cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Smith Wigglesworth
Wigglesworth lærte å lese etter at han giftet seg med Polly, lærte hun ham å lese Bibelen. Han uttalte ofte at det var den eneste boka han noensinne har lest helt ferdig, og han tillot ikke aviser i sitt hjem, og han foretrakk at Bibelen var familiens eneste lesestoff. Wigglesworth arbeidet som rørlegger ved siden av sine mange prekener. Wigglesworth mente at en sann helbredelse kom gjennom tro, og han var fleksibel angående metodene han brukte til å omvende menneskene han møtte. Wigglesworth talte ved mange kirker over hele Yorkshire, som oftest ved kirken som ligger i utkanten av Sheffield, der han flere ganger hevdet at mange hans profetier hadde funnet sted i virkeligheten. Wigglesworth holdt også flere prekener og forelesninger i flere andre land, blant annet i USA, Sverige, Australia, New Zealand, Sør-Afrika, stillehavsøyene og en rekke andre land i Europa.
Wigglesworth har unngått all medisinsk behandling, til tross for at han led av nyresteiner i sine senere år. Disse nyresteinene forsvant tilslutt ad naturlige veier. Han nektet enhver kirurgisk prosedyre, og uttalte at ingen kniver noen gang skulle skjære i hans kropp, verken i live eller i døde. Wigglesworth hevdet å ha reist flere personer fra de døde – inkludert hans kone Polly, en mann som het Mitchell, og en Baptist Pastor kone, en fru Clarke. Hans venn og biograf Walter Hibbert legger kravet om en mann opp fra de døde som hadde blitt balsamert og var i en begravelsesbyrå, og Wilson i sin biografi forteller om en kvinne som førte til et møte i en kiste, slo Wigglesworth ansikt etter blir reist opp, sa at hun hadde hatt en langt bedre tid i det hinsidige. Wigglesworth hevdet å ha reist mellom tre og tjue-tre personer fra de døde.
Lesogorskij
thumb|200px|Beliggenhet for Jääski kommune i den del av Viborgs län som ble avstått til Russland i 1944. Lesogorskij (russ.: Лесогорский, finsk: Jääski, eldre svensk: Jääskis) er et tettsted i Vyborg rajon i Leningrad oblast, Russland. Tettstedet ligger ved elven Vuoksen på Det karelske nes. Navnet Lesogorskij ble tildelt i 1948. Lesogorskij hadde innbyggere i 2002.
Før 1944 var Jääski en finsk kommune i Viborgs län. Antall innbyggere i kommunen var i 1939. Gjennom grensetrekningen i 1944 ble 85 % av landarealet i Jääski avstått til Russland, herunder den viktige indistribyen Enso. Skogindustribedriften Enso-Gutzeit Oy flyttet fra Enso i forbindelse med evakueringen.
De områder av Jääski som ikke ble avstått til Russland, ble i 1948 innlemmet i kommunene Joutseno, Ruokolax og Imatra.
Hadula
Heifly (Hadula spp.) er en slekt av nattfly som tilhører underfamilien Hadeninae. Navnet heifly brukes også på noen arter som tilhører andre, nærtstående slekter. Det er en nokså artsrik slekt, med rundt 75 arter, de fleste i karrige områder som høyfjell og ørkener. Tre arter er funnet i Norge. Vanligst er kløverfly (Hadula trifolii). Svartflekkheifly (Hadula melanopa) er utbredt over hele Norge i fjellet, mens fiolett heifly (Hadula colletti) er en sjelden og lite kjent fjell-art som bare med sikkerhet er funnet i Norge og Russland.
Utseende
Middelsstore (vingespenn ca. 30 – 40 mm), kraftige nattfly, vanligvis grå eller brune på farge. Kroppen er ofte kledt med temmelig lange hår som er en tilpasning til kaldt klima. De fleste av artene er mørke på farge, forvingene har gjerne utydelige tegninger. Larven er naken, ofte grønn.
MSG (andre betydninger)
MSG er en forkortelse med ulike betydninger:
Rockport kraftverk
Rockport kraftverk er et kullkraftverk i Spencer County, delstaten Indiana i det nordlig-sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 2600 MW, fordelt på 2 blokker / turbiner. Dette er delstatens nest største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt.
Anlegget ble bygget ut i årene 1984–1989. Brenselkilden er sub-bitumenøst kull. Utslippet av CO2 i 2006 var 20,1815 mill tonn.
Arbeidet
Arbeidet var Norges første sosialistiske dagsavis, og utkom i Bergen mellom 1893 og 1949. Avisen ble opprettet av fagbevegelsen i Bergen. Den ble overtatt av Arbeiderpartiet i 1905, og var NKPs organ fra partisplittelsen i 1923.
Etableringen
Arbeidet kom ut første gang 6. desember 1893, og da som dagsavis fra første stund. Avisens typograf Max Krausz spilte en viktig rolle, og fungerte i perioder også som redaktør. Han fikk også innført et system med varebytte i stedet for lønninger.
NKPs sterke avis
Ved partisplittelsen i 1923 fulgte partiet i Bergen Norges Kommunistiske Parti, men beholdet sitt gamle navn. Arbeidet ble dermed organ for NKP i Bergen, og kommunistpartiets viktigste organ på Vestlandet. Fra 1928 fikk avisen undertittelen ''«Organ for Vestlandske distrikt, Bergens Arbeiderparti, Stavanger og Rogalands kommunistiske parti. Avdelinger av N.K.P., seksjon av Den kommunistiske Internasjonale»''.
Tidlig på 1920-tallet sto Arbeidet sterkt i Bergen, som den dominerende arbeideravisen og fagbevegelsens talerør. Da Arbeiderpartiet etter splittelsen prøvde å opprette en konkurrerende avis i byen strandet forsøket. Først i 1927 klarte AP å etablere Bergens Arbeiderblad som en konkurrent til Arbeidet.
Vinteren 1929-30 ble Arbeidet i tillegg rammet av en aksjon som stanset avisen. Typografene gikk til streik. Den utløsende faktoren var manglende - eller forsinket - lønnsutbetaling. NKP oppfattet det imidlertid som en politisk aksjon mot avisen, og mobiliserte i fagbevegelsen på Vestlandet til støtte for Arbeidet. Samorganisasjonen støttet avisen, mens typografenes forening fremmet alvorlige anklager om streikebryteri. Resultatet av denne avisstriden ble en dyp og langvarig splittelse i fagbevegelsen i byen.
