cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vesten
Introduksjon
Siden renessansen har Vesten utviklet seg hinsides innflytelsen fra antikkens grekere, romere og arabere grunnet handels-, vitenskapelige, industrielle revolusjoner, og økningen i folketallet av kristne i de vestlige rikene og særlig de globale rikene på 1700- og 1800-tallet. Siden tidsaldrene med oppdagelser har forestillingen om Vesten ekspandert til å inkludere både nordlige som sørlige Amerika, Australia, og New Zealand. Alle landene i Latin-Amerika og Karibia er betraktet som en del den vestlige kulturen grunnet deres tidligere status som bosettingsland for de vestlige kristne nasjonene.
Selv om mange deler av Latin-Amerika og Karibia er en blanding av europeiske, afrikanske, og innfødte kulturelle innflytelser, kan det samme argumentet bli benyttet på USA. Generelt er den nåværende konsensus at i det minste kulturer og folk fra Vest-Europa, Australia, New Zealand og hele den vestlige halvkule utgjør hva som kalles for Vesten. Med unntak av Australia, New Zealand og kanskje Israel er det verd å merke seg at Vesten som begrep har geografisk relevans. Det er en debatt om Øst-Europa bør tilhøre en egen kategori eller inkluderes i Vesten. Argumentet som støttet at Øst-Europa bør tilhøre Vesten er at de østeuropeiske nasjonene som Bulgaria og Romania er i dag en del av EU. EU består av hovedsakelig land fra Vest-Europa. Men dette argumenter halter ved at betydningsfulle land som Island og Norge ikke er medlem av EU, men betraktes likevel som en vesentlig del av Vesten. Samtidig er det anmerket at de fleste østeuropeiske kristne landene kommer fra en tradisjonell øst-ortodoks kristen bakgrunn, og at virkningen av kommunismen i disse landene på 1900-tallet var stor. Selv om hverken Hellas og Kypros ikke ligger i Vest-Europa har de begge blitt betraktet som en del av Vesten. Grunnen er delvis at de ikke har vært undertrykt av kommuniststyrene og delvis til at hele den vestlige kulturen har sin opprinnelse i antikkens Hellas.
Japan og Sør-Korea er de eneste asiatiske medlemmene av Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling (OECD) og de to landene er også to av mest utviklede demokratiene i Asia. De har også en høy levestandard og et høyt nivå innenfor menneskelig utvikling (som borgerlige rettigheter, menneskerettigheter og sikkerhet for loven). Det har blitt fremmet at utviklede land i Asia som Japan, Singapore, Taiwan og Sør-Korea bør inkluderes i Vesten grunnet deres sterke økonomiske, politiske og militære tilknytning til Vest-Europa, Nato og USA. Hvis det er et argument med verdi bør også Kina inkluderes, og da er begrepet «Vesten» blitt ganske utvannet som begrep om både vest som øst er omfattet av det. Et sterkere motargument er at selv om det er stor vestlig innflytelse i disse landenes kulturer, består de uansett av hovedsakelig forskjellige og adskilte kulturer, religioner (skjønt kristendom er en betydelig religion i Sør-Korea), språk, skikker og verdenssyn som er produkter av deres egen innfødte utviklinger framfor et produkt av vestlig innflytelse.
Et forsvar av Vesten
«Demokratiske stater med markeds- eller blandingsøkonomi og hvor religion har fått underordnet seg vitenskapen» kunne være en beskrivelse av statene i Vesten, noe som bygger på de verdier som de representerer og ikke hvor de ligger geografisk. De fleste ligger dog i den vestlige og sentrale delen av Europa, Nord-Amerika og Australia. Den engelsk-pakistanske historikeren Ibn Warraq har beskrevet Vesten i henhold til egenskapene rasjonalisme, universalisme og selvkritikk.
Rasjonalisme er troen på at den menneskelige fornuft er kapabel til sann forståelse av store deler av virkeligheten, mener Warraq, og hevder at der er i Vesten som fornuften utnyttes i størst utstrekning for å forstå verden og de vitenskapelig lovene. Det har ført til stadig mer avanserte maskiner, en effektiv legekunst, en eksploderende økning av avkastningen i jordbruket, høy levestandard, større likestilling mellom kjønnene, og som til og med kan føre til en kolonialisering av planeten Mars. Hele den vestlige tiltroen til vitenskapen har sin årsak i rasjonalisme som begynte allerede hos de tidlige greske filosofene og som ved middelalderens slutt beseiret de «innlysende» religiøse «sannhetene».
Universalismen er, i henhold til Warraq, en egenskap hos den vestlige sivilisasjonen å alltid ha en mer eller mindre åpenhet for verden utenfor Vesten, for andre ideer, skikker og mennesker. Det motsatte er totalitære og/eller selvtilrekkelige samfunnssystemer. De sistnevnte har ingen interesse for verden utenfor ettersom de ikke finner noe som er meningsfylt eller verdifullt der. At akkurat Vesten skaffet seg kolonier kan ha sin årsak blant annet i en nysgjerrighet, mener Warraq. Kun to universalistiske religioner med opprinnelse i Midtøsten har fra begynnelsen (eller nesten fra begynnelsen rettet seg mot Vesten, som i sin tur har tatt dem til seg grunnet sin åpenhet og nysgjerrighet: kristendommen og bahai.
Selvkritikk er, i henhold til Warraq, enda en sterkt utviklet egenskap i Vesten. Den vestlige verden har mye på sin samvittighet når det gjelder udåder: inkvisisjonen, slaveriet, folkemordet på indianerne, folkemordet på jødene, brudd mot menneskerettighetene og mye mer. Til viss grad muliggjorde dette den nevnte vitenskapelige forspranget og rasjonalismen. Men Vesten ligger også foran alle andre i form av selvkritikk og selvrefleksjon, i henhold til Warraq. Vestens mange forbrytelser har blitt redegjort og lagret i Vesten, forskningen og den politiske debatten har skjedd i Vesten, krigsforbryterdomstolene og menneskerettstribunalene har kommet i stand og opprettet i Vesten.
Vestlig kultur
Begrepet «vestlig kultur» er brukt i bred betydning for å referere til en av arv av sosiale normer, etiske verdier, tradisjonelle skikker, religiøse overbevisninger, politiske systemer og særskilte gjenstander og teknologier.
Konseptet om en vestlig kultur er generelt knyttet til den antikke definisjonen av Vesten. I denne definisjonen er den vestlige kulturen et sett av litterære, vitenskapelige, politiske, kunstneriske og filosofiske prinsipper som adskiller det fra andre sivilisasjoner.
