cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Patt
Uvanlige pattstillinger
I praktisk spill oppstår pattstillinger vanligvis i sluttspill med få brikker igjen på brettet, men kan i sjeldnere tilfeller forekomme med flere brikker på brettet. Stillingen til høyre oppsto i partiet mellom Gelfand og Kramnik i 1994. Kramnik med de svarte brikkene er i trekket. Han er på defensiven med to bønder under, og ville være svært fornøyd med uavgjort. Han spilte 67...Dc1! (se sjakknotasjon). Hvis hvit nå tar det svarte ubeskyttede tårnet med 68.Dxd8, har svart et pattforsvar med 68...Dh1+ 69.Kg3 Dh2+!, som tvinger hvit til å ta dronningen, slik at stillingen blir patt. En brikke som ofres på denne måten for å skape en pattstilling, kalles iblant en desperadobrikke. Det er mange eksempler på at spillere har unngått å tape på denne måten.
I det aktuelle partiet spilte Gelfand i stedet 68.d5, men måtte likevel nøye seg med poengdeling.
Historiske pattregler
Regelen om hva resultatet når en patt oppstår har vært mange. I shatranj, den iranske forløperen for moderne sjakk, vant den spilleren som satte motstanderen patt. I England var patt seier for den som ble satt patt. I Spania på 1700-tallet var patt en halv seier for den som satte patt. I østre Asia frem til tidlig på 1900-tallet var det et ulovlig trekk om en satte motstanderen patt. Regelen om at patt var remis ble først alment akseptert i Europa på 1800-tallet.
Forslag til regelendringer i moderne sjakk
Stormester Larry Kaufman skriver at han finner regelen om at patt betyr remis fullstendig ulogisk, siden patt er den ultimate trekktvang, dvs at hvilket som helst trekk innebærer at kongen blir tatt. Den engelske mesteren T. H. Tylor argumenterte i British Chess Magazine (1940) for at å anse patt som en remis mangler et historisk grunnlag, er irrasjonelt og er ansvarlig for en stor del av alle remiser, og derfor burde avskaffes. Men Taylor fikk mye pepper fra sjakk-kretser for sitt synspunkt, eksempelvis mener Larry Evans at forslaget innebærer en radikal endring av en århundrelang tradisjon og ville gjort sjakken kjedelig.
Mineralnyje Vody
Mineralnyje Vody er kjent for sine mineralkilder (navnet er russisk for «mineralvann»), og byens bad- og kursteder er dens viktigste næringsvei.
Byen ligger ved hovedjernbanen mellom Rostov-na-Donu og Baku. Mineralnyje Vody lufthavn (kode: MRV) ligger 4 km vest for byen, og betjener også de andre kurstedene som ligger i det samme område av Kaukasus, som Pjatigorsk og Kislovodsk.
LBV 1806-20
LBV 1806-20 er en luminøs blå variabel eller muligens en dobbeltstjerne i stjernebildet Skytten på mellom 30,000 og 49,000 lysårs avstand. Den har en masse på 130–150 solmasser og har en antatt variabel lysstyrke på 5 millioner ganger solen, noe som gjør den sammenlignbar med Eta Carinae og Pistolstjernen.
Til tross for den høye lysstyrken er den nesten helt usynlig fra solsystemet ettersom mindre enn en milliarddel av dens synlige lys når frem til oss; resten absorberes av mellomliggende gass og støv. Selv om stjernen har en størrelsesklasse på +8 ved det nær-infrarøde spektret ved 2 mikrometer beregner man at den tilsynelatende størrelsesklassen ligger rundt +35 ved synlige bølgelengder, som man ikke kan oppdage.
Akira Satō
Akira Satō (japansk: 佐藤 晃, Satō Akira) (født 19. juli 1964 i Kyōgoku) er en japansk tidligere skihopper som representerte Tokyo Biso.
Han deltok i verdenscupen og mesterskap i årene 1985 til 1991. Han vant ett verdenscuprenn, i normalbakken i Sapporo 24. januar 1987. Det var hans eneste plassering blant de ti beste i verdenscupen. Sammenlagt i verdenscupen ble han nummer 25 i 1986/87 og 54 i 1991/92.
Akira Satō var med i VM i 1985 og 1987, med 16.-plass i normalbakken i Seefeld i 1985 som beste individuelle plassering. I OL i Calgary i 1988 ble han nummer 11 i normalbakken og 33 i storbakken, og han var på det japanske laget som ble sist av 11 lag i lagkonkurransen. I VM i skiflyging i Bad Mitterndorf (Kulm) i 1986 ble han nummer 44 av 45 deltakere.
Etter hans siste verdenscuprenn i Sapporo i desember 1991, deltok han i kontinentalcupen til og med 1994/95-sesongen.
Dagfinn Skre
Dagfinn Skre (født 1. september 1954 i Bergen) er en norsk arkeolog, siden 1974 bosatt i Oslo. Siden 1992 har Skre vært ansatt ved Universitetet i Oslo, fra 2001 som professor. Ved UiO arbeidet han først ved Institutt for arkeologi, konservering og historie, fra 2010 ved Kulturhistorisk museum som samlingsansvarlig for jernalder og vikingtid. Tidligere var Skre ansatt ved en rekke utgravningsprosjekter (1975–1990), vesentlig hos Riksantikvaren. Deretter fylkesarkeolog i Akershus fylkeskommune (1990–1991), og saksbehandler hos Riksantikvaren (1991–1992).
Oppvekst og utdannelse
Skre er sønn av cand. philol. Ivar Skre (f. 1923) og mag. art. Brita Skre (f. Gjerdåker 1923). Familien var bosatt i Fana, Voss, Stord, Gausdal, og fra 1970 Elverum, der Skre avla eksamen realartium på Elverum kommunale høyere allmennskole i 1973. Han gikk Nansenskolens vinterkurs 1973–1974, og studerte fra 1974 arkeologi, etnologi og sosialantropologi ved Universitetet i Oslo frem til magistergraden i Nordisk arkeologi i 1984. I 1997 disputerte han for graden dr. philos. samme sted.
Karriere
Mest kjent er Skre for sin ledelse av Kaupang-undersøkelsen, et prosjekt han i 1997 overtok fra førstekonservator Charlotte Blindheim ved Universitetets Oldsaksamling. Etter to års forberedelser startet utgravningene på Kaupang i Tjølling i Vestfold, den såkalte Skiringssal-kaupangen. Utgravningene 2000–2003 påviste en helårsbosetning i hus som lå på parseller på ca. 6x8–12 m, og atskilt av gater, grensegjerder og grøfter. Det ble påvist at Kaupang ikke var en av Skandinavias mange sesongvise handelsplasser fra vikingtid, men en av dens byer. De øvrige er Birka (ca. 770–970), Hedeby (ca. 808–1070), og Ribe (ca. 710–850, fast bosatt fra ca. 790). Skre har fremsatt den tolkning at Kaupang ble grunnlagt av Danekongen som den nordligste av tre byer i hans rike, som da også omfattet Viken. Kaupangs faste bosetning kunne tidfestes til ca. 800–930, deretter med sporadisk virksomhet frem til ca. 960–980.
