cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anlong Veng
Historie
Det er en fortsatt områder i en skog der landminene ennå ikke er ryddet, dette ligger ca 6 km fra Anlong Veng der 3000 mennesker angivelig ble drept av Røde Khmer for å ha vært "korrupte" så sent som mellom 1993 og 1997. Disse henrettelsene ble gjennomført under Ta Moks ledelse i området.
Fabiana Lovece
Fabiana Lovece (født 17. juli 1972) er en argentinsk tidligere skiskytter.
Hun representerte Argentina under Vinter-OL 1992 hvor hun kun deltok på sprinten. Etter å ha bommet på ni av ti blinker endte hun helt sist.
Tyler McGregor
Tyler McGregor (født 11. mars 1994 i London i Ontario) er en canadisk kjelkehockeyspiller. Han har to paralympiske medaljer i kjelkehockey for Canada, og tre VM-medaljer, hvorav to gull.
Fabiana Lovece
Hennes søster Natalia Lovece deltok i Vinter-OL 2002.
Tyler McGregor
Idrettskarriere
Han deltok på Canadas lag som vant World Sledge Hockey Challenge 2012 og World Sledge Hockey Challenge 2013. Han deltok også i VM i kjelkehockey 2013, der Canada vant finalen 1-0 over USA. De fikk bronse i kjelkehockey under Paralympiske vinterleker 2014.
I 2015 fikk Canada bronse i World Sledge Hockey Challenge, og de fikk sølv i VM i kjelkehockey 2015, der USA vant finalen med 3-0. De vant Turin Para Ice Hockey International Tournament 2015, og fikk sølv i begge World Sledge Hockey Challenge-turneringene i 2016. Canada kom på andreplass i Stillehavsmesterskapet i kjelkehockey (IPC Pan-Pacific Championship) i 2016, etter tap 1-4 mot USA i finalen.
I VM i kjelkehockey 2017 vant Canada mesterskapet, etter at de slo USA 4-1 i finalen. I World Sledge Hockey Challenge 2017 kom Canada på andreplass, og de vant Turin Para Ice Hockey International Tournament 2017.
I 2018 representerte han Canada under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. Canada tapte der finalen 1-2 mot USA.
Centro Sur
Centro Sur er en provins i Ekvatorial-Guinea. Den ligger sentralt i Río Muni som er fastlandsdelen av landet. Provinsen grenser til Kamerun i nord, Gabon i sør og provinsene Litoral i vest, Kié-Ntem i sørøst og Wele-Nzás i nordøst.
De tre hovedbyene i Centro Sur er Akurenam, Niefang og Evinayong.
Luxembourg under Vinter-OL for ungdom 2016
Luxembourg deltok under Vinter-OL for ungdom 2016 fra 12. februar til 21. februar 2016 i Lillehammer i Norge. Troppen bestod av en utøver, Matthieu Osch. Han deltok i de alpine øvelsene slalåm, storslalåm, kombinasjon og Super-G.
John Lydgate
John Lydgate av Bury (født ca. 1370, død ca. 1449 ) var en munk og poet som ble født i Lidgate i Suffolk i England. Han var en samtidig og venn av Geoffrey Chaucer. I sin egen diktning var han en forlengelse av Chaucer og etterlignet hans verker, unntatt i den poesi som var religiøs i sin natur.
Tidlig liv og utdannelse
Han gikk i inn benediktinerklosteret Bury St. Edmunds nord for London i Suffolk i en alder av femten, ca. 1382, ble munk året etter og ordinert som prest i 1397.
John Lydgates liv var samtidig med Geoffrey Chaucer som han stadig viser til som sin mester og forbilde. Chaucer døde en gang rundt 1400 da Lydgate var rundt 30 år gammel og han levde selv femti år til. Om Lydgate noen gang møtte Chaucer er uvisst, skjønt han møtte kanskje hans sønn Thomas Chaucer som var en rik og innflytelsesrik person på denne tiden.
Mye av Lydgates diktning var en etterligning av Chaucers, men en stor andel var også av utpreget religiøs diktning som reflekterte hans liv som munk: livet til helgene i rim og i allegorier. En tredjedel av hans diktning var mer leilighetsdikt.
Støtte fra de mektige
Selv som munk var han en profilert dikter og han opprettholdt kontakt med tidens betydelige menn, medlemmer av hoffet og selv den kongelige familie, som kong Henrik IV, Henrik V og Henrik VI av England, og han mottok støtte og beskyttere fra mange av de mektigste i riket som borgermesterere og eldermen i London, foruten Richard de Beauchamp, 13. jarl av Warwick og Henrik V og Henrik VI, men hans hovedstøtte fra 1422 var Humphrey, hertug av Gloucester. En del av hans poesi er således hoffdiktning for å prise sine beskyttere.
Reising og skriving
I 1423 ble han gjort til prior og klosterforstander av Hatfield Regis (i dag Hatfield Broad Oak) i Essex, men han frasa seg posisjonen formelt i 1434 for å kunne reise og skrive. Reelt sett bodde han på Hatfield i årene 1423 til 1426 og det var antagelig kun av enkelhets skyld ved at det halverte distansen til det kongelige palass i Windsor i forhold til Bury. Deretter var han ved hoffet i Paris, London og ved Windsor.
Han var i Paris i årene 1426–1427 og der oversatte han til engelsk Daunce of Machabree (Dødens dans) og et fransk dikt av Lawrence Calot, Tittel og stamtavle for Henrik VI (The Title and Pedigree of Henry VI), en genealogisk rettferdiggjøring av kongens krav til den franske trone.
Han skrev det meste, dikt, allegorier, fabler og romanser, dog var han mest berømte verk hans lange og mer realistiske Boka om Troja (Troy Book), Beleiringen av Theben (Siege of Thebes) og Prinsenes fall (Fall of Princes). Den første tittelen var en oversettelse av en latinsk prosafortelling av Guido delle Colonne, Historia destructionis Troiae. Man har også antatt Lydgate har skrevet London Lickpenny, et velkjent satirisk verk, men hans forfatterskap for dette stykket er meget omdiskutert.
