cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norfolk (andre betydninger)
Norfolk er opprinnelig navnet på et område i England, den nordlige delen (Nord-folket) av anglernes rike. Det kan vise til:
Great Barrier Reef
Great Barrier Reef, norsk Det store barriererevet, er verdens største korallrev. Det ligger utenfor østkysten av Australia.
Revet ligger i Korallhavet utenfor nordkysten av Queensland i Australia. Det er over 2 600 kilometer langt, dekker et område på 347 800 km² og kan sees fra verdensrommet. Det store barriererevet er verdens største enkeltstruktur laget av levende organismer. Revet består av milliarder av bittesmå organismer, kjent som koralldyr. Det store barriererevet støtter et bredt mangfold av liv. I 1981 ble det erklært som en del av verdensarven av UNESCO. En stor del av revet er beskyttet av Great Barrier Reef Marine Park. Den første britiske oppdageren som fant revet var James Cook, som oppdaget det da han gikk på grunn 11. juni 1770.
Dyreliv
Det store barriererevet støtter et mangfold av liv, inkludert mange sårbare og truede arter. I revet finnes det over 1 625 typer fisk, 3 000 typer bløtdyr og 600 typer koraller. Tretti arter av hvaler, delfiner og niser har vært registrert, inkludert dvergretthval, og knølhval. Store bestander av sjøkyr har også tilhold der.
Seks arter av havskilpadder kommer til revet, blant andre suppeskilpadder og havlærskilpadder. Suppeskilpaddene har to bestander, en i den nordlige delen av revet og de andre i den sørlige delen. Femten arter av sjøgress tiltrekker seg sjøkyr og skilpadder, og gir et bra habitat for fisk. De vanligste sjøgress er Halophila og Halodule.
Saltvannskrokodiller lever i mangrovene på kysten i nærheten av revene. Rundt 133 arter av hai, piggrokker og skater bor på revet. 3000 arter av mollusker har vært registrert på revet, inkludert gigantiske muslinger og ulike nakensnegler og andre sjøsnegler. 49 arter av pipefisk og ni arter av sjøhester har blitt registrert. Minst sju arter av frosk finnes på øyene.
215 fuglearter (inkludert 22 arter av sjøfugl og 32 arter av vadefugl) er tiltrukket til revene der de hekker. Blant annet hvitbukhavørn og rosenterne. De fleste hekkeområdene er på øyene i den nordlige og sørlige delen av Great Barrier Reef, med 1,4 – 1,7 millioner fugler hekkende. Øyene i og rundt Great Barrier Reef har også 2195 kjente plantearter, tre av disse er endemiske.
Gudriksdal
I Harry Potter og dødstalismanene drar Harry og Hermine Grang tilbake til Gudriksdal for og oppsøke graven til Lilly og Jakob Potter. Der finner de også graven til de én av de tre oppfinnerne av talismanene og alle i familien Humlesnurrs graver utenat Albus og broren, Abriam som fortsatt lever i Galtvang
Places in Harry Potter Lieux dans l’univers de Harry Potter Luoghi di Harry Potter
Great Barrier Reef
Dyreliv
14 arter av sjøslanger formerer seg på revet. Det tar tre eller fire år for slangene å nå seksuell modenhet, de har lang levetid, men med lav fruktbarhet. De lever i varme farvann opptil 50 meter dypt. Ingen av havslangene som man finner på Great Barrier Reef World Heritage området er endemisk til rev, og heller ingen av dem truet.
Det finnes rundt 720 arter av kappedyr på revet, som spenner i størrelse fra 1–100 mm i diameter, og rundt 950 arter av mosdyr.
Turisme
Hvert år besøker inntil to millioner personer revet. I 2014 ble det rapportert at turisme genererer over 5 milliarder australske dollar hvert år og at reiselivsnæringen sysselsetter over 64000 personer.
Turismen er også skadelig for revet. Personer som tråkker på korallene, ankere som blir kastet ned på korallene og båter som lekker bensin/olje kan skade korallene.
Barneskjær
Barneskjær er ei øy i Færder kommune, rett øst for Nesbrygga på Nøtterøy og sør av Fjærholmen på Føynland. Øya har et areal på ca. 39 dekar. Nøtterøy kommune kjøpte øya av Markus O. Korsnes for 200,000 kroner i 1968 til bruk som friareal. Tønsberg og Sem kommuner bidro til kjøpet med 25,000 kroner hver.
Robert P. Mone kraftverk
Robert P Mone kraftverk er et varmekraftverk i Van Wert County i staten Ohio, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 545 MW fordelt på 3 turbiner, på inntil 198 MW hver. Operatør er energiselskapet National Power Corp Inc.
Barneskjær
Øyas eneste hus ble bygd i 1924. Det stavernsgule huset leies ut for kortere perioder, og Barneskjær er mye besøkt av skoleklasser og organisasjoner. Øya er strømløs, så kjøkkenutstyret drives av gass. Brygga har plass til 4–5 båter.
Robert P. Mone kraftverk
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2002. Brenselkilden er naturgass, og bare subsidiært fyringsolje.
Barneskjær
Det er flere tyskbygde bunkere fra andre verdenskrig på Barneskjær.
Navnet
Et sagn forteller at navnet stammer fra et forlis øst for Nøtterøy der et par omkom mens de var på vei kirken for å gifte seg og døpe et barn. Bruden ble funnet på Brudeskjær, brudgommen Adam på Adamskjær og barnet deres på Barneskjær. Dåpsduken og -lua drev i land på Nøtterøy og er i henhold til sagnet opphavet til navnene Duken og Luen.
Patrick Russel
Patrick Russel (født 22. desember 1946) er en tidligere fransk alpinist. På slutten av 1960-årene og begynnelsen av 1970-årene var han en av de dominerende slalåm- og storslalåmkjørerne i verdenscupen.
Russel kunne feire sine første verdenscuptriumfer med to seire i sesongen 1967/68, den første i slalåm i Kirkerudbakken i Bærum 25. februar 1968. Etter at Jean-Claude Killy la opp etter OL 1968 fremstod han som franskmennenens nye idol i slalåmbakken. I løpet av 3 år vant han 13 verdenscupseire, like mange ganger stod han på et lavere trinn på seierspallen. Sesongen 1969/70 var han like ved å gå helt til topps i den sammenlagte verdenscupen, men ble til slutt slått med tre poeng av østerrikeren Karl Schranz.
