cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Flystasjon Skrydstrup
Flystasjon Skrydstrup (dansk: Flyvestation Skrydstrup) er en dansk flystasjon som ble opprettet den 1. mai 1953 på den tidligere Skrydstrup flyplass, i den daværende Vojens kommune, nå Haderslev kommune i Sønderjylland. Skrydstrup flyplass ble anlagt av tyskerne i 1943 under navnet Fliegerhorst Hadersleben og benyttet under krigen hovedsakelig som flyveskole. Ved anleggelse av flyplassen ble ca. 2 300 hektar jord ekspropriert i Skrydstrup sogn. Ca. 120 av sognets 180 familier måtte forlate deres eiendommer.
Flystasjon Skrydstrup er i dag både arealmessig og med sine godt 1 000 ansatte en av landsdelens største arbeidsplasser. Det store område skyldes primært start- og landingsbanen, som er 3,5 km lang og 60 meter bred. Ved siden av den ligger en nordlig og en sydlig parallell landingsbane. Skrydstrup er med sine 856 hektar jord dog Flyvevåbnets minste flyoperative flystasjon.
Flystasjonen er i dag organisatorisk bygget opp omkring et stabselement med tre forskjellige avdelinger. En operasjonsavdeling, en materiellavdeling og en stasjonsavdeling. Under stabselementet og under kommando av flystasjonens sjef, som har grad av oberst, følger seks selvstendige skvadroner og en bygningsavdeling. Ved forhøyet beredskab kommer ytterligere skvadroner til.
Operasjonsavdelingen har, som navnet antyder, med det flyoperative å gjøre. Det vil si alt like fra værtjenesten og flyvekontrolltjenesten til den egentlige planlegning av den beordrede flyvning. Den innbefatter blant annet de to F-16-skvadronene 727 og 730.
Materiellavdelingen teller langt de fleste ansatte på flystasjonen. Avdelingen gjennomfører alle reparasjoner og vedlikeholdelsesarbeider på F-16, hvilket er et særdeles omfattende arbeide. F-16 består av høyteknologiske komponenter, som av hensyn til flysikkerheten skal behandles meget varsomt. Materiellavdelingen har også ansvaret for reparasjon og vedlikehold av alt annet materiell såsom kjøretøyer samt radar og kommunikasjonsmidler.
Flystasjonen inngår i redningstjenesten og har nylig fått helt nye helikoptre til å ivareta en del land-/sjøredningsaksjoner. Redningstjenesten arbeider tett sammen med Søværnets Operative Kommando.
Stasjonsavdelingen er litt populært sagt alt det andre som skal til for å få en arbeidsplass med 1 000 mennesker til å fungere: Personellforvaltning, regnskapsstyring, budsjettstyring, kafeteria og en lang rekke andre støttefunksjoner. Siste skudd på stammen er en miljøseksjon, som har til oppgave å innføre miljøledelse på flystasjonen.
Flyvevåbnets 60-årsjubileum
Flyvevåbnet ble opprettet i 1950. For å feire 60-årsdagen, ble der avholdt et stort flystevne søndag den 6. juni 2010 på Flystasjon Skrydstrup. Der kom omkring 150 000 besøkende, hvilket skapte trafikkaos i området.
Andre aktiviteter på flystasjonen
Flyvestation Skrydstrup Svæveflyveklub holder til på flystasjonen. Seilflyene bruker kun Skrydstrups luftrom når der ikke er F-16-fly i luften.
Ningbo International Tennis Open
Ningbo International Tennis Open er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på hardcourt. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2010.
Den blir spilt hvert år i Ningbo i Kina.
Flystasjon Aalborg
Flystasjon Aalborg (dansk: Flyvestation Aalborg) er en dansk flystasjon ved Vadum ca. 10 km nordvest for Aalborg. Flystasjonen, som deler bane med Aalborg lufthavn, er hjemsted for transportfly av typene C-130 Hercules og CL-604 Challenger, Jægerkorpset samt et hovedverksted.
Til daglig samarbeides det med Aalborg lufthavn om flyveledelsen, katastrofeberedskapen og vedlikeholdelsen av de flyveoperative installasjonene, således at både den militære og den sivile lufttrafikken tilgodeses.
Historie
Den første flyplass ved Aalborg ble opprettet den 29. mai 1938 av Aalborg og Nørresundby kommuner, med det formål å etablere en fast flyforbindelse til København. Plassen hadde da en utstrekning på 2 km².
Under annen verdenskrig okkuperte tyskerne lufthavnen den 9. april 1940, ved det man betrakter som den første luftbårne operasjon gjennomført under krig. Allerede den 10. april opererte mere enn 50 tyske transportfly fra lufthavnen. Tyskerne gikk straks i gang med en utbygning, og anla under krigen en av Nord-Europas største flystasjoner.
Etter kapitulasjonen den 5. mai 1945 overtok Royal Air Force (RAF) kommandoen og destruerte de 270 tyske flyene som var plassert på stasjonen. Området ble dessuten anvendt som flyktningleir for tyskere og polakker. Den 1. januar 1946 overgav RAF stasjonen til Indenrigsministeriet og i 1947 ble den igjen tatt i bruk som sivil lufthavn.
Thomas Støyva
Thomas Støyva (født 16. mai 1977) er en norsk trommeslager
Støyva har spilt i det norske rockabillybandet Rex Rudi siden bandet startet i 1998. Han har deltatt på fire musikkalbum pluss en ekstrautgivelse med bandet. Han spiller også trommer i Aurora Plastic Monster som ble dannet i 2002, da Rex Rudi ikke var så aktive. Han spiller per. 2018 i The Sonics-tributebandet Strychnine
Jiří Hrdina
Jiří Hrdina (født 5. januar 1958 i Mladá Boleslav i Tsjekkoslovakia) er en tsjekkisk tidligere ishockeyspiller. I løpet av sin profesjonelle karriere spilte han for TJ Sparta ČKD Praha og HC Dukla Trenčín i den tsjekkoslovakiske Den tsjekkoslovakiske toppligaen i ishockey (1. liga) og Calgary Flames og Pittsburgh Penguins i National Hockey League (NHL).
Hrdina ble ansett som en solid og allsidig toveis-senter som både kunne bidra defensivt og offensivt. Han tilbrakte meste av sin karriere i TJ Sparta ČKD Praha og var en fast spiller på det tsjekkoslovakiske herrelandslaget hvor han blant annet vant OL-sølv i 1984 og VM-gull i 1985. I 1988 fikk han velsignelse av det tsjekkoslovakiske kommunistregimet til å spille i NHL. Etter å ha vunnet Stanley Cup med Calgary Flames ble han i 1990 tradet til Pittsburgh Penguins for å være mentor for den senere superstjernen Jaromír Jágr. Hos Penguins vant han ytterligere to Stanley Cup-trofeer innen han la opp som spiller i 1992.
