cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stavanger konserthus
Stavanger nye konserthus
Stavanger nye konserthus ligger i Sandvigå, 700 meter nordvest for torget, og danner en ny forbindelse mellom Bjergsted musikkpark og byen. Konserthuset ble offisielt åpnet av kronprins Haakon den 15. september 2012. Konserthuset har to saler med samt foajeområder ut mot sjøsiden og et stort utendørsamfi. Sammen med Stavanger konserthus på Bjergsted, utgjør det nye bygget Norges største konserthusanlegg, og et unikt område for kultur og opplevelse. Orkestersalen som har fått navnet Fartein Valen og flerbrukssalen Zetlitz (oppkalt etter Jens Zetlitz) skal begge ha meget god akustikk og det kan arrangeres symfonikonsert i den ene salen og for eksempel rockekonsert i den andre – samtidig.
Historie
I 1998 ble de første tegningene av et nytt konserthus i Stavanger offentliggjort etter at SSO-musikerne Leif Værum Larsen og Arve Rosell hadde involvert arkitektene Thomas Helliesen og Ketil Moe til å tegne en skisse som ble presentert i Stavanger Aftenblad den 10. februar. I oktober 1998 ble den såkalte «Bjergstedvisjonen» vedtatt av formannskapet i Stavanger og i 2000 ble det lyst ut en arkitektkonkurranse. Bystyret behandlet forstudien 18. mars 2002, og vedtok å arbeide videre med et konserthus med to saler: en orkestersal og en fleksibel flerbrukssal. Tomt ble valgt i 2003, etter at bystyret fikk presentert 15 ulike tomtealternativ. Tomten i Sandvigå ble valgt, fra denne tomten gikk det tidligere ferger til England og Danmark, men denne trafikken er flyttet til Risaviken. I desember 2003 ble forslaget «I BOKS» av det Oslo-baserte arkitektfirmaet Medplan enstemmig valgt av juryen, bystyret vedtok dette i februar 2004. I Statsbudsjettet 2005 ble det bevilget 250 millioner til nytt konserthus i Stavanger. Den 13. februar 2006 vedtok bystyret i Stavanger finansieringsplan og opplegg for realisering av konserthuset, med 49 stemmer mot 18 (Frp, PP og Sp). «Nytt konserthus i Stavanger IKS» ble opprettet i 2006 og de stod ansvarlige for å gjennomføre byggeprosjektet under ledelse av styreleder og kommunalråd for Høyre Christine Sagen Helgø (ordfører i Stavanger fra 2011). Kostnadsrammen ble satt til 1045 millioner kroner. Den 1. oktober 2008 var det byggestart for «Bjergstedvisjonen», først med utbedring av kaiområdet. Den 5. desember, Stavangers siste dag som Europeisk kulturhovedstad, ble grunnsteinen lagt ned av ordfører Leif Johan Sevland.
Tennis under Middelhavslekene 1993
Tennis under Middelhavslekene 1993. Tennis var en av flere sporter under de tolvte middelhavslekene som ble arrangert i Languedoc-Roussillon i Frankrike i perioden 16. til 27. juni 1993. Det var tolvte gangen som Tennis var med på programmet under middelhavslekene. Det ble spilt single- og doubleturnerninger for både damer og menn.
The River of Romance
The River of Romance er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Henry Otto.
Red Bull Salzburg
Klubben ble startet da klubbene FC Rapid Salzburg og FC Hertha Salzburg slo seg sammen. Fargene på draktene ble lilla og hvite, fordi de ikke ville velge noen politiske farger. I 1953 spilte de for første gang i den øverste divisjonen i Østerrike.
I 2005 ble klubben kjøpt opp av Red Bull, som har sitt hovedkontor i Salzburg. Navnet ble gjort om til Red Bull Salzburg, logoen ble gjort om slik at Red Bull-oksen ble inkorporert, og klubbfargene ble gjort om fra lilla-hvit til rød-hvit. Den nye klubbledelsen ville dessuten at stiftelsesåret skulle bli 2005, istedenfor 1933, men det østerrikske fotballforbundet sa nei. En del fans har gått sterkt ut mot alt dette, og blant annet har Initiativet for lilla og hvitt og protestklubben med det originale navnet SV Austria Salzburg blitt stiftet. Noen fans som har brukt den gamle klubbdrakta på kamp har ikke fått slippe inn.
Spillerstall
Oppdatert 20. april 2023.
Jon Frode Blichfeldt
Jon Frode Blichfeldt (født 24. juni 1944 i Oslo) er en norsk psykolog. Han var forsker ved Arbeidsforskningsinstituttet (Arbeidspsykologisk institutt før 1987) 1970–2004 og var instituttets direktør 1986–1989. Han var professor II i arbeids- og organisasjonspsykologi ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo 1994–2004 og professor i høgskolepedagogikk og psykologi og leder for Pedagogisk utviklingssenter ved Høgskolen i Oslo 2004–2011. Han er nå professor emeritus.
Karriere
Blichfeldt kommer fra lærerfamilie, og er utdannet lærer og psykolog. Han er godkjent spesialist i arbeids- og organisasjonspsykologi. Han var lærervikar gjennom 60-tallet og skolepsykolog 1969–1970.
Han var fra 1970 til 2004 ansatt som forsker ved Arbeidsforskningsinstituttet (AFI), hvor han i mange år var forskningsleder samt instituttleder fra 1986 til 1989. Han har vært professor II i arbeids- og organisasjonspsykologi ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo fra 1994 til 2004. Fra 2004 til 2011 var han leder av Pedagogisk utviklingssenter og professor i høgskolepedagogikk og psykologi ved Høgskolen i Oslo.
Han har særlig forsket på arbeidsmiljø, organisasjonslæring og kunnskapsforvaltning. Han har foretatt miljø- utviklings- og evalueringsstudier på oppdrag av Kunnskapsdepartementet. Han har bl.a. deltatt i nasjonale evalueringer av lederopplæring i videregående skole, programevaluering av Reform 94 og Læreplan 97. Han har hatt oppdrag for UNDP i India (1977). I 1991 var han gjesteforsker ved Massachusetts Institute of Technology. Blichfeldt var oppnevnt som medlem i utvalg for vurdering av skolens innhold (SI-utvalget 1979) og for vurdering av fremtidig struktur i videregående skole (Blegen-utvalget 1989). Fra 2004 til 2007 var han NOKUT-sakkyndig.
Janne Andreassen
Janne Beathe Andreassen (født 4. februar 1965, død 2020) var en norsk lokalpolitiker som var ordfører i Berlevåg kommune for Arbeiderpartiet fra 2007–2011.
