cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vise- & lyrikkfestivalen i Haugesund
1972
Jan Eggum ble oppdaget som uhyret trubadur under de daglige frikonsertene i byparken, og ble invitert til å opptre siste kveld i det offisielle konsertteltet.
2006
Festivalen tas opp igjen.
Trollhättan kommune
Trollhättan kommune er en kommune i Västra Götalands län i den nordvestlige delene av
landskapet Västergötland i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Trollhättan by.
Tettsteder
Trollhättan kommune har fem tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2015.
Sierra Leone under Sommer-OL 2008
Sierra Leone under Sommer-OL 2008. Tre sportsutøvere, to menn og en kvinne, fra Sierra Leone deltok i to sporter under Sommer-OL 2008 i Beijing. De vant ingen medaljer. Friidrettsutøveren Solomon Bayoh var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Marvel-universet
Marvel-universet er en fiktiv setting hvor de fleste av tegneseriene til Marvel Comics foregår. Mesteparten av tegneseriene finner sted på jorda, og fortrinnsvis i USA.
Marvel-universet er befolket av en rekke utenomjordiske raser og flere skapninger med tilnærmet guddommelig makt. Blant de mest kjente beboerne finner man Spider-Man, Hulk, Fantastic Four, X-Men og Daredevil.
Nobø
Nobø er et norsk varemerke og en tidligere produksjonsbedrift. Bedriften ble etablert i 1918, og fusjonert inn i irske Glen Dimplex Group i 2007.
Fra A/S Norsk Bøttefabrikk til Nobø Fabrikker A/S
Nobø ble startet som A/S Norsk Bøttefabrik i Koefoedgeilan 7C og 9B i Ila i Trondhjem den 10. april 1918. Den første direksjonen bestod av fabrikkeier Arne Moxnes, kjøpmann Fridtjof Walseth, ingeniør Sigurd Smith-Olsen og agent Morten Lieskar. Fra 1919 var Leif Arnesen bedriftens første disponent. Fabrikken startet med bøtteproduksjon og slet tungt i mange år, men produksjonen økte gradvis med en rekke nye jern- og blikkvarer som bøtter, baljer, vaskekjeler, koks- og kullbokser, feiebrett, vannøser, hagesprøyter, latrinespann, renovasjonsbeholdere og stumtjenere, arkivskap, skrivebord og elektriske ovner. I 1927 startet man produksjonen av radiatorer, og i 1928 kjøpte man selskapet A/S Trondhjems Blikemballagefabrik med tilhørende tomt i Østmarkveien 6 på Lade.
I 1938 døde direktør Arnesen, og Ingemann Torp var deretter administrerende direktør frem til sønnen Kåre I. Torp overtok i 1962. Navnet ble endret til NOBØ Fabrikker A/S i 1940. «NOBØ» ble etterhvert skrevet som «Nobø», som forøvrig var fabrikkens navn i dagligtalen ved siden av det folkelige økenavnet «Bøtta». Fabrikken ble totalskadet under et brann pinseaften den 4. juni 1949, og nye lokaler med 11 500 kvadratmeter gulvflate ble innviet den 1. juli 1951. Man introduserte nye produkter som eksosanlegg, kjøleradiatorer for transformatorer, rakettcontainere og aluminiumspostkasser. I 1960-årene gikk man over til å satse mer målrettet på produksjon av varmeovner og lignende.
Virksomheten ble i 1972 utvidet til å også omfatte en fabrikk på Stjørdalshalsen, og man gikk over til kun å produsere produkter og tilbehør til elektrisk oppvarming.
Fra Nobø Fabrikker til Nobø Electro
Nobø Fabrikker AS gikk konkurs i 1992, men fabrikken på Stjørdalshalsen ble videreført som Nobø Electro AS.
Fra Nobø Electro til Glen Dimplex Group
Den 1. januar 2003 ble selskapet kjøpt av det irske industrikonsernet Glen Dimplex Group, og den 1. april 2007 ble Nobø Electro AS og Siemens Electrical Heating AS fusjonert i Glen Dimplex Nordic AS, et heleid norsk datterselskap av Glen Dimplex Group. Nobø inngår her som ett av flere merkenavn sammen med blant andre Dimplex, EWT og Siemens.
Simen Røine Johansen
Simen Røine Johansen (født 3. juni 1978 på Slemmestad) er en norsk lærer og tidligere fotballspiller som spilte flere sesongen for Skeid. Røine Johansen startet sin karriere i hjemmeklubben på Slemmestad. Han flyttet deretter til Drammen og Strømsgodset. Videre var han innom Hønefoss og Kvik Halden før han flyttet tilbake til Oslo og spilte seg inn på laget til Skeid til 2004-sesongen.
Nefertum
Nefertum (også transkribert som Nefertem eller Nefer-temu) er i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi er en guddom som ble dyrket i form av en lotusblomst. Han var særlig forbundet med solguden og kunne bli oppfattet som han var ett med ham. Han ble beskrevet som «lotusblomsten under Ras nese» eller «store lotusblomst som kommer opp av urhavet», men også som et ungdommelig barn av solen.
Navnet Nefertum kan muligens bety «den vakre som som stenger» eller «den som ikke stenger». En del av hans titler var «Han som er vakker» og «Solens vannlilje». Nefertum representerte både det første sollyset og den frydefulle lukten av den egyptiske blå lotusblomsten (Nymphaea caerulea), og forstått som en av de opphavelige guddommene som steg opp fra urhavet. En versjon av Den egyptiske dødeboken sier
Den unge Nefertum
Nefertum ble assosiert med den unge gutten (Atum) som oppsto fra Nuns lotus ved tidens begynnelse. Det var denne gutten som gråt og fra hans tårer som hele menneskeheten ble skapt fra. Grunnet dette forholdet ble han ofte kalt for «den unge Atum».
Jostein Hildrum
Jostein Hildrum (født 17. april 1951) er en norsk gårdbruker, regnskapsfører og politiker (Sp). Han var ordfører i Overhalla kommune i Trøndelag 2003–2011.
Nefertum
Den unge Nefertum
Han ble derimot til sist sett på som sønn av skaperguden Ptah, og gudinnene Sekhmet og Bast ble hver for seg forstått som hans mor.
Jostein Hildrum
Han er daglig leder i Reina Eiendom AS og Aunet Amdal Samdrift DA.
Nefertum
I kunsten
I kunsten ble Nefertum ofte framstil som en vakker ung mann som hadde blå vannliljer eller lotusblomster rundt hodet, og to fjær. Tidvis hadde han også en detaljert hodekledning som omfattet to menet-kjeder. Som sønn av Bast har han tidvis framstilt som en mann med hodet til en løve, eller er framstilt som en liggende løve eller katt.
