cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anton Johansen
Slutten av livet og død
Etter den mislykkede turen til Tyskland vendte Johansen tilbake til Oslo og bodde der fram til sin død i 1929. Hans siste kjente profeti gjaldt jernstreiken, som pågikk fra oktober 1923 til mai 1924. Han bekjentgjorde da på Grønlandsleiret at Gud hadde meddelt ham at de streikende og lockoutede arbeiderne kom til å tape kampen. Også her tok han feil. Jernstreiken som startet som en protest mot nedgang i lønnen, endte med lønnsøkning for arbeiderne.
Lebesbymannen ble gravlagt på kirkegården ved Lebesby kirke, der han hadde jobbet i rundt 30 år. Ved en feil står det på gravstøtten at han døde 5. mars 1928. Det er ukjent hvordan denne feilen oppstod. Det står i dag en minnestøtte for Anton Johansen ved inngangen til den nye Lebesby kirke som ble bygd i 1962.
Skattemotregning
En skattemotregning er et automatisk trekk som vanligvis foretas av Statens innkrevingssentral (SI) fra pengene man ev. har til gode etter skatteutmålingen etter en skattemelding. I tillegg til SI kan både NAV og kemnere kreve trekk fra utbetalingen fra Skatteetaten. De som er skyldig skatt kan imidlertid ikke bli belastet for en skattemotregning.
Sarah Francesca Brænne
Sarah Francesca Brænne (født 26. juli 1992) er en norsk-amerikansk skuespiller utdannet ved Den Danske Scenekunstskole og Kunsthøgskolen i Oslo.
Hun har medvirket i en rekke filmer og TV-serier bl.a Nach, Besatt, Wisting, Syk pike og The Rules for Everything. I 2020 debuterte hun som Wendla i Vårløysing på Det Norske Teatret og har siden det vært ansatt på teateret.
For rollen som Linda i The Rules for Everything mottok Brænne Amandaprisen for beste kvinnelige birolle i 2017.
Alberto Herrera Franchi
General Alberto Herrera Franchi (født 1. september 1874, død 18. mars 1954) var fungerende president på Cuba 12.–13. august 1933.
Triola da gamba og jeg
Triola da gamba og jeg er en norsk musikkserie for barn på i alt tolv program som ble sendt på NRK Fjernsynet i 1970 og 1973. Her skulle barna lære om noter og musikkinstrumenter, lage sine egne instrumenter og spille sammen med Triola og Kine, og høre musikalske eventyr, illustrert av barn fra Elisabeth Gordings barneteater. Programmet ble ledet av Kine Sørensen (senere Bendixen) og marionettedukken Triola (laget av Karel Hlavaty og ført av Birgit Strøm).
Triola er en meget munnrapp sparringpartner til den menneskelige programlederen, som forsøker å undervise Triola – og de unge seerne. Serien representerte noe nytt da den kom. Den er sendt i reprise flere ganger. Senere kom programmene med sjonkel Rolf og Titten Tei, som var bygget over samme lest. Men Triola var altså først ute.
Programmene ble sendt i reprise i 1976 og 1979.
Chlorobyrrhulus
Utseende
Små til middelsstore (gjerne 3-4 millimeter), ovale pillebiller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Oversiden er fint hårete. Hodet er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. Beina er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. Larvene er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.
Levevis
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Holarktis.
Fylkesvei 1166
Fylkesvei 1166 går mellom Sande og Eidet i Sarpsborg kommune. Veien er 3,8 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 555.
Nick and Norah’s Infinite Playlist
Nick and Norah's Infinite Playlist er en amerikansk romantisk dramakomedie fra 2008. Filmen er regissert av Peter Sollett, og har Michael Cera og Kat Dennings i tittelrollene som Nick og Norah. Filmen er basert på romanen med samme navn av Rachel Cohn og David Levithan.
Handlingen foregår over én natt i New Yorks gater. Nick (Michael Cera) er en laidback high school-student som nettopp kommer ut av et stygt samlivsbrudd og som spiller i et band som satser seriøst, men ikke er så veldig gode. I tillegg føler han seg litt utenfor, siden han er den eneste i bandet som ikke er homofil. En kveld møter han den vakre college-studenten Norah (Kat Dennings), ei populær jente som spør ham om å spille kjæresten hennes i fem minutter for å gjøre eks-kjæresten sjalu. Imidlertid har de ingenting til felles og liker ikke hverandre noe større, og de er glade til for å skille lag litt senere på kvelden.
Men tilfeldigheter vil ha det til at de møter hverandre igjen, da Norahs fulle venn Caroline forsvinner sporløst etter å ha sittet på sammen med bandkollegaene til Nick i bilen deres. Nick og Norah oppdager at de likevel har noe til felles: sin største lidenskap, musikken. Gjennom den skaper de et bånd de ikke ante fantes, mens de prøver å finne Caroline og samtidig oppsøke den hemmelige konserten til deres felles favorittband, som de har hørt skal finne sted i byen.
Annæus Schjødt
Annæus Schjødt er navnet til flere personer:
Steppedverglerke
Steppedverglerke (Calandrella acutirostris) er en fugl i slekten Calandrella i lerkefamilien.
Utbredelse
Den forekommer i Afghanistan, Bangladesh, Bhutan, India, Iran, Kasakhstan, Kina, Kirgisistan, Nepal, Pakistan, Tadsjikistan, Turkmenistan og Usbekistan.
Underarter
Det er beskrevet to underarter av steppedverglerke :
Kaemaplatået
Kaemaplatået er et høyfjellsområde i det nordøstre Nord-Korea. Platået grenser i nord til elvene Yalu og Tumen og har en retning sørvest-nordøst. Området er relativt lite gjestmildt, med svært kalde vintre med en gjennomsnittlistemperatur på under 20 °C. Gjennomsnittshøyde ligger rundt 1000 moh men flere topper er over 2000 moh, blant annet Paektufjellet (2774 moh) og Kwanmobong (2541 moh). Platået dekker provinsene Nord- og Sør-Hamgyong, Nord- og Sør-Pyongan.
Perleblomslekta
Perleblomslekta (Muscari) er en slekt i aspargesfamilien. Den ble tidligere regnet til hyasintfamilien og før det til liljefamilien.
De er flerårige urter med løk og grunnstilte blad. Blomstene er små og sitter i aks-lignende klaser på stilker uten blad. Utbredelsen omfatter Europa, Nord-Afrika og Vest-Asia. I Kew World Checklist of Selected Plant Families flyttes noen arter som tidligere ble regnet til Muscari, til slektene Pseudomuscari og Leopoldia.