Under utgravningene løftet Skre Kaupang frem i offentligheten gjennom en lang rekke innslag i TV, radio og aviser. Siden 2004 har han samlet kreftene om å publisere det store vitenskapelige materialet. Publiseringsprosjektet har engasjert 30 forskere fra hele Nord-Europa, og har foreløpig resultert i to bøker og en rekke artikler. Den tredje og siste boken fra prosjektet er ventet i 2010. En populærvitenskapelig bok ble utgitt i forbindelse med Kaupang-utstillingen på Kulturhistorisk museum, Universitetet i Oslo i 2004.
For tiden arbeider Skre med utgravninger på Avaldsnes på Karmøy i Rogaland. Avaldsnes-området oppviser svært rike arkeologiske funn, bl.a. med Skandinavias rikeste mannsgrav fra romertid i Flaghaug (ca. 200 e.Kr.), og de to skipsgravene fra 700-tallet i Storhaug og Grønhaug. Arkeologen F.-A. Stylegar påviste i 2009 at Osebergskipet er bygget i Avaldsnes-området. Ifølge Snorre var Avaldsnes Harald Hårfagres kongsgård, og ca. 1250 bygde Håkon Håkonsson ett av sine 14 kongelige kapeller på gården. Avaldsnes ligger ved en innsnevring av seilingsleden langs den norske vestkysten, den såkalte Norðrvegr, som har gitt navnet til Norge, og denne beliggenheten er med til å forklare gårdens historiske betydning. I oktober 2010 ga Riksantikvaren tillatelse til å gjennomføre utgravningene, og Skre gjennomfører nå et stort forskningsprosjekt med utgangspunkt i utgravningen av boplassen på Avaldsnes. Utgravningen ble gjennomført i 2011-12.
Skre har arbeidet med en rekke temaer innenfor nordisk jernalder og middelalderarkeologi, som bydannelse, bosetningshistorie, kristning, kirkeorganisasjon. Hans forskning kjennetegnes ved stor bredde innenfor vesentlig historiske og kulturhistoriske temaer, samt ved en konsekvent tverrfaglighet med inndragelse av kildemateriale og forskningsresultater fra samfunnsvitenskapelige (sosialantropologi, sosialøkonomi) og humanistiske fag (historie, onomastikk, nordisk filologi).
Verv og utmerkelser
Skre har hatt en rekke faglige verv, blant annet medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi siden 2014, Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab siden 2013, Kungliga Gustav Adolfs Akademien (Uppsala, siden 2012), medlem av Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab (siden 2011), redaktør i tidsskriftet Collegium Medievale (1997–2000), styreleder for Norske institutt i Athens fond (2006–2008), medlem og nestformann for styret for Det norske institutt i Athen (2001–2008), medlem av Norges museumsforbunds faglige råd (siden 2004), og medlem i Forskningsrådet ved Arkeologisk museum i Stavanger (2006–2008). I 2000 mottok han formidlingsprisen fra Historisk-filosofiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Skre er mye benyttet som opponent ved doktordisputaser ved nordiske universiteter.
Odd Fellow logen Færder
Odd Fellow logen Færder ble grunnlagt i Sandefjord den 5. mai 1956 som Odd Fellow loge nr 48 i Den Norske Odd Fellow Ordenen. Logens segl, som ble tegnet av broder Bernt Lie, består av et fyrtårn og en hvit havmåke.
Logen hentet sitt navn og segl fra Færder fyr på den midterste av de tre øyene Tristein. Symbolikken i dette er at logen viser hver bror den rette vei på livets seilas. Logens sang heter da også «Færdersangen».
Logens forhistorie startet i september 1954, da Stor Sire Olav Hallan anmodet EksOM Halvdan Feen i Odd Fellow logen Kongshaug om å stifte en ny Odd Fellow loge i Sandefjord. Sandefjord Broderforening ble stiftet den 26. oktober 1954 med 14 brødre fra logen Kongshaug, og med Halvdan Feen som formann. Ikke lenge etterpå ble foreningen utvidet til å omfatte 30 brødre.
Logen ble instituert den 5. mai 1956 under ledelse av Stor Sire Olav Halland, med Halvdan Feen som første Ordførende Mester. I logens første år, delte den lokaler med moderlogen Kongshaug i Dronningensgt. 9.
Etterhvert som lokalene ble for små, finansierte de to logene byggingen av et nytt ordensbygg i Stockflethsgate 22 i Sandefjord. Logesalen ble innviet av Stor Sire Harald Østreng og hans storembedsmenn den 4. februar 1961. Bygget ble utbygd i 2000 og fikk et nytt møterom i 2005.
Logen deler ordensbygg med leiren Vestfold, Odd Fellow logen Kongshaug, rebekkaleiren Tunsberg og rebekkalogene Verdande og Gaia. I tillegg leies bygget av St. Olavs loge nr 11.
Ved sitt 50-årsjubileum i 2006, hadde logen 100 medlemmer
Logen har siden 1961 utgitt logebladet Færderblink.
Vegard Alstad Sunde
Vegard Alstad Sunde (født 18. november 1973 i Kvam) er en norsk tidligere fotballspiller. Han har spilt for Levanger, Steinkjer og Innhered.
Viktor Pavlov
Han opptrådte i over 120 russiske filmer.
Vegard Alstad Sunde
Karriere
Sunde er tidenes toppscorer i Levanger med 216 mål i sin karriere. Han var toppscorer i klubben 8 sesonger på rad. Før 2011-sesongen ble han klar for rivalen Steinkjer. Han skulle erstatte Bendik Bye som dro til Ranheim før 2011-sesongen. Kokken avslutter karrièren hvor det hele startet da han signerte for 6.-divisjonsklubben Kvam/Følling, sommeren 2014. Han har der beviset at han ikke har glemt gamle kunster og noterte seg for 12 mål på de siste 6 kampene for sesongen.
Nellie Bly
Nellie Bly (født Elizabeth Jane Cochran; 5. mai 1864 i Pennsylvania, død 7. januar 1922) var en amerikansk pionér innenfor undersøkende journalistikk.
