cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tonsåsen
Tonsåsen er en bygd og et skogsområde mellom Bagn, Bjørgo og Bruflat. Bygda ligger delvis i kommunene Etnedal og Sør-Aurdal. Tidligere var det egen jernbanestasjon på den nå nedlagte Valdresbanen, Tonsåsen stasjon. Gjennom mange år var det behandling av tuberkulosepasienter på Tonsåsen sanatorium.
Under den andre verdenskrig
Under angrepet på Norge i 1940 var det harde kamper i bygda mellom Valdresgruppen og Gruppe Adlhoch. De tyske styrkene sto fast i en norsk sperrestilling ved Tonsåsen sanatorium ved Madslangrud og sendte et kompani i en omgående bevegelse over Leirskogen for å gå rundt de norske styrker som hadde trukket seg tilbake fra Høljarast. Disse støtte så på norske styrker i kampen ved Breidablikk.
Senere bygde de tyske styrkene opp en stor lytte og peilestasjon i bygda, eller en radarstasjon, stasjonen «Trauerweide». Dette bestod av to FuMo 214 «Würzburg-Riese» benevnt Würzburg Riese 1 som stod på og Würzburg Riese 2 på, og ett Freya gerät kalt Freya som stod på. Fundamentene for Würzburg Riese 1 og 2 kan ses på høyden rett øst for Os Gjestegård og på en høyde et par hundre meter lengre øst. Fundamenter for Freya brukes som portstolper i innkjørselen rett vest for gjestegården. Kun få kilometer unna bygde de norske hjemmestyrkene opp Breiesleiren, en illegal radiostasjon for kontakt med England og transittleir for folk som hadde gått i dekning. Radiostasjonen ble aldri peilet av tyskerne. Noen mil unna, i Base ELG inne i Vassfaret, var det et radiofyr for flygninger fra England. Heller ikke dette ble peilet, muligens på grunn av problemene radaren skapte for de som opererte mobile peileanlegg.
Steinsland kraftverk
Steinsland kraftverk er et vannkraftverk i Modalsvassdraget i Modalen kommune i Vestland. Kraftverket bruker vann fra Stølsvatn samt fra flere mindre bekkeinntak. Stølsvatn er regulert mellom 584 og 547 moh ved en 52 m høy steinfyllingsdam.
Musikkpraksis
Musikkpraksis er et norsk tidsskrift (etablert i 1984) med musikere, lydteknikere og musikkprodusenter som målgruppe. Det kommer ut med seks utgaver i året.
Tidsskriftet er et av Norges største fagblad for musikere og studiobransje. Det inneholder, foruten musikkrelaterte nyheter, blant annet praktiske artikler, intervjuer, produkttester, tips, utstyrsannonser med mere.
Bladet er på cirka 96 sider.
Per desember 2021 omtaler bladets nettsider utgave 1/2020 som den nyeste; den kom i juli 2020.
Veneziacharteret
Internasjonalt charter vedrørende bevaring og restaurering av kulturminner og historiske steder, kalt Veneziacharteret, er en traktat som angir det internasjonale rammeverket for bevaring og restaurering av historiske bygninger. Følgende norske oversettelse er sivilarkitekt Hans Jacob Hansteens reviderte versjon fra 2004.
Internasjonalt charter vedrørende bevaring og restaurering av kulturminner og historiske steder
Den andre internasjonale kongress for arkitekter og tekniske fagfolk om kulturminner, Venezia, 1964. Vedtatt av ICOMOS i 1965.
Med et åndelig budskap fra fortiden vedblir de ulike folks kulturminner i nåtid levende vitnesbyrd om folkenes eldgamle tradisjoner. Menneskeheten, som hver dag blir seg mer bevisst den enhetlige karakteren til de menneskelige verdiene, betrakter disse som en felles arv, og påtar seg et solidarisk ansvar for å verne om dem for fremtidige generasjoner. Den plikter å gi dem videre med hele deres rikdom av autentisitet. Det er derfor vesentlig at de ledende prinsipper for konservering og restaurering av kulturminner blir utformet i fellesskap og formulert på et internasjonalt nivå, samtidig som den enkelte nasjon overlates ansvaret for å sikre anvendelsen av disse prinsippene innenfor rammen av dens egen kultur og tradisjoner. Med den første utforming av disse grunnleggende prinsippene, bidro Athencharteret av 1931 til utviklingen av en omfattende internasjonal bevegelse, som særlig har kommet til uttrykk i nasjonale dokumenter, i aktiviteten til ICOM og UNESCO, og i UNESCOs opprettelse av Det internasjonale senteret for studiet av konservering og restaurering av kulturgjenstander. Oppmerksomheten og den kritiske bevissthet har beveget seg i retning av stadig mer komplekse og nyanserte problemstillinger. Således synes også tiden å være moden for på nytt å gjennomgå charterets prinsipper for å utdype dem og øke deres rekkevidde i et nytt dokument. Derfor har Den andre internasjonale kongress for arkitekter og tekniske fagfolk for kulturminner, samlet i Venezia fra 25. til 30. mai 1964 bifalt den følgende teksten.
Definisjoner
'''Artikkel 1. – Begrepet kulturminne'''
Begrepet kulturminne favner enkeltstående byggverk så vel som områder i byer og bygd, der de vitner om en særegen samfunnsform, en betydningsfull utvikling eller en historisk hendelse. Begrepet omfatter ikke bare store, men også beskjedne verk som med tiden har fått en kulturell betydning.
'''Artikkel 2. – Vitenskaper og teknikker'''
Konservering og restaurering av kulturminner er et fag som støtter seg på alle vitenskaper og teknikker som kan bidra til utforskingen og bevaringen av kulturminnene.
Artikkel 3 – Målet
Steinsland kraftverk
Nedslagsfeltet er på 202 km², og tilsiget er på 620 millioner m³. Kraftverket utnytter et fall på 455 m. Driftstunnelens lengde er 6,2 km.
Veneziacharteret
Bevaring
Artikkel 4 – Vedlikehold
Saddle Creek Records
Saddle Creek Records er et amerikansk plateselskap som holder til i Omaha, Nebraska. Det ble startet i 1993 av brødrene Conor Oberst og Justin Oberst som Lumberjack Records.
Steinsland kraftverk
Det er installert to francisturbiner med total ytelse på 170 MW. Midlere årsproduksjon er på 821 GWh.
Saddle Creek Records
Plateselskapet åpnet sitt eget konsertsted i Omaha i 2007, Slowdown.
1938 Lausanna
1938 Lausanna er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 19. april 1974 av Paul Wild ved Observatorium Zimmerwald i Zimmerwald.
Steinsland kraftverk
Kraftverket eies og driftes av BKK og var ferdig utbygget i 1981.