På siste del av 1930-tallet var det til slutt NKPs sentrale problemer som fikk Arbeidet i kne. I Oslo klarte man nå bare å få ut partiets sentralorgan Arbeideren som ukeavis, samtidig som partiets Trondheims- og Bergens-avis kom daglig. Sett med Kominterns og NKP-ledelsens øyne var det en uholdbar situasjonen. Partiet besluttet å prioritere daglig utgivelse av Arbeideren, - på bekostning av de andre avisene. Sommeren 1937 vedtok NKP å selge partiavisenes trykkerier i Bergen og Trondheim. Utgivelsen av Arbeidet kunne bare fortsette i den grad den lot seg finansiere lokalt.
Tross dette fortsatte Arbeidet som dagsavis til september 1938 før den stanset. Etter et kort tids opphold var den dessuten tilbake, nå med to aviser per uke. Etter et nytt forsøk på å skaffe penger og et par nye uker som dagsavis stanset den igjen i desember.
31. mars året etter klarte imidlertid avisen å gjenoppta driften. Nå kom den som ukeavis, trykt på Hardanger Arbeiderblads trykkeri i Odda.
Sammen med NKPs andre aviser ble Arbeidet til slutt forbudt 15. august 1940.
Etterkrigsårene
Ved frigjøringen høstet kommunistene mye sympati for sin innsats i motstandskampen. NKP hadde en opptur, og utgivelsen av Arbeidet ble tatt opp igjen i en tid preget av fredsrus og optimisme. Den kom som dagsavis og nådde en tid hele 10-12 000 i opplag. Så sent som ved utgangen av 1947 var opplaget fortsatt om lag 7000 eksemplarer.
Kommunistenes tilbakegang på slutten av 1940-tallet fikk imidlertid også følger for Arbeidet. Snart slet avisen for å opprettholde de daglige utgivelsene. En medvirkende årsak til at avisen ble svekket var at redaktør i 1940, Johanna Bugge Olsen, ble dømt til 6 måneders betinget fengsel for landssvik fordi hun hadde trykket materiale som ble oppfattet som unasjonalt. Lignende ting sto på trykk i andre aviser uten at redaktørene her ble dømt.
Kommunistenes viktigste organ vpå Vestlandet forsvant ved inngangen til den kalde krigen, i 1949. I oktober måtte Arbeidet trappe ned til tre utgaver i uka, før den i november stanset helt. Da gikk den inn for godt, med unntak av spredte enkeltnumre utgitt av NKP i Bergen senere.
Tequixquiac
Tequixquiac er en kommune nordøst i delstaten México i Mexico, like nord for Mexico by. Kommunen har 33 907 innbyggere (2010). Arealet er på 82,05 km², og den grenser til kommunene Apaxco, Hueypoxtla og Zumpango. Kommunens administrasjonssentrum er Santiago Tequixquiac.
Knute på tråden
Knute på tråden (originaltittel: Loving Couples) er en amerikansk dramakomedie fra 1980 regissert av Jack Smight. Hovedrollene spilles av Shirley MacLaine, James Coburn, Susan Sarandon og Stephen Collins. Filmen handler om to par som bytter partnere.
Handling
Når Greg (Stephen Collins) krasjer sin nye sportsbil, kommer den kvinnelige legen Evelyn (Shirley MacLaine) ham til unnsetning, og det oppstår raskt følelser mellom dem. Evelyns mann (James Coburn) får vite om deres forhold av Gregs partner (Susan Sarandon), noe som fører til at det også oppstår et forhold mellom de to. Det hele kompliseres ytterligere når begge parene planlegger en weekend på samme sted.
Tequixquiac
Demografi
Tequixquiac hadde 33 907 innbyggere i 2010. De fire største landsbyene i kommunen er de følgende:
Emballasjeavgift
Emballasjeavgift (avgift på drikkevareemballasje) er en særavgift til statskassen.
Knute på tråden
Om filmen
Arbeiderbladets Jan Granum gav Knute på tråden en middels omtale og kalte filmen "en småfrivol forviklingspreget komedie i renons på minneverdige kvaliteter, men egnet til å utgjøre øyeblikkets underholdning". VGs anmelder gav den terningkast to.
Emballasjeavgift
Avgiften på drikkevareemballasje ble innført i 1974. Dagens avgiftssystem består av en miljøavgift og en grunnavgift. Avgiftsplikten oppstår ved produksjon og ved innførsel.
Knute på tråden
I rollene
(utvalg)
Emballasjeavgift
Grunnavgiften på engangsemballasje for drikkevarer
I 2010 er avgiftssatsen 1,02 kroner per stykk.
I 2008 var statens inntekter fra grunnavgiften på engangsemballasje 730 mill. kroner.
Miljøavgift på drikkevareemballasje
I 2008 var statens inntekter fra miljøavgiften på drikkevareemballasje 496 mill. kroner.
Belgisk toppdivisjon i fotball 2004–2005
Belgisk toppdivisjon i fotball ble opprettet i sesongen 1895-96. Det belgiske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen. De er igjen underlagt av UEFA, som setter hovedreglene for hvordan fotball organiseres i Europa.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Johan Sætre
Johan Sætre (født 5. januar 1952 i Trysil) er en tidligere skihopper. Han representerte IL Trysilgutten. Han var med på å vinne gull i laghopp i Ski-VM 1982 i Oslo. I tidsrommet 1974–1982 vant han 10 norgesmesterskap, flere enn noen annen skihopper, og ble tildelt kongepokalen tre ganger: i 1976, 1977 og 1980. Sætre deltok i to vinter-OL, i 1976 i Innsbruck og i 1980 i Lake Placid. Ved fire anledninger kom Johan Sætre blant de tre beste i hopprennet i Holmenkollen. I 1981 ble han tildelt Holmenkollmedaljen.
Johan Sætre spilte også fotball for Nybergsund IL.
Grunnkretser i Brønnøy kommune
Grunnkretser i Brønnøy kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Brønnøy kommune, Nordland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
George Gallup
George Horace Gallup (født 18. november 1901 i Jefferson, Iowa, død 26. juli 1984) var en amerikanske samfunnsforsker og meningsmåler som oppfant gallupundersøkelsen.
Gallup grunnla American Institure of Public Opinion i 1935, og i 1958 samlet han alle sine meningsmålingaktiviteter i det som ble kjent som The Gallup Organization.
Gallup døde av hjerteinfarkt i Sveits i 1984.
R. M. Schafer kraftverk
Eier er NiSource Co. Brenselkilden er (sub-)bitumenøst kull. Totale CO2-utslipp i 2006 var på 11,8507 mill. tonn.
