cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thorsrudgården
Bygningshistorie
Bygningen ble oppført 1887–1888 da Den høiere landbrugsskole startet undervisning i hagebruk. Bygningen er omtalt med skiftende navn etter beboere (Misvær, Thorsrud), men også som Villa Granly og Gartnergården. Den inneholdt opprinnelig leilighet for gartneren, et tegne- og arbeidsværelse og tre værelser for seks gartnerelever. Den ble delt opp i tre leiligheter rundt 1958. Abel Bergström som ble ansatt som gartner ved skolen i 1860 og fikk ansvar for parkanlegg og planteskole. I 1865 fikk Bergström arealer til planteskole der hvor dagens planteskole ligger. Arealene ble utvidet i 1875 og 1896. Disse utvidelsene frigjorde arealer i parken som til da var blitt utnyttet til planteskoleproduksjon. Det ble oppført gartnerbolig for Bergström etter at det i 1887 var innført hagebruksundervisning ved skolen. Boligen ligger midt mellom tunet og planteskolen, og lå praktisk til for gartneren som hadde tilsyn med veksthus både i hagebruket og planteskolen. Fra høsten 2008 har huset vært i bruk som studentkollektiv for seks studenter, samt en dublett.
Den tyske demokratiske republikks flagg
Den tyske demokratiske republikks flagg var svart, rødt og gult og hadde landets statsemblem i midten. Flagget ble innført 1. oktober 1959 og ble benyttet fram til den tyske gjenforeningen 3. oktober 1990. Det var i størrelsesforholdet 3:5.
DDR-flagget ble regnet som forfatningsfiendtlig og bruken av det var forbudt i Forbundsrepublikken Tyskland.
Handelsflagg
I perioden fra 1959 til 1973 fantes det et eget handelsflagg der statsemblemet var plassert i kantonen. Handelsflagget ble innført samtidig med den nye nasjonalflagget med statsemblemet, 1. oktober 1959. Fra 1. mai 1973 ble nasjonalflagget gjort også til handelsflagg.
Orlogsflagg og andre sjømilitære flagg
Eget flagg for fartøyer i Folkemarinen (tysk: Volksmarine), DDRs sjøforsvar, ble innført 5. juli 1966. Dette hadde kommunismens røde farge i duken, med de tyske fargene i gjennomgående vannrette striper midt i duken og med statsemblemet mot en rød skive og med en ekstra krans rundt i midten av flagget.
Hjelpeskip tilhørende sjøforsvaret fikk i 1966 flagg etter samme modell som orlogsflagget, men med blå duk. av tilsvarende flagg, Den hydrografiske tjeneste hadde i tillegget stilisert fyrtårn i øvre hjørne i flaggets frie ende, mens sjøredningstjenesten hadde en gul dykkerhjelm samme sted.
Presidentflagg og flagg for andre statsledere
DDRs president førte 1949–1950 et flagg basert på nasjonalflagget med ordene «PRÄSIDENT» i gult i den røde stripen og «D.D.R.» i svart i den gule stripen. I 1950 ble skrifttypen endret og «DDR» ble skrevet uten punktum mellom initialene. Fra 1951 til 1953 satt DDRs første statsemblem, en hammer omgitt av en krans, i midten av presidentflagget. Senere ble statsemblemet med hammer, passer innkranset av kornaks satt i nasjonalflagget benyttet som presidentflagg. I 1955 endret presidentflagget form. Det ble kvadratisk og besto av en rød duk innrammet av smale striper i svart, rødt og gult, og med statsemblemet i midten. Flagget ble benyttet til 1960, da presidentembetet ble erstattet av Statsrådets president som DDRs statsoverhode.
Presidentflagget ble erstattet med et eget flagg for Statsrådets president. Dette besto av en rød duk omgitt av en bord bestående av vertikale felter i de tyske fargene og hadde statsemblemet i midten. Flagget ble innført 4. oktober 1960 til DDRs oppløsning i 1990.
Generalsekretæren i sentralkomiteen for Sozialistische Einheitspartei Deutschlands, DDRs statsbærende parti, og formannen for den nasjonale forsvarsrådet førte et rektangulært rødt flagg med emblemet fra orlogsflagget i midten. Flagget ble innført i 1973 og benyttet fram til 1990.
DDRs flagg i Vest-Tyskland og utenlands
Bruken av DDRs flagg var kriminalisert i Vest-Tyskland, der DDR-flagget, i Vest-Tyskland nedsettende omtalt som Spalterflagge (omtrent «utbryterflagg»), både ble regnet som forfatningsfiendtlig og bruken av det som forstyrrelse av offentlig ro og orden frem til 1969. Vest-Tyskland prøvde også å forhindre bruk av DDR-flagget i andre land enn Tyskland gjennom offisielle protester, og om nødvendig brudd i diplomatiske forbindelser, stans i utviklingshjelp eller andre sanksjoner, når dette skjedde. Auswärtiges Amt la ned betydelige ressurser i å overvåke f.eks. utenlandske havner for å forhindre at DDR-flagget ble brukt.
Den internasjonale anerkjennelsen av DDR som egen stat i 1973 førte imidlertid til en avspenning mellom øst vest, med en påfølgende større aksept for det østtyske flagget.
Dresdner Kreuzkirche
Dresdner Kreuzkirche (norsk: Dresden korskirke) ligger til Altmarkt i Dresden og er den største kirken i den tyske delstaten Sachsen. Kirken er kjent siden tidlig på 1100-tallet og ble offisielt innviet 10. juni 1388. Siden 1491 har kirken vært utsatt for brann fem ganger. Kreuzkirche har hatt sin nåværende form siden gjenåpningen i 1955 og er hjemmekirke for Dresdner Kreuzchor.
Periculum in mora
Periculum in mora, latin: «faren ved å vente», ved å oppsette noe; etter den romerske historieskriveren Titus Livius (59 f.kr – 17 e.kr.)
Sitatet er mye benyttet. Et meget kjent tilfelle er da den tyske marineminister Albrecht von Roon den 18. september 1862 sendte følgende telegram til Bismarck: «Periculum in mora. Dépêchez-vous!» (Det er fare ved å vente – skynd Dem!)
Frederickson kraftverk
Frederickson (gass)kraftverk er et varmekraftverk i Pierce County, i delstaten Washington i det nordvestre USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 175 MW fordelt på 2 like store turbiner med effekt på 63–89 MW hver, avhengig av sesong. Operatør er energiselskapet Puget Sound Energy Inc.
Det stod ferdig utbygd i 1981. Brenselkilden er hovedsakelig naturgass.