Totalt skrev han rundt 145 000 linjer med dikt i henhold til Lydgate kanon som ble publisert av Alain Renoir og David Benson i deres revisjon av John Wells' Manual of the Writings in Middle English som teller 195 verker tilskrevet Lydgate. Det er egentlig nøyaktig 200 verker, men noen få er kun andre versjoner av det samme. Over tid var det mange dikt som ble tilskrevet Lydgate og den dag i dag er hans kanon under revisjon. Stephen R. Reimer online prosjekt, The Canon of John Lydgate Project, undersøker rundt 450 tidlige manuskripter og hvor han mener at 396 kan være Lydgate. Selv med et grovt anslag synes det som han skrev bortimot fire ganger mer enn for eksempel William Shakespeare.
Thorvald Bindesbøll
Thorvald Bindesbøll (født 21. juli 1846 i København, død 27. august 1908 på Frederiksberg) var en dansk arkitekt og formgiver. Ugift. Thorvald Bindesbøll var sønn av arkitekt Michael Gottlieb Bindesbøll og Andrea Frederikke Andersen. Allerede tidlig i barndommen viste han interesse for tegning og design ved bl.annet å lage broderimønstre for sine kvinnelige familiemedlemmer.
Bindesbøll studerte ved Kunstakademiet i perioden 1861-76 og ble utdannet arkitekt. Han studerte også kjemi ved Den Polytekniske Læreanstalt ved universitetet. Han oppførte imidlertid få bygninger i løpet av sin karriere.
Bindesbøll fikk større innflytelse som designer og kunsthåndverker enn som arkitekt. Han hadde et bredt spekter av interesser og arbeidet med dekorasjon av fasader, boktrykkerkunst/bokomslag, møbelkunst, broderimønstre m.m. Videre tegnet han utkast til sølvtøy, lamper og lysekroner. Han står også bak glassmosaikkvinduer i Viborg domkirke.
Mest kjent er han i dag antagelig for sine bidrag innen det keramiske området. Han utviklet en egen stil innen det meste av det han arbeidet med og flere andre kunstnere ble inspirert av ham.
Bindesbøll var representert ved flere internasjonale utstillinger, bl. annet Verdensutstillingen i Paris i 1900.
Thorvald Bindesbøll-medaljen som har blitt delt ut siden 1981 er oppkalt etter Bindesbøll.
Bindesbøll er begravet på Frederiksberg Ældre Kirkegård.
Maria Ney
Maria Ney (født 6. mai 1890 i Kiel, død 6. april 1961 i Berlin) var en tysk kabaretsangerinne og revyartist.
Ney studerte sang ved konservatoriet i Kiel og debuterte i Berlin i 1923 på daværende Café Größenwahn på Kurfürstendamm. I slutten av 1920-årene opptrådte hun på Kabarett der Komiker. Hun var kjent for sin slagferdighet og varme humor.
Fra 1948 deltok Ney i flere radioprogrammer i RIAS. Hun er begravd på Waldfriedhof i Berlin.
Sterke-Nils
Nils Olavsson Langedal, kalt Sterke-Nils (født omkring 1720 på Rulleteig i Brunkeberg i Kviteseid i Telemark, døde omkring år 1800) var en sterk mann det er flere sagn om. Han levde deler av livet sitt i Seljord (Seljordshei) og i Kviteseid. Sterke-Nils var kjent som kjempekaren fra Seljord som var flaska opp på hestemelk og var «grueleg sterk».
Merker etter Sterke-Nils
Sterke-Nils skal ha løftet den 570 kilo tunge steinen som ligger ved Seljord kirke, og også en stor stein som står på Kviteseid bygdetun, «Klypelyftsteinen» (75Kg), som han løftet i «klypa«, det vil si neven. Han skal også ha lagt en stor steinhelle over en bekk oppe på Seljordshei.
Seljord-presten og folkelivsskildreren Hans Jacob Wille skrev:
Også Porsgrunns-forfatteren Hans Reynolds har skrevet om Sterke-Nils. I boka Telerne i den norske her-soga heter det:
På Dyrskuplassen i Seljord der den årlige Dyrsku'n arrangeres, er det rekonstruert en husmannplass kalt Sterke-Nils-tunet. Stua skal være hentet fra plassen Langedal.
Greene County (Missouri)
Greene County er et fylke i den amerikanske delstaten Missouri.
Ghanas herrelandslag i fotball
Ghanas herrelandslag i fotball er det nasjonale fotballaget til Ghana, og dette landslaget blir administrert av Ghanas fotballforbund. Det ghanesiske fotballforbundet ble stiftet i 1957, og landet ble medlem av FIFA i 1958. Ghana har deltatt i fire VM-sluttspill, og nasjonalstadion er Sports Stadium i Accra.
Ghanas U20-landslag vant U20-VM i 2009.
Nåværende tropp
Oppdatert 10. desember 2022. Ghanas tropp til VM i fotball 2022 i Qatar fra 20. november 2022 til 18. desember 2022.
Andre spillere
Spillere som har vært med i landslagstroppen de siste 12 månedene.
Historie
Ghanas største spiller gjennom tidene er Abedi Pelé, mens nå er det Michael Essien fra Chelsea som er den største stjernen. Sommeren 2006 spilte Ghana i VM-sluttspill for første gang. I Afrikamesterskapet har de mange titler: Fire gullmedaljer, tre sølvmedaljer og én fjerdeplass.
Vassar College
Vassar College er et privat liberal arts-college som ligger i Poughkeepsie, New York, i USA. Vassar ble grunnlagt som en skole bare for kvinner i 1861, men begynte å ta imot mannlige studenter i 1969.
Kjente tidligere studenter
Blant skolens tidligere studenter finnes Grace Hopper (1928), Meryl Streep (1971), og Lisa Kudrow (1985). Jacqueline Kennedy Onassis, Jane Fonda og Anne Hathaway studerte der, men tok ikke eksamen.
Rangeringer
U.S. News & World Report rangerte Vassar College som nummer 11 blant liberal arts-collegene i USA i 2015, Forbes plasserte det på 28.-plass blant alle colleger i USA, mens Washington Monthly rangerte det som nr. 26 av amerikanske liberal arts-colleger i 2014.
Vassar College var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.
Ramona og Siggen
Ramona og Siggen var et norsk underholdningsprogram med Cecilie Ramona Kåss Furuseth og Sigrid Velle Dypbukt som gikk på NRK Radio fra 2013 til 2016. Programmet gikk på P3, ble sendt mandag til torsdag og hadde en varighet på to timer. I tillegg til radioprogrammet, sto duoen bak nett-tv-serien Ramona og Siggen ONLINE, som besto av korte humorprogrammer.
Programmet hadde i gjennomsnitt 140 000 lyttere per sending.