Oppvekst
Cochran fikk sin første utdannelse hjemme, men gikk senere på skole i Indiana. I 1881 flyttet familien til Pittsburgh, hvor hun debuterte i journalistyrket. I 1885 gav Pittsburgh Dispatch ut en artikkel, What girls are good for, der man ville innskrenke kvinners verden til hjemmearbeid og familie. Til denne artikkelen forfattet den 18-årige Elizabeth et engasjert svarbrev, noe som resulterte i at sjefredaktøren tilbød henne arbeid i avisen og foreslo pseudonymet Nellie Bly etter en populær sang av Stephen Foster.
Journalistkarriere
Allerede som 22-åring gjennomførte hun en svært spesiell reportasjereise. Oppdraget hennes var nemlig å prøve å slå Phileas Foggs «litterære» rekord på 80 dager for en jorden rundt-reise. Dette klarte hun på litt over 72 dager.
Nellie fikk lage en artikkelserie om arbeiderjenter, hun skrev om barnearbeid og skilsmisser, før hun etterhvert ble samfunns- og kunstredaktør. I 1887 reiste hun med moren til Mexico og sende hjem en serie artikler om de sosiale forholdene i landet, disse artiklene ble samlet i boken Six months in Mexico.
Da Bly kom tilbake til USA flyttet hun til New York-avisa The World der hun utførte en serie avslørende reportasjer om mentalsykehus. Gjennom selv å spille sinnssyk ble hun lagt inn på Blackwell Island-asylet. Bly avdekket dårlige forhold, noe som førte til sårt tiltrengte endringer på sykehuset. Med liknende teknikker skrev hun blant annet om livet i slummen og arbeidsforholdene i fabrikker.
Senere liv
Nellie Bly giftet seg med millionæren Robert Seaman i 1895 og trakk seg tilbake fra reporterlivet. Da mannen døde i 1904 tok hun over styret av selskapene hans. Hun innførte mange av de reformene hun hadde ivret for for arbeiderne, men gikk konkurs i 1913.
Senere tok hun opp igjen arbeidet som journalist, og dekket blant annet konferansen for kvinnelig stemmerett i 1913 og Østfronten under første verdenskrig.
Hun døde 57 år gammel av lungebetennelse.
I 1998 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.
XU-fjella
XU-fjella er et fjellparti i den vestlige delen av Maudheimvidda i Dronning Maud Land. XU-fjella dekker et område på om lag 180 km² i den nordlige delen av Heimefrontfjella og består av rundt 20 nunataker. Bjørnnutane er med sine 2534 moh. det høyeste puntktet i fjellpartiet, som er navngitt etter den største og viktigste allierte etterretningsorganisasjonen i det okkuperte Norge under andre verdenskrig, XU.
Yan Xishan
Yan Xishan (tradisjonell kinesisk: 閻錫山, forenklet kinesisk: 阎锡山, pinyin: Yán Xíshān, Wade-Giles: Yen Hsi-shan, født 8. oktober 1883 i Wutai i Shanxi i Kina, død 22. juli 1960 i Taipei) var en kinesisk krigsherre som bistod Kuomintang (KMT) og senere ble politiker og statsminister i Republikken Kina.
Liv og virke
Yan fikk militær utdannelse i Kina og i Japan. I Japan ble han medlem av Sun Yat-sens revolusjonære allianse Tongmenghui, og etter Xinhai-revolusjonen i 1911 grep han makten i provinsen Shanxi. Selv om han var medlem av Beiyanghæren og tilknyttet Duan Qirui holdt han seg utenfor tidens stridigheter og erklærte Shanxi nøytralt. På den måten gikk provinsen fri fra krigsherretidens borgerkriger. En grunn til at han klarte å håndheve nøytraliteten var at Kinas eneste arsenal som kunne produsere feltartilleri lå i Shanxis hovedstad Taiyuan.
Han oppgav nøytraliteten da det ble klart at KMTs nordekspedisjon ville lykkes. Yan ble kjent som en «modellguvernør», men ikke desto mindre var han militærdiktator. I 1926 erklærte han troskap til Chiang Kai-sheks nye regjering, men i 1929 allierte han seg med Feng Yuxiang og Wang Jingwei, som forsøkte å styrte Chiangs styre. Under det avgjørende slaget i den krig som så fulgte, tapte Yans styrker stort.
Yan måtte flykte fra Shanxi og dro til Dalian etter nederlaget. Men tidlig i 1930-årene var han tilbake som makthaver i Shanxi, og iverksatte sosiale og militære reformer for å motvirke det kinesiske kommunistpartis voksende spredning i provinsen. Faktisk var en viktig grunn til at Yan lyktes i å stanse kommunistene, at han innførte nettopp slike reformer som kommunistene gikk inn for. Han inngikk også en avtale med den lokale kommunistleder Bo Yibo (som hadde godkjenning til det fra Mao Zedong) om at kommunistene kunne være med på å implementere disse reformene i Shanxi.
Under den annen sino-japanske krig ble det meste av Shanxi erobret av japanerne. Men Yan klorte seg fast i et fjernt hjørne av provinsen slik at den japanske seier ikke ble fullstendig. Japanerne forsøkte ikke mindre en fem ganger å forhandle frem en fredsløsning med Yan, men han nektet. Japanernes håp om at Yan slik skulle bli en overløper likesom Wang Jingwei ble dermed gjort til skamme.
Yan gav Chiang Kai-shek skylden for at ting gikk dårlig, men det må sies at han selv også hadde nektet å motta militær støtte fra Chiang fordi han var redd for at Chiang skulle få kontrollen over «hans» Shanxi. Under de senere kamper mot kommunistene led Yans styrker enorme tap, igjen til tross for numerisk og teknologisk overlegenhet. På 18 måneder falt 300.000 av hans soldater. Dette var et slag som Yan ikke kunne komme seg etter, og det var også med på å besegle Kuomintangregjeringens skjebne. Yan holdt fremdeles Taiyuan, noe som vant tid for Kuomintangstyrkene. Men til slutt tapte han også der; Taiyuan falt til kommunistene i april 1949.
Yan flyktet da til Guangdong. Der ble han statsminister for Republikken Kina den 3. juni 1949. Det fortsatte han å være etter at regjeringen den 8. desember evakuerte til Taiwan. Den 7. mars 1950 gikk han av.
Han døde i Taipei ti år etter.
Arctic Serenades
Arctic Serenades var et kortlevende plateselskap innen ekstrem metal. Det varte fra 1994 til 1997 og de holdt til i Oslo. De hadde signert band fra Norge og Skottland. Plateselskapet ble mot slutten sett på som en fiasko og Torodd Fuglesteg fikk som følge av det et dårlig rykte i metal kulturen.
Pinheiral
Pinheiral er en kommune i delstaten Rio de Janeiro i sørøstregionen av Brasil.
