cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Portstewart
Byen har tre golfbaner, som alle tilhører Portstewart Golf Club. Å spille golf der er en spesiell utfordring på grunn av den sterke vinden som nesten alltid blåser inn fra Atlanterhavet.
Tidligere bodde mange av studentene fra University of Ulster i Coleraine i Portstewart, men etter at byen popularitet har økt er det få studenter som har råd til å bo der.
På klippen som ruver over den vestlige enden av strandpromenaden ligger et kloster med en internatskole.
Henriette Jæger
Henriette Jæger (født 30. juni 2003) er en norsk friidrettsutøver fra Aremark, som representerer Aremark Idrettsforening. Hun driver hovedsakelig med mangekamp og sprint, og har vunnet medaljer i norgesmesterskap og internasjonale mesterskap. Hennes foreldre og trenere, Unn Merete Lie Jæger og Lars Martin Jæger, er tidligere friidrettsutøvere.
Den 13. september 2020 satte hun U18-bestenotering i verden i sjukamp, med 6301 poeng. Hun vant kongepokalen under NM i friidrett 2023. Hun vant sølv på 400 meter under U23-EM i friidrett 2023 med ny norsk rekord 51,06 s.
2017
Henriette Jæger deltok i J14-klassen under Världsungdomsspelen 2017, og fikk der bronse i tresteg med 11,51 meter. I tillegg kom hun på fjerdeplass på 80 meter og femteplass i lengdehopp. Hennes beste resultater i 2017 var blant annet 8,03 på 60 meter, 1,65 meter i høydehopp og 5,41 meter i lengdehopp.
2018
Henriette Jæger fikk sitt gjennombrudd da hun var med på NM i friidrett innendørs 2018, der hun fikk bronse på 200 meter bak Helene Rønningen og Astrid Mangen Cederkvist. Jæger var da 14 år gammel. Hun kom også på fjerdeplass i høydehopp og sjuendeplass i lengdehopp. I semifinalen på 200 meter satte hun personlig rekord på 25,01 sekunder, en tid som plasserte henne på topp 10-listen i Norge i U15-klassen.
I februar deltok hun i Ungdomsmesterskapet i friidrett innendørs 2018. Hun fikk der fire gull, et sølv og en bronse. Øvelsene hun fikk gull i var 60 meter hekk, 60 meter, 200 meter og høydehopp. Hun fikk sølv i lengdehopp og bronse i kulestøt.
Hun deltok i U18-klassen på Nordisk juniormesterskap i mangekamp 2018. Der var hun yngst av samtlige, men kom på 2. plass i sjukamp bak Klara Rådbo fra Sverige. Under Världsungdomsspelen 2018 fikk hun tre medaljer i J15-klassen - gull på 80 meter og i lengdehopp, og sølv på 80 meter hekk.
I august deltok hun i nordisk juniormesterskap i friidrett 2018, og løp der på det norske laget som tok sølv på 4 × 100 meter stafett. De andre på laget var Live Haugstad Hilton, Kaitesi Ertzgaard og Ingvild Meinseth. Individuelt kom hun på sjetteplass på 200 meter.
Litt senere deltok hun i Junior-NM i friidrett 2018 på Bislett stadion, i U20-klassen. Der fikk hun en sølvmedalje på 100 meter. På 200 m løp hun inn til klar seier, men ble diskvalifisert for å ha trått på streken. Hun avsluttet sesongen med seier i tresteg i J15-klassen under Ungdomsmesterskapet i friidrett 2018.
2019
Hun konkurrerte lite innendørs i 2019, men satte ny norsk bestenotering i J16-klassen på 200 meter under Bamselekene, med 24,08 sekunder.
Hun sesongdebuterte utendørs under NM i mangekamp 2019, der hun vant sjukampen i J16-klassen med 5520 poeng. Dette var norsk bestenotering i J16-klassen. Hun vant sjukamp i U18-klassen under Nordisk juniormesterskap i mangekamp 2019 i juni med resultatet 5889 poeng.
Jæger deltok i senior-NM i friidrett 2019, og kom på en femteplass på 100 meter. To uker senere deltok hun i Nordisk juniormesterskap i friidrett 2019. Der vant hun 100 og 200 meter, og hun deltok på 4x100 meter stafett og 4x400 meter stafett, der Norge fikk sølv i begge. Hun deltok også i junior-NM i Sigdal. Her tok Jæger gull på 100 meter og 200 meter, samt sølv i lengdehopp. Hun fikk også pokalen som mesterskapets beste kvinnelige utøver. Under Ungdomsmesterskapet i friidrett 2019 tok Jæger 6 gull, på 100 meter, 200 meter, 100 meter hekk, lengde, høyde og tresteg. Her også mottok hun bestemannsprisen på jentesiden.
Gjennom 2019 satte Jæger norsk aldersrekord i «jenter 16» i både 100 meter (11,70 sek), 200 meter (23,79 sek), 300 meter (38,74 sek) og sjukamp (5889 poeng).
2020
I januar 2020 deltok Jæger i J17-klassen under NM i mangekamp innendørs 2020. Jæger gikk en femkamp og fikk resultatet 4339 poeng. Underveis i mesterskapet så hun at hun hadde muligheten til å sette bestenotering i verden i U18-klassen, men siden de løper 600 meter i sjukamp i U17-klassen måtte hun løpe 200 meter ekstra, for å få løpt 800 meter. Denne løp hun på 2:17,62, og fikk med det 4414 poeng. Dette var bestenotering i verden («uoffisiell verdensrekord») for jenter U18, og hun slo med det spanske Maria Vicentes tidligere bestenotering på 4371 poeng.
Under NM i friidrett innendørs 2020 tok Jæger gull på både 60 meter (7,37 s) og 200 meter (23,55 s). Dette var ny norsk aldersrekord på begge øvelsene. Da hun vant 60 meter i NM var dette hennes første NM-gull i seniorklassen, og hun var da 16 år gammel. Uken etter NM deltok hun i Nordisk mesterskap i friidrett innendørs 2020 i Helsingfors, og kom der på sjetteplass på 60 meter. På 200 meter ble hun diskvalifisert. Hun deltok i J17-klassen under UM i friidrett innendørs 2020, og vant der 60 meter, 200 meter, 400 meter, 60 meter hekk, lengdehopp og tresteg.
I august deltok hun i NM i mangekamp 2020 på Fagernes, og vant der J17-klassen med 6129 poeng, som var norsk bestenotering i denne klassen. Den 22. august deltok hun i Trondheimslekene, og satte der ny norsk J17-bestenotering på 100 meter med 11,51 sekunder. Hun satte også norsk juniorrekord på 400 meter med 52,52 sekunder.