Arbeiderpartiet hadde i hennes ordførerperiode rent flertall i kommunen med åtte av 13 representanter.
Karsten Hoydal
Karsten Hoydal (1912–1990) var en færøysk skjønnlitterær forfatter, politiker og landbruks- og fiskerirådgiver.
Virgil I. Grissom
Virgil Ivan «Gus» Grissom (født 3. april 1926 i Mitchell, Indiana, død 27. januar 1967) var en amerikansk testpilot og astronaut. Han var en av de syv første mennene som i 1959 ble håndplukket til å delta i det amerikanske Mercury-programmet – de syv ble kalt «Mercury Seven». Grissom var med på tre ulike NASA-prosjekter, henholdsvis Mercury-programmet, Gemini-programmet og Apollo-programmet. Han mistet livet under forberedelsene til hans første ferd i Apollo-programmet, under en katastrofal brann som brøt ut under testing av romfartøyet Apollo 1. Brannen drepte alle de tre astronautene ombord; de andre to omkomne var Roger B. Chaffee og Edward H. White II.
Karsten Hoydal
Han vokste opp like ved et tuberkulosesanatorium i Hoyvík ved Tórshavn, der faren var inspektør. Han studerte agronomi og fiskeribiologi i Danmark og tok det som tilsvarer doktorgraden. Han kom tilbake til Færøyene i 1946 og ble sjef for en konserveringsfabrikk i Klaksvík. Fra 1950 til 1970 var han forstander ved fiskeindustriens forskningslaboratorium i Tórshavn. Han hadde permisjon for å arbeide som teknisk rådgiver for FNs organisasjon for ernæring og landbruk i Ecuador fra 1954 til 1957 og mens han var politiker.
Virgil I. Grissom
Romferder
Grissom var backup for Gemini 6A.
Karsten Hoydal
Han var industri- og landbruksminister i «selvstyreregjeringen» fra 1963 til 1967 og medlem av Lagtinget for Suðurstreymoy fra 1966 til 1970, som representant for Tjóðveldisflokkurin.
Virgil I. Grissom
Hedersbevisninger
Grissom ble tildelt «the Congressional Space Medal of Honor» etter sin død.
Antwerpen
Antwerpen (fransk: Anvers) er en havneby og kommune i Belgia. Byen er hovedstad i den flamske provinsen Antwerpen og har omkring 500 000 innbyggere. Elva Schelde renner gjennom byen. hadde innbyggere per.
Virgil I. Grissom
Hedersbevisninger
Den 27. januar 2004 besluttet NASA å minnes mannskapet på Apollo 1 ved å gi tre fjell til nord for «Columbia Memorial Station» navnet Apollo 1 Hills. Hver av de tre omkomne astronautene fikk oppkalt et fjell etter seg: Grissom Hill, Chaffee Hill og White Hill. IAU har ennå ikke offisielt bekreftet denne navnsettingen av de tre månefjellene.
Karsten Hoydal
Hoydal var forfatter, oversetter og litteraturkritiker. Han fikk publisert sitt første dikt i 1932 i litteraturtidsskriftet Varðin, der han senere ble redaktør. Han belyste emner som naturen, levekår, barns natur, krig og opprustning, men motivene var ofte hverdagslige. Noen av hans noveller og dikt og en barnebok er også oversatt til norsk.
Antwerpen
Byen er sentrum for diamanthandel og diamantforedling. Antwerpen har også siden 1990-tallet et visst rykte som moteby. En av byens severdigheter og turistattraksjoner er Antwerpen zoo, som er en av verdens eldste.
Antwerpen har vært kalt «vestens Jerusalem» på grunn byens store minoritet av ortodokse jøder.
Karsten Hoydal
Han var gift med danske Marie Louise Falk-Rønne. De fikk fire barn, Gunnar, Kjartan, Annika og Egil, hvorav flere har deltatt i Færøyenes offentlige og kulturelle liv. Sønnesønnen Høgni Hoydal er politiker.
Antwerpen
Blant byens museer finnes Museum aan de Stroom, et kulturhistorisk og lokalhistorisk, kunst- og sjøfartsmuseum. Byen har fem ganger vært vertsby for The Tall Ships' Races, og var vertskap i 2016 også.
Navnet Antwerpen
Ifølge folkelig tradisjon, og som også statuen foran rådhuset henviser til, har byen fått sitt navn fra en legende som handler om en mytisk kjempe ved navn Antigoon som bodde nær elva Schelde. Han krevde toll av dem som skulle over floden. De som nektet hogde han hånden av på, og slengte den i Schelde. Til slutt ble kjempen drept av en ung helt som het Brabo. Brabo hogde av kjempens egen hånd og kastet den i floden. Derav navnet Antwerpen, fra nederlandsk hand werpen (å kaste en hånd). Denne folke-etymologien støttes av det faktum at håndavhugging faktisk ble praktisert i Europa i middelalderen.
John Lothrop Motley anser derimot at Antwerpens navn kommer fra an 't werf (på verven). En annen mulighet er Aan 't werp. Dette 'werp' kunne være en menneskeskapt haug, høy nok til å holde seg tørr ved flom, der en gård kunne bygges. Et annet ord for 'werp' er 'pol' (derav polders).
Men den vanligste teorien er at navnet stammer fra den gallo-romanske perioden og kommer av det latinske antverpia. Antverpia kommer av Ante (imot) Verpia (avleiring, sedimentering), som antyder land som bygges opp ved at sedimenter avsettes i innersvingen av en elvesving. Bemerk at elva Schelde hadde et annet forløp før den skiftet løp i perioden 600 til 750.
Tidligere befestninger
Selv om Antwerpen tidligere var en festningsby, gjenstår nesten ingenting av de tidligere fortene eller det gamle citadellet som ble forsvart av general Chassé i 1832. Tilbake finnes kun festningen Steen, nå restaurert. Det moderne Antwerpens brede avenyer viser de opprinnelige posisjonene til befestningene. Etter at Belgia ble selvstendig, ble Antwerpen forsvart fra citadellet og en ring av fort rundt byen. I 1859 ble 17 av de 22 fortene som ble oppført under oppsyn av Wellington i 1815-1818, revet. En ny 13 km lang forsvarsring ble konstruert, og landsbyene Berchem og Borgerhout, som nå er forsteder til Antwerpen, ble innlemmet i byen.
Omkring 1870 anså man at Antwerpens befestninger var foreldet, på grunn av den økte rekkevidde og ildkraft av artilleri og sprengstoff. For å forsvare byen konstruerte man nå en ytre forsvarsring av fort og batterier på 10 til 14,5 kilometers avstand fra den tidligere forsvarsringen.
