cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frankrikes herrelandslag i fotball
2010-: Famling etter gammel storhet
Deschamps tok over et Frankrike i bedre form enn tidligere, men som fortsatt hadde et stykke igjen. Neste utfordring var kvalifiseringen til VM i 2014, der Frankrike igjen møtte Spania, og i tillegg Finland, Georgia og Belarus. Frankrike startet sesongen godt med borteseier over Finland, hjemmeseier 3–1 over Belarus og 1–1 etter utlikning på overtid av Olivier Giroud borte mot Spania. Deretter vant franskmennene 3–1 hjemme mot Georgia, før de gikk på et 0–1-tap hjemme mot Spania. Etter 0–0 borte mot Georgia vant Frankrike 4–2 borte mot Belarus og 3–0 hjemme mot Finland. Frankrike endte da bak Spania, men langt foran Finland på tredje. Dermed fikk Frankrike spille kvalifiseringskamp mot Ukraina. Frankrike gikkpå en overraskende 0–2 borte, men vant 3–0 hjemme, og hadde dermed kvalifisert seg til VM.
Hjemmebane, drakt og kallenavn
Frankrike spiller hovedsakelig hjemmekampene sine på Stade de France, med enkelte unntak. De har alltid hatt blå overdeler, hvite bukser og røde sokker, og stort sett alltid hatt kallenavnet «les Bleus».
Slemme Lars og noen andre
Slemme Lars og noen andre er et musikkalbum med Lars Martin Myhre, Arild Nyquist og Svein Olav Blindheim, utgitt i 1987.
Frankrikes herrelandslag i fotball
Hjemmebane
I så måte var kvalifiseringen til EM i 2008 en anomali, der Stade Auguste Bonal i Montbéliard, Stade de l'Abbé Deschamps i Auxerre, Parc des Princes i Paris og Stade de la Beaujoire i Nantes ble brukt i tillegg til nasjonalstadion. I kvalifiseringen til VM i 2006 var det den vanlige formelen, der Stade Félix-Bollaert i Lens ble brukt mot Færøyene og de andre kampene gikk i Stade de France. Slik var det også i kvalifiseringen til EM i 2004, der det var Lens som var vertskap til kampen mot Malta.
Drakt
Bortedraktene har vært hvite som regel, med enten hvite eller blå bukser. De røde sokkene har variert, og Frankrike har også hatt rent hvite drakter. I VM i 1978 skulle Frankrike møte Ungarn, og begge lag stilte med hvite bortedrakter. Dette medførte at Frankrike spilte i de hvite og grønnstripede draktene til lokalklubben Kimberley.
Unntakene fra draktene kom i EM 2012, da hjemmedraktene var helblå og bortedraktene lyseblå. Deretter gikk Frankrike tilbake til den tradisjonelle fargekoden.
Rivalisering
På tross av mange oppgjør mot Jugoslavia, ble aldri de to lagene rivaler. Frankrikes hovedrival er stort sett Italia. Frankrike deler grense med både Italia, Spania, Tyskland, Belgia, Luxembourg, Sveits, Andorra og Monaco, men bare Italia har en langvarig rivalisering mot Frankrike.
Mot Italia
Didier Deschamps oppsummerte rivaliseringen kort og konsist i 2012: «Vi er naboer – det er rivalisering mellom oss». Frankrike og Italia har vært rivaler i lang tid. De to møttes først i Italias debutkamp i 1910, som italienerne vant 6–2. Frankrike vant i Italia for første gang den 17. mars 1912, og siden det vant de ikke igjen før 82 år senere. De slo hverandre i hvert sitt OL, Frankrike slo Italia i 1920, men dro hjem da de selv ble slått ut, og ga Italia sjansen til å spille om sølvet, og Italia slo Frankrike 4–3 i 1928.
I VM-sammenheng møttes de to først i 1938, da Italia vant over hjemmelaget i kvartfinalen. Deretter møttes de ikke igjen i VM-sammenheng på en stund: Frankrike dro ikke til VM i 1950, begge lag endte i gruppespill i 1954, Italia kvalifiserte seg ikke til VM i 1958, Frankrike kvalifiserte seg ikke til VM i 1962, begge lagene endte i gruppespill i 1966 og Frankrike kvalifiserte seg ikke til VM i 1970 eller 1974. I VM i 1978 endte de to i samme gruppe i gruppespillet, og åpningskampen i gruppen var mellom de to. Frankrike tok ledelsen med en gang, men Italia snudde og vant med 2–1. Italia hadde dominert dem imellom, men i VM i 1986 snudde det da Frankrike vant 2–0 i åttendedelsfinalen og slo ut de regjerende verdensmestrene. De to møttes også igjen i VM i Frankrike i 1998, seksti år etter forrige gang. Denne gangen vant Frankrike, som også ble verdensmestre. De to lagene møttes for første gang i EM-sammenheng i finalen i EM i 2000. Frankrikes utlikning fire minutter på overtid skapte store reaksjoner i Italia.
Der Frankrike dominerte på slutten av 1990-tallet, var Italia tilbake på midten av 2000-tallet. Finalen i VM i 2006, og især Zidanes handlinger, fyrte videre oppunder rivaliseringen, som økte markant etter hendelsen. Italia og Frankrike ble plassert i samme gruppe til neste kvalifisering, og det var en god del oppstyr rundt kampene, blant annet da Frankrikes trener Raymond Domenech anklaget Italias OL-lag fra 2000 å ha jukset. Under EM i 2008 spilte Italia og Frankrike en skjebnekamp om å overleve i gruppen. Frankrike tapte.
Multi-etnisk landslag
Frankrike har lenge hatt et landslag som har vært kjent for å ha stor variasjon i etnisk bakgrunn. Allerede i 1931 fikk Frankrike sin første fargede spiller, Raoul Diagne. Han spilte i VM i 1938 som en av tre spillere med kolonial bakgrunn. Diagne var fra Fransk Guyana av senegalesisk avstamning, mens de to andre spillerne kom fra Algerie, da et fransk territorium. Til sammenlikning debuterte de med sorte spillere 50 år før England.
En rekke spillere på landslaget har hatt utenlandsk slekt eller bakgrunn, inkludert, men ikke begrenset til:
Andre spillere med karibisk bakgrunn inkluderer Éric Abidal (Martinique), William Gallas (Guadeloupe), Mikaël Silvestre (Guadeloupe) og Sylvain Wiltord (Guadeloupe). Guadeloupe og Martinique er med andre ord tungt representert.
