cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sibirsteinbukk
Biologi
Bukkene har horn som krøller bakover og utover til sidene, opp til en 3/4 perfekt bue, og langt mørkt hakeskjegg. Hos ssp. hagenbeck bærer også geita hakeskjegg, men det er mindre prominent. Hos to andre underartene har ikke geitene hakeskjegg. Pelsen er i hovedsak blakk brun til brun. Hos ssp. alaiana blir hannens vinterpels mørkere gråbrun med lyse blakke felt langs nakken og deler av ryggen. Hos ssp. hagenbeck får eldre hanner lys sølvgrå flanker med et bredt sort bånd fra ryggen og skuldrene og nedover rundt brystkassen. De fremre ekstremitetene blir sorte og framsiden av de bakre ekstremitetene blir også sorte. Begge kjønn har store analkjertler.
Arten er utbredt i sentrale og nordøstlige Afghanistan, Kina (nordvestlige Gansu, vestlige Indre Mongolia, Xinjiang, kanskje Tibet), nordlige India (Himalaya i Jammu og Kashmir og Himachal Pradesh), østlige Kasakhstan, Kirgisistan, Mongolia (Altaj, Khangajfjellene og Sajanfjellene), nordøstlige Usbekistan, nordlige Pakistan, Russland (Sør-Sibir, sørlige Tuva og Altajfjellene) og Tadsjikistan.
Sibirsteinbukker lever i flokker på opp mot 40–50 individer, av og til også flere enda. Eldre hanner er enten solitære eller de lever i små grupper på 3–4 individer, som oftest i mer utilgjengelig terreng. Dietter består i hovedsak av gress og skudd fra busker og trær. Om sommeren kan dyra beite opp i høyder til 5 000 moh, men om vinteren trenger dyra ned i de lavereliggende skråningene, som gjerne er svært bratte. Føler dyra seg truet flykter de til stupbratte klippeområder.
Paringstiden foregår i tidsrommet oktober–januar, med noen regionale forskjeller i brunsten. Individer på fem år eller mer står for de fleste paringene. Geita går drektig i 155–180 dager og føder normalt 1–2, sjelden også 3 killinger. Avvenningen av avkommet skjer gradvis og uten bråstopp. Avkommet blir kjønnsmodent omkring 1,5–2 år gamle. Forventet livssyklus er cirka 16 år.
Inndeling
Inndelingen følger Bovids of the World: antelopes, gazelles, cattle, goats, sheep, and relatives av Castelló (2016).
Gleditsia
Gleditsia er ei planteslekt i erteblomstfamilien.
Artene er løvfellende busker eller trær. Stammen og greinene har kraftige, enkle eller forgrenede torner. Bladene kan være både enkeltfinnete og dobbeltfinnete, ofte på samme plante. Akselbladene er små og faller tidlig av. Blomstene er lysegrønne og kan være en- eller tvekjønnede. Begeret har 3–5 fliker, det er 3–5 kronblad med litt ulik lengde og 6–10 pollenbærere. Frukten er en avlang belg.
Slekta har en disjunkt utbredelse. Det er åtte arter i Øst-Asia (G. australis, G. delavayi, G. fera, G. japonica, G. macracantha, G. microphylla, G. rolfei og G. sinensis), to i østlige Nord-Amerika (G. aquatica, G. triacanthos), én i Sør-Amerika (G. amorphoides), én ved sørkysten til Det kaspiske hav (G. caspia) og til slutt en lite kjent art fra nordøstlige India (G. assamica).
Pyctoderes
Pyctoderes er en slekt av små snutebiller. Billene lever på levende planter.
Levevis
Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Grethe Meisingset
Grethe Meisingset (født 28. september 1985) er en norsk politiker fra Høyre. Hun var varamedlem til bystyret i Sandnes i perioden 2007-2009, og var politisk rådgiver for helsebyråd Christine B. Meyer i Bergen 2008-2010. Hun var også 2. nestleder i Høyres Studenterforbund 2009-2010.
Olaus Johnsen
Olaus Johnsen (født 5. november 1830, død desember 1892) var en av de mest aktive eiendomsutviklere og spekulanter i Christiania i perioden fra ca. 1860 og frem til sin død. Han kom fra svært enkle kår – hans far ser ut til å ha arbeidet som flyttemann, og kun ha eid hest og vogn – og hans farfar står omtalt som dagleier og «betler» (tigger) i fattigregisteret i Lier.
Break Every Rule World Tour
Break Every Rule World Tour er en turné med Tina Turner. Den ble sponset av Pepsi og slo billett rekorden i 13 forskjellige land. Det er den største turneen av en kvinnelig artist noensinne, da over 4 millioner mennesker så den.
Joachim B. Olsen
Joachim Brøchner Olsen (født 1977) er en dansk politisk kommentator, tidligere politiker og friidrettsutøver.
Tidlig på 2000-tallet vant han en rekke medaljer i internasjonale mesterskap i kulestøt. Han satte personlige rekorder med 21,61 meter utendørs og 21,63 meter innendørs.
Olaus Johnsen
Eiendomsvirksomheten
Etter få år gikk imidlertid Johnsen inn i eiendomsvirksomhet, borgerrulle 3 viser at han alt 11. november 1863 sa opp handelsborgerskapet sitt. Dette synes å indikere at han nå var kommet på banen som byggherre. I folketellingen fra 1865 står han oppført med yrkesbetegnelsen «driver Byggeforetagender». I likhet med klesgjeskjeften skjønte og samspilte han også her med urbaniseringsbevegelsen: Den sterke økning av folketall ga en sterk økt etterspørsel etter nye boliger. Johnsen kjøpte tomter av noen av Oslos rikeste menn, som for eksempel Thomas Heftye og Thorvald Meyer. Disse tomtene lå ved Meyerløkka – området rett nedenfor det gamle Rikshospitalet. Meyer og Heftye ville at området skulle få en høy sosial status, og skjøtene fikk derfor klausuler som forbød arbeiderboliger eller støyende og illeluktende virksomhet. St. Olavs gate, og særlig St. Olavs plass, fikk da også fornem bebyggelse. Men det ser likevel ut til at de aller fornemste, med en del unntak, som for eksempel den adelige Fritz Wedel-Jarlsberg, valgte å bosette seg andre steder – som i Homansbyen og andre strøk omkring Slottet. Store deler av Meyerløkka fikk derved heller et middelklassepreg.