Han lyktes aldri hundre prosent i de internasjonale mesterskapene, men han fikk to sølvmedaljer i VM 1970 (slalåm og kombinasjonen). Tre uker før OL 1972 i Sapporo falt han stygt i verdenscuprennene i Berchtesgaden og brakk leggen.
Han kom tilbake i den franske landslagstroppen, men ble snart satt ut av laget til fordel for yngre krefter.
Öxabäck
Öxabäck er et tettsted i Mark kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 300 innbyggere.
Stedet har en liten dagligvarebutikk. Nærmeste handlesenter er i Kinna (ca. 17 km fra Öxabäck).
Öxabäck/Mark IF var byens innebandylag frem til 1999, da laget ble slått sammen med Örby IF og Berghem IF, og dannet Team Tygriket 99.
Jordskjelvet ved Sumatra 2005
Jordskjelvet ved Sumatra i 2005 skjedde den 28. mars, og hadde sitt episenter 30 km under overflaten av Indiahavet, 200 km vest for Sumatra og 1400 km nordvest for Jakarta, omtrent midtveis mellom øyene Nias og Simeulue. De første seismiske målingene viste at jordskjelvet hadde en styrke på ca. 8,2, men dette tallet ble raskt oppjustert til 8,7, noe som gjør det til det nest kraftigste jordskjelvet siden langfredagsjordskjelvet i Alaska i 1964.
Skjelvet, som man tror var et etterskjelv etter jordskjelvet i Indiahavet i 2004, varte i rundt to minutter, lenger enn de fleste etterskjelvene man hittil har opplevd. Skjelvet var så kraftig at det raskt ble fulgt av omkring et dusin egne etterskjelv fra styrke 5,7 og opp.
Jordskjelvet rystet øya Sumatra og forårsaket strømbrudd i den indonesiske byen Banda Aceh, som ble lagt i ruiner under det forrige store jordskjelvet i området 26. desember 2004. Det brøt ut panikk, og flere tusen flyktet fra sine hjem for å ta seg opp i høyden i frykt for at en eller flere tsunamier på nytt skulle ramme kystområdene. I den malaysiske hovedstaden Kuala Lumpur ble flere høye bygninger evakuert.
På den indonesiske øya Nias, utenfor kysten av Sumatra, har flere hundre bygninger blitt jevnet med jorden. En talsmann for katastrofesenteret i området antar at over 1 000 har omkommet på Nias, og Indonesias visepresident Jusuf Kalla uttalte noen timer etter skjelvet at man kunne regne med 2 000 omkomne på øya. Han understreket samtidig at anslaget er basert på antallet ødelagte bygninger, og ikke på antall bekreftet omkommet.
Særlig fra byen Guntung Sitoli, den største byen på Nias, ble det meldt om mange dødsofre. Omkring 30 prosent av husene der ble ødelagt. Det var også store skader i Teluk Dalam, øyas nest største by.
Mange var bekymret for en ny tsunami, og flere truede kystområder i Thailand, Malaysia og Sri Lanka ble evakuert. Australias nasjonale kringkaster meldte under henvisning til militære indonesiske kilder at en tre meter høy bølge hadde truffet øya Simeulue og forårsaket stor skade. Bortsett fra det er det ikke blitt meldt om noen større tsunamier.
Camilo José Cela
Camilo José Cela (født 11. mai 1916 i Iria Flavia, død 17. januar 2002) var en spansk forfatter.
Han ble født i provinsen La Coruña i Galicia. I 1989 mottok han nobelprisen i litteratur «for en rik og intensiv prosakunst, som med behersket medfølelse viser en utfordrende visjon av menneskets sårbarhet».
Oslo bystyre 2011–2015
Oslo bystyre hadde i perioden 2011–15 borgerlig flertall. Ordfører var Fabian Stang fra Høyre, og varaordfører var Libe Rieber-Mohn fra Arbeiderpartiet. Oslo er som eneste kommune i landet også eget fylke og bystyret fungerer derfor også som fylkesting. I hele perioden satt Høyre, Venstre og KrF i byrådet og ble enige om budsjettet sammen med FrP, mens Arbeiderpartiet, SV, MDG og Rødt satt i opposisjon.
Mimic – Ute av kontroll
Mimic – Ute av kontroll er en amerikansk science fiction-grøsser fra 1997 regissert av Guillermo del Toro. Hovedrollene spilles av Mira Sorvino og Jeremy Northam. Manuset er basert på en novelle av Donald A. Wollheim.
Oslo bystyre 2011–2015
Bystyret
Bystyret legger hovedlinjene for utviklingen av Oslo og kommunale tjenester, inkludert fordelingen av de penger kommunen har til rådighet. Bystyret har fem fagkomiteer, som forbereder saker og kommer med anbefalinger til bystyret:
Bystyremøtene holdes normalt siste onsdag i måneden og er normalt åpne for publikum. Bystyrets interne saker og funksjonen som valgkomité ivaretas av forretningsutvalget i Oslo. Kontrollutvalget skal føre løpende tilsyn med den kommunale forvaltningen på vegne av bystyret, og påse at kommunen har en forsvarlig revisjonsordning.
Mimic – Ute av kontroll
Mimic fikk blandet mottakelse av kritikerne og ble ingen stor publikumssuksess da kostnadene oversteg inntektene den hadde i USA. Den vant en Saturn Award for beste sminke og ble også tildelt to Monitor Awards. Den ble nominert til ytterligere seks priser.
Den fikk to oppfølgere, Mimic 2 (2001) og Mimic 3: Sentinel (2003), som begge ble lansert direkte på video.
Handling
En dødelig epidemi som bare rammer barn sprer seg i New York, og forskerne står maktesløse. Entomologen Dr. Susan Tyler og ektemannen Dr. Peter Mann finner til slutt ut at smitten spres via en spesiell type kakerlakker. Løsningen på problemet blir å frambringe en ny art ved hjelp av genmanipulering, som etter planen skal utrydde den besmittede bestanden. I tillegg er den genmanipulerte arten, som får navnet «The Judas Breed», programmert til å dø ut etter bare en generasjon. Planen settes ut i livet og fungerer tilsynelatende bra.