Jarle Halsnes
Jarle Halsnes (født 4. mai 1957 i Sauda) er en norsk profesjonell hundesledekjører og tidligere alpinist. Han vant europacupen i alpint sammenlagt i 1978/79. Som alpinist har han to tredjeplasser i verdenscupen (1980 og 1981) som beste plasseringer. Han deltok også i vinter-OL 1980 i Lake Placid.
Jarles to brødre, Stein og Edwin, drev også med alpint. Han trente med hunder da han var alpinist, og begynte med hundesledekjøring i 2003.
Han bor i dag i Steamboat Springs i Colorado, USA.
Brynjulf Skaugen (1918–2002)
Brynjulf Skaugen (født 11. juni 1918, død 14. august 2002, Oslo) var en norsk skipsreder.
Han var sammen med sine brødre Morits og Sigurd Skaugen eier av rederiet I. M. Skaugen. Sammen med sin bror Morits Skaugen og sin bankforbindelse, fikk han i 1988 eierkontoll over rederiet A/S Kosmos. De splittet så opp selskapet.
Brynjulf Skaugen var sønn av skipper og skipsreder Isak Martinius Skaugen, en bondesønn fra Gjerpen som jobbet seg opp fra dekksgutt. Han giftet seg 26. august 1950 med Anette Cappelen av slekten Cappelens gren fra Holden, Ulefoss. De er foreldre til skipsreder Brynjulf Skaugen, Severin Skaugen, Sigurd Skaugen og Anette Skaugen gift med Gabi Gleichmann.
Dennis Stratton
Dennis William Stratton (født 9. oktober 1952 i Canning Town) er en britisk gitarist og medlem av Praying Mantis. Han var en av de første gitaristene i det britiske heavy metal-bandet Iron Maiden, der han var medlem fra oktober 1979 til oktober 1980 og spilte inn albumet Iron Maiden. Han spilte også på EP-en Women in Uniform.
Etter Iron Maiden var han med i bandet Lionheart, før han på 1990-tallet ble med i Praying Mantis.
Griggs County
Griggs County er et fylke i den amerikanske delstaten Nord-Dakota. Det ligger i de østlige delene av staten og grenser mot Nelson County i nord, Steele County i øst, Barnes County i sør, Stutsman County i sørvest, Foster County i vest og mot Eddy County i nordvest.
Misjon Uten Grenser
Misjon Uten Grenser er en tverrkirkelig misjons- og hjelpeorganisasjon som arbeider blant barn, familier og eldre i noen av Europas fattigste land. Arbeidet utføres av lokale medarbeidere i tett samarbeid med lokale kirker og menigheter i følgende land:
Griggs County
Griggs Countys totale areal er 1 855 km² hvorav 20 km² er vann. I 2000 hadde fylket 2 754 innbyggere, og administrasjonssenteret ligger i byen Cooperstown og det er også fylkets største by.
Misjon Uten Grenser
Albania, Bosnia-Hercegovina, Bulgaria, Moldova, Romania og Ukraina.
Griggs County
Fylket ble grunnlagt 18. februar 1881 og fikk formelle rettigheter (organisert) 16. juni 1882.
Misjon Uten Grenser
Historie
Organisasjonens mål er kristen nestekjærlighet til mennesker i ord og handling, for at de skal kjenne sin verdi, bli i satt i stand til å forsørge seg selv og bidra positivt til samfunnet de lever i.
Spesialundervisning
Rett til spesialundervisning
Opplæringsloven § 5-1 sier at elever som ikke har eller ikke kan få tilfredsstillende utbytte av det ordinære opplæringstilbudet, har rett til spesialundervisning. Dette er igjen opp til den enkelte skole og kommune å avgjøre. Noe som fører til stor variasjon over hele landet. Spesialundervisningen er først og fremst regulert av opplæringslovens kapittel 5 og forskriften til opplæringsloven. Utdanningsdirektoratet har utarbeidet veileder om spesialundervisning.
Misjon Uten Grenser
Historie
Misjon Uten Grenser er en del av den internasjonale organisasjonen Mission Without Borders som ble grunnlagt i USA i 1960. Arbeidet i Norge ble etablert i 1982.
Spesialundervisning
Ekskludering eller inkludering
I praksis vil de fleste elever som får spesialundervisning bli tatt av det ordinære opplæringstilbudet for større eller mindre deler av skoletiden. Dette vil si at innholdet i opplæringen vil avvike fra fagplanen for klassetrinnet.
Misjon Uten Grenser
Historie
Virksomheten drives gjennom frivillige gaver og innsamling av klær og varer fra både privatpersoner og bedrifter.
Arbeidet startet med bibelsmugling til kristne bak jernteppet i Øst-Europa. Da jernteppet falt i 1989 ble det tydelig hvor mange barn som led på alle barnehjemmene. Barna bodde under ekstremt dårlige forhold og Misjon Uten Grenser startet også nødhjelp for å hjelpe barn og familier.
Spesialundervisning
Organisering av spesialundervisning
Hvordan spesialundervisningen organiseres vil til dels være avhengig av skolens tilbud for denne elevgruppen, elevens behov, og ønsker fra eleven og foreldrene til eleven. En del skoler har hjelpelærere inne i klasserommet, mens andre velger å dele opp i grupper. Det finnes også enkelte spesialskoler som for eksempel Haug skole og ressurssenter, Frydenhaug skole og Berg Gård skole. Noen skoler har også egen spesialundervisningsavdeling som f.eks. Hov ungdomsskole.
Bruk av hjelpemidler
Ofte benyttes forskjellige hjelpemidler og spesialprogrammer til tilrettelagt undervisning. Her finnes det et varierende utvalg. Hjelpemidler kan man søke NAV (tidligere hjelpemiddelsentralen) om støtte til. Man skal kontakte kommunen for informasjon om søknadsprosedyrer. NAV kan også tilby informasjon og vurdering av hvilke hjelpemidler som kan benyttes i forhold til behovet. Her kan man også ta kontakt med forskjellige aktører på markedet for å se og utprøve produkter før man velger.
Se også
Spesialpedagogikk
Eksterne lenker
Special Education
Misjon Uten Grenser
Fadderprogram og Stipend
Organisasjonen har to fadderprogram, et for barn og et for familier.
Fadderprogrammet for barn ønsker å gi barna en trygg hverdag, med fokus på skole og utdanning. Barna får skolesekker og skolemateriell, og tilbys leksehjelp ved sentrene organisasjonen driver. De inviteres også til søndagskole, barnekor, kurs og aktiviteter. Hver sommer arrangeres det sommerleir for ca 4.000 barn fra fattige og sårbare familier.
