cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Art Spiegelman
I 1986 gav Spiegelman ut første bind av Maus (Maus: A Survivor's Tale, også kjent som Maus: My Father Bleeds History) en historie som handler om hvordan foreldrene hans overlevde holocaust. Bind 2 kom i 1991 og het Maus: from Mauschwitz to the Catskills. Serien fikk da mye oppmerksomhet, også fra miljøer som vanligvis ikke var så interessert i tegneserier. Det ble satt opp en utstilling på Museum of Modern Art i New York. Serien vant Pulitzerprisen i 1992 og den norske Sproingprisen i 1993.
Utover nittiårene jobbet Spiegelman for The New Yorker, hvor han sluttet rett etter terrorangrepene av 11. september 2001.
Roderik
Roderik (spansk: Rodrigo, arabisk:  لذريق «Ludhriq», død 19. juli 711) skal ha vært den siste vestgotiske kongen fra 709 til 711. Han etterfulgte Witiza på tronen og hersket fra Toledo. Hans nederlag og død i slaget ved Guadalete for den maurisk-muslimske Tariq Ibn Ziyad var et kritisk vendepunkt som førte til den muslimske erobringen av Iberia i det etterfølgende tiåret.
Tiden som konge
Etter at de vestgotiske kongene ble katolske, øket de katolske biskopenes makt til de på en synode som ble holdt i Toledo i 633 fikk adelsmennenes rett til å velge en konge fra kongefamilien. Da kong Ergica døde i 701 gikk tronen videre til hans sønn, Witiza, som hadde vært medhersker fra 693. Da kong Witiza ble avsatt eller drept i 709, valgte adelsmennene Roderik, hertugen av Baetica som etterpå beseiret arvingene av Witiza som krevde retten til å herske.
Familien til Witiza flyktet så til Ceuta på den nordlige kysten av Maghreb. i Ceuta samlet de vestgotiske rivalene til Roderik seg sammen med arianere og jøder som hadde flyktet fra den tvungne konverteringen som de katolske biskopene som kontrollerte det vestgotiske monarkiet holdt på med. De omkringliggende områdene til Maghreb hadde nylig blitt erobret av Musa ibn Nusair som etablerte sin guvernør, Tariq ibn Ziyad, i Tanger med en maurisk armé på 1700 mann.
Julian, greve av Ceuta, som araberne kalte Ilyan, var Roderiks vasall, men var også på stadig bedre talefot med Tariq og familien til Witiza. Den egyptiske historikeren til den muslimske erobringen, Ibn Abd-el-Hakem, fortalte et og et halvt århundre senere at Julian hadde sendt en av sine døtre til det vestgotiske hoffet i Toledo for å utdannes (og som gissel for Julians lojalitet) og at Roderik hadde gjort henne gravid. Senere ballader og krøniker bygget opp denne fortellingen, hun var kjent på spansk som la Cava Rumia (fra de arabiske ordene for «den kristne hore»), og tilla Julians fiendskap med Roderik til Roderiks dårlige behandling av sin datter.
Noen historikere hevder at personlig maktpolitikk kan ha spilt en større del da både Julian og Witizas familie forsøkte å få makt i det vestgotiske kongedømmet. I bytte for land i Andalus (det arabiske navnet for området vestgoterne fremdeles kalte ved dets romerske navn Hispania) bar Julians skip Tariqs tropper over Herkulesstredet.
Den arabiske invasjon
Våren 711 drev Roderik en kampanje mot baskerne og frankerne nær den nordlige iberiske landsbyen Pamplona. Tariq, informert av Julian som han etterlot bak seg blant handelsmennene, krysset inn i Iberia med en rekognoseringsstyrke på rundt 1700 mann. De seilte om natten og holdt sin størrelse utenfor mistanke. Ibn Abd-el-Hakem rapporterte at «folket i Andalus så dem ikke, de tenkte at skipene som krysset og rekognoserte lignet handelsfartøyer som for deres fordel gikk frem og tilbake.» Tariq og hans menn marsjerte så langt som Cartagena ved kysten, så til Cordoba hvor motstand fra den lokale vestgotiske garnisonen til slutt drev dem tilbake til byen.
Roderik marsjerte sine styrker sørover og møtte Tariqs menn i slaget ved Rio Barbate eller slaget ved Guadelete i Cádiz. Slaget skjedde den 19. juli 711. Roderiks hær på rundt 25 000 mann ble beseiret av Tariqs styrke på rundt 7000.
Roderik er antatt å ha blitt drept i dette slaget, men hans eksakte skjebne er uviss. Den vestgotiske arméen ble beseiret da flankene som ble ledet av Roderiks slektninger Sisbert og Osbert deserterte. Hans nederlag etterlot vestgoterne uorganiserte og lederløse, og de overlevende flyktet nord til Écija nær Sevilla.
En vestgotisk adelsmann, Pelayo av Asturias, unnslapp ved Guadalete-elven hvor han kan ha vært en av livvaktene til kong Roderik. Pelayo returnerte til sitt opprinnelige Asturias (i den nordlige delen av dagens Spania) og ble senere lederen for et opprør mot Munuza, den mauriske guvernøren over området.
Populærkulturen
Den amerikanske forfatteren Washington Irving gjenforteller legendene i sin Legends of the Conquest of Spain fra 1835, som for det meste er skrevet mens han levde i landet. Disse består av Legend of Don Roderick, Legend of the Subjugation of Spain og Legend of Count Julian and His Family.
Huset Billung
Billungene var en adelsslekt i Sachsen i det 9. – 12. århundre. Slekten deles inn i de gamle og de unge Billunger, men familiebåndene mellom dem er ikke alltid like tydelige.
De gamle Billunger stammer fra Wetigau og var blant Øst-Sachsens viktigste familier på Karl den stores tid. Den første Billung som er kjent ved navn er grev Wichmann Billung (Wychmannus comes) som skal ha ført forhandlinger ved elven Eider i 811. Wichmann II var greve i Hamaland og hans sønn, grev Egbert (-932) er antagelig Hermann Billungs bestefar. Grev Egbert fikk områder i Bardengau av kong Arnulf av Kärnten. Andre medlemmer av familien er princeps Billung som via sin datter Oda (død 913) og hennes ekteskap med grev Liudolf av Sachsen (død 866) ble Liudolfingernes stamfar. Oda av Billung var farmor til keiser Otto I av det tysk-romerske rike.