Jostein Johansen
Jostein Johansen (født 12. oktober 1958), død 19. februar 2019 ) er en norsk musiker, gitarist og sanger fra Alta, bl.a. kjent fra flere plateutgivelser og som forfatter av Alta IFs supportersang.  Han er en låtskriver med nordnorske tekster. Hans komposisjon Shalabais (fra Jostein Johansen ble utgitt på Revolvermagasinet (Et oppgjør med virkeligheten, 1992). Hans Til en venn ble utgitt med Torgeir og Kjendisene (Uteliv, 1995) samt Åge Aleksandersen (Eldorado, 1996). Han leder bandet Mr. Swingstang, der forøvrig Sigfred «Sissen» Iversen er vokalist.
Volksverein für das katholische Deutschland
Volksverein für das katholische Deutschland var en katolsk organisasjon som ble grunnlagt den 24. oktober 1890. Grunnleggerne var Franz Brandts fra Mönchengladbach og den katolske geistlige Franz Hitze under betydelig medvirkning fra Ludwig Windthorst og Franz von Ballestrem fra Deutsche Zentrumspartei. Organisasjonen baserte seg på kristne, sosiale idéer, og hadde som formål å bekjempe sosialdemokratene ved å løse sosiale problemer fra et katolsk standpunkt.
Laksevåg kirke
Laksevåg kirke er en langkirke fra 1874–75 i Bergen kommune.
Kirken ble innviet 12. mai 1875 av biskop Peter Hersleb Birkeland og Johan Fritzner Greve. Den ligger ved sjøen i Kirkebukten på Laksevåg. Tomten var en gave fra enkefru Constance Janson som eide Damsgård hovedgård. Da kirken ble bygget, var Laksevåg en del av Askøy sogn. Først ni år senere da Laksevåg ble egen kommune, ble Laksevåg eget sogn. I 1915 ble sognet omgjort til prestegjeld. Kirken lå opprinnelig nær strandkanten, med et trappeanlegg og en vei på nordsiden. Siden er det fylt på masse i strandområdet, og trappeanlegget er borte. Laksevåg kirke har ikke kirkegård i nærheten, men deler kirkegård sammen med og ved Nygård kirke.
Bygget
Kirken er bygget som en treskipet hallkirke med tårn mot nord, og enskipet, rettavsluttet kor mot sør etter et utkast av arkitekt Peter Andreas Blix. Utkastet ble bearbeidet av arkitekt Theodor August Fromholz. Byggmester var Askild Aase. I perioden 1919 til 1935 fikk kirken flere ombygninger. Langskipet ble forlenget, og det frittstående tårnet ble bygd inn som takrytter. Tidligere hovedinngang i nord ble lukket, og bygningen fikk forhall med hovedportal og inngangsparti. Langhusgavlens større bredde ble markert av små sakristilignende sidebygninger, i 1975 forlenget sørover. Koret er etter ombyggingen polygonalt avsluttet. Sakristiet øst for koret er opprinnelig, mens det på vestsiden er fra 1885. På østsiden er også menighetshus med en fløy nordover som ble tilføyd i 1993.
Etter hvert som menigheten vokste både i geografisk utstrekning og antall medlemmer, kom det mange klager på kirkerommet som både var altfor trangt og dårlig oppvarmet om vinteren. I 1921 kunne man endelig slå opp kirkedørene for kirken i sin nåværende skikkelse, utvidet og prydet med et nytt, nybarokt kobberspir med værhane, en gave fra Laxevaag Maskin- og Jernskibsbyggeris arbeidere. Disse hadde banket til kobberet i ledige stunder. Lysestakene på alteret var en gave fra skipsverftets arbeidere, og kirkens første orgel var en gave fra en kvinneforening. Laksevåg kirke har dannet ramme også for katolske som for protestantiske gudstjenester for tysk militær under andre verdenskrig.. Mat ble delt ut til trengende herfra, og Danskehjelpen hadde matlager her. Flere allierte angrep på Laksevåg høsten 1944 forårsaket store skader på kirkebygget, mens inventaret ble lagret trygt i Strandebarm. Frem til frigjøringen i mai 1945 lånte menigheten St. Markus kirke i stedet. Etter krigen var det mye å ta fatt på, ikke minst hadde kirkeklokken sprukket. En anonym giver betalte for ny kirkeklokke, og verftsarbeiderne sørget for å henge den opp. En gang var den nå hundre år gamle kirken en hjørnestein i et travelt industrisamfunn, f.eks. var det sognepresten Georg Fredrik Tybring som tok initiativ til lokal speidergruppe for jenter. I dag er industrien forsvunnet, men Laksevåg kirke står der som før.
Tårnet
Kirketårnet var først frittstående del med inngang til kirken. Originalt hadde tårnet to vinduer i øst og vest og et noe mindre vindu mot nord i mellometasjen over kirkens hovedinngang. Tårnhetten hadde form av en inntrukket, spiss åttekantet pyramide med fire små fremstikkende arker over en firesidet nedre del. Etter ombygging og utvidelse av kirken på starten av 1900-tallet ble tårnet omsluttet av kirkebygget, slik at det gir inntrykk av å være en takrytter. Forlengelsen av kirken ga en en bred forhall med hovedportal og inngangsparti i gatenivå foran den gamle tårnfronten og en femtrinns trapp på hver side av dette partiet opp til et hellelagt gangområde utenfor nye innganger til den eldre tårnfoten. På hver side av tårnfoten ble det anlagt flankerende rom med trapper som fører opp til tårnets annenetasje og til orgelgalleriet. På loftet i tårnet står to vinduer med glassmalerier som fremstiller henholdsvis engel og ørn. Tårnets annenetasje har et vindu med englehode.
Tårnet har kobberspir på kuleformet hjelm. Spiret er hovedsakelig laget i kobber, men er belagt med bladgull. Værhanen kom på plass etter en omfattende ombygging i 1921, som en gave fra Laxevaag Maskin & Jernskibsbyggeri.
Kirkespiret til Laksevåg kirke ble ødelagt under en storm våren 2015. Også under et uvær 30. januar 2022 knakk kirkespiret som følge av sterk vind, og slik at spiret og værhanen ble hengende ned fra kirketårnet.
Interiør
Interiøret er gjennomført i nybarokk stil, og treets materialstruktur er fremhevet. Det er orgelgalleri innenfor inngangen i nord. I sør åpner koret seg mot skipet i sin fulle bredde. Korgulvet er et lite trinn høyere enn skipets gulv. På korbjelken er en kalvariegruppe. Prekestolen står i korbuens venstrekant, og like ved siden av står en lesepult. Døpefonten er fra 1875.
