cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Latimer County
Latimer County er et fylke i den amerikanske delstaten Oklahoma. Det ligger i de østlige delene av staten og det grenser mot Haskell County i nord, Le Flore County i øst, Pushmataha County i sør og mot Pittsburg County i vest.
Chuck Norris
Bakgrunn
Norris sluttet i militæret i august 1962.
Bourton
Bourton er navnet på flere steder i England:
Chuck Norris
Karriere
Han arbeidet deretter for Northrop Corporation og åpnet en kjede av karateskoler. Norris deltok i flere turneringer ved International Karate Championships. Den 24. november 1968 vant han Professional Middleweight Karate Championship, en tittel han holdt i seks sammenhengende år.
I 1969 gjorde han sin skuespillerdebut med filmen The Wrecking Crew, samme år ble han tildelt utmerkelsen Fighter of the Year Award av Black Belt Magazine. Under en demonstrasjon for martial arts i Long Beach, møtte Norris kampsportutøveren Bruce Lee som han senere opptrådte i kun en film med, The Way Of The Dragon.
Latimer County
Latimer Countys totale areal er 1,888 km² hvorav 18 km² er vann. I 2010 hadde fylket 11,154 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Wilburton.
Chuck Norris
Karriere
Norris mottok en Veteran of the Year Award i 2001.
I 2005 grunnla Norris World Combat League (WCL). I tillegg støtter Norris den Vijay Amritraj Foundation, som tar sikte på å bringe håp, hjelp og helbredelse til forsvarsløse og uskyldige ofre for sykdom og tragedie i India. Norris er en republikaner og har donert mer enn 32 000 dollar til forskjellige republikanske kandidater og organisasjoner siden 1988. Norris støtter rettigheter og eierskap av skytevåpen. Den 22. oktober 2007, annonserte Norris sin anbefaling til guvernør Mike Huckabee under presidentvalget.
Chuck Norris giftet seg i 1958 med Diane Holechek og i 1963 ble hans første sønn Mike født. I 1964 ble datteren hans Dina født av en kvinne han ikke var gift med. Hans og konas andre sønn Eric ble født i 1965. Etter 30 års ekteskap skilte Norris og hans kone seg i 1988.
I november 1998 giftet Norris seg med tidligere modell Gena O'Kelley. O'Kelley hadde to barn fra et tidligere ekteskap. I 2001 fikk Norris og hans nye kone tvillinger. Gutten fikk navnet Dakota Alan Norris og datteren ble kalt Danilee Kelly Norris.
Annet
Norris har tilkjennegitt et kristent livssyn.
Annams drageorden
Annams drageorden (vietnamesisk: Đại Nam Long tinh Viện, fransk: Ordre du Dragon d'Annam) er en vietnamesisk orden. Den ble innstiftet 14. mars 1886 av keiser Dong Khanh og ble tildelt for sivile og militære fortjenester av både keiseren og Frankrikes president, som representant for kolonimakten. Ordenen ble tildelt som statsorden inntil keiser Bao Dai abdiserte 25. august 1945. Ordenen ble i 2005 gjenopptatt av det keiserlige dynasti i eksil.
Inndeling
Annams drageorden er inndelt i fem grader:
Insignier
Ordensstjernen for storkors og storoffiserer har seksten tagger og er i sølv. Den er besatt med en drage i gull med grønn emalje og røde detaljer. Dragen holder midtmedaljongen fra ordenstegnet.
Ordensbåndet er rødt med gule striper ved kantene. I en periode var båndet for militære tildelinger hvitt med guloransje kantstriper. Ordensbåndet for tildelinger fra Frankrikes president var grønt med oransjegule kantstriper.
Norske innehavere
Annams drageorden ble også tildelt nordmenn, blant dem Thomas Thomassen Heftye.
Spassk-Dalnij
Spassk-Dalnij (russisk: Спасск-Да́льний), noen ganger kalt Spassk, er en by i Primorskij kraj i Russland. Byen ligger på slettelandet øst for Khankasjøen, rundt 180 km nord for Vladivostok (avstand med bil 250 km). Innbyggertall: 51 691 (folketelling 2002), 60 060 (folketelling 1989).
Historie
De første nybyggerne fra Russlands vestlige deler kom til området rundt dagens Spassk-Dalnij i 1886. De grunnla landsbyen Spasskoje (fra russisk spas som betyr «frelser»). Med opprettelsen i 1906 av jernbanestasjonen Jevgenjevka på Ussuribanen like ved, vokste bosetningens betydning, og i 1917 fikk den innvilget byrettigheter under navnet Spassk.
Under den russiske borgerkrigen var det harde kamper mellom de hvite og røde armeene ved byen.
I 1926 ble byen slått sammen med Jevgenjevka, og i 1929 fikk byen sitt nåværende navn, Spassk-Dalnij (russisk dalni som betyr «fjern», som henviser til beliggenheten i Russlands fjerne østen, til forskjell fra Spassk i Penza oblast og Spassk-Rjazanskij i Rjazan oblast).
Økonomi og næringsliv
Historisk sett ble Spassk-Dalnij dannet som et senter for bygningsindustrien i Primorje, på grunn av reservene av kalkstein, leire og byggesand i nærheten. Den største virksomheten er for tiden selskapet Spassktsement, som har vært i drift siden 1907 og som kan produsere opp til 3,5 millioner tonn sement pr år. Sementfabrikken er representert på Spassk-Dalnijs byvåpen.
Andre næringsgrener er maskinbygging, lys- og næringsmiddelindustri. Området rundt Spassk-Dalnij er også et av de viktigste landbruksområdene i Primorskij kraj.
Nuojua-demningen
Kraftverket eies av det finske energiselskapet Fortum Oy.
Theodor Boveri
Theodor Boveri (født 12. oktober 1862, død 15. oktober 1915) var en tysk biolog.
Boveris biologiske arbeider med kråkeboller beviste at det var nødvendig å ha alle kromosomer til stede for at den riktige embryonale utviklingen skal finne sted i kroppen.
Familie
Boveri var gift med den amerikanske biologen Marcella O'Grady (1863–1950). Deres datter Margret Boveri (1900–1975) ble en av de mest kjente journalister i etterkrigstidens Tyskland.
Tonje Glimmerdal
Hovedpersonen Tonje lever et fritt liv som eneste barn i den vesle bygda Glimmerdalen, et uspesifisert sted på Vestlandet som har fjell, ferje og campingplass. Hun har blitt beskrevet som «en legering av Emil, Pippi og Ronja», og fyller 10 år i løpet av boka. Hennes beste venn er den 74 gamle naboen Gunnvald, som også er fadderen hennes.