I den første halvdelen av det 10. århundre økte de unge Billungenes innflytelse i området Bardengau. Til grunn for deres makt lå familiens eiendommer og de grevelige rettighetene til Elben og øvre Weser samt byen Lüneburg. Hermann Billung (-973) fikk i 936 i oppdrag å beskytte den nedre delen av Weser av kong Otto den store, og dette området fikk navnet Billungermark. At Herman regelmessig var kongens stedfortreder ble i 961 gjort fullstendig da han ble utnevnt til hertug. Sønnen Bernhard etterfulgte ham, og takket være Bernhards ekteskap med Hildegard av Stade ble området Hadeln tilføyet til hertugdømmet. I fem generasjoner hersket huset Billung over hertugdømmet Sachsen.
De siste Billungene, Ordulfs sønn Magnus (1072–1106), stod i 1073-1075 på de Saliske frankernes side. Dette svekket familiens innflytelse, og etter at Magnus døde uten å etterlate seg sønner, ble eiendommene fordelt mellom hans to døtre. Datteren Wulfhilde hadde giftet seg med grev Henrik IX av Bayern av Welfene, mens Eilika giftet seg med grev Otto av Ballenstedt av Askanierne. En konsekvens av dette var en strid som varte flere tiår, mellom Welfene og Askanierne om kontrollen over Sachsen.
Hertugene av Sachsen fra huset Billung var:
Buzkashi
Buzkashi (fra persisk بزکشی buzkashi, buz, «geit» og kashi, «trekking». I Kirgisistan ulak tartiş, eller улак-тартыш, og i Kasakhstan kokpar, eller кокпар) er en tradisjonell afghansk sport, spilt fra hesteryggen. Navnet oversatt bokstavelig er «ta tak i geit» som antyder at spillet kommer fra den gamle praksis med å snappe geiter fra hesteryggen rundt tiden til Djengis Khan. Mongolene var dyktige ryttere som kunne plukke opp en geit mens de red i full galopp. Målet til en Buzkashi-spiller er å gripe kadaveret av en kalv og få den bort fra de andre spillerne eller kaste den over en mållinje.
Konkurransen er vanligvis intens, da andre spillere kan bruke så mye makt de vil, grensen går ved å spenne ben for hesten, for å forhindre scoringsforsøk (selv om bruk av kniver og våpen blir frarådet). Rytterne bruker vanligvis tykke klær og hodebeskyttelse for å beskytte seg mot spillernes pisker og støvler. Spillet kan vare i flere dager.
Spillet består av to hovedformer: Tudabarai og Qarajai. Tudabarai er regnet for å være en enklere form. I denne formen er målet rett og slett å plukke opp kalven og bevege seg fri fra de andre spillerne uansett retning. I Qarajai må spillerne bære kadaveret rundt et flagg eller et merke i en ende av banen, så kaste den inn i en scorings-sirkel i den andre enden.
VersaEmerge
VersaEmerge er et amerikansk band fra Port St. Lucie, Florida. Bandet består av to medlemmer, og er foreløpig signert til plateselskapet Fueled by Ramen. VersaEmerge ble dannet da deres tidligere band, My Fair Verona, ble splittet.
Buzkashi
Buzkashi i populærkulturen
Et Buzkashi-spill vises i en tidlig scene av Rambo III.
Et Buzkashi-spill vises andre episode i tv-serien Nobel – fred for enhver pris.
Luvia
Den 1. januar 2017 ble Luvia innlemmet i Euraåminne.
VersaEmerge
Bandet ble grunnlagt av Blake Harnage og Anthony Martone da de fortsatt gikk på high school. Navnet «VersaEmerge» kommer fra uttrykket «versa» fra frasen «vice-versa», og fra uttrykket «emerge», som betyr å reise seg fra en negativ tilstand. Bandet begynte å finne sin egen sound. Deretter spilte de inn en EP, kalt Cities Built On Sand. Der var Spencer Pearson vokal, Anthony James på keyboard, Josh Center på gitar and Nick O. (Osbourne) på bassgitar. Da Spencer, deres mannlige vokalist, forlot bandet, prøvde Sierra Kusterbeck seg som ny vokalist. De andre medlemmene var ikke sikre med en gang, men Harnage overbeviste dem om at hun var den rette for jobben og i 2007 ble hun med i bandet.
I 2008 begynte bandet å spille inn deres andre EP, Perceptions. Den ble gitt ut i mai 2008. Senere ble de kontaktet av Fueled by Ramen, og ble kort etter signert til dem. Etter det begynte de å jobbe med deres tredje EP, kalt VersaEmerge. Denne EP-en ble gitt ut 3. februar 2009, disponibel på nettbutikken til Fueled by Ramen, iTunes og på deres kommende turnéer, «The Secret Valentine Tour» og «Craig Owens Tour». EP-en nådde som #44 på Billboard Heatseekers chart. Bandet kommer også til å opptre Give It a Name 2009 i Storbritannia og på Warped Tour, sommeren 2009.
Studioalbum
Ingen
403 Cyane
403 Cyane er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 18. mai 1895 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Den er oppkalt etter nymfen Kyane fra gresk mytologi.
1480 Aunus
1480 Aunus er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 18. februar 1938 av Yrjö Väisälä i Åbo. Asteroiden har fått sitt navn etter Aunus-området i Karelen, dvs området mellom Ladoga og Onega.
Alan Kay
Alan Kay (født 17. mai 1940) er en amerikansk vitenskapsmann, kjent innenfor informatikken for sitt arbeid med objektorientert programmering og brukergrensesnitt.
Lars Christensen
Lars Christensen (født 6. april 1884 i Sandar i Vestfold, død 10. desember 1965 i New York) var en norsk hvalfangstreder og konsul. Han utrustet ni vitenskapelige ekspedisjoner til Antarktis og deltok selv på fire av dem, sammen med sin hustru Ingrid Christensen, som ble den første kvinnen som satte sin fot på fastlands-Antarktis.
Negrito
Negrito betegner en rekke etniske grupper i isolerte deler av Sørøst-Asia. Nåværende populasjoner inkluderer 12 folkeslag på Andamanene, i Malaysia er det seks grupper av semangfolket, manifolket holder til i Thailand, og drøyt 30 andre folkegrupper holder til på Filippinene (aeta, ati og andre). Gruppene minker i antall, og det er ikke kjent at det finnes folkegrupper som har opplevd en så langvarig isolasjon fra andre folkegrupper.
Lars Christensen
Liv og virke
Christensen begynte som skipsreder i Sandefjord 1907 og ble fra 1909 aktiv i norsk hvalfangst. Fra 1920 satt han i ledelsen for A/S Thor Dahl, samt flere andre hvalfangstselskaper og Framnæs Mekaniske Værksted.