Tjølling (kommune)
Tjølling (norrønt: Tjodalyng eller Þjóðalyng, tolket som «folke-lyngheien», der man tenkte seg at folk samlet seg ) er en tidligere kommune i Vestfold. Den 1. januar 1988 ble Tjølling kommune slått sammen med kommunene Brunlanes, Hedrum, Larvik og Stavern til én storkommune, dagens Larvik kommune. Tjølling hadde på det tidspunktet 7 878 innbyggere og et areal på 70km².
Laksevåg kirke
Dekor
Kirken har ikke altertavle, men tre vinduer i koret har glassmalerier av Per Vigeland og fungerer som blikkfang. Motivet i midtvinduet viser Kristi gjenkomst. Også skipets vinduer har glassmalerier. Disse er usignert, men skal være laget av Bernhard Greve. Skulpturen over kirkedøra er laget av treskjæreren Odd Ystanes (1885–1968), som gikk i lære hos Lars Kinsarvik. Korsfestelsesgruppen som står på en trabasbjelke over koråpningen er umalt tre, skåret av Jacob Helle. Søylerader gjør kirkerommet treskipet, og på sideskipenes sørvegger er malerier. Bildet i øst er malt av Bjørn Tvedt i 1975 og viser Jesu inntog i Jerusalem på palmesøndag. Bildet i vest er malt av Karl Uchermann og viser nedtagelsen fra korset. Dette ble opprinnelig brukt som alterbilde. Korets langvegger har bilder og dekorasjoner malt av Per Vigeland.
Liste over rollefigurer i TV-serien Frustrerte fruer
Dette er en liste over skuespillere som medvirker i den amerikanske TV-serien Frustrerte fruer.
Tjølling (kommune)
Tjøllingvollen er ei nåværende bygd og et tettsted som var kommunesenteret i daværende Tjølling kommune.
Guaymas
Guaymas er en havneby i den meksikanske delstaten Sonora. Byen befinner seg omtrent 117 kilometer syd for delstatens hovedstad, Hermosillo og nord for Ciudad Obregón. Guyamas er administrativt senter for kommunen Heroica Guaymas de Zaragoza. Folketellinger fra 2005 viser et innbyggertall på 101 507 i byen.
Tjølling (kommune)
Geografi, demografi og annet
Tjølling omfatter det 69,5 km² store området mellom Numedalslågen og Sandefjordsfjorden, sør for E18.
Liste over rollefigurer i TV-serien Frustrerte fruer
Hovedroller
Listen er sortert ut fra rekkefølgen skuespillerne er kreditert i serien. Den sesongen der en skuespiller har vært en del av hovedrollebesetningen er markert med svart, selv om skuespilleren ikke nødvendigvis opptrer i hver episode denne sesongen. Når en skuespiller har hatt gjesterolle i andre sesonger er dette markert med grått, med antall episoder notert. Merk at den siste sesongen, sesong 8 fremdeles ikke er ferdig innspilt.
Tjølling (kommune)
Geografi, demografi og annet
I Tjølling er det en del jordbruk, og industri i form av en rekke store steinbrudd (larvikitt). Det største bruddet er Klåstad som utvinner larvikitt-typen Mørk Labrador.
Tjølling har en lang kystlinje med mange fine badestrender og viker. Tjølling er også kjent som et populært hytteområde. De mest kjente uthavnene er Ula og Kjerringvik. Viksfjord, en idyllisk sidefjord til Larviksfjorden, ligger i Tjølling.
Liste over rollefigurer i TV-serien Frustrerte fruer
Gjentakende gjesteroller i serien
Merknader:
Tjølling (kommune)
Geografi, demografi og annet
I dag er vikingtidens handelsplass Kaupang ved Viksfjord, også omtalt som kaupangen i Skiringssal, det kanskje mest kjente stedet i denne delen av Larvik kommune. Kaupang regnes som Norges første by, omtalt av Ottar fra Hålogaland da han besøkte Alfred den stores hoff rundt 890.
Innbyggertall
Historiske tall viser at Tjøllings befolkning økte fra 1800-tallets begynnelse fram til kommunesammenslåingen.
Tjøllingvollen
Tjøllings administrative og religiøse sentrum har vært beliggende her siden hedensk tid.
Det er fine idretts- og turmuligheter i området rundt Løveskogen.
I 1960- og 1970-årene ble boligområdet Vollen utbygd. Også de seneste årene har det vært stor byggeaktivitet i området.
Skole og idrett
Tjodalyng skole er en barne- og ungdomsskole som ligger på Tjøllingvollen.
Tjølling IF ble stiftet i 1888, og holder til på Løveskogen Idrettspark.
Tjøllingsangen
«Tjøllingsangen» er skrevet av Georg A. Berntsen i 1953 og er tilegnet Tjølling Historielag. Den går på den kjente melodien til losjesangen «Holder skansen».
Petersburg kraftverk
Petersburg kraftverk er et kullkraftverk i Pike County, delstaten Indiana i det nordlig-sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1873 MW. Dette er delstatens fjerde største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Operatør og eier er AES Corporation.
Brenselkilden er sub-bitumenøst kull. Utslippet av karbondioksid i 2006 var 12,8266 mill tonn.
Naram-Sin
Naram-Sin (regjerte ca. 2261 – 2224 f.Kr.) var sønnesønn og den tredje etterfølgeren til kong Sargon av Akkad og i hans tid nådde Det akkadiske imperium sitt høydepunkt.
Han var den første av kongene i Akkad som så på seg selv som guddommelig, og den første som ble kalt konge over de fire verdenshjørner. Han kontrollerte områder i Den persiske bukt og erobret land nord til Taurusfjellene. Han gjorde i stand administrative sentere i Nagar (Tel Brak) og Ninive.
Det fortelles at fordi han plyndret Enlils tempel i Nippur, ble gudene rasende. Derfor ble landet straffet med at guterne kom nordfra og laget vanskeligheter for akkaderne.
Vincent Gardenia
Vincent Gardenia (født 7. januar 1920 i Napoli i Italia, død 9. desember 1992 i Philadelphia i Pennsylvania i USA) var en italiensk-amerikansk skuespiller i teater, TV og i filmer.
Gardenia emigrerte fra Italia til USA i en alder av 2 år, og han levde mesteparten av sitt liv i Brooklyn i New York. Gardenia begynte som skuespiller på teater i en alder av 28 år, og han debuterte på Broadway i 1956. Han beskrev sin rolle i filmen Små, små mord som et «vendepunkt».
