cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peronaemis
Peronaemis er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Zadar (fylke)
Byer og kommuner
Zadar fylke er administrativt inndelt i 6 byer og 28 kommuner.
Peronaemis
Utseende
Middelsstore (ca. 6 - 13 millimeter), avlange, metallisk fargede praktbiller. Artene er ganske fargerike med ulike slags metallglans. Antennene er nokså korte og sagtakkede. Oversiden er tett og fint punktert.
Systematisk inndeling
Det er tvilsomt om det er grunnlag for å skille mellom denne slekten og Mixochlorus
Skiringsalsgata (Larvik)
Skiringsalsgata er en gate i Larvik. Den starter i Dronningens gate, går syd for Furumoa/Undersbo gravlund og ender på Vestre Halsen. Til 1948 utgjorde gaten en del av grensen mellom Larvik og Hedrum kommune.
Josef Müller (Bayern)
Han var medlem av Riksdagen under Weimarrepublikken for Bayerische Volkspartei. Han hjalp opposisjonelle under det tredje rike og virket som konfidensiell medhjelper for Vatikanet under nasjonalsosialismen og andre verdenskrig, og unnslapp såvidt å bli henrettet av Hitlers regime i krigens siste dager. Han var fra 1945 den første leder av CSU og hadde flere ledende stillinger i delstaten Bayern.
Bakgrunn
Müller var bondesønn, katolikk og gikk på gutteskolen Ottonianum in Bamberg. Tilnavnet Ochsensepp (Oksejosef) hadde Müller fra skoleferiene som barn da han arbeidet som kusk på oksekjerrer. Sepp er en vanlig folkelig, tysk omskrivning og kjælenavn for Josef.
Under første verdenskrig lot han seg fra 1916 innskrive til militærtjeneste, og tjenestegjorde som bombekaster på vestfronten. Han ble dimittert som visefeldwebel i 1919. Etter krigen tok han abitur ved Neues Gymnasium i Bamberg. Han studerte deretter blant annet rettsvitenskap og økonomi og ble uteksaminert som jurist i München og tok i 1925 graden Dr. oec. publ. og var fra 1927 advokat i München. Han var i studenttiden medlem av flere katolske studentforeninger.
Under nasjonalsosialismen
Han praktiserte fra 1927 som advokat i München og forsvarte opposisjonelle under det nasjonalsosialistiske regimet. Som tysk motstandsmann mot nasjonalsosialismen hadde han kontakt med Wilhelm Canaris, Hans von Dohnanyi og general Hans Oster. Under en rekke reiser til Roma formidlet han kontakt fra den tyske motstandsbevegelsen via den tyske msgr. Ludwig Kaas og den nazikritiske pave Pius XII, til Lord Halifax.
Josef Müllers ganske risikable hemmelige kontakter skjedde ved konspirative kontakter via professor Leiber, i professorens leilighet i det pavelige universitet Gregoriana, Piazza della Pilotta 4. Både Müller og Leiber var alltid svært forsiktige Så snart Müller ankom Roma, tingte han uten å presentere seg og sa «Ich bin da» (jeg er her), hvorpå Leiber oppgå et klokkeslett. Fra pater Leiber gikk kontakten direkte til Paven, og fra ham til den britiske ambassadør ved Pavestolen, Sir Francis d'Arcy Osborne.
Rohleder fant dermed ut nok til med stor sikkerhet å kunne konkludere at det var Müller som i 1940 hadde meddelt Vatikanet detaljer om det nært forestående det tyske angrepet på Vestfronten i 1940. Robert Leiber var en av pavens mellommenn da Müller i 1939 og 1940 fler ganger hadde besøkt Roma. At Pave Pius II hadde advart de belgiske og nederlandske monarker få dager før det tyske angrepet, hadde tyskerne visst en tid (de pavelige advarsler ble overbragt 3. mai 1940 og ble dechiffrert av italiensk etterretning nesten med det samme; dessuten ble den italienske ambassade i Haag kjent med forvarselet og meldte det hjem den 6. mai. Etterhvert varslet Italia den tyske etterretning).
Josef Müller var imidlertid også under mistanke fra andre tyske etterretningsorganisasjoner. Men han ble arrestert først i 1943 og ble etter å ha sittet i Gestapos fengsel i Berlin ført til Buchenwald. Den 3. april 1945 ble han, sammen med en rekke andre politiske motstandere sendt fra kjellercellene i Buchenwald til Flossenbürg konsentrasjonsleir for å bli henrettet. Müller ble imidlertid i siste øyeblikk allikevel ikke henrettet, og sendt til Dachau konsentrasjonsleir. Derfra ble han etterhvert transportert til forskjellige leirer i Østerrike. Hans sekretær Anna Haaser fikk kjennskap til at Müller fortsatt var i live. I april 1945 hørte Müller til en gruppe på over 130 fanger var blitt overført til Sør-Tirol som gisler. Der ble han ble befridd av USAs femte armé 5. mai 1945. Han vendte tilbake til Tyskland 18. juni 1945.
Etterkrigstiden
Sommeren 1945 deltok han sammen med Adam Stegerwald i stiftelsen av CSU og tilhørte partiets liberale fløy. Müller var fra 1946 til 1949 leder av CSU, medlem av den forfatningsgivende delstatsforsamlingen i Bayern, medlem av Den bayerske landdagen til 1962, bayersk justisminister fra 1947 til 1952, og fra 1947 til 1950 stedfortredende ministerpresident i Bayern. Han deltok under Rittersturzkonferansen om drøftelsene av den nye tyske grunnloven, Grundgesetz. Müller måtte gå av som justisminister som følge av en økonomisk skandale. Han erkjente å ha mottatt DM 20 000 fra en jødisk organisasjon, men kunne ikke redegjøre for bruken av pengene.
Josef Müller mottok i 1959 Den bayerske fortjenstorden.
Misery (Beatles-låt)
«Misery» er en sang av The Beatles som ble skrevet av Lennon/McCartney (på plateomslaget og etiketten, ble den kreditert McCartney/Lennon). Sangen ble utgitt 22. mars 1963 på gruppens britiske debutalbum Please Please Me. I USA var den først planlagt utgitt 22. juli 1963 på albumet Introducing... The Beatles, men så ikke dagens lys før 10. januar 1964.
Bakgrunn
John Lennon og Paul McCartney skrev mesteparten av «Misery» i garderoben til King's Hall i Stoke-on-Trent den 26. januar 1963. Også tilstede i garderoben, var Hollies-medlemmene Allan Clarke og Graham Nash, og disse to hjalp til med teksten uten å bli kreditert. Lennon og McCartney skrev sangen ferdig i Liverpool fire dager senere.
