cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Militär-Max-Joseph-Orden
Militär-Max-Joseph-Orden er en orden som ble innstiftet 1. januar 1806 av den bayerske konge Maximilian Joseph I, og som var den høyeste militære fortjenstorden i Kongeriket Bayern. Dens historie gikk egentlig tilbake til det kurpfalz-bayerske militærærestegnet, som eksisterte fra 1794 til 1806.
Ordenens devise var virtute pro patria. Den var inndelt i tre klasser: Storkors, kommandør og ridder, og ordenen var forbundet med personlig (dvs. ikke arvelig) adelskap. Ordensmedlemmene fikk rett til å kalle seg «Ritter von...», altså «ridder av...» (f.eks. ble Hans Lex til Hans Ritter von Lex).
Artikler om mottakere av ordenen på Wikipedia
Webhotell
Et webhotell er en tjeneste på en webserver som gjør en bruker i stand til å publisere filer på internett. Det vanligste er å bruke et webhotell til å publisere hjemmesider. Plassen på webhotellet knyttes som regel til et domenenavn og inkluderer som oftest også e-postadresser. Webhotellet betjenes gjerne fra et kontrollpanel med et grafisk brukergrensesnitt tilgjengeliggjort over internett. Begrepet impliserer såkalt delt hosting hvor mange kunder deler ressursene på samme server.
Webhotell er tilgjengelig på forskjellige plattformer, i hovedsak Linux og Windows. Valg av plattform for webhotell avhenger primært av hvilke(t) programmeringsspråk du skal benytte deg av. Hvis du skal kjøre PHP må du hos de fleste leverandører velge Linux, og dersom du skal kjøre ASP eller ASP.NET må du velge Windows. Det er i dag mulig å kjøre PHP på et Windows-webhotell, men de fleste leverandører støtter ikke dette.
Prisen på webhotell varierer. Prisen settes på bakgrunn av hvilken funksjonalitet som tilbys på webhotellet, hvor stort det er og hvor mye trafikk man genererer hver måned. Markedet for webhotell er meget konkurranseutsatt, og man finner leverandører (internettleverandører) som tilbyr alt fra high end hosting for store bedrifter til budsjetthosting for privatpersoner.
I tillegg til selve webhotellet er det som oftest en årlig avgift for ett eller flere domenenavn, men det hender også at denne avgiften er inkludert i prisen for webhotellet.
Det finnes også plasser hvor man kan legge ut websider gratis, men da må en som regel akseptere at det legges reklame på den. Det er heller ikke normalt at man får knytte et eget domene opp mot gratis webhotell, og ofte er slike webhotell ustabile på grunn av overbelastning.
Aiolos
Aiolos (gresk: Αἴολος) kan i gresk mytologi og diktning referere til minst to-tre figurer:
Sønn av Hippotes
I Odysseens tiende sang møter Odyssevs på sin omflakkende ferd Aiolos, vindguden, som holder til på en øy. Homer forteller at han er sønn av kong Hippotes, sønn av Mimas. Hippotes omtales av den antikke forfatteren Apollonios Rhodios (200-tallet f.Kr.) som en dødelig, mens Aiolos av Homer betraktes som en gud. Av Aiolos får Odyssevs en sekk med alle fire vindene i. Mennene til Odyssevs lurer seg til å åpne sekken men han ligger og sover, og det kommer en storm som fører skipet tilbake til Aiolos. Odyssevs ber om hjelp på nytt, men Aiolos jager han bort i sinne.
Oromoenes demokratiske parti
Oromo Demoratic Party, tidligere Oromo Peoples' Democratic Organization, er et politisk parti i Etiopia, og inngår i den regjerende politiske koalisjonen Ethiopian People's Revolutionary Democratic Front. Partiet har sin basis i folkegruppen oromoer, og har også rent flertall i delstatsforsamlingen i Oromia. Det ble stiftet i 1989 av utbrytere fra Oromo Liberation Front.
Aiolos
Sønn av Pyrra og Hellen
I greske sagn er Aiolos sønn av Hellen og nymfen Orseis. Hellen var sønn av Devkalion og Pyrrha som ifølge den greske mytologien var de to som overlevde denne mytologiens variant av syndfloden. Hellen og Orseis fikk tre sønner, Doros, Xuthos og Aiolos som ble stamfedre til de fire hovedgreinene i den hellenske nasjonen. Doros ga opphav til dorerne, Xuthos' sønner Achaios og Ion ga opphav til akhaiere og jonere, og Aiolos ga opphav til aiolerne. Aiolos skal, ifølge den greske forfatteren Apollodorus, ha blitt konge i et område ved Thessalia. Han giftet seg med Enarete, datter av Deimakos, og paret fikk syv sønner - Kreteus, Sisyfos, Athamas, Salmoneus, Deion, Magnes og Perieres - og fem døtre - Kanake, Alkyone, Peisidike, Kalyke og Perimede.
Sønn av Poseidon
En tredje Aiolos nevnes som sønn av havguden Poseidon og Arne. Denne figuren er sterkt assosiert med den vindguden Aiolos som omtales i Odysseen.
Olav Mosdøl
Olav Mosdøl (født 10. februar 1937) er en norsk lærer, forfatter og lyriker fra Bykle i Setesdal.
Han er utdannet cand. mag. fra UiO og er bosatt i Kviteseid i Telemark, hvor han kom første gang i 1960 som lærer på Kvitsund linedelte ungdomsskule. Fra 1969 var han bestyrer til 1975 da skolen ble gjort om til Kvitsund Gymnas. Han var også rektor i skoleåret 1984-1985 og lærer fram til 1998. Han har gitt ut 30 bøker og skrifter i flere sjangere og åtte CDer.
Han har også vært politiker og var medlem av Kviteseid kommunestyre i perioden 1999-2015 hvor han representerte Kristelig Folkeparti (Kr.F.) Han var varaordfører i Kviteseid fra 2007 til 2011.
Mostøl har fått flere priser og stipend blant annet Emmausprisen (2006) for diktsamlinga Røter. Han har også fått kulturpriser fra Bykle og Kviteseid og Telemark fylkes kunstnerstipend.