Den norske språkstriden
Den norske språkstriden, sprogstriden eller målstriden er en norsk, kulturell og politisk kontrovers knyttet til den skriftlige rettskrivningen og også muntlig bruk av det norske språk. Bakgrunnen for språkstriden ligger i den dansk–norske unionen, hvor eldre tids mellomnorsk etterhvert ble erstattet av dansk som administrasjonsspråk, skriftspråk og elitespråk i Norge. Språkstriden var på 1800-tallet knyttet til forholdet mellom det danske skriftspråket og uttalen av dette i overklassen i norske byer, gjerne omtalt som dannet dagligtale, på den ene siden og de folkelige dialektene og etter hvert landsmålet på den andre. På 1900-tallet dreide fokuset i språkstriden seg i større grad i retning av normeringen av disse to skriftspråkene og spørsmålet om de skulle slås sammen til et tenkt samnorsk.
Historikk
Gjennom den mer enn 400-årige unionen med Danmark ble gradvis det gamle norske skriftspråket erstattet av et blandingsspråk basert i hovedsak på dansk. Således ble det rådende skriftspråket i Norge i unionstiden etter hvert et dansk språk - hvilket var helt forskjellig fra det norrøne språket som var i bruk f.eks. av Magnus Lagabøte. Så da Norge ved unionsoppløsningen i 1814 ble adskilt fra det man kan kalle sitt kulturelle opphav, oppstod det et språklig vakuum - styringspråket var dansk, mens et stort flertall av befolkningen brukte ulike norske dialekter som til dels lå langt fra det klokkerdanske skriftspråket. Det kom snart spede forsøk på å utvikle et nasjonalt norsk språk, som skulle være forskjellig fra det rådende danske språket i styringsverket. Den første tilnærmelsen var den såkalte fornorskninglinjen som bl.a. Henrik Wergeland stod for, hvorved det danske kansellispråket skulle tilføres norske elementer og derved bli et norsk språk. Denne linjen ble etterhvert formalisert gjennom Knud Knudsen og hans virke som førte til riksmålet. På den annen side var det krefter som ønsket et norsk mål på såkalt folkemåls grunn, noe som ble til landsmålet, samlet fra såkalte ufordervede dialekter (ikke påvirket av dansk) av Ivar Aasen og som fra 1917 har blitt benevnt som nynorsk.
Nasjonalbibliotekar Aslak Sira Myhre argumenterte i 2017 for at den norske språkstriden er i ferd med å dø ut, som følge av at moderat bokmål har blitt den helt dominerende form for bokmål, samtidig som forskjellene mellom normert bokmål og riksmål er så godt som forsvunnet i løpet av 2000-årene.
Securitate
Securitate (uttalt [sekuriˈtate]) (rumensk for sikkerhet; offisielt navn Departamentul Securității Statului, Den statlige sikkerhetsavdelingen) var det hemmelige politiet i det kommunistiske Romania. Før andre verdenskrig ble det hemmelige politiet kalt Siguranța statului («Statens sikkerhet»). Av en befolkning på 23 millioner hadde Securitate i 1989 omtrent 14 000 fulltidsagenter, og mellom 400 000 og 700 000 tystere, 137 000 av dem aktive. Tysterne ble som oftest vervet gjennom utpressing aller tvang.
Avdelingen ble opprettet i 1948 i nært samarbeid med KGB, mens forløperen var kommunistisk infiltrasjon av Innenriksdepartementet fra 1944. For å sikre lojaliteten ble det tidlg et krav om medlemskap i kommunistpartiet. Avdelingen vokste enormt i løpet av 1950-årene, blant annet under den såkalte «klassekampen», hvor antatte fiender av kommunismen ble arrestert og til dels drept i stor skala. Da regjeringen innførte et generelt amnesti i 1964, ble i løpet av fire måneder over 9 600 politiske fanger løslatt, og over 12 700 mellom 1962 og 1964. De løslatte fangene ble vanligvis tvunget til å underskrive at de ville være tystere for Securitate etter løslatelsen.
I forbindelse med amnestiet appellerte i stedet myndighetene til folks samvittighet, noe som var et stikkord for angivervirksomhet og oppbygging av et nettverk av angivere, eller informanter. I 1980-årene hadde Securitate en massiv kampanje for å avsløre dissidenter, i en stor del basert på rykter og fabrikasjon av beviser.
Securitate ble reorganisert etter at Nicolae Ceaușescu ble styrtet julen 1989, og etterfølgeren heter nå Serviciul Român de Informații (SRI).
I de 24 år mens de eksisterte torturerte og drepte Securitate tusener av politiske motstandere.
Pierre Petiteau
Pierre Petiteau (født 14. mai 1899, død 9. april 1974) var en fransk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Petiteau vant en olympisk sølvmedalje i rugby union under OL 1920 i Paris. Det var kun to lag som deltok og det ble kun spilt en kamp. Han var med på det franske laget som tapte finalen mot USA med 0-8.
Encogen kraftverk
Encogen (gass)kraftverk er et varmekraftverk i Whatcom County, i delstaten Washington i det nordvestre USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 176 MW fordelt på 4 turbiner med effekt på 31–60 MW hver. Operatør er energiselskapet Puget Sound Energy Inc.
Det stod ferdig utbygd i 1993. Brenselkilden er hovedsakelig naturgass.
Ab urbe condita
Ab urbe condita (klassisk ortografi: ABVRBECONDITÁ; relatert til Anno urbis conditae: AUC eller a.u.c.; også anno urbis, forkortet a.u.) er en latinsk frase for «fra grunnleggingen av byen (Roma)», som tradisjonelt har blitt satt til 753 f.Kr. Frasen ble brukt for å identifisere det romerske året av noen få romerske historikere i antikken. Skribenter i renessansen benyttet tidvis AUC på romerske manuskripter de publiserte grunnet misforståelsen at romerne selv vanligvis nummererte sine år ved dette systemet. Moderne historikere har tatt det mer i bruk enn romerne selv gjorde; for romerne var det vanlig å oppgi et bestemt år ved å oppgi navnene på de to som holdt konsulembetet det året. Året fra keiseren innsatt ble også benyttet for å identifisere årene, særlig i det bysantinske rike etter 537 da Justinian I den store beordret denne praksisen.
Nob
Nob (hebraisk for «høyt/hellig sted») er et sted i oldtidens Israel som nevnes seks ganger i den hebraiske Bibelen (det gamle testamente).
Stedet kan ha vært lokalisert i nærheten av Bakurim i området som lå øst for Jerusalem, ikke langt fra Oljeberget, eller muligens lengre nord ved Tell Shuafat. Det er sannsynlig at det tilhørte Benjamins stamme ved at Jerusalem lå på grensen mellom Benjamins og Judas stamme.
