cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Striden om diskriminerende setefordeling i fly
British Airways
I januar 2010 gikk forretningsmannen Mirko Fischer fra Luxembourg til sak mot flyselskapet, etter at han under en flyreise hadde måttet bytte flysete og dermed overlate sin høygravide ektefelle til seg selv. Fischer sa: "Dette fikk meg til å føle meg som en forbryter foran alle de andre flypassasjerene. Det var fullstendig nedverdigende." Den 24. juni 2010 fikk Fischer rettens medhold i sitt krav om erstatning fra British Airways, som innrømmet kjønnsdiskriminering i Fischers ene tilfelle. Flyselskapet betalte 2161 pund (ca. 20.000 kroner) i saksomkostninger og 750 pund (ca. 6900 kroner) i skadeserstatning. Fischer donerte erstatningen til barnerettighetsorganisasjoner. Flyselskapet uttalte da at ordningen skulle vurderes på nytt. I august 2010 innførte British Airways en ny ordning som skulle sikre at barn kunne holdes under oppsyn av kabinpersonalet på en ikke-diskriminerende måte.
Qantas og Air New Zealand
I november 2005 ble det kjent at Qantas og Air New Zealand hadde ordninger som minnet om regelverket til British Airways. Bakgrunnen var en hendelse under en flyreise i New Zealand i 2004, da Mark Wolsay først var blitt tildelt plass ved siden av en ung mann, men deretter fikk beskjed om å bytte plass med en kvinnelig passasjer. En kabinansatt sa til ham at det ifølge flyselskapets regler bare var tillatt for kvinner å sitte ved siden av barn og unge. Wolsay, som var leder for et rederi, ga uttrykk for at han følte seg diskriminert, og avisen New Zealand Herald hevdet at flyselskapet stemplet alle menn som farlige for barn. Et politisk parti i New Zealand mente ordningen var et brudd på menneskerettighetene. Flere avishistorier fulgte i kjølvannet av at ordningen ble offentlig kjent. Brannkonstabelen Philip Price fortalte at han i 2002 hadde måttet bytte flysete under en flyreise til Christchurch. Cameroon Murphy, lederen for en borgerrettighetsorganisasjon, kritiserte ordningen og uttalte at den manglet et hvert grunnlag. Han mente det var galt å anta at alle voksne menn var en fare for barn. På samme måte som under konflikten omkring British Airways ble det trukket paralleller til det synkende antallet mannlige lærere og det reduserte prestasjonsnivået i skolen.
Norske forhold
Ifølge Knut Morten Johansen i SAS og Åsa Larsson i Norwegian var kjønnsbasert setefordeling ennå i januar 2010 et ukjent fenomen for norske flyselskaper.
Hormacrus
Hormacrus er en slekt av løpebiller.
Utseende
Middelsstore (ca. 10 millimeter), litt brede, svarte løpebiller. Hode og pronotum er forholdsvis små og rundede.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det vestlige Australia.
Sør-Koreas kvinnelandslag i basketball
Sør-Koreas kvinnelandslag i basketball er landslaget i basketball som representerer Sør-Korea i internasjonale konkurranser.
Landslaget er rangert som nummer 15 på FIBA-rankingen, og tok sølv i Sommer-OL 1984 og verdensmesterskapet i basketball i 1967 og 1979.
Kardemir Karabükspor
Kardemir Demir Çelik Karabükspor er en tyrkisk sportsklubb med tilholdssted i Karabük. Klubben ble stiftet i 1969 etter en sammenslåing mellom Karabük Gençlikspor og Demir Çelik Spor. Klubben driver med idrettsgrener som fotball, rullestolbasketball og volleyball. Fotballaget spiller for tiden i den nest øverste tyrkiske divisjon, 1. Lig. Karabükspor har hatt spillere som Ali Yavaş, Selami Sarı, Hakan Ünsal, İbrahim Üzülmez og İbrahim Kaş i stallen sin. Klubbens kallenavn er Mavi Ateş (Blå flamme). Kallenavnet viser til den blå flammen som kommer ut av pipene i jernverket Kardemir. Ettersom verket har gitt navn til klubben, blir laget ofte omtalt som et arbeiderlag.
Jessica Varnish
Jessica Varnish (født 19. november 1990) er en britisk syklist som konkurrerer i banesykling. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 8 i lagsprint.
Catharine Stolberg
Henriette Catharine Stolberg (1751–1832) var en dansk-tysk forfatterinne og grevinne.
Hun var datter av overhoffmester og riksgreve Christian Günther Stolberg (1714–1765) og Christiane Charlotte Friedrike Castell-Remlingen (1722–1773).
Hun ble født i Bad Bramstedt i Holsten, og vokste fra fem års alder opp i København og på Hirschholm slott, hvor faren var hoffsjef hos endedronning Sophie Magdalene. Fra 1774 levde Stolberg som stiftsdame i Vallø Stift, men førte samtidig en omflakkende tilværelse på besøk hos slektninger eller på reise. Som sine brødre, kom hun til å skrive mange dikt, som aldri ble publisert. I 1788 fikk hun dog utgitt skuespillet Moses, og senere fortellingene Rosalia og Emma.
Stolberg døde blind hos Frederik Leopolds eldste datter, Mariagnes, i 1832 i Peterswaldau, Schlesien.
Agrilozodes
Agrilozodes er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utseende
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, blanke, svarte praktbiller uten metallglans. Dekkvingene har gulaktige tegninger, pronotums ytterkant er gjerne også gul. Oversiden er fint hårete. Pronotum er rundet, minst like bredt som de jevnbrede dekkvingene, som har to små tenner i spissen.
Utbredelse
Slekten er utbredt langs kystene i Brasil og Argentina.
Kjølberg skole
Kjølberg skole er en barneskole i området Kjølberg på Sellebakk i Fredrikstad kommune. Den første skolestua på Kjølberg ble satt opp i 1872. Skolen består i dag av fire sammenkoblede bygg der den eldste delen ble innviet i 1904 og den siste i 2007.
Hvert tredje år setter elever og lærere opp Teglverkspillet: "I blådress og blålere". Skuespillet er skrevet av Klaus Hagerup og Alf Cranner og tilrettelagt for skolebruk av Tor Erik Jakobsen.
George Derwent Thomson
George Derwent Thomson eller Seoirse Mac Tomái (født i 1903 i Dulwich i London, død 3. februar 1987 i Birmingham) var en britisk akademiker, marxistisk filosof som forsket på det irske språket.