Jiří Rusnok
Jiří Rusnok (født 16. oktober 1960 i Ostrava) er en tsjekkisk økonom og politiker. Han har vært sentralbanksjef for Tsjekkias nasjonalbank (Česká národní banka) siden 1. januar 2016.
Frankrikes herrelandslag i fotball
Multi-etnisk landslag
Mens Frankrike alltid har vært opptatt av å ha et landslag som reflekterer hele Frankrike, har meninger fra ytre høyre klaget på at «Les Bleus» har blitt «Les Beurs» (Beur er et noe familiært uttrykk på franskmenn av arabisk opprinnelse). Disse har blant annet Jean-Marie Le Pen ytret, men de representerer ikke majoriteten.
Jiří Rusnok
Han er skilt og har tre barn.
Frankrikes herrelandslag i fotball
Multi-etnisk landslag
Det dukket opp rykter om planer om å kvotere ut franskmenn med dobbelt statsborgerskap og at daværende landslagssjef Laurent Blanc var involvert i det, i 2011. Saken satte spor, og selv daværende president Nicolas Sarkozy kritiserte ideen med kvotering med grunnlag i at det ville bety slutten på Republikken. Blanc ble frikjent raskt, men fornyet ikke kontrakten med Frankrike, noe heller ikke FFF virket voldsomt brydd over.
Jiří Rusnok
Utdanning og yrkeskarriere
Rusnok er utdannet ved Universitetet for økonomi i Praha.
Frankrikes herrelandslag i fotball
Nåværende tropp
Oppdatert 27. november 2022. Frankrikes tropp til VM i fotball 2022 i Qatar fra 20. november 2022 til 18. desember 2022.
Jiří Rusnok
Utdanning og yrkeskarriere
Han startet sin yrkeskarriere i «Statens planleggingskomité», og jobbet senere i det føderale departementet for strategisk planlegging, der han ledet seksjonen for sosial strategi. Han jobbet en kort periode i det føderale departementet for arbeid og sosialtjenester. Fra 1992 til 1998 ledet han den sosial-økonomiske avdelingen ved Czechoslovak Confederation of Trade Unions. I 1998 ble han viseminister i departementet for arbeid og sosialtjenester, og fra april 2001 til juli 2002 var han Tsjekkias finansminister. Etter dette var han industri- og handelsminister, fram til mars 2003.
Frankrikes herrelandslag i fotball
Andre spillere
Spillere som har vært med i landslagstroppen de siste 12 månedene.
Jiří Rusnok
Utdanning og yrkeskarriere
Fra 2003 til 2013 jobbet han i det internasjonale finanskonsernet ING sitt kontor som hadde ansvar for Tsjekkia og Slovakia. Samtidig, fra 2005 til 2012, var han president for det tsjekkiske pensjonsfondsforbundet, Association of Pension Funds of the Czech Republic og også styreformann og generaldirektør for ING PF AS. Han var styreformann i Committee for the Financial Market fra 2006 til 2009, dette er et rådgivende organ for styret i Tsjekkias nasjonalbank. Fra 2009 til 2013 var han president for Audit Public Oversight Council (tilsvarende Riksrevisjonen i Norge), og fra 2010 til 2013 var han medlem av regjeringens National Economic Council.
Burnout Revenge
Burnout Revenge er det fjerde spillet i Burnout serien. Det kom ut til PlayStation 2 og Xbox samtidig som Burnout Legends til PSP den 13. september 2005 i Europa.
Jiří Rusnok
Utdanning og yrkeskarriere
Rusnok dannet på oppdrag fra president Miloš Zeman et forretningsministerium i juni 2013, for å fungere som regjering etter Petr Nečas' regjering. Han satt som statsminister fra 25. juni 2013 til 29. januar 2014. Den 1. mars 2014 ble han medlem av styret i Tsjekkias nasjonalbank, og 1. juli 2016 overtok han som sentralbanksjef etter Miroslav Singer.
Burnout Revenge
Burnout Revenge bygger på suksessen Burnout 3: Takedown. Revenge har en god del forbedringer som i grafikk, rivalenes kunstig intelligens og det at man kan bruke trafikk som et våpen.
Nytt
Nytt i Burnout Revenge er at banene er forbedret og er nå bygget for kamp, med mange alternative ruter, snarveier og forhindringer, man kan bruke Crashbreaker i race (Muligheten til å sprenge bilen sin etter at man har krasjet for å gjøre skade), vertikal takedown, mange alternative ruter som gir store luftmuligheter, trafikksjekking, som gir spilleren lov til å treffe trafikken bakfra uten at bilen krasjer.
For å «sjekke trafikk», må du treffe lett trafikk (vanlige biler og lette varebiler osv.) i samme kjøreretning. Hvis du treffer en buss, lastebil eller motkjørende trafikk, kræsjer du. En ting til som er blitt en favoritt blant spillere er Vertical Takedown som skjer når man lander på en motstanders bil fra luften.
Thilo Sarrazin
Thilo Sarrazin (født 12. februar 1945) er en tysk politiker (SPD), tidligere styremedlem i den tyske sentralbanken.
Han er forfatter av boken «Deutschland schafft sich ab» (Tyskland avskaffer seg selv). Boken utkom i august 2010 og solgte over 1 millioner eksemplarer i Tyskland. SPD innledet en eksklusjonsprosess mot Sarrazin med grunnlag i rasistiske uttalelser. Saken ble brakt inn for retten. I juli 2019 vant partiet frem i første instans, med sitt krav om å kunne ekskludere Sarrazin.
Delray Beach Open 2017
Delray Beach International Tennis Championships 2017 var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2017 som fant sted i Delray Beach i USA fra 20. til 26. februar 2017.
Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn på hardcourt.
Eg e fydde på Straen eg
«Eg e fydde på Straen eg» («Jeg er født i Straen jeg») er en typisk Stavanger-sang skrevet av Laurits Torssen, som var husdikter på Samvirke. Den ble skrevet våren 1933, som en sangsketsj i en revy på Folkets hus. Det var på Kranen (ytterst i Nedre Strandgate) at tablået foregikk. Det var først senere på året, da han sammen med Per Kvist satte opp revyen «Flamingo» på teateret at visa ble en slager.
Visa ble første gang framført av Aslaug Tønnesen.
Komponisten av melodien er Tolchard Evans i 1932, og er hentet fra den engelske sangen: «Let's All Sing like the Birdies Sing».