I løpet av boka blir Tonje kjent med byguttene Bror og Ole, som er på ferie på campingplassen. Et hovedmotiv i boka er barns frie lek og utforskning av natur og vennskap. Tonjes livsmotto er «fart og sjølvtillit!»
Intertekstualitet med Johanna Spyris første bok om Heidi rundt hjemlengsel spiller en viktig rolle i bokas andre motiv: Gunnvalds datter Heidi, som han lenge har avvist å ha kontakt med på grunn av uenighet med Heidis mor, kommer tilbake til hjembygda; her gjenoppretter hun forholdet til faren, og gjennom forviklinger utvikler hun også et vennskap med Tonje.
Flere anmeldere har også pekt på forfatterens språkskapende evner, og «bruken av Donald Duck-måten å konstruere kraftuttrykk på».
En dramatisering av boka hadde premiere på Det norske teatret i oktober 2013. Boka ble også sendt som julekalender i Sveriges Radio i desember 2018 .Boka er oversatt til flere språk, herunder tysk, fransk og engelsk.
Vansbro kommune
Vansbro kommune er en kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Vansbro. Kommunen har ett kupert, skogkledd landskap med stort innslag av myrmark. Västerdalälven renner gjennom kommunen. Kommunen er en jord- og skogbrukskommune.
Tettsteder
Vansbro kommune har fire tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Administrativ historie
Kommunens område tilsvarer sognene Järna, Nås og Äppelbo. I disse sognene ble opprettet ved kommunereformen av 1862 landskommuner med tilsvarende navn. Vansbro kommunale samfunn ble opprettet 21. april 1911 og oppløst ved utgangen av 1960. Kommunereformen av 1952 påvirket ikke inndelingen i området.
Vansbro kommune ble opprettet ved kommunereformen av 1971 ved sammenslåingen av Järna, Nås og Äppelbo landskommuner. Kommunen inngikk fra opprettelsen til den 1. september 2001 i Ludvika tingsretts rettskrets og deretter i rettskretsen til Mora tingsrett.
Historie
Rundt Järna har det blitt funnet smeltovner for jernframstilling fra vikingtiden eller eldre, noe som viser at stedet hadde prosessert jern for lang tid, noe som antagelig også er opphavet til stedsnavnet Järna.
Moderne jernverk ble ikke etablert før tidlig på 1800-tallet og hadde en kort historie før det ble avsluttet mot slutten av århundret. Industrien ble deretter dominert av trevareindustrien. Rundt 1900 var det tre store sagbruk bygd i byen. Da jernbanen ble bygd via byen Vansbro i 1898 ble industrien styrket.
Syntominae
Syntominae er en delgruppe av bjørnespinnere. Underfamilien er ikke særlig artsrik, men det er minst 980 beskrevne arter i verden, hvorav ingen er funnet i Norge. Det største artmangfoldet finnes i Sør- og Mellom-Amerika.
Levevis
Syntominae finnes i mange naturtyper. De fleste artene lever i varme og Tropisk klimatropiske strøk. Flere av artene er dagaktive og ligner litt på veps, fordi de ofte har gule og svarte farger.
Hunnen legger egg rett på næringsplanten, ofte legges eggene i små grupper.
Larvene er gjerne behåret. De lever på ulike planter i blomsten. Andre lever av lav, alger, vissnende plantedeler og sopp.
Syntominae er sommerfugler og tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning.
Systematisk inndeling
Slektskapsforholdene mellom bjørnespinnernes delgrupper er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje, særlig for de tallrike tropiske artene. Denne oversikten er ikke skrevet i hierarkisk skrivemåte. Du kan lese mer om dette her : System (biologi) og Gruppe (biologi).
Listen er ufullstendig.
Google Wave
Google Wave var et prosjekt kunngjort av Google på Google I/O-konferansen den 28. mai 2009. Det var en webapplikasjon og plattform designet for å bringe sammen e-post, instant messaging og nettsamfunn. Google Wave ble ingen suksess, og stengte den 30. april 2012. Kildekoden ble gitt til Apache Software Foundation som fortsatte utviklingen under navnet Apache Wave.
Protokoll og API
Google kunngjorde på sin Wave-nettside at tjenesten vil basere seg på en åpen protokoll, Google Wave Federation Protocol som kan brukes for å bygge et «custom Wave system». Den kom med et API for å kunne lage utvidelser for både klient og server. Google offentliggjorde også at de planla å utgi mesteparten kildekoden som åpen kildekode. Google Wave er laget i Google Web Toolkit.
Robert Altman
Robert Bernard Altman (født 20. februar 1925 i Kansas City, død 20. november 2006 i Los Angeles) var en amerikansk regissør, filmprodusent og manusforfatter.
Altman hadde regissert en rekke filmer, men ingen store suksesser, da han i 1970 slo gjennom med militærsykehuskomedien MASH.
Altman ble nominert til Oscar for beste regi fem ganger, for filmene MASH, Nashville, The Player, Short Cuts og Gosford Park, men vant aldri. Under den 78. Oscar-utdelingen i 2006 mottok han en æres-Oscar for en «karriere som gang på gang har gjenoppdaget kunstformen og inspirert både filmskapere og publikum».
Illinois’ flagg
Illinois' flagg er hvitt og har delstatens segl i midten med delstatsnavnet under. Flagget ble innført 6. juli 1915, da bare med delstatsseglet. I 1970 ble navnet lagt til.
Illinois' flagg ble til etter en konkurranse arrangert av den patriotiske organisasjonen Daughters of the American Revolution. Konkurransen ble vunnet av Lucy Derwent fra organisasjonens lag i Rockford.
Madagaskars sentralbank
Historie
Sentralbanken har sitt opphav i Banque de Madagascar, etablert i 1925, som hadde ansvaret for utstedelse av gassisk franc (valutakode MGF). Gassisk franc var valutaen på Madagaskar fra 1925 til 2005. I 1945 ble Banque de Madagascar et des Comores etablert, og det ble etablert en felles valuta med Komorene; madagaskar-komorisk franc (valutakode XMCF).
Etter at Madagaskar fikk sin uavhengighet fra Frankrike i 1960 gjeninnførte Madagaskar gassisk franc (MGF) som valuta.
I 1963 forlot Madagaskar CFA-francsonen, og den gassiske francen ble ikke lenger konvertibel med CFA-franc. Madagaskars sedler og mynter ble utstedt av Institut d'Émission Malgache fram til 1974, da Banque Centrale de Madagascar ble etablert. Siden 1. januar 2005 har ariary vært den offisielle valutaen på Madagaskar.
