cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gary Neville
Trenerkarriere
Neville ble den 14. mai 2012 ansatt som assistenttrener for, under ledelse av Roy Hodgson , en jobb han hadde fram til Hodgson gikk av i 2016. Han var trener for den spanske klubben Valencia fra 2. desember 2015 til 30. mars 2016.
Karriere som spiller (alle turneringer)
Per 10. desember 2009
Citroën Berlingo
Citroën Berlingo er en bilmodell produsert av den franske fabrikanten Citroën siden 1996. Den er bygget på samme plattform som Peugeot Partner og det er kun noen små kosmetiske forskjeller på de to modellene.
Bilen finnes i både som personbil og varebil. Den har en 1,4 liters bensinmotor på 75hk, 1,6 liters på 110hk, 1,6HDi diesel på 70hk eller 1,6HDi med 90hk. I perioden 1998–2005 ble Citroën Berlingo også produsert som elbil.
Nepoidea
Nepoidea er insekter som lever i ferskvann, som rovdyr. De tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Foruten tegene består nebbmunnene av plantesugere (Homoptera). Nepoidea omfatter to familier, vannskorpioner (Nepidae) og kjempevannteger (Belostomatidae).
De fleste artene av Nepoidea finnes i varmere strøk. Bare et par arter finnes i Norge.
Utseende
Nepoidea er mellom 9 – 120 mm lange, noen arter i slekten Lethocerus er de største av alle nebbmunner.
Foran på, på undersiden av hodet, har de en flerleddet sugesnabel.
Nepoidea er lett gjenkjennelige på de kraftige frambeina som er fangstorganer med sigdformede legger. Hodet er forholdsvis lite med store fasettøyne og nesten usynlige antenner, sugesnabelen middels lang. Underfamilien Nepinae er flate og ligner på visne blader, mens underfamilien Ranatrinae er lange og tynne og pinnelignende. I begge tilfeller er de godt kamuflert og ikke lette å oppdage. Kjempevannteger (Belostomatidae) er vanligvis avlangt ovale og litt flate.
Levevis
Nepoidea finnes i ferskvann, i dammer og sakterennende bekker.
De ånder gjennom haletrådene, et par rør, som finnes bakerst på bakkroppen. De fungerer en slags snorkel eller et pusterør. Pusteorganet stikkes opp igjennom vannoverflaten når dyret skal puste. Dette røret er meget langt hos vannskorpioner, kortere hos kjempevannteger. De fanger vanligvis byttet ved å sitte stille og vente på at det skal komme innenfor rekkevidde, griper det så med de spesialiserte forbeina. Nepoidea er nebbmunner, det vil si at de har sugende munndeler, som de bruker til å suge i seg næring med. De er rovdyr og lever av andre mindre dyr, som de fanger og holder med de lange og kraftige frambeina, mens de suger ut kroppsvæsken. Spyttet inneholder enzymer som løser opp byttedyrets vev, slik at tegen kan drikke det som en suppe. Sugesnabelen kan også brukes til å gi smertefulle stikk om man plukker dem opp.
Nepoidea har, som alle nebbmunner, ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier.
Systematisk inndeling / europeiske arter
Familien  er systematisk plassert i gruppen Nepomorpha, sammen med: Kjempevannteger, Ochteridae, Paddeteger, Buksvømmere, Aphelocheiridae, Potamocoridae, Vannrøvere, Ryggsvømmere, Pleidae og Helotrephidae
Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på ...oidea.
Norsk entomologisk forening har også utgitt en rekke Insekttabeller. Dette er små og billige hefter der en kan bestemme insekter til artsnivå. Et av heftene (se kilde) tar for seg de norske vannskorpionene.
Louison Bobet
Louison Bobet (født 12. mars 1925, død 13. mars 1983) var en fransk profesjonell syklist. Han er en av kun åtte syklister, som har vunnet Tour de France tre ganger eller mer, og han var også den første til å vinne rittet tre år på rad (1953–1955).
Bobet vant blant annet det franske mesterskapet i landeveissykling (1950 og 51), Milano-San Remo (1951), Lombardiet rundt (1951), Criterium International (1951 og 52), Paris-Nice (1952), VM i landeveissykling (1954), Flandern rundt (1955), Dauphiné Libéré (1955), Luxembourg rundt (1955), Paris-Roubaix (1956) og Bordeaux-Paris (1959).
Eremittkreps
Eremittkreps er en gruppe tifotkrepser som mangler både ytre skall og tydelig segmentering på bakkroppen. De fleste artene kompenserer for dette ved å bo i tomme sneglehus, men noen bruker også sjøanemoner eller svamper som vern mot rovdyr. Hos denne familien er høyre klo større enn venstre, og de siste to parene med gangbein er reduserte.
Selve ordet «eremitt» kommer fra gresk eremos som betyr «eneboer». Dette viser til at eremittkrepsen antas å leve alene, noe som vanligvis ikke stemmer. De fleste artene i denne familien har nemlig utviklet mutualistiske former for symbiose med en eller flere andre arter, f.eks. er den norske bernhardkrepsen (Pagurus bernhardus) ofte funnet med sjøanemoner, hydroider, svamp eller flerbørstemarker.
Stockholm (New York)
Den ble grunnlagt i år 1806 og hadde 3 593 innbyggere i 2000.
Konkani
Konkani er et indoarisk språk som snakkes i India, hovedsakelig i delstaten Goa, der det er offisielt språk, men også på Indias vestkyst av små minoritetsgrupper.
Links (golfbane)
Links er den eldste typen golfbane og ble først utviklet i Skottland, golfens hjemland. Linksbaner ligger ved kystområder, på sandet jordsmonn og ofte blant sanddyner, med få vannhindere og få (ofte ingen) trær. Dette gjenspeiler både naturen i landskapet der spillet oppstod og det faktum at banearkitekter på den tiden hadde begrensede midler til rådighet, samt at graving måtte gjøres for hånd og derfor ble holdt til et minimum.
Linksbaner er mest vanlig i Storbritannia, spesielt i Skottland, og Irland. The Open Championship spilles alltid på links, og dette skiller den fra de andre major-turneringene, som holdes i USA. Det finnes også noen linksbaner i andre land, inklusive baner i USA som Pebble Beach Golf Links i California (Stillehavet) og Whistling Straits i Wisconsin (Michigansjøen).
