cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rhysopaussini
Levevis
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale.
Dan Banik
Dan Banik (født 1969) er professor i statsvitenskap og forskningsleder ved Senter for utvikling og miljø ved Universitetet i Oslo. Han er også «consulting scholar» ved Center on Democracy, Development and the Rule of Law (CDDRL) ved Stanford University, samt gjesteprofessor ved China Agricultural University i Beijing i Kina.
Banik leder Oslo SDG Initiative og den interdisiplinære forskningsgruppen Poverty and Development in the 21st Century (PAD) ved Universitetet i Oslo. Han har forsket i India, Kina, Bangladesh, Malawi, Uganda, Etiopia, Tanzania, Sør-Afrika og Mexico.
Banik har tidligere ledet referansegruppen til Fondet for miljømessig– og sosialt bærekraftig utvikling (TFESSD) i Verdensbanken, og sittet i styret til Kronprinsparets humanitære fond.
Banik skriver en fast ukentlig spalte med tittel "In Pursuit of Development" for The Nation i Malawi.
Joachim Wessel
Joachim von Wessel (født 1739 i Vestby Prestegård, død 17. juni 1791) var en dansk-norsk offiser og bonde.
Liv og virke
Han var sønn av sogneprest til Vestby Ole Wessel og Magdalena født Vagel. Han ble 1755 underoffiser og gikk som sådan på Den matematiske Skole i Christiania, ble fenrik 1760 ved 1. oplandske nationale Infanteriregiment, hvor han 1762 ble sekondløjtnant, 1766 premierløjtnant, 1786 kaptein; han avgikk derfra i 1789 med karakter av major og 200 rigsdaler i pensjon.
1773 kjøpte han gården Nedrekvern på Hedemarken, hvor han gjorde seg bemerket ved et særdeles dyktig landbruk, som gjentatte ganger innbragte ham medaljer fra Det Kongelige Danske Landhusholdningsselskab, en påskjønnelse, som også ble hans hustru til del for utmerket husflid.
Wessel, hvis helse hadde lidd under hans tidligere virksomhet som landmåler, avgikk ved døden allerede 17. juni 1791. Hans hustru Susanna Marie Vagel, en datter av ingeniørmajor Joachim Vagel i Frederiksstad og Maria Elisabeth von Ulrichsdal, var født 29. februar 1748 og døde i Christiania 25. januar 1820. Av deres to døtre var den ene gift med historikeren, justitiarius Jens Christian Berg.
Resakralisering
Resakralisering betyr at samfunnsområder som tidligere var sekularisert, igjen blir påvirket av religion, og motsatt en sekularisering. Dette er konsistent med Bergers definisjon av sekularisering som en fjerning av religiøs mening fra offentlig liv, eller privatisering. En annen definisjon av resakralisering er at økende separasjon av privat og offentlig sfære skaper grunnlag for privat (eller offentlig) sakralisering i et moderne samfunn, selv om samfunnet (eller personen) blir sekularisert.
Onkel Gustav og kassettmysteriet
Onkel Gustav og kassettmysteriet er en spenningsserie for barn og unge som gikk som en del av ungdomsprogrammet Blikkbåx på NRK våren 1987. Serien består av 9 episoder som hver varer mellom 10–15 minutter. Manus til hver episode ble skrevet som en stafett fra uke til uke av skolelever i alderen 10 til 14 år fra forskjellige skoler rundt om i landet. Regien var ved Hermann Gran.
Handling
Familien Larsen har nylig skaffet seg VHS-spiller og tilbringer mesteparten av fritiden foran skjermen – til frustrasjon for tenåringsdatteren Synnøve, som helst ønsker at familien skal hygge seg sammen slik de brukte å gjøre tidligere. En dag får Synnøve besøk av sin noe eksentriske onkel, oppfinneren Gustav, som har noe han vil fortelle til Synnøve og lillebroren hennes, Arne. Men før han får fortalt noe får onkel Gustav øye på en mystisk svart bil som er parkert utenfor og blir tydelig nervøs. Han haster fort avgårde, men lover å komme tilbake senere i uken for å dele en stor og spennende hemmelighet med Arne og Synnøve. Onkel Gustav dukker imidlertid aldri opp, og Synnøve og Arne blir bekymret for at det kan ha hendt noe. Mens de ser på video kommer det opp forstyrrelser på bildet og plutselig viser onkel Gustav seg på skjermen. «Dere må passe dere! De er overalt!» advarer han, før han plutselig blir borte. Arne og Synnøve blir vettskremte og bestemmer seg for å søke hjelp hos Synnøves bestevenninne Aina og hennes lillebror Pål. Sammen forsøker de fire ungdommene og finne ut av hva som har hendt med onkel Gustav, og de vikler seg inn i et komplisert mysterium som setter dem alle i fare...
Štefan Katušák
Katušák deltok for Tsjekkoslovakia i Sommer-OL i 1976.
Vitenskapsåret 1029
Vitenskapsåret 1029 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1029.
Alf Hulbækmo
Alf Hulbækmo (født 17. mars 1992) er en norsk prisbelønnet musiker (piano, keyboards, munnspill, saksofon og vokal) og komponist, sønn av folkemusikerne Tone Hulbækmo og Hans Fredrik Jacobsen, og bror av trommeslager Hans Hulbækmo.
Mesterligafinalen i fotball for menn 2008/09
Mesterliga-finalen 2008/2009 ble spilt onsdag 27. mai 2009 mellom og  på Stadio Olimpico i Roma. Kampen endte 2-0 til, som dermed vant turenringen for 3. gang.
Detaljer
UEAFA's banens beste:
Vitenskapsåret 971
Vitenskapsåret 971 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 971.
Mesterligafinalen i fotball for menn 2008/09
Detaljer
Xavi (Barcelona)
Fans' banens beste:
Assistentdommere:
Matthias Arnet (Sveits)
Francesco Buragina (Sveits)
Fjerdedommer:
Scaurini
Scaurini er en gruppe av skyggebiller.
Utseende
Middelsstore, kraftige, mattsvarte skyggebiller.
Levevis
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Palearktis og i Afrika.