På Meyerløkka reiste Johnsen minst ni, kanskje enda flere, gårder. I 1860 kjøpte han Wessels gate 8, den første tomten som Meyer og Heftye solgte. Der lå fra før en gammel låve, skjevt plassert i forhold til det nye gatenettet, og Johnsen oppførte et bolighus som tilbygg til låven. Dette ble siden liggende som et gammeldags løkkehus helt til 1940-årene, og skilte seg sterkt ut fra leiegårdene som etterhvert skulle komme til å dominere strøket. Hans neste kjøp i 1865 var Wessels gate 15, hvor han oppførte den første leiegården på Meyerløkka, i 1999 flyttet til Norsk Folkemuseum. Deretter fulgte Wessels gate 11 (kjøpt 1868), Wessels gate 13 (kjøpt 1866), Wessels gate 16 (kjøpt 1867), Langes gate 1 (kjøpt 1870), Langes gate 9 (kjøpt 1868, annenhånds) og Langes gate 11 (kjøpt 1867). Samtlige av disse eiendommene ble solgt videre etter et tidsforløp på fra ett til ti år – med en kraftig verdistigning som skyldtes at de i mellomtiden var blitt bebygget. De seneste registrerte salgene fra Olaus Johnsen på Meyerløkka skjedde i 1874.
Joachim B. Olsen
Han la opp som følge av ryggskader, men fortsatte som idrettsleder. Han har deltatt i flere underholdningsprogrammer på TV og gikk seirende ut av 2008-sesongen av Vild med dans (dansk versjon av Skal vi danse).
Olaus Johnsen
Eiendomsvirksomheten
Gjennom disse og andre prosjekter opparbeidet Johnsen seg etterhvert en anselig formue. Det er vanskelig å kartlegge det hele; ligningen av 1879 viser at han står registrert med en personlig formue som, for å bruke de størrelser han selv forholdt seg til, tilsvarte syv bygårder av den typen som han reiste på Meyerløkka. Med utgangspunkt i prisen på «eiendom» – omregning av verdier fra gammel til ny valuta er ofte ikke så liketil; for eksempel var smør langt billigere, pepper langt dyrere – tilsvarer dette ca. 150 millioner kroner per 2015. Men da som nå viser ikke alltid ligningen omfanget av de verdier en formuende person besitter; dette faktum, kombinert med Olaus Johnsens omfattende kontaktnett (blant andre Meyer, Heftye, Heyerdahl) gjør det ikke urimelig å anta at de verdier han styrte kan ha vært større.
Johnsen ervervet seg etterhvert den fasjonable Maltheby, den store gården i Akersgaten 25, tvers overfor Deichmanske bibliotek. Gården, som var regnet som en av Oslos fineste, ble bygget i 1843-44 av den danske byggmesteren Nestor Malthe etter tegninger av arkitekten Johan Henrik Nebelong, som kanskje er mest kjent for lystslottet Oscarshall på Bygdøy. I Maltheby hadde Johnsen, ifølge folketellingen av 1888, sitt kontor – med kun to timer daglig kontortid. I Maltheby hadde i sin tid Camilla Collett bodd, og senere også Henrik Ibsen. Brødrene Hals hadde dertil sin berømte pianofabrikk i bakgården. Denne gården har vært viktig i Oslos historie, og den ble faktisk viet en egen biografi i 1903: ''Den gamle Gaard. Barndomsminder fra Maltheby i Femtiaarene'', av historikeren, professor Yngvar Nielsen (1843–1916).
Joachim B. Olsen
I 2011 ble Joachim B. Olsen medlem av Folketinget for Københavns omegns storkrets. Han representerte Liberal Alliance. Han ble kjent som en frittalende politiker om emner som fattigdom, arbeidsmoral og trygd. Han mistet sitt mandat ved partiets store tilbakegang ved folketingsvalget 2019.
Olaus Johnsen
St.Olavs plass 2
Knutepunktet på Meyerløkken var St. Olavs plass, en femarmet stjerneplass, en pentagon, etter parisisk forbilde, hvor en fontene dannet midtpunktet. Her bygde Johnsen i 1872 St. Olavs plass 2, trolig tegnet av Wilhelm von Hanno. Von Hanno var en tysk arkitekt som i en alder av toogtyve år ble invitert til Christiania for å overta byggingen av Trefoldighetskirken etter at den opprinnelige arkitekten, Alexis de Chateauneuf, måtte frasi seg oppdraget på grunn av sykdom. Von Hanno har også tegnet stasjonsbygninger og militære byggverk, samt Grønland kirke og adskillige luksuriøse bygårder i Oslo. Han oppførte for egen regning leiegårdene nr. 3, 7, 9 og 21a i St. Olavs gate, og bodde selv en stund i nr. 7.
Joachim B. Olsen
Deretter har han vært politisk kommentator i Ekstra Bladet og B.T.
Olaus Johnsen
St.Olavs plass 2
Etterhvert bosatte Johnsen seg i St. Olavs plass 2 sammen med sin familie. I denne gården ble mye av ornamentene senere hugget vekk som en del av et kommunalt moderniseringsprosjekt. Gården har en viktig plass i Knut Hamsuns roman Sult. Gården er her bostedet til den kvinnelige hovedpersonen, Ylajali. Det har vært spekulert i om Ylajali faktisk kan være modellert etter Olaus Johnsens datter, Nathalie; Johnsens bodde trolig i annen etasje der balkongen var, og det er nettopp i annen etasje at Ylajali kommer til syne i vinduet mens jeg-personen lener seg mot Cupido-statuen i fontenen, slik Hamsun beskriver. Men malerinnen Ida Wedel-Jarlsberg er også en mulig, og kanskje enda mer sannsynlig kandidat; hun var nemlig, ifølge Lars Frode Larsen i Den unge Hamsun, ofte på besøk hos sin bror Fritz, som vi ut fra folketellingene vet at bodde i annen etasje.
St. Olavs plass 2 ble rett før århundreskiftet overtatt av Rikshospitalet, som åpnet et apotekutsalg der. Gården danner et bakteppe for Gerd Høsts selvbiografi Cupido og det gamle apotek (1994). I dag inneholder gården mange forskjellige næringsvirksomheter, blant annet et arkitektfirma, og første etasje huser Restaurant Ylajali og Cafe Apoteket.
Joachim B. Olsen
Familie, oppvekst og utdannelse
Han vokste opp som enebarn i Aalborg. Foreldrene arbeidet i helsevesenet.