Dette må ikke leses ensidig som at ingen andre sivilisasjoner har utviklet demokrati eller kunst (hvilket mange har), men at det til sammen er en oppfattelse (men ingen sannhet) av hva vestlig kultur er. Vestlig kultur passer også til de land som er sterkt preget av europeisk utvandring og bosetning, som Amerika og Australia, og er ikke begrenset til Europa.
Et trekk som definerer de moderne vestlige samfunnene er eksistensen av politisk og kulturelt pluralisme som aksepterer prominente subkulturer eller motkulturer og som integrerer økende kulturell synkretisme grunnet globalisering og ut- og innvandring.
Historiske inndelinger
De geopolitiske inndelingene i Europa som skapte konseptene Øst og Vest hadde sin opprinnelse i Romerriket. Den østlige delen av Middelhavet var preget av meget urbaniserte kulturer som hadde gresk som et felles språk (som igjen hadde sin opprinnelse i Aleksander den store og hans hellenistiske etterfølgere), mens den vestlige delen var mindre urban, mer preget av jordbruksland i sitt vesen og som raskt tilpasset seg latin som felles språk. Etter at Vestromerriket kollapset ble vestlige Europa til sist adskilt fra den østlige delen hvor bysantinsk gresk og østlig kristendom ble de grunnleggende innflytelsene i den arabisk-muslimske verden og blant østlige og sørlige slaviske. Den katolske vestlige og sentrale Europa som sådan, opprettholdt en særskilt identitet spesielt da den begynte å reformere og sementere seg i løpet av renessansen. Selv etter den protestantiske reformasjonen fortsatte protestantiske Europa å se på seg selv som mer knyttet til katolske Europa enn med andre deler av antatte siviliserte verden.
Hellenistisk tid
Den hellenistiske distinksjonen mellom barbarere og grekere kontrasteres i mange av de greske koloniene i forskjellen mellom den greskspråklige kulturen og de omgivende ikke-greske kulturene. I tiden tidlig på 500-tallet f.Kr. så Herodot på de persiske krigene som en konflikt mellom Europa og Asia. Ingen av de greske forfatterne benyttet betegnelsene «øst» og «vest» da de beskrev konflikten. Den anakronistiske bruken av begrepene angående konflikten kan også være misvisende da begrepet vest heller begynte å bli benyttet for å skape kontrast mot grekerne og den gresktalende kulturen.
Vestlige samfunn sporer sine kulturelle opprinnelse til gresk filosofi og den kristne religion, en tråd som begynte i antikkens Hellas ved at Det gamle testamente først ble oversatt fra hebraisk til gresk og benyttet således gresk terminologi. Vegen gikk videre gjennom Romerriket, og etter kristendommens inntog (etter at den oppsto i Midtøsten) ble spredt gjennom hele Europa.
I løpet av folkevandringstiden ble de vestlige delene av Romerriket, Vestromerriket, erobret av germanske folkeslag og kom til sist til å dominere det vestlige kristne pavedømmet (som holdt en politisk og religiøs autoritet, en samfunnsform fjernt fra den greske sivilisasjon i alle dens stadier), noe som førte til et brudd mellom øst og vest i Europa, mellom det latinske vest og bysantinskgresk øst. Det store skisma i 1054 og det fjerde korstog bekreftet og sementerte bruddet.
Ideen om et vestlig samfunn påvirket av (men ikke direkte en evolusjon av) antikkens Hellas gir kun mening fra renessansen av for Vestens historie da gresk kunst og filosofi ble «gjenoppdaget» i Vesten.
Romerriket
Antikkens Roma (510 f.Kr. – 476 e.Kr.) var en sivilisasjon som vokstre fram fra en bystat grunnlagt på Den italienske halvøya på 800-tallet f.Kr. til å bli et veldig verdensrike som strakte seg rundt hele Middelhavet. I løpet av de årene Romerriket eksisterte vekslet det fra å være et monarki, til republikk til et autokratisk (keiserdømme) rike. Det kom til å dominere vestlige delen av Europa (landene nord for Rhinen unntatt), Balkan og hele området rundt Middelhavet gjennom erobring ved romerske legioner og deretter kulturell tilpasning ved å gi romerske privilegier og til sist statsborgerskap til hele riket. Uansett, til tross for dets store arv var det en rekke faktorer som til sist førte til Romerrikets nedgang og fall.
Den vestlige delen av riket, Vestromerriket, kollapset og ble brutt opp i en rekke uavhengige kongedømmer på 500-tallet grunnet borgerkriger, korrupsjon, og ødeleggende germanske invasjoner fra stammer som goterne, frankerne og vandalene.
Gaetano Fanti
Gaetano Fanti (født 1687 i Bologna i Kirkestaten, død 27. september 1759 i Wien) var en italiensk maler i barokken. I 1715 var han blant dem som fikk i oppdrag av prins Eugene av Savoia å dekorere Belvedere. Hans bidrag på Belvedere var særlig illusjonistiske takmalerier.
Vesten
Romerriket
Østromerriket ble styrt fra Konstantinopel, og vanligvis referert til som Det bysantinske rike etter år 476, den tradisjonelle dato for Vestromerrikets fall, og for begynnelsen på tidlig middelalder. Østromerriket overlevde Vestens fall og beskyttet romerske juridiske og kulturelle tradisjoner, kombinert med greske og kristne elementer, i ytterligere tusen år. Antikkens Roma og Romerriket bidro stort til utviklingen av lov, krig, kunst, litteratur, arkitektur, teknologi og språk til den vestlige verden, og dets historie fortsetter å ha en betydelig innflytelse på verden i dag.
Den kristne skisma
Tidlig på 400-tallet etablerte keiser Konstantin den store byen Konstantinopel som hovedstad for Østromerriket. Den østlige riket omfattet landene øst for Adriaterhavet og grenset mot den østlige delen av Middelhavet og deler av Svartehavet. Delingen av Romerriket i en østlig og en vestlig del reflekterte administrasjonen av den kristne kirke mellom Roma og Konstantinopels debatt og krangling om hvem av byene som var hovedstad og overhode for kristenheten.