Kjølberg skole
Rektor på Kjølberg skole er Pål Stensrud.
George Derwent Thomson
Thomson studerte klassisk historie ved King's College, Cambridge, der han nådde First Class Honours innen klassisk Tripos og han vant et stipend til Trinity College, Dublin. Ved Trinity College arbeidet han på sin første bok, som omhandlet greske språk. Han ble ansatt som lektor og deretter professor i greske språk ved forskjellige universiteter.
Avangard
Avangard (russisk: Авангард - engelsk: Vanguard), var tidligere kjent som Objekt 4202, IO-71 eller IO-74. Det er et russisk hypersonisk glidefly (HGV), som kan transporteres som et MIRVet stridshode i bæreraketten SS-19, SS-18 Satan og RS-28 Sarmat ICBMer. Glideflyet kan levere både kjernefysiske og konvensjonelle stridshoder.
George Derwent Thomson
Han flyttet tilbake til England i 1934, da han returnerte til King's College, Cambridge, der han holdt forelesninger om gresk. Han ble professor ved Birmingham University i 1936, dette året han sluttet seg til Communist Party of Great Britain. Thomson utviklet en marxistisk tolkning av gresk drama. Thomsen var venn med, og hadde en viktig innflytelse på Alfred Sohn-Rethel og enkelte av hans teorier.
Avangard
Avangard var ett av seks nye russiske strategiske våpen som ble avduket av Russlands president Vladimir Putin den 1. mars 2018.
George Derwent Thomson
Han ble en forkjemper for det irske språket. Da han søkte om en ny stilling som foreleser i gresk i NUI Galway i 1931. Han satt også i kommunistpartiets kulturutvalg på denne tiden. Den kinesiske revolusjonen i 1949 hadde en dyp effekt på ham og førte til uoverensstemmelser mellom ham og det britiske kommunistpartiet, som han etter hvert drev lenger og lenger vekk ifra. Men han mistet aldri helt sin politiske oppfatning.
Avangard
Historie
I oktober 2016 ble ytterligere en fly-test gjennomført med en ICBM av typen R-36M2 oppskutt fra Dombarovskij. HGV-en lykkes også da med å treffe et mål på Kura-feltet. Dette var angivelig den første helt vellykkede testen av HGV-en.
George Derwent Thomson
Thomson var medforfatter på to populære verk på marxismen som ble utgitt av China Policy Study Group i begynnelsen av 1970-tallet. Det ene verket var en studie innen revolusjonære dialektikk og ble publisert i 1971, og hans andre publiserte verk omhandlet kapitalisme og vekst og fall i vareproduksjonen (1973).
Avangard
Historie
Den 1. mars 2018, talte president Vladimir Putin til Nasjonalforsamlingen (Duma) i Moskva hvor han annonserte at testing av våpenet var fullført, og at det har gått inn i serieproduksjon. Dette ble ytterligere bekreftet av sjefen for de De strategiske rakettstyrker, Generaloberst Sergej Karakajev.
Den siste fly-test inntraff 26. desember 2018 med en Avangard, båret av en UR-100UTTKh ICBM skutt fra Dombarovskij, lykkes med å treffe et mål på Kura-feltet. Visestatsminister i Russland, Juri Borisov, uttalte en dag senere at HGV-en oppnådde en fart på 27 ganger lydens hastighet, og "usårbar til avskjæring".
Ifølge det russiske Forsvarsdepartementets presse-service/TASS, ble Avangard missilsystem med HGV demonstrert for den amerikanske inspeksjonsgruppen i samsvar med den Nye START - traktatens prosedyrer 24-26. november 2019.
Den 27. desember 2019 ble det første missilregimentet bevæpnet med Avangard HGV, og offisielt satt inn i krigsberedskap.
The Late Late Show with Craig Ferguson
The Late Late Show with Craig Ferguson er et humoristisk talkshow med Craig Ferguson som gikk på CBS fra 2005 til 2014. Programmet ble sendt fra CBS Television City, Los Angeles, California og hadde en times varighet (ca 45 minutter uten reklame). Late Late Show ble produsert av David Letterman og hans tv-produksjonsselskap Worldwide Pants Incorporated. Programmet ble tatt opp mandag til torsdag, og ble sendt mandag til fredag rett etter Late Show with David Letterman. Over 2000 sendinger gikk av stabelen før programmet ble nedlagt.
Avangard
Design
Når Avangard nærmer seg et mål, er HGV-en i stand til å skarpe høy hastighet, og med horisontale og vertikale unnvikende manøvrer i flukt. Russiske tjenestemenn hevder at dette gjør det usårbart for dagens missilforsvarssystem. Rustningskontrolleksperten Jeffrey Lewis fra Institute of International Studies har uttrykt skepsis mot Avangards evne til å unngå dagens missilforsvar, og sier at "HGV resulterer i lavere hastigheter enn tradisjonelle re-entry stridshoder".
The Late Late Show with Craig Ferguson
Historikk
«The Late Late Show» ble opprinnelig laget for Tom Snyder og het da The Late Late Show with Tom Snyder. Dette programmet hadde sin første sending den 9. januar 1995. I 1999 tok Craig Kilborn over og han ledet det frem til 2004. Craig Ferguson overtok i 2005.
Slaget ved Campo Santo
Slaget ved Campo Santo ble utkjempet den 8. februar 1743 mellom Spania og Østerrike. Kampene mellom spanjolene og deres napolitanske allierte mot østerrikerne og dere sardinske allierte under feltmarskalk Traun ved Panaro kom til en stillstand. Spanjolene hadde fått store tap, men da mørket senket seg gav Traun ordre om retrett, og de Gauge trakk seg tilbake til andre side av elven, i stedet for å følge etter.
Manøvrer i forkant
I januar 1743 befant den spanske armeen under General De Gages med 13,000 mann seg ved Bologna, sør for Panaro. Grev Traun sin østerrikske og piemontisk-sardinske armé på 11,000 mann lå nord for elven og blokkerte De Gages sine forsøk på å krysse barrieren. Traun ønsket manøvrering som forsvar for å unngå et åpent slag mot motstanderen, men uroen i Madrid var mer av politisk enn strategisk art. De trengte en seier og Filip V av Spania og dronningen hans Elizabeth Farnese krevde at De Gages skulle gå til angrep eller gå av fra stillingen si. Som følge av dette forlot De Gages Bolonga natt til 3. februar og klarte å ta armeen over Panaro og inn i hertugdømmet Modena for å møte Traun i et endelig slag.