Oldtidens egyptere bar ofte små statuetter av ham for hell eller god lykke.
Litteratur
Llista de personatges de la mitologia egípcia
John A. Russo
John A. Russo (født 1939), også kalt for Jack Russo eller John Russo, er en amerikansk filmregissør mest kjent for skrekkfilmer, og særlig for filmen Night of the Living Dead som han regisserte sammen med George A. Romero. Filmen blir sett på som en klassiker. Han har også selv vært skuespiller i filmer han har vært med på å skrive, den mest kjente er når han spiller en zombie i filmen The night of the living dead.
I 1985 startet han den kjente grøsserserien Living Dead med den kjente kultfilmen The Return of the Living Dead. Han har vært med på skrive et antall tegneseriemanus for Avatar Press. Mange av filmene hans ble utgitt direkte på DVD uten omvegen om kino. Han har utgitt en bruksanvisning på å lage film for under 10 000 dollar, basert på egne erfaringer.
De 21 krav
De 21 krav (1915) var et sett med hemmelige krav fra Japan overfor Kina.
Utbruddet av første verdenskrig i 1914 og Japans rolle som alliert ga landet mulighet for å kreve større innflytelse i Kina, og 18. januar 1915 konfronterte Japan Kina med 21 krav, som innebar en vidtgående utvidelse av japanske særrettigheter i Kina. Bak dette ultimatumet lå også trusselen om å gå til krig mot Kina.
26. april sendte Japan en revidert utgave av kravene, og et siste krav om at Kina godtok dem ble sendt 7. mai. Kina skjønte at de ikke kunne vinne en krig mot Japan, og godtok kravene.
Effekten av kravene ble annullert ved Washington-konferansen 1921–1922, slik at Kina gjenvant sin selvstendighet.
Tirunelveli
Tirunelveli (også kalt Nellai, tamilsk:, hindi: ) er en by i distriktet Tirunelveli i den sørindiske delstaten Tamil Nadu. Byen er gammel, og den sjette største i Tamil Nadu. Byen ble så stor i 1994, da kommunene Tirunelveli by, Palayamkottai, Melapalayam og noen få andre panchayat-områder ble slått sammen. Byen er administrasjonssentrum i distriktet med samme navn. I 2001 hadde byen 411 298 innbyggere.
Geografi
Byen ligger i gjennomsnitt 47 moh.. Den ligger i den sørligste spissen av Deccan-platået. Tirunelveli er et viktig knutepunkt på National Highway 7 (NH 7), som forbinder India fra nord til sør (Kashmir til Kanyakumari). De nærmeste småbyene er: Gangaikondan i nord, Tuticorin i øst, Alangulam i vest, Kalakkad i sørvest og Nanguneri i sør. Det grenser også til delstaten Kerala i vest, Mannargulfen og distriktene Virudhunagar, Thoothukudi og Kanyakumari. Thamiraparani-elven deler byen grovt i Tirunelveli-kvartalet og Palayamkottai-området. De største innsjøene i byen er Nainar Lake and Udayarpetti Lake. Tre elver (Chitraru, Thamirabarani og Kothandarama) går sammen på et sted som heter Sivalai, noe som gjør området svært frodig. Alangaraperi er den byen som ligger nærmest dette stedet.
Klima
Klimaet i Tirunelveli er vanligvis tropisk – generelt varmt og fuktig. Gjennomsnittstemperaturen om sommeren (mars-juni) varierer mellom 23 og 36° C, mens resten av året ligger den mellom 18 og 30° C. Den gjennomsnittlige årlige nedbørsmengden er 680 mm, og det meste av dette kommer i løpet av nordøst-monsunen (oktober-desember). Siden økonomien i distriktet hovedsakelig er basert på jordbruk, har svingninger i monsunregnet eller oversvømmelse av Thamarabarani-elven en umiddelbar innvirkning på næringslivet i området.
Det har siden målingenes begynnelse ikke vært registrert noen jordskjelv i denne regionen. Imidlertid har det vært noen tilfeller av flom og sykloner forårsaket av monsunen.
Demografi
Ifølge den offisielle folketellingen i 2001 hadde Tirunelveli 411 298 innbyggere. Menn utgjorde 49 % av befolkningen, mens kvinner utgjorde 51 %. Byens gjennomsnittlige lesekyndighet var da 78 %, noe som var høyere enn landsgjennomsnittet på 59,5 %. Mannlig lesekyndighet var 83 %, mens 73 % av kvinnene var lesekyndige. 10 % av byens befolkning var barn under 6 års alder. Blant byens styre har Tirunelveli blitt identifisert som en by med skjev fordeling av menn og kvinner; 1024 kvinner for hver 1000. mann. Vekstraten til byens urbane region er 20,22 %.
Byen dekker et område på 128,65 km². Befolkningstettheten i byen økte til 3 781 personer per km² i 2001 fra 2 218 personer per km² i 1971. I 2001 var det registrert 1 308 246 funksjonshemmede i byområdet, og av disse var 645 142 menn og 663 104 kvinner. Det er flest hinduer som bor i byen. Deretter kommer muslimer og kristne. Språket som hovedsakelig snakkes i byen er tamilsk. Bruken av engelsk er relativt vanlig. De aller fleste offisielle befatninger og medier for undervisning på de fleste læresteder er på engelsk. Dialekten for tamilsk i denne regionen er svært klar og er populær i hele Tamil Nadu.
Estimert befolkning
Transport
Som distriktets hovedkvarter har Tirunelveli by et omfattende transportnettverk. Det er gode forbindelser til andre byer i Tamil Nadu med National Highway 7 (NH 7).
Carl Pettersson
Carl Pettersson (født 29. august 1977) er en svenskamerikansk profesjonell golfspiller.
Tirunelveli
Transport
Med tanke på jernbane er Tirunelveli sentralstasjon (TEN) en av de eldste og mest kjente jernbanestasjonene i Indian Railways' nettverk. Ethvert tog som passerer gjennom byen stopper på sentralstasjonen.
Carl Pettersson
Pettersson er født i Göteborg og begynte å spille golf da han var ti år gammel. Han ble profesjonell i 2000, fikk spillerett på Europatouren i 2001 og på PGA-touren i 2002. Han tok sin første profesjonelle seier i Algarve Open de Portugal på Europatouren i 2002, og den første seieren på PGA-touren fikk han i Chrysler Championship i 2005.
Tirunelveli
Transport
Et stort nettverk av såkalte interstatebusser(som kjører til andre delstater) og intrastatebusser (kjører innenfor samme delstat) finnes. Det er god sameksistens mellom både det private og offentlige transportnettverket i byen hele døgnet. Tirunelvelis datterselskap av TNSTC (Tamil Nadu State Transport Corporation), Madurai Divison dekker distriktets behov for veitransport med en rekke lokale linjer og noen såkalte ut-av-by-ruter.
