cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sofie Helene Wigert
Dyrebeskyttelse
Hun stod modell for Joseph Grimeland sin Oslo-piken foran det nye Oslo rådhus.
Premier
Hun mottok St. Hallvard-medaljen i 1986 og ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden.
Nanping
Nanping (kinesisk: 南平, pinyin: Nánpíng) er et byprefektur nordvest i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det grenser til Ningde i øst, Sanming i sør, og provinsene Zhejiang og Jiangxi i nord respektive vest. Svært kjente er Wuyifjellene.
UNESCO-område
Wuyifjellene i grensetraktene mot provinsen Jiangxi er blitt utviklet for masseturisme og nyter stor popularitet særlig i innenlandsturismen. Området er ett av de ti naturvernede områder som er med i UNESCOs naturvernprogram.
Luftfart
Området betjenes av Wujishan lufthavn i fylket Wujishan.
Vei
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.
Vestbyens Idrettslag
Vestbyens Idrettslag (stiftet 6. april 1921) er et idrettslag fra Trondheim.
Historikk
Klubben har sitt utspring i to tidligere idrettslag som begge hørte hjemme i Ila og Ilsvikøra. Sportsklubben Ørnulf ble stiftet 6. april 1921, og var i perioden 1931-34 medlem av Kampforbundet for Rød Sportsenhet.
Vestbyens IL ble stiftet 2. juli 1929, og var et arbeideridrettslag for Ila og Ilsvika (resten av byen hadde Østbyens IL og Sydbyens IL).
Ørnulf og Vestbyens IL ble slått sammen i 1949, og tok navnet Vestbyens Idrettslag. Klubben hadde grupper for ski, fotball, friidrett, sykkel og svømming. Både syklistene og svømmerne har hatt norgesmestre. Fra 1960-tallet brukte man Sentralbadet, på 80-tallet Husebybadet.
Can’t Get Enough of Your Love, Babe
«Can't Get Enough of Your Love, Babe» er en amerikansk sang, skrevet, innspilt og produsert av Barry White. Den ble utgitt som den første singlen (20th Century Records TCR-7) fra Whites album Can't Get Enough i 1974. Sangen toppet Billboard Hot 100-listen og Billboard Hot Soul Singles-listen og har siden blitt én av Whites signaturlåter. Den ble hans andre listetopper i USA etter «Love's Theme».
Sangen tilhører sjangeren popsoul med et fyldig strykerarrangement og diskoinfluert beat. Singlen skiller seg fra LP-versjonen: Barry synger solo på singlens intro, mens han på LP-versjonen fremfører bakgrunnsvokalene. Singlen har en redigert versjon og er mikset forskjellig.
Barry White fremførte denne sangen live på The Midnight Special i 1974.
Taylor Daynes versjon
I 1993 gjorde Taylor Dayne en coverversjon av sangen med tittelen «Can't Get Enough of Your Love». Da Dayne hadde forelagt sitt planlagte tredje album for Arista Records, foreslo selskapets president, Clive Davis, sterkt at Dayne skulle spille inn en ny versjon av Barry Whites klassiker som albumets ledesingle (og erstatte Daynes valg: den egenskrevne «I'll Wait», som var det planlagte tittelsporet. Albumtittelen ble forandret til Soul Dancing)
Den var produsert av David Cole og Robert Clivillés fra C+C Music Factory Daynes "Can't Get Enough of Your Love" ble en stor danceclub- hit og lå som høyest som # 2. Sporet ga imidlertid uttrykk for en sterk nedgang i Daynes profil på Billboard Hot 100-listen med # 20 som høyeste plassering. Daynes første syv singler hadde alle nådd Top Ten og hennes åttende single «Heart of Stone» steg så høyt som # 12. «Can't Get Enough of Your Love» har vist seg å bli Daynes siste Top 40-hit til dags dato (per 14. januar 2012) og hennes oppfølgersingle, «Send Me a Lover» ble hennes hittil siste inntreden på Hot 100-listen
Sporet hadde større innflytelse for Dayne internasjonalt, notabelt i Australia, hvor den lå som # 2 i tre uker i august 1993.
Norsk versjon
Tom Mathisen har skrevet en humoristisk norsk versjon med tittelen «Berre Kvit». «Can't Get Enough of Your Love, Babe» har på norsk blitt til «Får ikke nok av deg, min venn». Sangens jeg-person har forelsket seg i en fisk!
Olav Tjønnstaul
Olav Tjønnstaul (født 1848, død 1910) var en fremtredende tradisjonsbærer og formidler i Seljord.
Olav Sondreson Tjønnstoul| var født i Seljord, men bodde det meste av livet sitt i Kviteseid på Ramskeid under Heggtveit, og på plassen Tjønnstoul under Kolltveit i Åsgrend. Moren hans var datter til den kjente tradisjonsbæreren Anne Golid fra Seljordshei.
Tjønnstaul satt inne med et stort forråd av fortellinger, og var svært etterspurt. Han var kvalitetsbevisst og slo ofte ned på andre fortellere hvis han mente de ikke gjenga historiene riktig. Av de 53 eventyrene som står i Knut Loupedalens «Eventyr og segnir frå Telemarki» er ikke mindre enn 37 etter Olav Tjønnstaul, i tillegg 6 sagn.
Men, det var ikke alt Tjønnstaul satt inne med. Det Loupedalen ikke rakk å skrive ned, har nok Rikard Berge skrevet ned. I tillegg har Lavrants Rui skrevet ned en del.
Rikard Berge fortalte at Tjønnstaul var svært skapende, og levde seg inn i fortellingene sine. Ofte måtte han stanse for å lufte meninger om dem han fortalte om. I sin tid var han etterspurt til festligheter og lag, og var også en god spelemann. Til gjengjeld kunne han ikke lese, og hadde en svært mangelfull skolegang. Olav Tjønnstaul gikk også for å være synsk, og folk kom til ham for å få hjelp med å finne igjen ting de hadde glemt eller mistet.
På slutten av livet var Tjønnstaul svært opptatt av å få fortellingene skrevet ned, fordi han visste det var den beste muligheten til å få dem bevart for ettertiden. Da Tjønnstaul skjønte han lå på det siste, sendte han bud på Rikard Berge, som satt hos ham og skrev ned to eventyr, etterhvert ett eventyr om dagen, så lenge Tjønnstaul orket å snakke. På denne tida var Tjønnstaul sterkt plaget av tæring. Rikard Berge undret seg svært over at han heller sendte bud etter folkeminnesamleren enn presten. Han undret seg på om han kunne komme på noen andre som hadde "elska si kunst til ho vart tru".
