cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Charles Despiau
Karriere
I 1914 ble han innkalt til tjeneste i den franske hærs kamuflasjeenhet under første verdenskrig. Etter krigen gikk han tilbake til sitt kunstneriske virke, og suksess ble sikret ved soloutstilling ved Brummer Gallery i New York City i slutten av 1927.
Under andre verdenskrig deltok han sammen med en rekke franske kunstnere på en kunstnerreise til Berlin, og dette ble senere lagt ham til last i offentligheten. En undersøkelseskommisjon frikjente ham etter krigsslutt fra påstandene om kollaborasjon. Beskyldningene var imidlertid med på å slite ham ned, han forfalt og trakk seg tilbake.
Henriette Slåttum
Henriette Slåttum (født 21. januar 1989) er en norsk tidligere bryter som representerte Skedsmo BK og Sp-09.
Hun vant fem NM-gull og sju NM-medaljer i perioden 2006–2013.
Sierra de San Francisco
Sierra de San Francisco er en fjellkjede nord i delstaten Baja California i Mexico. Den befinner seg øst på Californiahalvøya, nord for landsbyen San Ignacio. Fjellkjeden er en del av El Vizcaíno biosfærereservat. I fjella er det et stort antall hellemalerier lagd av cochimí-folket, kjent som hellemaleriene i Sierra de San Francisco, som står oppført på UNESCOs verdensarvliste.
Jan Rohde
Jan Rohde (født 4. juli 1942 i New York, USA av norske foreldre, død 9. oktober 2005 i Hägersten, Stockholm) var en norsk popsanger.
Som 13-åring flyttet Rohde til Norge med sine foreldre. Fra 16-årsalderen opptrådte han med ulike band slik som The Cool Cats (Platedebut med «Lotta Lovin'» for Odeon i 1959). Han turnerte i Europa med jentegruppen The Melody Sisters i begynnelsen av 1960-tallet. Senere ble gruppen The Adventurers dannet. Den ble senere omdøpt til The Wild Ones. Gruppen bestod først og fremst av norske og svenske musikere, men gjorde det stort også i Finland. Hele bandet, med Rohde som popsångeren, medvirket i filmen Åsa-Nisse i popform i 1964. Samme år spilte Jerry Williams inn noen låter av Jan Rohde på platen More Dynamite, og på hans Mr Dynamite Explodes Again fra 1965 er Rohde med som musiker på noen av låtene.
Etter litt stillhet i karrieren ble Rohde på 1970-tallet kåret til Skandinaviens Rock-Kung på svensk TV. Etter en stund å ha hett Jan Rohde & Grabbarna forandret nå bandet navn til Rohde Rockers. Bandet ble oppløst i 1979.
Etter sin storhetstid spilte Rohde inn noen plater til og spilte iblant på nostalgigallaer.
Virre Virre Vapp (TV 2)
Virre Virre Vapp er et norsk barneprogram som gikk på TV 2 fra 1996 til 2002. Programmet gikk lørdagsmorgenene og ble ledet av Berit Boman og Christian Nordal.
XL-Bygg
XL-Bygg er en byggevarekjede for selvstendige og frittstående byggevarehus. Kjeden finnes i Norge, Sverige og Danmark og har til sammen rundt 340 byggevarehus, hvorav 90 i Norge, 125 i Sverige og 125 i Danmark. Disse tre nasjonale kjedene samarbeider om blant annet innkjøp. I hvert av de tre landene har man egne kjedeadministrasjoner. Det var i 2009 at tre kjeder fra Sverige, Norge og Danmark valgte å slå seg sammen, i Norge het kjeden Byggkjøp.
Anna Pogorilaja
Anna Aleksejevna Pogorilaja (russisk: Анна Алексеевна Погорилая; født 10. april 1998 i Moskva) er en russisk kunstløper. Hun tok bronsemedaljen i VM 2016, tok sølv i EM 2017, og har bronse fra EM 2015 og EM 2016. På juniornivå har hun bronse fra Junior-VM 2013 og Junior Grand Prix -finalen 2012–13.
Karriere
Hun begynte å gå på skøyter som 4-åring, og Anna Tsareva ble hennes trener rundt 2004. Gjennombruddet hennes kom i sesongen 2012–13, da hun kom på 3.-plass i Junior-VM, bak Jelena Radionova og Julija Lipnitskaja. Neste sesong flyttet hun seg til senior-nivå, og vant Cup of China 2013, der hun slo blant andre Adelina Sotnikova og Carolina Kostner. I VM 2014 kom hun på 3.-plass i friløpet, og endte på 4.-plass sammenlagt.
I sesongen 2014–15 tok hun medalje i begge Grand Prix -konkurransene sine; gull i Skate Canada og sølv i Cup of Russia. I Grand Prix -finalen endte hun på 4.-plass. I EM 2015 i Stockholm tok hun sin første EM-medalje. I sesongen 2015–16 tok hun bronse i både EM og VM. I VM lå hun på andreplass etter kortprogrammet, men kom på 4.-plass i friløpet, og tok dermed bronsemedaljen bak Jevgenija Medvedeva og Ashley Wagner.
Lee Atwater
Harvey Leroy «Lee» Atwater (født 27. februar 1951 i Atlanta i Georgia, død 29. mars 1991 i Washington, DC) var en amerikanske kampanjeleder og politisk strateg. Motstanderne kalte ham «Det republikanske partiets Darth Vader».
Bakgrunn
Atwater ble født i Atlanta i Georgia, men vokste opp for det meste i Columbia i Sør-Carolina. Han studerte ved Newberry College, et privat luthersk college.
Karriere
Han var rådgiver for Ronald Reagan og George H. W. Bush og venn av Karl Rove. Han var også musiker og spilt med blant andre B.B. King.
Atwater mest berømte kampanje var presidentkampanjen i 1988, da han var George H. W. Bushs kampanjemanager. Michael Dukakis ledet med 17 poeng før republikanerne klarte å snu opinionen. Atwater fokusert på en aggressiv mediestrategi, som blant annet understreket at morderen Willie Horton var skyldig i voldtekt da han var på permisjon fra fengselet i delstaten Massachusetts hvor Dukakis var guvernør.
Etter det vellykkede presidentvalget Atwater ble formann for Republican National Committee.
Ved siden av sin politiske karriere var han musiker, særlig innen rhythm and blues (R&B).
I 1990 ble det påvist at Atwater hadde en hjernesvulst, og han døde året etter.