Christensen finansierte blant annet de fire Norvegia-ekspedisjonene med selfangeren «Norvegia» i tidsperioden 1927-31. Den første ekspedisjonen annekterte Bouvetøya for Norge 1. desember 1927. Selfangeren «Norvegia» var moderskip for den første flyvning inn over Antarktis, seilte hele Antarktika rundt og kom hjem til Norge 15. mai 1931.
Negrito
Papuanere, den opprinnelige urbefolkningen på Ny-Guinea, er trolig opprinnelig etterkommere av migrerende negritoer.
Negritoene synes å ha skilt seg fra asiater i en tidlig fase. Dette antyder at de enten er gjenlevende etterkommere av bosettere fra en tidlig migrasjon fra Afrika eller etterkommere av en grunnleggende bestand av moderne mennesker
Lars Christensen
Liv og virke
I 1917 ble han utnevnt til Kommandør av Dannebrogordenen. Han ble i 1931 utnevnt til Ridder av St. Olavs Orden og i 1944 fikk han Kommandørkorset med Stjerne av St. Olavs orden. I tillegg var han Kommandør av Vasaordenen og den av den franske Æreslegionen. Han var innehaver av Haakon VIIs Frihetskors, Gunnerusmedaljen, Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs gullmedalje og American Geographical Societys Livingstonemedalje.
Christensen var æresdoktor ved St. Olaf College i Minnesota og æresmedlem i Det Norske Geografiske Selskab og i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim. Han er æresborger av Granby i Quebec i Canada.
Negrito
Etymologi
Ordet negrito kommer fra spansk og ble brukt av tidlige europeiske oppdagelsesreisende. Betydningen er liten neger, eller det lille sorte folk.
Lars Christensen
Liv og virke
Christensen donerte blant annet Hvalfangstmuseet i Sandefjord og Sjøfartsmuseet.
Oppkallinger
En redningsskøyte og flere steder i Antarktis er oppkalt etter ham, blant annet:
Ullevål
Ullevål er en betegnelse på en rekke steder og institusjoner i Oslo:
Engjom skole
I 1914 ble Frøyse og Åmot skole slått sammen til Engjom skule, og disse ble lagt ned da skolen sto ferdig i 1916. Skolen stod den gang litt nærmere vegen enn dagens skole gjør. Lærerboligen på nordsiden av den to etasjer høye skolebygningen er trolig bygget av tømmeret fra den gamle Åmot skole
Etter nedleggelsen ble skolebygningene solgt i 2021.
Baix Ebre
Baix Ebre er et comarca i Catalonia, hvis hovedstad er Tortosa.
Det grenser i nord til Baix Camp, Ribera d'Ebre og Terra Alta, i øst til Middelhavet, i sør til Montsià, og i vest til Terra Alta og Matarranya.
Baix Camp har 74 962 innbyggere og et areal på 991,6 km².
Kommuner
Baix Ebre er delt inn i følgende 14 kommuner (municipis):
James Gregory (fangevokter)
James Gregory (født 7. november 1941, død 2003) var en sørafrikansk fangevokter kjent for å ha vært brevsensor og fengselsvakt på Robben Island for blant annet Nelson Mandela. Han skrev boken Goodbye Bafana: Nelson Mandela, My Prisoner, My Friend, som ble filmatisert under navnet Farvel Bafana i 2007, der ble han spilt av Joseph Fiennes.
Han døde i 2003 etter en lang kamp mot kreft.
Ennius
Liv og virke
Ennius var født i Rudiæ, en messapiansk by i nærheten av Alission (dagens Lecce) i Calabria. Dette området besto av en fruktbart fusjon av mange språk, folk og kulturer, messapisk, gresk, oskisk og latin. Ennius var fortsettelsen av en begynnende litterær tradisjon med å skrive tragedier i gresk forstand, praetextæ (en særegen romersk tragediesjangre), og palliatæ (en særegen romersk komediesjanger), foruten også hans mest kjente verk, en historisk epikk kalt Annalene. Andre mindre verker omfattet Epicharmus,  Euhemerus, Hedyphagetica, og Saturæ.
Førstnevnte, Epicharmus, presenterte en redegjørelse av gudene og de fysiske virksomhetene til universet. I denne drømte poeten at han hadde blitt fraktet etter døden til et sted av himmelsk opplysning.
404 Arsinoë
404 Arsinoë er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 20. juni 1895 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Den er oppkalt etter Arsinoe fra gresk mytologi.
Ennius
Liv og virke
Euhemerus presenterte en teologisk doktrine om en veldig forskjellig type i en enkel prosastil modellert etter den greske Euhemeros av Messina, og flere andre teologiske forfattere. I henhold til denne doktrine var gudene på Olympus ikke overmenneskelige makter som fortsatt blandet seg inn i menneskenes affærer, men store generaler, statsmenn og oppfinner fra gamle dager som var minnet etter døden på ekstraordinært vis.
Hedyphagetica tok mye av sin substans fra det gastronomiske epos til greske Archestratos fra Gela på Sicilia. De elleve bevarte heksameter har prosodiske trekk som ble unngått i den mer seriøse Annalene.
Annalene var et episk dikt i femten bøker, senere utvidet til atten, som dekket romersk historie fra Trojas fall i 1184 f.Kr. og ned til sensuren av Cato den eldre i år 184 f.Kr. Det var det første latinske dikt som tilpasset seg daktylisk heksameter som ble benyttet i gresk epikk og didaktisk poesi. Det førte til at det ble det faste standardversemålet i disse sjangrene i latinsk poesi. Annalene ble en skoletekst for romerske skolebarn, til sist utvidet med Vergils Æneiden. Omtrent 600 tekstlinjer har blitt bevart for ettertiden. En kopi av verket er blant de latinske manuskriptrullene som ble tildekket og siden avdekket i biblioteket i Herculaneum, de siste to aktene var nylig blitt lest.
Paulskirche (Frankfurt am Main)
Paulskirche («Pauluskirken») er en historisk bygning og tidligere kirke i Frankfurt am Main med viktig symbolsk betydning. Den huset Tysklands første fritt valgte parlament, Frankfurtparlamentet, i 1848–49.
Paulskirche ble bygget i 1789-1833, som en erstatning for en klosterkirke fra middelalderen. I perioden 1529-1786 var den tidligere klosterkirken byens evangeliske hovedkirke. Den 18. mars 1944 ble kirken ødelagt i et bombeangrep. Gjenoppbyggingen startet i 1948, og kirken ble den første historiske bygning i Frankfurt som ble gjenoppført. I forbindelse med hundreårsjubileet for Frankfurtparlamentet ble bygningens status endret fra kirke til et nasjonalt minnesmerke med betegnelsen Haus aller Deutschen («Alle tyskeres hus»).