Fadderprogrammet for familier har som mål å omfavne, styrke og utruste familier til å løfte seg ut av en ekstremt vanskelig livssituasjon. Med omsorg og veiledning klarer familiene i samarbeid med Misjon Uten Grensers medarbeidere å finne løsninger som gir dem en bedre hverdag. Prosjekter som «Hjelp til selvhjelp» fører til arbeid og inntekt.
Hjelp til selvhjelp prosjekter tilbys alle familiene i det 5-årige fadderprogrammet. Prosjektene har som mål å skal sette dem i stand til å forsørge familien. Mange mangler utdanning og trenger et yrkesrettet kurs, mens andre trenger utstyr og verktøy for å utøve sitt yrke.
Stipend tilbys ungdom fra fattige familier som strever økonomisk for å gjennomføre utdanningen. Misjon Uten Grenser tilbyr stipend både til elever i videregående skoler og universitet. Stipendene dekker skolepenger, nødvendig skolemateriell, hybel og transport m.m.
Antall som får hjelp fra norske faddere (2020):
Fadderbarn:      3059
Gliese 892
Gliese 892 er en stjerne i stjernebildet Kassiopeia. Gliese 892 er mindre og mindre massiv enn solen. Gliese 892 ligger relativt nær jorden med en avstand på 21,51 lysår. Dens størrelsesklasse er nær grensen for hva vårt øye kan se. Grensen bruker man å si ligger ved 6.
Misjon Uten Grenser
Fadderprogram og Stipend
Fadderfamilier:   746
Totalt antall som mottar hjelp gjennom fadderprogrammene (2020)
Fadderbarn:      3059              Fadderbarn:     8669
Fadderfamilier:   746              Fadderfamilier: 1989
Generalsekretær Runar Byberg tiltrådte 01.01.2020
.cv
.cv er Kapp Verdes nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.
Eksterne lenker
Toppdomän
Kårhamn
Kårhamn er et fiskevær i Hammerfest kommune i Finnmark. Det ligger på øya Seiland, ved Sørøysundet, rundt 25 kilometer sørvest for byen Hammerfest. Grunnkretsen Kårhamn hadde 22 innbyggere pr. 1. januar 2017.
Hovednæringen er fiske og fisketilvirking. Fiskebruket er eiet og drevet av Lean Fish AS. Hovedproduksjonen består av tørrfisk og ferskfisk. Det produseres årlig mellom 500 og 1000 tonn med fisk i Kårhamn. Utenom fiskebruket er det en liten skole/barnehage og butikk med postkontor og bibliotek.
Kårhamn lå tidligere i Sørøysund kommune, men ble etter kommunesammenslåing 1. januar 1992 en del av Hammerfest kommune.
Porciúncula
Porciúncula er en kommune i delstaten Rio de Janeiro i sørøstregionen av Brasil.
Chemin de Fer de l’Est
Compagnie des chemins de fer de l'Est (CF de l'Est), som regel kun referert til som det østre selskapet, er et tidligere fransk jernbaneselskap. Selskapet ble opprettet i 1853 ved fusjon mellom Compagnie de Paris à Strasbourg, som drev banen mellom Paris og Strasbourg, og Compagnie du chemin de fer de Montereau à Troyes. I 1854 overtok selskapet Compagnie de Strasbourg à Bale og senere i 1863 også jernbanen i Ardennes.
Nebukadnesar II
Nebukadnesar II (akkadisk: 𒀭𒀝𒆪𒁺𒌨𒊑𒋀, dNabû-kudurri-uṣur, i betydningen «Nebo, bevar/beskytt min førstefødt sønn»; hebraisk:, Neḇukáḏné’ṣār; født ca. 634, død 562 f.Kr.) var konge av Babylon fra ca. 605 til ca. 562 f.Kr. Monarken er en av de mest kjente herskerne i Det nybabylonske rike der Nebudkanesars styre var det lengste og mektigste. Han er berømt for erobringene av Judea og Jerusalem og det monumentale palasset i hovedstaden Babylon. Han har blitt omtalt som «Nebukadnesar den store», men fordi ødeleggelsen av tempelet i Jerusalem og bortførelsen av jødefolket stiller ham i et dårlig lys i bibelfortellingene i Det gamle testamentet, er tilnavnet mindre brukt.
Liv og virke
Nebukadnesar var den eldste sønn og etterfølger etter Nabopolassar som frigjorde Babylon fra avhengighet under Assyria og la Ninive i ruiner. Han giftet seg med datteren til Kyaxares og slik ble det mederiske og babylonske dynastiene forent.
Da faren Nabopolassar døde 15. august 604 f.Kr. på et seierrikt felttog mot den egyptiske kongen Necho II hvor Naboplassar gjenerobret Syria og Fønikia, dro Nebukadnesar tilbake til Babylon for å la seg trone.
Nebukadnesar deltok i en rekke militære felttog med sikte på å øke Babylons innflytelse i området, særlig Syria og Judea, hvor han erobret Jerusalem i 597 f.Kr. og brakte kong Jojakin til Babylon. Nebukadnesar inntok Jerusalem en gang til i 586 f.Kr. og denne gangen ødela han både byen og tempelet og tok med en rekke prominente jødiske ledere til Babylon. Denne hendelsen er omtalt i Bibelen.
En leire-brikke som nå er i British Museum har følgende inskripsjon relatert til Nebukadnesars kriger: «I Nebukadnesars, kongen over landet Babylon, trettisjuende år, reiste han til Mitzraim (Egypt) for å gå til krig. Amasis, konge over Egypt, samlet [hæren] og marsjerte ut av landet.»
Etter disse vellykkede krigsfeltogene, reiste Nebukadnesar tilbake til Babylon og satte i verk en omfattende byggevirksomhet, blant annet kanaler, akvedukter og vannreservoarer og ikke minst en rekke praktfulle byggverk som sitt palass, byporten Istarporten, Babels tårn og de såkalte Babylons hengende hager. Det er usikkert om Babels tårn er det praktfulle tempeltårnet i Babylon (Etemenanki), eller om historien om Babels tårn var fra før Nebukanesars tid beskrevet i 1.Mos 11. Nå er det bred enighet om at Mosebøkene ble redigert i tiden rundt Judeernes eksil i Babylon, så tempeltårnet kan være bakgrunn for fortellingen. Fortellingen om Babels tårn i 1.Mos 11, er myten om hvordan verdens ulike språk kom inn i eksistens, er det så må fortellingen være før Nebukanesar II, på grunn av språkforskjellene som var på denne tiden.
Etter sin død i oktober 562 f.Kr., da han var 83 eller 84 år, hadde han sittet ved makten i 43 år og ble etterfulgt av sønnen Evilmerodak, og deretter av svigersønnen Neriglissar 559-555 som igjen ble etterfulgt av Nabonidus 555-538. Nebukadnesars store rike forfalt raskt etter hans bortgang.