Jylhämä-demningen
Jylhämä-demningen  er en demning med et vannkraftverk i elva Oulujoki, Finland. Dette anlegget har en totalt installert effekt på 57 MW, stod ferdig utbygd i 1951.
Kraftverket eies av det finske energiselskapet Fortum Oy.
Johannes Brandtzæg
Johannes Brandtzæg (født 30. desember 1861 på Abelvær i Nord-Trøndelag, død 17. mars 1931 i Oslo) var misjonær og leder for Det norsk-lutherske Kinamissionsforbund. Han var blant de tre første misjonærer som Det norsk-lutherske Kinamissionsforbund sendte til Kina.
Han var sønn av Anton M. Brandtzæg, som var væreier på Abelvær og Sør-Gjæslingan. Blant søsknene hans var væreier Nils Christian og sorenskriver Anton M. Brandtzæg. Brandtzæg hadde i 1881 hørt Lars Skrefsrud tale om sin misjon i India, og hadde det ikke kommet sykdom i veien ville han sannsynligvis ha virkeliggjort sine planer om å slutte seg til Skrefsruds misjon. Han ble i stedet leder for den emissærskole som Indremisjonen startet i Bergen i 1888.
Et par år etter oppstod Det norsk-lutherske Kinamissionsforbund etter initiativ fra en gruppe på 30-40 kvinner i Bergen. Brandtzæg, som var cand.theol., ble valgt til formann, og nettverket av kvinnelige misjonsforeninger gav den nye organisasjonen en rask og kraftig oppstart.
Brandtzæg ble selv blant de åtte som den 29. september 1891 seilte fra Stavanger med det for øye å innlede misjonsarbeidet i Kina. Fem av dem ble igjen i England der de en stund skulle forbedre seg mer, mens Brandtzæg og to andre, Ludvig Johnsen og frøken Gjertine Aarrestad, ankom Shanghai den 13. november 1891. Etter forberedelser i Wuchang/Hankou ble gruppen tildelt et misjonsfelt rundt Laohekou i det nordvestre hjørne av provinsen Hubei i 1892. Brandtzæg ble imidlertid syk, og reiste tilbake til Norge allerede i 1892.
Her ble han raskt engasjert i et langvarig arbeid som formann og sekretær/generalsekretær i den nye misjonsorganisasjonen. I hans tid ble Framnes folkehøgskole etablert i 1897 og Fjellhaug misjonsskole først etablert på Framnes i 1898 og flyttet til Oslo i 1914.
I 1916 kom han tilbake til Kina på en inspeksjonsreise. Da hadde misjonsfeltet blitt utvidet; det omfattet nå en trakt inn i det sørvestlige Henan. Han reiste tilbake på inspeksjonsreise en tredje gang i 1926–1927, en tid preget av stor sosial uro og antireligiøse angrep. Misjonærene trakk seg da ut av området; de fleste ventet i Shanghai på at forholdene skulle bedre seg.
Brandtzæg døde den 17. mars 1931 i Oslo og ble begravd fra Trefoldighetskirken. Han var til Anton Brandtzæg, professor ved NTH.
Vasja Bajc
Vasja Bajc (født 19. januar 1962 i Ljubljana, Slovenia) er en tidligere skihopper som representerte Jugoslavia.
Etter endt karriere som aktiv ble han trener, og blant annet trent Nederland, Sverige, Tsjekkia og Slovenia. Han er nå trener for det tyrkiske hopplandslaget.
Ronald Ridenhour
Ronald Ridenhour (født 6. april 1946 i Oakland i California i USA, død 10. mai 1998 i Metairie i Louisiana) var en amerikansk soldat som deltok i Vietnamkrigen. Ridenhour spilte en avgjørende rolle i avsløringen av hva som egentlig hadde foregått under massakren av sivile sørvietnamesere 10. mai 1968, kjent som My Lai-massakren.
Kompaniet ledet av løytnant William Calley inntok landsbyen My Lai den 16. mars 1968. De amerikanske soldatene antok at byen ble forsvart av FNL og forberedte seg på kamp. Kun tre FNL-soldater befant seg i området og disse ble drept rett utenfor landsbyen. Da avdelingen ledet av Calley ankom My Lai 4 fantes det ingen fiendtlige soldater igjen. Allikevel begynte soldatene å drepe innbyggerne som for det meste besto av bønder, kvinner og barn. Kvinner ble voldtatt, husdyrene skutt og husene satt i brann.
Utredningen ledet blant annet til at William Calley ble stilt for retten og dømt til livsvarig fengsel for drap på 22 sivile vietnamesere. Straffen ble senere gjort om til husarrest, først i 20 år og senere i 10. Calley ble en fri mann allerede i 1974.
Ridenhour utdannet seg til journalist og ble i 1987 tildelt journalistprisen George Polk Award for avsløring av en stor skattesak i New Orleans.
Tsongkhapa
Tsongkhapa (tibetansk: ཙོང་ཁ་པ།; THL: tsongkhapa; wylie: tsong kha pa; tibetansk pinyin: zongkaba; Lhasadialekten: [tsoŋkʰapa]; tradisjonell kinesisk: 宗哥·善慧稱; forenklet kinesisk: 宗哥·善慧称; pinyin: zōnggē shànhuìchēng; født 1357 i Tsongkha i Amdo, Tibet (dagens Haidong og Xining i Qinghai, Kina); død 1419 i klosteret Ganden, Dagzê, byprefekturet Lhasa, Tibet) var en reformator i tibetansk buddhisme og grunnlegger av skolen gelugpa. Navnet kan oversettes med «mannen fra Tsongkha», eller «mannen fra løkdalen». Han er også kjent under sitt ordinerte navn Losang Drakpa (བློ་བཟང་གྲགས་པ, wylie: blo bzang grags pa) eller som Je Rinpoche (རྗེ་རིན་པོ་ཆེ, wylie: rje rin po che). Tsongkhapa var sønn av en mongolsk far og en tibetansk mor. Faren var en embedsmann under Yuan-dynastiet i Kina.
Gelug-tradisjonen tilhører ved siden av Sakya- og Kagyu-tradisjonen til de såkalte Sarma-tradisjonene, tradisjonene av nye oversettelser i motsatt til Nyingma, tradisjonen av gamle oversettelser.