Tre år etter at ting har roet seg ned, begynner plutselig mennesker å forsvinne på uforklarlig vis i New Yorks undergrunnsbane. På samme tid oppdager plutselig Susan en overdimensjonert kakerlakk, og det viser seg at kakerlakken har de samme genene som ble brukt i «The Judas Breed». Alle spor peker mot en nedlagt undergrunnsbane, og etter hvert som forskerne kommer lenger og lenger ned i nettverket av tunneler, oppdager de stadig mer abnorme insekt-mutasjoner. Til sitt sjokk oppdager de en livsfarlig hybrid som har evne til å etterligne (mimikk) en menneskeskikkelse.
Om filmen
Filmen fikk blandet mottakelse, noe som gjenspeiles i at den har fått 61% på Rotten Tomatoes (2011) og 55% på Metacritic. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den så mye som 3,5 av 4 stjerner og beskrev den som en effektiv grøsser. Anmelderne i amerikanske aviser som Newsweek, Chicago Sun-Times, Entertainment Weekly og San Francisco Chronicle var blant de som gav den best omtale, mens anmelderne i The New York Times, Washington Post og Variety gav den blandet mottakelse. Den fikk dårlig omtale i San Francisco Examiner.
Filmen kan vanskelig beskrives som en stor publikumssuksess da kostnadene oversteg inntektene den hadde i USA. Den innbrakte $25,5 millioner i USA, og ca $2,3 millioner i Storbritannia. Produksjonskostnadene var på $30 millioner. Den havnet på en 81.-plass over de mest innbringende filmen i USA i 1997. Det er ukjent hva den innbrakte på kinovisninger utenfor USA og UK.
En «Directors cut» ble utgitt på DVD høsten 2011. Denne versjonen er på 111 minutter (6 minutter lengre enn originalen).
Mira (tegneserie)
Mira er en tegneserie som tegnes av Arne Bye. Den er hovedsakelig i stripeformat, men det har også vært tegnet noen lengre historier. Mira var publisert i Arbeideravisa fram til den ble lagt ned. Nå publiseres Mira-striper hver tirsdag, torsdag og lørdag på Nettserier.no og på seriens egen hjemmeside.
Keeper of the Seven Keys Part I
Keeper of the Seven Keys Part I er det andre albumet til det tyske power metal-bandet Helloween. Albumet skulle egentlig bli gitt ut som en dobbel LP ifølge plateselskapet, men Helloween ønsket å dele det i to. Ett år senere ble oppfølgeren, Keeper of the Seven Keys Part II, gitt ut.
I ettertid regnes dette albumet som starten på power metal-sjangeren slik den nå fremstår.
Guy de la Bédoyère
Guy Martyn Thorold Huchet de la Bédoyère (født november 1957 i Wimbledon) er en britisk historiker, som har publisert stoff om romersk Britannia og andre tema. Han var en regelmessig deltager i Channel 4s arkeologiserie Time Team. I 1999 presenterte han en serie i tre deler om The Romans in Britain for BBC2, produsert av Open University. I 2002 presenterte han Rebuilding The Past, som ble vist på Discovery Channel i 2003, med kommentarer av Terry Jones.
Han er gift med Rosemary de la Bédoyère, som er lærer ved Kesteven og Sleaford High School. De har fire sønner – Hugh, Thomas, Robert og William.
Guy de la Bédoyère bidrar ofte i ulike tidsskrifter, da helst de med hovedtyngden på historie, arkeologi eller opphav.
Liste over kriger Kina har deltatt i
Dette er en ufullstendig liste over kinesiske kriger og konflikter fra de tidligste dynastiene fram til de moderne statene.
Innledning
I løpet av Kinas over 3000 år lange historie har det vært utkjempet et utall kriger, særlig mange indre opprør og borgerkriger, men også kriger mot ikkekinesiske folk ved grensene, som jursjenerne og mongolene, og mot fremmede makter, som Abbasidene, Burma og Japan. På grunn av filosofien rundt Det himmelske mandat, hvor det bare kunne være én rettmessig hersker om gangen, anerkjente samtidige kinesiske dynastier som regel ikke hverandre og var derfor ofte i væpnet konflikt med hverandre, og på grunn av de stadige konfliktene mellom offiserer og krigsherrer, er det ofte vanskelig å klart definere kriger i Kinas historie, og i slike tilfeller kan det gi mer mening å snakke om enkelte felttog. Noen av oppførslene kan derfor egentlig regnes som del av samme konflikt. Denne listen har som mål å inkludere de viktigste og mest kjente konfliktene i kinesisk historie.
Denne lister er sortert kronologisk og inndelt etter de viktigste dynastiene, epokene og/eller regimene. Artikkelen bruker et hovedsakelig hankinesisk synspunkt, men med visse unntak, særlig når det gjelder det mongolske Yuan-dynastiet og det mandsjuiske Qing-dynastiet.
Forhistorien, Xià- og Shāng-dynastiet (til ca. 1029)
==Zhōu-dynastiet (ca. 1029-256) og De stridende staters tid (475-221) ==
De fem dynastier og ti kongedømmers tid (907-979)
==Sòng- (960-1279), Liáo- (916-1125) og Jīn-dynastiene (1115-1234)==
Samy Deluxe
Samy Deluxe (født 19. desember 1977 i Hamburg i Tyskland) er kunstnernavnet til Samy Sorge, også kjent som Sam Semilia, Wickeda MC og Samy. Han synger tysk hiphop som han startet med i 1997 med albumet Associated. Etter dette kom han også med Dynamit Deluxe og ASD. Han er en av Tysklands mest suksessfulle rappere.
Eksterne lenker
<!-- Resten av infoen er på engelsk;)
Childhood Samy Deluxe grew up with his mother's family as his Sudanese father left Germany when Samy was just two years old. Shortly after this event his half-sister was born. After living in Barmbek for many years they then moved to Hamburg-Eppendorf, a generally better-off part of Hamburg. Given this contrast – he certainly did not come from a well-off background – and his constant problems at school with teachers whom he often defied, he looked for a release and a way to express himself away from school. He soon discovered music. Samy is currently working with Hamburg's Finest artist, Illo, Headliners, and Rob Easy.
Style He is famous for his flow. Audacious and eloquent, Samy initially chose an aggressive style, based on imaginative use of metaphors, complex overlapping rhymes and his own melodic flow. Therefore he is sometimes called the German Jay-Z. He favours constructing constantly changing pictures rather than telling long stories. This has caused some critics to find fault with his lyrical style.
