cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Judo under Sommer-OL 2020 – 81 kg menn
Judo under Sommer-OL 2020 – 81 kg menn ble arrangert i Nippon Budokan den 27. juli 2021.
Lino Červar
Landslag
Etter seks år uten landslagsoppdrag tok Červar ansvaret for det makedonske herrelandslaget foran Håndball-VM 2017 i Frankrike og endte mesterskapet på en 15.-plass.
Červar returnerte som kroatisk landslagssjef i april 2017 etter Željko Babić' avgang i januar samme år, hvorpå han samtidig sluttet som trener for.
Bergit Forchhammer
Bergit Forchhammer (født Bergit Braach 12. april 1921 i Duisburg, død 13. desember 2011 i København) var en tysk-dansk forfatter.
Bergit Braach var datter av Johannes Heinrich Braach (1887-1940) og hans kone Emilie Braach (1898-1998).
Bergit Forchhammer (Bibi) har utgitt flere bøker, blant annet:
Bibi var gift med Per Forchhammer. Sammen fikk de tre barn.
Anders Falkum
Anders Falkum (født 20. juni 1977) er en norsk tidligere høydehopper. Han representerte IK Tjalve.
Han er sønn av Leif Roar Falkum, og satte preg på høydehopp i Norge på 2000-tallet. Han ble norsk innendørsmester i 2000, men vant ingen NM-medaljer utendørs. Hans personlige rekord er 2,11 fra et stevne på Bislett stadion i 2000. Falkum var også leder i De aktives organisasjon, som kom i medienes fokus da det i 2001–2002 ble protestert mot lederstilen til friidrettspresident Marius Rooth.
Elgklinten
Elgklinten er et fjell helt øst i Åsnes kommune i Glåmdalen, sørøst i Innlandet. På toppen står riksrøys 94, og markerer grensen til Sverige. Toppen er også det høyeste punktet i Åsnes.
Hjalmar (tegneserie)
Hjalmar er en norsk tegneserie skrevet og tegnet av Nils Axle Kanten, om barnebokforfatteren Hjalmar som flytter med familien tilbake til hjembygda. Den humoristiske stripeseriens hovedperson er en hverdagssliter som prøver å holde noenlunde orden på sine tre barn, holde fokus på jobben, holde huset og hagen i sjakk, holde på gnisten i kjærlighetslivet og holde hodet en behagelig desimeter over vannet.
Ljudmil Nikolov
Ljudmil Georgiev Nikolov (født 1954, død 10. mai 2022) var en bulgarsk dukkemaker og dukkespiller som arbeidet ved Hordaland Teater fra 1990 til han ble pensjonist i 2019.
Tiina Lymi
Tiina Lymi (født 3. september 1971) er en finsk skuespiller, regissør og manusforfatter.
Ishmael Kalsakau
Alatoi Ishmael Kalsakau er vanuatisk politiker som har vært statsminister i Vanuatu siden 4. november 2022. Han er også leder for partiet Union of Moderate Parties.
Tiina Lymi
Hun debuterte som filmskuespiller i filmen Akvaariorakkaus‎ fra 1993. For filmen vant hun den finske Jussi-prisen i 1994 i klassen beste kvinnelige hovedrolle og ble nominert til Amandaprisen 1993, som dette året var en felles nordisk utdeling, i samme klasse. Hun vant også pris for manus til TV-serien Kohtuuttomuuksia under utdelingen av Kultainen Venla i 2017.
Ishmael Kalsakau
Politisk karriere
I 2005 ble Kalsakau juridisk rådgiver i MCA Vanuatu, den vanuatiske grenen av det USA-ledede økonomiske bistandsprogrammet Millennium Challenge Corporation. Kalsakau var senere riksadvokat i Vanuatu, men trakk seg fra denne stillingen for å stille som kandidat til parlamentsvalget i 2012. Da han tapte valget returnerte han til stillingen som riksadvokat, noe som førte til kritikk fra blant andre Transparency International. Etter valget kom han med påstander om at tre av statsrådene hadde vært involvert i valgfusk og kjøp av stemmer. I 2014 ble Kalsakau på nytt oppnevnt til riksadvokat.
Ved parlamentsvalget i januar 2016 ble Kalsakau innvalgt og han ble valgt til leder for opposisjonen i februar.
Kalsakau ble gjenvagt til parlamentet i 2020.Den 18. august 2022 oppløste den nyvalgte presidenten Nikenike Vurobaravu parlamentet midtveis i perioden etter anmodning fra statsminister Bob Loughman. Loughman ønsket dette for å unngå et mistillitsforslag i parlamentet. Oppløsningen møtte sterk motstand blant opposisjonen, og opposisjonslederen Ralph Regenvanu kunngjorde at de ville ta beslutningen til retten.
Familie
To av hans brødre, Ephraim Kasakau og Joshua Kalasakau ble også innvalgt til parlamentet ved valget i 2016. Hans far, George Kalsakau, deltok i forhandlingene med Frankrike og Storbritannia om Vanuatus uavhengighet i 1980.
Ljudmil Nikolov
Skomakarens draum (2017)
I februar 2017 hadde Hordaland Teater premiere på forestillingen Skomakarens draum, som Nikolov både hadde utviklet, laget scenografien til og var dukkespiller i. Han var også dukkemaker for de fleste av forestillingens dukker. «Med «Skomakerens draum» får barn i byen et visuelt og meningsfylt møte med Ljudmil Nikolovs figurteaterkunst,» skrev anmelderen på nettstedet Barn i Byen om oppsetningen. Hun trakk også frem Nikolovs kulturelle og kunstneriske bakgrunn: «''I Ljudmils hjemland Bulgaria blir ikke dukketeater forbundet med et barnepublikum. Heldigvis fant Ljudmil vei til Bergen og sørger for at bergenske barn får et kunstnerisk møte med figurteateret. Han tar sitt publikum på alvor, og han er en dyktig dukkemaker og dukkefører. Vi tror på hver enkelt figur, glemmer at det "bare" er dukker.''»
Hjalmar (tegneserie)
Seriens hovedtema er småbarnsfamilielivet.
Network Information Service
Network Information Service (NIS), opprinnelig kalt gule sider (Yellow Pages eller YP) er en protokoll for klient-tjener katalogtjenester, som fungerer i et distribuert miljø slik som bruker- og vertsnavn mellom datamaskiner på et datanettverk. NIS ble utviklet av Sun Microsystems til bruk på Solaris, og teknologien ble lisensiert til nesten alle andre Unix-leverandører.
