cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Polarisering (elektromagnetisme)
Polariserende filtre
Et polariserende filter har en polariseringsakse. Lys som er polarisert langs samme akse slippes igjennom, men lys som er polarisert 90 grader i forhold til aksen blir stoppet.
Johan Sebastian Welhaven
Kulturpolitikk
Avslutningssekvensen skildrer «Norges Dæmring» som en oppvåkning og et morgengry: «Dagen stiger, Søvnen er forbi». Welhaven ønsket at Norge skulle utvikle seg som kulturnasjon. Norges Dæmring slutter på denne måten:
I Dæmringsfeiden som oppstod i kjølvannet av utgivelsen, regner man med at det deltok i alt 45 personer med Welhaven og Nicolai Wergeland som frontfigurer.
Polarisering (elektromagnetisme)
Polariserende filtre
Polariserende filtre brukes i fotokameraer, mikroskop, solbriller, polarimetre(for måling av drening av polarisert lys) og i LCD-skjermer.
Polarisering i blanke overflater
Lys som reflekteres av blanke, gjennomskinnelige eller gjennomsiktige materialer er polarisert i større eller mindre grad, unntatt når lyset er rettet rett mot overflaten (vinkelrett på flaten).
Polarisering i atmosfæren
Når lyset reflekteres eller brytes i atmosfæren, blir det brutte lyset mer eller mindre polarisert. Denne polariseringen kan gi større kontrast mellom skyer og blå himmel ved bruk av polariserende filter.
Ved solnedgang kan slik effekt sees best 90 grader til høyre eller venstre fra sola. Denne formen for polarisering skjer også i overskyet vær og kan gi mulighet for å finne ut hvor sola står, og gir mulighet for å finne kompassretningen ved hjelp av klokka under skyer.
Det er påstått at vikingene holdt greie på retningen under skyer og uten kompass under seilaser i Nord-Atlanteren fra 9ende til 11. århundre ved hjelp av en solstein, som på samme måte kunne fastsette retningen mot sola under skyer.
Johan Sebastian Welhaven
Lyrikeren
Mellom 1838 og 1860 gav Welhaven ut fem diktsamlinger og én fortelling. Med en rekke nasjonale ballader sluttet han seg til nasjonsbyggerne utover på 1800-tallet. Henrik Wergeland karakteriserte deler av hans forfatterskap som «Juveelarbeide». Litteraturhistorikeren Gerhard Gran skriver på denne måten:
Welhavens lyrikk er preget av hans estetiske syn. Han gikk inn for en stram oppbygning med klare krav til metrikk og rim. Den strenge, poetiske form er tenkt å virke frigjørende på diktets ånd, og det settes likhetstegn mellom diktets ånd og den frigjorte tanke. Diktning er altså en særegen form for tenkning. Mye av Welhavens poetikk finnes nedfelt i «Digtets Aand» (1844), som begynner slik:
Polarisering (elektromagnetisme)
Polarisering i atmosfæren
Bedret kontrast mellom blå himmel og skyer og polariseringen av reflektert lys på horisontale flater beskrevet ovenfor, er grunnene til at polaroid solbriller er populære.
Zhang Dechang
Zhang Dechang (født 23. august 1978) er en kinesisk roer. Hun representerte Kina under Sommer-OL 2008 på hjemmebane i Beijing, der åtterbåten hennes ble nummer 7 i finalen.
Polarisering (elektromagnetisme)
Polarisering i dyreriket
Det er holdepunkter for at mange dyr kan oppfatte lysets polarisering for å bruke det til navigering siden sollys som er avbøyd 90 grader er polarisert vinkelrett på retningen mot sola. Bier og andre insekter gir artsfrendene opplysninger om hvor næring finnes i nabolaget ved å vise en danslignende bevegelsesforestilling. Det antaes at retningen mot sola også under skyer er elementer i denne informasjonen.
Zhang Dechang
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok hun bronse i åtter.
Johan Sebastian Welhaven
Lyrikeren
I Norges litteraturhistorie sammenfattes Welhavens kunstsyn på denne måten: «Den evne som dikteren har til å komme i kontakt med det dypeste og sanneste i sitt sinn, har en spesiell betydning i et kultursamfunn som har mistet sin uskyld og umiddelbarhet. Det er kunstnerens spesielle oppgave å knytte forbindelsen med det tapte og trenge gjennom den skorpe av konvensjoner som en moderne sivilisasjon legger om sinnet. Kunsten skal skape en symbolikk som kan bidra til å gi større følsomhet og rikere indre liv».
Polarisering (elektromagnetisme)
Polarisering i dyreriket
Evnen til å oppfatte polarisert lys er sett hos noen typer blekksprut og reker. Noen av disse har raskt skiftende fargerike områder av skinnet som kan brukes til kontakt med artsfrendene.
Det menneskelige øyet har en evne til å oppfatte polarisert lys nær sentrum av synsfeltet, men det kreves en del trening for å kunne benytte dette.
Johan Sebastian Welhaven
Dalens sagn og melodi
Welhaven gjorde tidlig bruk av elementer fra folkekunsten. I sin første diktsamling skriver han om mulighetene i «Dalens Sagn» og «Dalens Melodi».
Polarisering (elektromagnetisme)
Polarisering i faste gjennomsiktige stoffer
Strekk og trykk-krefter i glass og gjennomsiktig plast forårsaker polarisering av lys. Bilruter som er varmeherdet, har et mønster av slike strekkmønstre som sees lett om vi ser gjennom et bilvindu med polariserende briller.
Johan Sebastian Welhaven
Dalens sagn og melodi
Flere av Welhavens dikt bygger på norske sagn, gjerne hentet fra Andreas Fayes samling fra 1833, mens andre er inspirert av folkelige viser.
Polarisering (elektromagnetisme)
Polarisering i faste gjennomsiktige stoffer
Innen teknologisk utvikling av prototyper og mekaniske deler som skal tåle fysiske krefter er det nyttig å lage delen i glass eller plast og betrakte delen i polarisert lys under varierende mekanisk belastning.
Polarisering i fiberoptisk teknikk
For signaloverføring i fiberoptiske kabler kan polarisering og endret refraksjonsindeks brukes av instrumentene i endene av fiberforbindelsen.
Johan Sebastian Welhaven
Dalens sagn og melodi
Welhaven var dessuten en tidlig representant for det moderne natursynet. Her skiller han seg vesentlig fra Faye som i forordet til sin sagnsamling beskriver naturen som skremmende og vill. Flere av diktene til Welhaven uttrykker naturromantiske stemninger og lengsel tilbake til barndommen.