Den 13. september 2020 satte Jæger bestenotering i verden i U18-klassen under et stevne i Moss. Hun fikk 6301 poeng, etter følgende resultater underveis:
Under NM i friidrett 2020 vant hun 200 og 400 meter, og hun fikk bronse i lengdehopp.
2021
Dette var hennes første sesong med seniorredskaper. Jæger vant femkamp under NM i friidrett innendørs 2021 med 4471 poeng, ny norsk rekord. Hun forbedret Amalie Iuels gamle rekord fra 2016 (4425 poeng).
Utendørs deltok hun i Hypomeeting Götzis, og satte der ny norsk U20-rekord i sjukamp (6154 poeng), andre beste poengsum for norske seniorer etter Norgesrekorden til Ida Marcussen. Hun vant to av øvelsene (200 og 800m) og satte fire personlige rekorder, dessuten fikk hun stevnets pris "Rookie of ute year" (Årets nykommer).
2022
Under Nordisk juniorlandskamp i Malmö i juli vant Jæger 400 meter i U20-klassen med tiden 53,45. 4. august 2022 sprang hun inn til en 4. plass på tiden 52,23 på 400 meter i U20-VM i Cali. Dette var ny norsk aldersrekord på øvelsen, og den beste plasseringen av en norsk utøver på en løpsøvelse i U20-VM noensinne, hvis en ikke tar med 1500 meter og hekkeøvelser. I tillegg til dette tangerte hun også den nordiske U20-rekorden på distansen. Noen uker senere tok hun tre gull under Junior NM i Bærum i 100 meter, 200 meter og lengde.
2023
Hun ble norsk mester på 400 m og ble tildelt kongepokalen. Hun vant sølv på 400 meter under U23-EM i friidrett 2023 med ny norsk rekord 51,06 s.
Hjortetrøst
Hjortetrøst (Eupatorium cannabinum) er en plante i korgplantefamilien.
Utseende
Hjortetrøst er en relativt høyvokst korgplante som blir opptil 150 cm. Oppover stengelen sitter motsatte, handflika eller handdelte sagtakka blader. Øverst sitter korgsamlinga med rosa til lyst fiolette blomster.
Hjortetrøst kan overflatisk minne om den i Norge mye vanligere vendelrot (Valeriana sambucifolia), som imidlertid hører til i kaprifolfamilien. Hjortetrøst blomstrer siste halvdel av sommeren og utover høsten, og brukes innimellom som hageplante.
Forekomster i Norge
I Norge er hjortetrøst en sørlig, varmekjær art. I tillegg er den glad i næringsrik grunn. Hjortetrøst vil helst ha det fuktig, men på tross av dette kan den finnes på tørre berg.
Hjortetrøst er sjelden i Norge. Den forekommer fra Sarpsborg og Fredrikstad i Østfold og inn til Hjartdal i Telemark på Østlandet. I tillegg finnes den spredt noen få steder langs kysten nord til Kvam i Hordaland.
Lee Kuan Yew
Han var også en av grunnleggerne og den første generalsekretæren i People's Action Party (PAP) som han ledet til en overlegen seier i valget i 1959. Under administrasjonen til Singapores andre statsminister Goh Chok Tong tjenestegjorde han som senior minister. Lees første erfaring med politikk i Singapore kom med hans rolle som en innvalgt representant for det pro-britiske Progressive Party i 1951 som fikk massiv støtte fra befolkningen, særlig fra den kinesisktalende arbeiderklassen.
Lee Kuan Yew utga tre bøker som heter The Singapore Story som dekket hans syn på Singapores historie frem til landets separasjon fra Malaysia i 1965, From Third World to First: The Singapore Story som gir en beretning om Singapore påfølgende transformasjon til den nasjonen vi kjenner i dag, og "One Man's View of the World" som kom i 2013. Den 13. september 2008 gjennomgikk Lee som da var 84 år gammel en vellykket behandling for unormal hjerterytme i Singapore General Hospital.
Bakgrunn
Lee var en fjerdegenerasjons kinesisk singaporer av hakkafolket. En forfader emigrere fra Dabu fylke i Guangdongprovinsen til Straits Settlements i 1862.
Lee Kuan Yew var eldste barn av Lee Chin Koon og Chua Jim Neo på 92 Kampong Java Road i Singapore, vokste opp i et romslig ett-etasjes hus. Som barn var Lee sterkt influert av britisk kultur, delvis på grunn av hans farfar, Lee Hoon Leong, som hadde gitt sine sønner engelsk utdannelse. Hans farfar gav ham navnet «Harry» utover hans kinesiske navn Kuan Yew.
Lee giftet seg med Kwa Geok Choo 30. september 1950. De fikk to sønner og en datter.
Flere medlemmer av Lees familie skulle få fremtredende stillinger i Singapores samfunnsliv, og hans sønner og datter fikk høye regjeringsposter eller regjeringstilknyttede poster.
Hans eldste sønn Lee Hsien Loong, tidligere brigadegeneral, har vært statsminister i Singapore, siden 2004, og innen det finansminister. Han er også viseordførere for Government of Singapore Investment Company (GIC). Lees yngre sønn, Lee Hsien Yang, også en tidligere brigadegeneral, er ordførende og administrerende direktør for SingTel, et svært stort telekommunikasjonsselskap. Femtiseks prosent av SingTel eies av Temasek Holdings, et fremtredende statseid holdingselskap med kontrollerende andeler i mange store regjeringstilknyttede selskap som Singapore Airlines og DBS Bank. Administrerende direktør i Temasek Holdings er Ho Ching, hustru til Lees eldste sønn, statsministeren. Lees datter, Lee Wei Ling, leder National Neuroscience Institute. Lees hustru Kwa Geok Choo var tidligere deleier i det fremtredende advokatfirmaet Lee & Lee. Hans yngre brødre, Dennis, Freddy og Suan Yew var deleiere i samme selskap. Lee har også en lillesøster, Monica. Lee har gjennomgående bestredet anklager om nepotisme og hevder at hans familiemedlemmers privilegerte stilliger skyldes personlige meritter.