Kinesere
Kinesere er innbyggere i Folkerepublikken Kina og i Republikken Kina (Taiwan)
Amhara National Democratic Movement
Amhara National Democratic Movement er et politisk parti i Etiopia, og inngår i den regjerende politiske koalisjonen Ethiopian People's Revolutionary Democratic Front. Partiet har sin basis i folkegruppen amharer, og har også rent flertall i delstatsforsamlingen i Amhara. Det ble stiftet i 1982 som Ethiopian Peoples Democratic Movement.
Midtsommerblot
Midtsommerblot, eller midtsommerdag, er det blotet (en hedensk offerfest) som norrøne forfedre holdt 28 dager (fire syvdagersuker) etter sommersolverv. Datoen regnes nå som 14. juli og primstavmerket er et tre, men det er usikkerhet knyttet til denne datoen. På denne tiden av året skulle gresset i hamninga være på sitt beste.
Det hersker usikkerhet omkring den nøyaktige datoen for midtsommerblotet. Regnet fra sommersolverv skulle datoen bli omkring 20. juli, noe som tilsvarer Vassause (i kristen tradisjon også kalt maritmesse og Marit Vassause). Tradisjonen sier at «regner det på denne dagen, blir det styggevær mange uker denne høsten», derav navnet Vannause. Spådommene om været henger også sammen med de såkalte hundedagene. At været blirt spådd for høsten på denne dagen er også godt i samsvar med tradisjonene for de tre andre store blotene, noe som kan styrke teorien om at 20. juli egentlig var midtsommersdag slik norrøne forfedre regnet det.
Southern Ethiopian People’s Democratic Movement
Southern Ethiopian People's Democratic Movement er et politisk parti i Etiopia, og inngår i den regjerende politiske koalisjonen Ethiopian People's Revolutionary Democratic Front. Partiet har sin basis i delstaten Region for sørlige nasjoner, nasjonaliteter og folk, hvor det har rent flertall i delstatsforsamlingen. Det ble stiftet i 1992 som Southern Ethiopia Peoples Democratic Front.
Hailemariam Desalegn, som har vært statsminister siden 2012, tilhører dette partiet.
Mitsubishi A6M
Mitsubishi A6M Rei-sen (A for jagerfly, 6. modell, M for Mitsubishi) også kjent som Zeke, Zero, Rei-sen og Hamp, var et lett japansk jagerfly produsert av Mitsubishi før og under andre verdenskrig. Flyet fløy første gang 1. april 1939 og ble satt i tjeneste i juli året etter. A6M var hangarskipbasert, og var et av de mest vellykkede jagerflyene under andre verdenskrig. I sluttfasen av krigen var flyet imidlertid utdatert og gjenværende eksemplarer ble satt inn i kamikaze-oppdrag.
John Howe (fotballspiller)
John Robert Howe (født 7. oktober 1915 i West Hartlepool, død 5. april 1987 i Hartlepool) er en tidligere engelsk landslagsspiller i fotball.
Biografi
Han startet fotballkarrieren i Hartlepool United i juni 1934. To år senere gikk han til Derby County, og han var fast i deres startoppstilling fram til 2. Verdenskrig.
Under krigen var han stasjonert i Skottland, og i denne perioden gjestespilte han for flere skotske klubber. Etter krigen var han med på å vinne FA-cupen med Derby i 1946 før han i oktober 1949 gikk til Huddersfield Town. To år senere ble han spillende manager i King's Lynn. I denne klubben var han manager fram til mai 1953, mens han var spiller fram til sommeren 1955. Hans siste klubb ble Wisbech Town, og han var over 40 år da han la opp som fotballspiller.
John Howe debuterte på landslaget mot den 16. mai 1948. Han spilte tre landskamper for.
Luc Besson
Luc Paul Maurice Besson (født 18. mars 1959 i Paris, Frankrike) er en fransk filmregissør og manusforfatter. Han har blitt prisbelønnet og hatt stor økonomisk suksess med en rekke av sine filmprosjekter. Hans Valerian and the City of a Thousand Planets (2017) er den dyreste filmen noensinne laget i Frankrike Med samlet produksjonskostnad på omkring 200 millioner amerikanske dollar. Bessons selskap, EuropaCorp, gikk i 2016 med 120 millioner euro i underskudd.
Besson tilbragte barndommen med å følge sine foreldre, begge dykkeinstruktører rundt om i verden. Han planla å bli marinbiolog, men en dykkerulykke da han var 17 år gjorde at han ikke var i stand til å dykke igjen, så han ga opp den karriereveien.
Da han var 18 år flyttet han tilbake til Paris. Der tok han strøjobber i filmproduksjon for å lære faget, og bodde også i USA i tre år. Han flyttet tilbake til Frankrike og startet sitt eget produksjonsselskap.
Besson har vært gift med Anne Parillaud og Maïwenn Le Besco 1992–1997. Fra 1997 til -99 var han gift med Milla Jovovich. 28. august 2004 giftet han seg med Virginie Silla.
Väinö Kajander
Väinö Kajander (født 30. november 1893 i Elimä, død 16. september 1978 i Helsingfors) var en finsk bryter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Kajander vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Han kom på andreplass i vektklassen weltervekt opp til 72,0 kg, i gresk-romersk stil bak Ivar Johansson fra Sverige.
Triatlon under Sommer-OL 2000
Triatlon under Sommer-OL 2000. Triatlon var med som olympisk gren for første gang under OL 2000 i Sydney. Triatlonkonkurransene besto av tre øvelser: 1 500 meter svømming, 40 kilometer sykling og 10 km terrengløping. Det var to konkurranser, en for damer (16. september) og en for menn (17. september).
Myrblåvinge
Myrblåvinge (Plebeius optilete) er en av blåvingene, en dagaktiv sommerfugl i gruppen glansvinger.
Utseende
Hunnen har mørk blå filolett farge på vingeoversiden. Langs vingeranden finnes et hvitt bånd eller kant (frynser), og innenfor et mørk bredt felt. Vingeundersiden er lik hos begge kjønn.
Vingespennet er mellom 23 og 29 millimeter. Vingeundersiden er grå med mørke flekker i hvite ringer. Bakvingenes underside har bare noen få, 2-3 gulorange flekker. Ved vingeroten utbrer et lite og utydelig blå grønt farge felt seg.
Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin. Brystet og bakkroppen er blåsvart og lite håret på oversiden. Undersiden har tett hårbekledning av lyst gråhvite hår.