Utbyggingen av vassdraget var omstridt og ble redusert i forhold til de opprinnelige planene. Stølsvann ligger ved inngangen til fjellområdet Stølsheimen.
Saddle Creek Records
Saddle Creeks meste solgte album er Bright Eyes sitt I'm Wide Awake, It's Morning, som ble gitt ut i 2005. I mai 2013 hadde det solgt over 500 000 album.
Ceratistes
Ceratistes er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller. Ingen arter er funnet i Norge.
Systematisk inndeling med europeiske arter
Ceratistes har 3 arter i Europa. Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).
Veneziacharteret
Bevaring
Bevaring av kulturminner krever et jevnlig vedlikehold.
Byhaugen
Byhaugen er en høyde i Stavanger, og et bystrøk nordøst for Lille Stokkavatn i Tasta bydel. Det høyeste punktet på Byhaugen er 79 moh. Byhaugen lå tidligere i Hetland kommune, frem til kommunen ble slått sammen med Stavanger i 1965. Byhaugen er en del av delområdet Indre Tasta og ligger under grunnkretsen Vølstadbakkene.
Veneziacharteret
Bevaring
Samfunnsnyttig bruk av kulturminner letter alltid bevaringen. Slik bruk er derfor ønskelig, men må ikke medføre endringer i bygningers struktur eller utsmykning. Bare innenfor disse begrensningene kan man tenke seg og tillate de endringer som utviklingen av sedvane og bruk krever.
Byhaugen
På toppen av Byhaugen er det fin utsikt over vestre deler av byen og innover mot Ryfylke. Her har Stavanger Turistforening også plassert en orinteringsskive. På klare dager kan en orientere seg ved hjelp av skiven mot Kyrkjenuten i Sauda eller andre kjente topper.
Veneziacharteret
Bevaring
Artikkel 6 – Kulturminnets omgivelser
Amagansett
Amagansett er et kommunefritt område i nærheten av East Hampton i Suffolk County i den amerikanske delstaten New York. Ved folkeopptellingen i 2000 var innbyggertallet 1067. Amagansett har fått navnet sitt fra Montaukett-navnet for «en plass med godt vann».
Veneziacharteret
Bevaring
Bevaringen av et kulturminne innbefatter vern av omgivelsene i deres målestokk. Der den tradisjonelle omgivelsen består, må denne bevares. Enhver nybygging, riving eller endring som kan ødelegge forholdene i bygningsmassen eller i fargen avvises.
Artikkel 7 – Forbindelsen til historie og miljø
Kulturminnet er uatskillelig forbundet med den historien som den bærer vitnesbyrd om og miljøet det befinner seg i. Dette betyr at flytting av hele eller deler av kulturminnet ikke kan tillates med mindre dette er påkrevd for å verne det, eller at sterke nasjonale eller internasjonale interesser berettiger det.
Artikkel 8 – Bildende kunst/dekor
Skulpturer, malerier eller dekorasjoner som er en integrert del av kulturminnet, kan ikke skilles fra det, med mindre dette er den eneste måten å sikre bevaringen på.
Restaurering
Artikkel 9 – Restaurering
Restaurering er et inngrep som må beholde sin karakter av unntak. Den har som mål å bevare og avdekke kulturminnets estetiske og historiske verdier og bygger på respekt for det gamle materialet og autentiske kilder. Der gjetningen begynner slutter restaureringen. Ved rekonstruksjon som bygger på antagelser, skal alle tilføyelser som regnes som uunnværlige av estetiske eller tekniske årsaker, innordnes i den arkitektoniske komposisjonen og bære preg av vår tid. Restaurering skal alltid forberedes av og følges med arkeologisk og historisk utforsking av kulturminnet.
Odd Anders With
Odd Anders With (født 19. april 1955 i Mo i Rana) er tidligere norsk skoleleder, journalist og politiker (KrF). Han var daglig leder i Stiftelsen Kirkens Bymisjon i Trondheim (Trøndelag fra 2021) fra august 2019 til august 2022.
Veneziacharteret
Restaurering
Dersom de tradisjonelle teknikkene viser seg å være uegnede, kan sikringen av kulturminnet ivaretas ved bruk av alle moderne konserverings- og byggeteknikker der virkningen er vitenskapelig bevist og garantert for gjennom erfaring.
Odd Anders With
Utdannelse
Han er cand.mag. med grunnfag i rettsvitenskap og idéhistorie og mellomfag i offentlig rett fra Universitetet i Oslo fra 1982.
Veneziacharteret
Restaurering
Artikkel 11 – Ekvivalens og avdekkinger
Odd Anders With
Yrkesliv
Som ung var han nestleder i Kristelig Folkepartis Ungdom. With var frilansjournalist i en rekke medier samt redaktør i Credo Studentmagasin før han ble journalist i Adresseavisen 1985–1993, i Vårt Land 1993–1995 og i NRK P1 1996–1997. Han har vært klubbleder ved NRK på Tyholt, klubbleder i Adresseavisen og leder i Trondhjems Journalistforening.
Veneziacharteret
Restaurering
Gyldige bidrag fra alle epokene for oppførelsen av et kulturminne må respekteres, da enhetlig stil ikke er et mål for en restaurering. Når en bygning inneholder flere former som dekkes av hverandre kan frigjøringen av en underliggende form bare unntaksvis berettiges. Det forutsettes da at de elementer som fjernes, er av liten interesse, og at det som bringes for dagen utgjør et vitnesbyrd av høy arkeologisk, historisk eller estetisk verdi, og at bevaringstilstanden anses som tilfredsstillende. Vurderingen av de angjeldende elementers verdi og avgjørelsen om hva som eventuelt kan fjernes, kan ikke overlates til prosjektets ansvarshavende alene.
Odd Anders With
Yrkesliv
With var statssekretær for statsrådene Valgerd Svarstad Haugland og Laila Dåvøy i Barne- og familiedepartementet under Bondevik-regjeringene 1997–1999 og 2001–2003. Deretter var With kommunalråd og KrFs gruppeleder i Trondheim bystyre fra 2003 til 2010. Han var også 2. nestleder i Kristelig Folkeparti i perioden 1999–2003.
Veneziacharteret
Restaurering
Artikkel 12 – Rekonstruksjoner i restaureringen
Elementer som skal erstatte manglende deler, må passe harmonisk inn i helheten, idet de også skiller seg ut fra de originale, slik at restaureringen ikke forfalsker de kunstneriske og historiske vitnesbyrdene.
Odd Anders With
Yrkesliv
I 2010 gikk han fra politikken til stillingen som daglig leder ved Aglo videregående skole og Aglo opplæringssenter, samt regiondirektør i Blå Kors. I 2013 ble han administrativ leder ved Kristen videregående skole Trøndelag (KVT) i Trondheim, hvor han også vikarierte som rektor.
