cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karsten Jakobsen
Jakobsen tok realartium i 1947. Sin sivilingeniørutdannelse fikk han i Edinburgh gjennom Luftforsvaret, der han tjenestegjorde til 1963. Han forlot Luftforsvaret som major, og begynte som stipendiat ved daværende NTH. Der tok han graden dr.ing. Senere arbeidet han som forsker og avdelingsleder ved SINTEF, inntil han i 1982 ble professor ved NTH.
I 1990 ble han valgt til rektor ved samme sted, og til rektor ved Universitetet i Trondheim (UNIT) i 1993. Han var meget aktiv i etableringen av Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Han satt som rektor for UNIT fra 1. januar 1993 til 31. desember 1995. Etableringen av NTNU trådte i kraft fra 1. januar 1996, og Jakobsen fungerte som rektor for NTNU i en overgangsfase fra 1. januar 1996 ut april måned samme år, mens det ble gjennomført valg på rektor for den nye, sammenslåtte utdanningsinstitusjonen.
Karsten Jakobsen var også preses i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab fra 2000 til 2004.
For sin innsats med etableringen av NTNU ble Karsten Jakobsen i 2002 slått til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden, og i 2011 ble Jakobsen tildelt Gunnerusmedaljen.
Good Night, and Good Luck.
Good Night, and Good Luck. er en Oscar-nominert film regissert av George Clooney som hadde premiere i 2005. Filmen tar for seg den sanne historien om konflikten mellom journalistveteranen Edward R. Murrow og den antikommunistiske senatoren Joseph McCarthy, og sistnevnstes forfølgelse av dem han mente hadde kommunistsympatier.
Filmen er i sin helhet i svart/hvitt, og filmen blir supplert med gamle arkivopptak av McCarthy og hans høringer.
Tittelen henspiller på setningen Murrow brukte til å avslutte sine sendinger.
Handling
Handlingen finner sted i fjernsynets barndom, og vi følger Murrow og hans produksjonsteam på nyhetsdesken til CBS. Teamet må holde stand mot forsøk på politisk og bedriftslig påvirkning, samtidig som de setter fokus på McCarthys heksejakt på «kommunister».
I starten av filmen vises hvordan Murrow tok opp saken til Milo Radulovich, som ble kastet ut av den amerikanske hæren fordi søsteren og faren hans har blitt stemplet som kommunister; mot hans far ble det argumentert med at han abonnerte på en serbisk avis. Dette førte til en stor offentlig debatt der McCarthy også beskyldte Murrow for å være kommunist. Teamet fortsetter som før, og lar seg ikke kue. Foruten hovedhistorien følger vi også historien om Annie Lee Moss, som jobbet i Pentagon frem til hun ble innkalt til en av McCarthys høringer. Filmen forteller også historien om CBS-journalisten Don Hollenbeck, som tok sitt eget liv etter å ha blitt beskyldt for å være kommunist. Mot slutten av filmen får to av CBS' ansatte beskjed om at alle vet at de er gift (med hverandre), og at med tanke på forestående bemanningskutt vil det være best for alle om de står frem og erkjenner at de er gift, og deretter sier opp jobbene sine – slik at noen andre får beholde jobben.
Mottagelse
Filmen fikk svært gode anmeldelser (av filmene som hadde premiere i 2005 fikk denne filmen høyest score på nettstedet Rotten Tomatoes i 2005), men noen har påpekt at historien har blitt fremstilt litt skjevt. Da Murrow begynte sitt korstog, hadde allerede McCarthy mistet mye støtte fra sine kollegaer, særlig på grunn av sine undersøkelser innenfor det militære. I tillegg kan det virke som om Murrow var alene om å kjempe mot McCarthy, mens han i virkeligheten var en av mange. Han var likefullt den som ga saken et ansikt i beste sendetid.
Tesse
Tesse er en innsjø i Jotunheimen, den ligger 850 meter over havnivå, og tilhører Vårdalen statsallmenning sør, gnr. 157/1 i Lom kommune i Innlandet. Innsjøen ligger lengst øst i kommunen og østbredden danner kommunegrense mot Vågå kommune. Vannet får hovedsakelig tilførsel fra Smådøla i sørvest, og har utløp mot nord til elva Tessa, som munner ut i Vågåvatnet.
Innsjøen er regulert som magasin for fire kraftverk i elva Tessa. Vannstanden varierer derfor; tidlig på sommeren er vannet nedtappet. I 2022 ble det gjort interessante arkeologiske funn på bunnen av innsjøen, og i 2023 er disse blitt nærmere undersøkt av arkeologer fra Kulturhistorisk museum i Oslo. Funnet dreier seg om 7000 år gamle fiskefeller laget av trestolper som er spisset og banket ned i bunnen. Et ledegjerde står vinkelrett på innsjøens bredd; på yttersiden er en åpning inn i en innhegning hvor fisken lett kan fanges med hov. Åpningen ut er konstruert slik at fisken ikke kan finne den der den er innesperret. Arkeologene antar at de som laget og brukte disse fiskefellene oppholdt seg i høyfjellet for å jakte reinsdyr, og at fisken var viktig matauk under oppholdet.
Bibliotektjenesten i Sykehuset Innlandet HF
Bibliotektjenesten i Sykehuset Innlandet HF ble opprettet i 2004 som en felles bibliotektjeneste for Sykehuset Innlandet. Tidligere hadde fagbibliotekene vært selvstendige avdelinger. Etter sammenslåingen gjennomførte bibliotekarene en strategiprosess og fikk blant felles avtaler om tilgang til tidsskrifter og felles bokbase.
Bibliotektjenesten betjener seks lokale bibliotek og har 5 ansatte i deltids- og fulltidsstillinger. Bibliotektjenesten ledes av fagleder. Bibliotektjenesten gir bibliotek- og dokumentasjonstjenester for medisinsk diagnostikk og behandling, undervisning, etterutdanning og forskning. Ressurssamlingene består av databaser og andre elektroniske ressurser, trykte og elektroniske tidsskrifter og faglitteratur.
Organisatorisk tilhører bibliotektjenesten Avdeling for kvalitet og pasientsikkerhet innen Stab Helse. Sykehuset Innlandets fagdirektør er leder for Stab Helse. De seks avdelingsbibliotekene ligger i Hamar, Elverum, Gjøvik, Sanderud, Lillehammer, og Reinsvoll.
Bibliotekprisen for 2008 fra Norsk Bibliotekforening, avdeling Hedmark, gikk til Bibliotektjenesten i Sykehuset Innlandet HF.