EM i bridge for nasjonslag 2022
Europamesterskapet i bridge for nasjonslag 2022 var det 55. i rekken og fant sted på Madeira i Portugal fra 12.-22. juni 2022 Mesterskapet ble arrangert for klassene åpen, damer og veteran. Mesterskapene var også kvalifisering for Bermuda Bowl (VM i bridge) hvor de åtte beste kvalifiserte i hver klasse. I alle klasser spilte man full Round Robin over kamper av 16 spill
Åpen klasse
Sluttresultat:
Damer
19 nasjoner stilte med lag i dameklassen. Norge var representert ved Marianne Harding, Ann Karin Fuglestad, Gunn Tove Vist, Torild Hesjke, Liv Marit Grude og Bodil Øigarden. Anne-Lill Hellemann var ikkespillende kaptein.
Veteran
19 nasjoner stilte lag i veteranklassen. Norge var representert ved Lars Eide, Arve Farstad, Odd Frydenberg, Jan Mikkelsen, Åsmund Stokkeland og spillende kaptein Sverre Johnsen. For å kunne delta måtte man fylle 63 år i løpet av kalenderåret 2022.
Mix
22 Nasjoner stilte lag i Mix-klassen, som ble arrangert for andre gang, og første gang samtidig som øvrige klasser. Norge stilte med Tonje Brogeland, Harald Eide, Stine Holmøy, Atle Sæterdal, Dag-Jørgen Stokkvik og spillende kaptein Maja Rom Anjer.
Jozef Dobrotka
Jozef Dobrotka, født 23. oktober 1952 i Bojnice, er en slovakisk tidligere håndballspiller, som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.
Med 10 cent i lomma
Med 10 cent i lomma (originaltittel Sullivan's Travels) er en amerikansk komedie fra 1941, skrevet og regissert av Preston Sturges. Det er en satirisk fortelling med Joel McCrea og Veronica Lake i hovedrollene. Den engelske originaltittelen Sullivan's Travels er en referanse til Jonathan Swifts roman Gullivers reiser, som i likhet med Med 10 cent i lomma handler om å oppdage nye sider ved seg selv.
Filmen ble innlemmet i National Film Registry i 1990, et utvalg av filmer til bevaring i det amerikanske nasjonalbiblioteket Library of Congress, filmer som regnes som «kulturelt, historisk og estetisk betydningsfulle». I 2007 ble den kåret til filmhistoriens 61. beste spillefilm fra USA på listen «AFI's 100 Years...100 Movies». Det amerikanske filminstituttet kåret den også til tidenes 39. beste komedie fra USA og tidenes 25. beste inspirerende spillefilm fra USA. Fagforeningen Writers Guild of America (WGA) har i tillegg kåret Sturges' manuskript til historiens 29. beste filmmanus.
Handling
John Lloyd Sullivan (Joel McCrea) er en ung og rik filmregissør som er lei av å regissere forutsigbare komedier, og han ber produsenten sin om å få lage en film med mening og budskap. Han ønsker å regissere en film om samfunnsaktuelle problemer, som skal hete O Brother, Where Art Thou. Produsenten forteller ham at han ikke kjenner til problemene han snakker om. Sullivan drar ut i verden med kun ti cent i lomma for å få erfaring, og det tar ikke lang tid før han må konfrontere virkeligheten. Han ender etter hvert opp i fengsel hvor han får høre av fangene at det de verdsetter mest er en god latter.
Sílvia Alberto
Karriere
Hun studerte teater ved Lisboas film- og teaterskole før hun startet som programleder ved RTP. Blant annet har hun ledet Portugals svar på Melodi Grand Prix, Festival da Canção, syv ganger. . Hun har også vært programleder for Dança Comigo (den portugisiske versjonen av Skal vi danse?) samt talentshowene Operação Triunfo og Aqui há talento.
Hun jobbet også tre år ved den kommersielle kringkasteren Sociedade Independente de Comunicação (SIC) der hun ledet de to første sesongene av Ídolos (den portugisiske versjonen av Idol) og Portugals Globos de Ouro 2004.
I mai 2018 var Alberto programleder for Eurovision Song Contest 2018 sammen med Catarina Furtado, Daniela Ruah og Filomena Cautela.
Unix-krigene
Unix-krigene er betegnelsen på en kamp mellom leverandører av operativsystemet Unix sent på 1980-tallet og tidlig på 1990-tallet om å definere en industristandard for Unix.
Bell Laboratories skapte forsknings-Unix i 1969, og i 1979 ble UNIX versjon 7 lansert som den siste versjonen i denne rekken. I løpet av 1980-tallet var Computer Systems Research Group ved University of California, Berkeley den ledende ikke-kommersielle utvikler av Unix.
På midten av 1980-tallet var Berkeley Software Distribution (BSD) og Unix System V fra AT&T Corporation de ledende versjonene av Unix. Begge var videreutviklinger av Unix versjon 7, men hadde divergert betraktelig og var hovedmotstanderne i Unix-krigene.
Først ved etableringene av åpne standardorganisasjoner som Open Software Foundation i 1988, Common Open Software Environment (COSE) i 1993 og Open Group i 1996 opphørte disse stridighetene. COSE utviklet Single UNIX Specification som er den nåværende standarden for Unix.
Vicki Baum
Vicki Baum, også Vicky Baum, egentlig Hedwig Baum (født 24. januar 1888 i Wien, død 29. august 1960 i Los Angeles, USA) var en opprinnelig østerriksk, senere amerikansk forfatter og musiker. Vicki Baums bøker dreide seg blant annet om Weimarrepublikkens emansiperte kvinneskikkelse, kalt «Den nye kvinnen» (Die Neue Frau). Filmen Grand Hotel fra 1932, med Greta Garbo i hovedrollen, ble laget over Vicki Baums bok med samme navn.
Privatliv
Hedwig Baum ble født inn i en jødisk embetsmannsfamilie. Hun gikk på lærerskole og studerte musikk ved konservatoriet til Gesellschaft der Musikfreunde i Wien. I perioden 1904 til 1910 var hun harpist ved det daværende symfoniorkesteret i Gesellschaft der Musikfreunde.
Hun giftet seg første gang i 1906 med Max Prels. Etter skilsmissen flyttet hun til Tyskland og spilte i orkester i Darmstadt. I 1916 giftet hun seg med dirigenten Richard Lert. Paret fikk to sønner. Hun oppga sin egen musikkarrière for å følge ektemannen på hans reiser. I 1926 bodde hun i Berlin og arbeidet som redaktør for Ullstein-Verlag.