Etter han la opp som spiller har han arbeidet han som talentspeider for Calgary Flames og for den amerikanske NHL-klubben Dallas Stars.
Abigail Strate
Abigail «Abi» Strate (født 22. februar 2001 i Calgary) er en canadisk skihopper som representerer Altius Nordic Ski Club.
Jiří Hrdina
TJ Sparta ČKD Praha (1978–1988)
Hrdina ble født i byen Mladá Boleslav som ligger 60 km øst for hovedstaden Praha og spilte juniorhockey i BK Mladá Boleslav, en lag som vekslevist spilte i 1. liga og 2. liga. Her ble han oppdaget av en talentspeider fra 1. liga-klubben TJ Sparta ČKD Praha, og som 19-åring flyttet han til Praha for å spille for klubben, hvor han debuterte for A-laget i 1978/79-sesongen. Fra 1981 til 1983 spilte han for arméklubben HC Dukla Trenčín fremfor å avtjene normal verneplikt, hvoretter han returnerte til spill for Sparta Praha.
Abigail Strate
Hun debuterte i verdenscupen i skihopping den 11. desember 2016 i Nizjnij Tagil under 2016/17-sesongen, hvor hun endte på en 34.-plass.
Strate ble tatt ut i den canadiske troppen til Ski-VM 2021 i Oberstdorf, der hun kvalifiserte seg til normalbakkerennet og endte på en 27.-plass. Senere i mesterskapet kom hun på 11.-plass i lagkonkurransen for kvinner og 10.-plass i mikslagkonkurransen.
Jiří Hrdina
TJ Sparta ČKD Praha (1978–1988)
I 1985/86-sesongen ledet Hrdina med sine 26 mål og 19 assists Sparta Praha til sitt første sluttspill siden, men røk ut i første runde, hvor han scoret 2 mål og 2 målgivende på 6 kamper. I 1986/87-sesongen ble Hrdina satt på samme rekke med venstre vingen David Volek og høyre vingen Jiří Doležal, en rekke som skulle vise seg å bli ytterst effektiv - i grunnspillet hadde Volek 52 poeng (27+25) på 31 kamper, Jiří Doležal 28 poeng (16+12) på 32 kamper og Hrdina selv hadde 36 poeng (18+18) på 31 kamper. Denne rekken viste seg å være så effektiv at rekken spilte sammen på VM-laget som vant bronse i 1987.
Abigail Strate
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok hun bronse i mikslagkonkurransen.
Jiří Hrdina
TJ Sparta ČKD Praha (1978–1988)
I det som skulle bli hans siste sesong for Sparta Praha hadde han 22 poeng (7+15) på 22 kamper innen han skulle spille for tsjekkoslovakias herrelandslaget ved vinter-OL i Calgary i februar 1988.
Calgary Flames (1988–1990)
Etter vinter-OL i Calgary fikk han godkjennelse av det tsjekkoslovakiske kommunistregimet til å spille i National Hockey League (NHL). Da han sluttet seg til klubben Calgary Flames som 29-åring var han allerede en meget veldekorert hockeyspiller - et OL-sølv, et VM-gull, to VM-sølv og en VM-bronse - som hadde lagt sine beste år bak seg. Han hadde ingen intensjoner om å bli en stjerne, men derimot spille på en måte som kunne både tilfredsstille ham selv og klubben. Til tross for en relativt kort NHL-karriere bestående av 4 fulle sesonger så ville han vinne Stanley Cup tre ganger.
Han debuterte for Calgary den 3. mars 1988 i en hjemmekamp mot Philadelphia Flyers, hvor han noterte for sin første NHL-assist. Han scoret sitt første NHL-mål i en bortekamp mot Hartford Whalers den 15. mars 1988. I alt spilte han kun 9 kamper i 1987/88-sesongen og noterte seg for 7 poeng (5 mål og 2 assists). Han spilte også en sluttspillskamp mot Edmonton Oilers den 23. april 1988.
Hans første fulle sesong i NHL skulle vise seg å bli suksessfull - ikke bare noterte han seg for respektable 54 poeng (22 mål og 32 assists) på 70 kamper i grunnspillet, men han vant også sin (og klubbens) første Stanley Cup. Hrdinas bidrag – grunnet av at han selv kun spilte 4 sluttspillskamper – ble dog av gode grunner satt i skyggen av resten av et ellers stjernespekket lag bestående av Hockey Hall of Fame'ere som Lanny McDonald, Doug Gilmour, Al MacInnis, Joe Mullen og Joe Nieuwendyk og all star-spillere som Theoren Fleury, Brad McCrimmon, Gary Roberts, Gary Suter, Mike Vernon, Håkan Loob og Rob Ramage.
Pittsburgh Penguins (1990–1992)
I desember 1990 ble Hrdina tradet til Pittsburgh Penguins for forsvarsspilleren Jim Kyte. Penguins hadde allerede nok av talent på laget (blant andre superstjernen Mario Lemieux og toppspillere Kevin Stevens, Tom Barrasso, Ron Francis, Bryan Trottier, Mark Recchi, Paul Coffey, Larry Murphy og Joe Mullen), men hovedgrunnen for traden var å skaffe en mentor for det unge talentet og landsmannen Jaromír Jágr (som Hrdina allerede hadde spilt på landslag med ved ishockey-VM 1990).
Penguins hadde valgt stortalentet Jágr som nr. 5 i første runde av NHL Entry Draft 1990, men den 18-årige Jágr hadde problemer med spårket og med å tilpasse seg til livet i Nord-Amerika og nivået i NHL. Da Hrdina allerede hadde spilt i NHL i to sesonger og var 10 år eldre enn Jágr ble han derfor utnevnt til Jágrs mentor. Dette skulle vise seg å være utslagsgivende for at Jágr tilpasset seg til livet i Nord-Amerika, nivået i NHL og at han lærte språket, og en del av æren for at Jágr senere ville bli en av NHLs største og mest suksessfulle stjerner kan dermed tilskrives Hrdina. Hrdina og Jagr ville bli kjent under kallenavnet «Czechmates» (både en henvisning til det engelske ordet for sjakkmatt og til deres tsjekkiske bakgrunn).
Hrdina tilbrakte meste av tiden hos Penguins på tredje- og fjerderekken, men var med på lagene som vant Stanley Cup to ganger på rad. I 1990/91-sesongen noterte han seg for 20 poeng (6+14) på 37 kamper i grunnspillet og 4 poeng (2+2) på 14 sluttspillskamper, og i hans siste sesong noterte han seg for 16 poeng (3+13) på 56 kamper i grunnspillet og 2 assists på 21 kamper i sluttspillet.
