cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tears of Rage
«Tears of Rage» er en sang skrevet av Bob Dylan og Richard Manuel. Dylan skrev teksten og melodien ble komponert av Manuel.
Den ble først spilt inn på øvingsinnspillinger i The Bands hus i Woodstock, New York, kalt «Big Pink», i løpet av 1967, med Dylan som hovedvokalist. Denne og flere andre innspillinger kom ikke til å bli få en offisiell utgivelse før åtte år senere, selv om de ble utgitt i tallrike piratutgaver sent på 60-tallet og tidlig på 70-tallet. Den Dylan-sungne versjonen ble offisielt utgitt i 1975 på samlealbumet The Basement Tapes,
Den første offisielle utgivelsen av denne sangen var en studioinnspilling med The Band uten Dylan, med Manuel på vokal. Denne innspillingen ble inkludert på bandets debutalbum Music from Big Pink fra 1968. På denne innspillingen ble sangen sakket merkbart ned og gitt et sentimentalt preg i tråd med teksten.
Sangen har blitt spilt inn av en rekke andre artister, blant dem Joan Baez, Gene Clark, Jerry Garcia og Albert Lee.
Roberto Battaglia
Roberto Battaglia (født 23. juni 1909 i Milano, død 25. april 1965 i Milano) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Battaglia ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i kårde foran Sverige og Sveits. De andre på laget var Edoardo Mangiarotti, Dario Mangiarotti, Giuseppe Delfino, Carlo Pavesi og Franco Bertinetti.
Tidemands gate (Oslo)
Tidemands gate (1-43, 2-46) er en gate i Oslo. Den ligger på Frogner, og går fra Frognerveien til Professor Dahls gate (ved Amaldus Nielsens plass (Vestkanttorvet)).
Gaten fikk navnet sitt i 1897, og er oppkalt etter maleren Adolph Tidemand (1814-1876). Tidemands gate domineres av store villaer og frittliggende boligblokker.
Fylkesvei 7212
Fylkesvei 7212 går mellom Vik og Kjørsvika i Sømna kommune. Veien er 6,7 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 33.
Iram Haq
Iram Haq (født 1. januar 1976) er en norsk skuespiller, filmregissør og sanger. Hun har gjort seg bemerket som filmskaper både med kortfilmer og spillefilmer og har vunnet Amandaprisen to ganger og Kanonprisen tre ganger for sine filmer. Haq har utdannelse som art director fra Westerdals reklameskole.
Bakgrunn
Haq er oppvokst på Stovner. Hennes foreldre er arbeidsinnvandrere fra Pakistan, og Haq hevder at hennes foreldres ønske om skjerme henne fra norsk kultur skyldtes at de ikke «hadde tid til å integrere seg, de måtte jobbe og sikre sin fremtid for barna. Du skal ha overskudd og mot til å klare å integrere deg.»
Skuespiller
Hun spilte hovedrollen som «Jasmin», med Bjørnar Teigen som motspiller, i filmen Import-eksport. Haq hadde også rollen som «Fatima Silmandar» i NRKs humorserie Borettslaget, som sykepleier i dramaserien Berlinerpoplene og som ett av drapsofrene i Varg Veum-filmen Falne engler.
Kortfilmer
Hun har laget flere kortfilmer. Hennes første film het Trofast. Uten filmerfaring skrev Haq manus, var skuespiller, regiassistent og kostymeansvarlig. Filmen ble plukket ut til filmfestivalen i Venezia som eneste norske bidrag i 2004. Haq debuterte som regissør med kortfilmen Skylappjenta foruten å spille hovedrollen har skrevet manuset selv. Skylappjenta er en ny versjon av Rødhette, med tokulturell problematikk. Filmen har foruten flere norske priser vunnet internasjonale the Ellen Award på festivalen Aspen Shortfest, og var plukket ut til Sundance filmfestival i 2010.
Billedbok
Haq ga også ut Skylappjenta som billedbok på Cappelen Damm forlag, med illustrasjoner av Endre Skandfer. Boken var nominert til Kulturdepartementets debutantpris, og ble også nominert til UPrisen 2010.
Roman
Haqs første roman, Uelsket, ble utgitt 2021.
Spillefilmer
Hennes andre spillefilm Hva vil folk si hadde Norgespremiere 6. oktober 2017. For den filmen vant hun prisene for beste regi og beste filmmanus under både Amandaprisen 2018 og Kanonprisen 2017. Filmen vant dessuten Amanda-klassene beste norske kinofilm og beste mannlige skuespiller (Adil Hussain) og var nominert i ytterligere tre klasser.
Kanopiske krukker
Kanopiske krukker ble benyttet av oldtidens egyptere under prosessen med skape mumier av de nylig avdøde. De var forseglete begravelseskrukker eller vaser av leire eller utskåret fra kalkstein som ble benyttet for å bevare og oppbevare den dødes innvoller som tarmer, lever, nyrer, mage og andre deler som lett gikk i oppløsning. Disse ble kirurgisk tatt ut av den dødes kropp når den skulle behandles for mumifisering. Innvollene ble ikke samlet tatt vare på i en enkelt krukke, hvert organ fikk sin egen.
Kanopiske krukker fra Det gamle rike hadde sjelden inskripsjoner, og hadde et enkel lokk. Under Mellomriket ble inskripsjoner mer vanlige, og lokken ble ofte formet som menneskelige hoder. Ved nittende dynasti ble hver av de fire lokkene formet som en av de fire sønnene til Horus, som voktere av organene. Navnet «kanopisk» reflekterte at de eldste egyptologer feilaktig assosierte krukkene med den greske legenden om Kanopos.
Horus' fire sønner
I tillegg til hieroglyfer, ble ofte figurer av gudene malt på kanopiske krukkene. Disse var Horus' fire sønner, vokterne av de dødes innvoller:
Alternativt kunne krukkene selv, eller lokket, være laget i en form som representerte guden.
Egypterne betraktet hjertet som sjelens sete og var derfor det eneste organet som ikke ble fjernet fra kroppen. Hjernen ble heller ikke tatt vare på ettersom den kun ble holdt ansvarlig for å produsere slim, og ble gjort flytende og fullstendig fjernet fra liket ved å bli sugd ut via neseborene.
Noen ganger ble lokket til krukkene modellert etter eller malt for å ligne på hodet til Anubis, sjakalguden for balsamering. Disse vasene har en langstrakt form og eksemplarer kan bli sett i museer, selv om de opprinnelig ble begravd i gravkammeret sammen med sarkofagen til den avdøde for å bevare kroppen noen lunde samlet etter døden.