Da Tjønnstaul ikke orket mer, sa han til Rikard Berge: "No hev du det beste etter best`mor (Anne Golid), det hev du. No hev du og Knut ivi hundre, Rikard. Det bli bra bok, det." Det siste han sa til Rikard Berge var: "Du hev vore ein snill gut, ög nå må du hels`n Knut, det må du. D`æ kvitt med meg, ser du, det er nok endestavnen, det". Olav Tjønnstaul døde på Kviteseid gamlehjem 19. januar 1910.
Mye av fortellergleden og replikk-kunsten gikk i arv til sønnen, spelemannen Jørgen Tjønnstaul.
New York Giants i NFL-sesongen 2019
New York Giants spilte i sin 95. sesong i National Football League, sin tiende i MetLife Stadium i East Rutherford, New Jersey og sin andre og siste under hovedtrener Pat Shurmur, som fikk sparken etter sesongavslutningen. I sesongen tangerte de lagrekorden på ni strake nederlag fra 1976, og klarte eventuelt ikke å forbedre på sitt sesongresultat på 5–11 i 2018 etter et nederlag mot Philadelphia Eagles i uke 14, da de avsluttet sesongen 4–12 og på tredjeplass i NFC East. Etter et tap i uke 13 mot Green Bay Packers ble dette tredje året på rad hvor Giants ikke nådde sluttspillet. For første gang siden 1995 var det ingen spillere fra laget som ble utvalgt til årets Pro Bowl.
NFL Draft
Bytter før draftet
Bytter under draftet
Udraftede free agents
Om ikke annet er oppgitt ble følgende udraftede free agents signert 2. mai 2019.
Treningsstall
Etter å ha blitt kuttet etter nedskjæringene for å nå den endelige spillerstallen på 53 mann den 31. august ble Reggie White, Jr., Jon Hilliman, C. J. Conrad, Josiah Tauaefa, Jake Carlock, Evan Brown, Freedom Akinmoladun og Chris Slayton signert til treningsstallen sammen med de nye spillerne Corn Elder og David Sills V. Den 18. september 2019 ble Conrad frigitt og running back Austin Walter ble signert som hans erstatning. Etter at running back Saquon Barkley ble skadet i uke 3 ble Hilliman signert til den aktive spillerstallen den 26. september. Den 1. oktober ble Tauaefa signert til den aktive spillerstallen, og Giants fylte opp treningsstallen ved å signere wide receiver Da'Mari Scott, som trente med laget i offseason, og linebacker Devante Downs.
Etter at reserve running back Wayne Gallman bli med Barkley på sidelinjen ble Walter signert til aktiv spillerstall den 10. oktober 2019 i forkant av kampen mot New England i uke 6. Hilliman ble signert på ny til treningsstallen den 15. oktober 2019, etter å ha blitt waived etter kampen mot New England. Den 22. oktober ble Downs signert til den aktive spillerstallen; hans plass ble gitt til Tuzar Skipper, som hadde blitt waived samme dag. Den 30. oktober 2019 ble Carlock frigitt, og punter Sean Smith ble signert som hans erstatning dagen derpå. Smith ble frigitt 5. november. Safety Sean Chandler ble signert til treningsstallen 6. november, dagen etter at han ble waived fra den aktive spillerstallen.
Ettersom at Giants hadde problemer med flere skadde spillere i angrepsrekken ble Brown signert til den aktive spillerstallen 9. november. Elder ble signert av Carolina Panthers 12. november. Senere samme dag ble White og Akinmoladun frigitt, og de ledige plassene i treningsstallen ble gitt til tight end Garrett Dickerson, wide receiver Alex Bachman og long snapper Colin Holba. Brown ble signert på ny 13. november. Skipper skrev kontrakt med Pittsburgh Steelers den 20. november, og cornerback Derrick Baity overtok hans plass i treningsstallen. Den 27. november ble Scott forfremmet til den aktive spillerstallen, og White ble signert på ny. Den 30. november ble Holba forfremmet til den aktive spillerstallen.
Den 4. desember ble Brown signert av Miami Dolphins. Dagen etter signerte Giants Tanner Volson, og tidligere safety for Panthers Rashaan Gaulden til den ledige plassene i treningsstallen. Chandler ble signert til aktiv spillerstall igjen 7. desember for å erstatte Jabrill Peppers, som ble plassert på skadelisten. Den 11. desember ble Sean Smith signert på ny for å fylle den ledige stillingen. Den 17. desember ble Sill signert til den aktive spillerstallen, og tackle Nate Wozniak ble signert til treningsstallen. Dagen derpå ble Gaulden forfremmet fra treningsstallen til aktiv spillerstall, og defensive end Kevin Wilkins ble signert til treningsstallen. Den 24. desember ble Smith frigitt og full back George Aston ble signert som erstatning. Slayton og Dickerson ble forfremmet til den aktive spillerstallen henholdsvis 27. og 28. desember.
Terminliste
Merk: Divisjonsmotstandere er i fet tekst.
Yngen
Yngen er en innsjø 199,2 meter over havet øst i Värmland, mellom Filipstad og Hällefors i Sverige. Innsjøen har et relativt lite nedbørsfelt og får tilførsel fra bekker og mindre elver i nord og øst. Det naturlige utløpet er gjennom Skärjbäcken i sørenden. En vesentlig del ledes via Gammelkroppa kanal og rør til et mindre kraftverk ved Östra Skärjen.
Innsjøens økologiske status betegnes som «god». Sjøen er også drikkevannsmagasin for Filipstad, Nykroppa og Persberg.
I Yngen finnes en av de få opprinnelige røyebestandene sør for Dalälven. I tillegg finnes abbor, gjedde, hork, krøkle, lagesild, lake, laks, laue, mort, sik, steinsmett, ørekyt og ørret, samt også signalkreps.