Laurits Torssen fortalte i 1964 at sangen om gutten som savnet det meste, ble skrevet i de harde 30-årene, da mange mistet håpet om framtiden. Han fortalte videre at visas moral var: «Ta livet som det er, tap ikke motet, hold humøret oppe».
Teksten har holdt seg nesten uendret siden den ble skrevet. Da jojo-bølgen gikk over i 1933, ble teksten endret fra «Eg har ikkje Yo-Yo» til «Og me har bare do». Og i tredje vers ble teksten : «Me har' kje kjellar me fin akevit. Far min han liga 'kje a'ent enn sprit» byttet ut. I det siste refrenget er ordet «kompis» byttet ut med ordet «siddis» en gang mellom 1964 og 1976.
Ellers betyr Chesterfield i sangen store tunge skinntrukne Chesterfieldstoler, som var et sikkert tegn på velstand.
En vanlig misforståelse er at mange tror at denne sangen er skrevet til skuespillet Maktå på Straen (1927), men den ble innlemmet i stykket først i 1977. Gretelill Tangens versjon er i dag best kjent, fra August Mauritzens samling «Me komme seint, men me komme godt», 1976.
Sangharama
Sangharama er et sanskritord som betyr «tempel» eller «kloster», et sted (inkludert dets hage eller smaling av trær) hvor den buddhistiske Sangha holder til. En berømt sangharama var den i Kukkutarama i Pataliputra. Den ble senere ødelagt og dens munker drept av Pushyamitra Shunga ifølge Ashokavadana fra det andre århundre. "King Pushyamitra utstyrte da en firfoldig hær, og hadde som intensjon å ødelegge den buddhistiske religion, han gikk til Kukkutarama. (...) Pushyamitra ødela derfor sangharama, drepte munkene der og forsvant sin vei."
Awesome
Awesome er en dynamisk vindusbehandler for vindussystemet X som er utviklet i programmeringsspråkene C og Lua. Lua brukes også for konfigurering og utvidelse av vindusbehandleren. Dens utvikling begynte som en fork av dwm. Dens formål er å være ekstremt raskt og liten, men likevel svært lett å tilpasse ved bruk av tastaturet.
Peter Mutharika
Arthur Peter Mutharika (født 1940 i Chisoka i Thyolo i Nyasaland) er en malawisk jurist og politiker for Democratic Progressive Party (DPP). Han var Malawis president fra 31. mai 2014 til 28. juni 2020.
Mutharika ble født i Chisoka i Thyolo sør i Malawi hvor hans foreldre var lærere på en prebyteriansk misjonsskole. Han avla bachelorgrad ved University of London i 1965, Master of Laws grad ved Yale University i 1966 og doktorgrad i rettsvitenskap ved Yale i 1969. Han har arbeidet som professor ved Washington University in St. Louis hvor han fratrådte i 2011 og skrevet flere bøker om internasjonal rett.
I 2009 ble Peter Mutharika innvalgt i Malawis parlament. Hans bror Bingu wa Mutharika var president i Malawi fra 2004 til sin død i 2012.
Mutharika hadde til forskjellige tider posisjoner som justisminister, utdanningsministerer og utenriksminister.
I mars 2013 ble Mutharika anklaget for å ha planlagt et militærkupp i landet etter brorens død i 2012 og tiltalt for forræderi. Han avviste anklagene.
I presidentvalget Malawi i 2014 ble Mutharika valgt til president med 36% av stemmene foran Lazarus Chakwera med 28% av stemmene og sittende president Joyce Banda med 20%. Banda overklaget resultatet til den malawiske høyesterett med påstander om valgfusk men fikk ikke medhold.
I august 2021 behandler forfatningsdomstolen en anke fra det progressive demokratiske partiet til Peter Mutharika. Han oppfordrer til å kansellere presidentvalget i 2020 fordi fire av hans representanter hadde blitt utestengt fra å sitte i valgkommisjonen.
Ad Dimaniyat-øyene
Ad Dimaniyat-øyene eller Al Dimaniyat-øyene er ei øygruppe i Omanbukta utafor nordaustkysten av Oman. Den består av ni øyer på til sammen 100 hektar. De ligger 16–18 kilometer fra kysten. Øygruppa har korallrev, skilpadder legger egg på strendene og det er mange fugler der. Området er naturreservat.
Eksitasjon
Eksitasjon i kjemi er å heve ett eller flere av elektronene i et atom til en høyere energitilstand. Dette gjør atomet mindre stabilt og elektronet vil ofte falle raskt tilbake til grunntilstanden, som er den mest stabile og laveste energitilstanden i et system. Når et atom deeksiteres vil energien bli frigjort i form av et foton (elektromagnetisk stråling). Men elektronet kan også bli tatt opp av en akseptor (ofte et protein). Dette skjer i både fotosystem I og fotosystem II i fotosyntesen. Elektroner kan eksiteres for eksempel ved hjelp av UV-lys, men er avhengig av at strålingen som treffer elektronet har nøyaktig riktig bølgelengde for at det skal kunne eksiteres til en utenforliggende orbital. Dette skyldes at orbitalene befinner seg i bestemte avstander fra hverandre (målt i energi). Denne prosessen gir opphav til et atoms linjespektrum.
Det er eksiteringen som gir opphav til Polarlysets (det vil si Nordlysets og Sørlysets) eksistens.
Kuria Muria
Kuria Muria er ei gruppe på fem øyer i Arabiahavet, 40 km utafor sørkysten av Den arabiske halvøya. Øygruppa tilhører Oman, der den er en del av guvernementet Dhofar.
Geografi
Hallaniyah er den største og eneste bebodde av de fem granittøyene, som til sammen utgjør rundt 73 km². De andre øyene heter Hasikiyah, Sawda, Qarzawit og Qibliyah.
Historie
Sultanen av Muskat avsto øygruppa til Storbritannia i 1854. Britene forsøkte å gjøre bruk av øyene. Mellom 1855 og 1860 tok et selskap fra Liverpool ut guano.
Red Sea and India Telegraph Company blei stifta i 1858 og planla å bruke øya som telegrafstasjon for forbindelsen mellom Aden og India. Forsøket på å legge kabel fra Aden til India slo feil og i 1861 blei stasjonen nedlagt. Etter dette avtok den britiske aktiviteten.
Administrativt blei øygruppa overført fra britiske myndigheter i Aden til myndighetene i Persiabukta i 1931, sjøl om øyene fortsatt formelt var en del av Adenkolonien.