Navnet «kanopiktiske krukker»
Canopus (fra gresk: Κάνωπος, Kánōpos) var en kystby i oldtidens Egypt og lå i Nildeltaet, i utkanten av dagens moderne Alexandria, omtrent 25 km fra byens sentrum, nå delvis nedsunket under havet. Kystbyen hadde navn etter legenden om styrmannen Kanopos (gresk: Κάνωβος), på latin Canopus, på skipet til Menelaos under Trojakrigen. I henhold til Evripides' drama Helena var han var en kjekk ung mann som ble elsket av den egyptiske sannsigeren Theonoe, men følelsene var ikke gjensidige.
Guden Osiris ble dyrket i Canopus i form av en vase med et menneskelig hode. Via en gammel misforståelse har navnet «kanopiske krukker» blitt overført av de første egyptologer til en hvilken som helst vase eller krukke med hodet til et menneske eller et dyr.
Noen etruskiske begravelseurner, ved at de har likheter i formen, blir også kalt for kanopiske krukker, laget av leire eller bronse, ofte plassert på en etterligning av tronen i gravkammeret, og hadde et mannlig eller et kvinnelig hode modellert på dem som representerte den avdødes ansikt og hvor hankene hadde formen til armene.
Kommunal vei 421 (Stavanger)
Kommunal vei 421 i Stavanger går mellom Teaterpassasjen og Våland i Stavanger.
Før veien ble omklassifisert var den nummerert fylkesvei 421.
KiB
KiB eller Kib kan vise til:
Jemal Johnson
Jemal Johnson (født 5. mai 1985 i Paterson, New Jersey) er en angrepsspiller i fotball som spiller for Jacksonville Armada.
Biografi
Johnson fikk sin debut på førstelaget da han kom inn som innbytter i Rovers sin tredje runde kamp i FA-Cupen mot Cardiff den 8. januar, 2005. Han scoret sitt første mål for klubben i sin første kamp fra start, den 29. januar 2005 i en fjerderundekamp hjemme på Ewood Park mot Colchester. Han ble aldri fast på laget og i løpet av sesongen 2005 / 06 var han på lån hos Preston og Darlington.
Han skrev kontrakt med Wolves den 17. august 2006for en ukjent sum og han ble fort et respektert medlem i troppen for fansen da han lagde to mål i løpet av sine to første kamper for Wolves.
Rett før overgangsviduet stengte i 2007, ble ha solgt til MK Dons for en ukjent sum.
Karriere som spiller
Tabellen er oppdatert pr 31. august 2007
Zvezdara
Zvezdara (serbisk: Звездара) er en av de 17 bykommunene i Beograd by. Kommunen hadde 150 000 innbyggere i 2002.
Navnet stammer fra det serbiske ordet «zvezda» som betyr «stjerne».
Kommunen holder et sterkt vennskapsbånd med en kommune i Nord-Makedonia som heter Kisela Voda.
Cecina
Cecina er en småby og kommune i Provinsen Livorno i den italienske regionen Toscana. Den ligger ca. 40 km. sør for Livorno ved Det tyrrenske hav. Elven Cecina munder ut i havet i den nordlige delen av kommunen. Cecina består i det vesentlige av to bydeler: Den egentlige byen Cecina noen kilometer inn i landet, og Cecina Mare ved kysten. Mindre bydeler er San Pietro in Palazzi og San Vincenzino.
Byen ble grunnlagt i det 19. århundre. Etter å ha blitt gjenoppbygget i etterkrigstiden, etter ødeleggelser under annen verdenskrig, fremstår byen i dag arkitektonisk ganske moderne. Bydelen Cecina Mare er et populært feriested.
Befolkningsutvikling
Tall fra ISTAT
Ty Tabor
Ty Tabor (født 17. september 1961 i Jackson i Mississippi) er en amerikansk gitarist, låtskriver og backup-vokalist for heavy metal-bandet King's X.
Skræmmer’n
Skræmmer'n, også kjent som Bygdeskremmeren og Helgrim Berg, er en figur av komikeren Trond Kirkvaag, og blant hans mest kjente og populære figurer. Skræmmer'n kom for første gang på TV i programmet Trotto Libre, som ble sendt på NRK1 høsten 1996 og 1998, og senere i Trond Kirkvaags eget talkshow, Showtalk, i 2000 og 2002. Skræmmer'n dukket i disse programmene opp i korte sketsjer.
Ty Tabor
Tabor har en vidspredt gitarstil. Han har latt seg påvirke av The Beatles, Mick Ronson, Brian May, Ace Frehley, Jimi Hendrix, Phil Keaggy og originale Alice Cooper.
Louise Bertin
Louise-Angélique Bertin (1805–1877) var en fransk komponist og dikter.
Ty Tabor
Tabors første solo-album, Naomi's Solar Pumpkin, ble lansert i 1997. Det neste albumet, Moonflower Lane fra 1998, inneholdt de fleste sangene (gjeninnspilt) fra debutalbumet. Tabors tredje album, Safety, kom i 2002 og er et mye mer introspektivt album som også reflekterer en skilsmisse han da nettopp hadde vært gjennom.
Louise Bertin
Bertin var datter av den eldre (1766–1841), direktør av avisa Journal des débats. Familien oppmuntret musikkinteressen og hun var elev av François-Joseph Fétis.
Skræmmer’n
Kjennemerket til Skræmmer'n var at han likte å skremme folk og han førte en protokoll over dem han hadde skremt. Derav hadde Skræmmer'n også uttrykket «Vart du skræmt, no?», som ble en kjent kommentar i Norge etter dette.
Louise Bertin
Hun tilskrives operaene Guy Mannering (1825), Le Loup-garou (1827, «Varulven»), Fausto (1831) og Esmeralda (1836) med libretto av Victor Hugo basert på en figur i romanen Ringeren av Notre-Dame. Hun skrev enkelte instrumentalverk, tolv kantater, seks klaverballader, fem kammersymfonier, noen strykekvartetter og én pianotrio. Bare balladene og trioen ble publisert.
I tillegg skrev hun poesi og gav ut de to diktsamlingene Les Glanes (1842) og Nouvelles Glanes (1876). For førstnevnte tildelte Académie française henne en pris.
Jacques Noël
Jacques Noël (født 6. april 1920, død oktober 2004) var en fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Noël ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det franske laget som vant lagkonkurransen i florett foran Italia og Ungarn. De andre på laget var Claude Netter, Jehan Buhan, Jacques Lataste, Christian d'Oriola og Adrien Rommel.
Tidemands gate
Tidemands gate kan vise til:
Harry Potter og Mysteriekammeret (videospill)
Harry Potter og Mysteriekammeret er et Gullstikka-belønnet videospill som ble lansert i 2002. Det er det andre videospillet som ble sluppet i Harry Potter-serien.
