cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Joseph Anthony Fiorenza
Prest
Joseph Fiorenza, sønn av sicilianske innvandrere, studerte filosofi og teologi ved St. Mary's Seminary i La Porte i Texas, og ble presteviet den 29. mai 1954 for bispedømmet Galveston.
Łukasz Fabiański
Fabiański skrev under for Arsenal den 26. mai 2007 etter å ha blitt kjøpt fra polske Legia Warszawa. Fabiański vant Ekstraklasa (den øverste polske fotballserien) med Legia Warszawa og hans prestasjoner der skaffet han en plass i landslagstroppen til Polen under VM i fotball 2006 i Tyskland. Fabiański ble også stemt frem til den beste keeperen i Ekstraklasa i både 2006 og 2007.
Joseph Anthony Fiorenza
Prest
I 1957 ble han professor for medisinsk etikk ved Sacred Heart Dominican College og kapellan ved Joseph Hospital i Houston. Senere fikk han oppgaver i bispedømme­kurien.
Łukasz Fabiański
Den 29. mai 2014 ble meldte han overgang til Swansea City AFC på en fri overgang.
Joseph Anthony Fiorenza
Biskop av San Antonio
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 4. september 1979 til biskop av San Angelo. Erkebiskopen av San Antonio, Patrick Fernández Flores, bispeviet ham den 25. oktober samme år; med­konsekratorer var John Louis Morkovsky, biskop av Galveston-Houston, og John Edward McCarthy, hjelpebiskop i Galveston-Houston.
Łukasz Fabiański
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Joseph Anthony Fiorenza
Biskop (så erkebiskop) av Galveston-Houston
Den 28. februar 2006 innvilget pave Benedikt XVI hans aldersbetingede fratreden.
Łukasz Fabiański
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Joseph Anthony Fiorenza
Biskop (så erkebiskop) av Galveston-Houston
Joseph Fiorenza var visepresident (1995–1998) og president (1998–2001) for den amerikanske katolske bispekonferanse.
Han ble utsatt for kritikk for å ha vært kjent med pedofile overgripere innenfor sitt bispedømme uten å ha grepet inn mot dem, men å ha forsøkt å beskytte kirken mot innsyn og å klandre ofrene. Minst én av overgriperne ble siden tiltalt for forholdene.
St Olaf’s Church i Wasdale Head
St Olaf's Church i Wasdale Head i Cumbria i Nordvest-England er en av de minste kirkene i England, kan hende den aller minste. Kirken ligger vakkert til i en lund med barlind i nærheten av det høyeste fjellet og den dypeste innsjøen i Lake District National Park, og er regnet som «fjellklatrerkirken» i England.
Navnet St Olaf's Church er fra 1977, tidligere hadde kirken vært uten navn. Det var presten i kirken på denne tiden, som hadde venner i Norge, som foreslo at kirken ble vigslet til den norske helgenkongen Olav den hellige De eldste kildene som nevner kirken er fra 1550, men en regner med at den er eldre. Ifølge tradisjonen skal taksperrene opprinnelig har vært spanter i et vikingskip.
Merraskottunnelen
Merraskottunnelen er en veitunnel i Asker kommune i Viken. Tunnelen er en del av europavei 134. Den er 610 meter lang.
EM i friidrett 2010 – 100 meter kvinner
Kvinnenes 100 meter under EM i friidrett fant sted den 28. og 29. juli 2010 på Estadi Olímpic Lluís Companys i Barcelona.
Runde 1
De første 3 i hvert heat gikk videre til semifinalene. De fire siste var de med best tid av resten.
Semifinaler
De første 3 i hver semifinale gikk videre til finale. De to siste var de med best tid av resten.
Leite etter lykka
Leite etter lykka er et musikkalbum av den norske gruppen Hellbillies, det ble utgitt den 7. juni 2010. Albumet er det tolvte i rekken, og ble utgitt på CD, vinyl og digitalt. Det ble spilt inn i bandets studio, Velvet recording. Miksing ble gjort av David Bianco i Los Angeles.
Albumet var det første Hellbillies spilte inn etter ulykken sommeren 2009 da vokalist Aslag Haugen falt av scenen. For albumet ble Hellbillies nominert til Spellemannprisen 2010 i klassen country.
Vassumtunnelen
Vassumtunnelen er en veitunnel i Frogn kommune i Akershus. Tunnelen er en del av europavei 134. Den er 368 meter lang.
Erik Andersson (svømmer)
Erik Andersson (født 10. september 1984) er en svensk svømmer.
Undress me
Undress me er en svensk kortfilm fra 2012 som vant Teddy Award ved Berlin internasjonale filmfestival i 2013 for beste kortfilm, og den ble nominert til Golden Berlin Bear i 2013.
Steinert-familiens palass
Steinert-familiens palass (polsk Pałac Steinertów) ligger ved Piotrkowska-gaten 272 i Łódź.
Palasset var tiltenkt to familier, noe som gjenspeiles i den symmetriske fasaden og de to inngangsportene. Det består likeledes av to selvstendige treetasjesbygninger, og gårdsplassen deles på samme måte i to av en mur.
Den symmetriske fasaden er utsmykket med mange forskjellige detaljer. Palasset har to etasjer høye karnapper på begge sidene av frontelevasjonen og over disse tredelte vinduer. Mellom vinduene finnes en dekorativ kartusj med sentensen SALUS INTRANDIBUS og byggingsdatoen. Bygningen har mansardtak.
Ved siden av palasset står Steinert-familiens hus. Den beskjedne bygningen utgjør en sterk kontrast til det sideliggende palasset.
Macrodorcas amamianus
Macrodorcas amamianus er en stor, svart bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (21-35 millimeter), avlang, svart hjortebille. Hannen har krumme kjever med en tann på innersiden. Hunnen har to knøler i pannen og lengdestriper på dekkvingene.
Levevis
Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær.
Utbredelse
Arten er utbredt i Japan (Okinawa).
Systematisk plassering
Arten blir ofte plassert som en underart av Macrodorcas rectus.
Barium
Barium er et grunnstoff med kjemisk symbol Ba og atomnummer 56. Atommassen (u) er 137,3.
Historie
Barium ble først identifisert av den tysk-svenske kjemikeren Carl Wilhelm Scheele i 1774, og isolert av den britiske kjemikeren Humphry Davy i 1808 ved hjelp av elektrolyse.
Navnet kommer fra gresk βαρύς barys, som betyr «tung».