Det var da nøyaktig en uke til de skulle på samme turné som blant andre Helen Shapiro og Kenny Lynch. Opprinnelig var den skrevet med tanke på at Helen Shapiro skulle gi den ut, men slik ble det ikke. I stedet var det Kenny Lynch som ga den ut på singel i 1963. Hans versjon ble riktignok ikke en hit, men han var den første artisten som ga ut en cover-versjon av en Lennon/McCartney-sang.
Lennon uttalte i 1980: ««Misery» ble skrevet sammen (av Paul og meg), men det var mest en John-aktig sang enn Paul.» Dette strider en smule med hva McCartney uttalte i 1997: «Jeg tror ingen av oss var mer dominerende bidragsyter på Misery enn den andre, vi bare klekket den ut i rent samarbeid.»
Innspilling
«Misery» ble spilt inn i Abbey Road Studios i London den 11. februar 1963. Det måtte 11 tagninger til før de fikk et godt resultat. Mange av dem ble avbrutt før de nådde mellomverset. John og Paul sang sammen, og sang kun i harmoni da ordet «misery» ble nevnt. Mot slutten synger Lennon «la-la-la-la-la-la» som muligens er en parodi på «la-la-la»-innslaget i Pat Boones 1962-slager Speedy Gonzales. Produsent George Martin var misfornøyd med at sologitarist George Harrison var en smule upresis når han spilte et gitarriff midtveis i låta. Martin ba derfor Harrison om å spille rytmefigurer i stedet igjennom hele sangen. Martin valgte å spille inn sangen på dobbelt så høy hastighet, slik at det ble lettere for han selv å kunne legge på piano senere. Han gjorde nettopp det 9 dager senere uten The Beatles tilstede i studio.
Musikere og instrumenter
The Beatles fremførte «Misery» på konserter hovedsakelig i mars/april 1963. De spilte den også i BBC radio syv ganger:
Luringen
Luringen er et musikkalbum med Jutullaget fra 2000.
James F. Byrnes
Biografi
Under sin tid i representantenes hus hadde han et nært samarbeid med daværende president Woodrow Wilson. Han hadde senere også et nært samarbeid med president Franklin D. Roosevelt, som han også fikk et personlig vennskap til. Byrnes ble regnet som en av de mektigste innen amerikansk innenriks– og utenrikspolitikk på 1940-tallet. Etter at han hadde forlatt høyesterettsdomstolen i 1942 ledet han Roosevelts Office of Economic Stabilization. I 1943 ble han også leder for War Mobilization Board.
.hr
.hr er Kroatias nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett. Det administreres av CARNet – Croatian Academic and Research Network.
James F. Byrnes
Biografi
I 1944 var Byrnes nær å bli utnevnt til USAs visepresident, men møtte motstand fra fagforeningene fordi han ble ansett å være for konservativ. Det talte også mot hans fordel at han hadde konvertert fra katolisismen til protestantismen, og at han var imot raseintegrering, noe som gjorde at han ble dårlig likt av den svarte befolkningen. Det kunne virke som om Roosevelt lot, eller oppfordret, lederne i Det demokratiske partiet i å spre ryktet om at Byrnes skulle møte motstand fra svarte og katolikker ettersom presidenten ikke ville ha han. I stedet ble Harry S. Truman valgt til å bli Roosevelts visepresident. Byrnes fulgte likevel Roosevelt til Jaltakonferansen tidlig i 1945.
.hr
Registranter klassifiseres i henhold til CARNet's policy i et antall forskjellige grupper med forskjellige regler vedrørende domeneregistrering. Et krav om forbindelse til Kroatia, som at man må være innbygger, permanent bosatt, eller registrert selskap er vanlig for alle kategoriene. Noen kategorier registranter tillates å registrere direkte på andre nivå, men dette er i hovedsak begrenset til én registrering for hver juridisk person (men det er enkelte spesielle kategorier hvor flere registreringer er tillatt, hovedsakelig prosjekter som anses å være i allmennhetens interesse). Det finnes også tredjenivå registreringer, inkludert for enkeltpersoner i noen få spesialiserte domener som .iz.hr dvs. (.fra.hr), og et ubegrenset antall registreringer for selskaper i .com.hr, men disse er upopulære sammenlignet med andrenivå domenene som registreres direkte under .hr.
James F. Byrnes
Biografi
Etter at Truman ble utnevnt til ny president utnevnte han Byrnes til utenriksminister den 3. juli 1945. Truman hadde forståelse for at Byrnes var skuffet over at han selv hadde vært så nære presidentposten, og Truman ga uttrykk for at det var grunnen til at han gav Byrnes kabinettposten som utenriksminister. Andre grunner til at Byrnes ble utnevnt kan ha vært hans fremtredende plass i innenrikspolitikken under flere år, samt at han hadde deltatt under Jaltakonferansen. Byrnes deltok for øvrig også ved Potsdamkonferansen, og spilte en viktig rolle i avgjørelsen om å ta i bruk atombomber mot Japan mot slutten av andre verdenskrig.
.hr
Eksterne lenker
Toppdomän
James F. Byrnes
Biografi
Hans relasjoner til Truman var dårlige i begynnelsen av sin periode, ettersom Byrnes ønsket å styre utenrikspolitikken på egen hånd uten å informere eller rapportere til presidenten. Truman ga ham en reprimande etter Byrnes deltakelse i utenriksministerkonferansen i Moskva i slutten av 1945, og etter dette fungerte forholdet tilsynelatende godt. I 1946 ble Byrnes utnevnt til «årets person» av magasinet Time. I januar 1947 sa han fra seg sin stilling som utenriksminister som følge av spenninger innad i Trumanadministrasjonen. Etter dette var han guvernør i hjemstaten Sør-Carolina i perioden 1951 til 1955, hvor han i kraft av sin stilling kritiserte høyesterettens avgjørelse i Brown mot skolestyret. På 1960-tallet byttet han for øvrig fra Det demokratiske partiet til Det republikanske partiet.
Befalets Fellesorganisasjon
Befalets Fellesorganisasjon (BFO) er en norsk fagforening som ble etablert i 1957. Det er den største og eldste av de fem fagforeningene for militære tjenestemenn, kadetter og lærlinger i Forsvaret som eksisterer per utgangen av 2022.
BFO ble etablert 11. september 1957, men BFOs organisasjonsmessige forhistorie skriver seg helt tilbake til 1835, da Sjømilitære Samfund ble stiftet som Norges eldste fagforening.
Om BFO
BFO er tilknyttet hovedorganisasjonen Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund og sektoren YS-stat. BFO var en av initiativtakerne til etableringen av YS som et alternativ til Landsorganisasjonen i Norge (LO) i 1977.