Høyrepopulisme
Høyrepopulisme er en samlebetegnelse på en rekke til dels vidt forskjellige politiske partier og bevegelser som regnes som populistiske og tilhører «det nye høyre». Uttrykket brukes både på venstresiden, blant forskere og på høyresiden utenom av høyrepopulistene selv – blant annet i Aftenposten (siden 1983) og Minerva. «Høyrepopulisme» har negative konnotasjoner. Den lar seg også vanskelig definere i ideologisk tilhørighet, noe som gjenspeiler seg i et rikt utvalg av navn på partier og bevegelser som regnes for høyrepopulistiske. De definerer seg heller som nasjonalister (eller nasjonale), patrioter, identitære, nasjonalkonservative, alternative eller liberalister. I tillegg til, eller istedenfor, «nasjonal» i partinavnet forekommer «frihet» (som ØFP i Østerrike), «fremskritt» (Danmark og Norge), «demokrater» (Demokratene i Norge, Sverigedemokraterna, Zjirirovskijs liberaldemokrater), eller «republikanere» (Franz Schönhübers tidligere parti i Vest-Tyskland/Tyskland). Ikke sjelden finnes navnet på landet eller regionen hvor bevegelsen hører hjemme – som Sverigedemokraterna, Dansk Folkeparti, Sannfinnene, New Zealand First, UKIP (United Kingdom Independent Party), Jobbik (Jobbik Magyarországért Mozgalom, Bevegelsen for et bedre Ungarn) og Vlaams Belang. De kan ta navn etter partilederen eller grunnleggeren («Lijst Pim Fortuyn», «Anders Langes parti til sterk nedsettelse av skatter, avgifter og offentlige inngrep»). Mens den tradisjonelle høyresiden etablerte seg først i striden mot liberalismen, senere i striden mot arbeiderbevegelsen og sosialismen, er den moderne høyrepopulismen av nyere dato og forsøker å heve seg over disse skillelinjene, selv om de i all hovedsak knytter allianser til den øvrige høyresiden.
Odd Anders With
Yrkesliv
Etter at KrF vedtok å gå i regjeringsforhandlinger med Frp høsten 2018, meldte han seg ut av partiet i januar 2019. Han ble deretter en av initiativtakerne til det kristendemokratiske nettverket «Drivkraft», hvor han i mars 2019 ble valgt som nestleder. I 2020 var han med på å etablere Partiet Sentrum.
Veneziacharteret
Restaurering
Tilføyelser kan bare aksepteres i den grad disse tar hensyn til alle de interessante delene av byggverkets, dets tradisjonelle ramme, balansen i komposisjonen og forholdet til omgivelsene.
Høyrepopulisme
Begrepet «høyrepopulisme» er altså svært omfattende og faller delvis sammen med høyreradikalismen. Partier som Dansk Folkeparti og Sverigedemokraterna er også regnet som høyreradikale. I Norge er Demokratene av og til regnet som høyreradikalt.
Odd Anders With
Familie
Odd Anders With er sønn av Marie With (f. Thilesen) og stortingsrepresentant og fylkesmann Odd With (1921–2006), og far til musiker Aleksander Denstad With.
Veneziacharteret
Historiske områder
Artikkel 14
NM i fotball for kvinner 2015
Norgesmesterskapet i fotball for kvinner 2015 er det 38. offisielle norgesmesterskapet i fotball for kvinner.
Høyrepopulisme
Tre kjennetegn
Jagers og Walgraves sier at «folket» anses som ensartet og uten indre motsetninger, med unntak av noen spesielle kategorier som utsettes for utstøting.
NM i fotball for kvinner 2015
Runder
Norgesmesterskapet i 2015 skal i utgangspunktet bli spilt på følgende datoer:
1. runde
Det var 40 lag i første runde. Kampdag var i utgangspunktet 22. april, men kampene kunne spilles på et tidligere tidspunkt dersom det var enighet mellom klubbene om dette.
Veneziacharteret
Historiske områder
Historiske områder må vies spesiell omsorg for å bevare sin integritet, sikres renovering og vedlikehold, og at områdene kommer til sin rett i samsvar med deres betydning. Konserverings- og restaureringsarbeider som utføres her, bør hente inspirasjon fra prinsippene som er uttrykt i artiklene foran.
Utgravninger
Artikkel 15 – arkeologi, ruiner
Utgravningsarbeider skal utføres i henhold til vitenskapelige normer og de anbefalinger som er framsatt i de internasjonale prinsipper for arkeologiske undersøkelser, som ble vedtatt av UNESCO i 1956. Vedlikehold av ruiner samt nødvendige tiltak for konservering og permanent vern av bygningsdeler og løse funn skal sikres. Videre må alt gjøres for å lette forståelsen av det avdekkede kulturminnet, men uten noen gang å forvrenge dets betydning. Alt rekonstruksjonsarbeid bør likevel a priori utelukkes. Kun sammenføyning av eksisterende deler som er gått fra hverandre kan tillates. Innsatte deler for sammenføyning skal alltid kunne gjenkjennes og skal kun utgjøre det nødvendige minimum for å sikre kulturminnets bevaring og gjenoppretting av sammenheng i dets former.
Dokumentasjon og publisering
Artikkel 16
Følgende deltok i komitéarbeidet for redigeringen av det internasjonale charteret for konservering og restaurering av kulturminner:
Judith Dannhauer
Judith Dannhauer (født Judith Hesse; 3. september 1982 i Erfurt) er en tysk skøyteløper som har spesialisert seg på de korte distansene. Hun deltok for Tyskland under Vinter-OL 2006 og ble tatt ut til Vinter-OL 2010.
Hun debuterte i verdenscupen i Inzell i 2003. I verdenscupsesongen 2003/04 var hennes beste plasseringer en 5.-plass og en 7.-plass på 100 meter, og hun endte også på 5.-plass i verdenscupen for 100 meter. Hun ble tysk mester i sprint i 2006, har to ganger fått sølv og har fått bronse seks ganger. For det meste har hun blitt stående bak Sabine Völker, Jenny Wolf, Monique Garbrecht-Enfeldt og Anni Friesinger nasjonalt.
100 meter har vært hennes paradegren. Det var på denne distansen hun tok sin første verdenscupseier i Nagano i desember 2006. Hun går også 500 meter og 1000 meter, men 1000 meter har ofte blitt for lang for henne. Hennes beste plassering på 1000 meter i verdenscupen var 11.-plass i Harbin i desember 2006.