Olaus Johnsen
Wessels gate 15
Bygården som Olaus Johnsen reiste på Meyerløkka i Wessels gate 15 i 1865 – og som derved var områdets eldste gård – hadde utover 1900-tallet forfalt til nærmest slum-standard. Gården var blant annet sterkt preget av at strøket hadde stempel som «saneringsområde» i etterkrigstiden, og denne gården spesielt fikk betydelige setnings- og pusskader. Men den ble reddet i tolvte time ved et samarbeid mellom OBOS og Norsk Folkemuseum, ut fra ønsket om å bevare gården som et tidsdokument. I generalplanen for Norsk Folkemuseum 1993 står det blant annet. : «I sluttfasen endte den som innbruddsutsatt rivningshus med uteliggere som de siste beboere. Men nettopp gårdens status som rivningsobjekt har også virket konserverende og bidratt til å gi den en usedvanlig høy grad av opprinnelighet. Svært få bygårder har som denne alle sine originale vinduer fra 1865 i behold, sammen med port, gatedør, trappeløp og inngangsdører. Også inne i leilighetene er det meste av gammel fast innredning i behold – dører, stukkhimlinger og listverk.» Hele gården ble flyttet ut til Norsk Folkemuseum på Bygdøy; det var visstnok første gang i Europa at en hel bygård er blitt flyttet på dette vis. Her står den restaurert med tilnærmet originale interiører og eksteriører, som et varig minne både over gamle Christiania og over Olaus Johnsen – en av de utviklere og spekulanter som bygde opp hovedstaden fra småby til storby.
Joachim B. Olsen
Familie, oppvekst og utdannelse
Han begynte å trene friidrett som barn i Aalborg Atletik Klub. Som tenåring konsentrerte han seg om diskoskast, men oppnådde svært gode treningsresultater i kulestøt etter å ha byttet til rotasjonsteknikk.
Olaus Johnsen
Familie
Wilhelms sønn, kaptein Olaus Charles Wilhelm Johnsen (oppkalt etter bestefar, onkel og far), var et høyt dekorert flyveress under den første verdenskrig. Han beskrives som «a brilliant leader and gallant fighter». Han deltok i trettifire raid, hvorav atten som leder, og står kreditert med fem nedkytninger av fiendlige fly. Det er også rimelig å se det som et uttrykk for vellykket integrasjon i England at Wilhelms barnebarn Gillian (f. 1923) trådte inn i adelen gjennom sitt ekteskap med John Archibald Harford Williamson, 3rd Baron Forres.
Nathalie giftet seg med grosserer Adolph Louis Lühnenschloss, etterkommer etter Abraham Ferdinand Lühnenschloss, en tysk hattemakermester som kom til Christiania i 1838, og som trolig var en forretningsforbindelse fra den tid Olaus Johnsen drev innen konfeksjon. Johnsen og Lühnenschloss drev også annen forretning sammen: i Lassens samlinger står det at «grosserer L. Lühnenschloss juli 1886 kjøpte Gaarden Matr No 25 i St. Olafs Gade av Olaus Johnsen».
Det var sønnen Olaf Bertram Tordenskjold som førte videre byggherre-tradisjonen etter Olaus Johnsen, og som – om enn i mindre målestokk enn sin far – også har satt et varig preg på Christiania/Oslo. O.B.T. Johnsen var arkitekt, trolig utdannet i Tyskland, og reiste blant annet Bygdøy Alle 14, Sexes gate 2, Nedre gate 8 og Dalsbergstien 3. Dertil tegnet han –, og var selv eier av Waldemar Thranes gate 10 ved St. Hanshaugen (i krysset Ullevålsveien/Waldemar Thranes gate), samt Tollbugaten 8-b i Kvadraturen. Her er Original Pilsen, hvor veggene er dekorert med en berømt billedserie om ølets historie, malt av Wilhelm Peters (1851–1935). O.B.T. Johnsen foresto dertil en lang rekke ombygginger og mindre arbeider, og skal ifølge én kilde skal han også ha vært involvert i byggingen av det originale Holmenkoll-anlegget. Etter det store eiendomskrakket i Christiania i 1899 ble det stadig færre oppdrag for arkitekter, og O.B.T. Johnsen trakk seg etterhvert helt ut av byen. Han bosatte seg i Bærum og tilbragte resten av sitt liv på sin gård ved Nadderud, hvor han eide store landområder.
Olaus Johnsen ser ut til å ha vært en nøktern mann: I sitt hushold på St. Olavs plass 2 holdt han seg med kun én tjenestepike; mens naboen, grosserer Lars Roede, hadde hele tre tjenestepiker pluss en husjomfru. Sett i forhold til hans formue og innflytelse, er heller ikke hans gravmæle preget av noen form for eksesser, hverken i størrelse eller ornamentikk. Men rikmannssønnen, Olaf Bertram Tordenskiold Johnsen, var tydeligvis i større grad en levemann; han giftet seg sent, og skal ha spilt bort anselige deler av farsarven i kortspill. Olaus Johnsens svigersønn, grosserer Adolph Louis Lühnenschloss, Nathalies ektemann, skal ha drukket bort både Malmøya og store deler av ambassadestrøket i øvre Bygdøy allé. I Lassens samlinger fortelles det at Louis Lühnenschloss i januar 1903 – som eneinnehaver av firmaet Petersen & Lühnenschloss – har måttet «innstille sine betalinger», det vil si har gått konkurs. Her er det trolig rimelig å regne med en dominoeffekt fra det store Kristianiakrakket i 1899. Ingen av disse to levemenn ligger i familiegraven under Olaus Johnsens bauta. Ut fra tidens skikk virker dette påfallende, og uten å trekke bastante konklusjoner, virker det ikke urimelig å tro at dette kan ha vært et «statement» fra familien, en uttrykt misbilligelse av bonvivantenes livsførsel.
Joachim B. Olsen
Familie, oppvekst og utdannelse
Han fikk bronse i danmarksmesterskapet og deltok i diskoskast i junior-VM i Sydney i 1996, men gjorde seg ikke virkelig bemerket før U23-EM i Göteborg i 1999, der han vant sølv.
Da han hadde fullført gymnaset i 1998, fikk han stipend for å studere i USA. Han kombinerte treningsveiledning med Tim Taylor med collegestudier i historie ved University of Idaho.
Profesjonell friidrettsutøver
Olsen deltok i OL i 2000 i Sydney, men kvalifiserte seg ikke til finalen. Olsens gjennombrudd kom i 2002, da han tok sølv både i innendørs-EM i Wien og i utendørs-EM i München. I 2003 kom han til finalen i innendørs-VM, men endte på 8.-plass. Han deltok også i utendørs-VM i Paris samme år, men kvalifiserte seg ikke til finalen. Som trener i de påfølgende årene hadde han Vésteinn Hafsteinsson 2003–2007 og Simon Patrick Stewart 2007–2009.