De andre fagforeningene i forsvaret er Norges offisersforbund, Krigsskoleutdannede offiserers landsforening, Parat Forsvar og Norsk Tjenestemannslag.
Per 31. desember 2016 hadde BFO 9793 medlemmer fordelt på alle gradsnivå, fra befalsskoleelever til generalitet, samt pensjonister og fordelsmedlemmer. Organisasjonens leder er Jens B. Jahren. Han overtok ledervervet i mai 2014, og hadde da vært nestleder i seks år.
På grunn av Forsvarets omorganisering av utdanningsløpet, har Befalselevenes Samarbeidsorgan (BESO) lagt ned sitt arbeide. BFO har opprettet et konsept som skal ivareta alle unge medlemmer, uavhengig av grad eller bakgrunn, som er under 28 år.
BFO var lenge en fagforening kun for befal og offiserer, men på en ekstraordinær kongress den 25. august 2015 ble det gjennomført en vedtektsendring slik at organisasjonen nå kan organisere alt militært personell, inkludert vervede og lærlinger.
Historikk
Ved stiftelsen 11. september 1957 representerte BFO i alt 11 bransjerettede organisasjoner. Særlig innen Hæren og Sjøforsvaret var det mange organisasjoner. Mange mente at dette medførte en uoversiktlig, tungrodd og tidvis lite effektiv organisasjonsform. Medlemstallet den gang var ca. 5200. En drivkraft for etableringen av BFO var kongstanken blant majoriteten av befalet like etter krigen: «Organisasjonsmessig samling og samarbeid til beste for befalet og Forsvaret».
BFOs organisasjonsmessige forhistorie skriver seg helt tilbake til 1835. Da ble Sjømilitære Samfund (SMS) stiftet som Norges eldste fagforening. Ved stiftelsen av Sjøforsvarets Offisersforening (SOF) den 1. juli 1985 gikk SMS sammen med Sjøforsvarets Intendanturoffiserers Forening (SIF), Kystartilleriets Offisersforening (KOF) og Sjøforsvarets Befalsforbund (SBF). Sjømilitære Samfund eksisterer fortsatt, men nå bare som en sosial og fagmilitær forening for befal i Sjøforsvaret. SMS har vakre lokaler i Horten, og der avholder SMS fremdeles sin tradisjonelle stiftelsesmiddag i desember hvert år, med Hans Majestet Kong Harald V som æresgjest.
Et nytt forsøk
Neste forsøk var i 1954, og denne gang ønsket også Norges Befalslag (NB) å delta. På møte 30. september 1954 i Oslo Militære samfund, ble HFOL, HOF, VOF og NB enige om å oppnevne et felles utvalg, som skulle drøfte behovet for en felles organisasjon eller et organisert samarbeid for alt befal i Hæren. Kaptein O. Kleiven (NB), ble utvalgets formann og 7. januar 1955 avga dette en enstemmig innstilling med forslag om å danne en felles organisasjon, kalt Befalets Fellesorganisasjon. Utvalget foreslo at det skulle oppnevnes et interimsstyre for å forberede dannelsen av BFO, med sikte på et konstituerende representantskapsmøte innen 1. juli 1956. 20. september 1955 konstituerte Fellesstyret for Hærens befalsforeninger seg med oberst T. Lundesgaard (HFOL), som formann og oberstløytnant Bj. Pettersen (NB), som viseformann. Ved protokoll av 12. oktober 1955 erklærte styrene i HFOL, HOF, NB og VOF seg enige i etableringen av Fellesstyret. Ordningen var forutsatt å gjelde ett år. Interimsstyret innkalte så organisasjonene i Sjøforsvaret og Luftforsvaret (Marinen og Flyvåpenet) til et møte den 24. april 1956, der man ble enige om å oppnevne fellesstyret også for disse forsvarsgreners organisasjoner, for å forberede dannelsen av BFO. Fra februar 1957 var Marinens og Flyvåpenets organisasjoner representert. På dette tidspunkt var faktisk alt befal i Norge samlet i en organisasjon.
Befalets organisasjonsforhold
I september 1956 ble det nedsatt et utvalg som skulle behandle befalets organisasjonsforhold. De avga en innstilling i oktober, og den munnet ut i et forslag om dannelsen av BFO. Dette ble behandlet i de respektive organisasjoner. Norges Befalslag ønsket interimsperioden forlenget med ett år, mens resten av organisasjonene var klare til å danne BFO. Norges Befalslag ble dessverre stående utenfor BFO. I 1960 gikk NB inn i Statstjenestemanns-kartellet/Landsorganisasjonen i Norge. Hærens Fastlønnede Offiserers Landsforening (senere KOL), valgte til å begynne med å stå i BFO, men skilte ved en senere anledning lag, og er som kjent i dag med i Akademikerne. Av store saker som interimsstyret den gang behandlet kan nevnes innstillingen fra Tjenestetvistlovkomiteen som forelå i 1956. Komiteens innstilling tok for seg den nye forhandlingsloven, som fra 1958 hjemlet forhandlingsrett for såkalte landsomfattende tjenestemannsorganisasjoner. BFO ble som nevnt stiftet i Oslo Militære samfund 11. september 1957. Daværende oberstløytnant Jørgen Smith fra Luftforsvarets offisersforening ble valgt som BFOs første formann og daværende oberstløytnant L. Schanche, Hærens Offisersforbund, ble nestformann. I mars 1959 ble Yrkesskolens Befalsforening (YBF) stiftet og tatt opp i BFO. Denne organisasjonen skiftet senere navn til Hærens Tekniske Befalsforening (HTB).
Ny organisasjon – nye rettigheter
Den nye organisasjonen møtte for første gang med sin nyervervede rettighet til lønnsforhandlinger i lønns- og prisdepartementet 11. april 1962. Kravet til en organisasjon, for at den skulle regnes som landsomfattende tjenestemannsorganisasjon og få forhandlingsrett, var at den hadde minst 7000 medlemmer og at disse representerte minst halvparten av det totale antall tjenestemenn i etaten. I mai 1962 vedtok representantskapet i Luftforsvarets Befalsforbund (LBF) å gå ut av BFO med virkning fra 1. januar 1964, for å gå inn i Statstjenestemanns-kartellet/LO. Dette ville bringe BFO under Tjenestetvistlovens krav til antall medlemmer og den selvstendige forhandlingsretten sto for alvor i fare fordi LBF organiserte 2 000 medlemmer. BFOs styre besluttet på styremøte i mai 1963 å undersøke mulighetene for å danne en fjerde hovedsammenslutning i staten. Undersøkelsene var positive - og mot LBFs stemmer - ble det på styremøte i BFO, besluttet at BFO skulle gå inn for stiftelsen av Yrkesorganisasjonenes Hovedsammenslutning for Embets- og tjenestemenn som en ny hovedsammenslutning. Sammen med Politiets Sentralorganisasjon, Sivilforsvarets Befals- og Tjenestemannsforening og Statstjenestemennenes landsforbund ble YH formelt dannet 24. januar 1964.