Atwater konverterte til katolisismen før han døde. Han sendte unnskyldende brev til mange av motstanderne han hadde såret i de bitre politiske kampanjer, inkludert Tom Turnipseed og Michael Dukakis.
Manuel Tolsá
Manuel Tolsá Sarrión (født 4. mai 1757 i Enguera i Valencia, død 24. eller 25. desember 1816 i Mexico by) var en spansk-meksikansk nyklassisistisk arkitekt og skulptør som virka i Ny-Spania (dagens Mexico) fra 1791 til 1825.
Tolsá står bak en rekke kjente byggverk og skulpturer i Mexico, blant annet fullføringa av Mexico bys katedral, Palacio de Minería, Palacio del Marqués del Apartado, Hospicio Cabañas og rytterstatuen «El Caballito». Plaza Manuel Tolsá, som befinner seg foran Palacio de Minería langs Calle Tacuba i Mexico bys historiske sentrum, er oppkalt etter ham.
Nederland under Paralympiske sommerleker 2016
Nederland deltok i Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro, Brasil, fra 7. til 18. september 2016.
Før lekene i Rio 2016 hadde Nederland vunnet 687 medaljer (259 gull, 227 sølv og 201 bronse) fra de 14 sommerlekene landet hadde deltatt i siden 1960.
Sigurd Eldegard
Sigurd Eldegard (født 10. juli 1866 i Årdal, død 30. januar 1950 i Oslo ) var en norsk skuespiller, dramatiker, teatersjef og forfatter. Han er særlig kjent som teatersjef på Det norske teatret 1918–20 og for å ha skrevet det første nynorskstykket som ble oppført på Nationaltheatret. Han «tilhører de fremste blant dem som brøytet vei for nynorsk dramatisk diktning og teaterkunst».
Han var av bondeslekt, og faren var i tillegg spelemann og bjørnejeger. Sigurd Eldegard tok artium (1889) og krigsskolen, før han brøt av og begynte som skuespiller ved Christiania Theater i 1891. Fra 1901 var han ved Nationaltheatret, hvor han fortsatte fram til 1931, bare avbrutt av to år som sjef ved Det norske teatret 1918-20. Han giftet seg i 1895 med Mathilde, født Wettre. Han var farbror til spelemannen Sigurd S. Eldegard.
Han debuterte som forfatter i 1903 med skuespillet Fossegrimen, om Myllarguten. Stykket ble oppført på Nationaltheatret i 1905 som det første stykket på landsmål. Han skrev i alt tolv dramaer og tre romaner. Blant dramaene hans finnes både bibelske stykker som Kong Saul (1904), nasjonalpatriotiske stykker som Ei heimkoma (1906) og Gamlelandet (1913), samtidsdrama som Hemngir (1914), saga-aktig slektsdrama som Knivane (1918) og komedien Når det kjem, så kjem det (1923). Det siste stykket ble satt opp på Det Norske Teatret i 1924 som Bygdefiff og ble en kassasuksess med over 200 forestillinger. Han skrev også barneteater og stykker for amatøroppsetninger og oversatte flere stykker. Forfatterskapet er blitt karakterisert som «Med den intime kjennskapen han hadde til teatret innanfrå, fekk han ei sikker evne til å byggje opp eit teaterstykke. [Det vart] ofte suksess når teaterstykka hans kom fram på scena; han nådde fram til publikum og skapte ein god og folkeleg kunst».
Han medvirket i noen filmer, blant annet Kristine Valdresdatter.
Under krigen var Eldegard medlem av Nasjonal Samling, og hadde under denne tiden en sentral rolle ved Det Norske Teatret. Han ble på grunn av dette ekskludert fra Forfatterforeningen i en periode etter krigen.
Eline Benestad Hågvar
Eline Benestad Hågvar (født 8. juli 1944 i Haugesund) er professor emerita fra NMBU der hun var ansatt i ca 40 år med undervisning i zoologi, økologi og entomologi. Utdanningen i zoologi har hun fra Universitetet i Oslo. Hennes forskningsfelt har vært i insekter, blant annet biologisk kontroll av skadeinsekter. Hun har også skrevet en lærebok i entomologi.
Hellemaleriene i Sierra de San Francisco
Hellemaleriene i Sierra de San Francisco er forhistoriske bergkunstpiktogrammer som finnes i Sierra de San Francisco-fjellkjeden i kommunen Mulegé i den nordlige delstaten Baja California i Mexico.
Historie
Bildene er sannsynligvis kunstneriske produkter fra Cochimi-folket. Denne folkegruppen levde i området, men døde ut på 1800-tallet. De er relativt godt kjent gjennom skriftene til jesuittiske misjonærer fra 1700-tallet. Hellemaleriene ble først oppdaget av europeere på 1700-tallet, og først beskrevet av jesuittmisjonæren José Mariano Rotea
Ifølge noen innfødte overbevisninger nedtegnet av jesuittene ble maleriene tegnet av giganter, en antagelse som har blitt forkastet av vitenskapsmenn siden 1800-tallet. Denne troen kom sannsanligvis fra at noen av maleriene er større enn det dyrene og menneskene er i virkeligheten. Noen observatører har spekulert i at maleriene hadde betydninger knyttet til jaktmagi, religiøs praksis eller forfedredyrkelse, men det er ikke enighet om disse tolkningene. Dyrearter inkludert hjort, villsau, kanin, puma, gaupe, hval, skilpadde, fisk og fugler er avbildet. Det er også abstrakte elementer i forskjellige former. En voksende mengde radiokarbondatoer relatert til maleriene har antydet aldre fra så tidlig som 5500 f.Kr. til så sent etter den første kontaktene med europeere (1700-tallet).
Geografi
Piktogrammene er fordelt på rundt 250 ulike steder, alle ligger øst for El Vizcaino biosfærereservat. Tilgangen til maleriene er vanskelig på grunn av den isolerte beliggenheten, noe som også har bidratt til å minimere hærverk og ødeleggelse av beskjæringen.
Verdensarv
Hellemaleriene ble nominert for UNESCOs verdensarvliste i 1989 og oppført på listen i 1993.
Listeført kirke
En listeført kirke er av Riksantikvaren vurdert som et verneverdig kulturminne. Kirken er ikke fredet, men alle saker som gjelder endringer i eller ved en listeført kirke, også istandsettings- og vedlikeholdstiltak, skal sendes til Riksantikvaren for uttalelse. Kirkelig fellesråd sender søknad via biskopen til Riksantikvaren. Riksantikvaren gir faglige råd om endringer eller vedlikehold, men det er biskopen som gir endelig vedtak etter kirkeloven.
