cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Variable ventiltider
Historie
I 1992 introduserte BMW sitt VANOS-system. I likhet med Nissans NVCS-system kunne VANOS variere åpningstidene for innsugskamakselen i steg, men forskjellen var at VANOS kunne styre tre forskjellige steg fremfor NVCSs to. I 1998 lanserte BMW Dobbel VANOS, som var det første systemet som leverte elektronisk styrt, kontinuerlig variable ventiltider for både innsug- og eksosventiler. I 2001 introduserte BMW Valvetronic-systemet, som kontinuerlig kan variere løftet på innsugsventil samtidig som åpningstider for både innsug- og eksosventiler varieres. Ford ble den første produsenten som benyttet variable ventiltider i en lett lastebil, med sin Ford F-serie fra 2004, som er utstyrt med Ford Triton-motoren på 5.4 liter.
I 2005 tilbød General Motors det første systemet for variable ventiltider utviklet spesielt for V6 støtstangsmotorer.
Somewhere Else
Somewhere Else er det 14. studioalbumet til det britiske progressiv rock-bandet Marillion. Albumet ble utgitt i april 2007.
Albumet nådde 24.-plass på den britiske albumlista. Sangen «See It Like A Baby» ble utgitt som nedlastings-singel i mars 2007. Sangen «Thankyou Whoever You Are» ble utgitt som CD-singel 11. juni 2007, og nådde 15.-plass på den britiske singellista.
Til forhåndsbestillinger av albumet ble det også utgitt en DVD med konsertversjoner av tre av sangene, kalt «Something Else».
Sporliste
All musikk på albumet er skrevet av gruppa i fellesskap: Steve Hogarth, Mark Kelly, Ian Mosley, Steve Rothery og Pete Trewavas. Tekstene er skrevet av Steve Hogarth.
«Faith» var først med på live-DVD-en Before First Light i 2003. Samme versjon var B-spor på en av versjonene av singelen «You're Gone» i 2004. Versjonen på Somewhere Else er en ny studioinnspilling.
Something Else
Konsertvideo-DVD tatt opp på Marillion Weekend 2007, 2. februar 2007.
Dessuten en instrumental-versjon (lyd, ikke video) av studioversjonen av «The Wound».
Bonusspor
Tre utgaver av singelen «Thankyou Whoever You Are» (to som dobbel A-side med sangen «Most Toys») har til sammen tre ikke tidligere utgitte bonusspor:
«Say the Word» og «Circular Ride» er skrevet av gruppa i fellesskap (musikken) og Steve Hogarth (tekstene). «Toxic» er skrevet av Dennis/Karlsson/Winnberg/Jonback og tidligere spilt inn av Britney Spears. Sangen er tatt opp på Marillion Weekend 2007.
Norman Armitage
Norman Cudworth Cohn-Armitage (født 1. januar 1907 i Albany, død 14. mars 1972 i New York) var en amerikansk fekter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles, 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.
Cohn-Armitage vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn og Italia. De andre på laget var George Worth, Tibor Nyilas, Dean Cetrulo, Miguel de Capriles og James Flynn.
Fylkesvei 2414
Fylkesvei 2414 går mellom Grøterud og Redalen i Gjøvik.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 160 (Oppland).
George Worth
George Worth (født 1. april 1915 i Budapest, død 15. januar 2006) var en amerikansk fekter som deltok i de olympiske leker 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.
Worth vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn og Italia. De andre på laget var Norman Armitage, Tibor Nyilas, Dean Cetrulo, Miguel de Capriles og James Flynn.
Han vant en individuell sølvmedalje i sabel i de Panamerikanske leker 1951 i Buenos Aires i Argentina og han gjentok bedriften fire år senere 1955 i Mexico by.
Antoine Thomas
Antoine Thomas, kinesisk: Andno Pingzhe, (født 25. januar 1644 i Namur i det som i dag er Belgia, død 28. juli 1709 i Beijing i Kina) var en fremtredende belgisk jesuitt, kinamisjonær, matematiker, astronom og kartograf.
Liv og virke
Han trådte inn i jesuittordenen den 8. september 1660, og ble sendt til å undervise i Armentières, Huy og Tournai. Han ervervet seg også grundige matematiske kunnskaper.
Til Det fjerne østen
Dermed begav han seg i stedet til Siam, der han omvendte Constantin Phaulkon, den greske husmester til kongen, til den katolske kirke.
I Kina
Derfra ble han kalt til keiserhoffet i Beijing, dit han så ankom i november 1686. Til å begynne med var han medarbeider og sekretær for sin medbror og landsmann pater Ferdinand Verbiest S.J. (1623–1688), som var president for det keiserlige astronomiske byrå. Rett etter ble han visepresident for samme embede, og da Verbiest døde i 1688 ble han selv (uoffisiell) leder for dette embede. Det forble han, sammen med p. Thomas Pereyra, til de ble avløst av jesuittpateren Claudio Filippo Grimaldi (1638–1712) overtok embedet i 1694.
I 1699 organiserte pater Thomas på oppdrag av Kangxi-keiseren reparasjons- og nødhjelpsarbeidet etter en oversvømmelseskatastrofe rundt Den gule flod.
Fra 1701 til 1704 var pater Thomas viseprovinsial for jesuittene. I 1702 beregnet han lengden av én grad. Sammen med jesuittene Joachim Bouvet, Jean-Baptiste Régis og Dominique Parrenin gjennomførte han som del av et keiserlig kartografioppdrag en oppmåling av Beijing-distriktet.
Thomas fremmet den franske Kinamisjon, gikk inn for en kinesisk liturgi på elevert kinesisk, og var kinesisk mandarin.
Han ble gravlagt på jesuittenes gravsted Zhalan i Beijing.
Vysočina (region)
Vysočina (tsjekkisk: Kraj Vysočina, «Høylandsregionen») er en administrativ region i Tsjekkia, lokalisert i den sentraløstlige delen av det historiske Böhmen og delvis i den sørvestlige delen av det historiske Mähren. Regionen er inndelt i de fem distriktene (okres) Havlíčkův Brod, Jihlava, Pelhřimov, Třebíč og Žďár nad Sázavou. Regionens administrasjonssenter er Jihlava.
Regionen ligger innenfor Det böhmisk-mähriske høylandet.
Distrikter
Regionen er videre delt opp i 5 distrikter (okres):
Ealing
Ealing er et sted i vestlige London. Det har gitt navn til bydelen det ligger i, Ealing, og er et forstadsområde omkring 12,7 km vest for Charing Cross. Det er også det administrativt sentrum i kommunen (borough) Ealing, og identifisert som et metydelig storbysenter i London-planen.
