cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karl Richard Lepsius
Forsker
Etter Champollions død foretok Lepsius en systematisk studie av dennes egyptiske grammatikk (Grammaire égyptienne), som var blitt publisert posthumt i 1836, men ennå ikke var blitt allment akseptert. I 1836 reiste Lepsius til Toscana for å møte Ippolito Rosellini, som hadde ledet en ekspedisjon til Egypt sammen med Champollion 1828-1829. I en serie brev til Rosellini behandlete Lepsius mer utførlig Champollions forklaring av bruken av alfabetiske tegn i hieroglyfskriften, og betonte (tvert i mot Champollions oppfatning) at vokaler ikke ble skrevet ut.
I 1836 ble Lepsius sekreterær ved det tyske arkeologiske institutt i Roma. Han bedrev forskning om oskisk og umbrisk og sammenstilte i 1841 boken Inscriptiones Umbricae et Oscae (1841).
År 1842 fikk Lepsius i oppdrag (på anbefaling av Alexander von Humboldt og Carl Josias Bunsen) av kong Fredrik Vilhelm IV av Preussen å lede en ekspedisjon til Egypt og Sudan for å utforske og registrere levningene etter den gamle egyptiske sivilisasjon. Den prøyssiske ekspedisjonen var utformet etter Napoleon Is tidligere delegasjon, og bestod av landmålere, tegneree og andre spesialister. Ekspedisjonen nådde Giza i november 1842 og tilbrakte seks måneder med å foreta noen av de første vitenskapelige studier av pyramidene i Giza, Saqqara og Dahshur. De oppdaget over 67 pyramider og mer enn 130 graver etter fornemme personer i området.
Lepsius fortsatte sørover og stanset i perioder på viktige mellomegyptiske steder, som Beni Hasan og Deir el-Bersha. Han kom så langt sør som til Khartoum, og reiste så opp Blånilen til området omkring Sennar. Etter å ha utforsket steder i øvre og nedre Nubia vendte ekspedisjonen nordover og nådde Teben 2. november 1844. De var der i fire måneder og utforsket vestbredden av Nilen (steder som Ramesseum, Medinet Habu, Kongenes dal med flere). Deretter tilbragte de tre måneder på østsiden ved templene i Karnak og Luxor og forsøkte å registrere så mye som mulig. Etterpå stanset de ved Koptos, Sinai og steder i Nildeltaet, som Tanis, innen de i 1846 vendte tilbake til Europa.
Det hovedsakelige resultatet av ekspedisjonen var publiseringen av Denkmäler aus Aegypten und Aethiopien (Monument fra Egypt og Etiopia), et stort verk i tolv bind med nærmere 900 illustrasjoner av egyptiske innskrifter, med kommentarer og beskrivelser. Disse tegninger, kart og malerier av templer og gravvegger var den viktigste informasjonskilde for vestlige forskere langt inn på 1900-tallet, og enn i dag for en rekke funn og monumenter som senere ble ødelagt eller tildekket.
Etter Lepsius åkom hjem giftet han seg i 1846 med Elisabeth Klein, og ble samme år professor i egyptologi ved Berlins universitet. Han ble medforstander for Ägyptisches Museum i 1855. Etter Giuseppe Passalacquas død i 1865 ble han eneforstander for museet (da studerte han blant annet Berlin-papyrusen).
I år 1866 var han atter i Egypt, der han fant en innskrift ved Tanis som likesom Rosettasteinen var skrevet på egyptisk, demotisk og gresk.
Lepsius var leder for det tyske arkeologiske institutt i Roma fra 1867 til 1880. Fra 1873 til sin død i 1884 var han sjef for det kongelige bibliotek i Berlin. Han var redaktør for Zeitschrift für ägyptisches Sprache und Altertumskunde. Som redaktørr gav han typografen Ferdinand Theinhardt i oppdrag å utforme det første typesnittet for hieroglyfer, som kalles Theinhardt og som fortsatt benyttes.
Lepsius publisertde mange verker innen egyptologi og anses som opphavsmannen til den moderne vitenskapelige disiplin egyptologi. Han fikk en rolle som Champollion hadde kunnet få om han ikke hadde dødd så ung. Lepsius myntet uttrykket Totenbuch («Dødeboken»). Han var også ledende innen forskningsfeltet afrikansk lingvistikk, selv om hans idéer nå allment anses foreldede. Basert på sitt arbeide om egyptisk og sitt feltarbeid i Sudan utviklet Lepsius et standardalfabet for å transkribere afrikanske språk. Det ble publisert i 1855 og revidert i 1863. Hans bok Nubische Grammatik mit einer Einleitung über die Völker und Sprachen Afrika's fra 1880 inneholder en beskrivelse av afrikanske folk og en klassifisering av afrikanske språk, samt en grammatikk for nubiske språk.
The Death Defying Unicorn
The Death Defying Unicorn er det femtende fullengde studioalbumet av det norske bandet Motorpsycho, gitt ut den 10. februar 2012 på Rune Grammofon og Stickman Records. Utgivelsen var på dobbel-CD og dobbel-12" vinyl. Albumet er et samarbeid med Ståle Storløkken, Ola Kvernberg, Trondheimsolistene og Trondheim Jazz Orkester
CD
Disk 1:
Disk 2:
Vinyl
A-siden:
B-siden:
C-siden:
Norbert Hofer
Norbert Gerwald Hofer (født 2. mars 1971 i Vorau i Steiermark) er en østerriksk flyingeniør og leder for Freiheitliche Partei Österreichs (FPÖ). Han ble i oktober 2013 valgt som tredje-president i Østerrikes nasjonalråd. Hofer var kandidat ved presidentvalget i Østerrike 2016. Han tapte valget i andre valgomgang, etter opptelling av forhåndsstemmene.
The Death Defying Unicorn
Vinyl
D-siden:
Norbert Hofer
Den 15. september 2019 ble Hofer valgt til leder av FPÖ.
Hofer vokste opp i Pinkafeld i Burgenland. Etter sin matura gikk han på Höhere Technische Bundeslehranstalt für Flugtechnik i Eisenstadt, og arbeidet deretter som systemingeniør ved Lauda Air. Under en paragliderulykke i 2003 skadet han ryggen og ble tvunget til å gå med stokk.
Han er gift for andre gang og har fire barn.
Suolojohka (Nesseby)
Suolojohka er ei elv i Nesseby kommune i Finnmark. Den er ei vestlig sideelv til Nyelva og er 11,9 kilometer lang. Elva har utspring sør for fjellet Beatnatnjávkanoaivi og renner derfra mot vest, passerer gjennom innsjøene Stohkkemuorjávri og Holmvatnet (Suolojávri), og løper sammen med Nyelva rundt fem kilometer sør for grenda Nyelv.