Alle kirker bygget mellom 1650 og 1850 er listeført. En rekke kirker bygget etter 1850 er også listeført.
Marcial Maciel Degollado
Marcial Maciel Degollado (født 10. mars 1920 i Cotija de la Paz i Michoacán i Mexico, død 30. januar 2008 i Jacksonville i Florida i USA) var en meksikansk katolsk prest og grunnlegger av kongregasjonen Kristi legionærer. På grunn av seksualforbrytelser måtte han i 2006 nedlegge sitt embede.
Liv og virke, overgrepene og deres avsløring
Marcial Maciel fikk på et presteseminar i Mexico by. Som prestestudent opprettet han i 1941 kongregasjonen Kristi legionærer. Han ble presteviet i 1944. I 1948 gav biskopen av Cuernavaca kirkerettslig godkjenning av Kristi legionærer. I 1959 opprettet han lekmannsbevegelsen Regnum Christi. I 1962 opprettet pater Maciel dessuten Universidad Anáhuac México.
Sent i hans liv ble det avdekket at han i en lang periode hadde vært stoffmisbruker, og at han hadde seksuelt misbrukt mange gutter og unge menn, de fleste med forbindelse til de kirkelige organisasjoner han hadde opprettet. Etter hans død kom det også for dagen at han over lang tid hadde stått i seksuelle forbindelser ned i minste to kvinner, hvorav den ene var mindreårig da det begynte. Han fikk så mange som seks barn med dem, to to av dem skal også ha blitt utsatt for pedofile overgrep.
I 2018 beskyldte den tidligere apostoliske nuntius i USA, erkebiskop Carlo Maria Viganò, den mangeårige statssekretær for Den hellige stols Statssekreteriat, kardinal Angelo Sodano, for i lang tid å ha blokkert en seriøs kirkelig etterforskning av de påstander som var innløpt om pater Maciel. Men i desember 2004 brøt kardinal Ratzinger fri fra Sodanos føringer og satte en kirkejurist fra sin stab, msgr. Charles Scicluna, til å undersøke. Noen gå dager før pave Johannes Paul II døde talte kardinal Ratzinger (som ble pave Benedikt XVI) offentlig og spektakulært om å fjerne all møkka fra kirken - og det ble senere av mange at han da hadde i tankene blant annet Maciel-granskningen som da hadde nærmet seg konklusjoner om en rekke av beskyldningene.
I 2006 relegerte pave Benedikt XVI Maciel fra aktiv prestetjeneste på grunnlag av resultatene av en granskning han hadde igangsatt mens han var leder av kongregasjonen for troslæren, før han ble valgt til pave i april 2005.
Den 25. mars 2010 kunngjorde et kommuniké på Kristi Legionærers nettside at besyldningene mot Maciel hadde hold i de faktiske forhold, også hva angikk seksuelt misbruk av gutteseminarister. I mai 2010 fordømte Vatikanet Maciels overgrep og utnevnte en pavelig delegat til å ha oppsyn med ordenen og dens ledelse.
Kristi legionærer offentliggjorde i desember 2019 resultatene av en granskning den selv hadde tatt initiativet til. Den viste at 175 gutter var blitt seksuelt misbrukt av ordenens prester, og at en tredjedel av dem av Maciel selv.
Bærum jeger- og fiskerforening
Bærum Jeger- og Fiskerforening (Bærum JFF og BJFF) er en jeger- og fiskerforening i Sandvika i Bærum, etablert 15. mai 1935. Foreningen har eget klubbhus og leirduebaneanlegg. Den er medlem av Norges Jeger- og Fiskerforbund
Skytteren Tor Heiestad med olympisk gull fra Sommer-OL 1988 i øvelsen 50 m viltmål representerte BJFF.
Jan Halvor Vaag Endrerud
Jan Halvor Vaag Endrerud (født 7. januar 1996 ) er en norsk politiker (Ap) som siden 2022 er generalsekretær i Arbeidernes ungdomsfylking (AUF).
Bakgrunn
Endrerud er oppvokst i Gjøvik kommune i Innlandet.
Familie
Jan Halvor Vaag Endrerud er bror av politikeren Ingrid Marie Vaag Endrerud.
Han er fetter av langrennsløperen Hans Christian Endrerud VI, som representerer Nordre Land IL og som har deltatt i verdenscupen i langdistanse langrenn, Ski Classics.
Marie Robertson
Marie Charlotte Robertson (født 14. april 1977 i Sunne), er en svensk skuespiller.
Gudrun Anette Høie
Gudrun Anette Høie (født 13. juli 1970) er en norsk tidligere bryter som representerte Kristiansund AK, IL Braatt og BK Atlas.
Marie Robertson
Marie Robertson studerte ved Teaterhögskolan i Göteborg 2000–2004 og tidligere ved Calle Flygare Teaterskola (1996–1997). Hun har hatt ulike roller i film og TV. Hun har også medvirket i skuespill blant annet på Riksteatern, Dramaten og Stockholms stadsteater, som for eksempel Ofelia i Hamlet (2004), i Din stund på jorden (2004–2005) og i Rickard III (2007).
Gudrun Anette Høie
Høie vant VM-gull i 1989, 1990, 1993 og 1998, VM-sølv i 1991 og VM-bronse i 1999. Hun vant også EM-gull i sumobryting i 1998.
Marie Robertson
Hun medvirket som aktør og sanger i Jerry Williams turné Jerry Williams – The Farewell Show 2014.
Gudrun Anette Høie
Høie vant 13 NM-gull i perioden 1987–2010. Hun har vunnet kongepokalen hele åtte ganger (1990, 1991, 1998, 2000, 2002, 2003, 2005 og 2010), og er den bryteren i Norge med flest kongepokaler uansett kjønn.
Benjamin Thorne
Benjamin Thorne (født 19. mars 1993) er en canadisk friidrettsutøver som konkurrerer i kappgang. Han representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der han tok bronse på 20 kilometer kappgang.
Spis deg fri
Spis deg fri (engelsk originaltittel: Bright Line Eating) er en slankebok skrevet av Susan Peirce Thompson.
Boken introduserer «Spis deg fri»-metoden for kostholdsomlegging, og henviser til hjerneforskning som grunnlag for denne metoden. Den prøver å gi leseren kunnskap og kognitive verktøy for å bygge nye vaner rundt kosthold, noe som skal føre til vektnedgang og livsstilsendring gjennom automatiserte rutiner. Sentralt i Thompsons teorier er at overvekt ikke er et resultat av manglende viljestyrke eller manglende moral, men at det derimot er en bivirkning av hvordan moderne kosthold kaprer hjernen, slik at signaler om metthet ikke kommer frem.