Tidlig liv
Lee fikk sin utdannelse ved Telok Kurau Primary School, Raffles Institution og Raffles College. Hans universitetsutdannelse ble forsinket av andre verdenskrig og den japanske okkupasjonen av Singapore 1942-1945. Under okkupasjonen slo Lee seg stort opp via det sorte markedet ved å selge et tapiokabasert klister kallat Stikfas. Ettersom han hadde studert kinesisk og japansk siden 1942 fikk Lee arbeidet med å transkribere de alliertes telegramrapporter for japanerne, samt som engelskspråklig redaktør hos det japanske Hodobu (報道部 — et informasjons- eller propagandadepartement) fra 1943 til 1944
Etter krigen studerte han jus ved Fitzwilliam College i Cambridge i Storbritannia, der han senere ble honorary fellow. Han tok eksamen med høyeste karakter og studerte en kort periode ved London School of Economics. Han vendte tilbake til Singapore i 1949 for å arbeide som advokat på Laycock and Ong, John Laycocks advokatpraksis.
Lyø
Lyø er en øy i det Sydfynske Øhav med et areal på 6 km² og 130 innbyggere. Øya ligger syd for Fåborg, som den har fergeforbindelse til sammen med Avernakø.
Lee Kuan Yew
Før People's Action Party
Lees første politiske erfaringer i Singapore var hans rolle som valgagent for sin sjef John Laycock, som var kandidat for det pro-britiske Progressive Party ved valgene til det lovstiftende råd i 1951. Lee innså imidlertid etter en tid at partiets fremtid ikke så lys ut, de det knapt kunne få massenes støtte, særlig ikke i den kinesiskspråklige arbeiderklassen. Dette var særlig viktig da Rendelkommisjonen i 1953 utvidet antallet stemmeberettigede kraftig.
Lyø
Lyø by
Midt på øya ligger den store landsbyen. Den har mange stengjerder og gårder. Byen har forandret seg mye gjennom årene, men det er tradisjon for å bevare det gamle. Karakteristisk for byen er de store trærne, fem andedammer (branndammer, opprinnelig tolv) og den tette bebyggelsen.
Mariella Venter
Mariella Venter (født 10. januar 2000) er en sørafrikansk svømmer.
Lyø
Havnen
Havnen ligger ca. 1 km fra Lyø by og har fergeleie og lystbåthavn.
Lee Kuan Yew
Før People's Action Party
Hans store gjennbrudd kom da han ble engasert som juridisk rådgiver til fagforeningene og studentforeningene. Dette gav Lee en ef forbindelse til den kinesiskspråklige arbeiderklasseverden.
Lyø
Lyø kirke
Kirken, som er bygget av rå kampestein, er oppført under reformasjonen og endret flere ganger, bl.a. i 1640-årene og sist i 1980-årene. Kirkegården er sirkelrund og en av de peneste og mest særpregede i Danmark. Etter reformasjonen har det vært 24 sogneprester på Lyø, men fra 2008 blir sognet betjent fra Faaborg.
Lee Kuan Yew
Dannelsen av People's Action Party
Den 21. november 1954 dannet Lee sammen med en gruppe andre engelskutdannede middelklassemenn, som han selv beskrev som «ølsupende borgere», det sosialistiske partiet People's Action Party (PAP) i en opportun allianse med den prokommunistiske fagforeningsbevegelsen. Denne alliansen ble beskrevet som et arrangert ekteskap, ettersom den engelskutdennede gruppen trengte prokommunistenes støtte blant massene, mens kommunistene trengte en ikke-kommunistisk partiledelse som røykteppe ettersom Malayan Communist Party var forbudt. Deres felles mål var å agitere for selvstyre og få slutt på britisk kolonistyre. Stiftelseskonferansen fant sted i Victoria Memorial Hall med over 1 500 tilstede. Lee ble generalsekretær, et verv han beholdt til 1992, med unntak av en kort periode i 1957. UMNOs Tunku Abdul Rahman og MCAs Tan Cheng Lock var innbudt som gjester for å skjenke det nye partiet troverdighet.
Lyø
Severdigheter
Klokkestenen er flere tusen år gammel, og avgir toner, når man slår på den. Mange fortellinger knytter sig til klokkesteinen, blant annet, at man kan få et ønske oppfylt, når den avgir lyden sin. Lyø er også kjent som stedet hvor kong Valdemar Seier og han sønn ble tatt til fange natten mellom den 6. og 7. mai 1223 av grev Henrik av Schwerin.
Lee Kuan Yew
I opposisjon
Lee var kandidat for og vant med stor margin i valgkretsen Tanjong Pagar i valget i 1955. Han ble leder for opposisjonen mot David Saul Marshalls Labour Front-ledede koalisjonsregjering. Han var også en av PAPs representanter ved de to konstitusjonelle diskusjoner som ble holdt i London om Singapores fremtidige status. Den første diskusjonen ble ledet av Marshall og den andre av Lim Yew Hock, Marshalls hardføre ettertredere.
I denne perioden ble Lee tvunget til å konkurrere med rivaler både innenfor og utenfor PAP. Mens Lee måtte holde seg på betryggende avstand fra sine prokommunistiske kolleger da de aktivt deltok i ofte voldsamme masseaksjoner for å underminere regjeringens autoritet, opprettholdt han konsekvent sin motstand mot den styrende koalisjonen, som han ofte anklaget for å være inkompetent og korrupt. Lees stilling innen PAP ble alvorlig truet i 1957 da prokommunister tok over ledelsespostene, etter en partikongress som partiets venstrefløyl hadde fylt med falske medlemmer.
Heldigvis for Lee og partiets moderate fløy beordret Lim Yew Hock en massearrestering av prokommunistene og Lee ble gjeninnsatt som generalsekretær.
Lee vant en ny og større seier i sin valgkrets i et kompletteringsvalg i 1957. Den kommunistiske trussel innen partiet var da for en tid fjernet, og Lee forberedte seg til det kommende valget. I denne perioden holdt Lee det første av en serie hemmelige møter med den underjordiske kommunistlederen Fong Chong Pik (eller Fang Chuang Pi).
Selvstyreregjeringen – 1959 til 1963
I de nasjonale valgene den 1. juni 1959 vant PAP 43 av de 51 mandater i den lovgivende forsamlingen. Singapore fikk selvstyre med autonomi i alla statsanliggender utenom i forsvars- og utenrikspolitikken. Lee ble den første statsministeren i staten Singapore 3. juni 1959, da han tok over fra sjefsminister Lim Yew Hock.
Etter at Singapore hadde oppnådd selvstyre fra Storbritannia ble Lee stilt overfor mange problemer. Blant disse var utdannelse, boligmangel og arbeidsløshet. Som svar på boligproblemet opprettet Lee Housing and Development Board (HDB), et organ som påbegynte et massivt statlig boligbyggingsprogram for å avhjelpe boligmangelen.