Starting out Before working with Dynamite Deluxe he was a member of German Hip Hop group "No Nonsens". After this, around the years 1996 and 1997, after several appearances all over Germany to spread his name, his partner Eißfeldt of the Absolute Beginner founded a Hamburg based record label called Eimsbush. Under this label, through which countless Hamburg artists have collaborated by, releasing a total of 16 mixtapes. The first mixtape, Dynamite Deluxe Demo, was an 8-track ep of which a very limited amount was made. The last person who was willing to sell his, did so on ebay last year for about 500 euros (ca. 570 dollars). He became very well known due to his many guest appearances on the CDs put out by hip hop artists such as Freundeskreis, the Stieber Twins, Main Concept, Eins Zwo, Ferris MC, Absolute Beginner, Das Bo and Fünf Sterne deluxe. It was with the latter group in particular that he performed many concerts. He also took it upon himself to do the festivals all over Germany in order to make a name for himself.
On July 7, 2007, he performed at the German leg of Live Earth in Hamburg.
Awards MTV-Award VIVA Comet ECHO Gold Records
Demotapes 1997: Dynamite Deluxe – Dynamite Deluxe Demo
Singles 1997: "Deluxe Stylee" (with Dynamite Deluxe) 1998: "Pures Gift" (with Dynamite Deluxe) (Pure poison) 1999: "Samy Deluxe / MCees" (with Dynamite Deluxe) 1999: "Füchse" (Absolute Beginner feat. Samy Deluxe) (Foxes) 2000: "Ladies & Gentleman" (with Dynamite Deluxe) 2000: "Wie Jetzt?" (with Dynamite Deluxe)(How now?) 2001: "Hab Gehört..." (I've heard...) 2001: "Internetional Love" 2001: "Weck mich auf" (Wake me up) 2001: "Fire" (with D-Flame) 2001: "Rache ist süss" (Revenge is sweet) 2001: "Sellout Samy" 2003: "Sneak Preview" (with ASD) 2003: "Sag Mir Wo Die Party Ist!" (with ASD) (Tell me where the party is) 2003: "Hey Du (Nimm Dir Zeit)" (with ASD) (Hey you (Take your time)) 2004: "OK!" (Melbeatz feat. Kool Savas & Samy Deluxe) 2004: "Zurück" (Back) 2004: "Dip it Low (Remix)" (Christina Milian feat. Samy Deluxe) 2004: "Warum" (Why?) 2005: "Generation EP" 2005: "Let's Go" 2008: "Dynamit!" (with Dynamite Deluxe)
Torestorp
Torestorp er et tettsted i Mark kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 419 innbyggere.
Samy Deluxe
Eksterne lenker
Albums 1998: Weg Vom Set (Kurz und Schmerzlos O.S.T) (with Dynamite Deluxe) 1999: The Classic Vinyl Files (EP) (with Dynamite Deluxe) 1999: Eppendorfer Mix Tape against EWG O.S.T (with Dynamite Deluxe) 2000: Deluxe Soundsystem (LP) (with Dynamite Deluxe) 2000: Grüne Brille (EP) (with Dynamite Deluxe) (Green glasses) 2001: Samy Deluxe (LP) 2001: Weck Mich Auf (EP) (Wake me up) 2003: Wer Hätte Das Gedacht? (LP) (with ASD) (Who would have thought of that) 2003: Sneak Preview (EP) (with ASD) 2003: Hey Du (Nimm dir Zeit) (EP) (with ASD) (Hey you (Take your time)) 2003: Hamburgs Finest Mixtape Vol. 1 (MX) 2004: Hamburgs Finest Mixtape Vol. 2 (MX) 2004: Verdammtnochma! (LP) (Damn it!) 2005: Hamburgs Finest Mixtape Vol. 4 So deluxe so glorious (MX) 2005: Let's Go (LP) 2006: Hamburgs Finest Mixtape Vol. 6 Big Baus of the Nauf (MX) 2006: Splash Exclusive CD 2006: Deluxe Von Kopf Bis Fuss (MX) (Deluxe from head to toe) !-->
Michael D. Yates
Michael D. Yates (født 1946) er en marxistisk orientert økonom som tidligere arbeidet som professor ved University of Pittsburgh at Johnstown, og som i dag er assosiert redaktør av tidsskriftet Monthly Review. Han har også jobbet i forhold til ulike fagforeninger, og har nettopp fagbevegelsens kår under kapitalismen som sitt fremste forskningsfelt. Yates har skrevet bøkene Longer Hours, Fewer Jobs, Why Unions Matter og Naming the System: Inequality and Work in the Global Economy.
Souphanouvong
Prins Souphanouvong (laotisk: ສຸພານຸວົງ; født 13. juli 1909 i Luang Prabang i Laos, død 9. januar 1995 i Vientiane i Laos), også kalt Den røde prins, var en laotisk prins og politiker. Sammen med sin halvbror prins Souvanna Phouma og prins Boun Oum var han en av «de tre prinsene» i Lao, som representerte de kommunistiske (pro-Viet Nam og -USSR), nøytrale og rojalistiske fraksjonene. Fra 1975 til 1991 var han formelt Laos' første president.
Liv og virke
Souphanouvong skal ha vært den dyktigste av uparaja Bounkhongs sønner, og kunne åtte språk flytende, inkludert gresk og latin. Før han tok sin ingeniørgrad ved École nationale des ponts et chaussées i Paris hadde han jobbet ved havna i Le Havre.
Souphanouvong ble utdannet i Vietnam og Frankrike, og ble etter hvert en tilhenger av Hồ Chí Minh og ble med i den indokinesiske kommunistbevegelsen. I august 1950 organiserte Souphanouvong den første kongressen til Neo Lao Issara (Lao-frihetsfronten), vanligvis kjent som Pathet Lao, som ledet den kommunistiske motstanden mot fransk styre i Lao.
Souphanouvong ble den formelle lederen for Laos revolusjonære folkeparti, men holdt ikke den egentlige makten i partiet, og da kommunistene overtok makten i 1975 ble han innsatt som Laotenes demokratiske folkerepublikks første president, en stilling han holdt til 1991, selv om Phoumi Vongvichit var fungerende president fra 1986 til 1991, da han ble etterfulgt av Kaysone Phomvihane, som til da hadde vært Laos statsminister. Fra 1979 til 1986 var han også president for Laofronten for nasjonal bygging, og ble også her etterfulgt av Phoumi Vongvichit.
I 1991 ble han rådgiver for partiets sentralkomité. Siden døde han 9. januar 1995, åttiseks år gammel.