Hjalmar (tegneserie)
Bakgrunn
Hjalmar så dagens lys i 2009, da Nils Axle Kanten sendte inn 15 tegneseriestriper løselig basert på sitt eget liv som småbarnsfar til Dagbladets seriekonkurranse. Serien fikk andreplass og ble i ettertid tatt inn som gjesteserie i avisa. I 2010 fikk Hjalmar innpass som biserie i Pondus-bladet, og i 2011 innledet Kanten et samarbeid med Strand Comics. I løpet av kort tid fikk han publiseringsavtaler med flere aviser, som gjorde ham i stand til å egne seg til seriene sine på fulltid. Våren 2012 fikk han Pondus-prisen på 100.000 kroner for seriene Hjalmar og Firekanta. Den 29. oktober 2012 ga Egmont Serieforlaget ut det første Hjalmar-albumet i et opplag på 20.000.
Publisering i Norge og utlandet
I dag publiseres Hjalmar daglig i drøyt 30 aviser og blader i Norge og utlandet, deriblant i VG, Nordlys, Hamar Arbeiderblad, 20 minutes (Sveits), Herningbladet (Danmark) og Morsø Folkeblad (Danmark) og i Nordens største dagsavis, Helsingin Sanomat (Finland). I tillegg kan serien leses i Billy-bladet i Norge, Sverige og Danmark.
Network Information Service
Fordi British Telecom eide navnet gule sider som et registrert varemerke i Storbritannia for sin papirbaserte, kommersielle telefonkatalog, forandret navnet  Sun Microsystems navnet til NIS, selv om alle kommandoer og funksjoner fortsatt begynner med “yp”.
Indrik
Indrik (Индрик) er et russisk forlag med hovedkontor i Moskva. Det ble grunnlagt i 1992. Det har hovedfokus på akademiske og vitenskapelige utgivelser.
Tomlongsheia
Tomlongsheia er et fjell vest for Sirdalsvatnet nord i Flekkefjord kommune. Den høyeste toppen kalles Store Tomlongen og måler 683 meter over havet. Dette er det høyeste punkt i Flekkefjord kommune.
Bygderamp
Bygderamp er debutalbumet til det norske bandet Rotlaus. Den ble utgitt i 2016.
Albumet gikk rett inn blant topp 10 på VG-lista de første ukene og har samlet ligget 23 uker på lista.
Montenegro under Vinter-OL 2022
Montenegro deltok under Vinter-OL 2022 i Beijing i Kina i perioden 4. til 20. februar 2022.
Landet deltok med tre utøvere, dette var det samme antallet som i 2018
Deltakere
Antall deltakere pr sport:
Alpine grener
Montenegro kvalifiserte én mannlig og én kvinnelig utøver.
Langrenn
Montenegro kvalifiserte én mannlig utøver i langrenn.
Thea Minyan Bjørseth
Thea Minyan Bjørseth (født 30. oktober 2003 i Kina) er en norsk skihopper og tidligere kombinertutøver. Hun er medlem i Lensbygda Sportsklubb og går på NTG Lillehammer - Hopp og kombinert. Hun har sølv fra NM i kombinert 2018.
Hun ble norgesmester i hopp, liten bakke i 2018 og 2019.
Hun ble også nr 7. sammenlagt i kombinert individuelt under ungdoms-OL i Lausanne 2020, etter å ha ledet etter hopprennet. Hun ble også tatt ut til det norske laget i hopp mixed, som ble nr. 7 av 12 lag.
Bjørseth hoppet sitt første verdenscuprenn i skihopping 8. februar 2020, hvor hun kvalifiserte seg, men ble slått ut i 1. omgang. I sitt andre renn dagen etter endte hun på 21. plass i kvalifiseringen og klarte denne gangen å kvalifisere seg til finaleomgangen. Hun ble til slutt nummer 26 og tok dermed sine første verdenscuppoeng. 22. februar 2020 var Thea en del av det norske laget som tok 3. plass for kvinner lag i World cup. Laget besto av Anna Odine Strøm, Thea Minyan Bjørseth, Silje Opseth og Maren Lundby.
5. mars 2020 tok Bjørseth sølv i Junior-VM Individuelt, som det beste resultat noensinne av en kvinnelig norsk hopper. Tre dager senere vant hun sølv i mixlag sammen med Eirin Kvandal, Bendik Jakobsen Heggli og Sander Vossan Eriksen.
11. januar 2021 ble Bjørseth historisk ved å bli den første norske kvinnelige juniorverdensmester i hopp i Lahti.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 21 i normalbakkerennet.
David J. Wineland
David Jeffrey Wineland (født 24. februar 1944 i Milwaukee) er en amerikansk fysiker tilknyttet National Institute of Standards and Technology (NIST) i Boulder i Colorado. Han er kjent for grunnforskning innen eksperimentell kvantefysikk, særlig for arbeid med ionefeller, og ble i 2012 tildelt Nobelprisen i fysikk.
Wineland ble tildelt Nobelprisen i fysikk sammen med Serge Haroche «for banebrytende eksperimentelle metoder som muliggjør måling og styring av individuelle kvantesystem.» De to forskerne har arbeidet med hvert sitt system. Haroche har arbeidet med fotoner i mikrobølgeområdet fanget mellom to svært perfekte speil av superledende materiale, mens Wineland arbeidet med ioner fanget i elektromagnetiske ionefeller.
Ionefeller ble teoretisert og utviklet på 1970-tallet. Hans Georg Dehmelt og Wolfgang Paul delte i 1989 en Nobelpris for utviklingen av teknikken. Wineland arbeidet på denne tiden sammen med Dehmelt, og var blant annet med på å teoretisere kjøleteknikken Doppler-kjøling for ioner sammen med Dehmelt i 1975, som var et viktig steg mot realiseringen av fellene. Wineland var også med på de første eksperimentene med ionefeller i 1978. Videre på 1980- og 1990-tallet har Wineland arbeidet med å perfeksjonere fellene, samt utvikle teknikker for å manipulere og måle tilstanden til ionet eller ionene fanget i fellen ved hjelp av laserlys.
Karriere
Wineland er utdannet ved University of California, Berkeley og Harvard University, der han tok doktorgraden i 1970.
Etter avlagt doktorgrad var Wineland forsker ved University of Washington, der han var fram til han i 1975 startet ved National Institute of Standards and Technology.
USA under VM i friidrett innendørs 2016
USA deltok som vertsnasjon under VM i friidrett innendørs 2016 fra 17. til 20. mars 2016 i Portland i USA.