Kunnskapsegget
Kunnskapsegget er laget av ansatte i Sykehuset Innlandet, blant annet en prosjektbibliotekar i bibliotektjenesten. Verktøyet brukes av ansatte til innhenting av kunnskapsgrunnlaget til kliniske fagprosedyrer, behandlingslinjer og veiledende behandlingsplaner, og i det daglige arbeidet med pasientene. Kunnskapsegget kan brukes av alle.
Litteratursøk
Et av Sykehuset Innlandets satsningsområder er deling av kunnskap med hele Norges befolkning. Bibliotektjenesten bruker nettstedet litteratursøk.no til å publisere og offentliggjøre alle litteratursøk etter kunnskapsgrunnlaget som gjennomført for kliniske fagprosedyrer, behandlingslinjer og veiledende behandlingsplaner.
Sigstein Folgerø
Sigstein Folgerø (født 8. april 1980 i Støren) er en norsk klassisk pianist. Han fikk Adresseavisens kulturstipend da han var 13 år, og ble som 15-åring hospitant under Jørgen Larsen ved NTNU. Som 19-åring holdt Folgerø sin første solo klaver-aften i Trondheim, og studerte deretter to år ved Norges musikkhøgskole i Oslo. Etter et års avbrekk med mye reising og språkstudier, returnerte han til Trondheim, og tok 2. avdeling av klaverstudiene hos Jørgen Larsen.
Fra høsten 2004 har Sigstein studert ved musikkhøgskolen i Hamburg under Volker Banfield.
Priser og utmerkelser
Søndag 6. mai 2007 mottok Folgerø Bækkelundprisen på 100 000 kroner.
Leigh Whannell
Leigh Whannell (født 17. januar 1977 i Melbourne, Victoria) er en australsk manusforfatter, produsent og skuespiller.
Whannell jobbet tidligere som journalist og filmkritiker i flere australske TV-programmer, inkludert ABC's Recovery med vert Dylan Lewis. Han hadde også en mindre rolle i filmen The Matrix Reloaded, samt i videospillet Enter The Matrix som karakteren Axel. Han hadde hovedrollen Adam Faulkner i den første Saw-filmen. Han var også med og regisserte de andre Saw-filmene. Han opptrådte også i skrekkfilm-serien Insidious fra 2010, Insidious: Chapter 2 fra 2013, og Insidious: Chapter 3 fra 2015.
Whannell mener at han arvet sin kjærlighet til historiefortelling fra sin mor og sin forkjærlighet for film fra sin far, som jobbet bak kamera i TV-bransjen.
Asr
Asr er en av islams fem tidebønner (salat). Asr utføres mellom "når skyggen til en gjenstand er like lang som høyden til gjenstanden, pluss lengden ved middag" og solnedgang, og består av fire raka'ah.
Møkeren
Møkeren (skogfinsk: Mökeri ) er en innsjø på Austmarka i Kongsvinger kommune i Innlandet. Sjøen er regulert som magasin for Brødbølfoss kraftverk, med laveste regulerte vannstand (LRV) 174 moh, høyeste regulerte vannstand (HRV) 176 moh og et areal på 12,77 km².
Innsjøen får tilsig gjennom Sikåa fra Varaldsjøen og flere mindre bekker. Utløpet går fra sørenden av sjøen, hvor Solbergåa renner ut. Dette er øverste del av Brødbølåa, som renner via flere småvann og elveloner til Utgardsjøen og videre via Jösseälven og Byälven til innsjøen Vänern i Sverige.
Det finnes mange fiskeslag i sjøen. I 1980–81 ble det påvist ørret, mort, abbor, hork, gjedde, lake, ål, ferskvannsulke og lagesild. Tidligere er det også påvist laue og ørekyt. Gjedda i sjøen er storvokst, det er fanget gjedde på 11–12 kg både i 1999 og 2000. Ørretbestanden er svært beskjeden, og både utsatt ørret og fisk fra tilløpselver blir spist av rovfisken i sjøen.
E16 går på vestsiden av sjøen.
1664 Felix
1664 Felix er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 4. februar 1929 av Eugène Joseph Delporte ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.
Mitra
Mitra har vært en betegnelse på flere typer hodebekledninger.
Betegnelsen ble brukt om en hodebekledning av tøy som ble båret av flere orientalske folk i oldtiden, blant annet runde turbanplagg båret av jødiske yppersteprester. Den har også blitt brukt om de høye, spisse grenadérluene i den europeiske uniformsmoten på 1700-tallet.
I dag brukes ordet mitra mest i betydningen bispelue (jamfør pavens krone), særlig av den typen som brukes i den romersk-katolske kirke. En slik mitra med trekantet toppstykke – eventuelt også med to bånd som henger ned – brukes som symbol og grafisk figur, blant annet i våpenskjold og på øvre kant av skjold til katolske geistlige, fra og med middelalderen i både Norge (blant annet av biskop Erik Walkendorf) og andre land.
Dhuhr
Dhuhr er en av islams fem tidebønner (Salat). Dhuhr utføres mellom middag og starten av Asr, og består av fire raka'ah.
Marcus Schnabel
Marcus Schnabel (født 21. juni 1744 i Ulvik, død 5. juni 1780 i Lier) var en norsk prest og topografisk forfatter.
HMS «Ajax»
HMS «Ajax» har vært brukt som navn på flere skip i den britiske marinen.
Marcus Schnabel
Schnabel var sønn av sogneprest Poul Schnabel (1705–1792) i Ulvik og Maren Preus Antoniusdatter født Kjerulf (død 1753).
Stasjon Bergen op Zoom
Stasjon Bergen op Zoom er en jernbanestasjon på "Zeeuwse linje" (Roosendaal – Vlissingen). Stasjonen har en regional funksjon ved at den også er et knutepunkt for regionens busslinjer ved siden av bybussene i byen Bergen op Zoom i den nederlandske provinsen Noord-Brabant.
Marcus Schnabel
I 1762 gikk han ut fra Bergen katedralskole, studerte matematikk og naturvitenskap og fikk attestas (dvs. vitnemål om bestått akademisk (hovedsakelig teologisk) eksamen) i 1766. I 1771 ble han personalkapellan hos sin far og i 1778 residerende kapellan i Lier, hvor han ble værende til sin død. Han var gift med Edle Johanne Margrethe Saabye (1751–1835), datter av en dansk prest og datterdatter av Hans Egede.
Stasjon Bergen op Zoom
Stasjonsbygningen ble åpnet 23. desember 1863, og i 1971 ble den opprinnelige bygningen byttet ut mot en moderne bygning med mye glass som arkitekt Cees Douma hadde tegnet. Perrongen med det opprinnelige taket kan nås via en vei til stasjonshallen vest for jernbanesporene og en fotgjengertunnel. På østsiden av stasjonen ligger en parkeringsplass for pendlere.