Bokens metode tar utgangspunkt i fire regler: Susan Peirce Thompson anbefaler et kosthold bestående av grønnsaker, kjøtt, fisk, melkeprodukter, belgfrukter, korn og frukt, mens man skal unngå mat med mye mel og sukker. Et redusert inntak av hvitt mel og sukker er i tråd med anbefalingene til det norske Helsedirektoratet, mens fullstendige kutt av matvarer og strengt fokus på mengdekontroll gjennom veiing av mat ikke er det. Thompson anbefaler også fasting mellom de de tre daglige måltidene, og fraråder fokus på trening i perioder man skal ned i vekt. Heller ikke dette er i tråd med anbefalingene fra de norske fagmiljøene, der man heller tilråder å ikke vente for lenge mellom måltider, samt daglig fysisk aktivitet. Fagmiljøene er samtidig skeptiske til det teoretiske grunnlaget for Thompsons metode, og peker blant annet på manglende dokumentasjon for at man blir avhengig av sukker, og at man trenger en randomisert kontrollert studie før man kan si at Thompsons metode har en effekt.
Eudicella (Cyprolais) hornimanni
Eudicella (Cyprolais) hornimanni er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En ganske stor (25-32 millimeter), blankt grønn gullbasse. Hode og forkropp (inkludert scutellum) er skarpt grønne, dekkvingene grønngule med en mørkgrønn skråstripe. Denne arten har ikke påfallende metallglans. Hannen har et bredt, rødlig framspring i den uthulte pannen, med et T-formet horn i midten og kraftige pigger på sidene. Bakerst i pannen er det to trekantede tenner (rett over den uthulte delen). Hunnen utmerker seg med en bred, firkantet, rød "snute".
Spis deg fri
Den engelskspråklige originalversjonen Bright Line Eating havnet på New York Times' bestselgerliste i april 2017. Også i Norge har Spis deg fri vært inne på den offisielle bestselgerlistene flere ganger, både etter lanseringen i august 2017 og på nytt i januar 2018. På norsk er boken er utgitt på Skriptor forlag i Tove B. Gulbrandsens oversettelse, med psykologspesialist Helle Hagness som fagkonsulent og forfatter av etterordet, og med forord ved Irina Lee.
I forbindelse med bokutgivelsen har den norske forleggeren Irina Lee lansert ulike kurs, der hun underviser i Spis deg fri-metoden. Forlaget Skriptor har i tillegg gitt ut en digital kokebok med Spis deg fri-oppskrifter for kvinner som skal ned i vekt, laget i samarbeid med forfatter Inger E. Berg og fotograf Michela Salt.
Eudicella (Cyprolais) hornimanni
Levevis
Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham. Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Arten lever i Vest- og Sentral-Afrika (Kamerun, Uganda).
Eudicella (Cyprolais) loricata
Eudicella (Cyprolais) loricata er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En ganske stor (26-36 millimeter), blankt olivengrønn gullbasse. Denne arten har ikke påfallende metallglans. Dekkvingene har fire små, svarte flekker. Hannen har et bredt, rødlig framspring i den uthulte pannen, med et T-formet horn i midten og butte pigger på sidene. Bakerst i pannen er det to små, trekantede tenner (rett over den uthulte delen). Hunnen utmerker seg med en bred, firkantet, rød "snute".
Levevis
Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham. Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Arten lever i Tanzania, Rwanda, Den Demokratiske Republikken Kongo, Malawi og Zambia.
Gräns- och sjöbevakningsskolan
Internasjonal virksomhet
Gräns- och sjöbevakningsskolan deltar i internasjonalt opplæringssamarbeid. Skolen er en samarbeidslæreanstalt (Partnerskap Academy) for EUs grensebyrå Frontex. Skolen deltar i planlegging og gjennomføring av den utdannelse og forskning innen grensesikkerhetsområdet som koordineres av Frontex. Skolen har et særskilt ansvar for lærerutdannelse og opplæring av inspektører som vurderer anvendelsen av Schengen-regelverket.
Vernepliktopplæring
Gräns- och sjöbevakningsskolan har ansvar for opplæringen av vernepliktige til spesialgrensejegere. Spesialgrensejegerkompaniets mangesidige og utfordrende utdannelse gir vernepliktige beredskap til å arbeide i krisetid, innen de mest krevende grensesikkerhets- og stridsoppgavene ved Gränsbevakningsväsendet.
Slaget ved Korupedion
Slaget ved Korupedion (gresk: Κύρου πεδίον eller Κόρου πεδίον, «sletten ved Kyros eller Koros») er navnet på det siste slaget til diadokenes krig, de rivaliserende etterfølgerne til Aleksander den store. Det ble utkjempet i februar 281 f.Kr. mellom hærene til Lysimakhos og Selevkos I Nikator.
Lysimakhos hadde styrt Trakia i tiår og deler av vestlige Anatolia (dagens Tyrkia) helt siden slaget ved Ipsos. Nylig hadde han endelig skaffet seg kontroll over Makedonia. Selevkos styrte Selevkideriket som omfattet landområder som tilsvarer deler av dagens østlige Tyrkia, Syria, Libanon, Israel, Irak og Iran. Til tross for slagets betydning er det nær ingenting som er kjent fra detaljene i slaget, bortsett fra det var Selevkos som sto igjen som seierherre. Lysimakhos ble drept i løpet av kampen.
I henhold til den greske historikeren Memnon av Herakleas Historien til Heraklea Pontika ble Lysimakhos drept av et kastespyd som ble slynget av en Malakon, en soldat fra Heraklea som tjenestegjorde under Lysimakhos.
Selv om seieren ga Selevkos nominell kontroll over bortimot hele det som hadde utgjort Aleksanders veldige rike, med unntak av det ptolemeiske kongedømme i Egypt, var hans seier av kort varighet. Etter å ha krysset Hellespont for ta besittelse av Lysimakhos' områder i Europa ikke lenge etter slaget, ble Selevkos myrdet av Ptolemaios Keraunos, og Makedonia ble raskt uavhengig atter en gang. Det var typisk for disse tider at at de to tidligere våpenbrødrene og tidligere allierte skulle som gamle menn, ende opp med å slåss til døden med hverandre.
Muir Woods nasjonalmonument
Muir Woods National Monument er et lite naturvernområde på Mount Tamalpais i det sørvestlige Marin County, California. Det er en del av Golden Gate National Recreation Area, og ligger 19 km nord for San Francisco. Den omfatter 224 hektar med kystsequoia («redwood», Sequoia sempervirens).