Dinoxantholinus
Utseende
Små til middelsstore, smale, blanke, rødbrunlige kortvinger. Hodet er ovalt med små fasettøyne. Det er markert, avsatt "hals", pronotum er avrundet firkantet, nokså smalt, lengre enn bredt. Dekkvingene er forholdsvis korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er korte og kraftige.
Levevis
Artene er nattaktive rovdyr.
Henry Alf
Alf Henry Andresen (1891–1963) var en norsk operasanger som brukte artistnavnet Henry Alf.
Han debuterte i Universitetets Aula på 1920-tallet og var leder i Norsk Operasangerforbund et par ganger på 1930-tallet. Han opptrådte ved hovedstadens teaterscener, som  Opera Comique (Oslo) som var aktiv 1918–21. Senere var han ved Nationaltheatret. i for eksempel Aïda, der han i 1931 var "Ægyptens konge". Engasjement i Tyskland hadde han også. Han døde i januar 1963.
Han var sønn av Anton Olaf Andresen (1863–1926) og Nilsine Trondsen (1870–1959). Faren drev manufaktur i Kristiania. Han var bror av operasangeren Ivar F. Andresen (1896–1940), mens søstera Ingeborg Andresen (1904–92) var mor til Thorvald Stoltenberg.
Universitetet i Caen
Université de Caen-Normandie (grunnlagt 1432) er et fransk universitet i byen Caen i Calvados ved Den engelske kanal.
Det er blant de eldste universitet i Europa.
Det var Johan den første av Lancaster (1389–1435) som kom på å starte universitet på sine gamle dager. Han var sønn av kong Henrik IV av England og var sjefen i Normandie 1422–1432.
Det meste av universitetet ble ødelagt 8.–9. juli 1944 under Operasjon Charnwood, en del av Operasjon Overlord. Ny campus ble innviet i 1957.
Her er om lag 25 000 studenter. I 1983 fikk Eric Eydoux (1940–) og den norske franskfilolog Rolf Tobiassen (1934–2017) i gang et fransk-norsk samarbeid mellom Caen og universitetene i Oslo, Bergen og Tromsø. Senere har flere norske læresteder sluttet seg til.
Herresalen og Jomfrusalen
Herresalen og Jomfrusalen er navnet på to bygdeborger på Tunøya i Sarpsborg kommune, Østfold. De er kanskje det mest kjente eksempel på det fenomenet som kalles «tvillingborger». Borgene antas å være anlagt i folkevandringstida, rundt 400-tallet.
Borgene ligger på hver sin side av nåværende Fv 553, Maugestenveien, som følger et eldgammelt veifar fra kirkestedet ved Tune og nordover Tunøya. Det er nærliggende å tro at plasseringen av disse to borgene er bestemt av denne veien, og at de er ment som et forsvar mot militære angrep rettet mot sentralstedet ved Tune.
Jomfrusalen ligger ca. 500 m nord for Ravneberget fort, rett øst for fylkesveien. Den ligger på en bergkolle, ca. 350 m nord-sør, ca. 100 m øst-vest, og som faller bratt av til alle kanter bortsett fra nordsiden, der adgangen er sperret av en ca. 50 meter lang mur med en inngang.
Herresalen ligger på en større kolle vest for Jomfrusalen, og mellom fylkesveien og Herresalveien. Den er ca. 400 m nord-sør og 200 m øst-vest. Som ved Jomfrusalen er den best tilgjengelig fra nordsiden. Her er adgangen sperret med en ca. 150 meter lang mur med tre innganger. Muren starter ved bratthenget mot vest og svinger sørover langs østsiden av kollen.
Kjølberget
Kjølberget er en ås helt nord i Våler kommune i området Hedmark i Innlandet, like ved grensa til Trysil. Toppen er det høyeste punktet i Våler.
Det er gitt konsesjon for bygging og drift av vindkraftverk på Kjølberget.
Knølltjenna naturreservat
Knølltjenna naturreservat er et naturreservat nord i Aurskog-Høland kommune i Viken. Området ble vernet i 2013 og er 614 hektar stort.
Reservatet omfatter et relativt lite område med gammel granskog med betydelig innslag av osp. Her er en stor tetthet av såkalte mis-biotoper, områder som er registrert under programmet "Miljøregistrering i skog" (MiS). Blant annet finnes den rødlistede soppen.
Sakralbygg
Sakralbygg er byggverk med religiøse formål, som samlingssteder for bønn, gudstjeneste, meditasjon, offerhandlinger og annet. Ulike religioner har utviklet sine typer sakralbygg, som kristne kirker, muslimske moskeer, hindutempler, buddhistiske stupaer og jødiske synagoger. Utformingen er bestemt både av bruk, tradisjon og symbolikk.
Rolf Tendrup Palmstrøm
Rolf Tendrup Palmstrøm, (født 1893 på Leirsund, død 23. juni 1975) var grunnleggeren av Hærens samband. Oberst Palmstrøm var den første Generalinspektør for Hærens samband fra 1945 til 1953. Oberst Palmstrøm var også sjef for Forsvarets Fellessamband inntil han i 1958 fikk avskjed i nåde etter nådd aldersgrense 65 år.
Hanna Hermansson
Hanna Hermansson (født 18. mai 1988) er en svensk friidrettsutøver som konkurrerer i mellom- og langdistanseløp, samt terrengløp.
Rolf Tendrup Palmstrøm
Palmstrøm var under hele sin yrkeskarriere en høyt aktet mann. Således var han Hærens representant i Forsvarskommisjonen av 1946. Han ble i 1955 ridder av St. Olavs Orden. Han hadde deltagermedaljen med rosett og Håkon VIIs 70-årsmedalje, og han var kommandør av Den svenske sverdorden.
Hanna Hermansson
Bakgrunn
Hermansson er født i Hammarbyhöjden i Stockholm, og vokste opp i Segeltorp. Hun spilte fotball for Segeltorps IF fram til hun var 16-17 år gammel, men måtte slutte på grunn av skader. I 2012 flyttet hun til Los Angeles for å studere ved Marymount California University, og begynte der å spille fotball igjen, men begynte også med løping i 2015. Samme år løp hun 800 meter på 2:08 og 1500 meter på 4:31, og vinteren 2016 vant hun 1000 meter under NAIA-mesterskapet innendørs (National Association of Intercollegiate Athletics), med ny mesterskapsrekord på 2:44,41. Hun begynte å konkurrere for Turebergs FK fra 2016.
2016
Hermansson deltok i Svensk mesterskap i friidrett 2016, der hun fikk bronse på 800 meter. Hun fikk sølv på 800 meter under Finnkampen 2016, bak Lovisa Lindh.