Union med Malaysia og senere separasjon – 1963 til 1965
Etter at Malayas statsminister Tunku Abdul Rahman i 1961 foreslo dannelsen av en føderasjon som skulle omfatte Malaya, Singapore, Sabah, Sarawak og Brunei, begynte Lee å propagere for en forening med Malaysia for å slutt på det britiske kolonialstyret. En folkeavstemning ble holdt 1. september 1962, der 70% av velgerne stemte for hans forslag. Lee knyste så de prokommunistiske grupperingene som kraftig motsatte seg sammenslåelsen og som ble hevdet å være innblandet i samfunnsomstyrtende virksomhet.
Den 16. september 1963 ble Singapore en del av føderasjonen Malaysia. Unionen ble imidlertid kortvarig. Den malaysiske sentralregjeringen, som ble styrt av United Malays National Organisation (UMNO), ble urolig for Singapores kinesiske majoritet som inkorporert i staten og av at PAP kunne utgjøre en politisk utfordrer i Malaysia. Lee motsatte sig bumiputrapolitikken og benyttet Malaysian Solidarity Conventions slagord om et «malaysisk Malaysia!», en nasjon som tjener den malaysiske nasjonaliteten, i motsetning til den malayiske gruppen. Relasjonene mellom PAP og UMNO ble anstrengte. Visse innen UMNO ville at Lee skulle arresteres.
Rasemessig motiverte oppløp fulgte, som et på Muhammeds fødselsdag (21. juli 1964), nær Kallangs gassverk, der 23 personer døde og hundreatalt ble skadet da kinesere og malayer angrep hverandre. Flere oppløp brøt ut i september 1964 og både Tunku Abdul Rahman og Lee Kuan Yew gjorde offentlige fremtredender for å forsøka å roe ned situasjonen. Matvareprisene skjøt opp i denne perioden, på grunn av forstyrrelsene av transporter, noe som førte til ytterligere prøvelser.
At unionen slo feil var et hardt slag for Lee, som anså at den var avgjørende for Singapores eksistens. I en tv-sendt pressekonferanse brøt han sammen følelsesmessig da han tilkjennegav separasjonen for folket.
Statsminister etter selvstendigheten – 1965 til 1990
I sin biografi hevder Lee Kuan Yew at han sov dårlig og ble syk noen dager etter at Singapore var blitt selvstendig.
Ettersom Singapore aldri hadde hatt en dominerende kultur som innvandrere kunne tilpasse seg, eller noe felles språk, forsøkte Lee sammen med regjeringen og det styrende parti å skape en felles singaporeansk identitet på 1970- og 1980-tallet.
Lee og hans regjering la vekt på å opprettholde religiøs toleranse og rasemessig harmoni, og var beredt til å benytte lovmakt for å motarbeide enhver trussel som kunne fremprovosere etnisk og religiøst vold. For eksempel advarte Lee mot «ufølsom evangelisering», med tanke på kristen misjon rettet mot malayer. I 1974 rådet regjeringen Singapores bibelselskap til å slutte å utgi religiøst materiale på malayisk.
Relasjonene med Malaysia
Mahathir bin Mohamad: Lee ønsket å forbedre relasjonene med Mahathir bin Mohamad, som var blitt visestatsminister i Malaysia. Da han visste at Mahathir stod for tur til å bli Malaysias neste statsminister, inviterte Lee ham (gjennom Singapores daværende president Devan Nair) til å besøke Singapore i 1978. Dette første og de senere besøk forbedret både de personlige og de diplomatiske relasjoner. Mahathir oppfordret Lee til å kutte sine koblinger til de kinesiske ledere av det malaysiske opposisjonspartiet Democratic Action Party. Til gjengeld lovet Mahathir å ikke engasjere seg for den malayiske folkegruppen i Singapore.
I desember 1981 endret Mahathir tidssonen for Malakkahalvøya for å få til en enhetlig tid for hele Malaysia, og Lee samtykket. Relasjonene med Mahathir ble forbedret senere i 1982.
I juni 1988 inngikk Lee og Mahathir en overenskomst i Kuala Lumpur om å bygge Lingguidammen i Johorelven.
Lee vendte seg mot Mahathir i 1989 da han aktet å flytte jernbanetollen fra Tanjong Pagar i sørlige Singapore til Woodlands ved slutten av veibanken, delvis på grunn av et økende antall tilfeller av narkotikasmugling inn i Singapore. Dette utløste motstand i Malaysia, ettersom en del av marken skulle tilbakeføres til Singapore når jernbanesporene ikke lenger ble benyttet. Som svar på dette autoriserte Mahathir Daim Zainuddin, daværende finansminister i Malaysia, til å fastlegge vilkårene.
Etter flere måneders forhandlinger oppnådde man en enighet som innebar samordnet utvikling av tre større områder i Tanjong Pagar, Kranji og Woodlands. Malaysia fikk en andel på seksti prosent og Singapore førti prosent. Overenskomsten ble undertegnet 27. november 1990, én dag før Lee fratrådte som statsminister.
Minister – 1990 til 2004
Erter å ha ledet PAP ved syv valgseiere gikk Lee av 28. november 1990 og overlot starsministerposten til Goh Chok Tong. Han var da den statsminister som hadde sittet lengst i verden.
Rekruttering og forberedelser av den andre generasjonens ledere hadde funnet sted så tidlig som på 1970-tallet. På 1980-tallet begynte Goh og de yngre lederne å innta viktige regjeringsposter. Straks før den offisielle overgangen ble alle andre ledere fra den første generasjonen («den gamle garde») pensjonert, blant annet Goh Keng Swee, S. Rajaratnam og Toh Chin Chye. Ettersom overgangen var nøye planlagt, vakte den ikke spesiell oppsikt i Singapore, selv om den var det første lederbyttet siden selvstendigheten.
Da Goh Chok Tong ble regjeringsjef forble Lee i kabinettet med en ikke-eksekutiv post som seniorminister og spilte en rolle som han beskrev som rådgivende. I offentligheten omtalte han Goh som «min statsminister».
Lee gikk senere av som generalsekretær for PAP, og ble etterfulgt av Goh Chok Tong i november 1992.
Lee avstod fra offisielle kontakter med alle ASEAN-regjeringer, inklusive Malaysia, for å ikke havne i konflikt med sin etterfølger Goh. Han spilte imidlertid en viktig rolle innen diplomatiet, som ved en overenskomst med Kina om utvikling av Suzhous industripark i Kina i 1994.
