cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
James E. Ferguson
Texanerne kalte guvernørsparet «Ma» og «Pa» Ferguson; James E. Ferguson var også kjent som «Farmer Jim».
Bakgrunn
Tolv år gammrl kom Ferguson til den forberedende skolen Salado College, men ble relegert på grunn av ulydighet. I sekstenårsalderen dro han fra Texas for et omstreifende liv og prøvde flere forskjellige jobber, blant annet på en ranch. Etter hjemkomsten til Texas studerte han jus i Bell County.
Den 31. desember 1899 giftet han seg med Miriam A. Wallace. I 1903 ble han byens aktor i Belton. Deretter gjorde han karriere i bankbransjen.
Guvernør
Demokraten Ferguson vant guvernørsvalget i Texas i 1914 og ble gjenvalgt to år etter. Han profilerte seg som en motstander av alkoholforbud. Som guvernør kom han i konflikt med University of Texas. Da han ikke fikk visse universitetslærere avsatt fra sine embeder, utnyttet han sin vetorett for å forhindre finansieringen av University of Texas. Delstatens senat avsatte ham den 25. august 1917, og viseguvernør William P. Hobby tiltrådte guvernørsembedet. Ferguson ble ikke bare avsatt; han ble forbudt å stille til valg som gjaldt embeder i delstaten Texas.
Presidentkandidat, senatskandidat
James Ferguson forlot det demokratiske parti i samband med sin kampanje i presidentvalget i USA i 1920. I presidentvalget fikk han sitt navn på stemmeseddelen bare i Texas, der han fikk 9,86 % av stemmene (det innebar 0,18 % i hele USA). Takket være sin prestasjon i Texas kom han på sjette plats i presidentvalget.
Ferguson gikk så tilbake til demokratene og forsøkte i 1922 å vinne partiets nominering til USAs senat. Earle Bradford Mayfield, en talsmann for alkoholforbud som Fergusons tilhengere kalte «Ku Klux Klan-kandidaten», beseiret Ferguson i primærvalgets andre omgang.
First gentleman
James Ferguson støttet hustruen Miriam i guvernørsvalget i 1924. Valget gjaldt et delstatlig embete som «Pa» Ferguson derfor ikke fikk kandidere for. En annen kvinnelig kandidat, Nellie Tayloe Ross, vant samtidig guvernørsvalget i Wyoming i 1924. Da «Ma» Ferguson tiltrådte guvernørsembetet den 20. januar 1925 hadde Ross rukket å bli den første kvinnelige guvernøren i USAs historie femten dager tidligere. «Pa» Ferguson derimot rakk å bli først med å være en mann som var gift med en sittende guvernør (en første First Gentleman i USAs historie) i og med at Ross var enke.
«Ma» Ferguson tapte guvernørsvalget i 1926. «Pa» Ferguson var så kampanjesjef for sin hustru i den mislykkede kampanjen i 1930 innen «Ma» Ferguson lyktes med sitt comeback i guvernørsvalget i 1932.
«Pa» Ferguson døde 1944 og ble gravlagt på Texas State Cemetery i Austin.
Stuart Stickney
Stuart Grosvenor Stickney (født 9. mars 1877, død 24. september 1932) var en amerikansk golfspiller som deltok i de olympiske lekene i St. Louis i 1904.
Moses den sorte
Banditt
Moses var slaven til en statstjenestemann i Egypt, men ble kastet ut for tyveri og mistanke om drap. Han ble leder for en bande banditter som herjet i Nildalen med vold og frykt.
Stuart Stickney
Stickney vant en olympisk sølvmedalje i golf under OL 1904 i St. Louis. Han var med på det amerikanske laget Trans Mississippi Golf Association som kom på andreplass i lagkonkurransen bak Western Golf Association. Det var kun tre lag, alle amerikanske med ti mann på hver, som deltok i lagkonkurransen som ble spilt 17. september 1904.
Moses den sorte
Konvertering til kristendom
Ved en anledning hindret en gjøende hund Moses i å utføre et tyveri, og han sverget hevn på eieren. Med våpen i munnen svømte Moses over elven, til eierens hus. Denne var varslet om det som kom og gjemte seg, og den frustrerte Moses tok med seg noen av sauene hans og slaktet dem. Han forsøkte så å gjemme seg for de lokale styresmaktene ved å skjule seg med noen munker i en koloni i Wadi El Natrun i ørkenen, på det tidspunktet het plassen Sketes. Dette var i nærheten av Alexandria. Deres liv i hengivelse, sammen med freden og tilfredsheten de viste rørte Moses dypt. Han oppgav sitt gamle liv og ble kristen, og gikk inn i et klostersamfunn i Sketes.
Speokokosia
Levevis
Arten lever i huler.
Moses den sorte
Klosterliv
Det var relativt vanskelig for Moses å tilpasse seg det regelbundne og disiplinerte klosterlivet. Også i klosteret kom han ut for utfordringer. Mens han var i cellen i ørkenen ble han angrepet av en gruppe røvere. Til deres overraskelse kjempet Moses tilbake og nedkjempet inntrengerne. Han dro dem med seg til kapellet der de andre munkene var samlet til bønn. Han sa til de andre at han ikke mente det var etter kristen lære å skade røverne, og spurte hva han skulle gjøre med dem. Røverne angret, konverterte og gikk selv inn i klosterfellesskapet.
Speokokosia
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika (Kongo).
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World. Denne oversikten har med et lite utvalg, med fokus på nord europeiske arter. Artene er satt opp alfabetisk.
Moses den sorte
Klosterliv
Moses viste seg å være effektiv som en profetisk, åndelig leder. Abbeden befalte brødrene til å faste i en bestemt uke. Noen brødre gikk så til Moses, og han lagde et måltid for dem. Andre munker rapporterte til abbeden at Moses brøt fasten. Da de kom for å konfrontere Moses med regelbruddet endret de mening og sa «Du holdt ikke et menneskelig bud, men det var slik at du heller skulle kunne holde det guddommelige budet om å være gjestmild.» Enkelte ser dette som den tidligste hentydning til fasten før påske, som utviklet seg på denne tiden.
Da en bror hadde gjort en synd og Mosen ble bedt om å komme på et møte for å diskutere en passende straff nektet Moses å komme. Da han ble bedt en gang til, tok han en kanne med vann på skulderen. Kannen lakk, men han bar den med seg. I en annen versjon av fortellingen bærer han en kurv med sand. Da han kom fram til møtet spurte de andre ham hvorfor han bar kannen. Han svarte: «Syndene mine renner ut bak meg og jeg ser dem ikke, men i dag kommer jeg hit for å dømme en annens feil». Da de hørte dette, tilgav brødrene munken.