Heldigvis for De Gages lot marskalk Traun han gjøere dette. Traun var klar over kritikken rettet mot han i Wien, der motstanderne hans prøvde å ta fra ham kommandoen, samt at den nylige spanske erobringen av Savoie kunne få kongen av Sardinia til å forhandle med den spanske krone. Marskalken tenkte som så at en seier ville dempe oppstyret og få Østerrike sine allierte til å tenke seg om to ganger før de gikk til forhandlinger. Han samlet armeen sin sammen og Traun flyttet seg for å stille seg i veien for De Gages og hindre ham i å gå lenger inn i Modena. De to armene møtte hverandre ved landsbyen Campo Santo.
Slaget
Om morgenen på dagen da slaget stod trakk De Gages armeen sin til utkanten av landsbyen og satte opp en tradisjonell formasjon med infanteriet i midten og kavaleriet på flankene. Traun satte også hæren sin opp på liknende måte, men siden han hadde litt færre soldater gamblet han med en uortodoks strategi. I stedet for å sette opp linjen direkte ovenfor spanjolene, flyttet han troppene sine mot nordvest, som gjorde at senteret i infanteriet til Traun var direkte ovenfor gapet mellom infanteriet og kavaleriet på høyrevingen til Gages. Selv om dette gjorde at Traun ville være mer mannsterke på denne siden av vingen, samt utføre et flankeangrep på den spanske høyreflanken, ville hans egen høyreflanke være utsatt for et spansk flankeangrep. Det virker som om at marskalken håpte på at troppene på høyreflanken skulle forsenke spanjolene lenge nok til at han klarte å ta den spanske høyreflanken.
De Gages valgte å sette i gang angrep kl. 16 på ettermiddagen, noe som bare ga et par timer med dagslys til å utkjempe slaget i. Spanjolene fikk en god start på begge flankene og kavaleriet deres drev bort det østerriksk-piemontiske kavaleriet, og ga grev Aspremont banesår i prosessen. Dette gjorde det østerrikske infanteriet sårbart. Istedenfor å samle kavaleriet til et angrep mot infanteriet, jaget spanjolene de bort fra slagmarken. Traun stabiliserte venstreflanken og førte infanteriet sitt inn i angrepet mot spanjolene. Samtidig omgrupperte grev Schulenberg det østerrikske kavaleriet på den østerrikske høyreflanken, og satte i gang et motangrep mot det spanske kavaleriet. På den andre flanken førte general Leutram, erstatteren til Aspremont, framover, men gjorde retrett da angrepet bare var halvhjertet. På dette stadiet fant Traun ut at det ville være klokere å trekke seg tilbake enn å prøve å avslutte slaget mot spanjolene. Da skumringen falt på hadde begge armeene trukket seg tilbake fra slagmarken, og spanjolene dro over Panoro igjen mot Bologna.
Tapene i slaget var omtrent 4,000 mann for Spania, som var ca. 30 % av armeen deres, mens den østerriksk-piemontiske armeen mistet omkring 2,000 mann. To av hestene Traun satt på hadde blitt skutt under slaget mens han ridde på dem.
Ettervirkning
De Gages trakk seg tilbake til Bologna, men 26. mars ble han tvunget til retrett til Rimini. Til tross for dette ble slaget i det store og hele regnet som en seier i Madrid, og de Gages ble æret med en tittel: greve av Campo Santo. Etter slaget, lovet Frankrike sin støtte til Spania, men så langt hadde Traun nå reddet Nord-italia for Maria Teresia.
Richard Duwelius
Richard «Rich» Lloyd Duwelius (født 23. november 1954), amerikansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Duwelius ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant volleyballturneringen foran Brasil og Italia. De beseiret Canada med 3-0 i semifinalen og i finalen slo de Brasil med 3-0.
Lobotrachelini
Lobotrachelini er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae). De fleste av artene lever i tropene, to arter finnes i Nord-Europa, men ingen er kjent fra Norge. Conoderinene kan særlig kjennes på at fasettøynene er uvanlig store, og øyesnutebiller ville være et godt norsk navn på denne gruppen. Gruppen er meget artsrik i tropene, men de fleste artene er sannsynligvis ennå ikke beskrevet. I de siste årene er det blitt samlet inn store mengder materiale fra trekroner i tropene, som foreløpig ikke er taksonomisk utredet.
Utseende
Små, kompakte, mørkfargede snutebiller med langt snute og store fasettøyne. Beina er forholdsvis lange. De har gjerne tegninger av lyse skjell.
Levevis
For de fleste av de tropiske artene er lite kjent om biologien, men disse billene ser ut til å være tallrike i trekronesjiktet i tropisk regnskog. Man finner ofte billene på død ved og løvverk. Det er kjent at larvene kan utvikle seg i død ved, i bladstilker (på tropiske planter med store blader, blant annet slekten Cecropia), som bladminerere og i frø. Noen få arter er kjent som skadedgjørere, blant annet på bomull. Hos noen arter kjemper hannene om hunnene, de har da gjerne spesielle strukturer (spydlignende pigger, lange bein) som de bruker i denne kampen. Et uvanlig trekk er at de voksne billene av noen arter er svært kjappe og løper rundt på en måte som minner om enkelte fluer. Det vanlige hos snutebiller er at de voksne billene er ganske trege.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i varme områder i den Gamle verden med mange arter i Afrika.
Herbert James Draper
Herbert James Draper (født 1863, død 1920) var en engelsk viktoriansk maler. Maleriene hans viser ofte storslåtte og sensuelle motiver fra mytologi og gamle legender. Draper oppnådde betydelig suksess i tiden omkring 1900. Til tross for håndverksmessig dyktighet har han i ettertid fått lite opmerksomhet, særlig etter at figurativ kunst ble umoderne de første tiårene på 1900-tallet.
Draper studerte først ved St. John's Wood Art School, og fra 1884 ved Royal Academy i London. Han fikk akademiets reisestipend i 1889 og studerte ved Académie Julian i Paris og siden i Roma fram til 1892. På 1890-tallet arbeidet hans også som illustratør. I 1891 giftet han seg med sin hustru Ida og fikk en datter.
I 1894 startet Drapers mest produktive periode. Han fokuserte hovedsakelig på mytologiske emner fra antikkens Hellas. Maleriet The Lament For Icarus («Klagesang for Ikaros») fra 1898 vant gullmedalje ved Exposition Universelle i Paris i 1900. Bildet er i dag i Tate Gallery i London. Et antall av verkene hans ble innkjøpt av en dengang nyopprettet institusjon for lokale kunstgallerier, og han finnes utstilt eller oppbevart i Liverpool, Manchester, Bradford, Preston, Truro og Hull.