Carl Pettersson
I januar 2011 fikk han amerikansk statsborgerskap etter å ha bodd i landet i flere år. Han har siden hatt dobbelt statsborgerskap.
Tirunelveli
Transport
Den nærmeste flyplassen er Tuticorin lufthavn (TCR) som ligger 28 km unna Tirunelveli, i Vaagaikulam i Thoothukkudi-distriktet. Det er daglige avganger til Chennai med Kingfisher Red. Madurai flyplass og Thiruvananthapuram internasjonale flyplass ligger ca. 150 km unna med bil. En ubrukt rullebane mellom Gangaikondan og Kayathar, 22 km nord for byen, vil bli operativ når IT-parken på Gangaikondan er satt opp.
Feodora av Rosenborg
Feodora Mathilde Helena av Rosenborg (født 27. februar 1975 i Frederikssund, Danmark) er en dansk adelskvinne. Hun er oldebarn av kong Christian X av Danmark og tremenning av kronprins Frederik av Danmark.
Feodora er datter av grev Christian av Rosenborg, tidligere prins av Danmark, og hans kone, Anne Dorte Maltoft-Nielsen. Hun har to eldre søstre, Camilla og Josephine.
31. juli 2004 giftet Feodora seg i Holmens kirke i København med franskmannen Eric Hervé Patte (f. 20. august 1976).
Hill-Marta Solberg
Hill-Marta Solberg (født 12. november 1951 i Sortland) er en norsk tidligere politiker (Ap) og fylkesmann i Nordland fra 2009 til 2018. Hun var sosialminister i regjeringene Gro Harlem Brundtlands 3. regjering og Thorbjørn Jaglands regjering. Hun var innvalgt på Stortinget fra Nordland 1993–2009 og var parlamentarisk leder for Arbeiderpartiets stortingsgruppe 2000–2001 og 2005–2009. Solberg var ordfører i Sortland kommune 1988–1993. Hun var styreleder i Vinmonopolet fra 2009 til 2018.
Hun var nestleder i Arbeiderpartiet fra 1992 til 2007 og ble etterfulgt av Helga Pedersen.
Fra 2015 er hun leder i Karantenenemnda.
Stortingskomitéer
Solberg var samtidig medlem av Den utvidede utenrikskomitéen i alle sine år på Stortinget. Solberg ledet Arbeiderpartiets gruppestyret da hun var nestleder og Jens Stoltenberg var statsminister under hans første regjering og første periode av hans andre regjering.
Glamsbjerg kommune
Glamsbjerg kommune er en tidligere dansk kommune i Fyns amt som eksisterte fra 1970 til 2006, beliggende på øyen Fyn. Siden kommune- og regionreformen 2005–2007 er kommunen fra 1. januar 2007 innlemmet i den nye Assens kommune i Region Syddanmark.
Før sammenslåingen var folketallet i kommunen fallende, og falt under 6 000 i løpet av 2006.
Nemophora
Nemophora spp. er en slekt av sommerfugler som hører til familien svepemøll (Adelidae). Disse små, metallisk fargede møllene har meget lange antenner hos hannene, hos hunnene er de kortere.
Utseende
Små til middelsstore (vingespenn 11 – 24 mm for de artene som forekommer i Norden), slanke møll. Antennene er trådformede, hos hannene dobbelt til fire ganger så lange som forvingen, hos hunnene gjerne litt lengre enn forvingen, den indre delen kledt med oppstående skjell. Kroppen og forvingen er mer eller mindre metall-glinsende. Hos mange arter er forvingen noe gulaktig, med et gult tverrbånd som er kantet med blått eller fiolett og mørke lengdestreker, hos andre er vingen mer eller mindre ensfarget metallisk. Bakvingen er tynt skjellkledt og har et blått eller fiolett metallisk skinn.
Levevis
Larvene lever på ulike busker, trær og urter, men holder seg mest nede på bakken der den spiser nedfalne blader eller barnåler. De voksne sommerfuglene flyr om dagen i solskinn, helst rundt midtsommer eller litt senere.
Jean Vuarnet
Jean Raoul Célina André Vuarnet (født 18. januar 1933 i Le Bardo i Tunisia, død 2. januar 2017 i Sallanches i Frankrike) var en fransk alpinist. Karrierens høydepunkt kom under OL 1960 i Squaw Valley Ski Resort, der han tok olympisk gull i utfor. Tidligere hadde han vunnet bronse i samme gren under VM 1958 i Bad Gastein.
Etter at han la opp som aktiv utøver, var Vuarnet visepresident i det franske skiforbundet fra 1962 til 1971.
Einar Lindboe
Einar Fredrik Lindboe (født 2. juni 1876 i Vestre Aker, død 26. juni 1953) var en norsk lege og kirurg som blant annet etablerte et privat sykehus for gynekologi og fødselshjelp. Han var generalsekretær i Norges Røde Kors fra 1906 til 1911. Han var også kjent som skiløper og idrettsleder.
Lege
Lindboe tok medisinsk embetseksamen ved Det Kongelige Frederiks Universitet (nå Universitetet i Oslo) i 1903. Han videreutdannet seg til kirurg ved siden av å drive egen legepraksis i Kristiania.
Dr. Lindboe så at det var et stort behov for et bedre helsetilsyn til byens kvinner og i 1915/1916 startet han byggingen av en privatklinikk på adressen Josefines gate.30. Arkitekt for sykehuset var Victor Nordan, som hadde erfaring fra flere tilsvarende prosjekter tidligere. I 1917 åpnet det nye sykehuset dørene. Lindboe var selv bestyrer for sykehuset frem til 1928. I 1929 ble han overlege ved Diakonhjemmet, og den stillingen hadde han frem til 1939.
I 1917
Norges Røde Kors
Lindboe var sekretær i Norges Røde Kors fra 1906 til 1911; stillingen var den øverste administrative lederen i organisasjonen, og skiftet i 1916 betegnelse til generalsekretær.
Idrett
Han ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1927 sammen med Hagbart Haakonsen. Han representerte Skiklubben Skuld og Medicinernes Skiklub Svartor i Oslo. Han var formann i Norges Skiforbund fra 1922 til 1927.
Det nasjonale transportmuseet, Bulgaria
Museet
Museets gjenstander finnes både utenfor og inne i den tidligere jernbanestasjonen. Blant gjenstandene er mer enn ti damplokomotiver, heriblant landets eldste damplokomotiv, bygget i England i 1865. Videre finnes ulike vogner, blant disse de personlige vognene for kong Ferdinand av Bulgaria og Boris III av Bulgaria, samt vognen til den tyrkiske sultanen fra 1866. Museet ble nasjonalt transportmuseum 26 juni 1966, i anledning hundreårsjubileet for jernbanen i Bulgaria.