2017
Hun deltok på 800 meter under VM i friidrett 2017. Der satte hun personlig rekord i semifinalen, med 2:00,43, men gikk ikke til finalen. Hun hadde tolvte beste tid i semifinalene.
Under Svensk mesterskap i friidrett 2017 fikk hun to sølvmedaljer; på 800 meter og 1500 meter. Meraf Bahta vant begge disse øvelsene. Hun deltok i Finnkampen i september, og kom der på andreplass på 800 meter. I desember deltok hun også i Europamesterskapet i terrengløp 2017, der hun deltok på Sveriges lag som kom på fjerdeplass i mix-stafett for senior.
Anne Stray
Anne Stray (født 2. desember 1958 i Oslo) er en norsk dukkespiller, skuespiller, regissør og pedagog.
Fra 1981 til 2004 var hun fast ansatt ved Riksteatret. Siden sommeren 2000 har hun drevet enmanns-kompaniet Annes Dukketeater, som holder til i en liten bygning bak tennisbanene i Frognerparken i Oslo. Samme året deltok hun som dukkespiller i Jo Strømgren Kompani kritikerroste forestilling Gorri-Gorri. Per 2018 er hun førstelektor ved Høgskolen i Oslo og Akershus, der hun underviser i figurteater.
I juni 2017 ble hun valgt inn i UNIMA Norges styre.
Utdannelse
Anne Stray var elev ved Riksteatrets treårige dukketeaterskole fra 1978 til 1981. Hun har foretatt en rekke studiereiser til utlandet, og tok Praktisk-pedagogisk utdanning (PPU) ved Kunsthøgskolen i Oslo i studieåret 2006/2007.
I 2014 tok hun mastergraden i Barnehagepedagogikk ved Høgskolen i Oslo og Akershus.
Gabriel Salvesen
Gabriel Salvesen (født 26. januar 1919 i Farsund, død 2. april 1943) var en norsk krigsveteran fra andre verdenskrig.
Krigstjeneste
Salvesen flyktet til Storbritannia i en fiskeskøyte i september 1941. Han hadde både styrmanns- og radioskole og var styrmann i handelsflåten i 6 månader før han gikk inn i Kompani Linge.
Catalinus
Catalinus er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.
Utseende
En liten (ca. 1 millimeter), avlang, nokså flat, matt brun perlebille. Antennene er nokså lange (over halve kroppslengden), de tre ytterste leddene danner ev avlang klubbe. Pronotum er tønneformet, litt lengre enn bredt. Oversiden er fint hårete.
Levevis
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika.
Tour of Beijing 2012
Opprinnelig skulle 18 ProTeams og et kinesisk landslag stille til start. I tillegg ble Argos-Shimano invitert til å delta. Grunnet de politiske uenighetene mellom Kina og Japan, valgte laget å trekke seg. Det kinesiske sykkelforbundet valgte også å ikke stille med lag, og det kinesiske ProContinentaltour-laget, Champion System, ble i stedet invitert til å delta.
Sammenlagt
Ledertrøyer per etappe
Sammenlagt
Ungdomskonkurransen
Filosofiåret 1372
Filosofiåret 1372 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1372.
VM i orientering 2014
Verdensmesterskapet i orientering 2014 (WOC 2014) var det 31. verdensmesterskapet i orientering. Mesterskapet ble arrangert 5.-12. juli 2014 i nordlige områder i Italia.
Deltagende nasjoner
Totalt 349 deltagere fra 53 nasjoner deltok i mesterskapet. Det var seks nasjoner flere enn i verdensmesterskapet i 2012. Antall utøvere fra hver nasjon i parentes. Nasjoner som deltok for første gang er markert med fet skrift.
Sprint
Sted: Venezia
Dato: 5. juli 2014 Distanse: Menn: 4 400 m, 20 poster, Kvinner: 4 050 m, 18 poster Resultater:
Sprintstafett
Sted: Venezia
Dato: 1. august 2015 Resultater:
Langdistanse
Sted: Lavarone
Dato: 9. juli 2014 Distanse: Menn: 16 360 m, 33 poster, Kvinner: 11 000 m, 23 poster Resultater:
Mellomdistanse
Sted: Campomulo di Gallio, Veneto
Dato: 11. juli 2014 Distanse: Menn: 5 860 m, 19 poster, Kvinner: 4 960 m, 16 poster Resultater:
Stafett
Sted: Campomulo di Gallio, Veneto
Dato: 12. juli 2014 Resultater:
Rotlaus
Rotlaus er et norsk band fra Ørsta på Sunnmøre. Bandet ble etablert i 2015.
Rotlaus' første album Bygderamp havnet på topp ti på VG-lista. Bandet fikk utdelt første gullplate for salg og strømming med låten Byjenta i 2017. I 2017 utga bandet låten Rundt neste sving, som raskt fikk både gull- og platinautmerkelse. Totalt har Rotlaus mottatt 21 gullplater, 8 platinaplater, 3 doble platinaplater og 2 trippel platinaplater. For sitt andre album, På vei, ble bandet nominert i klassene årets album og årets gjennombrudd med Gramo-stipend foran Spellemannprisen 2018. Rotlaus ble også nominert til Spellemannprisen 2021 og Spellemannprisen 2022 i kategorien festmusikk for låtene utgitt de respektive årene.
På vei var det niende mest strømmede albumet i Norge i 2019 og det 13. mest strømmede albumet i 2018, noe som gjorde de til det mest strømmede norske bandet de to årene. Per uke 20 i 2020 hadde albumet ligget 119 uker på Topplista.no. Deres mest kjente sang er Rundt neste sving.
Markuskirken (Roma)
Markuskirken i Roma (italiensk: Basilica di San Marco Evangelista al Campidoglio, eller bare San Marco) er en mindre basilika i Roma, viet til Evangelisten Markus. Den ligger til den lille plassen Piazza di San Marco, i tilknytning til Piazza Venezia. Den første bygningen ble reist av pave Markus i 336, og hans levninger ligger i en urne under hovedalteret. Basilikaen er Venezias nasjonalkirke i Roma.
Ann-Kristin Sørvik
Ann-Kristin Sørvik (født 21. mars 1957) er en norsk politiker for Senterpartiet som 2011-2015 var ordfører i Averøy kommune. Hun var leder av Møre og Romsdal Senterparti fra 2006 til 2014 og har sittet i Averøy kommunestyre siden 1999.
Sørvik har arbeidet som selvstendig næringsdrivende og kirketjener. Fra 2016 er hun leder av bispedømmerådet i Møre bispedømme. .