Nebukadnesar i nyere kultur
Nebukadnesar er hovedperson i operaen med samme navn av Giuseppe Verdi fra 1842, og er også navnet på et skip Matrix-filmtrilogien.
Paul Arne Skajem
Paul Arne «Nuppen» Skajem (født 1. desember 1958 i Oslo) er en tidligere, norsk alpinist. Han konsentrerte seg om de tekniske disiplinene, og oppnådde sin beste mesterskapsplassering under VM 1982 i Schladming, der han ble nummer ni i slalåm. Han represneterte Idrettslaget Heming.
I verdenscupen oppnådde han fire plasseringer blant de ti beste. Det beste resultatet kom i storslalåm, da han 28. mars 1984 i sveitsiske Laax ble nummer fire i storslalåm. Han var bare åtte hundredels sekunder bak mannen på tredjeplass – den svenske legenden Ingemar Stenmark. Han deltok under vinter-OL for Norge i 1980 i Lake Placid med ellevteplass i slalåm og 24.-plass i storslalåm.
Han ble norsk mester i storslalåm i 1981 og i slalåm i 1983.
I dag eier og driver Skajem en planteskole på Ris i Oslo. Han arbeider også som ekspertkommentator i forbindelse med NRKs alpinsendinger.
Pengemarkedsrente
Pengemarkedsrenten er renten på lån i pengemarkedet til en gitt valuta. Markedsaktørene er hovedsakelig banker og andre finansielle institusjoner som låner til og fra hverandre for å oppnå kapitalkrav påkrevd av sentralbanken som utsteder valutaen. En av sentralbankens viktigste formål er å påvirke pengemarkedsrenten til å ligge nær sin egen styringsrente.
Karl Eidsvik d.e.
Karl Johan Bernhard Eidsvik (1868–1934) var en norsk politiker, underoffiser og gårdbruker. Han var ordfører i Skatval herred fra 1914 til sin død i 1934. Han representerte Bondepartiet.
Pengemarkedsrente
Gjennomsnittlige pengemarkedsrenter basert på handel mellom de største bankene heter for norske kroner Norwegian Interbank Offered Rate (NIBOR), for britiske pund London Interbank Offered Rate (LIBOR), og for euroen Euro Interbank Offered Rate (Euribor). Disse brukes som referanserenter.
Bacharach
Bacharach (eller Bacharach am Rhein) er en by i distriktet Mainz-Bingen i Rheinland-Pfalz, Tyskland, 48 km sør for Koblenz.
Karl Eidsvik d.e.
Familie og yrkesliv
Han vokste opp på en husmannsplass i Eidsvik i Vatne på Sunnmøre som sønn av Karl Andreas Knutsen Ringstad og Andrine Severine Andersdatter Kippervik. Han var yngst av seks søsken og halvsøsken.
Han var utdannet sersjant fra Bergenske brigades underoffiserskole fra 1890 og tok sanitetskurset i 1893, hvorpå han ble fastlønnet sersjant ved Nordenfjeldske landvernkompani. Han fikk grad av fanejunker i 1922 og tok avskjed fra militæret i 1927. I 1894 hadde han også gått Holmøy arbeidsskule, som underviste i snekker-, smed- og malerfag.
Bacharach
Bacharach er en del av Øvre mellomrhindal som i 2002 ble oppført på UNESCOs verdensarvliste.
Karl Eidsvik d.e.
Familie og yrkesliv
Han giftet seg i 1899 med Klara Olsdatter Vinge, og de overtok hennes slektsgård Nordre Vinnan (Vinge) på Skatval. Blant deres fire barn var gårdbruker og ordfører Karl Eidsvik og ingeniør Olav Eidsvik.
Politisk arbeid
Karl Eidsvik var medlem av Skatval herredsstyre 1905–1910 og 1914–1934 (til sin død) for forskjellige jordbrukerlister og lister for Bondepartiet. Han var ordfører 1914–1934 (til sin død), og ble dermed den lengst sittende ordføreren i herredet. Eidsvik var kjent for sin raske stil å lede møtene på. Han var også formann (ordfører) i Nord-Trøndelag fylkesting 1926–1933.
Ved det siste stortingvalget med flertallsvalg i enmannskretser, i 1918, var Eidsvik stortingskandidat i Stjørdalen krets. Han stilte på Landmandsforbundets program med støtte fra Høyre og Frisinnede Venstre. Eidsvik fikk 14,3 % av stemmene i 1. valgomgang og ble ikke valgt.
Utmerkelser
Eidsvik ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv i 1927.
Energioperatør
Energioperatør er en person som arbeider med drift og vedlikehold av anlegg for produksjon og distribusjon av elektrisk energi. Det gjelder både kraftverk, fordelingsstasjoner og linjenett og kan gjelde både reparasjoner, overvåking og styring.
Yrket krever god kunnskap om mekanikk så vel som elektronikk, og utdanning fram til fagbrev tar fire til fem år.
Neume
Neumer var tegn eller symboler over tekst, som ble brukt til å notere enstemmig melodiføring i tidlig middelalder. Hverken tonehøyde eller rytme fremkommer i de tidligste neumer, som kalles «cheironome». Disse viste kun melodiens bevegelser.
Rundt 1000-tallet kom de diastematiske neumer som viste riktig tonehøyde notert på linjer, men som fortsatt manglet notasjon av rytmikk.
Neumen kan ses på som notens forgjenger.
Kilder
www.musikkordboken.no
Constantine (film)
Constantine er en amerikansk fantasyfilm fra 2005 basert på Hellblazer-tegneserien.
Handlingsreferat
Basert på den originale tegneserien Hellblazer: John Constantine, forteller filmen historien om John Constantine, en mystisk eksorsist som er involvert i paranormale situasjoner og mytologier. Han utfører magiske akter, demonutdrivelser og slåss mot demoner og andre skapninger fra helvete, og har et spesielt bånd til de fordømte på grunn av sitt eget, mislykkede selvmord. Konsekvensen var at Constantine ble nødt til å dra til helvete etter hans død (relateres til den katolske kirkes skrifter). Når han oppdager at han har lungekreft som følge av hyppig kjederøyking, innser han at enden er nær. På samme tid møter han Angela Dodson, en politikvinne som søker spirituell hjelp for hennes tvillingsøster, Isabel, som begikk selvmord som en katolikk. Når Constantine da drar til helvete for å finne ut sannheten om Isabels død, oppdager han en større fare: Antikrist (i dette tilfellet heter han Mammon – som visstnok skal være navnet på en av Satans erkedemoner), Satans sønn, har planer om å krysse over til jordens dimensjon og spre ondskapen på Jorda... Fra da av beslutter Constantine å risikere livet sitt for å redde jorda.