Psykolog (Norge)
I Norge har det i lang tid eksistert både et forskningsorientert og et klinisk utdanningsløp i psykologi som har gitt ulike grader; utdanningsløpene er likeverdige, delvis overlappende og gir samme kompetansenivå i akademisk psykologi, men med ulikt fokus særlig de siste årene av studiet. Det forskningsorienterte utdanningsløpet har røtter tilbake til magistergraden (mag.art.) i psykologi, etablert ved Universitetet i Oslo (UiO) i 1920, og har senere gitt gradene cand.polit. (fra 1976) og master i psykologi (fra 2003), mens profesjonsstudiet har røtter i eksamen i psykologi etablert i 1948 ved UiO etter forbilde av kandidatstudiet ved Københavns Universitet og gir graden cand.psychol. Både det forskningsorienterte utdanningsløpet i Norge og kandidatstudiet i Danmark ble harmonisert med Bologna-prosessen fra 1999 og dermed inndelt i en bachelorgrad i psykologi fulgt av en toårig mastergrad, mens det norske profesjonsstudiet fikk bestå i gammel ordning etter unntaksbestemmelser som et seksårig integrert studium.
Tittelen psykolog ble beskyttet med Psykologloven fra 1973 og knyttet til kompetanse og praksis innen det kliniske feltet. Begge utdanningsløpene kunne etter Psykologloven gi godkjenning til å arbeide som psykolog innen det kliniske feltet, eventuelt med tilleggsbetingelser om praksis, men det var bare cand.psychol.-studiet som var direkte lagt opp med et slikt siktemål. Psykologloven ble i 1999 erstattet av helsepersonelloven der også begrepet godkjenning ble erstattet av autorisasjon; loven definerer kravet for autorisasjon generelt som «eksamen i vedkommende fag». Dette har siden 1999 vært tolket som at profesjonsstudiet oppfyller kravet automatisk, mens andre norske eller utenlandske utdanninger kan gi autorisasjon etter vurdering. Den norske ordningen er et unntak fra den generelle regelen i Europa, der kliniske psykologutdanninger i samsvar med EuroPsy-standarden og Bologna-prosessen som regel består av en bachelorgrad i psykologi som er teoretisk og dekker de såkalte basalfagene i psykologien, fulgt av en mastergrad og deretter en veiledet praksis, og der det ikke er skarpe skiller mellom to løp. Det er derimot flere Europeiske land som følger EuroPsy-standaren, slik som England. Organiseringen av utdanningen, tittelbruken og autorisasjonspraksisen har i 2000-årene i økende grad vært diskutert i tråd med en kraftig økning i masterkandidater i faget i etterkant av Bologna-prosessen. Universitetet i Oslo har i 2019 foreslått å endre betegnelsen på den kliniske profesjonen som krever autorisasjon til klinisk psykolog, slik at psykolog blir en generell betegnelse på personer med høyere utdanning i psykologi, for å få samsvar med den internasjonalt dominerende terminologien.
Utdanninger og tittel
Som del av Bologna-prosessen for standardisering av høyere utdanning i Europa ble hovedfag (cand.polit.) i psykologi videreført som mastergrader i psykologi, og tilbudt ved alle universitetene som har profesjonsstudium. Mastergrad er et mer forskningsorientert alternativ til profesjonsstudier og innebærer større grad av fordypning på høyere nivå. Profesjonsstudiet og bachelor/master-løpet er likeverdige og begge studiene gir en bred kompetanse i akademisk psykologi; de dekker i hovedsak de samme basalfagene på grunnleggende nivå før man spesialiserer seg i en forskningsorientert eller praktisk klinisk retning på høyere nivå.
Før 1973 ble alle personer med utdanning eller forskningskompetanse i psykologifaget i bred forstand betegnet som psykologer i Norge, i tråd med det som fortsatt er den vanlige språkbruken internasjonalt. I Psykologloven fra 1973 ble psykolog en beskyttet tittel og forbeholdt personer med godkjenning fra Sosialdepartementet til å arbeide som klinisk psykolog i psykisk helsevern; Psykologloven la til grunn at både personer med cand.psychol.-utdanning og personer med annen utdanning som magistergrad eller doktorgrad i psykologi, eller utdanning i andre relevante fag kombinert med psykologiskfaglig kompetanse, kunne få godkjenning, eventuelt med tilleggsbetingelser om praksis. Psykologloven ble avskaffet i 1999 og erstattet av den nye helsepersonelloven, som i stedet for godkjenning bruker begrepet autorisasjon; loven beskriver kravet for autorisasjon svært generelt som «eksamen i vedkommende fag» uten å spesifisere hvilke utdanninger. Statens autorisasjonskontor for helsepersonell, fra 2016 Helsedirektoratet, tildeler autorisasjon. Praksis etter 1999 har i hovedsak vært å gi autorisasjon til personer med det norske profesjonsstudiet, men andre utdanninger, herunder bachelor- og mastergrader fra Norge og/eller utlandet kan i enkelte tilfeller også lede til autorisasjon; regelverket for dette er svært komplekst og mye debattert i 2000-årene.
Psykolog som tittel og deskriptiv betegnelse
Begrepet psykolog kom i bruk på norsk på 1800-tallet og betegnet personer med kunnskap om Sjælelivet. Det ble brukt dels om forskere med bakgrunn i ulike disipliner, og dels som et løsere og mer generelt begrep i allmennspråket; f.eks. kunne begrepet psykolog brukes om en kunstner som skrev eller uttrykte seg innsiktsfullt om sjelelivet (sammenlign psykologisk roman). Særlig etter etableringen av den første norske utdanningen i psykologi, magistergraden, ble begrepet fra 1920-årene til 1973 brukt på norsk om personer med utdanning eller forskningskompetanse i psykologi. Med Psykologloven fra 1973 ble retten til å bruke psykolog som tittel sterkt innsnevret i Norge og knyttet til godkjenning til å utøve yrkespraksis innen klinisk psykologi. Det Norske Akademis ordbok definerer psykolog delvis som «person med psykologi som fag» og delvis i den bredere, uformelle betydningen omtalt over som «menneskekjenner».
Retten til tittelen psykolog har i økende grad vært debattert etter gjennomføringen av Bologna-prosessen som innførte master- og ph.d.-grader i psykologi. Ledelsen ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo gikk allerede i Fanny Duckerts ledertid i 2007 inn for at tittelen psykolog må kunne brukes både av psykologiutdannede med cand.psychol. og mastergrad. I 2019 uttalte instituttledelsen ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo at «det eneste som mangler for myndighetene er å sette riktig navn på denne kliniske fordypningen av psykologifaget som profesjonsstudiet nå representerer. Vi foreslår i denne sammenheng at § 48a i Lov om helsepersonell punkt t) endres fra 'psykolog' til 'klinisk psykolog'». Det psykologiske fakultet ved Universitetet i Bergen uttalte i den samme høringen at «vi er en del av et internasjonalt utdanningsfelt og arbeidsmarked der psykolog er en generell betegnelse knyttet til fordypning i psykologifaglige tema på master eller ph.d.-nivå, og der 'klinisk psykolog' er tittelen som beskriver spesifikk kompetanse innenfor diagnostisering og behandling av psykiske lidelser. I tillegg har vi nå i Norge en stor gruppe yrkesutøvere utdannet i ikke-kliniske områder av psykologifaget».
