cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sovjetunionens historie (1953–1985)
Ny runde med avstalinisering
Kampanjen ble satt ut i livet på den 22. partikongress i 1961. Denne gangen gikk avstaliniseringen mye lenger enn i 1956. Stalins legeme ble fjernet fra Leninmausoleet, samtidig som Khrusjtsjov gikk enda lenger i å fordømme Stalins forbrytelser. Samtidig ble Khrusjtsjovs motstandere holdt direkte ansvarlige for Stalins utrenskninger på tredvetallet, og Khrusjtsjov fikk dessuten flere av sine allierte til å kreve straffeforfølgelse av kuppmakerne fra 1957 for deres påståtte forbrytelser under Stalin. Det ble aldri noe av straffeforfølgelsen, men Khrusjtsjov fikk på denne måten knust all innflytelse Stalins gamle undersåtter hadde igjen i partiet.
Khrusjtsjov forsøkte å ta avstaliniseringen videre med en oppmykning av restriksjonene på kulturlivet. Aleksandr Solzjenitsyns roman En dag i Ivan Denisovitsj' liv ble utgitt i 1962, og bidro til å spre historien om livet i GULag-systemet. Kampanjen slo imidlertid tilbake på Khrusjtsjov ettersom motstanden mot den nye linjen ble for stor i partiet. Khrusjtsjov måtte etter hvert slå retrett og hylle Stalins kamp mot «folkefiender» og «konspiratører», og trekke tilbake de groveste anklagene mot den såkalte «antipartigruppen».
Forholdet til Vesten
Den 4. oktober 1957 sendte Sovjetunionen opp verdens første kunstige satellitt, Sputnik 1. Kort tid senere kom Sputnik 2 med hunden «Laika». Dette sjokkerte amerikanerne, som trodde de hadde et teknologisk forsprang på Sovjetunionen. Sputnik satte i gang Romkappløpet, men på tross av suksessen med russeren Jurij Gagarin som det første mennesket i verdensrommet var det amerikanerne som først kom seg til Månen.
I 1958 begynte Khrusjtsjov et høyt spill over Berlins fremtid. Khrusjtsjov krevde at byen ble gjort om til en «fristad», og erklærte at han var villig til å sette makt bak kravet. Amerikanerne svarte med å invitere Khrusjtsjov til å besøke USA, og under besøket i 1959 trakk Khrusjtsjov tilbake kravet. Khrusjtsjov skal ha blitt mektig imponert over det han så i USA, men kunne naturlig nok ikke innrømme dette offentlig.
U2-affæren slo ned som en bombe under toppmøtet i Paris i 1960. Khrusjtsjov krevde at den amerikanske presidenten Dwight D. Eisenhower skulle unnskylde hendelsen, og da Eisenhower nektet forlot Khrusjtsjov møtet. Dette gjorde slutt på det gode forholdet til USA. Året etter dro Khrusjtsjov til New York for å holde en tale i FN. Her kom han med en mengde forskjellige forslag, blant annet om å flytte FNs hovedkvarter til Sovjetunionen. Khrusjtsjov fikk også stor oppmerksomhet for sin spesielle stil under talen, der han blant tok av seg skoen på talerstolen og gjorde åpenlyst narr av andre delegater. Senere på året fyrte Khrusjtsjov opp under Berlinkrisen igjen, da han gav Walter Ulbricht grønt lys til å sette opp Berlinmuren.
Cubakrisen i 1962 ble et stort nederlag for Khrusjtsjov. Etter at USA i 1961 hadde støttet en mislykket invasjon i Grisebukta hadde Khrusjtsjov utplassert sovjetiske kjernevåpen og tropper på øya. John F. Kennedy og USA reagerte i oktober 1962, og la planer om å bombe de sovjetiske rakettbasene samtidig som de satte i verk en blokade av Cuba. Khrusjtsjov gikk høyt ut og erklærte at de amerikanske mottiltakene ville føre til krig mellom Sovjetunionen og USA, men etter noen dager gav han opp og erklærte at han skulle trekke alle kjernefysiske våpen bort fra Cuba.
Khrusjtsjovs fall
Cubakrisen førte til at Khrusjtsjov tapte ansikt i det internasjonale samfunn samtidig som han mistet mye støtte innenlands. «Haukene» i det sovjetiske lederskapet mente at Khrusjtsjov gav for lett etter for amerikanske krav, mens «duene» mente hele opptrinnet var et farlig eventyr som lett kunne ha ført til atomkrig. Khrusjtsjovs andre utenrikspolitiske utspill, blant annet den mildt sagt udiplomatiske opptredenen i FN, førte også til at opposisjonen mot ham økte blant de andre sovjetlederne. Khrusjtsjov lange rekke med innenrikspolitiske eksperimenter gjorde også at han hadde mistet mye støtte i partiapparatet.
Beate Jacobsen
Beate Jacobsen (født 1963 i Bergen) er en norsk musiker og sanger. Hun deltok i Melodi Grand Prix 1984 som ble holdt i Chateau Neuf. Hun deltok med låten «Strand hotel» som havnet på 2.-plass. Senere det året platedebuterte hun med albumet Like a River. I 2005 kom albumet Coming Up. I 2014 ble et nytt album lagd, Age of reason.
Sovjetunionens historie (1953–1985)
Khrusjtsjovs fall
Bresjnev la i 1964 sammen med den ukrainske førstesekretæren Nikolaj Podgornyj planer om å kaste Khrusjtsjov fra makten. Det mislykkede forsøket på det samme i 1957 gjorde at Bresjnev denne gangen forberedte seg bedre, og sørget på forhånd for å skaffe flertall i både presidiet og i sentralkomiteen. Mens Khrusjtsjov var på ferie ved Svartehavet den 12. oktober ble en rekke anklagepunkter lagt frem i et møte i presidiet. Khrusjtsjov ble kalt tilbake til Moskva den 13. oktober, og Bresjnev gikk så til harde angrep under et nytt møte i presidiet. Presidiet vedtok nå å fjerne Khrusjtsjov, og dette ble dagen etter også godkjent av sentralkomiteen.
Beskyldingene mot Khrusjtsjov var mange, og flere var høyst reelle. Blant de mest seriøse var beskyldinger om at Khrusjtsjov hadde bygget opp en personlighetskult, at målene i partiprogrammet var fullstendig ute av takt med virkeligheten, at jordbruksreformene var ødeleggende samtidig som matproduksjonen var for dårlig og at Khrusjtsjovs utenrikspolitikk hadde ført landet på randen av atomkrig ved flere anledninger.