Flere av artene er populære hageplanter som blomster om våren. Blant de dyrkede artene er perleblom, krukkeperleblom og storperleblom. Fjærperleblom er nå flyttet til Leopoldia. To av artene, perleblom og krukkeperleblom, finnes forvillet i Norge.
Anselmo Alliegro y Milá
Anselmo Alliegro y Milá, (født 16. mars 1899, død 22. november 1961) var fungerende president på Cuba 1–2. januar 1959.
Ludwig Mehlhorn
Ludwig Mehlhorn (1950–2011) var en øst-tysk borgerrettsforkjemper og matematiker.
Mehlhorn var en overbevist kristen. Han pleide kontakt med dissidenter i Polen, og ett av formålene var å bedre forståelsen mellom tyskere og polakker.
Fra 1960-årene var han medlem av illegale menneskerettighetsgrupper i DDR. Mehlhorn gikk i DDR inn for et samlet, men blokkfritt Tyskland. Han tok under kommunismen også til orde for reisefrihet, forsamlingsfrihet, meningsfrihet og like muligheter for utdannelse.
I 1985 fikk han yrkesforbud av myndighetene, og arbeidet deretter som pleier i en kristelig organisasjon for psykisk utviklingshemmede barn.
Under den fredelige revolusjonen i DDR i 1990, deltok han i grunnleggelsen av borgerrettsbevegelsen Demokratie Jetzt.
Randalselva
Randalselva (lulesamisk: Ruovadajåhkå og Goabdesjåhkå, umesamisk: Rándáljuhka ) er en svensk-norsk elv. Elven har sin kilde i Arjeplog kommune i Norrbottens län i svensk Lappland. På svensk side strekker elven seg 15 km under det svenske navnet Randalsälven.
Fra kildene i Arjeplog renner elven nordvestover forbi Tromberget og inn i Rana kommune på Helgeland i Nordland, Norge. Den fortsetter i en nordvestlig retning gjennom Sør-Randalen. Fra sør mottar den vann fra Nordre Andfjelltjønna, og fra nordøst renner Sølvbekken ut i elva. I nedre del av Randalen tar den opp i seg Gubbeltåga fra Saltfjellet. Randalselva fortsetter til Elvmøthei, hvor møtet med Virvasselva danner begynnelsen på Ranelva.
På 1960-tallet bygde Norges vassdrags- og energidirektorat (NVE) en dam i Sør-Randalen og sendte det meste av elva i tunnel via Kallvatnet til Akersvatnet. Det er derfor bare en liten rest av elva som idag renner videre ned til Randalen.
Randalselva nevnes i historiske kilder fra 1742. På tidligere offentlige kart ble Gubbeltåga forvekslet med Randalselva gjennom en navneforveksling. Denne feilen ble rettet opp av Statens kartverk i 1991.
Om navnet
Randalselva omtales i 1742 under navnene «Raen-aae» og «Raens Elv». Iver Ancher Heltzen benyttet i 1834 navneformen «Rana Elv», mens han kalte Ranelva for «Iordaae Elv». På et kart tegnet av Ole Tobias Olsen fra 1872, er den inntegnet under navnet «Randalselv». Vi kan herav slutte at Ranelva var det opprinnelige navnet, og at Randalselv er av en litt senere dato.
Statens kartverk godkjente navneformen Randalselva den 23. november 1984. Den 1. januar 1975 godkjente kartverket også den alternative navneformen Sør-Randalselva om den sørøstlige delen av denne elva som passerer gjennom Sør-Randalen. I norsk språkdrakt er dette én og samme elv, med ulike navn. Stedsobjektet er 2271856 – for begge navneformene.
Navneformen Sør-Randalselva kan være en rest av den gamle navneforvekslingen med Gubbeltåga. Norges geografiske oppmåling begikk i 1898 den feil å bytte om på navnene slik at Gubbeltåga feilaktig ble omtalt som Randalselva, og omvendt. Denne feilen ble rettet opp på 1990-tallet. Se forøvrig historieavsnittet i artikkelen Gubbeltåga for en drøfting av denne misforståelsen. Ettersom elva fra Saltfjellet feilaktig ble kalt Randalselva, kan noen ha valgt å kalle den virkelige Randalselva for «den sørlige» Randalselva.
På samisk er det imidlertid snakk om to eller tre forskjellige geografiske objekter. Den delen av elven som ligger ved eller ovenfor Tromberget kalles på umesamisk Rándáljuhka. Det lulesamiske navnet er Randaljåhkå, men siden 2001 har Lantmäteriet i Sverige foretrukket den umesamiske navneformen. Lantmäteriets lulesamiske normering tar hensyn til pitesamiske særtrekk. Dette har betydning, ettersom den nordlige delen av Rana, herunder Saltfjellet, tilhører det pitesamiske språkområdet, mens den sørlige delen tilhører det umesamiske. Ordet for elv, jåhkå, er forøvrig det samme på pitesamisk som på lulesamisk.
Den delen av elven som renner gjennom Sør-Randalen nordvestover til elvemøtet med Gubbeltåga, kalles på lulesamisk Goabdesjåhkå, med stedsobjekt 2274932. . Den delen som fortsetter gjennom Randalen kalles på lulesamisk Ruovadajåhkå, med stedsobjekt 2523926. Disse navneformene ble godkjent av Kartverket 29. mai 1987. Samtidig ble de nordsamiske navneformene Goabddesjohka og Ruovadajohka utfaset i overensstemmelse med gjeldende navneforskrift.
Det lulesamiske navnet Goabdesjåhkå, henger sammen med Tromberget, som på lulesamisk heter Goabdesbákte. Goabdes er navnet på den samiske runebommen, som ble benyttet av samiske noaider.
Konsesjonssøknad
Ranakraft AS søkte 14. mai 2013 om tillatelse til å bygge Gubbeltåga kraftverk og Sølvbekken kraftverk i Ranbekken. De to kraftverkene vil kunne gi en årlig kraftproduksjon på 22 Gwh. Rådmannen i Rana ga sin anbefaling til prosjektet 1. august 2013, og saken var oppe i Miljø-, plan- og ressursutvalget den 15. august 2013. Konsesjonssøknaden gjelder Sør-Randalselva, men i søknaden valgte tiltakshaveren å benytte den gamle navneformen Gubbeltåga.
Historie
Randalselva omtales første gang i skriftlige kilder fra 1742. Etter den store nordiske krig 1700–1721, ble det gjort forberedelser for grensereguleringer mellom Norge og Sverige, som endte opp med Grensetraktaten av 1751 og Lappekodisillen i 1751. I den forbindelse ble det foretatt rettslige vitneforklaringer for å innhente grunnlagsdata for grensefastsettelsen.