Fasettøynene er stor og mørke. Hodet er smalt foran, palpene er store og fremoverrettet. Sommerfuglene skiller seg fra de fleste andre insektene ved at munnen ikke har kjever og lepper, men en lang sugesnabel (proboscis) mellom palpene. Den er rullet opp i en spiral, mellom palpene, under hodet, når den ikke er i bruk. Antennene sitter over og helt inntil fasettøynene. Antennene er trådformet og består av sylindriske ganske like ledd. Antenneklubben er flat eller skålformet. Leddene er farget slik at antennen får små ringer i svart og hvitt.
Beina er godt utviklet hos hunnene, som bruker alle beina til å gå med. Mens hanner har noe reduserte frambein og går på de fire bakerste beina. Det doble kloleddet på frambeina mangler eller er redusert. På det mellomste beinparet er børsten på skinnbeinet (tibia) godt utviklet.
Indre organer
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Egg og larver
Egget er hvit-grønt, rundt og flatt, nesten helt glatt, men med et fint punktert mønster.
Bak hodet, på bryststykket, som består av tre ledd, er det tre par bein. Lengre bak har larvene noen bukføtter, som ikke er egentlige bein, men utvekster larven kan bruke til å holde seg fast. Lengst bak har den en analfot. Larvehodet er beskyttet av en framoverstikkende nakkehud.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Puppen
Puppene er bønneformet og urørlige, de ligner plantedeler som frø og lignende, den er festet i et magebelte, til et blad eller lignende. Til å begynne med er den grønn, men endrer senere farge til gulbrun.
Tegosa
Tegosa er en slekt av sommerfugler som tilhører gruppen rutevinger (Melitaeini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). De er stort sett ganske små, brun- eller gulaktige sommerfugler, ofte med mørkt nettmønster på vingene.
Myrblåvinge
Levevis
Myrblåvinge finnes på flere ulike lokaliteter, som gresskledde enger og myr men også i furuskog. Den finnes opp til tregrensen.
Tegosa
Utseende
Ganske små, spinkle sommerfugler, gjerne litt mer bredvingede enn de fleste andre Melitaeini. Oversiden er brun eller oransje, gjerne med svarte ytterkanter på vingene, undersiden er gjerne ensfarget brun.
Myrblåvinge
Levevis
Glansvinger har normalt en rolig og gjerne flagrende flukt. Ofte flyr de korte turer fra blomst til blomst. Om natten og i overskyet vær hviler sommerfuglen. Flygetiden er fra slutten av juni til august. Vingene holdes sammenlagt opp og ut fra kroppen, og den noe spraglete vingeundersiden gir sommerfuglen en viss kamuflasje og beskyttelse.
Tegosa
Levevis
Rutevingene er ikke spesielt sterke flygere, og de fleste artene er nokså stedbundne med små, lokale kolonier. Larvene lever selskapelig i silkespinn. De tar opp forsvarsstoffer fra næringsplantene og er derfor trolig usmakelige for rovdyr. Larvene lever på planter i kurvplantefamilien.
Myrblåvinge
Levevis
Voksne glansvinger lever av nektar de suger opp fra blomstene på ulike planter (urter). Sugesnabelen, på hodets underside, gir sommerfuglen mulighet til å nå inn i dype blomster for å suge til seg nektar. Sugesnabelen gjør at sommerfugler er avhengig av flytende føde.
Tegosa
Utbredelse
Slekten er utbredt i den Neotropiske økosonen, de fleste artene i Mellom-Amerika og det nordvestlige Sør-Amerika.
Myrblåvinge
Larvene
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Larven er trege og ikke særlig sky. De har ingen synlige forsvarsfunksjoner, som å kaste hodet til siden fram og tilbake eller å rulle sammen kroppen, ved berøring.
Larven lever som plantespiser på røsslyng, tranebær, blokkebær og tyttebær. Larven overvintrer på næringsveksten, fastspunnet, på undersiden av et vintergrønt blad. Den fortsetter å vokse utover våren og forsommeren.
Larvens kroppstemperatur er mellom 35 og 38 grader C°. Ved lavere temperatur blir larven inaktiv. Derfor krever larver hos dagsommerfugler gjerne sollys for å være aktive. Om det blir for varmt regulerer larven temperaturen ved å oppsøke skygge.
Puppen
Myrblåvinge tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) glansvingen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen, vanligvis mellom to til tre uker.
Utbredelse
Myrblåvinge finnes i Danmark, Sverige og Finland (norden) med ganske stabil forekomst. Lengre sør i Europa er arten på tilbakegang.
I hele østlige Norge også i Finnmark, hvor den finnes i fjellet, under tregrensen. Den mangler langs hele kysten (Vest-Norge) fra Kristiansand og nordover. I sørøstlige Norge også langs kysten.
Systematisk inndeling
Slektskapet innen gruppen glansvingene er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje. Det har vært ulike måter å dele gruppen inn i. (Systematikken følger Fauna Europaea )
William Gibson (forfatter)
William Ford Gibson (født 17. mars 1948) er en kanadisk og amerikansk forfatter, særlig kjent for undersjangeren cyberpunk i science fiction. Gibson oppfant ordet og konseptet cyberspace i novellen Burning Chrome. Han populariserte og gjorde cyberspace kjent gjennom debutromanen Nevromantiker.
Dette bildet av en informasjonsalder kom før Internett ble vanlig i 1990-årene. Han forutså reality-TV og kunstige miljø skapt igjennom videospill og verdensveven.
NForce
Nvidia sin serie med brikkesett for hovedkort. Det har vært spekulasjoner om Nvidia akter a slutte å utvikle disse, men dette er blitt avvist av selskapet.
Benjamin Harrison
Benjamin Harrison (født 20. august 1833, død 13. mars 1901) var USAs 23. president.
Tidlig liv
Benjamin Harrison ble født i huset til bestefaren, president William Henry Harrison, 20. august 1833 i North Bend i Ohio. Han var sønn av den velstående bonden John Scott Harrison og hans andre kone Elizabeth Ramsey. Benjamin hadde to halvsøstre, tre brødre og to søstre som vokste opp. Faren hadde i alt tretten barn, men fem døde som spedbarn. I begynnelsen fikk han hjemmeundervisning, men senere gikk han på grendeskole. Harrison likte å lese og var en gløgg gutt som hadde tilgang til sin bestefars velfylte bibliotek. Han studerte ved Miami University i Oxford og ble uteksaminert som en av de beste i klassen i 1852. Han hadde ambisjoner om å bli prest eller saksfører, men da han traff sin kone Caroline Lavina Scott endte de med å slå seg ned i Indianapolis, og Harrison ble advokat. Han begynte å bli politisk aktiv på denne tida, og snart meldte han seg inn i det voksende republikanske partiet. Han støttet Abraham Lincoln i valgkampen i 1860.