Figurer
''NB! Ikke alle figurer er tilgjengelige i samtlige versjoner av spillet''
Handling
For en mer komplett handling, se Harry Potter og Mysteriekammeret
Harry Potter returnerer til Galtvort etter en miserabel sommer, for å begynne sitt andre år i studiene for å bli en magiker. Alt er imidlertid ikke fredelig: Elever blir forsteinet og det er rykter om at arvingen til Smygard står bak det hele. Mistanken blir rettet mot Harry, men da Gulla Wiltersen blir kidnappet og tatt inn i Mysteriekammeret, er det Harry som må redde henne.
A-4 (undervannsbåt) (1914–1940)
Et bilde av A-4 viser ubåten med et sjøfly på seg. Flyet kan se ut som en Farman Shorthorn. Det første flyet fløyet av en nordmann var «Flyvemaskinen Start», fløyet av en norsk marineoffiser fra «Kobben» (A-1). Se: Noen førstegangshendelser i norsk luftfart.
Arne Pausett
Arne Marquard Pausett (født 12. november 1907 i Oslo, død 22. september 1978), vanligvis kalt Arne Pausett, var en norsk avisredaktør, forlegger, barnebokforfatter, lyriker og NS-politiker. Han skrev særlig om nordnorske og samiske temaer. I løpet av sitt liv opptrådte han med flere ulike navnevarianter, og dessuten under psevdonymet Arne Støyl.
Karriere
I 1930-årene arbeidet han som journalist og redaktør innen bondepressen, dvs. aviser som politisk var knyttet til Bondepartiet. Han skrev bl.a. for Nationen. I 1937 ble han ansatt som redaktør for Bondepartiets nye regionale dagsavis Agder Folkeblad, med kontor i Arendal. I februar 1940 meldte avisene at han var ansatt som hovedredaktør for et nytt biografisk oppslagsverk om norske bønder som skulle utgis av Westerbergs Forlag. Han redigerte også Oslo- og Akerutgaven av Håndbok for gårdeiere. Under den tyske okkupasjonen av Norge hadde han sentrale posisjoner knyttet til Quislings regjering og den tyskvennlige pressen. Han var byråsjef i Kultur- og folkeopplysningsdepartementet en kort periode 1940-1941 og var redaksjonssekretær i Aftenposten i fem måneder 1941-1942 (sammen med Simon Wright Flood under sjefredaktør Henry Endsjøs ledelse). Han var sjefredaktør for Aftenavisen Stavangeren 1942-1943 og deretter for den sammenslåtte Stavangeren og Stavanger Aftenblad, Stavanger Avis. I 1944 ble han generalsekretær i Hålogalandsambandet (i dag Nordlændingernes Forening). Han brukte senere tittelen forlagsredaktør, men det fremgår ikke av kildene hvilket forlag.
Monrads gate (Oslo)
Monrads gate (1-3, 9-21, 22-26 ) ligger på Sofienberg og Tøyen i Grünerløkka bydel i Oslo. Den nederste delen av gata ligger mellom Botanisk hage og den såkalte «Sirkustomta» og parkeringsplassen foran Munchmuseet. Videre oppover går gaten mellom blokkene i boligfeltet nord for Naturhistorisk museum.
Arne Pausett
Karriere
Han skrev barnebøker og skjønnlitteratur med tilknytning til Nord-Norge. Han skrev også en rekke artikler om Kautokeino-opprøret og skaperen av det samiske skriftspråket, Nils Joachim Christian Vibe Stockfleth. I artikkelen Den religiøs-fanatiske oppstand i Kautokeino argumenterer han for at Kautokeino-opprøret i første rekke var en handling utført av sinnsforvirrede personer snarere enn en politisk handling.
Monrads gate (Oslo)
Gaten ble oppkalt i 1914 etter professor i filosofi Marcus Jacob Monrad (1816–1897). Den het tidligere (1891–1914) Brochs Gade, oppkalt etter matematikeren, fysikeren og politikeren, professor Ole Jacob Broch (1818–1889).
Arne Pausett
Karriere
Han ble dømt til fire års tvangsarbeid for landssvik i 1949. I Dagbladets referat fra rettssaken het det: «Hans forklaring er i det hele tatt en eneste durende foss av unnskyldninger og utflukter, og han går med voldsom energi inn for å få retten til å forstå, at han på alle måter er så nasjonal og utmerket som det går an. Det blir hele tiden en vill ferd over viddene, og dommeren må stadig avbryte for å få ham tilbake til saken.»
Familie og navnedisputt
Arne Pausett var sønn av overgartner ved Ullevål sykehus Gustav Pausett (født Gustav Martinsen Krogstadeie) fra Nedre Eiker og Mina Arnesen Engh fra Rakkestad. Faren hadde begynt å kalle seg «Gustav Pauss» ca. 1900, men etter trusler om søksmål fra familien med dette navnet måtte han slutte med dette, og i 1907 søkte han regjeringen om bevilling til å ta navnet Pausett, som han fikk innvilget i juli 1907, da det ble betegnet som et «fantastnavn» (fantasinavn). Mellomnavn var ikke omfattet av datidens navnebeskyttelse, og Arne Pausett kalte seg frem til 1946 tidvis Arne Marquard Pauss Pausett, eller varianter av dette. I dom i Aker herredsrett 12. november 1946 ble Arne Marquard Pauseth imidlertid fradømt retten til å kalle seg Paus eller Pauss enten som mellomnavn eller etternavn, og hans juridiske navn ble fastslått å være Arne Marquard Pauseth, noe som ble bemerket i pressen da han senere ble landssvikdømt i 1949. Høyesterettsadvokat Anthon Busch rykket inn følgende melding i Norges Handels og Sjøfartstidende 27. november 1946: «På vegne av familien Paus tillater jeg meg å opplyse at Arne Marquard Pauseth ifølge Aker herredsrettsdom av 12. ds. er fradømt retten til bruk av navnet Paus, hvilket bes bemerket ved fremtidig omtale av hr. Pauseth.» Dette markerte slutten på en nesten femti år lang rettslig kamp mot familien Pausett om bruken av navnet. På farens grav er etternavnet skrevet «Pauseth».
Ekstremmetal
Ekstremmetal er et paraplybegrep som brukes om heavy metal-sjangrene death, thrash, doom, black metal. Felles for disse sjangrene er at de er preget av radikalisme og deler både tilhengere og musikere. I motsetning til annen heavy metal, har ekstremmetal tradisjonelt sett ofte mindre kommersiell utstrekning og er i større grad noe som tilhører undergrunnen.