Polarisering (elektromagnetisme)
Polarisering i LCD-skjermer
LCD-skjermer (liquid crystal display), som er vanlige på mobiltelefoner og dataskjermer består av en ytre plate med ett polariserende lag. Under dette er et lag der felter endrer sin polarisering ved elektrisk spenning. Disse skjermene kan få mindre kontrast eller bli uleselige om vi bruker briller med polariserende glass i feil retning i forhold til de polariserte flatene.
Johan Sebastian Welhaven
Dalens sagn og melodi
I Welhavens første diktsamling finner man blant annet «Nøkken», «Søfuglen» («En Vildand svømmer stille»), og «Sisyphos». Den siste bygger på den greske Sisyfosmyten, men har et samtidig budskap. Samlinga inneholder også det store diktet «Republikanerne», skrevet under inntrykk av Russlands angrep på Polen.
Polarisering (elektromagnetisme)
Polariserende lys i kunst
Flere kunstnere har benyttet polarisert lys og biter av polariserende plast og cellofan og får til skiftinger i farger og lyseffekter som ville være umulig uten polarisert lys.
Johan Sebastian Welhaven
Personlighetstrekk
«Det tornede Træ» fra Nyere Digte (1844/45) oppfattes som et selvportrett som også rommer elementer av selvforsvar.
Polarisering (elektromagnetisme)
3-D film
Polarisering kan benyttes ved fremvising av filmer med 3-dimensjonalt bilde, også kalt stereofilm. Seeren har briller med polariserende glass med den polariserende aksen i hver sin retning med 90 graders vinkel. Bildene som er tatt av to filmkameraer ved siden av hverandre, vises med hver sin framviser og med polariserende filter som gjør at det høyre øyet til seeren ser bildet fra høyre kamera, og det venstre øyet ser bildet fra venstre kamera. Dette gir en dybdevirkning i bildet som kan bli større enn forskjellen mellom å se med ett eller to øyne.
Johan Sebastian Welhaven
Personlighetstrekk
Welhaven kom til å støte flere fra seg med sin polemikk. H. C. Andersen ble for eksempel skremt da han traff Welhaven én eneste gang.
Polarisering (elektromagnetisme)
3-D film
En vanlig filmskjerm kan forårsake endret polarisering som ødelegger denne effekten, så det kan bli nødvendig med en spesiell sølvskjerm.
En annen teknikk som gir samme effekt, er å bruke en fremviser som kan gi forskjellig polarisering fra bilde til bilde.
Johan Sebastian Welhaven
Personlighetstrekk
Welhaven hadde også trofaste venner som tidligere medredaktør for tidsskriftet Vidar, Schweigaard, og brødrene Kjerulf. Welhaven gråt da Schweigaard dro utenlands, og da Hjalmar Kjerulf reiste ut i 1844 forteller broren Halfdan Kjerulf: «Welhaven var, som altid ved sådanne Anledninger, lidenskabelig bevæget, og det er klart at han holder inderlig af Hjalmar og os Alle.» Tidvis i ungdomsårene var det søsteren Maren og hennes ektemann Michael Sars, Welhavens skolekamerat, som sto Johan Sebastian nærmest. Ekteparet Sars, foreldre til historikeren Johan Ernst Sars og zoologen Ossian Sars, kom til å bosette seg i Christiania med sine barn; og slik ble de Welhavens omgangsvenner seinere i livet også.
Polarisering (elektromagnetisme)
3-D film
Det finnes andre teknikker for 3D-film som ikke benytter polarisering, men forskjellige fargefilter for øynene eller skjerm med smale, vertikale prismelinser.
Dreining av polarisert lys i organisk kjemi
Mange litt større kjemiske molekyler forårsaker en dreining av polarisert lys. Lyset fortsetter rett fram i samme retning, men polariseringsretningen dreies enten mot høyre eller mot venstre.
Bakgrunnen for dette er at karbonmolekyler kan være kjemisk bundet til fire forskjellige deler av molekyler slik at det ikke dannes et symmetriplan gjennom karbonatomet, men at det blir en rommessig struktur som også kan dreie lys. Dette skjer i vanlige glukose molekyler og i en del medikamenter.
Johan Sebastian Welhaven
Erindringer
Welhaven er blitt kalt «erindringens dikter» fordi han ofte diktet om emner som hadde levd i ham lenge før de endelig fant sin dikteriske form. Diktene er ikke sjelden elegiske, stemningsfulle og tilbakeskuende.
Polarisering (elektromagnetisme)
Dreining av polarisert lys i organisk kjemi
En substans kalles «dekstro» form om det polariserte lyset dreies til høyre og «levo» form om lyset dreies til venstre. Fenomenet kalles optisk isomeri, og de forskjellige stoffene kalles dekstro-isomerer eller levo-isomerer. En dekstro og levo isomer av en substans har samme grupper av atomer, men en asymmetrisk plassering omkring ett karbonatom er forskjellig mellom de to isomerene.
Johan Sebastian Welhaven
Erindringer
Noen av Welhavens dikt er inspirert av hans opplevelse av Camilla Wergeland, også dikt som er skrevet lenge etter at de begge var inngått i andre forhold.
Polarisering (elektromagnetisme)
Dreining av polarisert lys i organisk kjemi
For noen slike medikamenter er det bare den ene isomer-formen som gir medisinsk effekt, så det kan være hensiktsmessig å rense slik at medikamentet bare inneholder den ene aktive formen.
Konsentrasjonen av en lysdreiende isomer i en væske kan bestemmes av hvor mange grader polarisert lys blir dreid over en bestemt avstand i væsken. Dette kan gjøres med et instrument som kalles polarimeter.
Johan Sebastian Welhaven
Erindringer
Miljøet i Christiania var lite, og Welhaven traff ikke sjelden sammen med Camilla Wergeland når hun var på bybesøk. De to ble fengslet av hverandre, især var hun hemmelig forelsket i ham, hvilket framgår av hennes brev og dagbøker fra ungdomsårene, der hun som regel omtaler ham som «St. Sebastian», et uttrykk Welhaven satte pris på. Han på sin side var «hendraget» til henne, men situasjonen var vanskelig på grunn av forholdet til hennes bror, Henrik Wergeland, og faren, Nicolai Wergeland, som Welhaven lå i offentlige feider med. Han nærmet seg henne, og trakk seg unna igjen flere ganger. Han foreslo at de kunne opprette et smukt søskenforhold. Camilla prøvde gang på gang å reise en mur mot Welhaven, men han klarte ikke helt å holde seg unna, ikke før han forelsket seg alvorlig i Camillas venninne, Ida Kjerulf. Camilla Wergeland ble senere gift med Peter Jonas Collett som tilhørte kretsen rundt Welhaven. Hennes fascinasjon for Welhaven fulgte henne livet ut.