Næringsliv
Ifølge American Association of Port Authorities (AAPA) var Antwerpens havn den syttende største havnen (i tonnasje) i verden i 2005, og den var nummer to i Europa etter Rotterdam. For stykkgods er havnen den største i verden. Den håndterer store volum av økonomisk attraktivt stykkgods, såvel som bulklast. Antwerpens havneområde, med fem oljeraffinerier, har en kraftig konsentrasjon av petrokjemisk industri. Det eneste området som har mer petrokjemisk industri er i Houston, Texas. Kraftproduksjon er også en viktig næringsgren, med fire atomkraftverk ved Doel, et stort konvensjonelt kraftverk i Kallo, såvel som et antall mindre kraftstasjoner. Man planlegger et område med vindkraftverk i en del av havneområdet som ikke er i bruk. De gamle kaiene som grenser til Schelde, med en lengde på nesten 6 kilometer, som ligger nord og sør for byens sentrum, har fått bli stående på grunn av deres sentimentale verdi, og brukes hovedsakelig av cruiseskip og kortdistanse sjøfart.
Administrativ inndeling
Kommunen består av selve byen Antwerpen og forsteder. Kommunen deles inn i ni enheter (districten på nederlandsk). Innbyggertallet er fra 31 mai 2006.
Historisk populasjon
Dette er en oversikt over den historiske populasjonen til byen Antwerpen, oversikten gjelder ikke de større områdene utenfor Antwerpen by.
Kollektivtrafikk
Antwerpen har flere trikkelinjer hvorav flere går under bakken i sentrum. På slutten av 70-tallet bygde man flere tunneler med tilhørende stasjoner under bakken i sentrum, men på grunn av finansieringsproblemer stoppet byggingen opp i 1980. Idag finnes det derfor flere kilometer med forlatte tunneler og stasjoner under byen. I 2004 kom Pegasusplanen der man planlegger å åpne iallfall en av disse oppgitte linjene under bakken. Idag har Antwerpen 11 underjordiske stasjoner og omtrent like mange som er oppgitte og ikke ferdigbygde.
Du Store Verden!
Du Store Verden! (etablert 1996) er en norsk kulturorganisasjon med det formål å fremme det kulturelle mangfold. Den var initielt kalt TAMTAM (-99), ble etablert på initiativ av Brynjar Bjerkem og Eli Borchgrevink, har holdt større mønstringer (1999, 2002), samt etablert en artistbank, som et ledd i et internasjonalt samarbeid. Det er støttet av Norsk kulturråd, Utenriksdepartementet, Oslo kommune, NORAD og Akershus fylkeskommune. Styreleder (2006) er Kirsti Knudsen fra Norsk Folkehjelp.
The Open Championship 1938
The Open Championship 1938 ble arrangert på Royal St. George's Golf Club i Sandwich, Kent i England i 1938.
Marcelo Filippini
Marcelo Filippini (født 4. august 1967) er en uruguayansk tidligere tennisspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han blant annet var flaggbærer for sin nasjon under åpningsseremonien.
Indre Østfold (distrikt)
Indre Østfold er et distrikt som ligger i den nordøstlige sjøfjerne delen av landskapet Østfold. Fra 2020 omfatter Indre Østfold fem kommuner med til sammen 61 772 innbyggere (1. januar 2020) og et samlet areal på 2 060 km². De nedre deler av landskapet kalles for Ytre Østfold. De to byene i området er Askim og Mysen.
Distriktets definisjon
Distriktets formelle grenser ble først fastsatt gjennom vedtak i fylkestinget i Østfold i arbeid med fylkesplan, men distriktet har blitt omtalt administrativt også i andre sammenhenger, blant annet i fylkesdelplan for areal og transport for Indre Østfold i 2004 (riktignok uten Aremark) og i Strategisk Næringsplan for Indre Østfold i 2009.
I siste fylkesplan for Østfold som var vedtatt i 2018, Østfold mot 2050, ble det nevnt de store administrative endringene som pågår i distriktet. Blant annet at to kommuner skulle orientere seg mot enkelte byer/byregioner istedenfor mot resten av Indre Østfold. Rakkestad skulle orientere seg mot Sarpsborg og resten av Nedre Glomma framover ved å melde seg inn i regionrådet for byregionen mens Aremark skulle videreføre samarbeidet med Halden gjennom regionrådet opprettet i 2017. Arbeidet med fremtidige kommunesammenslåinger ble også nevnt: Rømskog skulle slås sammen med Aurskog-Høland i distriktet Nedre Romerike mens Hobøl, Spydeberg, Askim, Trøgstad og Eidsberg vedtok kommunesammenslåing fra 2020 til Indre Østfold kommune.
Fra 2020 så omfatter distriktet Indre Østfold fortsatt den samme regionen som før, etableringen av Indre Østfold kommune gjør ikke at de tidligere kommunene i distriktet blir utdefinert av Indre Østfold. Altså omfatter regionen det samme området som før til tross for kommunesammenslåinger og endringer i regionalt-samarbeid.
Platons akademi
Platons akademi (gresk: Ἀκαδήμεια,  akademia) ble grunnlagt av filosofen Platon ca år 387 f.Kr. i Athen. Aristoteles, hans mest kjente student, studerte her i tyve år (367 f.Kr. – 347 f.Kr.) før han grunnla sin egen filosofiskole i Athen kalt Lykeion. Akademiet forble en institusjon etter Platons død ca 347 f.Kr. og varte i over 900 år gjennom hele den hellenistiske perioden som skole for skeptisisme inntil det kom til en slutt med Filon fra Larisa i år 83 f.Kr. Selv om filosofer fortsatte å undervise i Platons filosofi i Athen i løpet av romersk tid, var det ikke før i 410 e.Kr. at akademiet ble gjenoppvekket som et senter for nyplatonisme og varte da fram til 529 da det endelig ble stengt av keiser Justinian I den store.
Rodal kraftverk
Rodal kraftverk er et vannkraftverk i Heim kommune i Trøndelag.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 155 meter i Rodalselva.
Installert effekt er 1,7 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 5 GWh.
Platons akademi
Stedet
Før akademiet ble en skole, og selv før den athenske statsmannen Kimon fikk inngjerdet området med en murvegg, inneholdt den en hellig hagelund med oliventrær som var dedikert Athene, visdommens gudinne, utenfor bymurene til oldtidens Athen. Det arkaiske stedsnavnet av Hekademia (Ἑκαδήμεια), noe som i klassisk tid utviklet seg til  akademia. Navnets forklaring, slik det ble ytret i det minst tidlig på 500-tallet f.Kr., at det hadde sin opprinnelse til en athensk helt, en legendarisk «Akademos».