Berømte linksbaner
De fleste av de mest berømte linksbanene ligger i England, Skottland og Irland og Nord-Irland. Blant disse er:
Lista över golftermer
Tillitsvalgt
Tillitsvalgt er en person valgt til tillitskvinne eller tillitsmann av en gruppe for å være gruppens talsperson. Personen blir gjerne et bindeledd i kommunikasjon mellom ulike nivåer i et hierarki. Den tillitsvalgte trenger ikke å ha medlemstilhørighet av gruppen, men det er vanlig. En tillitsvalgt er forventet å tale gruppens interesser, og fronte gruppen i situasjoner som krever forhandlinger. En slik gruppe er gjerne en organisasjon av arbeidstakere eller medlemmer av ulike typer interesseorganisasjoner. Den tillitsvalgtes rolle er dermed ikke helt ulik rollen til en lagkaptein på et idrettslag.
Et system med bruk av tillitsvalgte er særlig innarbeidet i arbeidslivet. Arbeiderbevegelsen har interesse av at den tillitsvalgte får innflytelse på deres vegner i organisasjonen. I den norske arbeidsmiljøloven forutsettes det flere steder at de ansatte skal være representert gjennom egne tillitsvalgte. Den tillitsvalgte vil vanligvis i denne sammenheng være valgt av de fagorganiserte arbeidstagerne, og komme fra egen organisasjon. Tariffavtaler mellom arbeidsgiver og arbeidstaker inneholder ofte særlige bestemmelser som skal verne den tillitsvalgte mot usaklig oppsigelse fra arbeidsgiverens side. Den tillitsvalgte har i en slik avtale også plikt til å gjøre sitt beste for å bidra til et rolig og godt samarbeid på arbeidsstedet.
Fylkesvei 989 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 989 i de følgende fylkene:
Hildegard Knef
Hildegard Knef (IPA: kneːf) (født 28. desember 1925 i Ulm i Tyskland som Hildegard Frieda Albertine Knef, død 1. februar 2002 i Berlin) var en tysk skuespiller, chansonsanger og forfatter. Fra 1948 til ca 1968 kalte hun seg utenfor det tyskspråklige område Hildegarde Neff.
Bakgrunn
Knef begynte som 15-åring en utdannelse som tegner ved Ufas filmstudioer i Berlin. I ble hun lagt merke til av Ufas filmsjef Wolfgang Liebeneiner og ble fra da styrt i retning av skuespilleriet.
Filmskuespiller
Hun var et sykelig underernært «krigsbarn» da hun som før hun var 20 år gjorde filmdebut i nazistenes progandafilmer, blant annet Unter den Brücken (1944), Fahrt ins Glück (1945), mens Det tredje rike var på vei mot sin undergang. Hun forelsket seg i en av toppene innen den tyske filmindustrien, Ewald von Demandowsky, som forøvrig også var en av Goebbels' favoritter. Da hennes elskede ble sendt av sted til fronten for å kjempe mot de invaderende sovjetstyrkene, fulgte Knef med ham forkledt som gutt. Begge to ble tatt til fange av russerne. Knef klarte å flykte, men så aldri igjen sin elskede.
Knef fikk sitt gjennombrudd på filmlerretet i 1946 i Die Mörder sind unter uns (Morderne er blant oss) og hadde også suksess i Die Sünderin (Synderinnen) i 1951, hvor hun gjorde en skandaløs nakenscene.
Hun opptrådte i amerikanske filmer, bl.a. i Decision Before Dawn (Avgjørelse ved daggry, 1951) og The Snows of Kilimanjaro (1952).
Sanger
Knef hadde en betydelig karriere som visesanger og artist. På 1960-tallet begynte hun en ny karriere som chansonsanger. Hun fremførte sine egne tekster med sin meget særpregede stemme. I 1971 fortalte hun helt åpent om sine opplevelser fra andre verdenskrig i Der geschenkte Gaul, som ble en storselger. Den ble oversatt til norsk med tittelen Jeg lever i 1972.
Etter sin debut som chansonsanger ble hun rammet av kreft og gikk igjennom et sekstitalls operasjoner. Sykdomstiden beskriver hun i sin andre bok, Das Urteil oder der Gegenmensch (1975).
Knef var gift tre ganger og hadde en datter født i 1968 fra sitt andre ekteskap med den britiske skuespilleren David Cameron.
Fylkesvei 993 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 993 i de følgende fylkene:
Korjakisk
Korjakisk (også kalt nymylani) er et tsjukotko-kamtsjatkansk språk som snakkes av korjakene i Russland.
Spelet om Heilag Olav
Spelet ble første gang satt opp i 1954 på initiativ fra lensmann Jon M. Suul og sogneprest Anton Sætevik. Teksten er skrevet av Olav Gullvåg, mens musikken er komponert av Paul Okkenhaug. Spelet mottok Nord-Trøndelag fylkes kulturpris i 1994. Til sammen har over 800,000 sett forestillingene, i 2002 ble de fire forestillingene sett av 22,200.
Innhold
Stykket handler om kong Olavs ankomst til gården Suul bare noen få dager før han ble drept i slaget på Stiklestad i 1030. Det er en blanding av fri dikting og gjengivelse av scener fra Snorre Sturlasons Olav den helliges saga i Heimskringla.
Stykket handler om brytninga mellom de hedenske skikkene og overgangen til kristendommen. Stykket omhandler historiske personer såvel som oppdikta personer.
Historiske personer i spelet er
Framføring
Initiativet fra lensmann Jon Suul i Verdal gjaldt opprinnelig et mindre spelstykke til et slektsstevne i grenda Sul. Da stykket forelå fra forfatter og komponist, viste det seg at det trengte en større arena, og fremføringen ble derfor flyttet til amfiet på Stiklestad. Spelet ble satt opp i 1954 og 1955 under navnet Føre slaget (Natterast på Sul).
I 1956 og 1957 ble den spede speltradisjonen på Stiklestad videreført ved at operaen Arnljot om Arnljot Gelline av Wilhelm Peterson-Berger ble framført av teaterlaget Frøsøspelen fra Østersund. I årene 1958 og 1959 ble stykket Olavsbilete av Ella Anker framført på den samme scenen. Amund Rydland hadde regi på dette, og Finn Kvalem spilte hovedrollen. I 1960 hadde Gullvåg bearbeidet teksten til også å omhandle dagen etter slaget, og Spelet ble igjen framført, denne gang med tittelen Stiklestad. I 1961 hadde Gullvåg bearbeidet teksten ytterligere, og spelet ble da framført med det nåværende navn. Det er siden framført årlig, med unntak av i 2020 og 2021 da det ble avlyst på grunn av koronapandemien. De enkelte regissører setter sitt eget preg på forestillingen, slik at den varierer fra år til år.