Etter hvert som de østlige og vestlige kirkene spredde deres innflytelse kan linjen mellom «Øst» og «Vest» bli beskrevet som skiftende, men den fulgte generelt et kulturelt skille som ble definert ved eksistensen av Det bysantinske rike og den vekslende makten og innflytelsen til kirken i Roma. En del, som Huntington, har teoretisert at denne kulturelle skillet eksisterer også under den kalde krigen som den tilnærmede vestlige grensen til de landene som var alliert med Sovjetunionen, Andre har kritisert dette synet på grunnlag av de forveksler Østromerriket med Russland, særlig i betraktning av det faktum at landet hadde mange av sine historiske røtter i Bysants mens Hellas var alliert med Vesten under den kalde krigen.
Under Karl den store etablerte frankerne et rike som ble anerkjent som Det tysk-romerske rike og som arvtager av Romerriket, av paven i Roma, noe som var en fornærmelse overfor den romerske keiseren i Konstantinopel. Kroningen av den tysk-romerske keiseren av paven førte til antagelsen at den fremste makten var det pavelige hierarkiet, noe som varte fram til den protestantiske reformasjonen. Norden, Tyskland, Storbritannia (England og Skottland, men ikke Irland) og andre land ble protestantiske. I denne konteksten kan den protestantiske reformasjonen bli sett på som et skisma med den latinske, katolske kirke. Martin Luther brøt med paven og med keiseren, støttet av mange tyske fyrster. Disse endringene ble overtatt av den danske og svenske kongen (og fikk således konsekvenser for Norge).
Vestens kolonialisme
Reformasjonen og den påfølgende oppløsningen av den vestlige kristenverden som en felles politisk område førte til tredveårskrigen. Krigen ble avsluttet med freden i Westfalen som sementerte konseptet av nasjonalstaten, og prinsippet om hvert lands suverenitet. De første oppdagelsesreisene og de første koloniene, ledet av Spania og Portugal, ble fulgt av nederlendere, britene og franskmennene som kom til spre den vestlige institusjonene over hele verden. De vestlige kirkene misjonerte og spredt sin tro, kultur og språk til andre deler av verden. Koblet til kraften fra den industrielle revolusjon i Storbritannia fikk disse politiske og økonomiske institusjonene innflytelse i de fleste land. Dette tvang siden den etterkolonialistiske verden til å organisere seg i nasjonalstater med grenser som ikke alltid reflekterte etnisiteten i områdene. På dette viset, gjennom den tunge kolonialistiske arven og etterkoloniale politiske prosesser, har den vestlige sivilisasjonen hatt en global innflytelse. Under kolonialismen ble det vestlige samfunnet også innført og etablert i Nord- og Sør-Amerika foruten også Australia og New Zealand.
Selv om Japan ikke var en del av Vestens kolonialisme ble landet også påvirket av vestlig kultur i den såkalte Meiji-perioden (1868–1912). Meiji betyr «opplyst styre». Det tradisjonelle japanske samfunnet ble omformet til en industriell og militær makt av vestlig type under ledelse av keiser Mutsuhito. Siden nedgangen til det japanske keiserdømmet etter den andre verdenskrig har det moderne Japan blitt betraktet som en politisk del av Vesten.
Edward Said, en palestinsk-amerikansk litteraturhistoriker og forfatter, mest kjent for boka Orientalismen (1978), benyttet seg av det eldre begrepet Oksidenten i hans diskusjoner om orientalismen. I henhold til Said dannet Vesten en romantisk visjon av Østen for å rettferdiggjøre sine kolonialistiske og imperialistiske hensikter. Den todelte Oksident-Orient-fordelingen fokuserte på Vestens visjoner om Østen framfor de faktiske forhold i Østen. Saids teorier er knyttet til Hegels herre-slave-dialektikk: Oksidenten ville ikke eksistere uten Orienten, og omvendt. Vestlige forfattere opprettet denne irrasjonelle, feminine, svake «andre» i kontrast til det rasjonelle, maskuline, sterke Vesten ettersom det var et behov for å skape en forskjell mellom de to som kunne rettferdiggjøre de imperialistiske ambisjonene.
Den kalde krigen
Under den kalde krigen kom en ny definisjon av Vesten. Jorden ble delt inn tre verdener. Den første verden som hovedsakelig besto av Nato og de land som var alliert med USA. Den andre verden som besto av de områdene som sto under Sovjetunionens innflytelse. Den tredje verden besto av resten, først og fremst de ulike utviklingsland, men også Jugoslavia, India og for en tid også Folkerepublikken Kina, selv om de i senere år er plassert i den andre verden grunnet sine kommunistiske regimer eller geopolitiske beliggenhet.
En del land kan ikke like lett plasseres i definisjonen for noen av kategoriene, blant annet Sverige, Sveits, Irland og Island som hadde flere handelsavtaler med vestlandene (se EFTA). Finland sto under sovjetisk innflytelse, men beholdt sin nøytralitet, var ikke kommunistisk eller medlem av Warszawapakten eller COMECON.
I 1955 fikk Østerrike tilbake fullt selvbestemmelse mot løfte om nøytralitet og garantier mot gjenforening med Tyskland. Landet lå likevel på den vestlige siden av jernteppet og sto under amerikansk innflytelse. Tyrkia plasseres til hverken vesten eller den første verden til tross for sitt medlemskap i Nato. Til sist ble Spania ikke medlem av Nato før mot slutten av den kalde krigen, nemlig i 1982 og etter diktatoren Francisco Francos død.
Moderne syn
En nøyaktige utbredelsen av Vesten er subjektivt i sitt vesen, og er avhengig på hvilke kulturelle, økonomiske, åndelige eller politiske kriterier som blir benyttet.
Mange antropologer, sosiologer og historikere motsetter seg begrepsdannelser som «Vesten og Resten». Det samme har blitt gjort ved malthusiske demografer med en skarp sondring mellom europeiske og ikke-europeiske familiesystemer. Blant antropologene omfatter dette Durkheim, Dumont og Lévi-Strauss.
Etnisk / språklig
Vesten er også betraktet som en samling med nasjoner hvor indoeuropeiske språk og kulturer er praktisert. I henhold til etnisitet kan det referere til germanske, latinsk og keltiske folk og det meste av deres områder. Det kan også referere til en del slaviske områder i Sentral-Europa.
Kulturelt
Fra en kulturelt og sosiologisk tilnærming er Vesten definert som å omfatte alle kulturer som direkte er kommet fra europeiske kulturer, det vil si Europa, Nord- og Sør-Amerika, Australia og New Zealand. Til sammen utgjør disse landene de vestlige samfunn.