Jernbanestasjonen
Byggingen av den tidligere Ruse jernbanestasjon ble påbegynt i 1863 og fullført tre år senere. Stasjonen ble lagt til det som på det tidspunktet var utkanten av byen, langs Donaus bredd, rett overfor Giurgiu i Romania. Jernbanestasjonen var begynnelsen på et større prosjekt, nemlig Ruse-Varna-jernbanen. Byggingen ble tilskyndet av England, Frankrike og Østerrike-Ungarn. Linjen forkortet reisen fra London til Tsarigrad (Konstantinopel) med fem til seks dager.
Stasjonen fikk raskt stor trafikk av så vel person- som godstrafikk, bl.a. som følge av beliggenheten til den nærliggende donauhavnen.
Etter åpningen av Ruse-Tarnovo-jernbanen i 1900 ble denne stasjonen kalt Ruse sør, omdøpt til Ruse øst. Stasjonen var i virksomhet til 1954 da den ble en del av museet.
Tegneseriemuseet
Tegneseriemuseet i Norge ble opprettet i 1996 av Norsk Tegneserieforum. Museet overtok ansvaret for samlingene fra Tegneserieakademiet etablert 1970 og Det nasjonale Tegneseriearkivet etablert 1987.
Tegneseriegalleriet i Oslo ble opprettet 20. juni 1996 av Norsk Tegneserieforum, GRAFILLs tegneseriegruppe, landsforeningen Tegneserievennen, Oslo Tegneserieforum og TEGN A/L for å stille ut ny og gammel tegneseriekunst av norske og utenlandske tegneserieskapere sentralt i Oslo. Landets første og eneste rene tegneseriegalleri de første årene. En rekke utstillinger med blant annet Bud Grace med serien Ernie, Don Rosa med De ti avatarene.
Det var fra år 2000 vært en del av Tegneseriemuseet i Norge, flyttet til Brandbu og forkortet navnet til Tegneseriegalleriet og har en fast utstilling av rundt 75 norske tegneserieskapere. Museet lå i Oslo til 2000, men flyttet så til Brandbu i Gran kommune og har i dag foruten 700 m² med utstillinger, 700 hyllemeter med ca. 200 000 objekter.
Norsk Tegneserieforum, Donaldistene, Pirayaklubben i Norge, Tegneserierådet, Tegneseriemuseets Venner, Tegneseriehuset A/L og landsforeningen Tegneserievennen holder alle til i museet. 2001-2008 drevet som privat stiftelse. Inngår fra 1. juli 2008 i offentlige Follo Museum som en avdeling.
Det nasjonale tegneseriearkivet
Tegneseriearkivet i Oslo ble opprettet av Norsk Tegneserieforum i januar 1986 som nasjonalt informasjons- og dokumentasjonssenter for tegneserier og tegneserielitteratur. I 1997 ble det innlemmet i tegneseriemuseet. Arkivet er ment å være forsknings- og referansearkiv som står til rådighet for studenter og lærere ved universiteter og høyskoler, og for alle andre som arbeider med tegneserier og tegneserielitteratur. Arkivets oppgave er å samle inn alle tegneserier og all tegneserielitteratur som blir utgitt i Norge samt skandinavisk litteratur om emnet.
Arkivet samler også internasjonal faglitteratur om tegneserier. I faglitteraturen inngår nyere hovedoppgaver fra norske universiteter og høyskoler, forskningsrapporter med mere. Arkivet skal arbeide for økt informasjon om tegneserier og tegneserielitteratur, og legge forholdene til rette for forskning og undervisning på området.
År 2038-problemet
År 2038-problemet (også kjent som «Unix Millennium bug», «Y2K38», «Y2K+38» eller «Y2.038K» som en analogi til år 2000-problemet) kan forårsake at noen dataprogram feiler før eller i 2038. Problemet omfatter Unix-lignende operativsystem, som representerer systemtiden som sekunder (ignorerer skuddsekund) fra 1. januar 1970 klokken 00.00.00 (1970-01-01T00:00:00).
Kanarifuru
Arten blir 30–45 meter høy, og tåler temperaturer ned til −10 °C. Den er den største furuarten i den gamle verden og kan i sjeldne tilfeller bli inntil 60 meter høy med en stammediameter på 2,65 meter. Nålene kan bli 15–30 cm lange, sitter tre sammen og er grønne eller gulgrønne.
Kanarifuru er offisielt natursymbol for La Palma sammen med alpekråke.
Heidi Ihlen
Heidi Ihlen (født 1954) er en norsk motivasjonsrådgiver og psykolog. Hun driver egen praksis sammen med sin søster Bente-Marie Ihlen og har utgitt tre bøker innen sitt fagfelt.
Ihlen er utdannet psykolog fra Universitetet i Oslo (1988). Hovedoppgaven hennes hadde tittelen Å være underveis : beskrivelse av en omorganiseringsprosess ved et A-senter.
Hun har jobbet i poliklinikk med rusrelaterte problemer. Hun har over flere år arbeidet med å utvikle kommunikasjonsverktøy til bruk for leder-og kollegateam. Hun har vært opptatt av kommunikasjon og gruppebygging og har hatt et omfattende samarbeid rundt disse temaene med sin søster, Bente-Marie Ihlen, som også er psykolog. Hun tok videreutdanning i narrativ psykologi og via denne utviklet hun en større interesse for kognitiv tenkning. Hun har vært privatpraktiserende siden hun i 1992 etablerte Parkveien psykologisenter, sammen med sin søster og psykolog Marit Mogstad. Senere etablerte de to søstrene Ihlen-psykologene i Sandvika. Både hun og søsteren har vært brukt som motivasjonsrådgivere av toppidrettsutøvere, næringslivsledere og organisasjonsledere. Blant andre skøyteløperen Johann Olav Koss. Hun har også undervist på profesjonsstudiet i psykologi, UiO.
Ihlen har gitt bøkene Effekt, falske smil og ekte ørefiker: en bok om kommunikasjon og teambygging (1997) (sammen med Bente-Marie Ihlen og Johann Olav Koss), På seg selv kjenner man ingen andre: om kommunikasjon og teambygging (2003) (sammen med Bente-Marie Ihlen) og Ubehag: Om hvordan vanskelige følelser kan gi gode relasjoner (2014) (Sammen med Bente Ihlen).
Lodovico Azzi
Han reiste ut fra Lisboa i 1666, kom til Macao i 1668 og misjonerte fra 1679 til 1682 i Kanton. Han hadde arkitektutdannelse, og benyttet dette i sitt misjonsarbeide. For det meste virket han i og nær Macao.