Det må skilles mellom å føre psykolog som tittel og å bruke psykolog som deskriptiv betegnelse. Forbudet mot å bruke beskyttet tittel gjelder bare å annonsere virksomhet på en slik måte at man bruker dette som tittel på seg selv i norskspråklig sammenheng; derimot brukes psykolog i allmennspråket i Norge i utstrakt grad om fagpersoner i psykologi, uavhengig av om de har norsk autorisasjon og dermed rett til å kalle seg selv psykologer i Norge. Det er ingen begrensninger på retten til å omtale andre personer enn en selv som psykologer. Titler på andre språk enn norsk er ikke regulert i Norge, og f.eks. den engelske tittelen psychologist brukes derfor om alle personer med utdanning og kompetanse i psykologi, herunder personer med mastergrad.
Profesjonsstudiet i psykologi (cand.psychol.)
Profesjonsstudiet i psykologi, som gir tittelen cand.psychol., ble innført ved Universitetet i Oslo i 1948 under navnet eksamen i psykologi og etter modell av psykologistudiet ved Københavns Universitet. I 1956 ble eksamen i psykologi avløst av embetsstudiet i psykologi, som også gav graden cand.psychol. Studiet er i dag normert til fem års akademiske studier og ett års veiledet klinisk praksis som del av studiet, og kvalifiserer til å søke autorisasjon som psykolog. Lenge ble profesjonsstudiet bare tilbudt i Oslo; det ble senere etablert profesjonsstudier også ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (fra 1995), Universitetet i Bergen (fra 1969) og Universitetet i Tromsø (fra 1991). Derimot hadde Universitetet i Trondheim allerede fra 1976 et hovedfagsstudium i psykologi som i stedet gav graden cand.polit. i psykologi, også normert til seks år. Forskjellen mellom cand.psychol. og cand.polit. i psykologi tilsvarte forskjellen mellom f.eks. cand.oecon. og cand.polit. i samfunnsøkonomi, der sistnevnte hadde noe større valgmuligheter i fagsammensetningen.
I Oslo, Bergen og Trondheim søker man opptak til seksårig program gjennom Samordna opptak, mens man i Tromsø fremdeles søker seg inn på et femårig profesjonsprogram på bakgrunn av årsstudium i psykologi. Opptak til årsstudiet skjer gjennom Samordna opptak, mens opptak til profesjonsstudiet skjer internt ved universitetet. Her vil karakterene fra årsstudiet avgjøre om studenten kommer inn på programmet eller ikke. Karakterkravene for å komme inn på profesjonsstudiet, både gjennom Samordna opptak og via årsstudiet, varierer fra studiested til studiested, og fra opptak til opptak. Det kreves generelt svært gode karakterer for å komme inn.
I forbindelse med Bologna-prosessen for standardisering av høyere utdanning i Europa og inndeling av utdanningen i bachelor-, master- og ph.d.-grader fikk cand.psychol.-graden bestå etter gammel ordning. I forbindelse med gjennomføringen av Bologna-prosessen ble det også diskutert om cand.psychol. burde harmoniseres med europeiske grader, der det ble foreslått at cand.psychol. burde erstattes av en mastergrad i klinisk psykologi med ett års veiledet praksis etter utdanningen, og som bygget på en bachelorgrad i psykologi, tilsvarende tilpasningen av den danske cand.psych.-graden til Bologna-rammeverket.
Masterstudier i psykologi (tidligere cand.polit.) – et forskningsorientert alternativ
Ved Kvalitetsreformen i 2003 ble cand.polit. i psykologi erstattet av femårige mastergrader i psykologi som del av tilpasningen til Bologna-prosessen for standardisering av høyere utdanning i Europa. Bachelor- og masterstudier i psykologi tilbys ved alle universitetene som også har profesjonsstudier. Psykologifaget har etter årtusenskiftet vært i sterk vekst i Norge, og flertallet av psykologistudentene etter Kvalitetsreformen er bachelor- og masterstudenter. Bachelor- og masterløpet er det studiet som ligner mest i oppbyggingen på psykologutdanninger utenfor Norge, herunder den nåværende danske cand.psych.-graden.
Bachelor- og masterstudier i psykologi kan i noen tilfeller lede til autorisasjon som psykolog i Norge. Regelverket knyttet til dagens bachelor- og mastergrader er komplekst; eksempelvis kan en person som tar bachelorgraden i Norge og deretter mastergraden i Danmark oppnå norsk autorisasjon, mens en person med tilsvarende norsk mastergrad ikke har samme mulighet. Det er en løpende debatt om flere psykologimastere utdannet i Norge, dersom de oppfyller utdanningskravet i EuroPsy-standarden, bør ha samme mulighet som en del psykologimastere utdannet i utlandet til å oppnå autorisasjon gjennom en klinisk videreutdanning. Noen personer med fullført profesjonsstudium har også tatt psykologiskfaglige mastergrader som en akademisk fordypende videreutdanning.
EuroPsy
Den europeiske føderasjonen av psykologforeninger har etablert EuroPsy som en europeisk standard for psykologutdanning; standarden stiller krav om fem års universitetsutdanning i psykologi og ett års veiledet praksis. Den norske profesjonsutdanningen oppfyller dette kravet i sin helhet, mens mastergrader som bygger på fem års psykologistudier oppfyller selve utdanningskravet; mulighetene til å få veiledet praksis i Norge er imidlertid begrenset til noen spesielle tilfeller med personer som har mastergraden fra utlandet.
Autorisasjon som psykolog i Norge
Før 1973 krevdes det ingen spesiell godkjenning for å arbeide med psykologisk arbeid eller bruke tittelen psykolog. Tittelen psykolog ble da brukt av fagpersoner innen psykologifaget, slik det fortsatt er vanlig internasjonalt og slik begrepet gjerne forstås i allmennspråket.