Starten på den politiske karrieren
Harrison tjenestegjorde med heder under den amerikanske borgerkrigen, og ble raskt forfremmet til brigadergeneral under Atlanta-felttoget. Da krigen var over dro Harrison tilbake til Indianapolis, men ble raskt rastløs og startet sin politiske karriere. Han ble raskt en av det republikanske partiets fremste frontfigurer, men starten på sin offentlige karriere startet med nederlag. Han tapte nominasjonen som guvernør i Indiana i 1872 og fire år senere tapte han hovedvalget. Likevel opplevde han suksess i 1881 da han ble valgt som delstaten neste senator. Han hadde allerede fått et tilbud om å bli daværende president James Garfield sin rådgiver, men takket nei til det tilbudet.
I 1888 var han en av republikanerens sterkeste kort til presidentembetet, og han lanserte tidlig sitt kandidatur. Hans største konkurrent James Blaine trakk seg tidlig fra valgkampen og John Sherman klarte ikke å samle nok støtte. Harrison ble valgt i åttende runde med klart flertall under Republikanerens nominasjonsmøte.
Valgkampen og presidentperioden
Som president fulgte opp Harrison en av sine største kjernesaker, nemlig støtten til krigsveteraner. Han økte pensjonen og ga dem lukrative avtaler, noe som begynte å tygge på det føderale budsjettet. Likevel var tollsatsene så høye at Harrison fikk store muligheter til å investere statlige midler. Han var den første presidenten som la fram et budsjett på over én milliard dollar.
I hans periode ble også seks nye stater innlemmet i Unionen, og han fikk fire dommere utnevnt til Høyesterett i perioden. Ved valget i 1890 mistet Harrison det republikanske flertallet i Representantens hus og han fikk en vanskeligere oppgave med å gjennomføre nye lover.
Misnøye i Vest med hvordan budsjettet ble prioritert gjorde at flere og flere mistet tillit med Harrison. Han var visjonær med tanke på utenlandske diplomati og knyttet mange pan-amerikanske forbindelser rundt om i verden. De første tankene om anneksjon av Hawaii ble lansert av Harrison.
Da gjenvalget begynte å nærme seg stod Harrison ovenfor en vanskelig oppgave. Nedgang i arbeidsmarkedet og sviktende økonomi sørget for at Harrisons konkurrent fra fire år tidligere, Grover Cleveland, igjen kunne flytte inn i Det hvite hus.
Etter presidentperioden
Etter innsettelsen av sin etterfølger (og forgjenger) dro Harrison tilbake til Indianapolis og gjenopptok sin advokatpraksis. Han ble senere en foredragsholder for forskjellige universiteter i California og ble juridisk rådgiver for Venezuela senere.
I 1896 giftet han seg på nytt etter at hans første kone hadde dødd under valgkampen i 1892. Han fikk en datter i 1897. I mars 1901 fikk han lungebetennelse og døde 13. mars 1901.
Oshana (region)
Regionen består av ni valgkretser:
Kritisk temperatur
Kritisk temperatur brukes i fysikken om den temperaturen som fører til en termodynamisk faseovergang, slik at stoffet har en fase over den kritiske temperaturen og en annen under den kritiske temperaturen.
Et eksempel er dannelse av en superledende fase, hvor noe er et vanlig metall over den kritiske temperaturen og en superleder under den kritiske temperaturen.
Saudi-Arabias flagg
Saudi-Arabias flagg er hvitt på grønn bunn. Den grønne fargen skal ha vært profeten Muhammeds foretrukne farge. Sentralt på flagget står den muslimske trosbekjennelsen, under denne er det plassert et sverd. Flagget ble i sin nåværende form innført 15. mars 1973 og er i størrelsesforholdet 2:3. Flagget benyttes på land og til sjøs som statsflagg og orlogsflagg. Det skal egentlig ikke benyttes av private som nasjonalflagg på land.
Saudi-Arabias flagg har sitt opphav i wahabittenes grønne flagg med Shahadah, islams trosbekjennelse, påskrevet. Slike flagg er kjent fra slutten av 1800-tallet. Tidlige varianter kunne også ha en hvit stripe ved stangsiden av flaggduken. Sverdet kom med i 1902 da Ibn Saud ble konge av Nejd og står som symbol for hans innsats og erobringer. Flagget, som også forekom i varianter med hvit stripe og to korslagte kors, ble videreført da Kongedømmet Saudi-Arabia ble etablert i 1932.
Siden trosbekjennelsen er hellig, skal ikke flagget brukes i uverdige eller uegnede sammenhenger, for på eksempel t-skjorter og liknende. Da FIFA planla å lage en fotball med flaggene til alle deltakerlandene ved VM 2002, protesterte Saudi-Arabia. Av samme grunn blir ikke flagget firt på halv stang under sorg.
Handelsflagg
Saudi-Arabias handelsflagg består av en grønn duk med nasjonalflagget innsatt i kantonen og skilt fra den øvrige flaggduken ved en hvit kant. Også dette flagget er i størrelsesforholdet 2:3.
Orlogsflagg
Saudi-Arabia fører nå nasjonalflagget også som orlogsflagg. Tidligere skilte orlogsflagget seg fra nasjonalflagget ved et blått felt ved stangen der det var innsatt et emblem for sjøforsvaret. Dette merket er fortsatt å finne i orlogsgjøsen som benyttes på Saudi-Arabias marinefartøyer.
Kongeflagg
Kongeflagget er som nasjonalflagget, men med tillegg av et merke bestående av en palme og to korslagte sverd i gult i øvre hjørne ved stangen.
Skævinge
Skævinge er en stasjonsby på Nordsjælland, i Hillerød kommune, Region Hovedstaden, med 2,653 innbyggere i januar 2019. Den ligger ca 10 kilometer vest for Hillerød og 6 kilometer øst for Ølsted. Byen ligger ca 12 meter over havet. Før Kommunalreformen i 2007 var Skævinge kommunesenter i Skævinge kommune.