Isotoper
Naturlig forekommende barium består av syv stabile isotoper:
I tillegg er 33 kunstig fremstilte ustabile (og dermed radioaktive) isotoper kjent. De mest stabile av disse er:
Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 3 timer, og de fleste kortere enn 20 minutter.
CAS-nummer: 7440-39-3
Agonum dolens
Utbredelse
Agonum dolens finnes i nesten hele Europa, men er sjeldnere i sør og vest. Den er utbredt østover i Asia. Finnes i Norge.
Barium
Forekomst
På grunn av sin høye reaktivitet finnes ikke barium i ren form naturlig. Det er det 14. vanligste grunnstoffet i jordskorpen med 0,042 %. I sjøvann finnes barium i 10-20 ppm. Barium finnes i flere mineraler. Rent barium fremstilles ved elektrolyse av smeltet bariumklorid.
Agonum dolens
Utseende
Agonum dolens er mellom 8–9 mm lang. Kroppen er ensfarget, i metallisk farget. Dekkvingenes riller er tydelige særlig bak ved spissen og mer diffuse foran. Rillenes mellomrom er noe opphøyde. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midten / sømmen) har tre børstepunkt, små fordypninger med ett stivt oppstående hår. Brystskjoldet er smalere enn skuldrene (frampartiet av dekkvingene) og har tydelige bakhjørner. Antennene er mørke, svarte, men de første leddene (rotleddene) er lysere brun-svart. Det fjerde ledd med fine korte hår og noen lange børster i spissen. Det tredje leddet er bart (nakent), uten de korte tilliggende hårene. (Krever forstørrelse for å se). Beina har lysere lår (femora). Bakfotens første ledd (tars) er klart lengre enn sporen i spissen av leggen (tibia).
Barium
Forekomst
I 2003 ble det produsert 6,7 millioner tonn på verdensbasis og de viktigste produsentlandene er Kina, Mexico, India, Tyrkia, USA, Tyskland, Tsjekkia, Marokko, Irland, Italia og Frankrike.
Agonum dolens
Levevis
Agonum dolens er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Barium
Anvendelse
Bariumnitrat og bariumklorid brukes i fyrverkeri for å fremskaffe grønt lys. På grunn av sin ugjennomtrengelighet for røntgenstråler brukes bariumsulfat som kontrastmiddel i røntgenfotografering. Baritt (BaSO4) absorberer også radioaktiv stråling og benyttes derfor i betong både i kjernekraftverk og i veggene på røntgenundersøkelses-rom. Bariumsulfat anvendes også som hvitt fargepigment. I oljeboring brukes baritt for å øke boreslammets egenvekt. Bariumkarbonat brukes til rottegift. Bariumoksid benyttes i spesialglass med høy lysbrytningsindeks.
Showbiz
Showbiz er debutalbumet til det britiske rockebandet Muse, utgitt i 1999. Bandet ga ut fire singler fra dette albumet, «Sunburn», «Muscle Museum», «Uno» og «Unintended». VGs anmelder beskrev albumet som «en rufsete og melodiøs plate med sjeldent sterke følelsesnyanser», og gav albumet terningkast 5.
Martin Boork
Martin Boork (født 7. desember 1977) er en svensk hockeytrener og tidligere ishockeyspiller.
Boork startet sin karriere i den norske eliteserien sesongen 1997/1998 da han debutere for Lørenskog Ishockeyklubb. Og spilte helt fram til 2008, Borset fra en sesong i Ski IL. Boork ga seg som spiller i 2008. 2010 startet Boork sin trenerkarriere hos Hønefoss-klubben Ringerike Panthers.
Rustandtunnelen
Rustandtunnelen er en veitunnel i Nore og Uvdal kommune i Buskerud. Tunnelen er en del av fylkesvei 40. Den er 53 meter lang.
Ove Krak
Ove Holger Krak (født 18. desember 1862 i København, død 17. april 1923 samme sted) var en dansk lege og forlegger. Han overtok utgivelsen av Kraks Vejviser i 1898 etter sin far og begynte i 1910 på utgivelsen av Kraks Blå Bog med Hjalmar Gammelgaard som medarbeider.
Kraks beskjedenhet førte til at han ikke lot seg selv opptre i Kraks Blå Bog i de første utgivelsene, men senere ble det for påfallende at redaktøren ikke selv opptrådte i boken, noe som førte til at han allikevel skrev en liten selvbiografi i boken.
Filosofiåret 1614
Filosofiåret 1614 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1614.
Sør-Korea under Vinter-OL 1968
Sør-Korea under Vinter-OL 1968. Åtte sportsutøvere, fem menn og tre kvinner, fra Sør-Korea deltok i fire sporter, alpint, hurtigløp på skøyter, kunstløp og langrenn under Vinter-OL 1968 i Grenoble i Frankrike. Sør-Korea, som deltok i et vinter-OL for femte gang, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 22.-plass på 3 000 meter skøyter for kvinner.
Scheibler
Scheibler:
Vozvrasjtsjenije v ’A’
Vozvrasjtsjenije v 'A' (originaltittel: Возвращение в «А») er en russisk film fra 2010, regissert av Jegor Kontsjalovskij.
Handling
Et ungt, kreativt team av russiske og kasakhiske TV-ansatte blir sendt på en farefull reise fra Almaty til Afghanistan, i håp om å filme en dokumentarfilm som skal følge i fotsporene til Aleksander den store. Teamet blir ledsaget av en mann som en gang kjempet i landet Afghanistan, og mistet et bein i denne konflikten - Marat Ayumov. Han snakker flytende persisk, og er godt kjent med skikker, tradisjoner og det afghanske lovverket.
Men det ingen andre vet er at Ayumov egentlig tjenestegjorde i GRU under kommando av den legendariske Kara Major (spilt av Arman Asenov) eller at Ayumov også har sine egne personlige grunner til å returnere til Afghanistan.
Skal vi danse (sesong 10)
Den tiende sesongen av Skal vi danse startet 23. august 2014 med en jubileumsepisode for å markere den tiende sesongen. Deltagerne begynte å danse den 30. august. I denne sesongen deltar Kine Hellebust, Per Heimly, Roar Strand, Zahid Ali, Kash King, Linnéa Myhre, André Villa, Line Verndal, Agnete Johnsen, Fam Irvoll, Idar Vollvik og Caroline Berg Eriksen.