I 1973 ble det innført en offentlig godkjenningsordning for å arbeide som psykolog innen det kliniske feltet. Psykologloven la til grunn at både cand.psychol.-eksamen og andre utdanninger i psykologi slik som datidens magistergrad og doktorgrad kunne gi grunnlag for godkjenning, eventuelt med tilleggsvilkår om praksis. Godkjenning ble opprinnelig tildelt av Sosialdepartementet. Da Psykologloven ble erstattet av helsepersonelloven i 1999 ble begrepet godkjenning erstattet av autorisasjon, og ansvaret for å tildele autorisasjon ble lagt til Statens autorisasjonskontor for helsepersonell, senere Helsedirektoratet. Kravet til autorisasjon er i helsepersonelloven beskrevet som «eksamen i vedkommende fag». Personer som mener å oppfylle utdanningskravet kan søke Helsedirektoratet om autorisasjon. Direktoratets tolkning har etter 1999 vært at profesjonsstudiet alltid oppfyller utdanningskravet, mens andre norske og/eller utenlandske utdanninger kan vurderes fra gang til gang. Minstekravet er fem års universitetsutdanning i psykologi, f.eks. fra Danmark, men det stilles da tilleggsvilkår om veiledet praksis før full autorisasjon tildeles. Det diskuteres om norske mastere som oppfyller utdanningskravet bør ha samme mulighet som slike utenlandske mastere til å gjennomføre veiledet praksis.
Det foreligger en avtale mellom de nordiske landene om at en nordisk psykologautorisasjon skal være gyldig i samtlige nordiske land. Utdanningene i Norden er bygget opp forskjellig, og det danske kandidatstudiet har blitt harmonisert med Bologna-prosessen slik at det i oppbygging er likest en norsk mastergrad i psykologi; det danske studiet gir ikke i seg selv klinisk autorisasjon, som først oppnås gjennom en veiledet praksis etter studiet.
Sammensatte titler
Det er helsepersonelloven som regulerer tittelbeskyttelse for autorisert helsepersonell i Norge. Kun titler som gir autorisasjon etter helsepersonelloven § 48, samt offentlig godkjente spesialistutdanninger, er beskyttet, herunder tittelen psykolog. Sammensatte titler som inneholder ordet «psykolog» er ikke nevnt i § 48, og er dermed ikke uten videre beskyttet, unntatt hvis de er omfattet av en spesialistgodkjenning. I 2011 gav Helse- og omsorgsdepartementet Helsedirektoratet i oppdrag å avklare om den sammensatte tittelen sosialpsykolog er beskyttet; Helsedirektoratet uttalte i 2012 at «tittelen sosialpsykolog er ikke en beskyttet tittel etter helsepersonelloven § 74, da den ikke gis egen autorisasjon etter helsepersonelloven § 48 eller spesialistgodkjenning». På tross av at sammensatte titler ikke er beskyttede titler uttaler Helse- og omsorgsdepartementet at «adgangen til å bruke sammensatte titler. . . [er] begrenset av helsepersonelloven § 74 fjerde ledd og alternativ behandlingsloven § 8 tredje ledd»; Helsedirektoratet har presisert at dette gjelder sammensatte titler som er omfattet av spesialistgodkjenning. Norsk Psykologforening skriver på sine nettsider at bruk av sammensatte titler er ulovlig for andre enn psykologer med autorisasjon.
Faglige organisasjoner
Norge har to faglige organisasjoner som organiserer personer med høyere utdanning i psykologi, Norsk Psykologforening og Psykologiforbundet. Norsk Psykologforening var frem til 1972 åpen for alle med høyere utdanning eller forskningskompetanse i psykologi, men ble fra 1972 stengt for andre enn de med godkjenning fra Sosialdepartementet til å arbeide innen det kliniske feltet. Hovedfags-, master- og doktorgradsutdannede uten profesjonsstudium blir dermed ekskludert fra deltagelse i internasjonale psykologforeninger som kun aksepterer én norsk medlemsorganisasjon, selv om disse internasjonale foreningene selv er åpne alle for fagpersoner i psykologi. Psykologiforbundet ble etablert i 1994 som en forening for personer utdannet ved Institutt for psykologi i Trondheim, som da bare hadde hovedfagsstudium (cand.polit. i psykologi) men ikke profesjonsstudium, og ble etter Bologna-prosessen en interesseorganisasjon for alle personer med utdanning i psykologi.
Videreutdanning
Som ferdig utdannet psykolog kan man spesialisere seg eller ta en doktorgrad. De fleste norske psykologer som arbeider klinisk videreutdanner seg til psykologspesialister etter endt utdanning; noen velger å gå videre kun med forskning og heller ta en doktorgrad. Spesialistutdanningen er en faglig spesialisering og består av fem års relevant arbeid og veiledning, tre års kurs, samt vitenskapelig arbeid. Psykologen kan velge mellom 11 ulike spesialiteter: Organisasjonspsykologi, voksenpsykologi, barne- og ungdomspsykologi, arbeidspsykologi, nevropsykologi, habiliteringspsykologi, rus- og avhengighetspsykologi, familiepsykologi, eldrepsykologi, psykoterapi og samfunns- og allmennpsykologi. De fleste spesialiserer seg i voksen- eller barne- og ungdomspsykologi. En psykologspesialist vil, i tillegg til vanlige psykologoppgaver, være faglig ansvarlig for utredning, diagnostisering og behandling i spesialisthelsetjenesten, kunne fatte visse tvangsvedtak i psykisk helsevern, samt påta seg veiledningsoppgaver overfor både studenter og ikke-spesialister. Det er ikke uvanlig at psykologer har videreutdanning i flere spesialiteter samtidig.
Karriere
Som psykolog kan man arbeide innen svært mange områder, både offentlig og privat, og både i og utenfor helsevesenet. De vanligste arbeidsområdene er psykisk helsevern, kommunale virksomheter (kommunehelsetjeneste, pedagogisk-psykologisk tjeneste, barnevern), rusomsorg, kriminalomsorgen og arbeids- og attføringssektoren. Andre aktuelle arbeidsområder er innenfor rådgiving, konsulentvirksomhet, arbeid som sakkyndig psykolog og organisasjon og ledelse. Begynnerlønn for psykologer i psykisk helsevern ligger de fleste steder mellom 500 000 og 550 000. Som spesialist vil man ha en betydelig høyere lønn, og minstelønn ved de fleste helseforetak ligger over 700 000. Psykologspesialister med privat praksis kan få driftstilskudd, noe som innebærer at pasienter som er henvist fra lege kun må betale egenandel for behandlingen.