Etter krigen har Paulskirche blitt brukt til en mengde arrangementer. Blant annet ble Deutsche Akademie für Sprache und Dichtung stiftet i Paulskirche i 1949.
Mest kjent er kanskje bygningen for at Friedenspreis des Deutschen Buchhandels deles ut der hvert år under Bokmessen i Frankfurt. Annethvert år deles Franz Werfels menneskerettspris ut i Paulskirken.
Paulus’ tredje brev til korinterne
Paulus' tredje brev til korinterne er et apokryfisk skrift fra oldkirken, skrevet på gresk av en ukjent forfatter ca år 150 eller noe senere, og med urette tilskrevet Paulus.
Brevet utgir seg for å være en oppfølger til de to kanoniske korinterbrevene, og inngår i en kontekst av apokryfe brev som drøfter gnostisismen. I det korte Korinternes brev til Paulus fortelles det at Korintermenigheten har blitt oppsøkt av de to erkekjetterne Simon Magus og, og om flere kjetterske påstander som disse har kommet med. Paulus' tredje brev til korinterne er et svar på dette brevet, og «Paulus» tilbakeviser kjetteriet i sitt svar: «Brevet har til hensikt å avvise gnostiske oppfatninger om at det ikke er Gud, men en halvgud, en 'demiurg', som har skapt verden, og at GTs profeter ikke skulle være sendt av Gud. Brevet vil også forsvare at Jesus hadde en menneskekropp, og at de dødes oppstandelse omfatter både sjel og kropp.» Gjennom å låne Paulus' navn har den ukjente forfatteren og de som senere har sirkulert og brukt teksten forsøkt å gi ekstra tyngde til sin kamp mot vranglæren.
Begge brevene har senere vært redigert inn som en del av den større Paulus' gjerninger. Brevet har tidligere vært regnet som del av Bibelens kanon av den syriske og den armenske kirke. Teksten er oversatt til norsk i antologien Tidligkristne apokryfer, 2011, sammen med Korinternes brev til Paulus.
La Congolaise
La Congolaise er nasjonalsangen til Republikken Kongo. Melodien er skrevet av Jean Royer og Joseph Spadilière. Teksten er skrevet av Jacques Tondra og Georges Kibanghi.
Sangen ble innført i 1959, men ble erstattet av «Les Trois Glorieuses» i 1969.
Nakkila
Nakkila er en kommune i landskapet Satakunta i Finland. Kommunen har cirka 5 800 innbyggere og et areal på 184,89 km² hvorav 1,97 km² er vann. Nakkila er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Eura, Euraåminne, Harjavalta, Luvia, Björneborg og Ulvsby.
Navneprefiks for skip
Navneprefiks for skip er to eller flere bokstaver som er sammensatt som en forkortelse for hva slags skip det er. Bokstavkombinasjonen er foran selve navnet på skipet.
Et eksempel er skipet SS «Norway», der SS betyr steamship.
Det finnes særnorske navneprefiks, og internasjonale navneprefiks.
Norske
Dette er en liste over skipsforkortninger som brukes i det maritime språket.
Lånan, Flovær og Skjærvær fuglefredningsområde
Lånan, Flovær og Skjærvær fuglefredningsområde ligger i Vega kommune i Nordland. Fuglefredningsområdet består av tre adskilte deler, som alle ligger innenfor Lånan/Skjærvær naturreservat. Fuglefredningsområdet har et areal på 714 dekar, hvorav 371 dekar sjøareal. Fuglefredningen er innført for å bevare et godt og uforstyrret hekke- og oppvekstområde for sjøfugl.
Området ligger i Vega verdensarvområde.
Forvaltningsfellesskapet Bad Gottleuba-Berggießhübel
Forvaltningsfellesskapet Bad Gottleuba-Berggießhübel er et forvaltningsfellesskap i Fristaten Sachsen som opprinnelig ble opprettet i Landkreis Sächsische Schweiz, og som har fortsatt å eksistere innenfor Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.
Forvaltningsfellesskapet befinner seg i den sørlige delen av kretsen, sør for den store kretsbyen Pirna, på grensen mot Tsjekkia. Det befinner seg øst for Erzgebirge og befinner seg i overgangsområdet til Sächsische Schweiz. Forvaltningsfellesskapet omfatter de tre kommunene Bad Gottleuba-Berggießhübel, Bahretal og Liebstadt.
405 Thia
405 Thia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 23. juli 1895 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Den er oppkalt etter titanen Theia fra gresk mytologi.
Hossein Derakhshan
Hossein Derakhshan (حسين درخشان;, også kjent som Hoder, født 7. januar 1975) er en iransk-canadisk journalist, blogger og Wikipedia-bruker. Bloggen hans er angivelig den mest leste på persisk.
Comarques i Catalonia
Catalonia er delt inn i følgende 41 comarques:
Hossein Derakhshan
Bakgrunn og virke
Derakshan er opprinnelig fra Iran. Han begynte som journalist på internett, i den reformvennlig iranske avisen Asr-e Azadegan. Den ble stengt av en iransk domstol, og han gikk over til en annen avis, Hayat-e No.
Etter et besøk i Iran i 2005 ble han stoppet på flyplassen og holdt tilbake for avhør. Dette skjedde angivelig på grunn av hans virksomhet på Internett.
I 2006 publiserte han en artikkel på The Washington Posts bloggside der han tok til orde for at Iran burde skaffe seg atomvåpen for å forhindre en mulig invasjon av landet. Han uttaler videre i bloggen at USAs desperate jakt på energi (som olje) og deres invasjon av Irak har overbevist ham om at anskaffelse av atomvåpen som en defensiv mekanisme er den eneste sikre løsningen overfor et ekspanderende USA i dag og et stadig mer ekspansivt Kina i morgen.
Alcudia
Alcudia er et viktig turistsenter nord på Mallorca, vendt mot Middelhavskysten.
Tegneserieskaper
En tegneserieskaper er en person som skaper tegneserier enten som manusforfatter, tegner eller et annet sted i prosessen som tusjer (rentegner) eller tekster (bokstavutformer).
Guinea under Sommer-OL 1988
Guinea under Sommer-OL 1988. Seks sportsutøvere fra Guinea deltok i tre sporter, boksing, bryting og friidrett under Sommer-OL 1988 i Seoul. Det var fjerde gangen Guinea deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer
Alcudia
Alcudia ferieby ligger ved Mallorcas lengste sandstrand på 14 kilometer. Badestranden er langgrunn, den er derfor populær for familier med små barn. Hvert år reiser flere tusen nordmenn på ferie til Alcudia. Fra Alcudia til flyplassen er det cirka 60 km, til Palma sentrum cirka 50 km.