Generalmajor, og senere president i Norges Røde Kors, Torstein Dale, ble YHs første formann. I april 1964 fikk det nye forbundet forhandlingsrett som hovedsammenslutning. Som en følge av LBFs utmelding av BFO «sprakk» organisasjonen. Det befal som ikke ønsket å gå inn i LO dannet 29. oktober 1963 luftforsvarets Spesialist-befalsforbund (LSF) og ble forsatt stående som medlemmer i BFO. I 1977 gikk LSF inn i Luftforsvarets Offisersforening. Ikke før hadde YH fått forhandlingsrett før Statstjenestemannskartellet tok opp forslag om revisjon av tjenestetvistloven, som kunne medføre at YH mistet sin status som hovedsammenslutning. I innstillingen som ble avgitt i november 1967, gikk man inn for å heve medlemsterskelen for å kunne kalle seg hovedsammenslutning fra 7 000 til 11 000 medlemmer. Intens aktivitet fra YH og BFO, bl.a. med henvendelser til regjeringen, førte imidlertid til at bestemmelsen i den reviderte tjenestetvistloven bare skulle gjelde opprettelsen av nye hovedorganisasjoner og faren var over for denne gang. Som det står i BFOs jubileumsskrift for 25-årsjubileet: «Historien viser at YH såvel som BFO i sannhet måtte mure sverd ved lend».
YH blir til YS
Senere ble YH en av initiativtakerne til dannelsen av Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS), som ble dannet 1. januar 1977 etter Politiets Sentralorganisasjon hadde gått ut av YH. Den nest største hovedorganisasjonen i Norge (etter LO) het da YS. Oberstløytnant Egil Sandberg (LOFF/BFO), som hadde vært formann i YH ble den første formannen i YS. Fra 1. januar 1979 gikk BFO inn i Statsseksjonen i YS. YS-S har status som egen hovedsammenslutning.
Tomarus gyas
Tomarus gyas er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).
Befalets Fellesorganisasjon
Ny Hovedavtale for statsansatte
9. mars 1987 ble det inngått en ny Hovedavtale for statsansatte, denne avtalen medførte at en tjenestemannsorganisasjon måtte organisere minst 10 % av arbeidstakerne i en etat/arbeidsområde for å ha forhandlingsrett. Bare en av BFOs tilsluttede organisasjoner oppfylte dette kravet, (BH). Dette satte 	ny fart i arbeidet med å etablere BFO som tjenestemannsorganisasjon.
Tomarus gyas
Utseende
En middelsstor, oval, mørkt rødbrun, blank hornbille. Oversiden er nokså tett og kraftig punktert, på dekkvingene danner punktene rader. Begge kjønn har en liten grop foran på pronotum med en ganske liten knøl i forkant og to små knøler i pannen, disse er litt mer utpregede hos hannen, som ellers kan kjennes på en litt smalere kroppsform enn hunnen. Clypeus ("overleppen") har to små tenner. Beina er ganske korte og kraftige.
Fonnhetta
Fonnhetta er et fjell på Svalbard. Det er 932 meter høyt og ligger øverst i Adventdalen, og lengst vest i Sabine Land. Fjellet ligger mellom isbreene Breifonna i nordvest, Vendombreen i sørøst, og Hettebreen i sør. Navnet er avledet av Breifonna.
Tomarus gyas
Levevis
Larvene lever i jorda, for det meste av råtnende plantemateriale, men de kan også ete røttene på ulike planter.
Befalets Fellesorganisasjon
Hærens Offisersforbund
Den 1. juni 1988 slo Hærens Befalsskoleutdannede Befals Landsforbund(HBB) seg sammen med Hærens Tekniske Befalsforening (HTB) og Hærens Krigsskoleutdannede Befals Landsforbund (HKB) til Hærens Offisersforbund. Bare ett år senere slo Hærens Offisersforbund seg sammen med Luftforsvarets offisersforening og Sjøforsvarets Offisersforening i BFO. Året 1989/1990 var et interimsår for det nye BFO, frem til BFOs første ordinære kongress 21.–22. april 1990 i Trondheim.
Antiplot
Antiplot er det motsatte av klassisk dramaturgi, her snus klassisk dramaturgi (archplot) på hodet. De tre begrepene archplot, miniplot og antiplot sammen med gråsonene mellom dem utgjør alle plottmodeller for filmmanuskriptskrivning.
Befalets Fellesorganisasjon
BFOs kongresser
Kongressen er BFOs høyeste myndighet og består av 1,25 % av BFOs stadig tjenestegjørende medlemmer. Hvert tredje år avholdes BFOs ordinære kongress innen utgangen av juni måned. Kongressdatoene bestemmes av Hovedstyret, og skal være kunngjort med minst seks måneders varsel.
Tomarus gyas
Utbredelse
Arten er vidt utbredt fra Mexico i nord til Argentina i sør.
Antiplot
Eksempler på antiplot-filmer:
Tomarus gyas
Systematisk inndeling
Slekten har ofte vært kalt Ligyrus.
Petter Aagaard
Petter Aagaard (født 1978) er en norsk sanger, skuespiller, komponist og forfatter.
Virke
Siden 1999 har han jobbet med musikk på heltid.
Scene
På teater har han blant annet hatt hovedrollen Tony Manero i Saturday Night Fever på turné i Sverige. Han spilte stripperen Ethan Girard i The Full Monty (Teater Ibsen), rockekatten Rum Tum Tugger i Cats (Chat Noir), hippien Even Ivan i den Bendik Hofseth-komponerte Operasjon Opera - The Jazz Cabarèt (Den Norske Opera & Ballett), Peter Prevensie i Draumen om Narnia (Det Norske Teater), Melchior i Juleevangelet: The Smash (s)hit musical (Nye Hjorten Teater) samt en rekke andre oppsetninger som Jesus Christ Superstar (Agder teater) og Sugar (Den Nationale Scene). Han er utdannet ved Bårdarakademiets musikal/artistlinje.
Musikk
Han er også vokalist og komponist i det eksperimentelle alien-bandet Galactic Funk, sammen med produsent Tormod Leithe. Deres debutalbum We Come in PEZ ble gitt ut den 11. november 2019 på Galactic Park Records.