Flere hundre av bygdas befolkning er med i frivillighetsapparet hver sommer. Frivillighetsapparatet i Spelet om Heilag Olav er organisert gjennom et nemndsapparat med Spelnemnda som øverste instans, nemnda er oppnevnt av Verdal kommune. Som vanlig er for slike friluftsspill, er det en blanding av profesjonelle utøvere og frivillige. Statistene er organisert i Norsk hærmannsforbund og Verdal teaterlag.
Hans Johan Sagrusten
Hans Johan Sagrusten (født 9. juni 1970) er en norsk teolog, prest og dikter. Han er forlagssjef i Det Norske Bibelselskap og er en av oversetterne bak den nyeste norske bibeloversettelsen Bibel 2011.
Sagrusten har utgitt diktsamlingene Dua over Jordan (2000), Haustsong (2003) og Evangeliesonettar (2012). I 2014 utgav han en bok om de eldste manuskripene til Bibelen, Det store puslespillet, etterfulgt av Det store puslespillet II (2016). I 2017 utgav han boka Den skjulte skatten om Aslak Bolts bibel.
Fylkesvei 995 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 995 i de følgende fylkene:
Bjarni Þór Viðarsson
Bjarni Þór Viðarsson (født 5. mars 1988 i Reykjavík) er en islandsk fotballspiller. Han spiller for Everton FC.
Ludwig Gies
Ludwig Gies (født 3. september 1887 i München, død 27. januar 1966 i Köln) var en tysk billedhogger, medaljedesigner og kunstprofessor.
Arbeidene hans kjennetegnes av et dels kubistisk, dels senekspresjonistisk uttrykk med bisarrt plasserte relieffer og flater. I medaljene utpreget han seg ved en særlig sans for fargetoner og sjatteringer i bronse.
Ett av hans mere kjente verk: Krusifiks for Lübeckerdomen fra 1921, ble ødelagt av nazi-regimet da han ble erklært som entartet. Hans versjon av den tyske riksørnen fra 1953 finnes i plenumssalen i den tyske Bundestag-bygningen i Berlin. (Kjelenavn på folkemunne:«Den feite høna»).
Anna Friel
Anna Louise Friel (født 12. juli 1976 i Rochdale, England) er en britisk skuespiller. Hun er kjent for sin rolle som Charlotte Charles i TV-serien Pushing Daisies.
Ludwig Gies
Han fikk sin kunstutdannelse i München, med lærere som Heinrich Waderé og Balthasar Schmitt. Fra 1912 til 1918 var han fri kunstner, til han fikk stilling ved kunstindustrimuseet i Berlins kunstskole (Per i dag Universität der Künste Berlin). Der ledet han klasse for stempelskjæring og modellering for gullsmeder og siselører og fra 1924 av klasse for plast i Vereinigten Staatsschulen für Freie und Angewandte Kunst.
Anna Friel
For tiden (2015) er Friel i et forhold med skuespilleren Rhys Ifans. Hun spiller hovedrollen som Marcella i den britiske serien Marcella.
Ludwig Gies
Da nazistene overtok makten i Tyskland, fikk han problemer både fordi han var kritisk, og fordi han forsvarte å ha jødiske elever. Han ble sparket fra kunstakademiet i 1937, og fratatt posisjonen som lærer i 1938. To av hans skulpturer er registrert beslaglagt.
Han designet korvinduet i Essener Münster i perioden 1959 til 1962.
Han fikk det Store forbundsrepublikk-fortjenesteskorset i 1957.
Lars Lien
Lars Lien er navnet til flere personer:
Ludwig Gies
Han er gravlagt på Melaten-Friedhof i Köln.
Æresstiftelse
LETTERstiftelsen deler årlig ut et stipend ved navn «Ludwig Gies-stipendet» for billedhoggere og medaljører.
Kui
Kui er et dravidisk språk som snakkes i India.
Eremittkrepsene
Eremittkrepsene er en roman skrevet av den norske forfatteren Anne B. Ragde. Boken, som ble utgitt første gang i 2005, er den andre av tre i en trilogi om familien Neshov fra Byneset i Trondheim. De andre bøkene er Berlinerpoplene (2004) og Ligge i grønne enger (2007). De første bøkene er dramatisert for teater og fjernsyn.
Bernkastel-Kues
Bernkastel-Kues er en liten by midt i Moseldalen i delstaten Rheinland-Pfalz. Byen er en av Tysklands mange dobbeltbyer, og er forent med bru over Mosel siden 1905. I Kues finnes den eldste kjente bosetningen i Moseldalen, fra steinalderen (4000-3000 før vår tidsregning.) Over Bernkastel ligger restene av borgen Landshut. Den vart bygd av erkebiskop Heinrich von Vinstingen i 1277, og ødelagt av en brann i 1792. Bernkastel har en flott markedsplass med gamle bygninger rundt, bla. er rådhuset i renessansestil fra 1608. Kues er kjent som fødestedet for vitenskapsmannen Nikolaus von Kues. Bernkastel-Kues har stor vinindustri, og er mest kjent for fruktige og søte Riesling-viner.
Matthew Luo Duxi
Matthew Luo Duxi (født 2. juli 1919 i Renshou fylke i Sichuan i Kina, død 4. desember 2009) var katolsk biskop i bispedømmet Leshan (kurienavn: Kiating) i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina.
Liv og virke
Ventetiden skulle bli lang, og i den perioden ble han underlagt myndighetenes administrative kontroll fra 1958 til 1972.
Men i 1981 oppfordret den vatikanutnevnte biskop Paul Deng Jizhou av Leshan ham til å gå tilbake til kirkelig tjeneste, og presteviet ham i 1983.
Han ble utnevnt til generalvikar av Leshan av biskop Deng i 1987. Biskop Deng døde i 1990. Den 21. september 1993 ble han selv ordinert til biskop av Leshan, med biskop John Chen Shizhong av Yibin som hovedkonsekrator.
Utvelgelsesprosessen var etter de kinesiske myndigheters system, der pavelig mandat ikke var ønsket. Den er i form demokratisk, selv om det ofte legges føringer som ikke fremgår av formalitetene.
Prosessen startet i desember 1992, da fem kandidater ble nominert av en gruppe på elleve personer: Syv prester, to lekfolk og to representanter for det offentlige rådet for religiøse anliggender. I april og mai stemte to distinkte grupper separat: Bispedømmets prester, og de lokale lederne for den kinesiske patriotiske katolske forening. I denne runden ble tre av de fem eliminert, og ved en siste avstemning ble fader Luo valgt med 21 av 28 stemmer.
Den nye biskopen har på et senere tidspunkt innhentet pavelig approbasjon.