Stedet hvor akademiet lå var helliggjort for Athene og andre udødelige; det hadde huset hennes religiøse kult siden bronsealderen, en kult som muligens var assosiert med heltgudene dioskurere, Kastor og Polydeukes, da helten Akademos var tilknyttet stedet var kreditert for å ha avslørt for de guddommelige tvillingpartet hvor Thesevs hadde skjult den vakre Helena. I respekt for den lange tradisjonen og tilknytningen til dioskurere, ville spartanerne ikke herje denne hellige lunden,  akademia, da de angrep Attika og Athen, en fromhet som ikke ble delt av den romerske generalen Sulla som hogde ned de hellige oliventrærne i år 86 f.Kr. for å skaffe tømmer til sine beleiringsmaskiner.
Blant de religiøse observasjoner som skjedde ved akademia var de fakler ved natterstid fra altrene innenfor byen ved Prometheus' alter i Akademeia. Gravseremonier skjedde også ved stedet foruten også dionysiske prosesjoner fra Athen til Hekademeia og deretter tilbake til polis. Vegen til Akademeia var fylt med gravsteiner for athenere.
Stedet for akademia var lokalisert i nærheten av Kolonos, 1 km nordvest for Athen. Gangvegen fra Athen til akademia var rundt seks stadia (en og en halv km) fra Dipylongatene (Kerameikos). Stedet var gjenkjennbart på 1900-tallet i moderne Akadimia Platonos, og betydelige undersøkelser og utgravninger har blitt gjort på stedet, og er åpent og gratis for besøkende.
Platons akademi
Hva som senere ble kjent som Platons skole hadde antagelig sin opprinnelse rundt den tid da Platon skaffet seg eiendommen i alder av tretti år med uformelle sammenkomster som omfattet matematikeren Theaitetos, Arkhytas fra Tarentum i sørlige Italia, Leodamas fra Thasos, og Neoklides. I henhold til forskeren Debra Nails ble Speusippos medlem av gruppen en gang rundt 390 f.Kr.. Hun hevdet at «det var ikke før Eudoksos fra Knidos kom på midten 380-tallet f.Kr. at han anerkjente det som en formell skole.» Det er ingen historiske nedtegnelser for den nøyaktige tiden da skolen ble offisielt grunnlagt, men dagens forskere er generelt enig om at det skjedde en gang på midten av 380-tallet f.Kr., antagelig en tid etter 387 f.Kr. da Platon er antatt å ha kommet tilbake fra sitt første besøk til Italia og Sicilia. Opprinnelig var stedet hvor forsamlingen møttes på Platons eiendom så ofte som det var ved det nærliggende gymnasiet på akademia, dette forble slik ut fjerde århundre.
Selv om tiltrede til akademiet var eksklusivt, og ikke generelt åpent for publikum og folk flest, ble det ikke krevd, i alle fall ikke så lenge Platon selv levde, betaling for deltagelse. Det var derfor ikke sannsynlig at det var en «skole» i betydningen et klart skille mellom lærer og elever, eller selv et formelt pensum. Det var derimot et skille mellom eldre og yngre medlemmer.
I det minste i Platons tid hadde skolen ingen særskilt lære å undervise i, og isteden fremmet Platon (og antagelig andre som var knyttet til ham) en del problemer som ble studert og løst sammen med andre. Det er bevis på at det ble gitt forelesninger, mest kjent er Platons forelesning "Om det gode"; men antagelig var bruken av dialektikk mest vanlig. Noen av oldtidens forfattere påstår at det var en innskrift over inngangen til akademiet: «ΑΓΕΩΜΕΤΡΗΤΟΣ ΜΗΔΕΙΣ ΕΙΣΙΤΩ» («La bare de som har kunnskap om geometri komme inn»), men det stemmer antakeligvis ikke.
Mange har tenkt seg at akademiets fagkrets ville ha minnet mye på Platon fremmet i Republikken, mens andre har argumentert at et slikt bilde overser de opplagt eiendommelige opplegget som fremmes i idealsfunnet. De fagkretsene ble studert var ganske sikker matematikk foruten filosofiske emner med platonske dialoger, men finnes få bevis. Det er en del bevis på hva som i dag ville ha blitt betraktet som utelukkende vitenskapelig forskning: Simplicius rapporterte at Platon instruerte de andre medlemmene til å oppdage den enkleste forklaringen til det observerbare, usedvanlige bevegelser til himmelske legemer: «ved å anta at ensartete og ordnete bevegelser er mulig å berge framtoninger relatert til planetariske bevegelser». I henhold til Simplicius var det Platons kollega Eudoksos fra Knidos den første som arbeidet med dette problemet.
Det er ofte hevdet at Platons akademi var en skole for kommende politikere i antikkens verden, og for å ha hatt mange berømte som tidligere hadde vært en del av skolen. Nyere gjennomgang av kildene har fått Malcolm Schofield til å argumentere for at det er vanskelig å vite i hvilken grad akademiet var interessert i praktisk (ikke-teoretisk) politikk ettersom det meste av våre bevis «reflekterer antikk polemikk for eller mot Platon».
Akademiets senere historie
Diogenes Laertios har delt akademiets historie i tre deler: den gamle, den midterste og den nye. Som overhode av den gamle har han plassert Platon, som overhode av den midterste, Arkesilaos, og av den nye Lakydes fra Kyrene. Sextus Empiricus gjorde fem fordelinger av Platons etterfølgere. Han gjorde Platon til grunnlegger av det første akademiet; Arkesilaos av den andre; Karneades fra Kyrene av den tredje; Filon fra Larisa og Charmadas av den fjerde; og Antiochos fra Askalon av den femte. Cicero skrev om kun to akademier, det gamle og det nye, og oppga det sistnevnte som begynnende med Arkesilaos.
Det gamle akademi
Platons første etterfølger som «den lærde» av akademiet var Speusippos (347-339 f.Kr.), Xenokrates (339-314 f.Kr.), Polemon (314-269 f.Kr.), og Krates (ca. 269-266 f.Kr.). Andre kjente medlemmer av akademiet var blant annet Aristoteles, Herakleides Pontikos, Eudoksos, Filippos av Opus, og Krantor av Soloi.
