cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ekman, Smith & Michalsen
Blant firmaets tidlige oppdrag var en rekke villaer i det daværende Aker, ikke minst på Bygdøy. Blant disse var villaene i Bygdøynesveien 13 (Sveits' ambassade fra 2014 til 2017) og 15 (i en årrekke representasjonsbolig for den canadiske ambassaden). Sistnevnte ble tegnet av de tre, men fullført av Otto Legaard Scheen. Firmaet tegnet også forretningsgårder (for eksempel Kongens gate 24 i Oslo), bankbygg (for eksempel det som nå huser Nordea bank i Frognerveien 36, og Vangs sparebank på Hamar) og fabrikkbygninger. Mot slutten tegnet de funksjonærboliger ved Botsfengselet (Jordalgata 4) og en villa i Sundveien 18. Villaen i Øwregata 21 i Ålesund med byggestart 1916 ble også tegnet av dem.
Etter Ekmans død kom Carl Michalsens sønn Eystein Michalsen inn i firmaet, som fra da gikk under navnet Michalsen, Smith, Michalsen.
Den europeiske unions byråer
Den europeiske unions byråer er selvstendige organer opprettet for å bistå EUs institusjoner og medlemsland med bestemte juridiske, tekniske, vitenskapelige eller kontrollmessige oppgaver. Byråene dekker er vidt spekter av samfunnsområder, og det finnes flere typer av dem. De desentraliserte byråene finnes spredt rundt i EUs medlemsland. Europakommisjonens forvaltningsbyråer har hovedsakelig hovedkontor i Brussel, og det samme gjelder kommisjonens byråer for offentlig–privat samarbeid.
Organisasjonsmessig tilknytning
Det finnes ingen lovbestemt definisjon av et EU-byrå. Byråene karakteriseres ved at de er regulert av EU-lovgivning (sekundær lovgivning), og er selvstendige juridiske personer. Det siste skiller dem fra EUs institusjoner. De kan ofte også ta juridiske beslutninger med virkning for borgerne, og de er som regel finansiert over EUs budsjett.
De desentraliserte byråene har hovedkontorer spredt over hele EU og har finansiell og administrativ autonomi. I en særstilling kommer de tre byråene under EUs felles sikkerhets- og forsvarspolitikk, som på høyeste nivå styres av EUs utenriksminister.
Europakommisjonens forvaltningsbyråer fungerer som ytre etater for kommisjonen og utfører spesifikke oppgaver på kommisjonens vegne med kontorer i Brussel og Luxembourg. Byråene for offentlig-privat samarbeid har kontakt med land utenfor EU og store internasjonale organisasjoner og konserner, for utvikling av bestemte samfunnsområder. Også disse byråene har hovedsakelig sine kontorer i Brussel.
Inndeling etter andre kriterier
Byråene kan ellers inndeles på ulike måter, for eksempel etter deres viktigste oppgaver og ansvarsområder, slik Revisjonsretten gjorde i sin beretning i 2018.
Historie
Det eldste av de nåværende desentraliserte byråer er Euratom Supply Agency, opprettet i 1960 med grunnlag i Euratom-traktaten. De første byråene innenfor EEC-området og dermed Roma-traktaten, ble opprettet i 1975. Det dreide seg om Cedefop (yrkesmessig utdannelse innad i EU) og Eurofond (leve- og arbeidsvilkår). Den europeiske enhetsakt som trådte i kraft i 1987, tok sikte på å gjennomføre det indre marked senest i 1992. For å gjennomføre dette, ble det opprettet flere byråer utover i 1990-årene. De fleste av byråene (per 2021) ble likevel etablert fra 2000 til 2010.
Byråene er opprettet etter hvert som det har oppstått særlige behov. Et vesentlig antall av dem ble opprettet som reaksjon på en krise. For eksempel ble byråene i finanssektoren som EBA (banktilsyn), EIOPA (forsikringstilsyn), ESMA (verdipapirtilsyn) og SRB (rekonstruksjon av banker) opprettet som svar på finanskrisen fra 2008. Det samme gjaldt EASO på asylfeltet og Frontex på området for grensekontroll. EFCA som arbeider med fiskerikontroll, ble opprettet i 2005 etter krav fra fiskerne og fiskeriindustrien.
De fleste av byråene ble opprettet som nye organer, med sikte på å overta ansvarsområder som inntil da hørte under Kommisjonen og/eller medlemsstatene. Kommisjonen har gjerne begrunnet opprettelsene med oppgavenes tekniske karakter eller ønsker om effektivitet, fleksibilitet og bedre muligheter for å skape fagmiljøer. Noen byråer, for eksempel Europol (politisamarbeid) og finanstilsynsbyråene EBA, EIOPA og ESMA, etterfulgte flernasjonale organer på europeisk plan.
Bortsett fra gjenoppbyggingsbyrået for Jugoslavia er ingen av byråene nedlagt. Kommisjonen har foreslått nedleggelser, men ikke fått medhold i Europaparlamentet og Rådet. Situasjonen er en annen for forvaltningsorganene. Kommisjonen har rett til å nedlegge dem uten samtykke fra andre institusjoner, og har flere ganger omrokert disse byråenes ansvarsområder.
«Mary Celeste»
«Mary Celeste» var en brigantin på om lag 30 meter og 280 tonn, og ble brukt som handelsskip. Hun er et av verdens mest kjente spøkelsesskip etter å ha blitt funnet forlatt utenfor kysten av Portugal i 1872 med last og verdigjenstander om bord.
Den europeiske unions byråer
Lovgrunnlag og oppgaver
Byråene opprettes av EUs lovgivende institusjoner (Rådet og Europaparlamentet) etter forslag fra Europakommisjonen. De ledes av et styre med representanter for både medlemsstatene og Kommisjonen, og revideres av Revisjonsretten.
«Mary Celeste»
Bakgrunn
Hun ble bygget i 1861 på Spencer's Island i Nova Scotia i Britisk Nord-Amerika, og fikk først navnet «Amazon». Robert McLellan var skipets første kaptein; han døde på jomfruturen. Han var den første av tre kapteiner som døde om bord på skipet. Det var flere ulykker i begynnelsen med skipet; det brøt ut brann da hun lå ved et skipsverft etter å ha kollidert med en fiskebåt, og hun kolliderte i Den engelske kanal. I 1867 gikk hun på grunn under en storm i Glace Bay i Nova Scotia. Etter å ha blitt reddet ble hun solgt til Richard Haines fra New York og reparert for 8 825 dollar. Hun ble overført til det amerikanske skipsregisteret i 1868, og fikk navnet «Mary Celeste» året etter.