I arbeidene kombinerte han akademisk figurtegning med en form for postimpresjonistisk fargeskala og en tidvis pointillistisk maleteknikk, noe som bidro til at bildene sto seg godt både sett på avstand og under kunstig lys.
Selv om Draper hverken var medlem eller tilknyttet Royal Academy, deltok han på deres årlige utstillinger fra 1897 og framover. I løpet av karrieren ble Draper en velkjent portrettmaler. I de siste årene av livet imidlertid dalte populariteten i møte med nye kunstretninger, og i dag er Draper bortimot glemt. Da han døde, fikk han ikke en gang en nekrolog i The Times. Likevel var to av maleriene hans med i utstillingen The Last Romantics («De siste romantikere») ved Barbican Art Gallery i 1989, noe som kan kalles en sen anerkjennelse. Han har til dels kommet til syne igjen ved Simon Tolls monografi og catalogue raisonnée fra 2003, som ble avsluttet med følgende sammendrag av Drapers betydning for kunsten i perioden:
Sør-Koreas herrelandslag i basketball
Landslaget er rangert som nummer 30 på FIBA-rankingen, og har i Asialekene tatt fire gull-, seks sølv- og tre bronsemedaljer.
Eva Sevaldson
Eva Elisabeth Koefoed Sevaldson (født 21. august 1958) er en norsk dramatiker og skuespiller.
Hun er utdannet skuespiller fra Statens Teaterhøyskole fra 1980 og debuterte som dramatiker i 1987. Hun fikk Ibsenprisen for Fremtiden er avlyst i 1994. Hun var leder av Norske Dramatikeres Forbund i perioden 1998–2002 og fungerte som generalsekretær samme sted høsten 2007. Hun har også jobbet som dramaturg og regissør.
Stian Korntved Ruud
Stian Korntved Ruud (født 13. august 1989 i Bærum) er en norsk designer og kunsthåndverker.
Utdannelse
Korntved Ruud har en bachelorgrad i produktdesign fra Høgskolen i Akershus (2008-2011) og Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo (2011). I 2013 var han i praksis hos den kjente designeren Tom Dixon i London.
Gruppeutstillinger (i utvalg)
I 2015 mottok han Kunsthåndverkprisen under Norske Kunsthåndverkere s Årsutstilling.
Giuseppe Sinopoli
Giuseppe Sinopoli (2. november 1946 - 21. april 2001) var en italiensk dirigent og komponist.
Liv og virke
Sinopoli ble født i Venezia, Italia, og studerte senere ved Conservatorio di Musica Benedetto Marcello di Venezia under Ernesto Rubin de Cervin og i Darmstadt hvor han studerte komposisjon med Karlheinz Stockhausen. Han oppnådde også en grad i medisin fra Universitetet i Padova, og fullførte en avhandling om kriminell antropologi.
Sinopoli begynte å gjøre seg kjent som komponist av serialismeverk, og ble professor i samtids- og elektronisk musikk ved Conservatorio di Musica Benedetto Marcello di Venezia i 1972, og en viktig talsmann for den nye bevegelsen i Venezia for samtidsmusikk. Han studerte dirigering ved musikkakademiet i Wien under Hans Swarowsky; og i Venezia grunnla han Bruno Maderna ensemblet på 1970-tallet. Hans mest berømte komposisjon er kanskje operaen Lou Salomé, som fikk sin første produksjon i München i 1981, med Karan Armstrong i tittelrollen.
Sinopoli ble utnevnt til hoveddirigent for Philharmonia Orchestra i 1984, og tjente i denne stillingen til 1994, og gjorde en rekke innspillinger med dem, inkludert musikk av Elgar og de komplette symfoniene til Mahler. Sinopoli overtok stillingen som sjefdirigent ved Deutsche Oper Berlin i 1990. Men allerede før starten av hans periode trakk han seg fra kontrakten. Han ble hoveddirigent for Staatskapelle Dresden i 1992. Han dirigerte også ved Bayreuth-festivalen. Han er mest kjent for sine intense og til tider kontroversielle tolkninger av opera, spesielt verk av italienske komponister og Richard Strauss. Sinopoli spesialiserte seg i musikk fra slutten av det nittende århundre og begynnelsen av det tjuende århundre, fra Wagner og Verdi til Strauss, Mahler og den andre wienerskole. Hans dirigering var gjenstand for mye kontrovers, spesielt i den symfoniske sjangeren, med noen som kritiserte "eksentrisiteten" i hans tolkninger, mens andre hyllet innsiktsfullheten til hans ofte intellektuelle tilnærming til verkene.
Død og arv
Den 20. april 2001 fikk Sinopoli et hjerteinfarkt mens han ledet Giuseppe Verdis Aida ved Deutsche Oper Berlin. Forestillingen skulle tjene som et forsonende opptreden og var viet minnet til selskapets sjefdirektør, Götz Friedrich. Han ble ført fra operahuset til det tyske hjertesenteret i Berlin, hvor han ble erklært død dagen etter. To netter senere gikk Marcello Viotti inn for å dirigere Aida, og viet sin forestilling til Sinopolis minne. Under begravelsen i Roma den 23. april deltok den italienske presidenten og statsministeren, samt en stor kontingent fra La Scala. Han ble etterlatt av kona Silvia og to sønner.
Hans bøker inkluderer mesterverk av gresk keramikk fra Sinopoli-samlingen. Han døde to dager før han skulle motta sin laurea i arkeologi ved Università La Sapienza i Roma.
Brunt sumpfly
Brunt sumpfly (Celaena leucostigma) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den finnes nord til Nord-Trøndelag i Norge.
Utseende
Et middelssort (vingespenn 33 – 39 mm), brunt nattfly. Forkroppen og forvingen er rødbrune. Forvingens midtfelt er litt mørkere enn resten av vingen, ytter- og bakkantene ofte litt lysere. Nyremerket er forholdsvis lite og hvitt eller brunhvitt, ringmerket lysbrunt. Bakvingen er lyst gråbrun.
Levevis
Arten lever i fuktig skog og sumpete områder. Larvene utvikler seg inne i stengelen på ulike høye urter, blant andre dunkjevle (Typha spp.), sverdlilje (Iris pseudacorus), dunmjølke (Epilobium hirsutum) og starr (Carex spp.). De voksne sommerfuglene flyr i august – september. Arten overvintrer som egg.