Geografi
Skogen har urskogspreg. Fordi den ligger nær Stillehavet blir skogen regelmessig innhyllet i tåke, luftfuktigheten er høy, og planter vokser frodig.
Temperaturen er kjølig året rundt med gjennomsnittlig temperatur om dagen mellom 4° til 21°C. Nedbøren er kraftig i løpet av vinteren, men sommeren er nesten helt tørre med unntak av tåken som absorberes av trærne. Årlig nedbør i parken varierer fra 1 000 mm i nedre delen av dalen til 1 200 mm høyere oppe i fjellsidene.
Historie
Etterhvert som redwoodskogene ble utsatt for systematisk skogsdrift, var det bare lommer av urørt skog igjen. Politikeren William Kent og hans kone Elizabeth Thacher Kent kjøpte 240 hektar land fra Tamalpais Land and Water Company for 45 000 dollar i den hensikt å bevare redwood-skogen og fjellet ovenfor.
Den 9. januar 1908 erklærte president Theodore Roosevelt stedet som et National Monument og foreslo at det skulle kalles Kent Monument. Kent ba om at det skulle kalles opp etter naturforskeren John Muir, som sto bak etableringen av USAs nasjonalparksystem.
I 1937, da Golden Gate Bridge ble bygget ble besøkstallet til parken tredoblet til 180 000. Muir Woods er en av de turist-attraksjoner i San Francisco Bay Area som trekker flest besøkende. I 2005 var besøkstallet kommet opp i 776 000
Petroleumsloven
Petroleumsloven (lov 29. november 1996 nr. 43) regulerer myndighetenes forvaltning av norske petroleumsressurser. Formålet med loven er å sikre en best mulig utnyttelse av ressursene, i tråd med målsettingene i loven og de petroleumspolitiske føringene proposisjoner og meldinger til Stortinget. Det mest sentrale virkemidlet for å sikre statlig styring og kontroll på norsk kontinentalsokkel er konsesjonssystemet, som innebærer at leting, utvinning, utnyttelse og transport av petroleum forutsetter tillatelse fra myndighetene.
§ 1-4. Virkeområde Loven kommer til anvendelse på petroleumsvirksomhet knyttet til undersjøiske petroleumsforekomster underlagt norsk jurisdiksjon. Loven gjelder også petroleumsvirksomhet i og utenfor riket og norsk kontinentalsokkel når det følger av folkeretten eller av overenskomst med fremmed stat. Loven gjelder utnyttelse av utvunnet petroleum som foregår på norsk landterritorium eller sjøgrunn underlagt privat eiendomsrett, kun når slik utnyttelse er nødvendig for eller utgjør en integrert del av utvinning eller transport av petroleum.
Når en oljerørledning i norsk indre farvann, på norsk sjøterritorium eller kontinentalsokkelen begynner på område utenfor norsk jurisdiksjon, kan Kongen i den utstrekning det følger av folkeretten, bestemme hvilke regler i denne lov som skal gjelde for slik rørledning med tilbehør. For erstatningsansvar for forurensningsskade etter kapittel 7 og skade som følge av forurensning og avfall etter kapittel 8, gjelder de særlige regler som er fastsatt der. Loven gjelder ikke på Svalbard, herunder dets indre farvann og sjøterritorium. Kongen kan ved forskrift gi nærmere regler til utfylling og avgrensning av bestemmelsene i denne paragraf, herunder om hvilken utnyttelse som anses nødvendig for eller utgjør en integrert del av utvinning eller transport av petroleum som nevnt i annet ledd. Kongen kan i tvilstilfelle bestemme om en innretning eller virksomhet omfattes av loven eller ikke.
Mosul-spørsmålet
Mosul-spørsmålet var en forhandlingskonflikt fra april 1920 til juni 1926, under fredsforhandlingene etter første verdenskrig. Konflikten dreide seg om framtiden til området Mosul, som enten skulle bli en del av det fremtidige Irak eller Det osmanske riket / Republikken Tyrkia. Partene i Mosul-spørsmålet var Storbritannia (på vegne av det britiske Mesopotamiamandatet, opprettet i 1920 og som i 1932 ble selvstendige Irak) og representanter fra Det osmanske rike og den tyrkiske nasjonalistbevegelsen under ledelse av Mustafa Kemal (Atatürk).
Frem til slutten av første verdenskrig hadde Mosul vært en provins (vilayet) i Det osmanske rike. På grunn av sitt tap i første verdenskrig brøt det ut politiske uroligheter i riket som førte til rikets oppløsning og deretter opprettelsen av en tyrkisk republikk i 1923. Det politiske skiftet i Tyrkia foregikk samtidig med britenes forsøk på å opprette stabilt politisk styre i Mesopotamiamandatet. Fordi begge partene gjorde krav på Mosul, og fordi partene selv var i politisk endring, var forhandlingene om Mosul kompliserte.
Forhandlingene
Folkeforbundet ga Storbritannia mandat over de tre tidligere osmanske provinsene Basra, Bagdad og Mosul på San Remo-konferansen i april 1920. Grensene som ble trukket opp da ble anerkjent av representanter fra Det osmanske rike, og Mosul kom under britisk styre. Fire måneder senere, under fredskonferansen mellom ententemaktene og Det osmanske rike, Freden i Sèvres, skulle avtalene signeres og grensene bli ratifisert. Men nasjonalistbevegelsen ledet av Mustafa Kemal motsatte seg dette og hindret avtaleinngåelsen, og Mosul-spørsmålet forble ubesvart. Etter dette var det Storbritannia (på vegne av Mesopotamiamandatet) og den tyrkiske republikken som forhandlet om Mosul.
Forhandlingen flyttes til Folkeforbundet
Både Storbritannia og Tyrkia gjorde krav på Mosul. For å løse konflikten på fredelig vis tok partene Mosul-spørsmålet til Folkeforbundet i juni 1924. Folkeforbundet nedsatte en kommisjon som skulle undersøkte Mosuls nettverk i regionen og deretter avgjøre om Mosul skulle bli en del av Tyrkia eller det fremtidige Irak. Kommisjonen hadde som ideal at den skulle ta hensyn til Mosul-innbyggernes vilje, sikkerhetspolitikk i regionen og historisk tilknytning. Kommisjonens rapport fra 1925 viste at Mosul var sterkt tilknyttet både Mesopotamiamandatet, Tyrkia og til de kurdiske områdene i øst.