Beate Jacobsen
Jacobsen utga i 2014 nytt album Age of reason med Hans Petter Gundersen som produsent. Jazzsaxofonisten Jon Irabagon fra New York improviserer på 3 av låtene.
Sovjetunionens historie (1953–1985)
Bresjnev og Kosygin
Etter fjerningen av Khrusjtsjov bestemte partiledelsen seg for at man for fremtiden skulle unngå at én enkelt person fikk for mye makt. Det ble derfor bestemt at vervene som partileder og statsminister nå skulle innehas av to forskjellige personer. Leonid Bresjnev ble ny førstesekretær, mens Aleksej Kosygin ble ny statsminister. Disse var i begynnelsen likeverdige, før Bresjnev etter hvert sikret seg makten. Til den seremonielle posten som statsoverhode installerte Bresjnev og Kosygin ukraineren Nikolaj Podgornyj.
Det nye lederskapet gikk så i gang med å reversere Khrusjtsjovs reformer. Bresjnev var fullt klar over at Khrusjtsjovs mange radikale ideer bidro til hans fall, og var fast bestemt på å ikke gå i samme fellen. Bresjnev lovte derfor stabilitet og et parti med gjenreist autoritet.
Beate Jacobsen
Hun er utdannet førskolelærer med spesialpedagogikk som videreutdanning. Hun har også i mange år arbeidet som daglig leder og har kompetanse og utdanning innen pedagogikk, økonomiledelse, organisasjonspsykologi og personalledelse.
Sovjetunionens historie (1953–1985)
Bresjnev og Kosygin
Allerede i november 1964 sørget sentralkomiteen for å annullere Khrusjtsjovs omorganiseringer av partiet. Nå fikk de regionale partilederne igjen all makt i områdene sine. Året etter ble de regionale økonomiske rådene (sovnarkhoz) nedlagt, og økonomien ble igjen mer sentralstyrt og organisert etter bransje.
Endringer i bosettingsmønsteret
Den første store bølgen av urbanisering i Sovjetunionen kom på 1930-tallet under Stalin. Tendensen fortsatte under Khrusjtsjov og Bresjnev, og på 1960-tallet var endringene kommet så langt at halvparten av innbyggerne i den europeiske delen av Sovjetunionen bodde i byer. I 1984 var tallet kommet opp i 65 % i Sovjetunionen i sin helhet, selv om det var store regionale forskjeller.
Dårlige boforhold og gjentatte, mindre gjennomtenkte reformer på landsbygda var viktige årsaker til at mange trakk til byene. Dessuten var lønna for industriarbeidere ofte tre ganger høyere enn hva den var for bønder. Dette bidro naturlig nok også til at mange søkte til byene.
Spesielt for Sovjetunionen var konseptet med én by – én industri. Over tre hundre byer i den russiske delen av landet var organisert etter denne modellen. Byen Ivanovo var et typisk eksempel på dette, der praktisk talt all industri var i tekstilsektoren. Siden tekstilfabrikker var en typisk kvinnearbeidsplass førte dette med seg en skjev kjønnsfordeling, og arbeidsledigheten var skyhøy blant menn. I mindre russiske byer var det en strukturell skjevfordeling mellom kjønnene, med 1,25 kvinner for hver mann.
Migrasjonen fra tilbakestående bygdesamfunn til de større og mer moderne byene førte med seg en psykologisk og sosial revolusjon i det sovjetiske samfunnet. Bylivet gav muligheter for økt sosial mobilitet, og også en økt tilgang på forbruksvarer. Sistnevnte var svært viktig i knapphetssamfunnet Sovjetunionen, der mye av denne handelen foregikk på siden av de offisielle distribusjonskanalene. Svartebørshandelen i byene førte til en ny mentalitet der «selv-initiativet» på lengre sikt underminerte den sovjetiske planøkonomien, da den selvstendiggjorde samfunnet overfor staten.
Korrupsjon og fremveksten av den organiserte kriminaliteten
Det var i Khrusjtsjov-tiden at den organiserte kriminaliteten i Sovjetunionen oppstod. Desentraliseringen av økonomien tillot bestikkelser av offentlige tjenestemenn, og Bresjnevs senere tilbakerulling av Khrusjtsjovs reformer greide ikke å kvele kriminaliteten som hadde oppstått.
I løpet av 1970-tallet var den organiserte kriminaliteten blitt et sosialt fenomen. Kriminelle kjørte Mercedes, brukte overdådige smykker og viste på alle måter åpenlyst frem sin ulovlig tilegnede rikdom. Dette var ikke mulig uten å involvere store deler av politiet og partiet, og det utviklet seg gradvis et system der lokale partledere og statstjenestemenn samlet inn bestikkelser fra kriminelle. Disse pengene gikk deretter oppover i systemet, siden all økonomisk virksomhet i utgangspunktet var under statlig kontroll, og korrupsjonen gikk hele veien til toppledelsen i Moskva. Blant annet var generalsekretærens datter Galina Brezjneva involvert i en større skandale med innsidehandel med diamanter.
En av de største korrupsjonsskandalene i Sovjetunionens levetid oppstod i Den usbekiske sosialistiske sovjetrepublikk i 1959, og involverte republikkens partileder Sharaf Rasjidov. Usbekerne hadde problemer med å oppfylle Moskvas ambisiøse produksjonsmål for bomull, og innrapporterte dermed at de hadde produsert store mengder imaginær bomull. Betalingen de fikk for denne ble igjen brukt til å bestikke ledelsen i tekstilfabrikkene som skulle ha mottatt denne imaginære bomullen, politiet og unionsministeren for bomullsindustrien. Rasjidov sørget samtidig for å holde Bresjnev fornøyd med en stadig strøm av «gaver», spesielt europeiske sportsbiler. Svindelen var i så stor skala at den åpenbart må ha vært kjent for mange i statsapparatet i Moskva, men strømmen av bestikkelser sørget for at det ikke var før i 1980 at saken ble etterforsket. I 1984 anslo påtalemyndighetene at staten hadde betalt for fem millioner tonn bomull som ikke eksisterte i løpet av de siste fem årene alene. Hele korrupsjonsskandalen første med seg at 4500 statstjenestemenn ble dømt, i tillegg til regionale partitopper som den usbekiske statsministeren, nestformannen i det usbekiske øverste sovjet, og fire sekretærer i den usbekiske sentralkomiteen. Rasjidov selv begikk selvmord i 1983 da nettet begynte å snøre seg sammen.
