cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Syngman Rhee
Koreakrigen 1950–1953
Da Koreakrigen brøt ut i juni 1950 ble alle sørkoreanske styrkers motstand ved den 38. breddegrad feid til side av den nordkoreanske offensiven. Den 26. juni var det klart at Den koreanske folkearmé ville innta Seoul, og Rhee flyktet fra byen dagen etter. Rhee fryktet en masseoppstand i Seoul, og tusenvis hadde allerede flyktet fra byen. Den 27. juni ble Seoul inntatt av nordkoreanske styrker. Natt til 28. juni ble broen over Han-elven sprengt uten advarsel av sørkoreanske militære, for å hindre flukt fra byen og uro på landsbygden.
Før Koreakrigen brøt ut, satt 30 000 antatte kommunister fengslet i Sør-Korea. Sommeren 1950 ble minst 100 000 personer, mistenkte eller anklaget for å være kommunister, massehenrettet uten rettergang. De første 2 000 henrettelsene, i all hovedsak av sympatisører av Sør-Koreas arbeiderparti, ble beordret av president Rhee og forsvarsminister Shin Sung-mo ved krigsutbruddet. Amerikanske myndigheter visste om henrettelsene, men vant ikke gehør med sin formaning om å stanse. I 1951 ble hundrevis massakrert på øya Ganghwa.
Herman Høst
Liv og virke
Han har for øvrig i alle år vært ivrig deltaker i turrenn på ski og har blant annet 42 merker i Birkebeinerrennet, hvor han har hatt flere topplasseringer.
Høst var blant de 350 medlemmene i aksjespareklubben TA-Invest, hvor han ledet søksmålet mot samboerparet som stod bak klubben.
Syngman Rhee
Koreakrigen 1950–1953
Den amerikanske generalen Douglas MacArthur, som også fungerte som øverstkommanderende for de sørkoreanske styrkene i krigen, igangsatte slaget om Incheon i september 1950, etter å ha blitt tvunget tilbake til forsvarssonen rundt Pusan (kalt Pusan-perimeteret). MacArthurs styrker fra FN (hovedsakelig USA) og Sør-Korea drev så nordkoreanerne tilbake til den 38. breddegrad og Yaluelven. Inntoget av frivillige kinesiske styrker på nordkoreansk side gjorde at FN og sørkoreanerne måtte trekke seg tilbake til området som etter våpenhvilen ble kjent som den demilitariserte sonen. I denne tiden etablerte Rhee et midlertidig styre i Pusan og opprettet en forsvarssone langs Nakdongelven. Her fulgte senere en rekke kamper hvor FN-styrkene til slutt gikk av med seieren.
Rhee ble gjeninnsatt som Sør-Koreas leder etter gjenerobringen av Seoul, men forholdet til USA var anspent etter at han hadde avvist å gå med på flere forslag til våpenhviler som kunne ha avsluttet krigen på et tidligere tidspunkt. Rhee ønsket å bli leder for et forent Korea, så han motsatte seg enhver plan som ikke ville styrte Kim Il-sung. Rhee ønsket også hardere metoder overfor Mao Zedongs styre i Folkerepublikken Kina, og han uttrykte irritasjon over at amerikanske myndigheter, og spesielt president Harry S. Truman, motsatte seg å bruke atomvåpen mot Kina. Rhee utviste også en enerverende egenrådighet overfor amerikanerne, og da Voice of America gjengav kritiske uttalelser mot Rhee, gjorde han det like gjerne umulig for kanalen å kringkaste i Sør-Korea.
Herman Høst
Liv og virke
Han er sønn av Herman Fleischer Høst og bror til Gerd Høst.
Anthony Davis
Anthony Davis (født 11. mars 1993) er en amerikansk basketballspiller som spiller for klubben Los Angeles Lakers. Davis spilte for New Orleans Pelicans fra 2012 til 2019 da han ble byttet til Lakers. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok gull med det amerikanske landslaget.
Syngman Rhee
Maktmidler
Rhee erklærte demokrati og antikommunisme som sine viktigste prinsipper i både innen- og utenrikspolitikk. Han hevdet at hans politiske syn var fundert på den liberale arven etter den amerikanske presidenten Thomas Jefferson, skjønt behandlingen av opposisjonen var snarere illiberal og autoritær, liksom Daewon-guns styre på 1800-tallet.
Imens Koreakrigen fortsatt pågikk, vant Rhee presidentvalget for andre gang i 1952. Opposisjonen hadde fått flertall i nasjonalforsamlingen og ønsket å endre grunnloven for å innføre parlamentarisme, etter anklager om korrupsjon mot Rhee. Rhee svarte med et forslag om direkte presidentvalg. Rhees forslag ble vedtatt da han trakasserte og fengslet flere av opposisjonens vararepresentanter til nasjonalforsamlingen før avstemningen. Et viktig møte av opposisjonelle intellektuelle, fagforeningsledere og parlamentarikere forut valget ble dessuten stormet av sikkerhetspolitiet. For å konsolidere sin maktbase, fikk han Yi Bum-seok, Sør-Koreas ambassadør i Kina, til å organisere Det liberale parti for seg i 1951. Så snart hans eget parti gjenvant kontrollen i nasjonalforsamlingen i 1954, fremmet Rhee et forslag som gav ham selv et unntak fra grensen på to presidentperioder.
Økonomisk politikk
I 1945 lå rundt 69 % av den koreanske småindustrien, 63 % av landbruket og 82 % av det samlede næringslivet i Sør-Korea, men bare 35 % av tungindustrien. Hele Korea led under massive ødeleggelser som følge av Koreakrigen, og Sør-Korea fikk omfattende krisehjelp fra blant andre USA.
Etter 1945 var en stor andel av jordbruksarealet statseid, etter å ha blitt konfiskert fra japanske landeiere. Amerikanerne tok initiativ til jordreformer, der mest mulig statseid jord skulle selges til leilendinger. De politiske lederne i Sør-Korea kom ikke til enighet om en omfordeling av privateid jord innen 1948, så general William F. Dean beordret den gjenværende, statseide jorden solgt. I 1950 uttalte Rhee til U.S. News & World Report at han ønsket å reversere deler av amerikanernes påbegynte arbeid, slik at jord ble tilbakeført til godseierne fra leilendingene. Jordreformene ble utsatt til midten av 1950-årene på grunn av Koreakrigen.