Selv om Ida Kjerulf og Welhaven var glade i hverandre, motsatte hennes foreldre seg forbindelsen, for Welhaven hadde ingen stilling. Først da Ida Kjerulf ble syk av tuberkulose, fikk han lov til å besøke henne. Hun døde bare et par uker etter at han var blitt utnevnt til lektor i filosofi. Noen av diktene hans handler om sorgen og savnet etter henne. I «Det omvendte Bæger» opptrer ridder Gilbert som har mistet sin kone. En fe tilbyr ham en glemselsdrikk, men han kaster begeret fra seg, for sorgen vil han bære med seg og på skjoldet sitt:
Polarisering (elektromagnetisme)
Polarisering av radiobølger
Fjernsynssignaler er nesten alltid horisontalt polarisert. De vanlige Yagi (antenne)ne for fjernsyn har derfor elementer som ligger horisontalt.
AM og FM kringkastingssignaler er nesten alltid vertikalt polarisert. Det er også radiosignalene til kommunikasjonsradioer. En av grunnene til dette er at det er enkelt å lage en antenne med vertikal polarisering som sender og tar imot signalet like godt i alle retninger. En enkelt kvartbølgeantenne eller 5/8-dels antenne er en enkel vertikal stang, og sender like godt i alle retninger med vertikal polarisering.
Johan Sebastian Welhaven
Erindringer
I sorgen kan religiøsiteten hans også ligge åpen. Ett av Welhavens kjente dikt, «Den Salige» fra Halvhundrede Digte (1848/49), bygger på minnet om Ida Kjerulf, og slutter seg nær til hans berømte kjærlighetsbrev til henne.
Polarisering (elektromagnetisme)
Polarisering av radiobølger
Ved bruk av privatradio, eller andre bærbare kommunikasjonradioer med en enkel antenne øverst på radioen, kan man miste forbindelsen ved å holde radioen horisontalt eller å legge den ned.
I områder med dårlig signal for en kommunikasjonradio kan en retningsvirkende Yagiantenne gi brukbart signal ved innstilling av antennen i riktig retning. Da må elementene på Yagiantennen stilles vertikalt for å få riktig vertikal polarisering.
Johan Sebastian Welhaven
Erindringer
[[Fil:Myllarguten oval.jpg|thumb|left|«Møllergutten», Reisebilleder og Digte, 1851, 1. strofe:
Polarisering (elektromagnetisme)
Polarisering av radiobølger
Enkelte satellitter sender radiosignaler med roterende polarisering, og det forekommer også elliptisk polarisering. Det finnes spesielle antenner som sender og tar imot slike signaler.
Johan Sebastian Welhaven
Erindringer
''Møllergutten sad ved Kværnehuset under Haukeliens Fjeld, og han hørte der i Elvesuset Hallingslaatten fra det dybe Væld. Fossegrimmen sine Strænge rørte, Skummet sprang og hvirvlede dertil; Ingen uden Møllergutten hørte hvordan Elven gik med Strængespil.'' ]]
Polarisering (elektromagnetisme)
Vinkler og plan og forskjellig polarisering
Formen som kan registreres på definerte plan av de varierende vektorene av de elektriske feltene når en bølge passerer, kalles en Lissajous figur og er en god beskrivelse av polariseringstilstanden av en bølge.
Johan Sebastian Welhaven
Poetisk realisme og nasjonalromantikk
Welhavens dikteriske praksis hører stilistisk til den poetisk realismen. I emnevalg og interesser tilhører han nasjonalromantikken. Her kan det for eksempel vises til dikt som «En Tribut til Kunstforeningen» som skriver seg fra 1836, og «Møllergutten», det siste ble skrevet etter Myllargutens (Thorgeir Augundsons) konsert i Christiania 1849. Andre dikt som er i pakt med nasjonalromantikken er f.eks. «Dyre Vaa», «I Kivledal», «Koll med Bilen», «Det omvændte Bæger» og «Åsgaardsreien». Welhaven er også opphavsmann til den folkelige visa «Raad for Uraad» (om Gudmund Torsen Storebingen).
Polarisering (elektromagnetisme)
Vinkler og plan og forskjellig polarisering
Figurene under viser noen eksempler på utviklingen av vektoren av det elektriske feltet (blå kurve) mot tiden (den vertikale aksen), med x og y projeksjonene (rød/venstre og grønn/høyre), i tillegg til sporet (rosa) etter vektorens spiss projisert på det definerte planet.
Johan Sebastian Welhaven
Poetisk realisme og nasjonalromantikk
Halfdan Kjerulf, bror av Ida Kjerulf, var komponist. Han skulle komme til å gi musikalsk drakt til flere av Welhavens dikt, blant annet «Lokkende toner» om den gåtefulle fuglen med den betagende sangen som fører inn i det skyggefulle, friske skogdypet, og skjenker lengtende drømmer og uforglemmelige opplevelser, men som selv aldri kan nås.
Polarisering (elektromagnetisme)
Vinkler og plan og forskjellig polarisering
I figuren over til venstre sees elektrisk vektor langs x-aksen i fase med vektoren langs y-aksen slik at projeksjonen av dem over tid blir en rett linje. Dette blir en lineær polarisasjon.
Johan Sebastian Welhaven
Universitetslektor og professor
Welhaven ble i 1840 konstituert som lektor i filosofi ved Universitetet i Christiania. Fast ansettelse fikk han i 1843. Det sto strid om hans utnevnelse. Welhaven hadde ikke engang fullført sin teologiske embetseksamen, og hadde heller ikke publisert noe arbeide av filosofisk art. Henrik Wergeland søkte også på stillingen. Han hadde fullført teologisk embetseksamen og hadde forfattet det store dramatiske verket Skabelsen Mennesket og Messias. Wergelands kandidatur ble vraket. Ti av vurderingskomiteens medlemmer forkastet Welhavens kandidatur, mens et mindretall på tre foreslo ham utnevnt. De vektla hans dikteriske forfatterskap som lå «på et høit nivå og vidnet om filosofisk ånd, en intelligens med overblikk og evne til å diskutere problemer utfra prinsipielle synspunkter».
Polarisering (elektromagnetisme)
Vinkler og plan og forskjellig polarisering
I den midterste figuren over har projeksjonene av det elektriske feltet samme amplitude og de er faseforskjøvet nøyaktig 90 grader. Projeksjonen av vektoren over tid danner da en sirkel. For å få til en slik polarisering, som kalles sirkulær, må feltprojeksjonene være nøyaktig 90 grader faseforskjøvet. Dette gir 2 muligheter, at x projeksjonen er 90 grader etter y, eller omvendt. Da er det enten høyredreiende polarisering eller venstredreiende polarisering avhengig av rotasjonsretningen på polariseringen.