Mysteriet
5. november 1872 seilte «Mary Celeste» fra New York mot Genova i Italia med en besetning på åtte og to passasjerer; kapteinen Benjamin S. Briggs' kone og deres to år gamle datter. Om bord hadde de 1,701 tønner med alkohol som skulle til Italia for oppspriting av vin. Lasten var verd 35,000 amerikanske dollar, og var godt forsikret i Europa.
Den europeiske unions byråer
Lovgrunnlag og oppgaver
Byråene bidrar til å gjennomføre EUs politikk. De støtter også samarbeidet mellom EU og medlemslandenes regjeringer, ved å samle den tekniske og spesialiserte tekniske ekspertise i EU-organene og de nasjonale myndighetene. De desentraliserte byråene opprettes for en ubestemt periode og plasseres over hele EU.
Budsjett
Byråenes budsjett var i 2018 (unntatt SRB) på 4 milliarder euro, som utgjorde 2,8 % av EUs budsjett. I 2018 var det i EUs 37 desentraliserte byråer inkludert Euratom Supply Agency, ansatt 8 957 personer som var ca. 13,4 % av alle ansatte i EU. Forvaltningsbyråene og byråene knyttet til utenriks- og sikkerhetspolitikken (EUISS, SatCen og EDA) er ikke med i denne oppregningen.
Deltakelse fra andre land og organisasjoner
Flere byråer har åpninger for deltakelse fra andre land og organisasjoner. For eksempel har EFTA samarbeidsavtale med EU om deltakelse i flere av byråene. Land utenfor EU deltar også i samarbeid med byråene på bilateralt grunnlag. Norge som ikke er medlem av EU, deltok per 2017 i 31 av EUs byråer.
«Mary Celeste»
Mysteriet
Hva som skjedde med besetningen og de to passasjerene har aldri blitt oppklart, og regnes som et av de største maritime mysterier. Det verserer mange teorier, ergotisme, mytteri, pirater, tsunami, fyll blant besetningen, skypumpe og forsikringsvindel blant annet. Den mest trolige forklaringen er at det ble oppdaget lekkasje i lasten under dårlig vær, og at kapteinen, i frykt for at lasten skulle eksplodere, beordret alle i livbåten. Et eller annet gjorde at tauet til livbåten røk, mest sannsynlig det dårlige været, og livbåten drev avgårde for aldri å bli funnet igjen. Dette forklarer de manglende papirene, sekstanten, de tomme tønnene, og tauet som hang etter skipet. Personene om bord har så mest sannsynlig druknet eller dødd av dehydrering.
Ettertid
Den 9. august 2001 ble vraket påstått funnet av en ekspedisjon ledet av forfatteren Clive Cussler. Det er likevel de som mener at det ikke er «Mary Celeste» som ble funnet, blant annet etter datotestinger av treverk tatt fra vraket.
Mathias Stinnes
Mathias Stinnes (født 4. mars 1790 i Mülheim an der Ruhr, død 16. april 1845 i Mülheim an der Ruhr) var en tysk forretningsmann som grunnla en bedrift for skipsfart og kullhandel i Mülheim an der Ruhr. Han la gjennom sitt arbeid grunnsteinen for det som senere ble Stinnes AG.
Munksnäs
Munksnäs (finsk: Munkkiniemi) er en bydel i Helsingfors, Finland. Den består av boligstrøkene Gamla Munksnäs, Granö, Lövö, Munkshöjden, Näshöjden og Talistranden. Antall innbyggere var i 2008.
200px|thumb|left|Hotell Fiskartorpet, kongressdelen, tegnet av Jarl Eklund Innbyggerne i Munksnäs har i gjennomsnitt høyere utdannelse og bedre råd enn i Helsingfors forøvrig. Rundt 12 % av innbyggerne er svensktalende. Munksnäs ligger ved Bredviken. På andre siden av Bredviken ligger Otnäs i Esbo med Tekniska högskolan.
Munksnäs ligger i tidligere Hoplax kommune som ble slått sammen med Helsingfors i 1946.
Glenn André Kaada
Glenn André Kaada (født 23. mai 1980) er en norsk skuespiller, teaterregissør og teatersjef som er tilknyttet Rogaland Teater. Etter at han ble uteksaminert fra Statens Teaterhøgskole i 2003 begynte han å arbeide i Rogaland Teater. Hans første rolle var som Stanley i En handelsreisendes død av Arthur Miller (2004).
I 2005 medvirket han i Shakespeares Richard III, før han spilte tittelrollen i Amadeus av Peter Shaffer. Utenfor teateret var han med i dramaserien Seks som oss på TV 2, og i spillefilmen Blodsbånd (2007) av Marius Holst. I 2008 hadde han rollen som Uria Shelley i Bertolt Brechts Mann = Mann, et teaterstykke som vant Hedda-prisen som Årets teaterprosjekt.
Ebba Busch
Ebba-Elisabeth Busch (født Busch-Christensen, tidligere gift Busch Thor; 11. februar 1987 i Uppsala) er en svensk politiker som representerer Kristdemokraterna. Fra 18. oktober 2022 er hun energi- og næringsminister og visestatsminister i Ulf Kristerssons regjering.
Glenn André Kaada
Under Eventyr i landskap spilte han Ung mann i Desse auga av Jon Fosse, der Oskaras Korsunovas hadde regien. Høsten 2011 hadde Glenn André Kaada tittelrollen i Peer Gynt. Han spilte også i BANK, et stykke som ble satt opp i Norges Bank-bygget. I 2012 hadde han hovedrollen i Festen.
Skagenkaien
Skagenkaien er en gate i Stavanger som løper langs den østlige siden av Vågen fra Torget i sør til Øvre Holmegate i nord. Navnet Skagen kommer av gammelnorsk skagi som betyr nes, og Skagenkaien har fått navnet sitt fra byens eldste gateløp Skagen som ligger like bak.
Glenn André Kaada
I 2014 mottok Perpleks av Marius von Mayenburg, som Kaada hadde regien på, Heddaprisen for beste forestilling.
Ebba Busch
Hun er siden 25. april 2015 partileder for Kristdemokraterna. Hun har tidligere vært kommunepolitiker i Uppsala kommune. Hun har statsborgerskap i både Norge og Sverige, ettersom hennes far kommer fra Norge. Hun er også etterkommer av Aksel Gresvig.
Glenn André Kaada
Kaada overtok som teatersjef ved Rogaland Teater etter Arne Nøst fra 1. januar 2019.
Skagenkaien
Festivalbyen er blitt et begrep, og de fleste arrangementene i forbindelse med MaiJazz, Humorfestivalen, World Tour Sand-volleyball, Trubadurfestival og ikke minst Gladmatfestivalen finner sted i eller ved Skagenkaien, midt i Stavangers mest profilerte turiststrøk.