Programledere er Katrine Moholt og Didrik Solli-Tangen.
Dommere er Trine Dehli Cleve, Gyda Bloch Thorsen og Toni Ferraz. Det vil etterhvert også komme inn forskjellige gjestedommere.
Seriens høyeste og laveste poengsum
De beste og dårligste fremføring i hver dans i henhold til dommerens poeng er som følger:
Henk Blezer
H.W.A. (Henk) Blezer (født Schaesberg, 14. juli 1961 i Nederland) er en nederlandsk tibetolog, indolog og buddholog.
Henk Blezer er seniorforsker ved Research School for Asian, African, and Amerindian Studies ved Universitetet i Leiden. Hans hovedinteresse er tibetansk idehistorie innen tibetansk buddhisme og bøn.
Forhugning
Forhugning er et begrep innenfor feltbefestning som anvendes om trær og grener som er plasert i en rekke med de spisse toppene rettet ut mot fienden. Trærne er som regel flettet, eller bundet sammen med en wire. Forhugning blir brukt alene eller sammen med piggtråd eller andre hindringer.
Forhugning er språklig i familie med forhug, som er den kilen som først blir hugget i treet i den retningen som treet skal falle.
På engelsk og fransk kalles forhugning for Abatis, abattis, eller abbattis ("abattre un arbre" betyr på fransk "å felle et tre", på en tilfeldig måte).
Der er beviser på at forhugning ble brukt allerede av romerne og så sent som i den amerikanske borgerkrig. Forhugning brukes sjeldent nå fortiden, da det stort sett har blitt erstattet av piggtrådhindringer. Den kan likevel brukes som erstatning eller et supplement, hvis piggtråd er mangelvare. En stor forhugning, hvor man anvender hele trær i stedet for grener kan brukes som improvisert stridsvognsperring.
En klassisk bruk av forhugning ble brukt under slaget ved Chateauguay den 26. oktober 1813, da sirka 300 kanadiere under ledelse av Charles-Michel de Salaberry beseiret et amerikansk korps på omkring 2300 mann.
En stor svakhet ved bruk av forhugning, sammenlignet med piggtråd, er at den kan ødelegges ved hjelp av ild. Hvis forhugningen er bundet sammen med tau i stedet for wire kan tauene hurtig ødelegges av ild, slik at den hurtig kan fjernes ved bruk av entredregger kastet fra sikker avstand.
En viktig fordel er at en improvisert forhugning hurtig kan etableres i skogkledde områder. Dette blir gjort ganske enkelt ved å felle en rekke trær, slik de faller med toppen i retning mot fienden. Et alternativ er å bruke sprengstoff for å felle trærne med.
Selv om en forhugning sjelden anvendes av moderne konvensjonelle militære styrker inngår forhugning stadig i de offisielle treningsmanualene for den amerikanske hær og marinekorps.
Motorola 6800
Motorola 6800 var en 8-bits prosessor laget og først produsert av Motorola i 1974. En viktig designfunksjon var at M6800-familien av integrerte kretser bare trengte en enkelt fem-volts strømforsyning i en tid da de fleste andre mikroprosessorer trengte tilførsel av tre spenninger.
Ungarn under Vinter-OL 1968
Ungarn under Vinter-OL 1968. Ti sportsutøvere, åtte menn og to kvinner, fra Ungarn deltok i fire sporter, kunstløp, langrenn, skihopping og hurtigløp på skøyter, under Vinter-OL 1968 i Grenoble i Frankrike. Ungarn vant ikke noen medaljer – beste plasserng var en sjetteplass i damenes kunstløp.
David Hrnčár
David Hrnčár (født 10. desember 1997) er en slovakisk fotballspiller som spiller for den belgiske klubben Waasland-Beveren, på lån fra ŠK Slovan Bratislava.
Somewhere Beautiful
«Somewhere Beautiful» er en sang skrevet av Christian Ingebrigtsen og Eivind Rølles. Sangen ble fremført av Nora Foss Al-Jabri i første delfinale i Melodi Grand Prix 2012 på Ørland. Sangen gikk derifra til finalen 12. februar, og kom på annenplass.
Lillås skole
Lillås skole er en barneskole i Horten kommune og er en av kommunens syv barneskoler. Skolen har ca. 380 elever. Det er skolefritidsordning ved skolen.
Nordskogen skole (Horten)
Nordskogen skole er en barneskole i Horten kommune og er én av kommunens syv barneskoler. Skolen har ca. 310 elever. Det er skolefritidsordning ved skolen.
Lillås skole
Bygging av skolen ble påbegynt i februar 1959, etter tautrekking om hvor den skulle ligge. Diskusjonen begynte i 1953, og motargumentene mot at skolen skulle ved Lillås gård var mange. Lillås gård hadde drevet med geiter, og etter bygging av skolen ble en skulptur av Lillåsgeita plassert ut i skolegården. De tre symbolene Uret, Slekten og Ilden som pryder bygget ble foreslått av H. Krey-Thommesen, og etter en arkitektkonkurranse ble det bestemt at Gunnar Nortvedt skulle være arkitekt. Skolen ble åpnet i august 1960.
Lappobevegelsen
Lappobevegelsen (på finsk Lapuan liike, på svensk  Lapporörelsen) var en finsk antikommunistisk og fascistisk bevegelse som ble opprettet i 1929 i Lappo i Österbotten. Den fikk støtte fra bønder som hadde kjempet for de hvite under den finske borgerkrigen i 1918, men også fra deler av hæren, kirken og industrien. Disse gruppene var misfornøyd med regjeringens forsoningspolitikk etter borgerkrigen som i stor grad gav amnesti til de røde. Førere for bevegelsen var storbonden Vihtori Kosola (1884–1936) og general Kurt Wallenius (1893–1984). I Mäntsälä-opprøret (finsk Mäntsälän kapina) i 1932 forsøkte bevegelsen å begå statskupp, men dette ble forhindret og bevegelsen oppløst etter etter en rettssak samme høst. Den politiske kampen fortsatte i Fosterländska folkrörelsen (finsk Isänmaallinen kansanliike, IKL), et parti som hadde et reaksjonært og nazistisk program, særlig i krigsåra mot Sovjetunionen under vinterkrigen 1939–1940 og fortsettelseskrigen 1941-44.
Jenny Topping
Jenny Louise Topping (født 30. mai 1980 i Whittier i California), amerikansk softballspiller som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen.