Moses ble åndelig leder for en koloni med eneboere i Den libyske ørken. Senere ble han ordinert til prest.
Død
Da han var rundt 75 år gammel, sannsynligvis år 405, fikk brødrene i klosteret høre at en gruppe berbere planla å angripe klosteret. Brødrene ønsket å forsvarer seg, men Moses nektet dem dette. Han bad dem heller om å flykte i stedet for å ta til våpen. Sammen med sju andre ble han igjen i klosteret og tok imot inntrengerne med åpne armer, men alle åtte ble drept av bandittene.
Kristin Skare Orgeret
Kristin Skare Orgeret (født 5. juni 1968) er professor ved institutt for journalistikk og mediefag ved Oslomet – storbyuniversitetet. Orgeret har styreverv innen forskning og utdanning, og er hyppig brukt som mediekommentator på områdene journalistikk, politikk, samfunnsliv og medieutvikling i Norge, Frankrike og sørlige Afrika. Hun sitter siden 2019 i NRKs Fredagspanel.
Orgeret er en ledende forsker innen journalistikk og mediers rolle i krig og konflikt, og har markert seg internasjonalt med studier av demokratiseringsprosesser i Afrika og Asia med særlig vekt på forholdet mellom medier, makt og politikk. Ytringsfrihet er et gjennomgående tema, og en del av forskningen hennes fokuserer på kjønnsperspektiver og journalisters sikkerhet. Hun har utgitt en lang rekke bøker og vitenskapelige publikasjoner.
Danilo Lim
Danilo Delapuz Lim (født 2. juni 1955 i Solano i Nueva Vizcaya på Filippinene, død 6. januar 2021 i Manila) var en filippinsk brigadegeneral og politiker.
Kristin Skare Orgeret
Orgeret er Dr. Art fra Universitetet i Oslo (2006). Doktoravhandlingen diskuterer de sørafrikanske fjernsynsnyhetenes samfunnsrolle etter apartheid. Hun er medieviter med mellomfag i fransk, statsvitenskap og medievitenskap i fagkretsen. Hun har også studert kunsthistorie ved l’Université de Sorbonne i Paris.
Danilo Lim
Han var formann for Metropolitan Manila Development Authority (MMDA) fra 2017 til sin død.
Han satt i fengsel i Camp Crame i Quezon City fra 2006 til 2010 anklaget for opprør og forsøkt coup d'état. Etter mer enn fire år i fengsel ble han gill betinget løslatelse av Armed Forces of the Philippines den 31. mai 2010.
Lim testet positiv for covid-19 den 29. desember 2020. Han døde 6. januar 2021 av infeksjonen i en alder av 65 år.
Kristin Skare Orgeret
Orgeret er fagansvarlig for journalistiske begreper i Store Norske Leksikon, og har vært spaltist i blant annet Morgenbladet og Ny Tid.
Priser og utmerkelser
Kristin Skare Orgeret ble i 2022 tildelt OsloMets Formidlingspris. Begrunnelsen beskriver "en aktiv og engasjert formidler av sin fagkunnskap knyttet til medier, makt og journalistikk. Gjennom forskningsformidling og deltagelse i det offentlige ordskiftet bidrar hun til å øke oppmerksomhet rundt, og kunnskap om, viktige temaer for demokrati og samfunnsliv". I 2016 mottok Orgeret Norsk Medieforskerlags formidlingspris. Fra begrunnelsen: «Kandidaten er en aktiv bidragsyter til det offentlige ordskiftet, med et  mediefaglig blikk på både politiske, sosiale og kulturelle aspekter ved vår samtid i innland og utland. Kandidaten gjør en betydelig innsats for å løfte mediefaglige spørsmål opp og inn i norske mediers dagsorden og er slik med på å bygge bro mellom forskningen og det offentlige rom.»
Lisa (sang)
«Lisa» er en norsk sang. Melodien ble skrevet av Kristian Lindeman og teksten ble skrevet av Philip A. Kruse. Den var ett av bidragene til Melodi Grand Prix 1982, den norske uttagingen til Eurovision Song Contest 1982 i Harrigate i Storbritannia.
Sangen ble framført på norsk av Trond Granlund. Den vant først en duell om finaleplass høsten 1981. Den fikk i finalen 67 poeng og en femteplass.
Fred Wallner
Frederick William «Fred» Wallner (født 28. april 1928 i Greenfield i Massachusetts, død 4. november 1999 var en guard i amerikansk fotball som spilte fem sesonger i National Football League (NFL) og én sesong med Houston Oilers i American Football League (AFL). Han var en del av Oilers-laget som vant AFL-tittelen.
On the Road (film)
On the Road er en amerikansk dramafilm fra 2012.
Om filmen
Filmen er basert på Jack Kerouacs bok På kjøret, som igjen er basert på forfatterens virkelige liv.
Filmen hadde premiere 6. juli 2012 i Norge.
Handling
Sal Paradise (Sam Riley) har nettopp mistet faren sin og er i dyp sorg, men får livet spritet opp når han møter den frisinnede og bekymringsløse playboyen Dean Moriarty (Garrett Hedlund) og hans kjæreste Marylou (Kristen Stewart). Sal blir bitt av den mystiske sjarmen ved Dean og utvikler et tett vennskap med ham, til tross for at Dean mer enn litt for ofte oppfører seg på kanten arrogant og støter fra seg folk like lett som han kommer inn på dem. Sal blir raskt innviet i en verden full av sex og dop, hvor de drar langs veien i høy hastighet og møter folk som forandrer livene deres på godt og vondt.
Norafjorden
Norafjorden er en fjordarm på nordsida av Sognefjorden i Sogndal kommune i Sogn og Fjordane. Fjorden strekker seg nordover til Sogndal, men blir oftest kalt Sogndalsfjorden innenfor Nornessundet ved Nornes. Den totale lengden på fjorden inn til botn av Barsnesfjorden er 21 kilometer. Fjorden har innløp mellom Fiksnes vest for bygda Slinde i nord og Meisurneset i sør. Fjorden går først østover og snur deretter nordover etter Nornessundet. Sørøst for Slinde ligger bygda Fimreite på sørsida av fjorden.