Utbredelse
Arten er utbredt over det meste av Europa og det nordlige Asia østover til Japan. I Norge finnes den nord til Nord-Trøndelag.
Richard King
Richard King er en Oscar og BAFTA-vinnende lydredigerer.
King vant Oscar og BAFTA for beste lydredigering for Master and Commander: The Far Side of the World (2004), og Oscar for beste lydredigering for The Dark Knight (2008) og Inception (2010).
Dunkjevlefly
Dunkjevlefly (Nonagria typhae) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den finnes på Sørlandet og det sørlige Østlandet i Norge.
Utseende
Et ganske stort (vingespenn 45 – 54 mm), middels kraftig, lyst gulbrunt nattfly. Kroppen og forvingen er lyst gulbrune. Forvingen har lysere vingeårer og to eller tre tverr-rader av små, svarte flekker i den ytre delen. Noen individer har en diffus, bred, mørk lengdestrek midt i vingen. Bakvingen er brunhvit, mørkere ved ytterkanten.
Levevis
Arten lever i sumper, der larvene utvikler seg i stenglene til dunkjevle (Typha spp). Larven lever inne i stengelen og forpupper seg også her. De voksne sommerfuglene flyr i juli – september.
Utbredelse
Dunkjevleflyet er utbredt i Europa, bortsett fra lengst i nord og det tidligere Jugoslavia. I Norge forekommer den der det vokser dunkjevle på Sørlandet og det sørlige Østlandet.
Nordsamisk
Nordsamisk (davvisámegiella) er det mest brukte samiske språket, og snakkes av rundt nitti prosent av dem som bruker et samisk språk daglig. Nordsamisk snakkes i Norge, Sverige og Finland. Det er offisielt språk i fylket Troms og Finnmark, og er også offisielt språk i åtte norske kommuner som er tospråklige – eller trespråklige – og inngår i forvaltningsområdet for samisk språk. Språket har sin seneste rettskriving fra 1979.
Utbredelse
Både mobiliseringa rundt Alta-saken og et mer tolerant politisk klima førte til ei endring i den norske assimileringspolitikken de siste tiåra av 1900-tallet. I dag er nordsamisk offisielt språk i ett fylke og åtte kommuner i Norge: Kautokeino/Guovdageaidnu, Karasjok/Kárášjohka, Nesseby/Unjárga, Tana/Deatnu og Porsanger/Porsáŋgu i Finnmark, og Kåfjord/Gáivuotna, Lavangen/Loabák og Tjeldsund/Dielddanuorri i Troms.
Samer født før ca. 1977 har ikke lært å skrive samisk (etter dagens rettskriving) på skolen, så det er først de siste åra det er blitt rekruttert skrivekyndige samer til ulike administrative stillinger.
I 2008 hadde 997 grunnskoleelever i Norge nordsamisk som førstespråk, mens 573 hadde det som andrespråk.
Dialekter
Nordsamisk består av en rekke dialekter. Det er vanligst å snakke om to dialektgrupper: vestlige dialekter, som tales sør- og vestover fra Alta og Kautokeino, og østlige dialekter, som tales østover fra Porsanger, Tana, Polmak og Karasjok. Noen ganger deles nordsamisk isteden inn i sjøsamisk og innlandssamisk.
Historie
Den første som beskrev språket var Knud Leem i En lappisk Grammatica efter den Dialect, som bruges af Field-Lapperne udi Porsanger-Fiorden i 1748, og i ordbøker i 1752 og 1768. En annen tidlig utforsker av det nordsamiske språket var samen Anders Porsanger, som imidlertid ble offer for rasistiske holdninger og den vanlige akademiske forakten for autodidakter, og ikke fikk publisert sine avhandlinger om språket. Det meste av Porsangers verker er gått tapt.
Arven etter Rask viser seg i bruken av diakritiske tegn på konsonantene. De nordsamiske bokstavene č, đ, ŋ, š, ŧ og ž har vært et problem ved maskinskrift fram til innføringa av Unicode.
Både Stockfleth og seinere J. A. Friis publiserte samiske grammatikker og ordbøker, og før Ivar Aasens grammatikk kom ut var nordsamisk langt bedre utforska enn norsk. Rettskrivinga til Friis ble brukt i den samiske bibeloversettelsen, i den første samiske avisa Sagai Muittalægje og i Finnemisjonens blad Nuorttanaste. Standardverket i nordsamisk leksikografi, Konrad Nielsens Lappisk ordbok, bruker en egen ortografi.
Fra 1948 ble rettskrivingene i Norge og Sverige slått sammen i den såkalte Bergsland-Ruong-ortografien. Denne ble lite brukt i Norge, i og med at myndighetene her førte en politikk som i praksis forbød samisk som bruksspråk. I Sverige var det undervisning på samisk i Sameskolan; her førtes en aktiv segregasjonspolitikk gjennom den såkalte Lapp ska vara lapp-politikken. I 1979 kom den nåværende nordsamiske rettskrivinga, ei felles rettskriving for alle de tre nordiske landa.
Rettskriving og uttale
Nordsamisk har ortofon rettskriving, det vil si at det er samsvar mellom uttale og skrift. Rettskrivinga er likevel noe mindre ortofon enn den finske.
Språket har fem vokaler, i, e, a, o og u, og disse kan være korte eller lange. Lang a skrives med et eget tegn, á. o uttales som i norsk «kom» og u som i «kum».
Leucocelis
Leucocelis er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Nordsamisk
Rettskriving og uttale
Trykket ligger alltid på første stavelsen i ordet.
Leucocelis
Beskrivelse
Nokså små, blanke gullbasser, ofte med litt metallisk glans. Pronotum har gjerne lyse (gul- eller rødaktige) kanter, dekkvingene har markerte lengdestriper.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Nordsamisk
Grammatikk
Nordsamisk har sju kasus, dersom en regner genitiv og akkusativ som to ulike kasus. Genitiv og akkusativ har ikke egne bøyningsmorfem, og kan regnes som én kasus. I tillegg til de grammatiske kasus nominativ og akkusativ/genitiv brukes lokalkasuser illativ og lokativ og de adverbiale kasus komitativ og essiv. Til forskjell fra de andre samiske språka har påstedskasus og frastedskasus falt sammen til ett lokativt kasus; Kárášjogas kan dermed bety både «i Karasjok» og «fra Karasjok». Illativ Kárášjohkii betyr «til Karasjok».