Biografi
Tsongkhapa ble født i en nomadefamilie i nærheten av Kokonor-sjøen i Tibet. Tre år gamle fikk han den tantriske legmannsordinasjon av Karmapa Rolpai Dorje og syv år gammel ble han ordinert til novise-munk med navn Lobsang Dragpa. 21 år gammel tok han full munke-ordinasjon (tib.Gelong). Tsongkhapa var disippel av over 100 mestre av alle slags buddhistiske tradisjoner i Tibet og studerte intensivt læren om forskjellige tradisjoner, deriblant læren om Drikung-Kagyu-tradisjonen. Hans viktigste lærer i Madhyamika-filosofi ble Sakya-mesteren Rendawa. Senere ble han undervist i de tre overdragelseslinjer i den gamle Kadampa-tradisjonen, to av dem ved Nyingma-mesteren Lama Lhodrag Khenchen Namkha Gyaltsen. Han studerte også den viktigste tantra-læren fra forskjellige tradisjoner.
Kjernen i overdragelsen av Gelug-tradisjonen ligger i Atishas Mahayana-lære og i dens forening av praksis i sutra og tantra. Tsongkhapa sammenfattet Mahayana-læren fra de store indiske mestrene Nagarjuna og Asanga i verket Lamrim Chenmo. Tsongkhapa førte sammen den tantriske læren av Guhyasamja, Chakrasamvara og Yamantaka i Gelug-tradisjonen. Han var en viktig person, som Atisha har vært i overdragelsen av Kalachakra-tantraen i Tibet også.
Tsongkhapa la vekt på idealene i den gamle Kadampa-tradisjonen og fremhevde betydningen av Vinaya (munke-reglene). Den delvise reformasjon eller «gjenopprettelsen» av klostertradisjonene i Tibet baserer på hans lærervirksomhet. Derfor er Gelug-tradisjonen kjent for munkedisiplinen og sølibat og er også kjent under navnet «den reformerte skolen».
Tsongkhapa studerte lærekommentarer av mange indiske panditas (læremestre), fordi han mistenkte at noen av de tibetanske kommentarer ikke var feilfrie. Han skal ha hatt en visjon av visdommens Bodhisattva Manjushri, og fikk undervisning fra ham. Teksten Namtso Lam Sum (Veiens tre prinsipper) skal ha vært direkte diktat fra Manjushri selv. Tsongkhapa prøvde sin egen visjonære erfaring ved hjelp av Lama Umapa, som skal ha stått i visjonær forbindelse med Manjushri. Tsongkhapa gikk ofte i meditasjonsklausurer sammen med Lama Umapa og noen andre.
Mesteparten av Tsongkhapas lærere skal senere ha blitt hans disipler, deriblant Rendawa, Lama Lhodrag og Umapa.
Tsongkhapas arv
I året 1409 grunnla Tsongkhapa klosteret Ganden ved Lhasa. Hans samlede verker omfatter atten bind, som inneholder hundrevis av tekster om alle aspekter av buddhismen og forklarer noen av de vanskeligste delene av Sutra og Tantra.
Hovedverker er:
Disse skrifter er hovedkilder for studium og lære i Gelug-tradisjonen, og har samme autoritet og betydningen i dag som i hans tid. Hans skrifter gjelder som beskyttelse mot avvikende tankeganger og feiltolkning av Mahayana -og Vajrayana buddhismen.
Også kommentaren hans til de seks yogaer av Naropa gjelder som standardverk om temaet.
Tsongkhapa hadde mange elever. Blant disse var Gyaltsab Dharma Rinchen (1364–1431), Khedrub Geleg Pælsang (1385–1438) og Gyalwa Gendun Drub, den første Dalai Lama (1391–1474).
Tsongkhapa døde i år 1419.
Den årlige bønnefesten Mönlam i Lhasa ble grunnlagt av ham, og er sett på som en av hans fire store gjerninger.
Oklokrati
Oklokrati eller oklarki (fra gresk ὀχλοκρατία, av ὄχλος (okhlos), «folk, flokk, pøbel») betyr «pøbelvelde», en styreform der herskerne er en gruppe (mobb), folkemasse eller pøbel. Oklokrati kan være en form for amatørstyre, der makten kan være ervervet på illegalt vis. Den kan også være lovlig og institusjonalisert.
Oklokrati benyttes gjerne som en betegnelse på et demokrati (av gresk demos, «folk» og kratos, «makt») som i praksis er ikkefungerende som følge av demagogisk påvirkning, «flertallstyranni», og at avgjørelser blir tatt på grunnlag av følelser og fordommer fremfor fornuft.
Endelsen krati betyr «styre», mens arki betyr «herske». Oklokrati kan således bety både styre av vanlige folk og at pøbel hersker, mens oklarki kun betyr at pøbel hersker. Oklarki kan utøves av en person, en oklark eller oklarkist, det vil si en mobber, eller av flere oklarker/oklarkister.
Henry Algernon Percy, 5. jarl av Northumberland
'''Henry Algernon Percy, 5. jarl av Northumberland''' (født 14. januar 1477, død 19. mai 1527) var den eldste sønnen til Henry Percy, 4. jarl av Northumberland og Maud Herbert. Hans besteforeldre på morssiden var William Herbert, 1. jarl av Pembroke (1423 – 1469) og dennes hustru Anne Devereaux.
Edvard IV av England gjorde ham til ridder i 1481 og i 1495 ble han gjort til ridder av Hosebåndsordenen. Han kjempet mot opprørere fra Cornwell ved Blackheath i London i 1497. Han ble utpekt til militær leder av de nordlige grenseområdene i 1503.
Han tjenestegjorde i krigen mot Den hellige liga (Italia) i årene 1508 til 1516 med et stor privat følge. Han tjenestegjorde med ære under Henrik VIII av England i Sporeslaget den 16. august 1513. Slaget var en avgjørende seier over styrkene til kong Frans I av Frankrike ved den franske general Jacques de la Palice.
Han ble utpekt til å sitte i rådet for nordområdene (Council of the North) i 1522. Han er gravlagt ved Beverley Minster i Yorkshire. Han fikk tilnavnet «Henry den praktfulle» for sitt sløseri på underholdning og festligheter.
Ekteskap og barn
Han giftet seg med Catherine Spencer, datter av Robert Spencer av Spencer Court og Eleanor Beaufort. Hennes besteforeldre på morssiden var Edmund Beaufort, 2. hertug av Somerset og Eleanor Beauchamp. De fikk fire barn sammen:
Oberhasli vannkraftverk
Oberhasli vannkraftverk, også kjent under navnet Grimsel 2, er et sveitsisk vannkraftverk med en installert produksjonskapasitet på 1 070 MW, ferdigstilt i 1981. Det bidrar til oppdemmingen av Grimselsee, og er et pumpekraftverk.