Mosul-spørsmålet blir avgjort
I 1926 ble Mosul-spørsmålet avgjort. Folkeforbundet vedtok at Mosul skulle bli en del av det britiske Mesopotamiamandatet. Begrunnelsen var av økonomisk art. Basra og Bagdad var avhengig av handelsnettverket med Mosul, blant annet for å importere korn i dårlige tider. Folkeforbundet vurderte det derfor slik at Mosul ville komme til å styrke det britiske Mesopotamiamandatets sjanse til å bli en levedyktig økonomisk og politisk enhet, som var et sentralt mål for Folkeforbundet gjennom fredsforhandlingene.
I 1932 ble den britiske mandatperioden avsluttet, og Mesopotamiamandatet ble anerkjent av Folkeforbundet som det selvstendige kongedømmet Irak. I dag er byen Mosul Iraks nest største by etter Bagdad.
Vålerenga Fotball i 2021
Vålerenga Fotball spilte i 2021-sesongen sin 20. sesong på rad i Eliteserien. Det var Dag-Eilev Fagermo sin andre sesong som hovedtrener. Vålerenga kom fra en 3.-plass i Eliteserien i 2020.
Vålerenga i 2021-sesongen
Etter å ha overrasket med å ta en sterk 3.-plass og seriebronse i Dag-Eilev Fagermo sin første sesong som trener, var det store forventninger til Vålerenga før 2021-sesongen.
Sesongoppkjøringen ble preget av koronapandemien, og Vålerenga hadde bare spilt en treningskamp i februar før det ble innført strenge restriksjoner i landet. Torsdag 11. mars 2021 ble det avgjort at seriestarten på grunn av koronapandemien ble flyttet fra 5. april til første helgen i mai. Onsdag 31. mars ble det kunngjort at seriestarten ble andre helgen i mai.
Vålerenga serieåpnet hjemme mot Rosenborg, 9. mai, foran et stadion uten tilskuere grunnet koronarestriksjoner. Kampen endte 1-1, men et bra Vålerenga-lag ga mer snakk om at Vålerenga var en utfordrer i toppen. Kun tre dager senere ventet bortemøte mot Brann, hvor Vålerenga vant komfortabelt 3-0. I den 3. serierunden, var det Kristiansund som kom på besøk til 16. mai-kamp. Et skuffende 1-2 tap, ble etterfulgt av 1-1 borte mot Mjøndalen i 4. runde. I den 5. serierunden tok Vålerenga en sterk 3-2-seier borte mot Molde, en bortebane hvor de hadde ni tap, én uavgjort, ikke én eneste seier på de siste 10 kampene.
Etter 4-1-seieren hjemme mot Sarpsborg 08 i den 10. serierunden, var Vålerenga på medaljeplass og for alvor med i toppen av tabellen. Den 11. juli var det duket for første derby mot Lillestrøm siden 2019. Med lettelser i restriksjonene rundt koronapandemien, fikk man omsider slippe til et større antall tilskuere og over 6000 var tilstede på Intility Arena. Vålerenga sløste med sjansene, samtidig som Lillestrøm var effektive og ledet 2-0 til pause. VIF klarte å hente opp ledelsen til 2-2, men var skuffet over at de ikke klarte å vinne i en kamp de dominerte. Juli bydde også på oppgjør mot den andre store rivalen, nemlig Lyn i første runde av Norgesmesterskapet. Vålerenga vant komfortabelt 4-0 på Bislett Stadion, og tok seg videre til andre runde.
I juli gjorde Vålerenga to store spillersalg, Aron Dønnum ble solgt til belgiske Standard Liège og Kristoffer Klaesson ble solgt til Leeds United i Premier League. I slutten av juli skulle Vålerenga for første gang siden 2011 ut i Europacup-spill. VIF kom inn i 2. kvalifiseringsrunde til Europa Conference League 2021/22, der de møtte KAA Gent fra Belgia. Første kamp var på bortebane i Belgia, og spenningen var i realiteten over allerede der etter tap 0-4. Returoppgjøret i Oslo uken etter ble derimot en opptur, men en sterk 2-0 seier holdt ikke til videre avansement.
Høstsesongen var preget av varierende resultater, og Vålerenga fant etter hvert sin plass rundt midten av tabellen. Det ble i september også stopp i NM, etter et ydmykende 0-3 tap hjemme mot Odd. Seier borte mot Odd og hjemme mot Mjøndalen i den 28. og 29. serierunden gjorde at Vålerenga før den siste serierunden fortsatt hadde mulighet til å nå en 4.-plass som kunne gi Europacup året etter. Siste seriekamp var borte mot Kristiansund, en kamp som endte med tap 1-2 og dermed endte Vålerenga på 7.-plass.
Vinter
Inn:
Ut:
Sommer
Inn:
Ut:
Eliteserien
{|
Terminliste
<div id="Vålerenga v Haugesund">
<div id="Bodø/Glimt v Vålerenga">
<div id="Vålerenga v Jerv">
<div id="Sandefjord v Vålerenga">
Omega Pharma-Quick Step sesongen 2013
Omega Pharma-Quick Step sesongen 2013 begynte i januar med Tour Down Under og slutter i oktober. Som et ProTeam må de kjøre alle rittene i UCI WorldTour, men har også deltagelser i Kontinentaltour-ritt.
Vålerenga Fotball i 2021
Terminliste
<div id="Vålerenga v HamKam">
<div id="Strømsgodset v Vålerenga">
<div id="Lillestrøm v Vålerenga">
<div id="Aalesund v Vålerenga">
<div id="Vålerenga v Odd">
<div id="Vålerenga v Kristiansund">
<div id="Mjøndalen v Rosenborg">
<div id="Rosenborg v Mjøndalen">
<div id="Rosenborg v Vålerenga">
<div id="Rosenborg v Lillestrøm">
<div id="Rosenborg v Bodø/Glimt">
<div id="Rosenborg v Strømsgodset">
UEFA Europa Conference League
For første gang siden 2011 skulle Vålerenga ut i Europacup-spill. VIF kom inn i 2. kvalifiseringsrunde til Europa Conference League 2021/22, der de møtte KAA Gent fra Belgia.
Tom Strannegård
Tom Henning Strannegård (født 29. april 2002 i Danderyd) er en svensk fotballspiller som spiller for.
Iselin Moen Solheim
Iselin Maria Moen Solheim (født 7. august 1995 på Notodden) er en norsk bryter som representerer SK Snøgg.
Hun har vunnet fem NM-gull og ett NM-sølv siden 2013.