Etter sin tredje Stanley Cup-seier la han opp som spiller i 1992. Etter han la opp som spiller arbeidet han som talentspeider for Calgary Flames fra 1992 til 1999, og for Dallas Stars fra 1999 til dags dato.
Landslagskarriere
Hrdina var en fast spiller på tsjekkoslovakiske herrelandslaget på 1980-tallet, og deltok i 5 VM-turneringer, 2 Canada Cup-turneringer og 2 vinter-OL.
Han debuterte på herrelandslaget ved Ishockey-VM i Finland i 1982 hvor Tsjekkoslovakia vant sølv etter at den siste kampen mot erkerivalene fra Sovjetunionen endte uavgjort. Han scoret sitt første landslagsmål i 10-0-seieren over Italia, noe som også ville bli hans eneste mål i turneringen. VM i Vest-Tyskland året etter endte igjen med sølvmedalje for Tsjekkoslovakia. Hrdina scoret sitt eneste mål for turneringen i finalerundekampen mot Sovjetunionen, hvilket betød at landene hadde like mange poeng. Men da Sovjetunionen knuste Canada 8-2 i deres siste kamp mens Tsjekkoslovakia kun slo Sverige 4-1, vant Sovjetunionen gullmedalje grunnet flere scoret mål i finalerunden (13 mot 10).
Ved Vinter-OL i Sarajevo i 1984 vant Hrdina sølvmedalje etter at Tsjekkoslovakia tapte den siste kampen mot Sovjetunionen 0-2. For ham selv var turneringen også en suksess med 4 mål og 6 assists på 7 kamper. Derimot ville Canada Cup 1984 bli en enorm skuffelse både for Hrdina og for landslaget. Hrdina scoret et mål i en turnering hvor Tsjekkoslovakia (som hadde blitt svekket på grunn av at mange ledende landslagsspillere - blant dem Peter Šťastný - hadde hoppet av til Vesten) kun fikk 1 poeng i hele turneringen (i en kamp mot Vest-Tyskland som endte uavgjort).
Det var derfor lenge usikkert på om Hrdina ville få en plass på landslaget som skulle spille i VM i VM på hjemmebane, men etter en strålende innsats på en turnering med B-landslaget i Leningrad ble han klemt inn i siste øyeblikk. Hrdina spilte skiftevist på rekken med Jiří Lála og Dušan Pašek og på rekken med Vladimír Růžička og Pavel Richter - de to beste rekkene på laget. I alt scoret han 2 mål og 2 assists i en turnering som endte med gullmedalje for Tsjekkoslovakia.
VM i 1986 ville bli hans beste i karrieren (7 mål og 5 assists) men turneringen endte med en skuffende femteplass for Tsjekkoslovakia. Året etter scoret han 3 mål og 3 assists og vant bronse i VM i Østerrike, og senere samme år deltok han i Canada Cup for andre gang - denne gang røk Tsjekkoslovakia ut i semifinalen mot Sovjetunionen, og Hrdina scoret 1 mål og hadde 2 assist.
Under vinter-OL i Calgary i 1988 scoret han 2 mål og hadde 5 assists i en turnering hvor Tsjekkoslovakia havnet på en skuffende sjetteplass. Dette til tross for at Tsjekkoslovakia to måneder innen hadde vunnet den såkalte Calgary Cup (en innen OL) etter å ha slått Sovjetunionen i finalen. Hrdina ble valgt til turneringens beste angrepsspiller etter blant annet å ha scoret et hattrick i en 11-2-seier over USA.
Hrdina spilte i sin siste turnering med landslaget da han vant bronse i Ishockey-VM 1990 i Sveits. På laget var den unge langslagsdebutanten Jaromír Jágr, en spiller som senere samme år ville bli draftet av Pittsburgh Penguins og som Hrdina ville hjelpe med å tilpasse seg til et liv i Nord-Amerika.
VM i curling for kvinner 2003
Curling-VM for kvinner 2003 ble arrangert 5. april – 13. april 2003 i Winnipeg Arena i Winnipeg i Canada.
ATP Challenger China International – Nanchang
ATP Challenger China International – Nanchang er en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på grus. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2014.
Den blir spilt hvert år i Nanchang i Kina.
Echinogammarus
Echinogammarus er en type krepsdyr som på norsk er kjent som en type av «amfipoder» eller marflo. De er en slekt av småøyde havdyr som ser ut som små gjennomsiktige reker. Gruppen inneholder minst 40 - 60 anerkjente arter.
De er hovedsakelig nordlige, men bare 1 - 2 av artene av denne gruppen er funnet i Norden.
Taksonomisk plassering
Taksonomien til krepsdyrene er under regelmessig revisjon, og det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin og Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og generelt bygger på WoRMS-databasen i detaljer på nivå lavere enn familie:
Donauschwabere
Historie
Østerrikernes seier over den osmanske hæren i slaget ved Kahlenberg (1683), var begynnelsen på befrielsen av Ungarn fra det tyrkiske herredømme. Med dette startet også gjenoppbygningen av Ungarns politiske system, kultur og næringsliv. Habsburgerne som var støttet av de ungarske stendene, begynte mot slutten av 1600-tallet en systematisk innvandring i de områder som tyrkerne hadde forlatt.
Innvandringen var særlig intensiv under Karl VI, Maria Theresia og Joseph II. De tre største innvandringsbølgene foregikk i periodene 1722-1726, 1763-1773 og 1782-1787.
Hovedstrømmen av migranter samlet seg i byen Ulm ved Donau i landskapet Schwaben. Navnet schwabere oppsto tidlig, mens betegnelsen donauschwabere kom langt senere. Transporten videre fra Ulm gikk på Donau. Migrantene reiste i flåter som ble kalt Ulm-kasser (Ulmer Schachtel). Det var farkoster som kunne være vanskelige å styre i elvens farlige stryk, og noen ganger gikk det galt. Blant områdene der tyskerne slo seg ned, var Schwabiske Tyrkia (1687), Vértes-fjellene (Schildgebirge) (1691), Syrmia-Slavonia (1698), Bakony (Buchenwald) (1702), Bačka (1702), Satu Mare (Sathmar) (1712) og Banat (1716). Samtlige av disse stedene hørte til donaumonarkiet. Omsatt til dagens politiske grenser, lå områdene i dagens Ungarn, i det østlige av Kroatia, og i deler av Serbia og Romania. I 1900 hadde denne tysktalende folkegruppen vokst til ca. 1,5 millioner mennesker.