Den 24. august 1742 ble det på Selfors avholdt vitneforklaringer. Fra en av dem kan vi lese at ''«en anden Elv heeder Gubbelaaen, som løber fra Nord i Søer 2 Miile lang i Virdals-Elven ... førend den faller i Virdals-Elven, foreener den Sig med Sølv-aaen, hvilken Finnerne kalder Raen-aae. Denne Sølv-aae opekommer af Nasa-field, og løber i væster 2 Miile lang, Som meldt i Gubbel-aaen...»''
I en tredje vitneforklaring i Gildeskål den 17. september 1742 forklarte en pitesamisk «Field-Finne» (fjellsame) seg. Han var født i Sverige i «Pita-Lap-Marck», og drev med rein i Norge, i «Beierens fielde», Nasafjell, Raufjell og Stokkafjell. Fra hans forklaring heter det at ''«imellem Nase-field og Røberget (Raufjellet) er en Dahl kaldes Gubeldalen ... og fra Svang-vandet hvor af Gubelaaen kommer, ... dend Elv Gubelaaen, som riinder først et lidet Støcke i væster, siiden vænder Sig til Søer, ... i alt 2 Miile, indtil hun falder i Raens Elv.»''
Den Dramatiske Journal
Den Dramatiske Journal var et dansk teatertidsskrift som kom ut i 1771–1773. Tidsskriftet ble skrevet og utgitt anonymt av Peder Rosenstand-Goiske. Den Dramatiske Journal kom ut i små hefter på åtte eller seksten sider, men det fikk allikevel betydning etter som det skapte en dansk teaterkritikk.
Carl Behrens ga ut en del av tidsskriftene i 1915–16.
Pantograf (lading)
En Pantograf er en type strømavtaker for overføring av elektrisk energi fra ledningsnett til bevegelig materiell, som buss og skip. Pantografen kan plasseres på kai slik som på fergesambandet Lavik-Oppedal,, eller ombord på bussen/ skipet som på fergesambandet Anda-Lote.
Pantografene på disse strekningene er levert av det tyske selskapet Stemmann-Technik under merkenavnet Ferrycharger.
Bekkegata
Bekkegata eller Bekkegaten kan vise til:
Damian Żurek
Damian Żurek også skrevet Damian Zurek (født 17. september 1999 i Tomaszów Mazowiecki) er en polsk skøyteløper.
Sammenlagt i Verdenscupen
Oppdatert etter sesongen 2020/21.
Knut Aafløy
Knut Aafløy (født 4. november 1965 i Tromsø) er en norsk musiker, låtskriver og musikkprodusent. I 1984 startet han bandet Logikal sammen med Nicolai Hamre.
Han er oppvokst i Bergen og Trondheim. Han startet karrieren som tiåring i bandet Irish Coffee i Trondheim. Gruppen debuterte på en skoleavslutning på Utleira skole juni 1976. Aafløy var allerede da bassist og vokalist, og settlisten besto av låter av Slade, Steppenwolf, Creedence og Ringo Starr. Bandet fortsatte som faste oppvarmere for storebror Hans Aafløys band Burn ll, hvor også Dag Ingebrigtsen, Morten Diesel Dahl og Terje Storli var medlemmer. Den 19. desember 1976 sto Irish Coffee på scenen i storsalen i Studentersamfundet i Trondheim under musikkavisen Gjennom Lydmurens julekonsert, hvor de ble introdusert av Jahn Teigen og Herodes Falsk. Dagen før hans 11-årsdag hadde gruppen vært gruppen avbildet på Adresseavisens forside, hvor de ble utropt til Norges yngste poporkester. Avisen dekket en opptreden bandet hadde på Singsaker skole i oktober 1976 sammen med Burn ll.
Etter returen til Fyllingsdalen i Bergen hvor han hadde bodde de første åtte leveårene, startet han bandet Roisters i 1977 med tre skolekamerater i 6. klasse på Sælen skole. Bandet debuterte på sin egen avgangsfest på Sælen (i dag Sælen oppvekstun) i juni 1978. Etter at de fire guttene samme høst begynte i 7. klasse på Ortun skole, var de faste oppvarmere på alle skoledansene den tiden de gikk på skolen.
Roisters ble med deltakelsen i Bergensfinalen i NM i rock i Grieghallen februar 1979 oppdaget av byens etablerte musikkmiljø. Johnny Banan Band og Tornerose var blant bandene som deltok, og senere skulle de knytte bånd med begge gruppene som faste oppvarmere eller pauseband, inkludert Johnny Banan Bands etterfølgere The Aller Værste! I kjølvannet av konkurransen, der Roisters ble uplassert og Tornerose vant, ble Roisters invitert til Grieghallens studio av Ole-Bjørn Kringstad for å gjøre demoopptak av to sanger. EMI Norsk vurderte å gi bandet kontrakt, men ombestemte seg fordi de var mindreårige. Likevel fant demoopptakene veien til naboen i Grieghallen - NRK Hordaland, som skulle produsere sine første Halvsju-programmer høsten 1979. Roisters deltok med begge sangene i det aller første programmet fra Bergen i oktober 1979, og skulle senere delta i programmet i både i 1981 og 1982. Bandet van en rekke konkurranser, blant annet Frikkfestivalen, forløperen til Eggstockfestivalen/Kronstadfestivalen i 1982. Andre band som ble viktige for dem var Elektrisk Regn, Gjennomslag, Blind Date og ikke minst Askøy-bandet Allison som ble Norgesmestere i rock 1980.
Roisters ble et etterspurt band på byens rockscener og spilte gjentatte ganger i Hulen, Studentsenteret, Disc'en på Hotel Norge, i tillegg til diskoteket Aladdin i Fyllingsdalen i årene 1981 og frem til oppløsningen høsten 1984. Det siste året var Per Arne «Piddi» Fjeldstad (senere Pompel & the Pilts) en av gitaristene.
Digital skilting
Digital skilting (fra engelsk digital signage) er en faglig term for visning av multimediainnhold på digitale visningsflater. Det finnes en rekke forskjellige løsninger, noen enkle og til avanserte løsninger som støtter interaktivitet, og sanntidsvisning av data som nyheter, eller databaseinformasjon.