Byen nevnes første gang skriftlig på 1200-tallet som Skeping, men arkeologiske utgravninger viser at det har bodd mennesker her siden overgangen mellom eldre steinalder og yngre jernalder, dvs fra tidlig neolitikum (3.400 f.Kr).
Historie
Ved Lille Lindebjerggaard nordøst for Skævinge er det funnet kokegroper og flintbiter fra overgangen mellom eldre og yngre jernalder, og det er også funnet spor etter en boplass fra bronsealderen og førromersk jernalder. Ved Gadegaard nordvest i Skævinge ble det i 1997 gjort rike funn fra yngre steinalder, bl.a. en kjøkkenavfallshaug med rester av muslinger og fisk. Skævinge var et kultsentrum i oldtiden.
Skævinge Kirke er fra 1100-tallet, og rytterskolen her ble etablert på 1720-tallet. Etter at byen ble stasjonsby i 1897 økte folketallet kraftig.
Skævinge i dag
Skævinge har mange butikker, bl.a. en SuperBrugsen og en Netto. Det er også mange gårdsutsalg her. Den største industribedriften er meieriselskapet og osteprodusengen Lactalis. Andre større virksomheter er Nordsjællands metalstøberi AS, og plaststøperiet Europlast AS. Byens idrettslag heter Idrætsforeningen Skjold Skævinge, og idrettshallen heter Skævinge Hallen.
I 1999 ble det besluttet å plante Skævinge Skov, en ca 400 hektar stor skog nord for Skævinge. Skogen er ment for rekreasjon, og for å sikre rent drikkevann i området. Skogen ble åpnet for bruk i 2005.
Protevs
Protevs (gresk: Πρωτεύς) er i henhold til gresk mytologi en tidlig havgud, en av flere guddommer som Homer kaller for «den gamle mannen i havet».
Det har blitt tilskrevet ham et særskilt rike hvor han er guden av «unngående forandringer på havet», noe som antyder havets faste skiftninger eller vannets generelle flytende kvalitet. Protevs kan fortelle framtiden, men i en myte kjente i flere kulturer vil han endre sin form for å unndra seg oppgaven; han vil kun svare til den som er i stand til å holde ham fast. Fra dette vesen har Protevs i eksempelvis engelsk språk gitt adjektivet protean i betydningen «mangesidig», «skiftende», «ustadig», og har de positive konnotasjoner av fleksibilitet, allsidighet og smidighet.
Etymologi
Protevs' navn antyder «først» (fra gresk πρῶτος, protos, «først»), da protogonos (πρωτόγονος) er det «opphavlige» eller «førstefødte». Det er ukjent eller usikkert til hva dette viser til, men i mytene hvor han er beskrevet som en sønn av Poseidon, er det mulig at det henspiller på ham som Poseidons eldste sønn, eldre enn Poseidons andre sønn, havguden Triton. Det innebærer at mytene om sistnevnte guddom må være minst like gamle. De tidligste dokumenterte formene av navnet er fra mykensk gresk, po-ro-te-u, skrevet i Linear B, stavelsesdannende skriftspråk.
I gresk mytologi
I Homers Odysseen var Protevs' hjem den sandete øya Faros utenfor munninga av Nilen og Nildeltaet som den gåtefulle gamle mannen av havet med svarene og gjeteren av alle slags hav-vesener. I Odysseen ligger Menelaos med skipet sitt i Egypt, og vet ikke hvordan han skal finne leia hjem til Hellas. Han møter datteren til Protevs, Eidothea, som råder ham til å oppsøke faren og forteller ham hvordan. Han seiler ut til Faros, og han og mennene hans drar over seg selskinn for å komme i kontakt med guden. Når Protevs stiger opp av havet for å telle selene, overfaller de han for å tvinge ut av ham kunnskaper om havet. Men Protevs skaper seg om, først til løve, så til orm, leopard, villsvin, og deretter til rennende vann og til et tre. Da Menelaos likevel ikke gir seg, blir Protevs lei av trolldomskunstene, og de får både kurs og avstand hjem til Sparta. Han forteller videre at hans bror Agamemnon har blitt myrdet etter å ha reist hjem fra Troja, og at Odyssevs har strandet på Kalypsos øy Ogygia.
I henhold til Vergil i fjerde Georgica var en gang alle biene til Aristaios, sønn av Apollon, har alle dødd av en sykdom. Aristaios dro til sin mor, Kyrene, for hjelp. Hun fortalte ham at Protevs kunne fortelle hvordan han kunne forhindre en slik katastrofe, men han ville kun motvillig fortelle sine hemmeligheter. Aristaios måtte fange Protevs og holde ham fast, uansett hva han forvandlet seg til. Dette gjorde Aristaios, og Protevs ga til sist opp, og fortalte at løsningen var å ofre tolv dyr til gudene, etterlate kroppene på offerstedet, og komme tilbake tre dager senere. Da Aristaios så gjorde etter tre dager fant han i en av dyreskrottene en flokk bier som han tok med seg til sin bigård. Disse biene var aldri plaget med sykdom.
En annen versjon av myten om Protevs var han en av de femte sønnene til kong Aigyptos.
Protevs av Egypt
I Odyssevs' fjerde sang bryter Menelaos med «Havguden Protevs, Aigyptos' gud, den sannspådde olding, / kommer her ofte og titt, hin gubbe som kjenner til fulle / havenes dypeste dyp og tjener sin hersker Poesidon.» Protevs av Egypt er nevnt i en alternativ versjon av fortellingen om Helena av Troja i tragedien Helena av Evripides, satt opp i 412 f.Kr. Den ofte ukonvensjonelle dramatikeren introduserte en «virkelig» Helena og et fantasibilde eller spøkelse av Helena (som forårsaket Trojakrigen) og gir en bakgrunnsfortelling som gjør faren til hans figur Theoklymenos til Protevs, konge av Egypt, som hadde blitt gift med nereiden Psamathe. I samsvar med en av temaene i dramaet nevner Euripides forbipasserende Eido («bilde»), en annen usett datter av Protevs. Dramaets konge, som aldri blir sett, er kun marginalt knyttet til «den gamle mannen fra havet» og må som sådan ikke forveksles med havguden.
Ved øya Faros, som i hellenistisk tid var stedet for Fyrtårnet ved Alexandria, og i moderne gresk har ordet faros betydningen «fyrtårn», var en konge av Egypt som ble kalt for Protevs og var den som ønsket Dionysos velkommen på den unge gudens vandring.