Høyrepopulisme
Mangfold
upright|thumb|[[Jean-Marie Le Pen tilhører en eldre generasjon høyrepopulisterseptember 2005]] Som politisk ideologi spenner høyrepopulismen svært vidt (i den grad høyrepopulismen kan kalles en ideologi). Bevegelsene som regnes som representanter for høyrepopulismen er til dels sterkt uenige i spørsmål som har å gjøre med finans-, velferds-, religions- miljø-, forsvars- og utenrikspolitikk. Felles for dem er at de baserer seg på en forestilling om en grunnleggende konflikt mellom folket og eliten, der eliten truer folkets indre enhet, at de utfyller en protest mot moderniseringsprosesser i samfunnet og at deres styrke ligger i svekkelsen av tradisjonelle politiske identiteter. Typisk er også en mer eller mindre utpreget anti-innvandring, selv om de fleste av dem ikke har det som enesak.
Todeling?
En forsker som Hans-Georg Betz mener høyrepopulistene knapt kan regnes som en homogen gruppe, men må inndeles i neoliberalistiske og nasjonalistiske. . Stridighetene i norsk Frp tyder på at denne todelingen også kan forekomme innen høyrepopulistiske partier. Før og under landsmøtet på Bolkesjø 1994 nedla det liberalistiske FpU seg selv (inntil FpU ble gjenopprettet etter vedtak fra Frp), og partikampene rundt 2000 «gjorde at enkelte av de mest markerte innvandringsmotstanderne ikke lengre var medlemmer av partiet.» Samtidig kaller Frp seg fortsatt et liberalistisk parti.
Om en godtar Betz' todeling, er heller ikke de nasjonalistiske høyrepopulistene noen homogen gruppe. Det har vært vanlig å hevde at de høyrepopulistiske partiene i Norden fremstod som mildere utgaver av den kontinentale typen. Og i enkelte østeuropeiske land har høyrepopulismen et barskere preg enn i Vest-Europa. . Således er det vanskelig å tenke seg at medlemmene av for eksempel Dansk Folkeparti, Sverigedemokraterna eller Demokratene i Norge føler at de tilhører samme partifamilie som Jobbik, Zjirinovskij eller Ataka i Bulgaria.
Partier
Anders Langes Parti i Norge og Fremskridtspartiet i Danmark, som begge ble representert i de respektive lands nasjonalforsamlinger i 1973, regnes ofte til de første høyrepopulistiske partiene som har opplevd nasjonale gjennombrudd. Politikken var på dette tidspunktet fremfor alt rettet mot byråkrati, skatter og avgifter. Siden 1980-tallet har imidlertid partiene i større grad knyttet seg opp mot et virkelighetsbilde der innvandring representerer en trussel mot folket, og dette har særlig rettet seg mot innvandrere fra den muslimske verden. Men også det islamvennlige Jobbik i Ungarn beskyldes ofte for å være populistisk.
Ikke bare i høyrepopulistiske partier
Høyrepopulistene organiserer seg ikke nødvendigvis i egne partier. De kan også (formelt eller uformelt) opptre som en fraksjon innen et parti, av og til i strid med partiledelsen. Eksempler: thumb|Høyrepopulister kan også danne fraksjoner innen et parti, som [[Sarah Palin og Donald Trump innenfor Det republikanske partiet i USA.]]
Vesentlige forskjeller
Forskjellene gjelder også partifolkenes og ikke minst partiledernes retorikk og fysiske opptreden. Østeuropeisk høyrepopulisme har til dels et barskere preg enn i Vest-Europa. Vladimir Zjirinovskijs behandling av politiske motstandere (for eksempel ved ta kvelertak på dem, dele ut ørefiker eller true med å skyte dem ) avviker sterkt fra den som er typisk for vesteuropeiske høyrepopulister. Det samme gjelder Jobbiks ungarske garde.
Norge
Av de norske partiene er det Fremskrittspartiet som oftest blir omtalt som høyrepopulistisk; av og til også Demokratene. Begge partier tar avstand fra dette. Siv Jensen har svart på anklagene fra motstandere ved å uttale at om det er populisme å løse folks hverdagsproblemer, så er hun stolt av å lede et populistisk parti. Demokratenes nestleder Ellen Simonsen har uttrykt seg i lignende ordelag. De fleste andre stortingspartiene er også blitt kalt populistiske av motstandere. Høyres Jan Tore Sanner har uttalt at han opplever Arbeiderpartiet som mer populistisk enn Fremskrittspartiet. Anders Todal Jenssen skriver at FrP har gjennomgått et hamskifte omkring 2013 og per 2017 ikke oppfyller alle kjennetegn ved høyrepopulisme.
Forhistorien – før 1970
På slutten av 1800-tallet fantes europeiske politikere som noen forskere nå regner for høyrepopulister. Til forskjell fra i dag la de stor vekt på antisemittismen, som var på moten i Europa og vidt utbredt inntil den ble diskreditert av nazistenes jødeutryddelser. Ellers hadde disse politikerne mye til felles med flere av dem som nå kalles høyrepopulister. Iallfall i Østerrike og Frankrike – to av landene hvor slike politikere har høstet sine største triumfer – mener forskere å finne en kontinuitet fra sent 1800-tall til for eksempel Jörg Haider og Jean-Marie Le Pen.
Østerrike
thumb|upright|[[Georg Ritter von Schönerer (ca. 1890) var en tysknasjonal antisemitt fra Østerrike, men en vulgær og aggressiv opptreden og et innbrudd i en jødisk avis var ugunstig for hans politiske karriere.]] thumb|upright|[[Karl Lueger, borgermester i Wien 1897–1910, var en dyktigere og mer karismatisk opportunist enn von Schönerer og er kalt den første høyrepopulist med varig suksess.]] Frem til 1918 var Østerrike del av det multietniske Østerrike-Ungarn. Jødene utgjorde opptil 10 % av befolkningen i hovedstaden Wien. Antisemittismen var vidt utbredt i mesteparten av Europa på denne tiden, og den ble aktivt fremmet av to menn som kanskje må sies å konkurrere om tittelen «den første høyrepopulist»:
Hitler (1889–1945) bodde i Wien 1908–13 og opplevde altså både von Schönerer og Lueger på nært hold. Han beundret von Schönerer for hans fanatiske antisemittisme, og Lueger for hans demagogiske ferdigheter. I ettertid er Hitler ofte beskyldt for å være en populist, og han skal angivelig selv ha innsett at han var det.
Frankrike
right|thumb|Georges Ernst Boulanger (1837–91), en tidligere general og krigsminister som stiftet sitt eget parti og ble umåtelig populær i Paris. Bevegelsen gikk i oppløsning da han ble dømt for underslag. Foto [[Nadar.]] Omtrent samtidig med von Schönerer og Lueger fantes i Frankrike flere lignende (men på mange måter annerledes) politikere. Deres retorikk har vært sagt å peke mot det fascistlignende Action Francaise, Vichy-regimet og Jean-Marie Le Pen.