Caprella brevirostris
Caprella brevirostris er en art i slekten Caprella innenfor spøkelseskreps-familien (orden Caprelloidea eller «spøkelsestanglopper») - en type amfipoder. Larvene er planktoniske. De er relativt små, med to store og to små antenner. De lever bare i havet (saltvann), og er utbredt i farvannene ved Japan og Korea, samt Gulehavet ved Folkerepublikken Kina og antakelig ved California.
Taksonomisk plassering
Slektens systematikk er i nyere tid beskrevet og oppdatert i 2003. Artens moderne tilhørighet i Caprella-krepsenes systematikk gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Ministeriet for offentlig sikkerhet i Folkerepublikken Kina
Ministeriet for offentlig sikkerhet i Folkerepublikken Kina (kinesisk: 中华人民共和国公安部, forkortet 公安部, pinyin: Gōngānbù) inngår i Folkerepublikken Kinas statsråd og er det viktigste politiorganet i Folkerepublikken Kina. Det ledes av ministeren for offentlig sikkerhet. Ministeriet kontrollerer blant annet landets politistyrker og leder også Folkets bevæpnede politi sammen med Den sentrale militærkommisjon.
Ministeriet ble opprettet 6. juli 1949 og het først Ministeriet for offentlig sikkerhet under Det kinesiske kommunistpartis sentrale revolusjonære militærkommisjon (中央人民革命军事委员会公安部). I og med Folkerepublikken Kinas grunnleggelse senere samme år byttet det den 19. oktober 1949 navn til Folkerepublikken Kinas sentrale folkeregjerings ministerium for offentlig sikkerhet (中央人民政府公安部). Sitt nåværende navn Folkerepublikken Kinas ministerium for offentlig sikkerhet (中华人民共和国公安部) har det hatt siden den 10. november 1954.
Marie Valerie av Østerrike
Erkehertuginne Marie Valerie Mathilde Amalie av Østerrike (født 22. april 1868 i Ofen, Ungarn; død 6. september 1924 i Wallsee ) var det yngste barnet til det østerriksk-ungarske keiserparet Franz Josef I og Elisabeth av Bayern («Sisi»). Marie Valerie ble dermed født som prinsesse i Habsburger-dynastiet.
Liv
Marie Valeries mor Elisabeth valgte å føde sitt fjerde barn i Budapest som en gest til Ungarn som lå hennes hjerte nær. Det var første gang på flere hundre år at et kongelig barn ble født i landet, og Marie Valerie ble straks kalt «Det ungarske barnet». Keiserinne Elisabeth snakket ungarsk med sin datter og de to tilbrakte mye tid sammen i Budapest og i sommerresidensen Gödöllö-slottet i komitat Pest, øst for Budapest. Senere utviklet Marie Valerie holdninger som gikk mer i retning av tysk (østerriksk) nasjonalisme.
Prinsesse Marie Valerie ble 31. juli 1890 gift med erkehertug Franz Salvator. Bryllupet fant sted i den keiserlige sommerresidens i Bad Ischl. Paret kjøpte i 1895 Wallseeslottet fra Alfred av Sachsen-Coburg-Gotha. Slottet ligger i landsbyen ved samme navn, på en høyde over Donau i den delen av delstaten Niederösterreich som gjerne kalles Mostviertel og hvor fruktdyrking er en viktig næring. Erkehertuginnen ble kalt «Engelen fra Wallsee» og huskes for sitt velgjørenhetsarbeid overfor lokalbefolkningen.
Ektemannen Franz Salvator av Østerrike–Toskana innledet et forhold til Stephanie Richter (1891–1972) og fikk i desember 1914 en sønn med henne. Stephanie ble født i Ungarn og påbegynte ballettutdannelse i Wien som hun aldri fullførte. Hun sto senere i forbindelse med en rekke velhavende menn i Berlin og Paris og ble av amerikanerne vurdert som spion for Tyskland under den andre verdenskrigen. Hun fikk sin prinsessetittel zu Hohenlohe-Waldenburg-Schillingsfürst etter å ha giftet seg med Friedrich Franz zu Hohenlohe-Waldenburg-Schillingsfürst. Angivelig hadde hun overbevist sin ektefelle om at barnet konsipert med Franz Salvator, var hans. Etter den andre verdenskrigen arbeidet hun for amerikanske og tyske magasiner og samarbeidet med blant andre Axel Springer.
Etter Habsburgernes fall ga Marie Valerie avkall på alle formelle posisjoner og klarte dermed å beholde sine eiendommer og formue, og fikk dessuten bli i Østerrike. Hennes etterkommere bor fremdeles i Wallseeslottet og den keiserlige villa i Bad Ischl.
Maria Valeria-broen over Donau mellom Esztergom i Ungarn og Sturovo i Slovakia, er oppkalt etter erkehertuginnen.
Barn
Marie Valerie fødte tilsammen 10 barn, hvorav ni levde opp.
McMuffin
McMuffin er en sandwich som produseres og selges av den amerikanske restaurantkjeden McDonald’s. McMuffin selges som frokost og består av en skive skinke (eller bacon), takkestekt speilegg og en skive amerikansk ost, servert i en grov muffin. Den runde formen på speilegget oppnås ved å steke det i en form.
McMuffin ble funnet opp av restauranteieren Herb Peterson på slutten av 1960-tallet og ble lansert over hele USA i 1972. Høsten 2013 ble McMuffin innført i Norge sammen med en rekke andre frokostprodukter på menyen. Ved innføringen av McMuffin ble frokost for første gang tilbudt på McDonald's meny i Norge.
Nils Johan Sundelin
Nils Johan Sundelin (født 28. mars 1808 i Arjeplog, død 21. mars 1877 i Lycksele) var en svensk prest. Han er representert med en oversettelse av en salme til lulesamisk i Norsk salmebok 2013. Sundelin var kyrkoherde i Lycksele.
Hundeår
Hundeår kan sikte til
Hundeår (single)
Hundeår var den andre singelen fra albumet Det nærmeste du kommer til John Olav Nilsen & Gjengen. Låten var i 2011 den mest spilte låten på NRK P1.
Trygve Harvold
Trygve Harvold (født 28. august 1944 i Søndeled) er en norsk jurist og rettsinformatiker. Han var med på å starte Stiftelsen Lovdata i 1981 og var dens direktør fra 1. juli 1981 til 1. september 2010, deretter spesialrådgiver samme sted frem til 1. mai 2022.