The Brady Bunch
The Brady Bunch er en amerikansk situasjonskomedie skapt og produsert av Sherwood Schwartz. Serien varte i fem sesonger, og ble sendt på ABC fra 26. september 1969 til 8. januar 1974.
Telemark og Vestfold Skikrets
Telemark og Vestfold Skikrets (stiftet 8. november 2006) er et organisasjonsledd i Norges Skiforbund, og er et fellesorgan for all skiidrett i Telemark og Vestfold.
Kretsen hadde i 2014 98 klubber med totalt 9.700 medlemmer. Kretsen har kontor i Skagerak Arena i Skien.
Kretsen ble dannet i 2006 da Telemark Skikrets og Vestfold Skikrets ble slått sammen.
Bergens Teatermuseum
Det var Den Nationale Scenes vaktmester Sigvald Johannessen som tok initiativet til å vise frem teaterets historiske gjenstander i teaterets lille prøvesal. Johannessen ble etter hvert museets første intendant. Han hadde selv bygget opp sin egen samling av teatereffekter som utgjorde hoveddelen av museets gjenstander i den tidlige perioden.
Den Nationale Scene hadde i 1909 forlatt sitt tidligere tilholdssted Komediehuset på Engen for å flytte inn i sitt nye teaterbygg. Men i 1921 flyttet Bergens Teatermuseum tilbake til Komediehuset.
Mye av Teatermuseets samling gikk tapt da Komediehuset ble truffet av bomber fra britiske bombefly i 1944, men en del hadde allerede blitt bragt i sikkerhet annetsteds. Imidlertid ble både Sigvald Johannessen og hans kone drept under bombeangrepet.
I 1964 sørget Gustav Brosing for at gjenstandene ble stilt ut på Manufakturhuset i Bergen. Først i 1980 fikk museet på nytt sine egne lokaler, da det flyttet inn i en patrisiervilla på adressen Villaveien 5. I samme hus holdt Teaterarkivet og Teatervitenskapelig institutt til. Bergens Teatermuseeum hadde på dette tidspunktet Knut Nygaard som daglig leder. I 1982 ble han etterfulgt av Kari Gaarder Losnedahl.
Museet lukker dørene
Sommeren 1998 lukket teatermuseet dørene for godt, og de over 6000 gjenstandene i samlingen ble overført til Universitetet i Bergens kulturhistoriske samlinger, en del av Bergen Museum. Disse gjenstandene ble digitalisert i 2008, og flyttet til et ombygget tilfluktsrom i universitetets realfagsbygg, slik at de skulle være sikkert oppbevart.
2018 IPSC Shotgun World Shoot
2018 IPSC Shotgun World Shoot III var den tredje IPSC Shotgun World Shoot, og ble arrangert på Det nasjonale skytesenteret i Châteauroux i Frankrike fra 3. til 10. juni 2018.
Open
Open-divisjonen hadde nest størst stevnedeltakelse med 212 av 656 skyttere (37.5%).
Standard
Standard-divisjonen hadde størst stevnedeltakelse med 223 av 656 skyttere (39,5%).
Standard Manuell
Standard Manual-divisjpnen hadde tredje største stevnedeltakelse med 127 av 656 skyttere (22.5%).
Duellskyting
Finalen i den Open-divisjonen endte med en svært knapp margin hvor de to skytterne avfyrte siste skudd nesten samtidig. Det avgjørende treffet på den siste skiven ble derfor avgjort gjennom: Den amerikanske skytteren Scott Greene hadde valgt en smalere trangboring, hvilket gav større risiko for å bomme, men som førte til at den siste skiven hans falt raskere enn konkurrentens.
3. Liga 2022–2023
3. Liga 2022–2023 var det tredje øverste nivået i fotball for menn i Tyskland sesongen 2022–2023.
Endringer
Følgende lag har byttet divisjon siden sesongen 2021–22:
Til 3. Liga
Rykket ned fra 2. Bundesliga
Rykket opp fra Regionalliga
Fra 3. Liga
Rykket opp til 2. Bundesliga
Rykket ned til Regionalliga
Klubbinfo
1 SpVgg Bayreuth vil i første omgang spille hjemmekampene sine på Steigerwaldstadion siden deres hjemmestadion, Hans-Walter-Wild-Stadion, foreløpig mangler flomlys. Klubben har som mål å fikse dette innen starten av sesongen.
2 VfB Oldenburg vil i første omgang spille sine hjemmekamper om kvelden og vinteren på Heinz von Heiden-Arena siden deres hjemmestadion, Marschweg-Stadion, foreløpig mangler flomlys og en oppvarmet bane og er bundet til støyreguleringsbestemmelser for kamper etter 18:30. Klubben har som mål å fikse disse problemene og flytte tilbake til Oldenburg så snart som mulig.
Cephazteca
Utseende
Små (ca. 1-1,5 millimeter), brede, rødbrune perlebiller. Kroppen er kledt med ganske lange, lyse hår. Antennene er kraftige og nesten så lange som kroppen. Hodet er lite med utstående fasettøyne. Pronotum er rundet med nesten rettvinklede bakhjørner, nesten så bredt som dekkvingene, som er ovale uten punktrader.
Levevis
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.
Cubanotyphlus
Cubanotyphlus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Bittesmå (0,8-2,1 millimeter), slanke, blekt fargede (gjerne rødlige) kortvinger. Disse billene bærer preg av sitt underjordiske levesett. Øyne og flygevinger mangler helt. Kroppen er lang og tynn, jevbred, hodet forholdsvis stort med korte antenner. Pronotum og dekkvinger er ganske små, bakkroppen lang og smal. Beina er korte.
Levevis
Disse billene lever dypt nede i jorda og kommer sjelden til overflaten. De fleste av de kjente artene lever i områder med middelhavsklima. Det har blitt spekulert i at årsaken til at gruppen mangler i Nord-Europa er at de ennå ikke har vandret inn etter siste istid, da disse billene trolig har ganske dårlig spredningsevne.
Dagens rett
Dagens rett er en rett som velges ut av kjøkkensjefen ved enkelte restauranter. Som oftest tilbys tilbudspris på «Dagens rett» da kjøkkenet tilbereder større kvanta av denne og prisen dermed kan reduseres. Enkelte serveringssteder tilbyr flere ulike «Dagens rett», gjerne en fiskerett og en kjøttrett, eller «Dagens» (som det av og til forkortes til) følger ukedagene - slik at det er faste retter knyttet til de ulike ukedagene.
Hodoxenus
Hodoxenus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.