Vannmann
Vannmann er det 16. studioalbumet til Wenche Myhre som ble gitt ut i 1997. Albumet var en gave fra plateselskapet som ble gitt ut på 50-årsdagen hennes.
Kuria Muria
Historie
Etter ønske fra innbyggerne blei øygruppa overlatt til Oman da britene trakk seg ut av Sør-Arabia i 1967. Det nylig sjølstendige Sør-Jemen aksepterte ikke dette.
Befolking
Innbyggerne snakker ei dialekt av det sørarabiske språket jibbali, som er bare fjernt i slekt med arabisk.
Klara Hveberg
Klara Hveberg (født 19. august 1974) er en norsk forfatter og matematiker. Hun er oppvokst i Molde og studerte matematikk ved Universitetet i Oslo, hvor hun tok doktorgraden i 2005 med en avhandling om fraktal geometri. Hun har arbeidet som forsker ved Matematisk institutt på UiO, og har utgitt læreboken Flervariabel analyse med lineær algebra sammen med Tom Lindstrøm.
Våren 2019 debuterte hun litterært med romanen Lene din ensomhet langsomt mot min på Aschehoug forlag. Strukturen i romanen er inspirert av fraktaler, og livet til hovedpersonen, Rakel Havberg, flettes sammen med livet til den russiske matematikeren Sofja Kovalevskaja (1850-1891) gjennom gjentagelser og speilinger.
Romanen ble i løpet av kort tid solgt til USA, Tyskland, Korea, Danmark og Polen.
Limia
se teksten
Limia er en gruppe levendefødende tannkarper. Slekten er representert på flere øyer i Antillene, bl.a. Hispaniola, Caymanøyene, Cuba og Jamaica. Alle artene lever i ferskvann.
Arter
FishBase oppgir 21 arter:
The Majesty of the Law
The Majesty of the Law er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Julia Crawford Ivers.
Handling
Dommer Randolph Kent avviser sin egen sønn, når sistnevnte ikke gir ham noen tilfredsstillende forklaring på hvordan noen verdifulle juveler - som hadde blitt stjålet på Mrs. Monroes ball - senere ble funnet i hans egen frakkelomme. Når dommeren har fått høre alle bevisene, gir han sønnen sin 10 år i fengsel.
Men senere oppdages det at denne ungdommen hele tiden hadde forsøkt å ofre seg, for å skjerme de virkelige skyldige. Men de virkelige ansvarlige blir etter hvert avslørt.
Stephen Ireland
Stephen Ireland (født 22. august 1986 i Cobh i County Cork i Irland) er en irsk fotballspiller som for tiden er klubbløs.
Han har også kamper for det irske landslaget, men har valgt å ikke spille for landslaget igjen, etter kontroversielle episoder da han var på landslaget. Han var Citys beste spiller 2008/2009. 18. august 2010 skrev han under for Aston Villa, hvor James Milner gikk motsatt vei som en del av overgangen.
Eriococcidae
Filtskjoldlus (Eriococcidae) er en familie av plantelus som hører til gruppen skjoldlus, Coccoidea. De er insekter med sugende munndeler og hører til i den store gruppen nebbmunner.
Carl-Alfred Goßler
Carl Heinrich Goßler (født 17. april 1885, død 9. september 1914) var en tysk roer som deltok i OL 1900 i Paris.
Eriococcidae
Utseende
Hunnene er flate, ovale insekter, antenner og bein finnes, men er ikke synlige ovenfra. Under det hvite vokslaget er de ofte rosa til røde, eller grønnlige. Langs sidene har de ofte ullaktige vokstråder. Hunner og eggsamlinger er dekket av en tett, filtlignende vev av fine vokstråder. Disse danner gjerne en ca. 3 mm stor eggsekk. I denne gruppen er nymfene og de voksne hunnene forholdsvis like hverandre.
Carl-Alfred Goßler
Goßler ble olympisk mester i roing under OL 1900 i Paris. Han var styrmann på den tyske båten som vant klassen firer med styrmann. Roerne var Gustav Ludwig Goßler, Oscar Goßler, Walther Katzenstein og Waldemar Tietgens. Mannskapet representerte Germania R.C. Hamburg.
Eriococcidae
Levevis
Artene lever på ulike treaktige og urteaktige planter. De kan ta i bruk alle deler av plantene bortsett fra de fineste røttene. Noen lever i galler. De to artene som forekommer i Norge finnes på greiner av henholdsvis alm og ask.
Ute av verden
Ute av verden er Karl Ove Knausgård debutroman. Den ble utgitt på Tiden forlag med Geir Gulliksen som redaktør i 1998. Som første debutant noensinne mottok Knausgård Kritikerprisen for romanen. Han fikk også Bjørnsonstipendet for boka i 1999.
Eriococcidae
Skadedyr
Enkelter Eriococcidae er regnet som skadedyr, men familien er av langt mindre økonomisk betydning enn noen av de andre skjoldlus-familiene.
Ute av verden
Boka er delt inn i tre deler og starter i ei lita bygd i Nord-Norge i 1996 hvor 26 år gamle Henrik Vankel jobber som lærervikar. Vankel blir forelsket i en av sine elever, Miriam. Knausgård skildrer en besettende kjærlighetshistorie som fører til at Vankel flykter sørover til Kristiansand. I del to forteller Knausgård om kjærlighetshistorien mellom Henriks mor Ingrid og far Harald. Han skriver om motsetningene mellom bakgrunnene deres, vår Ingrid er ei bygdejente fra Vestlandet mens Harald er fra en ambisiøs famlie fra Kristiansand. Ingrid blir gravid og de gifter seg, når de får neste barn, Henrik, flytter familien sørover. I del tre er Henrik tilbake i Kristiansand etter å ha flyktet fra Nord-Norge. Vi blir presentert for en del flashbacks han får fra han vokste opp der, og et bedre bilde av hvem Henrik Vankel er. Boka slutter med at Miriam skal til Kristiansand i en konfirmasjon, og møter Henrik der.
Eriococcidae
Utbredelse
De er utbredt i alle verdensdeler bortsett fra Antarktis.
Ute av verden
Ute av verden kan minne om Lolita av Vladimir Nabokov, men der Nobokov gir oss et klassisk bilde av en psykopat, fokuserer Knausgård på selve besettelsen. Allerede bruker Knausgård en del av de teknikkene han er kjent for, blant annet bruk av ordet liksom i beskrivelser og proustianske digresjoner.
Eriococcidae
Systematisk inndeling / europeiske slekter
Eriococcidae utgjør sannsynligvis ikke en monofyletisk gruppe, men omfatter grupper som er forholdsvis fjernt beslektet med, men ligner hverandre.
Carl-Alfred Goßler
Det ble gjennomført to finaler med firer med styrmann og begge er av IOC erklært som olympiske finaler der utøverne i begge finalerne er oppført som medaljører. I den første finalen ble medaljene fordelt slik, Frankrike – gull og sølv Tyskland fikk bronse. I den andre finalen; Tyskland gull og bronse og Nederland fikk sølv.
Lille Måsvannet
Lille Måsvannet (nordsamisk: Uhca Sopmir ) er en innsjø i Lebesby kommune i Troms og Finnmark. Den er en del av Adamsfjordvassdraget og ligger sørvest for Store Måsvannet. Utløpet er mot vest til Válljohka. Innsjøen er regulert og vannføringen overføres til Store Måsvannet via Lille Måsevatn pumpe, for videre utnyttelse i Adamselv kraftverk.
Operasjon Sizilien
Operasjon Sizilien også kjent som Operasjon Zitronella var et tysk angrep mot allierte mål på Svalbard.
Hele Svalbards befolkning ble evakuert august 1941, og en garnison på 152 menn fra Norge, Canada og Storbritannia ble stasjonert i Barentsburg. Garnisonen ble opprettet i forbindelse med Operasjon Gauntlet, som hadde til mål å bygge en værstasjon og ødelegge viktige installasjoner og gruver. Hensikten var å gjøre Svalbard mindre attraktiv for en eventuell tysk okkupasjon.
I mars 1943 kom «Tirpitz», «Scharnhorst», «Lützow» og en mengde mindre skip til Altafjorden, og «Tirpitz» ble fortøyd i Kåfjord ved Strømsnes. Tyskerne bestemte seg til slutt for å gjøre noe med den allierte tilstedeværelsen på Svalbard. En skvadron bestående av «Scharnhorst», «Tirpitz», ni jagere og en bataljon soldater fra Pionerregiment IR 349 i Talvik gikk ut gjennom Stjernsundet for å angripe garnisonen i Barentsburg på Svalbard 6. september 1943. Jagerne var «Erich Steinbrink», «Karl Galster», «Hans Lody», «Theodor Riedel» og fem jagere i Narvikklassen: Z-27, Z-29, Z-30, Z-31 og Z-33. Kommandør for skvadronen var admiral Friedrich Hüffmeier.
Om natten 8. september ble den tyske marinestyrken oppdaget på vei inn Isfjorden av vaktposten på Heerodden utenfor Barentsburg. Melding ble sendt til Reykjavík på Island og videreformidlet til Hjemmeflåten. «Tirpitz» åpent ild mot anleggene ved Barentsburg med sine 380 mm kanoner. Litt før kl. 04:00 gikk Z-29 med 27 knops fart inn Grønfjorden til frontalangrep mot Barentsburg. To granater fra de allierte styrkene slo gjennom skipssiden på Z-29 og tre mann ble drept og mange såret. Z-29 kom til slutt til kai og landsatte sine tropper. Z-33 kom like etter og ble også truffet og to menn omkom og flere ble skadd. Jagerne og de landsatte styrkene fikk støtte av Arado Ar 196-flyene fra «Scharnhorst» som slapp bomber og beskjøt de allierte stillingene.
Kun to små kanoner stod til de alliertes rådighet og selv om de forsvarte seg innbitt var det hele over ved 11-tiden om morgenen. Ni allierte soldater ble drept og 41 tatt til fange, resten av garnisonen trakk seg tilbake og skjulte seg i gruvene eller oppe på fjellet.
Mens angrepet på Barentsburg var i gang, dro «Scharnhorst» og flere av jagerne til Adventfjorden, hvor også Longyearbyen ble skutt i brann. Gruve 2 brant frem til 1962.
Den tyske styrken returnerte til Altafjorden hvor de ankret opp på ettermiddagen 9. september. Den eneste gangen Tirpitz avfyrte sine kanoner mot landmål var under operasjon Sizilien.
Hans von Borsody
Hans Eduard Herbert von Borsody (født 20. september 1929 i Wien, død 4. november 2013 i Kiel) var en tysk skuespiller.
Han ble født i en kunstnerfamilie; faren Eduard von Borsody var filmregissør og moren Maria von Borsody fiolinist. Onkelen Julius von Borsody var Østerrikes første filmarkitekt. Familien flyttet til Berlin da han var tre år, og fikk rikstysk statsborgerskap. Under annen verdenskrig reiste de tilbake til Wien på grunn av bombeangrepene.
Etter Abitur og et fotografistudium arbeidet Borsody først ved Den grafiske lære- og forsøksanstalt i Wien, før han studerte skuespill fra 1950 til 1952 ved Max Reinhardt-seminaret. Deretter ble han en av de mest populære skuespillere i de såkalte Heimatfilmene i 50-årene, men spilte også på teater. På 1970-tallet var han sjelden å se på film, et unntak var hans fremragende rolle i Richard Attenboroughs historiske krigsfilm A Bridge Too Far. Han gjorde senere mange gjesteopptredener i fjernsynsproduksjoner.
Han er far til skuespillerinnen Suzanne von Borsody.
Eurysternus
Eurysternus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Små til middelsstore (7-21 millimeter), litt avlange, matt brunlige til svarte gjødselbiller. Kroppsformen er temmelig jevnbred, pronotum bare litt bredere enn langt, med rundede til rette sider. Hodet er bredt skovlformet, ofte litt innbuktet i midten foran, men uten knøler eller horn.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika inkludert Karibia.
Kumaragupta I
Kumaragupta I, også kjent som Shakraditya og Mahendraditya, var en keiser av Guptariket i 415–455 e.Kr. Han var sønn av forgjengeren Chandragupta II og Dhruvadevi (også kjent som Dhruvasvamini). Han var en dyktig regent og bevarte det store imperiet intakt, fra Bengal til Kathiawar og fra Himalaya til Narmada. Han regjerte i nesten 40 år, men de siste dagene av hans regjeringstid var ikke gode. Guptariket ble truet av opprør fra Pushyamitras i det sentrale India and invasjon fra Heftalittene (muligens Kidaritene). Men, han bekjempet begge og utførte Ashvamedha (hesteofring) for å feire seieren. Han utga nye mynter med bilder av hans navnebor Kartikeya.