Da han tiltrådte, hadde antallet katolikker i Leshan etter noen fordoblinger steget til 30 000, i tyve menigheter. I 2007 var tallet 40 000.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Aslak Fitjaskalle
Ved slaget i Soknasundet 21. desember 1028 mellom Skjalgsson og Olav den hellige, var Erling den siste som stod igjen, da kongen ville gi ham  grid sa Olav til Erling: «Du vender ansiktet til i dag, Erling,» hvorpå Erling svarer: «Ansikt til ansikt skal ørner klorest!» Olav merket han i kinnet med øksen sin og sa «Merkest skal han, kongssvikeren!» Da sprang Aslak Fitjaskalle frem hogg øksen i hodet på Erling så den sto ned i hjernen. Det var straks et banesår, og Erling mistet livet der. Kongen skal da ha sagt: «Nå hogg du Norge ut av hånden min», og siktet til at Erlings støtte var så viktig at det drapet kom til å koste ham tronen.
Aslak ble senere drept av Erlings dattersønn Vigleik Arnesson.
Dafydd ap Gwilym
Bakgrunn
Dafydd var en av de rundt 150 dikterne en vet om som tilhørte Beirdd yr Uchelwyr – hoff-poetene til den walisiske-talende land-adelen etter at den siste prinsen over en uavhengig Wales, Llywelyn ap Gruffudd, falt i 1282 og en institusjonalisert hoff-poesi rettet mot prinsene falt bort. Beirdd yr Uchelwyr-tradisjonen erstattet et ansett og sterkt regulert sosialt system for produksjon av hyldningspoesi; i de over 300 årene den varte fikk aldri bardene samme status som de tidligere hadde, og tradisjonen døde ut etterhvert som adelen ble mer og mer anglifisert. Uten deres tidligere stilling som hoff-skalder ble bardene etterhvert tvunget til å leve som vagant-poeter tilsvarende den samtidige dikterkulturen på kontinentet. Noen av de senere eisteddfoder på 1500-tallet var sammenkalt nettopp med hensikt å stramme til de bardiske formene slik at man kunne skille ut alminnelige landstrykere og andre som man mente ikke var verdig tittelen «bard». Men Dafydds produksjon tilhører en tidligere periode, da tomrommet etter prinsenes hoff-poesi ga store muligheter for omdisponeringer i dikteriske tradisjoner når det gjaldt både temaer og metriske former. Dafydd kan også ses i kontekst av den kontinentale trubadur-fiktningen og minnesang.
Liv
Dafydds liv har vært behandlet i detalj av mange forfattere, men en har ikke mye å gå ut fra om man ikke tyr til interne detaljer i diktene. Han kom fra en adelig familie som i flere generasjoner hadde tjenestegjort som embetsmenn under den engelske kronen, men som samtidig kunne vise til flere walisiske barder som forfedre. Man går ut fra at han hadde adgang til både en dikterisk kompetanse formidlet av familien og et kjennskap til den anglo-normanniske kulturen gjennom familiens kontakter. Disse forhold blir illustrerende for det kjennskap både til den bardiske tradisjonen i Wales og til den kontinentale trubadur-tradisjonen som begge dominerer hans produksjon. I denne syntesen produseres en fleksibel og nyvinnende poetisk stemme.
Han beskriver seg selv i diktene som en av clêr (tilsvarende de kontinentale clerici vagantes). Diktene viser at han hadde et inngående kjennskap til de fleste områder i Wales; det er tydelig at han har reist en god del. Diktene viser dessuten at han hadde dypere sosial omgang med i hvert fall en del samtidige diktere i Wales, samt i hvert fall én økonomisk sponsor – Ifor Hael av Maeseleg, og med flere kvinner som han var forelsket i.
Produksjon
Sammen med sine samtidige utviklet Dafydd ap Gwilym en ny metrisk form: cywydden. Den var en videreutvikling av en tidligere – og i prinsenes hoff-poesi underkjent – form, kalt traethodl. Denne besto av linjer med 7 stavelser hver i parrim. Den ble så påført krav om det metriske systemet cynghanedd i hver linje og kontrasterende trykk på sluttstavelsene i hvert linjepar. Samtidig som den dermed gjorde en tidligere diktform strammere, ble cywydden som erstatning for andre dominante former som awdl og englyn en form som med sin jevne metriske struktur egnet seg godt til fleksibilitet både i utviklingen av lengre syntaktiske oppbygninger og i tema. Spesielt viktig for cywydd-formen var en tematisk overgang fra en hyldningspoesi som var sterkt knyttet til skaldens økonomiske situasjon, til friheten til å behandle nye temaer – først og fremst romantisk kjærlighet.
Dikt om kvinner og om kjærlighet dominerer Dafydds produksjon, som for det meste er skrevet i jeg-form, med dikteren selv som forteller. Ofte brukes slike romantiske situasjoner som utgangspunkt for detaljerte natur-beskrivelser og av og til for betraktninger av mer filosofisk eller sosial karakter. Dafydd fikk i hvert fall fort status som naturens og kjærlighetens dikter i den walisiske litteraturen. Begge temaer forekommer hyppig ellers i denne litteraturen, også fra tidligere, men hos Dafydd blir de dominerende for nesten hele hans produksjon.
Det univers som Dafydds produksjon presenterer er hverdagslig; visjonen er ofte svært innsiktsfull, for eksempel når den beskriver naturfenomener; og de emosjonelle registre som det spilles på spenner over blant annet religion, erotikk, humor, respekt, harmoni, aggresjon osv. Han bruker cywydd-formen på en virtuos måte (ofte med ekstra ornamenter i form av linjerekker som alle starter med samme konsonant, osv.). Han viser en stor kjennskap til språkets nivåer med bruk av flertydigheter og en stilistisk variasjon fra det arkaiske til det muntlige. Han bruker også gjerne referanser til walisiske og utenlandske tradisjoner.
Båndhavørn
Båndhavørn (Haliaeetus leucoryphus) er en fugl. Arten er observert i Norge, men hekker ikke her.
Shanghai Longhua lufthavn
Shanghai Longhua lufthavn (kinesisk: 上海龙华机场) er en flyplass i bydistriktet Xuhui sørvest for sentrum i Shanghai i Folkerepublikken Kina, ved bredden av elven Huangpu.
Den betjener allmenn flytrafikk og benyttes også til politi-, brann- og redningsinnsatser sørvest for byen.
Flyplassen ble åpnet i 1930-årene med en sirkelrund art deco-terminal og var Shanghais flyplass til 1950-årene, da Shanghai Hongqiao internasjonale lufthavn. Den forble i kommersiell bruk til 1966.