Thomas Norton
Thomas Norton (1532 – 10. mars 1584) var en engelsk advokat, politiker, poet, og sammen med Thomas Sackville skrev han den første engelske tragedie, Gorboduc. Han var derimot ikke, som det har blitt hevdet, forhørsleder av dronning Elisabeth I av England.
Offisielle karriere
Norton ble født i London og fikk sin utdannelse ved University of Cambridge, og ble tidlig fullmektig for Englands riksforstander, Edward Seymour, 1. hertug av Somerset. I 1555 ble han akseptert ved Inner Temple (en institusjon som tillater medlemmene å praktisere som advokat), og han giftet seg med Margery Cranmer, datteren av Thomas Cranmer, erkebiskop av Canterbury.
I 1562 ble Norton, som tidligere hadde tjenestegjort i et tidligere parlament som representant for Gatton, medlem av parlamentet for Berwick, og gikk inn i politikken med stor aktivitet. I religiøse spørsmål var han preget av sin svigerfars oppfatninger, og han var i besittelse av Cranmers manuskript om kirkelov som han tillot John Fox å utgi i 1571. Han reiste til Roma i juridisk ærend i 1579, og fra 1580 til 1583 besøkte han ofte Kanaløyene som kommissær for å forespørre statusen på disse besittelsene.
Nortons kalvinisme vokste i disse årene, og mot slutten av sin karriere var han blitt en ekstrem fanatiker. Han holdt flere forhør i Tower of London hvor han lot bruke torturinstrumenter som blant annet strekkbenk. Strekkbenken strekte kroppen i fra hverandre inntil leddene gikk løs fra kroppen. Hans harde avstraffelser av katolikker, som deres offisielle sensor fra 1581 og framover, førte til at han fikk kallenavnene «Strekkbenkgeneralen» og «Strekkmester Norton».
Til slutt gjorde hans ustyrlige puritanisme ham til fryktet person selv for engelske biskoper. Han ble fratatt sin posisjon og selv kastet i Tower of London. Han ble til sist løslatt, men da var hans helse ødelagt og i mars 1584 døde han i sitt hus i Sharpenhoe, Bedfordshire.
Litteratur
Fra Norton var 18 år begynte å han skrive dikt. Det finnes referanser som forbinder ham med Jasper Heywood (onkel til poeten John Donne og selv kontroversiell teolog). Som forfatter av «sonetter» er Norton representert i Richard Tottels antologi av poesi i 1557, i litteraturhistorien kjennes verket som «Tottel’s Miscellany» – «Tottels Blanding». I 1560 skrev Norton sammen med Sackville den tidligste engelske tragedie, Gorboduc, som ble fremført for dronning Elisabeth I i Inner Temple den 18. januar 1561.
Gorboduc ble forbedret til en mer opphevet form som The Tragedy of Ferrex and Porrex (Tragedien om Ferrex og Porrex) i 1570. Handlingen har emne fra engelsk mytisk fornhistorie fra tiden før angelsakserne styrte landet. Britenes konge Gorboduc vil ikke vente til han er død før styret av riket blir overført, men deler riket mellom sine to sønner Ferrex og Porrex.
Av Nortons tidligste lyrikk er det aller meste ikke blitt bevart. Det mest interessante av han tallrike antikatolske pamfletter er de som behandler opprøret i Northumberland og om det prosjekterte ekteskapet mellom Maria Stuart, skottenes konge, og Thomas Howard, 4. hertug av Norfolk (sønn av poeten Henry Howard). Norton oversatte også Jean Calvins Instituttene (1561), og Alexander Nowells Katekisme (1570).
Alfie
Alfie er en britisk film fra 1966 med Michael Caine i hovedrollen, bygd på et teaterstykke med samme tittel av Bill Naughton. Filmen ble nominert til fem Oscar: Beste film, Caine for beste mannlige hovedrolle, Vivien Merchant for beste kvinnelige birolle, Naughton for beste filmatisering og Burt Bacharach og Hal David for beste sang («Alfie»).
Filmen ble nyinnspilt i USA i 2004 med Jude Law i hovedrollen – se Alfie (2004).
Handling
Rundbrenneren Alfie lever et sorgløst liv i London, på evig vandring mellom alle sine erobringer. Han bor på en enkel hybel og har ikke alltid en jobb, men han har et uforliknelig drag på damene. Når de begynner å knytte seg til han og spør når han kommer tilbake, synes han det er tid for å bryte opp – han er livredd for å bli bundet til et annet menneske.
Et visst alvor kommer inn i livet hans når han gjør ungjenta Gilda gravid, og hun velger å beholde barnet. Når Malcolm blir født, fortsetter Alfie å komme på besøk av og til, men fortsetter for øvrig å leve som før. Noe overrasket ser han at Malcolm elsker samværet med pappa, og han kjenner seg sjøl knytta til sønnen på en måte som han ikke har opplevd før. Når sønnen er 3-4 år orker ikke mora å leve enslig lenger, og hun tar en annen mann, som hun ikke elsker, men som hun kan stole på. Deretter mister Alfie kontakten med sønnen.
Under et rekreasjonsopphold på landet kommer Alfie til å gjøre Lily, kona til en romkamerat, gravid. Hun har tre barn og en mann som er avhengig av henne, de lever i små kår, og det er klart at noe må gjøres. I 28. uke av svangerskapet ordner Alfie med en illegal abort for henne. Inngrepet blir gjort i hemmelighet på hybelen hans, og for første gang skjer noe som virkelig går inn på Alfie. Komedien får en tragisk undertone.
Alfie bestemmer seg for at det er tid for å slå seg til ro i et varig forhold, og velger seg den rike Ruby, som er eier av tre frisørsalonger. Men når han dukker opp uanmeldt hos Ruby med blomster, oppdager han til sin forbløffelse at han er blitt danka ut av en yngre mann. Det er tid for Alfie å gjøre opp status for livet sitt.
Elisabeth Hammer
Elisabeth Hammer (født 12. april 1970) er en norsk forfatter og jurist.
Hammer er utdannet jurist, og har jobbet som saksbehandler i mange år. På fritiden har hun alltid skrevet, alt fra fantasy til romantikk. Hun blir inspirert av å lese historiebøker, og skriver gjerne mens hun hører på musikk fra favorittbandet Kaizers Orchestra.