Ealing var historisk et jordbrukslandsby i det tradisjonelle grevskapet Middlesex og utgjorde et gammel kirkesogn. Forbedringene i transporten med London, som kulminerte med åpningen av jernbanestasjon i 1838, førte til at lokaløkonomien endret seg og til sist til utviklingen av forstadsbebyggelse. Som en del av utviklingen i London på 1900-tallet har Ealing ekspandert betydelig og fått økt befolkningsantall. Stedet ble en kommune i 1901 og har vært en del av Stor-London siden 1965. Det er nå et betydelig sentrum for kommersiell virksomhet. Ealing har et preg av både forstad og indrebyutvikling. Dens bysentrum er ofte i dagligtale likestilt med Ealing Broadway som er navnet på både jernbanen og butikksentret.
I henhold til folketellingen av 2011 har Ealing (ikke inkludert Hanwell og Northfields), inkludert valgkretsene Ealing Broadway, Ealing Common, Cleveland, Walpole og Hanger Hill, en befolkning på 71 492 personer. Hvis valgkretsene Ealing Broadway, Ealing Common, Cleveland, Walpole, Hanger Hill, Northfield, Elthorne, og Hobbayne telles under ett har stedet en befolkning på 113 777.
Utdanningsinstitusjonene Thames Valley University og West London College ligger i Ealing.
Toponymi
Det angelsaksiske stedsnavnet for Ealing ble ca 700 nedtegnet som Gillingas, som betyr «Gillas folk». Første stavelse henviser til personnavnet Gilla og andre ledd, -ingas, til hans folk. Det viser til en bosetter fra tidlig middelalder. Navnet har gått gjennom flere forvanskninger i århundrenes løp, blant annet Yealing, Zelling og Eling, før det nådde fram til den nåværende formen Ealing i på 1800-tallet.
Historie
Arkeologiske funn viser at det har vært bosetning i området i minst 7000 år. På Horsenden Hill har man blant annet funnet keramikk fra jernalderen. Den angelsaksiske bosetningen er ikke klart dokumentert bortsett fra gjennom stedsnavnet, men fra 1100-tallet finnes det kilder som nevner en bosetning i Ealing, midt i det som da var et stort skogområde.
Ealing var delt i flere mindre bosetninger, hvorav flere lå langs dagens St. Mary's Road, sentrert omkring sognekirken. Det var underlagt flere herregårder, blant annet Gunnersby og Pitshanger. Kirken, viet jomfru Maria, er datert til begynnelsen av det 12. århundre, muligens også noe tidligere. De eldste kartene over Ealing er fra det 18. århundre, og viser at sognet da for det meste bestod av åpent landskap og jorder. Hovednæringsveien var jordbruk, men det var også fire vertshus der, The Feathers, The Bell, The Green Man og The Old Hats, som tok seg av reisende langs den viktige veien mellom London og Oxford. Den gamle veien heter nå Uxbridge Road på strekningen gjennom Ealing.
Fra 1901 og en del år fremover gikk det trikker i Uxbridge Road. Det er pr. 2006 planer om å gjeninnføre trikkene som en del av initiativet West London Tram, noe mange av innbyggerne protesterer mot.
Sentrum i Ealing ble drastisk forandret i 1985, da et nytt kjøpesenter ble åpnet der.
Ved midnatt 2. august 2001 ble det utløst en bilbombe med 40 kg høyeksplosiver utenfor Ealing Broadway stasjon. Flere butikker i nærhetene ble ødelagt, men på grunn av tidspunktet ble personskadene begrenset; syv mennesker ble lettere skadet. Bomben var plassert der av nordirske terrorister, antagelig tilknyttet Real IRA.
Ealing Studios
Ealing Studios er flere store filmstudioer hvor en rekke kjente filmer fra 1950-tallet ble produsert. Studiene ble tatt over av BBC i 1955, og de produserte blant annet Dr. Who og Monty Python's Flying Circus der. På grunn av dette er også mange av utendørsscenene i disse og andre serier tatt opp i gatene i Ealing.
Lurere
Lurerne er et iransk folkeslag som lever i provinsene Luristan og Khuzestan i det vestlige Iran. Det er to undergrupper av lurere: bakhtiarer som lever i den østlige delen og feili i den vestlige. Språket deres, lurisk, er nært beslektet med kurdisk. Lurerne er muslimer (sjia).Beslektede etniske grupper er naboene persere og kurdere.
Yuan-dynastiet
Yuan-dynastiet (mongolsk: Dai Ön Yeke Mongghul Ulus, kinesisk: 元朝 pinyin: Yuán Cháo) var et herskerdynasti i Kina som offisielt bestod fra 1271 til 1368, også kalt Det mongolske dynasti. Det er et av to dynastier i kinesisk historie grunnlagt av folkeslag som ikke tilhører Hàn-etnisiteten (det andre er Qīng). De fleste kinesere i dag vurderer dette dynastiet som et utenlandsk åk, denne vurderingen skyldes delvis tradisjonell (nasjonalistisk) historieskriving.
Det mongolske verdensrikes opprinnelse
Temüdsjin, senere best kjent som Djengis Khan, var stamfaren til alle Yuán-dynastiets herskere. Han var sønn av Yesügei, stammehøvding for kiyadene — en av de mange stammer i det oppsplittede Mongolia. I ung alder mistet han faren som ble drept av en rivaliserende stamme. Dette utløste en stor borgerkrig. Til slutt seiret Temüdsjin, og tok herskertittelen Wang Khan. Han utviklet en skriftlig lov for alle mongoler, kalt Jassa, og krevde at den ble fulgt til punkt og prikke.
Temüdsjin fulgte opp med angrep på andre stammer i området og utvidet hele tiden sin makt. Ved hjelp av en kombinasjon av diplomati, organisasjon, militær dyktighet og brutalitet klarte han det nær utenkelige, å forene alle de mongolske stammer til ett folk (1206). Under et khuriltai (et rådsmøte for de mongolske høvdinger) ble han gitt tittelen «allherskeren» (Djengis Khan). Dette ble begynnelsen på det som etterhvert ble kjent som Yuán-dynastiet, og som til å begynne med hersket over Mongolia, Russland og store deler av Sentral-Asia, men som senere skulle bli avgrenset til Kina.