Topping ble olympisk mester i softball under sommer-OL 2004 i Athen. Hun var med på det amerikanske laget som vant softballturneringen foran Australia og Japan. USA vant finalen mot Australia med 5-1 og ble olympiske mestere for tredje gangen på rad.
Andrejs Dūda
Andrejs Dūda (født 30. oktober 1981) er en latvisk svømmer.
Han representerte Latvia under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 100 meter butterfly.
Viktor Zinger
Viktor Aleksandrovitsj Zinger (russisk: Виктор Александрович Зингер; født 29. oktober 1931, død 24. september 2013 i Moskva) var en sovjetisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1968 i Grenoble. Zinger ble olympisk mester under Vinter-OL 1968 i Grenoble. Han var andremålvakt på det sovjetiske laget som vant ishockeyturneringen foran Tsjekkoslovakia og Canada. Det var åtte lag som deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med tolv poeng foran Tsjekkoslovakia med elleve og Canada med ti poeng. Zinger spilte to kamper som målvakt i OL-turneringen.
Matias Møvik
Matias Jordal Møvik (født 16. mai 1991 i Bergen) er en norsk fotballspiller som spiller for Øystese.
Møvik signerte for Brann i 2008, før det hadde han spilt på Eikanger som er en liten klubb i Nordhordland.
Møvik har tre obligatoriske kamper for Branns førstelag. Ett innhopp i cupen, ett i Tippeligaen 2008 og ett i 2009. Foran 2010-sesongen trente Møvik med Løv-Ham, og ble som en følge av dette utlånt til klubben, hvor han skåret i debuten. Etter 2010-sesongen signerte han en ettårskontrakt med Løv-Ham.
Etter at Løv-Ham og Fyllingen ble slått sammen etter 2011-sesongen gikk Møvik til Fana.
Campanet
Campanet er en by og kommune i det østlige Spania, på øya Mallorca i provinsen Balearene. Kommunen har 2,684 innbyggere (2021).
Joachim Godske Moltke
Joachim Godske lensgreve Moltke (født 27. juli 1746, død 5. oktober 1818) var en dansk godseier, lensgreve og geheimestatsminister. Han var sønn av Adam Gottlob Moltke og lensgreve til Bregentved.
Karriere
22 år gammel ble Moltke utnevnt til kammerherre og fikk samtidig stilling som deputert i Søetatens General-Kommissariatskollegium. Noe senere ble han deputert i Admiralitets- og General-Kommissariatskollegiet. Men da Struensee kom til makten tok han avskjed i april 1771 fordi han ikke ville innlate seg med de nye makthaverne. Kort etter Struensees fall fikk han sitt embete tilbake. Han ble senere utnevnt til flere høye embeter, blant annet deputert til Rentekammeret og (28. april 1781) også statsminister.
Landboreformene
Moltke engasjerte seg i det store landbospørsmålet. Han fant det rimelig med reformer av økonomisk natur og var med på å få bort de såkalte utskiftingene. Men videre reformer var han en sterk motstander av. Moltke gikk av fra sine embeter som følge av regjeringsforandringen 14. april 1784 og hans plass som deputert i Rentekammeret ble avløst av Christian Ditlev Reventlow. Heretter var Moltkes politiske rolle utspilt i nesten 30 år og han måtte som privatmann se på at landboreformene gikk sin gang. Om reformene skrev han til Joachim Otto Schack–Rathlou at de
Tilbake til statsministerposten
Da Moltke i 1808 som eldste elefantridder ble ordenskansler, kom det til en viss tilnærmelse mellom han og Frederik VI. Dette utviklet seg i årene fremover og i det vanskelige året 1813, med blant annet statsbankerotten, var Moltke blant de menn kongen søkte råd hos.
Etter 30 års opphold ble Moltke igjen utnevnt til statsminister 7. desember 1813.
Pehlivanköy
Pehlivanköy er en by med 3 593 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Kırklareli. Den ligger nordøst for Uzunköprü, nordvest for Hayrabolu, sør for Havsa og sørvest for Babaeski.
Cribrodyschirius
Cribrodyschirius er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Små (2-3,2 millimeter), avlange, halvblanke, mørke løpebiller. Slekten ligner overflatisk på den store slekten Dyschirius. Hodet er nokså stort og bredt med store, rundede fasettøyne og kraftige kjever, lover hvert antennefeste er det et rørlignende utskudd. Antennene er noe kortere enn hode + pronotum. Pronotum er bredt ovalt og høyt hvelvet, nesten sirkelrundt sett ovenfra. Som vanlig hos graveløpere er det en markert "stilk" mellom pronotum og dekkvinger. Dekkvingene er litt rundede med kraftige punktstriper. Beina er korte, ikke spesielt kraftige.
Levevis
Disse artene graver i bakken og lever mest under overflaten.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar og Sørøst-Asia.
Thallium
Thallium er grunnstoff med kjemisk symbol Tl og atomnummer 81. Atommassen (u) er 204,4.
Historie
Thallium ble oppdaget i 1861 av den britiske kjemikeren William Crookes. Han arbeidet med spektroskopiske undersøkelser av tellur i rester fra svovelsyre-produksjon da han oppdaget de lysegrønne spektrallinjene fra thallium. I 1862 isolerte både Crookes og Claude-Auguste Lamy metallet uavhengig av hverandre.
Navnet kommer fra gresk θαλλός, thallos, som betyr «grønn kvist», etter fargen på spektrallinjene.
Egenskaper
Thallium er et mykt og formbart metall som kan skjæres i med kniv. Det har en metallisk glans, men når det kommer i kontakt med luft dannes det raskt et blågrått overflatesjikt som gir et utseende som kan minne om bly. Et tykt sjikt med thalliumoksid bygger seg opp hvis det lagres i luft (det bevarer glansen hvis det oppbevares i olje). Ved kontakt med vann dannes thalliumhydroksid. Thallium brenner med en grønnlig flamme.
Giftighet
Thallium er meget giftig. Dødelig dose er 15-20 mg per kilo kroppsvekt, eller ca. 800 mg for et voksent menneske. Enverdig thallium har likhetstrekk med grunnstoffet kalium, og tar kaliums plass i celleprosesser. Thallium kan komme inn i kroppen ved hudkontakt, inhalering eller via fordøyelsessytemet. Thalliumforgiftning fører til en svært smertefull polynevropati (skader nervene i det perifere nervesystemet). Andre symptomer kan være sløvhet, uklar tale, synsforstyrrelser og generell kraftløshet. Avhengig av dosen kan det ta flere dager før symptomene melder seg, men ved inntak av dødelig dose vil svake symptomer komme allerede første dag. Håravfall begynner etter omkring 10 dager.