Aagaard debuterte som soloartist i 2009 på plateselskapet Universal Funk med albumet The Funklectic under artistnavnet Pozitivity (produsert av Kjetil Brox.)
Han har tidligere vært vokalist for Prince-hyllestbandet Glam Slam, jazz/stepp-gruppa Rhythm & Shoes, vokalgruppa Rewind, trubadurduoen White Chocolate, partybandet Funkytown + Sunwing, Color Magic, Wallmans Salonger og Rikskonsertene.
Han er vokalist i jazzbandet Swingers, bandene Housequake og The Funk Soldiers + trubadurduoen Boller & Blues.
Journalist og forfatter
I 2014 skrev han Prince-boken Shockadelica sammen med Christer Falck, i 2015 skrev han Star Wars-boken A Disturbance in The Force – Imperiet slår sprekker, og i 2022 ga han ut boken D'Sound – Spice of Life. Alle tre er gitt ut på Falck Forlag.
Han er også frilans regissør, koreograf og konferansier. Han har vunnet fire priser på NM i revy, og var en av finalistene i Programleder-Jakten på NRKs VG-lista Topp 20, og han er skribent for Musikkmagasinet PULS, med et spesialfelt innen funk/soul og teater/musikal.
Trivle
Trivle er et musikkalbum med Jutullaget fra 2005.
Gallus
Trebonianus Gallus (latin: Gaius Vibius Afinius Trebonianus Gallus Augustus; født 206, død august 253), også kjent som kun Gallus, var romersk keiser fra 251 til 253, og styrte sammen med sin sønn Volusianus.
Sopor
Sopor er en svensk filmkomedie fra 1981, regissert av Tage Danielsson. Filmen er en satire over den svenske politikken, særskilt som den så ut på denne tiden. En del av humoren kan derfor være lite aktuell og savner komiske poenger for et publikum i dag.
Gallus
Gallus utropt som keiser av den romerske hæren etter keiser Decius døde i et slag mot goterne. Han fikk umiddelbart problemer; en pest brøt ut i Roma, krig mot både gotere og persere som invaderte Romerriket fra hvert sitt hold, dessuten gjorde guvernør Aemilianus opprør etter at hans soldater utropte ham som keiser og marsjerte Roma. Gallus og Volusianus ble drept av sine egne soldater.
Sopor
Handlingen
En mandagsmorgen okkuperer en gjeng barn fra Farsta kongehuset og holder kongen i husarrest på slottet. Dette gjør de for å få oppmerksomhet for sitt syn på samfunnet. Den bare treårige prinsessen Victoria står bak de samme synspunktene som barna og framstår som et av de klokeste menneskene i hela filmen.
Gallus
Tidlig liv
Gallus ble født i Italia og kom fra en familie av respektert avstamming fra etruskisk senatorbakgrunn. Han hadde to barn fra sitt ekteskap med Afinia Gemina Baebiana: Gaius Vibius Volusianus, senere keiser, og en datter, Vibia Galla. Hans tidligste karriere var en typisk cursus honorum og i 250 ble utnevnt til guvernør av den romerske provinsen Moesia Superior, en utnevnelse som viste at keiser Decius hadde tiltro til ham.
Sopor
Handlingen
Karikaturer av samtidige politiker og andra samfunnsdebattanter, spilt av ulike skuespillere, opptrer i filmen og kommenterer de politiske implikasjonene av barnas oppførsel på et komisk overdrevet måte av partienes egentlige meninger. Massemedia parodieres også: til tross for at barnenes okkupasjon av slottet fortsetter, er hovednyheten på TV att man ved kontrollmåling har kommet fram til at avstanden mellom Björn Borgs og Ingemar Stenmarks leiligheter i Monaco er et annet enn man tidigere hadde trodd.
Gallus
Vekst til makt
I juni 251 ble Decius og hans sønn og medkeiser Herennius Etruscus drept i slaget ved Abrittus mot goterne som han hadde til hensikt å straffe for angrep inn i Imperiet. I henhold til rykter støttet av den samtidige greske historikeren Dexippus og Sibyllens orakler, skyldtes Decius' mislykkethet i stor grad til Gallus som hadde konspirert med goterne. I uansett tilfelle, da hæren hørte nyheten om keiserens død, utropte de Gallus til ny keiser, det til tross for Hostilianus, Decius' etterlatte sønn. Hærens handling, og det faktum at Gallus synes å ha stått på god fot med Decius' familie, gjør Dexippus' beskyldning usannsynlig. Gallus trakk seg ikke fra å være keiser, men aksepterte den unge Hostilianus som medkeiser, kanskje for unngå problemene med ytterligere en innbyrdeskrig.
Sopor
Handlingen
Også samtidens politiske foreteelser kommenteres, for eksempel driver man med folkeavstemningsinstituttet med tanke på att folkeavstemning om kjernekraft i Sverige hadde hatt tre ulike linjer (valgalternativ) og derfor ikke resultert i noe klart beskjed om folkets mening; i filmen holder man folkeavstemning om monarkiets være eller ikke være, og en av de tre linjene angir en «arvelig republikk» med prinsesse Victoria som president.
Gallus
Vekst til makt
Engstelig for å sikre sin posisjon i Roma og stabilisere situasjonen ved grensen langs elven Donau, inngikk Gallus en fredsavtale med goterne. Avtalen sikret at goterne forlot romersk område, men fikk lov til å beholde sine fanger og sitt krigsbytte. I tillegg ble enighet om de ville bli betalt et årlig tilskudd. Da han nådde fram til Roma ble Gallus' utnevnelse formelt bekreftet av det romerske senatet, og samtidig ble Gallus' sønn Volusianus utnevnt til cæsar (arveprins). Den 24. juni 251 ble Decius guddommeliggjort, men ved 15. juli samme år forsvant Hostilianus fra historien. Det er mulig at han døde av et utbrudd av pesten.
Det er mulig at Gallus også beordret en form for forfølgelse av den nye religion kristendom som ikke ville være lojal til den romerske stat, men denne forfølgelsen var antagelig både lokal og lite koordinert. Imidlertid er det to hendelser som er kjent for ettertiden: Kornelius, biskop av Roma og pave fra 251 og til sin død i 253, ble forvist til Centumcellæ i Latium. Hans etterfølger, Lucius I, rett etter at han ble valgt til pave, ble også forvist. Senere ble sistnevnte tilbakekalt til Roma i keisertiden til Valerianus.