Arne Fjellberg
Arne Fjellberg (født 7. april 1946) er en norsk entomolog og dr. philos.. Han har arbeidet innen systematikk, biogeografi og økologi i nordområdene, særlig innen leddyrgruppen spretthaler, og regnes som spesialist på holarktiske collemboler (spretthaler).
Fjellberg ble ansatt ved Universitetet i Tromsø i 1982, med ansvar for Tromsø museums samling av insekter, en stilling han hadde frem til 1991. Senere flyttet han til Tjøme i Vestfold og fortsatte sitt arbeid på spretthalene, samt edderkoppdyr og insekter generelt. Dette har resultert i en rekke vitenskapelige publikasjoner.
Elizabeth Smylie
Elizabeth Smylie (født 11. april 1963 i Perth) er en tidligere profesjonell australsk kvinnelig tennisspiller.
Smylie har vunnet tre Grand Slam-titler og en olympisk bronsemedalje i løpet av sin tenniskarriere. Hun vant doubleturneringen for damer i Wimbledon i 1985 sammen med Kathy Jordan. Og i 1990 vant hun mixeddoulen i US Open sammen med Todd Woodbridge og året etter vant hun mixeddoublen i Wimbledon da sammen med John Fitzgerald. Under OL 1988 tok hun bronse i damedoublen sammen med Wendy Turnbull.
MGPjr
Melodi Grand Prix Junior, offisielt MGPjr, er en norsk låtskriver- og sangkonkurranse for barn og unge fra 8 til 15 år med musikk som hobby. Norsk rikskringkasting arrangerer konkurransen, og den første utgaven gikk av stabelen i 2002. Den norske konkurransen er basert på danske MGP, som Danmarks Radio (DR) startet i 2000. I 2002 tok DR initiativet til skandinavisk finale og inviterte Norge og Sverige til å delta. Dette ble startskuddet for norske MGPjr. Konkurransen er også inspirert av Melodi Grand Prix, der artistene må være 16 år for å delta. Fra 2010 har MGPjr hatt et tett samarbeid med UKM.
Deltakelse
For å delta må artistene og låtskriverne være registrert i folkeregisteret mellom 8 og 15 år. Barna må lage sin egen sang med norsk, nynorsk eller samisk tekst og deretter sende den inn til NRKs åpne konkurranse.
Etter to juryrunder plukkes et utvalg av bidragene til å delta på prøvesynging (audition). Etter prøvesyngingen velges til slutt ti av sangene til å delta i finalen i Telenor Arena. NRK hjelper også deltakerne med arrangement og framføring. Antall innsendte bidrag har økt siden starten, og i 2016 kom det inn 1312 bidrag til MGPjr – langt høyere enn de voksnes Melodi Grand Prix, som fikk inn rundt tusen låter samme år. I 2019 kom inn hele 1357 innsendte bidrag som er største påmeldingsantall for MGPjr så langt.
Kåring av vinner
NRK har brukt ulike metoder for å velge vinneren av MGPjr opp gjennom årene. Det første året var det én avstemningsrunde, der resultatet ble avgjort av en fagjury og seernes telefonstemmer. Fra 2003 har det vært to avstemningsrunder, en førsterunde og en superfinale. I 2003 valgte en fagjury ut fire av sangene til å delta i superfinalen, men fra 2004 har tv-seerne og radiolytterne stemt fram fire av sangene til superfinalen. I superfinalen framføres sangene på nytt, og publikum stemmer nok en gang via telefon eller internett. Fra 2018 var det bare mulig å stemme gjennom NRK Supers app «Svar-o-meter», der hver seer hadde et begrenset antall stemmer.
Internasjonale konkurranser
Det var Danmark som først fikk ideen om et Melodi Grand Prix for barn og unge, og den første MGP Nordic ble arrangert i Danmark i 2002. Konseptet ble deretter plukket opp av Den europeiske kringkastingsunionen som lanserte Junior Eurovision Song Contest (JESC) i 2003.
De skandinaviske landene droppet MGP Nordic og deltok i JESC til og med 2005. Året etter trakk Skandinavia seg fra JESC og begrunnet avgjørelsen med at konkurransen legger for stort press på de deltakende barna. I stedet startet NRK, DR og svenske SVT opp igjen MGP Nordic i 2006, og Finland ble med i 2007, slik at det ble en nordisk finale. I 2010 ble imidlertid den nordiske konkurransen avlyst og har ikke blitt arrangert siden. Årsaken var at Danmark ønsket å satse på sin nasjonale finale, mens SVT la sin nasjonale konkurranse, Lilla Melodifestivalen, på is.
Annerledes utgave i 2020
2020-konkurransen ble litt annerledes enn det den skulle være. For den skulle opprinnelig vært den 23. mai 2020, men bare to måneder igjen før konkurransen ble konkurransen flyttet på grunn av koronaviruspandemien. Den 20. mai ble det kunngjort at den nye datoen var 22. august. Men det var ingen publikummere i salen i Oslo Spektrum.
Priser og nominasjoner
Under Gullruten 2023 vant Selma Ibrahim klassen beste programleder underholdning for MGPjr 2022. I tillegg er TV-sendingen blitt nominert til ytterligere fem Gullrute-priser: beste kvinnelige programleder under Gullruten 2013 (Margrethe Røed), årets TV-øyeblikk for «BliMe'dansen» under Gullruten 2016 og i tre klasser under Gullruten 2018: beste barne- eller ungdomsprogram, beste flerkamerateam og årets innovasjon (Erlend Jones Solfjeld og Kasper Mærli for lysapp).
Planlagt pause
Bare dager etter at 2022-utgaven var over, annonserte NRK endringer i formatet til MGPjr, og satte dermed fremtiden til konkurransen i fare.
Endre Ruset
Endre Ruset (født 1981 i Molde) er en norsk forfatter. Han debuterte som lyriker i 2001. Tematikken i poesien, som har sparsomt med rim og tegnsetting, dreier seg gjerne rundt barndom, mellommenneskelige forhold og erotikk.
Ruset er utdannet ved Molde videregående skole, Buskerud Folkehøgskole, Skrivekunst-akademiet i Hordaland og Universitetet i Bergen.
Han har i likhet med sin far, forfatteren Arne Ruset, vært involvert i Bjørnsonfestivalen. I desember 2008 overtok Endre Ruset som kunstnerisk leder for Norsk Litteraturfestival.
Sammen med Peder Samdal er han redaktør av det nettbaserte tidsskriftet Olympiastadion.
Marineregimentet
Marineregimentet var et dansk-norsk marineinfanteri som ble opprettet i 1672 og hadde garnison på Flådestation Glückstadt i byen Glückstadt, grunnlagt av Christian IV i 1617 ved Elben i Holstein.