Stefan VI
Stefan VI (død 897) var pave fra mai 896 til juli eller august 897. Han var romer, sønn av Johannes, en prest. Han hadde blitt vigslet til biskop av Anagni, kanskje mot sin vilje, av pave Formosus.
Stefan VI er mest kjent for at han i sin korte tid som pave gjennomførte Kadaversynoden, en rettssak mot pave Formosus, i januar 897. Liket av Formosus ble gravd opp og satt på en trone, hvorpå Stefan VI fremførte anklagene mot ham. Han ble funnet skyldig, fratatt paveklærne og kastet i Tiber.
Siden tvang han flere av de som hadde blitt ordinert av Formosus til å fratre sine embeter. Han gav også noen få privilegier til noen kirker før han selv ble drept ved kvelning sommeren 897.
Politisk rådgiver
Politisk rådgiver er en tittel på en person som i Norge bistår politikere med å utforme politikk. I departementene inngår en politisk rådgiver i statsrådens politiske stab, sammen med statssekretæren(e). Også partienes stortingsgrupper har ansatt egne politiske rådgivere som bistår stortingspolitikerne.
Politiske rådgivere for norske statsråder
De politiske rådgiverne i departementene ansettes av Statsministerens kontor. Stillingen ble opprettet i 1992, da stillingene som personlig rådgiver og personlig sekretær ble avviklet etter å ha vært i bruk siden henholdsvis 1974 og 1946.
Firebox Records
Firebox Records er et finsk plateselskap etablert i 2001 med kontorer i Seinäjoki, Södra Österbotten. Plateselskapet har spesialisert seg på doom metal, death metal og hard rock.
Firedoom Music er et underprosjekt av Firebox Records. De har spesialisert seg i ekstrem doom metal.
Elv
En elv (av norr. alfr = alv) er en strøm av vann som renner gjennom en nedsenkning i et landskap på grunn av jordens gravitasjon fra et høyere beliggende område som oftest til kysten av et landområde. En spesielt stor og bred elv kalles gjerne (fra dansk) en flod, et uttrykk som er mest benyttet til å beskrive større flommende elver utenfor Skandinavia. Er vannføringen svært liten, kan spesielt små og smale elver (naturlige vassfar i terrenget) kalles en bekk, mens mer sakteflytende og noe større vannmasser ofte kalles (fra dansk) en å. Elver som er farbare for båter, spesielt litt større båter, kan også kalles en vannvei. Vannressursene innenfor samme nedbørfelt kalles gjerne et vassdrag, og hver av disse ressursene har sine egne økosystemer og består som regel av en rekke ulike habitater. De inngår alle som én i vannets kretsløp.
Elver og innsjøer dannes gjennom tilsig av vann i et nedbørfelt, fordi vann alltid trekkes mot det laveste punktet i terrenget (=kysten). På vei mot det laveste punktet kan vannansamlingene danne bekker og småelver mellom småvann og mindre innsjøer, inntil vannansamlingen blir så stor at vi kaller det en elv. Summen av alt dette kaller man et vassdrag. Nye elver dannes gjerne ved utløpet av en innsjø eller der to elver møtes. Slike møtesteder har derfor ofte fått navnet Åmot (å-møte) på norsk. Stedet der vannet samler seg i terrenget og danner bekker og elver kalles gjerne et bekkefar eller elvefar, alternativt et bekkeleie eller elveleie, eller også et bekkeløp eller elveløp.
Elvene eroderer landskapet og former elvedaler, som kan være både grunne og dype. Grunne elvedaler kan nærmest framstå som sletteland, der elven er omgitt av løsmasser. Dype elvedaler kan være V-formet og derfor kalles en V-dal eller U-formet og kalles en U-dal, kanskje omgitt av åser og bratte fjell og skrenter. I løsmasser vil en kalle sidene av elven for dens bredder. Der kan det dannes såkalte meandere, som er store elvesvinger som er i stadig endring. Om elveløpet tar en ny vei, dannes det en såkalt kroksjø av den gamle elvesvingen. Der vannet i elven har stort fall, eller endog faller loddrett, snakker man om en foss.
Etymologi
Ordet elv er samme ord som det tyske elvenavnet «Elben», i norrønt kalt Saxelfr. Av dette er navnet på landet mellom Glomma og Göta älv kalt Alfheimar. Et annet stedsnavn av samme opprinnelse er Alfarheimr, i dag kalt Elverum, og Alvdal (i betydningen elvedal). Ordet flod kommer av norrønt flóð som betyr oversvømmelse. Ordet å (mindre elv) kommer av norrønt á og har samme opprinnelse som det latinske aqua, som betyr vann.
Betydning for sivilisasjon - elvekulturer
Elvene har i svært tidlig tid vært grunnlag for sivilisasjon og kulturer, og mest kjent er de tidlige kulturene ved Eufrat og Tigris. Tigris er forøvrig nevnt to ganger i Det gamle testamentet. Andre elver som er viktig for store sivilisasjoner er Ganges og Yangtze.
Norske elver og deres dannelse
Den skjeve landhellingen av Skandinavia i tertiær tid (1,8–65 millioner år siden) har skapt Langfjella med slake skråninger mot øst og sør, og bratte skråninger med daler og fjell mot vest. Siste istid fra 120,000 til 10,000 år siden da Skandinavia lå under den tykke innlandsisen formet landskapet slik som det er i dag. Altså fjell, dype U-daler, Hengedaler, botener og israndavsetninger (morenesand). Alt dette har skapt innsjøer og elver. Tiden fra siste istid er for kort til at vannets erosjon skulle ha klart å jevne ut elevprofiler og dalsider, derfor er trappetrinnprofiler vanlige og i hver av disse er det ofte innsjøer.
Dannelse av elver i et nedbørfelt
Ved nedbør vil regndråpene væte bakken og infiltrere den. Dette vannet blir til markvann, og det som trenger enda dypere ned blir til grunnvann. Ikke alt vannet går ned i grunnen, og når marken er mettet, altså ikke kan ta opp mer vann, vil nedbøren flyte på bakken. Vannet danner små pytter og renner videre fra pytt til pytt. Etter hver blir vannstrømmen til små bekker, som igjen blir til elver. Jo lenger ned i nedbørfeltet vannet kommer, desto mer markvann og grunnvann følger med ut i bekkene og elvene. Ikke all nedbøren følger med ut i elvene, men vil tas opp i vegetasjonen eller fordampe. Cirka 20 % eller mer blir tatt opp i vegetasjonen.