Knut Aafløy
Utover 80-tallet fortsatte han med Roisters-kollega Tore Ørjansen i Room Service og senere Baby Sisters, som vant Bergensfinalen i NM i rock i 1990 og spilte i landsfinalen på Rockefeller i Oslo sommeren samme år. Bandet ble oppløst i 1990, da Aafløy begynte i gjenforeningsutgaven av smått legendariske Gjennomslag. Han spilte i danseorkesteret Jørn Flugs i tre år, og i 1991 startet han også Beatles-tributebandet Fake It or Leave It sammen med Kato Ådland og Ole Hamre. Bandet skulle bestå i ti år, de siste fem med Odd Nordstoga og Øystein Fosshagen som faste medlemmer. Gruppen gjorde flere konserter sammen med multikunstneren Oddvar Torsheim. Bandets avskjedskonsert var på Nattjazz 2002 der de delte scene med Kaizers Orchestra. I perioden 1993 til 2002 hadde han sammen med brødrene Kato Ådland og Yngve Ådland coverbandet Balsam Boys, der trommeslager var Ole Ludvig Krüger. På 1990-tallet samarbeidet også Aafløy og Ådland i en rekke band, blant annet Art by Accident i 1993. Sammen startet de to coverbandene Drums and Noises og Miami Vice Machine. Høsten 1999 var de også blant initiativtakerne til å skrive sanger til Sportsklubben Branns cupfinale mot Rosenborg, og sammen med Ossie Nordgreen skrev de sangen ''«Den 12. mann»'' for sitt eget supporterband oppkalt etter låten. Han skrev også Branns offisielle cupfinalelåt i 2004, «Mesterlag».
Digital skilting
Generelt så sier man at digital skilting er lokal avspilling av innhold som publiseres eller kontrolleres fra sentralt hold gjennom forskjellige programvareløsninger gjennom nettverk.
En infoskjerm fungerer ved at man kobler den til en datamaskin eller server som hoster informasjonen som skal vises på skjermen. Deretter kan man bruke en programvare for å styre hva som vises på skjermen, og når det vises. Andre gjør det enkelt og lager innholdet selv. Digital Signage brukes oftest i kjeder, på messe, i det offentlige, på bar og restauranter, i bedrifter eller butikker.
Knut Aafløy
I 1995 medvirket Aafløy sammen med Gustav Lorentzen (to konserter og ett konsertalbum.)
Retten på Bornholm
Retten på Bornholm er en byrett i Rønne. Den har Bornholm og Ertholmene som rettskrets, og omfatter dermed ca. 40.000 mennesker.
Knut Aafløy
I 1995 startet han også sitt første egne band på seks år; Missionaries sammen med Bjarte Jørgensen, Ove Gaassand og Mats Grønner. Kato Ådland var tidvis også med i gruppen. Bandet ble forløperen til Logikal startet i 1997, og som har gitt ut tre album. Aafløys foreløpig eneste soloalbum The Sugar and the Salt kom i 2007.
i 2007 medvirket han på kor på Fabels femte album '07, og spilte i tillegg bass på konsertene som fulgte.
Retten på Bornholm
Tinghuset ligger på Store Torv og Dommerkontoret ligger på Damgade 4a i Rønne.
Knut Aafløy
I 2007 og 2008 var han bassist på Trond Viggo Torgersens Norgesturné, samt showet Hvorfor det? som også var tv-serie på NRK, med Linn Skåber, Jon Almås og Finn Bjelke som gjester. Han spilte også en rekke konserter med Bøygard i 2008 og 2009.
Ungarns Grand Prix 2016
Ungarns Grand Prix 2016 (formelt: Formula 1 Magyar Nagydíj 2016) er et Formel 1-løp som ble arrangert 24. juli 2016 på Hungaroring ved Budapest. Det var den ellevte runden i Formel 1-sesongen 2016. Løpet ble vunnet av Lewis Hamilton i Mercedes, med hans teamkollega Nico Rosberg på andre, og Red Bulls Daniel Ricciardo på tredje. Med denne seieren overtok Hamilton ledelsen i førermesterskapet fra Rosberg.
Løpet
Noter til tabellene:
Stillingen i mesterskapene etter løpet
Førermesterskapet
Knut Aafløy
Knut Aafløy startet innspillingen av soloalbumet The Sugar and the Salt våren 2004, produsert av Daniel Birkeland og Carl Espen Hamre i Havnelageret studio i Bergen. Albumet ble utgitt i februar 2007. Et av sporene på albumet; Love is the wildest thing, stammer fra de siste innspillingene til Logikal i 2002. Albumet fikk terningkast 5 i Bergens Tidende. I 2012 spilte den tidligere lederen av nordfjordbandet Fabel, Odd Erik Lothe inn ett av sporene, The King has lost his crown, under tittelen Sukker og salt. Versjonen fikk B-rotasjon på NRK P1, og var inkludert på Lothes første soloalbum Blå song.
Ungarns Grand Prix 2016
Stillingen i mesterskapene etter løpet
Konstruktørmesterskapet
Knut Aafløy
I 2012 ble singelen Sukker og Salt utgitt av eks-Fabel frontmann Odd Erik Lothe. Låten er en coverversjon fra Aafløys første soloalbum og heter originalt The king has lost his crown. Singelen ble A-listet på NRK P1.
I 2013 spilte han bass på 30-årsjubileumet for utgivelsen av Knutsen og Ludvigsens album Juba Juba sammen med Øystein Dolmen og Per Øyvind Houmb, bedre kjent som Prepple fra Dumdum Boys.
I 2015 ga han igjen under navnet Logikal ut albumet Stereovision, med åtte nyskrevne låter. Thom Hell medvirket på albumet. Han medvirket også med Lars Lillo-Stenberg og Øystein Dolmen, Sølvguttene, Linn Skåber, Helge Lien og Jørn Simen Øverli under konserten Prøysen tel byn i kulturkirken Jacob.
Han er allmennlærerutdannet ved Høgskolen i Bergen, (1995-99) med særlig fordypning i musikk og engelsk.
Familie
Knut Aafløy er sønn av komponisten Helge Aafløy og bror av musikeren Hans Aafløy.
Luis Estévez y Romero
Luis Estévez y Romero (født 20. oktober 1849, død 4. februar 1909) varCubas visepresident fra 1902 til 1905.
Manuel Márquez Sterling
Carlos Manuel Agustin Márquez Sterling y Loret de Mola, (født 28. august 1872, død 9. desember 1934) var fungerende president 18. januar 1934.
Domingo Méndez Capote
Domingo Méndez-Capote, (født 12. mai 1863, død 16. juni 1934) var en cubansk visepresident fra 1905 til 1906.
Cuba-saken
Cuba-saken i norsk politikk handlet om en norsk last med ammunisjon til Cuba i 1958, beregnet for regimet til diktatoren Fulgencio Batista. Lasten ble levert av Raufoss Ammunisjonsfabrikker (RA). Da fartøyet kom frem til Cuba, hadde Batista blitt styrtet, og en ny diktator, Fidel Castro, tok over ammunisjonen. Ammunisjonssalget skjedde i strid med et vedtak i Stortinget, som forbød salg av våpen og ammunisjon til krigførende parter og områder med borgerkrig. For den norske regjering var det også negativt at ammunisjonen opprinnelig var finansiert av USA, som et ledd i Norges medlemskap i NATO.