I 2004 tok han bronse i innendørs-VM i Budapest med et støt på 20,99 m. Han deltok i OL i Athen og tok bronse med et støt på 21,07 m. Bronsen ble senere omgjort til sølvmedalje, etter at den opprinnelige sølvvinneren, Jurij Bilonoh, ble tatt for bruk av anabole steroider. Året etter gikk han til topps i innendørs-EM, da han støtte 21,19 m. Han kom også til finalen i VM i Helsingfors i 2005, men endte på 7.-plass. I november 2005 skadet han høyre ankel under trening, og måtte stå over flere konkurranser. I innendørs-VM 2006 tok han på nytt bronsemedalje, denne gangen etter et støt på 21,16 m. Samme plassering ble det i EM i Göteborg 2006, der han støtte 21,09 m.
Den siste mesterskapsmedaljen tok han i innendørs-EM 2007 med et støt på 20,55 m. Både i VM i 2007 og OL i 2008 deltok han, men uten å ta seg videre til finalen. I OL var han forøvrig dansk flaggbærer under åpningsseremonien.
Han pådro seg etterhvert ulike ryggskader, og med en skiveprolaps som utløsende årsak, varslet han sommeren 2009 at han avsluttet idrettskarrièren. Han uttalte at han hadde en drøm om å delta i OL i 2012, men at fysikken ikke tillot det.
TV-opptredener
Etter idrettskarrièren ble han svært profilert som deltager i flere underholdningsprogram på fjernsyn. I 2005 deltok han i Hvem vil være millionær?, og i 2007 medvirket han i flere episoder av racingprogrammet Zulu Djævleræs. I 2008 deltok han i Vild med dans (tilsvarende det norske Skal vi danse) sammen med danseren Marianne Eihilt. De vant konkurransen, og siden har Olsen deltatt i Hvem kan slå… sammen med Eihilt og senere Andrea Elisabeth Rudolph. Av andre opptredener på fjernsyn kan nevnes Den Store Klassefest (våren 2009), 4-stjerners middag (2010), Zulu Kvægræs (2010), Fangerne på fortet og flere episoder av Pokerfjæs (2011). Han har også vært en ivrig pokerspiller på hobbybasis, og deltok eksempelvis i Unibet Open i Praha i 2010.
Politisk arbeid
Før han begynte å engasjere seg politisk, hadde han erfaring som formann i Dansk Elitesportsudøveres Forening 2007–2010 og styremedlem ved Idrætsakademiet og Center for Ungdomspsykiatri & Recovery. I lokalvalget i 2009 kom han med en støtteerklæring til den sittende sosialdemokratiske borgermesteren Nicolai Wammen i Aarhus. Olsen berømmet Wammens bevilgninger til idrettsfasiliteter, og for ikke å kreve inn mer skatt. Han støttet også Liberal Alliances leder, Anders Samuelsen, som han gav råd om barne- og ungdomsidrett på et velgermøte i Horsens. Olsen meldte seg i sin tid inn i Liberal Alliances forløper, Ny Alliance.
I september 2010 ble Olsen nominert som 1. kandidat for Liberal Alliance i Nordjyllands storkrets. I den forbindelse uttalte han at han hadde Arnold Schwarzenegger som sitt politiske forbilde. Da kulturpersonligheten Anne Sophia Hermansen trakk sitt kandidatur i Københavns omegns storkrets tidlig i 2011, ble Olsen nominert i denne kretsen, mens Thyra Frank overtok Nordjylland. Olsens manglende politiske erfaring gjorde at kandidaturet stadig ble karakterisert som en spekulasjon i kjendisfaktor. Nominasjonen var besluttet av partiledelsen, ikke i partiets lokalavdeling, og møtte særlig motstand i velgerforeningen i Gentofte i «Whiskybæltet». Andre roste Olsen for hans dyktighet.
Foran folketingsvalget i 2011 viste prognosene et mandat for Olsen. Han fikk 1 932 personlige stemmer, og kom inn i Folketinget på et utjevningsmandat fra sin storkrets. Han fikk plass i utvalgene for sysselsetting og helsepolitikk, og satt også i utvalget for innvandrings- og integrasjonspolitikk 2011–2012. Fra 2012 er han også medlem av Folketingets boligpolitiske utvalg. Han har senere fått stor medieoppmerksomhet for kontroversielle uttalelser i et direkte språk, spesielt om personer som lever på offentlig stønad.
Olderdalen (Kåfjord)
Olderdalen (kvensk: Talosvankka, samisk: Dálvesvaggi) er et tettsted og administrasjonssenteret i Kåfjord kommune i Troms og Finnmark. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger langs E6 på nordsiden av fjordarmen Kåfjord som springer ut på østsiden av Lyngenfjorden.
Geografi
Landskapet domineres av fjell, fjord, skog og jordbruksareal, noe som gir unike muligheter for et aktivt frilufts- og villmarksliv.
Det er fergeforbindelse (del av fylkesvei 91) over Lyngenfjorden til tettstedet Lyngseidet, kommunesenteret i Lyngen kommune.
Kultur og oppvekst
Olderdalen skole ligger i sentrum av bygda, og er en flerkulturell skole i det samiske språkområdet. Skolen har alle klassetrinn, og samler også elever fra nærliggende barneskoler i kommunen på ungdomsskoletrinnene. Bygda har en kommunalt drevet barnehage og et eldresenter. Det er også en godt utbygd kommunal kulturskole på stedet.
Kåfjord kirke ligger like utenfor sentrum av bygda og er en langkirke bygget i 1949 med plass til 450 personer. Kirken ble restaurert og delvis bygget om i 1990.
Næringsliv
Det drives i hovedsak jordbruk og fiske i Olderdalen, i tillegg til nødvendige servicenæringer som for eksempel dagligvarehandel og offentlig og privat tjenesteyting. Saueoppdrett og melkeproduksjon er to av de mest fremtredende formene for jordbruk som drives på stedet.
Historie
Under andre verdenskrig ble mange av husene og gårdene i Olderdalen offer for tyskernes brente jords taktikk da de trakk seg tilbake fra Finland og Finnmark. Dette førte til at det meste av infrastrukturen og bebyggelsen i bygda ble ødelagt for å forhindre de invaderende sovjetiske styrkene å få tak i forsyninger.
Korea Train Express
Korea Train eXpress (KTX) er en høyhastighetsbane i Sør-Korea. Banen forbinder byene Seoul, Busan og Mokpo, og opereres av Korail. Togets teknologi er basert på det franske TGV/LGV og kan oppnå en topphastighet på 350 km/t, men er regulert ned til 305 km/t for de originale togsettene KTX-I av sikkerhetsgrunner.
De nye togsettene, KTX-II er basert på HSR-350x utviklet i Sør-Korea, med en hastighet på over 350 km/t. Landet utvikler neste generasjons testtog, HEMU-400X som skal kunne gå over 400 km/t innen 2012.