Elisabeth Hammer deltok i Cappelen Damms manuskonkurranse i 2008. Hun vant ikke, men historien om Maria av Svaneberg ble likevel lansert sommeren 2011, og er hennes første romanserie. Hammer er bosatt i Horten, sammen med mann og tre barn.
Jimmy Yancey
Jimmy Yancey (født 20. februar 1898, død 17. september 1951) var en amerikansk pianist, komponist og danser. Han var den første pianisten som gav ut en boogie-woogie-plate.
Fra han var seks år opptrådte han med stepping og sang. I 1915 flyttet han til Chicago hvor han begynte å skrive sanger og opptre i uformelle lag. I 1925 ble han banemester for baseball-laget Chicago White Sox. Som musiker var han ukjent fram til 1936 da Meade «Lux» Lewis spilte inn en av sangene hans; «Yancey Special». I 1939 spilte han inn sin plate, for Don Qualeys nye selskap Solo Art. I årene som fulgte spilte han sammen med konen sin, bluessangerinnen Estelle «Mama» Yancey, de spilte blant annet i Carnegie Hall i 1948.
Yancey var også en brukbar sanger, og sang til sine egne sanger. Et pussig trekk med hans komposisjoner var at selv om han skrev i forskjellig etonearter, sluttet han alle sanger med en E. Selv om han etterhvert ble relativt kjent som musiker, sluttet han aldri som banemester for White Sox, og hadde jobben fram til rett før han døde i 1951.
Han ble tatt inn i Rock and Roll Hall of Fame i 1986.
Niels Henrik Abel
Niels Henrik Abel (født 5. august 1802 i Nedstrand eller på Finnøy i Ryfylke, død 6. april 1829 på Froland verk i Agder ) var en norsk matematiker. Han tok opp og løste problemer som andre hadde strevd med i hundrevis av år, gjorde nye oppdagelser og formulerte spørsmål som den dag i dag er sentrale i moderne matematikk.
Lucas Barrios
Lucas Barrios (født 13. november 1984) er en argentinskfødt paraguayansk fotballspiller som spiller for Club de Gimnasia y Esgrima La Plata. Han er også en del av.
Barrios har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Club Atlas fra Mexico og Colo-Colo fra Chile. Etter 1. juli 2012 spiller han for den kinesiske klubben Guangzhou Evergrande
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika, der han spilte fem kamper for
Niels Henrik Abel
Abel ble først kjent for å ha bevist at den generelle femtegradsligningen i alminnelighet ikke kan løses med de elementære regningsartene addisjon, subtraksjon, multiplikasjon, divisjon og rotutdragning. Ved å skrive om elliptiske integral på en helt ny måte, oppdaget han elliptiske funksjoner som har fått en sentral plass i teorien om komplekse funksjoner. I denne sammenhengen beviste han også sitt fundamentale addisjonsteorem som spiller en viktig rolle i algebraisk geometri og danner grunnlaget for de mer abstrakte, abelske funksjoner. Alt dette ble gjort i løpet av fem-seks år. Da han døde bare 26 år gammel, var han fremdeles lite kjent i utlandet. Internasjonalt tilhører han i dag de mest berømte matematikere som har levd de siste 200 år. I Norge regnes Abel som den fremste matematiker gjennom alle tider, ofte sammen med Sophus Lie.
Biografi
Far til Niels Henrik var Søren Georg Abel, utdannet til prest, og stammet fra en familie som opprinnelig kom fra Schleswig-Holstein. Han hadde vokst opp på Gjerstad nord for Risør hvor hans far var sogneprest. Med en utadvendt personlighet, og positiv innstilling til det moderne, forkynte han troen på menneskets evne til å løse alle livets gåter ved hjelp av fornuften.
I det livlige selskapslivet i Risør traff han Anne Marie Simonsen, som var datter til en rik skipsreder i byen. De giftet seg i 1800 og flyttet til Finnøy i Rogaland, hvor mannen hadde fått sitt eget embete som sogneprest. Der ble han godt mottatt og etablerte seg raskt som en respektert og fremtredende mann i samfunnslivet. Ekteparet Abel fikk to sønner, Hans Mathias og Niels Henrik, mens de bodde på Finnøy. Niels Henrik ble sannsynligvis født i nabosoknet Nedstrand mens foreldrene var på besøk hos sorenskriveren. Da hans far døde i 1804, flyttet familien til Gjerstad hvor Søren Abel fortsatte som sogneprest etter sin far. Niels Henrik var da to år gammel.
Oppveksten
Abel vokste opp på Gjerstad prestegård sammen med sin eldre bror, tre yngre brødre og en søster. Hans skolegang foregikk hjemme og ble besørget av faren, som tidligere hadde skrevet en ny katekisme som ble utgitt i 1806. I tillegg hadde han skrevet en lærebok til eget bruk som tok opp mål og vekt, de fire regningsartene, grammatikk, litt geografi og historie. Hans kone var mindre opptatt med barna og brukte stadig mer tid på festlige arrangementer og et levnet som bygdens folk fant lite passende.
Fra tiden på Finnøy var faren blitt en god venn med Peder Mandrup Tuxen. Han var dansk marineløytnant og stasjonert i Norge i forbindelse med krigen mot England og den resulterende fastlandssperringen. Etter å ha flyttet til Gjerstad forble han en fast gjest i prestegården. Med sin bakgrunn i navigasjon og matematikk hadde han sannsynligvis en stimulerende innflytelse på den unge Niels Henrik. Der møtte han også prestefruens yngre søster Marie Elisabeth Simonsen som han senere giftet seg med. Tuxen var blant annet dyktig til å lage skyggemalerier eller silhuetter av folk han kjente.
Den anseelse far til Niels Henrik tidligere hadde hatt, hadde avtatt etterhvert. En del av skylden for dette kan føres tilbake til det vellevnet bygdens folk så på prestegården, hvor mange mente at både sognepresten og hans kone led under drukkenskap. Likevel ble Søren Abel høsten 1814 valgt inn på Stortinget. Han var med i forhandlingene om den nye unionen med Sverige, hvor han gjorde seg bemerket.