Utseende
Aleocharini har vanligvis en forholdsvis bred kroppsform (til kortvinger å være), særlig pronotum er nokså bredt. De er små til middelsstore (2-7 millimeter) kortvinger, gjerne blanke og mørkbrune på farge, og vanligvis fint hårete. Hodet er rundet, mye smalere enn pronotum. Som de fleste småkortvinger ligner artene ofte sterkt på hverandre når man ser på ytre utseende, og man må dissekere ut kjønnsorganene for å bestemme dem sikkert.
Utbredelse
Arten lever i Sør-Afrika.
Gourdon (Lot)
Gourdon er en kommune og et underprefektur i departementet Lot i regionen Occitanie i Frankrike.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Gourdon
Veslefrikk (album)
Veslefrikk er et musikkalbum med Veslefrikk, utgitt i 1978. Dette er gruppas debutalbum.
Brødrene Øyo
Brødrene Øyo er en norsk knivfabrikk, som ble etablert på Geilo i 1882 av Knut Øyo. Fabrikken ble et familieakjseselskap i 1957. Produksjonen startet med Ljå, og fortsatte etterhvert med å i tillegg produsere kjøkkenkniver og verktøy. Selskapet produserer i dag Økser, Brekkjern, kjøkkenkniver, murerverktøy, skraper og meisler, samt skaft og diamantbryner.
Kvernsteinsbruddene i Saksenvik og Setså
Kvernsteinsbruddene på Setså og Saksenvik i Saltdal var en omfattende industri i vikingtiden og opp gjennom middelalderen. Det er tydelige merker etter uttak av emner til kvernsteiner i en rekke kvernberg i områdene.
I historiske kilder er bare kvernsteinsbruddet på Setså, noen kilometer ut i Saltdalsfjorden, omtalt. Dette kan skyldes at Setså var felles utskipningshavn for de to stedene. Det er anslått at opptil 30 000 kvernsteiner kan ha vært produsert i bruddene. Dette tyder på en omfattende industri der mektige aktører i vikingtid og middelalder var involvert. Erkebispesetet i Nidaros hadde eierandel i virksomheten.
Kvernstein var viktig fordi korn var en grunnleggende del av kostholdet. Gårdene i Skandinavia hadde egne kverner og bare noen meget få steinbrudd kunne skaffe brukbare steinemner. Virksomheten i kvernbergene førte trolig til at den norrøne befolkningen ekspanderte i Salten og koloniserte tidligere samiske områder. Blant den samiske befolkningen ledet det i sin tur til økt aktivitet i nærområdene av den norrøne bosetningene: Samene gjorde blant annet forskjellige nisjetilpassinger i form av lokalproduksjon innenfor smiing, steinbrudd for kleberstein og skifer, samt handel med disse varene.
Bruk av kverner til kornmaling
Ved hjelp av pollenanalyser har arkeologene funnet ut at korndyrkning var etablert i Nord-Norge omkring 1400 til 1100 år før Kristus. I vikingtiden var Nord-Norge selvforsynt med korn både til matlagning og som såkorn. Fra Snorre Sturlasons Heimskringla har en beskrivelse av kornets betydning i Hålogaland. Korn var sentralt i kostholdet i middelalderen, og korn fra Nord-Europa var den viktigste byttevaren fiskerbøndene i Nord-Norge etterspurte i bytte for sin tørrfisk.
Til å male kornet trengtes kverner, og bare noen få steder i Skandinavia var det steinbrudd for passende emner til kverner, kalt kvernberg. Det finnes omtalt produksjon av kverner i historiske kilder og arkeologiske funn i Norge og Sverige, men ikke i Danmark. Det eldste funnet av kvernstein i Norge er fra en stor gravplass i Skjeberg i Østfold, datert til 300-tallet før Kristus. Viktige kvernsteinbrudd i Norge fra vikingtid og opp gjennom middelalderen, er Hyllestad i Sogn og Fjordane og Vågå i Gudbrandsdalen, samt Setså og Saksenvik i Saltdal. Kvernsteinsbruddene i Saltdal er blant de eldste i Norge.
To ulike kverntyper med roterende stein ble bruk til maling av korn: håndkverner og bekkekverner drevet av vannkraft. Håndkvernene er de eldste og slike har arkeologene funnet spor av i Norge helt tilbake til førromersk jernalder. I Salten ble slike håndkverner brukt på gårdene helt opp til 1920-årene. Kvernene bestod av en sirkulær over- og understein og ved å rotere den øverste steinen vil korn mellom steinene males opp til mel. I midten av oversteinen er det et hull, kalt kvernøyet, hvor kornet tilføres i små mengder av gangen.
Håndkvernene var lite effektive og trolig malte bare det de trengte for én eller noen få dager, noe som satte preg på matskikkene. Bruk av håndkvernene var et slitsomt arbeid med lav status og ble overlatt til kvinnene. Selv da bekkekverner ble tatt i bruk kunne håndkvernene komme til nytte om det oppstod melmangel. Hvis en ikke hadde «vann på mølla», altså at bekken ikke førte nok vann, så tydde en til kornmaling på den gamle måten.
Registreringer i kvernsteinsbruddene i Saltdal
Kvernstein fra brudd i Salten ble kalt for Saltværingsstein. Selv om det har eksistert andre steinbrudd, sto Saksenvik og Setså bak den langt største produksjonen. Begge bygdene ligger på østsiden av Saltdalsfjorden, mellom tettstedene Fauske og Rognan.
Stephen J. Lippard
Stephen J. Lippard (født 12. oktober 1940 i Pittsburgh i Pennsylvania) er en amerikansk kjemiker, som er professor ved Massachusetts Institute of Technology (MIT). Han har biokjemi og uorganisk kjemi som sine forskningsfelt og har bidratt til nyvinninger i medisin. Lippard har utviklet legemiddelet cisplatin, som benyttes i behandling av testikkel- og eggstokkreft.
Kvernsteinsbruddene i Saksenvik og Setså
Kvernbergene
I Saksenvikdalen var det tre hovedområder benyttet til uttak av kvernstein, og fra sør mot nord er disse Kalvgarden, Hestgarden og Vassliheia. I tillegg kan en finne flere mindre brudd spredt rundt. Hoveduttakene ligger på en nokså rett linje med en lengde på over 1,5 km. Bruddet i Vassliheia er i seg selv 400 m langt. Det laveste bruddet ligger rundt 40 meter over havet, mens det høyeste er 450 meter over havet. De aller fleste uttakene er fra fast fjell, men det finnes et fåtall løse blokker der en har tatt ut kvernsteiner. Enkelte av bruddene er så store at det kan være mulig at mange tusen steiner har vært tatt ut.