Ebba Busch
Ebba Busch giftet seg i 2013 med Niklas Thor, fotballspiller i Uppsalalaget IK Sirius FK, og ektefellene kalte seg etter giftemålet for Busch Thor, men dette er ikke ført i folkeregisteret. Hun og hennes ektemann skilte lag i 2020, og hun heter etter dette Ebba Busch.
Skagenkaien
Den innerste delen av bryggen langs Skagenkaien er gjestehavn for småbåter i Stavanger, mens det lenger ute går turistbåter til Lysefjorden på sightseeing og båttur med guide fra Skagenkaien i til Flor og Fjære. Blå Promenade går langs Vågen, også langs Skagenkaien.
Ronald Pognon
Tidlig karriere
Som junior deltok han ved Junior-VM i friidrett 2000, og fikk der sølv på 4 x 100 meter stafett. Han deltok også på 200 meter individuelt, uten å nå finalen. Hans personlige rekord på 200 meter den gangen var 21,25 sekunder, mens hans personlige rekord på 100 meter var 10,50 sekunder. Året etter tok han gull på 200 meter og sølv på 4 x 100 meter ved Junior-EM i friidrett 2000.
Skagenkaien
Skagenkaien er kjent for sine flotte sjøhus. I dag er det rundt 60 sjøhus igjen av opprinnelig om lag 250 hus. Skagenkaien 16 er et sjøhus fra 1770, sentralt og sjarmerende plassert langs Skagenkaien med utsikt til Vågen og huset er kjent for spisestedet Sjøhuset Skagen.
Ronald Pognon
Tidlig karriere
I 2002 hadde han forbedret rekordene sine til hhv. 20,65 og 10,24 sekunder, og han nådde semifinalen på 200 meter ved EM i friidrett 2002. Ved EM 2002 kom han også på fjerdeplass på 4 x 100 m stafett sammen lagkamerater David Patros, Issa-Aimé Nthépé og Jérôme Éyana.
Han skiftet deretter fokus til 100 meter. Han vant gull på 100 meter ved U23-EM i friidrett 2003 i Bydgoszcz. På seniornivå nådde han semifinalen på samme øvelse både ved VM i friidrett 2003 og sommer-OL 2004. Ved OL deltok han også på stafetten, men det franske laget nådde ikke finalen. Han senket sin personlige rekord tid til 10,13 sekunder i 2003 og 10,11 i 2004, begge ganger i Castres.
Gjennombrudd
I 2005 startet han sesongen med å sette fransk innendørsrekord på 60 meter, med 6,45 sekunder den 2. mars i Karlsruhe. Han vant sølvmedalje på samme øvelse ved EM i friidrett innendørs 2005.
Bollerudåsen
Bollerudåsen er en ås på grensen mellom Ås og Nordre Follo kommuner i Viken. Kommunegrensen passerer 178,9 moh., og er det høyeste punktet i Ås kommune. Åsens høyeste punkt ligger ca.181 moh. i Nordre Follo kommune.
Ronald Pognon
Gjennombrudd
Han deltok senere ved VM i friidrett 2005, både på 100 og 200 meter, men nådde ikke finalen. Bedre gikk det på 4 x 100 m stafett, der han vant gull sammen med lagkameratene Ladji Doucouré, Eddy De Lepine og Lueyi Dovy. Han avsluttet 2005-sesongen med femteplass ved World Athletics Final. Han satte personlig rekord på både 100 og 200 meter denne sesongen. Han løp på 9,99 sekunder ved Lausanne Super Grand Prix i juli, og 200 meter på 20,27 sekunder i Rieti Grand Prix i august. Han ble med det den første franskmann til å løpe under 10 sekunder, og bare fire europeiske løpere hadde løpt raskere; Francis Obikwelu (9,86), Linford Christie (9,87), Dwain Chambers (9,97) og Jason Gardener (9,98).
Etter toppen av karrieren
I 2007 vant Pognon bronse på 60 meter ved EM i friidrett innendørs i Birmingham, med tiden 6,60. Han hadde løpt raskere tidligere i sesongen; 6,55 sekunder. Utendørs konkurrerte han ikke denne sesongen. Han kom tilbake og konkurrerte igjen i 2008, men greide bare 6,68 på 60 m innendørs dette året. Imidlertid greide han 100 meter på 10,13 sekunder i juli i Rethimno, og kvalifiserte seg til OL i Beijing. På 100 meter i OL kom han på tredjeplass i innledningsheatet sitt, bak Tyrone Edgar og Darvis Patton, med tiden 10,26 sekunder. I andre runde forbedret han tiden sin til 10,21 sekunder, men greide ikke å kvalifisere seg til semifinalen, da han endte på fjerdeplass. Han deltok ikke på 4 x 100 m stafett, selv om Frankrike stilte lag der.
Santa Rosa County
Santa Rosa County er et fylke i den amerikanske delstaten Florida.
Viera Podhányiová
Viera Podhányiová (født 19. september 1960 i Zlaté Moravce i nåværende Slovakia) var en tsjekkoslovakisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.
Para-VM i friidrett
Mesterskapet tilsvarer det som VM i friidrett er for funksjonsfriske utøvere. I 2011 endret mesterskapet fra å arrangeres hvert fjerde år til å arrangeres annethvert år.
Ronald Pognon
Etter toppen av karrieren
Pognon kvalifiserte seg til andre kvalifiseringsrunde ved VM i friidrett 2009 i Berlin. Der løp han på 10,27, og nådde ikke semifinalen. Et par dager senere løp han finalen på 4 x 100 meter, sammen lagkameratene Christophe Lemaitre, Eddy de Lépine og Martial Mbandjock, men de endte på åttende- og sisteplass i finalen med tiden 39,21.
Viera Podhányiová
Podhányiová vant olympisk sølvmedalje i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det tsjekkoslovakiske damelaget som kom på andreplass landhockeyturneringen bakn Zimbabwe. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Tsjekkoslovakia vant tre kamper, en uavgjort og et tap, og med sju poeng ble de nummer to på tabellen ett poeng bak Zimbabwe. Podhányiová spilte fire kamper i OL-turneringen.
Ronald Pognon
Etter toppen av karrieren
Han startet 2010-sesongen med en sjetteplass på 60 meter ved VM i friidrett innendørs i Doha. Den 9. juli satte Christophe Lemaitre ny fransk rekord på 100 meter, og slettet Pognons rekord fra 2005.
Nordahl Rolfsen
Johan Nordahl Brun Rolfsen (født 12. juni 1848 i Bergen, død 18. januar 1928 i Oslo) var en norsk forfatter og pedagog.
Ronald Pognon
Etter toppen av karrieren
I august 2010 deltok han ved EM i Barcelona, der han kvalifiserte seg til semifinalen på 100 meter. Han gikk imidlertid ikke til finalen, og kom på sjetteplass i sin semifinale med tiden 10,43.