Begrepet ekstremmetal brukes også ofte for band som ikke faller direkte inn under noen av de ovennevnte sjangrene, eller utsettes for sjangertvister. Eksempler på dette er Children of Bodom og Opeth.
Historie
Da det britiske bandet Venom gav ut sine to første album tidlig på 1980-tallet inspirerte de en ny generasjon heavy metal-musikere som ønsket å lage mer ekstrem musikk; både musikalsk, visuelt og tekstlig. I likhet med mye hardcore punk som ble startet på samme tid spilte Venom kjapt samtidig som musikken var teknisk enkelt å forholde seg til. Allerede i 1983 gav Overkill ut det som ble kjent som «tidenes første thrash metal-låt», etterfulgt av Metallica og Slayer sine debutalbum samme år. Thrash metal ble opprettet som en konsekvens av Venom og hardcore punk, i tillegg til NWOBHM-band og Mötorhead. Thrash metal fortsatte å vokse, og samtidig ble musikken videreutviklet hos band som Death, Possessed og Morbid Angel. «Vokalen ble mindre og mindre tydelig, låtskriving ble mer og mer komplisert, og gitarriffingen låt stadig mørkere». Den nye sjangeren death metal fikk raskt grobunn i det amerikanske samfunnet, og sent på 1980-tallet ble grindcore og deathgrind skapt som en mer hardcore-orientert variant av death metal. Death metal slo gjennom for fullt, og mange europeiske band fulgte etter, også de som tidligere bare hadde «kopiert» Venom.
I Norge gikk derimot en gruppe ungdommer lei av at ekstremmetal skulle være trendy. Bandene Mayhem og Darkthrone, sammen med eks-Old Funeral-medlemmer som nå spiller i Burzum og Emperor bestemte seg for å sjokkere enda mer, og norsk black metal ble født tidlig på 1990-tallet. Black metal skulle låte upolert og ha så rask som mulig riffing, høy-pitchet vokal, sjokkerende tekster og image, og musikken skulle forbli et ekstremt undergrunnsfenomen. Med tiden ble likevel også norsk black metal løftet ut av undergrunnen.
Trivia
Mayhem hadde ikke noe navn å gi musikken sin tidlig i karrieren og kalte det derfor bare «brutal heavy metal».
Vestfrisisk
Vestfrisisk ((Westerlauwersk) Frysk) er det frisiske språket som snakkes i de nederlandske provinsene Friesland. I tillegg til vestfrisisk eksisterer fortsatt de mindre frisiske språkene østfrisisk (saterfrisisk) og nordfrisisk.
Offisielt frisisk
Offisielt frisisk er utviklet basert på dialektene kleifrisisk og woudfrisisk, denne blir brukt i undervisning og i offentlig forvaltning. Frisisk rettskrivning har gått gjennom flere reformer, sist med Steatestavering (Statsrettskrivinga) for den Frisiske provinsen i 1980.
Nederland anerkjenner frisisk som nasjonalt minoritetsspråk. I tillegg er språket beskytta av den europeiske traktaten for vern av regionale minoritetsspråk. Frisisk språk og litteratur er valgfritt fag i Friesland og man kan ta eksamen på videregående nivå. Videre kan man studere frisisk ved Universitetene i Amsterdam (Universiteit van Amsterdam) og Groningen (Rijksuniversiteit Groningen).
Dialekter
Frisisk kan deles opp i følgende dialekter:
Antall brukere
I 2004 ble frisisk snakket av omtrent 440 000 i Friesland. Av disse hadde omtrent 350 000 frisisk som morsmål, det tilsvarer litt over halvparten av befolkninga i Friesland. Det finnes ingen nyere undersøkelse om hvor mange som snakker frisisk på verdensbasis. I en publikasjon i 1976 ble antallet frisiskspråklige anslått til 700.000.
Eksempel
Et eksempel på frisisk :
''Bûter, brea, en griene tsiis; (smør, brød og grønn ost)
wa't dat net sizze kin, is gjin oprjochte Fries. (den som ikke kan si det, er ingen oppriktig friser)
Et annet eksempel er den frisiske nasjonalsangen, De âlde Friezen. Første vers og refreng går slik:
Frysk bloed tsjoch op! Wol no ris brûze en siede,
En bûnzje troch ús ieren om!
Flean op! Wy sjonge it bêste lân fan d'ierde,
It Fryske lân fol eare en rom.
Refreng: Klink dan en daverje fier yn it rûn
Dyn âlde eare, o Fryske grûn!
Klink dan en daverje fier yn it rûn
Fylkesvei 7216
Fylkesvei 7216 går mellom Berg og Baustad i Sømna kommune. Veien er 4,5 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 37.
Stavanger Håndball
Stavanger Håndball Klubb (stiftet i 2000) er et norsk håndballag fra Stavanger. Laget spilte sine hjemmekamper i Stavanger Idrettshall.
Historie
Sammenslåingen av Viking Håndball og Stavanger Idrettsforening ble til i et forsøk på å nå toppen av norsk håndball, og bli værende der. Samarbeidet begynte i ungdomsavdelingen, via junior lag, og opp til senior avdelingene. Klubbene var fremdeles selvstendige hver for seg i yngre avdelinger, men etter sesongen 2008/2009 (som endte i nedrykk), ble det kalt inn til et ekstraordinært årsmøte 14 februar 2009, hvor det ble bestemt at samarbeidet skulle avsluttes da Stavanger Idrettsforening ønsket å trekke seg ut. Laget ble da tatt ut av seriespill og lagt ned. Klubb lisensen som klubben hadde, ble gitt til Viking Håndball Klubb, opprettet Viking Håndball - Elite og startet i 1 divisjon, istedenfor 4 divisjon (Høyste divisjon Viking Håndball hadde A-lag i).
Collesalvetti
Collesalvetti er en kommune i Provinsen Livorno i den italienske regionen Toscana. Den består av flere små tettsteder: Collesalvetti, Nugola, Vicarello, Guasticce, Castell’Anselmo, Stagno, Parrana San Giusto, Colognole og Parrana San Martino.
Størstedelen av kommunen hører til naturparken Parco delle colline livornesi.
Collesalvetti fikk status som egen kommune under napoleonsk styre i 1808. Frem til det 20. århundre var landbruket eneste næringsvei, og først i annen halvdel av århundret utviklet det seg lokal industri. Agip har et raffineri i Collesalvetti, og det ligger et godstransportsenter der.
Befolkningsutvikling
Tall fra ISTAT
Alliansen (Israel)
Alliansen (HaMa'arakh) var en israelsk, politisk paraplyorganisasjon opprettet i 1968 gjennom samarbeid mellom Arbeideralliansen, Mapam og Rafi. Arbeideralliansen besto igjen av venstrepartiene Mapai og Poalei Zion.