Johan Sebastian Welhaven
Universitetslektor og professor
En av de tre, hans medarbeider fra Vidar-perioden, P.A. Munch, skrev et varmt forsvar på hele tolv sider for Welhaven. Det er sannsynlig at dette virket sterkt. Etter en del videre diskusjon ble Welhaven ansatt på prøve «for å bevise sin duelighed». I 1846 ble han utnevnt til professor i filosofi. Også denne utnevnelsen vakte en del strid, men av bagatellmessig omfang, sammenlignet med utnevnelse til lektor seks år tidligere.
Polarisering (elektromagnetisme)
Inkoherent stråling
I naturen dannes elektromagnetisk stråling av et stort antall strålekilder som danner bølger uavhengig av hverandre. Denne typen stråling kalles inkoherent. Det er ikke en bestemt frekvens /bølgelengde, men et sammenhengende spekter over et frekvensbånd. Det er også polarisering uten ensartede mønster. Et lys kan beskrives med tilfeldig polarisering med alle polariseringsretninger og med grader av polarisering definert til et polariseringsplan.
Johan Sebastian Welhaven
Universitetslektor og professor
Hans venn Halfdan Kjerulf var til stede en gang Welhaven holdt et foredrag over temaet «Sagaoldets betydning for Norges aandelige liv og om Norges overordnede Stilling i dette fjerne Old». Kjerulf sa etter foredraget:
Som litteraturhistoriker er Welhaven kjent for avhandlinger om Petter Dass og Johannes Ewald.
Siste år
I 1866 ble Welhaven enkemann, og i 1868 måtte han trekke seg fra sin stilling av helsemessige grunner. De siste årene var han plaget av Parkinsons sykdom. 12. november 1868 samlet tusen akademikere seg og gikk i fanetog til Welhavens bolig. Det ble holdt tale der formannen for Det norske Studentersamfund presenterte deltakerne som fredelige arvtakere etter 1830-årenes kamptid, og ville rekke Welhaven en forsonende hånd på vegne av Henrik Wergeland. Welhavens takketale berørte ikke dette punktet. Bjørnstjerne Bjørnson, som primært oppfattet seg om en viderefører av Wergelandtradisjonen, hyllet Welhaven ved denne anledning med diktet «De norske studenters hilsen til Professor Welhaven» som begynner med ordene «Lyt nu, du ludende sanger».
Welhaven levde tilbaketrukket til sin død i 1873. På slutten av livet bodde han i Skovveien i Christiania. En bronsestatue utført av Gunnar Utsond ble i 1908 avduket på hjørnet av Skovveien og Briskebyveien. Billedhuggeren har framstilt grubleren, melankolikeren og drømmeren, ikke den kamplystne satirikeren fra ungdommen.
Johan Sebastian Welhaven er hedret med gatenavn i flere norske kommuner.
«En Sangers Bøn»
Gjennom sine produktive år skrev Welhaven nærmere 30 gravsanger og minnevers til bruk i begravelser.
Blant Welhavens tekster med bibelske motiver, finner man salmen «En Sangers Bøn». Den er kommet med i hans siste diktsamling. Det inneholder disse linjer:
Alle Kvinners Blad
Alle Kvinners Blad, senere Alle Kvinner, var et norsk ukeblad. Det ble startet i 1938, endret navn til Alle Kvinner i 1963 og gikk inn i 1978. Ukebladet var meget populært og blant de største i 1950-årene; i 1950 nådde opplaget over 275,000 eksemplarer, et antall som bare ble overgått av Norsk Ukeblad. Alle Kvinner ble utgitt av Gyldendal forlag i Oslo fram til 1974 da bladet ble det solgt til Nordisk Forlag. Blant redaktørene kan nevnes Johanna Oftedal, som hadde stillingen fra 1938 til 1968, og Toppen Bech, som var redaktør fra 1974 til bladet ble lagt ned.
Raundalen
Raundalen (trolig av norrønt hraun = «nakent fjell» ) er et dalføre øst i Voss kommune på Vestlandet. Det strekker seg fra Urdland i vest til den møter Upsetedalen i øst ved Gravhalstunnelen. Bergensbanen går igjennom Raundalen, forbi grendene Urdland, Skiple, Reimegrend og Mjølfjell.
Raundalselva løper gjennom dalen til Vossevangen.
Da raundølene tok kristendommen og lot seg døpe nede på Voss, steg de på hjemveien ned i Groæ (= groven) som henter vann fra Singsevatnet, og tvettet for sikkerhets skyld kristendommen av seg. Stedet ble lenge hetende Tvao-groæ (= Tvettegroven).
Ali al-Bahlul
Ali Hamza Ahmed Suleiman Al Bahlul (andre navn: Ali Hamza Ahmed Sulayman Ismail) er en statsborger av Jemen som ble holdt fengslet uten lov og dom, i fangeleiren ved Guantánamobukta. Bare han, og to andre fanger har fått dom, av tilsammen over 700 nåværende og tidligere fanger.
Han starta en boikott av Guantanamo military commissions (militære tribunaler) som ble videreført av flere fanger, og argumenterte for boikotten ved å hevde at det fantes intet lovlig grunnlag for de gjeldende militære tribunalene. Han ble dømt for å  ha utført PR-arbeide (media relations) for Osama bin Laden.
Livstidommen fikk han i november 2008, etter at juryen bestående av ni militære offiserer brukte mindre enn en time på straffeutmålingen. Han er fortsatt fengsla i Guantánamo.
Appell til høyere rettsinstans
Advokatene til Al-Bahlul søkte om ny behandling av straffeutmåling hos en appelldomstol, på grunnlag av uttrykksfrihet (free speech grounds).
João Pinheiro
João Pinheiro er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Carl Stamitz
Carl Philipp Stamitz (1745–1801) var en tysk bratsjist og komponist.
Liv
Carl Stamitz var komponisten Johann Stamitz' eldste sønn. Faren var virtuos på fiolin, bratsj og viola d'amore og gav sønnen den første undervisningen på fiolin, bratsj og cello. Etter farens tidlige død i 1757 overtok Christian Cannabich, Ignaz Holzbauer og Franz Xaver Richter undervisningen.