Mongolene angriper Kina
På den tid dette khuriltai trådte sammen var Djengis Khan allerede i tvister med det vestlige Xià. De utviklet seg til den første av hans erobringstokter utenfor det mongolske kjerneområdet. I år 1209 hadde han klart å knekke Vest-Xiàs makt, til tross for de store vanskeligheter han hadde med å innta de godt befestede byene i Xiàveldet. De inngikk en fredsavtale der Xià-keiseren underkastet seg Djengis Khan som overhode. Lenger nordøst i Kina stod nå Jīn-dynastiet for tur; deres områder var nå de som lå nærmest. I 1211 bestemte Djengis Khan seg for å underlegge seg dette området fullstendig, og erklærte krig. Problemene mongolene hadde hatt overfor Vest-Xià gjentok seg; ute i det fri seiret de lett, men faste befestninger hadde de store vanskeligheter med. Djengis nedsatte da en studiegruppe bestående av folk fra hans egen meget dyktige stab og med kinesiske ingeniører som rådgivere. Gradvis utviklet de beleiringsteknikker som etter få år skulle gi mongolene ry som krigshistoriens beste beleirere.
En serie overveldende seirer fulgte, og i 1213 hadde Djengis Khan erobret og konsolidert sitt grep om Jīn-Kina så langt som frem til Den kinesiske mur.
Den mongolske hæren fosset så videre, i området mellom Den store muren og elven Huang He. Den kunne nå fullstendig rasere store deler av Nord-Kina. I 1215 beleiret, inntok og plyndret og brente Djengis Khans styrker Jīn-hovedstaden Yanjing (senere kjent som Běijīng). Jīn-keiseren, Xuan Zong, overgav seg imidlertid ikke, men flyttet sin hovedstad til Kaifeng. Der ble hans etterfølgere nedkjempet, men det var ikke før i 1234.
Etter å ha brent den gamle Jīn-hovedstaden bygde mongolene i 1267 sin egen «storslagne hovedstad» (Dadu) et kort stykke nordenfor. Det er denne byen som i Marco Polos beretninger går under navnet «Cambuluc». Det antas at grunnen til at Kublai Khan, som ville bli keiser over Kina, valgte dette stedet fordi det lå nærmere Mongolia enn noen av de mange mer tradisjonelle hovedsteder lenger sør i landet.
Mongolenes konsolidering av herredømmet over Kina
Yuán-dynastiet ble formelt proklamert 18. desember 1271 på den maner som var i kinesisk skikk, av Djengis Khans barnebarn Kublai Khan. Det avløste etter tradisjonell kinesisk historiografi Sòng-dynastiet, og maktovertagelsen var fullbyrdet i 1276 og de siste Sòng-dynastiet-tilhengernes nederlag i 1279 med byen Guangzhous fall.
Både det at dynastiet ble proklamert allerede før Sòng-dynastiet-dynastiet hadde falt, og at mongolene valgte å gi det et kinesisk og ikke mongolsk navn, viser noe av Kublai Khans politiske og militære teft. Kublai Khan ble forsøkt presset av sine rådgivere til å utvide de mongolske erobringer ytterligere til også å omfatte Japan, Myanmar, Vietnam og Indonesia. Men det ble det aldri noe av.
Mongolenes plyndringer og herjinger under erobringskrigene førte naturlig nok til at den jevne kineser var meget negativt innstilt til Yuán-dynastiet. Og mongolene var snare med å røve med seg så meget penger og annet, som om de regnet med at deres styre ville bli kortvarig. Dette forsterket den negative innstillingen; det gode som Kublai Khan gjorde, fikk ikke den positive oppmerksomhet som det nok ellers ville ha fått. I tillegg til reformer av landbruk og transportvesen bygde han sykehus og utviklet et matdistribusjonssystem for de aller fattigste. Han fremmet også vitenskap og religion.
De mongolske erobringer førte ikke til forstyrrelser av den kinesiske utenrikshandel. Tvert i mot var Yuán-dynastiet ivrig etter å fremme handelsforbindelsene med de arabiske land, som de også selv profitterte på.
Mongolene regjerte fra Dadu (også kalt Khan-balyq) skjønt keiseren holdt seg også med en storslagen sommerresidens i Shangdu (utgangspunktet for diktningens legendariske Xanadu). Karakorum gav herredømmet legitimitet.
De mongoliske garnisonene konsentrerte sitt nærvær om hovedstaden, mens de i de rike områdene rundt Jangtsekiang (Yangzhou, Nanking, Hangzhou) etter kort tid satte sin lit til at kinesiske tropper under mongolsk kommando bevarte fred og kontroll. De kinesiske soldatene ble utskiftet annethvert år, og spredt rundt om i fjernere provinser. Også offiserene ble regelmessig forflyttet, slik at faren for konspirasjoner og opprør mot keisermakten skulle vanskeliggjøres.
Ett av fire mongolriker: Innen- og utenrikspolitisk nøt Yuán-dynastiet bare en formell anerkjennelse. Det var stadige konfrontasjoner med mongoler som var forblitt ute på steppelandet (den siste i 1360). Dertil kom at mongolregentene i vest, Den gylne horde og Il-khanatet førte sin egen politikk fra hhv. 1260 og 1295 og gikk over til islam. Fra 1310 nyorganiserte det inntil da ustabile Tsjagatai-khanatet seg, slik at det på 1300-tallet var fire forskjellige mongolriker i Sentral- og Øst-Asia.
Befolkning og befolkningsinndeling
Kublai Khan inndelte Kinas befolkning i fire, og definerte delingen i lovboken Yuán-dian-zhang. Det lot seg imidlertid ikke gjøre i praksis å fastholde denne delingen helt.
Handel, administrasjon, kulturelle nyvinninger
Yuán-styret representerte en stagnasjon når det sammenlignes med de forutgående dynastier. Men likevel var det en økning av transitthandel, og landet deltok og dro nytte av i den verdensvide kunnskapsutveksling. Islam fikk en oppsving i provinsene Yunnan og Gansu, og to katolske bispedømmer ble opprettet. Det første var erkebispedømmet Cambalue (Běijīng) i 1307, og seks år etter fikk Sør-Kina et katolsk bispesete i den viktige havnebyen Zaitun. (Den siste biskop av Zaitun ble drept i 1362, og Cembalue svant hen etter at erkebiskopen ble bortført i 1375.
Under Guo Shuojing kom en kalenderreform takket være persisk innflytelse. Irrigasjonssystemene ble forbedret. Marco Polos store reise fant sted på denne tiden.