Sitatrett
Sitatretten er en avgrensning av opphavsretten, som gir rett til å sitere fra et verk som er opphavsrettslig beskyttet, uten å innhente samtykke fra rettighetshaver først. Et sitat er en mindre del av et åndsverk eller kunstnerisk prestasjon, gjengitt i en sammenheng. Sammenhengen sitatet settes inn i kalles det siterende verket, og dette verket må som utgangspunkt ha selvstendig verkshøyde for at sitatet skal være lovlig. Fremstillingen her tar utgangspunkt i norsk rett, men som følge av det nordiske lovsamarbeidet på opphavsrettens område har den relevans også for rettsreglene i de øvrige nordiske land.
Vilkår for lovlig sitat
For at et sitat skal være lovlig er det en betingelse at verket er «offentliggjort», og siteringen må skje «i samsvar med god skikk og i den utstrekning formålet betinger», jf. åndsverkloven § 29. Hva som skal til for at et verk er offentliggjort defineres i lovens § 10, og hovedregelen er at opphavsmannen må ha gjort verket «tilgjengelig for allmennheten», jf. nærmere definisjonen i § 2 andre ledd. Det er opp til domstolene gjennom rettspraksis å definere hva som til enhver tid ligger i uttykkene «god skikk» og «...formålet betinger».
Det vanligste området for sitering er gjengivelse av utdrag fra en tekst. Også andre typer verk kan imidlertid siteres. Sampling av musikk, og utsnitt fra film er således også en type sitat. Når det gjelder kunstverk og fotografier er sitering på vanlig måte derimot mer problematisk, ettersom man vanskelig kan sitere fra slike verk uten å gjengi hele verket. Man har imidlertid særlige regler for gjengivelse av slike verk i §§ 23, 23a og 24, som er mer brukt i praksis.
Gjengivelse av et helt verk kvalifiserer normalt ikke som sitat. Det kan imidlertid tenkes unntak, særlig der hvor verket er av svært lite omfang.
Nærmere avgrensning av lovens kriterier
Hva som er «god skikk» må vurderes konkret for de forskjellige verkstyper, og innen de forskjellige bruksområder. Uttrykket henviser til en etisk standard, og innebærer at bruken av verket må være lojal. Det er et krav at sitatet inngår i en sammenheng, for eksempel ved kritikk av verket, omtale eller lignende. Typiske eksempler er debattanter som siterer hverandres synspunkter for å imøtegå disse, og gjengivelse av utdrag av filmer i forbindelse med anmeldelser. Sitatet må ikke være tatt ut av sin sammenheng, og særlig ved sitering av tekst kan man ikke nøye seg med helt korte utdrag slik at den fulle meningen ikke kommer frem. Se dessuten lovens § 11, der det heter at verkets karakter ikke må «forandres eller forringes». Siteringen må således som utgangspunkt være en uforandret gjengivelse, men det kan tenkes unntak ved spesielle typer verk, f.eks. musikkverk.
Det er ikke enkelt å angi hvor stor del av et verk man kan sitere, noe som blant annet vil komme an på praksis innenfor området. Formålet med sitatet setter også grenser. Som nevnt ovenfor vil man der formålet er kritikk eller analyse av verket måtte sitere såpass mye at den opprinnelige meningen/budskapet ikke går tapt. Ved sitering for andre formål vil derimot utgangspunktet være at sitatet må være helt kort. I kravet om god skikk ligger ellers at sitatretten aldri må utøves i økonomisk konkurranse med opphavsmannen, noe som gjelder generelt for alle lovens såkalte «låneregler».
I alle tilfeller er det et krav at rettighetshaver til verket navngis, at kilden angis, samt at respektretten overholdes, se nærmere lovens § 3 og artikkelen om ideelle rettigheter. Dette er en av grunnene til at sitat av bilder er problematisk. Under «fair use» er det antatt at man kan gjengi bilder i lav oppløsning uten å krenke opphavsmannens rettigheter. Dette kan neppe godkjennes under sitatretten, ettersom slik gjengivelse fort vil gjengi verket på en måte som er krenkende for verkets anseelse eller egenart. Spørsmålet må imidlertid anses som tvilsomt.
Hensikten med bestemmelsen
I faglige diskusjoner er utgangspunktet at man enten vil tiltre en annens standpunkt, eller argumentere mot dette. I en slik sammenheng er det naturlig å gjengi den annens synspunkt, før dette imøtegås. Det ville være merkelig om man her ikke kunne gjengi ordrett det en opponent har sagt.
Estolad
I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard var Estolad en vid slette i øst Beleriand.
Etter at de første mennene kom fra bak Ered Luin slo de seg ned i flere år på disse slettene før de flyttet videre sørover eller vestover.
Estolad ligger mellom elvene Celon og Gelion like vest for Thargelion.
Haskell County (Oklahoma)
Haskell County er et fylke i den amerikanske delstaten Oklahoma. Det ligger i de østlige delene av staten og det grenser mot Muskogee County i nord Sequoyah County i nordøst, Le Flore County i øst, Latimer County i sør Pittsburg County i vest og mot McIntosh County i nordvest.
Sasuke Uchiha
Sasuke Uchiha – うちはサスケ - Narutofigur
Haskell County (Oklahoma)
Haskell Countys totale areal er 1,619 km² hvorav 125 km² er vann. Ved folketellingen i 2010 hadde fylket 12,769 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Stigler.
Maggia vannkraftverk
Maggia vannkraftverk (Le Officine Idroelettriche della Maggia SA), er et sveitsisk vannkraftverk med en installert produksjonskapasitet på 600 MW. Det er et såkalt pumpekraftverk.
Haskell County (Oklahoma)
Historie
Fylket ble grunnlagt 16. juli 1907 og har fått sitt navn etter guvernør Charles N. Haskell.
Sasuke Uchiha
Første opptreden Manga-kapittel 003 Anime-episode 001 Stemme Japansk: Noriaki Sugiyama Engelsk: Yuri Lowenthal Profil Alder Del I: 12-13 Del II: 15 Fødselsdag 23. juli Høyde Del I: 153.2 cm Vekt Del I: 43.5 kg Blodtype AB Familie Fugaku Uchiha (far, avdød) Mikoto Uchiha (mor, avdød) Itachi Uchiha (bror. avdød) Informasjon '''Reg. ID''' 012606 Rang Genin (Jonin-nivå) Tilsluttet Akatsuki og Taka Team Taka / Hawk (Tidligere Hebi / Snake) Tidligere team Team 7 (Kakashi Hatake,Naruto Uzumaki og Sakura Haruno)
Sasuke Uchiha (på japansk うちはサスケ Uchiha Sasuke) er en tegneserie- og tegnefilmfigur i Naruto, en anime- og manga-serie skrevet og tegnet av Masashi Kishimoto og utgitt siden 1999. Sasuke Uchiha starter som en Protagonist, men blir etter hvert en antagonist i serien.