Utenrikspolitikk
Rhee nærte et tilsynelatende livsvarig hat mot Japan etter kolonitiden, og ifølge professor Young Ick Lew ved Yonsei-universitetet led Rhee av «russofobi». Rhee mente også at den kinesiske innflytelsen i Korea var skadelig, og skrev i Uavhengighetsånden at Japan hadde gjort koreanerne en stor tjeneste ved å utvise kineserne fra Korea i 1880-årene. I slutten av 1950-årene uttalte han at «Korea har bare tre fiender – Japan, Russland og Kina.»
Han krevde en rekke erstatninger fra Japan, deriblant i form av en «40 års tilbakebetaling» for koreanske arbeidere som ble utnyttet av japanske selskaper. I 1952 opprettet man «Rhee-linjen», som utvidet Sør-Koreas suverenitetskrav til havs til minst 60 nautiske mil, og myndighetene arresterte japanske fiskere som ble tatt i å bryte denne. Japanske myndigheter svarte med å arrestere rundt 1 720 koreanere, flesteparten ulovlige innvandrere, vanekriminelle eller med lang botid i Japan, hvilket bidro til å forverre det diplomatiske forholdet de to landene imellom ytterligere.
Forholdet til USA ble etterhvert dårligere på grunn av Rhees karakteristiske egenrådighet. Ifølge Sherman Adams uttalte president Dwight D. Eisenhower i regjeringsmøter at han håpte at sørkoreanerne ville kaste Rhee til fordel for en «moderat og fornuftig leder». I 1954 møtte han tillike opp i Kongressen i USA og foreslo å gjenoppta krigshandlingene i Øst-Asia, til de amerikanske folkevalgtes forskrekkelse. Rhee og Chiang Kai-shek skulle sørge for at Sør-Korea og Republikken Kina stod for landstyrkene, mens USA skulle stå for luft- og marinestyrker, dette for å velte Mao Zedongs regime i Folkerepublikken Kina og «vinne Kina tilbake». Etter Rhees mening ville en militær innblanding fra Sovjetunionen, som dermed ville utløse en tredje verdenskrig, være desto bedre, ettersom man da kunne bekjempe kommunismen fullstendig. Han måtte følgelig dra hjem med uforrettet sak; akkurat som da han ønsket å bruke atomvåpen mot Kina under Koreakrigen.
Aprilrevolusjonen
I mars 1960 vant 84 år gamle Rhee presidentvalget mot Cho Byeong-ok, som døde kort tid før valget, med om lag 90 % av stemmene. Selv om han i praksis stilte uten motkandidat, ble det organisert en stemmekampanje av Det liberale parti for å få Rhees visepresidentkandidat, Lee Ki Poong, valgt. Lee hadde vanskelig for å gå og snakke på grunn av en nervesykdom, og han hadde derfor ikke holdt en eneste valgtale. Det antikommunistiske ungdomsforbundet i landet, sedvanlig kledd i sine grønne skjorter, gikk sammen tre og tre til valgurnene, slik at de to andre kunne holde øye med at sistemann stemte på Rhee og Lee. Det ble også satt opp store skilt med instruksjoner om hvordan man skulle stemme på Rhee og Lee utenfor en del valglokaler. Lee vant med 76 % av stemmene mot den sittende visepresidenten, Chang Myon, som hadde slått Lee enkelt ved valget i 1956.
Det kom straks mange klager på åpenlyst valgfusk og mangel på hemmelige valg. Misnøye med sosioøkonomiske forhold ble også en drivkraft bak de store demonstrasjoner som oppstod i byer som Seoul og Masan. Flere demonstranter ble skutt og drept av politiet, og langt flere ble fengslet. Drapet på en student gjorde at den studentledede 19. april-bevegelsen, eller aprilrevolusjonen, oppstod. Den 26. april ble Rhee tvunget til å fratre som president. Den 28. april gikk demonstrantene løs på presidentboligen i Seoul, og med hjelp fra CIA ble Rhee fløyet til Hawaii med en Douglas DC-4 samme dag. Visefinansminister Kim Yong Kap beskyldte Rhee for å ha tatt med seg 20 millioner amerikanske dollar av statsfinansene. Rhees familie har i ettertid gitt en beklagelse til de pårørende av studentene som ble drept under aprilrevolusjonen.
Baotou-1 kullkraftverk
Baotou kullkraftverk nr 1 er et kullkraftverk i Baotou i regionen Indre Mongolia i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 549 MW fordelt på 9 turbiner delvis ferdige og delvis under bygging. Anlegget stod ferdig med de første turbinene i 2009.
Sølvpilen
Sølvpilen er en tegneserie som ble skapt av belgieren Frank Sels i 1965. Den ble gitt ut i Norge av Allers mellom 1971 og 1986, av Gevion i 1987 og Bladkompaniet fra 1988 til 1991. Fra 2005 er det igjen Allers som har stått for utgivelsene. Bladet var svært populært i Tyskland og Skandinavia på 1970- og 80-tallet, og i Norge nærmet bladet seg Donald Duck & Co i opplag. Sølvpilen dukket først opp på norsk i bladet Felix i 1969, da som bi-serie. Serien fortsatte i Felix i tilsammen 50 utgivelser, fram til den fikk sitt eget blad i 1971. Det er totalt 514 ordinære norske utgivelser, samt 32 ekstrahefter, 5 superhefter og 11 pocketbøker. Mellom 2005 og 2008 ble det gitt ut 11 spesialhefter, og fra 2007 har bladet kommet som et årlig julehefte i liggende format. Historiene i bladene fra 2000-tallet er i stor grad opptrykk av tidligere utgitte historier. Enkelte av disse historiene inneholder sider som ble utelatt i de originale norske utgivelsene. I 1979 kom boka Blods-brødrene (ISBN 82-7034-108-8). Den forteller historien om hvordan hovedpersonene i serien møttes i tekstform.
Hovedpersonene i serien er indianerhøvdingen «Sølvpilen», hans blodsbror Falk og indianerjenta «Månestråle». Den tamme pumaungen «Tinka» har også en rolle i serien. Årsaken til at Falk ble Sølvpilens blodsbror var at Falk en gang reddet livet til Sølvpilen under svært dramatiske omstendigheter. Blant bifigurene finner man blant andre Falks onkel Jim Kent, han ansatte Jeremias, japaneren Endo og de to kameratene Harry og Ted. I de første utgivelsene av bladet Felix ble Månestråle kalt «Røde Lilje», mens Ted gikk under navnet Jed i utgivelsene fra Bladkompaniet.
Sølvpilen og Månestråle tilhørte kiowastammen, i virkeligheten en ganske krigersk stamme. I tegneserien har Sølvpilen og stammen hans tilholdssted i Fredsdalen i Colorado, og er forkjempere for fred mellom blekansikter og rødhuder.