Ved Alliansen oppnådde de forskjellige politiske partiene tilsammen 63 plasser i Knesset, og ble dermed det eneste partiet i Israels historie som har hatt egen parlamentarisk majoritet.
Tre av de fire partiene i valgalliansen dannet snart etter det israelske arbeiderpartiet.
Mapam forlot Alliansen etter valget i 1973, men gikk snart inn igjen.
Libralim Atzma'im (Israels liberale parti) sluttet seg til alliansen i valget i 1984, og Alliansen ble dermed en nasjonal samlingsregjering. I protest mot dette hoppet Mapam og det nydannede Det arabiske demokratiske partiet av Alliansen. I stedet sluttet Yahad seg til, under Ezer Weizmans ledelse.
I valget i 1992 ble Alliansen oppløst ved at samtlige av partiene som var med gikk inn i Arbeiderpartiet og stilte til valg under dette navnet, under Yitzhak Rabins styre.
Cirith Ungol (band)
Cirith Ungol var et heavy metal-band fra California, som ble startet i 1972 og splittet i mai 1992. De hentet inspirasjon fra andre metalgrupper som Black Sabbath og Thin Lizzy, samt Iggy and the Stooges. Deres første album, Frost and Fire, var en slags hybrid mellom hard rock og metal fra 70-tallet, med sanger skrevet av daværende bassist og gitarist Greg Lindstrom, og trommis Robert Garven. Fra King of the Dead og ut spilte de en stil som var mer inspirert av progressiv rock og doom metal, med sangtekster primært skrevet av vokalist Tim Baker og trommeslager Robert Garven. Selve musikken var vanligvis komponert av samtlige bandmedlemmer.
Historie
Bandet begynte med at Greg Lindstrom, Robert Garven, Jerry Fogle og Pat Galligan (som senere spilte gitar for Angry Samoans) spilte i sitt første band, "Titanic" på videregående. Alle bandmedlemmene hadde lyst til å spille tyngre musikk, utenom Pat, og i 1972 byttet de ham ut med Neal Beattie som vokalist, og startet Cirith Ungol. Det var ikke før i 1980 at de fikk en kontrakt med Enigma og fikk gitt ut sitt første album, Frost and Fire med Tim Baker som vokalist. Etter deres fjerde album, Paradise Lost, splittet bandet opp på grunn av problemer med deres nye plateselskap. I 2001 kom et nytt album fra Cirith Ungol, med gamle og aldri før utgitte demoer og sanger, men intet nytt materiale. Albumet fikk støtte fra både Lindstrom og Garven, men Baker var mot utgivelsen.
Lindstrom spiller nå i sitt nye band, Falcon, som spiller noen gamle sanger av Cirith Ungol. Jerry Fogle døde den 20. august 1998, da leveren hans sviktet.
Navnet
De tok navnet sitt fra stedet Cirith Ungol i J.R.R. Tolkiens roman The Lord of the Rings. Navnet Cirith Ungol er alvisk, og betyr "Pass of the Spider". Mens stedet i Tolkiens bok uttales "kirith ungol", uttalte bandet navnet sitt "sirith ungol". Bandet sa i senere intervjuer at de hadde noen problemer med navnet:
Elia Cmiral
Elia Cmiral (født Ilja Cmíral 1. oktober 1950 i Tsjekkoslovakia) er en svensk-amerikansk komponist og musiker.
Brasil under Sommer-OL 1980
Brasil under Sommer-OL 1980. 106 sportsutøvere, nittien menn menn og femten kvinner fra Brasil deltok i fjorten sporter under Sommer-OL 1980 i Moskva. Brasil kom på 17.-plass med to gull- og to bronsemedaljer. Friidrettsutøveren João Carlos de Oliveira var Brasils flaggbærer under åpningsseremonien.
Seimsfoss
Seimsfoss er et tettsted i Kvinnherad kommune i Vestland. Tettstedet har innbyggere per 1. januar. Seimsfoss har barnehage, matvarebutikk og byggevareforretning, i tillegg til et utvalg småbedrifter og enkeltmannsforetak. I tillegg ligger Umoe Schat-Hardings hovedkontor og livbåtfabrikk på Seimsfoss.
Seimsfoss ligger ca. tre kilometer sør for Rosendal, som er administrasjonssenter i Kvinnherad kommune.
Kommunal vei 404 (Stavanger)
Kommunal vei 404 i Stavanger går mellom Våland og Ullandhaugveien i Stavanger. Veien er 1,2 km lang.
Tidligere fortsatte den gjennom Sven Foyns gate til Haugåsveien.
Fylkesvei 7218
Fylkesvei 7218 går mellom Baustad og Brekk i Sømna kommune. Veien er 3,7 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 38.
Prost Knudsens vei (Tønsberg)
Prost Knudsens vei (1-7, 2-6) er en 200 meter lang boliggate på Solvang i Tønsberg. Den går sørvestover fra Gyldenløves gate.
Siri Broch Johansen
Juho-Sire eller Siri Broch Johansen (født 9. mars 1967) er en samisk forfatter, dramatiker, sanger og språkarbeider fra Tana kommune i Finnmark.
Johansen har pedagogisk, samiskfaglig og kunstfaglig utdannelse. Hun debuterte som dramatiker i 2009 med stykket "Eatnanspáppastallan". Hun har også turnert med oversettelser/gjendiktninger av en rekke av Leonard Cohens sanger på nordsamisk.
I 2011 produserte hun cabareten "Samenes aften / odne lea du vuorru", som var et samarbeid med Sara Margrethe Oskal og Stamen Stanchev. I 2013 produserte hun musikkteaterforestillingen ČSV-republihkka, som handler om hvordan livet i en selvstendig samisk republikk kunne vært. Forestillingen var et nordisk prosjekt gjennomført i samarbeid med Oula Guttorm, Anna Näkkäläjärvi-Länsman, Anders Rimpi og Sara Margrethe Oskal.
Johansens MA-prosjekt, Sabmie Ovttastuvvon Siiddat, turnerte over hele nord-Norge og til utvalgte steder på finsk side i årene 2018-19. Der holdt hun samlesninger, hvor de frammøtte deltok i å lese fram sceneteksten. I 2022 kommer det ut ei bok om dette prosjektet, som legger til rette for samlesning av teksten.
I 2018 skreiv Johansen teksten til den overgripende fiksjonen Márkomeanu 2118, som hele den samiske festivalen Márkomeannu 2018 ble arrangert som.
I 2019 ferdigstilte Johansen sceneteksten Håndtak, som handler om psykisk vold i et intimt forhold i en samisk randsone. Stykket hadde en arbeidsvisning under Vårscenefest 2019 med Mette Brantzeg som regissør. Stykket skal settes opp i 2023.