Thallium har vært benyttet av giftmordere – både i litteraturen og virkeligheten.
Isotoper
Naturlig forekommende thallium består av 2 stabile isotoper: 203Tl (29,524 %) og 205Tl (70,476 %). I tillegg finnes 35 kunstig fremstilte ustabile (og dermed radioaktive) isotoper hvorav de mest stabile er 204Tl med halveringstid 3,78 år, 202Tl med halveringstid 12,23 døgn, 201Tl med halveringstid 72,912 timer og 200Tl med halveringstid 26,1 timer. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 døgn, og de fleste kortere enn 1 time.
CAS-nummer: 7440-28-0
Forekomst
Thallium forekommer ikke i ren form naturlig, og finnes bare i noen få mineraler som crookesitt (Sverige og Russland), loranditt (USA), huntchinsonitt og svovelkis. Thallium er et forholdsvis vanlig grunnstoff med anslått andel i jordskorpen på 0,7 ppm. Thallium finnes oftest i kaliumholdig leire og i granitt, men den viktigste kommersielle kilden er som biprodukt av kobber-, bly- og sink-produksjon. Det produseres årlig omkring 10 tonn thallium på verdensbasis.
Anvendelse
Rent thallium har ingen praktiske bruksområder, men krystaller av thalliumoksid brukes i optisk glass på grunn av den høye lysbrytningsindeksen.
Thalliumsulfat er et lukt- og smaksløst stoff som tidligere ble brukt i rottegift. Siden 1975 er det blitt forbudt i mange land grunnet helsefare. Thalliumsulfat endrer elektrisk motstand når det utsettes for infrarødt lys, og det brukes derfor i fotoceller.
Tempelridderordenen
Tempelridderordenen var en katolsk klosterorden med militære funksjoner. Ordenen ble opprettet av paven i 1128 og nedlagt i 1312. De hadde til oppgave å beskytte pilegrimer som skulle til Jerusalem.
EM i friidrett 1946 – Kulestøt kvinner
Dette er de offisielle resultatene for øvelsen Kulestøt damer ved EM i friidrett 1946 i Oslo, Norge.
Tempelridderordenen
Tempelridderordenen var en av de tre store ridderordenene under korstogstiden. De andre var Johanitterordenen og Den tyske orden. Deres fulle navn var De fattige riddere av Salomos tempel (eventuelt Kristi og Salomos tempels fattige riddere). Nesten to hundre år med militære aktiviteter i land som lå langt borte krevde store ressurser og en omfattende logistikk. Det gjorde at de blant annet drev en omfattende bankvirksomhet over store deler av Europa, samlet inn midler og disponerte store rikdommer.
Opprettelsen
I 1118 begynte en gruppe på ni franske riddere å beskytte pilegrimene i Det hellige land. Riddere ble ledet av Hugyens De Paynes og Geoffrey St Omar. Basert på disse erfaringene ble de med støtte fra Bernard av Clairvaux omdannet til en orden.
På et kirkemøte i Troyes i 1128 ble reglene for ordenen fastlagt. Den fikk også godkjenning fra pave Honorius II, og rapporterte direkte til paven. Med bakgrunn i denne godkjenningen startet en omfattende innsamling av midler for å finansiere virksomheten.
Ordensreglene for Tempelridderordenen var bygd på de samme prinsippene som Cistercienserordenen, men med noen tilpasninger. Det var et prestefellesskap, som hadde faste kirkelige oppgaver hele døgnet. Ridderne var lekfolk, men de var underlagt mange av de samme pliktene som prestene med blant annet sølibat, fattigdom og å møte fram til messe til fastsatte tider. De hadde likevel ikke ansvar for å avholde gudstjenester og messer. De hadde rett på kost og losji fra klosteret, men ikke betaling. De sov i sovesaler, alltid fullt påkledd klar til oppdrag. De spiste to ganger i døgnet, og spiste kjøtt tre ganger i uka. I Tempelridderordenen var soldatene organisert i samsvar med samfunnet forøvrig med en klar klassedeling, med riddere fra aristokratiet og menige fra lavere sosiale klasser. Lederen for hele Tempelridderordenen var en stormester.
I 1139 fikk Tempelridderordenen rett til å bygge kirker, og slapp å betale tiende i det landet de oppholdt seg. Kirkene de bygde var alle runde, og på samme måte som hos Cistercienserne var de viet til jomfru Maria.
Under det andre korstoget i 1147-1149 ga paven dem rett til å bruke det røde korset på hvit bunn.
Oppgaver
Tempelridderne deltok i tillegg til å beskytte pilegrimer som skulle til Jerusalem, også i flere korstog.
Mange i ordenen drev internasjonal bankvirksomhet og innsamling av penger for å finansiere virksomheten. De oppbevarte og transportere penger, og dessuten lånte de ut penger til konger og andre. En kunne sette inn penger på et kontor og ta ut pengene i lokal valuta i et annet land. Tempelridderordenen utviklet en effektiv administrasjon med et internasjonalt nettverk av festninger og frivillige i Europa og Levanten.
Da muslimene under ledelse av Saladin gjenerobret Jerusalem i 1190, fortsatte tempelridderne sin virksomhet ved flere befestede kystbyer i Levanten.
I 1291 måtte de oppgi festningen i Acre, som den siste festningen på fastlandet. I 1302 forlot de siste tempelridderne sitt siste holdested i Levanten, på øya Ruad. Tempelridderes oppgaver var da på mange måter avsluttet. De fortsatte likevel å samle inn penger til framtidige korstog.
Arrestasjoner og henrettelser 1307-1314
Fredag den 13. oktober 1307 arresterte Filip IV av Frankrike ledelsen for ordenen og anklaget dem for 14 lovbrudd deriblant å:
Mange franske tempelriddere ble arrestert. Antall medlemmer er svært usikkert, og hvordan det gikk med dem som ikke ble arrestert er også usikkert. Mange tempelriddere tilsto å ha tilbedt djevelen Baphomet, og ha forbannet Jesus med mer. Flere ble drept under avhørene. Over 600 av dem erklærte seinere at tilståelsene var falske, og bare var blitt avlagt på grunn av tortur utført av Dominikanerne som avhørte dem. Før stormester Jacques de Molay sammen med tre andre tempelriddere ble brent til døde i Paris i mars 1314, erklærte han: «Jeg har sannelig tilstått at Ordenen er skyldig, men dette har jeg gjort bare for å redde meg selv fra grusom tortur, ved å si det mine fiender ønsket jeg skulle si.»