Familiebakgrunn
Sønn av tannlege (kjeveortoped) og professor i odontologi Egil Harvold (1912–1992) og tannlege Astrid Harvold, f. Aslaksen (1906–2002). Farsslekten stammer fra hhv. Evenes i Ofoten  og Grytten, mens morsslekten var fra Søndeled.
Utdannelse og yrkesliv
På grunn av farens stipendiats- og senere professoratstillinger i Århus, Toronto, Ann Arbor og San Francisco, vokste Trygve Harvold delvis opp i Danmark, Canada og USA. Han ble bachelor i økonomi og tok deretter en Master of Business Administration ved University of California, Berkeley og jobbet en stund som systemprogrammerer for Northrop Corporation i Hawthorne ved Los Angeles.
I 1970 vendte Harvold hjem til Oslo for å studere jus, samtidig som han ble leder for Fellesbankens avdeling for utvikling av nye banksystemer. Ved Universitetet i Oslo knyttet Harvold seg til jus og edb-virksomheten ledet av professor Knut Selmer og Jon Bing. Virksomheten fikk i 1971 navnet Institutt for privatretts avdeling for edb-spørsmål, i dag Senter for rettsinformatikk. Sammen med Jon Bing utga Harvold i 1977 boken Legal Decisions and Information Systems, som ble tildelt Kongens akademiske gullmedalje.
I 1979 ble Harvold leder av Lovsamlingens datakontor, forløperen til Lovdata, som fikk ansvaret for et datamaskinbasert system for satsproduksjon av Norges Lover. Lovdata ble, med Harvold som daglig leder/direktør, fra 1. juli 1981 reorganisert til en stiftelse, og utviklet seg til å bli Norges ledende leverandør av rettslig informasjon. I internasjonal sammenheng ligger Lovdata langt fremme i utviklingen av rettslig informasjon, en posisjon Harvold må ta størstedelen av æren for. Harvold har vært en sentral aktør på mange internasjonale konferanser om rettsinformasjon. I begrunnelsen for forslaget om St. Olavsorden skrev forslagsstillerne at Harvold «skapte [...] en institusjon som nyter stor tillit i alle deler av statsforvaltningen og rettspleien, og som har revolusjonert behandlingen og distribusjonen av de tekster som all forvaltning og rettspleie hviler på.»
Harvold ble av Stortinget valgt som medlem av EOS-utvalget 7. november 2003. Han ble gjenvalgt 8. juni 2006 og igjen 26. mai 2011, men fratrådte etter at funksjonstiden løp ut 30. juni 2016.
Utmerkelser
I tillegg til Kongens akademiske gullmedalje i 1977 ble Harvold i 1999 utnevnt til Ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden «for fortjeneste av Lovdata». Utnevnelsen ble først offentliggjort i februar 2000.
Bibliografi
En rekke artikler i Lov&Data (utgitt av Lovdata) m.m.
Justyna Święty-Ersetic
Justyna Święty (født 3. desember 1992) er en polsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt i Sommer-OL 2012 i London, der hun kun deltok i 4 x 400 meter stafett uten å vinne noen medalje.
David Honeyboy Edwards
David «Honeyboy» Edwards (født 28. juni 1915 i Shaw i Mississippi i USA, død 29. august 2011 i Chicago) var en amerikansk deltablues-gitarist fra Mississippi. Delta Blues knytter an til den blues som utviklet seg i Mississippi Delta-regionen vest i delstaten Mississippi.
Eesti Instituut
Eesti Instituut (Det estiske institutt) er en privat organisasjon som jobber med å spre informasjon om Estland, særlig landets kultur og historie. Instituttet opprettholder også flere nettsider, for eksempel faktaleksikonet Estonica og kulturportalen kultuur.info.
Formel BMW
Formelen ble opprettet av BMW Motorsport i 2001, og det første mesterskapet ble etablert i Tyskland i 2002.
Ingrid Marie Treborg
Hun romandebuterte i 2012 med boken Flink pike, utgitt av Cappelen Damm som ble tildelt Kultur- og kirkedepartementets debutantpris. Tidligere har hun bidratt i flere diktbøker og novellesamlinger, deriblant Sånn er det bare, utgitt av Aschehoug.
Lorck (slekt)
Lorck er en norsk slekt fra Trondheim, som opprinnelig innvandret fra Flensburg med kjøpmannssønnene Thomas og Christian Andersen Lorck på slutten av 1700-tallet. En fetter av deres far, Lorentz Lorentzen Lorck, hadde bodd i Trondheim tidligere, men var død i 1748. En svoger av Christian, Reinholt Johannes Schive til Elgeseter, hadde en sønn som fikk Lorck-navnet: Christian Lorck Schive. Lorck-familien kom til å tilhøre handelspatrisiatet i Søgaden.
VM i alpint 2017 – Slalåm menn
Slalåm for menn under VM i alpint 2017 ble avholdt 19. februar 2017 i St. Moritz, med kvalifisering 18. februar.
Signe Seim
Hun debuterte i 1960 med diktsamlingen Trø varleg min fot på Fonna forlag, og skrev flere diktsamlinger, en roman, skuespill og to barnebøker. Hun skrev også emnehefter om Ivar Aasen og Per Sivle og oversatt bøker til norsk. I Norsk salmebok 2013 er hun representert med en oversettelse.
For romanen Her budde ein gong eit barn fikk hun Sunnmørsprisen og Oslo Domkirkes bokpris i 1986.
Seim bodde i Leveld i Hallingdal fra 1954 til 1970 og arbeidet som lærer på Leveld skole. Leveld Kunstnartun gav i 2012 ut en samling dikt fra Leveld-tiden. Boka har navnet Det måtte vera her.
Oikos – Økologisk Norge
Økologisk Norge er en fellesorganisasjon for økologisk matproduksjon og forbruk. Organisasjonen het tidligere Oikos.
Økologisk Norge ble stiftet 3. september 2000, for å styrke det økologiske miljøet i Norge. De tidligere organisasjonene Norsk økologisk landbrukslag (NØLL), Norsk Økologisk Urtelag og Økoprodusentane gikk da sammen om en ny organisasjon. Økologisk Norge har omtrent 5000 medlemmer (2015), både produsenter og forbrukere. Organisasjonen har kontor i Oslo. Organisasjonen gir ut magasinet Ren Mat som har 2300 abonnenenter (i 2015).