Dane Alex Bird-Smith
Dane Bird-Smith (født 15. juli 1992) er en australsk friidrettsutøver som konkurrerer i kappgang. Han representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der han ble nummer 8 på 20 kilometer kappgang.
Svigerfamilie
Svigerfamilie betegner den del av storfamilien som er tilkommet ved inngifte, altså familierelasjoner som er oppstått ved inngåelse av ekteskap.
Svigerinne og svoger
Betegnelsene svoger og svigerinne har flere betydningsvarianter. Din svigerinne kan enten være din ektefelles søster, eller hun kan være gift med en av dine søsken, eller hun kan være gift med din ektefelles søsken. Tilsvarende for svoger, uttrykket kan bety din ektefelles bror, eller ektefelle av søsken, eller han kan være gift med din ektefelles søsken. Som følge av partnerskapslovene kan det forekomme andre konstellasjoner; uansett benyttes svoger om en slik mannlig inngiftet slektning, og svigerinne om en kvinnelig. Alternativt til ordene svoger og svigerinne benyttes av og til svigerbror og svigersøster.
Svigerdatter og svigersønn
Ektefellen til en persons barn kalles på norsk svigersønn eller svigerdatter.
Andre
Besteforeldregenerasjonen har vanligvis ikke slike betegnelser, men unntaksvis, lokalt eller tradisjonelt, kan svigerforeldrenes mødre og fedre omtales som værmor og værfar, eventuelt godmor og godfar (disse må ikke forveksles med gudmor og gudfar). Andre steder er godmor og godfar synonymuttrykk for bestemor og bestefar.
Fjernere slektninger som ektefellens onkler, tanter, fettere og kusiner har ingen kjente betegnelser i denne sammenhengen. På norsk finnes det heller ikke egne uttrykk for barnebarns ektefeller.
Jus
Familiære relasjoner innen svigerfamilie, særlig med hensyn til svogerskap og til svigerbarn, kan utløse særlige rettslige virkninger, og er tatt inn i lovverket. Det gjelder blant annet i forhold som ekteskapsinngåelser, vitneplikt i straffesaker, inhabilitet og arverett.
NM i svømming 1939
NM i svømming 1939 ble arrangert i Oslo 1.-3. august 1939.
Lebogang Shange
Lebogang Shange (født 1. august 1990) er en sørafrikansk friidrettsutøver som konkurrerer i kappgang. Han representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der han ble nummer 11 på 20 kilometer kappgang.
Mo Skilag
Mo Skilag er et idrettslag fra Mo i Rana i Nordland. Skilaget ble etablert 15. november 1896 som Mo Skiklub, men endret navn til Mo Aannerlag få dager senere. I 1915 ble navnet endret til Mo Skilag. Det er den nest eldste idrettsklubben i Rana etter Mo Skytterlag, stiftet i 1886. I 1903 åpnet Mo Aannerlag en skistue. Laget er eier av skistua ovenfor Hammeren i Mofjellet, åpen for turfolk på søndager noen uker høst og vinter.
Historie
Klubben arrangerte sitt første skirenn 21. mars 1897, et hopprenn i Heibakken i Ner-Gruben. Norgesmesterskapet på ski 1938 ble arrangert av Mo Skilag. Asbjørn Ruud fra Kongsberg IF kom som nybakt verdensmester i hopp fra Lahtis i Finland, men måtte gi tapt for Reidar Andersen fra IF Ready  i Fageråsbakken. Asbjørn Ruud vant juniorklassen. Reidar Andersen er den eneste som har vunnet tre år på rad parallelt både Norgesmesterkapet og Holmenkollen i 1936, 1937 og 1938. Laget arrangerte også NM på ski i 1957. Det var et fellesarrangement sammen med IL Stålkameratene. Mo Skilag arrangerte også NM hopp i normalbakke i 1967, 1983 og 1997.
De alpine Hauknestindrennene ble arrangert fra 1947 til 1966. Fra 1950 kom slalåm inn i programmet. Slalåmen ble arrangert på lørdager i Selforslia og en gang i 1954 ved Skistua i Mofjellet. Utforrennene gikk i Hauknestinden litt sør for Mo på søndager. Det var Nick Gruben fra arrangørklubben Mo Skilag, som ble den med flest seiere opp gjennom årene. Nick Gruben deltok fra starten av i 1947 til 1956. Av de lokale løperne var det knapt noen som kunne gjøre han rangen stridig i den perioden han deltok, bortsett fra Arvid Hovde fra Stålkam, opprinnelig fra Vikersund. Han vant slalåmrennet i 1953 og delte førsteplassen med Gruben i utfor i 1949. I 1954 var 16 åringen Bjørn Fagerli fra IL Stålkameratene den store overraskelsen, da han vant utforrennet. Utøvere fra den svenske naboklubben Tärna IK Fjällvinden deltok i noen år fra starten av i 1947. Blant disse var Erling «Tärna-Lasse» Larsson. Han var pioneren som på 1940-tallet ble lederfiguren, som gjorde Fjällvinden kjent langt utenfor Tärnabys grenser. Hans «Hasse» Olofsson. Han var Fjällvindens første nasjonale gjennombruddsmann, med åtte svenske mesterskap. (Svenska skidförbundet) Rune Ringbrant som var far til alpinisten Thomas Ringbrant. Holger Stenmark, Åke Stenmark, Börje Stenmark, Sven Åke Jacobsson fra Hemavan, Olle Dahlberg, Tore Grahn en av fire alpinbrødre, opprinnelig fra Dikanäs i Lappland, som var svensk mester tre ganger, og bror til alpinlegenden Bengt-Erik Grahn. Erland Dahlberg, og Erik Stenmark som var far til alpinkongen Ingemar Stenmark. Det hører med til historien at svenskene måtte gå på ski fra Sverige til Ildgruben litt øst for Mo i Rana, da mellomriksveien over Umbukta ikke var brøytet på den tiden. Av kjente norske deltok i 1951 Borghild Niskin fra Bærums Skiklub og Dag Andersen fra Kongsberg IF. Kombinertløperen Simon Slåttvik fra IL Stålkameratene deltok i 1947 og 1948.
Utøvere fra Mo-lagene deltok også i noen år i Tärnaspelen, et årlig alpinrenn i Tärnaby. Da var det bare å spenne på seg skiene og gå fra Ildgruben litt Øst for Mo i Rana og over fjellet til Sverige.