Nordahl Rolfsen
Rolfsen skrev Lesebok for Folkeskolen, som var det mest brukte læreverket i sin tid. Fra 1892, da den første kom ut, og fram til midten av 1950-tallet ble den trykt i mer enn 8 millioner eksemplarer.
Rolfsen samlet en mengde barne- og ungdomslitteratur av flere forfattere for å gjøre det mer tilgjengelig, og han utga egne fortellinger og sanger. I syv år redigerte han Illustreret Tidende for Børn (1885–1894), hvor han la vekt på å presentere norsk litteratur for barn ofte ledsaget av gode illustrasjoner.
Se også
Rolfsen (slekt)
Daniele Nardello
Daniele Nardello (født 2. august 1972 i Varese, Italia) er en italiensk tidligere profesjonell syklist. Han startet sin karriere i Mapei i 1994. Hans største seire fra tiden i Mapei var etappeseirene i Vuelta a España i 1996 og 1999 samt etappeseieren i Tour de France i 1998. Hans største prestasjoner er derimot 8., 7. og 10. plassene sammenlagt i Tour de France fra 1998 til 2000. I 2001 ble han italiensk mester i landeveisritt.
Nardello gikk over til T-Mobile Team i 2003. Han var hjelperytter mesteparten av tiden i T-Mobile Team. Den eneste seieren av betydning under oppholdet Tyskland kom i Züri-Metzgete i 2003. Da rykket han fra restene av hovedfeltet mot slutten av rittet, og selv om blant andre Jan Ullrich tok noen kjempeføringer for å tette luken, ble det aldri 100% enighet i feltet og Nardello klarte å holde unna til mål.
Han la opp i april 2009 på grunn av skader, og ble sportsdirektør i Fuji-Servetto.
Ronald Pognon
Etter toppen av karrieren
Den 20. februar 2011, ved det franske mesterskapet i Aubiere, løp han inn til tredjeplass på 60 meter med tiden 6,70, bak Christophe Lemaitre (6,58) og Martial Mbandjock (6,66). I juni 2011 deltok han i et Ibero-amerikansk møte i Huelva i Spania. Her kom han på andreplass på 100 meter med tiden 10,45, og ble kun slått av cubanske Yuniel Pérez.
Felix Mottl
Felix Josef von Mottl (1856–1911) var en østerriksk dirigent og komponist.
Liv og virke
Mottl studerte blant annet hos Anton Bruckner og ble etterhvert kjent som en dyktig dirigent av Richard Wagners operaer. I 1876 ble han assistent ved festspillene i Bayreuth med oppgave å forberede uroppføringene av Nibelungens ring. Fra 1880 til 1903 arbeidet han som hoffkapellmester ved storhertugens hoffkapell i Karlsruhe. Under elleve festspillperioder mellom 1886 og 1906 ledet han tilsammen 69 oppføringer i Bayreuth. Wagners sønn Siegfried var en av Mottls elever.
Fra 1898 til 1900 ledet Mottl de engelske oppføringene av Wagners operaer ved Royal Opera House i Covent Garden. Han forberedte den amerikanske førsteoppføringen av Parsifal ved Metropolitan Opera i New York i 1903, men trakk seg fra ledelsen rett før framføringene. I sesongen 1903/04 ledet han 62 operaoppføringer og konserter ved Metropolitan Opera. I 1903 ble han førstekapellmester ved hoffoperaen i München, og fra 1907 og fram til sin død Generalmusikdirektor.
Mottl komponerte selv noen operaer, samt tallrike sanger og instrumentalverk. I 1907 spilte han inn noen pianoruller for Welte-Mignon, blant annet sine egne transkripsjoner for klaver fra Wagners opera Tristan og Isolde.
Den 21. juni 1911, midt under sin 100. oppføring av Tristan og Isolde, fikk han et illebefinnende, og døde 2. juli.
Mottl ble adlet på grunn av sin fortjenstfulle innsats innen musikken.
Verk
Sceneverk Andre verk
Roy Z
Roy Z er gitarist, komponist og produsent, mest kjent fra å ha jobbet med Bruce Dickinson fra Iron Maiden og Rob Halford fra Judas Priest. Hans virkelige navn er Roy Ramirez, men han skiftet etter hvert etternavnet om til det motsatte, nemlig Zerimar. Men han blir altså bare kalt Roy Z.
Türbe
Türbe (tyrkisk) er et grav tårn eller gravmonument som ble bygd av seldsjukkene i Iran fra midten av 1000-tallet og som senere kom i bruk i Det osmanske rike. Bygningen etterlignet de seldsjukkiske sylinder- og koniskformede telt og kunne være opptil seksti meter høye.
Hagabru holdeplass
Hagabru holdeplass ligger langs Randsfjordbanen i Ringerike kommune, den ble åpnet 1931 som Broovergang ved Hagan holdeplass, siden 1960 brukes dagens navn. Den har ingen trafikk mer, men er oppført i Jernbaneverkets Network statement og er ikke offisielt nedlagt.
Austvågøya
Austvågøya (også skrevet Aust-Vågøy) har et areal på 530,06 km². Den er administrativt delt mellom Vesteråls-kommunen Hadsel, som administrerer de nordligste områdene, mens resten hører til Vågan kommune i Lofoten.
Blå Promenade
Blå promenade er et tusenårsted i Stavanger og er en fire kilometer sammenhengende gangpromenade langs sentrums sjølinje og havnearealer, fra Bjergsted til Badedammen. Visjonen til kommunene var å få: «Et langstrakt uterom med frisk luft for lungene – tilrettelagt med benker og særegne oppholdssteder, en kveldspromenade og joggeløype for sentrumsbeboere i området fra Bjergsted til Badedammen og en turiststi hvor byens historie gjøres kjent gjennom bygninger, monumenter, tavler og skilt» Siste etappe av Blå promenade skal stå ferdig i løpet av 2010, med benker og oppholdssteder. Promenaden er bygget med flat gatestein, blå lys er felt ned i belegget og markerer kaikanten.
Austvågøya
I øst skiller Raftsundet Austvågøya fra Hinnøya. I sør ligger Vestfjorden. I vest er Austvågøya skilt fra Vestvågøya og Gimsøya med Henningsværstraumen og Gimsøystraumen. I nord(øst) skiller Hadselfjorden Austvågøya fra Hadseløya.
Mesteparten av Austvågøya består av fjell, som mot Raftsundet når opp til over 1000 moh. Høyeste punkt er Higravstind på 1146 moh. På Austvågøya ligger Lofotens største by, Svolvær, og det gamle fiskeværet Kabelvåg. Fiskeværet Henningsvær ligger på flere småøyer like ved sørvestspissen av Austvågøya. I Raftsundet ligger den kjente, smale Trollfjorden.