Norsk Psykologforening er en fagforening for autoriserte psykologer i Norge; noen psykologer velger å være organisert i andre fagforeninger, f.eks. Forskerforbundet.
Formell kompetanse
Mange har vanskeligheter med å skille mellom en psykolog og en psykiater som fagperson. Kort fortalt er psykiatri en grenspesialitet innenfor medisin, og en psykiater har, i tillegg til den medisinske profesjonsutdanning (legeutdannelse) som faglig grunnutdanning, minimum 5 års videreutdanning/spesialisering i psykiatri.
Det finnes flere studieløp innen psykologi, men profesjonsutdanningen i psykologi er det eneste som kvalifiserer til autorisasjon som psykolog. Andre studieretninger er årsstudium (ett år), bachelor- (tre år) og masterstudier (to år etter bachelor) i psykologi. Disse utdanningene er rent akademiske, og med høyere utdanning i psykologi kan man også fungere som veileder/konsulent og arbeide på forskjellige institusjoner hvor også psykologer er ansatt, men disse vil ikke ha behandleransvar på linje med psykologene. Psykologi vil ofte også være tilleggsfag til annen utdanning, og en mastergrad i psykologi kvalifisere til opptak på doktorgradsprogram innen psykologi (ph.d.).
Psykologer og leger er de eneste i Norge som har lov til å benytte hypnose.
Diskusjon om tittelbruk
I 2000-årene har det vært debatt om tittelbruken for personer utdannet i psykologi i Norge, spesielt at personer med mastergrad, ph.d. og lignende i psykologi ikke kan kalle seg psykologer. Over 800 studenter og professorer i psykologi har undertegnet et opprop der de krever at alle med høyere grads eksamen i psykologi kan kalle seg psykologer, og argumenterer med at dette er den internasjonalt vanlige betydningen av ordet. Helsedirektoratet har uttalt at det bare er titler som «gis egen autorisasjon etter helsepersonelloven § 48 eller spesialistgodkjenning» som er beskyttet, herunder «psykolog» og enkelte sammensatte titler.
Teller-Ulam-teknologi
Teller-Ulam-teknologi er en atomvåpenteknologi som blir brukt i flere termonukleære våpen i megatonn-klassen, og er på folkemunne kalt «hydrogenbombens hemmelighet». Teknologien er oppkalt etter to av de fremste bidragsyterne, den ungarsk-fødte fysikeren Edward Teller og den polsk-amerikanske matematikeren Stanislaw Ulam, som utviklet teknologien i 1951. Tanken er tenkt å høre spesielt til bruk av en «fisjonsbombeavtrekker» plassert i nærheten av en mengde fusionsdrivstoff, kjent som «staging», samt bruk av «strålingsimplosjon» for å komprimere fusionSdrivstoffet før det tennes. Det finnes en rekke andre tillegg og varianter av denne ideen, foreslått av ulike kilder.
Den første enheten som skal være basert på dette prinsippet ble detonert av USA i prøvesprengningen «Ivy Mike» i 1952. I Sovjetunionen ble denne teknologien kjent som Andrej Sakharovs «Tredje Ide». Lignende enheter ble utviklet av Storbritannia, Kina og Frankrike, selv om ingen spesifikke kodenavn er kjent for deres teknologi. Den kraftigste termonukleære enheten noen gang testet var den sovjetiske Tsar Bomba, på 50 megatonn.
قنبلة هيدروجينية Termonukleární zbraň Teller–Ulam design Bombe A Bomba all'idrogeno テラー・ウラム型 Ładunek termojądrowy Desenho de Teller–Ulam Термоядерное оружие ٹیلر الم طرحبند
Planum Australe
Planum Australe (latin: «den sørlige sletten») er sletten på den sørlige polen på planeten Mars. Sletten strekker seg sørover til rundt 75°S og er sentrert omtrent rundt 83.9°S 160.0°E. Geologien i dette område skulle undersøkes av det mislykkede NASA-prosjektet Mars Polar Lander som mistet kontakt ved inngangen til Mars' atmosfære.
PDP-9
PDP-9 (forkortelse for Programmed Data Processor-9) var den fjerde av i alt 18-biter minidatamaskiner som ble produsert av Digital Equipment Corporation (DEC). Datamaskinen ble introdusert i 1966. Totalt 445 enheter ble produsert, hvorav 40 var den kompakte lavkostnandsmodellen PDP-9/L.
FK Dinamo Minsk
Klubben har også vunnet den hviterussiske eliteserien syv ganger og den hviterussiske cupen tre ganger. I 2008 havnet klubben på andreplass i eliteserien. Klubbens nåværende trener er Slavoljub Muslin.
Frailes
Frailes er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Jaén. Kommunen har 1,599 innbyggere (2021).
Armin Hodžić
Armin Hodžić (født 17. november 1994) er en bosnisk fotballspiller som spiller for.
Landslaget
Den 29. mai 2016 fikk han sin første landskamp for mot.
Verdensveven
Informasjonen på vebben betegnes som ressurser, som refereres til ved hjelp av uniforme ressursidentifikatorer eller URI-er; dette gjør at en kan la ressurser referere til hverandre på en enkel måte – noe som gjør det mulig å indeksere, søke etter og kryssreferere all informasjonen som utgjør verdensveven.
I dagligtale blandes vebben av og til sammen med internettet (eller bare nettet), men WWW er bare én av de mange tjenestene som Internett tilbyr, ved siden av for eksempel e-post og videospill.
Introduksjon
Verdensveven ble utviklet i 1989 av Tim Berners-Lee ved fysikkinstituttet CERN i Sveits for bruk til intern informasjonsfremvisning. Den første vevtjeneren (nxoc01.cern.ch, senere omdøpt til info.cern.ch) kom på lufta en gang i november 1990. Den 30. april 1993 bestemte styret i CERN at World Wide Web-teknologien skulle være fri, det vil si at det ikke skal betales avgift for bruken. CERN og andre utviklet flere tekstbaserte nettlesere, men det var først da den grafiske nettleseren (eller vevleseren) Mosaic ble tilgjengelig i 1993 at bruken av World Wide Web spredte seg utenfor forskningsmiljøet. Etter at Mosaic ble tilgjengelig ble verdensveven raskt populær, og kan tilskrives en viktig del av æren for at Internett deretter fikk en eventyrlig rask utbredelse.
Den første norske nettsiden ble publisert av Televerkets forskningsinstitutt i mai 1993.