Katedralskolen i Christiania
I 1815 ble Niels Henrik sendt hjemmefra for å begynne på katedralskolen i Christiania. Familien hadde dårlig råd og moren var stadig oftere syk. Heldigvis fikk han etterhvert noen mindre stipend. Etter et år begynte også hans eldre bror Hans Mathias på skolen, og begge fikk friplass. Skolens viktigste fag var latin, som inngikk sammen med undervisning i religion, gresk, historie og geografi, samt språk som tysk og fransk. Niels Henrik skulle ikke bli prest, så han slapp hebraisk og tok i stedet engelsk. I matematikk ble det undervist tre timer i uken. Faren må ha gitt de to guttene en god bakgrunn, da ingen av dem hadde noe problem med å følge med. Niels Henrik fikk gode karakterer uten å utmerke seg spesielt.
Skolens tidligere matematikklærer Søren Rasmusen var nylig sluttet og hadde tatt en stilling som professor på det nyopprettete Kongelige Frederiks Universitet. På katedralskolen hadde Hans Peter Bader overtatt undervisningen. Han underviste på gamlemåten og var kjent for å være ganske brutal. Hvis en elev hadde gjort noe galt gikk han ikke av veien for fysiske avstraffelser. Dette opplevde også Niels Henrik på tross av at han ikke hadde noe problem med matematikken. Sosialt deltok han aktivt sammen med de andre elevene og likte ikke å være alene. På den tiden fikk han også sansen for å gå i teatret.
I mellomtiden var faren blitt stadig mer kontroversiell. Han ble først anklaget for å ha ledet tusener inn i fordervelsen med sin katekismebok. I tillegg deltok han i andre diskusjoner som gjorde ham enda mer omstridt. Dette må den unge Niels Henrik ha opplevd som vanskelig. Hans karakterer på skolen ble dårligere slik at han endte opp med å bli oppflyttet «på prøve» i 1817. I september samme høst ble han konfirmert i Vår Frelsers kirke, 15 år gammel.
Møtet med Holmboe
I november 1817 ble Bader fjernet fra stillingen som matematikklærer. Han hadde då slått en elev så mye at han døde noen dager senere. Stillingen ble like før jul overtatt av den unge Bernt Michael Holmboe som dermed ble Abels matematikklærer. Holmboe var svært kunnskapsrik og dyktig. Før han fikk stillingen på katedralskolen, hadde han vært assistent for professor Christopher Hansteen ved universitetet. Undervisningen til Holmboe var ganske forskjellig fra den gamle lærerens. Han begynte blant annet å gi elevene selvstendige oppgaver, noe som ikke var så vanlig på den tiden. Dette ser ut til å ha vært noe som gav gnisten til Abels interesse for matematikk, og etter kort tid oppdaget Holmboe at den unge studenten hadde enestående matematiske evner. Holmboe ga deretter Niels Henrik privatundervisning og rettledet ham i den matematiske litteraturen. Niels Henrik fikk låne Holmboes matematikkbøker fra universitetet, og han studerte dem ivrig. En av bøkene som hadde stor påvirkning på ham var Leonhard Eulers innføringsbøker i matematisk analyse som omhandlet integral- og differensialregning. Nå var det slutt med å låne skjønnlitteratur på skolebiblioteket. I stedet ble det lest mer og mer verk av de store matematikere som Isaac Newton, Leonhard Euler, Joseph Louis Lagrange og Gauss samt innslag av moderne mekanikk og astronomi. Han gjorde seg kjent med løsningen av tredjegrads- og fjerdegradsligningen og begynte snart med sine egne utregninger og betraktninger i sine arbeidsnotater Matematiske Utarbeidelser. Uten påvirkningen til Bernt Michael Holmboe er det ikke sikkert at Abel hadde blitt den store matematiker som han nå snart skulle bli.
I begynnelsen av 1818 var faren tilbake i Christiania som nyinnvalgt stortingspolitiker. Igjen var han i sentrum av forskjellige aktiviteter og opplevde både noen seire, men kanskje mest motgang etter forskjellige utspill. Mange mente han drakk for mye. Holmboe ble raskt imponert over Niels Henrik og spådde ham en fremtid som en stor matematiker. Han ga i tillegg denne spesielle eleven privatundervisning, og snart ble han også kjent blant professorene på universitet. Spesielt ville Christopher Hansteen og hans familie bety mye for den unge Abel. Høsten 1819 startet han i øverste klasse ved katedralskolen på tross av at karakterene ikke var de beste, bortsett fra i matematikk. Hans bror hadde derimot gått skoletrett og reiste hjem ved juletider. Deres far var blitt syk og døde våren 1820. Niels Henrik var ikke i begravelsen hvor moren gjorde skandale med sin drukkenskap. Hun måtte flytte fra prestegården og hadde økonomiske problemer. Niels Henrik følte han hadde et ansvar for henne og sine søsken.
I det siste året på katedralskolen mente Abel å ha funnet en algebraisk løsning av femtegradsligningen. Holmboe kunne ikke finne noen feil i beregningen, heller ikke Rasmusen eller Hansteen ved universitetet. De var professorer i henholdsvis ren og anvendt matematikk. Hansteen hadde gode kontakter i utlandet og sendte arbeidet til professor Carl Ferdinand Degen i København som var den mest kjente matematiker i Skandinavia. Håpet var at løsningen til Abel kunne publiseres av Videnskapsselskapet der. Degen kunne ikke finne noe galt med beregningen, noe som han skrev i et brev til Hansteen våren 1821, men han ville gjerne se hvordan løsningen kunne brukes i et praktisk eksempel. Han forslo ligningen x5 - 2x4 + 3x2 - 4x + 5 = 0. Som avslutning føydde han til at Abel hadde et meget godt talent for matematikk, men at han heller burde bruke sin begavelse på et mer fruktbart problem. Han foreslo en undersøkelse av de elliptiske integral som Legendre hadde gjort kjent. Dette viste seg å være et meget godt råd, men Abel la likevel ikke helt bort problemet med femtegradsligningen.
Sommeren 1821 avla han examen artium med toppkarakterer i aritmetikk og geometri, men ellers med ganske middelmådige resultat. Dette var neppe godt nok til å fortsette på et lukket studium, men lot han fortsette som student ved universitetet samme høst.
Student ved Universitetet
Abel og hans familie var nå omtrent uten økonomiske midler slik at den nye studenten slapp utgifter til innkvartering etter at han kunne flytte inn på Regensen. Den lå i samme bygg hvor universitetet avholdt forelesningene og besto av noen rom som var disponert til studentboliger. Her ble han boende i fire år til han forlot byen i 1825. Han delte rom med sin yngre bror Peder.