Ministermentor
Hva gjelder lovgivning om Lee uttalte at han «følelsesmessig og intellektuelt» var mot lykkespill. Han gjorde imidlertid ikke motstand mot sin sønns forslag om å tillate kasinoer i landet, og sa at kasinoene var noe som de nye lederne fikk ta stilling til.
I juni 2005 gav Lee ut boken Keeping My Mandarin Alive, der han beskriver sine anstrengelser gjennom årtier for å mestre standardkinesisk.
Valget i 2006
Ingen opposisjonspartier stilte kandidater i Lees valgkrets Tanjong Pagar.
Verdier og tro
Lee var en av de ledende talsmenn for asiatiske verdier, men hans tolkning av asiatiske verdier er omstridt. På 1980-tallet virket Lee i stor utstrekning for konfucianske og, i mindre utstrekning, buddhistiske dyder. Dette viste seg i hans besøk i kinesiske tempel.
Arv
I de tre årtier da Lee var ved makten vokste Singapore fra å være et u-land til å bli et av de mest utviklede landene i verden, tross sin ringe befolkning, begrensede areal og mangel på naturressurser. Lee har ofte fremholdt at Singapores eneste ressurs er dets folk og det sterke arbeidsmoral. Han ble respektert av mange singaporere, fremfor alt den eldre generasjonen, som kunne husket hans lederskap under selvstendigheten og separasjonen fra Malaysia. Han har ofte fått æren for å ha vært arkitekten bak Singapores velstand, selv om ansvaret også ligger hos hans visestatsminister, doktor Goh Keng Swee, som hadde ansvar for økonomien.
Memoarer
Lee Kuan Yew har skrevet memoarer i to bind: The Singapore Story (ISBN 0-13-020803-5), med hans syn på Singapores historie frem til separasjonen fra Malaysia i1965, og From Third World to First: The Singapore Story (ISBN 0-06-019776-5), om Singapores følgende omvandling til en velstående nasjon.
Kontroverser
På den annen side har en del singaporere og utlendinger kritisert Lee for å være elitistisk og til og med autokratisk, og at den økonomiske velstsnd under Lee ble til på bekostning av mye politisk og sosial frihet.
Lee er blitt kritisert for å innføre visse harde metoder for å undertrykke politisk opposisjon og ytringsfrihet, som å forby offentlige demonstrasjoner uten uttrykkelig polititillatelse, innskrenkning av pressefrihet, bruk av siktelser for ærekrenkelser mot politiske motstandere, som Joshua Benjamin Jeyaretnam, Tang Liang Hong og Chee Soon Juan.
Centralteatret
Centralteatret er et teaterlokale i Akersgata 38 i Oslo. Fra 1897 holdt her til et privatteater med samme navn. Fra 1959 har lokalet blitt brukt dels som tv-studio, dels som biscene for andre av byens teater. Siden 1971 har det vært en biscene for Oslo Nye Teater
Centralteatret ble etablert av Alma og Johan Fahlstrøm i 1897. I 1899 overtok Rudolf Rasmussen («Rulle») som sjef, og fra 1902 kom Harald Otto inn som leder og eier. Teatret ble i familiens eie inntil 1959, med sønnen Reidar Otto og sønnesønnen Harald Ottho i ledelsen. Et unntak var perioden 1931–1934 da det var delvis utleid til Det norske teatret.
Teatret var særlig kjent for et repertoar i den lette sjanger: lystspill, revyer og operetter, men også klassikere (som Henrik Ibsen) og ny norsk dramatikk hadde sin plass her.
Bygningen
Adressen i Akersgata har lange teatertradisjoner. Her lå Grændsehaven, som var eid av James Collett. Det Dramatiske Selskab, Norges første teaterforening, som ble stiftet i 1780, hadde sine oppsetninger her. I 1802 ble det reist en egen bygning til formålet (arkitekt Jørgen Henrik Rawert). Den fikk navnet Dramatiken.
I 1838 ble Selskabet avviklet. Dramatiken ble imidlertid fortsatt brukt til gjestespill, maskeradeselskap og slikt. Kunstnerforeningen hadde sine møter her, og fra 1863 var det konsertlokale. Etter en ombygning (arkitekt Georg Andreas Bull) overtok Christiania Haandværksforening inntil de fikk eget hus i Rosenkrantz' gate.
I flere år var Akgersgaten 38 kjent som Askers concertsalon, Askers etablissement, Askers concertetablissement, Askers salon, Askers Concertetablissements have, Askers Concertsalons cigarbutikk, Askers cigarbutikk, Askers concertsal, Hr. Askers restaurant, Askers restaurasjon og Askers café etter Hr. Asker. En Hr. Asker var i 1881 også direktør for Christiania Tivoli.
I 1887 ble Dramatiken revet, og i 1890 ble dagens bygning reist (arkitekt Herman Backer). Dansesalen fra den tidligere bygningen er imidlertid bevart inne i det nye bygget. Den benyttes nå som skuespillerfoajé.
De første årene holdt skjenkestedet Alhambra til her, men i 1897 lot altså Fahlstrøms stedet ombygge til teater (arkitekt Henrik Bull). I 1934 ble det gjort store endringer (arkitekt Jens Dunker), blant annet fikk fasaden dagens umiskjennelige funkispreg.
Centralteatret er renovert og er Norges eldste teatersted i drift. Salen har 387 sitteplasser. Det spilles også enkelte forestillinger i restauranten Teaterkjelleren i samme bygning.
Bygningen har vært i familien Otthos eie siden 1902, og ble eiet av Harald Ottos oldebarn, Harald Meyer Ottho til 2013. Da kjøpte Olav Thon bygningen.
Alcinae
Alcinae (alker) er en underfamilie i alkefamilien (Alcidae) og består av sju slekter, hvorav to er monotypiske og én er utdødd. Gruppen teller 16 arter, hvorav én er utdødd.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Nettleship & Bonan (2018). Norske navn følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008) og Syvertsen et al. (2017).
Epyrinae
Epyrinae er en underfamilie av stilkvepser. Artene er små, gjerne maurlignende, og opptrer stort sett som parasitoider som snylter på larver av biller.
Utseende
Små, langstrakte, oftest svarte vepser. Hodet er temmelig flatt og omtrent firkantet med litt små fasettøyne, antennene er trådformede. Beina er forholdsvis korte. Mange er vingeløse.
Levevis
Disse vepsene er parasitoider som angriper larvestadiet av biller, særlig billelarver som lever inne i planter.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i alle verdensdeler.
Klassisk Kalvik
Klassisk Kalvik er et musikkalbum med Finn Kalvik, utgitt i 2002.