Mongolene var handelsorientert, noe som var et brudd med de gamle kinesiske konfucianske idealer. Handelsfolket, som for det meste var muslimsk og organisert i handelslaug, fikk en aktet stilling i samfunnet. Mongolene stilte også joint-venture-kapital til rådighet for dem, og tiltrodde dem utviklingen av finansvesenet. Dette siste hadde også sine negative sider, ettersom muslimene gjennomgående ila høyere skatter enn det som var tradisjonelt i landet. Allerede i 1239 hadde Abd al-Rahman fordoblet skattene, og finansminister Ahmed Fanakati (som ble myrdet i 1282) hadde tredoblet dem i løpet av tre år.
De ikke-kinesiske navnene ovenfor er ingen tilfeldighet: Det var en gjennomgående politikk å hente inn personer for de viktigere embedsposter fra Midtøsten, Sentral-Asia og til og med Europa dersom det ikke lot seg gjøre å finne nok skikkede mongoler. Kineserne ble stort sett holdt unna; dog kunne kinesere få tilsvarende poster i områder med gjennomgående ikkekinesisk befolkning.
For å fremme handelen og forbedre Nord-Kinas forsyningssituasjon konstruerte man i årene 1279 til 1294 det nordlige avsnitt av keiserkanalen. Den fulgte en ny kurs, ettersom den gamle var for lang og dessuten ikke lenger farbar for skip av vanlig størrelse. Parallelt med dette brukte man sjøveien for å frakte sydens rikdommer nordover.
Mongolene inndelte forvaltningen inn i det hemmelige statsråd (for forsvarsanliggender), sensorrådet for tiloppsynet med embedsverket, og sentralsekretariatet for alle sivile anliggender. Dette siste rådet hadde seks avdelinger; for skatt, personal, riter, krig, justis, og offentlige arbeider. Men mange av provinsene var relativt selvstendige, som fremfor alt (Gansu og Yunnan). Forvaltningen var plaget av stadige maktkamper. Flere ministre, og særlig de mest hensynsløse, måtte bøte med livet (Ahmed Fanakati 1282, Lu Shih-jung 1285, Senge 1291, Bayan 1340, Toghta 1356).
Et stort problem under mongoldynastiet var knyttet til den gamle embedsmannseksamen. Denne var en bærebjelke for kinesisk forvaltning helt siden Tang-dynastiets dager. Mongolene hadde innført et eget slikt system i 1237/1238 etter råd fra Yelü Chutsai, men avskaffet det igjen nesten med det samme. Det ble ikke gjeninnført igjen før i 1315 av keiser Ayurparibatra. Nord- og sørkineserne ble imidlertid holdt nede, slik at de endte opp med bare 30 % av stillingene. Og selve prøvene var for en parodi å regne sammenlignet med tidligere tiders krav. Som i andre epoker der Kina ble regjert av fremmede makthavere, innebar også Yuán-styret et større kulturelt mangfold. Blant de viktigere kulturelle nyvinninger kan nevnes utviklingen av kinesisk drama og kinesisk romanlitteratur, og en tiltagende bruk av kinesisk dagligtale også skriftlig. Det mongolske storriket innebar en blomstrende øst-vest-handel og en del kulturell utveksling. Vestlige musikkinstrumenter beriket kinesisk musikk.
I denne perioden gikk mange kinesere over til islam i landets nordvestlige og sørvestlige hjørner. Nestorianisme og katolisisme nøt godt av en toleranseperiode. Tibetansk buddhisme seilte i medvind, mens den tradisjonelle taoisme ble forsøkt undertrykt av mongolene. Mongolene gjenopplivet de konfusianske styringsskikker og embedsmannseksamener som kommet i bakleksen under de forutgående tiders splittelser.
Det ble gjort store fremskritt innen områdene reiselitteratur, kartografi, geografi og naturvitenskapelig dannelse. Visse viktige kinesiske innovasjoner, som trykketeknikker, porselensproduksjon, spillkort og medisinske håndbøker ble introdusert i Europa, mens fremstilling av tynt glass og cloisonné ble populært i Kina.
Uro i befolkningen
Siste del av Yuán-tiden var preget av stridigheter, uår og en boksende bitterhet blant kineserne mot de utenlandske herskere. Yuán-dynastiet var et av de kortere i Kinas historie – det satt ved makten i bare ett århundre, fra 1271 til 1368. Som tiden gikk ble herskerne stadig mer påvirket av det kinesiske, og de mistet grepet om de andre mongolske land i Asia. Mens de ekte mongoler så på dem som alt for kinesiske, betraktet kineserne dem som for mongolske. Etterhvert mistet de grepet om makten. Det gjorde ikke saken bedre at herskerne ikke tok seg bryderiet med å lære seg det kinesiske språk, og var heller uinteressert i Kinas rike kultur. De senere Yuán-keiserne hersket stadig kortere, og deres styre var preget av intriger og rivalisering. De var også heller uinteressert i administrasjon.
Keiser Yingzong regjerte i kun to år (1321 til 1323); han ble styrtet ved et kupp iscenesatt av fem fyrster. De innsatte keiser Taidingdi, men etter en tid ble også han drept.
Fra midten av 1300-tallet kom det til en rekke ødeleggende oversvømmelser etter at dikene rundt Den gule flod brast i 1351. Mongolenes kansler Toghta lot da bygge en ny kanal sør for Shandonghalvøya. Det lyktes i den forbindelsene kineserne for første gang å organisere en oppstand. Kort etter brøt det ut flere opprør i Sentral-Kina (1352), unter forskjellige anførere. Det viktigste opprøret ble ledet av gruppen De røde turbaner. Mellom 1355 og 1368 ble Zhu Yuánzhang mer og mer den naturlige anfører. Det var han som ble den første keiser av det påfølgende Míng-dynastiet. I 1368 kunne hans hær, ledet av Hsü Ta, fordrive khanen Toghan Timur fra Běijīng. Slik kom mongolenes herredømme over Kina til sin avslutning.
Det nordlige Yuán
Med mongolenes retrett til Mongolia opphørte Yuán-dynastiet som dynasti i Kina, men det fortsatte utenfor landets grenser. Det kalles gjerne Det nordlige Yuán av moderne historikere. Etter kinesisk politisk ortodoksi kunne det kun bestå et legitimt kinesisk rike, og dermed fornektet Yuán-dynastiet og Míng-dynastiet hverandres legitimitet. Moderne kinersiske historikere anser stort sett Míng-dynastiet som det mer rettmessige fra denne tid.
Kineserne kalte mongolene for «tartarer», ikke for «mongoler». Selv kalte de seg på sitt eget språk for «mongghol». En kinesisk hær rykket inn i 1380, og i 1388 vant den en avgjørende seier. Omkring 70 000 mongoler ble tatt til fange, og palasset Karakorum (mongolenes regjeringssete) ble tilintetgjort. Åtte år etter invasjonen overtok Yesüder den mongolske trone. Han var en etterkommer etter Arigh Bugha. Etter å ha ledet mongolene gjennom turbulente tider overlot han så tronen til etterkommere av Kublai Khan.