Convair X-6
Convair X-6 var et amerikansk eksperimentfly-prosjekt som skulle forske på kjernereaktor som fremdriftsmiddel. Prosjektet ble kansellert før noe fly ble bygd.
Sovjetunionens historie (1953–1985)
Korrupsjon og fremveksten av den organiserte kriminaliteten
Det var ikke før Jurij Andropov ble generalsekretær at staten virkelig forsøkte å renske opp i systemet. I oktober 1982 opprettet KGB sitt sjette hoveddirektorat for å bekjempe økonomisk kriminalitet, og i Andropovs regjeringstid på 15 måneder ble en tredjedel av medlemmene i sentralkomiteen og 47 av de 150 partilederne ute i oblastene sparket på grunn av økonomisk utroskap. Andropov sørget også for å renske opp i innenriksdepartementet (som hadde ansvaret for politiet), her fikk over 100 000 ansatte fyken. Andropovs krafttak mot den organiserte kriminaliteten og korrupsjonen fungerte langt på vei, men båndene mellom partiet og kriminelle gjenoppstod rask etter Andropovs død.
Nye tendenser i åndslivet
De sosiale endingene i sovjetsamfunnet bidro også til en ny, samfunnskritisk tendens i åndslivet. Skuespilleren og sangeren Vladimir Vysotskij ble kjent for sine kritiske tekster, og selv om disse i liten grad ble utgitt av myndighetene sirkulerte sangene hans i hele landet på uautoriserte musikkassetter. På samme måte sirkulerte forbudte litterære verker i form av håndskrifter og maskinutskrifter med flere gjennomslagskopier, såkalt Samizdat-litteratur.
Bøker og tidsskrifter var underlagt statlig sensur, men grensen for hva som var forbudt var ofte noe vag. Dessuten forsøkte forfattere og skribenter stadig å dytte grensen for det tillatte i mer liberal retning. På 60- og 70-tallet var det to klare tendenser i sovjetrussisk litteratur, og begge søkte en erstatning for det offisielle marxistiske verdisynet. Den ene hovedtendensen var en søken etter nye åndelige verdier, mens den andre strømningen gikk i retning av den nasjonalhistoriske arven og søkte etter nye kulturelle røtter.
Convair X-6
Historie
X-6-programmet ble kansellert i 1957, før noen av de 2 flyene ble bygd. NB-36H ble imidlertid bygd, og hadde sin jomfrutur i september 1955. Det utførte 47 testflyvninger i løpet av 2 år før reaktoren ble fjernet og flyet ble skrapet ved Carswell Air Force Base i Texas.
Sovjetunionens historie (1953–1985)
Nye tendenser i åndslivet
Slutten av Bresjnev-epoken så også en økt oppslutning om kirken, og spesielt den yngre delen av intelligentsiaen lot seg selv og barna døpe.
Bresjnev utenrikspolitikk
Da den tsjekkoslovakiske lederen Alexander Dubček introduserte begrepet «sosialisme med et menneskelig ansikt» reagerte imidlertid Bresjnev. Etter Prahavåren i 1968 invaderte Sovjetunionen og deres allierte i Warszawapakten Tsjekkoslovakia i august. Dubček ble tvunget til å gå av, og i løpet av 1969 var tsjekkoslovakene tilbake på en mer moskvatro kommunistisk linje. Invasjonen etablerte Bresjnev-doktrinen, som sa at Sovjetunionen kunne gripe inn i kommunistiske land dersom disse førte en politikk som «truet sosialismens interesser». Invasjonen av Tsjekkoslovakia og Bresjnev-doktrinen var et kraftig signal til andre sovjetiske satellittstater om at de måtte holde seg på matta, og i årene som fulgte var det ingen i Øst-Europa som forsøkte seg på lignende politiske eksperimenter.
Vieira do Minho
Vieira do Minho er en kommune i det portugisiske distriktet Braga. Kommunen grenser i nord til Terras de Bouro, i nord og øst til Montalegre, i sørøst til Cabeceiras de Basto, i sør til Fafe, i sørvest til Póvoa de Lanhoso og i nordvest til Amares.
Sovjetunionens historie (1953–1985)
Bresjnev utenrikspolitikk
1970-tallet så en avspenning i forholdet mellom USA og Sovjetunionen. Salt-avtalene begrenset våpenkappløpet, og Willy Brandts Ostpolitik bidro samtidig til å normalisere forholdet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Vieira do Minho
Alto do Talefe i Serra da Cabreira er med sine 1262 moh. kommunens høyeste punkt.
Freguesier
Kommunen er siden 2013 delt inn i 16 freguesier (sogn):
Sovjetunionens historie (1953–1985)
Bresjnev utenrikspolitikk
Etter at den afghanske kommunistlederen Noor Mohammed Taraki ble styrtet i 1979 valgte Bresjnev å invadere landet. Krigen i Afghanistan ødela forholdet til vesten, og kom til å vare helt frem til den sovjetiske tilbaketrekningen i 1989. Utplasseringen av sovjetiske SS-20-raketter i Øst-Europa bidro også til å forverre forholdet til NATO, og satte dermed rustningskappløpet i gang igjen.
Andropov og Tsjernenko
Mot slutten av 1982 døde Bresjnev. KGB-sjefen Jurij Andropov ble ny generalsekretær, og i 1983 tok han også posisjonen som formann for Det øverste sovjet og ble dermed også det formelle statsoverhodet.
Andropovs periode som leder i Sovjetunionen ble preget av en rekke reformer og utrenskninger i lederskapet i Sovjetunionen. Dette gav rom for en ny generasjon av sovjetledere, blant annet Mikhail Gorbatsjov. Andropov var fast bestemt på å bekjempe korrupsjon og på å øke arbeidsmoralen i landet, og innførte også enkelte økonomiske reformer.
Utenrikspolitisk fortsatte Andropov Bresjnev harde linje. Dette førte blant annet til at den amerikanske presidenten Ronald Reagan begynte å omtalte Sovjetunionen som et «ondskapens imperium» fra 1983.
Etter lengre tids helseproblemer døde Andropov i februar 1984. Han ble erstattet av den 72 år gamle Konstantin Tsjernenko. Tsjernenko avsluttet Andropovs antikorrupsjonskampanje, og ønsket også en ny avspenning med USA. Den sovjetiske boikotten av OL i Los Angeles gjorde imidlertid at det ble få resultater av Tsjernenkos forsøk på forsoning med Reagan.