I første halvår 2006 stopper fjerntogene (intercity) på linjen Amsterdam sentralstasjon – Vlissingen og lokaltoget Roosendaal – Vlissingen en gang i timen i begge retninger. Under morgenrushet er stasjonen endestasjon for lokaltoget Den Haag – Roosendaal. Lokaltoget til Roosendaal kjører videre som intercity til Amsterdam sentralstasjon.
Marcus Schnabel
Som kapellan hos faren gjorde Schnabel en reise opp til Hans Strøm i Volda, som satte stor pris på ham og etter hans død utga hans Udkast til en Beskrivelse over Hardanger (1781) med kommentarer. Verket er rikest i naturhistorisk henseende, men inneholder også mange historiske opplysninger fra eldre og nyere tid. Hos Strøm møtte Schnabel igjen sin venn fra studietiden, Claus Frimann. Han brukte også mye tid på å avskrive gamle skinnbrev. Selv om Schnabels far var danskfødt, følte sønnen seg som harding og nordmann, og gjennom lesningen av gammelnorske tekster innså han at det var en sammenheng mellom den moderne hardangerske dialekten og det gamle norrøne skriftspråket.
603 Timandra
603 Timandra er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 16. februar 1906 av Joel Hastings Metcalf fra Taunton i Massachusetts, USA. Den er oppkalt etter Timandra fra gresk mytologi.
Marcus Schnabel
Han forsøkte å bevise denne sammenhengen i Prøve paa, hvorvidt det gamle norske Sprog endnu er til i det hardangerske Bondemaal ble utgitt i 1784 av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim og er det første vitenskapelige arbeid om norsk språk. Det er en ordliste (bokstavene A-F) som gjengir ordene på norrønt og deretter på hardangermål, og en drøftelse som påviser at denne dialekten nedstammer fra gammelnorsk. Schnabel skjønte at norske dialekter stod språket i Kongespeilet nærmere enn språket i islandske sagaer. Han drøfter hvorfor Norge ikke har bevart det gamle målet som skriftspråk, og sammenlignet norsk med språket i andre germanske land - dette før det fantes noen sammenlignende språkvitenskap.
Utenom dette leverte Schnabel en fortsettelse av Miltzows Presbyterologia Vos-Hardangriana, avfattet med stor nøyaktighet. Han tegnet også kart over Bergen stift, over Hardanger, Ulvik og Kvam. I Lier kopierte han en primstav. Schnabel ble syk av noe Strøm kalte «forraadnende Feber» og døde før han rakk å fylle 36 år.
Hambach-festen
Bakgrunn
Rheinkreis var av Wienerkongressen innlemmet i kongeriket Bayern, som i 1818 vedtok en ny grunnlov. I mai 1832 inviterte avisene til feiring av grunnlovsdagen 26. mai. Journalistene Johann Georg August Wirth (1789-1848) fra München og Philipp Jakob Siebenpfeiffer (1789-1845) fra Pfalz, så sitt snitt til å invitere til Nationalfest der Deutschen, en tysk nasjonalfest, i dagene etter. De ønsket å feire sin nystiftede forening Vaterlandsverein zur Unterstützung der freien Presse (Fedrelandsforeningen til understøttelse av den frie presse).
Demonstrasjonens forløp og etterspill
Arrangørene hadde regnet med ca. 1 000 besøkende, men til slutt møtte i følge politiet 30 000 mennesker fra alle samfunnslag. Siebenpfeiffer anslo selv at 60 000 mennesker var samlet under møtet. Det var arbeidere, studenter og parlamentsmedlemmer, også fra andre land som Frankrike og Polen. Talene som ble holdt, priste den nasjonale enhet, pressefrihet, og til og med en føderal republikk i et konføderativt Europa.
Myndighetene slo hardt ned på Wirth, Siebenpfeiffer og 11 andre arrangører, som ble dømt til fengselsstraffer. Et armekorps på 8 500 mann ble stasjonert i Pfalz, for å sikre seg mot gjentakelser.
Demonstrasjonen må ses i sammenheng med andre hendelser på denne tiden: Vormärz (1815), Wartburgfesten (1817), revolusjonen i 1830, novemberoppstanden (1830–1831), Gaibacherfesten (1832) og marsrevolusjonen (1848).
Łazienki-parken
Historie
Parken ble opprinnelig anlagt i barokkstil i det 17. århundre av Stanisław Herakliusz Lubomirski etter tegninger av Tylman van Gameren. Den fikk navnet Łazienki («bad») fra en badepaviljong som befant seg der.
I 1764 ble hagen kjøpt av kong Stanisław August Poniatowski, og omlagt til klassisistisk stil etter tegninger av Domenico Merlini, Johann Christian Kammsetzer og Johann Chrystian Schuch.
Mesteparten av bygningene i parken ble brent ned av tyskerne etter Warszawaoppstanden i 1944, og senere gjenoppbygd noen år etter krigen.
Parken brukes i dag til de samme formål som i Poniatowskis tid, nemlig i kulturelle-, vitenskapelige-, sports- og fritidssammenhenger. Ikke langt vekk fra Łazienki-parken befinner Warszawa-universitetets botaniske hage seg, særlig populær blant studenter.
Bygninger
Parkens hovedbygninger befinner seg rundt eller i nærheten av Łazienki-innsjøen og Łazienki-elven. På innsjøen befinner det berømte Łazienki-palasset seg, og i nærheten Teateret på øyen (Teatr na Wyspie) fra 1790, tegnet av Johann Christian Kammsetzer. Teaterscenen, omgitt av antikke ruiner og skulpturer, er stilisert etter teateret i Herculaneum.
Hovedinngangen til parken befinner seg like ved Belweder. Ved siden av inngangen står kanskje det mest kjente monumentet over Frédéric Chopin i verden, av Wacław Szymanowski. Det monumentale minnesmerket ble stilt opp i 1926, men ble ødelagt under den tyske okkupasjonen av Warszawa under andre verdenskrig. Det ble imidlertid rekonstruert i 1958. I dag organiseres det om sommeren konserter med komponistens musikk like ved monumentet.
Andre berømte bygninger i parken er Gamle oransjeri (Stara Pomarańczarnia), Nye oransjeri (Nowa Pomarańczarnia), Gamle Kordegarda (Stara Kordegarda), Nye Kordegarda (Nowa Kordegarda), Sybillas tempel (Świątynia Sybilli), Det egyptiske tempel (Świątynia Egipska), Myślewice-palasset og Det hvite hus (Biały Domek). Sistnevnte ble bygd i årene 1774–1776 av Stanisław August Poniatowski etter tegninger av Domenico Merlini, og var bostedet til Ludvig XVIII av Frankrike under hans eksilopphold.