Austvågøya er også kjent fra et av Inger Hagerups dikt, «Aust-Vågøy», om tyske soldaters herjinger etter «Lofotraidet» under andre verdenskrig.
Samferdsel
Europavei 10 går langs Austvågøya fra Raftsundbrua i nordøst via Svolvær og Kabelvåg til Gimsøystraumen bru i vest. De to bruene knytter øya til henholdsvis Hinnøya og Gimsøya. Det er også riksvei til Henningsvær.
Det er fergeforbindelse mellom Fiskebøl på Austvågøya og Melbu på Hadseløya. Fergesambandet mellom Svolvær og Skutvik i Hamarøy drives i 2012 bare med to turer daglig i vintersesongen, og tre i sommersesongen. Det er også fergeforbindelse mellom Svolvær og Skrova.
Svolvær har anløp av Hurtigruta. I sommerhalvåret går sørgående hurtigrute innom Trollfjorden. Det er hurtigbåtforbindelse mellom Svolvær og Bodø. Hurtigbåten mellom Svolvær og Narvik ble nedlagt 30. november 2007, da «Lofast» ble åpnet.
Austvågøya har en flyplass, Svolvær lufthavn, Helle, på Helle, ca. 6 km øst for Svolvær.
Putnam County (Florida)
Putnam County er et fylke i den amerikanske delstaten Florida.
Historie
Putnam County ble dannet i 1849. Det var Flordias 28. fylke og satt sammen fra deler av fylkene St. Johns, Alachua, Orange, Duval, og Marion. Fylket fikk navn etter Benjamin A. Putnam som var en soldat under den første seminolekrigene. Han var også en advokat, lovgiver for Florida og den første presidenten av Flordias historiske samfunn. Putnam døde mens han satt i fylkessetet for Palatka i 1869.
Enrique Fortes
Enrique Fortes (født 22. desember 1947) er en cubansk volleyballspiller.
Han representerte Cuba under Sommer-OL 1972 i München, hvor han ble nummer 10.
Sarasota County
Sarasota County er et fylke i den amerikanske delstaten Florida.
Fylkesvei 2646
Fylkesvei 2646 går mellom Vollungsbru i Skjåk og Staurust i Lom. Veien går parallelt med riksvei 15 på nordsiden Otta.
Barnet (distrikt)
Barnet er en bydel og forstad i den nordlige delen av det ytre London (med en del distrikter innenfor nordvestlige London som danner del av Ytre London). Den ble opprettet i 1965 da kretsene Finchley, Hendon og Friern Barnet i Middlesex samt East Barnet og Barnet i Hertfordshire ble slått sammen og lagt under Stor-London. Det er den nest største bydel med 369 887 innbyggere i henhold til 2016, beregnet til 377 316 i 2018, og dekker et areal på 86,74 km2, det fjerde største i areal. Det grenser til Hertfordshire i nord og fem andre bydeler i London: Harrow og Brent i vest, Camden og Haringey i sørøst og Enfield i øst. Lokalmyndighetene er Barnet London Borough Council, basert i forstaden Hendon.
Befolkning og arbeid
Bydelen Barnet har fått navn etter den gamle markedsbyen Barnet, beliggende nord i bydelen. Navnet kommer av det gammelengelske baernet, som betyr «land ryddet ved brenning».
Fylkesvei 2646
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 483 (Oppland).
Barnet (distrikt)
Befolkning og arbeid
Etter hvert som jernbanen spredte seg utover fra det sentrale London vokste lokalsamfunnene kraftig. Områder som Edgware og Finchley, hvor undergrunnslinjen Northern gikk, ble typiske forsteder tidlig på 1900-tallet. Undergrunnen kom til Hendon i 1926, og i 1931 hadde befolkningen økt til tre ganger det den var ti år tidligere.
Barnets befolkning har økt sterkt de senere år, med en økning på over 18 prosent siden 1988. Omtrent 32 prosent av befolkningen utgjøres av etniske minoriteter, hvorav den største gruppen er indisk, med om lag 31 000 personer. Et annet særtrekk med Barnet er at 19 prosent av befolkningen bekjenner seg til den jødiske tro. Dette er den høyeste konsentrasjonen i London, og er særlig lokalisert rundt Golders Green.
I 2001 arbeidet 59 prosent av befolkningen utenfor bydelen, hvorav flesteparten i det sentrale London. I bydelen er de viktigste jobbsektorene offentlig administrasjon, utdanning, helse, handel, hotell- og restaurantdrift.
H.C. Hansen
Bakgrunn
H.C. Hansen var født i en arbeiderfamilie i Århus, og ble utdannet typograf. Han ble tidlig medlem i Socialdemokratiet og var fra 1933 til 1937 formann for partiets ungdomsparti, DSU.
Politisk karriere
Han ble valgt inn på Folketinget i 1936, og satt der til sin død. Han arbeidet nært sammen med den senere statsminister Hans Hedtoft, og avløste denne som partisekretær i 1939. Den tyske okkupasjonsmakten tvang ham vekk fra denne posten. Han satt i det illegale kontaktutvalget mellom politikere og Frihedsrådet.
I frigjøringsregjeringen i 1945 ble han finansminister, en post han fikk igjen under Hedtofts regjering fra 1947 til 1950.
I 1953 ble han utenriksminister, og da statsminister Hedtoft døde i januar 1955 var det naturlig at H.C. Hansen overtok regjeringslederansvaret, men han bevarte posten som utenriksminister inntil 1958. Han ble rammet av kreft, og døde i 1960.
H.C. Hansen var med å føre Danmark inn i Atlanterhavspakten, senere kalt NATO, i 1949, og var en sterk tilhenger av samarbeidet med USA og de vesteuropeiske demokratiene. Under forhandlingene om Vest-Tysklands opptakelse i NATO i 1955 lyktes det H.C. Hansen med København-Bonn-erklæringene å sikre rettighetene for det danske mindretallet i Sydslesvig.
Wayland
Wayland er et fritt og åpent vindussystem for Unix og Unix-liknende operativsystemer. Det er en direkte etterfølger til vindussystemet X (X11). Det består av en kommunikasjonsprotokoll mellom en vindustjener og dens klienter, og er implementert i programmeringsspråket C.
H.C. Hansen
Politisk karriere
Han var sterkt antikommunistisk, og lot seg ikke kue av de store demonstrasjonene i 1956, da et meglingsforslag ble opphøyd til lov. Han var resultatorientert, og det var under hans regjering at folkepensjonen ble innført i 1957.
Seminole County (Florida)
Seminole County er et fylke i den amerikanske delstaten Florida.