Programmet ble sendt på søndager fram til sommeren 2014. Sommeren 2014 gikk programmet hverdager fra klokken 17 til 19. Den 11. august 2014 tok de over det som tidligere hadde vært Radioresepsjonens sendetid og ble et formiddagsprogram.
Ramona og Siggen ble sendt fra Marienlyst i Oslo.
Programmet gikk første gang på lufta den 8. desember 2013. Siste sending gikk 30. juni 2016.
Sarah Bombell
Sarah Bombell (født 12. april 1983) er en australsk synkronsvømmer. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 8 i lagkonkurransen og nummer 23 i duett.
Arkitekturåret 1620
Dødsfall
…
Olaf Gjerløw
Jens Olaf Gjerløw (født 20. mars 1885 i Stavanger, død 5. desember 1949) var en norsk redaktør. Han var redaktør i Morgenbladet fra 1920 til 1949.
Liv
Han var sønn av presten Ole Ohnstad Gjerløw (1845–1924) og Agnethe Hermine Brun (født 1854), og fetter av Lilli Gjerløw. I 1924 ble han gift med Dagmar Helene Jæger (født 1889), datter av litteraturhistorikeren Henrik Jæger.
Han vokste opp i Hamarøy og Vågan, og ble først undervist av en huslærer. Senere ble han elev ved Trondheim katedralskole. I 1903 ble han student som privatist ved Frogner skole. Deretter studerte han klassisk filologi og ble cand. philol. i 1909.
Gjerløw var redaksjonssekretær i Fredriksstad Tilskuer i 1910 og ble høsten samme år ansatt som redaksjonssekretær i Høyres Pressebyrå. Ved siden av underviste han i latin ved St. Hanshaugen skole. Fra 1916 til 1918 var han politisk sekretær i Morgenbladet, hvor han i 1918 overtok som midlertidig sjefsredaktør etter Carl Joachim Hambro, fra 1920 som fast redaktør. Fra 1925 til 1936 var han formann i Den konservative presses forening.
Under 2. verdenskrig ble Gjerløw sammen med Fredrik Ramm stilt for en tysk standrett under unntakstilstanden i Oslo i september 1941. Gjerløw ble dømt til 15 års fengsel, Ramm til livsvarig. Grunnen var at Gjerløw hadde latt Morgenbladet trykke en artikkel av Ramm. Begge ble satt i tukthus i Tyskland. Gjerløw ble løslatt etter fem måneder og vendte tilbake til Norge våren 1942, mens Ramm ble værende helt til han ble syk to år senere og døde på veien hjem. Etter krigen ble den tyske juristen Rudolf Schiedermair dømt i Eidsivating lagmannsrett for sin rolle i standrettssaken mot Gjerløw.
Gjerløw hadde skriveforbud resten av krigen. I 1943 ble Morgenbladet stengt, og Gjerløws stedfortreder Rolv Werner Erichsen arrestert. Etter krigen vendte Gjerløw tilbake til redaktørstillingen i Morgenbladet, men helsen hans var blitt svekket. Han døde etter en operasjon i 1949.
Gjerløw utga det historiske verket Norges politiske historie – Høires innsats fra 1814 til i dag i tre bind (1934–35). I 1948 utga han dessuten en biografi over stattholder Severin Løvenskiold.
Gillian Hamilton
Hun representerte Canada under Vinter-OL 1994.
Musikkåret 1948
Fødsler
Alderen på levende personer født i 1948 er nå mellom: og  år.
politiker og turistminister ||align=center| ||align=center| ||
Petter Rudi
Han huskes kanskje spesielt for sin scoring på et langskudd i en landskamp borte mot Finland i 1997.
Tongshan (Xianning)
Tongshan (kinesisk: 通山县; pinyin: Tōngshān Xiàn) er et fylke i byprefekturet Xianning i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det et folketall på 418,385 innebyggere.
Samferdsel
Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.
Tongshan (Xuzhou)
Tongshan (kinesisk: 铜山县; pinyin: Tóngshān Xiàn) er et fylke i byprefekturet Xuzhou i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det et folketall på 1,330,000 innbyggere.
Petter Rudi
Karriere som spiller
* Kun seriekamper.
The Open Championship 1863
The Open Championship 1863 ble arrangert på Prestwick Golf Club i Prestwick, Ayrshire i Skottland i 1863.
Musikkåret 1948
Fødsler
forbindelse med Dom kallar oss mods ||align=center| ||align=center| ||
Litoral (Ekvatorial-Guinea)
Litoral er en provins i Ekvatorial-Guinea. Den ligger vest i Río Muni som er fastlandsdelen av landet langs kysten av Guineabukta. Provinsen grenser til Kamerun i nord, Gabon i sør og provinsen Centro Sur i øst.
Størstedelen av Ekvatorial-Guineas befolkning bor i provinsen og provinssenteret Bata er landets største by og var tidligere nasjonal hovedstad.
Matsutaroa iljai
Matsutaroa iljai er en glansvinge som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).
Utseende
En middelsstor stjertvinge med to tynne stjerter på bakvingen. Begge kjønn er blå med svarte vingespisser og svarte forkanter på begge vingepar, hos hannen er det svarte området i forvingen betydelig større enn hos hunnen, og det er en oval, brun flekk rett bak den svarte forkanten på bakvingen. Ellers er hunnen større enn hannen, med bredere vinger. Undersiden er perlemorsaktig lysgrå med to runde, svarte flekker på bakvingen hos hannen, brun med et hvitt tverrbånd langs ytterkanten hos hunnen.
Systematisk inndeling
thumb|250px| Hunn
Folkeavstemningen om Falklandsøyenes politiske status
Folkeavstemningen om Falklandsøyenes politiske status ble avholdt 10. og 11. mars 2013, hvor velgerne tok standpunkt til følgende spørsmål:
«Do you wish the Falkland Islands to retain their current political status as an Overseas Territory of the United Kingdom?» (Ønsker du at Falklandsøyene skal beholde den nåværende politiske status som et oversjøisk territorium av Storbritannia?).
Svaralternativene var JA og NEI, og bare tre stemte NEI og en stemme var ugyldig/blank.
Avstemningen ble gjennomført på bakgrunn av Argentinas krav på øyene. Dersom NEI-standpunktet hadde fått flertall, ville det ha blitt avholdt en ny folkeavstemning om de mulige alternativene. Brad Smith, leder av den internasjonale observatørgruppen, erklærte at avstemningen hadde vært i henhold til internasjonale standarder og internasjonal rett.