Georges Ernst Boulanger (1837–91) hadde en fortid som general da han i 1886 ble krigsminister. Før det hadde han vært med på å slå ned Pariserkommunen og å delta i den fra fransk side under middels vellykkede krigen mot Tyskland. Han gjorde seg til talsmann for en revansjekrig og markedsførte en så aggressiv nasjonalisme at han ble faset ut av regjeringen. Men han gjorde seg populær i store deler av folket – godt hjulpet av økonomiske kriser og stadige vanskeligheter i koloni- og krigspolitikken. Han stiftet et eget parti, ble valgt inn i parlamentet, krevde at dette skulle oppløses – for så å trekke seg og stille som kandidat ved et suppleringsvalg i Paris, hvor han fikk 2/3 av stemmene. Kretsen rundt ham planla et statskupp hvor de, under Boulangers ledelse, skulle erstatte republikken med et militærdiktatur. I siste øyeblikk vek Boulanger og flyktet til Brussel. Etter dette tapte boulangistene valget i 1889, og da Boulanger så ble dømt for underslag, brøt bevegelsen sammen. (Simonsen og Kjøstvedt 2009, s. 206-07).
Omtrent samtidig med Boulanger opererte Maurice Barrès, som hevdet at fremmedarbeiderne var «parasitter» i landet (Simonsen og Kjøstvedt 2009, s. 278).
I 1950-årene hadde papirhandleren Pierre Poujade betydelig suksess med sin poujadisme. Den rettet seg først mot skattene. Anders Langes parti ble av og til sammenlignet med poujadistene. Disse utvidet saksfeltet etter hvert. Til Poujades medarbeidere hørte den senere så kjente Jean-Marie Le Pen.
NM i fotball for kvinner 2015
2. runde
Det er 32 lag i andre runde, ettersom de 12 Toppserielagene kommer inn i denne runden. Kampdag er i utgangspunktet 5.–6. mai, men kampene kan spilles på et tidligere tidspunkt dersom det er enighet mellom klubbene om dette. Alle Toppserielagene avanserte til tredje runde, sammen med, , og  fra 1. divisjon.
Kenyas riksvåpen
Kenyas riksvåpen består av to løver som holder et masai-skjold og spyd, skjoldet er sort, rødt og grønt og i det røde feltet en hane med øks. Løvene står på en silhuett av Mount Kenya med landets landbruksprodukter: kaffe, pyrethrum, te, mais, sisal og ananas.
NM i fotball for kvinner 2015
3. runde
Det er 16 lag i tredje runde. Kampdag er i utgangspunktet 4. august, men kampene kan spilles på et tidligere tidspunkt dersom det er enighet mellom klubbene om dette.
4. runde
Det er 8 lag i fjerde runde. Kampdag er i utgangspunktet 26. august, men kampene kan spilles på et tidligere tidspunkt dersom det er enighet mellom klubbene om dette.
5. runde
Det er 4 lag i fjerde runde og kampdag er 12. september.
Bjonvika
Bjonvika er en grend ved innsjøen Sperillen i Ringerike kommune i Buskerud. Grenda har veiforbindelse med Bjoneroa ved Randsfjorden, med en vei på totalt 14 kilometer. Bjonvika ligger like ved åsen, der det finnes et velkjent padleområde kalt Fjorda.
Under angrepet på Norge i 1940 var det harde sammenstøt mellom Valdresgruppen og Gruppe Adlhoch. De tyske styrkene havnet her i et ildoverfall før de norske styrkene trakk seg nordover for å organisere forsvar i Bagn.
Bantu
Bantu er en generell betegnelse på mer enn 400 ulike etniske grupper i Afrika, fra Kamerun til Sør-Afrika. De har et felles språk, bantuspråk, og i mange tilfelle felles sedvaner.
Inndeling
Bantuene kan inndeles i tre hovedgrupper: de østlige bantuene mellom Uganda og Zambezi, de sørlige bantuene i Sør-Afrika og de vestlige bantuene i vestre Sentr-Afrika.
Grim Volleyballklubb
Grim volleyballklubb er en volleyballklubb i Kristiansand.
Bantu
Østlige bantufolk
Folkene ganda, karagwe, kikuyu, nyanja og yao tilhører den østlige gruppen. I tradisjonell økonomi og samfunn inntar kvegdrift en sentral plass. Buskap utgjør et statussymbol, mens jordbruk er den viktigste næringen. Med tiden er dyrking av jordbruksprodukter for salg (kaffe, bomull med mere) fått stor betydning.
Grim Volleyballklubb
Klubben ble etablert i 2006 og har lag i 1. divisjon på damesiden, og 2. divisjon på herresiden. I tillegg har de et junior lag; G17-laget til Grim deltok i NM 2006 i Ås og endte på 12.plass, til tross for at de kun hadde trent sammen én gang.
Bantu
Sørlige bantufolk
Zuluene, xhosaene, swaziene, tswanaene, shonaene og hereroene tilhører den sørlige gruppen. Også her er hovednæringen jordbruk, og buskapshold inntar en lignende plass i økonomien som hos de østlige bantuene. I moderne tid har lønnsarbeid, særskilt i de hvites jordbruk, industri og gruvedrift, blitt mer omfattende, i den grad at opptil 75 % av de arbeidsføre menn kan arbeide langt fra sine hjemsteder.
Grim Volleyballklubb
Grim har som langsiktig mål å rykke opp i eliteserien.
Bantu
Sørlige bantufolk
Svarte afrikanere ble tidligere kalt «bantus» av det sørafrikanske apartheidregimet, og begrepet har dermed et svært negativt fortegn i Sør-Afrika.
Vestlige bantufolk
Til de vestlige bantuene hører folkene i den sørlige delen av Kongo-Kinshasa og Angola, luba, kuba, lunda, med flere, samt de fleste folkegruppene i det nordlige Kongo-Kinshasa og Gabon: teke, fang, nkundo og andre. I dette området er kvegdrift umulig på grunn av sovesyke, og de vestlige bantufolkene har derfor vært mer ensidig henviste til jordbruk og jakt.
Historie
Språklige likhetstrekk i hele bantuområdet tyder på at bantufolkene spredte seg sørover på kontinentet i relativt sen tid. Ekspansjonens begynnelse er vanskelig å tidfeste, men de fleste forskere regner med at det må vært tidlig i vår tidsregning etter Kristus, og at bantufolkene fortrengte og til en viss grad absorberte den tidligere befolkning av sanfolk, pygméer og andre sener forsvunne folkegrupper. Bantufolkenes spredning synes å ha sammenfalt med jernalderens inntog i Afrika, og med at nye nytteplanter begynte å bli dyrket, som forskjellige banansorter og tidligere ukjente rotfrukter av sørøstasiatisk opphav. Slik ble urskogene mulige jordbruksområder og var ikke lengre ubeboelige for åkerbrukende folk. Bantufolkenes vandring sørover har pågått i flere bølger. I Sør-Afrika ble videre ekspansjon stanset av de hvite kolonistene på 1600-tallet.