Austre Torellbreen
Austre Torellbreen er en isbre på Spitsbergen på Svalbard. Den ligger sørvest i Wedel Jarlsberg Land, og begynner på vestsida av fjellene Isløva og Blåstertoppen. Den går derfra mot sørvest til den ender opp i Skoddebukta, sør for Raudfjellet. Her dannet den tidligere en 20 km bred felles brefront sammen med Vestre Torellbreen, men etter hvert som breen har trukket har de to breene blitt skilt av et rundt én kilometer bredt grusområde kalt Torellmorenen.
Wayland
Linuxkjernen og derivater av Berkeley Software Distribution (BSD) har i årenes løp overtatt mange av oppgavene til X11, deriblant minnehåndtering, prioritering av kommandoer og modus-setting. Andre funksjoner er overtatt av programvarebiblioteker for skrifttyper og 2D-grafikk. Wayland overlater disse oppgavene til operativsystemkjernen og biblioteker, og er derfor både enklere og raskere enn X11. Mange skrivebordsmiljøer som opprinnelig benyttet X11 som en mellomliggende prosess utenfor operativsystemkjernen, har etterhvert gått over til å støtte Wayland.
H.C. Hansen
Annet
Ved siden av politikken var han et lyrisk menneske, som helt siden sine unge dager skrev dikt og sanger, som han selv gjerne framførte.
Wayland
Wayland er blitt tatt i bruk av FreeBSD, DragonFly BSD og av ledende Linuxdistribusjoner som Slackware, Debian, Gentoo, openSUSE, Fedora, OpenMandriva Lx og Arch Linux. Ubuntu benyttet vindustjeneren Mir fra versjon 13.10, men gikk over til Wayland i versjon 18.04.
H.C. Hansen
Annet
Ph.d. Peer Henrik Hansen fra Roskilde Universitet (RUC) fremla 4. juni 2008, i forbindelse med forsvaret av sin doktorgradsavhandling, omfattende opplysninger som viser at H.C. Hansen under og like etter 2. verdenskrig samarbeidet med den amerikanske etterretningstjenesten. Om han var en egentlig agent eller hvilken status han hadde, er ikke klarlagt.
Austre Torellbreen
Breen er oppkalt etter den svenske geologen og glasiologen professor Otto Torell (1828-1900)
Wayland
Wayland blir utviklet av freedesktop.org under ledelse av danske Kristian Høgsberg. Kildekoden er åpent tilgjengelig under MIT-lisensen. Første versjon ble lansert 9. februar 2012. Siste versjon er 1.20 som ble lansert 9. desember 2021.
Bakgrunn
Linux er et operativsystem som benytter beskyttelsesringer i moderne mikroprosessorer. Dette er en mekanisme som beskytter data og funksjonalitet mot feil i programmer og uønsket adferd. Utføring av maskinkode for å modifisere registrene for deskriptortabeller er eksempel på noe som kan få hele systemet til å krasje hvis det er feil i programvaren, og som må overlates til dedikert og betrodd programvare. Linux skiller mellom brukermodus og supervisory mode. Programmer i brukermodus har ikke lov til å utføre disse maskinvarerelaterte kommandoene direkte. De må sende et systemkall til supervisory mode, hvor en betrodd del av Linux utfører funksjonen. Denne betrodde delen av Linux er Linuxkjernen. Vi sier at Linuxkjernen kjører i ring 0, mens de øvrige prosesser kjører i ring 3.
Mange av funksjonene i X11 har i årenes løp blitt flyttet inn i operativsystemkjernen til Linux. Dette gjelder minnehåndtering, prioritering av kommandoer og modus-setting. Andre funksjoner i X11 er overtatt av programvarebiblioteker for skrifttyper og 2D-grafikk: Cairo, pixman, FreeType, fontconfig, pango, etc. I stedet for at skrivebordsmiljøene foretar kall til X11, som igjen foretar systemkall til kjernen, er filosofien bak Wayland at skrivebordsmiljøene bør få aksess til disse spesialiserte funksjonene gjennom systemkall direkte til kjernen.
X11 har etterhvert utviklet en kompleksitet som omfatter kode-tabeller, glyf-rasterisering og overføring av disse til hurtigminnet, X logical font descriptions (XLFD), tegning av stiplete linjer, polygoner, buer og andre grafiske primitiver som ble introdusert på 1980-tallet. Alt dette må støttes for å hevde at et program er kompatibel med X11, selv om de færreste tar dette i bruk. Videre er X11 blitt forsøkt holdt moderne ved å tilføye utvidelser som XRandR, XRender og COMPOSITE; disse er beholdt i Wayland av kompatibilitetshensyn.
Wayland er ment å erstatte X11 og å tilby et raskere og enklere vindussystem. En rekke grafiske utviklingsbiblioteker støtter Wayland: GTK+ (fra versjon 3.10), Qt (fra versjon 5.0), Clutter, Enlightenment Foundation Libraries, Simple DirectMedia Layer (fra versjon 2.0.2), GLFW (fra versjon 3.1) og FreeGLUT. Det samme gjør en rekke skrivebordsmiljøer og grafiske skall. GNOME hadde eksperimentell støtte for Wayland i versjon 3.10, og fikk full støtte i versjon 3.12. KDE Software Compilation fikk full støtte fra versjon 5.7. MATE fikk støtte i versjon 1.12. Enlightenment støtter Wayland fra versjon E19 (0.19). Skrivebordsmiljøet Hawaii har eksklusiv støtte for Wayland. Glx-dock støtter Wayland fra versjon 3.4.
Protokollens arkitektur
Protokollen til Wayland kalles Weston. Den følger en klient-tjener modell hvor klienter er grafiske applikasjoner som ber om piksel-buffer på skjermen, og tjeneren (compositor) er den som kontrollerer dette bufferet.
Waylands referanseimplementasjon har blitt designet som en to-lags protokoll:
Mens lavnivå laget ble skrevet manuelt i C, er høynivålaget automatisk generert fra en beskrivelse av elementer av protokollen som er lagret i XML. Hver gang protokollbeskrivelsen i denne XML-filen forandrer seg, kan C-koden som implementerer en slik protokoll bli regenerert for å inkludere de nye forandringene. Referanseimplementasjonen av protokollen til Wayland er delt i to biblioteker. Biblioteket som håndterer klienter kalles libwayland-client og biblioteket som håndterer tjenere kalles libwayland-server.
Oversikt over protokollen
Waylandprotokollen er blitt beskrevet som asynkron og objektorientert. Objektorientert betyr at tjenestene som tilbys av tjeneren er presentert som en serie objekter som lever på samme tjener. Hvert objekt implementerer et grensesnitt som har et navn, et antall metoder (kalt forespørsler) såvel som flere assosierte events. Hver forespørsel og event har null eller flere argumenter, hver enkelt har et navn og en datatype. Protokollen er asynkron fordi forespørsler ikke må vente på synkroniserte svar eller bekreftelser for å unngå round-trip delays og oppnå forbedret ytelse.