Som sin forgjengere hadde Gallus ikke lett styre. I øst gjorde en adelsmann fra Antiokia ved Orontes ved navn Mariades opprør og begynte å herje romerske områder i Syria og Kappadokia før han flyktet til det persiske Sasanideriket. Gallus beordret sine tropper å angripe perserne, men den persiske herskeren Sjafur invaderte Armenia og utraderte en stor romersk hær som ble overrasket ved syriske Barbalissos i 253. Syria var deretter forsvarsløs og perserne angrep og erobret alle romerske militære utposter, og herjet de store byene, inkludert Antiokia, uten vanskeligheter. De persiske invasjonene ble gjentatt året etter, men denne gangen møtte han motstand, ledet av Uranius Antoninus, en prestekonge som opprinnelig het Sampsiceramus, fra Emesa (dagens syriske by Homs). Uranius Antoninus tvang Sjafur og hans persiske hær på retrett. Oppmuntret av denne suksessen utropte han seg selv til keiser. Samtidig hadde Gallus nye problemer ved de europeiske grensene. Ved Donau var skytiske stammer blitt rastløse til tross for fredsavtalen som var inngått i 251. De invaderte Anatolia fra sjøveien, brente det store Artemistempelet i Efesos og reiste deretter tilbake dit de kom fra med stort bytte. Nedre Moesia ble også invadert tidlig i 253. Aemilianus, guvernør av Moesia Superior og Pannonia, tok initiativ til slå tilbake og beseiret angriperne.
Død
I hæren hadde misnøyen vokst med Gallus, og soldatene utropte Aemilianus til ny keiser. Med en usurpator som truet hans keisertrone, forberedte Gallus på å forsvare sin rett. Han tilkalte flere legioner og beordret forsterkninger fra Gallia under ledelse av Publius Licinius Valerianus om å komme til Roma. Til tross for disse forholdene marsjerte Aemilianus inn i Italia for å slåss for sitt krav på tronen og møtte Gallus ved Interamna (dagens italienske by Terni) før Valerianus hadde kommet fram. Hva som egentlig skjedde er ikke klart. Senere kilder hevdet at etter et innledende nederlag ble Gallus og Volusianus drept av sine egne soldater. eller at Gallus ikke møtte Aemilianus i det hele tatt da hans egen soldater gikk over til hans side. Hva som er klart er at både Gallus og Volusianus ble drept i august 253.
The Beggar of Cawnpore
The Beggar of Cawnpore er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Charles Swickard.
Handling
Den britiske legen Robert Lowndes er ansatt i det britiske militæret, hvor han forsøker å slåss mot en kolera-epidemi ved en liten festning i Cawnpore, India i 1850-årene. Når han selv utvikler feber, begynner Lowndes å ta morfin for å fortsette å behandle pasientene sine.
Mehuken vindpark
Mehuken vindpark er et vindkraftverk i Kinn kommune i Vestland fylke. Mehuken ligger tett ved Kråkenes fyr og toppen av fjellet er på 433 moh.
Mehuken 1 stod ferdig i 2001, med 5 vindturbiner av typen Vestas V52-850 kW, hver på 76 meters høyde. Installert effekt var 4,25 MW og årsproduksjon var på 12 GWh. Mehuken I var i 2001 Norges største vindpark. Dette anlegget ble revet i 2014.
Mehuken 2 var klart i 2010. Da ble parken utvidet med 8 nye vindturbiner av typen Enercon E-70 2.3 MW. Med 13 turbiner totalt var årsproduksjonen på ca. 65 GWh, noe som tilsvarer energiforbruket til de ca. 6000 innbyggerne i Vågsøy kommune. Tårnene på Mehuken II er 64 meter høye og har en rotordiameter på 71 meter.
Mehuken 3 sto klart i 2015. Da ble de 5 eldste turbinene revet og erstattet med 3 nye av samme type som Mehuken 2. Total effekt på 11 turbiner er nå 25,3 MW. Årsproduksjon er 75 GWh. Rotordiameter 71 meter, tårnhøyde 64 meter.
Anlegget ble offisielt åpnet 29. oktober 2010 av fylkesordfører i Sogn og Fjordane, Nils R. Sandal. Det eies av Kvalheim Kraft, som igjen eies av Østfold energi og Vardar.
Asymmetrisk krigføring
Begrepet oppsto under NATO-kampanjen operasjon Allied Force mot Jugoslavia i 1999. Den jugoslaviske hæren nyttet villedning og kamuflasje for å fortsette sine operasjoner på tross av en massiv luftkampanje fra NATOs side.
Eksempler på asymmetrisk krigføring er all geriljakrigføring og boerkrigen.
Mimi Kennedy
Mary Claire «Mimi» Kennedy (født 25. september 1948 i Rochester i New York) er en amerikansk skuespiller og regissør. Kennedy debuterte som skuespiller i mars 1977 i den kortvarige TV-serien 3 Girls 3, sammen med Debbie Allen og Ellen Foley som spilte de to andre jentene i serien.
Kennedys mest nevneverdige roller var imidlertid rollen som Dharmas mor, Abby O'Neil, i TV-serien Dharma & Greg og rollen som Ruth Sloan i Homefront. Hun spilte også på Broadway i showet Hair. I mars og april 2009 har hun bli sett på Cleveland Play House i Ohio med rollen som journalisten Ann Landers i teaterstykket «The Lady with All the Answers» av som ble produsert av regissør David Rambo. Kennedy er involvert i flere progressive organisasjoner som aktivist, inkludert Progressive Democrats of America, der hun fungerer som leder for styret.
Trollvasstinden (Vega)
Trollvasstinden er det høyeste fjellet på Vega på Helgeland.
Sekundærfaktoren på 27 kilometer er blant de 100 lengste i Norge.
Wä IF
Wä Idrottförening er en svensk idrettsforening fra Vä i Kristianstad i Skåne. Per februar 2010 er betegnelsen «idrettsforening» upresis, da de bare bedriver fotball av idrett.
Klubben er mest kjent for kvinnefotballaget, som har spilt i Damallsvenskan i flere sesonger. Laget debuterte i Damallsvenskan i 1990 med en niendeplass, og holdt seg på nedre halvdel til de rykket ned i 1994. Laget returnerte i 1998, men det var siste sesong som Wä. Fra og med neste sesong hadde kvinnelaget fusjonert med kvinnelaget til Kristianstads FF og dannet Kristianstad/Wä DFF. Wä IF har imidlertid fortsatt et kvinnelag, men dette befinner seg i tredje divisjon.
Herrelaget er i femtedivisjon.
Holidays in Eden
Holidays in Eden er det sjette studioalbumet til det britiske rockebandet Marillion. Albumet ble utgitt i juni 1991.