Frants Beyer
Frants Diecke Cappelen Beyer (født 9. mai 1851 i Bergen, død 10. november 1918 i Oslo) var jurist og dispasjør, senere likningssjef i Bergen. Han var sønnesønn av Frands Beyer, som eide Norges eldste bokforlag, F. Beyer. Han ble en av Edvard Griegs beste venner og støttespillere, og senere nabo på Troldhaugen. Frants var gift med Marie (født Smith), Grieg spilte orgel i deres bryllup i Gamle Aker kirke 16. mai 1877.
Beyer var også styreformann i Musikselskabet Harmonien fra 1902 til 1913 og den første ærespresident i selskapet.
Riksarkivet har Frants Beyers privatarkiv, som omfatter brev fra Edvard Grieg fra perioden 1872-1907 og en samling gaver, bl.a. originalkomposisjoner av flere kjente komponister, til Frants og Marie Beyer i forbindelse med deres sølvbryllup i 1902. Beyers arkiv er skannet og tilgjengelig i Digitalarkivet.
Leif Tronstad
Leif Hans Tronstad (født 27. mars 1903 i Bærum, død 11. mars 1945 på Syrebekkstøylen i Rauland) var en norsk vitenskapsmann, etterretningsoffiser og militær organisator. Han var professor ved Norges tekniske høgskole (NTH). Tronstad er kjent for sin innsats under andre verdenskrig, særlig aksjonen mot produksjon av tungtvann på Vemork.
Bakgrunn
Tronstad tok utdannelse som kjemitekniker ved Kristiania Tekniske Skole i 1922 og tok deretter examen artium på et år ved Haagaas Artiumskursus 1922–1923. I 1924 startet han på kjemistudier ved NTH i Trondheim og tok eksamen som sivilingeniør i kjemi i 1927. Etter eksamen arbeidet han først som undervisningsassistent ved NTH, deretter som kjemiker ved Raffineringsverket AS i Kristiansand.
Tronstad tok doktorgraden (dr.techn) i kjemi med avhandlingen Optische Untersuchungen zur Frage der Passivität des Eisens und Stahls i 1931. Deretter arbeidet han som dosent ved NTH. I 1936 ble han utnevnt til professor i teknisk-uorganisk kjemi. Han var da en av landets yngste professorer. I 1933 hadde Tronstad kontaktet Norsk Hydro med henblikk på å utvikle tungtvannsproduksjon ved Hydros anlegg på Vemork. Han var sentral i oppbyggingen av anlegget, og han var i den forbindelse engasjert av Hydro som vitenskapelig konsulent.
Andre verdenskrig
Han hadde da vervet sin tidligere student, Harald Wergeland, som gikk inn i illegalt arbeid gjennom XU, og Njål Hole, som han hadde fått plassert i Stockholm som assistent for Lise Meitner. Hun hadde vært med på oppdagelsen av kjernefysisk fisjon tre år tidligere og hadde i 1938 flyktet fra Tyskland til Sverige. Tronstad var klar over at med norsk tungtvann kunne denne prosessen benyttes til å utvikle atomvåpen. Hole fikk oppgaven av SIS å overvåke Meitners tyske kontakter og arbeid for å følge med på hva som ble gjort av den type forskning i Tyskland under krigen.
Bakkejekta
Bakkejekta er en tro kopi av en jekt fra Holmedal i Sunnfjord. Originalen er bygd rundt midten av 1700-tallet og står i dag på Kystmuseet i Sogn og Fjordane. Kopien ble sjøsatt St. Hans 2006.
Leif Tronstad
Andre verdenskrig
I Storbritannia fikk Tronstad flere tilbud om å fortsette sitt vitenskapelige arbeid, men hans ønske var å bli involvert i den militære motstanden i Norge. Han gjennomgikk kurs ved den norske brigaden i Skottland, og fikk kapteins grad. Deretter tjenestegjorde han i det norske forsvarsdepartementet. Han avanserte til major og avdelingsleder i Forsvarets overkommandos 4. kontor (FO IV), som arbeidet med den militære motstanden i Norge. Senere ble han leder for Forsvarets Overkommandos Tekniske Utvalg (FOTU), som rekrutterte norske forskere og ingeniører til britisk militær forskning. FOTU regnes som forløperen til Forsvarets forskningsinstitutt.
Tronstad var sentral i å planlegge og organisere Vemork-aksjonen, og han ble for denne innsatsen belønnet med Order of the British Empire. Han var også med på å organisere avlytting av tyske offiserer i Norge. Denne avlyttingen framskaffet blant annet opplysninger om den tyske produksjonen om flyvende bomber (V1) ved Peenemünde. Opplysningene førte til omfattende bombeangrep som satte produksjonen tilbake og skaffet britene et hardt tiltrengt pusterom.
Den 11. mars 1945 hadde gruppen tatt lensmannen, Torgeir Lognvik, til fange da de fryktet at gruppen kunne ha blitt avslørt. Under avhør av lensmannen i en hytte på Syrebekkstølen kom broren til lensmannen, Johans, og skjøt lensmannen fri. Både Tronstad og Gunnar Syverstad ble drept i oppgjøret. Broren til lensmannen hadde funnet frem ved å følge sporene til hytta, og da han kom frem var det ikke vakthold der. Motstandsmannen Jon Landsverk og Einar Skinnarland gjemte likene i et vann like ved, men de ble funnet av tyskerne og ble fotografert og brent dagen etter.
Rettssak og minnesmerker
Lensmannen ble i 1947 dømt til fem års fengsel for drapsforsøk, og broren fikk ti års fengsel for drap. En bauta til minne om agentene ble reist på Syrebekkstølen etter krigen. I Sandvika sentrum ligger Leif Tronstads plass, hvor kong Olav V avduket en bauta 8. mai 1973. Tronstad har også gitt sitt navn til Leif Tronstads veg i Trondheim og Professor Tronstads gate på Rjukan.
Utmerkelser
Tronstad ble høyt dekorert for sin innsats under andre verdenskrig. I statsråd den 7. mars 1947 ble han dekorert med Norges høyeste utmerkelse, Krigskorset med sverd (post mortem).
Tronstad ble i tillegg tildelt Krigsmedaljen og Deltagermedaljen. Videre ble han tildelt de britiske ordenene Order of the British Empire og Distinguished Service Order, den franske Æreslegionen, det franske Krigskorset og den amerikanske Frihetsmedaljen med bronsepalme.
Donau–Svartehavs-kanalen
Donau–Svartehavs-kanalen (rumensk: Canalul Dunăre – Marea Neagră) er 64 km lang og går fra Cernavodă til Agigea og Năvodari ved Constanța. Kanalen administreres fra Agigea og forkorter veien fra Cernavodă til Svartehavet med 240 km og til Constanța med ca 400 km.