Det midlere akademi
Rundt 266 f.Kr. ble Arkesilaos lærd, Under Arkesilaos (ca. 266-241 f.Kr.), la akademiet stor vekt på akademisk skeptisisme. Arkesilaos ble fulgt av Lakydes av Kyrene (241-215 f.Kr.), Euander og Telekles (sammen) (205-ca. 165 f.Kr.), og Hegesinos (ca. 160 f.Kr.).
Det nye akademi
Det nye eller tredje akademiet begynte med Karneades, i 155 f.Kr., den fjerde lærde i etterfølgelse fra Antiochos. Skolen var fortsatt hovedsakelig preget av skeptisisme, som benektet muligheten av å ha kunnskap om den absolutte sannhet. Karneades ble fulgt av Kleitomachos (129 – ca. 110 f.Kr.) og Filon av Larissa («akademiets siste ubestridte overhode», ca. 110–84 f.Kr.). Etter Jonathan Barnes skal det synes «som om Platon var den siste platoniker som geografisk var knyttet til akademiet». En gang rundt 90 f.Kr. begynte Filons student Antiochos av Askalon å undervise i sin egen rivaliserende utgave av platonisme, som avviste skeptisisme og isteden fremmet stoisisme, noe som innledet en nye fase betegnet som mellomplatonisme.
Akademiets ødeleggelse
Da første mitridatiske krig begynte i 88 f.Kr. forlot Filon fra Larissa Athen og søkte tilflukt i Roma hvor han synes å ha blitt til han døde. I 86 f.Kr. beleiret den romerske generalen Lucius Cornelius Sulla Athen og erobret byen med store ødeleggelser. Det var i løpet av beleiringen han la akademiet øde ved at «han la hendene på de hellige lunder og herjet akademiet som hadde mest skog av byens forsteder, foruten også Lykeion».
Ødeleggelsen av akademiet synes å ha vært for omfattende for at det kunne bygges opp og åpne det på nytt. Da Antiochos kom tilbake til Athen fra Alexandria en gang rundt 84 f.Kr. gjenopptok han sin undervisning, men ikke ved akademiet. Cicero, som studerte under ham i 79/78 f.Kr., refererte til Antiochos ved at han underviste i gymnasium kalt for Ptolemaios. Cicero beskrev et besøk på stedet for akademiet en ettermiddag og sier at det «stille og forlatt på den tiden av dagen».
Det nyplatonske akademiet
Filosofer fortsatte å undervise i platonisme i Athen i løpet av den romerske tiden, men det var ikke før tidlig på 400-tallet e.Kr., ca. 410, at akademiet ble gjenopplivet og etablert av en del ledende nyplatonikere. Den nyplatonske undervisningens opprinnelse i Athen er usikker, men da Proklos kom til Athen tidlig på 430-tallet, fant han Plutark fra Athen og hans kollega Syrianos som lærere ved et akademi der. Nyplatonikerne i Athen kalte seg for «etterfølgere» (diadochoi) av Platon, men det kan ikke ha vært en direkte institusjonell fortsettelse av det opprinnelige akademiet. Skolen synes å ha vært opprettet av private midler i et stort hus som Proklos til sist arvet fra Plutark og Syrianos. Overhodene av det nyplatonske akademiet var Plutark, Syrianos, Proklos, Marinos fra Neapolis, Isidore fra Alexandria og til sist Damaskios. Det nyplatonske akademiet nådde sitt høydepunkt under Proklos (død 485).
De siste «greske» filosofer av det gjenopplivede akademi på 500-tallet kom fra ulike deler av den hellenistiske kulturverden, og det antyder en bred synkretisme av felleskulturen (se Koiné): Fem av syv filosofer fra akademiet er nevnt av Agathias Scholastikos var av syrisk opprinnelse: Hermias og Diogenes (begge fra Fønikia), Isidoros av Gaza, Damaskios, Jamblikos og kanskje også Simplikios fra Kilikia.
En dato som ofte er sitert som den symbolske slutten på antikken, er da den bysantinske keiseren Justinian I den store stengte skolen i 529 e.Kr. Den siste lærde ved akademiet var Damaskios (død 540). I henhold til et vitne, historikeren Agathias Scholastikos, ble de gjenværende medlemmene tatt under beskyttelse av sassanide-kongen Khosrau I i hans hovedstad i Ktesifon, og de fraktet med seg de verdifulle skriftrullene med litteratur og filosofi, og i en mindre grad av vitenskap. Etter at det ble inngått en fredsavtale mellom det persiske og bysantinske riket i 532 ble deres personlige sikkerhet garantert: et tidlig dokument i historien til religionsfriheten.
Det har blitt spekulert om akademiet ikke forsvant helt og holdent. Etter at Simplicios (og kanskje noen andre) gikk i landflyktighet, kan han ha reist til Harran i nærheten av Edessa. Der kan studentene fra et akademi-i-landflyktighet ha overlevd fram til 800-tallet, lenge nok til at araberne kunne ha overtatt tradisjonen med nyplatonske kommentarer i Bagdad.
Et av de tidligste akademier som ble etablert i øst, var Gundishapur-akademiet i Sassaniderikets hovedstad.
Indre Østfold (distrikt)
Kommuner
Indre Østfold er fra 2020 inndelt i fem kommuner:
Byer og tettsteder
Tettsteder i Indre Østfold per (kommune i parentes):
Byer
Askim og Mysen fikk begge bystatus gjennom kommunestyrevedtak i 1996.
Historie
Området var en del av det historiske fylket Vingulmark som hørte til landsdelen Viken og Borgartingets rettskrets.
Black Magic Woman
Black Magic Woman er en sang skrevet av den britiske musikeren Peter Green og utgitt første gang på en singel med bandet Fleetwood Mac i 1968.
Green var medlem av Fleetwood Mac da han skrev sangen. Den ble utgitt på nytt av Fleetwood Mac i 1969, på albumene English Rose (USA) og The Pious Bird of Good Omen (Storbritannia). Sangen er også med på senere samleplater med Fleetwood Mac.
I 1970 fikk den amerikanske gitaristen Santana en hit med samme sang. På Santanas innspilling ble sangen fremført av vokalisten Gregg Rolie. Santanas versjon havnet på fjerdeplass på hitlistene i USA og Canada, og finnes på Santanas album Abraxas.
Black Magic Woman har senere blitt regnet som en av de store gitarklassikerne, og en rekke gitarister har gitt ut sine versjoner av sangen.