På 1900-tallet fikk kristendommen en nedgang i innflytelse i mange vestlige land, i Vest-Europa og andre steder. Sekularisering (skille religion fra politikk og vitenskap) økte, men kristendommen spiller fortsatt en viktig rolle, særlig i høytidene, i den vestlige kultur. Den offisielle religionen i Storbritannia og en del nordiske land er kristendom, men de fleste europeiske land har ingen offisiell religion. Til tross for dette utgjør kristendommen i sine mange former den største troen i de fleste vestlige land. Således er kan Vesten defineres i henhold til kristent flertall.
Ettersom europeisk kultur har stor innflytelse i land som Sør-Afrika kan det argumenteres for at dette landet tilhører Vesten eller er blitt «vesternisert». Et annet land som er betraktet som en vestlig nasjon er Israel, særlig i kontrast til sine arabiske naboer. Rundt 80 prosent av befolkningen i Israel er askenasiske jøder som er etterkommere fra jøder som utvandret eller flyktet fra ulike europeiske land etter at staten Israel ble opprettet. Mange av disse snakker fortsatt det språket fra det land de forlot og er preget av de respektive europeiske kulturene. Israel deltar også Melodi Grand Prix, som er et «europeisk» musikkshow. Ytterligere et land som er preget av vestlig kultur er Kapp Verde og hvor de fleste snakker portugisisk som førstespråk.
Baglung (distrikt)
Baglung er et av de 75 administrative distriktene i Nepal.
Baglung-distriktet ligger Dhaualagiri-sonen i Vestregionen, og regnes til åsdistriktene. Hovedstad er Baglung, som i 2004 hadde et folketall anslått til 23 297.
Vesten
Moderne politisk
Land i Vesten er generelt betraktet som å dele bestemte grunnleggende politiske idelogier, inkludert liberalt demokrati, juridiske prinsipper, menneskerettigheter og en høy grad av likestilling. I tillegg har en del land sterke politiske og/eller militær bånd til Vest- og Sentral-Europa, Nato, og/eller USA. Disse landene, som Japan, Israel, og Sør-Korea, kan bli sagt å være vestlig i politisk forstand.
Baglung (distrikt)
Baglung grenser i nordvest mot Rukum, i nordøst mot Myagdi, i vest mot Parbat, og i sør fra øst og vestover mot Gulmi, Pyuthan og Rolpa.
Vesten
Moderne politisk
Således er definisjonen av begrepet «Vestlige» ikke nødvendigvis ikke knyttet den geografiske meningen av ordet. Et geografisk vestlig nasjon som Cuba er vanligvis ikke betraktet som en del av det politiske Vesten grunnet landets fremmedgjøring overfor demokrati, ytringsfrihet, etc.
Baglung (distrikt)
Distriktet inneholder 59 landsbyutviklingssoner og 1 bykommune. Andelen av buddister i distriktet skyldes særlig innlsaget av nasjonalitetene magar og gurung.
I det norvestligste hjørnet av distriktet ligger Dhorpatan jaktreservat.
Vesten
Moderne politisk
En av grunnene Russlands president Vladimir Putin oppga for å angripe Ukraina i 2022 var å stoppe Ukraina fra tilnærming til Vesten. Angrepet har hatt motsatt effekt; ønsket om tilnærming til Vesten ble enda sterkere i Ukraina.
Økonomisk
Selv om den kalde krigen er avsluttet og en del medlemmer av den tidligere Østblokken i dag beveger seg mot liberale demokratier og andre verdier som er felles for de tradisjonelle vestlige statene, er de fleste tidligere sovjetrepublikkene ikke betraktet som vestlige grunnet deres små andeler av sosiale og politiske reformer, foruten også deres opplagte kulturelle, økonomiske og politiske forskjeller. I denne forstand kan Vesten defineres som Nord-Amerika, Vest- og Sentral-Europa, de baltiske statene og Kroatia, Australia og New Zealand.
Begrepet Vesten er ofte utbyttbar med begrepet «den første verden» og legger således vekt på forskjellen mellom den første verden og den tredje verden. En annen betegnelse på den første verden som foretrekkes blant annet i Norge er industriland. Tilsvarende kalles den tredje verden for utviklingsland. Dette henspiller på det faktum at de fleste land som geografisk eller kulturelt er vestlige er også industriland. De fleste land i Nord- og Sør-Amerika er industriland, og utgjør således en stor andel av Vesten. Men mange land som vanligvis ikke regnes til Vesten, som Japan, Sør-Korea, Singapore, Taiwan etc, er også industriland.
Eksistensen av «Nord» impliserer eksistensen av «Sør», og det sosio-økonomiske skillet mellom nord og sør. Begrepet «Nord» har i en del sammenhenger, som ved Johan Galtungs fokus på «Nord-Sør-problematikken», erstattet tidligere bruk av begrepet «Vesten», og er på mange vis en mer adekvat skille enn Øst og Vest. Nord gir en del absolutte geografiske indikatorer for lokaliseringen av rike land ettersom de fleste av dem ligger på den nordlige hemisfære.
De tretti land med store inntekter i Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling (OECD) som består av Australia, Canada, Island, Israel, Japan, New Zealand, Norge, Sør-Korea, Sveits, USA og landene i EU (unntatt Bulgaria, Kypros, Latvia, Litauen, Malta og Romania) er generelt inkludert i det som kalles for «utviklede land», skjønt OECD inkluderer tre land, Chile, Mexico og Tyrkia, som ikke er fullstendig industriland, men nylig industrialiserte land. Selv om småstater som Andorra, Kypros, Hongkong, Malta, Liechtenstein, Monaco, San Marino, Singapore, Taiwan, og Vatikanstaten ikke er medlemmer av OECD kan de likevel bli betraktet som utviklede land grunnet deres høye levestandard, store inntekter, og deres sosiale, økonomiske og politiske struktur er bortimot helt lik som landene som er medlemmer av OECD.
Angelo
Angelo er et italiensk mannsnavn dannet av det latinske navnet Angelus, som igjen har opprinnelse i greske angelos (αγγελος), «budbringer». Navnet er også brukt som etternavn.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Eksterne lenker
안젤로 Ângelo
Franz Bernreiter
Franz Bernreiter (født 13. februar 1954 i Bärnzell), er en vesttysk tidligere skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1980 i Lake Placid.