Etter et år avla han examen philosophicum hvor han igjen kun utmerket seg i de matematiske fagene. Det fantes ikke noen videregående studier i realfag ved universitetet så tidlig etter dets start i 1813 slik at det ikke var så mye mer for ham å lære der hvis han ikke skulle følge de vanlige embetsstudiene. På den tiden hadde han sannsynligvis større kunnskaper i matematikk enn noen andre i Norge. Han måtte derfor studere på egen hånd, noe som bekreftes av hans utlån av vitenskapelige verker fra biblioteket. Det var nå han begynte å gjøre sine egne oppdagelser i matematikkens vidunderlige verden og dermed startet sin løpebane mot berømmelse.
Vinteren 1823 startet Hansteen sammen med noen kollegaer ved universitetet Norges første tidsskrift for naturvitenskap. Det hadde navnet Magazin for Naturvidenskaberne og skulle styrke faget i landet. I det første nummeret hadde Abel sitt første arbeid på trykk. Det bar tittelen Alminnelig Methode til at finde Funktioner af een variabel Størrelse, naar en Egenskab af disse Functioner er udtrykt ved en Ligning imellem to Variable. Neppe mange kunne forstå hva som her ble presentert, og Hansteen måtte gå ut å forsvare matematikkens betydning innen naturvitenskapen. Abel publiserte flere mindre arbeid i tidsskriftet i de neste utgavene, blant annen et om månens innflytelse på en svingende pendel. Dette arbeidet er hans første i mer anvendt matematikk og omhandler et fysisk problem som sannsynligvis var oppstått i diskusjoner med Hansteen. Han var på den tiden i gang med å innføre mer presise enheter for mål og vekt i Norge som han beskrev i det første nummeret av magasinet. Her skulle enheten for lengde være definert ut fra en pendel med svingetid på et sekund. På sikt skulle det vise seg at både Hansteens nye tidsskrift og hans anbefalte måleenheter ikke ble noen suksess.
Våren samme år leverte Abel inn et nytt manuskript til kollegiet ved universitetet med en søknad om midler for å få det trykt. Dette var skrevet på fransk og han vurderte det sannsynligvis av så stor betydning at han ville la et større, utenlandsk publikum bli kjent med resultatene. I sakspapirene rapporteres det at manuskriptet gir en fremstilling av muligheten til å integrere alle mulige differensialformler. Professorene Hansteen og Rasmusen fikk i oppdrag å vurdere det. Under den videre behandling av søknaden forsvant manuskriptet, men det er ikke umulig at det inneholder de første spirene til hans store addisjonsteorem.
På denne tiden var det blitt klart at Abel måtte utenlands for å lære mer. Sommeren 1823 fikk han et privat stipend fra Rasmusen på 100 spesidaler for å reise til København og besøke matematikere ved universitetet der, i første rekke Degen. Abel ble godt mottatt og bodde hos marineløytnant Tuxen som nå var blitt hans onkel. Det var under dette oppholdet Abel begynte studiene av elliptiske funksjoner som han senere skulle bli så kjent for. Også problemene rundt femtegradsligningen og Fermats gikk han nå løs på. Under dette oppholdet møtte han også Christine Kemp som han ble begeistret for.
Abel var tilbake i Christiania tidlig på høsten samme år etter et inspirerende utenlandsopphold. Han mente nå å ha funnet et bevis for at femtegradsligningen i alminnelighet ikke kunne løses algebraisk. Dette mente han var så viktig at han skrev det på fransk og ville få det her i landet trykt slik at det kunne leses i utlandet. Han ga det tittelen Mémoire sur les équations algébriques, oǜ on démontre l'impossibilité de la résolution de l'équation générale du cincquième degré og forkortet det ned til seks sider for å spare på trykkeutgiftene. Arbeidet kom ut våren 1824 og synes å ha vakt mindre oppmerksomhet enn hva Abel hadde håpet på. En grunn kan være at Hansteen hadde sendt arbeidet om pendelens bevegelse til Schumacher som redigerte det tyske tidsskriftet Astronomische Nachrichten. Og denne hadde påvist en alvorlig feil i arbeidet som skyldes at Abel i beregningen hadde antatt at Jorden var i ro. Dette kan ha bidratt til at Abels anseelse ikke var den beste i de kretser da Schumacher var i jevnlig kontakt med Gauss i Göttingen.
På denne tid hadde Abel fått vite at hans søknad til kollegiet ved universitetet var blitt behandlet og at han ville bli bevilget et større stipend slik at han kunne reise til utlandet og treffe de største matematikere. Men han ble samtidig anbefalt å vente to år med reisen for å kunne forbedre seg i blant annet fremmede språk. Senere samme år kom Christine Kemp til Norge hvor hun hadde fått en stilling som guvernante i Son. Der var Abel privatlærer i matematikk for sønnen til den lokale overtollbetjenten. Han omtalte sin danske venninne nå som «Crelly». Julen 1824 forlovet de seg.
I løpet av 1825 ble Abel mer og mer utålmodig med å komme seg til utlandet. Om sommeren sender han et brev direkte til den norsk-svenske kongen Karl Johan om midler til å kunne reise med en gang. Denne søknaden blir raskt innvilget, og i september samme år setter han igjen kursen for København og det europeiske kontinentet sammen med to medstudenter, fysiologen Christian Boeck og geologen Nicolai Møller.
Europa-reisen
Planen var at Abel skulle reise til Göttingen for å besøke Gauss og deretter reise videre til Paris. I København ble han bare en uke etter at hans studentvenner fikk han overtalt til å bli med til Berlin. Han fikk med seg derfra et anbefalingsbrev for å møte Geheimrat August Leopold Crelle som var en matematikkinteressert ingeniør i Berlin. På veien dit stoppet de i Hamburg hvor Abel møtte astronomen Schumacher som tok vennlig mot ham. som var studievenner. De ønsket å dra til Berlin, og Abel lot seg lett overtale. I Berlin hadde en annen studievenn leid noen rom for dem i sentrum av byen. De norske studentene fant seg godt til rette, og takket være Crelle kom Abel raskt i kontakt med matematikkmiljøet og det sosiale liv i byen. I Am Kupfergraben 4a rakk han å rangle så høylytt at naboen over, filosofen Hegel, klaget. Abel døde fire år senere, Hegel to år etter ham igjen. Nr 4a ble ødelagt under andre verdenskrig, og minnetavlen over Hegel plassert på nr 5, mens minnetavlen over Abel er på det nybygde 4a.