721 Tabora
721 Tabora er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaga den 18. oktober 1911 av Franz Kaiser fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter et skip besøkt under en astronomisk konferanse.
NM i mangekamp 2010
NM i mangekamp 2010 var en del av NM i friidrett 2010, og ble arrangert som et eget mesterskap på Øya stadion i Trondheim 11. og 12. september 2010.
Det ble konkurrert i tikamp for menn og sjukamp for kvinner.
Kvinner
Kun én utøver deltok.
Blaby (distrikt)
Blaby er et administrativt distrikt i Leicestershire, England. Det har navn etter administrasjonssenteret Blaby, og inkluderer grevskapets administrasjonsby, Glenfield.
Store deler av distriktet er del av Leicester byområde, men administreres allikevel separat. En rekke byer og landsbyer utgjør verdslige sogn. Distriktet har et areal på 130,47 km² og hadde 93 915 innbyggere i 2011.
Egenandel
Egenandel er et begrep som benyttes i sammenheng med tjenester og produkter som leveres etter folketrygdloven, og betegner den delen av kostnaden en pasient skal betale for ytelsen. Dette gjelder både tjenestehonorarer og kjøp av medisiner foreskrevet på såkalt blå resept. Satser for egenandel blir gitt som forskrift ved endringer, eksempelvis etter forhandlinger tilknyttet lønnsoppgjør.
Ordningen fungerer slik at den største andelen av vederlaget dekkes gjennom folketrygden etter regning, mens pasienten betaler et mindre standardhonorar/medisinpris. Leverandøren fører egenandelsbetalingene inn i et offentlig dataregister som holder regnskap med den enkeltes utgifter til egenandeler.
Glenfield (England)
Glenfield er en landsby og verdslig sogn i distriktet Blaby i grevskapet Leicestershire i England. Det er lokalisert ved den nordvestlige utkanten av byen Leicester, noe som i praksis gjør den til en forstad, men er politisk og administrativ adskilt. Sognet heter formelt for Glenfields grunnet at det ble opprettet ved å slå sammen det gamle sognet Glenfield med Glenfield Frith. Ved folketellingen i 2011 hadde landsbyen en befolkning på 9 643, noe som i praksis er på størrelsen av en by.
Byen ligger omkring 5 km vest for Leicester, ved motorveien M1. Det meste av bebyggelsen er moderne, fra mellom 1920 og 1960. Siden har også en ny bydel blitt anlagt på en tidligere golfbane. Byen er vertskap for grevskapsadministrasjonen, grevskapets brann- og redningstjeneste og Glenfield sykehus.
Bjørn Odmar Andersen
Bjørn Odmar Andersen (født 14. mars 1943, død 4. januar 2008) var en norsk fotballspiller og fotballtrener. Han spilte for Ørn-Horten, Strømsgodset, Brann, Tønsbergs Turn og Sarpsborg.
Han spilte for Brann i 1963 og 1964 mens han avtjente verneplikten på Haakonsvern. Han fikk 41 kamper for Brann, og ble seriemester med laget i 1963.
Andersen kom til Strømsgodset fra Ørn-Horten foran 1969-sesongen, og spilte i klubbens største periode – da klubben var blant de beste i Norge. På sine fem sesonger i klubben ble han norgesmester tre ganger, i 1969, 1970 og 1973. Han var også viktig i laget som vant seriemesterskapet i 1970. I Strømsgodsets statistikker står han bokført med 114 A-kamper og åtte scoringer.
I tillegg til Ørn, Brann og Strømsgodset spilte han mot slutten av karrieren også for Tønsberg Turn og Sarpsborg samtidig som han var trener for klubbene.
Bjørn Odmar Andersen fikk med seg ti A-landskamper i fotball. Han døde av prostatakreft.
1939 Loretta
1939 Loretta er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Themis. Den ble oppdaget 17. oktober 1974 av Charles T. Kowal ved Palomar Observatory i San Diego County i California.
Europavei 3
Europavei 3 går mellom Cherbourg og La Rochelle i Frankrike.
Trasé fastlagt av UNECE: Cherbourg – Rennes – Nantes – La Rochelle.
Peristyl
Peristyl av gresk peri, omkring og stylos, søyle er:
Lekestue
Lekestue har flere betydninger:
1984 i Frankrike
Begivenheter i året 1984 i Frankrike.
Cheilanthesslekten
Cheilanthesslekten (latin: Cheilanthes) er en slekt av bregner innenfor hestesprengfamilien. De tilhører gruppen av flikbladete bregner som lever i varme og tørre habitater – Cheliantoides.
Argyrochosma vokser i høylandet i tørre områder av tempererte og subtropiske strøk, og de kalles ofte for «lip ferns» på engelsk. De har omtrent 180 arter.
Bladene vokser direkte fra rotstokken og er oftest dekket med hår. De er normalt flikete med to rekker av fliker, som hos så mange andre bregnegrupper. Ofte er undersiden brungrå eller brun-grønn under de ellers blekgrønne eller grågrønne bladene.
Arter
Av de 20 artene i slekten, er disse ganske utbredte:
Cheilanthes glauca er en liten bregne i Andesfjellene i sørlige Chile. Den vokser på skrinn fjellgrunn med varme somre og snødekte vintre.
Virke
Hovedorganisasjonen Virke er en norsk hovedsammenslutning for handels- og tjenestenæringen, og representerer over 25,000 virksomheter med over 300,000 ansatte innen norsk næringsliv. Organisasjonen har som formål å jobbe for bedre rammevilkår for sine medlemmer, og et Norge som verdsetter og satser på de som driver virksomhet. Virke har 151 ansatte (2021).
Arbeid
Virke arbeider med arbeidslivs- og næringspolitiske saker som er av betydning for medlemsvirksomhetene, og bistår sine medlemsvirksomheter med rådgivning innen arbeidslivsaktuelle spørsmål innen området HR og jus. Organisasjonen gjennomfører tarifforhandlinger med arbeidstakerorganisasjonene på vegne av medlemsbedriftene.
Virke tilbyr sine medlemmer blant annet arbeidsgiverstøtte i form av juridiske tjenester, rådgiving, statistikk og analyser, samt bransjefellesskap og etablering av nettverk på tvers av bransjene. Det tilbys også kurs innen arbeidsrett, HMS, styrearbeid, HR, digital markedsføring, Getting Things Done, ledelse, lederutvikling, og økonomi. Virke arrangerer i tllegg til kurs og bransjenettverk også en rekke konferanser som Handelskonferansen, Virkekonferansen, Franchisekonferansen og Samferdselskonferansen. Disse arrangeres årlig.