«Nor» kommer av gamalnorsk og har ingenting med himmelretningen nord å gjøre. Ordet betyr «trangt sund», eller «trang passasje» og hentyder på at fjorden smalner kraftig inn i forhold til hovedfjorden, og at det er flere nes og trange passasjer innover fjorden. Navnet betyr med andre ord «den smale fjorden».
Riksvei 13 går på nordsida av fjorden.
Meklenborgåsen (Oslo)
Meklenborgåsen (10-114; ingen oddetallsadresser) er en vei på Bjørndal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei nordover på østsiden av Slimeveien. Der forgrener den seg som gangveier mellom rekkehusene.
Veien het Slimeåsen før den i 1989 fikk navn etter Meklenborg gård pga. protester fra beboerne.
Gavin Casey
Gavin Stodart Casey (født 10. april 1907 i Kalgoorlie, død 25. juni 1964 i Perth) var en australsk journalist og forfatter.
Han arbeidet fra 1931 som gruvearbeider og journalist. fra 1936 skrev han noveller for ulike magasin, og i 1942 debuterte han som forfatter med novellesamlinga It´s Harder for Girls and Other Stories. Han utgav novellesamlinga Birds of a Feather (1943) og sju romaner. Hans siste bok ble dokumentaren The Mile that Midas Touched (1964) om gruvevirksomheten i hjemdistriktet.
Ragnar Lodbroks saga
Ragnar Lodbroks saga (norrønt: Ragnars saga loðbrókar) er en nordisk fornaldersaga fra ca 1300 som skildrer den danske kongen og helten Ragnar Lodbroks liv og død.
Sagaen skildrer Ragnars vikingtokter, ekteskap med først Tora Borgarhjort og deretter med Åslaug Sigurdsdatter og hans sønner med dem, videre hans herjinger og død i England, og hvordan sønnene Ivar Beinlause, Halvdan Kvitserk, Sigurd Orm-i-auga og Bjørn Jernside hevner ham etter hans død i ormegården hos kong Ella/Ælla i Northumbria i England.
Selv om Ragnar har gitt sitt navn til sagaen, er det i like stor grad hans andre kone Åslaug (ifølge Volsungesagaen datter av den mytiske Sigurd Fåvnesbane og med tilnavnet Kråka) som gir sagaen liv. Hun har blitt beskrevet som «en særtegnet personlighed, i langt højere grad end Ragnarr selv», og som den som «much more than her husband can be called the chief caracter of the saga». Åslaug er både den foreldreløse Askepott-karakteren, den selvbevisste hustruen og den hevnlystne valkyrien Randalín.
Teksten er bare kjent fra ett middelaldermanuskript, NKS 1824 b 4° (1824b) fra ca år 1400, hvor sagaen er skrevet rett etter Volsungesagaen. Det er Sigurds datter, og Ragnars kone, Åslaug som er forbindelsen mellom de to sagaene. Andre tekster om Ragnar Lodbrok er Tåtten om Ragnarssønnene, som kjennes fra Hauksbok, og Krákumál et kvad fra 1100-tallet som foregir å være Ragnars dødssang. Sannsynligvis har det eksistert en eldre «Ragnars saga» fra omkring 1250 – som det vises til i þáttr af Ragnarssonum, og denne foreliggende sagaen er skrevet etter denne. Det er mulig at den eldre, tapte sagaen var mer innholdsrik enn den bevarte. Den foreliggende sagaen har et visst preg av å være «samanraska frå ymse kanter og knytte laust i hop», med flere episoder som kan gjenfinnes i flere middelalderske ridderromaner.
Sagaen er oversatt til nynorsk i 1914, og utgitt sammen med Krákumál.
Thomson (elv)
Elva begynner rundt 150 kilometer vest-sørvest for Charters Towers som Torrens Creek, som munner ut i Cornish Creek. Elva Thomson dannes like nord for byen Muttaburra, hvor Cornish Creek løper sammen med Landsborough Creek og Towerhill Creek. 50 kilometer sør for Muttaburra kommer Aramac Creek inn fra øst.
Elva fortsetter mot sørvest og passerer byene Longreach, Stonehenge og Jundah, før den løper sammen med Barcoo rundt 40 kilometer nord for Windorah og danner Cooper Creek.
Som alle andre elver i Eyre-bekkenet når vannet i Thomson aldri fram til havet, men blir absorbert av jordsmonnet eller fordamper i ørkenen. Flommer er relativt vanlig i nedbørfeltet på grunn av regn som følge av sommermonsunen. På grunn av det flate landskapet som elva renner gjennom kan den da bli flere kilometer bred og forårsake store vanskeligheter. Ved Windorah kan elva bli opptil 40 kilometer bred i flomtiden. I de lange tørre periodene renner imidlertid ikke elva i det hele tatt, og blir redusert til en kjede av laguner og kroksjøer (kalt billabonger).
Alexander Bain
Alexander Bain (født 11. juni 1818 i Aberdeen i Skottland, død 18. september 1903 i Aberdeen) var en skotsk filosof og pedagog.
Bakgrunn
Alexander Bain gikk i Aberdeen på Gilcomston School og hjalp på fritiden sin far – en tidligere soldat som etter dimmisjon fra militærtjenesten arbeidet som vever - med vevingen.
Filosof, pedagog
Mot slutten av studiet skrev han artikler om tekniske emner til tidsskriftet  London and Westminster Review. På dette tidspunkt stiftet han bekjentskap med John Stuart Mill, hvis empiristiske lære øvde innflytelse på ham.
Etter at han avsluttet studiet med en magistergrad, ble han i 1845 professor for matematikk og naturfilosofi ved Anderson's University i Glasgow. I 1848 skiftet han over til London, der han under Edwin Chadwick virket ved Board of Health,
I 1860 dro han tilbake til Aberdeen, hvor han ved universitetet underviste engelsk i egenskap av innehaver av lærestolen for logikk (noe som var vanlig i 1860-årene). Han satte i gang med utarbeidelsen av ny faglitteratur: Higher English Grammar og An English Grammar ble begge publiert i 1863, fulgt i 1866 av Manual of Rhetoric, i 1872 av A First English Grammar, og i 1874 av Companion to the Higher Grammar. Disse verkene spendte vist og deres nyskapende synspunkter og metoder vant stor interesse. Hans forskjellige verker innen engelsk grammatikk og hans engasjement for en metodisk gjennomtenkt engelskundervisning i de skotske skoler førte til en fornyelse av fagets didaktikk.