Bakenforliggende årsaker til arrestasjonene har det vært mange forslag til: Det er i dag ikke tilstrekkelig grunnlag for å vise til en bestemt årsak til hendelsene.
26. desember 1307 ba paven om at tempelridderne skulle bli arrestert. I 2002 ble det såkalte Chinonpergamentet fra august 1308 offentliggjort. Det tyder på at Pave Clement V (1264–1314) muligens frikjente den siste lederen for tempelridderne (Jacques de Molay), og resten av ledelsen av ordenen fra anklagene om kjetteri og påstander om satan-tilbedelse.
I 1312 oppløste pave Clement V tempelherreordenen, og eiendommene ble overført til Johanitterordenen. Medlemmene kunne slutte seg til hvilken annen klosterorden de ønsket.
Etter 1314
Forfølgelsen av tempelridderne var hardest i Frankrike. I Spania og Portugal fortsatte ordenen sin virksomhet under andre navn.
I Skottland var Robert Bruce konge. Han var bannlyst av paven, og rettet seg ikke etter pavens vedtak. Først etter 1338 ble Tempelriddernes eiendommer overført til Johanitterordenen. Siden eiendommene til Tempelridderordenen ble slått sammen med Johanitterordenen mener noen at Tempelridderordenen fortsatte med et navn som kunne ha vært «The Order of St John and the Temple» til reformasjonen, men bevisførsel mangler. Da James Sandilands som ledet Johanitterordenen, konverterte til protestantismen i 1553, ble Johanitterordenen nedlagt i Skottland og eiendommene overført til staten. Det er bare kjent at en tempelridder rømte fra kontinentet til Skottland i 1307 eller 1308 – han var fra Italia.
I Portugal var Dinis konge. Han var også bannlyst av paven. I 1317 dannet kongen «Ordem de Cristo» – Kristusordenen. Den var i hovedsak basert på Tempelriddernes eiendommer og mannskaper.
I Spania ble tempelridderne etterfulgt av Orden de Montesa i Aragón og Orden de Calatrava, med grunnlag i de samme medlemmene og tempelriddernes eiendommer.
Moderne myter og sagn
Det er mange fortellinger, myter og sagn knyttet til tempelridderordenen.
Ridderromaner var populære i store deler av middelalderen. Den første skriftet om tempelridderne var Wolfram von Eschenbachs heltedikt Parzival fra tidlig på 1200-tallet, der han lar tempelridderne være voktere over den hellige grals slott i Jerusalem. Basert på romanene, har flere senere laget mange spekulasjoner.
Noen hevder at tempelridderne egentlig ble dannet for å finne noe i ruinene av Salomos tempel. Om ridderne i så fall fant det eller ikke, eller hva det var, er usikkert. Enkelte hevder at tempelridderne var i besittelse av bl.a. Paktens ark, Den hellige gral, De vises stein og andre skatter. Det er spekulert i skatter og hemmeligheter som tilhørte ordenen blant annet på:
Ifølge sagn fortsatte Tempelridderordenen å eksistere som en hemmelig orden. Mange moderne okkulte ordener påberoper seg å nedstamme fra Tempelridderne. Frimureriet i Norge hevdes å stamme fra tempelridderne. Det finnes også enkelte ordenssamfunn som har hentet symbolikk og begrepsbruk fra tempelridderne, heriblant avholdslosjer som Godtemplarordenen, og Tempel Ridder Ordenen.
Detjam do 16...
Detjam do 16... (originaltittel: Детям до 16…) er en russisk film fra 2010, regissert av Andrej Kavun.
Handling
Skole-vennene Maksim, Kiril, Dasha og Leya møter en rekke forandringer som følger med å komme inn i voksenlivet.
Når de begynner å oppleve kjærlighet og sex, misforståelser og skuffelser, svik og selvoppofrelse. Men de lærer også å bygge relasjoner, og oppdage noe nytt og ikke alltid er like hyggelig i seg selv.
Jacques Bacot
Jacques Bacot (født 4. juli 1877 i Saint-Germain-en-Laye i Frankrike, død 25. juni 1965 i Paris) var en fransk tibetolog. Han reiste på kryss og tvers i India, det vestlige Kina og i de tibetanske grenseregioner. Han virket ved École pratique des hautes études.
Bacot var den første vestlige forsker som studerte den tibetanske grammatiske tradisjon, og sammen med F. W. Thomas (1867–1956) var han i den første generasjon av tibetologer som gransket de gammeltibetanske manuskripter fra Dunhuang.
Jacques Bacots tibetologiske karriere går tilbake til en verdensomreise han foretok i 1904 og fra en ekspedisjon til Tibet i 1906, som hadde Tonkin som utgangspunkt. På denne reisen fulgte han tradisjonelle pilegrimsleder og ble godt kjent med Tibets religiøse liv. Etter hjemkomsten til Frankrike i 1908, viet han seg til tibetanske studier under Sylvain Lévi.
Jacques Bacots viktigste forskningsreiser ble foretatt i:
De malerier og figurer han anskaffet på sine reiser donerte han i 1912 til Guimetmuseet i Paris. Hans bibliotek og papirer er kommet til samme sted etter hans død.
Seyran Ismayilkhanov
Seyran Ismayilkhanov (på aserbajdsjansk stavet İsmayılxanov, kjent under artistnavnet Seyran; født 22. mai 1980 i Baku, Aserbajdsjan og bosatt i Köln) er en aserbajdsjansk vokalist og låtskriver. Ismayilkhanov har tidligere deltatt i Intervision Song Contest og i Tyrkvisjonens sangkonkurranse.
Karriere
I 2000 flyttet Ismayilkhanov fra Aserbajdsjan til Moskva i Russland og i 2002 startet han sin musikkutdannelse ved Gnesin-instituttet. Senere samme år ga han ut sin første singel «Uletau». I 2005 flyttet Ismayilkhanov til Köln i Tyskland.