Gråtass – Hemmeligheten på gården (album)
Gråtass – Hemmeligheten på gården er et musikkalbum med Gråtass og vennene hans, utgitt i 2004.
Papilio polyxenes
Papilio polyxenes er en sommerfugl i familiegruppen svalestjerter. Den lever i Sør-, Mellom- og Nord-Amerika.
Utseende
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Levevis
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene.
Portugal i Eurovision Song Contest
Portugal debuterte i Eurovision Song Contest i 1964 og har deltatt 54 ganger. Portugal var fra 2006 til 2017 det landet som hadde deltatt flest ganger uten å vinne, og frem til 2017 var Portugals beste plassering en sjetteplass. I 2017 lyktes det omsider landet å vinne sin første seier, da Salvador Sobral vant konkurransen med balladen «Amar pelos dois». Portugal arrangerte derfor Eurovision Song Contest 2018. Portugal har kommet sist fire ganger: i debutåret 1964, i 1974, i 1997 og på hjemmebane i 2018. Etter innføringen av semifinaler i 2004 har Portugal kvalifisert seg til finalen 8 av 17 ganger.
Papilio polyxenes
Levevis
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Larven lever som plantespiser.
Portugal i Eurovision Song Contest
Historikk
Det er den portugisiske statskringkasteren RTP som sender Eurovision Song Contest i Portugal, og som velger landets artist og sang til konkurransen. Landets bidrag har alltid blitt valgt gjennom den årlige, portugisiske sangkonkurransen Festival da Canção – tilsvarende norske Melodi Grand Prix.
Papilio polyxenes
Levevis
Papilio polyxenes tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Portugal i Eurovision Song Contest
Historikk
Portugals debut kom i København i 1964, men kom helt sist uten poeng. Også resten av 1960-årene bød på lave plasseringer, og i 1970 valgte RTP å stå over konkurransen.
Lang vei til seier
De neste ti årene ble langt bedre resultatmessig, og fem ganger kom Portugal på topp ti. Syvendeplassene i 1972 og 1980 var Portugals beste plasseringer helt fram til 1996, da Lúcia Moniz sang landet inn til en sjetteplass med «O meu coração não tem cor». Sangen fikk 12 poeng blant annet fra den norske juryen, og dette var Portugals beste plassering i Eurovision Song Contest frem til 2017. Suksessen banet vei for en videre sang- og skuespillerkarriere for Moniz, både i og utenfor Portugal. Blant annet spilte hun den portugisiske hushjelpen Aurélia i juleklassikeren Love Actually.
Etter 2000 har Portugal hatt liten suksess i konkurransen. I 2008 ble Vânia Fernandes nummer 13 av 25 i finalen, landets beste plassering på ti år. Siden EBU innførte semifinaler i Eurovision Song Contest i 2004 og frem til 2017 klarte Portugal å kvalifisert seg til finalen tre av elleve ganger. I 2017 kom omsider landets første seier – på sitt 49. forsøk – da Salvador Sobral vant med «Amar pelos dois». Dette innledet en langt bedre periode for Portugal, som siden seieren kun har blitt slått ut av finalen ved én anledning, i 2019.
Fravær
Siden debuten i 1964 har Portugal stått over konkurransen ved fem anledninger. Første gang var i 1970, da Portugal sammen med Norge, Sverige, Finland og Østerrike boikottet konkurransen i protest mot konkurransereglene og det faktum at fire land hadde delt seieren året før.
Neste fravær kom i 2000, da Portugal måtte stå over konkurransen på grunn av dårlige plasseringer årene før. I 2002, 2013 og 2016 valgte RTP frivillig å stå utenfor konkurransen. Fraværet i 2002 ga plass til Latvia, som etter hvert endte opp med å vinne konkurransen dette året.
Sangen som «veltet» et diktatur
Da Portugal debuterte i konkurransen, var landet fremdeles et autoritært regime under ledelse av landets diktatoriske statsminister António de Oliveira Salazar. Også nabolandet Spania var i praksis et diktatur, og presse og demokratiforkjempere reagerte på at de to landene fikk delta i konkurransen. Under finalen i 1964 var Portugal involvert i en scenestorming, da en mann klarte å ta seg opp på scenen med en plakat som protesterte mot Salazar og den spanske diktatoren Franco. Hendelsen påvirket imidlertid ikke fremføringen av det portugisiske bidraget, siden den skjedde i pausen mellom det sveitsiske og belgiske bidraget.
Sangen «Grândola, Vila Morena», spilt av den bannlyste folkemusikeren Zeca Afonso, ble spilt på radio halvannen time senere. Denne sangen var et signal om at kuppet var i gang, og at kuppmakerne hadde begynt å ta kontroll over strategiske institusjoner i landet. I løpet av et døgn lyktes det kuppmakerne å velte diktaturet, og Portugal kunne starte overgangen til demokrati. I boken Official History of The Eurovision Song Contest kommenterer forfatter John Kennedy O'Connor at «E depois do adeus» er det eneste Eurovision-bidraget «som faktisk har startet en revolusjon». Hendelsen ble markert med en egen kortfilm under den andre semifinalen i 2018, da Portugal arrangerte konkurransen.
Deltakere
Under er en liste over Portugals deltakere, plasseringer og poeng i konkurransen siden debuten. {{legend|gold|Vinner}} {{legend|#dcdcdc|Andreplass}} {{legend|#ffdead|Tredjeplass}} {{legend|#e0ffff|Sisteplass}}
Stemmehistorikk
Poengene under gjelder kun finaler fra Portugals debut i 1964. Poeng gitt og mottatt i semifinaler er ikke inkludert. Tallene er hentet fra nettstedet ESC Database. Ved like mange poeng, rangeres landene etter hvor mange prosent de har gitt av høyeste mulige oppnåelige totalscore.
The Man from Texas
The Man from Texas er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Tom Mix.
Handling
En cowboy får en melding om at søsterens ektemann har forlatt henne, og søsteren hans nå er i trøbbel. Men når cowboyen hans reiser dit, oppdager han at søsteren hans allerede er død.
Cowboyen legger deretter ut for å spore opp søsterens ektemann, og finne ut hva som egentlig hadde skjedd med søsteren hans.
The Making Over of Geoffrey Manning
The Making Over of Geoffrey Manning er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Harry Davenport.
Handling
Geoffrey Manning ble oppvokst i lediggang, og er en av de mest selvtilfredse personene som er mulig å forestille seg. Hans hardtarbeidende far irettesetter ham ofte for latskapen hans, noe sønnen bare ler av. Men etter hvert begynner han å forandre seg, og bestemmer seg for å tjene til livets opphold uten hjelp fra noen andre. Men uten noen opplæring eller arbeidserfaring, er han fullstendig ute av stand til å finne seg fast arbeid - og han er ikke til nytte for noen. Men etter hvert skaffer han seg arbeid ved de samme store stål-fabrikkene som faren hans eier.
Under et påtatt navn stiger han jevnt oppover karriere-stigen. Manning blir etter hvert en populær leder blant arbeiderne, som går til ham for å få råd i forskjellige problemer. I mellomtiden har han møtt, og blitt forelsket i, Harmony Laurie - en vakker musikk-lærer. Han redder også den unge kvinnen fra en brann, selv om han nesten mister livet i denne prosessen. Men når han kommer tilbake på jobb, er flere andre arbeidere nærmest på randen av streik.
Juugo
Juugo var et selskap opprettet i 2009 og registrert i Belize som drev med nettverksmarkedsføring.
Stifterne var nordmennene Ronny Nesset, Are Vinje, Jan Olav Øfsti og Frode Jørgensen. Sistnevnte var også mannen bak pyramidespillet PlexPay. Selskapet oppga selv å ha tusenvis av distributører i rundt 100 land, og solgte et fordelsmedlemskap som blant annet inkluderte telefonabonnement og betalingskort fra Towah.
Selskapets virksomhet opphørte i 2014.
Kritikk av selskapet
Lotteritilsynet har generelt uttalt at Juugo opererte i en gråsone for hva som er tillatt etter lotteriloven. Juugo på sin side viste til en forhåndsgodkjennelse fra Lotteritilsynet, uten at denne kunne anses som noen bekreftelse av at selskapets faktiske virksomhet var innenfor lovlige rammer.
Runar Sjåstad
Runar Sjåstad (født 28. august 1968 i Kirkenes) er en norsk politiker (Ap). Han var fylkesordfører i Finnmark fra 2007 til 2017 og stortingsrepresentant fra 2017.
Ved stortingsvalget 2017 var han Arbeiderpartiets førstekandidat i Finnmark. På Stortinget er han medlem av Energi- og miljøkomiteen. Han var vararepresentant  til Stortinget i perioden 2001–2005 og 2009–2017. Han har næringen i Nord som sin fremste kampsak.
Sjåstad er utdannet industrimekaniker. Han har arbeidet for Sydvaranger Gruve og som organisasjonsarbeider for LO og distriktssekretær i Norsk Arbeidsmandsforbund.
Han er gift med Vendla (f. 1975), har tre barn og er bosatt i Vadsø.
Shane Smeltz
Shane Edward Smeltz (født 29. september 1981 i Göppingen) er en tyskfødt newzealandsk fotballspiller som spiller for den indonesiske klubben Borneo FC.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Where Is the Feeling?
«Where Is the Feeling?» er en sang innspilt av Kylie Minogue, utgitt som den tredje og siste singelen fra hennes album Kylie Minogue. Singelen ble utgitt den 10. juli 1995 og ble produsert av Steve Anderson og Dave Seaman.
Snøsildre
Snøsildre (Micranthes nivalis, tidligere Saxifraga nivalis) er en flerårig urt i sildrefamilien.
Den er lav og kjertelhåret. Bladene sitter i en rosett ved marka og er tykke, avlange, tannete og ofte røde på undersiden. Stengelen er bladløs og lite forgrenet. Blomstene er hvite, og kronbladene er bare litt lengre enn begerbladene. Fruktkapselen har utbøyde horn. Planten vokser på fuktige steder, ofte på berghyller.
Arten har en sirkumpolar utbredelse i Arktis og i fjellstrøk lenger sør. I Europa finnes den i Island, Færøyene, De britiske øyer, Norge, Sverige, Finland og Nord-Russland inkludert arktiske øyer som Jan Mayen, Svalbard, Frans Josefs land og Novaja Semlja. I Norge er den vanlig i fjellet over hele landet og finnes opptil 2120 moh. i Jotunheimen.
Fylkesvei 316
Fylkesvei 316 går mellom Tegnebyholtet i Vestby og Tigerplassen i Moss kommune.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av den tidligere fylkesvei 1 (Akershus) og det meste av den tidligere fylkesvei 311 (Østfold). Før 1980-årene var dette Europavei 6.
Karjolsteinen
Karjolsteinen er en norsk dramafilm fra 1977.
Filmen ble regissert av Knut Andersen, etter en roman av Sigbjørn Hølmebakk med samme navn.
Handling
Den radikale forfatteren Olav Klungeland kjenner seg splittet og utilstrekkelig både som forfatter, som politiker og som medmenneske. Han stifter etter hvert nærmere bekjentskap med en forhenværende prest, Eilif Grøtteland som kommer fra et lite sted på sør-vestlandet og bor på et hotell i Oslo - samtidig som hans kreft-syke kone ligger på sykehuset. En regntung april-natt sitter de to unge mennene på hotell-rommet. Den eldre mannen forteller den yngre om sitt liv, fra barndommen i små kår lenger sør i landet, gjennom ungdomstiden og som ung mann - samtidig som han arbeidet som prest i Finnmark.
I etterkrigstiden ble presten egen bror Lars rammet av landssvikoppgjøret - og inndirekte også ham selv. En gnagende tvil rammer ham, og undergraver kjærligheten til hans kone Elna og deres datter Lillian. Møtet mellom denne presten og den unge forfatteren skal snart vise seg å få avgjørende betydning for begges videre liv. Under en feiring den 1. mai blir det forventet at forfatteren Olav skal holde en flammende tale om sosialismens frigjørende kraft. Den eldre mannens beretning utgjør mesteparten av historien, om hans møter med forskjellige mennesker som har betydd mye for hans utvikling og holdninger.
Operasjon kano
Operasjon kano er en norsk barnefilm, dramafilm og TV-serie i fem deler som gikk på NRK i 1974.
Handling
Serien handler to gutter og en jentes sommeropplevelser sammen med sin onkel Frank og en rød kano.
Gro Shetelig
Gro Shetelig (født 8. september 1948 i Oslo) er en norsk gehørpedagog, pianist og forfatter.
Biografi
Shetelig tok eksamen i klaverpedagogikk ved Musikkonservatoriet i Oslo i 1969, deretter en bachelor i piano i 1971 ved Oberlin College i Ohio, USA. Tilbake i Oslo tok hun musikk mellomfag ved Universitetet i Oslo og i 1975 diplomeksamen i musikkteori, hovedfag hørelære, ved Norges musikkhøgskole. Tittelen på diplomoppgaven var «Hørelære integrert i klaverundervisningen». Hun har studert klaver hos blant andre Kiersten Torp Steinnes, Liv Glaser, Reimar Riefling, Freeman Koberstein, Robert Riefling og Eva Knardahl.
Som dosent i gehørtrening, har hun vært ansatt ved Norges musikkhøgskole siden 1974. Før dette hadde hun i årene 1968–1969 blant annet jobb som skuespiller/sanger ved Det Norske Teatret i Oslo i oppsetningen Spelemann på taket og som sufflør ved dukketeateret på Oslo Nye Teater. Hun var klaverpedagog ved Bærum kommunale musikkskole fra 1971 til 1973, deretter ble hun dosent ved UiT–Norges arktiske universitet og dosent emerita ved Norges musikkhøgskole.
Shetelig har jobbet med mange sider av og på mange forskjellige nivåer av gehørfaget som pedagog, og hun har også jobbet med gehørdidaktikk. Hun har vært sentral i utviklingen av gehørfaget i høyere utdanning og vært en aktiv formidler av fagets forskjellige anvendelsesområder og nødvendighet. Hun har jobbet med nybegynnere, amatører, profesjonelle musikere og blivende pedagoger både ved Norges musikkhøgskole, Universitetet i Oslo, Operahøgskolen og Universitetet i Tromsø. Hun har også publisert en rekke fag- og lærebøker, og holder jevnlig foredrag og fagseminarer for musikkpedagoger og musikere.
Før musikerkarrieren til Shetelig ble avbrutt i 1974 på grunn av en håndskade, var hun en aktiv og mye brukt pianist, både som solist og akkompagnatør. Hun har blant annet vært solist med Harmonien i Bergen under «De unges konsert» på Konsertpaleet i Bergen i 1973 og i 1974 med Oslo Filharmoniske orkester under «Nye Talenters konsert» i Universitetets Aula i Oslo. I 1965 vant hun 1. pris ved konkurransen «Ungdommens Pianomester, eldste klasse» i Universitetets Aula. I tillegg kommer diverse virksomhet som pianist og akkompagnatør, blant annet ved konserter og radioopptak med Aspirant- og Jentekoret og Studiokoret i NRK, Ny Musikk-konserter og urfremføring verk av Magne Hegdal med Guttorm Kittelsen på fløyte. I årene 1973–1991 sang hun i det anerkjente norske kammerkoret Grex Vocalis, og har bidratt på en rekke CD-innspillingen med koret.
TV og radio
I 2000 var hun deltager i første sesong av reality-serien Muldvarpen på TVNorge.
Dubai Tennis Championships 2017
Dubai Tennis Championships 2017 var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2017 som fant sted i Dubai i De forente arabiske emirater fra 20. februar til 4. mars 2017.
Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn og kvinner på hardcourt.
Neha Naveen
Neha Naveen (født 25. desember 1986) er en forfatter og politiker (SV) fra Oslo. Hun vokste opp på Stovner.
I 2015 ble romanen hennes Stupekontroll utgitt på Gyldendal forlag og i 2017 kom boka Beveren Bjørk. I 2010 publiserte hun en novelle i Amnesty-antologien Akkurat nå.
Hun har en mastergrad i kulturstudier i tillegg til å ha tatt en to-årig forfatterutdanning fra Norsk barnebokinstitutt. Hun er søster av Mala Wang-Naveen og Meenakshi Naveen-Saugdahl.
Else
Else er en nordisk kortform av kvinnenavnet Elisabet som har opprinnelse i det hebraiske navnet Elisjeba som betyr «Gud er fullkommen».
Utbredelse
Navnet Else er kjent i Norge fra 1300-tallet. Els og andre relaterte former var det nest vanligste kvinnenavnet i Tyskland i senmiddelalderen.
Else var blant de mest populære navnene på nyfødte jenter i Norge i perioden ca. 1910–1950. I Danmark var Else et svært populært navn på jentebarn født rundt 1920-tallet.
Else Marie, Else Karin og Else Margrethe er vanlige sammensettinger av navnet i Norge.
Else er i dag et vanlig navn på Grønland, i Danmark og Norge.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Storsirkel
En storsirkel er en sirkel på overflaten av en kule som har samme omkrets som kulen. Storsirkelen deler kulen i to like halvkuler. Med andre ord: en storsirkel på en kule er en sirkel på kulens overflate som har samme senterpunkt som kulen selv. En storsirkel er den største sirkelen som kan tegnes på en gitt kule.
En småsirkel er en sirkel på kuleoverflaten med en radius mindre enn storsirkelens. En slik sirkel kan dannes ved at et plan skjærer kuleflaten uten å gå gjennom sentrum i kulen.
Storsirkler er i sfærisk geometri (kulegeometri) analogien til «rette linjer» i euklidsk geometri (plangeometri). Se også sfærisk trigonometri.
Storsirkelen på kuleoverflaten er den kurven som har den minste krumningen. Den korteste veien mellom to punkter på overflaten finner en ved å følge storsirkelen gjennom de to punktene. Avstanden mellom to vilkårlige punkter på en kule er kjent som storsirkelavstanden. Selv om dette er den korteste avstanden mellom to punkter er det vanskelig manuelt å navigere fra det ene punktet til det andre, ettersom kursen forandrer seg hele tiden, bortsett fra når kursen er rett nord, rett syd eller langs ekvator. Derfor blir ruter langs en storsirkel ofte delt inn i en serie av kortere linjer som gjør det mulig å bruke en fast kurs mellom veipunkter langs storsirkelen. Ved å bruke en GPS-mottaker som hele tiden kan vise avviket fra en rute, er det er blitt betydelig enklere å følge en storsirkel-rute.
Når interkontinentale flyruter tegnes på et flatt kart (som f.eks. bruker Mercator-projeksjon), ser kurvene ofte krumme ut. Dette er fordi rutene ligger langs storsirkler. En rute som ville sett ut som en rett linje på kartet, ville i realiteten vært lengre.