Albumet nådde 7.-plass på den britiske albumlista. Det ble utgitt tre singler fra albumet. «Cover My Eyes (Pain and Heaven)» kom ut i mai 1991 og nådde 34.-plass på den britiske singellista. «No One Can» kom ut i juni og nådde 33.-plass. «Dry Land» kom ut i september og nådde 34.-plass.
Arbeidet med det forrige albumet, Seasons End, hadde gått overraskende glatt for Marillion. I stor grad skyldtes nok det at sanger Steve Hogarth hadde hatt med seg flere ideer da han ble medlem i gruppa, og at gruppa på det tidspunktet allerede hadde jobbet med musikalske ideer i ganske lang tid. Dessuten var både den nye sangeren og resten av gruppa særlig skjerpet og ville gjøre et godt inntrykk på hverandre. Da det var tid for å lage neste album, måtte de starte helt fra grunnen av, og det ble en vanskeligere prosess. Det viste seg at Steve Hogarth og resten av gruppa hadde to forskjellige metoder for å komponere musikk.
Marillion hadde planlagt å bruke Chris Kimsey som produsent for det nye albumet. Han hadde vært produsent for albumene Misplaced Childhood (1985) og Clutching at Straws (1987), med godt resultat. Men Kimsey var opptatt med produsentjobb for The Rolling Stones og hadde ikke tid, og dermed måtte Marillion finne en annen produsent. De valgte Christopher Neil, som tidligere blant annet hadde produsert Mike + The Mechanics. Han lovet å ikke gjøre Marillion til Mike + The Mechanics, men likevel ble Holidays in Eden Marillions mest pop-pregede album.
Holidays in Eden ble utgitt i remastret utgave i februar 1998, med demoversjoner, B-spor og alternative versjoner. Albumet finnes også i en remastret utgave uten bonus-CD-en.
Opprinnelig album
«Dry Land» ble opprinnelig spilt inn av Steve Hogarths tidligere band How We Live, og var tittelspor på deres eneste album, utgitt i 1987. En tidlig versjon av «Cover My Eyes (Pain and Heaven)» ble også spilt inn av How We Live, under navnet «Simon's Car». Tittelen «The Rakes Progress» er en enkel fleip, som spiller på «A Rake's Progress», en serie på 8 malerier av Steve Hogarths navnebror William Hogarth.
Bonus-CD
«How Can it Hurt» og «A Collection» var singel-B-spor på henholdsvis «Cover My Eyes (Pain and Heaven)» og «No One Can». Begge sangene var med på den opprinnelige amerikanske utgivelsen av albumet (se under). «Sympathy» ble opprinnelig laget og spilt inn av progrock-gruppa Rare Bird rundt 1970. Sangen var den første cover-låta Marillion spilte inn. Den og den opprinnelige versjonen av «I Will Walk on Water» var opprinnelig med som bonusspor på samleplata A Singles Collection, som ble utgitt i juni 1992. Live-versjonen av «Splintering Heart» er det eneste konsertopptaket blant bonusmaterialet på remasterutgavene av Marillions 8 første album. «You Don't Need Anyone» ble opprinnelig spilt inn av Steve Hogarths tidligere band How We Live, og var B-spor på deres eneste album Dry Land i 1987.
All musikk på det opprinnelige albumet og bonus-CD-en er skrevet av Steve Hogarth, Steve Rothery, Peter Trewavas, Mark Kelly og Ian Mosley. Alle tekstene er skrevet av Steve Hogarth. Unntatt: «Holidays in Eden»: Tekst Steve Hogarth og John Helmer. «Dry Land»: Tekst Steve Hogarth, musikk Steve Hogarth og Colin Woore. «A Collection»: Tekst John Helmer. «You Don't Need Anyone»: Tekst og musikk Steve Hogarth. «Sympathy»: Tekst og musikk Mark Ashton, Graham Stansfield, David Kaffinetti og Stephen Gould.
Setermoen kapell
Setermoen kapell er et militærkapell fra 1982 i Bardu kommune, Troms og Finnmark fylke.
Kapellet har 25 plasser.
Kvarts (album)
Kvarts er debutalbumet til Kvarts fra 1999.
Singapore Aerospace A-4SU Super Skyhawk
Singapore Aerospace A-4SU Super Skyhawk er en oppgradert variant av det amerikanske angrepsflyet McDonnell Douglas A-4 Skyhawk utført i Singapore av Singapore Technologies Aerospace.
I alt 52 A-4S Skyhawk ble oppgradert til A-4SU Super Skyhawk standard. Flyene ble utstyrt med den langt kraftigere General Electric F404-GE-100D turbofanmotoren, noe som nødvendiggjorde forsterkninger av skroget og modifisering av luftinntakene. Den nye motoren økte topphastigheten med 15%, klatrehastigheten med 35% og akselerasjonen med 40%. En omfattende oppgradering av avionikken ble også gjennomført, inkludert en moderne førerkabin utstyrt med blant annet MFD.
Vuddudalen
Vuddudalen, eller Vududalen, er en dal i Åsen sogn i Levanger kommune i Trøndelag. Europavei 6 og Nordlandsbanen fra Åsen til Langstein går gjennom Vuddudalen. Dalen møter Fættenfjorden i sør. Elva Vulu renner gjennom dalen.
Gårdsnavnet Vudu kommer fra norrønt viða, «skoggrense» eller «øverste skogmark på en fjellside».
Yupan (distrikt)
Yupan er et distrikt i provinsen Corongo i regionen Ancash i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 020906 og hovedstaden er Yupan. Distriktet ble opprettet den 9. mai 1923.
Tomarus burmeisteri
Tomarus burmeisteri er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En middelsstor, oval, rødbrun, blank hornbille. Oversiden er nokså tett og kraftig punktert, på dekkvingene danner punktene rader. Pronotum er rundet uten groper eller kjøler hos begge kjønn, hannen har en litt smalere kroppsform enn hunnen. Clypeus ("overleppen") har to små tenner. Beina er ganske korte og kraftige.
Levevis
Larvene lever i jorda, for det meste av råtnende plantemateriale, men de kan også ete røttene på ulike planter.
Systematisk inndeling
Slekten har ofte vært kalt Ligyrus.
New Zealands kvinnelandslag i rugby union
Hekteren Farah Palmer var lagets kaptein i ni år mellom 1997 og 2006; flanker Melissa Ruscoe var kaptein i VM 2010. New Zealand slo England 13–10 i finalen i VM 2010; de fikk da revansje for et tap under deres turné i England året før. Vingen Carla Hohepa (sju tries) og fly-half Kelly Brazier (fire tries, elleve conversions, to straffespark) var lagets to toppscorere i VM.