Etmyologi
Alcudia er arabisk for «på høyden».
Historie
Området hvor Alcudia er lokalisert har hatt menneskelig bosetning siden bronsealderen.
Det var først ved romernes ankomst og grunnleggelsen av byen Pollentia i 123 f.v.t. at den kom inn i historisk tid. Fra Pollentia var det mulig å ha strategisk overoppsyn med både bukten til Pollensa og bukten i Alcudia. Pollentia hadde sin storhetstid under den romerske eneherskeren Augustus fra 63 f.v.t. til 14 e.v.t. Byen var omtalt i Roma, ettersom den framstilte utmerkete tekstiler som ble benyttet for togaer. Den romerske byen ble forlatt tidlig på 400-tallet.
Innbyggerne opprettet på 400-tallet et nytt, mer beskyttet sted ved Pollensa.
I 902 erobret den muslimske staten Córdoba-kalifatet i dagens Spania, øya Mallorca. Det ble da opprettet en gård nær stedet Pollentia som ble kalt for Alcudia. I 1229 ble muslimene beseiret av konge Jakob I av Aragón, og lagt inn under Aragón. I 1228 kjøpte kong Jakob II av Aragón gården Alcudia og grunnla en ny by.
Gamlebyen kan tidfestes til 1300-tallet. Rundt byen er det bygget en bymur, og man antar at muren ble bygget på 1300-tallet.
Korinternes brev til Paulus
Korinternes brev til Paulus er et apokryfisk skrift fra oldkirken, skrevet på gresk av en ukjent forfatter ca år 150 eller noe senere. Det inngår i en dialog med Paulus' tredje brev til korinterne, en brev som med urette er tilskrevet Paulus. Begge brevene har senere vært redigert inn som en del av den større Paulus' gjerninger.
Det korte brevet utgir seg for å være en oppfølger til de to kanoniske korinterbrevene, og forteller at Korintermenigheten har blitt oppsøkt av de to erkekjetterne Simon Magus og, og om flere kjetterske påstander som disse har kommet med. Paulus' tredje brev til korinterne er et svar på dette brevet, og «Paulus» tilbakeviser kjetteriet i sitt svar.
Brevene har tidligere vært regnet som del av Bibelens kanon av den armenske kirke. Teksten er oversatt til norsk i antologien Tidligkristne apokryfer, 2011, sammen med Paulus' tredje brev til korinterne.
Mzimba (distrikt)
Mzimba er et distrikt i Malawi. Det dekker et areal på 10 430 km², og har en befolkning på 724 873 ved folketellingen i 2008.
VM i skiskyting 1973
Det '''12. verdensmesterskapet i skiskyting''' ble arrangert i Lake Placid i USA i 1973.
Jon & Vangelis
Jon & Vangelis var en musikkduo bestående av den britiske vokalisten Jon Anderson, kjent blant annet fra den progressive rockegruppen Yes, og den greske musikeren, komponisten og keyboardisten Vangelis. De hadde stort gjennomslag på 1980-tallet, blant annet med sangene «I'll Find My Way Home» og «I Hear You Now».
1482 Sebastiana
1482 Sebastiana er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Koronis. Den ble oppdaget 20. februar 1938 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Jon & Vangelis
De hadde tidligere samarbeidet i Yes, da Vangelis prøvespilte for å bli Rick Wakemans erstatter i bandet i 1974.
Karekin II av Konstantinopel
Karekin II Kazantsjian (østarmensk Garegin Gazandzjian, borgerlig navn Petros Kazancıyan; født 18. mai 1927 i Istanbul; død 10. mars 1998 i Istanbul) var fra 1990 til 1998 den armensk-apostoliske patriarken av Konstantinopel.
Petros Kazancıyan var fra 1940 til 1951 i St.-Jakobs-klosteret i det armenske kvarteret i Jerusalem og etterpå flere år ved et teologisk seminar i Istanbul. Fra 1959 virket han som armensk-apostolisk prest i USA. 1966 ble han utnevnt til den første armensk-apostoliske biskopen av det nyoppretta bispedømme i Australia. Han returnerte til Jerusalem i 1981, nå som stor-sakristan i det armenske patriarkatet Jerusalem. 1990 ble han valgt til patriark av Konstantinopel.
Karonga (distrikt)
Karonga er et distrikt i Malawi. Det dekker et areal på 3355 km², og har en befolkning på 272 789 ved folketellingen i 2008.
Plautus
Titus Maccius Plautus (født 254 f.Kr. i Sarsina i romertidens Umbria, død 184 f.Kr.) var en romersk skuespillforfatter fra den gammellatinske tid. Hans komedier er blant de tidligste bevarte verker fra latinsk litteratur. Han skrev Palliata comoedia, en komediesjanger konstruert av den som innledet latinsk litteratur, Livius Andronicus. Av Plautus' komedier er 21 bevart, men har trolig gjennomgått noen redigeringer i tidens løp, slik at originalene ikke er kjent.
Liv og virke
Det antas at Plautus ble født i Sarsina, en liten by i Umbria i det sentrale Italia, en gang rundt 254 f.Kr. I henhold til Morris Marples arbeidet Plautus som teatersnekker eller sceneskifter i sine tidligste år. Takket være en opplysning fra Cicero vet vi at Plautus døde i år 184 f.Kr. Ellers het det seg at han gikk konkurs som scenearbeider og måtte ta seg arbeid i en mølle, inntil han en dag fant på å skrive komedier, men det uvisst hvor sant dette er. 100 år senere gikk 130 komedier under hans navn, men på Ciceros tid utpekte Varro 21 stykker som ekte - trolig de som ennå er bevart - dessuten 19 som kanskje var ekte. Resten forkastet han som forfalskninger tilskrevet Plautus i ettertid. Bare for Stikus og Psudolus kan urpremieren tidfestes, henholdsvis år 200 og 191 f.Kr. I Miles gloriosus hintes til fengslingen av Gnaeus Naevius som skjedde i 206 f.Kr. Disse antatt ekte komediene er de tidligste bevarte, intakte verkene fra latinsk litteratur.
Som skuespiller tok Plautus artistnavnet «Maccius» (en klovneaktig, fast skikkelse i datidens populære farser) og «Plautus» («plattfot» eller «hengeøret», som ørene på en hund). Ifølge tradisjonen tjente han nok til å investere i skipsbransjen, men tapte alt. Han skal deretter ha arbeidet som kroppsarbeider og studert gresk drama på fritiden, særskilt Menandros' «nye komedie». Dette inspirerte ham til å skrive egne stykker som ble utgitt mellom 205 og 184 f.Kr. Plautus gjorde slik suksess at navnet hans alene kom til å stå for teatersuksess. Komediene hans er hovedsakelig basert på greske modeller, men tilpasset et romersk publikum og omarbeidet for å holde på deres oppmerksomhet, iblant med en vittig monolog som satte publikum inn i handlingen, eller ingen monolog i det hele tatt.