I litteraturen og psykologien
Den tyske mystiske alkymisten Heinrich Khunrath skrev om havguden som kunne endre form og som på grunn av hans tilknytning til havet, er både et symbol på det ubevisste foruten også kunstartenes perfeksjonisme. I henhold til scintilla, gnisten fra «naturens lys» og symbolet anima mundi (verdenssjel), uttrykte Khunrath i gnostisk ånd om det protevske elementet kvikksølv:
Den engelske poeten John Milton, oppmerksom av assosiasjonen av Protevs med hermetistiske kunstarten alkymi, skrev i Det tapte paradis om alkymister som søkte De vises stein:
I Thomas Brownes avhandling The Garden of Cyrus fra 1658 om søkingen av figuren quincunx (et mønster med fem punkter formet som et kors, fire av dem som danner et rektangels spisser og den femte i midten), klynkes det:
I moderne tid har den sveitsiske psykologen Carl Jung definerte den mytologiske figuren Protevs som en personifisering av det ubevisste, den som på grunn av hans evner til å spå om framtiden og endre form, har mye til felles med den sentrale, men flyktig figuren for alkymi, Merkur.
Bekkelaget (Stange)
Bekkelaget er et tettsted i Ottestad i Stange kommune i Innlandet. Bekkelaget følger bebyggelsesmessig fylkesvei 222, som var den tidligere ferdselsåren (E6) mellom Oslo og Hamar. Stedet ligger cirka 4 kilometer sør for Hamar sentrum, og er adskilt fra Hamar tettsted av Åkersvika, som krysses av Stangebrua. Bekkelaget hadde innbyggere per 1. januar, og er Innlandets åttende største tettsted målt etter innbyggertall.
Frem til 2013 regnet Statistisk sentralbyrå Bekkelaget som en del av tettstedet Hamar, men en justering av tettstedsavgrensingen førte til at de skilte ut Bekkelaget fra Hamar.
Området hadde frem til 01. september 1970 postnummer og poststed 2342 Stangebrua, men dette ble innlemmet i 2312 Ottestad.
Skibby
Skibby er en landsby på Hornsherred, Frederikssund kommune i Danmark, og tilhører Region Hovedstaden. Byen hadde i juli 2015 3127 innbyggere.
Historie
Skibby nevnes første gang i 1240 som kjøpstad i Kong Valdemars Jordebog, men utover det vites ikke så meget om dens tidlige historie. Byens forholdsvis store kirke vitner om regional betydning.
Skibby kirke har kalkmalerier fra både romansk og gotisk tid. I 1650 fant man i kirkens kor et hemmelig manuskript forfattet på latin av teologen Poul Helgesen, den såkalte Skibbybogen.
Inntil kommunereformen i 2007 var Skibby hovedby i Skibby kommune, som også omfattet landbyene Ferslev, Røgerup, Skuldelev, Sønderby, Vejleby, Venslev, Vellerup og Østby.
Den Midtsjællandske Jernbane som ble nedlagt i 1936, hadde en station i Skibby.
Isolation
Isolation er et album av Fredrikstad-bandet Ricochets. Det ble utgitt i 2005 på plateselskapet Kong Tiki records.
Leiv Flydal
Leiv Flydal (født 20. april 1904 i Fræna, død 13. august 1983) var norsk romanist og professor ved Universitetet i Oslo.
Slekt
Leiv Flydal var sønn av lensmann John Larsson Flydahl (1862–1948) og Signille Olufine Alvær (1876–1936). I 1940 ble han gift med Kamilla Neumann (1914–2012).
Liv
Flydal var en av de første unge nordmenn som ble elev ved Lycée Corneille i Rouen, Frankrike, da 1. verdenskrig var over i 1918. Elevplassene var blant fredstiltakene etter krigen, for å skape forståelse og nettverk på tvers av grenser og kulturer i Europa, og kom til å forme både Leiv Flydals og mange andres livsbaner.
Leiv Flydal tok baccalauréat, det vil si fransk artium, ved Lycée Corneille i 1922. Fram til sin filosofiske embetseksamen 1933 arbeidet han ved en rekke skoler: Han var lærer ved Voss landsgymnas 1923–1924, ved Bø landsgymnas 1925–1927, ved Grimelands skole i Oslo 1930–1933. og var adjunkt og senere lektor ved Kongsvinger kommunale høyere almenskole 1933–1936. Flydal ble cand. philol. fra Universitetet i Oslo i 1933 med fransk hovedfag og latin og engelsk bifag, og ble så adjunkt og senere lektor ved Kongsvinger kommunale høyere almenskole 1933–1936. Han var flere ganger på studieopphold i romanske land: i 1934 og 1938 i Italia, 1947–1948 i Paris, i Spania og Portugal 1957–58, og i Romania i 1966-67. I 1936 ble han ansatt som lektor ved Norges Handelshøyskole, der han ble dosent i 1947 og så professor i fransk filologi i 1954. 1963–1971 var han professor i romansk filologi ved Universitetet i Oslo. Flydal var i en årrekke også sensor ved translatøreksamen (offentlig eksamen for edsvorne translatører).
Flydals politiske og kulturelle interesser førte også til innsats på andre felter. Således var han med på å grunnlegge Sosialistisk skolelag i Kongsvinger, hvor han var formann i 1933-36. Han var viseformann i Alliance française i Bergen og medlem av styret for Den Nationale Scene. For sin vitenskapelige innsats for fransk språk og kultur er Leiv Flydal blant annet tildelt den franske Æreslegionen. Han var også medlem av flere vitenskapsselskaper, blant annet Det Norske Videnskapsakademi i Oslo. Flydal var også med i Norges nasjonale UNESCO-komité fra 1946.
Forfatterskap
Leiv Flydals forfatterskap omfatter 106 publiserte titler (en rekke mindre bidrag, så som i Norsk Alkunnebok (1948–66) og i Asbjørn Aarnes' Litterært leksikon (1977) ikke medregnet). I tillegg etterlot han seg 187 upubliserte manuskripter (deponerte i Håndskriftsamlingen ved Universitetsbiblioteket i Oslo og ved dialektarkivet ved Nordisk Institutt, Univ. i Bergen).