Han ble nominert til Oscar for beste mannlige birolle for rolletolkningen i Forhekset av månen (1987).
Liv Reidun Grimstvedt
Liv Reidun Grimstvedt (født 1961) er en norsk biolog. Hun var rektor ved Høgskolen Stord/Haugesund (HSH) fra 1. august 2011 til skolen ble fusjonert med Høgskolen i Bergen og Høgskulen i Sogn og Fjordane med virkning fra 1. januar 2017.
Vincent Gardenia
Gardenia døde av et hjerteinfarkt i Philadelphia i 1992. Han er gravlagt på Saint Charles Cemetery i Farmingdale på Long Island. En del av 16th Avenue i Bensonhurst i Brooklyn i New York, der han hadde bodd frem til sin død, ble navngitt til minne om ham.
Liv Reidun Grimstvedt
Grimstvedt var tidligere studiesjef og så dekan ved Avdeling for lærarutdanning og kulturfag samme sted. Hun ble valgt med 62,5 % av stemmene. I 2015 ble hun valgt til nestleder i Universitets- og høgskolerådet.
Grimstvedt tok hovedfag i mikrobiologi fra Universitetet i Bergen i 1986.
Grimstvedt mottok i 2017 ærestegnet «De fykende måker», som er Haugesund by sin hedersbevisning, sammen med biskop Erling Pettersen.
Nepali
{{legend|#660000|Bhothe, Sherpa, Thakali}} {{legend|green|Gurung}} {{legend|#ff6600|Kirat}} {{legend|red|Newar}} {{legend|#ffcc33|Nepali}} {{legend|#333366|Tamang}}]] Nepali (नेपाली; også kjent som gurkhali, det vil si språket fra Gorkha) er et språk i den indoariske språkgruppa. Det er offisielt nasjonalspråk i Nepal, det er et av de 22 offisielle språkene i India, offisielt språk i delstaten Sikkim og brukes også andre steder i landet. I tillegg snakkes det også i Bhutan og deler av Burma (Myanmar).
Andre navn, som blir brukt i Nepal, på språket er:
khas (eller khas kura, kaskura), Parbatiya (fjellenes språk, identifisert med parbatiya-befolkningen i Nepal), og i Bhutan Lhotshammikha''.
Historisk ble språket først kalt khas, etter khas-befolkningen i den vestlige delen av Nepal. Formen nepali kom først i bruk da staten skiftet navn fra Gorkha til Nepal i 1930.
Nepali skrives med skriftsystemet devanagari, som det har felles med blant annet sanskrit og hindi.
Antall brukere
Tallet på brukere varierer avhengig av kilden. Det er ikke så rart, ettersom språkpolitikk spiller en rolle.
Nettstedet Ethnologue summerer opp noe over 17 millioner brukere i hele verden – av det 11 millioner i Nepal (ut fra folketellingen i 2001)
I åsdistriktene i Nepal (se artikkel Nepals geografi) snakkes nepali særlig i den vestlige delen av landet, og er dessuten det vanligste språket brukt i kommunikasjon mellom andre språkgrupper. I Katmandudalen, der det historisk dominerende språket er nepal bhasa (newari), brukes nepali både av statsadministrasjonen og som dagligspråk, av stadig større deler av befolkningen.
I Bhutan er den delen av befolkninga som bruker nepali (også kjent som Lhotshampa) anslått til kanskje 40%, mens noen hevder at andelen kan være opp til 50%). Dette skulle gi rundt 1 million nepalibrukere.
I India finnes befolkninger som bruker nepali særlig i den tidligere sjølstendige staten Sikkim, som nå er Indias minste delstat, og i Darjeelingdistriktet i staten Vest-Bengal. Dette gir anslagsvis 300 000 nepali-talende i Sikkim, og et noe større antall i Darjeeling.
Det finnes også mange millioner med nepalsk statsborgerskap i India. Mange, men ikke alle, har nepali som morsmål.
Ut fra Ethnologues tall og med den kraftige befolkningsveksten i Nepal, kan 20 millioner med nepali som morsmål være et litt høyt, men ikke urimelig anslag i 2006. Med sekundærbrukere kan det kanskje komme opp i over 30 millioner, men det er ganske høyt.
Khas-rikets språk
Khas (i dag nepali) ser ut til å ha vært statsspråk i Khas-riket (hovedstad Jumla, som lå i det vestlige Nepal og naboliggende områder i dagens India og Tibet fra 1000-tallet til 1300-tallet.
I disse områdene snakker fortsatt et stort flertall nepali (eller khas), med det forbeholdet at noen av dem bruker dialekter som ligger så langt fra moderne standard-nepali at noen språkforskere betrakter dem som et eller flere andre språk, blant annet jumli, som snakkes av opp mot en million mennesker i området rundt Jumla.
Fyrsteslekter fra de vestlige åsene tok khas med som hoff- og administrasjonsspråk da de erobret makta i østligere småstater i ås-distriktene i Nepal, der lokalbefolkningen snakket tibeto-burmesiske språk, senere i løpet av middelalderen.
Gorkhas og Shah-dynastiets språk
Språket spredde seg under kong Prithvi Narayan Shah av den lille fjellstaten Gorkha på andre halvdel av 1700-tallet. Gjennom erobringer skapte han den moderne staten Nepal. Staten hadde helt til 1930 navnet Gorkha, og språket het gorkhali eller Gorkhas språk.
Den herskende eliten i Nepal har helt siden Prithvi Narayans tid drevet nasjonsbygging, konsentrert rundt politiske, kulturelle og religiøse verdier fra Shah-dynastiets hjemstat i fjellene: Kongehuset, hinduismen (i Gorkhas spesielle nasjonale utgave) og språket (gorkhali, nepali eller parbatiya etter et vanlig navn på den nepali-talende hindubefolkningen i ås-distriktene).
Spredningen og institusjonaliseringen av hinduismen innenfor den nye staten bidro også til å spre Gorkhas språk. Nepali-talende parbatiya-folk fra de høye brahmin- (nepali bahun) og chhetri-kastene, de to høyeste kastene innenfor den nepalske hinduismen, spredte seg også til de områdene av landet der språket ikke tidligere ble brukt. Også folk fra andre nasjonale grupper som var alliert med Shah-kongene og gikk over til hinduismen, gikk over til å snakke Gorkhas språk.
Nepals statsspråk nepali
Omdøpingen til Nepal – et navn som tidligere ble brukt på Nepal-dalen eller Katmandudalen – var et ledd i dette nasjonsbyggende prosjektet, og tok sikte på å identifisere staten, nasjonen og språket med dette presisjefylte senteret i landet, der både makten og de eldste røttene til en høykultur fantes.