Etter tolv års byggevirksomhet ble første del av KTX, Gyeongbulinja, som forbinder Seoul med Busan via Daejeon og Daegu samt Honamlinja, mellom Yongsan, Gwangju til Mokpo åpnet 31. mars 2004.
! År !! Antall pass.
Mesoskala konvektiv sammensetning
En mesoskala konvektiv sammensetning er et stort mesoskala konvektivt system, og er bygd opp av flere tordenbyger. Sammensetningen har ofte en rund eller oval form, og er som regel på sitt sterkeste om natten. Definisjonen av en mesoskala konvektiv sammensetning inneholder spesielle vilkår for størrelse, varighet og eksentrisitet (for eksempel hvor «rundt» systemet er) basert på skymassen man kan se på infrarøde satellittbilder:
Mesoskala konvektive sammensetninger oppstår vanligvis om ettermiddagen og kvelden i form av flere isolerte tordenbyger, som utvider seg kraftig i høyden. Tidlig i livssyklusen er faren størst for alvorlig uvær. Når systemet blir eldre vil et lagdelt skydekke med kraftig regn oppstå i bakkant av systemet, og dette har innimellom ført til flom.
På et meteorologisk analysekart kan vi se systemet som et område med store trykkfall i framkant og store trykkstigninger i bakkant.
Vaya con Dios (sang)
«Vaya con Dios» er en amerikansk populærmusikksang, skrevet av Larry Russell, Inez James og Buddy Pepper, publisert i 1953. Den mest populære versjonen av sangen ble spilt inn av Les Paul og Mary Ford. Innspillingen ble utgitt av Capitol Records med katalognummer 1386. Den kom inn på Billboard Best Seller-listen 13. juni 1953 og lå der i 31 uker. Sangen nådde førsteplassen 8. august og lå øverst på listen i sammenlagt ni uker. «Vaya con Dios» lå også på førsteplassen på Cash Box-listen.
Den kom på den britiske listen 21. november 1953 og lå der i fire uker med nummer syv som høyeste plassering.
I 1966 gjorde The McGuire Sisters en innspilling av sangen.
«Vaya con Dios» har blitt spilt inn på plate av følgende artister:
Heraia
Heraia, heraiske leker, var tilegnet gudinnen Hera og var den første organiserte (og nedtegnede) atletiske konkurransen for kvinner som ble holdt i et olympisk stadion. Lekene fant muligens sted i det olympiske året, før mennenes leker. De dateres så tidlig som det 6. århundre f.Kr. Noen tekster, inkludert Pausanias' Beskrivelse av Hellas, ca. 175 e.Kr., sier at Hippodameia samlet en gruppe kjent som «de seksten kvinnene» og gjorde dem til administratorer av de heraiske lekene av takknemlighet for sitt ekteskap med Pelops. Andre tekster indikerer at «de seksten kvinnene» var fredsmeklere fra Pisa og Elis, og på grunn av deres politiske kompetanse, ble de administratorer av lekene.
Vaya con Dios (sang)
Norsk versjon
Erik Diesen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er også «Vaya con Dios».
Heraia
Selv om mennene konkurrerte nakne og kvinnene var kledt, var kitoner klær som ble båret av menn som gjorde hardt fysisk arbeid. Dermed var kvinnene kledt som menn. Om dette og eksistensen av Heraia forteller oss noe om det sosiale klimaet for kvinner i perioden, er usikkert. Det er sikkert at kvinnene hadde forbud mot å konkurrere i eller å være tilskuere i antikkens olympiske leker, der straffen for brudd på denne regelen var å bli kastet fra klippene til fjellet Typaion. Jenter ble ikke oppmuntret til å bli atleter. De som var oppfostret i Sparta var unntaket, hvor de ble trent i de samme atletiske øvelsene som guttene siden spartanerne trodde at sterke kvinner ville produsere sterke fremtidige krigere. Jenteatletene i Sparta var ugifte og konkurrerte nakne eller med svært korte kjoler. Gutter fikk se på atletene i håp om at dette ville føre til ekteskap og etterkommere. Et løp dedikert Dionysos (vinens og nytelsens gud) kan også ha vært en overgangsrite i samfunnet.
Heraia kan være en indikasjon på endringer i samfunnsforholdene og en lettelse på restriksjonene på kvinnene, men det kan også ha vært en midlertidig endring. Greske kvinner fikk lov til å konkurrere i de samme festivalene som mennene etter den klassiske perioden. De sparsommelige referansene er bevis for at disse endringene kan ha vært uvelkommen romersk innflytelse. I Roma fikk jenter fra velstående familier delta i mennenes festivaler.
Censor
Censorene førte liste over borgerne i antikkens Roma. De fastsatte hva hver skulle betale i skatt, og hvilken type militærtjeneste borgeren skulle gjøre. De ordnet også borgerne på tribus, avstemningsdistrikter, og avgjorde derved kvaliteten på den stemme borgeren kunne avgi i comitiene. Folketellingen ble avsluttet med et renselsesoffer som grunnla byen på ny og sikret den gudenes støtte. De stilte også opp listen over medlemmer av senatet.
Christlich-Nationale Bauern- und Landvolkpartei
Christlich-Nationale Bauern- und Landvolkpartei (CNBL) var et tysk politisk parti under Weimarrepublikken som kjempet for agrarisme. Partiet ble opprettet i 1928 av utbrytere fra Deutschnationale Volkspartei.
HMS «Enterprise»
HMS «Enterprise» (D52) var en britisk krysser som deltok i slaget om Narvik våren 1940. Krysseren var også i bruk under operasjon Overlord («D-dagen»), landgangen i Normandie 6. juni 1944.
Úrvalsdeild 2001
I 2001 ble den islandske fotballturneringen Úrvalsdeild arrangert for 90. gang. IA vant sin 18. tittel. Sponsoren av turneringen var Siminn, som hadde endret navn fra Landssíminn siden i fjor.
Thomas Konow
Thomas Konow (født 10. oktober 1796 i Bergen, død 10. oktober 1881 i Christiania ) var en norsk sjøoffiser og eidsvollsmann.
Han var sønn av kjøpmann Friedrich Ludwig Konow (1746–98) og Anna Hedevig Rieck, og bror av Wollert og August Konow. Konow møtte med sine 17 år som den yngste representanten på Eidsvollsforsamlingen i 1814, hvor han representerte Søe Deffensionen. Han stemte med selvstendighetspartiet. Konow sto for en bevisst provokasjon – og «Drengestrek» – i presidentvalget 26. april. Da stemte han på bonden Elling Olsson Walbøe som president i Riksforsamlingen og Severin Løvenskiold som visepresident, noe som særlig opprørte unionistene. I 1814 bodde han i en lugar på orlogsbriggen Lolland eller i Fredriksvern.