Andre relasjoner blir uttrykt med postposisjoner, som birra, «om», og haga, «uten». Eieforhold blir uttrykt ved genitiv av de personlige pronomena: mu fanas, «min båt». Språket har tre grammatiske tall; entall (singularis), totall (dualis) og flertall (pluralis). Så godt som alle konsonantene er med i stadievekslingsystemet, til forskjell fra finsk, der bare p, t og k er gjenstand for stadieveksling.
På nordsamisk uttrykkes nektelse ved hjelp av et eget nektelsesverb + en nektelsesform av hovedverbet. I setningen Jeg kommer ikke «In boađe» bøyes nektelsesverbet etter person, mens hovedverbet har en fast nektelsesform uavhengig av person. Til sammenligning, kan (Jeg) kommer uttrykkes som «boađán».
Syntaktisk bærer nordsamisk preg av langvarig kontakt med germanske språk, med grunnleggende SVO-ordstilling. Også når det gjelder ordforrådet er nordsamisk sterkt prega av skandinaviske lånord. Tendensen har tiltatt i seinere år, i takt med utbygging av samiske institusjoner og bruken av samisk på stadig nye områder.
Karl Anton Østensjø
Han arbeidet med ulike teknikker, inkludert oljemalerier, akvareller, tusj- og pennetegninger. Han arbeidet i Haugesunds avis (1954-1994). Under den karakteristiske signaturen "Øst-" produserte han tusenvis av tegninger til den daglige «spissen»; lederen i Haugesunds Avis, samt portretter, illustrasjoner og stemningsfulle tegninger. Han har flere verk i den faste utstillingen i Haugesund billedgalleri.
Han var onkelen til Steffen Kverneland.
David Aaronovitch
Han er en vanlig spaltist for magasinet The Times, og forfatter av flere bøker, blant disse var Padling to Jerusalem: A Aquatic Tour of Our Small Country (2000) og Voodoo Histories: Conspiracy Theory in Modern History (2009). Han ble tildelt Orwell-prisen for hans grundige politisk journalistikk i 2001. Aaronovitch er sønn av økonomen, kommunisten Sam Aaronovitch, og bror av skuespilleren Owen Aaronovitch og manusforfatter Ben Aaronovitch.
Han ble utdannet ved Gospel Oak Primary School frem til 1965, ved Holloway County 1965-1968 og han studerte ved William Ellis School 1968-1972. Han studerte moderne historie ved Balliol College ved University of Oxford fra oktober 1973 til april 1974. David var i likhet faren hans en kommunist og medlem av det britiske kommunistpartiet.
Han fullførte sin utdannelse ved Universitetet i Manchester, derfra ble han i uteksaminert i 1978 med en øvre grad innen historie. Han arbeidet for en periode for BBC i London som redaktør i 1988. Han begynte på sin karriere innenfor avisjournalistikk i 1995, da han fikk en jobb for avisen The Independent.
Critérium du Dauphiné 2019
Critérium du Dauphiné 2019 var den 71. utgave av sykkelløpet Critérium du Dauphiné og ble arrangert fra 9. til 16. juni 2019.
Jakob Fuglsang vant sammenlagt.
Japans herrelandslag i basketball
Japans herrelandslag i basketball er landslaget i basketball som representerer Japan i internasjonale konkurranser.
Landslaget er rangert som nummer 48 på FIBA-rankingen, og har i Asialekene tatt to sølv- og seks bronsemedaljer.
The Spectacle (EP)
The Spectacle er en musikk-EP med punkbandet The Spectacle, utgitt i 2003.
Francesco Landini
Francesco Landini (ca. 1325 – 1397) var en florentinsk komponist og organist, sanger, poet, multiinstrumentalist og orgelbygger. Han var også oppfinner av musikkinstrumenter.
Landini var en av de mest populære komponistene på andre halvdel av 1300-tallet og uten sammenligning den mest berømte komponisten i Italia.
Liv og virke
En koppersykdom gjorde Francesco Landini blind i barndommen. Han konsentrerte seg om musikk og behersket flere instrumenter i tillegg til orgel, for eksempel lutt, og han sang, skrev poesi og komponerte. Ifølge biografen Filippo Villani, hvis Liber de origine civitatis Florentiae regnes som den biografiske hovedkilden til Landini, beskjeftiget Landini seg også med astrologi, etikk og filosofi. Dermed legemliggjorde han den typiske 1300-tallskomponisten, som så seg selv og uttrykte seg som en intellektuell personlighet – til forskjell fra komponistene i tidlig middelalder som det knapt finnes kunnskap om personligheten til. I det allerede føderal-republikansk pregede Italia kunne mektige borgere av bystater som Venezia, Siena og Firenze tilby kunstnerne samfunnsmessige fora å utfolde seg på, eksempelvis slik det kom til uttrykk i Boccaccios Dekameronen. Giovanni Gherardi da Prato forteller i Paradiso degli Alberti hvordan stedets litterati – leger, filosofer, matematikere og teologer – diskuterte med hverandre mens de lyttet til Landinis vidunderlig vakre spill på portativet. Landini var ansatt som organist ved Santa Trinità-klosteret i Firenze, og mellom 1365 og 1397 som organist og kapellan ved San Lorenzo-kirken i Firenze.
Gottorfer Codex
Gottorfer Codex (dansk: det gottorpske kodeks el. codex) er et blomsteratlas på fire bind som Frederik III av Slesvig-Holsten-Gottorp (1597–1659), hertug i den gottorpske delen i Slesvig og Holstein fikk utført i årene 1649–1659. De fire bindene inneholder 365 malte blader med mer enn 1200 planter. Samlingen omfatter bruks- og prydplanter. Den viser blant andet salvie, roser, tulipaner og iris.
Francesco Landini
Liv og virke
Landini konstruerte orgler og oppfant musikkinstrumenter, eksempelvis et som ble kalt serena eller syrena syrenarum, og som kompinerte trekk fra lutt og psalterium, en antatt forgjenger for bandura.
Gottorfer Codex
Gottorfer Codex skulle dokumentere og kategorisere den varierte floraen i den barokke Nyværkhave ved Gottorp slott i Schleswig. Blomsterbildene ble utført av maleren Hans Simon Holtzbecker fra Hamburg. Samtlige bilder er malt på pergament med gouachefarver.