I henhold til Bibelen er det til Nob hvor David flykter til ypperstepresten Ahimelek, og hvor han mottar Goliats sverd, hvor det ble oppbevart. Senere kommer kong Saul til Nob med edomitten Doeg. Saul var rasende for at Ahimelek hadde gitt hjelp til David, og fikk Doeg til å drepe Ahimelek og alle de andre prestene. Deretter ble alle menn, kvinner og barna i byen drept.
Nob er også nevnt ved senere hendelser i Jesajas bok forbindelse med at Assyria angrep Israel, og i Nehemjas bok i forbindelse med tilbakevendingen fra landflyktigheten i Babylon.
Gåten på Afroditeøya
Gåten på Afroditeøya (orig: The Aphrodite Inheritance) er en britisk mysterie- og eventyrserie på åtte episoder som gikk på BBC i 1979. Serien ble skapt av Michael J. Bird. Den handler om briten David Colliers som er på Kypros for å granske omstendighetene rundt brorens død. I løpet av oppholdet blir han dradd inn i en merkelig konspirasjon. Hovedrollen spilles av Peter McEnery, mens andre sentrale roller spilles av Alexandra Bastedo, Brian Blessed, Paul Maxwell og Stefan Gryff.
Gåten på Afroditeøya kom få år etter The Lotus Eaters og Who Pays the Ferryman? Også i disse to seriene var handlingen lagt til Middelhavs-området.
Serien ble sendt på NRK i 1979.
Handling
Handlingen starter med engelskmannen David Colliers (Peter McEnery) ankomst til Kypros. Han er der for å besøke sin bror som nettopp har blitt alvorlig skadet i en bilulykke på et øde sted. Når han kommer til øya får han til sitt sjokk vite at broren er død. David får etterhvert kontakt med den vakre, men mystiske, kvinnen Helene, som påstår at hans bror ble myrdet. Hun overleverer ham samtidig en pengekoffert som hun mente tilhørte hans bror. Etterhvert opplever han en rekke merkelig ting som gjør at han begynner å tvile på om kvinnen egentlig eksisterer annet enn i fantasien. Under oppholdet får han også møte to av hennes hjelpere, som har det med å dukke opp og forsvinne på like mystisk vis som henne.
Grete Klempel Starheim
Grete Klempel Starheim (født 8. mars 1940 i Frederiksberg i København) er cand.philol. med fagene norsk, tysk og allmenn litteraturvitenskap. Sin hovedoppgave skrev hun om Hans E. Kincks lyriske drama Lisabettas brødre, og hun har all sin dag vært en ivrig og kunnskapsrik formidler av norsk kultur. I studietida var hun en aktiv deltaker i Ingeborg Refling Hagens kulturarbeid. Hennes faste arbeidsplass har vært Universitetet i Oslo, der hun har vært studieveileder, studiekonsulent, seksjonsleder, fakultetssekretær (fra 1970-1990) og fakultetsdirektør ved Det historisk filosofiske fakultet (1990–2000), og endelig, seniorrådgiver ved Informasjonsavdelingen (2000–2009) med ansvar for kulturbyggende og identitetsskapende tiltak, Lunsj med kultur, Klubben for vitenskapelige ansatte, universitetsgaver og profileringsartikler, arrangementer og seremonier. Hun har sittet i tallrike komiteer. Hun har også virket som foredragsholder. Hun mottok Kongens fortjenstmedalje i sølv 2. oktober 2009.
Gåten på Afroditeøya
Handling
Etterhvert opplever han flere ubehageligheter fra mennesker som var bekjente av broren, og som er ute etter noe verdifullt som de nå tror er i hans besittelse. David skjønner det er snakk om pengekofferten og at at broren var innblandet i en lyssky virksomhet som innbefattet mange penger. Pengekofferten viser seg bare å være toppen av isfjellet.
Om serien
Gåten på Afroditeøya ble innspilt på Kypros høsten 1978, i samarbeid med Cyprus Broadcasting Corporation. En soundtrack-album til serien ble utgitt samme år.
Den ble utgitt på DVD i 2014 av Simply Media.
Aftenpostens TV-anmelder beskrev den som velspilt, men noe langdryg.
Embla (navn)
Embla er et nordisk kvinnenavn med usikker opprinnelse. Det kan være dannet av norrøne almr, «alm».
I norrøn mytologi var Ask og Embla de to første menneskene på jorden.
Partidul Democrat
Partidul Democrat («Det demokratiske partiet», PD) var et rumensk sentrum-høyre-parti med utspring i Den nasjonale redningsfronten (Frontul Salvării Naționale, FSN). Navnet Partidul Democrat blei tatt i bruk fra 1993, da den gjenværende delen av FSN, under ledelse av Petre Roman skifta navn. En fløy under ledelse av Ion Iliescu hadde tidligere brutt ut og danna demokratiske nasjonale redningsfronten, som seinere blei til partiet Partidul Democrației Sociale din România (PDSR).
Thomas Røed
Han er mest kjent fra tiden i Odd Grenland der han spilte fast på førstelaget fra 1999 til 2004. Han har spilt for Åssiden, Strømsgodset, Odd Grenland (først på lån) og Pors Grenland. Røed var kantspiller og spiss. Han har vunnet cupgull med Odd Grenland og har vært på prøvespill i Leeds United. Han var i 2013 trener i 3.-divisjonsklubben Stoppen Sportsklubb.
Partidul Democrat
FSN fikk vel 10 prosent av stemmene ved parlamentsvalget i 1992 og tilbragte de neste fire årene i opposisjon. Ved parlamentsvalget i 1996 stilte PD sammen med PDSR som valgalliansen Sosialdemokratisk enhet (PSD) og fikk knapt 13 prosent av stemmene. Partiet var på dette tidspunktet sosialdemokratisk. Partiet var med i de tre koalisjonsregjeringene mellom 1996 og 2000, men ved valget i 2000 stilte partiet igjen aleine og oppslutningen falt til 7 prosent. Foran 2004-valget stilte PD sammen med Det nasjonalliberale partiet (PNL) i Alliansen for rettferdighet og sannhet (DA), samtidig som partiet gikk mot høyre. Alliansen fikk knapt 32 prosent av stemmene, men klarte likevel å danne en regjering. PD var med i regjeringen fram til april 2007. I januar 2008 slo PD seg sammen med det lille partiet Partidul Liberal Democrat (PLD). Det nye partiet fikk navnet Partidul Democrat-Liberal (PD-L).
Robert Levasseur
Robert Levasseur (født 27. januar 1898 i Paris, død 25. mai 1974) var en fransk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen. Levasseur vant en olympisk sølvmedalje i rugby union under OL 1920 i Paris. Det var kun to lag som deltok og det ble kun spilt én kamp. Han var med på det franske laget som tapte finalen mot USA med 0-8.