Med den langsomme innføringen av skolegang og alfabetisering på 1900-tallet økte innsatsen for å spre språket som nå ble kjent som nepali gjennom skoler og massemedia, og få andre språkgrupper til å gå over til å snakke nepali. Sanskritiseringen av nepali skjøt også fart – det vil si bevegelsen for å knytte nepali nærmere til det hellige hindu-språket sanskrit ved å ta inn sanskrit-ord i nepali og få inn opplæring i sanskrit i skolen.
Dette har bidratt til at nepali, uten sammenlikning, er Nepals mest brukte språk.
Nepalis konkurrenter
Nepali konkurrerer på tre fronter:
Hindi-talende oppfattes, av parbatiya-eliten i Katmandu, tradisjonelt som unasjonale og pro-indiske (folk fra Tarai har blant annet vært nesten helt utelukka fra hæren), og er blitt marginalisert i statsadministrasjonen og politikken. De fleste hindi-talende er hinduer, men historisk sett varierer deres hinduisme fra den som ble praktisert i Gorkha.
Samtidig er Tarai Nepals raskest voksende region når det gjelder befolkning, økonomi, industri og jordbruk. Om lag halve befolkningen bor der, og de fleste større byene utenom Katmandudalen ligger i Tarai. Dette er sterke faktorer for spredning av hindi i Nepal, til og med på bekostning av nepali.
Men det fins fortsatt store distrikter og byer som bare snakker newari, slik som Bhaktapur, Kirtipur og bykjerna i Patan, og newari-er som holder på dalens tradisjonelle buddhisme holder også stort sett på newari. Newari bevarer også en sterk skriftlig tradisjon. I de to store demokratiopprørene Jana Andolan 1990 og Jana Andolan 2006 har de kompakte og godt organiserte newari-talende distriktene spilt en viktig rolle i kampen mot Shah-kongenes diktatur.
Sino-tibetanske språk dominerer i ås-distriktene i øst, som er de områdene som er mest utviklet ved sida av Katmandudalen og Tarai. Nepali har også andre lokale konkurrenter i Himalaya og Tarai, til og med i de sentrale og østlige ås-distriktene der språket tradisjonelt dominerer. Dette spiller også en viktig politisk rolle:
Maoist-opprøret startet i 1996 i distriktet Rolpa i Midtvestregionen, et område dominert av magar-nasjonaliteten, som snakker et eget språk, ikke er tradisjonelle hinduer og ikke har det hinduiske kastevesenet. Også i tidligere opprør har ikke-nepalitalende og ikke-hinduiske minoriteter gått i spissen.
Disse språkene har ikke samme kulturelle prestisje som hindi og newari, og mangler ofte en sterk skrifttradisjon. Men både analfabetismen, mangelen på skolegang og religiøse tradisjoner som står i motsetning til hinduismen og kastevesenet, hindrer den effektive spredningen av nepali, særlig som førstespråk.
Språkkamp i Nepal
Etter at Shah-kongedømmet vant tilbake politisk makt i 1951 begynte bevegelser for de nasjonale minoritetene å oppstå. Samtidig var Shah-kongene fiendtlige til andre språk enn nepali, som også ble knyttet til andre religioner og/eller nasjonaliteter som ble oppfattet som upålitelige mot Shah/Gorkha-statens interesser. Den politiske målsettingen at alle i Nepal skal snakke nepali ble reist på 1950-tallet.
Særlig i periodene med diktatur forsøkte Shah-kongene å undertrykke nepalis konkurrenter med juridiske midler. Under Panchayat-systemet ble skoler med hindi som undervisningsspråk, som hadde sterk støtte i Tarai, forbudt. Radiosendinger på newari og alle andre språk enn nepali ble også forbudt.
Men også under de mer demokratiske periodene har regjeringene og parlamentet, som regel dominert av nepali-talende menn fra høykastene i ås-distriktene, vist liten entusiasme for minoritetsspråkene.
Demokratirevolusjoner og minoritetsspråk
Etter Jana Andolan 1990 fikk minoritetsspråk en viss offisiell status, og det ble tillatt å drive skoler som underviste på andre språk enn nepali. Men parlamentet satte ikke av penger til slike skoler. Derimot fortsatte statsfinansieringen av skoleundervisningen i det døde språket sanskrit, et krav fra de mest reaksjonære hinduistene. Under regjeringen til det store moderate kommunistpartiet UML i 1994 startet den statlige radioen tilogmed nyhetssendinger på sanskrit.
Den fortsatte støtten til dette hellige hinduiske språket vakte protester blant sekularister og nasjonale og religiøse minoriteter.
Under maoistopprøret som startet i 1996 har NKP (Maobadi forbudt undervisning i sanskrit i skolene i de områdene opprørerne styrer. Partiet har også lovet de viktigste nasjonale minoritetene selvstyrte områder, og egen representasjon i nasjonalforsamlingen for å bryte dominansen fra Katmandu og den nepali-talende parbatiyaeliten.
Etter seieren i Jana Andolan 2006 vil det vise seg om forhandlingene om et nytt politisk system, og grunnloven som ifølge planen skal nyskrives, i praksis vil føre til økte rettigheter for andre språk enn nepali.
Sikkim
En politisk bevegelse fra et nepali-talende flertall var avgjørende for å få innlemma den tidligere sjølstendige kongedømmet Sikkim i India.
Store deler av Sikkim blei erobra av det nepalske kongedømmet (da kalt Gorkha) fra seint på 1700-tallet til tidlig på 1800-tallet. Da allierte Sikkim seg med engelske interesser i krigen mot Nepal i 1814 til 1816. Kongedømmet fikk igjen mye av landet som Nepal hadde tatt, men kongedømmet kom til gjengjeld under britisk, og seinere indisk innflytelse.
Kuklumpen
Kuklumpen (sørsamisk: Guvsehke) er et fjell helt vest i Børgefjell nasjonalpark i Grane kommune i Nordland fylke. Det har en høyde på 1 194 meter over havet. 3,5 kilometer vest for Kuklumpen ligger Tomasvatnet (336 moh.), som igjen ligger 5 kilometer øst for grenda Majavatn.
Nepali
Sikkim
I 1975 fikk dette flertall i ei kontroversiell folkeavstemning. (Ifølge det offisielle resultatet stemte 97,5% ja, og det blei påstått at resultatet skyldtes indisk innblanding.)
Kort tid etter blei Sikkim Indias minste delstat. Nepali blei offisielt språk i staten og dermed også et av Indias 22 offisielle språk.
Sikkims innlemmelse i India førte til protester i nabolanda, som oppfatta det som ei erobring. I Nepal, der et flertall ser India som arvefienden, var det store protestdemonstrasjoner. Nasjonalistiske politikere angrep også befolkninga i Tarai, som de påsto kunne bli femtekolonnister for ei tilslutning til India.
Vest-Bengal
I Darjeeling distrikt i den indiske delstaten Vest-Bengal er nepalitalende i flertall.
Distriktet var i en kort periode del av kongedømmet Nepal (da kalt Gorkha) før Nepal tapte krigen mot Det britiske ostindiske kompani i 1814 til 1816. Seinere fortsatte nepalere å vandre inn til distriktet som arbeidere på de store teplantasjene.
Også utvandrere fra Nepal som hjemme snakka tibeto-burmesiske språk kom i det nye landet til å gå over til å bruke nepali som språk, fordi det dominerte utvandrergruppa som helhet. Utvandringa til India, Sikkim og Bhutan førte derfor også til at antallet som snakka nepali økte kraftig.
De kulturelle bånda til Nepal er sterke. Byen Darjeeling har bl.a. vært et viktig senter for litteratur på nepali.
Darjeeling distrikt blei på 1900-tallet et sentrum for den politiske kampen for nepalsk identitet i India. Organisasjoner som kjempa for det brukte som regel betegnelsen gorkha, både fordi dette var navnet på nasjonaliteten på den tida da bevegelsen i India starta, og seinere for å markere at de ikke var nepalske, men indiske statsborgere.
I det sjølstendige India blei nepali offisielt språk i Darjeeling og områder i nærheten ved vedtak i 1961 og 1977. Men aktivister hevda at disse vedtaka ikke fungerte. Dette førte til et folkeopprør som stilte kravet om en egen delstat – Gorkhaland – fra 1986 til 1988. Krigen blei avslutta etter forhandlinger. Det blei danna et autonomt distrikt innafor Vest-Bengal som bl.a. styrer undervisning og kultur. Mer om denne bevegelsen, se hovedartikkel Gorkhaland.
Akhil Bharatiya Gorkha League er et politisk parti for den nepalitalende minoriteten i delstaten.
Vest for Nepal, Uttarakhand
Den delen av India som nå er staten Uttarakhand er både geografisk og kulturelt nokså lik de vestligste distriktene i Nepal. Her fins fra gammalt av khas-talende befolkning, og staten Gorkha (dagens Nepal) beherska også dette området og områder rundt i om lag 20 år før det tapte dem i krigen mot det engelske Østindiske Kompani i 1815 til 1816.
Det fins fortsatt nepali-talende befolkningsgrupper i Uttarakhand. Det er ikke kjent at de har skapt betydelige bevegelser eller spilt ei viktig politisk rolle, som befolkningene øst for Nepal.
I Bhutan
Kongedømmet Nepal (da under navnet Gorkha) ekspanderte østover i retning Bhutan fram til tapet i krigen mot Det britiske ostindiske kompaniet i 1816.
Seinere har nepali-talende bønder og arbeidere vandret inn i Bhutan, særlig i det tropiske lavlandet som grenser mot India, som en del av den store utvandringa østover fra Nepal. Noen hevder at de utgjør 30 til 40% av folketallet. Folketellinga i 1985 kom til at de var 45%. Noen hevder at de nå er i flertall. (Se også artikkelen Nepalere i Bhutan.)
Denne befolkninga, på dzongkha kalt lhotshampa (eller lhotsampa, et ord som betyr folk sørfra) reknes av regjeringa som en trussel mot landets kultur og religion.
Frykten for lhotshampa økte etter at India innlemma Sikkim. Sikkim var også et autoritært, føydalt monarki med støtte i aristokratiet i en nasjonalitet innvandra fra Tibet. Indias anneksjon skjedde gjennom støtte av ei lokal bevegelse for demokrati, støtta av en nepali-talende majoritet i sør.
I Bhutan er politiske partier forbudt. Alle de fire illegale politiske partiene som er kjent, bygger på nasjonale minoriteter, særlig på etniske nepalere. (Se også artikkelen Bhutans politiske system.)
I 1958 fikk de rett til statsborgerskap og til å få jobbe i statsadministrasjonen. Men på 1980-tallet blei nasjonalitetsreglene innsnevra slik at mange etniske nepalere mista statsborgerskapet. Bruk av nepali i skolen blei forbudt.
Dette førte til omfattende protester.
Amnesty International og andre organisasjoner beskylder regjeringa for brudd på menneskerettighetene, spesielt i forhold til nepalere. (Pekere til deres materiale fins i Nepalere i Bhutan.)
Undertrykkelsen har skapt et stort flyktningproblem. FN har fra tidlig på 1990-tallet drevet flyktningleirer i Nepal og Indias delstat Sikkim.
Nepal har tatt imot over 100 000 flyktninger i Nepal, som lever under elendige forhold i 7 leirer øst i landet. Forhandlinger om rehabilitering har ikke ført fram, fordi regjeringa i Bhutan avviser at de har statsborgerskap. Den offisielle forklaringa er at de var illegale innvandrere, eller at de har forlatt Bhutan frivillig, og dermed har gitt opp statsborgerskapet sitt, eller «kriminelle» (d.v.s. har stilt politiske krav og deltatt i protester).
Språkhistorie
For om lag 500 år sida vandra grupper av khas-folk vestover, og slo seg bl.a. ned i det lille fyrstedømmet Gorkha.
I middelalderen vandra også hinduer fra India inn i områder der khas-folk bodde, omvendte noen av dem til hinduismen og innførte det hinduistiske kastesystemet (som forandra seg en god del i Nepal). Dette gjaldt bl.a. den gruppa som tok over makta i Gorkha.
Kong Prithvi Narayan Shahs erobring av Katmandudalen og store deler av det moderne Nepal på andre halvdel av 1700-tallet, bidro til å spre nepali enda lengre mot øst.
En moderne litteratur oppsto såvidt på slutten av 1800-tallet. Både litteraturen og litteraturspråket utvikla seg kraftig utover 1900-tallet.
Nepali er påvirka av sino-tibetanske språk, særlig av newari, som var det dominierende kulturspråket i Kathmandudalen da Shah-kongene kom.
Moderne skriftlig nepali innheholder også mange lånord fra sanskrit.
Engelske ord er blitt tatt inn i moderne nepali, ofte ved at de skrives ned lydrett og omformes. Eksempel: Nepal Kamyunishta Parti (Nepals Kommunistiske Parti).