Søramerikansk U23-mesterskap i friidrett 2016
U23-søramerikamesterskapet i friidrett 2016 var den syvende utgaven av U23-søramerikamesterskapet i friidrett. Mesterskapet ble arrangert i Lima i Peru fra 23. til 25. september 2016. Arrangør var CONSUDATLE, Det søramerikanske friidrettsforbundet.
Deltakere
Hvert land kunne stille med inntil to utøvere pr øvelse, og med maksimum 85 utøvere totalt. Venezuela deltok ikke, på grunn av uroen i landet.
Felix von Wimpffen
Felix von Wimpffen-Berneburg (født 5. november 1744 i Zweibrücken, død 23. februar 1814 i Bayeux) var en fransk revolusjonsgeneral.
Liv og virke
Wimpffen ble tidlig fenrik i Regiment Zweibrücken, som stod i fransk tjeneste. Han ble så kaptein i Regiment Lamark.
I 1769 hadde han befalet for et frikorps i Korsika som kjempet mot Pascal Paoli. Han ble så oberstløytnant og kommanderte Regiment Bouillon, og med dette utmerket han seg i 1782 ved beleiringen av Gibraltar. Etter freden trakk han seg tilbake til et gods i Normandie.
Fra dette området ble han i 1789 deputert for adelen til riksstendenes forsamling, og der sluttet han seg som en av de første til tredjestanden og forfattet protesten mot flertallet av adelen som ønsket å forbi atskilt fra tredjestanden. Dette skritt førte ham inn i de revolusjonæres rekker, men han forble moderat og gikk inn for at landet skulle ha et demokratisk monarki. Han var medlem av komiteen for det militære og for pensjonene og var med på å offentliggjøre den røde bok, men han motsatte seg den fullstendige avskaffelse av adelen, selv om han stemte for opphevelsen av deres privilegier.
Etter girondistenes fall den 31. mai 1793 erklærte han seg imot nasjonalkonventet, arresterte dets deputerte i Caen og kalte de nordlige departementene til våpen. Han hadde liten fremgang, ble slått ved Vernon og flyktet til England.
I 1799 vendte han tilbake og fikk av Napoléon Bonaparte en stilling som divisjonsgeneral. Senere fikk kan stilling ved det keiserlige stutteri, som han beholdt i til sin død i 1814 i en alder av 69 år.
Han var gift med Therese (født Bayeule de St. Germain).
Han forfattet blant annet verket Manuel de Xépholius (Paris 1788).
Gullris
Gullris (Solidago virgaurea) er en plante i korgplantefamilien.
Utseende
Gullris er en av de vanligste korgplantene å treffe på i skog og mark i Norge. Den har omvendt lansettforma grunnblader og avlange, smalere stengelblader oppover langs stengelen. Gullris blir som regel rundt en halv meter høy, men den kan variere fra 5 cm til 1 meter. Korgsamlinga ("blomsterstanden") er en litt rotete, aksforma samling av de gule korger.
Gullris i Norge består som to underarter eller økotyper; vanlig gullris (S. v. virgaurea) og fjellgullris (S. v. lapponica). Imidlertid er disse ganske like av utseende, og skilles stort sett på at fjellgullris er mindre og vokser høgere til fjells.
Forekomster i Norge
Gullris regnes for å være lite næringskrevende, og stort sett kan du treffe på den overalt i skogen og på fjellet. Gullris er ofte blant de få urtene som vokser også i blåbærgranskog og andre næringsfattige skogtyper.
We Are Happy People
Den var skrevet av trombonist Eric Allendale og gjorde sin første opptreden som B-siden til The Foundations' tredje single, «Any Old Time You're Lonely Or Sad», en mindre hit som var skrevet av Tony Macaulay og John McLeod.
«We Are Happy People» ble gjeninnspilt av The Foundations i 1968, denne gang med Colin Young som vokalist. Den forekom på bandets LP, The Foundations (Marble Arch MALS 1157), fra 1968. I april 1969 hadde den blitt innspilt av ni forskjellige artister.
Norsk versjon
Mikkel Aas har skrevet en norsk tekst. Hans norske tittel er «Stopp og ta en pause».
Møre bispedømme
Møre bispedømme er et bispedømme i Den norske kirke som omfatter menighetene i Møre og Romsdal, med Molde domkirke som bispesete. Det er delt i seks prostier, 32 kirkelige fellesråd og 97 kirkesokn, og er fra 2008 ledet av biskop Ingeborg Midttømme.
Bispedømmet ble opprettet 18. september 1983 da de tre prostiene på Sunnmøre ble overført fra Bjørgvin bispedømme, og de to prostiene på Nordmøre og de to i Romsdal fra Nidaros bispedømme. Før dette var Møre og Romsdal det eneste fylket i landet som var delt mellom to bispedømmer, hvilket gikk helt tilbake til 1622 da Sunnmøre ble overført fra Nidaros til Bjørgvin.
Bispedømmet heter «Møre» selv om det også omfatter Romsdal og kommer av et kompromiss der Sunnmøre, med cirka halvparten av innbyggerne, aksepterte at bispesetet ble lagt til Molde, fremfor Ålesund, mot at Romsdal ikke ble med i navnet.
Møre bispedømme har også et aktivt ungdomsråd, som består av ungdommer bosatt innenfor bispedømmets grenser. Disse velges på bispedømmets Ungdomsting blant delegater fra menighetene og ungdomsorganisasjonene. Ungdomsrådet fungerer som et rådgivende organ til bispedømmerådet og biskopen i ungdomsspørsmål, og som en ressurs for menigheter, da ungdomsrådet også arrangerer inspirasjonssamlinger og kurs for ungdommer i menigheter tilknyttet bispedømmet.
Ungdomsrådet i Møre bispedømme
Ungdomsrådet er et rådgivende organ for Møre bispedømmeråd og Møre biskop i ungdomsspørsmål. Ungdomsrådet består av maksimalt seks medlemmer og to varamedlemmer fra menighetene og to medlemmer og ett varamedlem fra ungdomsorganisasjonene i fylket. Rådet sender også to delegater til Ungdommens kirkemøte.
Prosti
Møre bispedømme har følgende prosti:
Thamiaraea
Thamiaraea er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.