Stamiz var andrefiolinist ved det berømte hoffkapellet i Mannheim fra 1762 til 1770, da han ble hoffkomponist hos hertug. To år senere bodde han i Versailles og komponerte sin første programsymfoni, La promenade royale. I 1779 reiste han til Den Haag, der han gav 28 konserter ved Vilhelm V av Oraniens hoff. Den tolv år gamle Ludwig van Beethoven spilte fortepiano på en av dem. Årene etter foretok Stamiz en lang rekke reiser som brakte ham til Straßburg, London, Sankt Petersburg, Augsburg, Nürnberg, Kassel, Lübeck, Magdeburg og Jena. I 1786 ledet han en oppføring av Händels Messiah.
Carl Stamitz regnes til den andre generasjonen av den såkalte Mannheimerskolen.
Stil
Stilistisk er Stamitz' musikk ikke ulik den unge Mozarts eller Haydns i hans midtre periode.
Stamitz' verk kjennetegnes av regulære perioder og tiltalende melodier med en stemmeføring i terser, sekster og desimer. Solomusikken er idiomatisk og forholdsvis virtuos.
I likhet med læreren Franz Xaver Richter foretrakk Stamitz molltonearter og brukte vanligvis flere ulike tonearter, ofte fjerntliggende.
Bratsk
Bratsk (russisk: Братск) er en by i Irkutsk oblast i Russland. Den ligger på vestre bredd av det enorme Bratsk-reservoaret i elva Angara, rundt 470 km nordvest for Irkutsk.
Historie
Bratsk ble grunnlagt av russiske nybyggere i 1631 som en festning. Flere tretårn fra 1600-tallsfortet er nå utstilt på Kolomenskoje-godset i Moskva. Byens hurtige utvikling begynte på midten av 1950-tallet med byggingen av det store (4500 MW) vannkraftverket i Angara.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Økonomi og næringsliv
Bratsk vannkraftverk er byens viktigste økonomiske pilar. Blant øvrig industri i byen er et aluminiumsverk og en tremassefabrikk.
Miljøproblemer
Bratsk var blant Blacksmith Institutes «Dirty Thirty», de tredve mest forurensede stedene i verden.
Inntil nylig var Bratsk-reservoaret - som er et av verdens største - drikkevannskilde for mange nærliggende byer. Men etter at tonnevis av kvikksølv ble funnet på bunnen av reservoaret ble lokalbefolkningen advart og bedt om å unngå reservoaret for enhver pris. Men på grunn av Russlands økonomiske problemer blir reservoaret fremdeles brukt til fiske av hardt pressede lokale innbyggere. Ifølge Jurij Udodov, leder for Den Føderale Økologi-Komitéen i Irkutsk oblast, så har dette området «den høyeste utslippsmengden av metallisk kvikksølv i hele Sibir.» Mengden av kvikksølv-forurensing i bakken rundt den nærliggende Usolje Kjemiske Fabrikk tilsvarer halvparten av den globale produksjonen av kvikksølv i 1992.
Utdanning
Høyere utdanningsinstitusjoner i byen er Bratsk Statlige Tekniske universitet og en avdeling av Irkutsk Statlige universitet.
Fiolslekten
Fiolslekten (latin: Viola) er en slekt av frøplanter i fiolfamilien. De fleste artene er flerårige planter, men enkelte er ettårige, og noen er små busker. De har vanligvis hjerteformede blader og asymmetriske blomster med fire oppovervendte eller vifteformede kronblader, to på hver side, og ett bredt, lavere kronblad som peker ned. Mange arter kan gjenkjennes på kronbladene.
Fargen på blomstene varierer. Mange arter er fiolette som navnet antyder, andre er blå, gule, hvite eller kremfargede. Noen arter har tofargede blader, ofte blått og gult.
Arter i Norden
Viola L. – Fiolslekta
Kilde: Flora Nordica bd. 6, ined.
Artsdatabanken
Krag-Jørgensen
Krag-Jørgensen er en rifle utviklet i Norge som var enhetsvåpen i Danmark, USA og Norge. Geværet ble første gang patentert i 1887, senere patentert en rekke ganger i en rekke land fram til 1895. Danmark var det første landet til å ta det i bruk i 1889, deretter den amerikanske hæren i 1892. Våpenet ble approbert av Det norske forsvaret ved kongelig resolusjon 21. april 1894.
Geværet har fått navn etter konstruktørene, senere felttøymester og oberst Ole Herman Krag (1837–1916), og korpsbøssemaker Erik Jørgensen (1848–1896). Geværet var hovedvåpenet i det danske og norske forsvaret fram til andre verdenskrig og i den amerikanske hæren fra ca. 1894 og fram til ca. 1905, da det nye Springfield-geværet M1903 ble innført for alvor. Det siste ordinære Krag-Jørgensen geværet ble levert fra Kongsberg Våpenfabrikk (KV) i august 1956, og KV gikk over til produksjon av våpen basert på Mauser-mekanismer. Krag-Jørgensen var likevel lenge etterpå det mest brukte våpenet til konkurranseskyting i Det frivillige Skyttervesen. Etter at Sauer 200 STR kom i 1990, er det svært få som i dag bruker Krag Jørgensen.
Om våpenet
Krag-Jørgensens gevær var i sin tid et topp moderne og meget vel ansett armégevær. Vekten uten bajonett er 4,0 kg, og patronene veier 23,45 g. Våpenet har fem patroner i magasinet og ett i kammeret, og sikteinndeling inntil 2200 meter.
Magasinet er internt og ligger til høyre for kammeret. Magasinet kan etterfylles ved å åpne et lokk på siden. En fordel ved magasinløsningen er at man kan fylle på ammunisjon uten å åpne sluttstykket. Ulempen er at patroner må lades enkeltvis. I det sivile markedet finnes det hurtigladere som gjør ladingen svært rask noe som førte til at Krag-Jørgensen-geværet har utmerket seg i hurtigskytingskonkurranser.
I militær tjeneste ble det aldri brukt noen form for hurtigladning slik som laderammene utviklet til de fleste samtidige militærgevær som Mauser og Lee Enfield.
Forhistorie
På slutten av 1860-årene ble armégeværet betydelig utviklet for å oppnå større skuddtakt og bedre treffsikkerhet. Oppfinnelser som metallpatroner og bedre baklademekanismer økte ildhastigheten, mens patroner med sterkere kruttladning ga flatere prosjektilbane og bedre treffsikkerhet. Spesielt etter den fransk-prøyssiske krig i 1870–1871 ble mange nye geværkonstruksjoner lansert. Det første militærgeværet med røykfritt krutt, Lebel M/1886, førte til et våpenkappløpp som resulterte i at de store militærmaktene raskt utviklet nye geværtyper.
Peter Lauritzen
Peter Lauritzen (født 1959) er en dansk embedsmann.