Belogorsk (Amur oblast)
Belogorsk ble grunnlagt i 1860 som Aleksandrovskoje, og i 1926 ble den gitt bystatus og nytt navn: Aleksandrovka. I 1931 ble navnet igjen endret, til Krasnopartizansk, og i 1936 igjen til Kujbysjevka-Vostotsjnaja. Den fikk til slutt sitt nåværende navn, Belogorsk, i 1957.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Silent Aircraft Initiative
Silent Aircraft Initiative var navnet på en studie utført av universitetene Cambridge og MIT med mål om å finne måter å redusere flystøy så mye at det nesten ville være umerkelig for folk utenfor flyplasser.
Historie
Programmet ble lansert i November 2003 og har blit støttet av Rolls-Royce, Boeing og Marshall Aerospace. Studien har siden blitt finansiert av det britiske finansdepartementet og industripartnere.
Brattere nedstigning
En del av studien var å undersøke om brattere kontinuerlig nedstigning til en flyplass kunne redusere støynivået. I tillegg til teoretisk analyse skulle det utføres feltforsøk med jetfly.
Skrog- og motordesign
En stor del av studien var å utvikle design av motorer og jetpassasjerfly for å redusere flystøy.
Filigran (musikkalbum)
Filigran er et musikkalbum med Kvarts, utgitt i 2001.
Chrysopistus
Chrysopisthus er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utseende
Middelsstore (ca. 25 millimeter), avlange, metallisk fargede praktbiller. Fasettøynene er store og litt utstående, pannen rundet, pronotum rundet, litt smalere enn dekkvingenes rot. Dekkvingene er jevnt avsmalnende, fint punkterte, med en lengderibbe langs sømmen. I spissen er ytterkanten sagtakket.
Silent Aircraft Initiative
Skrog- og motordesign
Det foretrukne skrogdesignet ble blandet vinge og skrog (blended wing design) med motorene plassert på den oversiden av vingene for å skjerme bakken fra motorstøyen. Siden den blandede vingen er for grunn til tvillingmotorer ble det foreslått et firemotors oppsett.
Chrysopistus
Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.
Silent Aircraft Initiative
Skrog- og motordesign
Det foretrukne motordesignet var en turbovifte med veldig lav spesifikk skyvekraft, altså veldig høyt forhold av forbipasserende luft («bypass»-forhold). Dette gir mindre effektiv eksosgasshastighet (lavere jetstøy) og dermed lavere motoreffisiens, og kan oppnås i landingsfasen ved bruk av en endedyse med variabelt tverrsnitt for å tilpasse viften. Videre kan akustisk behandling i luftinntak og eksosrør minimere støy fra turbomaskinen.
Chrysopistus
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Systematisk inndeling
furupraktbiller (Chrysochroinae) blir noen ganger plassert som en stamme i underfamilien Buprestinae.
Posisjonsvinkel
Posisjonsvinkel forkortes vanligvis PA. Den er et mål avledet av observasjon av visuelle binærstjerner. Den er definert som vinkelforskjellen i grader mellom sekundærstjernen og primærstjernen, relativt til himmelens nordpol.
Som eksemplet illustrerer, kan man tenke seg at man observerer en hypotetisk binærstjerne med en PA på 135 grader, det betyr at en tenkt linje i okularet trukket fra himmelens nordpol (NCP) til primærstjernen (P) ville ha en forskjell fra sekundærstjernen (S) slik at vinkelen NCP-P-S ville være 135 grader.
Når man tegner grafer til visuelle binærstjerners baner, er NCP-linjen tradisjonelt tegnet nedover, det vil si med nord på bunnen, og PA målt mot klokka, fra 0 til 359 grader.
Definisjonen av posisjonsvinkel utvides også til å gjelde for utvidede objekter slik som galakser, der det refererer til vinkelen dannet av storaksen til objektet og NCP-linjen.
David Chase
David Henry Chase (født 1945) er en amerikansk TV-produsent, manusforfatter og regissør som er mest kjent som skaperen av serien Sopranos.
Biografi
Chase debuterte som manusforfatter i TV-serien The Bold Ones: The Lawyers i 1971. Deretter hadde han manus på flere episoder av den overnaturlige thrillerserien Kolchak: The Night Stalker (1974). Han hadde sitt første oppdrag som TV-produsent i 1976 da han fikk produsere fire episoder av serien The Rockford Files. Han hadde sitt første regioppdrag på en episode av grøsser-serien Alfred Hitchcock Presents (1986). I 1988 skapte han dramaserien Almost Grown. I 1990-årene produserte han flere episoder av serien Det gode liv i Alaska.
Han debuterte som filmregissør med Not Fade Away (2012). I tillegg produserte han og skrev manus til The Many Saints of Newark (2021) som er en film-oppfølger til Sopranos.
Mest kjent er han for å ha skapt mafiaserien Sopranos i 1999. Ved siden av å ha skapt serien har han også vært involvert i de fleste episodene både som produsent og som manusforfatter. Han har også hatt regien på den aller første episoden av serien.
Europavei 72
Europavei 72 eller E72 er en europavei som går mellom Bordeaux og Toulouse i Frankrike. Veiens lengde er 242 km.
Antitypona
Antitypona er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere som lever på trær og busker i skog.
Skal – skal ikkje
Skal – skal ikkje er et musikkalbum med Kvarts fra 2004.
Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya
Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) er et jernbaneselskap som eies av Generalitat de Catalunya. Selskapet har flere tog- og metrolinjer i Catalonia. Totalt har de 140 km med smalspor (1 000 mm), 42 km med normalspor (1 435 mm) og 89 km med breie spor (eller «iberiske spor», 1 668 mm), samt tannhjulsbane og fjellbane. Blant annet driver FGC tre av linjene i metroen i Barcelona.
James Hamilton, 3. hertug av Abercorn
Hamilton var ridder av Hosebåndsordenen og av St. Patricks-ordenen. Han ble også utnevnt til medlem av Det kongelige råd.
James Burke Roche, 3. baron Fermoy
James Boothby Burke Roche, 3. baron Fermoy, (født 28. juli 1852, død 30. oktober 1920) var en irsk adelsmann og medlem av det britiske parlamentet. Han var oldefaren (morfars far) til Diana, fyrstinne av Wales.
Behind the Lines
Behind the Lines er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Henry MacRae.
Handling
Under et opprør i Mexico blir Nina Garcia, en diplomat-datter, tvunget til å begynne som spion for de revolusjonære. Hun arbeider som sykepleier ved et militærsykehus og stjeler papirer for å gi til opprørerne.
Nick Dempsey
Nick Dempsey (født 13. august 1980) er en britisk brettseiler. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok sølv.