cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Linjeforeninger ved NTNU
De første linjeforeningene ved NTH (nå NTNU) var HM Aarhønen (1913), St. Arnoldi Broderskab (1913), Bergstuderendes Forening (1914), Høiskolens Chemikerforening (1915), Mannhullet (1917) og Sanctus Omega Broderskab (1919), deretter fulgte AF Smørekoppen (1929). Siden har alle de forskjellige studieretningene ved sivilingeniørstudiet fått egen linjeforening. Den nyeste linjeforeningen ved NTNU er (per 2022) ODA, som ble opprettet i 2022.
Det finnes i tillegg flere linjeforeninger ved HF og SU fakultetene (tidligere AVH, nå lokalisert i Dragvoll-delen av NTNU). Historisk sett har disse linjeforeningene vært mindre aktive over et lengre tidsrom enn linjeforeningene ved sivilingeniørstudiene.
Etter fusjonen i 2016 har linjeforeningene som tidligere tilhørte HiST nå også tilhørighet til NTNU. Dette gjelder i Trondheim studier fra Kalvskinnet, Rotvoll, Øya, samt handleshøgskolen. De fleste linjeforeningene fra HiST som nå er tilsluttet NTNU er underlagt Trondheims Teknikersamfunn (TTS).
Fusjonen har også ført med seg linjeforening fra Ålesund og Gjøvik.
Abakus
Abakus er linjeforeningen for Datateknikk og Kommunikasjonsteknologi på NTNU i Trondheim. Foreningen fungerer som et bindeledd mellom IT-bedrifter og studentene ved disse linjene, og som et sosialt knutepunkt for sine medlemmer.
AF Smørekoppen
Akademisk Forening Smørekoppen er linjeforeningen for studenter ved studieprogram for Produktutvikling og produksjon, tidligere maskinlinjen, ved NTNU i Trondheim. Linjeforeningen ble startet i 1929 med tilhørighet i det daværende maskinstudiet.
Akwaaba
Akwaaba er linjeforening for afrikastudier.
Apeiron
Apeiron er linjeforening for fagstudiet i filosofi og studentene ved program for anvendt etikk, ved Institutt for filosofi og religionsvitenskap på Dragvoll. Apeirons primære oppgave er å arrangere sosiale sammenkomster for studentene tilhørende fagstudiet i filosofi og program for anvendt etikk. Linjeforeningen ble opprinnelig opprettet i 1981, men var inaktiv i mange år før det igjen ble aktivitet i 2006. Apeiron ble formelt opprettet som organisasjon i 2007. Selve navnet er kjernebegrepet hos den før-sokratiske tenkeren Anaximander, som mente at universet besto av «to apeiron», som kan oversettes til «det uendelige». Tidligere ble det også gitt ut et eget tidsskrift, Anabasis.
Arkitektstudentenes Broderskab
Arkitektstudentenes Broderskab er linjeforeningen for arkitektur (tidligere sivilarkitekt).
Aqua Ålesund
Aqua Alesund er linjeforeningenen for Vann- og Miljøteknikk ved NTNU Ålesund.
Baris
Baris er linjeforeningen for Barnevernspedagogstudiet.
Bergstuderendes Forening
Bergstuderendes Forening (BSF) er linjeforeningen for studieprogrammene for Tekniske Geofag og Petroleum, Geologi Realfag og Materialteknologi – tidligere Berg A og Berg B.
Bindeleddet-NTNU
Bindeleddet-NTNU er linjeforeningen for kontakt med næringslivet på studieprogrammet industriell økonomi og teknologiledelse (indøk).
CAF
CAF er linjeforeningen for idrett-, samfunn- og bevegelsesvitenskap.
Cibus
Cibus er linjeforeningen for Matteknologisk utdanning ved NTNU. Linjeforeningen ble dannet i 2012. og har hovedkontor ved campus Kalvskinnet. Foreningen er tilknyttet Trondheims Teknikersamfunn (TTS).
Communitas
Communitas er linjeforeningen for Sosialantropologi ved NTNU Dragvoll.
Darling
Darling er linjeforeningen for design ved NTNU på Gjøvik. Herunder bachelor- og masterstudiene i interaksjonsdesign, grafisk design, webutvikling og årsstudium webdesign.
Delta
Delta er linjeforeningen for realfagsutdanningen i matematikk og fysikk.
De Passe Simple
De Passe Simple er linjeforeningen for Fransk ved NTNU Dragvoll.
Det Gyldne Snitt
Det Gyldne Snitt (tidl. Katharsis) er linjeforeningen for kunsthistorie ved NTNU Dragvoll.
Det Historiske Selskab
Det Historiske Selskab (DHS) er linjeforeningen for historieutdanningen. Den tilbyr sosiale og faglige arrangement til studenter ved utdanninger innenfor historie, antikkens kultur, middelalderkunnskap og lektorutdanning med historie som fordypning. Tidligere het linjeforeningen Cliola, men dette ble endret i 2008. Medlemstallet er i underkant av 100 (2011).
Dionysos
Dionysos er linjeforeningen for Religion ved NTNU Dragvoll.
Elektra
Elektra er linjeforeningenen for elektroingeniørstudiene på Gløshaugen. Elektra tilhørte tidligere HiST og hadde lokaler på Kalvskinnet, men flyttet til Gløshaugen høsten 2018, som et ledd i samlokaliseringen til NTNU etter fusjonen med HiST. Elektra ble stiftet 29. mars i 2007, og har i dag over 200 medlemmer. Elektra er medlem i linjeforeningssamarbeidet Trondheims Teknikersamfunn (TTS)..
EMIL
EMIL er linjeforeningen for Energi og Miljø-studiet (sivilingeniør) på Gløshaugen.
Erudio
Erudio (latin for «jeg underviser») er linjeforeningen for lektorutdanningene ved NTNU på Dragvoll. Linjeforeningen ble etablert i 2005 og har som mål å kunne bidra til å skape samhold på tvers av kull og linje. Erudio inkluderer studenter fra lektorprogrammene i geografi, historie, kroppsøving og idrett, samfunnsfag og språkfag, som tilsammen utgjør 795 studenter. Erudio publiserer linjeforeningsavisen Ugleposten en gang i semesteret.
ESTIEM
ESTIEM er linjeforeningen for fagstudiet industriell økonomi og teknologiledelse (sivilingeniør).
Eureka
«Eureka» (gresk: εὕρηκα) er gresk for «Jeg fant det», og sies å stamme fra Arkimedes. I linjeforeningens navn er «Eureka» også et ordspill på «Europa». Linjeforeningens mål er å fungere som et sosialt og faglig rammeverk rundt studiene. Eureka er en ideell organisasjon, og drives av frivillige studenter ved europastudieprogrammet på NTNU. Disse velges til foreningens styre ved generalforsamling. Styret har ansvar for foreningens daglige drift, disponering av foreningens økonomiske midler, samt arrangering av aktiviteter og faglig supplerende opplegg til NTNUs tilbud.
Fauréningen
Fauréningen er linjeforeningen for Musikkvitenskap ved NTNU Dragvoll
Fraktur
Fraktur er linjeforeningen for radiograf ved NTNU Øya i Trondheim.
FRESK
FRESK er linjeforeningen for Helsefag ved NTNU Gjøvik.
FYSIO Trondheim
FYSIO er linjeforeningen for fysioterapi ved NTNU Tunga i Trondheim.
Galleonen
Galleonen er linjeforeningen for Shipping Management ved NTNU Ålesund.
Gengangere
Gengangere er linjeforeningen for nordisk og litteraturvitenskap.
Geolf
Geolf er linjeforeningen for geografi ved NTNU Dragvoll.
Helix
Helix er linjeforeningen til studiet Audiologi ved NTNU Tunga, stiftet vår 2019. Linjeforeningen er oppkalt etter en del av det ytre øret.
Hippodamus
Hippodamus er linjeforeningen for fysisk planlegging, og eiendomsutvikling og -forvaltning.
H.M. Aarhønen
Hennes Majestet Aarhønen er linjeforeningen til studieprogrammet Bygg- & miljøteknikk (sivilingeniør). Linjeforeningen ble dannet våren 1913, etter en hendelse i nåværende auditorium H1 i den gamle hovedbygningen på NTNU. De første nedtegnelser av historien har Aarhøenens første regent Georg H. Johnson nedtegnet i H.M. Aarhønens krønike.
Hybrida
Hybrida er linjeforeningen til sivilingeniørstudiet Ingeniørvitenskap og IKT ved NTNU. Foreningen ble stiftet i 2003. Navnet skal representere rollen studentene får i arbeidslivet, hvor de har kunnskap både innen tradisjonelle ingeniørfag, og informasjons- og kommunikasjonsteknologiske fag. Foreningens formål er å fremme samhold og kameratskap innad på studieprogrammet ved blant annet å avholde arrangementer av både sosial og faglig karakter. Man kan kjenne igjen linjeforeningens medlemmer, kjent som hybrider, på deres karakteristiske uniform bestående av en kilt med tartarmønsteret Irisher. Hybridas maskot er en griff, som er en avbildning av den legendariske Gryphus Regnator. Foreningen ledes av et styre, og avholder generalforsamling en gang årlig.
Høiskolens Chemikerforening
Høiskolens Chemikerforening (HC) er linjeforeningen til sivilingeniørstudenter ved linjen Industriell kjemi og bioteknologi ved NTNU Norges Teknisk Naturvitenskapelige Universitet i Trondheim. NTNU var tidligere kjent som NTH, Norges tekniske høyskole. Foreningens fane og navn indikerer at røttene strekker seg tilbake til den gamle høyskolen og den tradisjonelle sivilingeniørutdanningen. I de senere år er også studenter ved linje for Materialteknologi tatt opp i foreningen.
Høiskolens Chemikeforening ble offisielt stiftet 8. mars 1915. Foreningen avholdt sitt første møte 10. mai 1915, hvor foreningens første lover ble behandlet og vedtatt. Foreningens første pHormand var Endre Berner.
INGa
INGa er linjeforeningen for Teknologifag ved NTNU Gjøvik.
INNOVATIO
INNOVATIO er linjeforeningen for Master i entreprenørskap, innovasjon og samfunn ved NTNU Dragvoll.
IVRig
IVRig er linjeforeningen for studiet Voksnes læring og rådgivningsvitenskap ved NTNU Dragvoll.
Janus
Janus er linjeforening for industriell økonomi og teknologiledelse (sivilingeniør).
Jump Cut
Jump Cut er linjeforeningen for Filmvitenskap og -produksjon ved NTNU Dragvoll.
KOM
KOM er linjeforeningen for kjemi og materialteknologi-studentene ved NTNU. Den er underlagt Trondheims Teknikersamfunn (TTS).
Kultura
Kultura er linjeforeningen for studiet Kulturminneforvaltning.
Leonardo
Leonardo er linjeforeningen for Industriell design og er industriell design-studentenes sosiale og faglige forum. Linjeforeningen er oppkalt etter universalgeniet Leonardo da Vinci som behersket kunst og estetikk så vel som teknikk, og således er idealet for en sivilingeniør i industriell design. Leonardo arrangerer sosiale aktiviteter som filmkveld, trening, fester, og faglige arrangementer på kveldstid, som akttegning og faglige foredrag.
Leviathan
Leviathan er linjeforeningen for statsvitenskap. Linjeforeningen het tidligere De Folkevalgte, men endret i 2016 navn til Leviathan.
LiMP
LiMP er linjeforeningen for masterstudiet i psykologi.
Lipton
Lipton er fra 2013 linjeforeningen for engelsk årsstudium -og bachelor.
Login
Login er linjeforeningen for IT ved NTNU Gjøvik.
Logitas
Logitas er linjeforeningen til studiet Logistikkingeniør ved NTNU og består av ca. 102 medlemmer fordelt på alle tre klassetrinn. Foreningen er underlagt Trondheims Teknikersamfunn (TTS).
Ludimus
Ludimus er linjeforeningen for fag ved Institutt for språk- og kommunikasjonsstudier. ISK inkluderer fagfeltene språklig kommunikasjon, lingvistikk, fonetikk, norsk som andrespråk og swahili.
Lydmurerlosjen
Lydmurerlosjen er linjeforeningen for musikkteknologistudentene.
Mannhullet
Mannhullet er linjeforeningen for studiet i marin teknikk (tidligere skipslinjen).
MF Placebo
Medisinerforeningen Placebo er linjeforeningen for profesjonsstudiet i medisin.
MiT
MiT er linjeforeningen for Maskiningeniørstudiet ved NTNU. MiT er en del av linjeforeningsamarbeidet Trondheims Teknikersamfunn (TTS).
Nabla
Nabla er linjeforeningen for fysikk og matematikk (sivilingeniør).
Notelinjeforeningen
Notelinjeforeningen er linjeforeningen for utøvende musikk.
Nucleus
Linjeforeningen ønsker å bidra til å forhindre frafall av studenter underveis i utdanningen. Foreningen leier inn foredragsholdere som for eksempel kan gi et nytt perspektiv på pensumrelaterte emner eller gi innsikt i andre karrieremuligheter etter avsluttet utdanning. Nucleus drives av styret.
Vazgen I
Vazgen I Paltsjian (borgerlig navn Lewon Karapet Paltsjian, vestarmensk Vazken [Lewon Garabed] Baldzjian; født 20. september 1908 i București, Romania; død 18. august 1994 i Jerevan, Armenia) var fra 1954 til 1994 katolikos av hele Armenia og dermed overhodet for den armenske apostoliske kirke.
Linjeforeninger ved NTNU
ODA
ODA er linjeforeningen for masterstudentene som studerer organisasjon, digitalisering, administrasjon og arbeid. Linjeforeningen ble startet opp i 2022.
Vazgen I
Lewon Garabed Baldzjian var sønnen av armenske foreldre som etter 1895/96-pogromet hadde flyktet fra Istanbul til Romania. Han studerte filosofi i București og teologi i Aten. 1951 ble han i Edzjmiatsin ordinert til biskop av Romania og tok navnet Vazgen I.
1955 ble Vazgen valgt til katolikos av Armenia. Han klarte å opprettholde en viss selvstendighet for den armenske apostoliske kirke under sovjetstyret. Etter Armenias uavhengighet i 1991 tok han landets første president Levon Ter-Petrosjan i ed.
Linjeforeninger ved NTNU
OLGA
OLGA er en linjeforening for studentene som studerer olje- og gassteknologi. Linjeforeningen vår ble startet opp i august 2015. Foreningen er tilknyttet Trondheims Teknikersamfunn (TTS).
Vazgen I
Vazgen besørget en bibeloversettelse til ny-(øst)armensk. Han reiste mye å besøkte både den armenske diasporaen og andre kirkeledere, bl.a. paven.
Linjeforeninger ved NTNU
Utopia
Utopia er linjeforeningen for sosialantropologistudentene.
Vazgen I
I sovjettiden oppstod spenninger mellom de to armenske katolikatene i Edzjmiatsin (ved katolikos Vazgen) og Kilikia (ved katolikos Zareh I). Årsakene var av politisk heller enn trosmessig art. Vazgen boikottet Zarehs valg til katolikos i 1956, og Zareh utvidet jurisdiksjonen av sitt katolikat på bekostning av Edzjmiatsin. Under Zarehs etterfølgere Khoren I og Garegin I ble forholdene bedret igjen. Den sistnevnte ble etter Vazgens død i 1994 sågar valgt til hans etterfølger.
Linjeforeninger ved NTNU
Paideia
Paideia er linjeforeningen for studenter ved pedagogikk årsstudium og bachelor på NTNU. Linjeforeningen ble dannet 9. mars 2010. Navnet stammer fra det antikke Hellas der Paideia var et begrep som tok for seg alt som omhandler utdanning, både det sosiale og faglige. Linjeforeningen er knyttet til fakultetet for samfunns- og utdanningsvitenskap (SU) og institutt for pedagogikk og livslang læring.
Panoptikon
Panoptikon er linjeforeningen for Master STS/KKS, Årsstudium STS.
Pareto
Pareto er linjeforeningen for samfunnsøkonomi.
Primetime
Primetime er linjeforeningen for medievitenskap ved NTNU. Foreningen er av og for studentene, med formål å skape sosialt og faglig samhold. Linjeforeningen for Medievitenskap het tidligere «Prime-Time», men etter noen år uten drift ble foreningen gjenoppstartet og omdøpt til "Primetime" i 2011. Per oktober 2012 var medlemstallet i underkant av 100. Linjeforeningen stiftet fotballaget Optimus Primetime i september 2012. Styret har ansvar for den daglige driften av linjeforeningen. Styreleder velges av studentene på arsmøtet. Linjeforeningen tilhører institutt for kunst- og medievitenskap og institutt for sosiologi og statsvitenskap, ved fakultetene HF og SU. Linjeforeningen ble stiftet 13. september 2011, og har til enhver tid ca. 100 aktive medlemmer.
PSI
PSI er linjeforeningen for bachelorstudiet i psykologi.
pStimulus
pStimulus er linjeforening for masterstudiet i psykologi ved NTNU Dragvoll.
Psykolosjen
Psykolosjen er linjeforeningen for profesjonsstudiet i psykologi. Foreningen ble stiftet i september 2009, og har som mål å skape en felles identitets for profesjonsstudentene gjennom både faglige og sosiale arrangementer. Det arrangeres jevnlig vaffellunsj og fagdager, samt større årlige arrangement som dåp, mottaksuke, julegalla og fellesreiser til utlandet. På den faglige siden arrangerer Psykolosjen seminarer, foredrag og workshops på campus, og sender mindre grupper ut på fagdager og skyggedager hvor de får oppleve psykologers hverdag på nært hold. I 2013 ble det også startet opp et intervjuprosjekt, der psykologer med ulike spesialiseringer forteller om sin jobbhverdag.
RIK
RIK er linjeforeniningen for Økonomi, ledelse og logistikk ved NTNU Gjøvik.
SALT
SALT er studentforeningen for NTNUs lærerstudenter. Studiet holdt tidligere til på Rotvoll, men er nå flyttet til Kalvskinnet.
Sanctus Omega Broderskab
Sanctus Omega Broderskab er linjeforeningen for elektro og kybernetikk (sivilingeniør).
Sekstanten
Sekstanten er linjeforeningen for nautikk ved NTNU Ålesund. Linjeforeningen ble stiftet 12. oktober 2015. Den tilbyr sosiale og faglige arrangement til studenter ved Nautisk utdannelse ved NTNU Ålesund.
Sigma
Sigma er linjeforeningen for bachelorstudiene i fornybar energi, maskiningeniør, skipsdesign, masterstudier i skipsdesign og produkt/systemdesign ved NTNU i Ålesund. Organisasjonen ble stiftet 24.09.2018. Sigma Linjeforening må ikke forveksles med Linjeforeningen Sigma ved Universitetet i Sørøst-Norge.
Socialis
Socialis er linjeforeningen for sosionomutdanningen ved NTNU Campus Tunga i Trondheim.
Socius Extremus
Socius Extremus er linjeforeningen for sosiologistudentene.
Solan
Solan er linjeforeningen til Entreprenørskolen. De holder til i tredje etasje på Gamle Fysikk, sammen med resten av entreprenørskapsmiljøet på NTNU, det vil si START NTNU, Spark* og FRAM.
SOMA - Linjeforening
SOMA er linjeforeningen for masterstudentene på Fakultet for Medisin og Helsevitenskap. De holder til på Medisinteknisk forskningssenter på NTNU Øya/St.Olavs.
Spanskrøret
Spanskrøret er linjeforeningen for lektorutdanning i realfag. Spanskrøret ble stiftet sted 24. september 2004. Prodekan ved IME-fakultetet, Kari Hag, ble invitert til å være Spanskrørets Høye Beskytter. Forenings leder kalles Rektor.
Sturm und Drang
Sturm und Drang er linjeforeningen for tyskstudentene ved NTNU, og favner både årsstudiet, bachelor, master og lektor. Linjeforeningen inkluderer også utvekslingsstudenter fra tyskspråklige land eller med interesse for tysk.
STØH
STØH er studentforeningen ved NTNU Handelshøyskolen. Dette er studentforeningen for årsstudium, bachelor og master i Økonomi og Administrasjon.
345 Tercidina
345 Tercidina er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 23. november 1892 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Bakgrunnen for navnet er ukjent.
Linjeforeninger ved NTNU
Symbiosen
Symbiosen er linjeforeningen for studier ved Institutt for biologiske fag ved NTNU i Ålesund.
Symbiosis
Symbiosis er linjeforeningen for studiet Industrial Ecology.
Syntax
Syntax er linjeforeningen for studenter ved Instituttet for IKT og realfag ved NTNU i Ålesund. Organisasjonen het originalt Epsilon, men byttet navn i 2020.
Teaterlosjen
Teaterlosjen er linjeforeningen for årsstudiet, bachelor- og master-studiet i programfaget Drama og Teater ved NTNU. Linjeforeningen ble opprettet våren 2013 og er en av NTNUs yngste linjeforeninger. Teaterlosjen satte i februar 2014 opp forestillingen Den spanske flue.
Theodor
Theodor er linjeforeningen for arkeologi ved NTNU i Trondheim og ble opprettet i 1994 med den hensikt å fremme sosiale og faglige relasjoner innen arkeologistudiet, fungere som en representant for studieretningen utad i fagmiljøet, samt være et bindeledd mellom studentene, instituttet og NTNU for øvrig.
TIHLDE
TIHLDE (Trondheim IngeniørHøgskoles Linjeforening for Dannede EDBere (Elektroniske DataBehandlere)) er linjeforeningen for bachelorstudiene Dataingeniør, Digital Infrastruktur og Cybersikkerhet og Digital forretningsutvikling, samt masterstudiet i Digital samhandling ved IDI, NTNU på Gløshaugen. Foreningen ble stiftet 16. april 1993, og er tilknyttet Trondheims Teknikersamfunn (TTS).
Krisesenter
Et krisesenter er en institusjon som tar imot personer utsatt for vold i nære relasjoner. Klientene kan benytte senteret inntil de har skaffet seg bosted borte fra overgriperen. Fra 1. januar 2010 blir krisesentertilbudet en lovpålagt oppgave i Norge. Loven pålegger alle kommuner i landet ansvar for å tilby sine innbyggere ett eller flere krisetiltak tilsvarende et godt utbygd krisesenter. Med en overgangsperiode på ett år, legges det statlige tilskuddet til krisesentertiltakene inn i de kommunale rammene. Det betyr at fra 1. januar 2011 står kommunene for 100 % av driftsutgiftene ved landets krisetiltak.
I Norge er det nå lovbestemt at både kvinner og menn har rett på tilbud fra krisesentre. Det spesifiseres også at tilbudene skal være fysisk adskilt, men det mangler en bedre utdypning av dette. De fleste krisesentre i Norge er tilknyttet paraplyorganisasjonen Krisesentersekretariatet.
Krisesentre i Norge
Et krisesenter er en institusjon som tilbyr hjelp til mennesker berørt av vold og seksuelle overgrep gjennom botilbud, praktisk hjelp og tilrettelegging, telefonkontakt, samtaler og utadrettet virksomhet. De fleste krisesenter vil også ta seg av barn som kommer sammen med menn eller kvinner og vil motta oppfølging av personal. Der det er nødvendig vil eksternt personell bli tilkalt for å gi nødvendig hjelp, det være seg barnevernet, psykolog og så videre.
Linjeforeninger ved NTNU
Tim&Shænko
Tim&Shænko er linjeforeningen for studentene ved 3-årig byggingeniør på NTNU. Den ble opprettet i 1999, og var tidligere tilknyttet Trondheims Teknikersamfunn (TTS), men er første linjeforening med ønske om å operere alene.
Timini
Timini er en linjeforening for sivilingeniørstudiet i nanoteknologi ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet, og ble opprettet 10. september 2006 klokken 21.51. Navnet «Timini» kommer av ti i minus niende, som refererer til at en nanometer er 10−9 m, eller en milliontedels millimeter. Timini drives med det mål at linjeforeningen skal fremme medlemmenes interesser, og være med på å skape en best mulig faglig og sosial arena for studentene på sivilingeniørstudiet i nanoteknologi. I 2010 utgjorde nanoteknologistudiet for første gang fem fulle kull. I dag er det ca. 150 studenter på studiet, hvorav en stor del er aktive i linjeforeningen.
Krisesenter
Krisesentre i Norge
Krisesentrene i Norge har ulikt perspektiv på volden. Mange ser volden i et kjønnsperspektiv og vil hevde at krisesentrene er åpne kun for kvinner og barn. Andre ser volden i et bredere perspektiv der utøvelse av vold sees som et komplekst problem som må løses på flere plan og på flere nivåer. Krisesentre som jobber ut ifra dette perspektivet har en mer kjønnsnøytral tilnærming til problemkomplekset vold i nære relasjoner. Som en konsekvens av dette tilbyr disse krisesentrene dagsamtaler til menn, og noen har menn ansatt.
Det finnes 50 krisesentre i Norge. De finansieres med 80 % fra staten og 20 % fra kommunene. Mange krisesentre har i dag fast ansatt personale, men noen har fremdeles hjelp av frivillige.
Linjeforeninger ved NTNU
Trondheim Klassisk studentforening
Trondheim Klassisk studentforening er linjeforeningen for klassiske fag og antikkens kultur.
Vivas
Vivas er linjeforeningen for ingeniørstudenter innen fornybar energi ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet campus Gløshaugen. Foreningen ble stiftet i 2012 og feiret i 2022 sitt første jubileum. Nettstedet til Vivas ble opprettet i 2021. Navnet «Vivas» kommer fra en sammentrekning av de tre fornybare energikildene vind, vann og sol. Vivas sitt hovedmål er å skape et sosialt og inkluderende miljø for studentene ved studiet, i tillegg til å etablere og opprettholde kontakt med bedrifter i næringslivet.
Styret i foreningen leder den daglige driften av linjeforeningen, hvor samtlige medlemmene av styret blir valgt inn på Årsmøtet. Årsmøtet skjer rundt Vivas sin stiftelsesdag, 27. september. Styret består av ni medlemmer hvor alle har sine ulike oppgaver, og disse sitter i en periode fra oktober til september. Enkelte styremedlemmer har en egen komité som har ansvar for enten det sosiale, arrangementer eller bedriftskontakt. Komitémedlemmene velges også på Årsmøtet. I tillegg finnes det egne undergrupper som idrettslag og strikkegruppe, som har egne ledere som velges internt i undergruppen.
Volvox & Alkymisten
Volvox & Alkymisten er linjeforeningen for biologi, kjemi, bioteknologi.
Ægir
Ægir er linjeforeningen for havbruksingeniører (BIHAV).
M163 Vulcan Air Defense System
M163 Vulcan Air Defence System er en amerikansk selvdrevet luftvernkanon på chassiset til det pansrede personellkjøretøyet M113. Det er utrustet med en radar og en M61 Vulcan gatlingkanon. Produsenten er General Electric.
M163 kom i tjeneste i 1969, og har blitt oppgradert flere ganger. Våpenet er ikke i amerikansk tjeneste lenger, men er erstattet med Avenger-systemet med Stinger-missiler på HMMWV-chassis.
Historie
Tidlig på 1960-tallet bestemte hæren seg for å utvikle flere nye luftvernvåpen. Et av disse skulle monteres på M113 pansret personellkjøretøy, og skulle ha radar og et våpen basert på M61 Vulcan. General Electric var igjen på banen, og utviklet to prototyper, som ble testet mot luftmål i løpet av 1964 og 1965. Et antall prototyper ble senere sendt til Vietnam, hvor de ble brukt mot landmål, noe de egnet seg godt til.
Produksjonsmodellen ble hetende M163 Vulcan. Endringer i kjøretøyet inkluderte et tårn for M61-kanonen og en låsefunksjon for hjulopphenget for at ikke kjøretøyet skulle vugge fra rekylen. Vulcan-kanonen ble tilpasset med et antall forskjellige munningsklemmer som ga forskjellig spredning av skuddene, bedre egnet til luftvern.
En tauet variant, kalt M167 Towed Vulcan ble også tatt fram for lettere avdelinger. Den kunne bli tauet av et antall forskjellige kjøretøyer. Forskjeller fra den selvdrevne utgaven er ammunisjonsmatingen, som i stedet for M163 sine ammunisjonstønner bruker en lettere 500-skudds kasse, med patronene på skinner.
Et antall forskjellige granater fantes for begge systemer, også panserbrytende og brannsettende for bruk mot bakkemål.
Teknisk
M163 har et mannskap på fire. Vognføreren sitter foran i skroget, skytteren sitter i tårnet, mens laderen og vognkommandøren sitter i mannskapsrommet.
Våpenet er en 20 mm M61 Vulcan, noe tilpasset luftvernbruk og kalt M168 i denne utførelsen. Skuddtaktene er på 1000 og 3000 skudd i minuttet. Ved den raskeste skuddtakten må skytteren velge 10, 30, 60 eller 100 skudds byger. Tårnet kan traversere 75 grader i sekundet og elevere kanonen 60 grader i sekundet.
Pansringen av vognen er lik som de andre M113-modellene, og av aluminium.
Motoren er en V-6 dieselmotor fra General Motors kalt 6V53. Girkassen er en Allison TX-100 med tre gir framover og ett i revers. Styringen oppnås ved å styre differensialen.
Eksterne lenker
מחבט (נשק)
Caïssa
Caïssa (eller Kaissa) er en mytisk figur. Hun hevdes opprinnelig å ha vært en trakisk dryade (skognymfe) i antikken. Senere ble hun anakronistisk framstilt som en særegen gudinne for sjakkspillet, hvilket er den rollen hun har i dag. Det er lite som tyder på at Caïssa har antikk opprinnelse, og hun var således en nyvinning under renessansen, oppfunnet av den italienske poeten Marco Girolamo Vida.
Vidas dikt
Caïssa ble først nevnt i et 658-linjers dikt kalt «Scacchia, Ludus», publisert i 1527 av Marco Girolamo Vida (også kalt for Marcus Hieronymus Vida). Vida beskriver i et latinsk heksameter et parti sjakk mellom Apollon og Merkur bevitnet av de andre greske gudene. I diktet blir tårnene beskrevet som rustningskledde howdaher på montert på ryggen til elefanter, og løperne ble beskrevet som bueskyttere;
En uautorisert utkast på 742 linjer som hadde lekket ut ble utgitt i 1525. Teksten i denne versjonen av diktet er ganske annerledes. Caïssa blir kalt Scacchia, tårnene blir kalt kykloper, og løperne blir kalt for kentaur-bueskytter.
Dette har bidratt til de moderne navnene «tårn» og formen til de europeiske sjakkbrikkene. I en kort periode ble også tårnet kalt for «elefant» av enkelte sjakkspillere, og løperen for «bueskytter». I Tyskland ble ordet Scütze (bueskytter) et vanlig brukt ord helt til det ble erstattet av Läufer (løper) på 1700-tallet.
William Jones' dikt
I diktet kontrer Caïssa innledningsvis fremstøtene fra krigsguden Mars. Forsmådd søker Mars hjelp fra idrettsguden Euphron, bror av Venus/Afrodite, som skaper sjakkspillet som en gave til Mars for å forsøke å vinne Caïssas gunst.
Moderne bruk
Caïssa blir referert til i sjakkommentarer. Garry Kasparov bruker denne referansen nå og da, særlig i dens episke My Great Predecessors i fem bind. Det har også blitt brukt som et fast uttrykk for å være heldig, «Caïssa var med meg», eller når man vil ønske noen lykke til i et vanskelig sluttspill eller etter et uklart offer, «Caïssa være med deg/stå deg bi». Det første (russiske) sjakkprogrammet som vant verdensmesterskapet for sjakkprogrammer i 1974 het Kaissa.
Elektrisk energi
Elektrisk energi er energi hentet fra elektrisk potensiell energi eller kinetisk energi. Når den brukes løst, refererer elektrisk energi til energi som er konvertert fra elektrisk potensiell energi. Denne energien tilføres ved kombinasjonen av elektrisk strøm og elektrisk potensial som leveres av en elektrisk krets (f.eks. av et strømforsyning). På det tidspunktet at denne elektriske potensielle energien har blitt omgjort til en annen type energi, opphører den å være elektrisk potensiell energi. Dermed er all elektrisk energi potensiell energi før den leveres til sluttbruk. Når den er konvertert fra potensiell energi, kan elektrisk energi alltid kalles en annen type energi (varme, lys, bevegelse, etc.).
Elektrisk energi selges vanligvis som kilowattimer (1 kW·h = 3.6 MJ) som er produktet av kraften i kilowatt multiplisert med tid i timer. Strømselskaper måler energi ved hjelp av en strømmåler, som holder en løpende sum av den elektriske energien som leveres til en kunde.
Elektrisitetsproduksjon
Elektrisitetsproduksjon er prosessen med å generere elektrisk energi fra andre former for energi.
For strømselskaper er det det første trinnet i levering av strøm til forbrukerne. De andre prosessene, overføring av elektrisitet, distribusjon og lagring og gjenvinning av elektrisk energi ved hjelp av pumpelagringsmetoder, utføres normalt av elkraftindustrien.
Elektrisitet genereres oftest ved et kraftverk av elektromekaniske generatorer, hovedsakelig drevet av varmemotorer som drives av kjemisk forbrenning eller kjernefysisk fisjon, men også av andre måter som den kinetiske energien til rennende vann og vind. Det er mange andre teknologier som kan brukes til å generere elektrisitet som solceller og geotermisk kraft.
Elke
Elke er en opprinnelig frisisk kortform av det tyske kvinnenavnet Adelheid, som er dannet av gammelhøytyske adal, «adelig», og heit, «type, sort, utseende».
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Buyodemningen
Buyodemningen er en demning med et vannkraftverk på elva Sassandra langt vest i Elfenbenskysten. Det har et totalt installert vannkraftpotensial på 165 MW. Anlegget ble bygd ferdig i 1980 og er landets tredje største vannkraftverk målt etter installert effekt.
Muldvarp
Muldvarp eller moldvarp (Talpa europaea) er et lite pattedyr som lever i underjordiske ganger og hull som dyret graver ut selv i fuktig jord.
San Mateo (California)
San Mateo (spansk for st. Matteus) er en by i San Mateo County som ligger sør for San Francisco i San Francisco Bay Area i California. San Mateo hadde 97,207 innbyggere i 2010.
Byen har et areal på 31,4 km²
San Mateo regnes som en del av hi-tech Silicon Valley, og grenser til Hillsborough og Highlands-Baywood Park i vest, Burlingame i nord, Foster City i øst, Belmont i sør.
Historie
Byen ligger på området som de spanske kolonistene kalte Rancho de las Pulgas («loppenes ranch» og Rancho San Mateo, områdets eldste historie er dokumentert i arkivene til Mission San Francisco de Asís, også kalt Mission Dolores, som ble grunnlagt i 1776. I 1789 hadde de spanske misjonærene navngitt et indiansk landsby langs Laurel Creek som Los Laureles, eller Laurels. Et kart fra 1835 over ranchen kaller bekken for arroyo de los Laureles. I dag er det meste av dette borte som følge av byutviklingen.
I 1810 var Coyote Point et faststat sted i San Mateo. Fra begynnelsen av 1850-årene begynte noen velstående folk fra San Francisco å bygge sommerhus eller faste bolighus om disse områdene. Selv om det meste av disse etableringene skjedde i det tilstøtende Hillsborough og Burlingame, ble en rekke historisk viktige byggverk ble også oppført i San Mateo.
I 1858 ble Sun Water Station, et stoppested på postruten Butterfield Overland Mail, etablert i San Mateo. Den lå 14,5 km sør for Clarks Station i det som idag er San Bruno like langt nord for den neste stasjonen i Redwood City.
Howard Estate ble bygget i 1859 på høyden som nås av Crystal Springs Road. Parrott Estate ble reist i 1860 i det samme området, noe som ga grunnlag for strid om navnet på høyden, Howard Hill og Parrot Hill. Etter at bilene endret trafikkmønsteret, blir ingen av disse navnene brukt om høyden. Borel Estate ble utviklet nær Borel Creek i 1874. Den har blitt videreutviklet siden slutten av 1900-tallet og brukes som et moderne kontorbygg med butikker.
Eugene J. De Sabla Japanese Teahouse and Garden ble etablert i1894 på 70 De Sabla Road, tegnet av Makoto Hagiwara, som også står bak den japanske hagen i Golden Gate Park in San Francisco. Han sørget for at japanske kunstnere ble sendt til USA for å bygge slike tehuskonstruksjoner. Parsellen ble kjøpt i 1988 av en forretningsmann fra San Francisco Achille Paladini og hustruen Joan, som har restaurert dette. Hagen har hundrevis av ulike planter og en rekke sjeldne trær. En stor koi-dam omgir en øy. Eiendommen ble skrevet inn i National Register of Historic Places i 1992.
Finlands slagorden ved begynnelsen av vinterkrigen
Den finske hæren besto ved begynnelsen av vinterkrigen av 9 feltdivisjoner, 4 brigader og en rekke mindre selvstendige bataljoner og kompanier. Hæren ble organisert i tre korps. Det II. og III. korps var underordnet Hæren på Det karelske nes (Karjalan armeija) som ble utplassert på Det karelske nes. IV. korps forsvarte området nord for Ladogasjøen. Ansvaret for forsvaret av resten av grensen opp til Petsamo ved Nordishavet ble gitt til Nord-Finlands gruppe som besto av en rekke uavhengige bataljoner.
San Mateo (California)
Vennskapsbyer
San Mateo har tre vennskapsbyer:
Finlands slagorden ved begynnelsen av vinterkrigen
Kannaksen Armeija
Armésjef: Generalløytnant Hugo Viktor Österman
Utplasseringsområde: Det karelske nes
II. Armeijakunta
Korpssjef: Generalløytnant Harald Öhquist
Utplasseringsområde: Vestsiden av Det karelske nes.
III. Armeijakunta
Korpssjef: Generalmajor Erik Heinrichs
Korpset var ansvarlig for forsvaret av østsiden av neset langs Vuoksi-elva.
IV. Armeijakunta
Korpssjef: Generalmajor Juho Heiskanen
Korpset hadde ansvaret for forsvaret av frontlinjen mellom den nordlige bredden av Ladogasjøen i sør til Ilomants i nord.
Pohjois-Suomen Ryhmä
Gruppesjef: Generalmajor Viljo Einar Tuompo
Korpset hadde ansvaret for forsvaret av frontlinjen mellom den nordlige bredden av Ladogasjøen i sør til Ilomants i nord.
Forsvarssjefens reserver
Ahvenanmaan Ryhmä – Gen.Maj. Hanell Ålandsgruppen
Albert Lasker Award
Albert Lasker Award er en del av Albert Lasker Basic Medical Research Award som har vært delt ut hvert år siden 1946.
76 av dem som har mottatt Albert Lasker Award har også mottatt Nobels fredspris, hvorav 28 av dem i løpet av de to siste tiårene. Maria C. Freire er den nåværende presidenten i Lasker Foundation.
Albert Lasker Award
Snø (andre betydninger)
Snø eller sne har flere betydninger:
Johan Koren (admiral)
Johan Koren (født Bøicke Johan Rulffs Koren 18. august 1828 i Bergen, død 18. juni 1909 i København, gravlagt i Horten) var en norsk marineoffiser, ordfører, statsråd, kontreadmiral og sjef for marinen. Koren ble hedret med en rekke norske og utenlandske ordener for sitt virke. Han var ridder av St. Olavs Orden, kommandør av 1. kl av den svenske Sverdordenen, kommandør av 2. kl av Dannebrogordenen, ridder av 2. kl av den prøyssiske Den røde ørns orden, ridder av den svenske Nordstjerneordenen, ridder av 1. kl av Vasaorden og offiser av den franske Æreslegionens orden.
Familie
Hans foreldre var skipsfører Paul Skonevik Stub Koren (1794–1842) og Henriette Christiane Rulffs (1794–1871). Faren omkom under jordskjelvet på Haiti den 6. mai 1842 som også krevde 10 000 andre liv. Johan Koren ble gift første gang med (Marie) Louise Mynster (10. april 1831) fra Fredrikshald (Halden) den 21. oktober 1853 i Larvik. Hun døde den 17. februar 1884 i Horten. Han ble gift andre gang 26. april 1893 i Christiania med enkefru Helga Holmsen, født Young (24. september 1844), som døde allerede 6. juni 1894 i Wiesbaden, gravlagt i Horten. Johan var bror av biskop Ulrik Vilhelm Koren (1826–1910) og Laura Koren (1824- ). Av øvrige familiemedlemmer kan nevnes at han var brorsønns sønn av Eidsvollmannen Arnoldus von Westen Sylow Koren (1764–1854) og at han var filleonkel (fars fetter) til Johan Koren (1879–1919).
Johan Koren fikk ett barn med Louise Mynster. Alette Henriette ble født 10. september 1857 i Horten, men døde i en alder av fire år av meslinger (20. januar 1862, Larvik).
Moren Henriette og søsteren Laura flyttet sammen med Johan fra Bergen til marinebyen Horten. Her ble villaen Granlien (senere omdøpt til Gullkronen) oppført rundt 1860, bydelen Apenes neste eldste hus. Familien hadde flere tjenestefolk og noen sjøkadetter som losjerende. På sine eldre dager bodde Johan mye hos sin søster Laura i Moss.
Yrkeskarriere
Johan Koren tilhørte den generasjon marineoffiser som bidro til å få Norges sjøforsvar inn i den moderne teknologiske tidsalder. Han avanserte til kontreadmiral og sjef for marinen, og var også en kort periode marineminister.
Som kapteinløytnant ble han leder for den nye torpedoavdelingen. Koren vant tidlig anerkjennelse for sin bidrag til utviklingen og anskaffelsen av verdens første torpedobåt «Rap», til Norge i 1873. På 1870-tallet ble også kontrollerbare miner tatt i bruk. Koren ledet ann dette arbeidet med å få dette etablert i Norge. Arbeidet foregikk i samarbeid med den svenske og danske marine.
For Norges forsvarsforening holdt han en rekke foredrag. Koren var brennende opptatt av å bygge et sterkt forsvar og styrke Sjøforsvaret. Ikke bare mot invasjon, men for å forsvare våre interesser som en stor sjøfartsnasjon. Han mente at styrkingen av Sjøforsvaret også skulle være en styrking av unionens forsvar, og han mente at vi med vår kamp for likestilling innenfor unionen også måtte være villige til å bære byrdene ved et felles forsvar av unionen.
Høyden i hans karriere opplevde han da han som kommandør i en kort periode (3/5 1884 – 26/6 1884) var statsråd og sjef for marine- og postdepartementet i Christian Homann Schweigaards ministerium (også kjent som Høyres aprilministeriet). Dette var et mellomspill fra 3. april – 26. juni 1884, etter riksrettssaken mot regjeringen Selmer, og før Johan Sverdrups Venstreregjering
Han var leder for forsvarskomisjonen av 1891 for å "få tilveiebrakt en plan for Forsvarets, og da særlig kystforsvarets og befestningsforsvarets utvikling". Kommisjonens innstilling av februar 1892, som primært anbefalte en styrking av kystforsvaret, fikk anerkjennelse i både høyre og venstre pressen.
En brå slutt på en yrkeskarriere i et politisk maktspill
I henhold til Grunnloven var kommandosaker unndratt fra behandling i statsråd. Før 1893 ble de avgjort mellom Kongen og henholdsvis kommanderende admiral og general, uten å gå veien om en ansvarlig minister. I 1893, i forbindelse med at en mindretallsregjering av Høyre med Emil Stang som statsminister skulle erstatte Johannes Steens venstreregjering, hadde Oscar II iverksatt beredskapstiltak i det norske forsvaret på egen hånd. Spesielt var det frykt for at politiske agitatorer skulle plyndre våpenmagasinene på Akershus festning, havnelagrene og kruttlageret på Hovedøya. Sikkerheten for de to sistnevnte kunne ikke sjefen for armeen, general With, garantere for. Selv med forsterkninger fra et skolekompani fra Fredriksten. Sjefen for Marinen, admiral Koren, tok initiativ til å klargjøre to mindre krigsfartøyer i tilfelle det skulle oppstå uroligheter i hovedstaden. Episoden understreket betydningen av at kongens kommandomyndighet over Norges forsvar ble brakt under mer betryggende norsk politisk kontroll. Regjeringen Stang vedtok derfor at kommandosaker i fredstid skulle foredras av forsvarsministeren. Admiral Koren ble fjernet (søkte formelt avskjed), uten at kongen kunne forhindre det.
Etter de svenske truslene under unionskrisen i 1895 var en nyordning av kommandoordningen blitt enda mer påtrengende. Episoden er i historien beskrevet som Horten affæren og var et tidlig kapittel av konsulatsaken som senere førte til Norges løsrivelse fra Sverige i 1905.
Episoden førte senere til omorganiseringen av Forsvarets øverste ledelse i 1899 og endret rapporteringsstruktur. Se også admiralstriden mellom kontreadmiral Urban Jacob Rasmus Børresen og viseadmiral Christian Sparre.
Vridi kraftverk
Vridi kraftverk er et varmekraftverk sør i Elfenbenskysten. Det har et totalt installert vannkraftpotensial på 100 MW fordelt på fire like store blokker. Anlegget ble bygd ferdig i 1984–1988 og er landets nest største varmekraftverk målt etter installert effekt. Brenseltypen er naturgass og fyringsolje.
346 Hermentaria
346 Hermentaria er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 25. november 1892 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Den er trolig oppkalt etter landsbyen Herment i Puy-de-Dôme-departementet i Frankrike.
Rjukan
Rjukan er en by og administrasjonssenteret i Tinn kommune i Vestfold og Telemark fylke. Byen ligger i Vestfjorddalen, midtveis mellom Møsvatn og Tinnsjå, og har sitt navn etter Rjukanfossen («den rykende fossen») vest for byen. Stedet het opprinnelig Saaheim, men den nye byen ble i 1912 døpt Rjukan av Tinn herredstyre. Tinn kommunestyre vedtok bystatus for Rjukan i 1996. Byen har innbyggere per 1. januar. De nærmeste byene er Notodden (75 km) og Kongsberg (88 km). Byelva Måna renner gjennom byen, helt ned til Tinnsjøen som er en del av Rjukanvassdraget. Rjukan ligger på Østlandet og er landsdelens 33. største by av 37 byer.
Rjukan er på UNESCOs Verdensarvliste. Innskrevet ved UNESCOs verdensarvkomités 39. sesjon i Bonn som Rjukan - Notodden Industrial Heritage 5. juli 2015.
Norsk Hydro begynte kraft- og industriutbygging på stedet i 1907. I 1910 hadde Rjukan vel 2000 innbyggere, i 1920 vel 8000 og i 1960 vel 6500. Rjukan regnes som en av de første byene i Norge som ble planlagt fra grunnen og tegnet av arkitekter. Selv postkassene og parkbenkene ble designet spesielt.
Historie
Rjukan fikk jernbaneforbindelse i 1909, med Norges første normalsporede privatbane, Rjukanbanen (opprinnelig kalt Vestfjorddalsbanen), som ble offisielt åpnet av Kong Haakon VII 10. august 1909.
17. mai 1914 «holdt arbeiderbevegelsen en anti-militaristisk demonstrasjon som endte med et […] basketak da politiet ville nekte demonstrantene å marsjere i gatene. […] Blant merkene de marsjerte under var «det brukne gevær» - et symbol som hadde blitt forbudt i mars samme år. «Affæren» ble sak i Stortinget, og på høsten ble om lag 15 arbeidere dømt til bøter eller fengsel».
Rjukan var tidligere et vesentlig industrisenter i Telemark med over 12 000 innbyggere, bygget opp rundt Norsk Hydros etablering av «Rjukan salpeterfabrikker» på begynnelsen av 1900-tallet. Byen fikk sitt navn av Rjukanfossen, etter en intern navnekonkurranse. Opprinnelig het stedet Saaheim, som også var et mulig navn på byen. Norsk Hydros etablering skjedde i hovedsak på grunn av god tilgang på større mengder elektrisk kraft ved regulering av elva Måna og dens hovedkilde Møsvatn. Ingeniøren og industrigründeren Sam Eyde (1866–1940) regnes for å være Rjukans grunnlegger, og har fått en bronsestatue på Rjukan torg. Han skapte den norske nitrogenindustrien (kunstgjødselproduksjon) basert på Kristian Birkelands metode, bygde ut blant annet fossene Rjukan og Svelgfoss, og skapte dermed bysamfunnene Rjukan og Notodden.
I 1934 bygget Norsk Hydro verdens første kommersielle tungtvannsanlegg på Vemork på Rjukan. Det var den senere nobelprisvinneren Odd Hassel som fortalte Norsk Hydro at de faktisk produserte tungtvann, og at han godt kunne drikke dette vannet. Anlegget ble drevet av tyskerne sammen med Norsk Hydro under andre verdenskrig, og senere sabotert flere ganger av de allierte styrkene. Se egen artikkel om Vemork-aksjonen.
I dag er kraftstasjonen gjort om til Norsk Industriarbeidermuseum hvor man forteller Rjukan og industriarbeiderens historie, i tillegg til krigs- og sabotasjehistorien som er knyttet til stedet.
Etter 1960 ble det meste av salpeterproduksjonen på Rjukan overført til Hydros fabrikkanlegg på Herøya i Porsgrunn. Noe industri finnes fremdeles på Rjukan, blant annet eksportbedriftene Scana Skarpenord, Yara og Eka Chemicals. Rjukan hadde også Telemarks første generatorbil som kom til Rjukan allerede i juni 1940. Generatoren var innkjøpt av Tinn kommune og ble montert på en buss som tilhørte Tinn Billag. Bussen gikk ruta Tessungdalen – Austbygda – Rjukan. Generatoren var levert av Strømmen verksted.
UNESCOs verdensarvliste
Rjukan ble oppført på UNESCOs Verdensarvliste sammen med Notodden som Rjukan-Notodden industriarv den 5. juli 2015, for Verdensarv med fremragende universell verdi.