Bernreiter vant en olympisk bronsemedalje i skiskyting under vinter-OL 1980 i Lake Placid. Han var med på det vesttyske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 7,5 km stafett for menn, bak Sovjetunionen og Øst-Tyskland. De andre på laget var Hans Estner, Peter Angerer og Gerhard Winkler.
Pala kommune
Pala  er en tidligere landkommune sørøst i Jõgeva fylke i det østlige Estland, og nordvest for Peipussjøen med litt strandlinje langs denne innsjøen i øst. Kommunen hadde cirka 1 350 innbyggere og et areal på om lag 157 km².
Kommunens administrasjonssenter lå i Pala sørøst i kommunen med 210 innbyggere. Folketallet i kommunen var stigende.
Pala ble innlemmet i Peipsiääre kommune i 2017, og ble samtidig overført fra Jõgeva til Tartu fylke.
Land Rover Series
Series I, II, IIA og III er nyttekjøretøyer med firehjulstrekk produsert av britiske Land Rover fra 1948–1985. Modellserien ble avløst av Land Rover 90 & 110, som startet produksjon i 1983 og senere ble kjent som Defender.
Det som kjennetegner Land Rovere fra denne perioden er firehjulstrekk, spartansk interiør og veldig enkel oppbygging. Alle modellene har valgbar firehjulstrekk, stive aksler hengt opp i bladfjærer, ramme av stål og karosseri av aluminium.
Series I
Series I startet produksjon i 1948. I årenes løp så kom den i versjoner med akselavstand på 80, 86, 88, 107 og 109 tommer. Alle modellene hadde firesylindret motor, og fra 1957 var også en dieselmotor tilgjengelig.
211.000 Series I ble produsert totalt.
Series II
Etter Series I kom en relativt stor overhaling i 1958 da Series II kom på banen. Akslene var breddet litt for å øke sporvidden, og karosseriet ble også litt bredere og fikk den karakteristiske kanten langs siden. Dette siste var det David Bache fra Rovers designavdeling som sto for. Modellen ble produsert til 1961.
En av de største endringene var at bensinmotoren på 2 liter ble byttet ut med en på 2,25 liter (egentlig 2.286 cc) som var en variant av dieselmotoren. Denne motoren hang med til ut på 1980-tallet, men med en del forbedringer. Det var en mer moderne motor, blant annet med toppventilering.
Et antall biler uten firehjulstrekk ble levert den britiske hæren, for bruk under lettere forhold.
110.000 Series II ble produsert totalt. 70-75% av disse ble eksportert.
Series IIA
Series IIA er en liten variant av foregående modell. Den største forskjellen var at den også kunne bli levert med 2,25 l dieselmotor. Senere kom også en seksylindret bensinmotor på 2,6 liter.
343.000 Series IIA ble produsert totalt. Da regnes ikke Forward Control-modellen med førerhytta framme over motoren.
Series III
Series III ble produsert fra 1971 til 1985. Endringer fra forrige modell var stort sett kosmetiske, da Land Rover hadde brukt mesteparten av utviklingsbudsjettet sitt på Range Rover. Dashbordet ble modernisert for å oppfylle tidens sikkerhetskrav, og grillen i stål ble erstattet med en i plast. Dette var den første modellen med synkronisering på alle gir.
En versjon kalt Stage One, som brukte V8-motor fra Range Rover kom mot slutten av produksjontiden.
One Ton-utgavene av seriebilene hadde lavere utveksling og 9.00x16 dekkdimensjon. Denne dekkdimensjonen var også benyttet i andre versjoner av seriebilene, for eksempel de norske feltvognene.
440.000 Series III ble produsert totalt.
Andre modeller
Fra 1962 til 1972 ble også Series IIA og IIB «Forward Control» produsert, lette lastebiler med hytta over motoren. Det ble også utviklet to militære modeller. 101 FC hadde også hytta over motoren, og Lightweight var bygget for å transporteres med helikopter.
Taliban-salafister
Taliban-salafister er medlemmer av en salafistisk frittstående gruppering innen Taliban. Medlemmer av denne grupperingen skal kun ha tilhold i Kunar-provinsen i Afghanistan og er ikke i stor grad utbredt i resten av landet. Det er noe uklart hvilken forbindelse gruppen har med Taliban, men de har sverget troskap til Talibans øverstekommanderende Mullah Omar.
Gruppen er i stor grad inspirert av salafisme som opprinnelig stammer fra Saudi-Arabia og som ble brakt til Afghanistan av arabiske mujahedin-krigere som slåss mot den sovjetiske okkupasjonen av Afghanistan på 1980-tallet.
Salafisme er en trosretning innen islam som i likhet med mange andre muslimske fundamentalister ønsker å gå tilbake til røttene av islam. Det finnes både voldelige og ikke-voldelige trosretninger innenfor salafisme.
Denne grupperingen er i Norge mest kjent for å ha kidnappet den norske journalisten og fotografen Pål Refsdal den 5. november 2009 da han var i Afghanistan for å produsere filmen Den andre siden.
7-kanten
7-kanten er en vestjysk amatørscene, der det spilles teater hele vintersesongen for og med barn, unge og voksne. Det er regionens største amatørteater med hjemsted i Janderup ved Varde.
Hvert år oppføres Varde Sommerspil på Friluftsscenen i Varde. Følgende stykker har vært oppført:
Kamov Ka-26
Kamov Ka-26 ( NATO-kallenavn: «Hoodlum-A» ) er et lett flerbrukshelikopter utviklet i Sovjetunionen. Ka-26 har først og fremst vært i sivil bruk, i roller som inkluderer landbrukshelikopter, brannslukning, og ambulanse- og redningshelikopter.
Ka-26 har et åpent område bak førerkabinen som kan utstyres med utbyttbare kabiner for for eksempel transport av passasjerer, bårer eller last, eller annet utstyr.
Kamov Ka-126
Kamov Ka-126 ( NATO-kallenavn: «Hoodlum-B» ) er en variant av Ka-26 utstyrt med gassturbiner. Prototypen fløy første gang i 1986, og denne varianten ble produsert i Romania.
Steigentunnelen
Steigentunnelen (lulesamisk: Stájgotunælla) er en veitunnel i Steigen kommune i Nordland. Tunnelen er en del av fylkesvei 835 og går under Veggfjellan mellom Tømmerneset i Hamarøy og Forsan i Steigen. Tunnelen er 8 079 meter lang, og den ble åpnet 12. juli 1990. Den var lengst av tunnelene i Nordland fram til Korgfjelltunnelen åpnet i 2005. I 2014 åpnet Toventunnelen og Steigentunnelen er etter det den 3. lengste tunnelen i Nordland.