Stephen J. Lippard
Lippard studerte ved Haverford College og avla i 1965 doktorgrad ved MIT. I 1966 begynte han ved Columbia University, der han ble professor i 1972. Lippard har vært professor i kjemi ved MIT siden 1983.
Kvernsteinsbruddene i Saksenvik og Setså
Kvernbergene
På Setså har en kartlagt at de største kversteinsbruddene ligger på Blautslåtten, Forsholten, Bjørnholten, Langholten og Kuhella. Det høyeste bruddet fra fast fjell ligger på 200 meter over havet. I tillegg finnes det store hauger med avfallsstein inntil bergvegger uten at det er huggmerker i fjellet. Uttakene er vurdert til å være mindre enn i Saksenvika. En annen forskjell er flere uttak på løse steinblokker. Steinemnene som ble tatt ut i Saksenvika og Setså hadde en diameter på 50–60 cm. Denne typen steinemner ble brukt til håndkverner, da bekkekvernene krevde betydelig større kvernsteiner.
Stephen J. Lippard
Han har mottatt den amerikanske utmerkelsen National Medal of Science.
Kvernsteinsbruddene i Saksenvik og Setså
Mineralsammensetning
Både i Saksenvika og på Setså er det granatglimmerskifer som har gjort stedene attraktive som uttak til kvernstein. Denne mineralblandingen er funnet i alle norske kvernstein fra middelalderen. Denne steinen er godt egnet til kvernsteiner fordi kombinasjonen av den myke glimmerskiferen og de harde granatene gjorde at overflatene i kvernene forble ru og virksom selv etter lang tids bruk og slitasje av kvernsteinene.
Granatglimmerskifer beskrives som en lagdelt bergart med skifrig struktur. Granatene er 1–5 mm store harde krystaller av mineralet granat. Den lyse glimmeren (muskovitt) har granatene spredd rundt i seg. Det er disse som gir kvernen gode maleegenskaper, blant annet fordi granatene blir nedslitte mye senere enn den bløte glimmerrike mellommassen. Selv etter lang tids bruk vil det stadig være nye krystaller som stikker ut fra overflaten og kverner kornet. Glimmeren gjorde at steinene lett kunne hugges ut fra berget. Den vil lett spaltes opp dersom steinhuggeren følger lagene i berget. Sporene som står igjen viser at spisse redskaper av metall har vært i bruk. Konkret ser arkeologer merker etter spisshakker og forskjellige meisler. Spesielt i Saksenvika ser en hvordan de sirkelrunde gropene har blitt hugget ut, og at det deretter har blitt hugget rundt 20 meiselhull for å løsne kvernemnet fra berget. Kvernøyet ble hugget ut senere, det kan en se ved at gjenstående berg etter at steinene ble løsnet fra berget er uten et slik sentrumshull. Samme fremgangsmåte ble brukt i Hyllestad.
Historiske kilder
I erkebiskop Aslak Bolts (født rundt 1377, død 1450) jordebok fra 1432 er kvernsteinsbruddet på Setså beskrevet. Det var erkebispesetet som eide store deler av kvernsteinsbruddet på Setså, som i de tider ble skrevet «Setzaa» eller «Seshawgh». Jordeboken forteller at kirken eide 16 deler av kvernsteinbereget på Setså. Hvor stor andel dette egentlig utgjør, er vanskelig å avgjøre fordi stedet består av mange store og små brudd som ikke er nevnt i de historiske kildene.
Sogneprest i Saltdal, Søren Christian Sommerfelt (1794–1838), nevner i 1820-årene kvernsteinsbruddene. Han forteller at virksomheten nesten var avviklet, dessuten at de få som fortsatt drev med steinhugging knapt kunne greie å løsne et kvernemne fra berget.
Kvernsteinsdriften
Mange forhold rundt kvernsteinproduksjonen i bruddene i Saksenvika og på Setså er usikre, men at omfanget må ha vært svært omfattende holdes som sikkert. Produksjonen fremstår som profesjonell og meget mektige aktører i samfunnet var involvert som eiere. Disse kan ha vært både stormenn og senere også kirken.
Uttak og verktøy
I Saksenvika har kvernsteinen blitt hugd ut ved at det ble hugget en rundt grop rundt kvernsteinemnet. Den ene veggen i denne gropen eller kanalen blir sidekanten til kvernsteinen. Etter uttak av mange kvernsteiner blir det stående igjen mange slike runde groper i berget. Disse blir så hugget helt vekk for å gjøre bergoverflaten klar til uttak av nye kvernemner. Teknikken med å hugge en kanal rundt emnet som skal tas ut er ikke spesiell for uttak av kvernstein, men har vært benyttet rundt om i hele verden i mange tusen år for å ta ut steinemner.
Ett og ett kvernsteinemne ble løsnet ved at det ble hugget inn kiler for å løsne det fra berget. Videre bearbeiding kunne dermed skje på stedet eller nede på gårdene. Denne arbeidsprosessen har fordelen med at det blir mindre avfall enn om det var tatt ut store flak fra berget. Denne måten å ta ut emner på gir tydelige runde spor og merker etter meisler i berget, som i dag er tydelige for besøkende. Noen steder står det også igjen hele kvernsteiner, det er store avfallshauger, samt hele og knuste emner til kvernstein som ligger igjen. De emnene som tilsynelatende er brukbare og ligger igjen er enten av en kvalitet som gjør dem uegnet til bruk som kvernsteiner eller har skader.
På Setså var arbeidsprosessen forskjellig fra Saksenvika. Her ble store blokker ble løsnet fra berget og deretter bearbeidet. Ved at store blokker ble tatt ut for deretter å hugge ut kvernsteiner, ble avfallsmengden her mye større. En tror at årsaken til forskjellige teknikker på de to stedene har sammenheng med at fallet på lagene (foliasjon) i berget er ulik. Fallet er mot steinhuggeren i Saksenvika, mens skrår vekk fra huggeren på Setså. En annen mulighet er at bruddene var aktive i forskjellige tidsepoker.
Driftstid
Funnkontekst og tolkning av gårdsnavn taler for at bruddene er fra vikingtiden eller før. Historikere antar at gårdene der bruddene lå tilhørte høvdingegodsene som eksisterte i Hålogaland i jernalderen. Karbondatering (C-14 metoden) antyder at bruddet i Saksenvika var i drift i årene 900–1190. Arkeologer mener at driften sannsynligvis startet på 800-tallet.