Forholdene i nedbørfeltet er avgjørende for en del fysiske egenskaper som en elv har, som vannføring og flom. Løsmasser, vegetasjon, snø og breer vil magasinere vann, og dette vil føre til at vannføringen i elvene ikke nødvendigvis fører med seg alt vannet nedbøren bringer. Et bratt nedbørfelt i høyfjellet vil således kunne gi rask avrenning og flom ved stor nedbør. Motsatt vil et stort område med mange forskjellige naturtyper gi mer dempet vannføring.
Strømningen i elven
Når vannet strømmer meget sakte og i grunne partier kan en ha det som kalles for laminær strømning. Denne typen veskestrøm er kjennetegnet av at små avsnitt av vannet beveger seg parallelt i strømningsretningen. I en elv vil dette knapt være tilfelle noe sted, derimot er det stort sette alltid turbulente strømninger i en elv. Vann som strømmer slik at en kan få bølger til å forplante seg i overflaten mot strømmen har en strømmende bevegelse. Hvis dette derimot ikke er mulig, er vannstrømmen strykende. Grensen mellom strykende og strømmende hastighet er 3 m/s forutsatt at vanndybde er 1 m.
Vannføring og nedbørfelt
Middelvannføringen i en elv kan finnes med formelen:
Her er:
Imidlertid er ikke dette noen enkel måleoppgave fordi vannets hastighet i vannmassene i et tverrsnitt er sterkt varierende. Ofte vil en kunne beregne middelvannføringen ved hjelp av såkalte avrenningskart som NVE utarbeider. Først bestemmes arealet av nedbørfeltet, altså all nedbøren som samles opp og renner ut i elva ved det stedet som betraktes. Nedbørfeltet er begrenset av vannskillet som gjelder for vassdraget. Av avrenningskartet bestemmes midlere årlige spesifikke avrenningen i l/s km2 for området, dette tallet multipliseres med nedbørfeltets areal. For mange elver finnes det automatiske stasjoner som måler vannføring. Det gunstige med avrenningskartene er at en hvilken som helst elv kan få sin gjennomsnittlige vannføring beregnet. Metoden over kan også brukes for flom eller tørke, bare en kjenner det spesifikke avløpet for tilfellet.
Transport
Samlet oppløste stoffer i alle verdens elver er beregnet til 4 milliarder tonn per år. Av dette utgjør den gjennomsittelign konsentrasjon av salt på 100 mg/l. Den årlige transporten av partikler er estimert til 15 milliarder tonn.
Oppløst stoff
Via nedbøren kommer grunnstoffene natrium, magnesium og klor, i tillegg til salt fra havet, disse vil være med i vannets kretsløp videre over landjorden. Avstanden fra kysten bestemmer konsentrasjonen av løste stoffer og saltet fra havet vil typisk avta, mens andre typer salt fra landjorden vil kunne komme til etterhvert. Nedbøren over Norge vil typisk ha et saltinnhold på 10 mg/l. Havet har til sammenligning en konsentrasjon på 35 000 mg/l.
I tillegg til salt i nedbøren, vil den del av regnet som blir til grunnvann få en betydelig større konsentrasjon av mineralsalter. Disse har forbindelser bestående av sulfat og klorid, i tillegg til de som allerede er nevnt over. Vann som beveger seg som mark- og grunnvann får svært stor kontaktflate med mineralene, altså grus, sand og enda mindre finstoffer, dette gir store muligheter for oppløsning i vannet. I tillegg kommer at grunnvannet beveger seg sakte, slik at vannets opphold i jordoverflaten er lang. Konsentrasjonene kan da bli på 100–400 mg/l. I tillegg til salter, vil andre typiske stoffer med høy konsentrasjon i grunnvann være jern, mangan og kalsium. Grunnvann i områder med marin leire vil i tillegg ha store mengder koksalt. Grunnvannet er et viktig bidrag til konsentrasjonene av mineraler og salt i elvevannet, men en stor del av vannet i en elv er allikevel overflatevann med betydelig mindre konsentrasjon av slike stoffer. Ved å måle konsentrasjonen av salter i elvevannet kan en anslå hvor stor del av vannet som er grunnvann og overflatevann. I elva Leira i Akershus fylke er andelen grunnvann funnet til å være omtrent 30 % som årsmiddel. Bidraget av grunnvann vil være mer betydningsfullt om vinteren og en har målt denne til å utgjøre 55–90 % i noen elver.
Suspendert transport
I en elv vil vannet ofte være grumsete, dette er materialtransport av suspendert partikler. Suspensjon vil si stoffer som ikke er oppløst i vannet, men holder seg svevende på grunn av turbulente strømninger. Det er her snakk om organiske materialer som plankton, humus, planterester og torvmose. I vannet er det også små fragmenter av mineraler, i form av silt, leire, sand og grus, dette kalles for sedimenter. På grunn av erosjon og forvitring av fjell og løsmasser vil det være en konstant tilførsel av slike partikler. For eksempel vil tyngdekraften sørger for at utrast stein fra bergskrenter føres nedover fjellsidene, ytterligere fragmentering skjer over lang tid, og før eller siden finner dette vegen ut i vassdragene.
En elv vil selv også erodere på underlaget der den renner. På svært lang sikt er dette stor eroderende kraft. En spesielt kraftig eroderende mekanisme er kavitasjon. I tilfeller der elvevannet får en hastighet på 10 – 20 m/s kan dette fenoment oppstå. Det oppstår sugkrefter (undertrykk) på bunnen av elva på slike steder, slik at vannet får lavere trykk enn damptrykket. Med andre ord koker vannet selv om temperaturen er betydelig lavere enn normalt kokepunkt ved atmosfærisk trykk. Dette gir seg utslag i dannelse av en mengde dampbobler. Kavitasjon er kjent for å skape svært stor slitasje, selv på stål.
Bunntransport
Stein og grus fraktes med strømmen i bunnen av elvene. Desto større fart, desto større steiner kan flyttes, og ved flom kan en høre steiner rumle og buldre. Med en hastighet på vannet på 2 m/s vil steiner på rundt 1 cm i diameter kunne flyttes. Vannstrømmen fører til at steiner både skyves og ruller. Med sterk strøm og mye turbulens virker det som om steinene hopper i elva. Disse hoppebevegelsene kan være så sterke at det virker som om stein beveger seg mer som ved suspensjon.
Sedimentasjon
Sedimentene blir fraktet nedover elven og blir lagt igjen lengre nede hvor elven renner langsomt og ikke lenger har sterk nok strøm til å holde partiklene i bevegelse. Denne sonen kalles sedimentasjonssonen. Ofte er denne sonen preget av våtmarksområder, dammer, meandere og elvedelta hvor elva møter havet. Dette er den mest næringsrike delen av en elv og her finnes det største antallet organismer. De bentiske organismene blir her utkonkurrert av andre organismer i og utenfor elven.