Alexander Bain regnes for at være en av de tidlige tilhengere av en vitenskapelig psykologi som fører de subjektive opplevelser og all erkjennelse tilbake til sanseinntrykk og ikke til annet. Sammen med blant andre Mill regnes han også for en av grunnleggerne av assosiasjonspsykologien.
Hans hovedarbeider er The senses and the intellect (1856) og The emotions and the will (1859). I 1876 grunnla han kvartalsstidsskriftet Mind. Hans selvbiografi Autobiography utkom posthumt, i 1904.
William Stickney
William Arthur Stickney (født 25. mai 1879, død 12. september 1944) var en amerikansk golfspiller som deltok i de olympiske lekene i St. Louis i 1904.
Stickney vant en olympisk sølvmedalje i golf i OL 1904 i St. Louis. Han var med på det amerikanske laget Trans Mississippi Golf Association som kom på andreplass i lagkonkurransen i golf bak Western Golf Association. Det var kun tre lag, alle amerikanske med ti mann på hver, som deltok i lagkonkurransen i golf som ble spilt 17. september 1904.
EM i kortbaneløp på skøyter 2018
EM i kortbaneløp på skøyter 2018 ble arrangert i Dresden i Tyskland fra 12. til 14. februar 2018.
Ungt Entreprenørskap Arktis
Ungt Entreprenørskap Arktis (tidligere Ungt Entreprenørskap Troms og Finnmark ) er et lokallag under Ungt Entreprenørskap Norge, etablert i 1997. Organisasjonen har tilhørighet i Troms, Finnmark og Svalbard.
UE Arktis har 12 ansatte spredt over regionen fra Harstad til Vadsø, med hovedkontor i Tromsø.
Anna Höglund
Anna Höglund (født 14. mai 1958) er en svensk illustratør og forfatter. Hun har skrevet en rekke populære bildebøker, og blant annet tegnet til flere av Ulf Starks bøker. Hun er også dramatiker og tegnefilmskaper.
Bibliografi
Lista viser svenske utgivelser
The Fighter
The Fighter er en amerikansk dramafilm fra 2010, regissert av David O. Russell med Christian Bale og Mark Wahlberg i hovedrollene. Filmen er basert på den sanne historien om boksebrødrene Dicky Eklund (Bale) og Micky Ward (Wahlberg). Eklund var bokser på slutten av 1970-tallet og begynnelsen av 1980-tallet, men ble avhengig av narkotika. Etter at Eklund havnet i fengsel, gjorde Ward karriere som bokser. Filmen ble publisert på amerikansk kino i desember 2010, og i Storbritannia den 4. februar 2011.
Filmen ble nominert i flere kategorier under Golden Globe-utdelingen, for beste film, beste regissør, beste mannlige hovedrolle, beste mannlige birolle og to nominasjoner for beste kvinnelige birolle.
Filmen hadde premiere i USA 10. desember 2010.
Sammendrag
Micky Ward (spilt av Mark Wahlberg) er en amerikansk weltervekt-bokser fra Lowell, Massachusetts. Han blir trent av sin eldre halvbror, Dicky Eklund, men Micky er mest kjent som et "springbrett" som andre boksere beseirer før de går videre til tøffere kamper. Dicky, en tidligere bokser som nå er avhengig av kokain, blir filmet til en dokumentar han tror skal handle om sitt "comeback" som bokser. En kveld Micky skal slåss i Atlantic City blir hans planlagte konkurrent syk, men det blir funnet en erstatter som er over 20 kilo tyngre enn Micky. Dette er veldig stor forskjell i profesjonell boksing, og utgjør to eller tre vektklasser. Til tross for Mickys tvil, er hans mor og halvbror enige om at han burde slåss. Men Micky blir beseiret, og han trekker seg tilbake fra boksing.
Han starter et forhold til Charlene Fleming, en bartender. Etter flere uker arrangerer hans mor Alice nok en kamp for Micky, men Micky er bekymret for at den går samme vei som tidligere kamer. Hans mor og søstre gir hans nye kjæreste Charlene skylden for hans manglende motivasjon. Micky nevner at han fikk et tilbud om å bli trent i Las Vegas, men halvbroren Dicky sier at han vil matche tilbudet slik at Micky kan fortsette å trene og bo sammen med familien. Dicky forsøker deretter å skaffe penger ved at kjæresten hans later som hun er prostituert. Når en klient plukker henne opp, later Dicky som han er politi for å stjele klientens penger. Denne planen blir ødelagt av det virkelige politiet, og Dicky blir arrestert. Micky prøver å stoppe politiet fra å slå broren hans, og en politimann ødelegger Mickys hånd før de arresterer ham. Micky blir snart løslatt, men Dicky blir sendt i fengsel.
En kveld blir en dokumentar om Dicky sendt. Familien hans, og Dicky som sitter i fengsel, blir forferdet og overrasket over at filmen heter "Crack in America" og skildrer hvordan kokain-avhengighet ødela Dickys liv og karriere som bokser. Dicky begynner å trene og forsøker å slutte med kokain. Micky blir lokket tilbake til boksing av faren sin, som mener at Alice og hans stesønn Dicky er en dårlig innflytelse på Micky. Resten av teamet og hans manager, Sal Lanano, overtaler Micky til å begynne med boksing igjen. Med den eksplisitte forståelse av at moren og broren hans ikke lenger skal være involvert i treningen hans.
Micky slåss i en rekke mindre kamper, for å hjelpe ham med å gjenvinne selvtilliten. Han blir deretter tilbudt en større kamp mot en ubeseiret fremadstormende bokser. Micky besøker broren sin i fengsel, og Dicky gir ham tips om hvordan han best kan gjennomføre kampen. Men Micky føler at broren har blitt langt mer egoistisk, og forsøker å starte hans egen mislykkede karriere på nytt. Under selve kampen blir Micky nesten overveldet, men implementerer deretter flere av brorens råd og han vinner kampen. Deretter får han tilbud om en viktig kamp, som motstanderen hans egentlig skulle få.
Når Dicky blir løslatt fra fengsel, drar Dicky og moren for å se Micky trene. Han tror at ting er nøyaktig som de var før han havnet i fengsel, og Dicky forbereder seg til å sparre med broren i ringen, men Micky sier at han ikke lenger har lov etter Mickys avtale med sitt nye team. I den påfølgende krangelen, blir Micky rasende på hele familien, både Charlene og treneren går sin vei i avsky. Brødrene sparrer til Micky slår ned Dicky. Dicky løper sin vei, og familien tror han har gått for å finne kokain igjen. Men Dicky tar farvel med de gamle vennene sine, og drar til Charlenes leilighet. Han forteller henne at Micky trenger dem begge, og at de må samarbeide. Etter å ha brakt hele familien sammen igjen, reiser de til London for en tittel-kamp mot en weltervektmester. Micky seirer og får weltervekt-tittelen. Filmen hopper noen år fremover, og Dicky krediterer broren sin som skaper av hans egen suksess.