67%, om lag 13 millioner kroner av Økologisk Norges inntekter er offentlige bevilgninger. Øvrige inntektskilder er medlemskontingenter og private kilder.
Independence
Independence kan være:
Estonica
Estonica er et estisk online fakta-leksikon på tre språk – estisk, engelsk og russisk.
Leksikonet publiseres og oppdateres av Eesti Instituut. Estonica er delt i syv avdelinger – historie, samfunn, kultur, stat, økonomi, utdannelse og vitenskap/natur.
Meng Jianzhu
Meng Jianzhou (kinesisk: 孟建柱, pinyin: Mèng Jiànzhù, født i 1947 i Suzhou i provinsen Jiangsu i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han ble i desember 2012 leder for Det kinesiske kommunistiske partis sentralkomites kommisjon for politikk og rettsvesen.
Under kulturrevolusjonen ble Meng sendt for å arbeide på en jordbrukskommune utenfor Shanghai, der han begynte å arbeide seg opp i hierarkiet. Han ble medlem av Kinas kommunistiske parti i 1971 och ble sjef for jordbrukskommunen i 1981. I 1990-årene innehadde han lokale partiposisjoner i Jiangsu-provinsen.
I 1997 ble Meng innvalgt som supplant i Sentralkomitéen for Kinas kommunistiske parti og i 2002 ble han ordinært medlem. I 2001 ble Meng utnevnt til partisekretær i provinsen Jiangxi og til ordfører i den stående komite i provinsens folkekongress. Det ble spekulert at utnevnelsen fant sted som erstatning for at han tapte for Chen Liangyu i konkurransen om å bli partisekretær i Shanghai.
I 2007 ble han utnevnt til minister for offentlig sikkerhet, en post han innehadde til desember 2012. Han ble også politisk kommissar for Folkets bevæpnede politi og medlem av partiets utvalg for rettslige og politiske spørsmål. Meng har også innflytelse over Kinas politikk i Tibet, idet han er medlem av partiets samordningsgruppe for Tibet. I Tibet har Meng blant annet gått inn for intensifisert patriotisk skolering av regionens buddhistiske munker.
Marija Petrović
Marija Petrović (født 18. mars 1994 i Niš) er en serbisk håndballspiller, som spiller for den rumenske klubben og det serbiske landslaget.
Petrović fikk sin mesterskapsdebut under Håndball-VM 2015, og fikk fornyet tillit under Håndball-EM 2016.
Liste over kulturminner i Hitra
Liste over kulturminner i Hitra er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Hitra. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Patrycja Wyciszkiewicz
Patrycja Wyciszkiewicz (født 8. januar 1994) er en polsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun kun deltok i 4 x 400 meter stafett uten å vinne noen medalje.
Jo Ellis
Jo Ellis (født 10. november 1983) er en britisk landhockeyspiller.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun ble nummer 6.
Ngahuia Te Awekotuku
Ngahuia Te Awekotuku (født 1949) er en newzealandsk akademiker som spesialiserer seg i maorisk kultur og en aktivist for lesbiske. Hun ble i 1972 nektet besøksvisum til USA på grunnlag av hennes legning, noe som ble omdiskutert på New Zealand.
Biografi
Te Awekotuku har opphav fra Te Arawa-, Tūhoe- og Waikato-iwi-ene (stammer).
Som student var hun medlem av Ngā Tamatoa, en maoriaktivistgruppe, ved University of Auckland. Hennes masteroppgave (M.A.) handlet om Janet Frame og hennes oppgave for filosofisk doktorgrad handlet om turismes innvirkning på Te Arawa-folket.
Te Awekotuku har arbeidet på tvers av opphavs-, kultur- og akademisektorene som en kurator, foreleser, forsker og aktivist. Hennes forskningsområder inkluderer problemer rundt sosialt kjønn, muséer, kroppsmodifisering, kraft og kraftløshet, åndfullhet og ritualer. Hun har vært kurator for etnologi ved ved muséet i Waikato; kunsthistorieforeleser ved universitetet i Auckland og maoriprofessor ved Victoria University of Wellington. Hun var også forsknings- og utviklingsprofessor ved universitetet i Waikato. Hun og Marilyn Waring bidro med verket «Foreigners in our own land» (engelsk, «utlendinger i vårt eget land») til Sisterhood Is Global: The International Women's Movement Anthology, en antologi utgitt i 1984 med Robin Morgan som redaktør. Hun er pensjonert, men fortsetter å skrive og gi råd til studenter, blant andre Mere Whaanga.
Nektet besøkstillatelse
Te Awekotuku ble i 1972 nektet et besøksvisum til USA på grunnlag at hun var homofil. Mediaoppmerksomhet rundt hendelsen var en katalyst for opphav til grupper for homofiles rettigheter på New Zealand. Dette kan ha vært relatert til et TV-intervju med henne i 1971, hvor hun beskrev seg selv som en «sapphic woman» (engelsk, bokstavlig «sapfisk kvinne», refererer til kvinnelig homofili).
Tā moko-forskning
Te Awekotuku har etterforsket og skrevet om tradisjonelle og kontemporære tā moko-praksiser (maoriske tatoveringer) på New Zealand. I 2007 (og på nytt i 2011) ga hun og Linda Waimarie Nikora ut boka Mau Moko: the world of Maori tattoo, som var et resultat av et fem-års-lang forskningsprosjekt til Māori and Psychology Research Unit ved universitetet i Waikato, som mottok et Marsden Fund-stipend.
For å markere døden til Te Atairangikaahu i 2006, tok Te Awekotuku en moko kauae (ansiktstatovering).
Forskning på maorienes dødsmåte
I 2009 mottok Te Awekotuku og Linda Waimarie Nikora et stipend på 950 000 newzealandske dollar fra Marsden Fund som hovedforskere i Māori and Psychology Research Unit ved universitetet i Waikato til forskningsprosjektet «Apakura: the Maori way of death». De mottok også 250 000 newzealandske dollar fra Nga Pae o te Maramatanga National Institute of Research Excellence til å etterforske tidligere og nåværende tangihanga-praksiser (maorisk bisettelse).
Anerkjennelse
I New Zealands New Year Honours i 2010 ble Te Awekotuku utnevnt til New Zealands fortjenstorden for hennes arbeid med maorikultur. I 2017 mottok hun en Auckland Museum Medal. Samme år ble hun valgt some en av Royal Society Te Apārangis «150 women in 150 words» (engelsk, «150 kvinner på 150 ord»), som feirer kvinners bidrag til kunnskap på New Zealand.
