 som Das Boot – The original uncut version.
Ny miniserie
I 2018 ble den åtte-episoders-miniserien Das Boot utgitt. Serien er basert på Buchheims bøker Ubåten og Die Festung og er lagt til 1942 – ni måneder etter slutten av filmen Das Boot. Serien følger den franske motstandsbevegelsen i La Rochelle og livet ombord i ubåten U-612.
Águas Frias
Águas Frias er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Kirk Alyn
Kirk Alyn (født 8. oktober 1910 i Oxford i New Jersey, død 14. mars 1999) var en amerikansk skuespiller kjent for å være den første som fremstilte Supermann på film.
Timothy Beck
Timothy Beck (født 2. januar 1977) er en nederlandsk friidrettsutøver (sprinter).
Beck deltok sammen med Troy Douglas, Patrick van Balkom og Caimin Douglas på det nederlandske laget på 4 x 100 meter stafett som tok bronse i VM 2003. Det samme laget deltok også under OL 2004, men fikk kluss i vekslingen og gikk ikke til finalen.
Beck deltok også i Vinter-OL 2002, der han konkurrerte i firemanns bobsleigh. Laget endte på 17.-plass.
Dipteronia
Dipteronia er en planteslekt i lønnefamilien (Sapindaceae). Den står nært lønneslekta (Acer), og de to slektene ble tidligere regnet til en egen familie, Aceraceae.
Artene er lave, løvfellende trær. De har tvekjønnede og rene hannblomster på samme plante (andromonøci). Bladene er ulikefinnede. Likheter med lønneslekta er at bladene har stilk og sitter motsatt og at blomstene har fem begerblad, fem kronblad, nektarskive, åtte pollenbærere, to fruktblad med to frøemner i hver og vingede, parvise frukter. Slektene skilles lett på frukten (samaraen); hos Dipteronia sitter frøet i midten, og det er helt omgitt av vingen.
I nåtida er slekta endemisk for sentrale og sørlige Kina der det finnes to arter: Dipteronia dyeriana og Dipteronia sinensis. De vokser i løvfellende skog, som regel 1450–2400 moh, av og til ned til 1000 moh.
De eldste fossilene av Dipteronia er fra paleocen og er funnet i Wyoming i vestlige Nord-Amerika og i Russlands fjerne østen. Mange fossiler er funnet i vestlige Nord-Amerika i perioden fram til tidlig oligocen. Dipteronia døde ut i verdensdelen i samme tidsrom som Craigia, Davidia, Euptelea og Hovenia, sannsynligvis på grunn av klimaendringer. Det eneste fossilet fra Kina er fra tidlig oligocen. I Europa er det ikke funnet fossiler av slekta. Alle fossilene er ganske like og regnes til arten Dipteronia brownii.
Palau
Republikken Palau (også skrevet Belau) er en øystat i Stillehavet, rundt 650 km øst for Filippinene. Den oppnådde selvstendighet fra USA i 1994. Landet hadde i 2013 en folkemengde på 17,800.
Geografi
Landet dekker en flate på 444 km².
Den største øya i Palau er Babeldaob, som er en fjelløy, med landets høyeste punkt Mount Ngerchelchuus på 242 moh. På denne øya ligger ti av Palaus seksten delstater, blant dem den nye hovedstaden Melekeok, og Airai som er landets nest største delstat og som har landets eneste internasjonale flyplass. Airai har dessuten broforbindelse til øya og delstaten Koror.
De andre øyene i Palau er hovedsakelig korallatoller. Nord for Babeldaob ligger atollen Kayangel. Rett sør/sørvest for Babeldaob ligger Koror, den mest folkerike delstaten, som inntil 2006 var landets hovedstad. Rundt to tredeler av Palaus befolkning lever på Koror. Også øyene (og delstatene) Peleliu og Angaur ligger samlet som deler av ett og samme korallrev som Koror. De ubebodde Steinøyene ligger på vestsiden av denne atollen. To avsidesliggende øygrupper, kjent som Sørvestøyene, ligger langt sørvest for Palaus hovedøyer, delstaten Sonsorol med fire øyer mellom 340 og 400 km fra hovedøyene, og Hatohobei (lokalt omtalt som Tobi) med to øyer, 680 km unna. Så langt sørvest i havet er deres nærmeste naboer på øya Morotai i det østlige Indonesia bare 230 km unna. Alle Palaus øyer ligger nord for ekvator, den sørligste øya i delstaten Tobi ligger ca. 3 grader nordlig.
Klima
Palau har et tropisk klima året rundt, med en gjennomsnittstemperatur på 27 °C. Det kan regne når som helst på året; den årlige gjennomsnittsnedbøren er på 3800 mm. Det er i gjennomsnitt 82 % luftfuktighet, og selv om det regner mest mellom juli og oktober, er det likevel mye solskinn. Tyfoner er sjeldne, siden Palau ligger utenfor tyfonsonen.
Befolkning
Beregnet folkemengde for 2013 var 17,800.
Den største etniske folkegruppa er palauere (70 %) av melanesisk etnisitet. Mikronesiere, polynesiere, indoeuropeere, asiater (for det meste fra Filippinene) og europeere utgjør minoritetsgruppene.
Språk
De offisielle språkene er engelsk og palauisk, utenom tre stater (Sonsorol, Hatohobei og Angaur), der det lokale språket er offisielt i stedet for palauisk. I Angaur er også japansk offisielt.
Religion
Befolkninga er for det meste kristne.