Biologi
Sasuke er en ganske alvorlig og stille type. Målet hans var å drepe sin bror, Itachi Uchiha, fordi han utryddet hele Uchiha-klanen, unntatt Sasuke. Sasuke ville ikke dø før han har tatt hevn for det Itachi gjorde, og han uttrykker dette flere ganger ved å si ting som «Jeg er en hevner» og «Jeg lever kun for hevnen». Når han spurte Itachi hvorfor han gjorde det blir han svart med at Itachi ville finne ut hvor sterk han er, og hvor langt han kan gå. Den virkelige grunnen var at Itachi fikk som et oppdrag av den tredje Hokage som gikk ut på å utrydde Uchiha-klanen. Itachi drepte alle ved hjelp av Madara Uchiha og sin Mangekyo Sharingan han fikk etter å drepe sin beste venn, Shisui. Han myrdet alle: Sin elskerinne, sin mor, sin far, alle sine venner, unntatt Sasuke. Han elsket Sasuke mer enn han elsket Konoha. Derfor ble ikke Sasuke drept.
Bourton (Dorset)
Bourton er en landsby og verdslig sogn i nordlige Dorset, England. Den ligger ved veien A303, ved grensen til Somerset. Landsbyene Zeals i Wiltshire og Penselwood i Somerset ligger rett ved Bourton. Landsbyen Bourton ligger ved elven Stour som passerer gjennom historiske Bourton Mill, en gang hvor det nest største vannhjulet i Storbritannia var, 18 meter i diameter.
Sasuke Uchiha
Oppvekst
Sasuke var den beste i sin klasse, men fikk allikevel aldri noen spesiell oppmerksomhet eller noen spesielle ord fra familien. Det eneste faren sa var: "Bra, fortsett slik, så blir du kanskje like sterk som broren din". Det såret Sasuke at han aldri fikk verken farens eller brorens oppmerksomhet, og selv om moren alltid var der for ham var det flere ganger hvor han sa nei, fordi det egentlig var brorens oppmerksomhet han ville ha.
Bourton (Dorset)
Landsbyen har to butikker, en bensinstasjon og en pub. Vertshuset The White Lion Inn ligger i hovedgaten som fører videre til hva som var den gamle hovedveien London til Exeter før landsbyen ble forbipassert på veien sør i 1992 av motorveien A303. Kirken St George’s står på det høyeste punktet i landsbyen. Den ble bygget ved offentlig subskripsjon i 1810 og har barneskolen med samme navn som nærmeste nabo.
Sasuke Uchiha
Cursed Seal
Under Chunin eksamen, møter Sasuke Orochimaru. Han sier at Sasuke er ute etter å bli sterkere, for å drepe broren sin. Han sier også at om han vil bli sterkere, må han slå lag med Orociumaru, og slå teamet fra lydbyen. Etterpå biter Orochimaru Sasuke i nakken med en type forbannelse (Cursed Seal), som gir Sasuke utrolige smerter. Det er bare 10 % av de som blir bitt med denne typen forbannelse, som overlever. Sasuke besvimer, og Sakura blir nødt til å passe på ham. Senere våkner Sasuke igjen, som da har blitt forbannet, og dermed er mye sterkere. Når de møter Kakashi, ser han dette. Sasuke får bare tillatelse til å delta under kvalifikasjonsprøven så lenge han ikke bruker forbannelsen. Dette klarer Sasuke og presterer godt ved å slå sine utfordrere. Etterpå blir han med Kakashi på et rom for å forsegle forbannelsen. Noen uker etterpå treffer Sasuke noen av undersåttene til Orochimaru og joiner dem til å bli med til Orochimaru. Når Naruto prøver å få med han tilbake når de treffes i "Valley of the End", prøver han ut denne forbannelsen for fullt, da får han grått og lengre hår, han får mørkere hud, han får armlignende vinger på ryggen og et kors på neseryggen. Senere i historien mister han den etter at Itachi fjerner den.
Naruto
Sasuke ser på Naruto Uzumaki som en rival, men han har også innrømmet at Naruto har blitt hans beste venn. Naruto og Sasuke har hatt flere dødsalvorlige kamper mot hverandre, men kampene har blitt stoppet eller avbrutt enten av at noen bryter inn eller fordi ingen av dem klarer og få seg til å drepe den andre.
Senere i serien
I episode 109-110 forlater Sasuke Konohagakure (Leaf Village), for å trene med Orochimaru slik at han kan bli sterkere og dermed hevne seg på broren. Selv om Naruto, Neji Hyuga, Shikamaru Nara, Choji Akimichi og Kiba Inuzuka drar etter Sasuke, får de ham ikke til å forandre mening, Sasuke og Naruto har sin foreløpig siste kamp og det ender med at Sasuke og Naruto nesten dreper hverandre. Ingen vant, men Sasuke skjønner at han ikke kan drepe Naruto, fordi han da vil få Mangekyo sharingan, og går bare sin vei. 2,5 år senere får Sai plassen til Sasuke. En stund senere møtes Sasuke og Naruto igjen og Sasuke er sikker på at han skal klare å drepe Naruto, men Sasuke blir stoppet av Orochimaru, derreter forsvinner Sasuke Orochimaru og Kabuto. Sasuke klarer til slut å drepe Orochimaru og bestemmer seg for å gjøre det han ville fra begynnelsen av, drepe Itachi. Etter å ha klart å drepe Itachi, møter han på Tobi (som påstår at han er Uchiha Madara. Deretter bestemmer Sasuke seg for å ta øynene til Itachi og angripe, og ødelegge Konoha.
Gammelänge kraftverk
Gammelänge kraftverk er en demning med et vannkraftverk i Sverige. Den er anlagt i Indalsälven i nordlige Sverige. Byggingen av kraftverket og demningen var ferdig i 1944. Installert vannkrafteffekt er 78 MW.
Roger Johansen (kjelkehockeyspiller)
Roger Johansen (født 4. februar 1973) er en norsk kjelkehockeyspiller. Han er keeper og spiller til daglig for Oslo KHK.
Gammelänge kraftverk
Kraftverket eies av det finske energiselskapet Fortum Oy.
Roger Johansen (kjelkehockeyspiller)
Han kommer fra Leirfjord i Nordland.
Han deltar i de paralympiske vinterlekene 2010 i Vancouver.
Casparyske bånd
Det casparyske bånd finnes i rota på planter, der det ligger rundt sentralsylinderen. Båndet ble først funnet av Robert Caspary (1865–1866), og fikk dermed navnet det casparyske bånd.