I tiden før grunnleggelsen av regimentet hadde danske marinefartøyer alltid en gruppe regulære soldater ombord, hvis oppgave var å beskytte dekk og rigg, samt å borde og erobre fiendtlige fartøy.
I 1741 skiftet regimentet navn til Bornholmske infanteriregiment og fikk garnison i Rendsburg i Slesvig-Holsten.
New Zealands geografi
New Zealand ligger i Oseania, sør i stillehavet og sørøst for Australia, og består av to hovedøyer – Nordøya og Sørøya og mange mindre (se Øyer i New Zealand). De mest betydningsfulle av de mindre øyene er Stewart Island, Waiheke Island, Great Barrier Island og Chathamøyene. Landets totale areal er 268 680 km², og landets kystgrense er på 15 134 km.
Klimaet er temperert, med store regionale kontraster. Landet er preget av fjell med sletter langs kysten. 5,8 % av landet er dyrket mark og 6,44 % permanente avlinger. Landets viktigste naturlige ressurser er naturgass, jernmalm, sand, kull, tømmer, vannkraft, gull, kalksten. Det høyeste punktet er Mount Cook, som er 3 724 meter høyt. Det er vanlig med jordskjelv, men disse er som regel ikke alvorlige, og det er vulkansk aktivitet på øyene.
Landets hovedstad er Wellington, den sørligste hovedstaden i verden.
Politisk geografi
New Zealand består av 16 regioner, syv på Sørøya og ni på Nordøya. Det er også et stort antall øyer som ikke ligger innenfor noen administrative grenser. Chathamøyene er ingen region, selv om styret opptrer som en region under Resource Management Act. Kermadec Islands og de sub-antarktiske øyene blir styrt av noen få fra Department of Conservation.
Klima
New Zealand ligger på Jordens sørlige halvkule, og har dermed sommer og vinter motsatt av den nordlige halvkule. New Zealand ligger i nærheten av Antarktis, hvor hullet i ozonlaget er stort, slik at landet er spesielt utsatt for UV-stråling.
Klimaet er temperert, med kalde vintre og svale somre, ganske likt klimaet i Norge. Når vinden kommer sørfra bringer den med seg kald arktisk luft, og på Sørøya kan det derfor forekomme snøstormer på vinteren. På Nordøya er det derimot sjeldent snø, og temperaturen er sjeldent under null, unntatt i høylandet ved vulkanene. Toppen av Ruapehu fungerer som et skisportsted i vinterhalvåret og hovedveien som forbinder Nordøyas sørlige og nordlige del er ofte lukket om vinteren på grunn av snø, ettersom den går gjennom høytliggende områder.
Den vanligste vindretningen i New Zealand er fra vest. Luften i vestavinden kommer fra Tasmania. Ved Tasmania blir vinden varmet opp, og på turen over Det tasmanske hav til New Zealand samler det seg opp mye fuktighet, slik at den er varm og fuktig når den treffer New Zealand. Dersom den treffer fjellkjeden på vestkysten av Sørøya, blir luften presset opp og dermed avkjølt, for å så være årsaken til kraftig land. Dette er årsaken til at landet er meget frodig. Ved sørspissen av Sørøya er det en regnskog ved navn Fiordland. Området er berømt for sine mange dype fjorder med navn som Milford Sound og Doubtful Sound, omgitt av nesten loddrette klippevegger. All nedbøren fører til rikelig av ferskvann, hvilket renner ut til havet gjennom New Zealands mange elver. Den lengste elva er Waikato River på Nordøya. De mest imponerende fossefallene ligger likevel i Fiordland, og forekommer når det regner.
Selv om det regner mye i New Zealand er det ikke mye grunnvann. Det skyldes at det meste regnvannet renner fort over overflatene og ender i havet ved elvene. I New Zealand finnes derfor store sjøer hvor ferskvannet lagres, da vannmangel kan bli et problem på Nordøya sommerstid. Landskapet i New Zealand er kupert, og når det regner voldsomt, kan store jordskred forekomme. Jordlaget er mange steder tynt med klippegrunn like under, og er derfor plantet til med gress, som blir brukt til gressing av sauene. Kun på de flate områdene med bedre jord, som området øst for Mount Ruapehu, blir jorden dyrket med korn, grønnsaker, kiwier, appelsintrær, sitrontrær, vintokker etc.
Havområder
Landet har følgende maritime krav:
Bolas
Bolas fra spansk bola (ball) også kjent som boleadoras er et kastevåpen som består av to eller flere sammenknyttede tauender som ender i hver sin ball eller kule. Ved å kaste på en spesiell måte, kan en stanse et dyr som står eller løper ved at tauene vikler seg rundt bena på det. Rerdskapen er mest kjent som de søramerikanske gauchoenes erstatning for lasso, men har blitt funnet under utgravinger av boplasser fra før spanjolene kom. Spesielt i Patagonia, var de brukt for å fange guanaco og ñandu. Bolas kan lages med fra to til 8 – 9 kuler, avhengig av hva den skal brukes til, hvor og av hvem. Krøtterfangst og småviltjakt fra hesterygg er de vanligste bruksområdene, mens inuitene bruker sin varint til fuglefangst.
Snorene kan være like lange, eller med to korte, med tung vekt i enden og en lengre og lettere. Kasteteknikken kan varieres av en dreven kaster, som enten kan holde i koplingen eller i en kule.
Øvre Vollgate
Øvre Vollgate finnes flere steder:
Björn J:son Lindh
Björn J:son Lindh (født Björn Lindh ; 25. oktober 1944 i Arvika i Värmlands län, død 21. desember 2013 i Nora kommune) var en svensk fløytist, pianist og komponist. Han lagde musikk til flere filmer og TV-serier, blant annet Mannen på taket som ble regissert av Bo Widerberg og Jegerne som ble regissert av Kjell Sundvall.
Carl Wilhelm Scheele
Carl Wilhelm Scheele (født 9. eller 19. desember 1742 i Stralsund, død 21. mai 1786 i Köping) var en svensk farmasøyt og kjemiker. Gjennom sine eksperimenter oppdaget han en rekke grunnstoffer.
Karriere
Etter utstått læretid kom han til apoteker P. M. Kjellström i Malmö, som synes å ha vært en framstående fagmann med en særlig interesse for kjemi. Under oppholdet i Skåne kom han i kontakt med dosent i kjemi og naturalhistorie ved Lunds universitet, Anders Retzius. I 1768 tok Scheele imot en stilling ved apoteket Korpen i Stockholm, idet han regna et liv i hovedstaden som gunstigere for egen forskning. Etter to år i Stockholm arbeidet han som apoteker i fem år i Uppsala, før han i 1775 kom til Köping.