Thomas Røed
Han er far til Kongsvinger-spiller Sander Røed.
Toronto
Toronto er den mest folkerike byen i Canada og provinshovedstad i provinsen Ontario. Den er ligger i det sørlige Ontario på nordvestbredden av Ontariosjøen. Torontos historie begynte på slutten av 1700-tallet da den britiske kronen kjøpte land fra den indianske urbefolkningsgruppen mississaugaer. Bosetningen som ble etablert her fikk navnet York, som guvernørløytnant John Graves Simcoe utnevnte som hovedstad for provinsen Upper Canada. Byen ble herjet i slaget ved York i april 1813 mellom britiske og amerikanske styrker i 1812-krigen. I 1834 ble York en by og omdøpt til Toronto. Den ble ødelagt i to store branner i 1849 og 1904. Siden 1954 har byen tidvis gått utover sine grenser gjennom sammenslåing med omliggende kommuner, sist skjedde det i 1998.
I henhold til folketelling av 2011 var det 2,6 millioner innbyggere i byen, noe som gjør den til den femte største byen etter folketallet i Nord-Amerika. Imidlertid har de kommunale myndighetene utgitt en ny befolkningsberegning for 2012 som oppgir 2 791 140 innbyggere, noe som har fått media til å hevde at Toronto er den fjerde største byen i Nord-Amerika etter folketallet, og den mest folkerike byen ved De store sjøer, og passert Chicago. Folketellingen for storbyområdet (CMA) hadde en befolkning på 5 583 064, mens det større området Toronto (GTA) hadde en befolkning på 6 054 191 i 2011. Toronto er hjertet i det større området Toronto, og i den tett befolkede regionen i sørlige Ontario kjent som «den gylne hestesko». Dens kosmopolitiske og kulturelt mangfoldige befolkning reflekterer dens rolle som et viktig mål for innvandring til Canada. Toronto er en av de mest kulturelt mangfoldige byer i verden ved at rundt 49 prosent er født utenfor Canada.
Som Canadas kommersielle hovedstad ligger børsen her, Toronto Stock Exchange, foruten også de fem største bankene i landet. De førende økonomiske sektorer i byen er blant annet finans, forretningstjenester, telekommunikasjoner, romfartsindustri, transport, media, kunst og kunsthåndverk, reklame og publisering, programvareproduksjon, medisinsk forskning, utdannelse, turisme og ingeniørkunst. Toronto er betraktet som en fremste («alfa») verdensby i Globalization and World Cities Research Network, og er plassert blant de globale ledere i indeks for globale finanssentre. Byen er også jevnlig rangert som en av verdens med beboelig byer i henhold til Economist Intelligence Unit og Mercer Quality of Living Survey. Den lave andelen med kriminalitet har ført til at Toronto har fått et omdømme for å være den tryggeste av de store byene i Nord-Amerika.
Byens økonomiske vekst ble styrket av ferdigstillelsen av St. Lawrence kanalen i 1959, kanalen gjorde det mulig for større skip å ta seg inn til De store sjøer. Deler av Torontos vekst er blitt akkreditert Parti Québécois (PQ) maktovertagelse i provinsen Quebec og provinshovedstaden Montréal i 1976. PQ innførte mange lover som favoriserte fransk over engelsk. Dette ble en stor byrde for mange engelsktalende montrealere, mange av disse flyttet til det mer engelskvennlige Toronto.
Et av verdens høyeste frittstående bygg CN Tower, et 554 meter høyt radio og TV-tårn, er et av de mest berømte landemerkene i Toronto.
Byens hovedflyplass, Toronto Pearson internasjonale lufthavn, ligger i Mississauga rett utenfor Torontos bygrenser i vest, og er en av verdens travleste flyplasser (25 til 40 millioner passasjerer per år).
Little Norway, Lille Norge, var en norsk flyskole og treningsleir som ble opprettet i Toronto under den andre verdenskrig.
Navnet Toronto kommer fra det irokesiske ordet «tkaronto», som betyr «der det står trær i vannet».
Unlimited Saga
Unlimited Saga (アンリミテッド: サガ) er et konsollrollespill utviklet og utgitt av Square (senere Square Enix) til PlayStation 2, og er det niende spillet i SaGa-serien.
Spillet ble først publisert i Japan i desember 2002 og kom senere til Nord-Amerika i juni 2003 og Europa i oktober det samme året. Unlimited Saga ble utformet av seriens veteran Akitoshi Kawazu; han fikk en byline på spillets cover. Musikken ble komponert av Masashi Hamauzu som tidligere lagde lydsporet til spillets forgjenger, SaGa Frontier 2. En special limited collector's edition var tilgjengelig kun i Japan og ble gitt ut samtidig som originalversjonen.
Handling
Blant annet Laura er en tidligere pirat som etter ektemannens død finner ny mening i livet ved å beskytte en prins. Judy er en ung heks som ønsker å redde sin bestefar etter at han ble fanget i et speil på grunn av en konflikt med en gammel rival. Ventus er på jakt etter en mann som drepte broren hans mange år tidligere. Alle karakterene kommer etter hvert sammen, og kan samhandle i løpet av denne perioden for å beseire alle fiendene deres.
NCsoft
NCsoft er et sørkoreansk selskap som fokuserer på å utvikle spill med online-funksjoner. NCsoft er kanskje mest kjent som utviklerne bak det populære spillet Lineage, et MMORPG-spill utgit i 1998. Under E3-messen i 2007 ble det kjent at NCsoft hadde inngått et eksklusivt partnerskap med Sony, der selskapets fremtidlige spill kun vil bli tilpasset på PlayStation konsoller.
Historie
NCsoft ble dannet i mars 1997 av Tak Jin Kim, skaperen av det korenske tekstbehandlingsprogrammet Hangul. Et av selskapets første produkter var NC HTML redigeringsprogram. I september 1998 lanserte NCsoft sitt første (og mest populære til dags dato) spill Lineage. Denne suksessen bidro til at NCsoft åpnet kontorer i Taiwan, Kina, Japan og USA.
NCsoft dannet et Texas-basert selskap kalt NC Interactive som et resultat av partnerskapet med Richard Garriotts Destination Games i april 2001. Jake Song flyttet også til Austin for å hjelpe til med utvikling av fremtidlige produkter.
NCsoft utviklet Lineage II som ble lansert i Sør-Korea 1. oktober 2003 og i USA 28. april 2004. NCsoft er også produsent for Guild Wars (utviklet av ArenaNet) og MMORPG-spillene City of Heroes og City of Villains (utviklet av Cryptic Studios).