Tsjernenkos helsetilstand var dårlig allerede fra starten av, og fra høsten 1984 var han ute av stand til å lede landet. I 1985 forlot Tsjernenko knapt nok sykehuset, og da han døde i mars var arvtakeren allerede klar. Samme dag som avisene meldte at Tsjernenko var død ble Mikhail Gorbatsjov annonsert som ny generalsekretær.
Coming Up
Coming Up er et musikkalbum med Beate Jacobsen, utgitt i 2005.
Like a River
Like a River er et musikkalbum med Beate Jacobsen, utgitt i 1984. Dette er hennes første plate.
Ruger GP100
Ruger GP100 er en serie med revolvere laget av Sturm, Ruger i USA.
Like a River
Låten «Strand Hotel» var et av bidragene i Melodi Grand Prix 1984 og var skrevet av Lage Fosheim, Eivind Rølles og Lars Kilevold.
Ruger GP100
Revolveren kom i produksjon i 1985. De tar fra seks til ti patroner og er konstruert i stål. De produseres i kaliberene .357 Magnum (.38 Special kan brukes i alle .357 Magnum revolvere), 10mm, og .22LR med både rustfri og blånert finish.
Klostergata 19 (Moss)
Klostergata 19 er et bolighus med virksomhet i Moss. Huset er vernet etter Plan- og bygningsloven.
Klostergata 19 er bygget på starten av 1900-tallet i sveitserstil. Huset fremgår ikke på et kart fra 1893, mens på et kart fra 1904 dukker huset opp som Klostergata 15C. Dette betyr at huset ble bygget i denne tidsperioden.
Historie
Klostergata var en del av Riksvei 1 fra Oslo, gjennom Moss, og fortsatte videre til Halden. Gaten fikk sitt navn med grunnet dens beliggenhet i forhold til Værne Kloster i Rygge, Østfold. Klostergata ble sett på som en håndverks- og handelsgate, grunnet dens mange virksomheter som blant annet renseri, møbel- og kolonialbutikk og slaktere.
Klostergata 19 – tidligere Klostergaden 15C – var også et bygg med virksomhet, og var dermed en god representant for håndverks- og handelsgaten. Klostergata 19 ble bygget tidlig på 1900-tallet, og bestod av en kolonialbutikk i første etasje, samt hjem til en rekke flere familier. Kolonialbutikken varte frem til 1970-tallet, da butikken måtte legges ned grunnet økende konkurranse fra nyere og større matvarekjeder. Siden dette har en rekke andre bedrifter drevet sin virksomhet i Klostergata 19, for eksempel “Kassetten” som leide ut videokassetter – frem til 1984 – og elektrokjeden “Spectrum”, samt "Veganermat" frem til 2018. I dag (2019) er det Thaimassasje som drives i Klostergata 19.
Før bebyggelsen av Klostergata 19, var eiere også pliktet til å holde tomten forsvarlig for innhegning av høner.
Beboere
Fra husets bebyggelse og frem til i dag har det bodd en rekke forskjellige beboere i Klostergata 19.
Den første folketellingen er fra år 1900, noe som stemmer overens med byggingen av Klostergata 19, hvilket var på begynnelsen av 1900-tallet. På denne tiden var huset delt inn i tre leiligheter. Kjøpmannen Johan Berg var huseier i 1900, og bodde i første etasje i forhuset sammen med sin kone Kathinka og deres 7 barn. De hadde også - på dette tidspunktet - to 16-åringer boende sammen med dem, en læregutt og en butikkjomfru. I tillegg hadde de 85 høner. Klostergata 19 besto også av en kolonialbutikk allerede på denne tiden, og Johan Berg drev butikken. Familien bodde under folketellingen for 1891 i Klostergaden 38. I de to andre leilighetene bodde familiene Krogsvold og Olsen, begge med to barn hver. Krogsvold-familien flyttet mellom 1900 og 1910 til Fredrikshald (hvilket i dag regnes som en del av Halden kommune).
I folketellingen fra 1910, var Klostergata 19 blitt fire leiligheter i stedet for tre. På denne tiden var det 22 boende i huset, men kun 20 tilstede under folketellingen. Johan Berg var fremdeles huseier og de hadde fått tre nye barn, men konen Kathinka var død. Hans eldste sønn hadde begynt å jobbe som handelsbetjent i deres kolonialbutikk. De to 16-åringene som bodde der i 1900 hadde flyttet ut, og det bodde i stedet en husholderske i Klostergata 19 i året 1910. Som tidligere nevnt flyttet Krogsvold-familien til Halden i løpet av tidsperioden 1900-1910. Olsen-familien er det ingen spor av i senere folketellinger. I 1910 bodde Mathilde Andresen alene i kvistleiligheten med hennes 6 barn, da ektemannen var død. Den 2. etasjen bestod av to leiligheter, der Herman og Berthea Sørlund bodde med deres to barn, og Ferdinand og Andrine Bøckmann. I motsetning til de fleste familier, hadde både Herman og Berthea jobb som skredder og syerske. I denne folketellingen er det oppgitt hvor mye hver familie betalte for å bo der, og vi kan se ut ifra dette hvilken velstand de ulike familiene hadde. Berg-familien eide huset og betalte 600 kroner i året for å bo der. Andresen betalte 120 kroner i året, mens Sørlund og Bøckmann betalte 8 og 10 kroner hver i måneden. Dette vil si 96 og 120 kroner i året. Johan Berg og hans barn hadde da troligvis en del mer penger enn de andre som bodde der.
I folketellingen fra 1914, kun fire år senere, ser vi at det igjen er blitt tre leiligheter istedenfor fire. Bøckmann-familien bodde der fremdeles, men i 1910 var de kun to boende i denne leiligheten, men nå var det en del flere, både med Bøckmann som etternavn og andre utenfor familien. Totalt var det ti boende i kun den ene leiligheten. Både Andresen og Sørlund hadde flyttet siden 1910, men det er ingen spor om hvor de flyttet til. Johan Berg var fremdeles huseier, men solgte huset videre til sønnen Ole Henrik i 1919. I den siste leiligheten bodde maleren H.P. Johannesen, som i 1910 bodde i Værleløkkene 14, med kona Hilda og deres fem barn.
Neste folketelling vi finner fra Moss er fra 1930, og da har huset byttet adresse til Klostergata 19. Det var fremdeles delt i tre leiligheter og Ole Henrik Berg bodde der med hans kone Martha og deres 3 barn. I 1930 var det Martha Berg som var oppført som huseier. I de to andre leilighetene bodde Johannes Skog alene med hans 6 barn, da kona var død, samt Karl og Anna Olsen med deres 2 barn. De fleste av barna til Johannes Skog jobbet som fabrikkarbeidere hos Helly Hansen.