Luristan
Luristan, eller Lorestan persisk: استان لرستان Ostān-e Lorestān, luriska: آستۊن لٛۏرسوݩ, kurdisk: پارێزگای لوڕستان, er en av de trettien provinsene i Iran. Den ligger i det vestlige Iran, i fjellene nær grensen til Irak. Hovedstaden er Khorramabad. Provinsen har et areal på om lag 31 000 km² og en befolkning på 1 760 649, ifølge folketellingen i 2016. Provinsen er for det meste bebodd av lurere og lak-kurdere. Distriktene Kuhdasht, Alashtar, Nurabad, Rumeshkan og deler av Khorramabad og Borujerd er befolket av lak-kurdere som snakker laki, som er klassifisert som en dialekt av kurdisk. Det er også en stor andel av lak-kurdere som har flyttet til Byene Khorramabad, Borujerd, Aligudarz, Azna og Poledokhtar.
Blå valmuesøster
Blå valmuesøster (Meconopsis betonicifolia) kan bli opptil en meter høye, vokser omkring 3500 – 4500 moh. i Himalaya. Blå valmuesøster er en staude, i motsetning til flere andre meconopsis-typer, som er monokarpe, det vil si at de blomstrer bare én gang etter flere års vekst, for så å dø.
Blomsten ble først beskrevet av den franske misjonæren père Delavay i 1886. Botanikeren og oppdageren Frank Kingdon-Ward brakte med seg frø tilbake til Europa til 1924, og planten ble vist frem på botaniske utstillinger i London og Edinburgh.
Zlín (region)
Zlín (tsjekkisk: Zlínský kraj) er en administrativ region i Tsjekkia, lokalisert i den sentraløstlige delen av det historiske Mähren, ved grensen til Slovakia. Regionen har sitt administrasjonssenter i byen Zlín.
Administrativ inndeling
Regionen Zlín ble etablert 1. januar 2000 med basis i den konstitusjonelle lov No. 347 av 3. desember 1997. Regionen ble dannet ved en sammenslåing av deler av Jihomoravský kraj (distriktene Zlín, Kroměříž og Uherské Hradiště) og Severomoravský kraj (distriktet Vsetín).
Regionen har totalt 307 kommuner, hvorav 30 er byer. Der er 13 kommuner med utvidede myndigheter og 25 territoriale distrikter med kommuner med autoriserte kommunekontorer.
Ifølge offentlig statistikk er Zlín den tryggeste regionen i den tsjekkiske republikk; den har det laveste antallet overfall, voldtekter, selvmord og bilulykker i landet. Geologisk ligger regionen Zlín innenfor Vizovice-høylandet.
Miguel de Capriles
Capriles vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn og Italia. De andre på laget var Norman Armitage, George Worth, Dean Cetrulo, Tibor Nyilas og James Flynn.
Ústí nad Labem (region)
Distrikter
Regionen er videre delt opp i 7 distrikter (okres):
Trans Maldivian Airways
Trans Maldivian Airways er et flyselskap fra Maldivene. Hovedkontoret ligger i Malé og hovedbasen er Ibrahim Nasir internasjonale lufthavn. Trans Maldivian Airways flyr innenriks i Maldivene.
Historie
Selskapet starta i 1989 med helikopterflyginger og hette først Hummingbird Island Helicopters. I januar 1999 gikk selskapet over til å operere bare sjøfly. Ved sida av ruter fra flyplassen ved hovedstaden til turistdestinasjoner rundt om i landet, utfører selskapet charter- og ambulanseflyginger. I 2013 blei selskapet kjøpt av det amerikanske kapitalfondet Blackstone, som også kjøpte Maldivian Air Taxi. Flygingene fortsatte med navnet Maldivian Air Taxi.
Flyflåte
Flyflåten til Trans Maldivian Airways består av Twin Otter. DHC6-300, hvor de har 48 maskiner i sin flåte og er således den største operatøren av Twin Otter maskiner i verden på flottører.
Cabaret
Cabaret er en musikal som hadde premiere på Broadway i New York i 1966. Manus ble skrevet Joe Masteroff, sangtekstene av Fred Ebb og musikken av John Kander, som har skrevet mange musikaler, blant annet Chicago. Musikalen handler om livet på og omkring en kabarétscene i Berlin rundt 1930. Handlingen bygger på John Van Drutens teaterstykke I Am a Camera fra 1951 som igjen baserer seg på Christopher Isherwoods roman Goodbye to Berlin fra 1939.
Handling
Bakteppet for musikalen er Berlin omkring 1929-1930 da nazistene stadig får større innflytelse i det tyske samfunnet selv om Hitler ennå ikke har tatt makten. Selve handlingen dreier seg om briten Brian Roberts som kommer til Berlin for å drive språkundervisning og oversette bøker fra tysk til engelsk. Han tar inn på samme hotell som en amerikansk, litt lurvete B-skuespiller og danser, Miss Sally Bowles, og innleder et forhold til henne. Miss Bowles, viser det seg, har en høyst fordomsfri holdning til sex og kjærlighet, og hennes tendens til å stadig omgi seg med nye bekjentskaper, skaper problemer i forholdet deres.
Filmen beskriver den kulturelle dekadansen og nazifisering i datidens Berlin, både gjennom grunnhandlingen og det som skjer på Miss Bowles' arbeidssted The Kit-Kat Club.
Musikalen i Norge
Musikalen er spilt flere ganger på norske scener, første gang på Oslo Nye Teater i 1968 med Toralv Maurstad, Wenche Foss, Per Theodor Haugen, Kari Simonsen og Georg Richter i rollene. Finn Ludt stod for den norske oversettelsen. I orkestergraven stod kringkastingsorkesterts leder, Øivind Bergh, som dirigent til et stort orkester som de kostet på seg den gang. Denne oppsetning av Cabaret blir regnet som en av verdens beste: skuspillere i første divisjon og med meget effektfull bruk av teaterets elevatorscene. Her spilte bl.a., den gang førtiårige, Toralv Maurstad en av sine aller beste roller som konfransieren. Kritikerne var begeistret. Den kjente dagbladskribenten Arne Hestenes nøyde seg ikke bare med en anmeldelse inne i avisen. Over flere spalter på første sider ble det fortalt om en blendende god forestilling. Oppsetningen gikk da også for fulle hus seks dager i uken i innpå to år.