Ved Trianon-traktaten fra 1920, som var Ungarns parallell til Versaillestraktaten, mistet landet to tredeler av sitt territorium. Dette fikk betydning for hvilken stat donauschwaberne tilhørte. Traktaten medførte at ca. 330 000 av donauschwaberne fra dette tidspunkt bodde i Romania, ytterligere 510 000 kom innenfor nye jugoslaviske områder, mens 550 000 fortsatt befant seg på ungarsk territorium. Schwaberne holdt på sitt tyske språk og sine folkelige tradisjoner.
Den andre verdenskrigen og etterkrigstiden
Under den andre verdenskrigen var nazistenes fremferd på Balkan særlig brutal mot sivilbefolkningen. Schwabernes politiske ledelse hadde i en viss utstrekning samarbeidet med nazistene. Hvorvidt befolkningen generelt var nazifisert, er omstridt. Med invasjonen fulgte imidlertid en omfattende germanisering, og i mange sektorer også en rasistisk organisering av samfunnet.
Ved avslutningen av den andre verdenskrigen ble schwaberne kollektivt fordømt i Jugoslavia og ansett som forrædere. I en beslutning av AVNOJ 21. november 1944, ble det bestemt at personer med tilhørighet til den tyske folkegruppen, og som ikke hadde kjempet på partisanenes side, skulle fratas sin samlede formue. I 1944 startet schwabernes flukt fra de innrykkende Titos partisaner. På jugoslavisk territorium fulgte etnisk rensning av de som ble igjen. Donautyskerne ble uten hensyn til alder plassert i arbeidsleirer og konsentrasjonsleirer, der mange av dem døde, som følge av sult og utmattelse. De som overlevde, ble etter noen år fordrevet ut av landet. En halv million tyskere utvandret fra Jugoslavia etter den andre verdenskrigen.
I Romania skjedde ingen etnisk rensning av tilsvarende omfang som i Jugoslavia, og tyskerne fikk lov til å bli der. De kunne imidlertid oppleve å bli satt til tvangsarbeid, eller å få årelange fengselsstraffer. Fra 1951 til 1956 ble et stort antall av schwaberne deportert til Baragan-sletten. Mange av dem forlot landet så snart de fikk anledning til det.
Ungarn ble etter den andre verdenskrigen omfattet av Potsdamavtalen. Avtalen regulerte en ordnet overføring av den gjenværende tyske befolkning i Ungarn, til Tyskland.
Rhomborhina unicolor
Rhomborhina unicolor er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Kongeriket Aksum
Kongeriket Aksum eller Det aksumittiske rike (ge'ez: አክሱም) var en viktig handelsnasjon i det nordøstlige Afrika. Riket vokste frem fra omkring 300-tallet f.Kr. fra den uraksumske perioden for oppnå blomstring på 100-tallet e.Kr. Riket var en betydelig handelspartner i handelen mellom Romerriket og oldtidens India. Herskerne i Aksum tilrettela handelen ved å prege sin egne mynter. Aksum etablerte sitt hegemoni over det nedadgående kongeriket Kusj og fikk også politisk innflytelse over en del riker i Den arabiske halvøy, og kom til herske over regionen med sin erobring av Himjarriket, et sørarabisk kongedømme i dagens Jemen.
Jaguar I-Pace
Jaguar I-Pace (2018–) er en elektrisk familiebil (SUV) fra britiske Jaguar Cars.
Rhomborhina unicolor
Utseende
En middelsstor (opptil 29 millimeter), avlang, ensfarget skinnende grønn gullbasse. Hos denne slekten har ikke hannene noe fremspring i pannen, hodet er flatt og avlangt firkantet.
Kongeriket Aksum
Under Ezana ble Aksum det første betydelige riket som konverterte til kristendommen og ble kalt av profeten Mani som det ene av fire store statsmakter i hans tid, sammen med Persia, Roma og Kina. På 600-tallet søkte muslimer som opprinnelig var samlet i Mekka tilflukt i Aksum for å unngå forfølgelser fra Qureisjstammen (den stammen som Muhammed tilhørte). Det er i islams historie kjent som den Første Hijra. Aksums oldtidshovedstad er funnet i nordlige Etiopia. Kongedømmet Aksum brukte navnet «Etiopia» så tidlig som på 300-tallet.
Rhomborhina unicolor
Utbredelse
Arten lever i Japan og Kina.
Jaguar I-Pace
Norge
Utgaven S ble i Norge solgt i 2018 for 600 000 kroner og hadde en rekkevidde på omkring 480 km målt etter WLTP-metoden. Samme S ble i Sverige solgt for 830 000 kroner. I-Pace fås også som SE og HSE, samt First Edition med sotede ruter som ble avdekket i Oslo.
Kongeriket Aksum
Aksum er nevnt i den greske oldtidsteksten Periplus Maris Erythraei som et viktig handelssted for elfenbein som ble eksportert over hele oldtidsverden, og hevdet at herskeren av Aksum på 100-tallet e.Kr. var Zoskales og som, foruten å herske i Aksum, også kontrollerte to havner mot Rødehavet: Adulis (i nærheten av Massawa) og Avalites (Assab) lokalisert i Eritrea. Det ble også sagt at Zoskales var kjent med gresk litteratur.
Rhomborhina unicolor
Systematisk plassering
Som for flere andre av gullbasse-slektene med navn som slutter på "-rhina" er det uklart om navnet bør staves med én (-"rhina") eller to (-"rrhina") r-er.
Kjetil Watne
Kjetil Watne (født 1963) er en norsk tidligere skiorienterer som representerte Lillomarka Orienteringslag.
Egil Abrahamsen
Egil Abrahamsen (født 7. februar 1923 på Hvaler, død 10. april 2023) var en norsk skipsingeniør og næringslivsleder. Abrahamsen var fra 1967 til 1985 administrerende direktør og konsernsjef i Det Norske Veritas (DNV).
Kjetil Watne
Han vant tre NM-gull og åtte NM-medaljer på stafett i perioden 1988–1996.
Egil Abrahamsen
Han vokste opp i Fredrikstad og tok examen artium i 1943 og studerte deretter til skipsingeniør (1949) ved Norges tekniske høgskole (NTH) i Trondheim og gjennomførte deretter studier ved Durham University i Newcastle og ved University of California, Berkeley.Han ble deretter ansatt som skipsingeniør i DNV i 1952. Under hans ledelse utviklet DNV seg fra å være et rent klassifikasjonsselskap for skip til å bli en internasjonal rådgiver og sertifiseringsorgan.
Abrahamsen hadde en rekke styreverv og satt i mange råd og utvalg. Han var styreformann i Norsk Hydro fra 1985 til 1991 og styreformann i Televerket og Telenor fra 1980 til 1995. Han var også styreformann i Saugbrugsforeningen, Royal Caribbean Cruise Line, Kosmos AS og I. M. Skaugen. Abrahamsen har videre vært formann i Bransjerådet for skipsbyggingsindustrien, Polyteknisk Forening og Sentralutvalget for distriktshøgskolene.