Fleetwood Macs versjon
I intervjuer har Peter Green erkjent at da han skrev Black Magic Woman var han påvirket av All Your Love, en Otis Rush-sang som hadde blitt spilt inn i 1966 av Greens daværende band, John Mayall & the Bluesbreakers (på den innspilligen var det ikke Green men Eric Clapton, Greens forgjenger, som spilte sologitar-partiet). Selv om den innspillingen ikke ble en like stor suksess som Santanas to år senere, ble Black Magic Woman likevel en ganske populær bluesrockhit som fikk en 37. plass på hitlisten UK Singles Chart. Fleetwood Mac pleide å spille den på konsertene sine, også etter at Green hadde forlatt bandet. Da var det gjerne Danny Kirwan som var vokalist, og på bandets konserter på begynnelsen av 1970-tallet pleide de å legge inn lange jam-sessions med denne sangen som utgangspunkt, midt i konserten. Sangen har samme akkordstruktur, gitarbrudd og til og med en lignende melodi som Greens I Loved Another Woman, som er et av sporene på Fleetwood Macs debutalbum fra 1968. Man kan ikke se bort fra at Black Magic Woman ble skrevet med utgangspunkt i I Loved Another Woman.
Santanas versjon
Santanas versjon ble spilt inn i 1970. Denne innspillingen er en medley med Gábor Szabós instrumentale Gypsy Queen fra 1966, som var en blanding av jazz, ungarske folkemusikk og latinske rytmer. Black Magic Woman ble en av Santanas største hits, og singelen fikk en fjerdeplass på Billboard Hot 100 i januar 1971. Dette var Santanas beste plassering på denne hitlisten frem til 1999, da de ga ut singelen Smooth. Albumet Abraxas gikk til topps på hitlistene og solgte til firedoblet platina i 1986, delvis takket være Black Magic Woman. Gypsy Queen var ikke med på Santanas Greatest Hits-album fra 1974, selv om radiostasjoner vanligvis spiller Black Magic Woman og Gypsy Queen som én sang.
E.C. Segar
Elzie Crisler Segar (født 8. desember 1894, død 13. oktober 1938) var en amerikansk tegneserieskaper, mest kjent som skaperen av Skipper'n, en figur som først dukket opp i 1929 i avistegneserien «Thimble Theatre» (Fingerbøl-Teateret). Mange senere serieskapere har nevnt seriene hans som inspirasjonskilde, blant dem Carl Barks og Charles M. Schulz; sistnevnte omtalte Segars versjon av Skipper'n som "den perfekte tegneserien."
Segar ble født og vokste opp i Chester i Illinois, en liten by nær Mississippi-elven. Han var dyktig til å spille trommer, og ga musikalsk akkompagnement til filmer og vaudeville-forestillinger på det lokale teateret, hvor han til slutt fikk jobben av film-maskinisten. I en alder av 18 år bestemte han seg for å bli tegneserieskaper. Han jobbet hardt gjennom et korrespondansekurs i tegneserietegning fra WL Evans, i Cleveland, Ohio.
Segar flyttet til Chicago, hvor han møtte Richard Felton Outcault, skaperen av The Yellow Kid og Buster Brown. Outcault oppmuntret ham, og introduserte ham i Chicago Herald. Den 28. februar 1916 publiserte Herald Segars første tegneserie, Charlie Chaplin's Comedy Kapers. Denne serien, som baserte seg på Chaplins berømte "Landstryker"-figur, gikk som daglig stripe fram til juli samme år. Søndagssiden varte litt lenger; fra mars 1916 til september 1917. Etter Chaplin-seriens nedleggelse flyttet han til Hearst's Chicago Evening American hvor han i 1918 skapte serien Looping the Loop, som ble en kortlivet serie. Samme år giftet han seg med Myrtle Johnson; de fikk to barn sammen. I desember 1919 lanserte Segar serien «Thimble Theatre» for William Randolph Hearts aviser, hvor blant andre Castor Oyl og Olive Oyl (Olivia) medvirket. Serien ble etter hvert relativt populær, ikke minst for hvordan den kombinerte humor og eventyr. En stor publikumfavoritt ble den imidlertid ikke før Popeye (Skipper'n) gjorde sin debut i serien, tidlig 1929. Etter Popeye fulgte flere andre figurer som også bidro til seriens økende popularitet, blant dem J. Wellington Wimpy (Tjoms) og Bluto (Brutus). Suksessen med Skipper'n gjorde Segar til en av 1930-tallets mest berømte og høyest betalte tegneserieskapere.
Segar døde 43 år gammel. Han hadde da vært syk i over ett år og gradvis nødt til å overlate Popeye til andre serieskapere.
George Knobel
Knobel trente flere lag, deriblant Ajax Amsterdam i 1973/1974-sesongen, men er sannsynligvis mest kjent for å ha trent mellom 1974 og 1976, og dermed sikre landet en tredjeplass under EM i 1976. Totalt fikk Knobel notert ni seire, én uavgjort og fem tap for Nederland. Etter å ha trent Nederland og MVV, dro Knobel til Hongkong og trente både og et klubblag i korte perioder.
I klubbsammenheng oppnådde ikke Knobel øyeblikkelig suksess med Ajax, som fikk en tredjeplass under hans lederskap som regjerende seriemestre, men under ham vant Ajax UEFA Super Cup 1973. Han fikk til en liten nivåheving med MMV, men beste plassering med klubben var en sjuendeplass.
Monsteret kommer
Monsteret kommer (engelsk: A Monster Calls) er ei barnebok fra av den amerikansk-britiske forfatteren Patrick Ness, basert på en idé av den avdøde forfatteren Siobhan Dowd. Boka ble tildelt Carnegie Medal in Literature da den utkom. Historien er en fabel om en gutt som må lære seg å takle «monsteret», som er frykten for morens dødelige sykdom. Illustratøren Jim Kay fikk Kate Greenaway-medaljen for sin del av boka.
Dowd skrev et utkast til boka før hun selv døde, og forlagsredaktøren overlot ideen til Ness, og koblet deretter inn Kay.
I tillegg til Carnegiemedaljen og Greenawaymedaljen fikk boka også National Book Awards Children's Book of the Year og Red House Children's Book Award. Den siste prisen tildeles etter en avstemning blant barn.
Boka utkom på norsk i 2012, oversatt av John Grande.
Handling
Gjennom møtene med monsteret modnes Conor, og han får styrke til å håndtere sine egne reelle bekymringer og problemer.
Filmversjon
Filmversjonen av boken skal etter planen ha verdenspremiere i september 2017. Lewis MacDougall spiller rollen som Conor O'Malley, Liam Neeson har stemmen til monsteret, Felicity Jones spiller Conors mor og Sigourney Weaver spiller Conors bestemor. Filmen er regissert av Juan Antonio Bayona.