Bengalhubro
Bengalhubro (Bubo bengalensis) er en ugle i gruppen Bubo. Den ble først beskrevet av James Franklin i 1831.
Beskrivelse
Bengalhubro når en kroppsstørrelse på 50 til 56 cm med en vingelengde på 36 til 39 cm for hanner og 37 til 42 cm for hunner, noe som gir et vingespenn på over en meter. Vekten kan komme opp i 1100 gram. Ryggfjærene er gulbrune med en påfallende svart tegning. Undersiden er lysebrun med mørkebrune tegninger, ofte trekker en hvit stripe seg over skulderen.
Ansiktet blir framhevet gjennom fjærdekningen over øynene. Den er hvit i midten og like over øynene trekkes det en svart linje som går til øreduskene. Selve ansiktet er lysebrunt med svarte flekker som fremhever blikket. Øynene er guloransje til rødoransje, nebbet er grønnlig til svart og kinn og kjeve hvite.
Hode og hale er gulbrune med et brunsvart stripemønster, undersiden er lysere og nesten hvit. Beina og tærne er dekket med beige fjær mens selve tærne er nakne og brungrønne med svarte klør.
Bengalhubro har en dyp og resonant uhu-kalling som kan høres ved daggry og om kvelden.
Habitat og utbredelse
Bengalhubro finnes på det indiske subkontinent fra Vesthimalaya over India, Nepal, Kashmir, Assam til Burma. Den foretrekker steinrik halvørken med åpen vegetasjon. Den holder også til i eldre mangoplantasjer i nærheten av bebyggelse. De blir vanligvis sett i par.
Levevis
Normalt jakter bengalhubro fra en utsiktstopp, mange ganger flyr den helst nært marka på leiting etter bytte. Som bytte finner den rotter og mus, men også fugler, reptiler, frosker, krepsdyr og store insekter.
Billehubro
Billehubro (Bubo leucostictus) er en ugle i gruppen Bubo.
Beskrivelse
Billehubro når en kroppsstørrelse opp til 45 cm og er svakt stripete på underkroppen. Den har en lysegul iris og nebbet er tydelig mindre enn hos andre hubroer.
Habitat og utbredelse
Billehubro lever i Afrikas tropiske regnskog sør for Sahara. Den finnes i Angola, Kamerun, Den sentralafrikanske republikk, Republikken Kongo, Den demokratiske republikken Kongo, Elfenbenskysten, Ekvatorial-Guinea, Gabon, Ghana, Guinea, Liberia, Nigeria og Sierra Leone.
Levevis
Som næring har billehubro, som navnet sier, spesialisert seg på biller. Den spiser også gresshopper og andre insekter.
Augusto Boal
Augusto Boal (født 16. mars 1931 i Rio de Janeiro, Brasil, død 2. mai 2009) var en brasiliansk dramapedagog, teatermann, instruktør, forfatter og politiker. Han var grunnleggeren av De undertryktes teater, en fellesbetegnelse for Boals teaterformer, hvorav de mest kjente er bildeteater, forumteater og usynlig teater.
Boals teatersyn
Boal mente at alt teater er politisk, fordi alle menneskelige aktiviteter (inkludert teater) er politiske. Han mente teater blir brukt som et våpen, av maktmennesker, og at folket må ta tilbake teatrets produksjonsmidler som et ledd i frigjøring. Teatret må først forandres, som en generalprøve på virkeligheten. Boal så på tilskueren i det tradisjonelle teatret som undertrykt, og uten frihet til å handle som de ønsker. Derfor jobbet han i sine teaterformer for å oppheve det tradisjonelle skillet mellom scene og sal, mellom skuespiller og tilskuer. Boal mente at alle skal spille teater, og alle skal stå i spissen for de nødvendige samfunnsendringene.
Historikk
Boals teatersyn henger sammen med de undertrykkende fascistiske regimene og diktaturene som fantes i Brasil og resten av Sør-Amerika i 1960-årene. På grunn av sin opprørske teatervirksomhet ble Boal fengslet og torturert, og flyktet til Peru og senere Europa, hvor han bosatte seg i Paris. Der ledet han Le CEDITADE (Centre d'Etude et de Diffusion des Techniques Actives d'Expression – Méthode Boal)
Bildeteater
Bilder er essensen av et forløp, der ordene beskriver en rekkefølge i tid. I Boals bildeteater former man fryste uttrykk/skulpturer for å konkretisere begreper som «familie», «vennskap» og «frihet». Bildeteater kan dermed sees på som et alternativ til verbal diskusjon.
Karl Erik Harr
Karl Erik Harr (født 8. mai 1940 i Kvæfjord ved Harstad i Troms) er en norsk maler, tegner, grafiker, illustratør og kunstskribent.
Augusto Boal
Bildeteater
Bildeteater kan også være et hjelpemiddel i tradisjonell teatersammenheng. Mange teaterinstruktører og dramatikere tenker visuelt, hvilken informasjon tilskuerne får av grupperinger på scenen.
Karl Erik Harr
Harr vokste opp i Harstad. Han er utdannet ved Statens kunstakademi under Aage Storstein og Per Palle Storm fra 1962 til 1964. Han har illustrert flere bøker, blant annet av Knut Hamsun, Petter Dass og Erik Bye, men også bøker med egen tekst. Han har også utført flere dekorasjonsoppdrag. Han debuterte på Høstutstillingen i 1967, og har siden hatt en mengde separat- og kollektivutstillinger. Han er også innkjøpt av Nasjonalgalleriet. Harr drev en periode et stort egeneid galleri i sentrum av Harstad.
Ustevatn
Ustevatn er en innsjø som ligger i Hol kommune i Viken. Ustevatn er regulert som magasin for Usta kraftverk. Som følge av oppdemmingen flyter sjøen nå sammen med Sløddfjorden lenger vest.
Augusto Boal
Bildeteater
Boal brukte «dynamisering» av bildeteater. Framgangsmåten er slik:
Stasjon Rilland-Bath
Rilland-Bath er en jernbanestasjon i kommunen Reimerswaal i den nederlandske provinsen Zeeland. Stasjonen befinner seg på linjen Zeeuwse linje mellom Roosendaal og Vlissingen. Stasjonen ligger på den andre siden av fylkesvei A58, omtrent en kilometer nordvest for lansbyen Rilland.
Stasjonsbygningen ble åpnet i 1872. I 1951 ble en ny bygning oppført (arkitekt Sybold van Ravesteyn), denne ble revet på våren 2006. Perrongene ligger skrått overfor hverandre på hver sin side av jernbaneovergangen. I første halvår 2006 stopper lokaltoget Roosendaal – Vlissingen ved stasjonen en gang i timen, i begge retninger.