Gastrohoplus
Utbredelse
Arten er kjent fra Brasil.
Carmen Marton
Carmen Marton (født 30. juni 1986 i Melbourne ) er en australsk taekwondoutøver som konkurrerer i klasse -67 kilo. Hun representerte Australia under Sommer-OL 2012 etter å ha kvalifisert seg til lekene ved å ha blitt nummer 1 i oseaniakvalifiseringen.
Karin Johansdotter
Karin Johansdotter (død etter 1605) var en svensk katolsk nonne og gartner. Hun var den siste gjenlevende nonnen i Sverige etter at Vadstena kloster ble stengt på ordre fra hertug Karl i 1595, etter reformasjonen i Sverige.
Biografi
I 1594, etter Uppsalasynoden, dro hertug Karl og (den lutherske) biskop Abraham Angermannus og visiterte Vadstena kloster. De krevde at det skulle stenges, at søstrene skulle overlevere alt av verdi, og at de skulle konverteree til lutherdommen, men de nektet.
Karin Johansdotter var nonne av birgittinerordenen i Vadstena kloster da hertug Karl stengte klosteret i 1595. Åtte av de elleve nonnene som da bodde i klostret, forlot Sverige sammen med den siste abbedissen, Katarina Olofsdotter, og reiste til Marienbrunn, et annet birgittinerkloster i Danzig i Polen.
Samtidige dokumenter regner opp de nonnene som var i Vadstenaklosteret i 1595, og hva som skjedde med dem ved klosterets stengning: abbedissens medhjelper Elin Eriksdotter, samt Ingrid Jansdotter, Ingrid Persdotter, Ingeborg Persdotter og Margaretha Mattsdotter fulgte med henne til Polen. Ingegerd Månsdotter og Karin Johansdotter ble værende i Vadstena med 14 tjenere under fogdens overhøyhet, mens Kerstin Persdotter «blifver hos Lars Jönsson», Margreta Jacobsdotter «blifver hos Jon Larsson» og Anna Larsdotter «blifver hos Daniel Hansson». Av de tre sistnevnte, som åpenbarlt bosatte seg hos privatpersoner, ble en gift med en ung offiser som var kammersvenn til Karl IX, og en annen ansatt som kammerjomfru hos Kristina av Holstein-Gottorp.
Kun to nonner fikk fortsette å bo i selve klosteret. Karin Johansdotter fikk tillatelse å forbli i klosteret for å ta hånd om dets hageanlegg, og det fremgår implisitt at i tillegg hadde nonnen Ingegerd Månsdotter fått tillatelse til å bli boende i stillingen som «nyckelpiga»; i samtidige dokumenter beskrives Ingegerd som «gammal». Karin på sin side arbeidet som gartner ved det nedlagte Vadstena kloster i ti år, og var i denne tiden den eneste nonnen som var igjen i Sverige.
I mars 1605 ble Karin stilt for retten, tiltalt for å ha stjålet klær, messing og tinn fra det tidligere klosteret. Hun erkjente at hun hadde klatret inn i klosterets tekstilforråd via et vindu nær taket og stjålet tekstiler. Hun ble dømt for tyveri, men på allmen begjæring, samt under hensyn til at hun var mor til et spebarn, ble straffen begrenset til stillingstap og forvisning fra Östergötland.
Patrice Anderson
Patrice Anderson  (født 22. november 1959) er en amerikansk tidligere skiskytter.
Hun representerte USA under Vinter-OL 1992.
Grundy County (Missouri)
Grundy County er et fylke i den amerikanske delstaten Missouri.
Jenny-Lyn Anderson
Jenny-Lyn Anderson (født 13. august 1992) er en australsk synkronsvømmer. Hun representerte landet sitt i Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 8 i lagkonkurransen.
Hypotese
En hypotese er en usikker teori (en forhåndsforestilling som ikke er undersøkt nærmere) om sammenhenger som lar seg teste empirisk. For at en hypotese skal kunne regnes som en vitenskapelig hypotese, må den være etterprøvbar. Når en hypotese blir testet vitenskapelig, kan man si at den er blitt foredlet. Hypoteser er et nyttig verktøy når man ønsker å finne ut av ting, for eksempel om en påstand er sann eller usann.
Tommaso D’Orsogna
Tommaso D'Orsogna (født 29. desember 1990) er en australsk svømmer, som spesialiserer seg i frisvømming. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse på 100 meter medley stafett.
Osvald Løberg
Osvald Sigmund Løberg (født 18. november 1931 i Snåsa) er en norsk SV-politiker og rådmann.
Etter handelsskolen var han formannskapssekretær, kontorsjef og senere rådmann i Snåsa kommune. Løberg var formann i Snåsa Ap før han meldte overgang til Sosialistisk Folkeparti ved EF-avstemningen i 1972. Han ble valgt inn i SVs landsstyre i 1981. Løberg var medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1976–1979, 1984–87, 1988–1991 og 1992–1995; i perioden 1992–1995 som fylkesvaraordfører.
Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv i 1997.
Osvald Løberg er far til pressemannen Arve Løberg.
Salta (Argentina)
Salta er en by nordvest i Argentina og hovedstad i provinsen Salta. Byen er Argentinas åttende største, med et innbyggertall på 535 060 i 2010 (619 000 medregnet den omliggende byregionen). Byen ligger i Lermadalen, 1 152 meter over havet, ved foten av Andesfjellene. Klimaet er varmt og tørt. Den ble grunnlagt 16. april 1582 av den spanske conquistadoren Hernando de Lerma. Salta er kjent for sine mange vakre bygninger i kolonialarkitektur i den gamle bydelen. Byens innbyggere kalles salteños.
Byen er startsted for Jernbanestrekningen Salta–Antofagasta og den spektakulære rundturen «Tren a las Nubes - tog i skyene», som går fra Salta til San Antonio de los Cobres på 3774 moh. og tilbake, hvor Viaducto La Polvorilla er strekningens høyeste punkt, 4188 moh.
Karine Sergerie
Karine Sergerie (født 1. februar 1985) er en canadisk taekwondoutøver som konkurrerer i klasse -67 kilo. Hun vil representere Canada under Sommer-OL 2012, etter å ha kvalifisert seg til lekene ved å ha blitt nummer 1 i amerikakvalifiseringen. Hun har sølv fra Sommer-OL 2008.