Et utvalg av Flydals artikler er oversatt til norsk og publisert i Leiv Flydal: Språket – struktur og samfunn I – II, Novus, 1989. (redaksjon: Arne Halvorsen og Geirr Wiggen). Inndelingen gir et inntrykk av allsidigheten i hans forfatterskap: 1) Om allmenne og romanske språkspørsmål, herunder: Vitenskapelige bidrag til allmenn- og sosiolingvistikken, samt Populærvitenskapelige bidrag
2) Om norsk språk, som både omfatter norsk språkvitenskapelig og språkpolitisk stoff, og detaljerte dialektstudier, for eksempel av «manns tale til øykj».
3) Om skjønnlitteratur og dikterspråk (stilistikk)
Samme kilde har også en detaljert bibliografi.
Det språksosiologiske perspektivet – med sin innebygde politiske dimensjon – var et sentralt element i mye av Flydals forfatterskap, også for eksempel om stilistikk: Hans utvidelse av dimensjonene fra Saussures syn- og diakroni (tidsaksen) via syn- og diatopi (stedsaksen) til syn- og diastrati (sosial lagdeling) var terminologiske nyskapninger som blant annet kunne brukes til å se hvordan «konnotasjonslek» er et stilistisk virkemiddel som utøves langs en rekke dimensjoner. Dette ble plukket opp av Eugenio Coseriu og andre romanister innen strukturalistisk språkvitenskap. Blant hans litteraturvitenskapelige bidrag kan også nevnes tre studier om henholdsvis Jules Romains, Paul Valéry, og Roger Martin du Gard.
I saken om norsk medlemskap i EU i 1972 forfattet Flydal (alene og sammen med blant annet de øvrige norske sensorer til fransk translatøreksamen) en rekke artikler og enkelte foredrag der han dokumenterte at regjeringen Bratteli og norsk UD gjennom å bruke en feiloversettelse av landbruksprotokollen markedsførte et resultat fra medlemskapsforhandlingene som ikke kunne være oppnådd, ettersom deres tolkning var uttrykkelig utelukket i alle andre språkversjoner av protokollen. Juridiske betenkninger, også interne regjeringsnotater, hadde samme budskap. Saken ble meget stor (>500 avisartikler), og påvirket den politiske dagsorden og folkeavstemningen vesentlig, ettersom konsekvensen av en korrekt oversettelse ville være at forhandlingsresultatet ikke tilfredsstilte de minimumskrav som var satt av Stortinget om «varige unntak for norsk landbruk». («Melkefilologenes» dokumenter er deponert i Riksarkivet.)
Geli Raubal
Angelika «Geli» Maria Raubal (født 4. juni 1908 i Linz i Østerrike, død 18. september 1931 i München i Tyskland) var datter av Adolf Hitlers halvsøster Angela Raubal.
Bakgrunn
Etter to år med halvsøsteren i huset, ba Hitler Angela om å flytte til Berghof i Berchtesgaden. Imidlertid ba han Geli om å bli i München. Muligvis fikk hun ikke noe valg. I de neste fire årene delte hun og morbroren herskapsleiligheten i München, og han betalte hennes sangundervisning hos de beste lærerne i Wien og München. Josef Goebbels syntes piken var nesten uimotståelig, og Hitlers fotograf Hoffmann beskrev henne som «fortryllende». Datteren hans, Henriette Hoffmann som giftet seg med Baldur von Schirach og var blant de 159 tidsvitnene John Toland intervjuet til sin Hitler-biografi fra 1977, ble venninne med Geli og så mye til henne. Hun beskrev Geli som «udannet, utfordrende og litt krakilsk». Men mot Hitler var Geli «uimotståelig sjarmerende, så hvis Geli ønsket å dra på svømmetur...var dette viktigere for Hitler enn noen konferanse.» Ernst Hanfstaengl mislikte piken sterkt. I sine heller upålitelige memoarer, Hitler: the missing years fra 1957, beskrev han Geli Raubal som «et tomhjernet lite ludder med en tjenestejentes rå blomstring, blottet for hjerne og karakter». Hanfstaengl hevdet å ha hørt at hun skulle ha fortalt en venninne (som fortalte det videre til en av partiets gifte fruer) at hennes morbror var «et monster. Du vil aldri tro de tingene han får meg til å gjøre.»
Hitlers brorsønn Patrick Hitler møtte Geli da han besøkt sin farbror og bemerket at hun så mye yngre ut enn hun var, som et barn heller enn en ungpike. «Hun kan ikke kalles virkelig pen, men hun hadde stor naturlig sjarm. Vanligvis gikk hun uten hatt og svært enkelt kledd, i foldeskjørt og hvit bluse. Ingen smykker unntatt et hakekors i gull som hun hadde fått av onkel Adolf, som hun kalte onkel Alf.» Baldur von Schirach mintes sitt første møte med henne, at hun var av middels høyde, velutviklet med mørkt bølget hår og livlige brune øyne. Hun rødmet litt da hun kom inn i rommet sammen med ham, og merket folks overraskelse. Også Schirach var paff over å se en ungpike ved Hitlers side. Kl 23 brøt Hitler opp og tok med seg piken, som virket som hun gjerne ville blitt lenger. Hitler betrodde Heinrich Hoffmann at han bekymret seg for niesens fremtid. «Jeg elsker Geli og kunne ha giftet meg med henne.» Men han hadde bestemt seg for å forbli ungkar og holde øye med vennekretsen hennes «til hun finner den rette...Jeg vil ikke at hun faller i hendene på en upassende person.» Til Otto Wagener sa han at han vanligvis irriterte seg i selskap med unge unge kvinner, men sammen med piker som Henriette og Geli «blir jeg munter og lett til sinns, og hvis jeg lytter en time til den kanskje dumme praten deres - eller bare sitter ved siden av dem - kjenner jeg meg fri for all tretthet og kan gå forfrisket tilbake til arbeidet». Flere kilder oppga at Hitler hadde gjort et klossete forsøk på en slags fysisk kontakt med Henriette Hoffmann.
Hitler voktet niesen sin, men hun og sjåføren hans, Emil Maurice, forelsket seg likevel. Maurice ble da oppsagt, men gikk til sak mot Hitler for utestående lønn, 3.000 Mark. Da saken kom opp for arbeidsretten i München, ble Hitler pålagt å betale Maurice 500 Mark. Senere ble Maurice gjeninntatt i Hitlers tjeneste og var en av grunnleggerne av SS. Han deltok aktivt i de lange knivers natt, der han var ansvarlig for å skyte ikke bare Edmund Heines og elskeren hans, men også Bernhard Stempfle, som hadde kjennskap til Hitlers forhold til Geli Raubal.