«U 711»
«U 711» var en tysk undervannsbåt av klasse «VII-C» som ble bygget i Hamburg i 1942. Ubåten tilhørte ''5. Unterssebootflottille'' da hun ble ferdigstilt.
Statistisk sentralbyrå
Statistisk sentralbyrå (SSB) er hovedmyndigheten for utarbeiding og formidling av offisiell statistikk i Norge, og produserer cirka 85 % av den offisielle norske statistikken. I tillegg til egen statistikkproduksjon, har SSB ansvaret for å samordne utvikling, utarbeiding og formidling av all norsk offisiell statistikk. Samordningsrollen ivaretas blant annet gjennom Utvalget for offisiell statistikk, som ledes av SSB.
«U 711»
Skipssjef på «U 711» var kapteinløytnant Hans–Gunter Lange, mottaker av det tyske kors i gull og jernkorsets ridderkors med eikeløv. Lange overtok «U 711» 26. september 1942. Han ledet ubåten på elleve tokt under andre verdenskrig, hovedsakelig mot britiske og sovjetiske konvoier i arktiske farvann. Blant toktene var det tre angrep på sovjetiske radiostasjoner, ett på det sovjetiske slagskipet «Arkhangelsk» (23. august 1944), og en vellykket senkning av de amerikanske lasteskipene «William S. Thayer» (30. april 1944, konvoi RA-49) og «Horace Grey» (14. februar 1945, konvoi BK-3). «U 711» senket også den britiske korvetten «HMS Bluebell» (17. februar 1945, konvoi RA-64) ved koordinatene.
Statistisk sentralbyrå
Lovgrunnlag, organisering og ledelse
Offisiell statistikk og SSBs virksomhet reguleres av statistikkloven. Stortinget vedtok våren 2019 en ny statistikklov, som trådte i kraft 1. januar 2021 og avløste den forrige loven av 1989. I tillegg til statistikkloven er særlig Forordningen om europeisk statistikk, Retningslinjer for europeisk statistikk og FNs prinsipper for offisiell statistikk, førende for SSBs virksomhet.
Bøylemekanisme
Bøylemekanisme eller bøylerepeter (engelsk lever action) er en type lademekanisme på et repetergevær. I en bøylerifle drives mekanismen med et bøyleformet håndtak ved kolben. Denne bøylen ligger bak eller er en del av avtrekkerbøylen og er hengslet i forkant. Bøylerifler var vanlige på siste halvdel av 1800-tallet, særlig i USA, men lages fortsatt. Mekanismen brukes nesten utelukkende i rifler.
Øvre Kalfarlien 42
Materialene er naturstein og tre, der den nederste delen av kjellermuren er i upusset naturstein. Første etasje er bygget i hvitpusset sten, mens øverste etasje er formet som en ark, kledd med stående trepanel. Arken og verandaen i første etasje var opprinnelig rødmalt. Vinduene refererer til bergensarkitektur fra 1700-tallet.
Elaine Lister
Elaine Margaret Lister (født 9. september 1962) er en skotsk rullestolcurlingspiller. Hun representerer Kinross Wheelchair Curling Club.
Øvre Kalfarlien 42
Tidligere hadde villaen adresse Kalvedalsvei 8d.
Elaine Lister
Hennes beste internasjonale plassering er som ener på det skotske laget som tok bronse i det første VM i rullestolcurling som ble arrangert i 2002. 9 lag deltok.
Andre gode internasjonale plasseringer er seier i Utica Open og bronse i Prague Open i 2007, samt sølv i British Open året før.
Bøylemekanisme
Mekanismen
De fleste bøyerifler har et rørmagasin liggende parallelt med løpet. Et slik rørmagasin kan ta mange patroner (10 til 15 patroner er vanlig), men ulempen er at patronene ligger an mot tuppen på prosjektilet bak. For sentertenningsammunisjon betyr det at et støt i våpenet kan få spissen på kula til å sette av tennhetten på patronen foran, med potensielt katastrofale resultater. Den første praktiske bøylerifla, Henry Modell 1860, benyttet randtenningspatroner der dette ikke var noe stort problem, men senere rifler for patroner med sentertenning måtte benytte patroner med flatnesede kuler, i praksis pistolammunisjon slik som .44-40 og .45 Colt. I dag lages mange bøylerifler for .357 Magnum og .44 Magnum. Det finnes imidlertid bøylerifler med boksmagasin, slik som Winchester Modell 1895 og Browning BLR. Disse kan bruke vanlig rifleamunisjon med spisse prosjektiler.
Bruk
Bøylerepeterrifler forbindes først og fremst med Winchester i det ville vesten, men det lages fortsatt bøylerepeterrifler. Fordelen med bøylemekanismen er at den er rask å betjene, adskillig raskere enn en sylinderlås. De fleste bøylerifler med rørmagasin har høy kapasitet, slik at en slik rifle kan skyte mange skudd på svært kort tid. Tradisjonelle bøylerifler er korte og lette karabiner som er lette å bære med seg eller ha i saltasker. De egner seg til jakt på kort hold og til beskyttelse mot farlige dyr som isbjørn, der antall skudd gjerne er viktigere enn slagkraften i hvert enkelt prosjektil.
Kjente fabrikanter av geværer med bøylemekanisme er Winchester og Marlin.
Tottenham Hotspur FC i 2018–19
Tottenham Hotspur FC kom på 4. plass i Premier League i sesongen 2018–19.
Premier League
Tabell
Tabellplassering runde for runde
«U 711»
Senkning
«U 711» var i 13.Unterseebotsflottille da hun ble angrepet og skadet på ettermiddagen 4. mai 1945 (tre dager før krigens slutt) i fjorden Kilbotn 10 km syd for Harstad. Til sammen av 44 fly fra britiske Fleet Air Arm av typene Grumman TBF Avenger og Grumman F4F Wildcat. U 711 lå fortøyd ved siden av norskeide MS «Black Watch», som var tatt av tyskerne. Til tidlig i 1942 var "Black Watch" brukt som hovedkvarter for den tyske generalen Eduard Dietl, deretter overtatt av Kriegsmarine og brukt som depot- forlegnings- og rekreasjonsfartøy for ubåtflåten. "Back Watch» ble senket, og «U 711» fikk trykkskader i skroget og lekkasjer av bombenedslag kloss ved, noe som gjorde at hun sank midtfjords etter at mannskapet hadde forsøkt å sette ubåten på land på andre siden av fjorden.