Gjennom sine eksperimenter under tida i Uppsala kom Sceele til å framstille oksygen ved å varme opp kvikksølvoksid; gassen ga han navnet «ildluft». Han utleda også teoretisk at luft besto av én del ildluft til fire deler «brukt luft», dvs. nitrogen. Omtrent samtidig framstilte den britiske kjemikeren Joseph Priestley oksygen etter samme metode. Priestley publiserte imidlertid sine oppdagelser før Scheele, og har derfor fått mest av æren. Scheeles eneste bok Chemische Abhandlung von der Luft und dem Feuer kom i 1777.
Seinere framstilte Scheele grunnstoffene klor (1774), mangan (1774), molybden (1778), wolfram (1781) og barium. Av sammensatte stoff identifiserte han blant annet glyserol, blåsyre, sitronsyre, hydrogensulfid og hydrogenfluorid. Dessuten fant han opp en metode som likner pasteurisering. Liksom mange andre kjemikere arbeidde Scheele under ganske vanskelige og utrygge forhold. Kanskje er dette en årsak til hans tidlige død – i sine beskrivelser av stoffene nevner han fagtradisjonen tro stoffets smak. Mot slutten av livet viste han symptomer på kvikksølvforgiftning. På sjukeleiet inngikk han ekteskap med sin vertinne og enke etter gamleapotekeren, fru Pohl, for å sikre henne eiendomsrett til apoteket. Her døde han så tre dager senere, 43 år gammel.
Carl Wilhelm Scheele beskrives av sine samtidige som en alvorlig og uforstilt mann som aldri søkte lange konversasjoner, men som kunne livne til når vitenskapelige emner braktes på bane, og da begi seg inn i utførlige faglige forklaringer.
Scheelelaboratoriet ved Karolinska sjukhuset i Stockholm er oppkalt etter Carl Wilhelm Scheele.
Den europeiske sentralbank
Forhandlingene om EU-traktaten (Maastricht-traktaten fra 1992), startet i 1988 og omfattet etablering av ØMU og Den europeiske sentralbank. Ved revisjonen av EU-traktaten gjennom Lisboa-traktaten, ble Den europeiske sentralbank gitt rang som en av unionens institusjoner.
Bankens oppgaver er definert i EU-traktaten (konsolidert) Artikkel 13. De viktigste gjøremål fremgår av Traktaten om Den europeiske unions virkemåte Artikkel 282 og følgende. Bankens vedtekter er inntatt i traktaten som protokoll nr 4.
I november 2014 ble ESB ansvarlig for tilsynet av store («systemrelevante») banker i Europa, under ordningen Den felles tilsynsmekanisme (SSM). Det dreier seg om banker med aktiva for mer enn 30 milliarder euro, eller som utgjør minst 20 % av hjemlandets BNP.
Banken har i samsvar med EU-traktaten hovedkontor i Frankfurt am Main. Hovedkvarteret var tidligere i Kaiserstrasse ved Willy-Brandt-Platz i Frankfurt-Innenstadt, men nybygget ved Großmarkthalle i Frankfurt-Ostend ble ferdigstilt i 2014, og åpnet offisielt i mars 2015.
Arkitekten Albert Speer (1934–2017) medvirket til planer for bankens bygninger i Frankfurt.
Yamilé Aldama
Yamilé Aldama (født 14. august 1972 i Havanna) er en sudansk tresteghopper. Hun fikk sudansk statsborgerskap i 2004 etter et mislykket forsøk på å bli fransk statsborger. Som cubansk statsborger vant hun VM-sølvmedalje, og i 2003 satte hun nord- og sentralamerikansk rekord med 15,29.
Norsk Landbruksjournalistlag
Norsk Landbruksjournalistlag (NLJ) er en selvstendig, nasjonal organisasjon som har som formål å øke medlemmenes kompetanse innenfor journalistikk og gi økt kunnskap om landbruk og matproduksjon både nasjonalt og internasjonalt.
Medlemmene arbeider innenfor fagpresse, som frilansere og som kommunikasjonsmedarbeidere i organisasjoner, bedrifter og offentlig forvaltning knyttet til landbruk. Medlemmene dekker alle sider ved jordbruk, skogbruk, hagebruk, naturforvaltning, bygdeturisme, produksjon og omsetning av mat og andre produkter fra landbruket.
NLJ ble stiftet i 1970. Foreningen er tilsluttet International Federation of Agricultural Journalists (IFAJ).
Patrik Sjöland
Patrik Sjöland (født 13. mai 1971) er en svensk profesjonell golfspiller på Europatouren.
Stivhaleand
Stivhaleand (Oxyura jamaicensis) er en monotypisk art i gruppen av skarvender (Oxyurinae) og inngår der som én av seks arter i slekten Oxyura. Arten er egentlig endemisk for Nord-Amerika og deler av Karibia, men fugler i fangenskap har også spredt seg til mange land i Europa, Nord-Afrika og Midtøsten. Dette gjelder blant annet til landene i Skandinavia. Arten regnes som dørstokkart i Norge, der den er oppført med lav risiko i fremmedartslista med bakgrunn i lite invasjonspotensial og middels økologisk effekt.
Taksonomi
Stivhaleand blir som oftest regnet som en selvstendig art, som her. Den foreslåtte underarten ssp. andina, som er en intermediat form mellom spp. jamaicensis og spp. ferruginea regnes opprinnelig å være en hybridform. Populasjonen i Nord-Amerika har blitt foreslått skilt ut som en selvstendig underart under navnet ssp. rubida, men er av tvilsom validitet.
Biologi
Stivhaleand er småvokst og plump i formen, med kort nakke og prominent hode. Arten måler cirka 35–43 cm og har et vingespenn på cirka 53–62 cm. Hannen veier cirka 530–795 g, hunnen cirka 310–845 g.
Hodet har sort hette og nakke. Øynene er rødbrune og mørke. Nedenfor øyene er kinnene hvite. kroppen er rødlig kastanjebrun, som går over til mørkere kastanjebrunt på overbrystet og mer sølvhvit på underbrystet og i buken. Undergumpen er hvit, mens stjerten er brunsvart. De korte undere ekstremitetene og føttene er blåaktig grå. Hunnen er mer rødbrun enn andre hunner i denne slekten, med rødbrune skulderdekkere, mørk rødbrun krone og mattgule kinn og nakke med mørkere spetter. Hun har dessuten er mørk stripe som renner på tvers av kinnene fra underkant av nebbet og bakover. Når hekketiden går mot slutten myter hannen og får såkalt eklipsedrakt, som ligner mer på hunnens fjærdrakt, men også hunnen blir mindre fargesterk etter hekketiden. ungfuglene ligner hunnene.