Informasjon på veven presenteres i form av nettsider («web pages»). En slik side kan bestå av tekst og andre former for informasjon. Den kan lokaliseres, hentes inn og presenteres av en datamaskin med et program kalt nettleser (engelsk «web browser»). Siden kan være lagret i en datamaskin hvor som helst på nettet, og lokaliseres ved en adresse kalt Uniform Resource Locator (URL). Nettleseren betjenes typisk ved hjelp av en mus. Teksten i nettsiden kan også inneholde URL-adresser til andre sider. Ved å «peke og klikke» med musen på en slik adresse på dataskjermen kan brukeren hente en inn en annen side og så videre. På kort tid kan brukeren hente inn informasjon fra «hvor som helst i verden», en aktivitet som gjerne omtales som å «surfe på Internett».
Ekiti
Ekiti er en av Nigerias 36 delstater. Den ligger sør i landet og vest for elven Niger. Den ble etablert i 1996, tidligere var den en del av delstaten Ondo. Ado Ekiti er delstatens administrasjonssenter.
Verdensveven
Forkortelsen WWW
Mens World Wide Web har tre stavelser, har forkortelsen WWW (dobbel-V, dobbel-V, dobbel-V) hele ni stavelser. Det samme gjelder engelsk: (double-U, double-U, double-U) har også ni stavelser. Både på norsk og engelsk er det derfor vanlig å uttale «www» som «vvv».
Villaunur-demningen
Villaunur-demningen er en demning for flomkontroll i Frankrike, anlagt i elva Le Cantache. Eier er DRI Ille & Vilaine. Anlegget ligger i departementet Ille-et-Vilaine.
Demningen er en betong gravitasjonsdam av typen RCC. Dammen er 16 meter høy og 147 meter lang. Resevoaret rommer inntil 7 millioner m³.
I den samme elvas tilsig Viltré ligger også Cantache-demningen og et par andre mindre damanlegg, som tjener flom- og vannforsyningsformål.
Gravso
Gravso, også kalt glumso og gloso er ifølge foketroen et spøkelsesdyr i form av en sugge (so) som blant annet opptrådte på kirkegårder i Danmark og i det sydlige Skandinavia.
Gravso kjentes på de gloende øyne og ofte på en knivskarp rygg med strittende børster. Det varslet død hvis man møtte gravsoen. De eldste, danske beretninger om den stammer fra København, hvor svinet i 1587 holdt til ved Sankt Clemens kirke. Presten Joachim Junge, som sent på 1700-tallet registrerte den nordsjællandske almuens overtro, skrev at dyret i virkeligheten representerte sjelene til drepte barn, og at det var særdeles farlig for folk som bar en pung fremstilt av svineblære.
Friidrett under Sommer-OL 1964
Friidrett under Sommer-OL 1964. Det ble konkurrert i 36 grener, 24 for menn og 12 for damer, i friidrett i Sommer-OL 1964 i Tokyo. USA og Sovjetunionen vant 14 gullmedaljer hver.
100 m
Wyomia Tyus tangerte verdensrekorden i et innledende heat (11,2).
Spyd
Jelena Gortsjakova satte verdensrekord i kvalifiseringen med et kast på 62,40 m.
Tommy Michaelsen
Tommy Michaelsen (født 20. januar 1969) er en norsk musiker og sanger.
Han var i perioden 1992 til 2004 vokalist i dansebandet Picazzo. Han forlot bandet etter turneen i 2004 og startet etter det opp som soloartist under navnet Tommy M.. Under dette navnet ga han i 2005 ut sin første plate, Completely, som inneholdt engelskspråklige låter. I 2008 var han med på å starte opp dansebandet Vagabond, hvor han er vokalist og trommeslager. I 2014 ble Picazzo gjenforent og har til dags dato utgitt tre album.
Jean Jadot
Jean Jadot (født 23. november 1909 i Brussel i Belgia, død 21. januar 2009 i Sint-Pieters-Woluwe i Belgia) var en pavelig dipomat og kurieerkebiskop.
Bakgrunn
Jean Jadot, som kom fra en kjent belgisk adelsfamilie som hadde frembragt en rekke ingeniører. Faren hans Lambert Jadot, var elektroingeniør, og stod i spissen Compagnie BCK som bygde ut jernbanenettet i Belgisk Kongo. Hans mor Gabrielle Flanneau, født i Brussel 31. desember 1888, var datter av arkitekten Octave Flanneau og Marie-Thérèse Crocq (datter av legen og senator Jean Crocq) og barnebarn til arkitekten Eugène Flanneau. Hans onkel Jean Jadot var en ingeniør av stort ry som utførte viktige prosjekter i blant annet i Egypt, Kina og Belgisk Kongo.
Jean Jadot studerte ved det katolske universitet i Leuven. I en alder av 21 år tok han doktorgraden magna cum laude der, med en filosofisk avhandling om den britiske filosofen Alfred Edward Taylors tenkning.
Titularerkebiskop
Den 23. februar 1968 ble han utnevnt av pave Paul VI til titularerkebiskop av Zuri og utnevnt til apostolisk delegat til Laos, Singapore og Malaysia. Kardinal Leo Jozef Suenens bispeviet ham den 1. mai 1968; medkonsekratorer var kuriebiskopen Silvio Angelo Pio Oddi, og biskopen av Namur, André Marie Charue.
I 1969 ble han dessuten apostolisk pro-nuntius til Thailand.
Pavens mann i USA
Den 23. mai 1973 utnevnte Paul VI ham til permanent observatør til Organisasjonen av amerikanske stater i Washington, D.C. og til apostolisk delegat til USA. Jean Jadot var medvirkende til å prege den katolske kirke i USA i en viktig fase av kirkens utvikling. I løpet av sin periode som Vatikanets representant i De forente stater ble 103 nye biskoper og 15 nye erkebiskoper utnevnt. Som regel spiller den pavelige representants anbefalinger en stor rolle ved pavens endelige valg av hvem som utnevnes eller promoveres. Han ble spesielt aktet av de såkalt progressive amerikanske katolikker i tiden etter Andre Vatikankonsil; biskopene som ble utnevnt av paven som et resultat av hans arbeid fikk kallenavnet «Jadot Boys».
Jadot ble intervjuet om sine oppgaver i The Tablet (London). Da pave Paul VI betrodde ham oppgaven, ba han ham «ikke å være pavens øyne og ører, men hans hjerte». Paven sa også at han ønsket at han som utsending skulle vise sin omsorg «for de fattige, de glemte og de ignorerte».