Farid Zarif
Farid Zarif (født 1951 i Kabul) er en afghansk diplomat. Han var fra 2011 til 2015 sjef for FNs administrasjon i Kosovo.
Liv og virke
Zarif studerte ved Universitetet i Kabul. Han begynte i sitt lands utenrikstjenesten i 1974. En periode var han chargé d'affaires i Havanna og fra 1980 var han ambassadør og Afghanistans faste representant ved FN i New York. Zarif var viseutenriksminister 1987–1989) og utenrikspolitisk rådgiver for Afghanistans president (1989–1991).
Fra 1991 til 1992 arbeidet han for handelskammeret i Afghanistan og gikk deretter i internasjonal diplomatisk tjeneste. Han arbeidet for FN i Eritrea og Sør-Afrika og hadde fra 1994 til 1996 lederansvar for valgavvikling i UNMIL i Liberia. Etter dette arbeidet han med FNs humanitære innsats i Irak. Fra 2004 var han stabssjef i FNs misjon i Irak (UNAMI). Zarif ble deretter stabssjef og fungerende spesialutsending i UNMIS i Sudan. I 2010 fikk han en lederstilling i FNs avdeling for fredsbevarende operasjoner med ansvar for Europa og Latin-Amerika.
Den 11. oktober 2011 ble Zarif utnevnt til FNs generalsekretærs spesialrepresentant for Kosovo og sjef for FNs administrasjon i provinsen (UNMIK).
Marian Heffernan
Marian Heffernan (født 16. april 1982) er en irsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun kun deltok i 4 x 400 meter stafett uten å vinne noen medalje.
Liste over kratere på månen, A-B
Kilder
Se Liste over kratere på månen
Caprella chelimana
Caprella chelimana er en art i slekten Caprella innenfor spøkelseskreps-familien (orden Caprelloidea eller «spøkelsestanglopper») - en type amfipoder. Larvene er planktoniske. De er relativt små, med to store og to små antenner. De lever bare i havet (saltvann), og er utbredt i farvannene ved Japan og Korea.
Arten ble oppdaget i forbindelse med Siboga-ekspedisjonen i det nordlige Stillehavet. Den kan bli 4–6 mm lang.
Taksonomisk plassering
Slektens systematikk er i nyere tid beskrevet og oppdatert i 2003. Artens moderne tilhørighet i Caprella-krepsenes systematikk gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Caprella carina
Caprella carina er en art i slekten Caprella innenfor spøkelseskreps-familien (orden Caprelloidea eller «spøkelsestanglopper») - en type amfipoder. Larvene er planktoniske. De er relativt små, med to store og to små antenner. De lever bare i havet (saltvann), og er utbredt i farvannene ved Alaska.
Arten ble oppdaget i forbindelse med Siboga-ekspedisjonen i det nordlige Stillehavet. Den kan bli 19–35 mm lang.
Taksonomisk plassering
Slektens systematikk er i nyere tid beskrevet og oppdatert i 2003. Artens moderne tilhørighet i Caprella-krepsenes systematikk gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
NM i troppsgymnastikk 1998
NM i troppsgymnastikk 1998 ble arrangert 24. - 28. juni 1998, i Oslo. Arrangør var Oslo Turnforening.
Det ble konkurrert i:
Det var ikke kjønnsinndeling i nasjonale klasser i dette NM, dette ble innført i nasjonale klasser først i 2011.
Jennie Bimson
Jennie Bimson (født 13. oktober 1976) er en britisk landhockeyspiller.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun ble nummer 6.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2019/20 – Verdenscup 1 – 1000 meter menn
Verdenscupåpning av sesongen 2019/20 i hurtigløp på skøyter for menn på 1 000 meter i Minsk Arena i Minsk, Hviterussland lørdag den 16. november 2019.
Rachel Walker
Rachel Walker (født 15. mai 1979) er en britisk landhockeyspiller.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun ble nummer 6.
Iga Baumgart-Witan
Iga Baumgart (født 11. april 1989) er en polsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun kun deltok i 4 x 400 meter stafett uten å vinne noen medalje.
Arthur Javadjan
Arthur Javadjan (født 22. april 1964) er en armensk økonom, som har vært sentralbanksjef for Armenias sentralbank siden 11. juni 2008, da han overtok for Tigran Sargsian.
Han er utdannet innen ingeniørfaget, men har tatt etterutdanning innen økonomi og ledelse ved blant annet American Banking Institute i New York, Den sveitsiske nasjonalbanken, International Centre of Top Management i Toronto og Japan Center for International Finance.
Javadjan startet sin karriere i Armenias sentralbank i 1997, som styremedlem. Etter to år i denne stillingen jobbet han to år i ArmInvestBank, før han returnerte til sentralbanken. Har hadde han ulike lederstillinger, blant annet visesentralbanksjef i 2003–2008, inntil han i juni 2008 ble utnevnt til sentralbanksjef.
Jessie Barr
Jessie Barr (født 24. juli 1989) er en irsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun kun deltok i 4 x 400 meter stafett uten å vinne noen medalje.
Maria Wine
Maria Wine, egentlig Karla Marie Lundkvist, født Karla Maria Petersen 8. juli 1912 i København, Danmark, døde 22. april 2003 i Solna, Stockholms län, var en svensk forfatter og dikter med danske røtter. Hun var gift fra 1936 med forfatteren Artur Lundkvist.
Maria Wines park i Råsunda er oppkalt etter henne.
Bakgrunn
Vendepunktet kom i juni 1936 da hun som tjuefireåring skulle reise på ferie til Rørvig, og på togreisen traff sin blivende mann, den svenske forfatteren Artur Lundkvist. De begynte å brevveksle, og giftet seg senere samme år. Hun flyttet med ham hjem til Sverige, der hun lærte å kjenne den litterære verden. Oppmuntret og inspirert av sin mann begynte hun å skrive. Hun skrev på svensk og valgte forfatternavnet Maria Wine etter sitt mellomnavn og sin mors slektsnavn.
Wines diktning
Maria Wines tidlige opplevelser av sårbarhet går igjen i hennes forfatterskap. Hun skildret de bitre barndomsopplevelser i de selvbiografiske prosaskissene Man har skjutit ett lejon (1951) og Virveldans (1953). Hun debuterte i 1942 med dikt i den litteræra kalenderen Horisont og utkom 1943 med sin første egne bok, den modernistiske diktsamlingen Vinden ur mörkret, fulgt av Naken som ljuset (1945) og Feberfötter (1948). Frem til sin død i 2003 ga hun ut mer enn tretti diktsamlinger og prosalyriske verk. Hennes siste diktsamling Gå på mossa ble utgitt i 2001 i boken Dikter i urval 1942–2000.