Steigentunnelen ga Steigen kommune fergefri veiforbindelse. Tunnelen erstattet fergestrekningene mellom Skutvik og Bogøy, og Røsvik og Nordfold.
I likhet med mange andre tunneler i Norge er Steigentunnelen plaget med kondens. Kondensen kan føre til farlige situasjoner fordi bilrutene plutselig dugger når en kjører inn i tunnelen.
Under bygging av tunnelen ble det lagt betongdekke. I dagligtale omtales dette av fagpersoner som «Kvitasfalt», og ble brukt i mange tunneler bygd på samme tid. Overgangen mellom støpskjøtene var i mange år til irritasjon og til fare for tohjulinger. Dette ble utbedret med 8 tonn standard asfalt lagt i midt-stripen som reduserte dette problemet i betydelig grad.
Ved rasteplassen på Steigen-siden av tunnelen står skulpturene «Alger, sneller og calamitter» av Gunn Harbitz.
Bødalen (Stryn)
Bødalen er en dal i Stryn kommune i Vestland fylke. Dalen ligger ved sørenden av Lovatnet ved Loen i Nordfjord. Turisthytta Bødalsseter (600 moh.) ligger innerst i Bødalen, og er via Brattbakkane, populært utgangspunkt for turisme og breturer på Jostedalsbreen.
Det har vært drevet gårdsdrift i Bødalen i uminnelige tider. Dalen er dog omringet av høye rasfarlige fjell. All bosetting og bebyggelse ble nær utslettet ved fjellskredene i 1905 og 1936.
Margrethe Henden Aaraas
Margrethe Henden Aaraas (født 26. mai 1962 på Sandane i Gloppen kommune) er en norsk journalist og forfatter.
Aaraas var programsekretær i NRK, en periode i Oslo og senere en periode i Førde. I 2001 ble hun tilsatt ved fylkeskulturkontoret i Sogn og Fjordane.
I 2000 debuterte hun som forfatter med «På kyrkjeferd i Sogn og Fjordane», et verk i to bind, med tekst og bildedokumentasjon om kirkene i fylket. Boka ble utgitt på Selja Forlag.
Liberia under Sommer-OL 1972
Liberia under Sommer-OL 1972. Fem mannlige sportsutøvere fra Liberia deltok i friidrett under Sommer-OL 1972 i München. Det var fjerde gangen Liberia deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.
30px|alt=|link= Friidrett
Thomas O'Brien Howe Dominic Saidu Thomas Nma
Tindefjellbreen
Tindefjellbreen er en isbre i Stryn kommune i Vestland fylke. Breen ligger mellom Bødalen og Erdalen, øst for Lovatnet. Tindefjellsbreen henger sammen med Skålebreen i sørøst. I nordvest ligger Skålabreen.
Udupi (distrikt)
Udupi (kannada: ಉಡುಪಿ ಜಿಲ್ಲೆ ) er et distrikt i den indiske delstaten Karnataka. Distriktets hovedstad er Udupi.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,177,908 innbyggere i distriktet, mot 1,112,243 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 28,36 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 9,14 % i 2011 mot 11,20 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 955 i 2011 mot 958 i 2001.
Matsuyama (Ehime)
Matsuyama (松山市; Matsuyama-shi) er hovedstaden i det japanske prefekturet Ehime på øya og regionen Shikoku. Det er i tillegg den største byen i Shikoku regionen. Byen ble grunnlagt den 15 desember, 1889.
Byen er mest kjent for sine varme kilder, som er noen av de eldste i Japan. Dette er hjemmet til det populære stedet Dōgo Onsen Honkan, et offentlig bad som har vært i byen helt siden 1894. Et annet populært sted for turister er Matsuyama Slott.
Historie
I middelalderen var Matsuyama en del av det Iyo-Matsuyama domene, et len av Iyo Provins som bestod hovedsakelig av en slott by, som støttet Matusyama Slott. Det var en landsby i nærheten av Dōgo Onsen til øst og en havn mot vest som knyttet Matusyama til det Japanske hovedlandet.
Dōgo Onsen var allerede et populært sted i Asuka perioden, ettersom at Shōtoku Taishi besøkte varmekilden i 596.
Ishite-ji (石手寺), Taisan-ji (太山寺), og Jōdo-ji (浄土寺) er kjente buddhistiske templer i Matsuyama.
Håkøya
Håkøya er ei øy i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger i Sandnessundet mellom Kvaløya og Tromsøya, sørøst for Eidkjosen på Kvaløya.
Toppen av Håkøya er skogkledd, mens det langs kysten er bolighus, hytter og gårdsbruk. Øya er knyttet til Eidjordneset på Kvaløya med kommunal vei over den 330 meter lange Håkøybrua. Den opprinnelige brua var bygget i tre, men overdelen ble erstattet med stål og betong i 2004.
Det tyske slagskipet «Tirpitz» lå ved Håkøya fra 15. oktober 1944, og ble senket der av engelske bombefly den 12. november samme år. Et minnesmerke over de ca. 1200 falne på «Tirpitz» står på Håkøya. Vraket av «Tirpitz» ble for øvrig hogd opp, men en del vrakrester ligger fremdeles der skipet sank.
Bruce Harlan
Bruce Harlan (født 2. januar 1926 i Pennsylvania, død 22. juni 1959) var en amerikansk stuper som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Harlan ble olympisk mester i stuping under Sommer-OL 1948 i London. Han vant konkurransen i sviktstup foran to landsmenn. I tårnstupkonkurransen kom han på andreplass bak sin landsmann Samuel Lee
Regnskogfondet
Regnskogfondet (Rainforest Foundation Norway) er en norsk ikke-statlig miljøorganisasjon, hvis formål er å bidra til bevaring av regnskogen og å sikre urfolks rettigheter. Organisasjonen ble stiftet i 1989 og er den norske delen av det internasjonale regnskogsnettverket Rainforest Foundation International, med søsterorganisasjoner i Storbritannia og USA.
Regnskogfondet ble i 1996 en selvstendig stiftelse, og har i dag medlemsorganisasjoner som Naturvernforbundet, Miljøagentene, Natur og Ungdom, Framtiden i våre hender og Utviklingsfondet.
Virksomhet
Organisasjonen arbeider på flere nivå, fra lokale grasrotprosjekter til forbedring av nasjonalt og internasjonalt lovverk.