The Road to Love
The Road to Love er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Scott Sidney.
Holmes’ Bonfire
Holmes's Bonfire var et raid på Vlieland og Terschelling, Friesland, utført av Royal Navy under den andre anglo-nederlandske krig og.
I angrepet som fikk navn etter kontreadmiral Robert Holmes, ble en nederlandsk handelsflåte på 130 skip brent.
Hot Club de Norvège
Hot Club de Norvège (etablert som profesjonelt ensemble i 1979 i Oslo) er en norsk jazzkvartett, kjent for kontinuerlig turnévirksomhet i Norge helt siden 1970-årene, samt en rekke plateutgivelser med utgangspunkt i musikken til den franske sigøynergitaristen Django Reinhardt.
1. divisjon håndball for kvinner 1980/81
1. divisjon håndball for kvinner 1980/81 var det øverste nivået i norsk kvinnehåndball sesongen 1980-81. vant serien foran og.
Hot Club de Norvège
Den opprinnelige trioen fra 1979 besto av initiativtaker Jon Larsen gitar, Per Frydenlund gitar og Svein Aarbostad bass og poesi – Ivar Brodahl (1928–2003) tilkom på fiolin fra 1980, avløst 1986 av Finn Hauge fiolin, munnspill og sag. Gitaristen Stian Vågen Nilsen overtok i 2016 etter Frydenlund, og ble i 2018 erstattet av den franske svartmetallgitaristen (ex Satyricon) Gildas Le Pape.
Jon Larsen mottok NOPAs pris Årets Verk, musikk (1994), Buddyprisen (Norsk Jazzforbunds høyeste utmerkelse) 2007, Oslo bys kunstnerpris 2008, og Kardemommestipendet 2009. Han la opp i 2020, og Ola Erlien kom inn som ny gitarist.
Gruppen har turnert og utgitt flere plater. Den har bidratt på prosjekter med andre artister, som for eksempel Tanta til Beate med Lillebjørn Nilsen  som ga Spellemannprisen 1982, såvel som i Løver og Tigre i 1983, og med Øystein Sunde.
Hot Club de Norvège har samarbeidet med de fleste artistene innen internasjonal djangomusikk idag, fra Stochelo Rosenberg, Biréli Lagrène, Angelo Debarre, Jimmy Rosenberg, Adrien Moignard og Florin Niculescu, til mainstream artister som Jon Gordon og Howard Alden. De har også samarbeidet med klassiske utøvere som Nigel Kennedy og Vertavokvartetten, Camelia Strykekvartett og symfoniorkesterne i Kristiansand, Tromsø og Trondheim.
Barreirinhas
Barreirinhas er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Bridges to Babylon
Bridges to Babylon er et musikkalbum av The Rolling Stones, utgitt i september 1997.
Albumet er det eneste av The Rolling Stones' utgivelser der det har blitt brukt sampling. Mick Jagger hadde blitt imponert over The Dust Brothers' arbeid som produsenter av Becks album Odelay (1996), og foreslo å samarbeide med dem på Bridges to Babylon. Keith Richards var skeptisk, men man kan likevel høre The Dust Brothers' innflytelse på «Saint of Me» og «Might As Well Get Juiced» så vel som albumets største hit, «Anybody Seen My Baby?».
Rett før singelen «Anybody Seen My Baby?» skulle bli utgitt, oppdaget man at melodien i refrenget var svært lik K.D. Langs «Constant Craving», som var en hit i 1992/1993. For å unngå juridiske problemer, valgte The Rolling Stones også å kreditere Lang og den andre låtskriveren, Ben Mink, for «Anybody Seen My Baby?».
Bridges to Babylon ble umiddelbart møtt med positive reaksjoner fra både kritikere og publikum, men i ettertid har albumet blitt ansett som nok et Stones-album som faller inn i rekken av forholdsvis gode utgivelser som likevel ikke når helt opp til Tattoo You og tidligere album.
Bridges to Babylon nådde 3.-plass i USA, 6.-plass i UK og toppet VG-lista i oktober 1997.
Stones spilte på Valle Hovin stadion 2. august 1998 på deres Bridges to Babylon-turné.
Sporliste
Alle låter skrevet av Mick Jagger og Keith Richards, med mindre noe annet er oppgitt.
Aage Kvalbein
Aage Kvalbein (født 29. mars 1947 i Oslo) er en norsk musiker. Han hadde sin debutkonsert i 1973, og ble i 1985 professor i cellospill.
Aage Kvalbein har fått følgende priser:
Han er gift med Mari Maurstad, far til skuespillerne Scott, Aslak og Stinius Maurstad, og bror av Jon, Hans og Asbjørn Kvalbein.
P3tv live
P3tv live er et norsk TV-sendt interaktivt musikkprogram for ungdom som gikk på NRK3 i 2008. Programleder var Benedicte Bendiksen.
Programmet etterfulgte VG-lista, som ble avsluttet senhøsten 2007.
Gemini 4
Gemini 4 var en bemannet romferd i NASAs Gemini-program. Det var den andre bemannede romferden i programmet, den tiende bemannede amerikanske romferden og den 18. bemannede romferd gjennom alle tider.
Mannskap
Mannskap
Backupmannskap
Høydepunkter fra ferden
Gemini fire sine primære mål var:
Vitenskapsåret 1869
Vitenskapsåret 1869 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1869.
Gemini 4
Romvandringer (EVA)
En romvandring (EVA) ble gjennomført:
'''EVA Nr. 1'''
Die Räuberbraut
Die Räuberbraut er en tysk stumfilm fra 1916, regissert av Robert Wiene.
Miracle (film)
Miracle er en amerikansk drama- og sportsfilm fra 2004 som er regissert av Gavin O'Connor. Den handler om USAs herrelandslag i ishockey som helt uventet vant gull under Vinter-OL 1980. En begivenhet kjent som «Miracle on ice».
Barão de Grajaú
Barão de Grajaú er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Miracle (film)
Noen Miracle-scener er spilt inn i Norge på Jordal Amfi.
Handlingsreferat
Herb Brooks, trener for ishockey-laget ved University of Minnesota, har et intervju med USAs olympiske komité for å begynne som landslagstrener. Han diskuterer sin filosofi om hvordan USA kan slå det sovjetiske laget, og ber om endringer i praksis og strategi. USOC er skeptisk, men gir til slutt Brooks jobben. Brooks møter assisterende trener Craig Patrick (spilt av Noah Emmerich) og USOCs administrerende direktør Walter Bush i Colorado Springs.