Klienter kan foreta en forespørsel (en metode invokasjon) på samme objekt hvis objektets grensesnitt er støttet av forespørselen. Klienten må også legge ved de påkrevde data for argumentene til slike forespørsler. Dette er måten klientene ber om tjenester fra tjeneren. Tjeneren i sin tur sender informasjon tilbake til klienten ved å forårsake objektet å sende events. Disse events kan utgå fra tjeneren som respons på en forespørsel, eller de kan sendes asynkront, på grunn av hendelser internt (utløst av en innmatningskilde, f.eks. en datamus eller et tastatur) eller tilstandsforandring. Feilbetingelsene blir også signalisert som en event av tjeneren.
For at en klient skal bli istand til å foreta en forespørsel til et objekt, trenger den først å meddele tjeneren ID-nummeret den vil bruke for å identifisere objektet. Det er to typer objekter i tjeneren: Globale objekter og ikke-globale objekter. Globale objekter blir kunngjort av tjeneren til klientene når de skapes (og også når de ødelegges), mens ikke-globale objekter vanligvis skapes av andre objekter som allerede eksisterer som en del av deres funksjonalitet.
Grensesnittet og deres forespørsler og events er kjerne-elementer som definerer Wayland-protokollen. Hver versjon av protokollen inkluderer et sett med grensesnitt, sammen med deres forespørsler og events, som er forventet å være i enhver Wayland compositor. Denne kan valgfritt implementere og definere deres egne grensesnitt med sine egne forespørspler og events, for å utvide funksjonaiteten ut over kjerneprotokollen. For å speile endringer mellom ulike versjoner av protokollen, inneholder grensesnitt et versjonsnr-attributt i tillegg til dets navn; dette attributtet tillater et grensesnitt å bli behandlet forskjellig fra tidligere versjoner av seg selv, med flere eller færre forespørsler og events. Hver tjener fremviser ikke bare grensesnittet, men også versjonen; og objektene implementerer en spesiell versjon av et grensesnittet.
Kjernegrensesnitt
Filprotokollen /wayland.xml er en XML-fil som lister grensesnitt sammen med deres forespørsler, events og andre attributter. Dette sett av grensesnitt er minimum som er påkrevd for å implementere en Wayland compositor.
Noen av de mest grunnleggende grensesnitt er:
En typisk Wayland klient sesjon starter ved å åpne en forbindelse med tjeneren ved å bruke objektet wl_display. Dette er et spesielt lokalt objekt som representerer forbindelsen og ikke lever sammen med tjeneren. Ved å bruke dets grensenitt kan klienten sende forespørsler til det globale objektet wl_registry i tjeneren, hvor alle de globale objektnavnene lever, og binde de som klienten er interessert i. Vanligvis binder klienten minst et wl_compositor objekt, hvorfra det vil be om et eller flere wl_surface objekter for å vise output på skjermen.
Manthos Voulgarakis
Manthos Voulgarakis (født 14. mars 1980) er en gresk vannpolospiller. Han representerte landet sitt i Sommer-OL 2012 i London, der han endte på niendeplass med det greske landslaget.
Dallas Oberholzer
Dallas Oberholzer (født 27. juni 1975) er en sørafrikansk rullebrettkjører.
Han representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 20 i park.
Reginald Owen
John Reginald Owen (født 5. august 1887 i Wheathampstead, Hertfordshire, død 5. november 1972 i Boise, Idaho) var en britisk skuespiller. Han var mest kjent for Mary Poppins (1964) og Hokus Pokus Kosteskaft (1971).
Georges Braque
Georges Braque (født 13. mai 1882 i Argenteuil-sur-Seine i Frankrike, død 31. august 1963 i Paris) var en fransk maler og skulptør. Sammen med Pablo Picasso og Juan Gris var han en av grunnleggerne av kubismen.
Bakgrunn
Han vokste opp i Le Havre i en familie der generasjonene før ham var husmalere. Opplæringen hans ble derfor en blanding av tradisjonen og at han hadde kveldstimer på den lokale kunstskolen fra ca. 1897 til 1899. Han fikk svennebrev som dekorasjonsmaler i Paris i 1901. Året etter gikk han ved Académie Humbert, og malte der til 1904.
Kubismen
Fra 1908 viser bildene hans en dreining mot geometri og simultanperspektiv. Han undersøkte nøye lysets betydning for perspektivet og hvilke maleriske hjelpemidler kunstneren hadde til rådighet for å formidle dette. Det synes som han etter hvert satte spørsmålstegn ved de fleste tidligere «sannheter». For eksempel kunne han fremstille en arkitektonisk struktur som en kubus som ble skyggelagt slik at den virket flat og tredimensjonal samtidig. Dermed fikk han fram at malerkunst var å fremstille optiske illusjoner på en ny måte.
Samarbeidet med Pablo Picasso begynte i 1909. Picasso hadde utviklet lignende svar på de samme problemene og de kalte sin stil for analytisk kubisme. Den var preget av nøytrale farger og komplekse former. I 1912 begynte de med collage og papier collé. Samarbeidet varte til Braque lot seg innrullere i den franske hæren for å gå i den første verdenskrigen i 1914.
Senere arbeider
Han ble hardt såret og ble dimittert i 1917. Han malte etter hvert mere alene og flyttet tilbake til Normandie. Stilen hans ble etter hvert mere fargerik og med mere overflateteksturer. I Normandie begynte han å sette inn menneskefigurer i landskapene, samtidig som han malte mange stilleben- bilder.
Han fortsatte å male livet ut og etterlot seg en rekke malerier, grafiske arbeider og skulpturer.
Han døde i Paris den 31. august 1963.
Sigmund Aas
Aas er utdannet statsviter med bachelorgrad i statsvitenskap og flerkulturell forståelse fra Høyskolen i Buskerud, og mastergrad i menneskerettigheter fra Universitetet i Oslo i 2008. Han har hatt flere verv innen humanitære organisasjoner, blant annet styreleder i Amnesty International s norske avdelings Juridisk Studentnettverk, leder for IHR-Gruppen i Oslo Røde Kors og styremedlem i Norsk senter for menneskerettigheter.
Aas har tidligere arbeidet for FNs høykommissær for flyktninger (UNHCR) og Utlendingsnemnda (UNE). Han debuterte i 2014 med boken Skammens historie: den norske stats mørke sider 1814-2014. Boken ble tildelt stiftelsen Fritt Ords debutantstipend og Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforenings stipend 2012.