Utmerkelser
Abrahamsen ble tildelt en rekke norske og utenlandske ordener og utmerkelser for sitt virke. Han ble i 1988 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden for fortjeneste av norsk næringsliv. Abrahamsen er også kommandør av Finlands løves orden. Han er tildelt to franske ordener og er ridder av Æreslegionen og av Den nasjonale fortjenstorden. I 1977 ble Abrahamsen æresdoktor ved Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm. Abrahamsen er videre tildelt Norske Sivilingeniørers Forenings gullmedalje. Han er æresmedlem i Norges Tekniske Vitenskapsakademi og Fellow av National Academy of Engineering i USA.
Dirich Fyring
Dirich Fyring (Didrik Fuiren, Feuring eller Firinch) (født før 1580, død 30. september 1603 ) var en dansk gullsmed som er kjent for sitt hovedverk Christian IVs krone.
Man vet ikke hvor eller når han var født, men det antas at han var utdannet i Nord-Tyskland. Han var borger i Odense før 1580 og i mars året etter ble han ansatt hos Frederik II som gullsmed. Etter Frederiks død i 1588 må han ha fortsatt i kongehusets tjeneste; han ledsaget Christian IV på en reise i Nord-Tyskland i 1595.
Fyrings eneste bevarte verk er Christian IVs krone som han utførte til kongens kroning i 1596. Om han har hatt medhjelpere i forbindelse med utformingen av kronen vet man ikke. Det har vært fremlagt teorier hvor en vesentlig del av æren for utformingen er tillagt Corvinianus Sauer, men dette kan ikke påvises.
Man kjenner til at han utførte flere arbeider for kongen, blant annet trompeter i sølv, gullkjeder og portrettmedaljonger.
Grosvenor Bridge
Grosvenor Bridge, også kalt Victoria Railway Bridge, er en togbro over Themsen i London, mellom Vauxhall Bridge og Chelsea Bridge.
Grosvenor Bridge består egentlig av to broer, begge bygget rundt midten av 1800-tallet. Den østre siden ble bygget av London, Chatham and Dover Railway i 1858–1860 for å bringe tog til Victoria stasjon. Dette var den første togbroen over Themsen i sentrale London. Den vestre siden ble bygget av London, Brighton and South Coast Railway. Begge broene ble ombygget i stål i 1963–1967, og de opprinnelige utliggerne ble innpakket i betong.
På den nordlige elvebredd er Pimlico i øst og Chelsea i nord og vest; Lister Hospital og Royal Chelsea Hospital ligger umiddelbart i nordvest. På den sydlige bredden er Nine Elms i øst og Battersea i vest. Battersea kraftstasjon ligger rett syd for broen, og Battersea Park er i sydvest.
Billy West (stemmeskuespiller)
William Richard «Billy» West (født 16. april 1952 i Detroit i Michigan) er en amerikansk stemmeskuespiller som har arbeidet med å dubbe animasjons- og tegnefilmer.
West er særlig kjent for å spille stemmen til Philip J. Fry i Futurama.
Johan Klüwer
Klüwer avla den filosofiske doktorgrad, Dr. philos., ved Universitetet i Oslo 11. februar 2010 med avhandlingen Contexts of reasoning. I avhandlingen, som på norsk kan oversettes til Resoneringskontekster, gir han en analyse av hvordan menneskenes oppfattelse av verden er bestemt av hvem vi har tillit til.
Klüwer har sammen med Tomas «Rudi» Drefvelin, Thomas «Trommas» Støyva, Hans E. Wagner vært medlem av bandet Rex Rudi siden 2003 og har også skrevet flere sanger, blant annet Det du vil ha. De tidligere bandene han har spilt i het Weird Edna (USA 1988) og Osvald & The sunny boys (1989–1994).
Liste over flaggbærere for Tyrkia under OL
Liste over flaggbærere for Tyrkia under OL inneholder samtlige idrettsutøvere som har båret Tyrkias flagg under åpningsseremoniene til sommer- og/eller vinter-OL.
Larsnes/Gursken Fotballklubb
Larsnes/Gursken Fotballklubb (stiftet 10. oktober 2010) er en fotballklubb fra Sande kommune i Møre og Romsdal. Laget er et samarbeid mellom Larsnes Idrettslag og Gursken Idrettslag. Klubben måtte slå seg sammen til én klubb når det sammensatte laget Larsnes/Gursken rykket opp til 3. divisjon før 2011-sesongen. Dette var på grunn av regelverket mot sammenslåtte lag i nivå 4 i Norge.
Etter 4 år i 3. divisjon rykket LG i 2014 ned til 4. divisjon, der laget spiller i dag.
Kanjut Sar
Kanjut Sar er et fjell som ligger i fjellkjeden Hispar Muztagh, som er en del av Karakorum, i provinsen Gilgit-Baltistan i det nordøstlige Pakistan. Fjellet har en høyde på 7 760 meter over havet og er dermed det ellevte høyeste fjellet i Pakistan og det 26. høyeste fjellet i verden.
Kanjut Sar består av to topper, kalt henholdsvis Kanjut Sar I (7 760 moh.) og Kanjut Sar II (6 831 moh.). Sistnevnte ligger sørøst for hovedtoppen.
Utforskning
Denne delen av Karakoram ble besøkt flere ganger av kartografer og oppdagelsesreisende på slutten av 1800-tallet og utover på 1900-tallet, først av William Martin Conway i 1892, så av Bullock-Workman i 1903 og 1908, av Eric Shipton i 1939 og 1940, av Ardito Desio i 1954 og til slutt av Kinji Imanishi i 1955.
Geografi
Kanjut Sar ligger i den østlige delen av Hispar Muztagh, nord for Hisparbreen og sør for Shimshaldalen. Ved foten av fjellets vestvegg ligger den nordøstlige delen av Yutmarubreen, som går sammen med andre omkringliggende breer for å danne Yutmarubreen som deretter flyter sørover til Hisparbreen. Sørveggen er akkumulasjonsområde for Khani Basa-breen, som også munner ut i Hisparbreen. Nord-nordøstryggen på Kanjut Sar strekker seg i retning Shimshaldalen og skiller Yukshin Gardan-breen, som har sitt akkumulasjonsområde under nordveggen på Kanjut Sar, fra Khurdopinbreen som ligger på østsiden av fjellet. Nabofjellene til Kanjut Sar er Yutmaru Sar og Yukshin Gardan Sar i nord og Pumari Chhish og Kunyang Chhish tvers over Yutmarubreen i vest.
Kanjut Sar II er en sekundær topp med en høyde på 6 831 meter som ligger i sørøst, mellom Khani Basi-breen og Khurdopinbreen. Nærmere bestemt ligger den på en forlengelse av sørøstryggen på Kanjut Sar I. Siden det er en sadel i 5 800 meters høyde mellom de to toppene, har Kanjut Sar II en primærfaktor på 1 031 meter og blir regnet som et selvstendig fjell.
Bestigningshistorie
Kanjut Sar er blitt besteget bare to ganger. Kanjut Sar I ble første gang besteget i 1959 av Camillo Pellissier, medlem av en italiensk ekspedisjon bestående av elleve klatrere under ledelse av Guido Monzino. Ekspedisjonen hadde sin baseleir på Khani Basa-breen, og fulgte heller en rute langs sørryggen via den øvre delen av Khurdopinbreen fremfor den mer krevende sørveggen. Pellissier og hans klatrepartner Bich la 19. juli ut på den siste etappen mot toppen fra leir 6 på 7 060 meters høyde. Bich ble syk underveis og måtte avbryte toppforsøket, men Pellissier valgte å fortsette opp til toppen.
En japansk ekspedisjon lyktes i 1981 med førstebestigningen via vestveggen ovenfor Yutmarubreen. Etter å ha satt opp tre leire i stor høyde, kunne de tre taulagene på fire personer fortsette turen oppover mot toppen, som de nådde mellom 4. og 6. august.
Det til nå eneste forsøket på å klatre opp sørveggen ble gjort i 1985 av en gruppe ledet av Toni Spirig. De prøvde å klatre i ren alpinstil, men ble hindret da et snøskred tok med seg teltene som hadde blitt slått opp av gruppen i en leir på 5 700 meter. Heldigvis kom ingen fysisk til skade. Gruppen fant igjen nok av utstyret som lå begravd i snøen til å kunne klatre ned, men støtte på problemer underveis siden uteskoene var borte.
I 2010 forsøkte en russisk-amerikansk ekspedisjon å følge østryggen helt til toppen av Kanjut Sar, men måtte snu på 7 450 meter på grunn av uvær.
Den enkleste ruten til topps innebærer teknisk klatring på snø og is.
ZS-Sports China International Challenger
ZS-Sports China International Challenger var en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på grus. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2016 og spilt siste gang i 2017.
Den ble spilt i Qingdao i Kina.
Thorotrast
Thorotrast (thoriumdioksid) er en suspensjon som inneholder partikler av den radioaktive forbindelsen thoriumdioksid, ThO2, som ble brukt som et radiokontrastmiddel i medisinsk radiografi på 1930- og 1940-tallet. I noen land, for eksempel USA, ble det brukt inn på 1950-tallet.
Thoriumforbindelser gir utmerkede bilder på grunn av thoriums høye tetthet for røntgenstråler (det har høyt tverrsnitt for absorpsjon). Imidlertid beholdes thorium i kroppen, og det er radioaktivt og avgir skadelig alfastråling når det forfaller. Fordi suspensjonen ga høy bildekvalitet og nesten ikke hadde noen umiddelbare bivirkninger sammenlignet med alternativene som var tilgjengelige den gangen, ble Thorotrast mye brukt etter introduksjonen i 1931. António Egas Moniz bidro til utviklingen. Omtrent 2 til 10 millioner pasienter over hele verden er blitt behandlet med Thorotrast. Imidlertid har det i dag vist en økt risiko i visse kreftformer som kolangiokarcinomer, angiosarkom, hepatocellulært karsinom og leverfibrose i leveren.
Sikkerhet
Selv på introduksjonstidspunktet var det bekymring for sikkerheten til Thorotrast. Etter injeksjon distribueres legemidlet til leveren, milten, lymfeknuter og bein, der det absorberes. Etter denne første absorpsjonen skjer omfordeling i et veldig sakte tempo. Spesielt anslås den biologiske halveringstiden til å være 22 år. Dette betyr at organene til pasienter som har fått Thorotrast vil bli utsatt for intern alfastråling resten av livet. Betydningen av denne langsiktige eksponeringen ble ikke fullstendig forstått da Thorotrast ble introdusert i 1931.
På grunn av frigjøring av alfa-partikler, ble Thorotrast funnet å være ekstremt kreftfremkallende. Det er høy overdreven forekomst av forskjellige kreftformer hos pasienter som er blitt behandlet med Thorotrast. Kreftformene forekommer noen år (vanligvis 20 – 30) etter injeksjon av Thorotrast. Risikoen for å utvikle leverkreft (eller gallegangskreft) hos tidligere Thorotrast-pasienter er målt til å være langt over 100 ganger risikoen for resten av befolkningen. Risikoen for leukemi ser ut til å være 20 ganger høyere hos pasienter med Thorotrast. Thorotrast-eksponering har også vært assosiert med utvikling av angiosarkom. Tyske pasienter utsatt for Thorotrast fikk median forventet levealder forkortet med 14 år sammenlignet med en lignende ikke-eksponert kontrollgruppe.
Bobby Rahal
Robert Woodward «Bobby» Rahal (født 10. januar 1953 i Medina, Ohio) er en amerikansk racerfører og racingteameier. Rahal vant i sin karriere som fører 24 løp, deriblant Indy 500.
Som fører
Vant i 1986 hele CART-serien, der også seieren i Indy 500 inngikk. Han vant også serien i 1987 og 1992.
Som eier
Sammen med David Letterman eier i teamet Rahal Letterman Racing.
Formel 1
I 1978 kjørte Rahal to løp for Wolf-teamet.
Han ble i 2000 ansatt som team manager i Jaguar Racing, men fikk sparken da han forsøkte å selge Eddie Irvine til Jordan-teamet.
Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, kursiv indikerer raskeste runde)
Weymouth
Weymouth er en kystby i Dorset, England som ligger i ly i bukten av munningen til elven Wey ved Den engelske kanal. Den ligger omkring 11 km sør for Dorchester, og 8 km nord for Isle of Portland. Byen har en lang sandstrand, og er en av de mest populære britiske feriebyer. Den er også en av inngangsportene til det geologiske området Jurassic Coast (Jurakysten), som er et verdensarvsted. I folketellingen for 2011 hadde byen en befolkning på 52 323, noe som gjør den til den tredje største bosetningen i Dorset etter Bournemouth og Poole.
Beskrivelse
Navnet kommer av at byen ligger ved munningen av elven Wey. Området ved elveoset er sammen med Radipolesjøen og et naturreservat viktige steder for fugle- og fiskelivet i regionen.
Weymouth regnes som et av de første turistmål i Storbritannia. Kong Georg III bodde der i fjorten sommere mellom 1789 og 1805, noe som gjorde sjøbad og helseturisme svært populært. Arkitekturen langs strandgaten er georgiansk, og i åsen over byen er et stort bilde av kongen til hest skåret inn i den hvite kalken. Hesten er vendt vekk fra byen, og legenden forteller at kongen ble fornærmet fordi han tok dette som et tegn på at borgerne ikke ønsket ham velkommen, og at kunstneren som sto bak den derfor hengte seg. Turisme er Weymouths viktigste næringsvei.
Man mener at Weymouth var den første havnen i England som ble rammet av svartedauden, som kom med et krydderskip i 1348.
Under den første verdenskrig var Weymouth hovedtransitleir for de australske og newzealandske styrkene, og under den andre verdenskrig var Weymouth og Portland viktigste steder, da det lå en stor marinebase i Portlands havn, mens Weymouth hadde Nothe Fort. Disse installasjonene spilte en viktig rolle i forberedelsene til D-dagen.
Fra den historiske havnen går det nå ferger til Frankrike og Kanaløyene.
Skarfjellet (Gaular)
Skarfjellet er et fjell i Viksdalen og er grensefjell mellom Sunnfjord kommune i Sunnfjord og Høyanger kommune i Sogn. Fjellet er et av de to toppene som er høyest i Gaular. Det andre er Geitebotsfjellet, begge er registrert med høyde 1 354 meter over havet.
Kretinga
Kretinga er en by i Kretinga kommune i Klaipėda fylke i Litauen. Kretinga ligger 12 km øst fra Palanga og 25 km nord for Klaipėda. I 2022 var det 17,046 innbyggere i byen. Kretinga er den sjette største byen i regionen Samogitia og 18. største by i Litauen.
Historie
Kretinga er en av de eldste byene i Litauen. Den ble nevnt første gang i 1253 som slottet Cretyn, av biskop Heinrich av Kurland.
Einar Lurås Oftebro
Einar Christian Lurås Oftebro (født 6. august 1998) er en norsk skihopper og kombinertløper som har sølv i kombinert stafett for mixlag fra Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer som fremste internasjonale meritt.
Kretinga
Historie
I 1609 kunngjorde Jan Karol Chodkiewicz at han ville etablere en ny by ved siden av den gamle landsbyen, og gi den nye byen Magdeburg-rettighetene. Den nye byen vedtok et våpenskjold som avbilder jomfru Maria med Jesusbarnet i armene. Kretinga sitt skytshelgen er den hellige jomfru.
Einar Lurås Oftebro
Han har tidligere også drevet med fotball, bandy, friidrett og langrenn. Han begynte med skihopp i 2007.
Kretinga
Historie
I 1621 fikk Sapiehafamilien kontroll over byen, og de endret sitt våpenskjold til å avbilde den nasjonale skytshelgenen Kasimir. I 1659 og 1710 ble kirken og klosteret ødelagt av svenske hærstyrker. Sapiehafamilien hjalp etter dette med å gjenoppbygge og forbedre byen.
I 1720 kom byen under jurisdiksjonen til Massalskifamilien. Ignacy Jakub Massalski åpnet et gymnasium i 1774. Byen mistet sine kommunale rettigheter etter partisjoner av det polsk-litauiske samveldet.
Einar Lurås Oftebro
Hans yngre bror, Jens Lurås Oftebro, driver også med kombinert.
Kretinga
Historie
Byen blomstret i det 19. århundre som en del av Det russiske keiserdømmet. I 1882 knyttet den første telefonlinjen i Litauen Kretinga med Plungė og Rietavas. I 1875 bestemte grev Tiškevičius å etablere sin families eiendom i Kretinga, og kjøpte og ombygde et gammelt palass. Etter moten fra den viktorianske tidsalder, ble boet overdådig ombygget av familien, og et drivhus med eksotiske blomstrende planter og tropiske frukter ble også oppført. I 1890 installerte de strøm i gården.
Under første verdenskrig bygde tyskerne en jernbane mellom Kretinga, Bajorai og den latviske byen Priekule.
Einar Lurås Oftebro
2013/14
Oftebro deltok i Sommerlekene 2013 i Knyken, og kom der på annenplass, bak Leif Torbjørn Næsvold. I Hovedlandsrennet i Vang i mars 2014 kom han på annenplass i klassen for gutter 16 år, bak Lars Ivar Skårset.
2014/15
Han ble tatt ut til European Youth Olympic Festival i Østerrike i februar 2015. Der kom han på 13.-plass på normalbakke / 5 km. Han lå her på fjerdeplass etter hopprennet.
2015/16
Han deltok i Vinter-OL for ungdom 2016. I øvelsen kombinert stafett, der to langrennsløpere, to skihoppere og en kombinertløper utgjorde et lag, kom Norge på annenplass, der han deltok sammen med Anna Odine Strøm, Martine Engebretsen, Marius Lindvik og Vebjørn Hegdal. Individuelt kom han på 14.-plass i kombinert, og i lagkonkurransen i skihopp kom Norge på sjetteplass.
Kretinga
Historie
Under den andre verdenskrig, og den nazistiske okkupasjonen av Litauen som begynte med invasjonen av Sovjetunionen 22. juni 1941, ble Kretingas jødiske befolkning nesten utryddet. Massakrene i Kretinga var blant de første i den systematiske utryddelsen av Europas jøder. Tyskerne fikk bistand fra etniske litauere hvorav noen hadde flyktet til Tyskland etter den sovjetiske maktovertakelsen i 1940. I Gargždai, Kretinga og Palanga ble likene dumpet i eksisterende hull eller groper i terrenget som de som skulle henrettes hadde gravd. En rekke på ti menn ble stilt på kanten av gropen og den neste gruppen på ti menn måtte da sørge for at alle likene fra forrige runde havnet i massegraven. Den sovjetiske okkupasjonen i 1945 førte til ytterligere reduksjoner i befolkningen, da folk flyktet til vest. De som flyktet vestover og ble fanget ble ofte deportert til Sibir.
Den lokale økonomien stagnerte under den sovjetiske okkupasjonen, noe som tvang gårdene i området til økt kollektivisering. Området lå i økonomisk bakevje.
Litauen ble selvstendig i 1990, og byen kan i dag by turister på blant annet historie og kunst. Kretinga er vert for folkemusikkfestivaler, teaterliv, og arrangerer Kretingafestivalen.
Einar Lurås Oftebro
2017/18
Han debuterte i V-cup søndag 4. mars i Lahtis, Finland. Han kom nummer 40.
2018/19
Sesongstart på Beitostølen med bronse på gundersen 5 km.