Senere var han 4. representant til Stortinget i 1839–1841 og representerte da Jarlsberg og Laurviks Amt.
Etter 1814 gjorde Konow karriere i marinen og regnes som en pioner. Han deltok i organiseringen av marinen omtrent fra bunnen av. I 1821 ble han utnevnt til premierløytnant, senere til kapteinløytnant, kaptein, kommandørkaptein og i 1860 til kontreadmiral.
Konow var den lengst levende eidsvollsmann. Han bodde på dette tidspunkt i Christiania og ble en del av 17. mai-feiringen i byen.
Konow er den første personen til å bli begravet på statens bekostning ,og er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo.
Utmerkelser
Konow ble tildelt St. Olavs Orden i 1849 og Storkorset 20 år senere. I tillegg var han ridder av Dannebrogordenen og Sverdordenen.
Sander (Sør-Odal)
Sander er et tettsted, en skolekrets, et poststed og en gard i Sør-Odal i Innlandet. Garden har gardsnummer 56 og ligger på sørsida av Glåma 7,5 kilometer øst for kommunesentret Skarnes. Tettstedet har innbyggere per 1. januar. Sander skole dekker skolekretsen og har 189 elever. Skolen ble lagt ned i 2019, og elevene går nå på Glommasvingenn skole på Skarnes. Denne skolen ble tatt i bruk fra høsten 2019. Poststedet har postnummer 2116. På Sander ligger også Sander stasjon (Nedlagt) og en barnehage med 72 barn.
Sander idrettslag har hjemmebane på Hernes like øst for Sander. Idrettslaget består av mange lag fra de aller minste og opp til a-laget i herrefotball som spiller i 3. divisjon. På Sundby, på den andre sida av elva, ligger det en matbutikk. Denne butikken er brent ned og finnes ikke lenger.
På Sander ligger også et avfallssorteringsanlegg, Hernesmoen miljøstasjon.
Triple-threat man
Triple-threat men var normen i idrettens tidlige år, da reglene for innbytte var strengere. I tillegg til å kunne kaste pasninger, løpe og sparke ballen måtte de også kunne spille forsvar. Etter regelendringer og et større fokus på skader begynte lag å ta i bruk kicking specialists, som gjorde triple-threat man overflødige. George Blanda, en quarterback og kicker som spilte for Oakland Radiers i National Football League i 1975 var en av de siste spillerne som var triple-threat men på profesjonelt nivå. Danny White, en quarterback og punter, pensjonerte seg i 1989. Siden har det vært ekstremt sjeldent at spillere som ikke var spesialister tok placekicks i NFL. Et eksempel var da Doug Flutie—også god på løp og med pasninger som en "scrambling" quarterback—drop kicket et ekstrapoeng i 2006 på sin karrieres siste play. Dallas Cowboys' Danny White var den siste ikke-spesialisten som ofte tok spark, da han var lagets startende quarterback og punter fra 1980 til 1984, etter å ha vært Roger Staubachs backup i flere år. Der eksisterer fremdeles dual-threat quarterbacks og wildcat halfbacks, som både løper med ballen og kaster pasninger. En quarterback som spilte wide receiver i high school eller college kan fra tid til annen ta imot pasninger eller bli konvertert til en wide receiver som av og til kaster pasninger.
I over 40 år var rekordholderen for flest poeng i én sesong i NFL en triple-threat man, Green Bay Packers' Hall of Famer Paul Hornung. Hornung satte rekorden med 176 poeng i 1960 ved å score 15 touchdowns, sparke 41 ekstrapoeng, og 15 field goals.
Idrettens første triple threat
Saint Louis Universitys Bradbury Robinson, som kaste den første lovlige fremoverpasningen i amerikansk fotballs historie i 1906, var trolig også idrettens første triple-threat man. Han var hovedspilleren som kastet pasninger for Blue and White, og datidens sportsjournalister rapporterte at han var en storslagen kicker og en solid på løp.
St. Louis Post-Dispatchs sportsjournalist Ed Wray (John Edward Wray, 1873–1961) dekket SLU gjennom Robinsons karriere. I en artikkel i oktober 1947 erklærte Wray at tittelen "first triple-threat man" tilhørte Robinson «because throughout the 1906 season (St. Louis coach Eddie Cochems) used Robinson to pass, kick and run the ball... He was an A1 punter, too... And run!... This three way use of Robby added greatly to the team's offensive deception.»
Dommeren Horatio B. Hackett fra West Point var overrasket over Robinsons pasningsspill, etter først å ha sett ham spille under en av St. Louis' kamper i 1906. Hackett var en anerkjent ekspert, som hadde dommererfaring fra store kamper i college i tre tiår og som medlem av idrettens regelkomité. I 1932 siterte The Minneapolis Star Major Hackett i å ha beskrevet Robsinsons pasningsspill: «Whew, that chap is a wonder! He beats anything I ever saw. He looks as though 40 yards is dead for him, and he's got accuracy with it.»
Hall of Fame-trener David M. Nelson skrev at «St. Louis had a great passer in Brad Robinson.» I boken The Anatomy of a Game: Football, the Rules, and the Men Who Made the Game, mintes Nelson da Robinson kastet en 67-yard pasning i 1906-sesongen. Nelson konkluderte med at «Considering the size, shape and weight of the ball» så var en slik pasning «extraordinary».
Sportshistorikeren John Sayle Watterson sa seg enig. I boken College Football: History, Spectacle, Controversy beskrev han Robinsons lange pasning som «truly a breathtaking achievement». Professor Watterson la til at «Robinson ended up using passes that ranged from thirty to more than forty yards with devastating efficiency».
Triple threat i Eastern College
Den 24. november 1906 fullførte Yales Paul Veeder en 20-30-yard pasning i en 6–0 seier over Harvard. Som utmerket runner og Yales kicking specialist, kan Veeder ha tatt på seg rollen som en "triple threat" den lørdagen foran 32 000 tilskuere i New Haven.
Trener Nelson skrev at konseptet virkelig tok feste i 1912 da Carlisles trener Pop Warner «sprang his single wing or 'Carlisle' formation on the football world, and the triple-threat back was born.»
Begrepet "triple threat" ble brukt i stor grad av idrettsjournalister på 1920-tallet og fremover En artikkel i New yuork Times i 1920 beskrev en slik spiller som «well built, tall, and possessed apparently of natural football ability. He is a first-class punter, an excellent drop kicker, an adept thrower of forward passes and a hard, fast runner. He would be the ideal triple-threat man for the backfield».
Munkebakken
Munkebakken (oppført 1916) er en eiendom på Lysaker i Bærum, kjent som Norges dyreste. Den var opprinnelig kalt Store G.