Liste over kulturminner i Krødsherad
Liste over kulturminner i Krødsherad er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Krødsherad. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
Thamiaraea
Utseende
Disse billene er små (2 – 5 millimeter), vanligvis slanke og oftest mer eller mindre brunlige til brunsvarte på farge. Kroppen er vanligvis fint hårete. Hodet er mer eller mindre rundt med små fasettøyne, antennene, som sitter festet mellom fasettøynene, er vanligvis ganske lange og ofte fortykkede mot spissen. Kroppen er oftest tett og fint punktert, beina er slanke. Føttene er tynne med fire eller fem ledd, tallet på ledd varierer ofte mellom for-, mellom- og bakbeina og er nyttige karakterer når man skal bestemme disse billene. Mange av artene ligner hverandre sterkt og man må ofte dissekere ut kjønnsorganene for å bestemme dem. Trolig er i alle fall de fleste Athetini rovdyr, siden de er så tallrike er de trolig viktige komponenter i økosystemene der de lever.
Liste over kulturminner i Krødsherad
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Thamiaraea
Levevis
Disse små billene kan finnes nær sagt over alt på landjorden, og er særlig tallrike i strø og kompost, men de enkelte artene har ofte mer spesifikke krav. En del arter lever knyttet til maur (såkalte myrmekofiler), men det er ikke så utbredt som hos mange andre grupper av Aleocharinae. Noen arter finnes gjerne i fuglereir, andre er knytett til åtsler. De fleste av artene flyr godt og kan noen ganger påtreffes svermende.
Utbredelse
Gruppen har en kosmopolittisk utbredelse.
Reunion – ti år etter krigen
Reunion – ti år etter krigen er en norsk dokumentarfilm fra 2011.
Handling
Filmen skildrer også Steinar Bryn, fra Nansen Dialog, sin metode.
Reunion vakte begeistring hos publikum under Tromsø filmfestival, og filmen fikk etter dette midler fra Norsk filminstitutt til å klippes om til en helaftens dokumentarfilm. I midten av juni 2011 åpnet den forlengede 72-minutter lange versjonen av filmen Kortfilmfestivalen i Grimstad. Filmen hadde premiere på Vika kino i Oslo fredag 17. juni 2011. Filmen vant Amandaprisen i kategorien Beste dokumentar under Filmfestivalen i Haugesund i august 2011.
Ekstremfeminisme
Ekstremfeminisme er et begrep benyttet om ytterliggående feministiske grupper som propagerer hat mot menn. I offentlig diskusjon i Sverige har det vært brukt for å referere til de synspunkter organisasjonen ROKS og sosiologen Eva Lundgren står for.
Sinop (Tyrkia)
Sinop er en by med 63 205 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Sinop. Den ligger nordøst for Gerze, sør for Svartehavet og øst for Erfelek.
I levande live
I levande live er et konsertalbum med Olav Stedje, utgitt i 2009. Albumet ble produsert av Svein Dag Hauge.
Hilde Hagerup
Hilde Børresen Hagerup (født 26. februar 1976 i Tromsø) er en norsk forfatter. Hun har hovedsakelig skrevet ungdomsbøker, men høsten 2005 ga hun ut sin første voksenroman, Lysthuset.
Familien flyttet tidlig fra Tromsø til Viker utenfor Fredrikstad. Hun begynte tidlig å skrive, og fikk utgitt sin første novelle bare 14 år gammel. Da hun var 17, flyttet hun til Wales for å gå på Atlantic College, og deretter studerte hun verdenshistorie ved University of London.
Daniel Bennett Smith
Daniel Bennett Smith (født 6. mars 1956 i Redwood City i California) er en amerikansk diplomat. Han er direktør for Foreign Service Institute, som er den amerikanske utenrikstjenestens opplæringssenter.
Mellom 20. og 26. januar 2021 var han fungerende utenriksminister.
Randøy bru
Randøy bru er ei hengebru i Hjelmeland kommune i Rogaland. Brua krysser Ølesundet og forbinder Randøy med fastlandet. Bruas hovedspenn er 202 meter, og den ble åpnet i 1976. Den er en del av fylkesvei 4680.
Stålkonstruksjoner og kabler er levert av Erik Ruud's mekaniske verksted i Oslo.
Liste over World Heavyweight Champions (WWE)
Følgende er en kronologisk liste over fribrytere som har vært World Heavyweight Champion, sortert etter artistnavn. World Heavyweight Championship er en wrestlingtittel, og er foreløpig den mest prestisjefylte tittelen i World Wrestling Entertainments SmackDown!-merke. Tittelen ble opprinnelig skapt i 2002 av tidligere RAW general manager Eric Bischoff da SmackDown! fikk eneretten til den originale tittelen, WWE Championship. Den ble senere flyttet til SmackDown! da WWE Champion John Cena og World Heavyweight Champion Batista byttet merker som en del av «Draft Lottery» i 2005.
Ifølge WWE sin nettside er World Heavyweight Championship en ny tittel og ikke den samme tittelen som WCW eller NWA World Heavyweight Championship før den. Tittelen har heller ikke arvet historien til de to beltene, selv om den har et liknende design. Det har imidlertid blitt kjent at det er en etterfølger til begge titlene.
Totalt har det vært tolv anerkjente mestere, som offisielt har regjert 18 ganger til sammen.
Ole Østervold
Ole Olai Olsen Østervold (Austevold) (født 14. oktober 1872 i Austevoll, død 25. desember 1936 samme sted) var en norsk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Østervold ble olympisk mester i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han vant sammen med Halvor Birkeland, Rasmus Birkeland, Lauritz Christiansen, Halvor Møgster, Hans Næss, Henrik Østervold, Jan Østervold og Kristian Østervold olympisk gull i klassen 12 meter type 1907 med den norske båten «Atalanta». Det var kun én båt i denne klassen. Han var bror til Henrik, Jan og Kristian Østervold, som også var mannskap på «Atalanta».
Sefid Rud
Sefid Rud (, «den hvite elva») er ei elv i Iran. Den er den nest lengste elva i Iran etter Karun.
Elva heter Sefid Rud nedstrøms for samløpet mellom Qezel Owzan og Shahrood. Qezel Owzan er rundt 550 km lang og er det lengste tilløpet. Den samler vann fra den nordøstre delen av Zagrosfjellene og områdene øst for vannskillet mot Urmiasjøen. Shahrood er mye kortere, ca. 175 km, og samler vann fra sørskråningen til Elburzfjellene.
Ved samløpet ligger Sefid Rud-demningen med et magasin på 1860 millioner m³. Etter demningen bryter Sefid Rud gjennom Elburzfjellene i et trangt gjel. Nord for fjellene renner Sefid Rud gjennom slettelandet i Gilan og passerer nær Rasht. Til slutt danner elva et stort delta der den munner ut i Det kaspiske hav. Kaspiørret, stør, barber og mort vandrer opp i Sefid Rud fra Det kaspiske hav for å gyte.