Emmanuel Adetoyese Badejo
Bakgrunn
Emmanuel Badejo ble født inn i en katolsk familie. Etter sin videregående utdanning på forberedelsesseminar studerte han filosofi ved Regional Major Seminary of Ss. Peter og Paul i Ibadan i Oyo State. Etter å ha fullført studiene mottok han en bachelorgrad i teologi fra Det pavelige universitet Urbaniana i Roma.
Prest
Han ble ordinert til prest av biskopen avOyo, Julius Babatunde Adelakun, den 4. januar 1986.
Emmanuel Badejo var president for Association of Nigerian Priests and Religious i Roma (1993-1994).
Biskop
Den 14. august 2007 ble Badejo utnevnt av pave Benedikt XVI til biskop av bispedømmet Oyo. Han mottok sin bispeordinasjon 20. oktober 2007 av sin forgjenger biskop Julius Babatunde Adelakun; medkonsekrerende var biskopen av Ekiti, Michael Patrick Olatunji Fagun, og biskopen av Osogbo, Gabriel ’Leke Abegunrin.
Han tiltrådte offentlig embetet den 20. november 2009.
Pave Frans utnevnte biskop Badejo til medlem av Dikasteriet for Kommunikasjon i Vatikanet den 3. desember 2021.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Filippo Santoro
Filippo Santoro (født 12. juli 1948 i bydelen Carbonara i Bari i Puglia i Italia) er en italiensk katolsk geistlig som etter virke som prest og biskop i Brasil er erkebiskop av Taranto.
Prest
Filippo Santoro ble ordinert til prest for bispedømmet Bari-Canosa den 20. mai 1972. Fra 1974 til 1984 innehadde han ledende stillinger i Comunione e Liberazione-bevegelsen (CL) i Puglia før han av bevegelsens leder Luigi Giussani ble sendt som fidei donum-prest til Brasil og fikk de samme oppdrag der og for CL i hele Latinameriksa frem til 1996.
I 1992 var han del av Den hellige stols delegasjon til den fjerde generalkonferanse for latinamerikanske biskoper i Santo Domingo.
Hjelpebiskop i Rio de Janeiro
Den 10. april 1996 utnevnte pave Johannes Paul II ham til hjelpebiskop i São Sebastião do Rio de Janeiro og titulærbiskop av Tuscamia. Erkebiskopen av Rio de Janeiro, kardinal Eugênio de Araújo Sales, bispeviet ham 29. juni samme år; medkonsekratorer var biskop Gianni Danzi, sekretær for Vatikanstatens guvernement, og Karl Josef Romer, hjelpebiskop i São Sebastião do Rio de Janeiro.
Biskop av Petrópolis
12. mai 2004 ble han utnevnt til biskop av Petrópolis og ble innsatt 11. juni samme år. I Petrópolis var Santoro også storkansler for Universidade Católica de Petrópolis.
Biskop av Taranto
Den 21. november 2011 ble han utnevnt til erkebiskop av Taranto i sitt hjemland Italia, etter den alderspensjonerte errkebiskop Benigno Luigi Papa, og ble innsatt embedet den 5. januar året etter.
Siden begynnelsen av sin embedstid i erkebispedømmet Taranto grep han gjentatte ganger inn i spørsmål knyttet til miljøet. I 2015, i et intervju med Vatikanradioen, tok han et oppgjør med boring, og erklærte at man burde tenke i henhold til en visjon om «integrert økologi». Men han ble besykldt for inkonsekvens av «komiteen for frie og tenkende borgere og arbeidere» i Taranto og i lokalpressen, spesielt for å ha mottatt sponsing av arrangementer organisert av erkebispedømmet Taranto fra to multinasjonale oljeselskaper, Shell og Total, selskaper nettopp engasjert i gruve- og boreaktiviteter.
I 2015, da pave Frans formante Communione e Liberazione-bevegelsen (CL) til ikke å feiltolke deres den da avdøde Luigi Giussanis karisma etter noen rettslige nyhetshendelser, svarer han offentlig til paven og medgav feil begått av noen eksponenter for bevegelsen. Men han modifiserte dette ikke har vært alene i å begå feiltrinn i sin tidlige fase. Jesuittene (den orden pave Frans selv kommer fra) har gjort vel så mange feil i sin beundringsverdige historie.
Den 27. september 2019 utnevner pave Frans ham til å være med på synoden for Amazonas som ble avholdt i Vatikanet fra 6. til 17. oktober 2019.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Kerstin Engle
Kerstin Engle (født 1947 i Ängelholm) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 2002. Hun ble valgt inn i riksdagen for Skåne läns norra och östra valkrets på plass 17. Av yrke var hun forsikringsrådgiver fram til hun gikk inn i politikken.
Galaktisk koordinatsystem
Galaktisk koordinatsystem er det koordinatsystemet som brukes for å fastsette posisjoner i en galakse. Mange galakser, deriblant Melkeveien hvor jorden og solen befinner seg, har skiveform: hoveddelen av den synlige massen (med unntak av mørk materie) ligger svært nær skivens plan. Noen ganger er det praktisk å bruke dette galaktiske planet som grunnlag for det galaktisk koordinatsystem.
Kerstin Engle
Som riksdagsmedlem
Engle sitter som fast medlem i kulturkomiteen, samt er vara i utenrikskomiteen og i Sveriges OSSE-delegasjon.
Galaktisk koordinatsystem
Nullpunktene
Det er vanskelig og unøyatig å fastsette Melkeveiens plan ettersom stjernene ikke ligger nøyaktig i samme plan. I 1959 definerte IAU Melkeveiens nordlige galaktiske pols posisjon til nøyaktig RA=12:49:0, Dek= i det da aktuelle B1950-systemet; i det nåværende J2000.0-systemet, etter at presesjonen har blitt medregnet, er posisjonen fastsatt til RA=12:51:26.282, Dek=. Denne posisjonen ligger i Berenikes hår, nær den lyssterke stjernen Arcturus. Den sørlige galaksepolen ligger i stjernebildet Billedhuggeren.
Den galaktiske null-breddegraden er på lignende måte fastsatt til 17:42:26.603, (B1950) eller 17:45:37.224,  (J2000.0). Melkeveiens sentrum befinner seg ved 17:45:40.04, (J2000.0).
De senere observasjonenen med Hipparkossatellitten har gitt mer nøyaktige posisjonsbestemmelser, men systemet som ble definert i 1959 er fremdeles i bruk. Den aktuelle egentlige posisjonen for den galaktiske nordpolen er lg=0,004°±0,039°; bg=89,427°±0,035°. Solen befinner seg ca. 34,56±0,56 parsec (112,7±1,8 lysår) over det galaktiske planet. Siden solen befinner seg ca. 30,000 lysår fra Melkeveiens sentrum ligger den relativt sett ganske nær det galaktiske planet.