Plautus var en uvanlig dyktig rimsmed med øye for situasjonskomikk, folkelig og grovkornet. Han la inn sangpartier, cantica, slik at forestillingene ble en slags musikaler, kanskje en rest av antikkens opprinnelige korsang. Livsnytelse er selve livsmålet for hans skikkelser, som opplever politiske og åndelige interesser oppleves nærmest som hindringer og distraksjoner. Slik var trolig stemningen i Hellas i årene etter Aleksander den stores død, og i Romerriket etter den andre puniske krigs påkjenninger. Shakespeares Comedy of Errors har lånt forvekslingsmotivet i Plautus' Menaekmi («Tvillingene»), mens Molière har brukt den gjerrige Euclio i Aulularia («Pengekrukken») som modell for Harpagon i L'avare. Plautus' storskrytende soldat (Miles gloriosus) gjenoppstod i Commedia dell'arte som il capitano («kapteinen»), og i Shakespeares skikkelse John Falstaff i flere av hans skuespill. Ludvig Holberg har til og med gjenbrukt Plautus' replikker til sin satire Jacob von Tyboe fra 1723. Plautus har således fått en betydning for ettertiden som få andre. Det av hans stykker som oftest ble kopiert, var Amphítruo eller Amphitryon, Amfitryon i hvis skikkelse Jupiter forkledde seg da han lurte Alkmene til sengs.
Plautus' epitaf (gravskrift) var:
Plautus' verker i alfabetisk rekkefølge:
Hunsfos fabrikker
I forbindelse med utvidelse av blant annet fyrhus i 1977 ble det bygget en skorstein på 90 meter. Denne er et landemerke i bygda og er blant landets høyeste byggverk.
I mars 2012 ble fabrikkområdet solgt til Hunsfos Næringspark AS for 23 millioner kroner, med planer om å opprette vekst- og bedriftspark på stedet.
Terents
Publius Terentius Afer (født 185 f.Kr. død 159 f.Kr.), også kjent som Terents, var en romersk komedieforfatter. Tilnavnet Afer, «afrikaneren», forteller om hans opprinnelse, kanskje fra Kartago eller det romerske området i Libya. Terentius Lucanus, en romersk senator, førte Terentius til Roma som slave, utdannet ham og senere, imponert over hans evner, friga ham. Terentius døde i ung alder, antagelig i Hellas, eller på reisen tilbake til Roma. Han rakk bare å skrive seks komedier, samtlige utgitt i årene 166-160 f.Kr., men de er alle bevart for ettertiden.
Terentius er ved siden av Plautus den viktigste romerske komediedikteren. Han er mindre djerv, og kjennetegnet for hans komedier er et velpleiet språk og en raffinert komikk. Han framstilte det borgerlige hverdagslivet med dets ekteskapelige stridigheter, kjærlighetseventyr og uvørne sønner. Forbildet var, som hos Plautus, de greske nykomedier, særlig Menander.
Et berømt sitat hos Terentius er: «Homo sum, humani nihil a me alienum puto», eller «Jeg er et menneske, intet menneskelig er meg fremmed.» Dette kom i hans stykke Heauton Timorumenos.
Japans bank
Japans bank (japansk: 日本銀行, Nippon Ginkō, engelsk: Bank of Japan) er sentralbanken i Japan.
Sentralbanken har hovedkontor i Nihonbashi i Tokyo, der en gullmine tidligere lå, og ikke tilfeldig nær det berømte Ginza-distriktet, hvis navn betyr «sølvmynt».
Den ny-barokke bygningen ble designet av Tatsuno Kingo i 1896.
Historie
I likhet med mange moderne institusjoner i Japan ble sentralbanken etablert etter Meijirestaurasjonen. Før restaurasjonen utstedte hvert føydale len sine egne penger, hansatsu, som ikke var konverterbare seg imellom. I 1871 ble den nye valutaloven vedtatt, som fastetter yen som landets valuta. De tidligere han (len) ble prefekturer, og deres utstedere av valuta ble private, autoriserte banker, som i en periode fikk lov å utstede valuta. I en overgangsperiode utstedte både regjeringen og disse "nasjonale" bankene valuta, men i Meiji 15 (1882) ble Japans bank etablert, og denne fikk monopol på utstedelse av valuta fra 1884. De lokale valutaene levde imidlertid i 20 år etter dette, før Yen ble eneste valuta i landet.
Etter at forskriften om konvertible pengesedler ble vedtatt i mai 1884 utstedte banken sine første sedler i 1885. Til tross for enkelte mindre problemer, for eksempel at konnyakupulveret som ble blandet inn i papiret for å hindre falskmyntneri viste seg å være en delikatesse for rotter, var innføringen av den nye valutaen en suksess. I 1897 knyttet Japan seg til gullstandarden, og i 1899 ble "nasjonale" sedler formelt avviklet.
Sentralbanken har drevet sammenhengende siden sin etablering, med unntak av en kort periode etter 2. verdenskrig, da de allierte som okkuperte Japan innførte en militær valuta og omstrukturerte banken til en mer selvstendig enhet.
I 1970-årene gikk banken over fra en politikk med fast valutakurs og en lukket økonomi, over til en mer flytende valutakurs og åpen økonomi. I 1997 ble sentralbankloven revidert, for å gi banken større selvstendighet. Likevel har Japans bank blitt kritisert for manglende uavhengighet. En viss grad av avhengighet til regjeringen er nedfelt i artikkel 4 i sentralbankloven:
I november 2018 hadde Japans bank som første sentralbank blant G7-landene (og som den andre i verden, etter Den sveitsiske nasjonalbanken) aktiva som var større en sitt lands bruttonasjonalprodukt, nemlig 553,6 trillioner yen (3,79 trillioner pund mot 552,8207 trillioner yen.
Målsettinger og oppgaver
Sentralbankens hovedmålsetting er prisstabilitet, samt å legge til rette for et sunt økonomisk system. Dette skal legge grunnlaget for en sunn økonomisk utvikling. For å nå disse to målene har sentralbanken følgende oppgaver:
Sentralbanksjef
Sentralbanksjefen (総裁, sōsai) har stor innflytelse på den økonomiske politikken i Japan. Pr november 2014 er Haruhiko Kuroda sentralbanksjef.
406 Erna
406 Erna er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 22. august 1895 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Den skal være oppkalt etter datteren til den østerrikske astronomen Friedrich Bidschof.