Kjærlighet er et gjennomgående tema i Wines diktning, den frie, erotiske, sensuelle kjærligheten, hengivenheten, avhengigheten, men også vanskelighetene. I de senere dikt er mannens sykdom og død sentrale temaer. Det lange samværet med Artur Lundkvist har hun skildret i erindringsboken Minnena vakar (1994).
Stensåsen
Stensåsen er en varde 857 moh. på Nerskogen i Rennebu kommune. Fra varden er det utsikt mot naturreservatet Minilldalsmyrene og fjellene i Trollheimen hvor man kan se Blåhø og Svarthetta. Det er T-merket sti opp til varden.
Carl von Garaguly
Carl von Garaguly [ga:raguj] (født 28. desember 1900 i Budapest, død 4. oktober 1984 i Stockholm), også kjent som Carl Garaguly, var en ungarsk-svensk fiolinist og dirigent som tilbrakte store deler av sin karriere i Skandinavia. I Norge er han spesielt kjent for sin periode som sjefdirigent for Musikselskabet «Harmonien» fra 1952 til 1958.
Barndom og studier
Garaguly fikk sin første fiolinundervisning av sin far, som også var fiolinist, og viste tidlig stor interesse for musikk. Som fireåring brukte han å vekke sine foreldre om morgenen med fiolinspill, ofte sov han med fiolinen i sengen, og allerede som femåring ble han tatt inn på Det kongelige ungarske musikkakademi i Budapest. Garaguly ble betegnet som et vidunderbarn og han opptrådte offentlig første gang som syvåring og gjorde sin første av mange konsertturnéer som tiåring.
Tidlig karriere
Da Garaguly var 17 år ble han ansatt som 3. konsertmester i Berliner Philharmoniker som på denne tiden var ledet av ungarskfødte Arthur Nikisch. Nikisch skal ha vært en gambler av natur, han brukte gjerne nettene til kortspill og behøvde sjelden lang prøvetid i forkant av sine konserter. Som regel rakk det med å spille igjennom noen utvalgte avsnitt av verkene og overlate resten til selve konserten. Men i Berlin-filharmonien fikk Garaguly også anledning til spille med mange av datidens største solister som Backhaus, Busoni, Adolf Busch og d’Albert. I 1918, 18 år gammel, ble Garaguly selv tatt ut i krigstjeneste og gjorde konsertreiser i regi av Røde Kors og underviste ved konservatoriet i Arad i Transylvannia.
Fra krigens slutt og fram til 1923 virket Garaguly hovedsakelig som turnerende solist og besøkte byer som Berlin, München, Praha, Oslo og Helsingfors. I 1923 ble han, godt hjulpet av Marteaus nettverk i Sverige, tilbudt stillingen som konsertmester i Göteborgs Symfoniker, en stilling han hadde fram til 1930. Samtidig var han aktiv som primarius i Göteborg-kvartetten.
Konsertföreningens orkester 1930-1952
I 1930 ble Garaguly ansatt som 2. konsertmester i Konsertföreningens orkester i Stockholm (i dag Kungliga Filharmoniska Orkestern), samme år som han fikk svensk statsborgerskap. I Konsertföreningen tok han gjerne på seg solistoppdrag og framførte fiolinkonserter av Mozart, Wieniawski, Pergament, Berwald, Mendelssohn og Hubay sammen med orkesteret. Garaguly fortsatte i stillingen som 2. konsertmester fram til 1942 da han ble utnevnt til orkesterets sjefdirigent.
Garaguly hadde studert dirigering med Clemens Krauss i Berlin men hadde fram til 1940 kun hatt sporadiske opptredener som dirigent. I 1936 og 1937 dirigerte han to skolekonsert med stort hell, og da Erich Kleiber på grunn av krigssituasjonen var forhindret fra å komme til orkesterprøvene i mars 1940 overtok Garaguly taktstokken selv. Og da heller ikke orkesterets sjefdirigent Fritz Busch innfant seg valgte man Garaguly til ny sjefdirigent i 1942, etter at han først hadde vikariert i stillingen i et år. Garaguly ble værende som dirigent i Orkesterföreningen til 1953, og i løpet av sine 12 sesonger dirigerte Garaguly 284 kveldskonserter, 12 ungdomskonserter og 91 skolekonserter. Tid til eksterne dirigentoppdrag hadde han også, blant annet dirigerte han to konserter i Narvik med Narvik orkesterforening i april og oktober 1951. Utnevnelsen av Garaguly i 1942 var kontroversiell. Noen kritiserte orkesterets styre for ikke å gi stillingen til Tor Mann. Kurt Atterberg var kritisk til utnevnelsen av Garaguly fordi han ikke var født i Sverige (til tross for at han var svensk statsborger, hadde bodd i Sverige halvparten av sitt liv og var gift med en svensk kvinne). Det tok imidlertid ikke lang tid før kritikken var snudd til beundring. Garagulys grundige og godt forberedte orkesterprøver gjorde ham snart høyt respektert.
Musikselskabet «Harmonien» 1952-1958
Garaguly ble utnevnt til sjefdirigent for Musikselskabet «Harmonien» (Bergen Filharmoniske Orkester) i 1952 og ble værende i denne stillingen fram til 1958. Dette var en viktig periode for Harmonien, ikke minst på grunn av åpningen av de første Festspillene i Bergen i 1953 som banet veien for orkesteret for et internasjonalt publikum. Som med Konsertföreningens orkester i Stockholm fikk Garaguly her vist sine evner som orkesterbygger. Da Oslo-kritikere og utenlandske utsendinger hørte Harmonien under festspillene i 1953 skal alle ha vært overrasket over nivået til det tidligere så anonyme «provinsorkesteret».
Garaguly introduserte mange nye verker for bergenserne, blant annet Orffs Carmina Burana, Sjostakovitsj’ 10. symfoni (kun ett år etter uroppførelsen), Alban Bergs fiolinkonsert og Hindemiths Mathis der Maler. Hans interesse for nyere norsk og skandinavisk musikk resulterte i en rekke urframførelser: Utover 1950-tallet ble Garaguly stadig mer populær som gjestedirigent utenfor Skandinavia, og hans mange utenlandske oppdrag gjorde det etter hvert vanskelig å kombinere med sjefdirigentstillingen i Harmonien.