I 2004 åpnet NCsoft nye kontorer i Europa. NCsoft Europe har sitt hovedkontor i Brighton i England. Selskapet utvidet da sitt marked betraktelig, og flere spill ble nå tilgjengelig for europeiske rollespilltilhengere.
Under Taipei Game Show i februar 2006 annonserte NCsoft Dungeon Runners, som skal bli utviklet av de Austinbaserte kontorene. Spillet gikk online i mai 2007.
Coyote Springs gasskraftverk
Coyote Springs gasskraftverk er navnet på to separate kraftverk i Oregon, USA:
NCsoft
Historie
Under E3 i 2006 annonserte NCsoft at de var godt igang med utviklingen av et nytt MMORPG-spill kalt Aion. Aion blir utviklet av NCsoft sitt Seoulstudio, og vil bruke Crytek sin CryENGINE-teknologi. Aions musikalske arrangement vil bli utviklet av Kunihiko Ryo.
Agostino Tudeschini
Agostino Tudeschini eller Du Aoding (født 1598 i Sarzana i Italia, druknet 1643 nær Fuzhou i Fujian i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han kom til Shanghai i 1631 og var der til 1634. Deretter misjonerte han i Shaanxi (Xi'an) og i Fujian.
Otto Gleichmann
Otto Gleichmann (født 20. august 1887 i Mainz, død 2. november 1963 i Hannover) regnes som en av de store i tysk ekspresjonisme. Han laget oljemalerier, akvareller, tegninger, litografier og bilder i blandingsteknikker.
Hans verker fra 1920- og 1930-årene var preget av hans vonde opplevelser som soldat (1915) og såret (1916) under første verdenskrig – og følelsen av at nasjonalsosialismens fremgang lovet ille.
Han deltok i Hannoversche Sezession fra 1918, hvor bl.a. Kurt Schwitters var med, og ble nær venn av Theodor Däubler. Han fikk utstillingsforbud i 1936, og ble entarteterklært 1938. 16 av hans verk er registrert beslaglagt.
Themsentunnelen
Themsentunnelen er en undersjøisk tunnel som går under elven Themsen i London. Den er 11 meter bred, 6 meter høy og 396 meter lang og ligger 23 meter under vannoverflaten (målt ved høyvann). Tunnelen ble bygd mellom 1825 og 1843, og var den første tunnelen som ble fullført under en farbar elv.
Tunnelen skulle brukes til hestekjerrer, men ble aldri benyttet til dette formålet. I dag er den en del av jernbanenettet London Overground på East London-linjen.
Coyote Springs II gasskraftverk
Coyote Springs II gasskraftverk er et varmekraftverk i Morrow County, i delstaten Oregon i det nordvestre USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 302 MW fordelt på 2 + 2 turbiner med effekt på 94–185 MW hver. Operatør er energiselskapet Avista Corp.
Det stod ferdig utbygd i 2003. Brenselkilden er hovedsakelig naturgass.
Fylkesvei 8070
Fylkesvei 8070 går mellom Oksevågdalen og Dyfjord i Lebesby kommune. Veien er 12,0 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 241 (Finnmark).
Thomas T. Dahl
Thomas Tellevik Dahl (født 7. september 1973) er en norsk jazzmusiker (gitar), førsteamanuensis, produsent og komponist kjent fra flere innspillinger.
Biografi
Dahl studerte ved Jazzlinja i Trondheim og bodde der i perioden 1993-2000. Hovedprosjektene i den perioden var Krøyt (1993–2005), Dingobats (1995–2005) og Erlend Skomsvolls Skomsork (1996–02).
De senere år har Dahl i hovedsak jobbet med bandene BMX (m/Njål Ølnes-Sax, Øyvind Skarbø-Trommer, Per Jørgensen-Trompet/Sang) og Mats Eilertsens Skydive. I tillegg er han medlem av Voksne Herrers Orkester (m/Steinar Krokstad-Trommer, Harald Dahlstrøm-Keyboard, Ole Marius Sandberg- Bass (Yngve Moe✞-Bass)) som fyller Logen Bar hver mandag.
Dahl har også jobbet med artister som bl.a Odd Børretzen, Christine Guldbrandsen, Egil Eldøen, Elisabeth Moberg, Helge Jordal, Lill Lindfors og Herborg Kråkevik.
Dahl har skrevet bestillingsverk for Norsk Hydro (Nattjazz, 2004), til Finsejazz 2005, og med Per Jørgensen og Frank Jakobsen, skrevet «Tomlane opp» (2006).
Dahl har virket som lærer ved Jazzlinja (NTNU), Agder musikkonservatorium (2002–05), Rogaland Musikkonservatorium (2009-10) og Griegakademiet (2005–).
Perfektum
Perfektum (fra latin (tempus) perfectum, «fullendt eller tilbakelagt (tid)»), også kalt presens perfektum, er en grammatisk tid og bøyingsform for verb. Formen brukes for å uttrykke handlinger som startet i fortiden, men som fortsetter eller har virkning i nåtiden. Presens perfektum kan også brukes for å uttrykke en hendelse i fremtiden som må fullføres før en annen hendelse kan skje (futurum exactum).
Vikran
Vikran er ei bygd i Tromsø kommune. Den ligger helt nord på Malangshalvøya, på sørsida av Straumsfjorden. Bebyggelsen begynner i vest ved Ryøya og Rystraumen og strekker seg østover mot Storvika og Balsnesodden.
Perfektum
Presens perfektum er en sammensatt konstruksjon. Den lages ved å sette hjelpeverbet har (i presens) sammen med perfektum partisipp av hovedverbet. Hvis hovedverbet er et intransitivt overgangsverb, brukes hjelpeverbet er i stedet for har. Dialektene på Vestlandet og i Nord-Norge følger denne regelen, mens østnorske dialekter stort sett bruker har overalt. Påvirkning fra østnorsk gjør at har er blitt vanligere, og det regnes ikke lenger som en feil å bruke ordet ved intransitive overgangsverb i skriftlig norsk.
Perfektum passiv dannes ved å sette «er» sammen med «blitt» og perfektum partisipp av hovedverbet. Det er vanlig å utelate «blitt», hvis setningen likevel blir forståelig.
Eksempler på presens perfektum:
Vikran
Fylkesvei 286 passerer gjennom bygda. Veiforbindelsen til Kvaløya og Tromsø går via Ryatunnelen og fylkesvei 858. Det gikk ferge mellom Vikran og Larseng på Kvaløya frem til 29. september 2011, da Ryatunnelen ble åpnet. Avstanden til Tromsø sentrum er rundt 14 kilometer i luftlinje og 35 km i kjørelengde.