Geografi
Kanalen starter ved Cernavodă (300 kilometer fra Donaus munning) og munner ut i Svartehavet ved Agigea, en forstad til Constanța. Ved Poarta Albă deler kanalen seg i to, der én arm svinger nordover mot oljeraffineriet Midia-Năvodari.
Kanalanlegget
For å utligne høydeforskjellene mellom Donau og Svartehavet er det bygget fire sluser: i Cernavoda i umiddelbar nærhet til Cernavoda kjernekraftverk, ved Agigea, i den nordlige armen ved Ovidiu og ved utløp ved oljeraffineriet Midia-Năvodari.
Havneanlegg finnes begynnelsen og utløpet av kanalen og i tillegg ved Medgidia og Murfatlar.
Kanalen er farbar for skip på inntil 5000 tonn, med en lengde på inntil 138,3 meter, inntil 16,8 meter brede og inntil 5,5 meter dype. Skyveforband kan være inntil 296 meter lange, 22,8 meter brede og 3,8 meter dype. Den nordlige armen er åpen for skip og skyveforband som er inntil 119,4 meter lange, 11,4 meter bred og 3,8 meter dype.
Historie
De første planene for bygging av en kanal fra Cernavodă til Svartehavet ble lagt allerede 1837. Da jernbanen mellom Cernavodă og Constanța ble bygget i 1860 og mulighetene for transport av varer til Svartehavet dermed sterkt forbedret, ble imidlertid kanalprosjektet lagt til side. Et nytt kanalprosjekt ble utarbeidet i 1927 av den rumenske ingeniøren Jean Stoenescu-Dunăre. De første byggearbeidene startet i 1949, bl.a. med hjelp av tvangsarbeidere, herunder politiske fanger. Imidlertid stanset byggearbeidene på grunn av pengemangel i 1953.
Arbeidet med kanalbyggingen ble gjenopptatt i 1979 og fullført i 1984. Den nordlige armen mot Svartehavet ble fullført i 1987.
Elie
Elie kan sikte til:
Montereyfuru
Montereyfuru (vitenskapelig navn Pinus radiata) er en art i furufamilien. Montereyfurua vokser vilt langs vestkysten av Nord-Amerika.
Töreboda
Töreboda er et tettsted i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. Det er Töreboda kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 4 189 innbyggere.
Töreboda ligger cirka 15 kilometer øst for Mariestad og ved jernbanelinjen Västra stambanan som går mellom Göteborg og Stockholm.
Anavar
Anavar (oxandrolon) er et anabolt androgent steroid (AAS), nærmere bestemt et DHT-derivat. Anavar kommer i tablettform og har vært på markedet siden det amerikanske legemiddelfirmaet Searle Laboratories lanserte produktet i 1964. I medisin brukes steroidet blant annet i behandling av HIV-relatert muskelsvinn, alvorlige brannskader, nevromuskulære lidelser og alkoholholindusert hepatitt, og i fagmiljøet er det bred enighet om legemidlets effektivitet. I motsetning til de fleste orale C-17-alfa alkylerte AAS er Anavar lite levertoksisk. Anavar kan ikke aromatisere til østrogen og har ingen progestagenaktivitet, og bivirkninger som gynekomasti og vannretensjon er utelukket under bruk. Ved bruk vil kroppen vil se hardere, tørrere og mer definert ut. Anavar vil imidlertid forverre både LDL-kolesterolet og spesielt HDL-kolesterolet mye mer enn de fleste oljebaserte anabole steroider. Lavt HDL-kolesterol er korrelert med økt risiko for hjerte- og karsykdommer.
Dysart
Dysart er en liten landsby i Fife, Skottland. Den ligger på nordsiden av Firth of Forth, og har blitt omringet av regionens største by, Kirkcaldy.
Anavar
Anavar er lavandrogent, hvilket betyr at også kvinner kan benytte det uten viriliserende effekt gitt at dosene ikke er for høye. Råvareprisen for Anavar er imidlertid høy, hvilket medfører at noen av produktene på det svarte markedet er falske og inneholder annet virkestoff, ofte Winstrol. En nybegynnerdose for kvinner vil være 5–10 mg/dag og om lag 50 mg/dag for menn. Kvinner vil ofte oppleve økt sexlyst, mens det motsatte kan skje for menn pga. redusert testosteronproduksjon hvis Anavar brukes alene. Anavar er imidlertid mindre undertrykkende for kroppens egenproduksjon av testosteron enn anabole steroider flest, men en etterkur (PCT) med eksempelvis Nolvadex er som hovedregel fordelaktig ved avsluttet kur for menn. Kvinner trenger ikke etterkur (PCT).
Dysart
Blant personer fra Dysart finner man oppdageren John McDouall Stuart som reiste i Australias indre, og offiseren John Pitcairn, kjent fra den franske og indianske krig og den amerikanske revolusjonskrig.
Anavar
I tillegg til sin muskelbyggende effekt øker Anavar også kollagensyntesen. Anavar har i studier vist bedre fettforbrennende egenskaper enn Nandrolon og Testosteron. Mengden underhudsfett reduseres, men ennå mer interessant er evnen til å forbrenne det viscerale fettet som er forbundet med større helsefare. Anavar er imidlertid mindre anabolt enn testosteron per mg. Anavar aktiverer androgenreseptorene i muskelvev og øker proteinsyntesen, senker nivåene av seksualhormonbindende globulin (SHBG),  og øker nivåene av IGF-1. Insulinsensitiviteten ser også ut til å forbedres. Hemoglobinverdiene økes hvilket gir økt utholdenhet. Forbrenningen ser imidlertid ut til å reduseres av Anavar.
Kullgruvedrift
Kullgruvedrift er utvinning eller fjerning av kull fra jorden ved gruvedrift. Når kull brukes til drivstoff ved elektrisitetsproduksjon, kalles det steaming eller termisk kull. Kull som brukes til å fremstille koks for stålproduksjon kalles coking eller metallurgisk kull.
Historikk
Den eldste dypgruven som har vært i kontinuerlig drift i Storbritannia, og antagelig i verden, er Tower Colliery i nordlige del av South Wales Valleys i South Wales coalfield. Dette kullbruddet ble startet i 1805 og ved slutten av 1900-tallet ble det kjøpt av gruvearbeiderne for å unngå stengning. Tower Colliery ble endelig stengt den 25. januar 2008.
Første kullgruvedrift i USA begynte i 1748 i Midlothian, nær Richmond i Virginia.
Fra 1880-tallet ble maskiner anvendt til å skjære ut kullet (før det ble kull driftet for hand med hakke og spade.)
Fra 1912 var dagbrudd en driftsmetode med dampdrevne bulldosere.
Muhammad
Muhammad (arabisk ) er et mannsnavn avledet av det arabiske ordet hamid som betyr «lovpriset». Den mest kjente navnebæreren er sannsynligvis den islamske profeten Muhammed ibn Abd Allah (ca. 570–632) som var grunnleggeren av Islam. Navnet transkriberes på svært mange forskjellige måter. Mohamed og Mohammed er de mest utbredte formene, og brukes mye blant annet i Europa og Afrika. Formene Muhammad og Mohammad brukes mye i Midtøsten, inkludert Afghanistan og Pakistan, og i Indonesia. Mamadou og Mahamadou er vanlig i deler av Vest-Afrika, Mahamat i deler av Sentral-Afrika, og Mehmet i Tyrkia. Formen Muhammed brukes i Norge hovedsakelig om profeten.
Utbredelse og varianter
I Sverige har Mohamed vært et populært navn siden 1940-årene.
Mohammed har vært et populært guttenavn i England siden 1990-tallet.
Muhammad og varianter av dette, er i dag sannsynligvis det mest brukte fornavnet i verden. Det er estimert at omtrent 15 millioner mennesker har dette navnet.
Det er svært mange varianter av navnet. Tabellen nedenfor gir en oversikt over variantene og hvor disse er brukt. Land hvor navneformen sannsynligvis er spesielt utbredt er markert med fet skrift.
Den tyrkiske varianten Mehmet er det mest brukte navnet i Tyrkia. Varianten Mohamed er mye brukt i befolkningen i Belgia og Spania. Varianten Muhammad var et svært vanlig navn på guttebarn i Tunisia på begynnelsen av 2000-tallet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Ivar Arnljot Sandvik
Ivar Arnljot Sandvik (født 27. september 1979 på Skatval) er en norsk tidligere fotballspiller som avsluttet karrieren som spiller i i 2013. Sandvik er fra 2015 administrerende sportslig leder for.
Han spilte tidligere i Adeccoligaen for og. Han har ellers spilt for Stjørdals-Blink, og.
Sandviks moderklubb er.
Claude Cohen-Tannoudji
Claude Cohen-Tannoudji (født 1. april 1933 i Constantine i Fransk Algerie) er en fransk fysiker.
Cohen-Tannoudji tok doktorgrad i fysikk ved École normale supérieure, Paris, i 1962, og ble senere professor ved Collège de France i 1973.
Andrej Vlasov
Andrej Andrejevitsj Vlasov (russisk Андрей Андреевич Власов, født i Lomakino nær Nizjnij Novgorod i Russland, henrettet 2. august 1946 i Moskva), var generalløytnant i den sovjetiske hæren. Han ble tatt til fange av tyskerne ved Leningrad i 1942. Etter det ble han overtalt til å kjempe på tysk side mot den Den røde armé. Det gjorde han som leder av Den russiske frigjøringsarméen.
Liv og virke
Vlasov var landeiersønn og studerte teologi ved et ortodoks presteseminar. Han oppgav disse religiøse studier etter den russiske revolusjon, og gikk over til landbruksvitenskap i stedet.
I sovjetisk tjeneste
Han ble i 1919 innkalt til Den røde armé og kjempet i den russiske borgerkrig i Ukraina, Kaukasus og på Krim. Etter at Vlasov i 1930 var blitt medlem av Sovjetunionens kommunistiske parti avanserte han raskt i gradene til generalløytnant. I 1938 ble han sendt til Kina som rådgiver for Chiang Kai-shek.
I 1941, i den første fasen av det tyske angrep på Sovjetunionen, var Vlasov sjef for det 4. mekaniserte korps og kjempet mot tyskerne på den sovjetiske sørvestfronten. Han førte deretter kommandoen over den sovjetiske 37. armé som forsvarte Kyiv. Etter at byen var omringet ble Vlasov fløyet ut. I slaget ved Moskva i desember samme år kommanderte Vlasov den 20. armé og han var en av de mest fremgangsrike sovjetiske generalene under slaget. For sin innsats ble han omtalt blant annet i avisen Pravda den 13. desember 1941.
I 1942 var Vlasov stedfortredende sjef for 2. støtarmé ved Voltsjovfronten. Hans tropper hadde som oppdrag å bryte den tyske blokaden rundt Leningrad. Hans armé ble omringet, men forsvarte seg i nesten to måneder. Til slutt havnet nærmere 60 000 sovjetiske soldater i tysk fangenskap. Vlasov klarte å flykte ut i skogene.
I tysk tjeneste
Den 12. juli 1942 tok tyskerne Vlasov til fange. 14. juli ble han forhørt av tyskerne. Syv uker seinere var han gått over til tysk side for å delta i angrepet mot Sovjetunionen.
I 1944 ble han leder for Komitéen for frigjøringen av Russlands folk (KONR) og dens væpnede gren Den russiske frigjøringsarméen (ROA). Vlasov ble ofte beskrevet som karismatisk og intelligent.
Adolf Hitler nektet lenge å gi tillatelse til å bevæpne Vlasovs armé og sette den inn mot sovjeterne, men dårlig krigslykke tvang tyskerne til å revurdere dette. Vlasov innså ganske tidlig at det å kjempe for tyskerne var å kjempe for en tapt sak. Derfor håpet han at Tysklands nederlag ville føre til at USA og Storbritannia ville se på Sovjetunionen med økende mistenksomhet, og at de ville trenge en anti-kommunistisk hær som var villig til å kjempe mot Sovjet.
Det Vlasov ikke visste var at han overhodet ikke hadde noen mulighet til å komme seg til de allierte landene for å kjempe for dem.
Vlasov fikk til slutt tre egne divisjoner hvorav én deltok i kampene mot den sovjetiske arméen ved overgangen av elven Oder midt i april 1945, der ROA-soldatene utmerket seg for sin hardnakkede motstand.
Vlasovs divisjoner var ikke de eneste tidligere sovjetiske borgere i Nazitysklands tjeneste; anslagsvis dreide det seg om minst 650 000 soldater.
Kapitulasjon, utlevering, henrettelse
Ved krigens slutt kapitulerte Vlasov for de vestallierte, men ble overlevert av amerikanerne til Sovjetunionen. På Jalta-konferansen hadde både Storbritannia og USA gått med på at alle sovjetiske krigsfanger og desertører som hadde kommet seg over til de allierte skulle returneres til den sovjetiske staten selv om desertørene og krigsfangene ikke ville det selv.