Eierskapet i middelalderen blir mer kompliserte, ved at kongemakt, kirke, adelskap og storbønder står som eiere. At kvernsteinsbruddet i Setså er nevnt i Aslak Bolts jordebok og at kirken hadde eiendomsinteresser, betyr at virksomheten hadde betydelig størrelse. Det viser også at bruddet må ha vært i drift på 1400-tallet. I Bolts jordebok var gårdene ved bruddene på Setså oppført med svært høy landskyld, noe som tilskrives virksomhetens store verdi.
Siden Saksenvik ikke er nevnt i Aslak Bolts jordebok, tyder det på at driften stoppet da svartedøden kom. Driftstiden i Saksenvik blir etter disse vurderingene omtrent 500 år.
Rebecca Thorsen
Rebecca Thorsen (født i mai 1998 i Oslo), også kjent under artistnavnet Rebecca, er en norsk sanger og låtskriver. Hun har gått musikklinjen ved Foss videregående skole og har deltatt flere musikkonkurranser for ungdom, blant annet P3 Urørt U16 og UKM. Hun kom på andreplass i Melodi Grand Prix 2018 med sangen «Who We Are», skrevet av Kjetil Mørland.
Kvernsteinsbruddene i Saksenvik og Setså
Produksjonsmengde
Arkeologene har prøvd å anslå omtrent hvor mange kvernstein som kan ha vært tatt ut i Saksenvik og på Setså, noe som har vært forsøkt estimert ved to metoder. For det første kan en forsøke å anslå volumet av alt berg som har vært tatt ut og dividere på volumet av én kvernstein. For Kalvgardens vedkommende blir antallet da 8000 steiner. Usikkerheten er stor fordi en hverken kan anslå det totale volumet berg som har vært fjernet særlig nøyaktig eller anslå volumet av avfallsmengden. En annen måte er å danne seg et inntrykk av hvor mange stein som kunne tas ut ved å se på sporene som er igjen i berget. Med denne metoden er antallet estimert til 7000 kvernstein. Ved å ta hensyn til volum av skredmateriale og andre usikkerheter, er antallet stein estimert til 5000. Antall stein per år er videre estimert til 10–12 enheter forutsatt en driftstid på 500 år. Ut fra kjennskap til produksjon i andre kvernsteinsbrudd, er det antatt at det var to til tre steinhuggere i arbeid på Kalvgarden.
Hippasos
Hippasos fra Metapontion (gresk Ἵππασος Híppasos; født rundt 530 f.Kr., død rundt 450 f.Kr.) var en gresk matematiker, musikkteoretiker og naturfilosof fra den pytagoreiske tradisjonen.
Kvernsteinsbruddene i Saksenvik og Setså
Drift og produksjonsforhold
Kvernsteinsbruddene vitner om gode kunnskaper om berggrunnen, teknisk innsikt og god organisering av transport og distribusjon. Omfanget og profesjonaliteten rundt steinhuggingen må ha vært av en slik art at historikerne spør seg hvordan det kan ha vært organisert og styrt. I den første delen av produksjonstiden kan det tenkes at treller utførte arbeidet under ledelse av kyndige folk. Senere kan en se for seg at det enten kom spesialister utenfra eller, mest sannsynlig, at lokale håndverkere utførte arbeidet.
Hippasos
Hippasos skrev åpenbart ingen bok og lite er kjent om ham bortsett fra referanser hos Aristoteles, Jamblikos, Diogenes Laertius, Aristoksenos og andre.
Kvernsteinsbruddene i Saksenvik og Setså
Drift og produksjonsforhold
Noe som underbygger hypotesen om at lokale steinhugger stod bak er at det sannsynligvis ikke var nødvendig med mer enn noen få mann i arbeid ved hvert brudd. Siden det sannsynligvis ville være uhensiktsmessig å arbeide om vinteren, med kulde, is og snø, var det antageligvis et sesongbetont arbeid. Dermed kunne bygdene avse noen av sine menn i perioder når hverken gårdsarbeid eller fiske krevde alle tilgjengelige hender.
Hippasos
Hippasos er tilskrevet tre oppdagelser:
Kvernsteinsbruddene i Saksenvik og Setså
Mulige eksportveier for kvernsteien
Fra gamle historiske tekster har en opplysninger om transport av varer med skip langs Norskekysten. Disse kan også ha vært transportveier for kvernstein fra Saltdal. Sverres saga forteller om at kongen på vei ut Trondheimsfjorden passerer hele 50 handelsskip fra Vågan i Lofoten. Andre historiske tekster forteller om godt etablerte skipsruter rundt år 1000 og før den tid. En mulighet er at kvernsteinen på ferden ned langs kysten tjente som ballast i skipene. Senere ble de solgt og skipene seilte nordover med varer i retur som korn, keramikk og vin.
Rebecca Thorsen
Bakgrunn
Thorsen har også skrevet egen musikk, hovedsakelig innen country og rock. I 2013 nådde hun landsmønstringen i UKM med egenkomponerte «You Found Me», og i 2014 vant hun P3s Urørt for ungdom under 16 år på festivalen Miniøya. Hun har også varmet opp for artister som Isac Elliot og Donkeyboy.
Kvernsteinsbruddene i Saksenvik og Setså
Mulige eksportveier for kvernsteien
Kvernstein fra Saltdal i middelalderen er funnet mange steder rundt om i landet, blant annet i Oslo. Fra Oslo har en funnet flere kvernsteiner produsert i Saltdal enn fra Hyllestad.
Økonomisk betydning og norrøn ekspansjon
Med økt bruk av naturressurser i Sør-Salten, som Setså og Saksenvik tilhører, skjedde samtidig en norrøn bosetningsekspansjon innover i landet. Kvernsteinproduksjon var viktigst, men også uttak av skiffer- og kleberstein, samt trekullproduksjon spilte en rolle. Flere steder i Norge gikk det for seg en sterk økning av ressursutnyttingen på denne tiden, noe som historikerne har sett i sammenheng med rikssamlingen og dannelsen av staten. Historikeren Bjørn Myhre (1938–2015) har argumentert for en omfattende bruk av naturressursene fra rundt år 900, da konge og aristokrati skaffet seg kontroll over viktige områder.
I Salten var Boðin (senere kjent som Bodøgård) i middelalderen en stor kongsgård, hvor det i tidligere tider kan ha bodd en storhøvding for regionen. Senere var gården residens for stormenn i kongens tjeneste. Slike aktører kan ha ledet den norrøne bosetningsekspansjonen innover i tidligere samiske områder.