Saken ble en stor belastning for Einar Gerhardsens tredje regjering, og det ble fremmet mistillitsforslag i Stortinget. Ved de borgerlige partienes mistillit til regjeringen fremkom den uttalelsen fra Nils Hønsvald som ga opphav til begrepet «den Hønsvaldske parlamentarisme». Cuba-saken ble totalt behandlet fire ganger i Stortinget, og var ifølge historikeren Francis Sejersted den eneste virkelige dramatiske hendelsen i stortingsperioden 1958–1961. Regjeringen Gerhardsens behandling av Cuba-saken var også en medvirkende faktor til dannelsen av Sosialistisk Folkeparti og for borgerlig samling som førte til John Lyngs regjering i 1963.
«Ettpartistaten»
I 1958 hadde Arbeiderpartiet dominert norsk politikk i over 20 år, fra Nygaardsvolds mindretallsregjering i 1935 til etterkrigstidens flertallsregjeringer ledet av Einar Gerhardsen og Oscar Torp. Samtidig var det deler av Arbeiderpartiet som var skeptisk til forsvars- og sikkerhetspolitikken, misnøyen førte blant annet til det såkalte påskeopprøret i 1958. De borgerlige partiene (Høyre, Venstre, Kristelig Folkeparti og Bondepartiet) var både i mindretall og splittet.
Retten på Frederiksberg
Retten på Frederiksberg er en byrett på Frederiksberg. Den har blant annet Frederiksberg og København som rettskrets. Inkludert byrettspresidenten er det pr. 1. april 2019 tilknyttet 14 dommere til retten.
Cuba-saken
En brysom bedrift
Etter andre verdenskrig var Raufoss Ammunisjonsfabrikkers produksjonsutstyr nedkjørt, og det ble brukt store midler både fra norsk og amerikansk side for å sette den i stand. Organisering av eierforhold ble også endret, fra å være en ren statsbedrift ble den omgjort til et selvstendig rettssubjekt med større eget ansvar for driften. Gjennom det amerikanske programmet Additional Military Production (AMP) fikk Raufoss Ammunisjonsfabrikker 28,5 millioner kroner i støtte.
Ved utbruddet av Koreakrigen ble det fra amerikansk side lagt ytterligere vekt på europeisk militær opprustning og såkalt Off Shore Procurement ble lansert. Kontrakter for rustningsproduksjon skulle gå direkte til europeiske fabrikker, betales av amerikanske myndigheter og produsert materiell stilles til rådighet for land i NATO etter behov.
En diktator trenger ammunisjon
Mot slutten av 1950-tallet satset USA og NATO mer på å forsvare seg med taktiske atomvåpen, og det gjorde at alliansens behov for konvensjonelle våpen ble redusert. Det førte til at Raufoss Ammunisjonsfabrikker igjen la vekt på å vinne innpass i nye markeder, særlig i den tredje verden.
Johannes Nevala
Johannes Nevala (født i 1966 i Finland) er en finsk kunstner som er særlig kjent for sine malerier av fugler.
Nevala maler fugler i olje, akryl, akvarell og ulike grafiske teknikker, spesielt ved sjøkysten. Hans kunst er inspirert av det nordiske lyset og kunstnere som von Wright, Bruno Liljefors, Gunnar Brusewitz og Lars Jonsson, som spesialiserte seg på natur og fugler.
Cuba-saken
Trygging av arbeidsplasser
Raufoss Ammunisjonsfabrikker (RA) hadde ansatt major Børre Hasle som salgssjef og høsten 1958 var han i London for å forsøke å få ordrer til fabrikken. I november fikk han kontakt med representanter for cubanske myndigheter som var interessert i å kjøpe store kvanta med ammunisjon. Gjennom våpenhandlere i firmaet Interarms fikk Raufoss Ammunisjonsfabrikker en bestilling på 2,7 millioner patroner 7,62 mm geværammunisjon, 1 million 12,7 mm patroner mitraljøseammunisjon og 20 000 håndgranater. Det hastet med levering, fristen var ved årsskiftet 1958–1959. For RA var det viktig å få en rask avklaring hos norske myndigheter for ordren og i motstrid til hva som ellers var prosedyre tok RAs disponent Yngvar Daasnes 21. november direkte kontakt med Utenriksdepartementet. Formelt var eksportkontroll for ammunisjon underlagt Justisdepartementet og Handelsdepartementet, men i praksis ble slike søknader behandlet i Utenriksdepartementet, i konsultasjon med de to andre departementene.
Johannes Nevala
Han har bodd på Gotland i Sverige siden 1992.
Cuba-saken
Trygging av arbeidsplasser
RA kunne ikke produsere ordren med så kort frist og bedriften undersøkte derfor med forsvaret om det var mulig å låne beredskapsammunisjon. Utlån av ammunisjon var en ordning som RA også ved foregående eksportordre hadde benyttet seg av, for fabrikken betød det at ordre kunne leveres raskt, mens forsvaret anså det fordelaktig at ammunisjonslagrene ble skiftet ut med ny ammunisjon. Det var imidlertid en vesentlig hake ved arrangementet, ammunisjonen som RA lånte var produsert for amerikanske midler under Off-shore programmet og RA var avhengig av amerikansk godkjenning. I bedriftens kontakt med forsvaret ble det heller ikke nevnt at ammunisjonen skulle til Cuba, sannsynligvis for å unngå et nei til utlånet av ammunisjon.
RAs salgsfremstøt mot Cuba var ikke enestående, året før hadde bedriften eksportert et større kvantum 40 mm luftvernammunisjon til Vest-Tyskland. RAs salgssjef hadde også kontakter med Haiti og Tunis for salg av større partier ammunisjon i den perioden hvor leveransen til Cuba ble fremforhandlet.
Jernbaneveien (Hønefoss)
Jernbaneveien lå før jernbanen ble bygget i Ullerål og tilhørte Norderhov herresdskommune. Veien har derfor ikke gatenavn, men den ble innlemmet i tidligere Hønefoss kommune da den opprinnelige kommunen ble utvidet og jernbanen ble bygget. Bergensbanen ble da et naturlig skille mellom Ullerål i nord og Nordsiden i Hønefoss i sør. Fra 1. januar 1964 ble imidlertid disse kommunene slått sammen til Ringerike kommune, sammen med de to tidligere herredskommunene på Tyristrand og i Ådal.