Forfatter
Vicki Baums gjennombrudd som forfatter var med Hotellet (Menschen im Hotel). Hun omarbeidet romanen til et skuespill, og i 1930 ble stykket uroppført i Berlin i Max Reinhardts Theater am Nollendorfplatz. Siden oppnådde det også suksess på andre scener i Europa og dessuten på Broadway. Også andre av Baums bøker var bestselgere og flere ble filmatisert.
Heltinnen i Baums romaner var ofte en såkalt «Den nye kvinnen» (tysk: Die Neue Frau). Det dreide seg om en selvbevisst, selvstendig og selvforsørgende kvinne i Weimarrepublikken, slik som blant annet fremstilt i debutromanen ''Stud. chem. Helene Willfüer''. Avslutningen av første verdenskrig og overgangen fra keiserriket til den demokratiske Weimarrepublikken, førte til endringer for mange kvinner. De overtok en rekke mannsyrker, fikk ta utdannelse og planlegge familien. Hovedsakelig var det imidlertid bare et mindre antall, allerede privilegerte kvinner, dette gjaldt for.
Begrepet Den nye kvinnen var først og fremst et borgerlig fenomen. Arketypen var en kvinne som hadde kort frisyre, røkte sigaretter og gikk i knelang kåpe. Dette kvinne-forbildet ble imidlertid ikke verdsatt av den radikale kvinnebevegelsen, som anså det som gammeldags.
I 1932 flyttet Baum og familien til USA. Hun arbeidet som forfatter av dreiebøker for Paramount Pictures, senere for Metro-Goldwyn-Mayer (MGM), men fikk ingen stor suksess med dette.
Salah (navn)
Salah er arabisk et mannsnavn som betyr «rettferdighet» eller «godhet». Navnet brukes også som etternavn.
Etymologi
Salah (arabisk: ) betyr «rettferdighet» eller «godhet». Salah er også betegnelsen på de fem daglige rituelle tidebønnene i islam.
Utbredelse
Salah er et vanlig mannsnavn i mange arabisktalende land.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Georg Michael Pachtler
Georg Michael Pachtler (født 14. september 1825 i Mergentheim, død 12. august 1889 i Baexem i Nederland) var en tysk romersk-katolsk teolog.
Pachtler ble prest i 1848 og inntrådte i 1856 i jesuittordenen. Han utøven en livlig og resultatrik virksomhet som lærer og forfatter. Av hans arbeider kan nevnes Acta et decreta concilii Vaticani (1871) og Ratio studiorum et institutiones scholasticae societatis Jesu per Germaniam olim vigentes (1–3, 1887–1890).
Trekongemøtet 1914
Trekongemøtet 1914 var et møte 18.–19. desember 1914 mellom de tre skandinaviske kongene Christian X av Danmark, Håkon VII av Norge og Gustaf V av Sverige. De ble samlet sammen med sine utenriksministre Scavenius, Wallenberg og Ihlen på lensresidensen i Malmö i Sverige for samtaler etter utbruddet av første verdenskrig 28. juli samme år. Den svenske og norske kongen ankom med tog fra henholdsvis Stockholm og Oslo, mens den danske kongen kom over Øresund med marinefartøyet Heimdal. I tillegg til middager og høytidelige taler var det forhandlinger om økonomiske og folkerettslige spørsmål som hadde med krigen å gjøre. Et resultat ble at man bekreftet enighet om nøytralitetslinjen.
Andre trekongemøter
{|
Møte i Kristiania 1917
Møtet i 1914 ble fulgt av et nytt trekongemøte i Kristiania i november 1917. Mens Sverige tradisjonelt var tyskvennlig, var Norge mer orientert mot Storbritannia. Under krigen fraktet den norske handelsflåten forsyninger mellom blant annet Vest-Europa og USA, og ble siden betraktet som «nøytral alliert».
Statssjefsmøte i Stockholm ved andre verdenskrigs utbrudd 1939
Et liknende trekongemøte ble foreslått av Christian X etter utbruddet v andre verdenskrig i september 1939. Det kom i stand i Stockholm i oktober samme år, i form av et statssjefsmøte mellom de tre kongene samt med deltakelse av den finske presidenten Kyösti Kallio.
Landés g-faktor
Landés g-faktor er en numerisk størrelse som benyttes i atomfysikk til å angi størrelsen av det magnetiske momentet til et atom i forhold til dets kvantemekaniske spinn. Da et atomet kan befinne seg i forskjellige kvantetilstander, vil g-faktoren i alminnelighet avhenge av kvantetallene til den tilsvarende tilstanden. Man kan også på analogt vis tilordne forskjellige atomkjerner og elementærpartikler en slik faktor.
For et atom i en gitt tilstand med magnetisk moment μ  og totalt spinn J, defineres Landés g-faktor ved sammenhengen
hvor -e er elektrons elektriske ladning og me  dets masse. Den er derfor et dimensjonsløst tall. På grunn av minustegnet peker de to vektorene μ  og J i motsatt retning.
Et nukleon eller atomkjerne har et magnetisk moment som kan skrives på tilsvarende måte. Men i definisjonen må da elektronets ladning -e erstattes med protonets ladning +e og me  med protonets masse  mp. Selv om nøytronet har null elektrisk ladning, har det likevel et magnetisk moment og en g-faktor definert på denne måten. For begge nukleonene skyldes deres ikke-trivielle g-faktorer bevegelsen til kvarkene inni dem.
I klassisk fysikk vil et magnetiske moment som skyldes bevegelsen til en ladning i en lukket bane med en gitt dreieimpuls, alltid medføre at g = 1. Det tilsvarer at det magnetiske momentet vil presessere med Larmor-frekvensen i et ytre magnetfelt. Men i kvantemekanikken vil elektronets egenspin s = 1/2 medføre at det har en g-faktor som er meget nær lik 2. Dette har som konsekvens at de magnetiske momentene til atomene som kan observeres i den anomale Zeeman-effekten, i lang tid var vanskelig å forstå. Dette ble først oppklart rundt 1922 av den tyske fysiker Alfred Landé som innførte g-faktoren og har fått sitt navn knyttet til den. Hans bidrag var dermed også avgjørende for den fundamentale oppdagelsen av elektronets spinn.