I dag støtter Regnskogfondet prosjekter i følgende land: Brasil, Peru, Colombia, Den demokratiske republikken Kongo, Myanmar, Indonesia og Papua Ny-Guinea. Regnskogfondets prosjekter utvikles i nært samarbeid med frivillige organisasjoner i de landene de arbeider i, bygger på lokal kompetanse og drives av de lokale partnerorganisasjonene. Samarbeidspartnerne er for det meste urfolksorganisasjoner, miljø- og menneskerettighetsorganisasjoner. I tillegg drives omfattende informasjons- og kampanjevirksomhet i Norge og internasjonalt.
Fylkesvei 6950
Fylkesvei 6950 (Fv6950) går mellom Sparbu og Nordnes i Steinkjer kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 253 (Nord-Trøndelag).
Regnskogfondet
Organisasjon
Regnskogfondet har en stab i Norge på 84 ansatte per januar 2021. I 2018 fikk Regnskogfondet sitt første landkontor i Kinshasa i Den demokratiske republikken Kongo.
Regnskogfondet mottar støtte fra NORAD, Utenriksdepartementet, Miljøverndepartementet, Operasjon Dagsverk, forskjellige internasjonale fond, private givere og næringslivet. Organisasjonen er medlem av Innsamlingskontrollen. Private givere kan være såkalte «Regnskogvoktere» som gir et månedlig beløp i støtte. Regnskogfondet fikk NRKs TV-aksjon for 2015.
Lagomar
Geografi
Byen ligger i det sørlige Canelones i Ciudad de la Costa, ved Río de la Plata.
Befolkning
Lagomar har 8 068 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:
Charlotte Damm
Charlotte Brysting Damm (født 19. februar 1960 i Lyngby i Danmark) er en arkeolog som er professor ved Institutt for arkeologi, historie, religionsvitenskap og teologi ved Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet.
Damm tok i 1985 hovedfag i arkeologi ved Universitetet i Århus. I 1991 ble hun ph.d ved University of Cambridge med avhandlingen «Continuity and Change: an analysis of social and material patterns in the Danish Neolithic». Hun var i 1990-91 arkeolog i Finnmark fylkeskommune, og fra 1991 til 1993 var hun en av lederne for Tromsø Museums arkeologiske undersøkelser ved Slettnes på Sørøya. Fra 1993 har hun vært ansatt ved Universitetet i Tromsø, først midlertidig som ansvarlig for distanseundervisning og fra 1995 som fast vitenskapelig ansatt. Fra 2002 har hun vært professor ved Institutt for arkeologi. Damm har også vært professor ved National University of Ireland i Galway i perioden 2011–13.
Hun har drevet med forskjellig arkeologisk feltarbeid i de nordiske land, samt på Grønland, i England, New Zealand og Botswana. Damm har rettet sin forskning først og fremst mot steinalderen, med spesiell vinkling på jeger-sankerkulturene i Nord-Skandinavia.
Hun har vært redaktør for Norwegian Archaeological Review (2014-2019).
I 2008-2009 ledet Damm forskningsgruppen «Early Networking in Northern Fennoscandia» ved CAS Centre for Advanced Study.
Charlotte Damm leder prosjektet Stone Age Demographics (2017-2021), finansiert av Norges forskningsråd under FRIPRO.
Magda Nachman Acharya
Magda Nachman Acharya (født Magda Nachman 20. juli 1889 i Pavlovsk ved St. Petersburg i Russland, død 12. februar 1951 i Bombay i India) var en russiskfødt malerinne, tegner og bokillustratør.
Bakgrunn
Magda Nachmans far, Maximilian Nachman, var jøde fra Riga;hennes mor, Klara Emilia Maria von Roeder, var tysk og luthersk. Familien var borgerlig og velstående. Hun fikk sin kunstneriske utdannelse fra hun var 17 år ved Zvantseva-skolen for tegning og maling i St. Petersburg, og studerte med Léon Bakst, Mstislav Dobuzjinskij og Kuzma Petrov-Vodkin. Hun begynte å stille ut sine verker i 1910.
Kunstner
Hun giftet seg med den indiske nasjonalisten M.P.T. Acharya i 1921 og flyttet med ham til Berlin året etter.
Til India
Nazismens fremvekst og Adolf Hitlers maktovertakelse i 1933 førte med seg at det raseblandede ekteparet raskt følte at livet i Tyskland ble for vanskelig. De fikk britiske pass i 1935 og reiste til Bombay.
Hun utviklet der en stil som var påvirket av hennes nye indiske omgivelser. Der etablerte hun seg etterhvert som en anerkjent kunstner som utførte portretter og illustrerte bøker.
Hun har illustrert en bok av Vladimir Nabokov.
Sverre Høgemark
Sverre Høgemark (født 7. oktober 1967) er en norsk ishockey spiller og -trener.
Han spilte i mange år for Viking Ishockeyklubb og ble siden assistenttrener i Stavanger Oilers. Den 13. januar 2005 fungerte han som trener for Stavanger Oilers i en kamp mot Stjernen, mens man ventet på at Gunnar Johansson skulle komme og overta etter Matti Riekkinen.
Magda Nachman Acharya
Til India
Hun døde i Bombay (munbai) i februar 1951.
Bødalsseter
Bødalsseter er ei setergrend i Bødalen i Stryn kommune i Vestland fylke. I setergrenda ligger også en ubetjent turisthytte. Bødalseter ligger ganske nær Jostedalsbreen, og det er flere brearmer i nærheten, som Bødalsbreen, Skålebreen og Tindefjellbreen. Fjelltoppen Lodalskåpa på 2083 m.o.h. ligger under 10 km unna.
Bødalseter var seterområde for gården Bødal som ligger ved Lovatnet. Det går i dag en enkel kjørevei fra Bødal nesten fram til Bødalseter.
De enkelte bruk på gården Bødal hadde hvert sitt sel (seterhus) og fjøs på Bødalseter. Selene og fjøsene lå i hver sin rekke. Setergrenda ble dokumentert ved etnologisk feltarbeid i 1973. Husene ble oppmålt og fotografert og eldre folk som hadde brukt setra ble intervjuet.