"U 711" ligger fremdeles på 55 meters dyp i Kilbotnfjorden. Kapteinløytnant Lange og sju mann fra mannskapet var om bord i ubåten da angrepet kom. Resten av besetningen var om bord på «Black Watch» da de ble angrepet. Lange og 18 andre besetningsmedlemmer overlevde angrepet, resten omkom (32 mann). Lange satt i norsk fangenskap de neste månedene. Etter krigen gikk han inn i Bundesmarine, og i 1964 ble han sjef for hele den tyske ubåtflåten.
Serrinha
Serrinha kan vise til:
Serrinha (Bahia)
Serrinha er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Statistisk sentralbyrå
Lovgrunnlag, organisering og ledelse
SSB ligger administrativt under Finansdepartementet og har eget råd som oppnevnes av regjeringen. I henhold til statistikklovens § 18(1) er SSB uavhengig i statistikk- og forskningsfaglige spørsmål. Dette innebærer at SSB selv bestemmer hvordan statistikkene skal utarbeides, samt når og hvordan de skal publiseres. De store og ytre rammene for hvilke statistikker som skal produseres, fastsettes derimot av regjeringen i det som kalles «nasjonalt statistikkprogram».
Fagavdelinger
I tillegg til avdelinger for kommunikasjon, administrasjon, IT, samt metodeutvikling og datainnsamling, har SSB følgende avdelinger:
Rådet for Statistisk sentralbyrå
Rådet for SSB ble opprettet i 2020 og er hjemlet i den nye statistikklovens § 19. Rådet erstatter delvis styret for SSB, men har til forskjell fra styret kun rådgivende og ikke besluttende myndighet. I henhold til instruksen skal Rådet blant annet gi råd i saker som forelegges av administrerende direktør og rådet kan også på eget initiativ gi råd til Finansdepartementet og administrerende direktør. Rådet ledes i perioden 2020-2023 av Birger Vikøren.
Statistikkområder
SSB utarbeider offisiell statistikk på en rekke samfunnsområder. SSBs statistikker fordeler seg på følgende hovedemner: Arbeid og lønn, Bank og finansmarked, Befolkning, Bygg, bolig og eiendom, Energi og industri, Helse, Inntekt og forbruk, Innvandring og innvandrere, Jord, skog, jakt og fiskeri, Kultur og fritid, Nasjonalregnskap og konjunkturer, Natur og miljø, Offentlig sektor, Priser og prisindekser, Sosiale forhold og kriminalitet, Svalbard, Teknologi og innovasjon, Transport og reiseliv, Utdanning, Utenriksøkonomi, Valg, Varehandel og tjenesteyting, Virksomheter, foretak og regnskap.
Statistikk på oppdrag
I tillegg til å produsere offisiell statistikk (statsoppdraget), har SSB en omfattende oppdragsvirksomhet innen statistikk, analyse og forskning. Oppdragsvirksomheten spenner fra store databehandleroppdrag finansiert over statsbudsjettet, slik som KOSTRA (Kommune-Stat-Rapportering) og ORBOF (Offentlig regnskapsrapportering fra banker og finansieringsforetak), til oppdrag på kontrakt med oppdragsgiver som i størrelsesorden kan variere fra flere millioner til noen få tusen kroner (markedsoppdraget). SSB har en egen enhet for mikrodata, som bistår med data til forskere og tilrettelegging av oppdragstabeller. Data fra de store databehandleroppdragene – slik som KOSTRA og ORBOF – benyttes også som input til produksjon av offisiell statistikk.
Nasjonalt statistikkprogram
Den nye statistikkloven fastsetter i § 4 at det skal utarbeides et nasjonalt program for offisiell statistikk. Programmet skal vedtas av Kongen i statsråd.
Formålet med programmet er å kartlegge og avklare hvilke statistikker som inngår i offisiell statistikk og hvilke statlige institusjoner som har ansvaret for dem. Programmet beskriver statistikker fordelt på 21 hovedområder og 88 delområder, basert på statistikkene fra medlemsinstitusjonene i Utvalget for offisiell statistikk. Det første programmet trådte i kraft fra nyttår 2021 og får en varighet på tre år. Sommeren 2020 var programmet ute på høring.
Utvalget for offisiell statistikk
Utvalget for offisiell statistikk ble opprettet med den nye statistikkloven og fremgår av lovens § 6 (2). Utvalget er rådgivende og ledes av SSB, og har som hovedoppgave å bidra til samordning og utvikling av offisiell statistikk, samt gi råd om utarbeiding og formidling av statistikken. Utvalget har en særlig fremtredende rolle i å gi innspill til nasjonalt statistikkprogram (sl, § 6-3). Utvalget for offisiell statistikk avløser Statistikkrådet, men innebærer samtidig en formalisering og lovfesting av samordningsarbeidet for norsk offisiell statistikk.
Utvalget har pr. 2021 27 medlemsinstitusjoner, som har til felles at de enten produserer offisiell/offentlig statistikk eller eier registre som benyttes som datagrunnlag for statistikk. Alle medlemsinstitusjonene og deres statistikkprodukter er dessuten omtalt i forslaget til det første nasjonale statistikkprogrammet. Medlemmene av Utvalget er:
Brønnøysundregistrene, Bufdir, Direktoratet for forvaltning og økonomistyring (DFØ), Fiskeridirektoratet, Helsedirektoratet, Husbanken, Kartverket, Kriminalomsorgsdirektoratet, Kulturrådet, Kystverket, Landbruksdirektoratet, Miljødirektoratet, Nasjonal kommunikasjonsmyndighet, Nasjonalt folkehelseinstitutt, NAV, Norges forskningsråd, Norsk institutt for bioøkonomi (NIBIO), Norges vassdrags- og energidirektorat (NVE), Norsk senter for forskningsdata (NSD), Oljedirektoratet, Politidirektoratet, Skattedirektoratet, Statens arbeidsmiljøinstitutt (STAMI), Statens vegvesen, Statistisk sentralbyrå, Utdanningsdirektoratet, Utlendingsdirektoratet.
Forskning og Forskningsavdelingen
Bakgrunnen for etableringen var at Petter Jakob Bjerve satte opprettelsen som et krav for å ville ta stillingen som administrerende direktør for SSB. I tidlige år var forskningsvirksomheten særlig konsentrert om den økonomiske gjenoppbygningen av landet etter annen verdenskrig generelt og oppbygningen av nasjonalregnskapet spesielt. Fra midten av 1960-tallet ble imidlertid fagkretsen utvidet til også å omfattende sosiale og demografiske forhold. Senere ble også miljøforskningen - miljøøkonomi - en del av SSB forskningsgebet.