Folketellingen fra 1930 er den siste folketellingen fra Klostergata 19. I årene etter 1930 har det vært ulike virksomheter og andre familier boende der. I oktober i 2016 åpnet det en butikk kalt Veganermat i Klostergata 19. I 2018 valgte de å trappe ned på åpningstidene, og i november samme år stengte butikken helt. Nå er det thaimassasje i Klostergata 19 i istedenfor.
Tranøyfjorden
Tranøyfjorden er en fjord i Senja og Dyrøy kommuner i Troms og Finnmark. Fjorden strekker seg 25 kilometer nordover fra Vågsfjorden, mellom Dyrøya og Senja til Kampevoll i botn av fjorden.
Fjorden har innløp mellom Stangneset på halvøya Stonglandet i vest og Hagenes på sørspissen av Dyrøya i øst. Fjorden går nordover mellom Stonglandet og Dyrøya. Nord for Dyrøya går Solbergfjorden østover. Øya Tranøya, som fjorden er oppkalt etter, ligger et stykke nord for Dyrøya. Herfra og inn til botn av fjorden kalles den Tranøybotn.
Ved nordenden av Stonglandet ligger Stonglandseidet. Her det bare 350 meter over til Eidepollen på vestsida. Det er ikke så mange bosetninger ved fjorden, men på vestsida ligger bygdene Vassvik og Jøvik.
Fylkesvei 860 går langs store deler av vestsida på Senja. Langs fjorden ved Stonglandet går fylkesvei 223.
Thomas Charles O’Reilly
Thomas Charles O'Reilly (født 22. februar 1873 i Cleveland i Ohio i USA, død 25. mars 1938 i Miami Beach i Florida) var en amerikansk katolsk prelat som var biskop av Scranton i Pennsylvania fra 1928 til 1938.
Hamilton O. Smith
Hamilton O. Smith (født 23. august 1931 i New York) er en amerikansk mikrobiolog og nobelprisvinner. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin sammen med amerikanerne Daniel Nathans og Werner Arber i 1978 for deres funn av restriksjonsenzymer. Dette er enzymer som kun deles ved en spesifikk DNA-sekvens. Dette er svært nyttig når man vil modifisere gener for å studere deres funksjon, men også for å gener inn i vektorer.
Thomas Charles O’Reilly
Bakgrunn
Thomas C. var sønn av Patrick og Delia (née Readdy) O'Reilly. Etter studier ved Spencerian Business College (1887-1888), studerte han på jesuittenes St. Ignatius College (1889-1893) og St. Mary's Seminary (1893-1894) i hjembyen. Han ble deretter sendt for videre studier de romerske universiteter som alumne ved Pontifical North American College i Roma.
Prest
Thomas C. O'Reilly ble presteviet for bispedømmet av Romas visegerent erkebiskop Francesco di Paola Cassetta den 4. juni 1898. I 1899 mottok han doktorgraden i teologi fra Urbaniana i Roma.
Tilbake i var O'Reilly served kapellan ved St. John's Cathedral til 1901, da han ble professor i dogmatikk ved St. Mary's Seminary. Han mottok graden Doctor of Laws i 1909 fra University of Notre Dame. Han var kansellist (1909-1916) og generalvikar (1916-1921) for Cleveland til han ble sogneprest for Cathedral of St. John the Evangelist.
Biskop av Scranton
Men de økende byrdene krevde sitt av hans helse. Biskop O'Reilly døde i Miami Beach i Florida den 25. mars 1938, i en alder av 65 år.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Vila Nova de Famalicão
Vila Nova de Famalicão er en bykommune i det portugisiske distriktet Braga. Kommunen grenser i nord til kommunen Braga, i øst til Guimarães, i sør til Santo Tirso og Trofa, i vest til Vila do Conde og Póvoa de Varzim og i nordvest til Barcelos.
Vila Nova de Famalicão fikk bystatus i 1985.
Chris O'Moore
Chris O'Moore (tidligere Christoforos Schuff; født 6. februar 1979 i Sacramento i California) er en amerikansk artist, skribent, kunstner       og tidligere ortodoks prest. Han flyttet til Norge i 2000, og har markert seg som deltaker i offentlig debatt om tro og kultur og som en talsperson for fred, rettferdighet, menneskerettigheter og religionsdialog. Han har utdanning både fra Norge, USA og Hellas innen teologi, språkfag, likestilling og rettsvitenskap, musikk, historie, pedagogikk og økologisk landbruk og er sertifisert Combat Medic som har frivillig deltatt i evakueringsarbeid ved fronten i Ukraina i 2022 og 2023.
Lauvknubben
Lauvknubben eller Skårvangen er et fjell i Lom kommune i Innlandet. Det har en høyde på 1 749 meter over havet.
Chris O'Moore
Biografi
O'Moore ble født i Carmichael i Sacramento County i California som barn av John W. Schuff og Lynn M. Mapes. Han har én eldre bror, men i ungdomsårene levde han også periodevis sammen med en fosterfamilie med fem søsken.
Samfunnsengasjement
Med utgangspunkt i sitt samfunnsengasjement og livssyn har O'Moore figurert i media flere ganger siden 2006   , blant annet som stemme for en bærekraftig og enkel livsstil, økologi og rettferdighet. Schuff ble profilert i livssynsprogrammet Åpen himmel på NRK i 2011 og igjen i 2012 og 2013 i en ny versjon som del av programmet Underveis på NRK. Av ideologiske grunner hadde familien Schuff ikke bil, selv om de i en årrekke bodde på landsbygda. O'Moore ble ofte beskrevet som en «litt uortodoks» prest, og en artikkel i avisen Vårt land 2006 fikk tittelen «Ikke helt ortodoks». Våren 2011 ble han beskrevet av NRK som «Svartkledt og fargerik». Høsten 2010 var hun involvert i en kirkeasylsak da en serbisk familie fra Kosovo gikk i asyl hos den ortodokse menigheten på Greipstad i Songdalen. Hun blir ellers rådspurt fra tid til annen i flere media i spørsmål om etikk, ortodoks historie, tro, tradisjon  og siden 2010 i saker angående romfolk i Norge.