Brittany Phelan
Brittany Phelan (født 24. september 1991 i Sainte-Agathe-des-Monts, Quebec) er en canadisk alpinist. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 15 i slalåm.
Hun tok sølv under Vinter-OL 2018.
Ulisses Correia e Silva
Han overtok statsministerposten etter at hans parti Bevegelsen for demokrati (Movimento para a Democracia, MpD) vant parlamentsvalget den 20. mars 2016.
Biografi
Silva har økonomiutdannelse fra Lisboa tekniske universitet og han var fra 1989 til 1994 administrasjonsdirektør i Banco de Cabo Verde. Han har også undervist ved Jean Piaget University of Cape Verde.
Fra 1995 var han i finansdepartementet, som statssekretær til 1998 og som statsråd fra 1999 til 2001. > Fra 2006 til 2008 var han visepresident I partiet MpD. I 2008 ble han valgt til borgermester i Praia (hovedstaden i Kapp Verde), og han ble gjenvalgt i 2013. I 2013 ble han også valgt til president i MpD. Silva var også (i 2013) president i UCCLA (unionen av portugisisktalende land) og har senere også vært president i IDC Afrika (Industrial Development Corporation).
Silva ble i februar 2020 gjenvalgt som leder i MpD med 99% av avgitte stemmer i partiet.
Filosofiåret 1685
Filosofiåret 1685 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1685.
Petra Vlhová
Petra Vlhová (født 13. juni 1995 i Liptovský Mikuláš) er en slovakisk alpinist. Hun vant verdenscupen sammenlagt sesongen 2020/21, hun har VM-gull i storslalåm fra VM 2019 i Åre og er olympisk mester i slalåm fra Beijing i 2022.
Karriere
Vlhová representerte Slovakia i vinter-OL for ungdom 2012 i Innsbruck, der hun tok slalåmgull foran canadiske Roni Remme og russiske Jekaterina Tkatsjenko.
Hun har én gull- og én bronsemedalje fra junior-VM i alpint i henholdsvis 2014 og 2012.
Hun representerte landet sitt i vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 20 i slalåm.
Hun vant sin første verdenscupseier da hun vant slalåm i Åre 13. desember 2015.
Hun tok gull i storslalåm, sølv i kombinasjonen og bronse i slalåm under VM i alpint 2019 i Åre.
I vinter-OL 2022 i Beijing ble hun olympisk mester i slalåm. Hun kjørte seg opp fra åttendeplass etter første omgang og vant, åtte hundredeler foran Katharina Liensberger fra Østerrike.
Liste over flaggbærere for Vietnam under OL
Liste over vietnamesiske olympiske flaggbærere er en liste over vietnamesiske idrettspersoner som bar det vietnamesiske nasjonale flagg ved åpningsseremoniene i sommer-OL. Vietnam eller tidligere Sør-Vietnam har sålangt ikke deltatt i vinter-OL, og har derfor ikke hatt flaggbærere under vinterlekene.
VM i padling 1979
VM i padling 1979 (verdensmesterskapet i padling) ble arrangert i Duisburg i Vest-Tyskland i 1979.
Barbara Wirth
Barbara Wirth (født 16. september 1989 i München) er en tysk alpinist. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 14 i slalåm.
19. serierunde i Tippeligaen 2016
19. serierunde i Tippeligaen 2016 starter søndag 7. august klokken 18:00
Peter Cowan
Peter Walkinshaw Cowan (født 4. november 1914 i Perth, død 6. juni 2002 i Perth) var en australsk universitetslektor og forfatter.
19. serierunde i Tippeligaen 2016
Kampfakta
'''Søndag 7. august 2016''' <div id="Lillestrøm v Rosenborg">
Peter Cowan
Han var barnebarn av Edith Cowan - Australias første kvinnelige parlamentariker, og har skrevet en biografi om henne. Forfatterskapet omfatter fem romaner, åtte novellesamlinger og tre biografier. I tillegg redigerte han litteraturtidsskriftet Westerley fra 1975. Et gjennomgående tema i forfatterskapet er forholdet mellom landskap, samfunn og psyke.
19. serierunde i Tippeligaen 2016
Kampfakta
<div id="Tromsø v Aalesund">
Peter Cowan
Han ble Medlem av Order of Australia i 1987, og The Peter Cowan Writers’ Centre Inc. åpnet i 1998 ved Edith Cowan University i Perth.
19. serierunde i Tippeligaen 2016
Kampfakta
<div id="Stabæk v Haugesund">
<div id="Brann v Strømsgodset">
<div id="Sarpsborg 08 v Vålerenga">
Katja Kettu
Katja Maaria Kettu (født 10. april 1978 i Muhos) er en finsk forfatter. Hun tok videregående utdannelse Rovaniemi og har kunstfaglig utdannelse fra Åbo og London, samt ved Tammerfors universitet.
Danmark under VM i svømmesport 2009
Danmark deltok under VM i svømmesport 2009 i Roma i Italia mellom 17. juli og 2. august 2009 og tok to medaljer.
Mors (bil)
Mors bilfabrikk var en av de tidlige franske bilprodusenter. De var en av de første til å delta i bilkonkurranser som begynte i 1897, fordi selskapets grunnlegger Émile Mors var overbevist om at disse konkurranser var salgsfremmende. Ved århundreskiftet hadde billøp i stor grad blitt en konkurranse mellom Mors og Panhard et Levassor. Mors var en av de første bilprodusenter til å bruke V-motor. Mors 60 Hk Grand Prix ble drevet av en 10 liters V4 sideventilert motor med magnettenning. Bilen hadde stålchassis og en fire-trinns girkasse som drev bakhjulene via kjededrift og den hadde bare bakhjulsbremser. I 1902 fikk Mors' biler pneumatiske støtdempere, som representerte et stort forsprang da kvaliteten på veier og baner for billøp på den tiden ikke var de beste. Med denne bilen ble Henri Fournier i stand til å vinne det meget betydelige Peking - Parisløpet 1907, men motoren brøt sammen umiddelbart etterpå. Mors sluttet med billøp i 1908. Planer om nye billøp ble avlyst på grunn av første verdenskrig.