Francesco Landini
Verk
Det er bevart over 150 verk etter ham, tolv to- og trestemmige madrigaler, en caccia, 141 ballate, hvorav 92 tostemmige, 2 såvel to- som trestemmig, og 47 trestemmige, og noen få messer. Han regnes som den største mester av trecento-madrigaler. Man antar at Landini skrev teksten til mange av sine verk.
Gottorfer Codex
Holtzbecker arbeidet både i Slesvig og i Hamburg, hvor han fikk tilsendt kasser med blomster å male etter. Arbeidet stoppet da hertug Frederik døde i 1659 og bildene ble oppbevart som løse blader i slottets bibliotek. Etter den store nordiske krig kom verket til Den Kongelige Kobberstiksamling i København. De er innregistrert som «krigsbytte 1749».
Francesco Landini
Verk
Landini-verk finnes i følgende manuskripter:
Rope or Guillotine
Rope or Guillotine er et musikkalbum med The Spectacle, utgitt i august 2004. Dette er punkrockernes debutalbum.
Apostlene satt i Jerusalem
Apostlene satt i Jerusalem er en pinsesalme av Nikolai Frederik Severin Grundtvig. Den ble skrevet i 1843 og kom med i ''Psalmer til Himmelfartsfesten og Pindsen, saml. af I.F. og R. T. Fenger'' 1846. Salmen hadde opprinnelig tolv vers, men Vilhelm Andreas Wexelsen tok med versene 1-3 og 8-12 i sin salmebokutgivelse og disse åtte har blitt beholdt i senere salmebokutgivelser.
Salmen er en poetisk gjenfortelling av det som skjedde i Jerusalem pinsedag, slik det er skildret i Apostlenes gjerninger 2,1-4. Melodien er av Ludvig Mathias Lindeman og ble publisert i Melodier til Landstads salmebok i 1871.
Det rørte dem alle så underlig, det var ikke før opplevet; der taltes om dem i himmerik, der ble deres navne skrevet.
Der taltes om dem som livets ord nu skulle med kraft forkynne, om himmelgleden ved Herrens bord, som skulle på jord begynne.
Da hørtes på Sion der sus og brus, Guds time, nu var den slagen! Med kraft fra det høye det lave hus oppfyltes på pinsedagen.
Da såes der tunger som ild og glød, Guds venner de fløy i munnen. På alle folks tunger Guds ord gjenlød, mangfoldig, men ens i grunnen.
Så tentes på jorden det lys fra Gud som siden lik sol har strålet, hvor levende røster Guds julebud forkynte på modersmålet.
Og har vi til nu på det store ord som barnene små kun stammet, av himmelens ild som kom til jord, vi har dog en gnist annammet.
Menemachini
Menemachini er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae). .
Utseende
Små, mørke snutebiller, kroppsformen kort sylindrisk. De har lang snute og store fasettøyne, beina er middels lange (ikke påfallende lange som hos mange andre Conoderinae).
Levevis
For de fleste av de tropiske artene er lite kjent om biologien, men disse billene ser ut til å være tallrike i trekronesjiktet i tropisk regnskog. Man finner ofte billene på død ved og løvverk. Det er kjent at larvene kan utvikle seg i død ved, i bladstilker (på tropiske planter med store blader, blant annet slekten Cecropia), som bladminerere og i frø. Noen få arter er kjent som skadedgjørere, blant annet på bomull. Hos noen arter kjemper hannene om hunnene, de har da gjerne spesielle strukturer (spydlignende pigger, lange bein) som de bruker i denne kampen. Et uvanlig trekk er at de voksne billene av noen arter er svært kjappe og løper rundt på en måte som minner om enkelte fluer. Det vanlige hos snutebiller er at de voksne billene er ganske trege.
Skogkjakeedderkopp
Skogkjakeedderkopp (Pachygnatha listeri) er en av edderkoppene i gruppen kjeveedderkopper (Tetragnathidae).
Ulaikoilia
Ualikoilia er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Skogkjakeedderkopp
Utbredelse
Skogkjakeedderkopp er utbredt i Europa. Den finnes i Norge nord til Midt-Norge.
Ulaikoilia
Utseende
Nokså små (ca. 6 millimeter), brede, skinnende metallisk fargede praktbiller. Pronotum er rundet. Dekkvingene er trukket ut til en "stjert" bakerst, ytterkanten sagtakket i den bakre delen. Dekkvingene har fine punktrader.
Skogkjakeedderkopp
Utseende
Skogkjakeedderkopp har en rødlig lyst brun eller brun forkropp, med et tydelig mørkt midtbånd. Sidene av forkroppen er mørkt brune. Bena er lyse, guloransje. Bakkroppen kan variere mye i farge og mønster. Hos enkelte kan bakkroppen være helt svart. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne. Som voksne (imago) er hunnen 5 mm, mens hannen er 4,5 mm lang (kroppens lengde).
Marlene Ahrens
Marlene Ahrens Ostertag (født 27. juli 1933 i Conception, død 17. juni 2020) er en chilensk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i spydkast. Hun fikk sølv i spydkast under Sommer-OL 1956, og er pr 2020 den eneste chilenske kvinnen som har vunnet medalje i olympiske leker. I voksen alder konkurrerte hun også i tennis og hesteridning.
Hun var gift med Jorge Ebensperger, og disse hadde to barn.
Idrettskarriere
Ahrens deltok i Søramerikansk mesterskap i friidrett 1954, og fikk der sølv i spydkast, bak Anneliese Schmidt fra Brasil. To år senere deltok hun i Søramerikansk mesterskap i friidrett 1956, der hun vant spydkast med 48,73 meter.
Hun deltok i friidrett under Sommer-OL 1956, der hun var flaggbærer. Hun kom der på andreplass i spydkast med ny personlig rekord på 50,38 meter. Inese Jaunzeme fra Russland vant denne øvelsen.
Skogkjakeedderkopp
Utseende
Flere av artene i slekten Pachygnatha er ganske lik hverandre. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd. Skogkjakeedderkopp ligner sumpkjakeedderkopp. De kan skilles på epigyn og pedipalper, men det er også en forskjell i hoggtennenes utforming. Skogkjakeedderkopp har en nesten helt rett hoggtann, mens den hos sumpkjakeedderkopp har en liten knekk på midten.
Ulaikoilia
Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.