Hitler hadde tidligere ønsket å bli kunstner, og han etterlot seg mange malerier og tegninger. Den ikke særlig pålitelige Hanfstaengl hevdet at han fikk mistanke om alt ikke var som det skulle mellom Hitler og søsterdatteren tidlig i 1930, da han møtte Franz Xaver Schwarz på gaten i München. Schwarz fortalte at noen prøvde å drive utpressing av Hitler, basert på angivelige pornografiske tegninger Hitler skulle ha laget av Geli. Hanfstaengl undret seg over at Schwarz tok vare på det beslaglagte tegningene i stedet for å rive dem i filler. Schwarz skal ha svart at Hitler ønsket å beholde tegningene og oppbevare dem i safen i Det brune hus i München.
Drapet
17. september, dagen før Geli ble funnet død, ga Hitler henne en konfekteske som lå igjen på rommet hennes. Men forholdet var stormfullt, de var begynt å anklage hverandre for utroskap. Spesielt var Geli på vakt overfor Eva Braun, en syttenåring som Hitler inviterte på bilturer. Geli ønsket å reise til Wien 18. september, mens Hitler tenkte seg til Hamburg der han drev valgkamp. Bortsett fra Hitler var alle enige om at de to hadde kranglet om Gelis reise til Wien. John Toland skriver at samme uken hadde Hitler forpurret en annen reise, der Geli var kommet så langt som til feriehuset i Berchtesgaden da han ringte og forlangte at hun straks kom tilbake til München. Hun var rasende da hun kom hjem og fikk forbud mot å dra til Wien. Krangelen mellom henne og morbroren fortsatte, kokken la merke til at piken var helt rød i ansiktet da hun kom stormende ut fra en avbrutt lunsj, og at hun siden knuste noe inne på rommet sitt. Kokken hadde sagt til fru Raubal at det trolig var en parfymeflaske som ble knust.
Konrad Heiden skriver at da Hitler gikk inn i bilen for å kjøre til Hamburg, ropte Geli ned fra vinduet: «Så lar du meg ikke dra til Wien?» Hitler ropte nede fra bilen: «Nei!» I stedet begynte hun på et brev adressert til noen i Wien. Det er avsluttet midt i en setning: «Når jeg kommer til Wien - meget snart håper jeg - skal vi kjøre sammen til Semmering og -» (Semmering er et kursted utenfor Wien.) Noen historikere har foreslått at Geli Raubal tok sitt liv av sjalusi mot Eva Braun, men den siste kvelden hun levde, la Geli ferieplaner. Hun tenkte ikke på selvmord.
Geli Raubal ble funnet død med et kulehull i hjertet i Hitlers leilighet i München den 18. september 1931, i en alder av 23 år. Politilegen undersøkte den døde helt overfladisk. Han fylte ut dødsattesten for hånd, med ordene: «Dødsårsak: Lungeskudd. Dødsmåte: Selvmord.» Det ble sagt at nesen hennes var knekket av et slag, andre mente hun var gravid. At det aldri ble fremlagt noen offisiell rapport om dødsfallet, satte fart i ryktene.
Ingen vet sikkert hva som skjedde, bortsett fra at Geli var skutt med Hitlers pistol. Hitler så aldri den døde, men dro straks til Tegernsee, der Rudolf Hess så seg tvunget til å vriste pistolen ut av hånden på Hitler da han truet med å skyte seg. Ulike versjoner foreligger om hvordan den døde ble funnet. Anni Winter, Hitlers husholderske i årene 1929-1945, merket angivelig ingenting galt før neste morgen, da Geli ikke reagerte da Anni Winter banket på døren. I den offisielle versjonen var døren låst innefra. Rudolf Hess ble tilkalt og tok seg inn som den første. Her fant han Geli i en beige kjole og en blodpøl, livløs. Hun holdt Hitlers pistol i et fast grep. John Toland som selv snakket med Anni Winter, fikk høre at det ikke var Hess, men Franz Xaver Schwarz og Max Amann som kom og tilkalte en låsesmed.
Hitlers alibi har vært at han ifølge sine ansatte forlot München etter lunsjkrangelen fredag, med Julius Schreck bak rattet. John Toland fikk opplyst av Heinrich Hoffmann at han var med i bilen, og at Hitler overnattet i hotell Deutscher Hof i Nürnberg. Først neste morgen da han var kjørt videre nordover, fikk han vite om Gelis død. Hess skal ha ringt hotellet, og et bud på motorsykkel klarte å ta igjen Hitlers bil, hvoretter Hitler kjørte tilbake mot München så raskt at han fikk en fartsbot i småbyen Ebenhausen, den eneste dokumentasjon som foreligger i saken. Statsadvokaten i Bayern åpnet sak om mordet på Geli Raubal. Da Hitler kom til makten i 1933, ble papirene overlatt til en medarbeider ved avisen Münchner Neueste Nachrichten, Karl Ludwig friherre von Guttenberg, med pålegg om å bringe dem i sikkerhet i Sveits i en bankboks der. Dokumentene omhandlet at Geli ble drept på Hitlers ordre. Guttenberg fraktet dokumentene til Sveits, men torde ikke fortelle noen boksnummeret. Da Guttenberg ble involvert i 20. juli-attentatet og drept i 1945, tok han hemmeligheten med seg i graven. Otto Strasser skriver i sine memoarer fra 1940 at hans bror Paul fortalte om etterforskningen i München. Den offentlige anklageren, som bodde utenlands etter Hitlers maktovertagelse, ønsket å sikte ham for mord, men Franz Gürtner, justisminister i Bayern, fikk saken dysset ned som et selvmord. Redaktøren Fritz Gerlich iverksatte en privat etterforskning parallelt med politiets, og innhentet overveldende bevismateriale mot Hitler.
Tiril
Tiril er et norsk jentenavn. Navnet er sannsynligvis et nylaget navn etter mønster av lignenede navn som Toril eller Siril. Det kan ha vært inspirert av navnets bruk som tilnavn i folkeminnestoff, synliggjort i Johan Sebastian Welhavens dikt «Lokkende toner» fra 1859.