Eksempel
Her er noen vanlige fraser på nepalsk:
Ingunn Brechan
Hun ble norsk juniormester på skøyter i Holmestrand 1971 for Trondhjems Skøiteklub, i sesongen 1973/74 deltok hun også i junior-VM på skøyter i italienske Cortina d'Ampezzo og ble der nr. 9.
Brechan tok kongepokal i roing singlesculler i 1976 for Trondhjems Roklub. I 1976 deltok hun i OL i Montréal og tok 4.-plass i dobbeltsculler sammen med Solfrid Johansen.
Combine
Combine er fiktive romvesener og modifiserte mennesker fra Valve Corporations førstepersonsskytespill Half-Life 2.
Bakgrunn
I spillet Half-Life 2 har Combine kommet til vårt univers gjennom en portal fra deres rike. Combine brukte portalstormen som følget Nihilanths (Half-Life 1) død til å komme videre til menneskehetens univers. Denne invasjonen kalles Seven Hour War og var en krig så overvelmende på forsvar og militære styrker på vår planet at de ble slått av Combine på sju timer.
Combine ledes av Advisors, en underrase av Combine som har sterke telepatiske krefter. Combine har sørget for at det bare finnes noen få steder igjen på jorden hvor man kan overleve, deriblant City 17, hvor mye av handlingen i Half-Life 2 foregår. I store deler av spillet hersker Combine totalt over verdens gjenværende steder, med Dr. Wallace Breen som en administrator for Combine-styrker på jorda (Overwatch), kontrollert av Advisors.
Humanoide Combine
Alle de forskjellige typene humanoide Combine i Half-Life 2 og oppfølgerne utgjør Combine Overwatch. Humanoide Combine er modifiserte mennesker som har gjennomgått hjernevask og forskjellige operasjoner for å bli mer effektive i kamp, med unntak av Civil Protection.
Civil Protection er vanlige mennesker som frivillig har godtatt å bli medlem av Combine Overwatch i bytte mot grunnleggende livsnødvendigheter som vann, mat og tak over hodet. Civil Protection fungerer som et slags politi i de gjenværende stedene på jorden, hvor de får oppgaver som å lede avhøringer, inspeksjoner, torturering og mord. Den karakteristiske, hvite masken og den harske, metalliske stemmen som kommer fra en vocoder innebygget i drakten, er for å skape frykt og hindre i at sivile gjør opprør. Civil Protection er gjerne utstyrt med en såkalt stunstick, en slags batong, og de har ofte 9mm pistol og av og til MP7-maskingevær.
Combine Soldier er modifiserte mennesker som er en del av militæret til Combine. Combine Soldiers er spesielt laget for kamp, og er utstyrt med en grå bekledning bedre enn Civil Protections bekledning. MP7-maskingevær, 9mm-pistolen og SPAS-12 Shotgun er blant arsenalet til Soldier, i tillegg til granater. Combine Soldier blir en vanlig motstander et stykke uti spillet. Det finnes også en alternativ versjon av Combine Soldier funnet i eks-fengslet Nova Prospekt. Disse bærer en blå drakt og er noe bedre enn de originale Soldiers.
Combine Elite er en forbedret versjon av Combine Soldier med egen hvit drakt og maske med et rødt øye. Combine Elite mottar viktige oppgaver, og er til og med sett som Dr. Breens personlige livvakter. De er ofte utstyrt med Pulse Rifle, inkludert energikuler som skytes ut av et løp på rifla. Denne typen Combine møtes først på mot slutten av spillet.
Stalker er modifiserte mennesker som brukes til å utføre mindre krevende oppgaver inne i Citadel, gjerne med tilknytning til intelligens heller enn kampferdigheter. De bærer ingen form for rustning og går med en slags form for krykker ytterst på bena.
Combine Synth
Combine Synth er de livsformene som ankom vårt univers gjennom en portal. Mens de humanoide Combine er modifiserte mennesker, er Combine Synth trolig Combines egne arter.
Combine Advisor er trolig den herskende rasen i Combine-riket. Man ser dem kun på skjermer i Half-Life 2, men dukker opp flere ganger i Half Life 2: Episode 1 og 2. Advisors er på størrelse med nesehorn, og er formet omtrent som klumper. De har ingen lemmer eller øyne, men noe lignende et mekanisk øye på den venstre siden av hodet. Til tross for de fysiske manglene, har Advisors trolig oppnådd en høy mental utvikling og evne til å bruke telepati. Hver gang en Advisor er i nærheten i spillene, opplever man synssvikt, balansesvikt og hodesmerter. Det er også trolig at de bruker telepati til å bevege seg, da de flyr fritt rundt uten noen form for vinger. Combine Advisors føder på mennesker ved å stikke en tentakkelaktig tunge ut av munnen og inn i bakhodet på tilfeldige ofre, sett i Episode 2.
Combine Dropship er hummerlignende vesener som brukes til lufttransport av Combine-styrker. De er aldri direkte fiendtlige gjennom spillene. Man får muligheten til å skyte ned ett med Air Boat i kapittelet Water Hazard, men ellers kommer de og drar for fort til at man rekker å skade dem ordentlig.
Combine Gunship er hovedluftstyrkene til Combine. Noe mindre enn Dropships, er de utstyrt med en kanon som skyter dødelige skudd, og tar kun skade av tyngre våpen som RPG Launcher. De kan bli sett fly ut av enorme vinduer på Citadel mot slutten av Half-Life 2.
Hunter er en type Combine spesielt utviklet for terreng og villmark, og er derfor en regelmessig fiende i Half-Life 2: Episode 2 hvor handlingen foregår i skogen White Forest. En hunter består av en kjerne med to blått lysende hull over hverandre, som trolig fungerer som øyne. Fra denne kjernen strekker det seg tre lange bein, som gir Hunteren evne til å bevege seg spesielt fort. De opererer ofte i grupper og bruker et innebygget våpen som skyter blå piler som fester seg til materiale, for så å eksplodere og skade alt i nærheten.
Strider er Combine Synths høye som hus, tilpasset urbane miljøer. Kroppen deres består av en kjerne som det strekker seg tre lange bein fra. Denne kjernen forblir høyt over bakken, og er utstyrt med en dødelig kanon. På grunn av Stridernes størrelse er de immune mot alle de vanlige våpene i arsenalet til Gordon Freeman, kun RPG-kanonen fungerer. I Episode 2 er det også mulig å eliminere Striderne ved hjelp av Gravity Gun og Magnuson's Device.