Marlene Ahrens
Idrettskarriere
De neste årene vant hun gull i spydkast under flere regionale stevner og mesterskap; hun vant spydkast under Søramerikansk mesterskap i friidrett 1958, Panamerikanske leker 1959, Søramerikansk mesterskap i friidrett 1961, Iberoamerikanske leker 1962, Panamerikanske leker 1963 og Søramerikansk mesterskap i friidrett 1963.
Hun var også flaggbærer under Sommer-OL 1960, men kom denne gangen på 12.-plass i spydkast. Etter dette ble hun tvunget til å legge opp, etter en krangel med den chilenske olympiske komité, som utestengte henne i et år, og hun kunne derfor ikke delta i Sommer-OL 1964. Hun forklarte dette i 1996 med at hun hadde blitt utsatt for seksuell trakassering av presidenten i den chilenske olympiske komité, og stanset dette, men at hun ble utestengt som en straff for dette.
Hun begynte med tennis i 1967, og ble chilensk mester i double sammen med Omar Pabst. Etter dette skadet hun kneet, og begynte med hesteridning, og deltok i hesteridning under Panamerikanske leker 1995. Hun drev med hesteridning fram til 2012, da hun var 79 år gammel. Fra 2000 til 2012 var hun visepresident i den chilenske olympiske komité.
Skogkjakeedderkopp
Levevis
Skogkjakeedderkopp finnes i kratt, blant urter og gress.
Intimate and Live
Intimate and Live er et konsertalbum av den australske sangeren Kylie Minogue, utgitt i 1998.
Marlene Ahrens
Referanser
<References />
Ulaikoilia
Utbredelse
Slekten er kjent fra Sulawesi og Ny-Guinea.
Intimate and Live
Albumet ble svært vellykket i Australia, og hennes versjon av ABBA-sangen «Dancing Queen» ble ofte spilt på radio. Hun fremførte også sangen under avslutningsseremonien for Sommer-OL 2000 i Sydney.
Eksterne lenker
Intimate and Live
Hov (biologi)
En hov eller høv er nederste del av tærne på et hovdyr. Vanligvis brukes uttrykket mest om hester, der hver fot ender i en enkelt tå med en stor, flat negl (selve hoven) som avslutning. Også neshorn og tapirer har tær som ender i høver, men der er det flere høver per fot.
Hoven på en hest vokser og må derfor beskjæres hver annen måned hvis hesten ikke går uskodd. Når en hest blir skodd, beskjæres høvene. Feil i beskjæring eller skoing kan gi sykdommer og feil i ben og høver. Det er viktig å passe på at hoven får vide seg ut også når den har sko på seg.
Paiwarria
Paiwarria er en slekt av glansvinger som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).
Utseende
Middelsstore, fargesterke stjertvinger, hver bakvinge med én eller to lange stjerter. Oversiden hos hannene er skinnende blå med svarte ytterkanter, hunnene er litt mindre kontrastrikt farget. Undersiden er brun eller skinnende grønn, langs ytterkanten kan det være svarte tverrstreker og en rødt felt ved bakhjørnet.
Utbredelse
Disse artene lever i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til Paraguay i sør.
Venezuelas kvinnelandslag i basketball
Landslaget er rangert som nummer 30 på FIBA-rankingen, og har tatt ett sølv- og to bronsemedaljer i Søramerikamesterskapet i basketball for kvinner.
Helge Westerfjell
Helge Westerfjell (født 17. april 1958) er en norsk trommeslager og perkusjonist. Har vært aktiv musiker i band (, Moas Ark, med flere), teater- og kabaret-orkestere siden tidlig i 1970-årene. Han spiller blant annet trommer på bandet Moas Arks album «Jomfrutur» (1980). Hans trommespill er å høre på en betydelig mengde plateproduksjoner fra Trøndelag. Hans betydelige musikalske bidrag favner dessuten flere teater- og kabaret-orkestere i Nord-Trøndelag.
Oppsetninger som Straumspællet (Inderøy) og Jul i Sul (Verdal) er kjente stykker hvor Helge Westerfjell har sittet bak trommene. Siste 7 år som fast musiker på revyfestivalen på Høylandet. Han har også dirigert korps, vært musikalsk leder/kapellmester i Verdal Teaterlag. Har i 15 år vært medlem av Levangeroktetten. Spilte med pianist Daniel Røssing i fem år, både i Maxwell Street Honeyboys og Daniel Røssing trio. Ble uoffisiell Nord-Trøndersk mester i blues med Maxwell Street Honeyboys i 2004.
Guillermo Ortiz
Guillermo Ortiz Martínez (født den 21. juli 1948 i Mexico by) er en meksikansk økonom, som fra 1998 til 2009 har hatt vervet som sentralbanksjef for Banco de México. Fra 1994 til 1998 ledet han Finansdepartamentet i Ernesto Zedillo sin regjering. Ortiz er utdannet ved UNAM og har senere tatt doktorgrad i økonomi ved universitetet i Stanford.
Fra 1. januar 2010 overtok Agustín Carstens stillingen som sentralbanksjef.
Oxoides
Oxoides er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.
Utbredelse
Arten lever i Chile.
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World Artene har ofte blitt ført til slekten Dromius.
Zoë Bell
Zoë E. Bell (født 17. november 1978) er en stuntdame og skuespiller fra New Zealand, kjent fra filmen Death Proof.
Tunisias kvinnelandslag i basketball
Tunisias kvinnelandslag i basketball er landslaget i basketball som representerer Tunisia i internasjonale konkurranser.
Etappene i Giro d’Italia 2014
Etappene i Giro d'Italia 2014
Finlands løves orden
Finlands løves orden (finsk: Suomen Leijonan ritarikunta, svensk: Finlands Lejons orden) er en er finsk orden. Den ble innstiftet 11. september 1942 av president Risto Ryti. Navnet viser til Finlands riksvåpen. Finlands løves orden kan tildele for sivil eller militær innsats. Både finske og utenlandske statsborgere kan tildeles ordenen. Finlands president er ordenens stormester. Finlands løves orden rangerer etter Frihetskorsets orden og Finlands hvite roses orden. Innstiftelsen av Finlands løves orden var foranlediget av behov for dekorering av utlendinger.
Inndeling
Finlands løves orden er inndelt i fem grader. En medalje og et fortjenstkors er tilknyttet ordenen. Pro Finlandia-medaljen, som ble innstiftet 10. desember 1943 og bare tildeles forfattere og andre kunstnere, rangerer mellom kommandør og ridder av 1. klasse, mens fortjenstkorset rangerer etter riddergraden.
Ordensklassene, medaljen og fortjenstkorset er sammen er rangert slik: