cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bjarmeland
De nevnes først i Ottar fra Hålogalands beretning til den angelsaksiske kongen, Alfred, om en reise han foretok dit omkring år 890. I angelsaksiske kilder kalles Ottar Ohthere, og bjarmene kalles beormas.
Ottar fortalte at bjarmenes språk minnet ham om samisk, og gjennom arbeid av blant andre historikeren Håkon Stang anses det sannsynliggjort at bjarmene kan identifiseres som den østersjøfinske folkegruppen vepsere.
Bjarmene fikk besøk av norske handelsfolk, men også av rene røvere selv etter vikingtiden. Bjarmene og deres allierte svarte med hevntokter mot norskekysten. Den mest kjente av deres norske besøkende var Tore Hund fra Bjarkøy. Ifølge Olav den helliges saga kjøpte han først pelsverk i området der Arkhangelsk ligger nå. Deretter forsynte han seg av guden Jomales skatter. Bjarmelandshandelen kom til å utgjøre noe av bakgrunnen for slaget på Stiklestad, ettersom Olav Haraldsson var en trussel mot Tore Hunds kontroll med den.
I 1217 ble Ogmund (eller Augmund) fra Hardanger grepet av tidens begeistring for korstog. Han og tre andre utrustet en hær for å omvende bjarmene. Den ene slo vinterleir ved elven Dvina og ble overfalt og drept av hedninger, mens to andre dro hjem. Ogmund avla imidlertid besøk hos slektninger i Suzdal og Kiev, fortsatte så til Konstantinopel og lyktes i å nå frem til det hellige land.
Fra Håkon Håkonssons saga vet vi at bjarmar rymdi fyrir tattarum – at i 1242 flyktet bjarmene for Djengis Khans fremrykkende hær. De fikk slå seg ned i Malangen utenfor Tromsø, mot å påta seg forsvaret mot inntrengende russere og karelere. I en beretning fra 921 forteller araberen Ibn Fadlan om sin reise til området øst for Moskva, og skildrer folkeferdet visu som holdt til helt opp mot Nordishavet. Håkon Stang oppdaget at visu fremdeles finnes, bosatt i Karelen, og at andre navn på dem i norrøne kilder er «bjarmer» og «kylfinger».
Fra 1300-tallet ble området mer og mer avhengig av Novgorod.
Bjarmland
Forretningsmannen og NS-medlemmet Finn Sofus Støren fikk under andre verdenskrig etablert et eget «russisk kontor» under Direktoratet for spesialorientering, som ble ledet av ham selv. Størens plan var å opprette en koloni under norsk siviladministrasjon i Nord-Russland med navnet Bjarmland. Kontoret gikk i gang med å utarbeide et leksikon til hjelp for nordmenn som skulle kolonisere området.
Enhancer
En enhancer er en DNA region som kan øke uttrykkingen av et (eller flere) gen, men som ikke ligger like foran genet. En enhancer kan ligge langt unna genet det regulerer, opptil flere hundretusen basepar unna. Det kan ligge foran eller bak målgenet, eller til og med inne i et intron. Selv om enhanceren ligger langt unna målgenet når man måler i basepar, så kan DNAet i cellen være bøyd slik at regionene fysisk er i nærheten av hverandre. Transkripsjonsfaktorer som gjenkjenner sekvensene inne i enhanceren vil binde til den, og vil kunne binde til og påvirke RNA polymerasekomplekset ved promotoren.
Noen av de DNA sekvensene som har blitt best bevart gjennom evolusjonen, fra fisk til mennesker, fungerer som enhancere for gener som er viktige i fosterutviklingen.
1801 i Frankrike
Begivenheter i året 1801 i Frankrike.
Bukken Bruse-ulykken
«Bukken Bruse»-ulykken var en flyulykke som skjedde den 2. oktober 1948 ved Hommelvik sjøflyhavn i Trondheimsfjorden og som kostet 19 mennesker livet. Flyet var et norskregistrert firemotors sjøfly av typen Short Sandringham V (reg. LN-IAW) med navnet «Bukken Bruse» og tilhørte Det Norske Luftfartselskap (DNL) og ble brukt i den flyvende hurtigrute.
Hendelsesforløp
Flyet var på vei fra Fornebu til Hommelvik ved Trondheim med 38 passasjerer og en besetning på syv, ledet av DNLs sjefsflyger John Strandrud. Da flyet skulle lande i Hommelvika ved Trondheimsfjorden var været dårlig. Styrbord (høyre) pongtong traff sjøen så kraftig at den knakk. Flyet hellet over til styrbord (høyre) side og styrbord (høyre) vinge traff vannet. Deretter tippet flyet over og nesen ble ødelagt i det kraftige sammenstøtet med vannet og én flyvertinne ble drept umiddelbart. Den forreste delen av flyet ble raskt fylt med vann.
Av de totalt 45 ombord døde 16 av passasjerene og tre av besetningen. Blant de omkomne var ordfører i Tromsøysund kommune Alfred Hansen. De av passasjerene som ikke druknet var de som satt lengst akter i flyets røykeavdeling, deriblant den kjente filosofen og samfunns­kritikeren Bertrand Russell (1872 – 1970), som skulle til Trondheim og holde foredrag i Studentersamfundet.
Barracão (Paraná)
Barracão er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Undertakers Circus
Undertakers Circus var et band fra Lillestrøm som eksisterte mellom 1967 og 1976. På tross av navnet var Undertakers Circus et av de tidligste norske rockebandene som sang på norsk, og en rekke av tekstene hadde en politisk brodd. Blant annet satte bandet melodi til to dikt av Rudolf Nilsen, mens andre tok for seg norsk historie og norrøn mytologi. Musikalsk var bandet inspirert av band som Blood, Sweat & Tears og Chicago og spilte rock med full blåserekke.
Bandets første single var den engelskspråklige «Little Boy Blue», med b-siden «Gotta Get Away», utgitt i 1968. Deretter gikk det fire år før bandets neste utgivelse, singelen «Riil køntri mjusik»/«Menuet silikose», utgitt i 1972, som ironiserte over musikalsk snobberi, og, som på tross av at den musikalsk ikke er typisk for bandet, skulle bli bandets største hit. Musikalsk var denne sangen basert på «Nashville Cats» av The Lovin' Spoonful, og den ble også inkludert på samleplaten Norsk på topp 2. Denne ble etterfulgt av debutalbumet Ragnarock. Albumet ble spilt inn i februar 1973 med Johnny Sareussen som produsent, og utgitt senere samme år. Debutalbumet, med singelen og dens b-side som bonusspor, ble remastret og gjenutgitt av Pan Records i 2004. En av sangene på platen var «Nettenes prinsesse», hvor teksten var skrevet av Thor Sigbjørn Greni og musikken av Eigil Berg. Denne sangen dukket åtte år senere opp på Bergs soloplate Alhambra som «Queen of the Night», og i 1999 som «Long Distance Man» på albumet Electric Psalmbook med BigBang – med ny tekst skrevet av bandleder Øystein Greni, sønn av Thor Greni.