Anomonyx
Anomonyx er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Uruguay.
Open Network Computing Remote Procedure Call
Open Network Computing (ONC) Remote Procedure Call (RPC) er et datasystem for remote procedure call, som ble utviklet av Sun Microsystems på 1980-tallet som en del av deres Network File System (NFS). Det blir noen ganger referert til som Sun RPC.
Ana Roman
Ana Roman (født 13. november 1975) er en rumensk tidligere skiskytter.
Hun representerte Romania under Vinter-OL 1994.
Ruth Benedict
Ruth Benedict (født Ruth Fulton 5. juni 1887 i New York, død 17. september 1948 samme sted) var en amerikansk sosialantropolog. Hun ble kjent for sine bidrag til kulturantropologien, blant annet som utvikler av «kultur og personlighet»-tradisjonen som var en viktig inngang til antropologien før andre verdenskrig. Hun var elev av Franz Boas på Columbia University og blant hennes egne elever var Margaret Mead, som også ble verdenskjent antropolog. Hun beskjeftiget seg særlig med kunst, særlig indiansk kunst, og medvirket til å utvikle kulturrelativisme (her forstått som ideen om at fremmede kulturer ikke kan forstås igjennom ens egen kulturs begrepsapparat) som utgangspunkt for antropologien. I 2005 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.
Bakgrunn
Ruth Fulton (senere Benedict) ble født i New York City, men vokste delvis opp i California. Hun gikk på kvinneuniversitetet Vassar College og tok sin bacheloreksamen i 1909.
Nicolas Standaert
Nicolas Standaert (født 1959) er en belgisk katolsk prest tilhørende jesuittordenen. Han er utdannet sinolog og virker som professor i dette fag ved Universitetet i Leuven i Belgia.
Ruth Benedict
Tidlig liv
Hun giftet seg i 1914 med kjemikeren Stanley Benedict, men hun mistrivdes med livet som forstadsfrue. Hun skrev dikt og utgav dem under pseudonymet Anne Singleton. I 1919 begynte hun å studere ved New School of Social Research under Elsie Clews Parsons. Hun fortsatte sine studier ved Columbia University i 1921, hvor hun møtte Franz Boas. Boas, hennes mentor, er senere blitt kalt den amerikanske antropologiens far, og hans tanker etter sitt preg på hennes arbeider.
Antropolog
Hun ferdiggjorde sin avhandling i 1923. Avhandlingen omhandlet nordamerikanske indianeres religion, spesifikt troen på skytsånder. Tittelen var The Concept of the Guardian Spirit in North America.
Hennes tidligste arbeide var basert på arkiv og bibliotekskilder, men senere utførte hun selv feltarbeide blant indianske folk i det amerikanske sørvest: blant stammene zuni (1924), zuni og cochiti (1925), o’otam (1927) og mescalero apache (1931). Benedicts mann døde i 1936, men ekteskapet hadde på daværende tidspunkt lenge vært i oppløsning.
Benedict og Boas hadde et nært forhold, og hun omtalte ham ofte som «papa Franz». Da Boas døde i 1942 skrev Benedict hans nekrolog. Benedict hadde et også tett vennskap med lingvisten Edward Sapir som også var Boas' elev og med hvem hun delte interessen for lyrikk. Sapir og Benedict var derutover hver især romantisk involvert med Margaret Mead, Benedicts og Boas' felles elev. Mead og Benedict gjorde mye for å skjule sitt innbyrdes forhold og der finnes ingen bilder av dem sammen, men fra deres korrespondanse forstår man at de elsket hverandre høyt og at forholdet også var seksuelt. Lois W. Banner, forfatter av biografier om både Mead og Benedict har argumentert for at Benedict med tiden kom til å anse seg selv for å være homoseksuell, mens Mead aldri la seg fast på en bestemt seksuell identitet. Benedict hadde også forskjellige åpne forhold med både menn og kvinner, men la seg til sist fast på monogame forhold med kvinner.
Benedict ble fast ansatt professor ved Columbia University og president for American Anthropological Association, den amerikanske faglige organisasjon for antropologer. I 1933 beskrev tidsskriftet Science Benedict som en av de 1250 viktigste vitenskapsfolk i USA, og som en av de tre viktigste kvinner i vitenskapen. Hun var fast bokanmelder i New York Herald Tribune og redaktør av tidsskriftet Journal of American Folklore.
På grunn av politiske uoverensstemmelser med ledelsen av universitetet ble Benedict ved Boas' død forbigått som leder av antropologiavdelingen ved Columbia, selv om Boas selv hadde utsett henne som sin etterfølger. I stedet ble posten gitt til Boas' og Benedicts erklærte motstander Ralph Linton. Linton hatet Benedict så meget at han etter hennes død spøkte med at han hadde drept henne ved å bruke en magisk besvergelse fra Tanala-kulturen. Linton angav også Benedict til FBI som kommunistsympatisør.
Benedict døde av et hjerteslag i 1948, 61 år gammel, få uker etter at hun var blitt forfremmet til et fullt professorat. Margaret Mead skrev hennes nekrolog, og utgav i 1974 en kort biografi med tittelen Ruth Benedict: A Humanist in Anthropology.
Forskning
Hennes hovedverk var Patterns of Culture (1934) hvor hun utviklet en kulturforståelse som så holistisk på en kultur, og forstod den som en tendens til gjentakelse av særlige mønstre i adferd og tanke. Her presenterte hun ideen om at «en kultur er som en personlighet i stor skala». Hun utførte feltarbeide blant zuniindianere i New Mexico og skrev en bok om zuni-mytologi (1935). I den beskrev hun kwakiutlindianernes kultur som «dionysisk» sentrert omkring potlatchseremoniens overdrevne festlighet, motsattrettet zuniindianernes stoiske og «appolinske» kultur, og motsattrettet igjen dobufolkets «paranoide» kultur med fokus på konflikt og aggresjon. Hun beskriver hvordan en kultur velger et mønster av mulige adferdstyper og gjør dem til ideal for all adferd, og deretter skaper kulturelle mønstre omkring disse verdier. Kulturmønstret gjør så at de mennesker hvis personlighet passer med kulturen får det bedre enn de hvis personlighet er motsattrettet kulturen og som derfor anses for «utilpassede» i egen kultur. Patterns of Culture er en av de bestselgende og innflytelsesrike antropologiske verker igjennom tiden, oversatt til mer enn tolv språk.