Forskningsområdene idag (2020) inkluderer demografi og levekår, energi- og miljøøkonomi, makroøkonomi, mikroøkonomi, offentlig økonomi samt statistiske metoder og standarder. Den nye statistikkloven fastsetter i § 17 (2) at forskning og analyse skal være en av SSBs oppgaver.
Stillingsbetegnelser i Forskningsavdelingen
SSBs forskningsavdeling bruker et eget stillingshierarki som avviker betydelig fra stillingshierarkiet ellers i staten og SSB. Forskningsavdelingen bruker stillingstittelen forsker om ansatte med vitenskapelig kompetanse på minst doktorgradsnivå og forskningsoppgaver. SSB bruker videre to stillingskoder fra det administrative stillingshierarkiet i staten (førstekonsulent og rådgiver), som SSB betegner som forskerrekrutt, om ansatte med høyere grads eksamen som arbeider med en doktorgrad eller med forskningsoppgaver på nivå tilsvarende forsker III.
Stillingene forsker I, forsker II og forsker III ble innført som offisielle stillingstitler i statens regulativ i 1948, der forsker I var likeverdig med professor, forsker II med førsteamanuensis og forsker III med amanuensis. Ved overgangen til stillingskoder ble forsker I formelt videreført som forsker SKO 1183, forsker II videreført som forsker SKO 1109 og forsker III videreført som forsker SKO 1108, men stillingsbetegnelsene forsker I, II og III er fortsatt i utbredt bruk om stillingene. SSB brukte opprinnelig de offisielle stillingsbetegnelsene fastsatt i statens regulativ med forsker I som øverste stilling. I 1997 tok SSB i bruk betegnelsen «forsker 0» om SKO 1183; denne stillingsbetegnelsen er ikke en offisiell stillingsbetegnelse i staten og er ikke i bruk utenfor SSB. SSB er også den eneste institusjonen som bruker den lite brukte stillingskoden 1110, som ved SSB brukes om en stilling mellom 1109- og 1183-nivå, men som ved andre institusjoner anses som identisk med SKO 1109 og er under utfasing; 1110 er den eneste koden som mangler eget reglement i Statens personalhåndbok, men koden er nevnt som likeverdig med 1109 i opprykksreglementet til 1183.
Avviket fra det offisielle stillingshierarkiet innebærer at forsker 0 ved SSB tilsvarer forsker I ved andre institusjoner; forsker I og forsker II ved SSB er lavere stillinger enn stillinger med tilsvarende betegnelser ved andre institusjoner.
SSBs bruk av førstekonsulent- og rådgiverstillingene for personer med oppgaver som tilsvarer stipendiater ved andre institusjoner avviker fra resten av staten og forskningssektoren, der førstekonsulent og rådgiver ikke ses på som vitenskapelige stillinger i det hele tatt, men har helt andre arbeidsoppgaver innen det administrative domenet. Ifølge Statens personalhåndbok er det bare forskere (SKO 1108) som har rett til å søke opprykk til forsker II (SKO 1109) i statlige virksomheter. Det har flere ganger vært foreslått å (re)harmonisere stillingsbetegnelsene og bruken av stillingskoder med de offisielle stillingsbetegnelsene og bruken av stillingskoder og stiger i staten og resten av sektoren, og med opprykksreglementet i Statens personalhåndbok.
Internasjonalt samarbeid og utviklingssamarbeid
En vesentlig del av SSBs statistikker påvirkes av reguleringer fra internasjonale organisasjoner som EUROSTAT (EU), OECD og FN. SSB er også pålagt å rapportere data på en rekke områder til disse organisasjonene som grunnlag for produksjon og formidling av internasjonal, sammenlignbar statistikk. SSB har også løsere statistisk samarbeid i Norden og EFTA.
I tillegg driver SSB bistandsrelatert utviklingssamarbeid i en rekke land. Målsettingen er å hjelpe søsterorganisasjoner i utviklingsland og økonomiske overgangsland med å bygge opp produksjonskapasitet og forbedre den offisielle statistikken.
Formidling og kommunikasjon
Ssb.no er hovedkanalen for formidling av statistikk og forskning fra SSB, og var et av de aller første offentlige nettsteder i Norge da det ble lansert i 1995. I løpet av årene etter år 2000 har trykte papirpublikasjoner i økende grad måttet vike for digitalt format, som idag er nesten eneste publiseringsformat. I 2010 utkom den siste utgivelsen i publikasjonserien Norges offisielle statistikk (NOS), som ble etablert allerede i 1861. I 2013 kom Statistisk årbok ut for siste gang, etter å ha blitt utgitt første gang i 1881. I 2020 er Dette er Norge byråets eneste gjenværende papirpublikasjon. SSB har digitalisert alle utgitte papirpublikasjoner, som er samlet under historisk statistikk på hjemmesiden.
På Ssb.no ble det i 2019 gjort 812 publiseringer av ny og oppdatert statistikk. På nettstedet formidles statistikk i forskjellige formater, som for eksempel statistikksider, faktasider, Kommunefakta, artikler og rapporter. Den aller viktigste kilden til statistikk fra SSB er databasen Statistikkbanken, hvor alle tall blir publisert og brukerne selv kan fremstille tabeller etter eget behov og ønske. For mer avanserte brukere har SSB også et åpent API. De 130 standarder og klassifikasjoner som benyttes i statistikkene er tilgjengelige på nettsidene i et system som kalles KLASS.
Norsk statistikk og statistikkproduksjon før 1876
Allerede på 1700-tallet fantes det en organisert, offisiell statistikkproduksjon i dobbeltmonarkiet Danmark-Norge. Flere av regjeringskontorene i København samlet inn og bearbeidet statistiske oppgaver, som hovedsakelig ble brukt til administrative formål. Fra 1735 ble for eksempel arbeidet med befolkningsstatistikk systematisert. Det året ble det pålagt biskopene i Norge og Danmark ved hvert års utgang å innhente fra sokneprestene i byene og på landet oppgave over alle fødte og døde. Dette dannet grunnlaget for statistikken om folkemengdens bevegelse.
Den første folketellingen for Danmark - Norge ble gjennomført i 1769 i regi av Rentekammeret i København, som sendt ut skjemaer med tabeller som senere ble fylt ut av magistraten eller byfogden i kjøpstedene og av soknepresten i landdistriktene. Det første skritt til å sentralisere den offisielle statistikken ble tatt i 1797, da det under Rentekammeret ble opprettet et eget tabellkontor, som utarbeidet statistikk over folkemengdens bevegelse, handel og skipsfart, fabrikker og «manufakturer» med videre.