Augusto Boal
Bildeteater
Så er utfordringen å finne en naturlig overgang fra antibildet til idealbildet, en vei man kan bruke i en tilsvarende situasjon i virkeligheten. Klarer man det, er neste trinn å vise hele bildeserien i sakte film, før jokeren, den nøytrale, antiautoritære spillederen, innleder til verbal diskusjon om bildene man ser.
Forumteater
Forumteater ble til da Boal dro rundt på landsbygda i Brasil med det folkelige Arenateatret, hvor de stadig opplevde at publikum blandet seg inn i handlingen, og kom med forslag til andre valg og handlingsmønstre. Boal ønsket å la tilskuerne delta på lik linje med skuespillerne. Slik oppsto hans begrep spect-actor, altså en blanding av spectator (tilskuer), og actor (skuespiller). Deltakerne i Boals teater skal nemlig både observere og delta.
Forumteater følger mye av det samme mønsteret som bildeteater, men nå er utgangspunktet et teaterstykke. I forumteater tar man opp problemer til drøfting og analyse ved hjelp av teatrets språk og metoder. Hovedprinsippene i forumteater er:
Ustevatn
Fra østenden av sjøen renner elva Usta ned til Ustedalsfjorden. På nordsiden av sjøen ved utløpet ligger Ustaoset. Riksvei 7 og Bergensbanen følger nordsiden av vannet.
Augusto Boal
Forumteater
Dette er også de viktigste forskjellene mellom forumteater og tradisjonelt teater. I forumteater er ikke forestillingen ferdig når tilskuerne ankommer, for de skal være med å skape den.
Et forumteater begynner med at noen av deltakerne spiller et stykke om en undertrykkelse, men en tragisk utgang, en antimodell. Deretter sier jokeren, spillederen, til publikum at skuespillerne skal spille stykket en gang til, og at det kommer til å ende akkurat som første gang med mindre noen av tilskuerne gjør noe. Andre gangs visning begynner, men nå kan hvem som helst av tilskuerne rope «stopp!», og ta plassen til den undertrykte for å prøve ut andre veier som kan lede ut av undertrykkelsen. De resterende skuespillerne må improvisere, og hele tiden prøve å få stykket til å ende som sist. Ofte må tilskueren i rolle gi opp, han eller hun klarer ikke å bryte undertrykkelsen. Vedkommende må overlate rollen til den opprinnelige skuespilleren, som spiller videre til en ny tilskuer roper «stopp!».
Hvis løsningen kan godtas, spilles det forandrede stykket, og nå kan hvem som helst rope «stopp!», og overta en av undertrykkernes plasser, for å prøve ut nye motangrep mot løsningen.
Iblant kommer man fram til en løsning som tilskuerne kan godta, iblant ikke. Men prosessen med analyse og diskusjon i teatrets språk kan være like vesentlig som en klar løsning.
Likevel er det enkelte tilfeller hvor målet med forumteater er å finne en klar framgangsmåte. Den opprinnelige, latinamerikanske formen for forumteater var nettopp en generalprøve på virkeligheten: de forberedte streiker, protestaksjoner og liknende situasjoner som krevde god forberedelse. Da var målet å finne fram til en konkret metode man kunne benytte seg av en dag eller en måned senere.
Usynlig teater
Usynlig teater befinner seg i grenseland mellom teater og virkelighet. Man forbereder usynlig teater akkurat som en hvilken som helst teaterforestilling: forfatter et manus, fordeler roller og lærer replikker og regi. Men i stedet for å spilles på en scene, skal usynlig teater spilles ute i virkeligheten, uten at «tilskuerne» vet at det er teater. Som i de andre teaterformene til Boal er tilskueren også i usynlig teater fri til å gripe inn i handlingen.
Et usynlig teater-stykke skal synliggjøre en undertrykkelse. Hensikten er å få folk til å bli klar over sine egne holdninger, fordommer og sin egen vanetenkning. Derfor er også en obligatorisk del av usynlig teater de diskusjonene som følger i etterkant av «forestillingen», gjerne ledet av skuespillere i rollen «tilfeldig forbipasserende».
Fordi «publikum» når som helst kan gripe inn i handlingen og endre den, krever en usynlig teater-forestilling god forberedelse. Alternative handlingsmønstre og dialoger er helt nødvendig for å takle eventuell inngripen fra forbipasserende «tilskuere».
Lovgivende teater
Ved parlamentsvalget i Rio de Janeiro i 1992 ble Boal valgt inn i den lovgivende forsamlingen. Sammen med medarbeiderne på teatersenteret sitt startet han flere teatergrupper i Rio bestående av folk som sjelden kom til orde i samfunnsdebatten: gamle, blinde, homofile, gatebarn og lignende. Gjennom teaterworkshops tok disse gruppene opp hverdagens problemer og formulerte løsningsforslagene som lovforslag, som Boal fremmet i parlamentet. Rundt 20 av disse lovene ble vedtatt, og metoden er siden utprøvd både i Canada og Storbritannia.
Røtter (TV-serie)
Røtter vant ni Emmy-priser, blant annet for beste TV-serie. Den ble i tillegg belønnet med en Golden Globe for beste TV-serie og en Peabody Award.
Karl Erik Harr
Helt siden 1960-tallet har Karl Erik Harr vært en av de fremste nyromantiske kunstnere i Norge. Han arbeider i en romantisk realisme med figurative, effektfulle bilder blant annet av nordnorsk natur og folkeliv. Retningen oppstod i løpet av 1960-årene. Gjennom 1960-, -70- og -80-årene arrangerte Harr, sammen med blant andre Bjørn Fjell, Arne Paus og Odd Nerdrum, en serie utstillinger under tittelen «Romantikk og realisme».
Røtter (TV-serie)
Den ble sendt på NRK i 1978 og i 2000.
Serien fikk flere oppfølgere; i 1979 miniserien Roots: The Next Generations, i 1988 TV-filmen Roots: The Gift, og i 1993 miniserie, Queen: The Story of an American Family. Sistnevnte omhandler livet til Alex Haleys mor.
Maghrib
Maghrib er en av islams fem tidebønner (salah). Maghrib utføres mellom mellom solnedgang og skumring, og består av tre raka'ah.
Røtter (TV-serie)
En nyinnspilling ble sendt på History Channel 2016.
Handling
En dramaserie basert på Alex Haleys berømte bok om hvordan afrikanerne ble ført til Amerika som slaver midt på 1700-tallet. Haley bygde på historiske kilder og på fortellinger han hørte som barn om hvordan familien hans kom til Amerika.