Cuba-saken
Nei til eksport
Disponent Daasnes fikk svar på sin uformelle henvendelse om eksport til Cuba allerede dagen etter, den 22. november, de innenrikspolitiske forhold på Cuba var slik at eksport av ammunisjon ikke kunne godkjennes av UD. På tross av melding om at eksporten ikke ville bli godkjent fortsatte RAs salgssjef å forhandle med representanter for Cuba i London og det ble også arbeidet med å klargjøre for utlån av ammunisjon fra forsvaret.
Den 1. desember sendte RA ved disponent Daasnes en formell søknad om å få eksportere ammunisjon til Cuba. Det ble vist til at Cuba fikk stridsvogner og ammunisjon fra Storbritannia og RAs vanskelige ordresituasjon ble tatt opp. Disponent Daasnes oppga at 250 mann kunne bli oppsagt om RA ikke fikk levere ammunisjonsordren og sysselsetting ble etterhvert det sentrale argumentet for å tillate forsendelsen til Cuba.
Ja til eksport
Utenriksdepartementet hadde informasjon om den usikre situasjonen med væpnet opprør på Cuba, både fra den norske ambassaden i Havanna og fra media, hvilket førte til avslag på den første, uformelle henvendelsen om tillatelse til ammunisjonseksport. Da spørsmålet om eksport igjen kom opp etter to uker, tok UD via den norske ambassaden i Washington kontakt med amerikanske myndigheter for å undersøke deres holdning. Norsk UD tok derimot ikke kontakt med ambassaden i Havanna for å få en uttalelse om deres syn på ammunisjonsleveransen. Fra det amerikanske utenriksdepartement fikk norsk UD beskjed om at amerikanerne var kjent med at det hadde vært britiske, belgiske og italienske leveringer til Cuba, amerikanerne ville følgelig ikke motsette seg norske leveranser.
På regjeringskonferansen den 4. desember 1958 ble saken om RAs søknad om eksport av ammunisjon til Cuba tatt opp. En rekke av statsrådene var av ulike grunner fraværende, fremst av de statsminister Einar Gerhardsen og utenriksminister Halvard Lange, begge var på statsbesøk i India. Justisminister Jens Haugland og forsvarsminister Nils Handal var fraværende, det samme var kirkeminister Birger Bergersen, samferdselsminister Kolbjørn Varmann og kommunalminister Andreas Cappelen.
De som var til stede på regjeringskonferansen var finansminister Trygve Bratteli (fungerende statsminister), handelsminister Arne Skaug (fungerende utenriksminister), industriminister Gustav Sjaastad, lønns- og prisminister Gunnar Bråthen, fiskeriminister Nils Lysø, sosialminister Gudmund Harlem, familie- og forbruksminister Aase Bjerkholt og landbruksminister Harald Løbak, altså åtte av totalt femten statsråder.
Saker til regjeringskonferansen skulle i hovedsak meldes senest mandagen før, altså tre dager før (konferansen ble avholdt på torsdag), mens Cuba-saken ble meldt dagen før. Tanken bak var at hele regjeringen skulle være forberedt på punktene som ble tatt opp, men ved behandlingen av Cuba-saken var nesten halvparten av regjeringen fraværende og de som var til stede fikk svært kort varsel og tid til å sette seg inn i saken.
Fungerende utenriksminister Arne Skaug presenterte saken, RA ønsket å levere geværammunisjon og håndgranater til regjeringene på Cuba og Haiti. UD hadde ingen innsigelser mht levering til Haiti, levering til Cuba var imidlertid vanskeligere grunnet de spesielle forholdene der. På tross av kritikk av et tilsvarende våpensalg fra Danmark til Cuba og forventet kritikk i norsk presse, så var fungerende utenriksminister Skaugs forslag at RAs leveranse til Cuba også skulle aksepteres, argumentet om sysselsetting veide tyngst. Regjeringen sa ja til å gi RA eksportlisens uten å være kjent med at RA måtte låne ammunisjon fra forsvaret.
Plenarvedtaket av 1935
Regjeringskonferansen aksepterte RAs leveranse uten at det ble referert til eller tatt hensyn til et plenarvedtak som Stortinget hadde gjort om våpeneksport i 1935. Plenarvedtaket av 12. april 1935 var tydelig på at eksport av våpen og ammunisjon ikke måtte skje til land som befant seg i krig eller borgerkrig. De fleste som har studert Cuba-saken synes å mene at saksbehandlerne i UD ikke var klar over det 23 år gamle Stortingsvedtaket og at sendingen til Cuba hadde blitt stoppet om vedtaket var kjent for saksbehandlerne eller regjeringen.
STM
STM kan vise til:
Cuba-saken
Plenarvedtaket av 1935
Unntaket var forskeren Vegard Bye og forfatteren Dag Hoel, de hevder at regjeringen bevisst brøt mot plenarvedtaket av 1935, etter press fra RA og Jens Christian Hauge som da var nestleder i RAs styre. Mye tyder på at regjeringen ikke var klar over plenarvedtaket av 1935 da Cuba-saken første gang ble behandlet i Stortinget den 4. mars 1959. Først ved regjeringskonferansen den 12. mars nevnte Einar Gerhardsen at «Regjeringen ikke var blitt gjort kjent med stortingsvedtaket av 12. april 1935 om eksport av våpen og ammunisjon.».
Opis
Opis (akkadisk: Upi eller Upija; Ὦπις) var en by i det gamle Babylonia ved bredden av Tigris, ikke langt fra dagens Bagdad.
Cuba-saken
Mitt skip er lastet med...
Den 15. desember 1958 var det en opphetet diskusjon i det britiske Underhuset om britisk våpeneksport til Cuba. Representanter for Labour Party (det norske arbeiderpartiets britiske søsterparti) gikk sterkt ut mot den sittende konservative regjeringen for dens planer om våpensalg til Cuba. Debatten endte med at videre britisk salg ble stoppet, inkludert skip som allerede var lastet. Den britiske debatten og avgjørelsen om stopp i våpenleveranser ble referert i Aftenposten dagen etter med overskriften Hissig Underhus-sammenstøt om våpen til Cuba.
Opis
Opis' nøyaktige beliggenhet er ikke helt sikker, men fra akkadiske og greske kilder kan man slutte at den må ha ligget på Tigris' høyre (vestlige) bredd. Mulig kandidat for beliggenheten er det moderne Tulûl al-Mugaili.
Cuba-saken
Mitt skip er lastet med...