Ved folketellinga i 2005 var 49,4 % av befolkninga katolikker, mens 25,6 % var protestanter. 8,7 % tilhørte modekngei, basert på tradisjonell tro. 5,3 % var sjuendedagsadventister, 1,1 % var Jehovas vitner og 0,7 % var mormoner. 8,1 % tilhørte andre religioner.
Historie
Palau ble først bosatt for rundt 4000 år siden, sannsynligvis av immigranter fra det som i dag er Indonesia. Britiske handelsmenn begynte å komme til øya på 1700-tallet, fulgt av økende spansk innflytelse på 1800-tallet. Etter å ha blitt beseiret i den spansk-amerikanske krigen, solgte Spania Palau og resten av øygruppen Karolinene til Tyskland i 1899. Kontrollen gikk til Japan i 1914, og så til USA under oppsyn av FN i 1947, som del av tilsynsområdet i Stillehavet.
Fire av mandatdistriktene formet en mikronesisk stat i 1979, men Palau og Marshalløyene nektet å delta. Palau, den vestlige delen av Karolinene, gikk heller for selvstendighet i 1978. I 1981 fikk de en grunnlov, og ble til Republikken Palau, og i 1982 signerte de en avtale med USA som gjorde at de ble en selvstendig nasjon fra 1. oktober 1994.
Politikk
Palau er en demokratisk republikk med direkte valgte utøvende og lovgivende grener. Presidentvalg finner sted hvert fjerde år, og president og visepresident blir valgt uavhengig av hverandre. Palaus nasjonalkongress består av to kamre – Senatet og House of Delegates. Senatet har ni medlemmer, valgt på nasjonalt nivå. House of Delegates har 16 medlemmer, en fra hver av Palaus stater. Hver stat velger også en egen guvernør og lovgivende forsamling.
Det juridiske systemet består av Supreme Court, National Court, Court of Common Pleas og Land Court. Supreme Court har rettssaker og appellative divisjoner, og overvåkes av Chief Justice.
Nordgruvefeltet
Nordgruvefeltet er et fjellområde med mange nedlagte gruver ca 13 km nord-nordøst for Røros. Gruvene ble drevet av Røros Kobberverk, hvor det ble brutt hovedsakelig kobbermalm og svovelkis periodevis i årene 1657 til 1945, samt sinkmalm i årene 1973-77. Nordgruvefeltet har mange industriminner og gruvesjakter, og gamle transportveier er fine tur- og sykkelstier. Dessverre representerer avrenning av kobber fra gruvene til Orvsjøen og spesielt elven Orva et stort forurensningsproblem og gjør at det ikke finnes fisk i vassdraget.
Xenochlorota
Xenochlorota er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).
Nordgruvefeltet
Nordgruvefeltet ligger i Orvbergsfjellet og Storkletten, mellom Røsjøen, Orvsjøen og Glåmos, og inneholdt flere av de viktigste gruvene for Kobberverket. Allerede i 1657 ble det funnet kobbermalm i Orvberget, forekomsten fikk senere navnet Arvedalsgruven. Det var den eldste av gruvene i Nordgruvefeltet og ble drevet til 1714. I 1723 ble en ny malmforekomst oppdaget mellom Storkletten og Orvsjøen, dette blir Christianus Sextus som i første omgang ble drevet til 1766.
Palau
Politikk
Det har vært rolig i flere år nå, men på 80-tallet var det mye politisk vold i Palau. Republikkens første president, Haruo I. Remeliik, ble myrdet i 1985, og statsministeren ble funnet skyldig i drapet. Landets tredje president, Lazurus Salii, begikk selvmord i 1988 på grunn av korrupsjonsanklager. Saliis personlige assistent hadde da vært fengslet i flere måneder allerede, etter å ha blitt dømt for å ha avfyrt skudd i hjemmet til formannen i House of Delegates.
Xenochlorota
Utseende
En middelsstor, bredt oval, blank, rødlig metallskinnende skarabide. Dekkvingene har fine punktrader.
Nordgruvefeltet
Med etableringen av Arvedalslinjen i 1886 og videre forbindelse på Rørosbanen blir transporten av malm fra fjellet revolusjonert, og utvinning av svovelkis blir stadig viktigere for Kobberverket. Hovedsakelig kisdrift i Kongens gruve fra 1878, også Sextus-gruven gjennopptas med kisdrift fra 1891. De neste årene blir meget gode for Kobberverket. Fra 1910 overtar taubane transporten mellom Kongens og Sextus gruvene til Harborg stasjon på Rørosbanen.
Xenochlorota
Levevis
Larvene lever i råtten ved.
Nordgruvefeltet
Fra 1920 var det helt stans inntil ny oppstart av Kongens i 1924 og Sextus' i 1927, men de neste årene preges av sporadisk drift ved gruvene. En ny stoll, Rødalen gruve rett vest for Kongens ble drevet i årene 1932-40 uten tilstrekkelig lønnsomhet. I 1939 er det slutt ved hovedgruven Kongens, mens Rødalen drives videre fra 1940 – samme år som virksomheten ved Sextus' avsluttes for godt. Rødalen ble drevet fem år lenger, men fra nyåret 1946 hadde all virksomhet i Nordgruvene opphørt.
Xenochlorota
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Nordgruvefeltet
Et nytt flotasjonsverk ble bygget ved Kongens gruve i 1968, de første årene drevet på gammel avgang og veltegods. I 1973 ble Lergruvbakken gruve igangsatt med utvinning av sinkmalm og driften fortsatte inntil all virksomhet ved Kobberverket ble innstilt som følge av konkursen høsten 1977. Siden har det vært helt stille på Nordgruvefeltet, hvor naturen gjør sitt til å fjerne de spor menneskelig industrivirksomhet har satt.