Som daværende ortodoks prest hadde han uttalt seg positivt om retten til samkjønnet ekteskap og engasjert seg for LHBT-rettigheter. Hans engasjement for dette temaet og hans ytringer og syn på kjønn og seksualitet førte til at han ble suspendert fra embetet i 2017. Hun har også vært involvert i flere saker angående romfolk (eller romanifolket) i Norge  , bl.a. i forhold til deres menneskerettigheter, likebehandling og gjennom å formidle arbeid. O'Moore har arbeidet med flyktninger på Lésvos og fra oktober 2015 - mars 2016 fungerte han som koordinator for en transittleir for flyktninger i Sykaminea-området på Lésvos i samarbeid med FNs høykommissær for flyktninger (UNHCR). O'Moore ble arrestert under en fredelig markering foran Stortinget 10. april, 2016 sammen med 5 andre demonstranter. Han nektet å vedta boten av ideologiske grunner. . Markeringen skulle belyse flyktningsituasjonen i Norge og Europa og være en protestaksjon mot asylinnstramningene. Ifølge avisen Vårt Land hadde det gått ca. 30 år siden siste gang en prest ble arrestert for en politisk markering i Norge.
Sean Waddilove
Sean Waddilove (født 19. juni 1997) er en irsk seiler.
Han representerte Irland under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 13 i 49er.
Chris O'Moore
Samfunnsengasjement
I mars 2013 mottok O'Moore Fokusprisen (diakoniprisen) fra Diakoniforbundet i Agder og Telemark for sitt engasjement for og sin solidaritet med utsatte eller vanskeligstilte grupper. I 2015 ble han tildelt Brobyggerprisen av Norske kirkeakademier for sitt engasjement for fattige. På Martin Luther King Day 2017 mottok han Ikkevoldsprisen bl.a. for hans "sterke engasjement for fred og rettferdighet...uredde og modige meningsytringer, blant annet (gjennom) bruk av ikkevoldelige demonstrasjoner..." .
Musikk
O'Moore har gitt ut tre plater med egen musikk og en rekke singler og opptrådte tidligere tidvis sammen med sin eks-kone som «Simpleminded». Som scenekunstner bruker han navnet «justXx». En del av hans musikk kjennetegnes bl.a. av samfunnsengasjement og blant komposisjonene hans finner man anti-krigssangene «God damn the war» og rap-singelen «War and More» fra 2011. Singelen «My friend» fra 2009 handler om en barndomsvenn som ble dømt for drap i USA.
Kunst og annen kulturvirksomhet
O'Moore har bidratt til ei rekke kunstutstillinger siden 2012 med egen billedkunst, installasjonsverk, kunstfilm og performance, blant annet i samarbeid med Alfred Vågsvold, med Pride Art i nyere tid med utstillinger på blant annet Stiklestad Nasjonale Kultursenter, Design og arkitektur Norge, Kulturkirken Jakob og ved Bomuldsfabriken Kunsthall sitt galleri i Arendal  Han har gjort voiceover-arbeid for flere prosjekter, blant annet i barnefilmen Yohan - barnevandre og i dokumentarfilmen Med rett til å kapre, som ble sendt på NRK. Schuff spilte inn en cameo-opptreden i serien Okkupert, sesong 1, episode 6 som gikk på TV 2 og senere på Netflix.
Privatliv
I 2000 giftet O'Moore seg med Hildegunn Marie Tønnessen. Paret flyttet til Norge samme år, og har tre barn sammen. Fra 2001 bodde familien i Hellas i flere lengre perioder. O'Moore har en rekke ganger fortalt offentlig om sine tidligere utfordringer med sinnemestring og har talt for mer åpenhet rundt psykisk helse. Høsten 2017 søkte han om separasjon, og i 2018 ble skilsmissen innvilget. O'Moore giftet seg med Helene Harstad på Sicilia i mai 2019. Han er bosatt på i Kristiansand.
16. januar 2013 kom det fram i et intervju med Fædrelandsvennen at han var blitt kreftsyk med diagnosen follikulært lymfom, som regnes for å være en uhelbredelig form for lymfekreft.
May Tieu
2017
Tieu vant kadettklassen (U17), og kom på tiendeplass i juniorklassen (U20) i USAs nasjonale Junior Olympics i 2017, og hun kom på 18.-plass i USA-mesterskapet i fekting 2017. deltok i Junior-VM i fekting 2018, der hun kom på 33.-plass i florett i kadettklassen (U17).
2018
Hun deltok i Junior-VM i fekting 2018, og fikk der sølv i kadettklassen, etter ta hun tapte finelen mot Yuka Ueno. Hun deltok også i juniorklassen (U20), der hun kom på 19.-plass. USA vant lagkonkurransen i juniorklassen i dette mesterskapet. Hun kom på femteplass individuelt under Panamerikansk juniormesterskap i fekting 2018, og vant lagkonkurransen sammen med USA.
I Sommer-OL for ungdom 2018 fikk hun bronse i florett, etter at hun slo Anabella Auuero Gonzalez 8-7 i bronsefinalen. Hun deltok også på det sammensatte laget Amerika 1 som fikk bronse i mix-lagkonkurransen.
Anna Green
Anna Green er navnet til flere personer:
Anne Jonsdotter
Hennes foreldre er ikke kjent. Det er påstått at hun kom fra adelslekta Benkestokk på Meløy, men det er neppe riktig. Det er mer sannsynlig at faren var innvandret skotte, Jon Sinclair, som bodde på Tjøtta, men det er også kun en spekulasjon.
Anne Jonsdatter ble i 1624 gift med Petter Jakobson Falk som var fut på Helgeland. Fra futegarden på Nord-Herøy og senere fra garden Tjøtta samlet de seg et stort jordegods. Da hun ble enke ca. 1643 var samlet landskyld på 47 våg, men hun fortsette godssamlingen og i 1660 eide hun gårder med en samla landskyld på 56 våg. Om lag 90 bønder var leilendinger på godset.
Anne og Petter Falk fikk 9 barn, blant dem Maren Pettersdatter Falk som ble mor til dikterpresten Petter Dass.
Nordlandene
Nordlandene eller Nordlanda (betydning: landene, eventuelt lenene, i nord), herav demonymet nordlending, er det historiske navnet på en rekke smålen i dagens Nordland, Troms og i perioder også Finnmark. Troms og Nordland ble i 1604 samlet i Nordlandenes len, forløper til Nordlandenes amt. Amtet omfattet også Finnmark 1680-85. Troms ble overført til Finmarkens amt i 1789, og amtet besto deretter av bare nåværende Nordland fylke.
Historie
Fra 1503 lå de nordlandske smålenene under Trondhjems len (Steinvikholmen len). I 1545 ble lenene overført til Bergenhus len, og i lensregneskapene 1566-67 oppgis:
Randonnée under Vinter-OL for ungdom 2020 – sprint jenter
Randonnée sprint for jenter under Vinter-OL for ungdom 2020 ble avholdt i Villars-sur-Ollon 13. januar 2020. Øvelsen besto av prolog, fire kvartfinaler, to semifinaler og finale, hvor de tre beste i hver av kvart- og semifinalene gikk videre.