Perfektum
I de andre germanske språkene blir perfektum dannet og brukt omtrent som på norsk. I de sørtyske dialektene (alemannisk og bairisk) har de fleste verbene mistet preteritum, slik at perfektum brukes om alle hendelser i fortiden («Oberdeutscher Präteritumsschwund»). Også i afrikaans og jiddisch er preteritum stort sett erstattet av perfektum.
Navnet perfektum viser til at tiden på latin brukes om handlinger som er avsluttet («perfekte») i fortiden, mens imperfektum blir brukt om handlinger i fortiden som ikke er fullført, eller handlinger som gjentok seg.
De moderne romanske språkene danner presens perfektum på en tilsvarende måte som de germanske språkene. Avledede former av de latinske verbene habere og esse brukes sammen med perfektum partisipp. Selv om ordene habere og tysk haben er svært like, er de ikke kognater. I tillegg er syntetisk perfektum fra latin beholdt, men den regnes i muntlig fransk og italiensk som gammeldags, og den sammensatte tiden («passé composé», «passato prossimo») brukes mest.
Norsk språkråd tilrår at en i skoleverket bruker «presens perfektum» om den verbformen som tidligere gjerne ble omtalt som «perfektum».
Referanser
Passato prossimo
Trym (navn)
Trym er et mannsnavn, av gammelnorsk Þrymr (støy), fra trollet Trym i det komiske kvadet Trymskvida.
Utbredelse
Navnet Trym er svært uvanlig utenfor Norge. Ifølge SSB var navnet nesten ikke i bruk før 1960. Den originale Trym var en grotesk skikkelse og navnet var ikke i bruk som personnavn i norrøn tid. Det er i dag (2007) over 1800 menn som har Trym som fornavn i Norge.
Drejers Klub
Drejers Klub var en forening i København hvor medlemmer av borgerstanden møttes til diskusjoner og festlig lag på slutten av 1700-tallet.
Satire
Satire er bruk av humor og ironi for å kritisere dumhet, feil, mangler og holdninger. Satire kan være personrettet eller rettet mot meninger, ideer og holdninger. Som politisk kampmiddel omfatter den alt fra spydige kommentarer og vitser til refsende pamfletter og store diktverk. En god satire kan derfor ha en viktig frigjørende funksjon i samfunnet.
Historikk og eksempler
Samfunnskritisk spøk og syrlige kommentarer har lange tradisjoner i menneskenes kulturhistorie. Satire var i antikken en type folkelige, dramatiske festspill, såkalte satyrspill, men ble etter hvert en diktsjanger som skulle vise menneskenes dårskap og laster i privatlivet og offentligheten. Av romerske satirikere kan nevnes Ennius, Horats og spesielt Juvenalis (ca. 60–127 e.Kr.), som i fem bøker fritt kritiserte Romas moralske forfall og latterliggjorde både grekere, romerske patrisiere og transvestitter.
I 1500-tallets Danmark sirkulerte historien om hvordan selve djevelen under navnet «broder Rus» hadde fått innpass i Esrum kloster som kokk. Der var han vitne til munkenes moralske forfall. Historien tilhører samme tradisjon som Boccaccio, da han i Dekameronen fortalte om broder Cipolla, munken som ville vise landbefolkningen en fjær fra erkeengelen Gabriel. Da broder Cipolla oppdaget at fjæren var blitt til noen kullbiter, forsikret han mengden om at kullene stammet fra den ilden der man hadde brent St. Laurentius over.
Fra 1400-tallet ble sjangeren igjen populær og nådde et høydepunkt på 1700-tallet. Satirikere i denne tradisjonen omfatter Shakespeare, Rabelais, Erasmus, Boileau, Cervantes, Swift, Voltaire og Holberg. Av kjente eksempler på satirisk litteratur kan nevnes Sebastian Brants allegoriske Narrenes skip fra 1492 og Jonathan Swifts Gullivers reiser fra 1726. H.C. Andersens eventyr Keiserens nye klær gjør narr av folks snobbethet som hindrer dem i å innrømme at keiseren vandrer omkring uten klær på - inntil et lite barn sier høyt det alle har sett.
Samuel Johnson anså satire som en effektiv måte «å justere ondsinn og dårskap» på, mens John Dryden sa: «Satirens sanne mål er å korrigere laster.» At satire har brodd, viser angrepene på det franske tidsskriftet Charlie Hebdo (en brannstiftelse i 2011 og et dødelig attentat i januar 2015 med tap av 17 menneskeliv).
Satire er i vår tid kjent fra en uendelig mengde underholdningsinnslag i massemediene, enten det dreier seg om det russiske vittighetsbladet Krokodil, den amerikanske TV-serien South Park eller radioprogrammet Hallo i uken fra NRK. Knut Nærum er en typisk samfunnskritisk forfatter som bruker satire som et viktig virkemiddel i sine bøker og tegneserier.
Drejers Klub
Drejers Klub var en dansk videreføring av det engelske klubbfenomenet som begynte å bre seg på slutten av 1600-tallet. Her kunne medlemmer av borgerstanden møtes på like vilkår og forenes i politisk og litterær diskusjon.
Litterær opprinnelse
Drejers Klub var en fortsettelse av Det Danske Litteraturselskab som var stiftet i 1775. Klubben besto derfor i den tidligste perioden av 1770-årene fortrinnsvis av litterære personligheter. De opprinnelige medlemmene som var fra litteraturselskapets tid var selvfølgelig klubbens stifter Jacob Drejer og i tillegg personer som: Werner Hans Frederik Abrahamson, Ove Malling, Thomas Thaarup, Peter Magnus Trøjel, Peter Kofoed Trøjel, Hans Christian Sneedorff, Jens Wadum, Tyge Rothe og mange andre.
På grunn av at mange av disse allerede i sin samtid hadde et godt ry som forfattere og diktere inntok Drejers Klub en mere fornem posisjon i datidens syn fremfor de mange konkurrerende klubbene, slik som Det Venskabelige Selskab, Kronprinsens Klub og Det Norske Selskab. Den begynte imidlertid etter hvert også å ta opp medlemmer utenfor den litterære kretsen og den hadde snart medlemmer fra alle avskygninger av samfunnet.
Fra 1779 holdt klubben til i den gården som senere ble Efterslægtsselskabets i Østergade i København.