Filmen ble produsert i 1972 med relativt store forandringer i handlingen: Andreparet Herr Schultz og Fräulein Schneider ble tatt bort  og noen nye melodier ble laget. Teaterversjonen fikk, etter at filmen var lansert, med seg de nye melodiene fra filmen, og andreparet ble tonet ned. Vi kan si at musikalen ble noe modernisert, men teaterversjonen av musikalen Cabaret har fortsatt med å trekke publikum.
Blant kritikerne har det vært en viss uenighet om hvor sterkt den nazistiske bakgrunnen skal komme frem i musikalen. Hovedhandlingen omhandler jo tross alt Sally Balls og hennes forhold til forfatteren Cliff. En musikal skal vel ikke være historieundervisning, men kan allikevel på sine premisser få  vist jødenes vanskelige liv  i 30-årenes Tyskland
På Oslo Nye ble Cabaret satt opp igjen i år 2000.
OPPSETNINGER ANDRE STEDER I LANDET:
Den Nationale Scene i Bergen satte også opp Cabaret i november 1968 med 54 forestillinger. Den ble også satt opp i år 2000 på samme teater med bl-a- Mia Gundersen som Sally Balls.
Forestilingene ble godt mottatt, men noen kritikere mente at forestillingen i år 2000 var litt for snill: Den nazifiserte miljø ble for svakt markert.
Cabaret ble også satt opp på hovedscenen ved Trøndelag Teater våren 2008, med blant andre Silje Lundblad (Sally Bowles), Svein Tindberg (konferansieren) og Ola G Furuseth (Cliff Bradshaw) i rollene.
Hålogaland Teater satte også opp musikalen i 2007, med bl.a. Kristian Fr. Figenschow jr på rollelisten.
I 2016 ble stykket satt opp av Nordland Teater, med bl.a Hans Marius Hoff Mittet som Emcee, og Kirsti Eline Torhaug som Sally Bowles.
Stykket settes opp av Arendal Musikkteater i april 2020.
Filmversjon
Musikalen Cabaret kom som spillefilm i 1972 med Bob Fosse som regissør og Liza Minnelli i hovedrollen som Sally Bowles. Filmen fikk åtte Oscar-priser, blant annet én til Liza Minnelli.
Irland under Sommer-OL 1948
Irland under Sommer-OL 1948. 63 sportsutøvere fra Irland deltok i ni sporter under Sommer-OL 1948 i London. Irland vant ikke noen medaljer.
Erik Kristiansen
Idrettskarriere
I alt spilte Erik Kristiansen 20 sesonger for Storhamar, og ble også den mestscorende spiller i historien med 509 scoringer og 406 målgivende pasninger på 649 spilte kamper. Han vant tre kongepokaler med Storhamar fra 1995 til 1997.
I Norge spilte han ikke for andre klubber enn Storhamar, men han spilte én sesong i Elitserien i ishockey for Umeå-klubben IF Björklöven i 1987/1988.
Han var fast spiller på det norske landslaget fra 1983 til 1994, og deltok i fire OL-turneringer. Han er en av de ishockespillerne som har flest landskamper for Norge, med i alt 97 offisielle OL- og VM-kamper (samt kvalifikasjonskamper). Han gjorde dessuten hattrick i en kamp under VM 1993 i Tyskland, der Norge vant 5−4 over Frankrike.
Familie
Han er gift med Cathrine Muri og har tre barn, deriblant Aleksander Muri Kristiansen, som også var ishockeyspiller.
Yrkesliv
Erik Kristiansen jobbet som mekaniker ved NSB s jernbaneverksted i Hamar.
Cora
Cora er et språk i den uto-aztekiske språkfamilien som snakkes av den etniske gruppa cora, som selv kaller seg naáyarite. Coraene holder til i fjellene nord i den meksikanske delstaten Nayarit. Cora er et mesoamerikansk språk og har mange av trekka som er typiske for dette språkområdet. I den meksikanske «Loven om lingvistiske rettigheter» defineres cora som et nasjonalspråk med samme «verdi» og rettigheter som spansk og de øvrige indianske språka i Mexico.
Det er to hovedvarianter av cora. Den ene kalles cora del Nayar eller cora meseño, og ble i 1993 snakka av om lag 9 000 mennesker. Den andre varianten kalles cora de Santa Teresa og ble snakka av rundt 7 000 mennesker.
Claude Collart
Claude Collart, eller Claudius Gallus var en fransk hærfører. Han ble født i Champagne i Frankrike, fødselsår ukjent. Han døde ca. 1567.
Collart tjente først hos hertugen av Guise og bega seg siden til Sverige, hvor han kom i tjeneste hos kong Erik XIV. Kongen brukte Collart i såvel diplomatiske som militære verv. I 1562, da kong Erik skulle fri til landgreven av Hessens datter Kristina, ble Collart sendt til greven som forhandler. I 1563 besøkte Collart også Sala sølvgruve på kongens vegne.
En stund etter sin hjemkomst fikk han kommandoen over en tropp som skulle angripe det nordlige Norge. Med en hær på omkring 4 000 menn inntok han Jemtland (februar 1564), gikk over fjellene og erobret Steinvikholmen festning i Nord-Trøndelag, Trondheim by og en ikke ubetydelig del av det nordenfjeldske Norge. Her opprettet han et skrekkregime. Galger ble reist på Trondheims torg og områdene rundt. Mange ledende menn ble hengt, formuene konfiskert, og borgere og bønder tvunget til svensk krigstjeneste. Som trofé stjal han kisten med relikviene etter Olav den hellige, og det Collart hevdet var helgenkongens hjelm og sporer; men de svenske soldatene orket ikke dra med seg Hellig-Olavs lik helt til Sverige, og lot kisten bli igjen i Fløan kirke. Derfra ble kisten i juli samme år ført tilbake til Trondheim i triumf, etter at svenskene var slått. Hjelmen og sporene hang imidlertid på fornemste plass i Storkyrkan i over 300 år som svenskenes mest skattede krigstrofé. På 1800-tallet ble det fastslått at eiendelene hadde tilhørt Olav Engelbrektsson, men først i mai 1997 ble de hentet tilbake til erkebispegården i Trondheim.
Collart hadde med sitt skrekkvelde fått den tidligere svenskvennlige befolkningen mot seg. I tillegg svekket han sin stilling gjennom å sende hjem en del av sine tropper. Da et norsk motangrep ledet av Erik Munk kom fra Bergen, tapte han derfor hele erobringen, unntatt Jemtland. 22. mai 1564 kapitulerte Collart på Steinvikholmen og ble ført som fange til Danmark. Hans videre skjebne er ukjent.