Etter 1814, da Norge var kommet i union med Sverige, ble statistikken i Norge til å begynne med lagt inn under Finansdepartementets Kontor for det Indre. I 1832 ble det opprettet et eget tabellkontor i Finansdepartementet som i 1846 ble flyttet over til det nyopprettede Departementet for det Indre. I 1876 ble tabellkontoret skilt ut fra departementet og organisert som en selvstendig institusjon under navnet Det statistiske Centralbureau.
1876–1940
SSB hadde like siden starten ansvaret for en betydelig del av den offisielle statistikken: folketellinger og folkemengdens bevegelse, statistikk for jordbruk og fiske, bergverks- og fabrikkdrift, utenrikshandel og skipsfart, kommunalstatistikk, statistikk over fast eiendom med videre. Ved utskillelsen som egen enhet hadde byrået 15 ansatte, et antall som steg relativt moderat for hver tiår frem mot annen verdenskrig
I tiårene før grunnleggelsen av SSB hadde i tillegg forskjellige departementer etablert nye statistikker på en rekke områder. Her kan blant annet nevnes medisinalstatistikk, skolestatistikk, fattigstatistikk, rettsstatistikk, finansstatistikk, poststatistikk, telegrafstatistikk og jernbanestatistikk. En del av disse ble i løpet av 1880-årene overført til SSB. I tiden frem til århundreskiftet satte SSB også i gang ny statistikk på flere områder, blant annet undersøkelser over arbeids- og lønnsforhold, statistikk for privatbanker og forsikringsvirksomhet og valgstatistikk.
I forbindelse med Folke- og boligtellingen i 1900 anskaffet SSB seg, som et av de første europeiske statistikkbyråer, en hullkortmaskin til bruk i bearbeidingen av statistikken.
Det rettslige grunnlaget for innhenting av statistiske opplysninger ble kodifisert gjennom egen statistikklov («Lov om tilveiebringelse af opgaver til den officielle statistikk»), som ble vedtatt i 1907. Loven ga hjemmel for å hente inn opplysninger for statistiske formål fra privatpersoner og næringsdrivende. Loven slo samtidig fast at opplysningene ikke kunne brukes til andre formål enn til statistikkproduksjon, og at tallene ikke skulle offentliggjøres på en slik måte at det kunne skade den enkelte oppgavegiver.
Fra århundreskiftet til slutten av første verdenskrig ble ansvaret for enkelte statistikker flyttet fra SSB til andre etater. Så svingte pendelen kraftig tilbake; frem mot annen verdenskrig ble statistikkansvaret sentralisert i SSB. Dette gjaldt statistikker som sosialstatistikken, industristatistikken, brann- og jaktstatistikken, medisinalstatistikken, statistikken over statskassens finanser, elektrisitetsstatistikken og likningsstatistikken.
1940–1945
SSB hadde planlagt en folketelling for 1940. Den umiddelbare følgen av den tyske okkupasjonen av Norge 9. april 1940, var at SSB måtte skrinlegge denne folketellingen. Generelt var okkupasjonen en passiv tid for SSB; utviklingen av ny statistikk stoppen opp, og etter hvert oppstod adskillig forsinkelser i statistikkproduksjonen. Administrativt fortsatte stort sett alt som før. De tyske okkupasjonsmyndigheter blandet seg i liten grad inn i SSBs daglige drift, men fulgte med på Byråets arbeid via en representant fra Rikskommissariatet.
Forholdet til okkupasjonsmakten og NS-regimet var imidlertid ikke problemfritt. Etter 1942 stoppet for eksempel utgivelsen av Statistisk årbok opp. Okkupasjonsmakten ønsket at fransk tekst i tabellene skulle byttes ut med tysk, noe byrået ikke ville medvirke til. Utgivelse av årboken ble derfor sabotert resten av krigen; først i januar 1946 gav SSB ut en samleutgave for årene 1943-1945. Fra mars 1943 bestemte okkupasjonsmyndighetene at statistikker ikke lenger skulle offentliggjøres, men bare brukes internt i sentraladministrasjonen. Det ble gjort unntak for engrospris- og leveomkostnadsindeksene, som fortsatt ble publisert.
Ved tyskernes invasjon av Norge var Gunnar Jahn direktør i SSB. Han ble sittende i stillingen inntil slutten av 1944, da han ble arrestert og senere avskjediget på grunn av sin deltagelse i illegalt arbeid. I stedet ble Gudbrand Thesen beskikket som direktør, men han tiltrådte aldri stillingen.
Under krigen hadde NS-regimet et eget statistikkontor, Nasjonal samlings statistiske kontor, som ivaretok partiets politiske behov for statistikk og som spilte en sentral rolle i planleggingen av den norske jødedeportasjonen.
SSB og jødeforfølgelsene under krigen
Jødiske Herman Jaffe arbeidet i SSB inntil 1942, da han måtte flykte til Sverige.
1945–2000
Så snart krigen var slutt, tok SSB fatt på det statistiske arbeidet igjen med full kraft. I fredsåret 1945 talte SSBs personalstab 123 medarbeidere, men tallet øket betydelig utover i etterkrigstiden i takt med nye statistikker og oppgaver ble tillagt institusjonen. Rundt 1990 var omtrent 850 i arbeid i SSB.
Den første store etterkrigsoppgaven var å bringe statistikken á jour etter forsinkelsene i krigsårene. Etter hvert som dette ble oppnådd, kunne innsatsen rettes mot den andre hovedoppgaven: å bygge ut og modernisere statistikken så den kunne tilfredsstille de sterkt økte kravene som ble stilt i etterkrigstiden. De største kravene til ny eller utvidet statistikk lå i de første etterkrigsårene på det økonomiske området, særlig knyttet til utviklingen av nasjonalregnskapet og bedret konjunkturovervåkning.
Allerede i 1946 ble det gjennomført en ekstraordinær folke- og boligtelling, til delvis erstatning for tellingen som ikke ble gjennomført i 1940. Opplysningene var svært viktige i gjenoppbygningsarbeidet etter krigen, slik at det ikke ble ansett som hensiktsmessig å vente til den ordinære tellingen 1950.