Tabloid
Tabloid er et avisformat. De nøyaktige målene på tabloidformatet varierer. Dette ikke minst mellom ulike land, fordi forskjellig praksis har etablert seg, grunnet i ulike tekniske spesifikasjoner på trykkpresser og papirbredder. Tabloid er alltid halvparten av fullformat, trykt under de samme tekniske forholdene. I PIRAs «Dictionary of Printing and Publishing» heter det at tabloid avisformat omtrentlig tilsvarer format A3 (297 x 420) («newspaper size approximating A3»). I Norge har målene 280 x 400 mm (bredde x høyde) blitt standard. – Ordet brukes også, etter engelsk mønster, som adjektiv for å beskrive en viss type «underholdningspregede» og «lett tilgjengelige» nyheter eller aviser og massemedier som inneholder slikt stoff.
Avisformat
Tabloidformatet er det minste av de to utbredte avisformatene, det andre er et større format, kalt fullformat, som tradisjonelt har vært assosiert med høyere kvalitet på journalistikken som blir utøvd. Et tredje mye utbredt format for aviser er Berlinerformatet, som ligger mellom fullformat og tabloid.
Det er en økende trend at såkalte seriøse aviser også går over til å bruke tabloidformatet. Etter at Bergens Tidende, Adresseavisen, Stavanger Aftenblad og Fædrelandsvennen la om til tabloidformat 16. september 2006, var Møre-Nytt den eneste avisen i Norge som ble trykket i fullformat. Den 24. november 2007 la også Møre-Nytt om til tabloidformat som siste avis i Norge. I Storbritannia har tre av de mest kjente avisene (The Independent, The Times og The Scotsman), tidligere av stort format, gått over til tabloidformatet. På grunn av ordets dårlige konnotasjoner blant mange lesere kalles disse imidlertid «kompakte» utgaver i stedet.
Tabloidpresse
Noen synonymer til tabloidpresse er boulevardpresse, sladder- eller kjendispresse.
Tabloid kan også referere til et format i radio og TV der programstilen er enkel og ukomplisert for bedre å nå et publikum som først og fremst er ute etter underholdningsverdien. TV 2 og TVNorge er typiske eksempler på norske TV-kanaler i tabloidformat.
Se også
Boulevardzeitung
Aluminiumsulfat
Aluminiumsulfat, Al2(SO4)3 er en vanlig industrikjemikalie som kjemisk sett ligner alun. Det anvendes for å desinfisere vann, men er giftig i for høy konsentrasjon.
Oppredning
Oppredning, også kalt mineralprosessering, er betegnelse på prosesser som skiller ut de verdifulle metallene og gråberget fra malmer til videre behandling. Prosessen ble gjerne tidligere gjort i nærheten av gruveinngangen og har gjennom tidene blitt gjennomført ved hjelp av flere forskjellige metoder.
Aluminiumsulfat
Anvendelse
Aluminiumsulfat anvendes i desinfeksjon av vann og ved blekning av tøy. Aluminiumsulfat anvendes også for å senke pH-verdien i jord ettersom aluminiumsulfat i vannløsning til viss del kan spaltes til aluminiumhydroksid. Som mattilsetning har aluminiumsulfat E-nummer 520.
Produksjon
Aluminiumsulfat produseres gjennom reaksjon mellom aluminiumhydroksid og svovelsyre.
Oppredning
Etymologi
Ordet oppredning kommer fra det tyske ordet aufbereitung, som igjen har sine røtter i det oldgermanske "reidi", som betyr å greie eller ordne.
Enhetsprosesser
Oppredning deles ofte inn i tre hovedgrupper; partikkelreduksjon, sikting og separering. Et moderne oppredningsverk benytter ofte enhetsoperasjoner fra alle disse tre gruppene.
Partikkelreduksjon
Deles ofte inn i knusing, grove prosesser, og maling (nedmaling), for finere prosesser. I tillegg brukes begrepet mikronisering for produksjon av ultrafint materiale.
Sikting
Sikteprosesser skiller mineralkorn etter størrelse og i noen tilfeller også kornform. Hensikten er å skille ut partikler med en viss størrelse fra resten av partiklene i en materialstrøm, enten vått eller tørt.
Separering
Også kalt oppkonsentrering, er betegnelse for en rekke prosesser som skiller mineraler fra hverandre basert på mineralenes spesielle egenskaper som for eksempel egenvekt, magnetisme, overflateegenskaper og elektrostatiske egenskaper. En annen metode er optisk sortering, der man bruker kameraer eller andre sensorer for å direkte registrere en optiske eller andre egenskaper på en partikkel, for deretter å skille den ut fra massestrømmen. Denne sorteringen kan også gjøres manuelt og da kalles det Skeiding. Dette utføres i mindre grad i dag, men var vanlig i tidligere tider.
Etterbehandling
Etter oppredningsverket kan neste steg være et smelteverk, noe som er vanlig for mange malmer. Andre ganger er produktet ferdig og det går videre til sluttbruk, eksempelvis knust kalk til jordbruksformål.
Luc Leblanc
Luc Leblanc (født 4. august 1966 i Limoges) er en tidligere landeveissyklist fra Frankrike. Han er mest kjent for sitt VM-gull i landeveisritt i 1994, men han hadde også andre store meritter som to etappeseire i Tour de France (der han også har en fjerde, femte og sjetteplass sammenlagt) og klatretrøya i Vuelta a España.
Han har i ettertid innrømmet doping i forbindelse med Festina-affæren.
Audun Rødningsby
Etter å ha jobbet som medierådgiver i Oslo Venstre i 2007-valgkampen, jobbet han som rådgiver i miljøorganisasjonen ZERO, hvor han hovedsakelig jobbet med CO2-utslipp fra industri, kraft og offshore.
Han jobbet fram til 2018 som rådgiver for Venstres stortingsgruppe, hvor han hadde ansvar for miljø- og energispørsmål.
Tabivere kommune
Tabivere  er en tidligere landkommune beliggende sør i Jõgeva fylke i det østlige Estland, langs den nordvestlige bredden av Peipussjøen med strandlinje langs denne innsjøen i øst. Kommunen hadde cirka 2 470 innbyggere og et areal på om lag 200 km².
Kommunens administrasjonssenter lå i strandstedet Tabivere sør i kommunen med 1038 innbyggere. Folketallet i kommunen var stabilt.
Christian Jürgensen Thomsen
Christian Jürgensen Thomsen , (født 29. desember 1788 i København, død 21. mai 1865 samme sted) var en dansk samler, antikvar, museumsmann og forhistoriker.
Thomsen formulerte oppdelingen av forhistoriens kulturer i et treperiodesystem med steinalder, bronsealder og jernalder. Denne oppdelingen ble grunnleggende for arkeologisk forsking i hele Europa.