Bakgrunn
Eiendommen er på 77 mål og har flere hundre meter strandlinje. Hovedhuset er på omtrent 2 000 kvadratmeter. I tillegg til hovedhuset er det to portnerboliger, stall og garasjeanlegg på ca. 1 000 kvadratmeter på området. Nærmeste naboer i dag er et hotell (SAS/Clarion) og Polhøgda der Fridtjof Nansen bodde frem til sin død i 1930.
Joel Dufter
Joel Dufter (født 18. mars 1995) er en tysk skøyteløper.
Munkebakken
Bakgrunn
left|100pxHovedhuset ble tegnet av Arnstein Arneberg for Rasmus Meyer (1858–1916) fra Bergen, som ville ha et hus når han og/eller barna var i Oslo, samt et sted der han kunne stue unna deler av sin store Rasmus Meyers samlinger, som han ikke fikk plass til i hjembyen. Det var datteren Gerda Meyer, gift med skipsreder Otto Nyquist (1878–1954) som tilsist ble de første eiere, da Rasmus ble syk. Etter to års bygging, stod det ferdig i 1916, med fasade i rød teglstein, hvite vinduer, rødt tegltak og hugget granitt til listverk, omramminger og fundament. Ifølge Christian Norberg-Schultz var det tydelig at Arneberg hadde vært i Sverige i mange år.
Etter finanskrisen (Krakket i 1929) så Nyquist seg nødt for å selge unna. I 1930 ble det kjøpt av skipsreder Niels Werring (1897–1990) som foretok en større omarbeiding i 1931. Han eide det til sin død i 1990. Neste eier ble Einar Nagell-Erichsen (født 1958) som kjøpte det i 1995 for 45 millioner kroner gjennom selskapet Timothy der også søsteren Wibecke Nagell-Erichsen (født 1959) satt. Da han for å kvitte seg med noe gjeld, ville selge det i 2004 ble eiendommen vurdert som neste statsministerboligen. Ifølge arkitekt Ole Wiig ville det bare koste rundt 150 millioner å pusse den opp (mot slottets 250 millioner). Likevel valgte man da noe i Parkveien, som jo er mye nærmere. Så, neste eier ble finansmannen Arne Fredly som kjøpte for 90 millioner i 2004. Han solgte i 2007 til Aker for 175 millioner i juni 2007, men Fredly angret salget og kjøpte eiendommen tilbake i oktober samme år – ifølge Finansavisen for over 200 millioner.
Joel Dufter
Han er bror til Roxanne Dufter som også er skøyteløper. Dufter skal trene med det norske sprintlandslaget fram mot OL i Beijing 2022, men representerer fortsatt Tyskland.
Munkebakken
Bakgrunn
thumb|[[Bærum kommune har merket en offentlig sti i strandsonen forbi eiendommen. Stien er kun tilgjengelig ved fjære sjø.Hogne]] Allerede etter Werrings død i 1990 ble eiendommen forsøkt delvis fredet av Viken. Også Fredly har de senere år vært utsatt for forsøk på fredning, først av Riksantikvaren i 2008 som ble opphevet av Miljødepartementet, og i 2011 da Bærum kommune ville anlegge en offentlig sti i strandsonen, som Fredly godtok. I 2013 ble det kjent at Nico Widerberg laget en 4,5 meter høy statue står i parken.
Cold Response
Cold Response (CR) er norskarrangerte, multinasjonale militærøvelser arrangert i 2006, 2007, 2009, 2010, 2012, 2014, 2016 og 2022. I 2024 endres navnet til Nordic Response.
Cold Response var planlagt også i 2008, men ble avlyst på grunn av økonomiske innsparinger. Cold Response 2009 pågikk fra 16. til 25. mars, mens Cold Response 2010 pågikk fra 17. februar til 4. mars med 14 deltakende land.
I 2011 ble det arrangert en mindre vinterøvelse med navnet Cold Challenge i perioden 20. til 30. mars. Storbritannia deltok med en helikopterskvadron, Sverige deltok med ett jegerkompani, mens Tyskland og Nederland bare deltok med fremskutte kommandoplasser.
I 2012 foregikk øvelsen mellom 12. og 21. mars. Cold Response 2016 ble holdt i mars. I 2018 ble Cold Response erstattet av den større øvelsen Trident Juncture.
Cold Response 2020 ble avbrutt og avlyst dagen før selve feltøvelsen skulle starte på grunn av koronapandemien.
Ulykker
Øvelsen i 2006 er kjent for dødsulykken som kostet to soldater fra Telemark bataljon livet da en Leopard 2 stridsvogn gikk gjennom isen på Veggfjellet. Det ble senere delt ut Forsvarets medalje for edel dåd i forbindelse med redningsforsøket av de forulykkede. To norske soldater mistet livet da en stridsvogn fra Telemark bataljon gikk gjennom isen i et myrvann under Cold Response 2006.
Den 15. mars 2012 ble det norske C-130J-30 Hercules-flyet «Siv» (5630) meldt uteblitt fra Kiruna da det ikke ankom etter planen på sin flyvning fra Evenes. Siste radarkontakt var kl. 14.55 80 km vest for Kiruna, nær Kebnekaise. Flyet var med på militærøvelsen, og hadde fem personer om bord under denne flyvningen. Luftforsvaret satte de tre andre C-130J-30 flyene på bakken. Se også flyulykken på Kebnekaise.
På øvelsen i 2016 døde en person da «et pansret kjøretøy fra Forsvaret kolliderte med en sivilbil».
Under øvelsen 18. mars 2022 ble et fly av typen MV-22B Osprey fra United States Marine Corps meldt savnet. Hovedredningssentralen bekreftet at flyet var funnet styrtet i Gråtådalen i Beiarn kommune i Nordland, men politi og redningsmannskap måtte ta seg inn i området via bakken grunnet værfoholdene. Flyet var på vei tilbake til Bodø, der det var stasjonert, da det styrtet. De fire om bord mistet livet.
Ernie Suwara
Han representerte USA under Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor han ble nummer 9.
Tui (Spania)
Tui (spansk: Tuy) er en kommune i provinsen Pontevedra i Galicia i Spania. Den ligger ved grensen til Portugal. Kommunen hadde per 1. januar 2018 en befolkning på 16 902. Katedralen Catedral de Santa María de Tui, innviet i 1225, er en av de mest berømte i Galicia.
Spodistes batesi
Utseende
En middelsstor til stor (opptil 40 millimeter), bred, nokså flat, brunlig hornbille. Særlig hannene kan minne om små versjoner av de store artene i slekten Dynastes, men er ikke i nær slekt med disse. Kroppen er nokså bred, kroppsbygningen temmelig spinkel til hornbiller å være. Kroppen er mer eller mindre tett kledt med gulgrå bestøvning og ser matt ut. Hannen har et langt horn på hodet, kløvet i spissen, som danner en klype mot et nedoverkrummet horn på pronotum. Hos hunnene er pronotum dekket av store punktgroper, bestøvningen mindre tett. Beina er forholdsvis slanke, leggen på forbeinet med tre korte, men skarpe tenner.