Tidsskrifter
Ettersom klubben var hjemsted for de mest politisk sinnede av den borgerlige stand ble den snart hjemsted for tidens liberale opplysningsidéer. En gruppe av klubbens medlemmer hadde under navnet «recensents-selskabet» overtatt utgivelsen av tidsskriftet Nyeste kiøbenhavnske Efterretninger om lærde Sager i 1785, men etter at Knud Lyne Rahbek ble tatt opp i klubben og dessuten kort tid etter ble dets formann, var det hans nystartede tidsskrift Minerva som snart ble ansett som klubbens offisielle organ. Dette tidsskriftet ble også hele hovedstadens liberale tidsskrift og det skyldtes særlig at i perioden etter 1784 kunne en forholdsvis fri presse blomstre frem.
Interne stridigheter
Klubbens frisinn holdt seg imidlertid innenfor lovens rammer og det kunne skje at enkelte av medlemmene, som f.eks. Niels Ditlev Riegels i forbindelse med Kirurgfejden tok idéen om frisinn for langt for klubbens øvrige medlemmer. Ved å sette en anmeldelse i Nyeste kiøbenhavnske Efterretninger om lærde Sager, som var negativ overfor Henrich Callisen, bak redaktøren Rahbeks rygg, ble det stemning i klubben for at Riegels burde kastes ut. Det kom til en avstemning om spørsmålet og det viste seg at flesteparten allikevel var imot en eksklusjon av Riegels, da det gikk imot den overordnede stemning av toleranse som klubben fremhevet som en av sine kardinaldyder. Egentlige eksklusioner var sjeldne, men de innbyrdes stridighetene kunne skape noen heftige kampskrifter og diskusjoner i klubbens lokaler. Spesielt mellom de to partiene kalt henholdsvis «kameralisterne», som besto av satte borgermenn i ærefulle verv og «genierne» som var unge diktere bakket opp av sjøoffiserer.
Drikkeviser
En annen produktiv litterær virksomhet som ble skapt innenfor klubbens rammer var visene, spesielt drikkevisene. Under de mange festlige lag var det kutyme at medlemmene brakte med seg hjemmelagede viser som fastlo klubbens kjerneidéer og samtidig gjorde litt ap med medlemmene innbyrdes. Disse visene ble samlet inn og trykket i årbøker og mange av dem var med på at gjøre omverdenen oppmerksom på nye unge diktere slik som f.eks. Jens Baggesen.
Senere tid
Klubben eksisterte fortsatt et godt stykke inn på 1800-tallet, men med den gryende romantikken rundt 1800 var det for den nye generasjonen av diktere blitt umoderne å møtes på borgerlig manér. Til tross for dette var det i Drejers Klub at den unge dikteren Adam Oehlenschläger brøt vennskapet med Henrik Steffens, som snart skulle resultere i at Oehlenschläger skrev sitt romantiske gjennombruddsdikt Guldhornene.
Knud Lyne Rahbek kunne imidlertid som en av de få av den eldre generasjonen ignorere dette generasjonsskiftet i kraft av sin hustru Kamma Rahbek som holdt salong for de unge dikterne i hjemmet deres i Bakkehuset.
Klubben døde langsomt ut og i 1842 ble den slått sammen med «Kongens Klub».
Fjelljo
Fjelljo (Stercorarius longicaudus) er en predatorisk pelagisk overflatebeitende sjøfugl i jofamilien (Stercorariidae), som tilhører gruppen med måkefugler (Lari). Arten tilhører gruppen som kalles «jagere», som har forlengede midtre halefjær. To underarter anerkjennes.
Biologi
Fjelljo er den minste av joene og blir omkring 48–53 cm lang, noe som inkluderer de opp mot 22 cm lange midtre halefjærene. Hannen veier typisk 280 g, mens hunnen blir større og veier omkring 310 g. Vingespennet utgjør typisk cirka 105–117 cm.
Hekkedrakten er forholdsvis lys grå og hvit, mens vinterdrakten er mørkere brun. De midtre halefjærene er forlengede og tapes med vinterdrakten. Ungfuglens fjærdrakt er grå. Voksen fugl har mørk hette på hodet. Kjønnene er like.
Trym (navn)
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Fjelljo
Biologi
Fjelljoen hekker i fjellet, men er ellers å finne langt til havs. Er det dårlig med smågnagere lar den gjerne være å hekke. Det er vanlig med to egg, som ruges ut av begge foreldrene. Ungene tas også vare på av begge foreldrene fram til de klarer seg på egen hånd – cirka 6 uker etter klekking. Fjelljoen er en fryktløs forsvarer av rede og unger.
Trym (navn)
Eksterne lenker
Þrymur Trym
Fjelljo
Biologi
I hekketiden spiser fuglen lemen og andre smågnagere, men ellers lever den på fisk og annen mat fra havet. Den kan også gjerne stjele mat fra andre fugler og spise andre fuglers unger.
Fjelljoen hekker i fjellet i hele Norge, og helt ned til kysten i Finnmark. Den hekker også på Svalbard. Tidlig på høsten forlater den landet, og overvintrer langt ute i Atlanterhavet.
Østre Trysil Fotballklubb
Østre Trysil Fotballklubb (stiftet 1992) er en norsk fotballklubb fra Trysil lokalisert på Østby. Klubben har i alle år spilt i lavere divisjoner i norsk serie. 16. september 2006 ble laget imidlertid klar for norsk 4. divisjon, etter seier 5-1 borte mot Vinger, og i 2007 rykket laget opp til 3. divisjon. Klubben spiller nå i 5.divisjon. Lagets spillende trenere er Tormod Storbæk og Cato Nordnes. Laget spiller sine hjemmekamper på Østby idrettsplass og supporterne kaller seg Bjønnberget. ØTFK feiret i 2012 sitt 20-årsjubileum.
Rivalisering
Klubben i dens nåværende form har aldri hatt store rivaliserende oppgjør. Den lokale klubben som var lokalisert i Ljørdalen før i tiden ble kalt for Østby/Ljørdalen (Ø/L). Da var Grensekameratene fra området rundt svenskegrensen med Støa på norsk side et sterkt rivaliserende nabooppjør. Klubben Grensekameratene eksisterer ikke i dag, og området i dag inngår i klubben Østre Trysil FK.
Klubbfarger
Klubbens offisielle hjemmedrakt er grønne drakter med svart shorts og grønne strømper.
Jaan Kirsipuu
Jaan Kirsipuu (født 17. juli 1969 i Tartu) er en estisk profesjonell syklist.
Kirsipuu ble profesjonell syklist i 1993. Fra 1998 til 2004 syklet han for det franske laget Casino (omdøpt til AG2R i 2000). Fra 2005 til 2006 syklet han på det franske laget Crédit Agricole.
Kirsipuu var blant de beste spurterne, og vant over 130 seire i løpet av sin karriere.