Senere karriere
I 1959 overtok Garaguly rollen som sjefdirigent for Het Gelders Orkest (HGO) i Arnhem i Nederland hvor han ble til 1972. Og fra 1965 til 1979 var han også sjefdirigent for Sønderjyllands Symfoniorkester i Danmark med tilholdssted i Sønderborg.
Garaguly var gift med Birgitta Matilda Rosell (1925-1934), Gundel Maria Hultgren (1934-1937) og Brita Dagmar Bjerström (fra 1940), og han hadde fire barn.
Musikeren
Garaguly var aktiv som fiolinist gjennom hele sin karriere. Så sent som i 1980, 80 år gammel, gjorde han et musikkopptak av en fiolinsonate av Max Reger. Solorepertoaret var stort og mangfoldig, og strekte seg fra de store fiolinkonsertene til ville czardas og smektende kantilener. Han gikk ikke av veien for også å ta solistrollen på sine konserter, og på Harmoniens konsertturné til Rogaland og Sunnhordaland i april 1954 var han selv solist i Tsjajkovskijs fiolinkonsert. Også som dirigent visste han å utnytte sine fiolinferdigheter, og kunne gjerne rive til seg konsertmesterens fiolin og demonstrere «så här ska’ det spelas!».
Garagulys effektive og kompromissløse arbeidsform var imidlertid ikke likt av alle. Da Jussi Björling skulle opptre med «Harmonien» under festspillene i Bergen 1954 røk han og Garaguly uklar om tempovalg og stil. Det endte med at Garaguly forlot prøven i raseri foran et lamslått orkester. Jussi Björling var selv nødt til å overta orkesterprøven, men på selve konserten dukket Garaguly opp igjen og bidro til en minneverdig konsert. Et opptak av denne konserten har senere blitt utgitt på plate (se Innspillinger).
Repertoarmessig var ikke barokkmusikken eller wienerklassikerne Garagulys domene. Garagulys interesse lå først og fremst hos senromantikerne og musikk fra 1900-tallet med unntak av de mest «progressive» samtidskomponistene. Garaguly var regnet som en stor tolker av både Brahms og Sibelius. Garaguly kjente Sibelius personlig, og Sibelius tok alltid kontakt med Garaguly når denne gjorde gjesteopptredener i Finland. Når Garaguly oppførte musikk av Sibelius i Helsingfors eller Stockholm satt Sibelius som regel ved radioapparatet i Ainola for deretter å ringe Garaguly og takke så ydmykt for at han hadde gjort ham den glede å spille hans symfonier. I sin samtid var Garaguly en ettertraktet Sibelius-tolker, spesielt i Tyskland, og han gjorde plateinnspillinger av flere Sibelius-verker med ledende tyske orkestre.
Hundeår (roman)
Hundeår (tysk originaltittel Hundejahre) er en roman fra 1963 av Günter Grass. Den utgjør tredje og siste bind i den såkalte «Danzig-trilogien», som forøvrig består av Blikktrommen og Katt og mus. I verket tar Grass for seg Tysklands historie gjennom det tyvende århundre, som han gjenforteller med tildels burleske innslag. Slik skildres for eksempel rasetenkningen under nasjonalsosialismen gjennom stamtavlen til Adolf Hitlers hund. Avkommet efter hunden danner en rød tråd gjennom fortellingen. Hundeår har en sammensatt, lagvis fortellerteknikk og varierende sprognivåer. Romanen er inndelt i tre bind, som dekker henholdsvis Første verdenskrig til mellomkrigstiden, overgangen til Det tredje rike og efterkrigstiden frem til det økonomiske oppsvinget, «Wirtschaftswunder», på 50- og 60-tallet.
Caprella circur
Caprella circur er en art i slekten Caprella innenfor spøkelseskreps-familien (orden Caprelloidea eller «spøkelsestanglopper») - en type amfipoder. Larvene er planktoniske. De er relativt små, med to store og to små antenner. De lever bare i havet (saltvann), og er utbredt i farvannene ved Sør-Afrika.
Taksonomisk plassering
Slektens systematikk er i nyere tid beskrevet og oppdatert i 2003. Artens moderne tilhørighet i Caprella-krepsenes systematikk gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Michelle Carey
Michelle Carey (født 20. mars 1981) er en irsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun kun deltok i 4 x 400 meter stafett uten å vinne noen medalje.
Joint Light Tactical Vehicle
Joint Light Tactical Vehicle (JLTV) er et amerikansk militært kjøretøysprogram for å erstatte dagens HMMWV med en familie mer kapable kjøretøyer mer bedre pansring og større nyttelast. En av årsakene er at selv om HMMWV ikke er beregnet på å pansres og brukes til oppklaring så har den i praksis vært brukt slik, og JLTV vil bli utviklet fra bunnen av til å være i en slik rolle. Hæren planla å kjøpe 60 000 kjøretøyer og marinekorpset 5 500.
I 2015 ble det kjent at Oshkosh L-ATV vant anbudet, de første kjøretøyene kom i tjeneste i slutten av 2019.
Ski-VM 2019 – Hopp stor bakke menn kvalifisering
Ski-VM 2019 – Hopp stor bakke menn kvalifisering ble avholdt 22. februar 2019 i Seefeld i Østerrike.
Charlotte Craddock
Charlotte Craddock (født 24. oktober 1990) er en britisk landhockeyspiller.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun ble nummer 6.
Liste over kulturminner i Frøya
Liste over kulturminner i Frøya er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Frøya. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
NM i troppsgymnastikk 1997 (Nordisk klasse)
NM i troppsgymnastikk 1997 i Nordisk klasse ble arrangert 7. - 9. februar 1997, i Molde. Arrangør var Molde Turnforening.
Konkurranseformen Nordisk klasse tilsvarende dagens TeamGym, slik at det konkurreres sammenlagt i gymmix (frittstående), tumbling og trampett.
Harvey Dixon
Harvey Dixon (født 2. november 1993 i Nice) er en friidrettsutøver som konkurrerer på mellomdistanseløp, og som representerer Gibraltar. Hans fremste internasjonale meritt er gull på 1500 meter og 5000 meter i De internasjonale øylekene 2017.
Idrettskarrière
Dixon deltok i Samveldelekene 2014, der han satte nasjonal rekord på 1500 meter i forsøksheatet, med 3:44,67, men gikk ikke videre til finalen.
Han fikk 35. beste tid på 1500 meter i EM i friidrett 2016, og gikk ikke videre til finalen. I Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2016 kom han på femteplass på 1500 meter, og Gibraltar kom på niendeplass på 1000 meter stafett.