Maria Costa Díez fra Spania vant finalen foran italienske Silvia Berra og Margot Ravinel fra Frankrike. Norske Kari Forseth endte sist av de startende i prologen, og startet ikke i kvartfinalen.
Harry Guntrip
Arbeid
Guntrips struktur og interaksjon med mennesker organiserte, kritiserte og syntetiserte teoriene til de største psykoanalytikerne som Melanie Klein, Ronald Fairbairn, D.W. Winnicott og Michael Balint. Selv om Guntrip aksepterte mange av Sigmund Freuds teorier, fikk han egne ideer frem. Han kritiserte Freud for et fokus på biologi. Guntrip hadde en objektrelasjonell tilnærming til Fairbairn og Winnicott og hevdet at det regresserte egoet. Han så på schizoid som følelse av tomhet som gjenspilte tilbaketrekking fra den virkelige verden til en annen verden basert på interne objektforhold.
Om Schizoid Personlighetsforstyrrelse
Harry Guntrip arbeidet mye med schizoidpasienter som var løsrevet, tilbaketrukket og ikke i stand til å danne menneskelige relasjoner. Han anså selvet som det grunnleggende psykologiske begrepet; psykoanalyse som en studie av dens vekst og psykoanalytisk terapi som et middel å gi personlig forhold til det fremmede. Dette vil bidra til at den tilbaketrukne får muligheten til sunn vekst og utvikling som setter individet i kontakt med andre.
Han har kommet frem til ni kjennetegn : I betydningen av dette blir schizoide pasienter beskrevet som avskåret fra den ytre verden i en følelsemessig forstand. Det er et ønske som rettes innover mot indre objekter hvor den schizoide lever et intenst indre fantasifullt liv. Selv om det indre livet holdes skjult, er det schizoide individet avskåret fra den ytre verden fordi det oppleves som farlig. Fra en menneskelig syn er det naturlig å snu seg vekk fra farer og søke mot det som føles trygt. Det schizoide individet er først og fremst opptatt av å unngå fare. Tilbaketrekking er en løsrivelse fra den ytre verden, som en annen side av introversjon. Det er kun noen få schizoide som har en åpenbar sky, motvilje eller unngåelse fra den ytre verden og mellommenneskelige forhold. Mange fundamentalt schizoide kan ha en engasjerende og interaktiv personlighet. De kan fremstå som tilgjengelig, interessert i å samhandle med andre og engasjert, men i virkeligheten er de følelsemessig tilbaketrukket og bundet til det trygge stedet i sin egen indre verden. Tilbaketreking er et trekk ved schizoid. Noen ganger er det åpenbart, mens andre ganger skjult. Åpen tilbaketrekking samsvarer med den vanlige beskrivelsen av schizoid personlighetsforstyrrelse, men den er ofte en like skjult og intern tilstand for individet.
Individets observerbare atferd refkekteres ikke helt som den indre sinnstilstanden. Innadvendthet bør ikke sees på som likegyldighet og det bør ikke unngås å identifisere schizoide grunnet pasientens defensive, kompenserende og den engasjerende interaksjonen med den ytre verden. Guntrip definerer narsissisme som: "et kjennetegn som oppstår etter det overveiende indre livet som de schizoide lever. All kjærligheten er allerede inni individet. Et spørsmål rettes på om den schizoide sitt intense indre liv kan skyldes et sultønske om innlememmelse av eksterne gjenstander eller om det er på grunn av tilbaketrekking fra den ytre verden til den tryggere indre verden." Tilknytningsbehovet som en primær motivasjonskraft er like sterkt hos det schizoide individet som i et annet menneske. Siden den schizoides indre kjærlighet er så intens, finner de sikkerhet uten å måtte koble seg til noen i den ytre verden. Guntrip observerte at følelsen av overlegenhet kan følge med selvforsyning: "Man har ikke behov for andre mennesker og ofte følger det en følelse av å være annerledes de andre.". En følelse av overlegnhet har ingenting med det grandiose selvet av en narsisstisk lidelse å gjøre. Det finnes ikke noe i schizoid i et behov for å devaluere andre som er oppfattet som krenkende, kritiserende, skammende eller ydmykende. En ung schizoid mann beskrev denne typen overlegenhet som:
"Hvis jeg er overlegen mot andre og hvis jeg er over andre, så trenger jeg ingen andre. Når jeg sier at jeg er over andre, betyr det ikke at jeg føler meg bedre enn dem. Det betyr at jeg har en trygg avstand fra dem."
Det er følelse av sikkerhet, mer enn overlegenhet. Guntrip så på tap av affekt som uungåelig på grunn av en enorm investering i selvet som forstyrrer evnen til å være empatisk og følsom overfor en annens persons opplevelse. Dette kan sees på som noe sekundært fo å sikre egen posisjon, men den subjektive opplevelsen er tap av affekt.
Marcelo Brozović
Han har tidligere spilt for Hrvatski dragovoljac og Lokomotiva.
Harry Guntrip
Om Schizoid Personlighetsforstyrrelse
Noen opplever en tap av affekt i en grad at ufølsomheten er manifestert som en ekstrem kynisme, uklarhet eller en grusomhet. Pasienten fremstår med manglende bevissthet om hvordan han eller hennes kommentar eller handling påvirker og skader andre mennesker. Dette manifesteres oftere hos de som har en følelse av at noe mangler i hans eller hennes følelseliv. Guntrip kom frem til at de andre egenskapene er et resultat av ensomhet: "Ensomhet er et uungåelig resultat på schizoid introversjon og avskaffelse fra eksterne forhold. Det avslører den intense lengelsen etter vennskap og kjærlighet som gjentatte ganger kommer frem. I motsetning til kariakturen av schizoide som uforsiktig og kald, så uttrykker flertallet av de schizoide som blir pasienter at på et tidspunkt i behandlinger er det en lengsel etter vennskap og kjærlighet. Ingenting av dette er beskrevet i DSM, men en lengsel som dette bryter kun gjennom i den schizoide sitt indre fantasiliv som en terapaut muligens aldri får tilgang til i en behandling.
Marcelo Brozović
Landslaget
Brozović har spilt for flere kroatiske aldersbestemte landslag, og har blant annet elleve kamper og syv mål for U-21-landslaget. Han ble tatt ut til den kroatiske troppen i VM i fotball 2014 i Brasil til tross for at han ikke hadde spilt kamper for A-landslaget. Han fikk sin A-landslagsdebut i en VM-oppkjøringskamp mot Australia 7. juni 2014.