Han vant i alt fire etapper i Tour de France, i 1999, 2001, 2003 og 2004. Han er den hittil eneste etappevinneren fra Estland. Han har også kjørt med den gule ledertrøya. Han har startet i Tour de France tolv ganger uten å komme til mål i Paris, en negativ prestasjon han er alene om.
Til 2009-sesongen valgte han å gjøre comeback med det belgiske laget Geofco-Jartazi.
Dujiangyan
Dujiangyan (kinesisk: 都江堰; pinyin: Dūjiāngyàn) er et byfylke under Chengdu i provinsen Sichuan i Kina. Det har et areal på 1208 kvkm og en befolkning på 600.000 (2003).
Byen var tidligere kjent som Guanxian, men fikk nytt navn til ære for Dujiangyans irrigasjonssystem som ligger i byfylkets nordvestre utkant. Det ble bygd rundt 250 f.Kr. og forsyner fortsatt storbyen Chengdu med vann.
Historie
Omkring år 250 f.Kr. under de stridende rikers tid (475-221 f.Kr.) forestod guvernør Li Bing sammen med sin sønn byggingen av Dujiangyan-systemen. Sichuan het da Shu, og var del av Qin-dynastiet. Guvernøren gikk bort fra det gamle systemet, som bare dreide seg om å fange opp vann fra oversvømmende elver, og utviklet en metode som kanaliserte og delte opp vannstrømmene ned elven Min. Etter oppdelingen av vannstrømmene fulgte de opp med et vanningsanlegg og et kontrollsystem som garanterte at fløting og elvetrafikk. Anlegget betød svært meget for hele Chengduslettens utvikling.
Den 12. mai 2008 ble byfylket hardt rammet av et større jordskjelv.
Administrative enheter
Dujiangyan består av 17 storkommuner og to kommuner:
Storkommuner: Guankou, Xingfu, Puyang, Zhongxing, Juyuan, Tianma, Chongyi, Longchi, Liujie, Xujia, Anling, Daguan, Zipingpu, Cuiyuehu, Shiyang, Yutang og Qingchengshan.
Kommuner: Xiang'e og Hongkou
Jernbane
Chengdu-Dujiangyan intercity høyhastighetsjernbane betjener fylket.
Vei
Kinas riksvei 317 løper gjennom området. Den fører fra Chengdu til Nagqu i Tibet.
Coyote Springs kraftverk
Coyote Springs I kraftverk er et varmekraftverk i Morrow County, i delstaten Oregon i det nordvestre USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 245 MW fordelt på 2 turbiner med effekt på 75–186 MW hver. Operatør er energiselskapet Portland General Electric Company.
Det stod ferdig utbygd i 1995. Brenselkilden er hovedsakelig naturgass.
Kreis Iserlohn
Kreis Iserlohn er en tidligere Landkreis i den nordvestlige delen av Sauerland i Regierungsbezirk Arnsberg i provinsen Westfalen og senere i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Kretsen ble opprettet i 1817.
Den 1. januar 1975 ble Kreis Iserlohn slått sammen med Kreis Lüdenscheid, den kretsfrie byen Iserlohn og byen Balve fra Kreis Arnsberg til den nye Märkischer Kreis.
Gwendolyne
«Gwendolyne» er en sang av den spanske sangeren Julio Iglesias fra 1970.
Sangen ble skrevet til ære for hans daværende kjæreste Gwendolyne. Sangen, og han som artist, ble spesielt kjent etter opptredenen i Eurovision Song Contest i 1970, der låten endte på fjerdeplass.
Partidul Liberal Democrat
Partidul Liberal Democrat («Det liberaldemokratiske partiet», PLD) var et liberalt politisk parti i Romania, danna desember 2006 som en utbrytergruppe fra Partidul Național Liberal (PNL). I januar 2008 slo PLD seg sammen med Partidul Democrat (PD). Det nye partiet fikk navnet Partidul Democrat-Liberal (PD-L).
Rystraumen
Rystraumen (også kalt Storstraumen og Rya) er et sund lengst øst i Straumsfjorden mellom Kvaløya og Ryøya i Tromsø kommune i Troms. Sundet er bare rundt 500 meter bredt og relativt grunt, og danner en tidevannsstrøm som kan gå med en hastighet på opptil åtte knop.
Andreas Strand (svømmer)
Andreas Strand (født 16. mars 1974) er en norsk handikappidrettsutøver som har deltatt i paralympiske sommerleker én gang, der han vant 2 medaljer i svømming.
Han bor i Oslo og jobber til daglig som e-handelskonsulent i bank. Han spiller også goalball, og er lagansvarlig for det norske landslaget.
I 2006 ble han valgt til leder for Norges Blindeforbunds Ungdom.
Peter J. Wisoff
Peter Jeffrey Kelsay «Jeff» Wisoff (født 16. august 1958) er en tidligere amerikansk NASA astronaut og fysiker med fire romferder bak seg med romfergen. Han har også et besøk på Den internasjonale romstasjonen og Mir bak seg. Han har logget over 44 dager i verdensrommet totalt, og har gjennomført 3 romvandringer på over 19 timer totalt.
Hedersbevisninger
Blant andre:
Malangshalvøya
Malangshalvøya er ei halvøy i Balsfjord og Tromsø kommuner i Troms. Den avgrenses i øst av Balsfjorden, i vest av Malangen og i nord av Straumsfjorden. Den er rundt 30 km lang og opptil 15 km brei. De sentrale delene av halvøya domineres av fjell på over 1 000 moh, hvorav det største er den 1 168 meter høye Bentsjordtinden. Det er bebyggelse ved fjordsidene langs stort sett hele halvøya. Langs vest- og nordsida av Malangshalvøya går Fv286, mens fylkesvei 858 følger østsida til den krysser over til vestsida ved Malangseidet.
Vista Alegre
Vista Alegre kan bety:
Jag vill ha en egen måne
«Jag vill ha en egen måne» er en svensk ballade med melodi av Ted Gärdestad og tekst av Kenneth Gärdestad. Ted Gärdestad utgav den på singlen Polar POS 1155 i april 1972 og sangen ble hans første hit. Den ble også testet på Svensktoppen, hvor den lå i fjorten uker i perioden 11. juni – 10. september 1972 og blant annet toppet listen.
Sangen har blitt en vise med varig popularitet. Den har også blitt spilt inn på plate av andre musikere, blant annet av dansebandet Thorleifs på albumet Kurragömma (Tor TORS 264) i 1978.
En mer rockete versjon ble fremført av Gamblers i Dansbandskampen 2009.
Norske versjoner
Arne Riis og Steinar Storm Kristiansen har skrevet norske tekster. I Roos' versjon bærer den tittelen «Min egen måne». I Storm Kristiansens versjon heter den «Jeg vil ha en egen måne».