I 2020 gav hun ut debatt- og essayboka Brev til kommisjonen. Den er også gitt ut på nordsamisk, med tittelen Reivvet kommišuvdnii.
Juho-Sire har blitt tildelt Samerådets litteraturpris to ganger, i 2012 og 2016. Tildelingene er gitt til den samiske utgaven av de to ungdomsromanene Saras dagbok og Jeg er en skiløper.
Juho-Sire spiller rollen som Mummimamma i Gutsy animations dubbing av en sesong Mummiepisoder til nordsamisk, som ble utført i samarbeid med YLE Sápmi i 2020. Etter dette har hun blitt fast innleser av bøker for NLB, Norsk Lydbok- og Blindeskriftbibliotek.
I 2021 Jobba Juho-Sire fram en versjon av satiren Suoma beallái, som undersøker livet i Tanadalen når den koloniale riksgrensa er avstengt av smittevernhensyn. Stykket hadde en arbeidsvisning i Ohcejohka juli 2021. Medvirkende: Sara Margrethe Oskal, Áilu Valle og Eila Ballovara Varsi.
24.november 2022 har stykket Eadnemáddu premiere på Det Norske Teatret, i en samproduksjon mellom Johansen og DNT. Hovedrolleinnehaver er Sara Margrethe Oskal, og regissør er Pia Maria Roll.
PBS
PBS (Public Broadcasting Service) er en amerikansk kringkastingsorganisasjon med 354 lokale medlemsstasjoner over hele USA. Organisasjonen ble grunnlagt i 1969 etter at loven om offentlig kringkasting (Public Broadcasting Act of 1967) ble vedtatt i 1967. Loven ble undertegnet av president Lyndon B. Johnson, noe som førte til grunnleggelsen av Corporation for Public Broadcasting og som videre førte til opprettelsen av Public Broadcasting Service. Sendingene startet 5. oktober 1970.
Siri Broch Johansen
Juho-Sire var medlem i kulturrådets fagutvalg for scenekunst i 2020-21. I 2022-23 leder hun fagutvalget for teater.
PBS
PBS eies i fellesskap av de lokale stasjonene, som betaler PBS for de sendingene som distribueres av PBS sentralt. Disse sendingene består blant annet av nyheter, politisk analyse, historie, undervisning m.m., produsert av eksterne selskaper, eller lokale stasjoner. PBS distribuerer også BBC World News-bulletiner (sendingene som i Norge sendes på TV-kanalen BBC World).
PBS er kjent som en motvekt til de øvrige amerikanske TV-nettverkene, da inntektene delvis er basert på offentlige og frivillige donasjoner kontra reklameinntekter, selv om lokalstasjonene ofte supplerer donasjonene med reklame. PBS er også kjent for å sende mange britisk produserte programmer og serier, da særlig fra BBC slik som blant annet Monty Python's Flying Circus, Hotell i særklasse, 'Allo 'allo!, Doctor Who, Høy på pæra samt Mr. Bean, Father Ted og The Benny Hill Show.
Radiomarkedet i USA har tilsvarende, brukerfinansierte organisasjoner, bl.a. National Public Radio.
«Köln» (1928)
«Köln» var en lett tysk krysser under andre verdenskrig, hun var en av tre Königsberg-klasse kryssere under krigen. Alle skipene i denne klassen hadde navn som begynte på K, henholdsvis Köln, Karlsruhe og Königsberg. Dette er også navnene på tre tyske byer. K-klasse krysserne ble utviklet på 1920-tallet. De som utviklet skipene hadde store problemer med å holde skipene under en vektgrense på 6000 tonn. Dette var de pålagt fra Versaillestraktaten, omtrent 85 % av skipene ble sveiset istedenfor klinket. Dette ble gjort for å spare vekt, men skipene ble også mindre slitesterke.
«Köln» deltok i mange operasjoner under andre verdenskrig, blant annet under okkupasjonen av Norge, hun patruljerte også i Baltikum.
Skipet ble senket den 3. mars 1945.
Foreldre
Foreldre er individer som har avkom. Hunnkjønnet er mor og hannkjønnet far. Avkom med samme foreldre kalles søsken. En hann kalles sønn og blir bror til eventuelle søsken, mens en hunn kalles datter og blir søster til eventuelle søsken. Avkom med én felles forelder blir respektivt halvsøsken, enten halvbror eller halvsøster, men like fullt sønn eller datter av egne biologiske foreldre.
I de fleste land i verden er det slik at foreldrene også juridisk får en rekke plikter og rettigheter overfor avkommet, kalt foreldreansvar. Men det forekommer også at de samme pliktene og rettighetene kan tilfalle personer som ikke er foreldre i biologisk forstand, for eksempel gjennom adopsjon. Man kan derfor skille mellom et biologisk eller egentlig foreldreskap, og en juridisk foreldrerett.
Arild Nyquist
Arild Nyquist (født 6. mars 1937 i Oslo, død 21. desember 2004 i Asker) var en norsk forfatter, musiker, billedkunstner og sceneartist.
Han begynte på Kunst- og håndverksskolen for å bli maler, men debuterte som forfatter i 1963 med romanen Ringer i et sommervann. Utdannet ved Statens Lærerskole i forming og fra 1968 til 1976 arbeidet han som formingslærer i Lofoten, hvor han hadde bodd siden 1963.
Nyquist ble i 1994 nominert til Nordisk råds litteraturpris for den selvbiografiske romanen Ungdom.
Hørespill (NRK, Radioteatret)
Ifølge Tilman Hartenstein i boka Det usynlige teatret: Radioteatrets historie 1926-2001, Oslo 2001, s. 210 var 'Dødens ABC kanskje den mest avantgardistiske produksjonen Radioteatret har laget.
Diskografi
Normal onkel -Hvaler forlag
King’s X
King's X er et amerikansk rockeband kjent for sin sofistikerte musikk, som kombinerer progressiv rock, grunge rock, funk og soul og sang inspirert av tidlig afroamerikansk gospel, blues og rock med sang inspirert av The Beatles. Bandets tekster dreier seg i stor grad om bandmedlemmenes vansker med religion og selvaksept.
Nåværende medlemmer
NB: Dan McCollam spilte i en periode rytmegitar i bandet.
Kvalsvik
Kvalsvik er en bygd i Herøy kommune i Møre og Romsdal, og ligger nord på Nerlandsøya på Sunnmøre omtrent syv kilometer nordvest for kommunesenteret Fosnavåg. Kvalsvik ble regnet av Statistisk sentralbyrå som et tettsted inntil 2012, da beregningsmetodikken ble endret.