Harry Guntrip
Om Schizoid Personlighetsforstyrrelse
Det DSM-definerte schizoidindividet er et smalt utvalg for et håp om å etablere relasjoner er så minimalt at det nesten er utryddet. Lengselen etter nærhet og tilknytning er nesten ikke identifiserbar for schizoide individer. For disse kan psykoterapi passe som en forbindelse og tilknytning. En psykoterapaut kan komme nært den schizoide med følelsen av terapautisk pessimisme, om ikke nihilisme; som deretter kan mislede til å tro at pasientens varsomhet er likegyldighet, og at forsiktigheten er ufølsom. Guntrip beskrev depersonalisering som en tapt følelse av identitet og indvidualitet. Depersonalisering er et dissosiativt forsvar som ofte beksirver den schizoide som fjern og bortevekk, eller som en opplevelse av et skille mellom observasjon og egoet. Dette oppleves mest når angsten blir for overveldende og kommer i en mer ekstrem form for tap av affekt. I det tap av affekt fremstår som en kronisk tilstand ved schizoid, er depersonalisering et forsvar mot umiddelbare opplevelser av situasjoner med angst eller fare. Regresjon definerte Guntrip som "et faktum at det schizoide individet føler seg overveldet av den ytre verden og flukter innover til den metaforiske livmoren". Regresjonen som dette omfatter to mekanismer: innover og bakover. Regresjon innover er omfaget av en avhengighet av primitive former for fantasi og selvbeherskelse, ofte sett på som autoerotisk eller som objektløs karakter. Regresjon bakover representerer den intense formen for schizoid defensiv i et forsøk på å finne sikkerhet og unngå ødeleggelse av ekstern virkelighet som er sammenslått med foreldremodellene som motivet står overfor etter utgangen fra livmor ved fysisk fødsel. Fantasien om regresjon tilbake til livmoren er om et sted tilbake hvor alt er trygt.
Marcelo Brozović
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Brozović ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
VM i friidrett 2022 – 400 meter hekk kvinner
Øvelsen 400 meter hekk kvinner i VM i friidrett 2022 ble avholdt på Hayward Field i Eugene, Oregon, USA 19., 20. og 22. juli 2022.
Marcelo Brozović
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
VM i friidrett 2022 – 400 meter hekk kvinner
Resultater
De fire første i hvert heat (Q) og de fire raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til semifinalene.
Semifinaler
De 2 første utøverne i hvert heat (Q) og de 2 raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til finalen.
Finale
Resultatene var som følger:
Joey Baron
Bernard Joseph Baron (født 26. juni 1955 i Richmond, Virginia) er en amerikansk trommeslager innen avant-gardejazz, som ofte spiller med Bill Frisell og John Zorn.
Biografi
Baron vokste opp i Richmond, Virginia. Da han var ni, han lærte seg hvordan å spille trommer. Som tenåring spilte han i rockeband og dixieland-jazzgrupper. Etter videregående skole, btilbrakte han et år på Berklee College of Music. Han flyttet til Los Angeles på begynnelsen av 1970-tallet og startet på en profesjonell karriere der han spilte med Carmen McRae og Al Jarreau. Han jobbet som freelance trommeslager og session-musiker med Chet Baker, Stan Getz, Svimmel Schauer, og Hampton Hawes.
I 1982 flyttet han til New York og slo seg sammen med gitaristen Bill Frisell, som han ofte spilte med gjennom hele sin karriere. Han spilte også i grupper med Red Rodney, Fred Hersch, Enrico Pieranunzi, og Marc Johnson. Fra slutten av 1980-tallet ble han en viktig del av avant-gardejazz scenen da han jevnlig spilte på Knitting Factory, og der spilte han med sangerinnen Laurie Anderson, og han innledet et langvarig samarbeid med John Zorn. I flere år har han bidratt i Zorns prosjekter Naked City og Masada.
Baron bidro på David Bowie's Outside (1995). Bowie skulle senere skryte av Baron, og sa: "Metronomes skjelver i frykt, han er så stødig."
Grjothovden
Grjothovden er et fjell i Lom kommune i Innlandet. Det har en høyde på 1,748 meter over havet.
Periparus
Taksonomi
Artene i Periparus inngikk tidligere i slekten Parus, men gruppen viste seg da å være parafyletisk. Seks av artene ble derfor flyttet til sin egen slekt, under navnet Periparus. Enkelte regner imidlertid kun med tre arter til denne gruppen (de tre første i inndelingen under), i det de regner de tre østasiatiske artene (de tre siste i inndelingen under) til slekten Pardaliparus. Om dette hersker det imidlertid ikke konsensus i øyeblikket.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).
Guðmundur Sigurjónsson
Guðmundur Sigurjónsson (født 25. september 1947 i Reykjavík) er en islandsk sjakkspiller og utnevnt til stormestere i sjakk.
Han ble Internasjonal mester i sjakk i 1970, stormester i 1975 og vant det islandske mesterskapet tre ganger (1965, 1968 og 1972). Han spilte for Island i Sjakk-OL i 1966, 1968, 1970, 1972, 1974, 1978, 1980, 1982, 1984 og 1986. Hans suksessfulle turneringer innbefattet 1. pladd i Reykjavik i 1970, delt 1.-plass i Sant Feliu de Guíxols i 1974, delt andreplass i Hastings i 1974-75, delt 1.-plass i Ourense i 1976, delt andreplass i Cienfuegos i 1976 og delt førsteplass i Brighton i 1982.
På FIDEs liste fra november 2009 har han en Elo-rating på 2463, noe som er nr 10 blant islands sjakkspillere.
Personopplysningsforskriften
Forskrift om behandling av personopplysninger (korttittel: personopplysningsforskriften) er en norsk forskrift fastsatt ved kongelig resolusjon 15. desember 2000 med hjemmel i personopplysningsloven. Den trådte i kraft 1. januar 2001.
Siden 1. mars 2009 har forskriften dessuten bestemmelser som regulerer arbeidsgiveres rett til innsyn i arbeidstakeres e-postkasse.
Lucas Rual
Lucas Rual (født 25. april 1995) er en fransk seiler.
Émile Amoros
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 15 i 49er.
Norgesmesterskapet på ski 1915
Hovedlandsrennet (NM) på ski 1915 ble arrangert i Modum fra 18. til 21. februar 1915. Bare menn deltok.