Plutselig landligge
Plutselig landligge er en novellesamling av Øystein Lønn fra 2006.
Det er hans 16. bok på 40 år og inneholder fem noveller:
Boka er utgitt på Gyldendal, med ISBN 978-82-05-35933-8. Boka var nominert til Sørlandets litteraturpris 2007.
Moussa Sow
Moussa Sow (født 19. januar 1986) er en franskfødt senegalesisk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Bursaspor, på lån fra den emiratarabiske klubben Shabab Al-Ahli Dubai FC.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Mindaridae
Mindaridae er en gruppe med plantelus som hører til gruppen bladlus (i vid forstand), Aphidomorpha. De er insekter med sugende munndeler og hører til i den store gruppen nebbmunner.
Levevis
Mindaridae lever på bartrær, særlig på graner (Picea spp.). Angrepene får nålene til å krølle seg og barken på kvistene blir ruglete. Ved kraftige angrep kan granenes tilvekst bli redusert, men ofte skjer det bare kosmetisk skade. Dette kan likevel være svært problematisk ved dyrking av gran for juletreproduksjon.
Fossiler
Mindaridae er den eneste bladlus-gruppen der det er kjent nesten like mange fossile som nålevende arter – det er beskrevet seks fossile arter, men bare fem nålevende. Minst tre arter er kjent fra baltisk rav, som stammer fra eocen-tiden. Én art, Mindarus harringtoni, ble nylig beskrevet fra et fossil kjøpt på auksjonssiden eBay og det ble vurdert å kalle arten Mindarus ebayi.
Systematisk inndeling
En del inndelinger plasserer Mindaridae som en del av en omfattende familie Aphididae.
Skarre-r
Skarre-r er en uttalevariant av fonemet /r/ som er karakteristisk for dialekter på Sør- og Vestlandet. Skarre-r-en blir i fonetikken kalt en stemt dorso-uvular frikativ. Lyden blir laget ved at drøvelen (uvula) vibrerer mot den bakerste delen av tungens ryggside (dorsal). Fonetisk hører lyden til approksimantene. Selv om skarre-r og rulle-r i norsk (og andre vesteuropeiske språk) er allofone fonemer, er det ikke noe som sier at disse to lydene skal ha et slikt forhold til hverandre: Arabisk bruker lyder tilsvarende både norsk rulle-r og skarre-r.
Skarring kom til Norge på 1800-tallet. I dag er det omtrent ⅛ av Norges befolkning som skarrer. I 2005 gikk skarregrensa på Sørøstlandet på Songe mellom Risør og Tvedestrand.
Skarre-r er lettere å lære enn rulle-r og i områder med rulle-r er det vanligere med henvisning til logoped for talefeil. I områder med rulle-r forekommer det at barn skarrer før de begynner på skolen der miljøpresset er sterkt.
Historikk
Skarring er relativt nytt i norsk sammenheng. Ifølge Arne Torp var det lite skarring i Norge før 1800. Omkring 1900 var skarring vanlig bare i noen spredte området på Sørlandet og Vestlandet og 100 år senere fantes skarring over et stort sammenhengende område. Mange forskere regner med at lyden dukket opp i byer som Bergen og Kristiansand på 1800-tallet, etter påvirkning fra dansk uttale. Skarringen kom opprinnelig fra Paris, der den oppstod en gang på 1600-tallet. Den spredte seg til tyske byer og siden videre til blant annet København omkring 1780. Skarre-r-en så ut til først å være et særlig storbyfenomen, før den videre spredde seg til landsbygdene og rurale strøk. At den ikke spredde seg til Østlandet, men slo rot på eksempelvis Vestlandet, Danmark og Skåne, kan skyldes at Østlandet ikke hadde noen større byer av internasjonal betydning på tidspunktet.
Skarre-r er på rask frammarsj på Vestlandet, og den tradisjonelle rulle-r er på vikende front. Til rundt 1900 fantes skarre-r på Sørlandet i byene på Sørvestlandet. For personer født rundt 1970 finnes skarre-r nord til Førde. Dette skyldes trolig at skarre-r er lettere å uttale enn en rulle-r. Skarre-r har fått større utbredelse i tysktalende områder (Tyskland, Østerrike og deler av Sveits) og i det nordlige Belgia, mens utbredelsen Nederland har stagnert. Lyden er utbredt over hele Danmark og deler av Sverige, men finnes ikke i Finland og på Island. Arne Torp antydet i 2005 at skarre-r ville bli dominerende i det vestgermanske språkområdet unntatt Storbritannia og Nederland.
Språkforsker Arne Torp mener at skarre-r og retroflekse konsonanter motvirker hverandre, og at det derfor er lite sannsynlig at dialekter med retroflekser (kjennetegnet ved at r «smelter sammen» med lydene n, l, s, d og t) kommer til å ta til seg skarre-r-en.
Stemt dorso-velar frikativ på andre språk
Skarre-r blir offisielt brukt på fransk, tysk, dansk, og hebraisk. Den blir også brukt i dialekter på portugisisk, italiensk, nederlandsk, norsk og svensk. Arabisk har både rulle-r og skarre-r. Skarre-r i arabisk transkriberes ofte som «gh». Arabisk og hebraisk skiller også mellom stemt dorso-uvular frikativ («skarre-r») og ustemt dorso-uvular frikativ; den første transkriberes som henholdsvis «gh» og «r», mens den siste vanligvis transkriberes «kh». Bokstaven g på nederlandsk representerer en stemt velar frikativ, og ligner på en norsk skarre-r. Det er dog verdt å merke seg at det finnes dialekter på nederlandsk der skarre-r brukes istedenfor rulle-r; denne er da et separat fonem fra lyden som skrives «g».
Luis Calderon
Luis Calderon (født 2. mai 1952) er en cubansk volleyballspiller.
Han representerte Cuba under Sommer-OL 1972 i München, hvor han ble nummer 10.
Norges Grunnlov § 51
Grunnloven § 51 overlater manntallsførsel og registrering av stemmeberettigede ved stortingsvalg til vanlig lov.
Manntallsførselen reguleres i dag av valgloven fra 2002.
Paragrafen ble endret ved grunnlovsendringer av 28. juni 1889, 16. desember 1899 og 6. mai 2014. Før endringen i 1899 hadde Grunnloven § 51 selv regler om manntallsførselen, og krevde i tillegg at stemmeberettigede måtte avsi en ed til Grunnloven for å kunne stå oppført i valgmanntallet. Den nåværende ordlyden er:
Filippos Karampetsos
Filippos Karampetsos (gresk: Φίλιππος Καραμπέτσος; født 22. oktober 1977) er en gresk vannpolospiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på niendeplass med det greske landslaget.