André Citroën ble leder av Mors i 1908 og sørget for at selskapet ble levedyktig. I 1925 kjøpte Citroën Mors kontant og stengte den. Han brukte fabrikken til bygging av sine Citroën biler.
Selskapet bygde en rekke biler som ble solgt i Europa og USA. I 1995 var disse på mellom 2,3 til 8,1 liter og 40 til 52 Hk med sideventilert motorer. I 1914 ble Minerva med Knight sideventilert motor erstattet med side-ventilert motor i større biler. Etter 1918 ble bare sideventilerte motorer brukt. Citroëns chevron tannhjul ble brukt for vinkeldrev fra 1914 og en unik funksjon, Mors patentert koniske clutch som erstattet en plateclutch ble brukt fra 1903. Merket gjenoppstod da et par små elektriske biler ble bygget under Andre verdenskrig av et datterselskap av Émile Mors.
American Mors
St. Louis Car Company bygde den amerikanske Mors. Etter bygging i St. Louis og Kobusch fikk selskapet lisens, tegninger og planer fra fabrikken i Paris for å bygge Mors biler i USA Etter at den amerikanske Mors var bygget i tre år, bygde selskapet en bil av sin egen konstruksjon, Standard Six
Jeg ringer deg i kveld
«Jeg ringer deg i kveld» er en norsk sang. Melodi og tekst ble skrevet av Kristian Lindeman. Den var ett av bidragene til Melodi Grand Prix 1979, den norske uttagingen til Eurovision Song Contest 1979 i Jerusalem i Israel.
Sangen ble framført på norsk av Maj Britt Andersen. Den endte på en femteplass med 12 poeng.
Shingel
Shingel er takpapp som er formskåret for å etterligne takstein og som brukes til tekking av skråtak. Taktekking med pappshingel i form av korte, smale remser av skiferbestrødd asfaltpapp legges slik at de overlapper hverandre. Dette tilsvarer overlappstekking med andre enkeltkomponenter, enten det er flat skifer (takskifer) eller trespon (takspon) eller takstein eller bølgeplater av metall eller plast som legges med overlappskjøter.
Eduard Schuré
Eduard (Édouard) Schuré (født 21. januar 1841 i Strasbourg, død 7. april 1929 i Paris) var en fransk filosof, poet, dramatiker, forfatter, musikkritiker og utgiver av esoterisk litteratur.
Han skrev bøker om musikkhistorie samt om mystisisme, noveller og skuespill. I boken Les Grands Initiés (1889) fremsatte han tanken om at den antikke verdens store profeter og åndelige lærere var innviet i et hemmelig brorskap. Schuré var en av de første som gav uttrykk for tanken om at Jesus hadde deltatt i undervisning hos essenerne, en jødisk retning som esoterikerne føler et åndelig slektskap med.
PG&Frank
PG&Frank er en duo fra Kristiansand bestående av Per Gunnar Stølen og Frank Roar Fjellvang. De etablerte bandet PG Stølen & The Riders of Good News sammen med Svein Egil Sund, Harald Eikeland og Rune Pedersen i 1987. Tom Georg Rødland ble med i 1988. Bandet var i sin mest aktive periode i 1989-1991 hvor de blant annet ga ut Promised Land i 1990. Bandet ble oppløst i 1994.
Taylan Antalyali
Taylan Antalyali (født 8. januar 1995) er en tyrkisk fotballspiller som spiller for Galatasaray SK.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Chaetodactyla
Utseende
Middelsstore (8,5-20 millimeter), avlange, blankt svarte løpebiller. Hodet er bredt rundet med middelsstore fasettøyne. Antennene er rundt halve kroppslengden. Pronotumer avrundet firkantet. Dekkvingene er rundede med fine punktrader.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Madagaskar.
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World
EM i kunstløp 2018
EM i kunstløp 2018 ble arrangert i Moskva i Russland fra 15. til 21. januar 2018.
Friidrett under Paralympiske sommerleker 2016 – 800 meter menn
800 meter menn under Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro i Brasil ble arrangert på Estádio Olímpico João Havelange fra 8. til 17. september 2016.
Danmark under VM i svømmesport 2011
Danmark deltok under VM i svømmesport 2011 i Shanghai i Kina mellom 16. og 31. juli 2011 og tok tre medaljer.
Raidet mot Rochefort
Raidet mot Rochefort var en britisk amfibisk forsøk på å ta den franske havnebyen Rochefort i september 1757 under syvårskrigen. Under raidet prøvde britene en ny taktikk mot franskekysten, satt i gang av William Pitt som hadde blitt statsminister noen måneder tidligere.
Etter et par forsinkelser nådde toktet den franske kysten og erobret øya Île-d'Aix. Da kommandanten John Mordaunt ikke ønsket å gå i land, seilte styrken tilbake. Raidet ble mislykket, men det ble etterfulgt av liknende operasjoner de neste årene.
Bakgrunn
Storbritannia hadde kommet dårlig ut i syvårskrigen og tapt flere slag mot franskmennene i Nord-Amerika, samt at den store marinebasen deres på Menorca i Middelhavet ble erobret av en fransk styrke. I tillegg sto den britiske allierte Hannover ovenfor en fransk invasjon. Etter disse nederlagene ble William Pitt statsminister i juli 1757.
Pitt ønsket et modig angrep som gjorde at franskemennene måtte ta en del av soldatene som skulle benyttes i invasjonen til å forsvare franskekysten i stedet. Han håpet også å gjøre folket som protesterte høylytt mot et slikt felttog fornøyde. Fredrik den store var den store allierte som britene hadde, og han bad innstendig om at britene iverksatte en slik operasjon, siden han så at det ville ta noe av trykket bort fra den forventede franske invasjonen av Preussen.
Målet som ble valgt ut var havnebyen Rochefort, som den britiske ingeniøroffiseren Robert Clerk så som særlig dårlig forsvart og sårbar overfor et overraskende britisk angrep.. Pitt søkte støtte for toktet hos Georg II og hertugen av Newcastle, som begge gav ham sin støtte. Begge var derimot tvil om planen lot seg utføre. Da situasjonen i Hannover forverret seg, ba begge senere om at de seilte til den tyske havnebyen Stade i stedet, hvor de kunne gi støtte til Hannover, men Pitt ønsket ikke å forandre sitt mål.