Den 23. desember 1958 seilte det nederlandske lasteskipet «Sporonia» fra Drammen med ammunisjon og håndgranater fra Raufoss Ammunisjonsfabrikker for Cuba. I mellomtiden ble situasjonen på Cuba stadig vanskeligere for Batistas regime og den norske ambassaden i Havanna meldte før jul 1958 at det var under 50 prosent sannsynlighet for at Batista klarte å holde ut til februar 1959, da hans presidentperiode formelt gikk ut. Batista flyktet fra Cuba nyttårsaften 1958 og den 7. januar meldte den norske ambassaden til UD at en ny regjering var etablert, hadde full kontroll og ambassaden ba om instruks.
Opis
Byen nevnes første gang på begynnelsen av det 2. årtusen f.Kr. På 1300-tallet f.Kr. ble det til et regionalt forvaltningssenter innen det babylonske rike. Byens strategiske betydning tiltok med byggingen av kongekanalen mellom Eufrat og Tigris. Den munnet ut ved Opis. Kong Nebukadnesars bygging av en forsvarsmur mellom de to elvene, som løp til Opis, var også av stor betydning. Dessuten lå Opis ved en viktig vei, den persiske kongeveien, som knyttet sammen Susa i elamittenes land med Assyria (og Lydia).
Cuba-saken
Mitt skip er lastet med...
Norsk UD informerte så ambassaden om lasten med ammunisjon og håndgranater som var underveis og både regimeskiftet og forsendelsen fra RA ble tatt opp på regjeringskonferansen dagen etter, den 8. januar 1959. Utenriksminister Halvard Lange informerte at Norge hadde anerkjent det nye styret, etter at stormaktene hadde gjort det samme. Videre ble det informert om ammunisjonslasten og at den skulle være fremme i Havanna den 17. januar.
Opis
Ved Opis stod i oktober 539 f.Kr. et avgjørende slag mellom babylonerne under Nabonid og Perserriket under Kyros den store. Persene seiret, hvorpå babylonerne gjorde opprør mot sin egen konge, og Kyros kunne ta landet i besittelse uten flere kamphandlinger.
I 331 f.Kr. holdt Aleksander den store etter sin store seier over Persia i slaget ved Gaugamela inntog i Opis. Etter tilbakereisen fra felttoget i India sendte Aleksander i den eldre og uføre garde av hæren tilbake til Makedonia, ledet av hans hærfører Krateros. Soldatene hadde misforstått Aleksanders hensikt da de oppfattet at han var misfornøyd med dem, og gjorde opprør. Uroen ble etterhvert stagget.
To-strøms ustabilitet
To-strøms ustabilitet, også kalt plasmastråle ustabilitet og stråle-ustabilitet, er en vanlig ustabilitet i plasmafysikk. Den kan bli indusert av en energetisk partikkelstrøm som tilføres en plasma, eller ved å igangsette en strøm langs plasmaen slik at ioner og elektroner har forskjellige driftshastigheter. Energien fra partiklene kan føre til plasmabølge eksitasjon.
Cuba-saken
Cuba-saken kommer i pressen
Den 17. januar 1959, samme dag som skipet med ammunisjonslasten var ventet ankommet i Havanna ble disponent Daasnes i Raufoss Ammunisjonsfabrikker oppringt av journalist Leif Bøhn i Aftenposten, som var godt inne i detaljene om salget. Daasnes kontaktet Jens Christian Hauge og de ble enig om at RA skulle sende ut en pressemelding om saken for å søke å redusere nyheten. Pressemeldingen ble kun meddelt Bøhn over telefon, ikke sendt til andre media og avisen ønsket ikke å reise saken, men avventet inntil den ble tatt opp av andre aviser.
Opis
Byens undergang begynte så smått da Selevkos I Nikator begynte å bygge byen Seleukia på samme Tigrisbredd. Opis var deretter lite mer enn en forstad til Seleukia, selevkidenes hovedstad.
To-strøms ustabilitet
To-strøms ustabilitet kan oppstå fra tilfellet med to kalde stråler, hvori ingen partikler er resonante med bølgen, eller fra to varme stråler, hvori der finnes partikler fra en eller begge strålene som er resonante med bølgen.
Cuba-saken
Cuba-saken kommer i pressen
Det ble Norges Handels- og Sjøfartstidende (NHST) som offentliggjorde RAs ammunisjonsforsendelse til Cuba i en artikkel på forsiden 19. februar 1959, overskriften var «Millioneksport av norsk ammunisjon til borgerkrigslandet Cuba». Andre aviser fulgte opp og den regjeringstro avisen Arbeiderbladet skrev i en leder at det var «begått en feil, som vi nå bare kan konstatere og trekke lærdom av.».
Opis
Tidligere antok man at Seleukia ble bygd på det gamle Opis, men dette er blitt tilbakevist av utgravningene i Seleukia. Dessuten nevner Strabon begge steder som hver sin by.
Enrique José Varona
Enrique José Varona, (født 13. april 1848, død 13. november 1933) var en cubansk visepresident fra 1913 til 1917.
Cuba-saken
Stortingsbehandling
Dagen etter presseoppslagene satte stortingsrepresentant Erling Engan fra Bondepartiet (partiets navn ble senere samme år endret til Senterpartiet) frem et grunngitt spørsmål i Stortinget til justisminister Jens Haugland om hvilke prinsipper regjeringen fulgte for salg av våpen og ammunisjon til land i krig eller borgerkrig. Saken ble tatt opp på regjeringskonferansen 24. februar og det ble enighet om at justisministeren skulle redegjøre for de prinsippene som i alminnelighet ble fulgt ved våpeneksport og at ved RAs leveranse til Cuba hadde regjeringen fraveket retningslinjene av hensyn til mulige oppsigelser.
Det grunngitte spørsmålet kom opp i Stortinget den 4. mars 1959. Representanten Engan fra Bondepartiet viste til at 400 cubanere hadde blitt henrettet etter Castro hadde mottatt ammunisjon fra RA. Engan viste deretter til Arbeiderpartiets kamp for nedrustning og Martin Tranmæls kamp mot forsvar og militærvesen og spurte om det ikke var alvorligere ment enn at man gikk mot sine prinsipper for sysselsetting. Justisminister Hauglands svar var som bestemt i regjeringskonferansen hvorpå Engan fulgte opp med å vise til Dagbladet som hevdet at ammunisjonen var fra forsvarets lager, noe som var ukjent for Haugland. De borgerlige partilederne var ikke fornøyd med svaret og Per Borten fremla på vegne av de fire følgende forslag:
Ismaning
Ismaning (tidligere: Yserrain) er en kommune  i Landkreis München (Oberbayern),  i den tyske delstat Bayern.