Karl Erik Harr
Harr er bosatt i Oslo, men har fra 1978 også hatt tilhold på Kjerringøy ved Bodø hvor han i 2019 åpnet eget museum.
Røtter (TV-serie)
Handling
Seriens handling begynner i Gambia, der vi følger Kunta Kinte (LeVar Burton) fra fødselen i 1750 og gjennom oppveksten. Som femtenåring blir han brakt ut i jungelen sammen med sine kamerater for å forberedes til seremonien som skal gjøre ham til mann. Samtidig kommer skipet «Lord Ligonier» til Gambia for å hente en last med slaver. Kunta er en av dem som blir brutalt tatt til fange og fraktet over havet til Amerika. Resten av serien omhandler hans liv i Amerika, og etterhvert livet til hans barn og barnebarn.
Karl Erik Harr
Han er tildelt Petter Dass-medaljen (1985) og Nordprofil-prisen (2001). Han er også æresborger av Harstad by og æresmedlem av Hamsun-selskapet.
Røtter (TV-serie)
Priser
Røtter ble i 1977 nominert til 37 Emmy-priser og vant ni. Den vant i tillegg en Golden Globe, en Peabody Award og en DGA Award. Det kan også nevnes at den i 2007 ble tildelt en Anniversary Award ved TV Land Awards.
Karl Erik Harr
I 2007 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.
Røtter (TV-serie)
Mottakelse og virkninger
51 % av alle amerikanske husholdninger fulgte serien, noe som var usedvanlig høye tall. Det har blitt anslått at mellom 130 og 140 millioner så hele eller deler av serien da den originalt sendt i januar 1977.
Serien ble nyskapende på flere måter; den var den første suksessfulle serien som viste afroamerikanere i helterollene; den introduserte også miniserieformatet «consecutive-night mini-series», det vil si at alle episodene gikk daglig istedenfor ukentlig. Serien har også blitt kreditert for å hatt en positiv virkning i relasjon til raseforholdene i USA. Den markerte et vannskille i tv-historien – og i synet på det afrikanske Amerika.
Fylkesvei 3996
Fylkesvei 3996 går mellom Hagen og Østre Skogsfjord Lindesnes kommune.
Karl Erik Harr
Offentlige utsmykningsoppdrag (utvalg)
Karl Erik Harr er en eldre bror til bildekunstnerne Jan og Eva Harr.
Dag-Eilev Fagermo
Dag-Eilev Akerhaugen Fagermo (født 28. januar 1967 i Bærum) er en norsk fotballtrener.
Røtter (TV-serie)
Mottakelse og virkninger
Historien om den afrikanske slaven Kunta Kinte og hans etterkommere er blitt et symbol på afroamerikanernes kamp for en egen kulturell og historisk identitet. Den gav det svarte Amerika en stolthet det hadde manglet, mente forfatteren selv. Samtidig gjorde beretningen et dypt inntrykk også på det hvite Amerika. Slavehandelen, en skamplett på nasjonens historie, ble her utgangspunkt for en triumferende familiesaga, en virkeliggjøring av den amerikanske drømmen.
Dag-Eilev Fagermo
Trenerkarriere
Fagermo har hentet mye av sin fotballfilosofi fra Nils Arne Eggen. Fagermo spiller et helt tydelig 4-3-3-system, hvor laget skal spille seg rundt på kantene.
Røtter (TV-serie)
Mottakelse og virkninger
Også i Norge samlet serien store deler av nasjonen foran tv-skjermene da den ble sendt høsten 1978.
Dag-Eilev Fagermo
Tidlig karriere
Fagermo ble født i Bærum, og bodde også en periode i Stavanger hvor faren jobbet og spilte håndball på toppnivå. Han vokste etter hvert opp på Raufoss, det var også her han startet både spillerkarrieren og trenerkarrieren. Fagermo ble tatt opp i A-stallen til Raufoss som 17-åring, men vonde akilleser satte til slutt en stopper for spillerkarrieren.
Fagermo begynte hovedtrenerkarrieren for Idrettslaget Skarphedin, før han gikk til Pors Grenland i 2002. Etter 2004-sesongen tok Fagermo over som hovedtrener i Notodden Fotballklubb. Kort tid etter at Fagermo hadde signert for Notodden forsøkte Bodø/Glimt å hente han, men fikk kontant nei fra Notodden på sitt bud på 1 million kroner.
Strømsgodset
I november 2005 fikk han jobben som hovedtrener i Strømsgodset Toppfotball. Under Fagermos ledelse rykket Strømsgodset direkte opp til Eliteserien etter å ha vunnet Adeccoligaen 2006. I 2007 endte Strømsgodset på 10.-plass i Eliteserien. Etter 2007-sesongen ga han seg i Strømsgodset for å ta over Odd.
Odd
Fagermo ble ansatt som hovedtrener i Odds Ballklubb i desember 2007. I sin første sesong i Odd, ledet han laget til opprykk til Eliteserien etter å ha vunnet Adeccoligaen 2008. I sin første sesong tilbake i Eliteserien endte Odd på en 4.-plass i 2009, etterfulgt av 5.-plass i 2010 og 2011.
I 2014 kom det store gjennombruddet da Fagermo ledet Odds Ballklubb til sin første seriemedalje på over 50 år da Odd endte på 3.-plass. Samme år førte han også Odd til cupfinalen. Han ble kåret til årets trener i 2014. Høsten 2014 ble Fagermo spurt om han ville ta over trenerjobben i Rosenborg Ballklub. Fagermo valgte å takke nei og signerte i stedet en ny kontrakt med Odd.
I 2015 havnet Odd på fjerdeplass i Tippeligaen, og spilte seg helt til play-off i europaligakvalifiseringen. Der ble det tap for storlaget Borussia Dortmund.
I 2019 kunne Odd ta sølv i serien før siste serierunde, men tap mot Haugesund gjorde at de endte på 4.-plass.
Vålerenga
Den 31. januar 2020 ble Fagermo presentert som ny hovedtrener for. I sin første sesong i klubben ledet han laget til bronse i Eliteserien. Den 12. juni 2023 ble Fagermo og enige om å avslutte samarbeidet.
Osamu Tezuka
Han tok universitetsgrad i medisin, og begynte sin karriere som mangaskaper mens han studerte på universitetet.
Bakgrunn
Osamu Tezuka var eldstemann av tre barn. Familien Tezuka var velstående og godt utdannet; hans far Yutaka arbeidet i ledelsen i selskapet Sumitomo (metallarbeider), hans bestefar Taro var advokat, oldefar Ryoan og tippoldefar Ryosen var leger. Hans morsfamilie hadde en lang militær bakgrunn.