Samling og reise
Kommandant for landstyrkene ble John Mordaunt, med Edward Cornwallis og Henry Conway som nestkommanderende. Edward Hawke ble kommandant for marinen, og skulle eskortere styrkene til Mordaunt, sette de i land på fransekysten og så evakuere styrkene så snart toktet var over. James Wolfe ble utpekt til generalintendant for toktet.
Ekspedisjonen ble samlet på Isle of Wight i juli og august 1757. Det ble rask flere forsinkelser og avreisedatoen utsatt flere ganger.
7. september, en måned etter de opprinnelige skulle av sted, seilte styrken fra Storbritannia mot Biscayabukta. Den nådde frem utenfor Rochefort den 20. september, men på grunn av tett skodde klarte ikke styrken å gå i land før flere dager senere. Hawke og marineoffiserene hans var alt særdeles urolige over det dårlige været, og de fryktet at høststormene skulle gjøre sjøen ennå farligere etter hvert som tiden gikk.
Landgang
Med hjelp av Joseph Thierry, en hugenott og elvelos, seilte to britiske krigsskip til fortet som dominerte Île-d'Aix. Kanonene i fortet ble bombardert av HMS «Magnanime», kommandert av Richard Howe og etter to timer var øya, som ble regnet som et nødvendig utgangspunkt for videre angrep mot Rochefort, tilfalt britene.
Wolfe gjorde en omfattende rekognosering og bekreftet at det franske forsvaret av Rochefort var svakt. Franskmennene var ikke forberedt på et angrep i det hele tatt og hadde blitt fullstendig overrasket da britene gikk i land. Wolfe ønsket et raskt angrep mot Fort Fouras i Rochefort, samt et skinnangrep mot den nærliggende La Rochelle for å forvirre franskmennene om sine intensjoner. Mordaunt var einig, men trakk seg da han oppdaget at vannet rundt var for grunt til at skipet til Hawke kunne komme nær nok til å bombardere fortet.
En annet landgangssted ved Chatelaillon langs kysten ble så valgt ut, men også her var vannet for grunt, og Mordaunt fryktet at en stor fransk styrke lå på lur og ventet bak sanddynene. Den 26. september holdt Mordaunt et krigsråd, der Wolfeds optimistiske estimat om hvor svakt Fort Fouras var, ble avvist basert på rapporter fra to franske fanger som mente at fortet hadde et sterkt forsvar. På grunn av dette ble forsøket på å ta Rochefort oppgitt, men de håpet likevel at franskmennene ville la seg skremme av de britiske styrkene. General Conway klarte så å overbevise Mordaunt om et nytt angrep på Fouras, men dette ble avlyst da det blåste opp til uvær og landgang ikke var mulig. Wolfe presset på for å få gjennomført et nytt angrep, selv om overraskelsesmomentet nå var borte, men Mordaunt var nølende.
Tilbaketrekking
Hawke ble utålmodig og stilte et ultimatum til Mordaunt. Om arméen ikke var klar til å gå i land, så trakk han seg tilbake til Storbritannia. Mordaunt sa seg så einig i en tilbaketrekking.
Den 6. oktober forlot styrken Rochefort, evakuerte fra Île-d'Aix og kom tilbake til England noen dager senere. Mordaunt rettferdigjorde avgjørelsen sin ved å si at marinen måtte dekke en innkommende fransk flåte fra Vestindia istedenfor å sitte i ro ved Rochefort i lang tid. Mordaunt fikk kraftig kritikk av mange offiserer som hadde tatt del i operasjonen og mange mente at det fremdeles hadde vært mulig å gå i land selv etter overraskelsesmomentet var tapt. Wolfe og Howe fikk god støtte for gjerningene sine, men nederlaget i Rochefort ble sammenlignet med tapet av Menorca året før, som admiral Byng ble skutt for.
Ettervirkning
Det mislykkede toktet bevirket at Mordaunt ble stilt for krigsrett senere på året. Tross i sterk press fra almenheten, ble Mordaunt renvasket da retten kom frem til at planleggingen av operasjonen var for dårlig. Frikjenningen gjorde Georg II rasende og han mente at Mordaunt burde sies opp. Pitt var heller ikke fornøyd med avgjørelsen, siden retten dermed antydet at han hadde skylden for den mislykkede operasjonen.
Pitt vedvarte med å sende tokt nedover franskekysten. Året etter sendte britene en ekspedisjon mot St. Malo og klarte å okkupere Cherbourg en kort stund. Et resultat av raidet, som britene ikke hadde forutsett, var at de franske handelskonvoiene fra Vestindia så på Rochefort som en utrygg havn P og i stede begynte å gå til Brest, hvor de ble et lettere bytte for britiske krigsskip.
Øya Île-d'Aix ble igjen erobret av britiske styrker i 1759 etter slaget ved Quiberonbukta og okkupert til slutten av krigen i 1763.
Lånefjorden
Lånefjorden er en fjord på nordsida av Sognefjorden i Høyanger kommune (tidligere Balestrand) i Vestland fylke (tidligere Sogn og Fjordane). Den er 3 kilometer lang og går nordøstover til Låne og inngangen til Lånedalen. Fjorden har innløp mellom Kollangsneset og Kongsneset. Bortsett fra Låne innerst i fjorden ligger gården Bolstad like sørvest for Låne. Det går veier på begge sider av fjorden, på østsida går fylkesvei 55.
Fjorden er omgitt av høye fjell og spesielt østsida er bratt. Her går fjordsida nesten rett opp til Skinnarnipi på 982 moh. På vestsida ligger fjellet Omnane. Denne sida er ikke like bratt, men høyere med en høyde på 1121 moh.
Indrefjorden (Vik)
Indrefjorden er en fjordarm av Arnafjorden på sørsida av Sognefjorden i Vik kommune i Sogn og Fjordane. Fjorden er to kilometer lang og er den vestlige av de to fjordarmene til Arnafjorden. Den østlige fjordarmen heter Framfjorden. Fjorden har innløp mellom bygda Arnafjord i nord og Vabergane i sør.
Gårdene Åse, Frettheim og Tenne ligger innerst i fjorden. Fv92 går langs hele fjorden opp til Arnafjord.
Meklenborgveien (Oslo)
Meklenborgveien (1-21, 2-28) er en vei på Bjørndal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den tar av fra Slimeveien på vestsiden og går sørover. Etter å ha gått parallelt med Prestlia et stykke ender den som blindvei, men har gangveiforbindelse videre til Meklenborglia.
Veien fikk navn i 1987 etter Meklenborg gård. Tidligere er navnet brukt om kjøreveien til nevnte gård sørover fra Ljabruveien og gjennom tunet på Bjørndal gård.