Bjørnslettstubben (Oslo)
Bjørnslettstubben (1–11, 2–16) er en vei på Bjørnsletta i bydel Ullern i Oslo. Den går som blindvei sørøstover fra Bjørnslettveien og deretter østover mot Vækerøveien, men det er stengt for gjennomkjøring til sistnevnte.
Oliver Korn
Oliver Korn (født 10. juni 1984 i Düsseldorf) er en tysk profesjonell landhockeyspiller som representerte Tyskland under Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina. Her tok han gull for det tyske landslaget i landhockey etter å ha slått Spania i finalen med 1-0.
Tyskland tok dermed sitt fjerde OL-gull i landhockey (det forrige i Sommer-OL 2004), og sin syvende landhockeymedalje gjennom tidene.
French Design
French Design (født i 2001) er en norsk travhest varmblods (vallak) etter Biesolo (FR) og Designed Victory. Hesten satt gjeldende norgesrekord på 1.11,1ak i Anders Jahres Pokalløp på Jarlsberg Travbane i 2007, i tillegg til tre banerekorder på norske totalisatorbaner. French Design har også tidenes raskeste åpning første 500m, med 1.06,4 i finalen av Sweeden Cup 2007.
Totalt innkjørte pengepremier er 2 185 448 NOK. Fast kusk er Hans Petter Tholfsen.
Alajuela (provins)
Alajuela er en provins i Costa Rica. Den ligger nord i landet, og grenser til Nicaragua og provinsene Heredia, San José, Puntarenas og Guanacaste. Provinsens administrasjonssentrum er byen Alajuela. Provinsen har et areal på 9 757,53 km² og et innbyggertall på 848 146 (2011).
Provinsen Alajuela er delt inn i 15 kantoner.
Ørjan Løvdal
Løvdal lagde 363 mål på 599 eliteseriekamper, alle for Stjernen. Men i 2009 var det like før han fikk sin 600. Skadeproblemer i Stjernen gjorde at Morgan Andersen (42) og Løvdal (46), tolv år etter sin siste eliteseriekamp, vurderte å trekke på seg skøyter og hjelm igjen. Men reaksjoner fra hockey-miljøet om at dette ville latterliggjøre nivået på norsk topphockey, gjorde at de likevel sa nei takk til et comeback.
Løvdal spilte i tre OL-turneringer, i Sarajevo i 1984, Calgary i 1988 og Albertville i 1992.
Boris Godunov
Boris Fjodorovitsj Godunov (russisk Бори́с Фёдорович Годуно́в; født 1552, død 13. april 1605) var Russlands regent fra 1598 til 1605.
Det var under Boris Godunov at Russland gikk inn i Den store urotiden.
Cabedelo
Cabedelo er en by og kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil. Den ligger i mikroregionen João Pessoa.
Madhav Kumar Nepal
Madhav Kumar Nepal (Nepali: माधव कुमार नेपाल) (født 1953 i Rautahat-distriktet i Nepal) er en nepalsk politiker, som var Nepals statsminister mellom 25. mai 2009 og 6. februar 2011. Nepal annonserte at han gikk av som statsminister 30, juni 2010. Han var leder av Nepals moderate kommunistparti NKP (Ekikrit Marksbadi ra Leninbadi) (UML) i 15 år.
Tidlig liv og utdanning
Madhav Kumar Nepal ble født Rautahat-distriktet i Sentralregionen, til foreldrene Mangal Kumar Upadhyaya og Durgadevi Upadhaya. Han et utdannet i økonomi fra Tribhuvan University i 1973 og jobbet innen bank, før han ble politiker på heltid.
Santa Catarina (fort)
Santa Catarina er et tidligere fort i byen Cabedelo i Paraíba, Brasil. Fortet er idag under administrasjonen av en egen organisasjon kalt Fundação Fortaleza de Santa Catarina. Fortet ble bygget ved innløpet til elven Paraíba for å beskytte regionen mot invasjoner og angrep.
Madhav Kumar Nepal
UML
I overgangsregjeringa etter Jana Andolan 1990 var han justisminister. Han deltok også i komiteen som utarbeidet forslaget til den nye grunnloven i 1990. NKP (ML) gikk i spissen for å opprette UML i 1991. Nepal ble generalsekretær (leder) i UML etter at Madan Kumar Bhandari i 1993 døde i ei overraskende bilulykke. Etter UMLs store valgseier i 1994, da partiet ble det største i parlamentet, ble Nepal visestatsminister da Man Mohan Adhikari dannet regjering. Denne første (og hittil eneste) rene UML-regjeringen satt fra 1994 til 1995.
Cartago (provins)
Cartago er en provins i Costa Rica. Den ligger nord i de sentrale delene av landet, og grenser til provinsene Limón i øst og San José i vest. Provinsens administrasjonssentrum er byen Cartago. Provinsen har et areal på 3 124,61 km² og et innbyggertall på 490 903 (2011).
Madhav Kumar Nepal
UML
I 1998 var politisk og personlig opposisjon til Nepal en viktig grunn til at halve parlamentsgruppa i UML sprakk ut. Utbryterne laget et nytt parti som brukte det gamle navnet NKP (ML), men som for å unngå forvekslinger nå ofte kalles NKP (ML) (1998). Blant utbryterne var både folk som kritiserte Nepal fra venstre, som det opprinnelige NKP(ML)s første generalsekretær C.P. Mainali, og personlige rivaler som politisk var nokså enige med ham, som Bamdev Gautam. De fleste i det nye NKP(ML) gikk tilbake til UML i januar 2002. Men før det hadde splittelsen kosta UML valgseieren i 1999. NKP (ML) (1998) fikk 6,4 % og ingen representanter, men sørget for at UML bare fikk 30,7 % og 71 mandater, og igjen ble mindre enn den største konkurrenten Nepals Kongressparti. (Med stemmene til NKP(ML) ville UML fått 104 mandater og rent flertall.)
Santa Catarina (fort)
Historie
I 1589 ble fortet sannsynligvis påbegynt under ordre av guvernøren av Pernambuco for å legge under seg regionen og dermed grunnlegge kommandoen av Paraíba. Fortet ble konstruert av leire og var ment å stoppe andre nasjoners invasjoner i regionen. Konstruksjonen ble ledet av tyskeren Cristovão Linz som hadde under seg 110 soldater fra det spanske kavaleriet fra Olinda, 700 indianere og 100 negere. Fortet ble kalt Cabedelo, et sammensatt geografisk uttrykk som består av liten og endepunkt.