Senere i livet skulle han gi sin mor æren for å ha inspirert ham til den selvtillit og kreativitet han utviklet gjennom de eventyrene hun fortalte ham. Hun tok ham ofte med til Takarazuka-teateret, med dens Takarazuka-revy, som var en rent kvinnelig teatertrupp. Deres romantiske musicals var beregnet på et kvinnelig publikum. Noe som ble sittende hos unge Ozamu var inntrykk som blant annet påvirket de drakter han tegnet for sine figurer. Ikke bare det, men skuespillernes øyne, som var sminket til å fremstå som store og glitrende, tok han også med seg i sin kunst. Han skulle fortelle at han følte en dyp nostalgi for Takarazuka.
Da Ozamu Tezuka var ung viste faren ham Disney, og han ble svært grepet av disse. Han kunne se filmene om og om igjen. Bambi så han mer enn 80 ganger. Han begynte å tegne tegneserier i andreklasse på barneskolen, i stor grad inspirert av Disneys tegnefigurer. Han tegnet så mye at moren måtte viske ut sider i tegneboken hans for at han skulle ha nok sider. Tezuka var også inspirert av arbeider av Suihō Tagawa og Unno Juza.
I ung alder fant han en løpebille, en «osamushi» som de heter på japansk. Dette lignet en del på hans eget navn så han tok dette som sitt kunstnernavn. Tezuka fortsatte å dyrke og utvikle sin interesse for tegnede figurer gjennom hele skolegangen.
I 1944 ble Tezuka innkalt som ungdomsskoleelev til å arbeide i en fabrikk, for å støtte opp om den japanske krigsinnsats under andre verdenskrig. Han fortsatte med å skrive og tegne manga i ledige stunder.
Karriere
I 1945 begynte han på Universitetet i Osaka og begynte på legestudiet – igjen kombinerte han dette med sin lidenskap og begynte å utgi sine første profesjonelle verker. Selv om Osamu Tezuka opprinnelig var lege, men henga han seg fullstendig til produksjonen av manga. Storparten har aldri blitt oversatt fra japansk og er derfor utilgjengelig for et vestlig publikum. Osamus samlede verker har blitt utgitt i Japan, og består av 400 album på til sammen over 80.000 sider.
Av berømte serier kan nevnes Astro Boy, Blackjack, Princess Knight, og Kimba the White Lion (som mange hevder at Walt Disney Companys Løvenes konge var basert på). Hans livsverk er en serie ved navn Hinotori – en historie om livet og døden. Den tok for seg en eponym føniks.
Han ledet animasjonsstudioet Mushi Pro (mushi er japansk for «insekt», og pro en forkortelse for «produksjon»), en TV-animasjonsserie i Japan.
Osamu Tezukas banebrytende teknikker og nytenkingen innen sjangre medførte at han har blitt karakterisert som «mangaens far». Den karakteristiske stilen med store øyne hos figurene ble oppfunnet av Tezuka som var inspirert av vestlige serier som for eksempel Betty Boop av Max Fleischer og Mikke Mus av Walt Disney.
Flere av mangategnerne med senere suksess har bodd i Tezukas leilighet, Tokiwa-so (endelsen so betyr liten, rimelig leilighet). Det innbefatter Shotaro Ishimori, Fujio Akatsuka, og Fujiko Fujio.
Isha’a
Isha'a er en av islams fem tidebønner (salat). Isha'a utføres mellom mellom skumring og morgengry, og består av fire raka'ah.
Hanne Sørvaag
Hanne Margrethe Fredriksen Sørvaag (født 27. desember 1979 i Stavanger) er en norsk vokalist, komponist og tekstforfatter. Hun har utgitt seks soloalbum, hvorav den største suksessen er Cover me som var på topp ti på album-listen i Norge i 2011. Internasjonalt er hun mest kjent som komponist. Hun har skrevet hits som har solgt nær 5 millioner i 70 land. Sangene My Destiny og Say hello to goodbye gikk begge høyt på Billboard-listen i USA, My Destiny gikk til annenplass. I Norge gikk Maria Arredondo til topps på radio-spillelisten Hit 40 og nådde fjerdeplass på VG-lista i 2007 med Sørvaags Brief and Beautiful. I januar 2017 toppet hun Spotify-spillelisten i Norge med sin versjon av Benny Borgs God morgen min kjære. Hennes versjon toppet også iTunes-salgslisten.
Karriere
Hun platedebuterte i 2002 under navnet Paris med CD-en You know me som nådde 38.-plass på VG-lista. Sørvaag hadde skrevet seks av de elleve sangene. Den første singelen fra albumet, «I do believe», var komponert av Per Gessle. Den neste singelen, Are you happy, skrev hun i samarbeid med gitaristen Thomas Who. Hun var medkomponist av You've got a hold on me som ble fremført i norske Melodi Grand Prix 2003 av Linda Kvam. På sitt neste CD-album Talk of the town, som hun ga ut i 2006 under eget navn, hadde hun skrevet alle låtene selv.
Flere av hennes album har vært rangert på VG-lista, blant annet Cover me med niendeplass i 2011. Dette albumet inneholder Melodi Grand Prix-bidraget hun fremførte selv You're Like A Melody og hennes egne versjoner av en rekke av låtene hun hadde skrevet for andre. I 2012 ga hun ut sangboka Like A Melody.
Som låtskriver
Sammen med Harry Sommerdahl og Tim Baxter skrev hun sangen My Destiny, som ble fremført og gitt ut av American Idol-deltakeren Katharine McPhee, og nådde andreplass på den amerikanske Billboard singlelisten i uke 28 i 2006. Sammen med de to danske låtskriverne Remee og Thomas Troelsen skrev hun sangen Disappear, som gruppen No Angels fremførte i den internasjonale finalen av Eurovision Song Contest 2008. Sørvaag jobber for Universal Music Group i Stockholm, og det var gjennom dette selskapet hennes låt havnet hos den tyske jentegruppen. Sørvaag skrev låten «Brief and Beautiful», innspilt av Maria Arredondo.
Say hello to goodbye skrev hun sammen med Shontelle.
Hun har også skrevet musikk for Wenche Myhre og Guri Schanke.
Melodi Grand Prix
I 2009 deltok to av Sørvaags låter i norske Melodi Grand Prix, Do it again med Foxy og Tricky med Velvet Inc, hvorav den sistnevnte låten kom til finalen. I 2010 deltok hun i Melodi Grand Prix sammen med Fredrik Kempe med låten My Heart Is Yours fremført av Didrik Solli-Tangen. Sammen vant de den norske finalen og representerte Norge i Eurovision Song Contest 2010 i Oslo. Sammen med Harry Sommerdahl og Chistian Leuzzi ble hun også tatt ut til å representere Georgia i landets nasjonale finale med sangen «Shine», fremført av Sopho Nizharadze (også kalt Sofia). Sangen vant den nasjonale konkurransen og deltok deretter i Eurovision Song Contest 2010.