I juni 2017 deltok han i friidrett under de internasjonale øylekene 2017. Der vant han 1500 og 5000 meter, og deltok også på Gibraltars stafettlag som fikk sølv på 4 x 400 meter stafett. Han representerte Gibraltar under VM i friidrett 2017, men ble slått ut i forsøksheatet der han løp på 3:44,03 og satte ny nasjonal rekord.
Melanie Clewlow
Melanie Clewlow (født 7. mai 1976) er en britisk landhockeyspiller.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun ble nummer 6.
Phoenicopterus
Phoenicopterus er ei slekt i flamingofamilien (Phoenicopteridae) som består av tre arter, hvorav to lever i Den gamle verden og en i Den nye verden.
Revelje
Revelje (av fransk: réveil, fra réveiller som betyr «vekker») er et lydsignal som benyttes i et lands militærvesen for å indikere at dagen starter og dermed gi en ordre til en militæravdeling om å stå opp og klargjøre seg.
Trompetisten Joseph-David Buhl standariserte det franske forsvarets reveljer.
Tradisjonelt ble dette spilt på signalhorn eller trompet, men i moderne tid blir reveljen spilt i opptak over høyttaleranlegg.
Trappes
Trappes er en kommune i departementet Yvelines i regionen Île-de-France, og er en av de vestlige forstedene til Paris. Kommunen ligger 26,7 km fra sentrum av Paris.
Liv Rockefeller
Hun møtte Heyerdahl mens hun studerte økonomi ved Universitetet i Oslo. De giftet seg julaften 1936, og neste dag var de på vei til Marquesasøyene. Planen var å bosette seg der, men idyllen og idealismen ble etter noen måneder overskygget av realitetens troperegn og sykdommer, og etter ett år returnerte de til Norge. Kort tid etter ble sønnene Thor jr. og Bjørn født.
Etter krigens slutt hjalp hun til å organisere «Kon-Tiki»-ekspedisjonen, men livet i rampelyset, som ble en naturlig konsekvens av forberedelsene, passet henne dårlig. Hun ønsket dessuten ikke å leve i Thor Heyerdahls skygge, ei heller å «stå i veien for hans skjebne», og ekteskapet endte med skilsmisse kort tid før «Kon-Tiki» ble sjøsatt.
I 1956 giftet hun seg med den amerikanske eventyreren og forfatteren James Stillman Rockefeller jr., sønn av roeren James Stillman Rockefeller. Etter å ha bodd i Norge i seks år, og fått barnene Liv og Ola, bosatte de seg i Maine i USA. Her ble de boende til Liv døde som følge av føflekkreft i 1969.
Rana politidistrikt
Rana politidistrikt var et politidistrikt innenfor den norske politi- og lensmannsetaten som dekket kommunene Rana, Hemnes, Lurøy, Træna og Nesna.
Politidistriktet ble utskilt fra Helgeland politidistrikt den 1. januar 1984, ved kongelig resolusjon av 21. oktober 1983.
Rana politidistrikt ble oppløst som følge av politireform 2000; det ble igjen innlemmet i Helgeland politidistrikt den 1. januar 2002.
Den 1. januar 2016 ble Helgeland politidistrikt i sin tur innlemmet i Nordland politidistrikt.
Simone Simon
Simone Thérèse Fernande Simon (født 23. april 1910 i Marseille i Frankrike, død 22. februar 2005 i Paris i Île-de-France) var en fransk skuespillerinne.
Blokk (talje)
Blokk eller løfteblokk benyttes sammen med en løper som kan være tau, kjetting eller wire når man skal løfte eller dra, enten for å endre løperens retning, eller for å skape kraftutveksling og da kalles blokkene og løperen sammen for en talje. Blokkverk var viktige i mange sammenhenger, ikke minst på seilskuter, der det var i bruk flere hundre blokker bare i en enkelt seilskuterigg. Blokker med mer enn tre skiver kalles en gein.
En blokk består av tre eller fire deler: Blokkhus, skive, bolt og eventuelt beslag. De enkleste blokker, i bruk på 1700-tallet, var helt av tre og besto av blokkhus, skive og bolt av tre. Blokkhuset kan være skåret av ett stykke tre, eller bygd av tilskårne plankebiter som er klinket sammen; metoden med bygde blokker ble tatt i bruk på 1800-tallet. En bygd blokk har ofte innvendig jernbeslag forbundet med øyer og kroker i begge ender. Utvendig beslag av jern er eldre og ble også benyttet på blokkhus av ett stykke tre. Ask var i Norge det foretrukne materiale til blokkhus. Blokkskivene ble dreid, med skylping til løperen, av pokkenholt, en hard tropisk tresort. Blokkbolten var på 1800-tallet av jern, og blokkskivene kunne, mot slutten av 1800-tallet, utstyres med bøssing, et lager, slik at skivene dreide jern mot jern. Patentbøssinger utstyrt med kulelager eller rullelager ble også brukt, og slike blokker kalles gjerne patentblokk. Vanlige bøssinger var helstøpt i jern og ble produsert på jernstøperiene. Det ble også produsert blokkskiver av støpejern.
En blokk hvor tauet kan legges inn over skiven fra siden, kalles kasteblokk.
Blokker monteres vanligvis sammen to og to med en løper til en talje.
Ei blokk kan ha en, to eller tre blokkskiver oftest montert på samme bolt i blokkhuset. En snakker om blokker som er enskivet, toskivet osv. For å oppnå kraftutveksling må talja minst være toskivet. Med økende antall skiver i ei talje øker utvekslingen og en får mer kraft; slik er det mulig å løfte en tung gjenstand med forholdsvis liten kraft.
Blokker ble produsert av håndverkere som hadde yrkestittelen blokkmaker.
Anders Nødland Danielsen
Anders Nødland Danielsen er en norsk diskgolfutøver. Han spiller for Ekeberg Sendeplateklubb i Oslo. Danielsen er per juni 2015 blant Norges tre høyest PDGA-rangerte spiller med en rating på 999. Meritter fra 2015 sesongen er to 3.-plasser i både Sula Open og Arendal Open, i tillegg til deltagelse i European Open arrangert i Nokia i Finland.
Anders N. Danielsen spiller for Team Latitude 64° og Team Guru. Hans tre favorittfrisbeer er Latitude 64°Sinus, Latitude 64° Scythe og Westside World. Hans karrierehøydepunkt var da han tok Norgesmestertittelen i både vanlig diskgolf og pargolf i 2014.
Jan E. Hansen
Jan Erik Hansen (født 1. november 1959, død 12. februar 2020 ) var en norsk kulturredaktør, journalist, kritiker og forfatter.