I 2008 representerte Seyran Ismayilkhanov Aserbajdsjan i Intervision Song Contest i Sotsji, hvor han oppnådde en åttendeplass som samlet resultat. I 2011 vant han den internasjonale Golden Melody-festivalen på Kypros med melodien «Ganadsız mələklər», og i 2012 ble han nummer to i den internasjonale Suncane Scale-festivalen i Montenegro med melodien «Let the Sunshine». Ismayilkhanov representerte Tyskland i Tyrkvisjonens sangkonkurranse i 2020 med melodien «Odun».
I 2011 og 2013 deltok Seyran Ismayilkhanov i de aserbajdsjanske kvalifiseringsrundene før den nasjonale finalen for å velge landets bidrag til Eurovision Song Contest. I 2015 deltok han i den sveitsiske forhåndskvalifiseringen med melodien «Keine Angst», og i 2019 deltok han i talentshowet The Voice of Germany. Ismayilkhanov arrangerte konsertene Spirit of Caucasus i 2018, og i 2020 ga han ut musikkalbumet med samme navn.
Ciampate del Diavolo
Området har fått navn etter noen fossile fotspor som er bevart i segmenter av pyroklastisk strøm. Argon–argon-datering har påvist at fotsporene er mellom 349 000 og 350 000 år gamle.
Sporene var skjult under vulkansk aske, før de ble avdekket av erosjon på slutten av 1800-tallet eller begynnelsen av 1900-tallet. I 2002 identifiserte arkeologer dette som fotspor av homininer. Sporene er de nest eldste fotavtrykk av homininer utenfor Afrika. Bare fotavtrykkene fra Happisburgh er eldre.
Fotsporene stammer fra arkaiske mennesker; hvilken art dette dreier seg om er derimot et åpent spørsmål. Det kan dreie seg om homo heidelbergensis, neanderthalere eller homo cepranensis.
Beskrivelse
Det arkeologiske funnstedet befinner seg i kommunen Roccamonfina, i provinsen Caserta, i det nordlige Campania, i Italia.
Tre sett med fotavtrykk går ned en bratt skråning som er skapt av en pyroklastisk strøm. Det første settet («sporvei A») måler 13.4 m og består av 27 avtrykk fra venstre og høyre fot som går 4.26 meter vertikalt langs en Z-formet kurs. Sporene vitner om en forsiktig nedstigning langs en bratt og trolig ustabil skråning.
«Sporvei B» består av 19 avtrykk, er 8.6 m lang og går 2.91 m vertikalt nedover i en enkelt kurvet rute. Mindre forsiktighet er blitt foretatt under denne nedstigningen, da utglidninger og uregelmessigheter indikerer snubling.
Alder og opprinnelse
Før oppdagelsen av fotavtrykkene fra Happisburgh i England i mai 2013, var dette de eldste kjente fotavtrykk av hominider utenfor Afrika.
Sporene ble i mars 2003 daterte til å være mellom 385 000 og 325 000 år gamle. Senere bruk av argon–argon-datering fastslo at de var mellom 349 000 og 350 000 år gamle. De pyroklastiske lagene som avtrykkene ligger i er omkring 350 000 ±3 000 år gamle, mens lagene av vulkansk aske som senere dekket dem stammer fra omkring 349 000 ±3 000 år siden. Fotavtrykkene ble utsatt for erosjon av kraftig nedbør og jordskred tidlig i det 19. århundre, da navnet Ciampate del Diavolo ble først nedtegnet.
Spormakerne var omkring 1.56 m høye og har beveget seg i en fart av 1.09 m i sekundet bort fra vulkankrateret. Det er det mulig at sporene oppstod mens spormakerne prøvde å rømme unna et vulkanutbrudd. Der var et utbrudd etter at spormakerne har passert, ettersom sporene ble begravd under et etterfølgende lag av vulkansk aske som har bevart dem frem til i dag.
Leslie Aiello, en antropolog ved University College London, mener at sporene ble laget av barn, på grunn av individenes lille størrelse.
Utforskning
Fotsporene var kjent av lokalbefolkningen i mange år, ettersom de ligger nær en jernbanelinje som ble anlagt på 1900-tallet mellom landsbyene Tuoro/Foresta og Piccilli. Lokale innbyggere trodde dette var spor av djevelen, fordi han var den eneste som kunne gå uskadd på lava. På tross av dette ble stedet ikke ansett som fylt med en forbannelse. I 1986 antydet en forfatter at fotavtrykkene var blitt skapt i historiske tider av et menneske. I 2002 fikk de oppmerksomhet fra Marco Avanzini og en annen amatørarkeolog, som kontaktet arkeologer ved universitetet i Padova.
En sti for storfe gjennom skogen krysset tidligere de fossile sporene og forårsaket akselerert erosjon, men siden 2001 har vegetasjonen omkring sporene blitt fjernet og fjellgrunnen er blitt inngjerdet. Fotavtrykkene ble først antatt å ha blitt laget av forhistoriske elefanter. Paolo Mietto og to andre forskere fra universitetet i Padova påviste at det var spor etter homininer. Det er svært sjeldent å finne fotavtrykk av bevarte homininer i friluftsmiljøer, hvor de er sårbare for erosjon; de fleste eksemplene befinner seg i lukkede og bedre beskyttede miljøer som grotter.
Foreslåtte arter
Fotsporene stammer fra arkaiske mennesker; hvilken art dette dreier seg om er derimot et åpent spørsmål.
Det har blitt foreslått at dette er avtrykk etter homo heidelbergensis. Tidsmessig stemmer avtrykkene med homo heidelbergensis (609–200 000 år siden); pr 2023 er det imidlertid ikke oppdaget fossiler av arten i Italia.
Homo cepranensis er nok en foreslått art. Den har trekk fra både homo erectus og homo heidelbergensis, uten å tilhøre noen av artene. Arten er bare kjent fra et enkelt skalletak som ble oppdaget den 13. mars 1994. Fossilet ble funnet i provinsen Frosinone i regionen Lazio, og er ~450 000 år gammelt.
Per Anthony Laland
Per Anthony Laland (født 8. mai 1954 i Oslo, med norsk far og britisk mor) er en norsk billedkunstner. Han er utdannet lærer, blant annet på Norges Idrettshøgskole, med tilleggsutdannelse fra Storbritannia. Han har arbeidet som tegner på heltid siden 1983.