Myriade
Myriade (fra gresk μυριάς, gen. μυριάδος, egentlig «10 000», av μυρίος «tallrik») er et begrep som brukes når man mener å si at her er en variasjon av mange ting på et sted. Skal man være bokstavelig var en myriade det høyeste i det greske tallsystemet. Det utgjorde ti tusen. Myriade i den korrekte form brukes gjerne når man sier ord som myriameter (det egentlige ordet for 10 kilometer), men også et myriagram (10 kg).
Fennikel
Fennikel (Foeniculum vulgare) er en flerårig urt som blir cirka 1,5 meter høy. De tørkede frøene brukes til saus, fiskeretter, te og som brødkrydder. Blader og stilk kan benyttes fersk til salat. Urten blir tradisjonelt brukt i matlaging for å bekjempe overvekt da oljen har en beroligende effekt på fordøyelsessystemet.
Bladene er svært tynne (dillignende) og dufter aromatisk. Hele urten inneholder eteriske oljer. I blomstringstiden utvikles ganske bleke stilker. Blomstene er temmelig uanselige og gule og vokser i floker som blir mellom 5 og 15 centimeter brede. Frukten er et tørt frø som er mellom 4 og 9 millimeter langt og halvparten så bredt.
Bordesholm
Bordesholm er en kommune i delstaten Schleswig-Holstein i Tyskland. Den ligger i kretsen Rendsburg-Eckernförde. Bordesholm er også navnet på et tidligere historisk distrikt i kongeriket Preussen. Byen var også distriktshovedstad i det historiske distriktet Bordesholm under Weimar-republikken.
Folkehallen i Wrocław
Hallen ble bygd i det daværende Breslau, hovedstaden i Schlesien, 1911–1913 etter tegninger av arkitekten Max Berg, til minne om de tyske befrielseskrigene mot Napoleon. Det opprinnelige navnet Jahrhunderthalle (Hundreårshallen) ble forandret til Hala Ludowa (Folkehallen) etter andre verdenskrig, da byen var blitt erobret av Stalin og som følge av Potsdamkonferansen innlemmet i Polen. Folkehallen er siden blitt modernisert og oppusset.
Hallens høyde er på 42 meter, og dens kuppel har en indre diameter på 69 meter – den var i sin tid verdens største bygning i sitt slag. Den maksimale diameteren er på 95 meter, og hallens areal er 14 000 m², med et volum på 180 000 m³. Den har plass til ca. 10 000 mennesker.
Livstegn
Livstegn er et musikkalbum med Olav Stedje, utgitt i 2006.
Lorentz Langberg
Lorentz Christian Langberg (født 18. mars 1810 i Kristiansand, død 1857) var en norsk fysiker og professor ved universitetet i Christiania.
Langberg ble universitetsstipendiat i 1841 og studerte i Frankrike og Tyskland. I Berlin samarbeidet han med Heinrich Gustav Magnus (1802–70) om undersøkelser i varmelæren. I 1847 ble han utnevnt til lektor ved universitetet i Christiania og var fra 1853 professor. Han var redaktør for Nyt Magazin for Naturvidenskaberne fra 1847 til 1857. Det viktigste forskningsområdet hans var lysets gang gjennom enaksede krystaller.
Ken Romain
Ken Romain (født 17. april 1993 i Villepinte) er en fransk sprinter. Han har personlig rekord på 10,29 på 100 meter, og fikk gull på 4 x 100 meter ved U23-EM i friidrett 2015.
Idrettskarriere
Romain ble fransk ungdomsmester på 60 meter i 2010. I 2011 ble han fransk juniormester utendørs på 100 meter, og ble tatt ut til junior-EM i friidrett 2011. Der fikk han 10. beste tid i innledningsheatet på 100 meter, og gikk ikke videre til finalen. Han deltok også på 4 x 100 meter stafett, som Frankrike vant på tiden 39,35.
I 2012 ble han fransk juniormester innendørs på 60 meter, og fransk juniormester utendørs på 100 meter. Ved junior-VM i friidrett 2012 fikk han 24. beste tid i innledningsheatet på 200 meter, med tiden 21,34, og gikk ikke videre til semifinalene. Han deltok også på 4 x 100 meter, men Frankrike ble her diskvalifisert.
Ved det franske U23-mesterskapet i 2013 fikk han gull både på 100 meter, 200 meter og 4 x 100 meter stafett. Han ble dermed tatt ut til U23-EM i friidrett 2013, der Frankrike kom på 6.-plass i finalen på 4 x 100 meter. I 2014 ble han fransk U23-mester på 100 og 200 meter, og deltok også ved Lag-EM i friidrett 2014, der Frankrike konkurrerte i Super League. Der deltok han på 4 x 100 meter stafett, men Frankrike ble diskvalifisert. Han deltok også ved IAAF World Relays 2014 i Nassau, der Frankrike kom på 3.-plass på 4 x 200 meter stafett.
Ved U23-EM i friidrett 2015 vant Frankrike 4 x 100 meter stafett, med Romain på laget.
John Andreas Messell
John Andreas Messell (født 1789, død 1850 ) var professor i moderne språk ved Det Kongelige Frederiks Universitet i Oslo.
Messel ble utnevnt til lektor i engelsk og italiensk i 1822, og underviste også i fransk fra 1825. Fra 1834 til sin død var han professor. Messell var en praktisk språklærer som ikke drev forskning.
Den røde bande
Den røde bande (kinesisk: 紅幫, pinyin: Hóng Bāng, Wade-Giles: Hung P'ang) var en kinesisk triade, en stor forbryterbande som opererte i Shanghai fra den annen halvdel av 1800-tallet frem til 1920-årene. Den holdt seg inne med britiske interesser i byen – selskapet Jardine Matheson og med den britiske etterretningstjeneste – og rivaliserte med Den grønne bande, som etterhvert fikk overtaket.
Sent på 1800-tallet var den senere så fremstående forretningsmannen Charlie Soong blitt hemmelig medlem av Den røde bande. På den tiden var gruppens profil primært som en kinesisk undergrunnsbevegelse rettet mot det det mandsjuiske fremmedstyre.
Hanna Karlsson
Hanna Magdalena Karlsson, født 18. januar 1979 i Våxtorp, Sverige, er en svensk løper som konkurrerer for Malmö Al.
Karlsson vant SM (svensk mesterskap) i 4000-meter terrengløping i 2001. Hun vant også 5000-meter under Finnkampen i 2007.
For sin idrettsinnsats har Karlsson blitt belønnet med Stora grabbars och tjejers märke.
Hanna Karlsson er gift med løperen Mustafa Mohamed.