Stivhaleender er våtmarksfugler som trives i sump, innsjøer, bassenger og myrområder som har rikelig med akvatiske planter og åpne områder i vannet. Arten unngår rennende vann om det ikke er sakteflytende. utenfor hekkesesongen kan arten også oppsøke større innsjøer, brakkvannslaguner, elveos og beskyttede kystområder. I Mexico har arten blitt observert i høyder opp til 2 500 moh.
Arten eter helst akvatiske virvelløse smådyr; hovedsakelig vanninsekter og deres larver, men også små krepsdyr, bløtdyr og ormer, samt frø fra akvatiske planter. Arten dykker mest etter føden og filtrerer bunnslammet, men den beiter også i vannoverflaten ved å skimme vannet. Om vinteren eter den helst om natten, men i hekketiden eter den på dagtid.
I sin nordlige utbredelse tar hekketiden til i april–mai, men dette varierer. I Mexico hekker trolig arten året rundt. Arten er monogam i hekkesesongen, men pardannelsene er kortvarige. Hekkingen foregår som solitære par, men hunnen bygger redet alene, selv om begge velger plassen. Redet er en liten bolle av død eller levende vegetasjon, av og til fôret med litt dun innvendig. Det plasseres på bakken eller på vannet, omgitt av tett vegetasjon. Hunnen legger normalt 6–10 hvite egg som veier omkring 60,5–83,8 g hver. Sammenlignet med fuglens størrelse er eggene enorme (størst blant alle andefugler faktisk). Inkubasjonstiden tar cirka 24–26 dager og hunnen ruger eggene alene. Avkommet får full fjærdrakt etter cirka 50–55 dager, men hunnen tar bare vare på dem de første 21–28 dagene (av og til sammen med én eller to hanner). Arten kan i enkelte tilfeller får to årlige kull. Avkommet blir normalt kjønnsmodent omkring to år gamle, men enkelte hunner kan hekke etter ett år.
Arten er delvis trekkfugl og trekker mot kysten (spesielt den amerikanske Stillehavskysten) og lavere breddegrader når hekketiden er over. Fugler som hekker på høye breddegrader gjør normalt de lengste trekkene. Mange fugler er imidlertid også standfugler, som kun gjør korte trekk i forbindelse med vannstanden og tilgangen på mat.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Carboneras (2018). Norske navn på arter følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Eventuelle benevnelser i parentes er kun midlertidige beskrivelser, i påvente av et offisielt navn på arten.
Europavei 105
Europavei 105, også kalt E105, går mellom Kirkenes i Norge og Jalta på Krim. Lengde 3876 km, herav 15 km i Norge.
Trasé fastlagt av UNECE: Kirkenes - Murmansk - Petrozavodsk - St. Petersburg - Moskva - Orjol - Kharkiv - Simferopol - Alusjta - Jalta. I Norge skiltes E105 bare fra Hesseng. Etter det gamle nummersystemet fra 1950 gikk E105 mellom Izmit og Izmir i Tyrkia.
E45, E75 og E105 (som alle går i Finnmark) er de eneste europaveier i Norge som går sør for Sverige, Danmark eller Storbritannia.
Mauritz Kåshagen
Mauritz Kåshagen (født 15. februar 1989) er en norsk friidrettsutøver fra Ringsaker i Hedmark. Han har fire NM-gull på 400 meter innendørs.
Kåshagen deltok i junior-VM 2008 som gikk i Bydgoszcz, der han nådde semifinalen med ny norgesrekord for juniorer på 47,71. Han forbedret denne rekorden i NM i 2008 med tiden 47,58.
Kåshagen var også innehaver av norgesrekorden for juniorer innendørs på 400 meter på tiden 48,69, helt til Sondre Nyvold Lid forbedret denne til 48,24 i 2012.
Kåshagen var en del av stafettlaget som satte norgesrekord for eldre juniorer (under 23 år) på 4x200 meter innendørs i NM 2009. Kåshagen satte ny norsk innendørsrekord på 400 meter på tiden 46.88 i januar 2016.
Stefan Wessels
Stefan Wessels (født 28. februar 1979) er en tysk tidligere fotballkeeper. Han har tidligere spilt for Bayern München, 1. FC Köln, Everton FC, VfL Osnabrück, FC Basel og Odense BK.
KLMs destinasjoner
Her er en liste over destinasjoner KLM flyr til. Listen inkluderer reisemål operert av KLM Asia og KLM Cargo.
Steder operert av KLM Cityhopper finnes i KLM Cityhopper destinasjoner og er ikke inkludert her.
Sentral-Asia
Almaty brukes også av KLM Cargo.
Øst-Asia
Hongkong, Shanghai og Osaka brukes også av KLM Cargo.
Sørvest-Asia
Dubai brukes også av KLM Cargo.
Europa
Istanbul og Moskva brukes også av KLM Cargo.
Alfred Dunhill Links Championship
Dunhill Links Championship er en av de største turneringene på Europatouren i golf. Den spilles på tre linksbaner i Skottland, og siste runde spilles på The Old Course, golfsportens hjemsted.
Turneringen ble startet i 2001 som erstatning for Alfred Dunhill Cup, som ble marginalisert da World Cup of Golf fikk økt status som WGC–World Cup i 2000. Den nye turneringen er «pro–am», hvor lag med én profesjonell og én amatør spiller en runde hver på St. Andrews, Carnoustie og Kingsbarns. Mange av amatørene er kjendiser. Kun menn kan delta som profesjonelle spillere, men damer kan delta som amatører. De ledende 60 profesjonelle golferne spiller sisterunden; det samme gjør de 20 beste lagene uansett om den profesjonelle spilleren på laget klarer cut’en.
Lars Gunnar Lien
Lars Gunnar Lien (født 21. oktober 1966), kjent som Lars Lien, er en norsk musikkprodusent, tekniker, musiker (keyboard og vokal) og låtskriver fra Trondheim. Han er kjent som produsent for en rekke norske artister og var i en periode assosiert medlem av Motorpsycho.
I perioden 1993 til 1994 var han assosiert medlem av Motorpsycho på keyboard, koring og låtskriving og deltok på albumene Demon Box og Timothy's Monster. Med utgangspunkt i Motorpsycho og bandets medlemmer var han i 1994 med på å starte countryprosjektet The International Tussler Society hvor han selv er vokalist og keyboardist. Han er, eller har vært med i band som Betty Big Boom Band, Bönkers, Øyvind Ryan-Gruppen, Small Town og The Hærmætti Tysland Band.