I Melodi Grand Prix 2011 sang hun sin egen You're Like A Melody under delfinalen i Florø, og gikk derfra videre til den nasjonale finalen i Oslo spektrum 12. februar. Her kom hun imidlertid ikke videre til gullfinalen. Hun var også en av låtskriverne av Carina Dahls Guns & Boys, som røk ut i første delfinale.
I Melodi Grand Prix 2012 var hun en av låtskriverne av Make It Better fremført av Tommy Fredvang, som ble uplassert i finalen.
Egne utgivelser
I 2012 gav hun ut sitt fjerde studioalbum, og det første i country-sjangeren, All is Forgiven. Flere av sangene på albumet skrev hun i Nashville sommeren 2012. En av dem er den første singelen derfra, Days That End With Y. Albumet nådde 14.-plass på VG-lista. Samme år kom sangboka «Like A Melody», som både inneholder hennes viktigste komposisjoner samt råd til dem som ønsker å komponere sanger selv.
I 2013 kom juleplaten Christmas lights. Dette albumet gikk også inn på VG-lista. I kjølvannet av utgivelsen gjennomførte hun en turné med julekonserter.
I juni 2014 ga hun ut innspillingen Rain checks.
I 2015 startet hun på et nytt album-prosjekt, bestående av samarbeid med forskjellige kjente artister. Første utgivelse var Why I mess it up i samarbeid med blues-gitaristen Amund Maarud. Albumet ble utgitt 1. april 2016 og inneholder duetter med Hollies-vokalisten Peter Howarth, Wenche Myhre, Magnus Carlsen, Unni Wilhelmsen, Claudia Scott og andre. Knut Reiersrud bidrar også instrumentalt.
Som konsertartist
Hanne Sørvaag har etter at hun flyttet tilbake til Norge i 2011 opptrådt på en rekke konsertsteder rundt i Norge.
Sommeren 2015 tok hun initiativ til den første Female Singer-Songwriter-konserten i Norge, inspirert av tilsvarende i USA. Der hadde hun med seg Unni Wilhelmsen (Di Derre), Simone Eriksrud (D'Sound) og Laila Samuels.
Ideelt arbeid
I 2012 spilte hun i samarbeid med Magnus Carlsen inn en informasjonsvideo om Stavanger-regionen, i forkant av den internasjonale turneringen Norway Chess, som gikk 7.-18. mai 2013.
Til Norges speiderforbunds landsleir i Stavanger 6.-13. juli 2013 skrev hun sangen We got what it takes. Videoen hun deltok i viser speiding i friluft.
I TV-serier
Våren 2009 deltok hun i Zebra Grand Prix på TV 2 Zebra på lag med Mikkel Gaup, hvor de kom på annenplass. I 2012 var hun med som mentor i The Voice på TV 2, der Hege Øversveen sang Sørvaags komposisjon Are you happy og nådde annenplass i finalen. Hanne Sørvaag var senere selv deltager i Skal vi danse på samme kanal, hvor hun kom på førsteplass den 17. november 2012.
I vårsesongen 2015 hadde Hanne Sørvaag igjen rollen som mentor og dommer i TV 2-programmet The Voice. Programmets finale ble sett av 900 000 seere. Hanne Sørvaag var mentor for finalisten Øyvind Boye Løvold som nådde annenplass.
I 2017 deltok hun i en sesong av Hver gang vi møtes på TV 2 sammen med Åse Kleveland, Eldar Vågan, Ida Maria, Benny Borg, Margaret Berger og Esben «Dansken» Selvig. Hun fikk spesielt stor suksess med sin versjon av God morgen min kjære, skrevet av Benny Borg. Den toppet både iTunes-salgslisten og Spotify-spillelisten i Norge. VGs anmelder Tor Martin Bøe ga terningkast 5 og skrev at dette var det beste han noensinne hadde hørt av Hanne Sørvaag.
Høsten 2019 var hun deltaker i Stjernekamp.
Cecilie Skog
Skog er utdannet sykepleier og har studier i friluftsliv ved Høgskulen i Volda. Hun har flere års erfaring som fjellfører i Sunnmørsalpene, brefører i Briksdalen og breinstruktør for Den Norske Turistforening. Hun ble den første kvinne som fullførte Seven Summits, i tillegg til «de tre poler». Hun ble den andre norske kvinnen til å bestige Mount Everest (2004) og den tiende kvinne i verden som nådde toppen av K2 (2008).
Forfatterskap
Cecilie Skog har gitt ut flere bøker om friluftsliv og klatring: Cecilie Skog og de tre polene (2006), Til Rolf – tusen fine turer og én trist (2009), Antarktis, 71 dager – 1800 kilometer og én million tanker (2011) og Et friluftsliv (2014). I 2021 ga hun ut barneboka Kom, bli med ut.
Hun har også deltatt i TV-programmer. Blant annet i reiseprogrammer som Drømmeturen (2013–2014) på NRK, Tjukken og Lillemor (2015), med Truls Svendsen, på TV 2 og Familiefryd (2016) på NRK. I 2010 var hun deltaker i TV 2s Skal vi danse.
Privatliv
Skog var gift med fjellklatrer Rolf Bae frem til han omkom under en klatreekspedisjon i K2 i 2008. Hun var selv med på ekspedisjonen.
Fra 2014 til 2019 var hun samboer med Aleksander Gamme. De har to døtre sammen.
Jacques-Louis David
Jacques-Louis David (født 30. august 1748 i Paris i Frankrike, død 29. desember 1825 i Brussel i Belgia) var en høyst innflytelsesrik fransk møbelarkitekt og maler i nyklassisk stil. I 1780-årene forandret hans historiemalerier seg fra rokokko mot klassisk strenghet.
Liv og verk
David var den førende skikkelsen innenfor nyklassisismen, men ble opplært av Joseph Marie Vien i en rokokkotradisjon i stilen til François Boucher. Denne retningen forkastet David med maleriet «Horatiernes ed», som ble vist i 1784 både i Roma og Paris og som straks ble anerkjent som et banebrytende verk. Fargene var lysende og klare og tegningen fast, naturlig og kraftfull. Motivet vendte seg dessuten vekk fra aristokratiets bekymringsløse forlystelser og søkte tilbake til den romerske republikkens tradisjonelt strenge dyder.