I 1946 ble også Lov om folkeregistrering vedtatt, og Det sentrale folkeregister ble opprettet i 1964, med basis i folketellingen 1960. Folkeregisteret lå i Statistisk sentralbyrå frem til 1991, da ajourføringen ble overtatt av Skattedirektoratet. Etableringen av folkeregisteret og andre statlige registre banet vei for å bruke registre som datagrunnlag for å produsere statistikk, benevnt av Svein Nordbotten som "det arkivstatistiske system", i dag kjent som registerbasert statistikk. Fra 1960-tallet og fremover har registerbasert statistikk blitt et stadig viktigere innslag i det norske statistikksystemet.
i 1959 fikk SSB sin første datamaskin, DEUCE Mark II, etter Stortinget året før hadde bevilget de nødvendige midler.Prosessen fra ide til anskaffelse av datamaskinen tok syv år. SSB ble dermed et av de første statistikkbyråene med datamaskin. Maskinen ble riktignok delt med Norsk Regnesentral de første årene. Den første datamaskinen ble særlig benyttet til beregninger og revisjon i nasjonalregnskapet. Nesten 25 år senere, i 1983, fikk byrået den første PC-en.
I 1961 ble det opprettet en punche-gruppe i Kongsvinger i forbindelse med bearbeidingen av skjemaene fra folketellingen i 1960. Dette var starten på utflytting av oppgaver fra Oslo og oppbygning av miljøet i Kongsvinger til dagens delte lokalisering. I dag utgjør Kongsvinger det organisatoriske tyngdepunktet for befolkningsstatistikk, næringsstatistikk, areal- og miljøstatistikk, samt datainnsamling.
Pulau Sakra kraftverk
Pulau Sakra kraftverk er et varmekraftverk basert på kogenerasjon i Singapore. Det har en installert produksjonskapasitet på 815 MW fordelt på 1 blokk. Teknologien er levert av Alstom og General Electric.
Statistisk sentralbyrå
1945–2000
I løpet av 1960- og 1970-årene la SSB etter hvert større vekt på statistikken om menneskelige og sosiale forhold, etter at de økonomiske statistikkene hadde dominert i de første etterkrigstiårene. På 1970- og 1980-tallet ble det i tråd grønne strømninger i samfunnet gjennomført en sterk utbygging av ressurs- og miljøstatistikken. I tillegg til utvikling av nye statistikkområder fortsatt sentraliseringsprosessen av statistikkproduksjonen etter krigen. Blant statistikkene som ble overført fra andre instanser til SSB etter krigen var: Bankstatistikk, samferdselsstatistikk, reiselivsstatistikk, skole- og undervisningsstatistikk, fangestatistikk, statistikk om stortingsvalget, sysselsettingsstatistikk, byggeareal, samt lakse- og sjøaurestatistikk.
Pulau Sakra kraftverk
Brenselkilden er primært naturgass. Anlegget ble utbygd med driftsstart i 2001. Operatør er selskapet SembCorp Utilities. Anlegget leverer også fjernvarme til industrien.
Statistisk sentralbyrå
1945–2000
Rekrutteringen til ny administrerende direktør i SSB i 1980 er antagelig den mest spennende i historie. Svein Nordbotten, Juul Bjerke og Arne Øien var alle tre søkere til stillingen. Øien ble til slutt foretrukket til jobben.
I 1981 fikk SSB eget styre, med Hermod Skånland som første styreleder. Styret ble avløst av Rådet for SSB i 2019. I 1989 vedtok Stortinget en ny statistikklov, som blant annet fastsatte en taushetsplikt på 100 år for statistisk grunnlagsmateriale om personlige forhold og på 60 år for drifts- og forretningsforhold.
Da EØS-avtalen trådte i kraft 1. januar 1994, ble Norge og SSB innlemmet i det europeiske statistikksamarbeidet i EU, gjennom Det europeiske statistiske system og Eurostat. Samme år flyttet SSB-Oslo fra Dronningens gate/Skippergata til nyrestaurerte lokaler i Kongensgt. 6 (Sjøfartsbygningen).
I 1995 lanserte SSB hjemmesider på internett som en av de første offentlige myndigheter i Norge. Samme år ble det internasjonale utviklingssamarbeidet - bistand til statistikkutvikling - organisert som egen enhet i SSB.
2000–
Fra år 2000 ble KOSTRA gjort permanent og alle norske kommuner og fylkeskommuner ble omfattet av informasjonssystemet. Før dette var KOSTRA en prøveordning, som ble etablert i 1994.
Fra og med 2007 overtok SSB finansmarkedstatistikkene og rundt 30 medarbeidere fra Norges Bank.
Folke- og boligtellingen i 2011 ble gjennomført som en ren registerbasert telling uten bruk av skjemaer. Ved tellingen i 2001 ble folketallsdelen hentet fra registre, mens boligdelen støttet seg på skjemaer.
I 2014 flyttet SSB i Oslo til dagens lokaler i Akersveien 26, etter å ha holdt hus i Kongens gate 6 siden 1994.
Våren 2019 vedtok Stortinget en ny statistikklov, som skal avløse statistikkloven fra 1989. Lov trer trinnvis i kraft frem til 1.1.2021. Behovet for en ny lov ble drevet frem av store samfunnsendringer, som for eksempel globalisering og teknologi, i tiårene etter at den forrige loven ble vedtatt. Den nye statistikkloven hjemlet etableringen av Rådet for SSB, Utvalget for offisiell statistikk og det nasjonale statistikkprogrammet. I tillegg fastsetter den nye loven økt deling av data med andre offentlige myndigheter og et større SSB-ansvar for kvalitet i all offisiell statistikk. I desember 2019 avholdt Utvalget for offisiell statistikk sitt første møte, mens Rådet for SSB møttes for første gang i februar 2020.
I 2020 lanserte SSB en faktaside for Norges utvikling i forhold til FNs bærekraftsmål/bærekraftsindikatorer.
«Meyer-saken»
Christine B. Meyer ble 12. juni 2015 utnevnt til administrerende direktør i SSB for et åremål som skulle vare til 2021. Som følge av en konflikt med Finansdepartementet valgte Meyer å fratre sin stilling natt til 13. november. Den 13. november 2017 besluttet styret i SSB at byråets administrasjonsdirektør, Bjørnar Gundersen, skulle ta over som midlertidig sjef. Den 16. november 2017 ble Birger Vikøren midlertidig ansatt for en periode på seks måneder fra og med 23. november 2017. Den 4. mai 2018 ble Geir Axelsen utnevnt til ny direktør.
Nils Kåre Nesvold
Nils Kåre Nesvold (født 3. januar 1958) er norsk journalist, redaktør og filmskaper.
Den 1. januar 2019 overtok han som redaktør og daglig leder i avisa Fjell-Ljom på Røros.