Madhav Kumar Nepal
UML
I mai 2003 dannet de 5 partiene UML, Nepals Kongressparti, Nepal Mazdoor Kizan Party, Janamorcha Nepal og Nepal Sadbhavana Party, et forslag til kong Gyanendra om å utpeke en regjering med støtte av et parlamentarisk flertall. Ifølge forslaget skulle Nepal ta over som statsminister i ei koalisjonsregjering av disse partiene. Kongen avslo, formelt med det argumentet at Nepals Kongressparti og de to fløyene av det monarkistiske RPP var mot. I 2004 brøt UML under Nepals ledelse ut av dette samarbeidet for å gå inn i en regjering dominert av de mest promonarkistiske partiene som hadde avvist Nepal som statsminister.
Santa Catarina (fort)
Historie
Franskmennene angrep i 1597 fortet med en flåte på 13 skip og 350 menn samt hjelp fra indianerne i regionen, men ble nedkjempet. Senere gikk fortet over til å kalle seg Santa Catarina som en hyllest til den portugisiske grevinnen Dona Catarina de Bragança. Kapellet på fortet var allerede dedikert til Sta Catarina de Alexandria.
Madhav Kumar Nepal
UML
I 2003–2004 fikk Nepal stadig sterkere motstand, særlig blant UMLs yngre medlemmer og i partiets studentforbund. Ungdomspartiet til UML gikk i spissen for store demonstrasjoner som krevde forhandlinger og fred med maoistopprørerne i NKP (Maobadi). Etter at kong Gyanendra gjorde statskupp 1. februar 2005 var UML med på å stifte Sjupartialliansen for demokrati i Nepal, som i praksis er ledet av UML og Nepals Kongressparti. I løpet av året kom Sjupartialliansen fram til en allianse med NKP (Maobadi) mot kongen, forhandlet fram av UML og Kongressen.
Transnistria
Transnistria, offisielt transnistrisk moldavisk republikk, selvbetegnelse Den pridnestroviske moldaviske republikk. Regionen er internasjonal anerkjent som del av Moldova, men opptrer som en utbryterrepublikk. Økonomisk blir regionen støttet av Russland. Transnistria består av en lang og smal landstripe hovedsakelig på østsiden av elva Dnister, som i areal er mindre enn halve Rogaland fylke. Befolkningen består for det meste av etniske russere og ukrainere, og et mindretall (30 %) er etniske moldovere. Hovedstaden er Tiraspol.
Madhav Kumar Nepal
UML
Etter seieren i det store demokratiopprøret Jana Andolan 2006, ble Nepals ledende rival i UML, K.P. Sharma Oli, visestatsminister. Den tidligere utbryteren Bamdev Gautam spilte også ei viktig rolle.
Santa Catarina (fort)
Historie
Det første nederlandske invasjonsforsøket skjedde i 1631. 1300 mann fra 13 skip gikk i land. Etter 12 dager med mye kjemping klarte portugiserne å holde igjen nederlenderne som slo retrett etter å ha lidt et tap på 200 soldater og 150 sårede.
Transnistria
Navn
I Transnistria heter landet Pridnestrovie. På rumensk heter Dnister-elven Nistru, og Transnistria betyr «landet på den andre siden av Nistru» (sett fra Moldova). Pridnestrovie betyr «ved Dnister». Navnet blir også stavet Transdniestria eller Trans-Dniester.
Madhav Kumar Nepal
Statsminister
Han ble statsminister i Nepal den 25. mai 2009 etter hans forgjenger Prachanda gikk av etter en konflikt med presidenten. Nepal annonserte 30, juni 2010 at han gikk av som statsminister fra 6. februar 2011.
Transnistria
Sovjettiden
Bessarabia og Transnistria lå innenfor Det jødiske bosetningsområdet i Tsar-Russland. Transnistria med Odessa var del av provinsene Kherson og Podolia. Etter første verdenskrig ble Transilvania og Bukovina overført fra Østerrike-Ungarn til Kongedømmet Romania. Bessarabia ble overført til Romania i 1918 med anerkjennelse fra stormaktene unntatt Sovjetunionen, som ikke aksepterte grensendringen og som opprettet en moldovsk sosialistrepublikk øst for Dnestr. Transnistria-guvernementet ble administrert av Romania etter at området ble erobret av aksemaktene fra Sovjetunionen under den tyske invasjonen av Sovjetunionen. Holocaust i Bessarabia, Bukovina og Transnistria-guvernementet ble i hovedsak utført av det rumenske regimet på ordre fra Ion Antonescu, og store deler av myndighetenes apparat var involvert.
Som del av Sovjetunionen var området fra 1924 til 1940 del av Den moldaviske autonome sosialistiske sovjetrepublikk, innen den ukrainske sovjetrepublikk. I 1940, etter Sovjetunionens annektering av Bessarabia i kjølvannet av Molotov–Ribbentrop-pakten, ble den autonome republikken slått sammen med Bessarabia til Den moldaviske sosialistiske sovjetrepublikk, dagens Moldova.
Santa Catarina (fort)
Historie
Det nederlandske styret av de nordøstlige delene av Brasil falt i 1654 og fortet ble igjen tatt over av portugiserne som utførte flere utbedringer på dette.
I 1859 ble fortet besøkt av keiseren Dom Pedro II.
Angela
Angela er et kvinnenavn med opprinnelse i det latinske ordet angelus, «engel». Dette ordet har igjen opprinnelse i det greske angelos (αγγελος), «budbringer». Angela kan også være en kortform av Angelika, samtidig som Angelika er brukt som kjæleform av Angela. Angela har navnedag 7. desember i Sverige.
Transnistria
Etter Sovjetunionen
2. september 1990 erklærte Transnistria seg uavhengig fra Moldova, og den påfølgende Transnistriakrigen, der sovjetisk-russiske styrker fra den sovjetiske 14. armé til slutt involverte seg på Transnistrias side, endte med en våpenhvileavtale underskrevet av Russlands president Boris Jeltsin og Moldovas president Mircea Snegur i Moskva 21. juli 1992. Avtalen innebar en innføring av fredsbevarende styrker fra Russland (5 bataljoner), Moldova (3 bataljoner) og Transnistria (2 bataljoner), det ble også opprettet en sikkerhetssone mellom Moldova og Transnistria.
Ifølge en folkeavstemning i 2006 som ble utført av Transnistrias regjering, stemte 97,2 % av befolkningen for å bli en del av Russland. 18. mars 2014 appellerte Transnistria til Statsdumaen for å bli en del av Russland. referendumet ble ikke internasjonalt anerkjent, blant annet på grunn av manglende internasjonale observatører.