Det casparyske bånd består av en rekke endodermiceller, som er dekket med stoffet suberin. Suberin er et voksaktig stoff som er hydrofobt. Dette fører til at det casparyske bånd hindrer ukontrollert strømning av vann, ioner, mineraler og andre viktige stoffer planten trenger, siden vannet må diffundere gjennom cytoplasma i cellene. Båndet har også muligheten til å hindre tap av vann når det oppstår lavere vannkonsentrasjon i jorda enn i rota. Likevel kan Casparyske bånd i endodermis mest sannsynligivs laget av lignin, og inneholder ikke samme mengder suberin som man trodde tidligere.
På grunn av laget med suberin som ligger på utsiden av endodermicellene, blir vannet tvunget til å passere gjennom selve cellene og deres cellemembran på vei inn i planten. Det casparyske bånd styrer derfor mye av planters opptak av vann og andre stoffer, og er en svært viktig del av planten. Derfor er oppbygningen av det casparyske bånd noe av det første som skjer med en plante allerede i embryo.
Svarthålsforsen kraftverk
Svarthålsforsen kraftverk er en demning med et vannkraftverk i Sverige. Den er anlagt i Indalsälven i nordlige Sverige. Byggingen av kraftverket og demningen var ferdig i 1954. Installert vannkrafteffekt er 80 MW.
La Muela vannkraftverk
De to utbyggingstrinnene er:
Reservoaret er på 1,15 km² (115 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 20 millioner m³. Selve damanlegget er 40 meter høyt og 4.500 meter lang, og er en gravitasjonsdam.
Svarthålsforsen kraftverk
Kraftverket eies av det finske energiselskapet Fortum Oy.
Marshalløyene
Geografi
Landet består av 29 atoller og fem isolerte øyer. De viktigste atollene og øyene danner to grupper: Ratak-kjeden og Ralik-kjeden, som betyr soloppgang- og solnedgang-kjedene. To tredeler av landets innbyggere bor på øyene Majuro (som også er hovedstad) og Ebeye. De ytre øyene er tynt befolket på grunn av få muligheter for sysselsetting og økonomisk utvikling.
Befolkning
Folketallet vokste raskt fra slutten av 1950-årene. Fra 1999 til 2011 økte folketallet med 4,6 %. Beregnet folkemengde i 2013 var 54,200. To øyer huser 73,8 % av befolkningen: Majuro (52,3 %) og Kwajalein (21,5 %). 73,8 % av befolkningen bor i urbane strøk.
Nær 40 % av befolkningen er under 15 år. Forventet levealder er for kvinner 72,5 år, og for menn er den 71,3 år. 98 % av befolkningen kan lese og skrive.
Folketellingen i 2011 viste at 3,250 personer, tilsvarende 6 % av befolkningen, var født i andre land. De fleste av disse, 43,6 %, var fra USA, 16,5 % fra Filippinene, 10 % Fra Kina, 8,4 % fra Kiribati og 7,4 % fra Mikronesiaføderasjonen.
Spedbarnsdødeligheten var i 2011 på 22 per 1,000 levendefødte. Den var da gått ned fra 37 per 1,000 levendefødte i 1999.
Historie
Øyene ble oppdaget og folkesatt av mikronesiere.
Spanjolene kom til øyene i 1529. Tyskland gjorde krav på dem i 1885. Alle rettigheter til øyene ble kjøpt av Tyskland fra Spania i 1899. Japan okkuperte øyene i 1914 og Folkeforbundet ga Japan øyene som mandatområde i 1920.
Øyene ble en del av det USA-styrte UN Trust Territory of the Pacific Islands i 1947 og ble en selvstendig stat i 1986. USA står for forsvarspolitikken og mye av økonomien gjennom Compact of Free Association.
USA utførte fra 1946 til 1958 kjernefysiske prøvesprengninger på Bikini og Enewetak. De miljø- og helsemessige konsekvensene av disse sprengningene var store, og kan fortsatt merkes.
Økonomi
Viktige eksportvarer er fisk, fiskeprodukter, kokosnøttolje og akvariefisker. Viktige importvarer er matvarer, levende dyr, mineralolje, drikkevarer og tobakk. Viktige handelspartnere er blant annet USA og Japan.
Samfunn
Det er obligatorisk skolegang for barn i alderen 6 til 14 år.
Det utkommer tre aviser, den største avisa er Marshall Islands Journal, som utkommer to ganger i uken. En statseid radiostasjon sender på engelsk og noen lokale språk. I tillegg finnes det to radiostasjoner som er i privat eie.
Oppføring på UNESCOs liste
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
Nord-Etnedal kirke
Nord-Etnedal kirke er en langkirke fra 1866 som ligger nord i Etnedal kommune i Innlandet. Kirken står på grunn fra gården Ton og blir ofte kalt for Ton eller Thon kirke.
Adkomst til kirken er via fylkesvei 204. Det er kirkegård ved kirken.
Namsos lufthavn
Bakgrunn
Lufthavnen ligger i Namsos kommune i Trøndelag fylke. Widerøe betjener lufthavnen med direkte avganger til Trondheim, Oslo og Rørvik. Lufthavnen ble åpnet i 1967.
Lac d’Emosson-demningen
Lac d'Emosson-demningen, er en sveitsisk demning med et vannkraftverk som har installert produksjonskapasitet på 600 MW, ferdigstilt med utvidelser i 1974. Arbeider med de første demningene her startet allerede i 1924.
Namsos lufthavn
Bakgrunn
I 1993 var det en flyulykke på Overhalla med et Twin Otter fly under innflyvning til Namsos lufthavn, der 6 liv gikk tapt.
Lac d’Emosson-demningen
Anlegget demmer opp elva Barberine, og danner Emossonsjøen (Lac d'Emosson) i det vestre Sveits.
Namsos lufthavn
Bakgrunn
Namsos lufthavn ligger på Høknes i østre Namsos. Den har en av Norges korteste rullebaner for flyplasser med ordinær rutetrafikk. Det har vært foreslått utvidelse på Høknes, eventuelt bygging av ny flyplass på Lassemoen. Veien Namsos–Værnes er 165 km så mange bruker bil, og reiser isteden til Trondheim lufthavn, Værnes. Fylkesvei 17 ble forbedret 2019 mellom Sprova og E6. E6 skal forbedres mellom Steinkjer og Trondheim.