Spinn i magnetfelt
Når man beskriver et elektron i et atom ved bruk av kvantemekanikk,  har det et orbitalt spinn eller dreieimpuls L med en størrelse gitt ved det heltallige kvantetallet  ℓ = 0, 1, 2, ... og et intrinsikt spinn S gitt ved spinnkvantetallet s = 1/2. Det totale spinnet til elektronet er derfor gitt ved summen
som også er et kvantisert spinn karakterisert ved kvantetall j = ℓ ± 1/2. Det tar derfor halvtallige verdier. Hvis atomet befinner seg i et ytre magnetfelt B i z-retning, har det totale spinnet J en komponent Jz  i denne retningen gitt ved det magnetiske kvantetallet m. Det kan ta 2j + 1 ekvidistante verdier fra -j  til +j . Denne fremstillingen av spinnet er et resultat av å betrakte de to vektorene L og S som kvantemekaniske operatorer. Dermed vil også J være en slik spinnoperator.
Klassisk forestiller man seg en slik addisjon av spinn ved at de to vektorene L og S presesserer rundt en akse gitt ved resultanten J. Det tilsvarer at det er kun kvantetallene mℓ  og ms  for komponentene Lz  og Sz  med m = mℓ + ms  som kan spesifiseres.
I et ytre magnetfelt B vil elektronet i atomet få en tilleggsenergi
Vitenskapsåret 1036
Vitenskapsåret 1036 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1036.
Landés g-faktor
Spinn i magnetfelt
som er proporsjonal med Lz + 2Sz  når magnetfeltet er langs z-aksen. Tallet ge = 2 foran spinnvektoren S er g-faktoren til elektronet og er i virkeligheten en relativistisk effekt som kommer fra Dirac-ligningen. Det er denne fundamentale egenskapen ved elektronet som gjør de magnetiske egenskapene til atomet så kompliserte.
Klassisk vektormodell
Ved å benytte at  J⋅L = J2 - J⋅S, finner man dermed at
Dette kan videre forenkles ved å bruke L2 =  J2  - 2J⋅S + S2 som gir
Sammenligner man dette resultatet med det klassisk uttrykket
for energien til et magnetisk moment μ i et ytre magnetfelt B, er det naturlig å skrive dette som
hvor den klassiske g-faktoren er
Formen til dette resultatet viser seg å beholdes når man forlater denne klassiske vektormodellen og gjør bruk av en mer korrekt, kvantemekanisk beskrivelse.
Kvantemekanikk
Den klassiske formen til uttrykket for g-faktoren vil bli bevart ved overgang til kvantemekanikk da det er basert på den lineære sammenhengen mellom vektoroperatorene L, S og J. Men størrelsen av dem vil være bestemt ved de tilsvarende kvantetallene. For en tilstand spesifisert ved kvantetallene j  og m, vil J2 være gitt som j(j + 1)ħ2 hvor ħ er den reduserte Planck-konstanten, mens Jz  tar verdiene mħ. Tilsvarende gjelder for L2 og  S2 uttrykt ved sine kvantetall ℓ og s, det vil si   og. Derimot har komponentene Lz  og Sz  ingen bestemte verdier i en slik tilstand spesifisert med kvantetallene  j  og m.
Det kvantemekaniske uttrykket for g-faktoren blir dermed
For et elektron er s = 1/2 slik at s(s + 1) = 3/4. De to tilstandene med j = ℓ ± 1/2 har derfor g-faktorer som i begge tilfellene kan skrives som
Som et enkelt eksempel, kan man betrakte p-tilstander som er karakterisert ved orbitalt spinn ℓ = 1. Tilstanden P1/2 med j = 1/2, har derfor, mens tilstanden P3/2 med  har.
Clebsch-Gordan-koeffisienter
Egentilstandene for spinnoperatoren J kan uttrykkes ved egentilstandene for operatorene L og S ved bruk av Clebsch-Gordan-koeffisienter. Mens de første kan betegnes ved |j,m\rangle der
kan de andre skrives som med tilsvarende egenverdier for  L2, S2, Lz  og Sz som tar verdiene ms = ±1/2 for elektronspinn s = 1/2. Egentilstandene for gitt totalspinn j = ℓ ± 1/2 er da
Den magnetiske energien til elektronet er gitt ved matriseelementet av operatoren Lz + 2Sz = Jz + Sz  i disse to tilstandene. Mens Jz  ganske enkelt gir mħ, kan matriselementet av Sz nå også regnes nøyaktig ut,
De forskjellige projeksjonene av spinnvektorene i den klassiske beskrivelsen erstattes derfor med kombinasjoner av kvadrerte Clebsch-Gordan-koeffisienter når man bruker kvantemekanikk. Men resultatet for g-faktoren
er det samme for denne med bare et elektron som kobler til magnetfeltet.
Atom med mange elektroner
På grunn av Paulis eksklusjonsprinsipp vil lukkete skall med elektroner i et atom ikke bidra til dets totale spinn. Det skyldes bare elektroner i ikke-fulle skall og da ofte valenselektronene. Hvert slikt elektron vil ha en dreieimpuls Li  og et indre spinn Si. Mellom elektronene virker ikke-sentrale Coulomb-krefter som resulterer i koblinger mellom alle disse spinnene. Også spinn-banekoblingen har sin opprinnelse her. Resultatet er at de individuelle spinnene til de enkelte elektroner generelt ikke er bevarte. Men for de atomene hvor spinn-bane-koblingen er liten i forhold til de andre effektene, vil den totale dreieimpulsen og det totale, intrinsikke spinnet   til elektronene være konstante og benyttes til å klassifisere egentilstandene til atomet. Dette gjelder for de atomer hvor ladningstallet Z < 40. Vekselvirkning mellom elektronene sies da å være beskrevet ved en Russell-Saunders-kobling eller «LS-kobling». Det totale spinnet til atomet er da
med tilstander |J,M\rangle der kvantetallet J  angir egenverdien J(J + 1)ħ2 for J2 og Mħ er egenverdien for Jz. Disse kan konstrueres ved hjelp av Clebsch-Gordan-koeffisienter fra egentilstandene med tilsvarende egenverdier for  L2, S2, Lz  og Sz  på helt analogt vis med det tidligere tilfellet for et elektron der S = 1/2. For et odde antall elektroner er S alltid halvtallig, mens dette kvantetallet er heltallig for et like antall elektroner. Når L > S, vil J  ta 2S + 1  ekvidistante verdier fra L + S  til L - S, mens for S > L vil man ha tilsvarende 2L + 1  verdier fra S + L  til S - L.