To spillere Rob McClanahan og Jack O'Callahan kommer dårlig overens, og begynner å slåss basert på tidligere rivalisering fra college. Brooks forteller spillerne at de er nødt til å gi slipp på gamle rivaliseringer, og begynne som et ordentlig lag. Etter hvert som øvelsene fortsetter, bruker Brooks uortodokse metoder for å få listen sin ned til 20 spillere. Spillerne bekymrer seg for å få sparken når som helst. De vet at Brooks selv var den aller siste spilleren som ble kuttet fra det olympiske hockey-laget i 1960 rett før USA vant gull-medaljen, så Brooks vil gjøre alt for å vinne nå.
Under en kamp som blir 3–3 uavgjort, ser Brooks at spillerne er distrahert og ikke spiller opp til deres potensiale. Etter kampen får han spillerne tilbake på isen. Han fortsetter øvelsen selv etter at lyset kuttes på stadion. Rett før de skal reise til Lake Placid spiller amerikanerne og sovjeterne på Madison Square Garden. Sovjeterne overkjører det unge amerikanske laget, og vinner stort. I løpet av kampen får kaptein O'Callahan en skade som gjør at han kan risikere å miste hele OL, og målvakt Jim Craig får beskjed om at han risikerer å bli benket til fordel for en backup, Steve Janaszak.
Sigurjón Birgir Sigurðsson
Sigurjón Birgir Sigurðsson (født 27. august 1962 i Reykjavík), kjent under pseudonymet Sjón, er en islandsk forfatter.
Som 16-åring utga han i 1978 sin første diktsamling «Sýnir» (Visjoner) og i de følgende år ytterligere syv diktsamlinger. Hans første roman ble utgitt i 1987. Han har også skrevet barnebøker og sangtekster for Björk.
Samme år som han utga sin første diktsamling var han med på å starte surrealist-gruppen Medúsa i Reykjavík. Han var blant grunnleggerne av barnekunstgruppen ved Gerðuberg kultursenter, og har arbeidet med kreativ skriving for barn. Han var også med på å danne forlaget Smekkleysa («Smakløst»).
Han vant Nordisk råds litteraturpris i 2005 for romanen Skugga Baldur.
Andi Almqvist
Andi Almqvist (født 2. juli 1968 i Wien, Østerrike) er en svensk musiker og tegner (Sydsvenskan). Almqvist har turnert med blant andre Kaizers Orchestra, B.B. King og Woven Hand, og har gitt ut soloalbumene Can't Stop Laughing (2005), Red Room Stories (2007), Glimmer (2009) og Warsaw Holiday (2013).
Dybbøldagen
Dybbøldagen avholdes hvert år den 18. april, den dag Danmark tapte slaget ved Dybbøl i 1864.
I dagens anledning selges Dybbølmærket, hvis overskudd går til grænseforeningernes arbeide for det danske mindretall i Sydslesvig.
Den 18. april 2001 ble det for første gang avholdt en minnehøytidelighet for de falne med representanter for det tyske Bundeswehr ved Dybbøl Banke.
Ved 150-års markeringen for Slaget ved Dybbøl i 2014 deltok opp mot 15 000 mennesker i begivenheten ved Dybbøl, hvor dronning Margrethe, statsminister Helle Thorning-Schmidt og Slesvig-Holstens ministerpresident, Torsten Albig holdt tale.
FTC
FTC kan vise til:
Odd Kappfjell
Odd Kappfjell (født 27. januar 1942 i Grane, død 28. desember 2011 ) var representant for Maadtoej sijte i Sametinget i perioden 1993–1997.
Kappfjell tok realskole og handelsskole i Mosjøen, før han gikk på Politiskolen i Oslo. Senere ble han lensmannsbetjent, og fra 1987 lensmann.
Han var styremedlem i Norske Reindriftssamers Landsforbund fra 1965 til 1967, og styremedlem i Norske Samers Riksforbund fra 1977 til 1979. Fra 1984 til 1991 var han styreleder for Samisk kultursenter i Hattfjelldal.
Rolling Stones (1916)
Rolling Stones er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Dell Henderson.
Mekanisk utbenet kjøtt
Utvinning
Først blir kjøtt og bindevev fjernet mekanisk fra beina. Massen blir deretter sentrifugert ved 100 °C. På den måten skiller fett og væske seg fra proteiner og annen tung substans som synker ned. En får dermed en bleik, jevn masse som likner på kjøttdeig.
Med dagens maskiner skilles det tydelig mellom det som er kjøtt og det som er bein og brusk. Dårlig utstyr gjorde at de første anvendelsene av MUK fikk et dårlig rykte, da mye brusk, marg og bein (kalsium) kom med i kjøttet. Det har blitt hevdet at nytt og mer avansert utstyr har gjort at dette ikke lenger er noe problem, og at de nye generasjonene maskiner gir bedre kjøttstruktur og kvalitet enn de gamle. Det kreves selvfølgelig at råvarene er ferske og gode, at det er en rimelig mengde kjøtt igjen på beina og at maskinene brukes riktig.
Bruk
Fordi cellestrukturen til muskelfibrene er endret, og en stor del av produktet ikke stammer fra kjøtt, er det i Norge ikke tillatt å kalle MUK-massen kjøtt. Mens kjøttdeig har 15-30 prosent bindevevsproteiner, har MUK rundt 70 prosent. Mekanisk utbeinet kjøtt skal oppgis spesifikt i deklarasjoner og ikke inngå i mengden av kjøtt som er angitt. Derfor vil et kjøttprodukt som utelukkende består av MUK formelt inneholde null prosent kjøtt.
Det er i Norge ikke tillatt å lage mekanisk utbeinet kjøtt av storfe og sau, da det kan spre sykdommer, blant annet kugalskap.
MUK kan brukes i pølser av kylling eller kalkun og andre ferdigbehandlede kjøttprodukter.
Ifølge EUs mattrygghetsorgan EFSA er det ikke større mikrobiologisk risiko knyttet til mekanisk utbeinet kjøtt enn andre kjøttprodukter. Det er imidlertid større risiko for økt bakterievekst når kjøttstrukturen blir ødelagt.
The Open Championship 1949
The Open Championship 1949 ble arrangert på Royal St. George's Golf Club i Sandwich, Kent i England i 1949.
Synchroidae
Synchroidae er en liten gruppe av biller som omfatter bare 11 arter fordelt på tre slekter. De lever under bark. To arter lever i Nord-Amerika og én art i Øst-Asia, ingen i Europa.
László Kuncz
László Kuncz (født 29. juli 1957 i Budapest), ungarsk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.