Avialae
Avialae er det vitenskapelige navnet på virveldyr som flyr ved å slå med fjærkledde vinger. Uttrykket brukes først og fremst i paleontologien for å beskrive de første flygende fuglene og deres etterkommere, og er sammenfallende med fugler. Det er i dag kjent flere dinosaurer med fjær, og også noen med lange fjær på forbeina («vinger» i ordets løseste betydning), men disse vingene har vært for små til å kunne fly med og må ha tjent andre funksjoner. Gruppen omfatter dermed (nålevende) fugler samt fuglenes nærmeste fossile slektninger. Grunnen atil at enkelte velger å bruke «Avialae» er at de ønsker å forbeholde «fugler» (Aves) for gruppens nålevende arter og deres felles stamfar, slik at urfuglen Archaeopteryx og enkelte av de andre tidlige fuglegruppene faller utenfor. Avialae er i dette systemet definert som alle etterkommere etter den felles stamfaren mellom moderne fugler og Archaeopteryx.
Avialae brukes av og til synonymt med klassen Aves. Bruken av de to begrepene kan være flertydig, avhengig om man legger anatomiske eller slektskapsmessige definisjoner til grunn. Avialae er definert utfra anatomiske kriterier og er utvetydig, mens Aves kan ha tre ulike betydninger:
Avialae er altså en delgruppe av Pan-Aves, og omfatter på sin side nålevende fugler (krongruppe Aves) som en av sine delgrupper.
Kladogrammet i etterkommertreet (Avialae–Ornithothoraces) under følger Cau et al. (2015).
Kari Vinje
Kari Vinje (født 1931 i Indre Billefjord) er en norsk forfatter.
Avialae
Kladogrammet i etterkommertreet (Ornithothoraces–Aves/Neornithes) under følger en forenklet versjon av Wang et al. (2015).
Kari Vinje
Hun har skrevet barnebøker, gjerne med et kristent budskap. Hun er mest kjent for å ha skrevet om den vesle jenta (Kamilla) og den store tyven (Sebastian) som dannet utgangspunkt for filmene Kamilla og tyven (1988) og Kamilla og tyven II (1989).
Melodi Grand Prix 1969
Melodi Grand Prix 1969 var den tiende utgaven av Melodi Grand Prix, Norges nasjonale uttaking til Eurovision Song Contest. NRK inviterte forfatterne av de foregående vinnersangene til å sende inn bidrag, og fem tok imot invitasjonen. I tillegg arrangerte NRK en åpen konkurranse der fem bidrag ble valgt ut av totalt 418 innsendte. Finalen ble arrangert 1. mars 1969, og vinnerlåten ble «Oj, oj, oj, så glad jeg skal bli», sunget av Kirsti Sparboe og skrevet av Arne Bendiksen. I den internasjonale finalen i Madrid kom låten på sisteplass med ett poeng.
Vinnerbidraget skulle vise seg å sparke i gang en diskusjon uten sidestykke i norsk grand prix-historie. Like etter seieren i den norske finalen var Bendiksen og Sparboe gjester i tv-programmet Her og nå!. Der ble de møtt av den danske universitetslektoren Erling Nielsen som regelrett slaktet sangteksten. Dette førte igjen til klagestorm mot NRK og flere påfølgende debattprogrammer med høy temperatur. Den intense debatten i ukene etter var trolig en medvirkende årsak til at NRK trakk seg fra Eurovision Song Contest året etter.
Sendingen
Finalen ble holdt lørdag 1. mars og vendte tilbake til Store Studio. For første gang var det en kvinnelig programleder, hallodamen Janka Polanyi. I motsetning til årene før, droppet NRK ordningen med å framføre bidragene i to versjoner, en med lite orkester og en med stort orkester. I stedet ble sangene framført av Kringkastingsorkestret under ledelse av Øivind Bergh. Blant artistene var kjente navn som Lill-Babs, Inger Lise Rypdal under pikenavnet Andersen, og Kirsti Sparboe, Elisabeth Granneman og fjorårsvinner Odd Børre.
Ti distriktjuryer stemte fram vinneren, og den klare vinneren ble Arne Bendiksens «Oj, oj, oj, så glad jeg skal bli», framført av Kirsti Sparboe.
Pauseinnslaget var et spesialnummer på rulleskøyter, framført av duoen The Hurricanes. Johnny Bergh hadde regien for sendingen.
Avstemning
Ti juryer med fem medlemmer i hver var plassert i ti byer rundt om i landet. Hvert jurymedlem ga ett poeng til sin favorittmelodi. Juryene stemte som følger: Dette var juryene: 1. Vadsø, 2. Tromsø, 3. Bodø, 4. Trondheim, 5. Ålesund, 6. Bergen, 7. Stavanger, 8. Kristiansand, 9. Hamar og 10. Oslo.
Det var et mannsdominert panel som kåret melodiene, kun 15 av de 50 dommerne var kvinner. Det var en liten økning fra 1967, da det var 12 kvinnelige jurymedlemmer.
Opptrinnet i Her og nå!
Vinnermelodien skulle vise seg å sparke i gang en diskusjon uten sidestykke i norsk grand prix-historie. Samme kveld som den norske finalen ble Sparboe og låtskriveren Arne Bendiksen invitert til Haagen Ringnes’ program Her og nå! på Centralteatret. I stedet for gratulasjoner og hyllest ble de møtt av den danske universitetslektoren Erling Nielsen som utførte en litterær analyse av teksten til vinnerlåten. Nielsen karakteriserte teksten som «nonsens og sludder» og konkluderte med at «det er ett stort lyspunkt i teksten, og det er 'oj, oj, oj'». Lettere paff prøvde Bendiksen å forsvare seg med at han verken var Ibsen eller Bjørnson.
Den litterære radbrekkingen skapte seerstorm mot NRK allerede under sendingen. Sentralbordet ble ringt ned av folk som mente dette var «ugalant mot Bendiksen – den fæle dansken burde skamme seg!» Seansen i Her og nå! sparket også i gang et stort oppgjør mellom den klassiske musikken på den ene siden og den folkelige popmusikken på den andre. Som Haagen Ringnes uttalte det: «stormen i vannglasset økte til orkan. Pop-Norge var fortørnet og fikk følge av mange». Professor Erling Nielsen møtte også kraftig kritikk. «Ikke siden enevoldstiden har det florert et slikt danskehat i kongeriket Norge», skrev Ringnes senere.
Carolyn Chute
Hun bor i Parsonsfield i et hus uten telefon, datamaskin eller varmt vann med mannen sin, som er analfabet. Hun skriver på en skrivemaskin. Hun startet gruppen Second Maine Militia, en gruppe tilhengere av det andre tillegget til USAs grunnlov, som gir folk rett til å bære våpen. Hun eier blant annet en AK-47 selv.