Den lange mesoamerikanske kalenderen
Den lange mesoamerikanske kalenderen er en ikke-repeterende vigesimal og base-18 kalender som ble benyttet av flere kulturer i Mesoamerika i førkolumbisk tid, deriblant toltekerne, aztekerne og mayaene. Det er antatt at den oppstod blant olmekerne. Ved å benytte et modifisert vigesimalsystem teller kalenderen antall dager som er gått siden den mytologiske skapelsesdagen som tilsvarer 11. august 3114 f.Kr. i den proleptiske gregorianske kalenderen. Kalenderen var mye brukt på monumenter.
Eksterne lenker
Calendario maya
Høyangsfjorden
Høyangsfjorden er en fjordarm på nordsida av Sognefjorden i Høyanger kommune i Vestland. Fjorden er åtte kilometer lang og strekker seg hovedsakelig i nordøstlig retning inn til Høyanger. Fjorden har innløp mellom Fureneset nedenfor Engelsbøfjellet i øst og Austreimneset ved bygda Austreim.
Like øst for Austreim ligger ferjekaia Nordeide som er en del av fergesambandet Ortnevik-Måren-Nordeide med ferge til Måren litt øst for innløpet til Høyangsfjorden og til Ortnevik på sørsida av Sognefjorden. Like ved Nordeide ligger bygda Berge oppover i fjordsida.
Bortsett fra Høyanger innerst i fjorden er det få bosetninger langs fjorden. Østsida av fjorden er stort sett helt urørt og til tider svært bratt. Gråberget rett sør for Høyanger stiger opp til 849 moh, mens Bugeheii på sørsida av fjorden er 728 moh. På vestsida ligger Langefjellet, med en høyde på 878 moh.
Fylkesvei 55 går langs hele vestsida av fjorden og gjennom de to tunnelene Hovdetunnelen og Kvernhaugtunnelen. Hydro Aluminium Høyanger ligger innerst i fjorden.
Filmåret 2016
Filmåret 2016 er en oversikt over lanserte filmer, utdelte priser og døde filmpersonligheter i 2016.
Internasjonale storfilmer
• 8. januar: The Forest, regi ved Jason Zada.
• 22. januar: Dirty Grandpa, regi ved Dan Mazer.
• 23. januar: Kung Fu Panda 3, regi ved Jennifer Yuh Nelson og Alessandro Carloni.
• 29. januar: Jane Got a Gun, regi ved Gavin O'Connor.
• 5. februar: Hail, Caesar!, regi ved Joel og Ethan Coen.
• 5. februar: Pride and Prejudice and Zombies, regi ved Burr Steers.
• 8. februar: Deadpool, regi ved Tim Miller.
• 10. februar: Zootropolis, regi ved Byron Howard og Rich Moore.
• 12. februar: How to Be Single, regi ved Christian Ditter.
• 12. februar: Zoolander 2, regi ved Ben Stiller.
• 16. februar: Triple 9, regi ved John Hillcoat.
• 27. april: Captain America: Civil War
• 20. mai:X-Men: Apocalypse
• 27. mai: Warcraft (film)
• 3. juni: Money Monster (regi: Jodie Foster)
• 24. juni: Independence Day: Resurgence
• 15. juli: Ice Age: Collision Course
• 23. september: The Magnificent Seven (2016)
I Norge
Under er en liste over de 10 mest sette filmene i Norge i løpet av 2016.
Filmfestivaler
Noen av Filmfestivalene som ble arrangert i 2016.
Døde
• 14. januar: Alan Rickman (69), britisk skuespiller
• 24. mars: Garry Shandling (66), amerikansk komiker, skuespiller og forfatter
• 18. april: Julio García Espinosa (89), cubansk regissør og manusforfatter
• 19. mai: Alan Young (96), britisk-amerikansk skuespiller og stemmeskuespiller
• 19. mai: Alexandre Astruc (92), fransk filmregissør og -kritiker
• 26. mai: Angela Paton (86), amerikansk skuespiller
• 12. juni: Marina Malfatti (83), italiensk skuespiller
• 15. juni: A. C. Tirulokchandar (86), indisk filmregissør
• 19. juni: Anton Yelchin (27), russisk-amerikansk skuespiller
• 25. juni: Nicole Courcel (84), fransk skuespiller
• 27. juni: Bud Spencer (86), italiensk skuespiller
• 2. juli: Michael Cimino (77), amerikansk filmregissør
• 2. juli: Roger Dumas (84), fransk filmskuespiller
• 4. juli: Abbas Kiarostami (76), iransk filmregissør
• 6. juli: John McMartin (86), amerikansk teater-, TV- og filmskuespiller
• 8. juli: Jaques Rouffio (87), fransk regissør og manusforfatter
• 19. juli: Garry Marshall (81), skuespiller, produsent, regissør og komiker
• 8. august: Jyothi Lakshmi (67), indisk skuespiller
• 8. august: Folmer Rubæk (76), dansk film- og TV-skuespiller
• 10. august: Helen Brinchmann (97), norsk teater- og filmskuespiller
• 11. august: Tore Persson (63), svensk skuespiller
• 13. august: Kenneth Baker (81), britisk skuespiller
• 17. august: Arthur Hiller (92), kanadisk-amerikansk regissør
• 29. august: Gene Wilder (83), amerikansk skuespiller, regissør og manusforfatter
• 16. september: Tarık Akan (66), tyrkisk skuespiller og filmprodusent
• 20. september: Curtis Hanson (71), amerikansk regissør og manusforfatter
• 2. oktober: Hanna Landing (84), svensk skuespiller
• 6. desember: Peter Vaughan (93), britisk skuespiller
• 18. desember: Zsa Zsa Gabor (99), ungarsk-amerikansk skuespiller
• 24. desember: Liz Smith (95), britisk skuespiller
• 25. desember: Eliseo Subiela (71), argentinsk filmskaper
• 25. desember: Bruce Toms (55), amerikansk TV-produsent
• 26. desember: Sandra Giles (86), amerikansk film- og TV-skuespiller
• 26. desember: Ricky Harris (54), amerikansk skuespiller og komiker
• 26. desember: Joachim Calmeyer (85), norsk skuespiller
• 27. desember: Carrie Fisher (60), amerikansk skuespiller
• 27. desember: Tricia McCauley (46), amerikansk film- og TV-skuespiller
• 27. desember: Barbara Tarbuck (74), amerikansk film- og TV-skuespiller