Jadot forvandlet det som stort sett hadde vært en seremoniell stilling til en prekestol i løpet av sin syv år lange periode. Hans innsats for å presse den amerikanske kirke til å ønske minoriteter velkommen, utvide kvinners rolle, øke lekfolkets deltakelse og til å være mindre kompromissløse på visse områder – som automatisk ekskommunikasjon for skilte mennesker – viste resultater. En Washington Post-artikkel fra 1983 sier: «Uansett deres bakgrunn, var den nye type biskoper mindre interesserte i ringkyssing og marmorerte silkegevandter og mer i å bli kjent med sitt folk. De kom ut av bispepalassene for å bo i et par rom i en prestegård eller seminar». Noen kritikere sier at sexskandalene som senere rammet kirken er knyttet til biskoper som Jadot favoriserte i sine forslag (en del av de utnevnte etter promoverte til viktigere bispestoler ca 1983/84 til 1980), og sa at han var dårlig orientert. Den nye pave fra oktober 1978, Johannes Paul II, utnevnte etter noen år erkebiskop Pio Laghi til Pavestolens neste representant til USA; hans utnevnelsesforslag til biskoper var gjennomgående av kandidater tettere opp mot pavens preferanser.
Post i Vatikanet
Den 27. juni 1980 ble hentet av pave Johannes Paul II til den romerske kurie og utnevnt til president for sekretariatet for de ikke-kristne, etter den avdøde kardinal Sergio Pignedoli. Da erkebiskop Jadot etter sin tjeneste i USA ikke ble utnevnt til kardinal, noe som blitt hans forgjengere til del, og heller ikke ble det i sin høye kuriepost han så fikk, er blitt utlagt som at paven ikke ønsket ham i en posisjon der han kunne stemme ved pavevalg. Noe Jadot selv merket seg.
Hans aldersbetingede avskjedssøknad ble innvilget i 1984 av pave Johannes Paul II.
I sitt virke og sin tenkning var han inspirert av den belgiske prest og sosiolog Jacques Leclercq og den benediktinske økumenen Dom Lambert Beauduin O.S.B.
Erkebiskop Jadot var æreskannik for St. Rumbolds katedral i Mechelen. I 2006 ble han tildelt «Hans Küng Rights of Catholics in the Church Award».
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
The Kick Inside
The Kick Inside er den britiske musikeren Kate Bush' debutalbum. Det ble utgitt 17. februar 1978 og inneholder hiten «Wuthering Heights». Albumet er produsert av Pink Floyd-medlemmet David Gilmour.
«Wuthering Heights» var en av de mest litterære popsinglene utgitt og en uvanlig hitsingle. Bush, da 18 år gammel, insisterte selv på at denne skulle være single fra debutalbumet (mot EMI-sjefenes ønske). «Wuthering Heights» er inspirert av Emily Brontës roman Stormfulle høyder (originaltittel: Wuthering Heights). Bush på den tiden ikke lest romanen og hadde bare sett deler av fjernsynsdramaet basert på boken. Bush fortalte at hun identifiserte seg med Emily Brontë.
Sporliste
Side 1:
Side 2:
Philip Emilio
Philip Carlos Emilio Alvestad Larrain (født 1990/91 i Oslo), bedre kjent som Philip Emilio, er en norsk sanger, rapper og låtskriver. Larrain lager musikk i R&B/pop-sjangeren.
Tidlig liv og karriere
Larrain er født og oppvokst i Oslo. Han startet å lage musikk i elleveårsalderen. Der han i begynnelsen drev med småskriving av sanger og leking med forskjellige musikkprogrammer. Det var først i 17-18-årsalderen han begynte å ta det seriøst.
I 2011 kom Larrain til semifinalen i Årets Urørt med debuten «Lock you down». Han forklarer at sangen handler «om et ønske om å virkelig klare å få det til å funke med ei dame man liker».
9. juni 2017 utga Larrain debut EP-en VIII til gode kritikker.
Larrain slapp debut-studioalbumet Iris 13. september 2019.
Diskografi
Krediteringer er hentet fra iTunes.
Capim Branco II-demningen
Capim Branco II-demningen er en demning med vannkraftstasjon i sideelva Rio Araguari til elva Paranaíba i Brasil.
Anlegget har turbiner med installert produksjonskapasitet (ytelse) på 210 MW. Det ble ferdigstilt i 2007, etter fire års bygging.
Fred Cash
Fred Cash (født 8. oktober 1938 i Chattanooga i Tennessee) er en USA-amerikansk soulsanger. Han er best kjent som medlem av The Impressions fra 1960, ei gruppe han fortsatt opptrer med. Gruppa – og dermed Cash – blei innvotert i Rock and Roll Hall of Fame i 1991.
Trollavassdraget
Trollavassdraget er et vassdrag nord i Bymarka i Trondheim som har sitt utspring ved Herberndammen 353 moh og går med Trollabekken gjennom flere regulerte damanlegg før bekken ender opp ved Trolla og munner ut i Trondheimsfjorden. Vassdraget samler også opp vann fra tilstøtende drenerende bekker, som blant annet fra Tienddalsdammen (203 moh) og Svarttjønna (239 moh), som renner via Tienddalsbekken og inn i Lykkjadammen.
Fred Cash
Cash begynte tidlig å synge i den lokale kirka. Her møtte han den fire år eldre Sam Gooden. Da Cash var 14, begynte han å synge på nattklubber sammen med Gooden, Arthur Brooks og søskenparet Emanuel og Catherine Thomas. De opptrådte under navnet Four Roosters and a Chick. I 1957 flytta Gooden og Brooks til Chicago, der de året etter danna The Impressions sammen med Arthurs bror Richard, Jerry Butler og Curtis Mayfield.
Trollavassdraget
Det er del av et kystnedbørfelt mot Trondheimsfjorden på 24,67 km² som i sør er begrenset av vannskillet Folafoten–Gråkallen–Solemsåsen–Torshaug–Ila–Trondheim sentrum–Nidelvas munning ved Brattøra. Vassdraget har tidligere vært utnyttet som kraftkilde for møller og industrielle anlegg, som for eksempel Trolla Brug. Rådmann Lorentz Hansen Holst etablerte blant annet et sagbruk i Trollabekken i 1721.
Fred Cash
Da Butler i 1959 trakk seg ut til fordel for en solokarriere, blei Cash henta til Chicago som erstatning. Han er, sammen med blant annet Gooden, fortsatt aktiv i gruppa.