Hestesport under Sommer-OL 1980
Hestesport under Sommer-OL 1980. Hestesport var med på det olympiske programmet for 16. gang under OL-1980 i Moskva. Det ble konkurrert i tre disipliner; feltritt, dressur og sprangridning om seks olympiske titler, tre individuelle og tre i lag. Sovjetunionen ble beste nasjon med tre gullmedaljer.
Bødtkers gate (Tønsberg)
Bødtkers gate (1-17, 2-14) er en boliggate på Solvang i Tønsberg.
Gaten er oppkalt etter byfogd Job Dischington Bødtker (1818-1889). Gaten fikk sitt offisielle navn i bystyret 15. juni 1932.
Kibibyte
Kibibyte er en enhet for måling av informasjonsmengde (datamengde). Kibibyte er ikke en SI-enhet, men enheten er godkjent av International Electrotechnical Commission (IEC). En kibibyte er lik 210 = 1 024 byte. Se binærprefiks og kilobyte. Symbolet for kibibyte er KiB.
Fylkesvei 7222
Fylkesvei 7222 går mellom Bøengan og Åsen i Sømna kommune. Veien er 3,7 km lang.
Kibibyte
Enheten kibibyte er nært knyttet til enheten kilobyte, som enten er lik en kibibyte eller 103 = 1 000 byte, avhengig av sammenhengen.
Fylkesvei 7222
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 40.
A-5 (undervannsbåt) (1914–1920)
A-5, eller Tysk type UA undervannsbåt, var en ubåt, bestilt av den norske marinen ved Germaniawerft i Kiel den 25. september 1912. Båten ble sjøsatt 9. mai 1914, og skulle blitt overlevert Norge, men ved utbruddet av første verdenskrig ble båten konfiskert av tyske myndigheter, og satt inn i den baltiske ubåtflåten. Ubåten ble gitt navn «UA», og ble betegnet som tysk type UA undervannsbåt. I den baltiske ubåtflåten var ubåten operativ til 21. mai 1916, og ble deretter benyttet som treningsbåt for ubåtmannskaper frem til krigens slutt, 11. november 1918.
Kibibyte
Og motsatt:
A-5 (undervannsbåt) (1914–1920)
Båten ble overlatt Frankrike etter krigen, hvor den ble hugget opp en gang i 1920-21.
Nord Stream
Nord Stream, også kjent som Den nordeuropeiske gassledningen, på svensk også kjent som Östersjöledningen, er flere rørledninger bygget for transport av naturgass fra Russland til Tyskland gjennom Østersjøen. Nord Stream 1 er to rørledninger som var i bruk fra 2011 og 2012 til 2022. Nord Stream 2s to gassrørledninger sto ferdig i 2021, ble trykksatt med gass, men ble ikke tatt i bruk til gasstransport. Alle fire rør i Nord Stream 1 og 2 ble utsatt for antatt sabotasje i september 2022 med påfølgende gasslekkasjer.
Beskrivelse
Nord Stream 1 består av to rørledninger mellom Vyborg i Russland og Greifswald i Tyskland. Leggingen startet i 2005, og de ble tatt i bruk i 2011 og 2012. Rørledningene er 1222 km lange, og de var de lengste undersjøiske rørledningene i verden da de ble åpnet.
Prosjektet ble hardt kritisert av miljøbevegelsen som var urolig for at arbeidet med legging av ledningen kunne berøre miner, kjemiske stridsmidler og tungmetaller som ligger på havbunnen.
Gassledningen ble bygget av selskapet Nord Stream, hvor hovedeier er den store russiske gassprodusenten Gazprom med 51 %. Tyske Wintershall Holding eier 15,5 %, tyske E.ON Ruhrgas 15,5 %, nederlandske Gasunie 9 % og franske GDF Suez 9 %.
Nord Stream 2 med to 1234 km lange rørledninger mellom Ust-Luga i Russland og Greifswald i Tyskland ble lagt 2018–2021. Den 22. februar 2022 stanset den tyske kansleren Olaf Scholz godkjenningsprosessen av Nord Stream 2 som et svar på den sikkerhetspolitiske situasjonen i forbindelse med den russisk-ukrainske krisen 2021–2022.
Den 31. august 2022 stoppet Gazprom gassleveransen gjennom Nord Stream 1, først for tre dager deretter på ubestemt tid.
Gasslekkasjer i 2022
Mandag den 26. september 2022 ble det registrert store uforklarlige trykkfall i både Nordstream 1 og 2, og samme dag og dagen etter ble det oppdaget store gasslekkasjer på havoverflaten fire forskjellige steder i dansk og svensk økonomisk sone. Det ble 26. september oppdaget tre lekkasjer: en fra Nord Stream 2 sørøst for Bornholm og lekkasjer fra både Nord Stream 1 og 2 nordøst for Bornholm. Dagen etter ble det oppdaget en fjerde lekkasje, fra Nord Stream 1 nordøst for Bornholm. Lekkasjene skjedde i internasjonalt farvann.
Seismologer registrerte samme dag to kraftige eksplosjoner ved rørledningene. Den første ble registrert klokken 0203, den andre klokken 1903. Den sterkeste hadde en styrke på 2,3. Rørledningene transporterte ikke gass ved hendelsen, men var trykksatt med gass.
Det har fra flere hold blitt antatt at lekkasjen ble forårsaket av en sabotasje.
27. september meldte Jonas Gahr Støres regjering at hendelsene kunne tyde på sabotasje og at beredskapen på norsk sokkel ble skjerpet.
Den 5. oktober 2022 meldte russiske myndigheter at det ene røret i Nord Stream 2 var helt.
Piper Perabo
Piper Lisa Perabo (født 31. oktober 1976 i Dallas i Texas) er en amerikansk skuespillerinne som fikk sitt gjennombrudd i Coyote Ugly i 2000.
Tidlig liv og privatliv
Perabo ble født i Dallas og vokste opp i Toms River i New Jersey, som datter av Mary Charlotte (pikenavn Ulland), en fysioterapeut, og George William Perabo, en poesiprofessor ved Ocean County College. Hun er av både portugisik og norsk avstamning. Hennes foreldre valgte navnet hennes etter skuespillerinnen Piper Laurie. Hennes brødre, Noah og Adam, er også skuespillere. På high school, opptrådte Perabo i flere musikaler. I sitt siste år der, spilte hun rollen som Katie i Meet Me In St. Louis; og senere Cousin Fan i Mame; og Lady Brighton i Me and My Girl; og danset i How to Succeed in Business Without Really Trying. Hun var også president i foreningen «National Honor Society» og redaktør i skolens litteraturmagasin Polaris. I 2007 besøkte hun sin high school for å se stykket How To Succeed In Business Without Really Trying.