I 1975 kom bandets andre LP, Brød & Circus, denne gangen som Undertakers Cirkus (nå skrevet med k). På denne var kun fire av de elleve medlemmene som hadde vært med på Ragnarock fortsatt med. Produsent for platen var Nils Bjarne Kvam. Kort tid etter ble bandet oppløst.
Ny besetning
Bandet har vært samlet igjen etter år 2000 og gjør noen konserter hvert år med sin nye besetning.
Habib Bellaïd
Habib Mohamed Bellaïd (født 28. mars 1986 i Bobigny) er en algerisk fotballspiller. Bellaïd, som er forsvarsspiller, spiller for Sarpsborg 08 i Tippeligaen. Han spiller forsvar, og er også en del av. Bellaïd har spilt for to andre klubber i sin karriere, RC Strasbourg, US Boulogne og CS Sedan fra Frankrike.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Smalltown Supersound
Smalltown Supersound ved selskapets leder Joakim Haugland fikk i 2007 Bjellesauprisen fra FONO.
Eksterne lenker
Offisielt nettsted
Unity (ISS-modul)
Unity var den andre modulen av Den internasjonale romstasjonen (ISS) som ble skutt opp. Det var den første amerikansk-bygde delen av ISS. Modulen blir noen ganger referert til som «Node 1», Unity var den første av i alt tre slike forbindelses-moduler som blir del av den ferdige romstasjonen.
Konstruksjon
Den sylindriske modulen ble bygget av The Boeing Company på romfartssenteret George C. Marshall Space Flight Center i Huntsville, Alabama, USA.
Spesifikasjoner
Viktige forbindelser for romstasjonen, slike som ulike væsker, miljøkontroll og livsstøtte-systemer, elektriske og datasystemer går igjennom Unity for å forsyne arbeids- og boligområdene på romstasjonen. Mer enn 50 000 mekaniske deler, 216 ledninger for å frakte væsker og gass og 121 interne og eksterne elektriske kabler, er installert i modulen. Unity er laget av aluminium.
Før oppskyting ombord i Endeavour ble «Pressurized Mating Adapters» (PMA-1 og PMA-2) montert på koblingsmekanismene foran og bak på Unity. Disse adapterne tillater bruk av både de amerikanske romfergene og russiske moduler. PMA-1 forbinder nå permanent Unity med modulen Zarja. PMA-2 brukes for tilkobling av romfergen. Koblet til utsiden av PMA-1 er datamaskiner, eller «multiplexer-demultiplexers» (MDMs), som sørget for den tidlige kontrollen over Unity.
Unity er også utstyrt med et kommunikasjonssystem som tillater data, lyd og lavhastighets data video-overføringer til Houston. Dette var ment som et supplement til de russiske kommuninaskjons-systemene i den tidlige fasen av romstasjonen. PMA-3 ble montert på Unity av mannskapet ombord på STS-102.
Sammenkobling til ISS
Senere ble modulen koblet til den amerikanske laboratoriemodulen Destiny (under romferden STS-98), segmentet Z1 (et tidlig rammeverk for stasjonen som ble montert under romferden STS-92), PMA-3 (også montert under STS-92) og luftslusen Quest (montert under romferden STS-104). I tillegg blir de mobile MPLM-modulene koblet til Unity på flere ferder med romfergene. Node 3 med sin Cupola med utsiktvinduer på, vil bli koblet til Unity på STS-132 ferden.
Eksterne lenker
NASA – faktark (pdf-fil)
Otrera
Otrera eller Otrere (gresk: Ὀτρήρη, «den kvikke») var ifølge gresk mytologi amasonenes stammor og opprinnelige gudinne. Hun var ektefelle av Ares og ble mor til de første amasonedronningene; Hippolyta, Antiope, Melanippe og Penthesilea. Otrera var den første som bygde et tempel til ære for Artemis i Efesos. Hun ble opphøyd til guddom etter sin død. Otrera var også en ærestittel som ble skjenket kvinnelige ledere.
Larynxcancer
Larynxcancer er kreft i strupehodet.
De fleste tilfeller av larynxcancer er plateepitelcarcinomer, hvilket vil si at de utgår fra epitelvevet som dekker larynx overflate ut mot lumen. Den vanligste lokalisasjonen er stemmebåndene (glottis), mens kreft over (supraglottisk) og under (subglottisk) stemmebåndene er mindre vanlig.
Symptomer og funn
Dersom kreften sitter i glottis er heshet det klart vanligste symptomet. Heshet kan også finnes ved sub-/supraglottisk kreft, men kommer da på et langt senere stadium. Andre syptomer kan være:
Dersom en person har vært hes i tre uker eller mer, uten kjent årsak som forkjølelse e.l., skal denne undersøkes med indirekte laryngoskopi.
Bérenger Fredol den eldre
Bérenger Fredol  (den eldre) (født ca. 1250, død 11. juni 1323) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Béziers i Frankrike.
Larynxcancer
Symptomer og funn
Diagnosen blir stilt ved endoskopi av det aktuelle området, der man samtidig tar ut en vevsprøve(biopsi). Vevsprøven blir undersøkt histologisk, og dersom dette bekrefter at det er kreft, vil man sette i gang behandling.
Bérenger Fredol den eldre
Han ble kreert til kardinal 15. desember 1305 av sin onkel pave Klemens V.
Larynxcancer
Prognose og behandling
I Norge ligger insidensen (antall tilfeller) på rundt 120 årlig. Prognosen av henger av hvor tidlig kreften blir oppdaget, og hvorvidt den har spredd seg. Den kan variere fra over 90% helbredelse ved mindre tumorer på fortsatt bevegelig stemmebånd, til under 50% femårs overlevelse for større, langtkomne tilfeller.
Behandlingen kan bestå av stråling, kjemoterapi, kirurgi, eller en kombinasjon av disse. Dette avhenger av størrelse og plassering. I noen land fjerner man små tumorer kirurgisk, men i Norge foretrekkes strålebehandling. For større tumorer utføres laryngektomi.
Bérenger Fredol den eldre
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Fjelltigerflue
Fjelltigerflue (Sericomyia lappona) er en stor flue som tilhører familien blomsterfluene.
XRAY
Ingredienser og næringsinnhold
Ingredienser (Norsk drikkeboks): Vann, sukker, syre (karbondioksid), surhetsregulerende middel (sitronsyre), karamellsukker, farvestoff (karamell) og koffein – totalt maks 150mg/l
Næringsinnhold pr. 100ml: Energi 210kJ (50 kcal), Protein: 0g, Karbohydrater: 12,0g, Fett: 0g
Fjelltigerflue
Den er en ganske vanlig blomsterflueartene i Norge om sommeren. Den finnes over hele landet, men er mest vanlig i Sør-Norge.
Utseende
Sericomyia lappona er en stor, lyst gul og svart, kraftig, vepselignende flue. Den er ca. 15-18 millimeter lang. Den kan ligne på en stikkveps. Men alle fluer skiller seg fra vepser på den korte antennen og fordi de bare har to vinger. Vepser har ganske mye lengre antenner og fire utviklede vinger.
Ansiktet er gult med en mørk svart midtlinje. På hodet er det to store, mørke fasettøyne. Hos hannene møtes øynene på toppen av hodet, mens det hos hunnene er en tynn pannestripe mellom fasettøynene. Antennens artista er «fjærformet».
Bakkroppen har mønster i gult og svart. Langs midten er det en svært smal mørkere midtlinje. Hvert av bakkroppsleddene er mørke i den bakerst halvdelen, samt at det er en smal mørk stripe i framkanten. I midtpartiet er bakkroppsleddene gule, disse gule stripene er smale. Det vil si at de ikke blir bredere ut mot bakkroppssidene, slik som hos Sericomyia silentis. Scutellum er svart, og skiller seg ikke fra brystets ryggside som er skinnenede blankt og svart. Brystets sider har noen gule felt like ved vingefestene. Beina er for det meste lyst gule og litt rødere ved kroppen (låret).
Levevis
Larvene lever i ferskvann og ligner larvene hos slekten Eristalis. Alle fluer gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium mellom stadiet som larve og voksen.
Tore Nedrebø
Tore Nedrebø (født 25. august 1957 på Voss) er en norsk diplomat og tidligere ambassadør.
Utdannelse
Etter artium fra engelsklinjen ved Tvedestrand Gymnas i 1976 tok Nedrebø en ettårs utdanning ved Sjøkrigsskolen og tjenestegjorde deretter som utskrevet fenrik. Nedrebø engasjerte seg i Europeisk Ungdom Norge i 1978 og arbeidet i årene 1982–1984 som europeisk generalsekretær i organisasjonen Unge europeiske føderalister, i Brussel.
Nedrebø er cand.polit. med hovedfag i sammenliknende politikk fra Universitetet i Bergen (1986) med historie grunnfag og russisk mellomfag. Hovedoppgaven hans hadde tittelen ''Whence Europe? The Political Culture of European Unification''. I 2010 disputerte han for dr.philos.-graden ved Universitetet i Bergen med avhandlingen ''Past and Present Sources of European Union. A Comparative, Historical-Institutionalist Analysis''.
Utenrikstjeneste
Nedrebø startet sin diplomatiske karriere i 1986 og tjenestegjorde ved ambassadene i Praha (1988–1990) og Bonn (1990–1994). Deretter ledet han Vest-Europa-kontoret i Utenriksdepartementets politiske avdeling (1994–1997). Fra 1999 arbeidet han i UDs planleggingsavdeling og deretter i administrativ avdeling. Fra 2001 var han avdelingsdirektør for UDs europapolitisk seksjon.
I 2005 ble han Norges ambassadør i Abuja, Nigeria, med sideakkreditering til Ghana, Benin, Togo og den vestafrikanske samarbeidsorganisasjonen ECOWAS. I 2013 ble han tilsatt i en nyopprettet stilling som forskningsdirektør i UD. I 2015 ble han utnevnt til ambassadør i Islamabad, Pakistan. Han returnerte til UD i 2018 og overtok da ansvaret for Tyskland i Europaavdelingen.
Han gikk av fra utenrikstjenesten i 2021.
Forfatterskap
Nedrebø har også utgitt boken ''Den tyske utfordringa. Tyskland, Noreg og det nye Europa'' (1995).
Ordener og utmerkelser
Nedrebø ble i 2006 utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden. I 2016 ble han forfremmet til kommandør av samme orden.
Eidsvoll bygdetun
Eidsvoll bygdetun er et museum på Hammerstad i Eidsvoll. Tunet består av 29 bygninger som viser et bygdesamfunn fra 1700- og 1800-tallet. Eidsvoll bygdetun ble etablert av Eidsvoll museumslag i 1950 og overdratt til Eidsvoll kommune i 1970. I dag er Eidsvoll bygdetun, sammen med Okkupasjonsmuseet, Feiring jernverk, Carsten Ankers lysthus, St. Pauls gruve og Bodinsmia en del av Eidsvoll museum, som igjen er en avdeling av Akershusmuseet.
Da museet ble opprettet var det med utgangspunkt i småbruket Klokkerenga. Gården står fortsatt på sin opprinnelige plass, men ble tilbakeført til slik en mener den kan ha vært inntredet rundt 1800. Noen av uthusene er nyere.
Museet fikk etter hvert utvidet sitt areal med noe jord fra en naboeiendom, og flere gårder ble flyttet dit. Nå består friluftsmuseet av storgården Oppsal,Tømte gård, husmannsplass og seter i tillegg til Klokkerenga, kafebygning og Landhandleri. Bygdetunets venner er aktivt med i driften av museet.
På friluftsmuseets område ligger også Okkupasjonsmuseet, som åpnet i 1995. Det ble laget og drives delvis av Eidsvoll forsvarsforening.
Dinidoridae
Dinidoridae tilhører gruppen Pentatomoidea, en undergruppe av tegene, en gruppe av nebbmunner. De har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen. De lever av plantesaft fra planter og trær.
Utseende
Store, brede, brunlige teger. Hodet er lengre enn bredt, med kjøler på sidene. Antennene er fire- eller fem-leddete. Sugesnabelen består av fire ledd og rekker til midtveis mellom mellom- og bakhoftene. Thorax har ofte lange pigger på sidene. Scutellum er middels stort, trekantet og dekker ikke bakkroppen. Forvingene har et nettaktig åremønster. Føttene er 3-leddete.
Levevis
Dinidoridae har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier. De er planteetere og ser ut for det meste å være knyttet til planter i gresskarfamilien (Cucurbitaceae). Noen arter er skadedyr, for eksempel Coridius ianus fra India. På den andre siden har én art blitt brukt som smakstilsetning ved koking av ris.
Utbredelse
Slekten Dinidor lever i Sør-Amerika, de øvrige 15 slektene i tropiske områder i den gamle verden. Utbredelsen strekker seg nordover til øst-Sibir.
Bérenger Fredol den yngre
Bérenger Fredol den yngre (død i november 1323) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Béziers i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal den 23. desember 1312 av pave Klemens V.
Han var nevø av Bérenger Fredol den eldre, som ble kreert til kardinal i 1305.
Aleksandr Barysjkin
Aleksandr Barysjkin (russisk: Александр Барышкин) (født 1968) er en russisk tidligere kombinertløper som konkurrerte for Sovjetunionen, SUS og det uavhengige Russland. Han deltok i VM i Val di Fiemme i 1991. Barysjkin ble sovjetisk mester individuelt i 1990, og ble lagmester i SUS året etter. I 1992 ble han russisk mester både individuelt og for lag.
Andorras geografi
Andorras geografi preges av kupert fjellterreng, og landet har en gjennomsnittshøyde over havet på 1 996 meter. Andorra har et areal på 468 km² og er et av verdens minste land.
Andorra ligger i den østlige Pyreneene. Høyeste punkt er Coma Pedrosa på 2 946 meters høyde. Fjellandskapet er delt i to av tre smale daler, som går sammen til Valiraelven i Y-form i Andorras laveste punkt på 870 meter over havet. Valiraelven går videre inn i Spania hvor den renner sammen med Segre som i sin tur renner sammen med Spanias mest vannrike elv, Ebro. Den største innsjøen i Andorra er Juclar, 0,29 km² stor.
Klima
Landet har et temperert klima, men noe lavere temperaturer enn nabolandene på grunn av høyden. Det kommer gjerne snø om vinteren. Sommeren er derimot tørr og varm.
Eksterne lenker
অ্যান্ডোরা
Hjerkinn/Kongsvoll/Drivdalen landskapsvernområde
Hjerkinn/Kongsvoll/Drivdalen landskapsvernområde ligger i Innlandet og Trøndelag fylker, i kommunene Dovre og Oppdal. Landskapsvernområdet ble oppretta i 1974 og er på 67 km². Verneformål er natur- og kulturlandskap, og verneområdet binder sammen de to delene av den opprinngelig Dovrefjell nasjonalpark, nå Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark, som ligger på hver sin side av Drivdalen og E6.
Dagny Juel
Hun ble skutt og drept av en venn da de var på reise i Tbilisi. Drapet var en stor skandale i samtiden blant annet fordi Juel reiste uten ektemannen. Edvard Munch var en som tok henne offentlig i forsvar. Barndomshjemmet på Kongsvinger brukes nå av Norsk kvinnemuseum.
Biografi
Dagny Juel vokste opp i Kongsvinger som nummer to i søskenflokken, sammen med sin far, lege Hans Lemmich Juell, mor Minda Juell og Dagnys tre søstre Gudrun, Astrid og Ragnhild. Hun startet på middelskole, og da hun var ferdig i 1882, reiste hun til Tyskland for å fortsette på en pensjonatskole i Erfurt, hvor hun oppholdt seg i omtrent to år. Da Dagny var 21 år, flyttet hun til sin onkel Otto Albert Blehr og hans kone Randi på Bruland i Førde, hvor hun jobbet som guvernante. Det var på dette tidspunktet at hun byttet etternavnet fra «Juell» til «Juel». Senere studerte hun pianospill i Kristiania. Her ble hun kjent med det unge bohemmiljøet som blant andre Edvard Munch, Nils Collett Vogt, Vilhelm Krag, Hjalmar Christensen var del av.
I 1892 reiste Dagny for første gang til Berlin for å studere pianospill. Det var et kort opphold, men hun fortsatte med studiene i de neste årene. I mars 1893 begynte hun å vanke i kafeen Den sorte gris («Zum Schwarzen Ferkel ») der bl.a. Edvard Munch, August Strindberg, Richard Dehmel og den polske forfatteren Stanisław Przybyszewski var gjester. Przybyszewski hadde da tre barn: Boleslaw, Mieczyslawa og Janina med samboerske Marta Foeder. Juel giftet seg 18. august 1893 med Stanisław Przybyszewski. De fikk to barn sammen, sønnen Zenon (f. 1895) og datteren Ivi (f. 1897). Munch malte et bilde av henne i 1893.
I årene 1893–1898 bodde ekteparet i Berlin og Kongsvinger, men reiste Europa rundt og hadde nær kontakt med mange kunstnere. I 1896 tok Marta Foeder sitt liv, og hennes barn med Stanisław Przybyszewski ble plassert i ulike barnehjem.
Høsten 1898 flyttet ekteparet til Kraków hvor Przybyszewski ble redaktør i kunsttidsskriftet Życie. I Kraków ble Dagny kjent med unge polske kunstnere hvorav mange var lovende og begavede – for eksempel Stanisław Wyspiański og Tadeusz Żeleński. I 1899 viklet Przybyszewski seg inn i en affære med Jadwiga Kasprowiczowa, hans venn, dikteren Jan Kasprowicz' kone.
Nyttårsdagen 1900 forlot Dagny sin utro ektefelle og dro sammen med sin elsker, Wincenty Korab Brzozowski, fra byen. Ekteparet var separert i over ett år, men ble våren 1901 sammen igjen selv om Przybyszewski fortsatt hadde et forhold til Kasprowiczowa. Dagny og Przybyszewski flyttet nå sammen til Warszawa. En ung beundrer som de hadde kjent allerede fra tiden i Kraków, Władysław Emeryk, inviterte hele Przybyszewski-familien til Tiflis (nåværende Tbilisi i Georgia). Dagny, Zenon og Emeryk dro først, mens Przybyszewski lovet å komme noen dager senere sammen med datteren. Det rakk han aldri. 5. juni 1901 ble Dagny skutt og drept av Emeryk, som en stund senere begikk selvmord.
Dagny ble begravd på Kuki-kirkegården i Tiflis 8. juni, dagen hun ville fylt 34 år. I 1999 ble hennes levninger tatt opp av graven og flyttet til et annet sted på kirkegården, i nærheten av hovedporten.
Forfatterskap
Dagny Juel etterlot seg en nokså beskjeden produksjon. Hun skrev fire dramaer (Den sterkere, Når solen går ned, Synden og Ravnegård), novellen Rediviva, fjorten dikt og fire prosalyriske tekster (Sing mir das Lied vom Leben und vom Tode…, Et la tristesse de tout cela, oh, mon âme.., In questa tomba oscura…, I tusmørket). En del av tekstene ble publisert i Samtiden, Życie og det tsjekkiske tidsskriftet Moderní Revue samt også i bokform i Tsjekkia og Polen.
Muse- og kulturarbeider
Dagny Juel var ofte avbildet av europeiske malere og billedhuggere bl.a. Edvard Munch, Stanisław Wyspiański, Wojciech Weiss, Jan Nalborczyk, Julie Wolfthorn, Anna Costenoble og Paul Petterich. Et unikt og ikke alltid fint portrett av sin kone, gjenga Stanisław Przybyszewski i sine verk fra perioden 1893–1901.
Dagny gjorde mye for å formidle norsk kunst i utlandet. Takket være bl.a. hennes arbeid ble europeere kjent med Sigbjørn Obstfelder (oversettelse av novellen Liv til tysk), Theodor Kittelsen (studie om hans kunst publisert i en tysk avis) og Edvard Munch (grafikk-utstilling arrangert i Warszawa).
Bulle
Bulle kan vise til:
Sarah Hendrickson
Sarah Hendrickson (født 1. august 1994 i Salt Lake City) er en amerikansk skihopper som representerer Park City Nordic Ski Club. Hendrickson ble verdensmester under Ski-VM 2013 i Val di Fiemme.
Hun debuterte i kontinentalcupen med 24. plass i Rastbüchl (Breitenberg) 16. februar 2008. Hun har vunnet ett renn i kontinentalcupen, i Zakopane 7. februar 2009. Sammenlagt i kontinentalcupen ble hun nummer 19 i sesongen 2008-09.
Under VM på ski 2011 i Holmenkollen kom hun på 16. plass i normalbakke. Daniela Iraschko vant dette rennet, foran Elena Runggaldier og Coline Mattel.
Hendrickson ble historisk da hun vant det første offisielle verdenscuprennet i skihopping for kvinner i Lysgårdsbakkene på Lillehammer 3. desember 2011.
Endoskopi
Endoskopi er en undersøkelsesmetode der man fører et rør forsynt med elektrisk lys og speilanordning (endoskop) inn i et av kroppens hulorganer, slik at det kan undersøkes innvendig.
I tillegg til at endoskopet gjør det mulig å observere, har det ekstrafunksjoner som gjør det mulig å ta vevsprøver (biopsi) eller utføre forskjellige typer av behandlinger.
Ekerö
Ekerö er et tettsted i Stockholms län i Uppland i Sverige. Det er Ekerö kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 10 907 innbyggere.
Arnaud Frangier de Chanteloup
Arnaud Frangier de Chanteloup  (død 14. desember 1313) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Bordeaux i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal 15. desember 1305 av sin onkel pave Klemens V.
Venezuela under Sommer-OL 2000
Venezuela under Sommer-OL 2000. Femti sportsutøvere, trettiseks menn og fjorten kvinner fra Venezuela deltok i sytten sporter under Sommer-OL 2000 i Sydney. De vant ikke noen medaljer. Adriana Carmona var Venezuelas flaggbærer under åpningsseremonien.
Jordskjelvet i Dudley 2002
Jordskjelvet i Dudley 2002 var et jordskjelv som målte en styrke på 4,7 på Richters skala, og rammet Midlands i England den 22. september 2002 23:54 UTC (23. september 00:54 lokal tid) og varte i 20 sekunder.
Det var det største jordskjelvet på over 12 år siden 1990 Bishop's Castle earthquake, men det forårsaket bare mindre bygningsskader. Episenter var veikrysset mellom High Arcal Road og Himley Road i South Staffordshire som er like utenfor Metropolitan Borough of Dudley og to miles utenfor grensene til Dudley by.
Skjelvet kunne føles innenfor et område på 260 000km² inkludert Wales, Liverpool, Derby, Yorkshire, Wiltshire og London. Lengst unna kom det rapporter fra Carlisle i nord, og Truro i sør.
Et etterskjelv med styrke 2,7 den 23. september klokken 03:32 UTC kunne kjennes lokalt i Dudley.
Ståle Ulriksen
Ståle Ulriksen (født 1962 i Odda) er en norsk statsviter. Han ble i 1990 cand.polit. med hovedfag i sammenliknende politikk fra Universitetet i Bergen der han leverte hovedoppgaven Forsvarspolitikk og europeisk integrasjon. I årene 1991-1992 var Ulriksen forsker ved Institutt for sammenlignende politikk. Etter dette har han vært tilknyttet Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI) og har arbeidet der som forsker, assisterende direktør og avdelingsleder. I sitt virke ved NUPI har han særlig beskjeftiget seg med sikkerhets- og forsvarspolitikk.
Ulriksen var fra 2006 til 2007 medlem av Forsvarspolitisk utvalg.
Bela Vista do Paraíso
Bela Vista do Paraíso er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Øyvind Kvalnes
Kvalnes tok doktorgraden i filosofi ved Universitetet i Oslo i 1998 med avhandlingen Living with Moral Luck.
Abu Nidal-organisasjonen
Abu Nidal-organisasjonen (ANO) er en militant palestinsk gruppe grunnlagt av Abu Nidal i 1974. ANO var en utbryter av PLO. EU har konkludert ed at organisasjonen har deltatt i terrorhandlinger.
Leptolycinae
Leptolycinae er en underfamilie rødvingene, en type biller.
Øyvind Kvalnes
Fra 1995 til 1998 var han stipendiat ved Etikkprogrammet hos Norges forskningsråd. I 1999 var han kommunikasjonsrådgiver i Geelmuyden.Kiese og i perioden 2000 til 2009 var han daglig leder for Humanistisk Akademi i Oslo. Han har siden vært ansatt som forsker ved Institutt for ledelse og organisasjon på Handelshøyskolen BI, med stillingen som førsteamanuensis fra 2009, og professor fra 2021.
Abu Nidal-organisasjonen
Det blir antatt at Abu Nidal skal ha beordret angrep og mord i minst 20 land, og han skal ha drept eller skadet over 900 personer. Gruppens mest beryktede angrep var på to flyplasser i Roma og Wien i desember 1985 da arabiske væpnede menn som var høye på amfetamin åpnet ild mot passasjerer. De drepte 18 og såret minst 120 personer.
Leptolycinae
Utseende
Leptolycinae er biller med rødlige dekkvinger. Antennene er 11-leddete, ganske lange og ofte sagtannet.
Øyvind Kvalnes
Kvalnes har siden slutten av 1990-årene holdt foredrag, seminarer og kurs for norske organisasjoner innen emner som etikk og verdier, kommunikasjon og ledelse. Han har skrevet flere bøker innenfor sitt fagfelt, blant annet ''Se gorillaen! Etikk i arbeid'', som i 2005 innbragte ham Universitetsforlagets faglitterære pris. Han har stor interesse for fotball, noe som også har avspeilet seg i hans yrkesutøvelse som filosof.
Abu Nidal-organisasjonen
Abu Nidal døde av mellom ett og fire skuddsår i Bagdad i august 2002. Palestinske kilder tror han ble drept på ordre fra Saddam Hussein, men den irakiske regjeringen insisterte på at han hadde begått selvmord.
Leptolycinae
Systematisk inndeling
OBS ...mangelfull liste ...
Øyvind Kvalnes
Musikk
I sine yngre år drev han mye med musikk. Blant annet så var han i perioden 1983 til 1985 med i Nesoddbandet Fra Lippo Lippi, hvor han spilte tangenter. Han er en av komponistene bak slageren «Shouldn't have to be like that», fra LP-en Songs.
Abu Nidal-organisasjonen
Abu Nidals første operasjonen fant sted den 5. september 1973, da fem bevæpnede menn tok seg inn på ambassaden til Saudi-Arabia i Paris, der de tok 11 gisler og truet med å sprenge hele bygningen i lufta hvis myndighetene ikke møtte kravene deres.
Deres eneste krav var at personer som satt i fengsel i Jordan skulle slippe fri. Etter langvarige forhandlinger ble gisseltagerne flydd til Jordan, der de overga seg og slapp gislene fri den 8. september 1973. Personene som de ville ha ut fra fengsel ble løslatt to uker senere.
Haugebreen
Haugebreen er en isbre i den nordlige delen av Heimefrontfjella i Dronning Maud Land. Den er om lag 14 kilometer lang og strømmer vestover mellom Milorgfjella og XU-fjella.
Breen er oppkalt etter Jens Christian Hauge (1914–2006), leder for Milorg og senere statsråd i flere regjeringer.
Tanuki
Tanuki (狸, タヌキ) er et begrep som brukes om mårhund (Nyctereutes procyonoides) i Japan, der det lever to underarter (N. p. albus på Hokkaido, og N. p. viverrinus på Honshu, Shikoku og Kyushu). Japanske mårhunder er små, hundeligende canider som også opprinnelig stammer fra det fjerne østen, der den har betydning i japansk mytologi.
Noen forskere har hevdet at de japanske mårhundene bør vurderes som en egen art, blant annet basert på forskjeller i antallet diploide kromosomer. Nå visere imidlertid flere studier at antallet allikevel sammenfaller med de fire andre underartene og er 2n = 42. Det lave antallet skaper imidlertid et visst hodebry med hensyn til klassifiseringen. I øyeblikket grupperes arten derfor som andre canider.
Eksterne lenker
Tanuki
Harvest Moon
Harvest Moon er et musikkalbum av Neil Young, utgitt 27. oktober 1992.
Albumet ble innspilt fra september 1991 til februar 1992.
Liste over Sør-Sudans visepresidenter
Dette er en liste over Sør-Sudans visepresidenter.
Harvest Moon
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Neil Young.
Sjavn
Sjavn eller Sjovn, Sjofna (norrønt Sjöfn, i sammenheng med sjafni, «kjærlighet» er i norrøn mytologi en gudinne som assosieres med kjærlighet. I den grad hun er en selvstendig gudinne, var hun muligens den som fikk både menn som kvinner til å tenke på sex, og ville man tenne attrå mellom mennesker, var Sjavn den man påkalte.
Meng Xuenong
Meng Xuenong (kinesisk: 孟学农; pinyin: Mèng Xuénóng; født 1949 i fylket Penglai i Shandong i Kina) er en politiker i Folkerepublikken Kina.
Sjavn
Hun er attestert i Den yngre Edda, skrevet på 1200-tallet av Snorre Sturlason, og i tre kjenninger i skaldekvadene.
Meng Xuenong
Meng ble medlem av Kinas kommunistparti i 1972, mens han jobbet på en bilfabrikk i Beijing. Han ble stadig forfremmet inntil han i 2003 ble utnevnt til borgermester i Beijing. Den posten ble han avskjediget fra nokså raskt samme år, fordi man mente at han hadde håndtert SARS-epidemien på utilfredsstillende måte. Kort etter fikk han en underordnet stilling ved Sør-nord-vannoverføringsprosjektet, verdens største planlagte omdirigering av vann. I 2007 fikk han oppreisning ved å bli utnevnt til guvernør for provinsen Shanxi. Der måtte han gå av etter et leirskred som krevde mange liv.
Sjavn
I kildene
I Gylvaginning i Den yngre Edda gir Den Høye (Odin) en kort beskrivelse av 16 åsynjer. Den Høye lister Sjavn som den syvende og sier at hun er «legg mykje vinn på å snu hugen hjå folk til kjærleik, både hjå kvinner og menn; og av hennar namn er elskhugen kalla ‘sjavne’.»
I Skaldskaparmål som også finnes i Den yngre Edda er Sjavn inkludert i en navnliste på 27 åsynjer. Denne delen er ikke alltid tatt med i moderne utgaver av teksten. I tillegg er navnet Sjavn tre ganger benytter som kjenning for «kvinne» i kvad.
Teorier
I henhold til den informasjon som er gitt om Sjavn i Gylvaginning har forskeren John Lindow sagt at riktignok ordet sjafni opptrer i Nafnaþulur i Skaldskaparmål som et ord for «kjærlighet», men utenfor denne beskrivelsen er ingenting kjent om gudinnen. En del forskere har derfor antatt at Sjavn, som med andre gudinnenavn, kan være et annet navn for Frigg.
Rudolf Simek mener at Snorre kan ha avledet sin etymologi om Sjavn fra det norrøne ordet sefi («sans», «følelse») eller fra sefi (i den mulige betydningen «forhold»), men de spredte referansene til Sjavn gir mulighet for mer utdypende forklaring om gudinnen. Etter sigende skal Sjavn ha blitt betraktet som en gudinne for «ekteskap og kjærlighet, eller en for forhold», og at Sjavn er blant flere gudinner nevnt i Den yngre Edda «som er matronlike skytsgudinner».
Barnehjem
Et barnehjem, eller en barneheim, er en institusjon for barn som ikke kan bo hos sine naturlige foreldre fordi disse mangler omsorgsevne, eller fordi barna er foreldreløse.
Historie
Livsvilkårene for mange arbeiderbarn var dårlige i det norske samfunnet på 1800-tallet. Harde arbeidsbetingelser med lav lønn og lange arbeidsdager gjorde at det ikke var lett for en familie å ta ordentlig omsorg for barna sine. Den lave levestandarden i arbeiderfamilier og dårlige boligforhold medførte også at risikoen for at barn mistet en forelder i sykdom eller død, var større enn i dag. En del nyfødte mistet sine mødre i barselsdød. Mange barn ble født uten foreldre som ønsket, eller var i stand til å ta omsorg for dem. I andre halvdel av 1800-tallet var det mange som talte for opprettelse av egne hjem for å ta vare på disse barna og gi dem et bedre utgangspunkt.
Før 1900
Waisenhus er den eldre betegnelsen på et barnehjem for foreldreløse. Waisenhuset i Trondheim ble opprettet som en av byens milde stiftelser allerede i 1635. I Oslo ble Christiania Opfostringshus etablert i 1778 av kong Christian VII for å være skole og hjem for fattige og gjerne foreldreløse barn. Waisenhuset i Stavanger, kalt Bethania Waisenhus, ble grunnlagt av Lars Oftedal i 1877 og nedlagt i 1986.
Barnehjem er en nokså ny institusjonstype i Norge, og det var først i siste halvdel av 1800-tallet at etableringen av barnehjem tok til for alvor. Alle de tidlige barnehjemmene var private og mange hadde tilhørighet i kristne miljøer. Den første institusjonen som tok i bruk betegnelsen «barnehjem» var trolig Anna Jebsens Minde i 1866 i Bergen. I 1879 ble det åpnet enda et pikehjem i Bergen, Barnehjemmet i Sandviken. Ingen av de to barnehjemmene tok vanligvis i mot «uekte» barn, det vil si barn født utenfor ekteskap.
På slutten av 1800-tallet ble det reist flere private institusjoner for gutter, både vanlige barnehjem, som oppdragelsesanstalter for såkalte vanskelige gutter. Bergens Guttehjem kom i 1877. Barnehjemsbarna var i stor grad plassert der av familien. Fattigvesenet valgte som regel andre løsninger som pleie- eller fosterforeldre på landet.
Rammene for driften av de private barnehjemmene var kun hjemlet i statutter for de enkelte hjemmene. Helserådet var pålagt å ha tilsyn med de hygieniske forholdene ved barnehjemmene, men det var ikke noe lovverk som la føringer for hvordan hjemmene skulle drives.
1900–1953
Den private barnehjemsutbyggingen fortsatte i ulike varianter utover på 1900-tallet. Det ble også opprettet barnehjem for barn med bestemte særegenskaper. Det kunne være barnehjem for omstreiferbarn, tuberkuløse barn, eller syfilitiske barn. Under andre verdenskrig ble det opprettet såkalte Lebensbornhjem flere steder i Norge. Mange av barnehjemmene ble drevet privat, men med offentlig støtte og myndighet. Etter hvert fikk man også kommunale barnehjem.
Barnehjem ble etter hvert et viktig alternativ til fosterhjem, og i 1920 plasserte fattigvesenet omtrent 1/3 av barna i barnehjem. De øvrige ble plassert hos fosterfamilier. Til å begynne med var det langt flere piker enn gutter som ble plassert i barnehjem. Først etter andre verdenskrig ble kjønnsfordelingen mer lik.
Barnehjemsbarna levde et disiplinert og kontrollert liv. Dagene var delt opp i ulike faste aktiviteter, og det var lagt stor vekt på arbeid. Guttene fikk opplæring i gårdsdrift og ulike typer håndverk, mens pikene arbeidet med huslige sysler. Barna levde ofte svært isolert og hadde liten kontakt med familien.
På begynnelsen av 1900-tallet ble det vedtatt nye lover som skulle styrke barns rettigheter, bl.a. vergerådsloven (vedtatt 1896, iverksatt 1900) og en ny fattiglov. Dette førte til en bedre offentlig kontroll med barnehjemmene, men fordi kontrollen var fordelt på tre ulike instanser ble den uklar og lite effektiv. Vergerådet hadde ansvar for de "vanskelige" barna og fattigvesenet for de fattige barna. Helserådet skulle godkjenne og ha tilsyn med barnehjemmene, men bare i de kommunene dette ble vedtatt.
For de kommunale barnehjemmene ble det i 1929 opprettet et eget barnevernsutvalg som skulle ha tilsyn med hjemmene. I 1947 ble det i påvente av en ny barnevernslov vedtatt en midlertidig lov som skulle bedre tilsynet med barnehjemmene. Nasjonale barneverninspektører fikk nå i oppgave å reise rundt og kontrollere barnehjem og fosterhjem.
Etter 1953
Barnevernsloven av 1953 oppfordret til bruk av fosterhjem, og plassering av barn i barnehjem skulle bare skje når fosterhjemsplassering ikke var mulig. Det ble bygd få nye barnehjem i årene som fulgte, og de nye institusjonene var beregnet på små grupper av barn og ungdom. Fra 1970 ble plassering på barnehjem en nedadgående tendens. Dette hadde sammenheng med flere forhold. Barn ble i større grad tatt hånd om av familiene eller hos fosterforeldre, det var utviklet bedre prevensjonsmetoder og det var flere barn som ble adoptert.
Skottlands herrelandslag i fotball
Skottlands herrelandslag i fotball er det nasjonale fotballaget til Skottland, og dette landslaget blir administrert av Skottlands fotballforbund. Det skotske fotballforbundet ble stiftet i 1873, og de ble medlem av FIFA i 1910. Landet har deltatt i åtte VM-sluttspill, og nasjonalstadion er Hampden Park i Glasgow.
Barnehjem
Etter 1953
Ved en lovendring i 1980 ble ansvaret for barnehjemmene overført til fylkeskommunene, og i 2004 ble det overordnede ansvaret overført til staten. Driften av barnehjemmene og plassering av barn er det i dag Oppvekstavdelingene i de enkelte bydelene som står for.
Skottlands herrelandslag i fotball
Nåværende tropp
19. mai 2021 Skottlands tropp til EM i fotball 2021 fra 11. juni til 11. juli 2021.
Andre spillere
Spillere som nylig har vært med i landslagstroppen.
Barnehjem
Erstatningsutvalget
I senere år har det blitt satt i gang flere granskinger av forholdene på barnehjem i Norge. I 2001 satte fylkesmannen i Hordaland ned et utvalg som skulle granske forholdene ved barnehjem i Bergen i perioden 1953-1980. I kjølvannet av dette arbeidet satte Barne- og familiedepartementet ned et utvalg som på nasjonal basis skulle kartlegge «omfang og bakgrunn for omsorgssvikt og overgrep mot barnehjemsbarn i perioden 1945–1989». Begge granskingene konkluderte med at omsorgssvikt og overgrep hadde funnet sted i stort omfang. I ettertid er det blitt opprettet både statlige og kommunale erstatningsordninger for tidligere barnehjemsbarn.
Rettferdsvederlag
I 2012 ble en mann tilkjent 320,000 kroner i rettferdsvederlag for å ha bli utsatt for overgrep. Beløpet var det til da største rettferdsvederlaget som var blitt tilkjent i saker om overgrep på norske barnehjem.
Historie
Begrepet barnehjem (barnhem) oppstod på midten av 1800-tallet. Før dette var barnehus (barnhus) den vanlige betegnelsen. Svenske barnehjem/barnehus finnes dokumentert siden 1600-tallet. Svenske barnhjem ble i begynnelsen drevet av fattigkontoret, men mellom 1926 og 1945 av barnevernnevndene. Siden 1945 har Sveriges landsting drevet barnhjem, men også kommunene.
Barnehjem var fra 1924 til 1981 den offisielle svenske betegnelsen på institusjoner for frivillig eller tvangsmessig omsorgsovertagelse av barn, som av barnevernnevnden ble bedømt ikke å kunne gis adekvat oppfostring av sine foreldre. Minst 100 000 svenske barn bodde noen gang på barnehjem i perioden 1950 til 1980. Cirka 1 700 barn bodde på 150 barnehjem og vernehjem/ungdomsomsorgsskoler i 1980 (jevnført med ca. 7 100 barn på institusjoner i 1950). Størst antall barn på institusjoner var i 1934, da mer enn 8 700 barn bodde på 350 barnehjem. På begynnelsen av 2000-tallet trådte stadig flere frem og vitnet om omsorgssvikt, hvoretter en statlig utredning ble igangsatt i 2006. Den svenske regjeringen publiserte den 29. november 2011 sluttrapporten med resultatet av utredningen.
2000-tallet
I Sverige finnes nå ingen virksomme barnehjem i ordets tradisjonelle forstand, men et fåtall utredningshjem og familieomsorgshjem anvender fortsatt betegnelsen per 2022. Det vanlige i Sverige er i stedet (per 2022) at foreldreløse eller utsatte barn plasseres i såkalte familiehjem. Per 2010 sørget svenske barnevernsmyndigheter årlig for at 20 000 barn og unge ble tatt hånd om. I gjennomsnitt ble da (2010) minst ett barn i hver skoleklasse plassert i familiehjem eller på institusjon på minst ett tidspunkt under oppveksten. Det tilsvarte fire prosent av alle svenske barn. Én prosent av barna vokste opp i familiehjem per 2010.
Bituruna
Bituruna er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Ligue 1 1969–1970
Ligue 1 1969–70 er en oversikt over fransk fotballs toppdivisjon denne sesongen. Selve toppdivisjonen ble startet opp i 1932-33.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Ikke-fornybar energi
Ikke-fornybar energi er energi som baserer seg på ressurser som ikke kan fornyes og som en dag vil ta slutt. Slike ressurser kalles også lagerressurser. Eksempler på ikke-fornybar energiressurser er fossile energikilder (kull, olje, naturgass) og kjerneenergi (uran, thorium).
Motstykket til ikke-fornybar energi er fornybar energi.
I 2005 var 43 % av Norges totale sluttforbruk av energi ikke-fornybar. OECD-landenes samlede energiforsyning var samme år 93,8 % ikke-fornybar.
Star-crossed lovers
Star-crossed lovers er et engelsk uttrykk for et kjærlighetspar hvis forhold er ansett for å være dømt fra starten, på norsk kan en tilsvarende si at «det lå i stjernene». Uttrykket kommer opprinnelig fra astrologien og er knyttet til troen på at stjernenes stilling ved en persons fødsel bestemmer over vedkommendes skjebne.
At et forhold er «star-crossed» betyr følgelig at det forstyrres av en negativ stjerne eller at stjernene arbeider mot forholdet. Uttrykket er mest kjent fra skuespillet Romeo og Julie av den kjente engelske dikteren William Shakespeare hvor det er i prologen.
Strategic Petroleum Reserve
Strategic Petroleum Reserve (SPR), den strategiske petroleumsreserven, er et amerikansk nødforråd av petroleum som holdes ved like av Energidepartementet. Det er den største oljereserven i verden, med en kapasitet på opptil 116 millioner m³ (727 millioner fat) råolje.
Star-crossed lovers
«From forth the fatal loins of these two foes, / a pair of star-cross'd lovers, take their life.»
Uttrykket viser også til skjebnen og det uunngåelige i at de to karakterenes veier krysses. Det betyr vanligvis uheldig, fordi Romeo og Julies forhold endte i tragedie. Videre viser det til at de to ble forenet uten nødvendig omtanke eller forberedelse, at de kanskje ikke hadde nok kunnskap om hverandre eller at de ikke tenkte rasjonelt.
Strategic Petroleum Reserve
Reserven lagres på fire steder på Gulfkysten, hver beliggende i nærheten av et stort senter for petrokjemisk raffinering. Hvert sted inneholder et antall kunstige grotter som er laget i salthvelvinger under jordoverflaten.
Et femte sted, Weeks Island i Iberia Parish i Louisiana, hadde grotter med en kapasitet på 11 000 000 m³ (72 millioner fat), men ble stengt i 1999.
Separate grotter på hvert sted kan ligge opptil 1000 m under jordoverflaten og er gjennomsnittlig 60 m brede og 600 m dype med en kapasitet på mellom 1 og 5 millioner m³ (6 til 30 millioner fat). Hulene ble skapt ved å bore ned i bakken og deretter oppløse saltet med vann. Det kostet nesten 4 milliarder dollar å opprette anleggene.
Tilgang til reserven er fastlagt i lovbestemte kriterier fra 1975, og hovedformålet er å motvirke en alvorlig forstyrrelse i oljeleveransene. Den maksimale uttagningsraten, på grunn av fysiske begrensninger, er 8 m³/s (4,4 millioner fat om dagen). Oljen kan nå markedet 13 dager etter at presidenten gir ordre om åpning.
SPR ble opprettet som følge av oljekrisen i 1973. Loven fra 1975 påla regjeringen å opprette en reserve på 1 milliard fat (159 million m³). Arbeidet med å anlegge de første grottene kom igang i juni 1977. Det er forventet at de er brukbare frem til 2025.
Brungumpkarakara
Brungumpkarakara (Daptrius australis) er en rovfugl i falkefamilien som er endemisk for øyene utenfor sørspissen av Sør-Amerika (Chile) og på Tierra del Fuego og Falklandsøyene, der den er kjent under navnet Johnny Rook. Arten står på CITES liste II.
Cathrine Sandnes
Cathrine Sandnes (født 19. mars 1972 i Seoul i Sør-Korea) er en norsk journalist, redaktør, forfatter og tidligere idrettsutøver. Fra 2014 til 2017 var hun leder for Manifest senter for samfunnsanalyse og dessuten daglig leder i Forlaget Manifest. Sandnes har markert seg som debattant, særlig i spørsmål som feminisme, litteratur og idrett. Hun mottok i 2004 gullpennen for sitt virke som skribent.
Sandnes ble adoptert til Norge fra Sør-Korea 18 måneder gammel, høsten 1973. Hun er gift med tidligere politiker, RV-leder og nasjonalbibliotekar, Aslak Sira Myhre. siden 2014. Paret har to døtre.