Fra 2015 til 2018 arbeidet han som digitalredaktør i Nea Radio. I 2018 var han daglig leder i Fakta Film AS.
Han har radio- og tv-utdanning fra Høgskolen i Volda, og har arbeidet i Romsdalsposten, Fosna-Folket, Gudbrandsdølen Dagningen, NRK Trøndelag og NRK Hedmark og Oppland. Han driver også med videoproduksjon.
Nesvold var ansvarlig redaktør og daglig leder i Arbeidets Rett i perioden 2011 til 2015. Han har tidligere også vært redaktør i Fosna-Folket 1990-94 og nyhetsredaktør i Gudbrandsdølen Lillehammer Tilskuer.
Mount Rittmann
Mount Rittmann er en om lag 8 x 5 km stor kaldera (vulkansk krater) som ligger på Antarktisplatået, like øst for Aviatorbreen og ved toppunktet til Icebreakerbreen i Mountaineer Range i Victoria Land. Den ligger rundt 90 km sørøst for Mount Overlord og nord for Mount Brabec, og reiser seg gradvis til en høyde av mellom 2 400 og 2 600 meter over havet.
Kalderaen har blitt datert av forskere til å være mellom omkring 0,07 og 4 millioner år gammel. Fumaroleaktivitet kan ses på kanten av kalderaen, og resultatet av tidligere vulkansk aktivitet er lett synlig her. Aktive fumaroler, oppvarmet bakke og mindre is- og snøkoller finnes ved toppen.
Mount Rittmann ble navngitt av italienere 17. juli 1997 etter den sveitsiske vulkanologen Alfred Rittman (1893–1980), som skrev det klassiske verket Volcanoes and their Activity i 1962.
Edvard Valpas-Hänninen
Edvard Valpas-Hänninen (født 6. september 1873 i Saarijärvi i Finland, død 11. januar 1937 i Helsingfors) var en finsk journalist og politiker.
Liv og vike
Valpas-Hänninen gikk i 7 år på gymnaset (lyceum) i Vasa og gikk deretter noen år i murerlære i Helsingfors. I 1899 gikk han inn i redaksjonen for Työmies. Som sjefredaktør for denne avisen fra 1901 og 1918 og som leder av Finlands sosialdemokratiske parti mellom 1906 og 1909 hadde han en stor innflytelse på utformingen av den sosialdemokratiske politikken. Etter 1900-tallets første tiår begynte hans stjerne å dale, og under utbruddet av den finske borgerkrigen i 1918 ble han overgitt av Otto Ville Kuusinen, Kullervo Manner og andre såkalte novembersosialister. Dermed var hans politiske karriere ute.
Valpas-Hänninen var en ortodoks marxist i Karl Kautskys ånd, som holdt fast ved doktrinen om at samfunnet måtte endres gjennom indre krefters spill. Utviklingen måtte ikke påskyndes, men heller ikke forhindres. Selv om han ikke deltok i krigen i 1918 ble hans aggressive tonefall i pressen ansett som medvirkende til opprørsåndens oppkomst. Han førte et såpass voldsomt språk i Työmies at enkelte moderate i den sosialdemokratiske partiledelsen, blant dem Oskari Tokoi, i samband med novemberstreiken i 1917 og mordet på kontoristen Gunnar Nyberg i bydelen Malm i Helsingfors, grunnla en anti-Valpas-gruppe.
Han flyktet til Sovjetunionen, og ved gjenkomsten til Finland ble han dømt til livsvarig fengsel. Han ble likevel benådet i 1924. Under oppholdet i St. Petersburg hadde han vært redaktør for Vapaus, der han hadde behandlet spørsmålet om mulighetene for å samarbeide med de hvite i Finland. Av denne grunn ble han forkastet av bolsjevikene.
Valpas-Hänninen var deretter litterær sekretær ved Finlands fagforeningers sentralorganisasjon (FFC).
Hyperkorreksjon
I tale
Eksempler på hyperkorreksjon i tale er uttalen /mæksitæksi/ for maxitaxi (riktig uttale er /maksitæksi/) og norsk uttale av franske pommes frites og entrecote, hvor den avsluttende t-en ofte ikke uttales, kanskje fordi mange vet at t i slutten av ord på fransk som regel ikke uttales. I musikalen og filmen My Fair Lady trener Eliza på korrekt uttale av h-ene i setningen «in Hertford, Hereford and Hampshire, hurricanes hardly ever happen», og ender opp med også å uttale «ever» som /hever/.
I skrift
Bruk av aksenter i ord fra andre språk skaper også ofte problemer. Et typisk eksempel er at man skriver habañero for habanero (spansk for «fra Havanna»), som en analogi til jalapeño, eller når man skriver bratwürst for det tyske bratwurst.
Nebbsik
Nebbsik er en betegnelse som brukes på bestander av sik som lever i brakkvann. Tidlig om høsten vandrer de opp i elvene for å gyte. Navnet viser til snuten er spiss og mye lengre enn underkjeven. I Norge finnes det nebbsik i munningene til Glomma og Berbyelva.
Systematikken er som for andre sikformer innviklet. Norske og russiske forskere mener alle siker i Europa tilhører en variabel art, Coregonus lavaretus. Svenske og sveitsiske forskere deler derimot sikene opp i et stort antall arter. FishBase og Verdens naturvernunion følger systematikken utarbeidet av sveitseren Kottelat, og denne systematikken blir brukt i resten av denne artikkelen.
Nebbsik i snever betydning (Coregonus oxyrinchus) levde i den sørlige delen av Nordsjøen utenfor kystene til Belgia, Frankrike, Tyskland, Nederland og England. Den vandret langt opp i Maas, Schelde og Rhinen for å gyte og kunne gå helt opp til Köln. Den ble opptil 50 cm lang. Den er utdødd på grunn av forurensning og vassdragsreguleringer.
Snæbel, som fortsatt lever i Vadehavet i Danmark, ble tidligere regnet til C. oxyrinchus. Det har imidlertid vist seg at den tilhører en annen art, Coregonus maraena. Nebbsikene i Ems, Weser, Elben, Østersjøen og langs Sveriges vestkyst opp til Oslofjorden tilhører også C. maraena.
Don Revie
Donald George Revie (født 10. juli 1927, død 26. mai 1989) var en engelsk fotballspiller som spilte for Leicester City FC, Hull City, Sunderland, Mancester City og Leeds United. Han spilte for det meste i en slags hengende spiss-rolle. Han ble i 1955 kåret til Football Writers' Association Footballer of the Year.