Cuba-saken
Stortingsbehandling
Forslaget var et klart mistillitsvotum og om det fikk flertall måtte en eller flere av ministrene avgå, de borgerlige partilederne hadde før det grunngitte spørsmålet avtalt å fremme forslaget dersom justisministeren ikke beklaget RAs salg til Cuba. Internt erkjente medlemmer av regjeringen og stortingsrepresentanter for arbeiderpartiet at beslutningen om salg til Cuba var feil. Hvorfor regjeringen ved justisminister Haugland ikke beklaget salget ved stortingsrepresentant Engans grunngitte spørsmål er ikke kjent.
Ismaning
Byen ligger cirka syv kilometer nordøst for München på høyre bredd av elven Isar. Den var opprinnelig en landbrukskommune, men siden midten av 1990-årene er den blitt kjent som en medieby. Nordøst for byen har det siden 1932 ligget et sendeanlegg for Bayerischer Rundfunk. Mot sør ligger Medieparken med Deutsches Sportfernsehen, Gong-forlaget og den private radiosender Antenne Bayern. Ismaning er medlem av Nordallianz.
Cuba-saken
Stortingsbehandling
Før behandlingen av mistillitsforslaget ble saken drøftet internt i regjeringen og i forskjellige interne organer, særlig stortingsgruppen. Situasjonen for regjeringen og partiet var vanskelig og ble beskrevet slik i Aftenposten den 5. mars:
Ismaning
Nabokommuner
Mot nord og øst danner Ismaning Münchens grense. Kommunen grenser mot nord til kommunene Eching og Hallbergmoos (begge i Landkreis Freising), mot øst til kommunene Moosinning og Finsing (begge i  Landkreis Erding), mot sør til Aschheim og Unterföhring (begge Landkreis München) og mot vest til byene München og Garching bei München (den siste likeledes i Landkreis München).
Cuba-saken
Stortingsbehandling
Styret i stortingsgruppen fikk oppgaven med å formulere et alternativ til mistillitsforslaget som gruppens leder Nils Hønsvald skulle legge frem. I deler av pressen ble det spekulert i om noen av Arbeiderpartiets stortingsrepresentanter ville bryte ut og stemme for det borgerlige mistillitsforslaget.
Mistillitsdebatten 11. mars 1959
Debatten over den borgerlige opposisjonens mistillitsforslag mot regjeringen Gerhardsen begynte med et innlegg av Per Borten fra Bondepartiet som forklarte grunnlaget for mistillitsforslaget. Borten mente regjeringen måtte være kjent med forholdene på Cuba siden de hadde vært omtalt i pressen, han viste også til debatten i det britiske Underhuset 17. november 1958 (foregående år) om mulig britisk våpensalg. Ut fra Stortingets plenarvedtak i 1935 kunne ikke argumentet om arbeidsplasser ved RA være avgjørende for å innvilge eksportlisens for ammunisjonslasten. Siden regjeringens avgjørelse hverken hadde støtte i Stortinget eller hos det norske folk og regjeringen ved justisminister Haugland ikke hadde beklaget avgjørelsen, mente den borgerlige opposisjonen at den var nødt til å be Stortinget gjøre det.
Etter Borten hadde statsminister Gerhardsen fra Arbeiderpartiet og Lyng fra Høyre innlegg, begge snakket mye om plenarvedtaket fra 1935. Gerhardsen beklaget i sitt første innlegg ikke ammunisjonssalget til Cuba, men erkjente at det var lagt for stor vekt på mulig arbeidsledighet ved RA om bedriften ble nektet eksportlisens. Lyng var kritisk til vektlegging av mulig arbeidsløshet, siden plenarvedtaket fra 1935 ikke åpnet for å ta hensyn til sysselsetting, Lyng ønsket også å vite om regjeringen hadde vært uvitende om plenarvedtaket fra 1935, eller vitende om det og bevisst ignorert det.
Debatten fikk en prinsipiell side etter at Arbeiderpartiets parlamentariske fører Nils Hønsvald tok ordet og blant annet sa følgende:
Hønsvalds innlegg førte til en sterk reaksjon fra opposisjonen. Bent Røiseland, leder for Venstre, mente det var noe av det mest oppsiktsvekkende han hadde hørt i Stortinget, Lars Elisæus Vatnaland fra Bondepartiet mente Hønsvald gikk «lenger enn vår konstitusjon gir høve til», mens Erling Wikborg, parlamentarisk leder fra Kristelig Folkeparti, mente det betød at det var innført en ny parlamentarisme. I pressen ble uttalelsen fra Hønsvald raskt omtalt som «den Hønsvaldske parlamentarisme».
Høyres parlamentariske leder John Lyng mente Gerhardsens uttalelse må ha vært et sjokk for de ansvarlige statsrådene, spesielt for Trygve Bratteli som hadde vært fungerende statsminister. Avisen VG satte spørsmålstegn ved hvordan regjeringen fant det mulig å bli sittende etter Gerhardsens innrømmelse.
Ved avstemningen falt mistillitsforslaget med 71 mot 79 stemmer. Mens det for regjeringen og Arbeiderpartiet var «en svart dag» oppfattet den borgerlige opposisjonen utfallet som en bekreftelse på regjeringens maktarroganse og manglende respekt for Stortinget.
Ammunisjon til utlån
Etter nedstemmingen av mistillitsforslaget fortsatte presseomtalen og det ble spekulert i at de ansvarlige statsråder måtte trekke seg fra regjeringen. En uke etter gikk industriminister Gustav Sjaastad av, men det var sannsynligvis planlagt før RAs forsendelse til Cuba ble kjent.
Saken ble dementert av Forsvarsdepartementet dagen etter i en pressemelding hvor det blant annet sto følgende: «Det er ikke riktig at Forsvaret har lånt Raufoss Ammunisjonsfabrikker ammunisjon som Norge har mottatt fra USA under våpenhjelpprogrammet. All den utlånte ammunisjon det her dreier seg om, var bestilt og betalt av det norske forsvar.». I en ny artikkel den 25. september, tre dager før  høstens kommunevalg, fastholdt og utdypet avisen påstandene. Forsvarsdepartementet sendte etter tre uker ut et dementi hvor det ble innrømmet at NHSTs informasjon var korrekt.
Avisartiklene førte til to interpellasjoner, en fra Venstres Bent Røiseland og en fra Senterpartiets Erling Engan. Røiseland ønsket å få vite hvorfor Forsvarsdepartementet hadde gitt uriktig informasjon og hva som ville gjøres for å hindre en gjentagelse av det, mens Engan ba om at Stortinget skulle få oversendt alle dokumenter vedrørende RAs ordre til Cuba. De to interpellasjonene ble diskutert i regjeringskonferansen 20. oktober og det ble bestemt at forsvarsminister Nils Handal skulle besvare den om uriktig informasjon, mens statsminister Gerhardsen besvarte den om utlevering av sakens dokumenter.