Laland arbeider utelukkende med blyant, i utgangspunktet i svarte, grå og hvite nyanser, men i den senere tiden i økende grad med innslag av farger. Hans motiver er de nære ting – en sko, en hånd, en blomstervase, et selvportrett. En annen motivkrets er den eldre bebyggelsen rundt Skillebekk i Oslo, der han bor. Hans nitide dokumentasjon av ærverdige bygårder, byrom og gateløp har stor betydning for strøksidentiteten.
Laland tegner strengt figurativt og detaljert. Tegningene er preget av stor realisme, men hans bruk av indirekte lysinnfall, skyggelegging og kolorering tilfører like fullt et romantisk element, som er mest synlig i hans tegninger av bygninger. Det romantiske understrekes også av at han utelukkende tegner eldre bebyggelse.
Per Laland har hatt utstillinger på Galleri H 11 i Bærum og på Galleri Albin Upp i Oslo.
Ivan Schranz
Ivan Schranz (født 13. september 1993) er en slovakisk fotballspiller som spiller for den tsjekkiske klubben Slavia Praha.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Dorcus caucasicus
Dorcus caucasicus er en svart bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (ca. 18-26 millimeter), avlang, svart hjortebille. Hannen har krumme kjever med en tann på innersiden. Hunnen har to knøler i pannen og lengdestriper på dekkvingene. Arten ligner sterkt på Dorcus parallelepipedus.
Levevis
Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær.
Utbredelse
Arten er utbredt i Dagestan.
Eksterne lenker
Dorcus caucasicus
Odds
I sannsynlighetsteori og statistikk er odds for en begivenhet lik sannsynligheten for at begivenheten inntreffer dividert på sannsynligheten for at begivenheten ikke inntreffer. Matematisk er odds lik p / (1 − p), der p er sannsynligheten for at begivenheten skal inntreffe. For eksempel, hvis man velger en tilfeldig ukedag, så er oddsen for at man velger søndag lik 1/6 (ikke 1/7). Logaritmen til oddsen kalles logit.
Odds har i lang tid vært den normale måten å representere sannsynligheter på blant bookmakere, selv om måten oddsen presenteres på varierer. Utbetalingsodds er basert på "odds mot" resultatet det tippes på, dvs. (1-p)/p (lik "odds for" et resultat som ikke gir gevinst), men bookmakeren har justert denne litt ned i forhold til sine forventninger for å sikre ham eller henne forventet gevinst på veddemålet.
Oddsselskaper i Norge kontrolleres av Lotteritilsynet
Andy Wibowo
Andy Wibowo (født 9. juni 1980) er en indonesisk svømmer.
Han representerte Indonesia under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 100 meter butterfly.
Einar Forsbak
Einar Forsbak (født 27. mars 1937 i Hemnes, død 15. mars 2006) var en norsk bankmann. Forsbak var administrerende direktør i Sparebankforeningen fra 1990.
Forsbak var cand.oecon. fra 1964. Han var ansatt i Norges Bank fra 1964 til 1980 som konsulent, senere kontorsjef. Han hadde permisjon fra 1968 til 1971, da han var ved Det internasjonale pengefondet (IMF) i Washington D.C. I 1981 ble han ansatt som direktør i økonomisk-politisk avdeling i Sparebankforeningen, der han overtok som adm. dir. i 1990. Han ble pensjonist i 2002.
ECM
ECM kan sikte til:
Fylkesvei 4592
Fylkesvei 410 i Rogaland går mellom Grødem i Randaberg og Finnestad i Stavanger. Veien er 1,8 km lang.
Strekningen ble fastlagt 2019, den består av den tidligere fylkesvei 410, og den tidligere fylkesvei 479 som har blitt veiarm.
Charles Alfred Bell
Charles Alfred Bell (født 1870 i Calcutta i Britisk India, død 1945 i Canada) var en britisk-indisk tibetolog. Han ble utdannet ved Winchester College. Etter å ha trådt inn i embedsverket i Britisk India ble han utnevnt til Political Officer i Sikkim i 1908. Han ble snart temmelig sentral i sikkimesisk og bhutansk politikk, og i 1910 møtte han den 13. Dalai Lama, som var tvunget i midlertidig eksil av kineserne. Han ble godt kjent med Dalai Lama, og forfattet senere hans biografi (Portrait of a Dalai Lama, publisert i 1946). Til forskjellige tider var han britenes Political officer for Bhutan, Sikkim og Tibet.
Etter å ha reist rundt i Tibet og besøkt Lhasa i 1920, trakk han seg tilbake til Oxford, der han forfattet flere bøker om tibetansk historie, kultur og religion.
Gummi-Tarzan (film)
Gummi-Tarzan er en film fra 1981 regissert av Søren Kragh-Jacobsen. Filmen er basert på Ole Lund Kirkegaards bok Gummi-Tarzan.
Filmen fikk tre Bodilpriser i 1982 for henholdsvis beste film, beste mannlige hovedrolle, Otto Brandenburg og beste mannlige birolle, Peter Schrøder.
I 1982 vant filmen UNICEFs nyinnstiftede barnefilmpris.
Gummi-Tarzan er tatt opp i Danmarks kulturkanons barnekanon.
Handling
En svak gutt som sliter med dysleksi blir mobbet på skolen. Hans Tarzan-besatte far gir gutten kallenavnet Gummi-Tarzan, fordi han mener at gutten er alt for svak.
Men gutten får snart en venn i kranfører Ole, som forteller ham at: Alle mennesker flinke til noe. Du må bare vite hva det er.
Vannturbin
En vannturbin er en maskin som omformer energien i strømmende vann til roterende kinetisk energi. Vannturbiner ble utviklet på 1800-tallet, og ble mye brukt til industriell energiforsyning før elektriske kraftsystemer ble oppfunnet. Nå brukes turbiner praktisk talt kun for å generere elektrisk energi via en generator. Vannturbiner installeres som regel i kraftstasjoner med tilknytning til en demning. Termen vannkraftmaskin brukes akademisk i Norge.
Turbinen i et vannkraftverk transformerer energien i vannets strømning over til rotasjonsenergi, og generatorens rotor som turbinen driver, induserer et varierende magnetfelt som gir elektrisk energi. Enkelt sagt har alle turbiner et løpehjul (eller skovl) som vannet strømmer mot, og det skapes dermed en resulterende kraft på hjulets periferi. Ordet turbin henspiller på at maskinene er konstruert for å gi vannet en rotasjonsbevegelse. Selve energioverføringen skjer på grunn av vannets bevegelse og kraft på løpehjulet når det dreier rundt.