Krag-Jørgensen
Krag-Jørgensen i norsk tjeneste
Selv om Norge hadde antatt Jarmanngeværet som hovedvåpen i 1884, ble det snart klart at dette i beste fall var en midlertidig løsning. Krag-Jørgensens gevær ble brukt som hovedvåpen i det norske forsvaret fra 1894 og frem til invasjonen i 1940. Den norske utgaven, M/1894 var kamret for 6,5 x 55 mm, noe som var samme kaliber som ble brukt i den samtidige svenske Mauser M96. I tillegg til karabiner for artilleri og ingenørtropper, ble det utviklet en standard karabin M/1912. Den opprinnelig 1894 modellen, "Lange-Krag", var allikevel den vanligste helt frem til 1940.
Peter Lauritzen
Utdannet som cand.scient.pol. fra Aarhus Universitet i 1988, fikk han jobb i Arbejdsministeriet, og deretter på Statsministeriet i oktober 1993. Han var ministersekretær for statsminister Anders Fogh Rasmussen fra 1994 til 1996.
Han var den fjerde riksombudsmannen i Grønland, og hadde denne stillingen fra 1. april 2002 til 31. mars 2005.
Krag-Jørgensen
Krag-Jørgensen i amerikansk tjeneste
Patronen amerikanerne valgte til sitt Krag-gevær var .30-40 Krag. Denne hadde en rand rundt hylsehodet med større diameter enn hylsekroppen, noe som ikke passet godt med Kragens magasinløsning og gjorde fyllingen av magasinet mer tidkrevende enn ønskelig. Geværet ble i hovedsak utrangert da den amerikanske hæren gikk over til Springfield M1903 med rillepatronen .30-06, men var i bruk blant annet i vakttjeneste frem til andre verdenskrig.
Peter Lauritzen
Fra 1. januar 2007 har han vært direktør for Roskilde Universitetscenter, etter at han tok over for Lars Kirdan.
Krag-Jørgensen
Treffpunktsendring
Med Krag ble det ofte observert at treffpunktet ble flyttet til venstre og opp dersom man skjøt ute i regnvær slik at gevær og ammunisjon ble vått, eller dersom det var olje i kammeret. Problemet var erfaringsmessig størst med tunge (tykke) løp som ble brukt til konkurranseskyting. Fenomenet skyldes at mindre friksjon mellom den avfyrte patronen og kammeret gjør at mer av kraften fra rekylen går mot sluttstykkehodet, som da vrir seg til siden. Med tørt kammer og tørr patron vil det være god friksjon mot kammerveggene og fenomenet er knapt merkbart. Treffpunktsendring grunnet endret kammerfriksjon kan også observeres på rifler med symmetrisk låsing dersom låseklakkene ikke griper likt, men er mer tydelig på Krag grunnet den asymmetriske låsingen uten festepunkt på venstre side.
Magasinmating
For at matingen i det innvendige magasinet skal fungere pålitelig må den totale patronlengden hverken være for kort eller lang. Med korte 6,5x55-patroner (som rekruttammunisjon) kan man risikere at bare de 2-3 første patronene vil mate, mens resten vil stå fast på skrå i magasinet. For lange patroner vil derimot subbe i forkanten av magasinet slik at tilbringerfjæren ikke klarer å føre patronen inn i kammeret.
Moderne ammunisjon
Det er generelt ikke anbefalt å skyte hvilken som helst moderne 6,5x55-ammunisjon i Krag, og det finnes egnet ferdigammunisjon å få kjøpt som trygt kan brukes i Krag og ofte bruker tyngre kuler og tregere krutt. Selv om den statiske styrken til Krag-glidekassen er kraftig nok til å stå imot kraftige ladninger, kan glidekassen over tid bli utmattet og det kan oppstå sprekker på spesielt to utsatte punkter. Det ene utsatte punktet er et utstikk som hjelpefjæren til utdrageren trykker mot. Dette utstikket finnes både på Kongsberg- og Steyr-kasser, men ble tatt bort på Kongsberg M1912 karabinkassene. Det andre utsatte stedet er det skarpe hjørnet på Kongsberg-kassene, hvor Steyr-kassene har en mer stressavlastende radius. Denne radiusen ble etterhvert kopiert på Kongsberg sine senere glidekasser. Med dagens kunnskap om utmatting samt erfaring fra bruk med Krag uten hjelpefjær, kunne glidekassene med enkle grep vært produsert på en måte som ville redusert spenningskonsentrasjonene og dermed økt levetiden mot utmatting.
I tillegg har mange av geværene blitt skutt med utallige skudd over flere år med konkurranseskyting, og tilstanden kan ofte være uklar med mindre en børsemaker har vurdert riflen. Farene for utmatting og slitasje har ført til at kraftige ladninger som kan brukes i Mauser 98/ Kongsberg M67 og mer moderne våpen ikke anbefales benyttet i Krag-Jørgensen.
Norske varianter
Gevær M/1894 (Lang-Krag) har en halv rengjøringsstav under løpet, og et unikt reimfeste for paradebruk.
M/1895 Karabin for kavaleriet var en forkortet Krag med en halvparten så lang kolbe og kort skjefte mellom glidekassen og baksiktet. Den har fremre reimfeste på venstre side av løpsbåndet og bakre reimfeste under håndleddet. Bakre reimfeste ble etterhvert flyttet til avtrekksbøylen.
M/1897 Karabin for bergartilleri- og ingeniørvåpenet er nesten identisk med modell 1895, bortsett fra at bakre reimfeste er flyttet fra håndleddet til om lag 10 cm fra kolbekappen.
M/1904 Karabin for ingeniørvåpenet er veldig lik tidligere karabiner, men har skjefte som går hele lengden av løpet og minner om langkragen. Avtrekksbøylen har hull for reimfeste.
M/1906 Guttekarabin
M/1907 Karabin for feltartilleriet er hovedsakelig identisk med modell 1904 ingeniørkarabin, bortsett reimfester til venstre på bakre løpsbånd og på undersiden av kolbekappen.
M/1912 Karabin er den vanligste av de korte riflene. Skjeftet går langs hele løpslengden og ender i en Lee-Enfield-lingnende nesekappe med bajonettfeste. Nesekappen viste seg å være svak, som på eksisterende karabiner ble løst ved å feste en enkel klemme mens nye rifler fikk en forbedret nesekappe med større bånd. Baksiktet ble også flyttet bakover til like foran glidekassen for å øke sikteradiusen. Siktet som ble utstyrt kunne snus helt over for å fungere som et hurtigsikte på korte hold. Karabinen ble utstyrt med en lengre bajonett, M/1913 og M/1916, for å ha samme rekkevidde som M/1894 med kort bajonett.