Vlasov ble stilt for retten og dom ble avsagt etter to dager. Han ble henrettet ved hengning i Tagankafengselet i Moskva i august 1946, sammen med 11 av sine medarbeidere fra ROA. De øvrige russiske soldatene ble sendt til tvangsarbeidsleirer i Sibir. Deres videre skjebne er ikke kjent. I kontrast til dette ga Liechtenstein asyl til rundt fem hundre soldater fra Den russiske frigjøringsarméen som siden fikk opphold i Argentina.
I Sovjetunionen ble navnet Vlasov ensbetydende med landsforræder, nærmest som en russisk quisling, og mange av de russerne som kjempet på tyskernes side ble sjablongmessig kalt vlasovtsy, hva enten de hadde tilhørt ROA eller ikke.
Rehabiliteringsforsøk
Anstrengelser for å hindre rehabilitering av Vlasov har vedvart i Russland. Etter begjæring fra en «sosial organisasjon» (Za veru i otetjestvo, «For tro og fedreland») i 2001 kom en utredningskommisjon frem til at det ikke forelå grunnlag for at rehabiliteringslovene skulle kunne tillempes i tilfellet Vlasov.
Omvendt har den tyske historiker Joachim Hoffmann sterkt argumentert for at Vlasov ikke var nazisympatisør, men en sovjetisk patriot som utelukkende ville befri Sovjetunionen fra Stalin og den kommunistiske undertrykkelse.
Litteratur og film
Bøker:
Dokumentarer:
Bernard Rodes
Bernard Rodes eller Luo Deshen, Shenzhai (født 15. juli 1646 fra nær Pamiers i Frankrike, død 10. november 1715 i Jehol i Kina) var en katolsk kinamisjonær som var lege, apoteker og lekbror i jesuittordenen.
Han reiste ut til India der han ble tatt til fange av nederlenderne sammen med pater Guy Tachard i Pondicherry og ble ført til Amsterdam.
Etter at han ble løslatt dro han ut igjen, i november 1697. Han kom til Chandernagor i august 1698 og til Amoy i Kina 24. juli 1699. Kangxi-keiseren fikk han hentet til hoffet i Beijing som lege og farmasøyt, og i 1709 kurerte han Kangxi da han var blitt alvorlig syk. Etter dette tok keiseren ham alltid med på ti av sine reiser i Tartaria.
Utdannings- og kompetansesenter for Hærens logistikkvåpen
Utdannings- og kompetansesenter for Hærens logistikkvåpen (forkortet LOGUKS) var tidligere en avdeling i den norske Hæren, lokalisert på Sessvollmoen i Akershus. LOGUKS ble nedlagt 22. oktober 2004 og erstattet av Forsvarets kompetansesenter for logistikk og operativ støtte (FKLOG).
Historie
LOGUKS ble opprettet i 2000 etter sammenslåing av Våpenteknisk regiment og Trenregimentet.
Oppgaver
LOGUKS hadde som oppgave å produsere logistikkkompetanse for alle enhetene i Hæren, deriblant utdanning av personell med ansvar for ammunisjon og kjøretøy. Dessuten hørte militærpolitiet inn under Logistikkvåpenet.
Fylkesvei 663 (Hedmark)
2019 ble veien del av fylkesvei 2212.
Egon Zimmermann
Egon Zimmermann (1939–2019) var en østerriksk alpinist.
I VM 1962 vant han gull i storslalåm og bronse i utfor. To år senere kronet han karrieren ved å ta gullmedaljen i utforrennet i OL 1964 i Innsbruck. Han ble østerriksk mester i utfor i 1966. Zimmermann, som var utdannet kokk, var eier av hotellet Kristberg i Lech.
Han ble i 1963 første mottaker av prisen Skieur d’Or.
Han var i mange år gift med Charlotta von Klingspor, en kusine til Sveriges konge Carl XIV Gustaf.
Zimmermann led av multippel sklerose.
Marek Hamšík
Marek Hamšík (født 27. juli 1987) er en slovakisk tidligere fotballspiller.
Bransjestandard
En bransjestandard – i noen sammenhenger kalt industristandard – er en standard som vanligvis er utviklet innen en industrigren, men som også kan stamme fra før masseproduksjonens tid. F.eks. fikk de første lokomotivdrevne jernbaner i England tidlig på 1800-tallet en sporvidde på 1435 mm. Dette tilsvarte omtrent hjulavstanden på datidens hestevogner, som i sin tur var tilpasset bredden på veiene sammen med et ønske om at to voksne skulle kunne sitte ved siden av hverandre. Da denne sporvidden først var valgt, ble den funnet hensiktsmessig blant andre produsenter av rullende materiell, og andre som bygget jernbaner. På den måten ble de første jernbanene utviklet til et landsomfattende og senere verdensomspennende nett, hvor materiell fra forskjellige leverandører – iallfall i prinsippet – kunne brukes overalt. Noe lignende gjelder for stikkontakter, strømnettet, sokler for lyspærer, paller, avstanden mellom bjelkene i et hus – og en rekke bransjestandarder innen IKT som IBM-kompatible datamaskiner og USB.
Marek Hamšík
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Laghman (provins)
Laghman-provinsen er av de 34 provinsene i Afghanistan. Den ligger øst i landet. Administrasjonssenteret er Mehtar Lam.
Bransjestandard
Bransjestandarden som hemsko
Noen ganger kan den teknologiske utvikling, høyere krav eller andre faktorer gjøre at en bransjestandard etter hvert fungerer som en hemsko. Eksempler:
Fylkesvei 3084
Fylkesvei 3084 går mellom Kråkere og Mågerø på Tjøme i Færder kommune.
Ronnie Moran
Ronnie Moran (født 28. februar 1934 i Crosby, Liverpool, England, død 22. mars 2017 ) var en engelsk fotballspiller og -trener som spilte og var kaptein for Liverpool FC. Han jobbet som trener der og var blant annet midlertidig trener etter at Kenny Dalglish sa opp stillingen i 1991, og da Moran sluttet i klubben i 1999, var han den som hadde jobbet lengst i Liverpool noensinne.
Spillerkarriere
Han startet sin karriere i Liverpool FC og debuterte den 22. november 1952 mot, bare 18 år gammel.
I 1955/56-sesongen stabiliserte han seg som fast venstreback på laget. Han ble etter hvert lagkaptein og var med på å rykke opp i 1962 og ta seriegull i 1964 med Bill Shankly som manager. Etter en del skadeproblemer mistet han plassen på laget til Gerry Byrne.
Trenerkarriere
Da han endelig sa opp i 1999 hadde han hatt nesten alle roller som det var mulig å ha i klubben fra spiller via fysioterapeut og trener til manager.
Jarl av Wiltshire
Jarl av Wiltshire er en av de eldste engelske adelstitlene og går tilbake til 1100-tallet. Den er i øyeblikket holdt av markien av Winchester, og er brukt som en høflighetstittel for markiens eldste sønn.