I 1940 utgav hun boken Race, Science and Politics som beskriver den boasianske antropologi syn på rase. Her argumenterer hun som Boas for at man må skjelne mellom biologiske raseforskjeller som er rent anatomiske og uten sosial relevans, og de sosiale og kulturelle forskjeller som rasisme og raseoppdeling skaper.
Under andre verdenskrig kom det fra Benedict to verker myntet på krigsinnsatsen. Den ene var The Races of Mankind som hun skrev sammen med sin kollega Gene Weltfish. Denne pamfletten skulle utdeles til amerikanske soldater og beskrev de vitenskapelige fremskritt i forståelsen av forskjellene mellom menneskerasene, og tilbakeviste det nazistiske rasesyn hvoretter menneskeraser kunne oppdeles i klart avgrensede biologiske grupper hvor noen var høyerestående i forhold til andre. Som empirisk evidens for de forskjellige rasers likhet i kognitive evner brukte Benedict det amerikanske militæres intelligenstest som viste at svarte i nordstatene i gjennomsnitt klarte sig bedre enn hvite fra sørstatene - forskjellen måtte altså ligge i nordstatenes bedre utviklede skolesystem og ikke i medfødte intelligensforskjeller. Selv om pamflettens grunnsyn og argument ble innskrevet i UNESCOs uttalelse om raseforskjeller i 1948 og dermed ble en slags vitenskapens offisielle syn på rase, var den i 1943 stadig kontroversiell i det amerikanske forsvaret og den ble aldri utdelt blant soldatene. I 1950-årene, etter Benedicts død, ble pamfletten av mccarthyister anklaget for å være kommunistisk propaganda, noe som førte til at den ble solgt i 750.000 eksemplarer og oversatt til atskillige språk.
Benedict ble også ansatt av militæret til at forske i japansk kultur, for å kunne bruke kulturforståelse som en del av strategien i Stillehavskrigen. Ettersom hun ikke kunne besøke Japan, arbeidet hun ut fra intervjuer med japanere bosatte i USA. Disse studiene ble i 1946 utgitt under tittelen The Chrystanthemum and the Sword, en analyse av militarismens relasjon til ære og estetikk i japansk kultur. Hennes interesse var å vise japansk kultur som en logisk sammenhengende helhet, og på den måte menneskeliggjøre japanerne og gjøre dem forståelige, i en periode kjennetegnet ved demonisering av japanere og japansk kultur. Benedicts analyse viste at keiserens posisjon var så viktig at det måtte være i amerikanernes interesse å tillate keiseren å fortsette sin regjeringsperiode etter kapitulasjonen. Boken ble meget innflytelsesrik, både i USA og Japan, men er også blitt kritisert for å i sin iver for å gi et sammenhengende holistisk bilde av Japan å fremstille kulturen for ensidig og unyansert, og uten forståelse for den spesifikke historiske situasjon.
Brenton Rickard
Brenton Rickard (født 19. oktober 1983) er en australsk svømmer, som spesialiserer seg i frisvømming. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse på 100 meter medley stafett.
Gemini Records
thumb|Gemini ga ut flere plater med [[Bjarne Nerem (1923–91)]] Gemini Records er et norsk plateselskap opprettet i 1984.
Det ble startet og drevet av Bjørn Petersen, primært for å gi ut plater av jazzsaksofonist Bjarne Nerem. Etter hvert ble formålet å gi ut mainstream jazz, mens det som ikke var mainstream ble utgitt på merket Taurus.
Platene ble i stor grad spilt inn i Rainbow Studios med Jan Erik Kongshaug som lydtekniker. Produksjon av plater ble nedlagt 2006, men foretaket bestod gjennom en del import av jazz.
Bjørn Petersen mottok i 2007 Ellaprisen fra Oslo Jazzfestival for sitt virke med plateselskapet, samt Kongens fortjenstmedalje i gull i 2009.
Europavei 44
Trasé fastlagt av UNECE: Le Havre – Amiens – Charleville-Mézières – Luxembourg – Trier – Koblenz – Gießen.
Eloise Amberger
Eloise Amberger (født 28. januar 1987) er en australsk synkronsvømmer. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 8 i lagkonkurransen og nummer 23 i duett.
Montenegro under Vinter-OL for ungdom 2016
Montenegro deltok under Vinter-OL for ungdom 2016 fra 12. februar til 21. februar 2016 i Lillehammer i Norge. Troppen bestod av to utøvere. Begge deltok i de alpine øvelsene.
30px|Alpint Alpine grener
Gutter
Jenter
Erik Johnsen Kveen
Erik Johnsen Kveen (senere Erik Høimo; født 24. april 1814 i Trysil, død 24. juni 1898) var lokalpolitiker, lærer, og gårdbruker på gården Langøra i Nybergsund i Trysil. Han var i årene ​​1867-1871 ordfører i Trysil.
Han var født på gården Østre Lunde (Kveen). Broren Jo Jonsen Lunde var gårdbruker, underoffiser og kornmagasinbestyret; han var ordfører i årene 1841-1843.
Erik Jonsen var ikke utdannet lærer, men hadde tatt noen kurs hos presten i bygda, og arbeidet som lærer fra 1833 til 1846.
Han giftet seg i 1846 med Olea Olsdatter, og overtok hennes hjemgård Langøra/Langøren. De drev den til 1872, da svigersønnen Jon overtok. Han ble enkemann i 1866, giftet seg i 1868 med Gullaug Nysæter, og bygget fra 1872 opp gården Høimo i åssiden ovenfor Nybergsund.
Henry County (Missouri)
Henry County er et fylke i den amerikanske delstaten Missouri.
Magnus Kihlberg
Magnus Kihlberg (født 25. oktober 1973) er en svensk tidligere fotballspiller. Han var midtbanespiller og spilte for klubbene Karlslund, Forward, Örgryte, Lillestrøm, Molde, IFK Göteborg, Aalesund og Örebro SK. Han har også U-landslagskamper for Sverige. Kihlberg la opp i 2011. Spillestilen hans var preget av hardt arbeid, og han var populær i alle de tre norske klubbene han var i. Kihlberg er en av de utlendingene som har flest seriekamper gjennom alle tider i den norske toppserien.
Det Liberale Folkepartiet (1972–1988)
Det Liberale Folkepartiet var et sosialliberalt parti som ble opprettet etter en partisplittelse på Venstres landsmøte på Røros i 1972. Partiet ble oppløst i 1988 og innlemmet i Venstre.
Organisasjon
DLF ble grunnlagt etter at Venstre ble splittet på landsmøtet på Røros 10. november 1972. Grunnlaget for splittelsen var uenighet blant medlemmene og Venstres 13 stortingsrepresentanter om norsk medlemskap i EEC.
Statsminister Trygve Bratteli stilte i august 1972 kabinettsspørsmål til det norske folk i spørsmålet om medlemskap i EEC i 1972. Arbeiderparti-regjeringen tok derfor konsekvensene av at folket sa nei i folkeavstemningen, og gikk av til fordel for en sentrumsregjering under ledelse av Lars Korvald.
Venstres 13 stortingsrepresentanter delte seg i spørsmålet om EEC. Åtte av representantene på Stortinget var for medlemskap i EEC, mens fem var mot. Et grunnleggende spørsmål var hvorvidt representantene var bundet av partiprogrammet som Venstres Landsmøte hadde bestemt.
Det ble innkalt til ekstraordinært landsmøte som skulle bestemme om stortingsrepresentantene var bundet av Venstres program. Landsmøtet konkluderte med at stortingsrepresentantene måtte følge partiprogrammet. Derfor brøt disse åtte representantene ut av Venstre og de fleste medlemmene som var for EEC fulgte etter. Om lag 30 prosent av landsmøtedelegatene på Røros støttet utbryternes syn.
Utbryterne dannet et nytt parti med navnet Folkepartiet Nye Venstre. Venstre protesterte mot dette navnet, og det nye partiet skiftet navn til Det Nye Folkepartiet. Politisk forsøkte partiet å plassere seg i sentrum og åpnet, i motsetning til Venstre, opp for samarbeid både til høyre og venstre. Ved stortingsvalget 1973 fikk DNF 3,4 prosent av stemmene, og bare Ole Myrvoll fra Hordaland fikk plass på Stortinget. Samlet fikk Venstre og DLF 6,9 prosent av stemmene, 2,5 prosentpoeng mindre enn Venstre oppnådde alene fire år tidligere. Ingen av DLFs kandidater, inkludert Myrvold, ble valgt ved stortingsvalget 1977, og Myrvold ble dermed DLFs eneste stortingsrepresentant i partiets historie.
I 1980 skiftet partiet navn til Det Liberale Folkepartiet. Oppslutningen var jevnt synkende utover i 1980-årene, og DLF vedtok på landsmøtet i 1988 sammenslåing med Venstre. Dette ble gjennomført på en samlingskongress 4.–5. juni 1988. Den siste lederen, Marit Bjorvatn, ble nestleder i Venstre.
Referanser
Liberale Volkspartij van Noorwegen
Reinheimen nasjonalpark
Reinheimen nasjonalpark  er en norsk nasjonalpark som ligger i høyfjellsområdet Reinheimen i Innlandet og Møre og Romsdal. Parken ble opprettet i 2006, for å «ta vare på eit stort, samanhengande og villmarksprega fjellområde; ta vare på eit høgfjellsøkosystem med eit eigenarta og variert biologisk mangfald; ta vare på sentrale leveområde til villreinstammen i Ottadalen nord; ta vare på eit viktig referanseområde for forsking med ein aust-vest gradient med stor variasjonsbreidde i høve til geologi, klima, vegetasjon og topografi; ta vare på landskapsformer og særprega geologiske førekomstar; ta vare på vassdragsnaturen i området og verne om kulturminne» og den dekker et område på 1974 km².
Nasjonalparken ligger i kommunene Rauma, Fjord (Møre og Romsdal), Vågå, Lom, Skjåk og Lesja (Innlandet) ; og den grenser opp til verneområdene Finndalen landskapsvernområde (34 km2), Ottadalen landskapsvernområde (223 km2), Lordalen landskapsvernområde 21 km2), Romsdalen landskapsvernområde (136 km2), Trollstigen landskapsvernområde (146 km2), Tafjord-Reindalen landskapsvernområde (74 km2), Brettingsmoen naturreservat (5,75 km2). I alt omfatter vernet 2600 km2.
Geografi, landskap, geologi
Nasjonalparken favner om et variert landskap, fra fjordbunnen i Romsdalen via topper på over 2000 meter, til de slakere seterdalene nordvest i Gudbrandsdalen. Nordvest i nasjonalparken ligger det brattlendte området som turistforeningen markedsfører som Tafjordfjella, med flere topper oppunder 2000 meter med blant annet Puttegga og Karitinden. Nasjonalparkens midtfelt ligger rundt fjellet Gråhøe (2014 moh) mellom Grotli og Lesjaskog. Sørøst i parken, mot Ottadalen ligger Skartind (1883 moh) og de ande Rondkollane. Reinheimens nordligste del omfatter tindene mellom Trollstigen/Isterdalen og Romsdalen blant annet Trolltindene (med Trollveggen og Mannen). Tindene på vestsiden av Trollstigen (blant annet Bispen og Finnan) ligger i det tilstøtende Trollstigen landskapsvernområde.
Berggrunnen består for det meste av gneis, og det meste av landskapet har klare spor etter istidens landforming.
Flora og fauna
Floraen er skrinn i store deler av parken, men rundt Slådalsvegen finnes et område med kalkholding grunn, med en rik og variert fjellflora.
Villreinen i området har utgangspunkt i eldre tamreinstamme. Årlig fells omkring 800 rein. Området har også en god, jaktbar bestand av fjellrype og lirype, og mange sårbare, vernede arter: jerv, kongeørn, jaktfalk.
Kulturminner
Reinheimen har rike spor etter variert bruk: fangstanlegg fra forhistorisk tid og middelalder; og senere setring og fjellbeiter. Ti setrer er fortsatt i bruk til melkeproduksjon.
Forvaltning og bruk av området
Det var oppsynsmannen Olaf Heitkøtter som i 1974 lanserte navnet Reinheimen.
I 1975 la et utvalg ledet av Eigil Reimers fram en anbefaling om vern av et stort landskapsvernområde i fjellområdene mellom Lesja, Trollstigen og Ottadalen, uten at dette førte fram, blant annet på grunn av vannkraftinteresser i Raumavassdraget. Rauma ble senere varig vernet i 1993.
Statens naturvernråd foreslo i NOU 1986:13 å verne et kjerneområde på ca. 1500 km² som nasjonalpark, i tillegg til et landskapsvernområde av tilsvarende størrelse. Bagrunnelsen var at dette var et av de største urørte områdene i Sør-Norge, med varierte verneinteresser innan geologi, botanikk, zoologi og kulturhistorie.
Turistforeningen har flere hytter i Tafjordfjella. I de øvrige områdene av nasjonalparken er det lite tilrettelagt for ferdsel.
Riksgropen
Riksgropen var det populære navnet på gropen som oppstod under de arkeologiske utgravningene på Riksplan foran Riksdagshuset på Helgeandsholmen i Stockholm.
I forbindelse med et ombyggingsprosjekt skulle en stor garasje for riksdagens parlamentariske medlemmer og ansatte utbygges. For å kunne grave ut garasjen ble arkeologiske utgravninger startet i våren 1978. Det var først tenkt å avslutte undersøkelsene av byggestedet innen november 1979. Undersøkelsene fortsatte i to og et halvt år etter man oppdaget deler av den stockholmske middelalderbyen med store mengder av arkeologiske funngjenstander. Fundamenter etter bygninger helt tilbake til 1200-tallet ble funnet sammen med rester av Stockholms bymurer fra 1500-tallet og over 1300 skjeletter fra Helgeandshusets kirkegård. Den opprinnelige planen om garasjen ble kansellert til fordel for et museum for å stille ut de arkeologiske funnene for offentligheten.
Stockholms medeltidsmuseum ble åpnet i 1986. Noe av det viktigste var funnet av elleve båter fra over fire århundrer.
Båtene fra Helgeandsholmen
Elleve fartøyer eller rester etter mindre fartøyer ble oppdaget og dokumentert av arkeologene i Riksgropen fra 1978 til 1981.
Båt I
Det første fartøyet, «Båt I», var lite bevart, bare den nedre delen av forstavnen sammen med deler av kjølen og ni bordganger samt spor etter åtte spanter fra forskipet. En tverrbjelke var funnet sammen med deler av et kjølsvin. Var et seilfartøy med årer.
Båt II
Fartøyet var flatbunnet med skarp slag til den fjerde bordgangen i klink som begynnelsen på skipssidene. 16 spanter ble funnet sammen med fem beter, sammen med mastefoten som ble tatt bort og er nå utstilt i Stockholms medeltidsmuseum.
Båt III
«Båt III» var en båt med mast for seilrigging fra 1300-tallet med 11 spanter og like mange beter som et klinkbygd fartøy sammen med et kjølsvin som hvilte på bunnstokkene (del av spantene) fremfor direkte på kjølen.
Båt IV
Dette fartøyet var trolig en stor spissgattet robåt med stevnror og 14 spanter samt 8-9 bordganger på hver skipsside.
Båt V
Dette fartøyet med åtte par årer og en mast hadde meget utfallende for- og akterstavner og skipssider midtskips. Det var et rofartøy med rigging som har blitt tolket som et leidangskip eller et overvåkningsfartøy for patrulje og eskorte. Fartøyet minner mer om et langskip fremfor andre fartøystyper for fredelige sysler fra middelalderen som et meget hurtigseilende skip med en besetning på 15-25 personer. En ekstra bordgang er montert på for- og akterstavnene som hadde spring fra midtskips. På hver side av kjølen besto bordlegningen av sju bordplanker midtskips.
Båt VII
«Båt VII» var dårlig bevart, bare akterstavnen, styrbordspartiet akter fra midtskips og en liten del av babordssiden ble funnet. 17 bordganger eller mer på styrbordssiden, 27 spanter med beter og tverrbjelker, bevist av knær ved spant 6 og 14 ovenpå betene. Størrelsen ukjent.
Båt VIII
«Båt VIII» har blitt datert med dendrokronologi til 1400-tallet, og var et fartøy med 25 spanter og 16 bordganger samt tre tverrbjelker over spant 6, 11 og 17. Tverrbjelker var brukt som renne for å pumpe ut vannet gjennom en åpning.
Båt IX
«Båt IX» dels lå under «Båt V» som er dendrokronologisk datert til etter 1315-16, og dermed skulle være den eldste av de to båter i funnstedet. Meget lite er bevart, kunne ikke rekonstrueres.
Båt X
Konstruksjonen består av ni bordganger hver skipsside med en relingslist, 15 spanter med beter opp til forskjellige høyder, de fleste ved relingsbordet. Disse som var senket nedover, hadde tverrbjelker i deres plass midtskips, tilsammen tre stykker (spant 3, spant 7 og spant 14).
En tro kopi av båten har blitt bygd som «Blanka» i 1988, som en seilbåt med stevnror. Beskrevet som en ganske fin båt bygd av eik.
Båt XI
«Båt XI» som det siste fartøysvraket i Riksgropen var meget dårlig bevart, og det var bare fragmenter tilbake. Vraket var nesten helt knust, og bare tre bordganger og to spanter i biter ble funnet.
De hensynsløse (1964)
De hensynsløse (originaltittel: The Carpetbaggers) er en amerikansk dramafilm fra 1964 med George Peppard i hovedrollen. Andre sentrale roller spilles av Alan Ladd og Carroll Baker. Regi er ved Edward Dmytryk. Filmen er basert på Harold Robbins' bok The Carpetbaggers, fra 1961. Filmens hovedrollefigur er løst basert på livet til flypioneren og filmregissøren Howard Hughes.
Handling
Den unge Jonas Cord (George Peppard) gjør karriere som industrimagnat i mellomkrigstiden. Han er en ekspansiv, hardkokt, dristig og nevrotisk forretningsmann som vil nå toppen. Han starter med plast – som den første i USA – og fortsetter med fly, fabrikker og filmproduksjon (der han selv er regissør). Han kjøper og selger aksjer og mennesker og sitter til slutt som «allmektig» for et gigantisk rike. Hans kyniske og brutale framferd fører imidlertid til at han får alle imot seg. Han velger da å gi opp sine maktposisjoner og forsones deretter med sin fraskilte kone Monica.
Om filmen
Den ble i 1966 etterfulgt av Nevada Smith, som er en såkalt prequel.
De hensynsløse var den mest innbringende filmen i USA i 1964.
Fjernanalyse
Fjernanalyse er læren om informasjonsanalyse av objekter eller fenomener, uten å være i fysisk kontakt med objektet.
Oromë
Oromë er en skikkelse fra J.R.R. Tolkiens univers, Midgard.