M/1923 Skarpskyttergevær har tungt løp, skjefte som går langs hele løpslengden, nettskåret pistolgrep, rillet kolbekappe og nesekappe med bajonettfeste. Den har også et justerbart dioptersikte montert på glidekassen og forsikte med beskyttende vinger. Modellen ble bare produsert i et kort tidsrom grunnet dårlig vektbalanse.
M/1925 Skarpskyttergevær har et tungt løp og kolbe som ligner på langkragen, men det et mer uttalt nettskåret pistolgrep og rillet kolbekappe. Den har justerbart dioptersikte som på modell 1923, men i tillegg skursikte på løpet. Modellen ble fremstilt et stort antall.
M/1930 Skarpskyttergevær har tykt løp og et kortere skjefte enn langkragen med rutete nettskåret pistolgrep og rillet kolbekappe. Den har ikke baksikte på løpet, men istenfor et dioptersikte festet bak på glidekassen. Det kan byttes mellom forskjellige innlegg i forsiktet.
M/1894/43 er modell 1894 langkrager som ble produserte under den tyske okkupasjonen med tilgjengelige deler, samt at nye deler ble produsert. Riflene ble produsert kamret både for 6,5x55 mm og 8x57 mm, og ble merket over hele kammeret med tysk serienummer som startet med «N». Sabotasje og dårlig arbeidsmoral medførte at produksjonen fortsatte i sakte tempo, og graden av brukbarhet på riflene varierte.
Spesielle varianter
I 1923 mens permierløytnant Einar Tobiesen jobbet på Kongsberg Våpenfabrikk utviklet han en overgang for Krag-Jørgensen-riflen som kunne festes ved å erstatte det originale dekselet på venstre side av glidekassen, og dermed gjorde det mulig å benytte avtagbare magasiner for Madsen MG M22 (M/22) geværet i tillegg til Kragens innvendige magasin. Med overgangen montert kunne skytteren da velge mellom mating fra det innvendige eller det avtagbare magasiner med en bryter (muligens med bryteren originalt brukt for å velge mellom mating fra innvendig magasin eller mating med ett og ett skudd for hånd). M/22 magasinet var et enkelradet magasin laget av aluminium hvor patronene ble holdt på plass av en unik metallfjær på magasinets ytterside, og fjæren ble skyvd til sides da magasinet ble satt inni våpenet.
Designet ble ansett lovende nok til at 8 prototyper ble produsert og testet. To av disse befinner seg i dag på Forsvarsmuseet. Testing viste at riflen ble mer tungvint å bære og bruke, samt at vekten gjorde at riflen fikk en tendens til å rotere sideveis. Det ble besluttet at hurtigladeren ikke var et praktisk design for militær bruk, og ingen videre produksjon ble gjort.
I 1926 henvendte en gruppe selfangstmenn seg hos Kongsberg Våpenfabrikk og bad om å få kjøpe et antall hurtigladere for bruk til selfangst fra småbåter, men forespørselen ble avvist grunnet den høye kostnaden det ville medføre å tilvirke bare et begrenset antall hurtigladere.
I 1958 ble det bygget to prototyper Krag Jørgensen geværerer for å tåle moderne trykk med to symmetriske låseklakker og avtagbart magasin av børsemaker Arnold Lønvik i Stjørdal. Norsk patentsøknad ble sendt inn i 1960, og patentet ble innvilget i 1962. Riflen ble forevist Kongsberg Våpenfabrikk, men ikke satt i produksjon da KV hadde gått over til å produsere rifler basert på Mausermekanismen.
Krag-Jørgensen var frem til 1990 det mest populære våpenet i Det frivillige Skyttervesen. Det var vanlig å bygge disse opp med tung pipe, dioptersikte og spesialbygde skjefter. Det ble etterhvert laget omfattende lister med godkjente ombygninger. Et eksempel på en av mange modeller av godkjente dioptre var Busk-diopteret laget av Gunnar Busk, dette diopteret går noen ganger under navnet G. Busk. En enklere variant av Busk-diopteret ble utviklet til SIG Sauer 200 STR, dette diopteret kalles noen ganger Sauer-Busk.
Frendeløs
Frendeløs (fransk:Sans famille) er en roman fra 1878, skrevet av den franske forfatteren Hector Malot (1830 – 1907). Den første norske utgave kom i 1879-1880 i to bind med tittelen Uden Slægt, utgitt i Kristiania av Cammermeyer.
Boken ble berømt som barnebok, selv om den opprinnelig ikke var skrevet som det. Frendeløs er også sendt som hørespill i Barnetimen, Romanen, som både er sentimental og moraliserende, forteller historien om den foreldreløse gutten Remi og hans opplevelser. Romanen har også blitt filmatisert gjentatt ganger, i ulike land.
Utdypende handling
Jerome Barberin bor sammen med sin kone i en liten fransk by, kalt Chavanon. Han arbeider vanligvis i Paris, og en dag får han øye på en liten gutt. Gutten ser ut til å gå kledd i veldig flotte klær, så foreldrene hans er tydeligvis meget velstående. Barberin tilbyr seg å ta vare på barnet, i håp om å få en god belønning. Han gir gutten til sin kone, og gir ham navnet Rémi. Barberin blir deretter skadet i en ulykke. Han skylder på arbeidsgiveren sin, og håper å få økonomisk kompensasjon i en rettssak. Men rettssaken koster mye penger, og Barberin ber sin kone om å selge den eneste kua hennes (hennes viktigste kilde til penger) og kvitte seg med Rémi. Hun gjør førstnevnte.
De reiser vestover, via Murat (hvor Vitalis forteller ham om prinsen av Napoli, svoger til Napoléon Bonaparte, som kom derfra) og neste stopp er Ussel hvor Rémi får sitt første par sko, som han aldri har hatt før. Men når de befinner seg i Toulouse, blir Vitalis satt i fengsel etter en hendelse med en politimann som forårsaket problemer for Rémi. Men Rémi oppdager et lite elveskip som eies av fru Milligan, og hennes syke sønn Arthur. Rémi blir tatt inn for å underholde den syke gutten, og han blir nesten en del av familien. De reiser mot Montpellier og Middelhavet på Canal du Sud. Rémi får vite historien om hennes døde ektemann og svoger, som under engelsk lov skulle arve hele brorens formue hvis han døde barnløs. Et tidligere barn hadde forsvunnet og ble aldri funnet, men kort tid etter mannens død ble Arthur født.