Perabo gikk ut fra high school ved Toms River High School North og gikk så videre på Ohio University sitt Honors Tutorial College i 1998 med en Bachelor of Fine Arts i skuespill. Etter eksamen, studerte hun skuespill ved LaMama Theater i New York og hadde noen mindre roller i to stykker. Hun var også servitør på en restaurant i New York City før hun ble oppdaget. Perabo liker klassisk musikk, litteratur og fiske. Piper er gode venner med skuespillerinnen Lena Headey, som hun spilte sammen med i The Cave og Imagine Me & You.
Skuespillerkarriere
I 2001, spilte Perabo i en uavhengig canadisk film med tittelen Lost and Delirious, der hun spilte en student som forelsker seg i en kvinnelig klassekamerat. Året etter spilte hun rollen som en fransk utvekslingsstudent i Slap Her… She’s French, som ikke ble sluppet i USA før etter to år, og da under den nye tittelen She Gets What She Wants. Filmen ble sluppet med sin originale tittel i Europa. I 2003, hadde hun en rolle som Nora Baker i Cheaper by the Dozen, som hun gjentok i oppfølgeren Cheaper by the Dozen 2.
Senere har Perabo spilt i andre filmer som The i Inside, Perfect Opposites, George and the Dragon, The Cave, Edison og The Prestige. Hun har også hatt en gjesterolle som ernæringsekspert i fjernsynsserien House. Hun har siden sommeren 2010 hatt hovedrollen i serien Covert Affairs hvor hun spiller en språkkyndig CIA-agent. Denne serien er nå i sin fjerde sesong.
Sehesteds gate (Oslo)
Sehesteds gate (3, 2–6) er en liten sentrumsgate i Oslo. Gaten går fra Kristian IVs gate til Kristian Augusts gate parallelt med og mellom Universitetsgata og Rosenkrantz' gate.
Midt i gateløpet ligger Sehesteds plass, ferdig i 1880. Arkitekt Paul Due kjøpte i 1875 rimelige løkketomter som skulle bli Hannibal Sehesteds gate. Paul Due tegnet de karakterisktiske nyrenessansebygningene som omkranser plassen, og som sto ferdige i 1880. Midt på plassen står en fontene, i den står Bronsefiguren Evig liv, utført av billedhugger Ørnulf Bast. Forlagene Aschehoug og Gyldendal holder til på hver sin side av plassen, og «Sehesteds plass» oppfattes ofte som en metafor for norsk bokbransje.
Gargantua og Pantagruel
Livet til Gargantua og Pantagruel (fransk La vie de Gargantua et de Pantagruel) er en sammenhengende rekke av fem romaner skrevet på 1500-tallet av François Rabelais. De handler om to kjemper, Gargantua og hans sønn Pantagruel, og deres eventyr og storslåtte opplevelser. Romanene er på folkelig fransk skrevet i en munter, overdreven og satirisk ånd. Det er mye vulgære grovheter og skatologisk humor foruten en god del brutalitet. Lange lister av vulgære fornærmelser fyller flere kapitler. Foruten de to kjempenes parodisk-heroiske bragder fortelles det i stor grad om deres enorme inntak av mat og drikke, og av deres dertil plagede fordøyelse og avføring.
Lærd forfatter skriver vulgært
Rabelais selv var langt annet enn en vulgær forfatter, men en lærd humanist, bevandret i gresk og førte selv flerfoldige gresk ord inn i det franske språk. På mange måter tok Rabelais renessansens ekstreme opptatthet av menneskekroppen ut i en grotesk retning. Intet menneskelig er for privat for Rabelais som selv hadde drevet medisinske studier, drev en av de første disseksjoner som kjennes, og fungerte senere som lege i Lyon.
Renessansen var også, som Rabelais selv, opptatt av naturvitenskap. Den unge Gargantua drev fysisk trening, studerte klassiske forfattere, betraktet stjernene, undersøkte plantene, lærte av håndverkere og mye annet. Rabelais’ filosofi var frihetens: gjør hva du vil. Naturen er den som bestemmer, og prestenes askese og sølibat er derfor naturstridig. Religiøse dogmer beskrev han som en fiende, og han begrenset seg heller ikke til å skrive parodier på kirkens hellige tekster, noe som førte til at han måtte flykte til Italia i frykt for å bli anklaget for kjetteri av både den katolske som den reformerte kirke.
En av hans minneverdige skikkelser i Gargantua og Pantagruel er den kvasifilosofiske tjeneren og lurendreieren Panurge, en livsglad skeptiker og slusk. Han er anfektet om han bør gifte seg eller ikke, og tar derfor en rundspørring, noe som tillater Rabelais å diskutere inngående gamle spørsmål om ekteskapet, sølibatet og kvinnens påståtte underlegenhet, men gjør det på sin egen fordomsfrie og ganske burleske måte. Mange lesere finner Rabelais’ verker forbausende moderne, og hans måte å skrive på har knapt blitt etterlignet siden.
Et eksempel på kjempens endrete størrelsesforhold, over hvor folk er like store som Pantagruels fot, og under hvor Gargantua er kun dobbelt så stor som et menneske. Rabelais innledet Gargantua og Pantagruel med to forord, et på vers og et i prosa. I det førstnevnte ba han sine lesere om ikke å ta anstøt av boken. Her var det ikke mye å hente annet enn latter, ettersom latter er bedre enn gråt og latter hører mennesket til. I prosaforordet er det en langt mer alvorlig forfatter som diskuterer forholdet mellom smil og alvor i henhold til antikke kilder: under det groteske og tilsynelatende ligger det vakre ting for den som leser og leter. Om det er riktig har vært diskutert siden. Verkets utforming kan sette leseren i tvil, og hvilken lesemåte som er den riktige er derfor et åpent spørsmål, også i våre dager. Det som gjør hans verker annerledes er hans suverene likegyldighet for alle forhold som gjelder innbyrdes rimelige proporsjoner.
Pantagruel
Rabelais skrev om kjempens sønn først, Pantagruel i 1532, men blir kronologisk plassert senere. I andre bind vender han til kjempens far, Gargantua (1534), Deretter fulgte tredje, fjerde og femte bind i henholdsvis 1546, 1552, og 1564.
Første bind ble utgitt under pseudonymet «Alcofrybas Nasier», et anagram for Francoys Rabelais, en gammel stavemåte av François Rabelais. Pantagruel var oppfølgeren til en anonym bok kalt De store krøniker til den store og enorme kjempe Gargantua (fransk Les Grandes Chroniques du Grand et Enorme Géant Gargantua). Denne tidlige tekst hadde vært meget populær, men var kvalitetsmessig en ussel tekst.