Historie
Handels- og servicenæringens hovedorganisasjon (HSH) ble stiftet 2. oktober 1989 av fem organisasjoner: Handelens Arbeidsgiverforening, Norges detaljistforbund, Norges Grossistforbund, Norges Handelsstands Forbund og Norske Agenters landsforbund. Hovedtyngden av medlemmer de første fem årene besto av virksomheter fra alle sektorer av handelsnæringen. Gjennom en rekke fusjoner har Virke vokst videre.
I 2011 skiftet HSH navn til Hovedorganisasjonen Virke.
Bransjer
Virke representerer et bredt spekter av bransjer innen det private næringslivet:
William Wisting
William Wisting er en fiktiv politietterforsker ved Larvik politistasjon, og hovedperson i flere av Jørn Lier Horsts kriminalromaner. William Wisting er også en fiktiv etterkommer av polfareren Oscar Wisting.
Første sesong av TV-serien om Wisting hadde premiere i april 2019.
Olderelva
Olderelva (nordsamisk: Leaibejohka, kvensk: Leppäjoki) er ei elv i Storfjord kommune i Troms og Finnmark. Den er ei sideelv til Skibotnelva, og er 11,2 km lang, med et nedbørfelt på 25,1 km². Middelvannføringen ved munningen er 0,73 m³/s.
Elva har utspring på vestsida av fjellet Fávrrosvárri i fjellområdene mellom Skibotndalen og Manndalen. Den renner derfra mot vest og munner ut i Skibotnelva like sør for tettstedet Skibotn.
Fylkesvei 5488
Fylkesvei 5488 går mellom Sletta og Tveit i Alver kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 411 (Hordaland).
Gjøvik
Gjøvik er en kommune i Vestoppland i Innlandet fylke. Den grenser i nord til Lillehammer, i sør til Østre Toten og Vestre Toten, og i vest til Søndre Land og Nordre Land. Over Mjøsa i øst deler kommunen grense med Ringsaker kommune. Før regionreformen utgjorde denne grensen også fylkesgrense mellom Oppland og Hedmark.
Kommunesenteret er tettstedet Gjøvik som ligger ved Mjøsa, også kalt «Den hvite by ved Mjøsa», og som er en del av Mjøsbyregionen. Hjuldamperen DS «Skibladner», «Mjøsas hvite svane», har sin hjemmehavn her. Byen var en av vertsbyene under OL på Lillehammer i 1994 da Gjøvik Olympiske Fjellhall var arena for ishockey.
Gjøvik huser blant annet sentrale institusjoner som NTNU i Gjøvik, Fagskolen Innlandet, Sykehuset Innlandet og Vitensenteret Innlandet.
Geografi
Gjøvik kommune består av fire hovedområder: Gjøvik by og de tidligere herredene (landkommunene) Vardal, Snertingdal og Biri, som i 1964 ble slått sammen til Gjøvik kommune.
I det tidligere Vardal herred ligger tettstedene Hunndalen og Bybrua (Hunndalen regnes i dag som del av tettstedet Gjøvik). I Snertingdal ligger tettstedet «Snertingdal sentrum» og på Biri ligger tettstedet «Biri sentrum». Nesten midt i kommunen ligger området Redalen.
Kommunens areal er 672,16 km², hvorav 490 km² (73 %) er skogareal, 68,458 km² (10 %) er dyrket jord og 40,55 km² (6 %) er vann. .
Natur og topografi
Mesteparten av Gjøvik utgjøres av tre dalfører som strekker seg omkring 2-3 mil vestover fra Mjøsa. Biri og Biri Øverbygd langs elva Vismunda, Snertingdal og Redalen langs Kjerringelva, Storelva og Stokkelva - og Vardal med Hunndalen og Gjøvik By langs Ålstadelva, Vesleelva og Hunnselva. Mellom disse dalene er det skogkledde åser. Nord for dalene ligger Biristrand langs Mjøsa.
Gjøvik jernbanestasjon ligger 129,2 m over havet, tidligere markert med et skilt (Presisjonsnivellement) nederst på veggen ved sørøstre hjørne av stasjonsbygningen, omtrent i høyde med perrongen. Gjøviks høyeste punkt er den laveste av to topper på Ringsrudåsen, 837 moh., på åsen mellom Biri Øverbygd og Øvre Snertingdal, på grensen mot Nordre Land.
Befolkning og demografi
En person fra Gjøvik kalles «gjøvikenser». Antall innbyggere i Gjøvik kommune var 29,677 per 1. april 2014. 1. januar 2015 var innbyggertallet økt til 30,063. Størstedelen av innbyggerne i kommunen bor i Gjøvik by. Tettstedet Gjøvik hadde innbyggere per 1. januar. Dette gjør Gjøvik til den nest største av Mjøsbyene, etter Hamar. Gjøvik og Hamar er jevnstore når det gjelder befolkning innen de respektive kommunenes grenser.
Bydeler
Gjøvik by kan deles i flere bydeler/boligområder som i stor grad følger Hunnselvas løp. Sosialt og geografisk er det imidlertid tre hoveddeler av byen som utmerker seg. Nordbyen (nord for Hunnselva) består av de viktigste områdene i Gjøvik sentrum i tillegg til villaområdene ved bystrøkene Hunn og Tranberg. Denne bydelen har tradisjonelt huset borgerskapet i de sentrumsnære områdene nord for bysentrum. Sørbyen har tradisjonelt vært tilhold for arbeiderfamiliene som var sysselsatt i de mange store industribedriftene på og omkring Gjøvik. Dette er boområder ved Tongjordet, Kallerud og Kopperud, og Vindingstad. Hunndalen er en forstad som vokste opp rundt Mustad Fabrikker og Totens cellulosefabrikk – og etter hvert har vokst sammen med Gjøvik og blitt en vesentlig del av byen. Nordvest for byen ligger grendene Bybrua og Tobru fra gamle Vardal kommune. Befolkningssammensetningen i bydelene har i stor grad forandret seg de siste tiårene, og det tradisjonelle bosettingsmønsteret er betydelig endret.
Gjøvik-regionen
Gjøvik inngår i et regionalt samarbeid med kommunene Søndre Land, Nordre Land, Østre Toten og Vestre Toten. Regionen har fått navnet Gjøvik-regionen etter den største byen, Gjøvik, men betegnelsen GLT-regionen brukes også. Fra 2005 har det også vært diskutert kommunesammenslåing mellom Gjøvik, Østre Toten, Vestre Toten (og Søndre Land.)
Bymiljø
Et sentralt element i bymiljøet er Hunnselva, som også er grunnlaget for byens tidlige industriutvikling. Midt i byen, på sletta nær elvas utløp i Mjøsa, ligger Gjøvik gård med parkanlegg. Lengre opp, like vest for Hovdetoppen ligger Bassengparken. Bassengparken ble til som en følge av at man etter tørkesommeren i 1880 demmet opp Sogstadbekken for å gi byen en sikker vannforsyning, og etter hvert fikk området beplantning og paviljong. Parkens funksjon som folkepark ble noe mindre etter at Alf Mjøen skjenket Gjøvik gård til kulturformål. Siden 2006 har teaterkompaniet Norsk Sceneskrekk spilt Thorbjørn Egners familieforestilling Klatremus og alle de andre dyrene i Hakkebakkeskogen som vandreteater i Bassengparken, for tusenvis av besøkende hvert år.
Like ved, på nordsiden av Hovdetoppen, ligger Fastland badeanlegg med blant annet stupetårn og skjermet gruntvannsområde. I samme område finnes også tennisbaner og alpinanlegg på Hovdetoppen. Litt nærmere Mjøsa ligger Gjøvik stadion.
På nordsiden av byen finner vi Bergstoppen og Tranbergtoppen.
Historie
På 1300-tallet nevnes følgende områder som nå ligger i Gjøvik: Birid (også skrevet Byre), Rédalr (også kalt Mannheims-hérad, der også deler av Bródstada sogn inngikk), Snartheimsdalr (Nedre Snertingdal og del av midtre), Stufnar (eller Stumnardalr, Øvre Snertingdal og del av midtre), Hunnardalr og Vardalr.
Den første industrielle virksomheten i kommunen var Biri Glassverk som ble etablert 1761, og produksjonen pågikk fra 1764 til 1880, men lå nede ca. 1843 til 1855. Glassverket lå ved Mjøsa på nordre bredd av elva Vismunda, nordøst for Biri sentrum, på gården som i dag kalles «Verket».
I eldre tid var Gjøvik en gård i Vardal prestegjeld, nevnt første gang i skriftlige kilder i 1432. Navnet ble da skrevet «Dyupwiik» (Djupvik). En gang før 1600 ble garden delt i Øvre og Nedre Gjøvik, og begge gårdstunene eksisterer fremdeles - tunet på Nedre Gjøvik er nå Gjøvik gård.
Gjøvik bys plassering kan i stor grad tilskrives Hunnselva som renner gjennom byen. Den var et viktig grunnlag for den tidlige industrialiseringen. Ved elvas utløp startet i 1804 forvalteren ved Biri Glassverk Caspar Kauffeldt byggingen av Gjøvik Glassverk på grunn fra gårdene Hunn og Nedre Gjøvik. I 1807 startet produksjonen som varte til 1843 (og ble startet på nytt i 1994). Av betydning for Gjøvik bys etablering var også starten av «Brusveen Spiger- og Staaltraadfabrik» i 1832 (senere O. Mustad & Søn), Holmen Brænderi og handelsvirksomheten til Kauffeldts barnebarn Hans B. Falk, som begge startet i 1854. En medvirkende årsak til etableringen, i alle fall tidspunktet for etablering, var også testamentet til Kauffeldts sønn Wexel Hansen Kauffeldt (1801–1860) som stilte betingelser om opprettelse av by her.
Gjøvik kjøpstad ble etablert 1. januar 1861 ved utskilling av grunn fra Øvre og Nedre Gjøvik, Hunn og Viken i Vardal herred. Byen ble utvidet med grunn fra Vardal i 1921 og 1955.
Gjøvik kommune ble etablert i 1964 ved sammenslåing av Gjøvik by og de tidligere herredene Vardal, Snertingdal og Biri.
Før 1821 lå området Redalen i Ringsaker prestegjeld, deretter i Biri prestegjeld.
Statistisk sentralbyrå oppgir 3623 personer i 1769 og 4531 personer i 1801. Redalen, den gang i Ringsaker prestegjeld, er utelatt. Basert på Digitalarkivets avskrift av folketellingen er 537 personer lagt til for Redalen i 1801, og basert på gjennomsnittlig befolkningsutvikling for Biri og Vardal 1769–1801, er 430 personer lagt til i 1769. For øvrig er tallene fra SSB.
Årsaken til at befolkningstallet gikk ned etter 1866 var utvandringen til Amerika som skjøt fart etter at borgerkrigen der sluttet i 1865. Fra 1846 til 1915 utvandret over 8000 personer fra kommunen.
Om Gjøviks historie, se også Lokalhistoriewikis artikler om Gjøvik og Historiske kildeavskrifter for Gjøvik.
Hendelser i Gjøviks historie
I 1902 ble Gjøvikbanen, eller «Nordbanen» som den ble kalt, ført fram til Gjøvik. Gjøvik skole ble bygget samme år, og fotballklubben Gjøvik/Lyn ble stiftet.
I 1931 ble Gjøvik by rammet av en tyfusepidemi, som førte til at 19 mennesker mistet livet.
Kommunesammenslåing
I 2016 var det store diskusjoner om å slå sammen Gjøvik kommune med Søndre Land, Vestre Toten og Østre Toten kommuner til den nye Vestoppland kommune. Den 3. februar 2016 signerte ordførerne i de fire kommunene en intensjonsavtale om å slå seg sammen. Kommunene opprettet en felles hjemmeside med informasjon om sammenslåingen. Tanken om en sammenslåing av kommunene i Gjøvik-regionen begynte allerede i 2005, men da uten Østre Toten som lenge var negativ. Sommeren 2010 inviterte imidlertid daværende ordfører i Østre Toten, Hans Seierstad, de tre andre ordførerne til å utrede en sammenslåing mellom de fire kommunene.
Politikk
Arbeiderpartiet hadde ordføreren i Gjøvik siden 1923 - med unntak av krigsårene 1941−45. Den rekken ble brutt ved kommunestyrevalget 2019.
Kommunestyrevalget 2019
Se utfyllende artikkel: Gjøvik - tidligere kommunestyrevalg
Samferdsel
Gjøvik by er sentrum for en region med ca. 100,000 mennesker. Det er pendling hit fra Søndre og Nordre Land, Østre og Vestre Toten. Samt i noen grad fra Lillehammer, Ringsaker, Hamar og Nes.
Flere veier går gjennom byen. Fylkesvei 33 kommer inn i Gjøvik fra E6 ved Minnesund og fortsetter mot Land og Dokka. Riksvei 4 går gjennom byen og møtes av E6 midt i kommunen ved Mjøsbrua, mellom Redalen og Biri. I sørlig retning knytter veien Gjøvik til Raufoss (Vestre Toten) og Gran (på Hadeland) og ender i Oslo. Fra Mjøsbrua går E6 nordover gjennom Biri til Lillehammer og Gudbrandsdalen, mens E6 østover går gjennom Moelv i Ringsaker og fortsetter til Hamar og Oslo.
Gjøvikbanen har sin endestasjon midt i Gjøvik sentrum. Grunnlaget for fergeforbindelsen Gjøvik-Mengshol ble borte etter at Mjøsbrua ble åpnet i 1985.