To måneder senere blir Vitalis løslatt fra fengsel, og fru Milligan betaler for at han skal ta toget til Cette. Rémi og Milligan-familien vil gjerne fortsette å holde sammen, men Vitalis mener det er bedre for Rémi å være sammen med ham - og derfor sier de farvel. De reiser videre over hele Frankrike, men vinteren innhenter dem 30 mil fra Troyes. Under en snøstorm blir Zerbino og Dolce angrepet av ulver i skogen, og Joli-Cœur får lungebetennelse. I et forsøk på å samle inn penger for å betale en doktor, gir Rémi og Vitalis en forestilling og Vitalis synger. Rémi har aldri tidligere hørt Vitalis synge. Men det er likevel for sent, og Joli-Cœur dør. De fortsetter nå reisen til Paris. Vitalis bestemmer seg for å forlate Rémi hos en annen mann for vinteren. Denne mannen holder flere andre gutter, solgt av deres fattige foreldre, i arbeid for ham (se også den engelske historien Oliver Twist av Charles Dickens) men Garofoli er ikke hjemme, så Vitalis ber Rémi vente der.
Rémi tilbringer to forferdelige timer i Rue Lourcine-huset, og snakker med en annen jevnaldrende gutt, Mattia, som Garofoli mener er alt for dum og ute av stand til å arbeide for ham. Når de andre guttene og Garofoli endelig kommer tilbake, blir Rémi vitne til hvor forferdelig Garofoli misbruker guttene: han slår og sulter dem. Når Vitalis kommer tilbake og ser hvordan guttene blir pisket, tar han med seg Rémi vekk derfra. Men den natten kollapser Vitalis og Rémi i snøstormen under et gjerde, etter å ha mislykkes med å finne ly. Rémi våkner opp i en seng, med folk som står rundt ham: en mann, gartneren Pierre Acquin, to gutter Alexis og Benjamin, og to jenter Étienette og lille stumme Lise. Rémi får vite at Vitalis er død. I et forsøk på å finne identiteten hans tar politibetjentene Rémi med til Garofoli, som avslører sannheten: Vitalis pleide å være den berømte italienske sangeren Carlo Balzani. Men når han ble eldre, mistet Vitalis stemmen og var alt for stolt til å synge i mindre lokaler, og forandret sin egen identitet til Vitalis.
Familien lar både Rémi og Capi flytte inn hos dem. Rémi blir spesielt glad i Lise. Han lærer henne å lese, og spiller harpe for henne. Rémi begynner å arbeide som gartner, og to år med hardt arbeid følger. Så ødelegger en forferdelig haglstorm glasset i drivhuset, og Acquin står i gjeld til mannen han lånte penger av for å grunnlegge virksomheten sin. Acquin klarer ikke betale, og alle barna blir derfor sendt til en rekke onkler og tanter - spredt over flere forskjellige franske byer. Selv om de andre barna insisterer på at Rémi også tilhører familien, er det ingen av onklene og tantene som er villige - eller i stand til - å ta seg av Rémi også. Rémi må derfor ta med seg harpen sin, og reise videre på egen hånd. Rémi bestemmer seg for å reise videre sørover mot Fontainebleau. Men han har ikke gått lenge før han møter en ny følgesvenn, Mattia, gutten som tidligere bodde i Garofoli-huset.
Garofoli har havnet i fengsel, etter å ha slått en annen gutt til døde. Mattia viser seg å være en begavet fiolinist, og kan også spille andre instrumenter. Han kan også enkelte andre triks, fordi han tidligere arbeidet for et sirkus. Guttene gjør det bra ved å opptre i bryllup, og på forskjellige festivaler. I løpet av reisene besøker de Alexis Acquin, som nå bor sammen med sin onkel Gaspard i gruve-byen Varses, og arbeider i gruven sammen med onkelen. Når Alexis blir skadd, og er ute av stand til å arbeide for en periode, melder Rémi seg frivillig til å erstatte ham. Men en dag oversvømmes gruven av vann. Syv gruve-arbeidere, inkludert onkel Gaspard og Rémi, blir fanget. De venter på å bli reddet, men har ingen anelse om hvor lang tid de blir nødt til å være der. En av mennene tilstår en forbrytelse, klandrer seg selv for denne katastrofen, og begår selvmord.
Qu Xiaoming
Qu Xiaoming (født 8. desember 1986) er en kinesisk roer. Han representerte Kina under Sommer-OL 2008 på hjemmebane i Beijing, der åtterbåten hans ble nummer 7 i finalen.
Førerkabin
Førerkabinen (engelsk: cockpit, flight deck) beskriver et område i et fly der den operasjonelle virksomheten finner sted. Selve oppsettet er avhengig av hvilken type operasjon flygingen primært opererer i. Er flyet konstruert for privat flyging, ikke ervervsmessige operasjoner, er det kun krav til en pilot. Brukes flyet til kommersielle operasjoner med passasjerer er det krav til to flygere. Den ene opererer som fartøyssjef (kaptein) i venstre sete og styrmann (first officer) i høyre setet. Førerkabinen er delt i to og samme instrumenter er tilgjengelig for begge piloter. Systemet er også todelt. Dersom det ene systemet skulle gå ned har men et reserve. Fly med to motorer klarer å operere selv om den ene motoren skulle stanse. Instrumenteringen har gått fra «klokker» (eldre analoge visere) til glasscockpit (all informasjon samlet på en skjerm) for å gjøre arbeidsmengden mindre på flygerne. Informasjonen fremkommer i form av «tapes». I tillegg er det nå RNAV-systemer som baseres på GPS-signaler. Kombinasjonen av eldre systemer og nye har gjort flysikkerheten markant bedre de siste tiårene. I gamle dager navigerte man med Loran system (Krysspeiling) og fyr, NDB (Non directional beacon), før mer moderne navigasjonshjelpemidler som VOR (Very high Omni Range) som gir informasjon om hvilken radial man befinner seg på. Man har også ILS (Instrument Landing System) som benyttes ved innflyging med retning og høyde referanse.
På småfly brukes i blant sittebrønn om det enkelte setet i førerkabinen, eller på fly med åpen førerkabin (uten tak).
Gjøvik tingrett
Gjøvik tingrett var en førsteinstansdomstol under Eidsivating lagdømme, fra 2021 overført til Vestre Innlandet tingrett. Tingretten lå på Gjøvik i Innlandet og dekket kommunene Gjøvik, Gran, Søndre Land, Nordre Land, Østre Toten og Vestre Toten i Innlandet og Lunner i Viken.
Tingretten ble opprettet den 1. januar 2009 ved at Toten tingrett og Hadeland og Land tingrett ble slått sammen.