1483 Hakoila
1483 Hakoila er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 24. februar 1938 av Yrjö Väisälä i Åbo. Asteroiden er oppkalt etter Väisäläs assistent i fysikk Kosti Johannes Hakoila.
Alexanderplatz
Historie
Plassen spilte frem til midten av 1800-tallet en viktig rolle som militær parade- og ekserserplass. Den prøyssiske kong Fredrik Vilhelm III oppkalte i 1805 plassen etter tsar Alexander I av Russland, som besøkte Berlin samme år. Under marsrevolusjonen i 1848 kom det til gatekamper på plassen. Under demonstrasjonene mot DDR-regimet i 1989, ble det avholdt store demonstrasjoner på Alexanderplatz, med demonstrasjonen 4. november 1989, som et høydepunkt.
I løpet av siste del av 1800-tallet fikk plassen en viktig rolle med oppførelsen av stasjonen med samme navn, og ble et stort kommersielt senter. Plassens gullalder var på 1920-tallet, hvor den sammen med Potsdamer Platz var hjertet i Berlins natteliv. Den domineres av det 368 meter høye fjernsynstårnet.
Plassen har gitt navn til Alfred Döblins berømte roman Berlin Alexanderplatz, fra 1929.
Allianz Arena
Allianz-Arena er et fotballstadion i München, Tyskland med 70 000 sitteplasser for internasjonale kamper og 75 000 for klubbkamper.
Fotballklubben FC Bayern München har spilt hjemmekampene sine på Allianz Arena siden sesongen 2005–06. Det er oppkalt etter bank- og forsikringsgiganten Allianz AG, som sponser driften.
Stadionet ble brukt som en av de 12 stadioner under Fotball-VM 2006. Ved Mesterligakamper benyttes navnet Fußball-Arena München. Allianz-skiltet ble tatt ned under VM 2006 på grunn av sponsorrestriksjoner, og skiltet er dekket under Mesterligakamper.
19. mai 2012 ble Mesterliga 2011/2012-finalen spilt på stadionet. Bayern München og Chelsea FC spilte mot hverandre. Stillingen ble 1-1 etter ekstraomganger, men Chelsea vant på straffesparkkonkurranse.
Fakta om Allianz-Arena
Total kapasitet: 75,000 plasser
2,200 av disse er presse- og VIP-seter. 227 seter er tilpasset handikappede.
Dimensjoner:
Påmark
Påmark (finsk: Pomarkku) er en kommune i landskapet Satakunta i Finland. Kommunen har 2,247 innbyggere (oktober 2015) og et areal på 332,04 km² hvorav 30,96 km² er vann. Påmark er en finskspråklig kommune. Den grenser til kommunene Björneborg, Kankaanpää, Siikais og Sastmola (på ett punkt).
Baix Empordà
Baix Empordà er et comarca i Catalonia, hvis hovedstad er La Bisbal d'Empordà.
Det grenser i nord til Alt Empordà, i øst til Middelhavet, i sør til La Selva, og i vest til Gironès.
Baix Empordà har 126 450 innbyggere og et areal på 701,69 km².
Kommuner
Baix Empordà er delt inn i følgende 36 kommuner (municipis):
En sang fra vest
En sang fra vest er et konsertalbum med Jan Eggum fra 1979.
The Rocky Horror Picture Show
Handlingsrefereat
En kriminolog forteller historien om det nylig forlovede paret, Brad Majors og Janet Weiss, som ikke vet hvor de egentlig befinner seg, og har fått ett flatt dekk på bilen deres. De forsøker å finne en telefon de kan låne, og går til et nærliggende slott hvor de oppdager noen merkelig og underlige mennesker som holder en årlig transsylvansk konvensjon. De møter Dr. Frank-N-Furter, Riff Raff, hans søster Magenta og mange andre gjester.
Musikk
Soundtracket ble gitt ut i 1975 av Ode Records og var produsert av Richard Hartley. Albumet nådde 49.-plass på den amerikanske Billboard 200-lista i 1978. Den nådde 40.-plass på den australske albumlista og 11.-plass på New Zealand albums chart. Albumet beskrives som «den definitive versjonen av [Rocky Horrors] poeng.»
Warnemünde
Warnemünde er en bydel i Rostock i den tyske delstaten Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland. Den ligger ved Østersjøen, ved utløpet av elven Warnow og har 8 400 innbyggere. Fra å være en fiskeby har Warnemünde i de senere år etablert seg som Tysklands ledende anløpshavn for cruiseskip.
Bydelen hadde tidligere fergeforbindelse med Gedser i Danmark, men denne forbindelsen har nå flyttet anløpshavn til Rostock-Überseehafen.
Norrmark
Norrmark (finsk: Noormarkku) er en tidligere kommune i landskapet Satakunta i Finland. Den 31. desember 2009 hadde kommunen 6 158 innbyggere og et areal på 332,06 km² hvorav 15,2 km² er vann. Norrmark var en finskspråklig kommune som grenset til kommunene Lavia, Påmark, Björneborg og Ulvsby.
Ossi Reichert
Rosa «Ossi» Reichert (født 25. desember 1925, død 16. juli 2006) er en tidligere tysk alpinist.
Hun deltok i OL 1952 i Oslo, hvor hun tok sølv i slalåm etter Andrea Mead-Lawrence og foran lagvenninnen Annemarie Buchner, som tok bronsemedaljen.
Norrmark
Den 1. januar 2010 ble Norrmark kommune slått sammen med Björneborg.
Ossi Reichert
Fire år senere vant Reichert gull i storslalåm under OL 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Dory
Dory var en flatbunnet robåt, som var bygget slik at den holdt fasongen uten tofter. Den ble bygd slik for å kunne stables i hverandre på dekket av fiskeskonnertene som drev etter stortorsk på bankene utenfor Newfoundland.
En skonnert kunne derfor ha med seg flere aktive fiskere og drive fiske spredt på et større område. Fisket foregikk med håndsnøre. Doryen er fremdeles foretrukket av eldre fiskere, på steder der det er sterke brenninger og grunt farvann, selv om mange i dag har gått over til oppblåsbare farkoster.
Manøvreringen foregikk ofte ved å hamle. En åre var festet til doryen og ble lagt ut over akterspeilet og ble vrikket sidelengs som en fiskehale. Den kunne også roes som en vanlig robåt.
Både i Tyskland, Frankrike og Norge finnes båtmodeller med motor under samme navn.