Utbredelse
Arten er kjent fra Mexico, Costa Rica og Panama.
Ungarn under Sommer-OL 1960
Ungarn under Sommer-OL 1960. 180 sportsutøvere fra Ungarn deltok i atten sporter under Sommer-OL 1960 i Roma. Ungarn kom på sjuendeplass med seks gull-, åtte sølv- og sju bronsemedaljer. Basketballspilleren János Simon var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Marit Gilleberg
Marit Gilleberg (født 23. august 1960) er en norsk lokalpolitiker (Ap) som var ordfører i Tolga kommune fra 1999 til 2007.
Gilleberig mottok Trollkjerringprisen i 2005.
Uanstendig forslag
Handling
Selv om han håpet at han skulle glemme hele greia, blir David mer og mer usikker på sitt forhold til Diana, og etter hvert oppslukt av frykten for at hun fortsatt er involvert med Gage. På grunn av denne spenningen i forholdet tar David og Diana ut separasjon. Gage dukker opp igjen og går etter Diana med fornyet håp. Selv om hun motstår i begynnelsen, gir hun etter hvert etter og tilbringer tid med ham, helt til et forhold utvikler seg. David forstår i mellomtiden at han ikke greier seg uten sitt livs kjærlighet, og da Diana søker om skilsmisse, forsøker David å vinne henne tilbake en siste gang.
Gage ser hvordan Diana ser på David, og forstår at selv om hun ble hos ham, ville forholdet deres aldri bli så intenst som det forholdet hun hadde med David. Han innbiller henne at hun er den siste i en lang rekke «million dollar-jenter», og hun forlater ham til fordel for David.
Priser
Filmen ble nominert til hele syv Golden Raspberry Awards under den 14. Razzie-utdelingen, og vant prisene for verste film, verste mannlige birolle og verste manus.
Stor gaffelstjert
Stor gaffelstjert (Cerura vinula) er en sommerfugl som tilhører familien tannspinnere (Notodontidae). Den store, hvite og grå spinneren er et vakkert insekt, men det er den merkelige larven som oftest vekker oppsikt.
Uanstendig forslag
Priser
Uanstendig forslag ble også nominert til tre MTV Movie Awards i 1994, der den til slutt vant èn pris, prisen for beste kyss.
Stor gaffelstjert
Utseende
Den voksne sommerfuglen er en ganske stor (vingespenn 50 – 73 mm) og kraftig spinner som ikke kan forveksles med noen annen norsk sommerfugl, men den nære og lignende slektningen Cerura erminea forekommer lenger sør i Europa. Kroppen er kort og tykk, tett, men ikke spesielt langt hårete. Hodet er middels stort, tett kledt med ullaktige hår. Antennene er fjærformede hos begge kjønn, men mye bredere hos hannen, omtrent halvparten så lange som forvingen hos hannen og rundt en tredjedel så lange hos hunnen. Brystet er tett kledt med hvitgrå hår, i tillegg med omtrent ti små, svarte flekker som kan danne forskjellige mønstre. Den korte og tykke bakkroppen er hvitgrå med brede, grå tverrbånd på hvert kroppsledd. Forvingen er avlang, avrundet trekantet, med jevn kant uten noen innbuktninger eller tenner. Grunnfargen er skittenhvit, med ganske sterkt varierende, grå tegninger. Som oftest har den et bredt, lysegrått tverrbånd i den indre delen og noen mørkere flekker langs fremkanten. I vingens ytre del er det ofte V-formede, grå tegninger i hvert mellomrom mellom vingeårene, men disse kan også mangle helt, særlig hos hannene. Bakvingen er ensfarget, hvit til lysgrå, med en, ofte utydelig, grå tverrflekk nær fremkanten i indre halvdel.
Spektakulær larve
Larven er ganske oppsiktsvekkende. Den korte og trinne kroppen er lyst grønn, på ryggen grønnlig grå med en hvit stripe mellom de to fargene. Åndehullene (spiraklene) står fram som en rekke hvite flekker langs kroppssiden. Hodet er litt intrukket i den tykke forkroppen, og er omgitt av en svart, rød og hvit ring. Øverst oppe sitter det to runde, svarte flekker, som virker som falske øyne. På det tredje kroppsleddet har den en spiss, rødlig pukkel. På bakkroppsspissen har den et langt, todelt, hult vedheng som har gitt arten navn. Det to grenene er kledt med korte pigger og virker knudrete. Fra hvert rør kan det skytes ut en lang, bøyelig, rød pisk. Når larven blir forstyrret, løfter den forkroppen og bakkroppsspissen fra bakken, trekker forkroppen sammen slik at den blir tykkere og mønsteret rundt hodet kommer tydelig fram, og skyter de lange, piskeformede vedhengene ut fra bakkropps-gaffelen. Disse svinger frem og tilbake samtidig som larven gjerne spruter ut en illeluktende væske fra undersiden av første kroppsledd. Alt i alt har dette en slående effekt som sannsynligvis er tilstrekkelig til å skremme de fleste rovdyr.
Levevis
Stor gaffelstjert forekommer i mange ulike miljøer der næringsplantene finnes, for eksempel løvskog, hager og parker og heier. Larvene lever på ulike busker og trær i pilefamilien (Salicaceae), for eksempel osp (Populus tremula), selje (Salix caprea), grønnvier (Salix phylicifolia) og istervier (Salix pentandra). De voksne sommerfuglene er på vingene mellom mai og juli og flyr om natten. Som vanlig for tannspinnere kommer hannene, men ikke hunnene, gjerne til lys. Etter paringen legger hunnen 200 – 300 egg, vanligvis to – tre sammen, på oversiden av vertsplantens blader. Som unge lever larvene gjerne parvis, senere hver for seg. Larven sitter ofte ganske åpent og soler seg, trolig er det skremmende utseendet nok til at den får være i fred fra rovdyr. Når larven er utvokst i august – september, skifter den farge til brunt, kryper ned på bakken og kan ofte flytte seg en ganske lang strekning på leting etter en passende plass for å forpuppe seg. Når den har funnet et slikt sted, gjerne ved en trestamme, spinner den seg inn i en svært hard, brunlig kokong og forvandeler seg til en puppe. Denne overvintrer, gjerne flere ganger, noen kan ligge over opptil fem år før de klekkes. Før klekkingen skiller puppen ut et stoff som mykner den harde kokongen.