Det magnetiske momentet til et slikt atom er gitt som matriseelementet av operatoren
som er definert til å være proporsjonalt med g J. Dermed kan g-faktoren nå beregnes på tilsvarende måte som for S = 1/2. Mest direkte følger resultatet ved å multiplisere begge sider av definisjonen g J = L + 2S  med operatoren J. Det gir
der igjen 2J⋅S = J2  + S2 - L2. Dermed har man det generelle resultat for Landés g-faktor
for et atomet hvor elektronene er LS-koblet til et totalt spinn gitt ved kvantetallet J.
For spinn-dubletten S = 1/2, kan formelen forenkles. Det skjer også for spinn-tripletter S = 1 der J = L + 1, L og L - 1. Da gir den
For D-tilstander som har L = 2, er derfor verdiene g3 = 4/3, g2 = 7/6 og g1  = 1/2. Summen av dem er lik med 3 = 2S + 1. Dette viser seg å være tilfelle også for andre verdier av S og L så lenge som S < L. Dette er et eksempel på en mer generell «summeregel».
Landés utledning av g-faktoren
Før Landé begynte å interessere seg for den anomale Zeeman-effekten i 1920, var det etablert med sikkerhet at de eksperimentelle resultatene for frekvensoppsplittingen Δω av en spektrallinje i et ytre magnetfelt B alltid kunne skrives som
Samme år hadde Sommerfeld publisert et større arbeid om disse spørsmålene. Der foreslo han at da en spektrallinje i Bohrs atommodell oppstår ved en overgang mellom to energitilstander E1 og E2  til atomet, må dette gjelde også for den anomale Zeeman-effekten. Derfor må det forventes at Runges lov må ha den mer spesielle formen
Fenomenologisk etablering
Ut fra grundig kjennskap til målte verdier av heltallene som inngikk i Runges lov, gikk Landé i gang med å knytte disse til de kjente kvantetallene for atomets ulike tilstander. Våren 1921 kunne han forklare alle egenskaper ved den anomale Zeeman-effekten ved å skrive den magnetiske forskyvningen av et energinivå i atomet som
Her er m er det magnetiske kvantetallet for tilstanden og g en ny faktor avhengig av de andre kvantetallene, En overgang mellom nivåene E1 og E2  gir da en spektrallinje med forskyvningen
som nå erstatter Runges lov.
I sitt arbeid kunne Landé gi analytiske uttrykk for g-faktoren både for dubletter og tripletter med energinivå. Oftest er den et rasjonalt tall. Men det som ble kontroversielt med denne fremstillingen, var at det magnetiske kvantetallet m måtte også kunne ta halvtallige verdier. Og det var helt i motstrid med både Bohrs atommodell og den mer moderne Bohr-Sommerfeld-kvantiseringen.
Heisenbergs Rumpf-modell
Werner Heisenberg var fremdeles student da han tidlig i 1922 publiserte en radikal forklaring av hvordan halvtallige spinnkvantetall kunne oppstå. Han tenkte seg et atom med et valenselektron som beveget seg utenfor en indre, spinnløs del eller «atomrest» som han på tysk kalte for Rumpf. Den orbitale dreieimpulsen til valenselektronet var i utgangspunktet gitt ved Bohr-Sommerfeld-kvantetallet k. På et eller annet mekanisk vis vil nå dette ene elektronet avgi en dreieimpuls ħ/2 til den sentrale atomresten og gi den et magnetisk moment. Det opprinnelige elektronet sitter igjen med det orbitale kvantetallet k - 1/2 for en banebevegelse som vil generere et indre magnetfelt som virker på atomresten. Denne vekselvirkningen gir igjen en spinn-banekobling slik at atomet får en total dreieimpuls som er summen av de to spinnene i atomet. Den er beskrevet ved et nytt kvantetall j  som da kan ta de to verdiene k og k - 1. Det tilsvarer Sommerfelds indre kvantetall som karakteriserer de to energinivåene til dublettilstanden. Men for å ha overenstemmelse med Landés formel for energisplittingen i et ytre magnetfelt, må det magnetiske kvantetallet m i dette tilfellet ta halvtallige verdier med en maksimalverdi lik med j - 1/2.
For atomer med to valenselektroner postulerte Heisenberg på samme måte at hver av dem kunne avgi en dreieimpuls ħ/2 til restatomet. Denne fikk dermed et totalt spinn som kunne være 0 eller 1 målt i enheter av ħ. Det gir igjen opphav til singletter og tripletter med et indre kvantetall for hele atomet som kan ta verdiene j = k, k - 1 eller k - 2. Maksimalverdien til det magnetiske kvantetallet skal i dette tilfellet være j.
Selv om denne modellen til Heisenberg var i overensstemmelse med det meste, var den basert på antagelser som ikke hadde noen god begrunnelse i den kvanteteori som på den tiden var kjent. Også Landé var meget kritisk, men kunne ikke benekte at den foreslåtte fordelingen av spinn i atomet kunne ha noe for seg.
Landés vektormodell
Gjennom året som fulgte lyktes Landé med å formulere en vektormodell som inneholdt noen av Heisenbergs idéer og som var mer i overensstemmelse med hans egen forståelse av g-faktoren for den anomale Zeeman-effekten. I denne beskrivelsen består atomet fremdeles av en rumpf eller atomrest omgitt av ett eller flere valenselektron. De har en total, orbital dreieimpuls K som er gitt ved et halvtallig kvantetall K. Atomresten har et spinn R gitt ved kvantetallet R. Dette satte han lik med halvparten av antall komponenter i den spinnmultipletten som oppstår ved spinn-banekoblingen mellom K og R. Det vil si at R = 1 for dubletter, R = 3/2 for tripletter og 1/2 for singletter. Totalspinnet for atomet er da gitt ved vektorsummen med det tilsvarende kvantetallet J som dermed opptrer som Sommerfelds indre kvantetall.
Det magnetiske kvantetallet M er gitt ved z-komponenten til J. Ved å projisere de to andre dreieimpulsene inn på denne spinnvektoren, hadde han da for g-faktorene
Men når denne så uttrykkes ved hans tre kvantetall K, R og J, fikk han kun overensstemmelse med sine tidligere resultat ved å måtte skrive
Dermed hadde han i 1923 den generelle formelen som var gyldig for alle verdier av spinnet til atomresten. Og det er denne som er blitt stående frem til i dag selv om den har fått et nytt innhold. For det første viste Wolfgang Pauli året etterpå at det ikke stemte med observasjoner å tillegge de indre elektronene eller atomresten et spinn R. Dette måtte derfor også være en egenskap ved valenselektronene på samme måte som det orbitale spinnet K. Det siste skrittet ble tatt av Samuel Goudsmit og George Uhlenbeck da  de i 1925 viste at spinnet R skyldes at hvert elektron har et egenspinn ħ/2 slik at R ikke er noe annet en summen av disse og betegnes med S i dag.
Da dette ble klart, innså man at kvantetallene som Landé hadde brukt, måtte alle skiftes med 1/2. Dette var også i overensstemmelse med den nye kvantemekanikken som ble utviklet på samme tid. I formelen kan man da skrive nevneren J 2 - 1/4 = (J - 1/2)(J + 1/2) som J(J + 1)  ved å la J - 1/2 → J. Telleren R 2 - K 2 = R 2 - 1/4 - K 2 + 1/4  kan omskrives på samme måte ved å la R - 1/2 → S  og K - 1/2 → L. Dermed fikk Landés formel for g-faktoren den form og innhold den har i dag.
Summeregler
Landés g-faktor kan skrives som
I det spesielle tilfellet at S = L, er derfor gJ = 3/2 uavhengig av kvantetallet J. Når det ikke er tilfelle, oppfyller faktorene likevel enkle lovmessigheter i form av summeregler. Det følger fra omskrivningen 1/J (J + 1) = 1/J - 1/(J + 1). Hvis nå L > S, kan man summere alle faktorene over de 2S + 1 forskjellige verdiene av J  fra til  I summen vil da bare første og siste ledd overleve slik at
Tilsvarenede, når L < S vil der være  2L + 1 ledd i summen fra  til  med det resultat at
Dette resultatet er ekvivalent med å si at gjennomsnittsverdien av g-faktorene i dette tilfellet er g = 2, mens det i det første tilfellet med L > S var  g = 1.
Paulis permanenssetning
I sitt arbeid med å forstå den anomale Zeeman-effekten, oppdaget Pauli en direkte forbindelse mellom denne og Paschen-Back-effekten ved sterkere magnetfelt. Den magnetiske vekselvirkningen i disse to situasjonene er forbundet ved den formelle operatorrelasjonen Tar man nå matriseelementet av denne for tilstanden |J,M\rangle, får man på venstre side ganske enkelt M gJ. På høyre side kan man uttrykke egentilstanden for Jz som en lineærkombinasjon av egentilstandene   for  Lz  og Sz  ved bruk av Clebsch-Gordan-koeffisienter. Betegnes de her ved CJ (M;ML,MS), vil
mellom matriseelementene på de to sidene. Nå har Clebsch-Gordan-koeffisientene alltid egenskapen at
uavhengig av verdiene til ML  og MS. Summerer man nå uttrykket for gJ  på begge sider over J  og bytter om på de to summasjonene på høyresiden, fremkommer resultatet
Dette er «Paulis permanenssetning». Venstre side angir summen av den magnetisk vekselvirkningsenergien ved svake felt, mens høyre side viser hvordan den fordeler seg over de forskjellige tilstandene som opptrer i Paschen-Back-effekten.
Eksempel
Pauli påpekte at denne sammenhengen kunne også benyttes til å beregne g-faktorene på en enkel måte. Det kan illustreres ved igjen å betrakte en tilstand med S = 1 og L = 2 som gir termen 3D. Den inneholder tilstander med J = 3, 2 og 1 som splittes av spinn-banekoblingen i svake magnetfelt. Den maksimale verdien av Jz  er M = 3 tilhørende den ene tilstanden J = 3. I sterke magnetfelt tilsvarer den den ene Paschen-Back-tilstanden |2,1\rangle som har  og. Paulis setning gir derfor 3⋅g3 = (2 + 2⋅1) = 4 som betyr at.
Når, vil de to Paschen-Back-tilstandene |2,0\rangle og |1,1\rangle bidra, mens for vil tre slike tilstander opptre. Setningen til Pauli gir dermed i disse to tilfellene ligningene
Med verdien i første ligning  finner man g2 = 7/6 som igjen gir g1 = 1/2 fra siste ligning. Omvendt kan setningen benyttes til å finne hvilke tilstander vil opptre i Paschen-Back-effekten fra de observerte g-faktorene i den anomale Zeeman-effekten.
Elementærpartikler
Ved utledning av g-faktoren for et atom antas vanligvis at hvert elektron har ge = 2 som følger fra Dirac-ligningen. Men ved mer nøyaktige beregninger kommer små korreksjoner inn som skyldes kvanteelektrodynamikk og andre effekter fra standardmodellen for elementærpartikler. Denne faktoren er på vanlig måte definert ved det magnetiske momentet
der S er spinnvektoren til elektronet. En mer presis beregning av g-faktoren gir
der α er finstrukturkonstanten med en tilnærmet verdi 1/137. Til nå er slike korreksjoner regnet ut til orden α 5 og gir
hvor parentesen angir usikkerheten i de to siste sifferene. Dette er I full overensstemmelse med målte verdier og en av de mest presise størrelser som er kjent i moderne fysikk.
På samme måte har myonet en g-faktor med en størrelse
Den er ikke like så nøyaktig bestemt som g-faktoren for elektronet da myonet kobler til andre elementærpartikler på en litt annen måte. Eksperimentelle undersøkelser vil derfor muligens si noe om hva slags partikler dette kan være.
Nukleoner
De to nukleonene proton og nøytron regnes også med som elementærpartikler i forskjellige sammenhenger. De er begge fermioner med spinn som elektronet og myonet. Men likevel er deres g-faktorer vidt forskjellig fra den spesielle verdien g = 2 som karakteriserer Dirac-partikler. Det skyldes at de består av kvarker som alle har denne kanoniske verdien og som derfor er å betrakte som enda mer elementære.
For begge disse nukleonene defineres g-faktoren relativ til protonets masse mp  som skiller seg litt fra nøytronmassen mn. Det magnetiske momentet for disse sammensatte partiklene skrives derfor som
De eksperimentelt bestemte verdiene er
og
Nøytronet har derfor et magnetisk moment selv om det ikke har noen netto, elektrisk ladning. Dette skyldes at det inneholder kvarker som alle har en slik ladning.
I den enkle kvarkmodellen kan man beregne disse g-faktorene med en viss nøyaktighet under antagelser som ikke var så lett å begrunne før kvantekromodynamikken ga en teoretisk forklaring. Men hva som er bemerkelsesverdig, er at forholdet gn /gp  er veldig nær -2/3 som følger fra de enkleste antagelser om kvarkenes dynamikk.
Atomkjerner
Nukleonene i en atomkjerne har sterke vekselvirkninger og kan derfor ikke så lett beskrives som elektronene i et atom. Men i mange tilfeller kan man med en viss nøyaktighet anta at nukleonene beveger seg uavhengig av hverandre i et felles potensial som gir opphav til tilstander med gitte kvantetall. Dermed kan hvert nukleon tilordnes en viss orbital dreieimpuls L og spinn S med tilsvarende kvantetall ℓ og s = 1/2. Kjernens totale spinn er dermed gitt som med en størrelse som er gitt ved kvantetallet. På den måten kan mange av metodene fra atomfysikken også benyttes i kjernefysikken.
Det magnetiske momentet til atomkjernen i en slik modell skyldes bidraget fra de nukleonene som ikke er «parret» med andre. I de enkleste tilfellene vil det være et slikt «fritt» proton eller nøytron som bidrar. På tilsvarende måte som ved beregningen av det magnetiske momentet for et atom basert på bidraget fra et elektron, kan man derfor med disse antagelsene definere g-faktoren for atomkjernen som
Her kan de forskjellige, kvadrerte spinnoperatorne uttrykkes ved deres kvantetall slik at
for de to tilfellene med totalt spinn.
Når det ekstra nukleonet er et nøytron, forenkles dette uttrykket ytterligere. Da er og  slik at den totale g-faktoren blir  for  og  for.
Jens Sundet
Jens Sundet (1910–1975) var en fisker og lokalpolitiker (Ap) i tidligere Jøssund (nå i Ørland) kommune i Trøndelag. Han var fra 1954 til 1959 ordfører i Jøssund kommune. Han var også aktiv i fisker-organisasjonene. Sundet ble ordfører midt i en periode, etter at forgjengeren Nils Lysø ble generalsekretær i Norges Fiskarlag. Han kom inn i kommunepolitikken i 1945, og var varaordfører før han ble ordfører.
Han var født på Johannesborg i Lysøysundet, og etablerte seg i 1947 på eiendommen Haugly like ved. Han rodde fiske fra han var konfirmert og var med faren på ringnotfiske, småbåtfiske og fra 16 års alder på lofotfisket og på Finnmark-fiske. Sundet var medeier i fiskebåten Rognstein fra 1938, sammen med svigerfaren og en svoger.
Han satt i fylkesstyret for Arbeiderpartiet og Norges Fiskarlag, og i regionstyret for Statens fiskarbank. Han var også styremedlem og fra 1951 nestleder i Norges Råfisklag, og fra 1954 til salgsstyret i Råfisklaget, hvor han ved sin død var nestleder. Han var også styremedlem datterselskap i råfisklaget, og i Fosenkraft og Fosen trafikklag.
Han var far til Turid Skogstad, ordfører i Ørland 1988–1989.
Vitenskapsåret 990
Vitenskapsåret 990 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 990.
Vitenskapsåret 1000
Vitenskapsåret 1000 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1000.
Yoko Taro
Yoko Taro (横尾 太郎) er en japansk videospilldesigner. Han er kjent for sitt arbeid på Drakengard-serien, som i begynnelsen ble utviklet av Cavia.
Litteraturåret 2022
Mest solgte bøker
Mest solgte bøker i bokhandlere i Norge i løpet av 2022
Stanislav Seman
Stanislav Seman (født 6. august 1952 i Košice ) er en slovakisk tidligere fotballmålvakt, som spilte for Tsjekkoslovakia.
Seman var på laget som tok gull under Sommer-OL i 1980.
Yumurtalık
Yumurtalık er en by med 18 106 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Adana. Den ligger nord for Middelhavet, sør og vest for Ceyhan, øst for Karataş.
Vitenskapsåret 998
Vitenskapsåret 998 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 998.
Vitenskapsåret 940
Vitenskapsåret 940 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 940.
Lil Dagover
Lil Dagover, eg. Maria Antonia Siegelinde Martha Lilitt Seubert, (født 30. september 1887 i Madiun på Java i Nederlandsk India, død 24. januar 1980 i München i Vest-Tyskland) var en tysk skuespillerinne.
Frostviken
Frostviken er et sogn og en tidligere kommune i Jämtlands län i Sverige. Sognet er en del av Strömsund kommune. Frostviken dekker et areal på 4 213,70 km², hvorav 3 789,95 km² er land. I 2000 hadde Frostviken 1 156 innbyggere. Frostviken er det nordligste sognet i Jämtland, og ligger ved de store innsjøene i øvre Faxälven. Fjellhøydene i Sipmeke i nord når opptil 1 424 meter over havet.
Lil Dagover
Hun hadde sin storhetstid i stumfilmperioden på 1920-tallet. Etter lydfilmens inntog medvirket hun kun i tyske filmer.
Frostviken
Sognets viktigste bebyggelse er kirkestedet Gäddede med rundt 500 innbyggere. Frostviken er en del av det sørsamiske kulturområdet. Den første fastboende i området kom fra Nordli i Norge til nåværende Frostviksbränna på midten av 1700-tallet. Grensetraktaten av 1751 gjorde at området ble underlagt Sverige istedenfor Norge, men den formelle grensejusteringen ble ikke foretatt før i årene 1758–1760. I Frostviken taler man fremdeles en trøndersk dialekt.
Før 1746 inngikk området i Ström sogn. Som sogn ble Frostviken utskilt fra Föllinge i 1842, og fra 1862 utgjorde Frostviken sogn en egen landkommune. I 1863 ble Granön og Rotnäset overført til Tåsjö sogn i Västernorrlands län. I 1971 ble skillet mellom landkommuner og bykommuner opphevet. Frostviken kommune ble i 1974 innlemmet i Strömsund kommune.
Sognet har sitt navn etter en frostutsatt vik i den vestre delen av Kvarnbergsvattnet ved riksgrensen.
Musikkåret 2020
Årets album
Nummer 1 på VG-lista, Norges offisielle topp 40 albumliste.
Årets hits og singler
Nummer 1 på VG-lista, Norges offisielle topp 40 singelliste.
Jennifer O’Neill (basketballspiller)
Jennifer O'Neill (født 19. april 1990) er en puertoricansk basketballspiller.
Hun representerte Puerto Rico under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
Leonardo Pavoletti
Leonardo Pavoletti (født 22. november 1988) er en italiensk fotballspiller som spiller for Cagliari Calcio.
Luděk Macela
Luděk Macela (født 3. oktober 1950 i Černolice, død 16. juni 2016 i Praha) var en tsjekkisk fotballspiller som spilte for Tsjekkoslovakias landslag.
Macela var på laget som tok gull under Sommer-OL i 1980. Med Dukla Praha vant Macela den tsjekkoslovakiske serien tre ganger: i 1977, 1979 og 1982.
Vitenskapsåret 1009
Vitenskapsåret 1009 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1009.
Tayra Meléndez
Hun representerte Puerto Rico under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
Vitenskapsåret 965
Vitenskapsåret 965 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 965.
Carl Proske
Carl Proske (født 11. februar 1794 i Gröbnig ved Leobschütz i Oberschlesien, død 20. desember 1861 i Regensburg) var en tysk katolsk prest og musikolog. Han er mest kjent som samler og utviver av kirkemusikalske verker.
Liv og virke
Proske var sønn av en godseier i Oberschlesien. Egentlig skulle den unge Carl overta godset, men han bestemte seg for en annen vei: Etter avsluttet gymnas i Leobschütz studerte han medisin ved universitetet i Wien. Han ble praktiserende lege og gjorde i Napoleonskrigene tjeneste som militærlege. En omvendelsesopplevelse fikk ham til å søke seg inn det katolske presteskapet.
I 1826 ble Proske presteviet i domkirken i Regensburg. Han ble i 1831 kannik og kapellmester ved domkirken i Regensburg.
Hans mål var å fremme den historiske og nyere vere musica ecclesiae (= sanne kirkelige musikk).
Proskes bibliotek overgikk ifølge testamente til det biskoppelige bibliotek i Regensburg.
Eloise
Eloise er et engelsk kvinnenavn med fransk og germansk opprinnelse. Navnet er i dag mest brukt i Frankrike.
Etymologi
Eloise har opprinnelse i det gammelfranske navnet Héloïse, som antakelig er dannet av germanske Helewidis, med navneleddene heil, «frisk, sunn», og wid, «vid». Helewis var en eldre engelsk form av navnet.
Lise Nordal
Hun er utdannet danser fra Ballettinstituttet, Oslo (nå Norges Dansehøyskole) i 1972 og ved London Contemporary Dance School og DanceCentre, Madame Du Vos, London (1972 -1973). Nordal debuterte som koreograf i 1978 med Strømninger i Collage Dansekompani, hvor hun startet som danser fire år tidligere -og senere også ble kunstnerisk leder. Fra 1998 presenterte hun sine koreografier med eget kompani, NorDans produksjoner.
Eloise
Utbredelse
Formen Helewis var vanlig i England i middelalderen, gikk siden ut av bruk. Formen Eloise ble tatt i bruk i England på 1800-tallet, men var ikke blant de mest bruke navnene.
Eloise er i dag mest brukt i Frankrike. Formen Heloise er mest brukt i Brasil og Peru.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Vitenskapsåret 973
Vitenskapsåret 973 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 973.
Lise Nordal
Som kunstner og koreograf er Lise Nordal en estetiker med sans for visuell, minimalistisk komposisjon. Hennes produksjoner, ofte i samarbeid med norske samtidskomponister, har vært både dristige og banebrytende. Nordal samarbeider blant annet med komponist Kjell Samkopf i flere av hennes verk.
Pamela Rosado
Pamela Rosado (født 30. april 1986) er en puertoricansk basketballspiller.
UNIX System III
UNIX System III, eller System 3, var en versjon av operativsystemet UNIX lansert av AT&Ts Unix Support Group (USG) i slutten av 1981. Systemet ble tilgjengelig utenfor utviklingsmiljøet i Bell Labs i 1982.
Pamela Rosado
Hun representerte Puerto Rico under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
UNIX System III
UNIX System III var en blanding av flere interne Unix-varianter hos AT&T: PWB/UNIX (Programmer's Work Bench) 2.0, sanntidssystemet UNIX/RT, CB UNIX, UNIX/TS 3.01 og UNIX/32V samt UNIX versjon 7. Det var at6ts første forsøk på å etablere UNIX som kommersielt produkt og etablere en standard for UNIX-baserte operativsystemer i markedet. System III kjørte på DEC PDP-11 og VAX datamaskiner.
System III introduserte nye egenskaper i UNIX – som navngitte pipes ('named pipes'), systemkallet og kommandoen uname og kjørekø. Det inneholdt også flere forbedringer av Unix versjon 7, utviklet utenfor Bell Labs. Viktige utvidelser introdusert i Berkeley Software Distribution (BSD),  som C Shell (csh), nettverksstøtte og skjerm-redigering var imidlertid utelatt.
AT&Ts tyngde i markedet og tydelige satsing på UNIX gjennom USG, gjorde at en rekke leverandører valgte å bruke System III som basis for egne kommersielle UNIX-systemer. Noen av disse var HP-UX fra Hewlett-Packard, IRIX fra Silicon Graphics, IS/3 fra Interactive Systems, PC-UX fra NEC, Venix fra VenturCom og Xenix fra Microsoft.
Der kom heller ingen offisiell utgave av UNIX/TS 4.0, som naturlig ville ha blitt kalt System IV. System III ble derfor etterfulgt av UNIX System V, som var basert på UNIX/TS 5.0 og en rekke eksterne komponenter, blant annet fra BSD.