Doryens norske historie
I Norge henger doryens historie sammen med snurpenoten. Da snurpenoten gjorde sitt inntog i norske sildefiskerier tidlig på 1900-tallet ble hvert snurpenotbruk raskt bestående av et større moderfartøy (snurper), to doryer og én basbåt. De to doryenes funksjon var å gå rundt sildestimen med hver sin ende av snurpenoten og snurpe noten sammen til en pose. Forøvrig fungere doryen som arbeidsplattform for fiskerne som «tørket noten» – det vil si å dra noten oppi doryene inntil sildestimen man forhåpentlig hadde fanget ble trengt tett sammen i noten slik at snurperen kunne lastes opp ved hjelp av hov.
Doryene måtte de første årene ros. Båtene hadde da et karakteristisk utseende med spisst forskip for roerne og drektig akterskip for noten. Etter hvert utviklet doryene seg i retning av noenlunde standardiserte, kraftige trebåter på omtrent 32 fot med stor bensinmotor (typisk Marna 24–32 bhk). Når snurperen flyttet seg hang doryene i snurperens daviter. De minste snurperne måtte ha doryene på slep. Etter hvert ble doryene utstyrt med spill tilkoblet motoren for å lette fiskernes slit med å tørke noten. I femtiårene fikk enkelte snurperne doryer av glassfiber eller aluminium, men de aller fleste doryene var trebåter.
Da ringnoten avløste den tradisjonelle snurpenoten i sekstiårene, og den tunge innhalingen av noten ble overtatt av en motorisert kraftblokk, ble behovet for doryer helt eliminert i løpet av et par år. Dette ble dramatisk for de mange trebåtbyggeriene langs kysten som hadde bygget og vedlikeholdt doryer til 400-500 snurpere i de mest hektiske sildeårene. Enkelte av disse trebåtbyggeriene, som H.J. Askvik i Os, begynte da å bygge lystbåter basert på doryskrog. Disse og eldre doryer ombygd til turbåter har like frem til vår tid vært et fast innslag i lystbåtflåten.
Daan Jippes
Han begynte å tegne ukentlige striper til forskjellige blader, samtidig som han tegnet noen forsider til Donald-bladene. Hans første historie var «Fengslende fugleliv» (1972). I 1975 fikk han rollen med å se over innkomne serier, rette historier osv. Det var god trening, men det må ha vært frustrerende å rette andres serier, når han hadde muligheten til å lage serier selv. Rundt 1979 så han etter en sjanse til å tegne selv. Han tok med seg sine tegninger og fløy til Burbank, California, USA.
Hans tegninger av Mikke Mus imponerte Eric Larson, og Daan ble invitert til å jobbe i Larsons studio. De neste femten årene var han med og lagde alt fra t-skjorter til filmer. Han hjalp til og med på å lage blant annet Aladdin.
1484 Postrema
1484 Postrema er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 29. april 1938 av Grigoriy N. Neujmin ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.
Daan Jippes
I senere tid har han tegnet mange forsider og fortellinger. Hans strek er nesten identisk med selveste Carl Barks', og siden 1990-tallet har han fått i oppdrag å gjentegne hakkespetthistorier Barks skrev manus til på 1970-tallet og som andre har tegnet. Hensynet til naturen løper som en rød tråd gjennom disse. Jippes er av andre Disney-tegnere som bl.a. William Van Horn og Don Rosa sett på som den beste av Barks-etterligningene.
Sahag II av Kilikia
Sahag II Khabajan (østarmensk Sahak Khapajan, borgerlig navn Gabriel Khabajan; født 25. mars 1849 i Harput, dagens Tyrkia; død 1939 i Antelias, dagens Libanon) var fra 1902 til 1939 den armensk-apostoliske katolikos av Kilikia.
Gabriel Khabajan studerte i Jerusalem og Konstantinopel og virket etterpå som prest både i Jerusalem og Kilikia (dagens sydøstlige Tyrkia). 1903 ble han valgt til katolikos av Kilikia. Katolikatet hadde vært vakant siden 1894. Dets sete hadde helt fra 1293 ligget i byen Sis (dagens Kozan).
Under folkemordet på armenerne ble i 1916 alle armenske katolikatene og patriarkatene i Det osmanske rike opphevet (Kilikia, Konstantinopel og Jerusalem). Sahag ble utvist til Jerusalem og per statlig lov utpekt til katolikos-patriark av Jerusalem, som skulle omfatte alle gjenværende osmanske armenere. Men også dette katolikatet ble opphevet året etter, og Sahag på nytt utvist, denne gang til Damaskus.
Etter Det osmanske rikes nederlag i første verdenskrig returnerte Sahag i 1918 til Kilikia for å gjenopprette katolikatet i Sis. Kilikia lå den gang under fransk mandat, men ble i 1921 gitt tilbake til Tyrkia. Sahag måtte på nytt forlate katolikatets historiske sete og flyktet til katolikatets siste gjenværende bispedømme i Aleppo (Syria). 1930 flyttet Sahag katolikatssetet til Antelias (Libanon), der det har ligget siden. Ved gjenoppbyggingen av katolikatet i Antelias fikk Sahag hjelp av en «hjelpekatolikos» (katolikos-koadjutor), Papken Guleserian, som han hadde utnevnt i 1931. Papken døde allerede i 1936, mens Sahag døde tre år senere, 90 år gammel.
Rumphi (distrikt)
Rumphi er et distrikt i Malawi. Det dekker et areal på 4769 km², og har en befolkning på 169 112 ved folketellingen i 2008.
York-traktaten
York-traktaten av 1237 ble signert mellom Henrik III av England og Alexander II av Skottland, og fastesatte grensene mellom kongedømmene England og Skottland.
Traktaten definerte grensene mellom de to kongedømmene ved å gå fra Solway Firth i vest og til munningen av elven Tweed i øst. Traktatens betydning går på at dette er fortsatte grensen i dag, mer 750 år senere, med unntak av et lite område rundt Berwick som ble tatt av England i 1482. Traktaten betydde også at Skottland oppga sine tradisjonelle krav på områdene Northumbria, syd for Tweed og det gamle kongeriket Cumbria.
Northumbria har selv en gammel historie som går tilbake til før England og Skottland som et eget kongedømme som strakk seg fra Humber og til Forth. Da landet fikk to store kongedømmer både nord og sør for seg ble landet ulykksalig lidende fra krav fra begge sider og måtte tidvis lide tungt under både herjingstokter og rene massakrer fra begge sider.
Tvister etter 1237
Grensen mellom England og Skottland er blant de eldste i verden. Til tross for traktaten ble grensesettingen stadig utfordret. Det første stridsemnet var de såkalte «Debatable Lands» (= De diskutable områdene), et lite område i vest som var beryktet for lovløshet. Dette ble endelig avgjort i 1552.