Det første rennet i den norske hoppuka 1959, ble arrangert i Fageråsbakken onsdag 11. mars. Rennet ble vunnet av Veikko «Viki» Kankkonen fra Finland, foran Anders Woldseth fra Stavne IF. 3.-plassen ble delt mellom Torbjørn Yggeseth fra Heggedal og østerrikeren Otto Leodolter. Videre plasseringer: 5. Halvor Næs, Trysilgutten; 6. Harry Glass, DDR og Walter Habersatter, Østerrike; 8. Folke Mikaelsson, Sverige og Nikolaj Kamenskij, Sovjetunionen; 10. Nilo Zandanel, Italia; 11. Asbjørn Aursand, Byåsen IL; 12. Kåre Berg, Lyn; 13. Koba Tsakadze, Sovjetunionen; 14. Pekka Yliniemi, Ounasvaaran Hiihtseura fra Rovaniemi; 15. Kjell Kopstad, Eidsfos; 16. Werner Lesser, DDR; 17. Arne Hoel, Lyn; 18. Lars-Åke Bergseije, Sverige; 19. Manfred Matthäi, DDR; 20. Gudtorm Heldal, Strømsgodset; 21 Helmut Recknagel, DDR, som satte ny bakkerekord med 79,5 meter; 22. Steve Rieschl, USA; 23. Jan Gjære, Gjøvik og Torbjørn Ruste, Nydalen; 25. Peter Müller, Østerrike; 26. Jens Johnsrud, Fossekallen; 27. Falk Paschold, DDR; 28. Enzo Perin, Italia; 29. Tore Hansen, IL Stålkameratene; 30. Roar Endresen, IL Stålkameratene.
Juniorklassen ble vunnet av: Rolf Juvet, Fossekallen, Nr. 2. Torgeir Brandtzæg, Ogndal IL, Nr. 3. Einar Stien, Mo Skilag, Nr. 4. Morten Davidsen, Bærum Skiklubb, Nr. 5. Arntein Friling, Koll, Nr. 6. Harry Rasch,IK Junkeren. Det var stor deltakelse med store deler av verdenseliten på plass. Den sovjetiske hopperen Nikolaj Kamenskij havnet på sykehus i Mo, etter å ha rutsjet utfor skråningen på enden av sletta.
Det var i tillegg til Fageråsen, Gråkallen i Trondheim, Drafnkollen i Drammen, og Skuibakken i Bærum, som var arenaene i hoppuka. De tre beste sammenlagt ble. Nr.1 Thorbjørn Yggeseth, Heggedal IL, Nr. 2 Otto Leodolter, Østerrike Nr. 3 Walter Habersatter, Østerrike. Nr. 4 Kåre Berg, Lyn Oslo
Det ble arrangert et nordisk avmønstringsrenn 15.-16. april i 1961. Her skapte værforholdene store vanskeligheter for skilaget. Suveren vinner av hopprennet ble Torgeir Brandtzæg, Ogndal IL. Han flyttet Helmuth Recknagels gamle bakkerekord til 80,5 meter. Vi kan vel si at Torgeir Brandtzæg i likhet med Bjørn Wirkola, fikk sine gjennombrudd i Fageråsbakken.
Hovedrennet for Nord-Norge ble avviklet 2.- 4. mars 1962 med imponerende deltakelse. Langrennene gikk fra Mo Idrettsplass og forbi Ner-Gruben, Hammern og opp til Brennåsen og ned.
Harald Grønningen fra Sportsklubben Freidig vant både 15 km og 3-mila. Kombinert ble vunnet av Arne «Bakern» Larsen, fra Heggedal IL. Juniorklassen i kombinert ble vunnet av Bjørn Wirkola, Alta IF. Ca. 8 000 mennesker fikk se Toralf Engan vinne hopprennet med ny bakkerekord i sitt tredje hopp på 82,5 meter, foran Arnfinn Malm fra Byåsen IL. Bjørn Wirkola fra Alta IF fikk sitt gjennombrudd  og vant juniorklassen.. Som det sto i årsberetningen til Mo Skilag: Nok en gang ble en verdensstjerne tent i Fageråsbakken. Av deltakerne kan vi nevne, Ingmund Holtås, Mo Skilag, Oddmund Jensen, Alvdal IL, Per Olsen Alta IF, Alv Storelvmo, Arnfinn Malm, Byåsen IL, Asbjørn Aursand Byåsen IL. Kombinertløperne Erkki Luiro, Ounasvaaran Hiihtoseura fra Rovaniemi og landsmannen Martti Maatela.
Laget arrangerte et stort internasjonalt skirenn i 1963, med god deltakelse. Det var godt publikumsoppmøte med totalt ca. 4000 tilskuere ved de to langrennsdagene hvor start og innkomst var i Ner-Gruben. Vinner av 15 km lørdag 30. mars i et strålende vårvær ble datidens langrennskonge Ragnar «Föllinge» Persson fra Föllinge IF i Jämtland. Alv Storelvmo fra arrangørklubben vant 20 km dagen derpå, i et litt ufyselig vær med snøbyger. Det var bra deltakelse. Vi kan nevne italienerne Franco Nones, Angello Genuin, Sensasjonsmannen fra Seefeld Marcello de Dorigo, Martti Kooksa fra Finland, Magnar Lundemo, Jo Eggen, "Engerdalsprinsen" Gjermund Eggen, Erling Steineide, Arne Botten fra Sjårdalen, Arild Brygghaug, Mo Skilag, som vant det kombinerte langrennet. Ingmund Holtås, Tormod Knutsen, Eidsvold Værk, Arne "Bakern" Larsen, Heggedal IL, og daværende kombinertløper Bjørn Wirkola for å nevne noen. Det var Torgeir Brandtzæg fra Ogndal IL som vant det første rennet i Fageråsens mellombakke foran Hans Olav Sørensen fra Mebonden. Johan Flytør fra BUL tok tredjeplassen. Juniorklassen ble vunnet av den daværende kombinertløperen Bjørn Wirkola fra Alta IF, foran Per Bjørnstad fra Grorud, Harald Gimse fra Melhus IL og Lars Grini fra Lyn Oslo. Kombinertklassen i Rennet ble vunnet av Østerrikeren Willi Køstinger. Avslutningsrennet i Fageråsens storbakke Søndag 31/3-1963 som samlet 10.000 tilskuere, ble et stort "antiklimaks". Bakken var regelrett livsfarlig som lokalavisen Rana Blad skrev, og det med rette. Det kom et voldsomt snøvær inn i bakken i forkant av og under rennet, som arrangørene ikke hadde nok mannskap, i det hele tatt for å håndtere. Det var en del meget stygge fall. Finnen Paavo Lukkariniemi fra storklubben Ounasvaaran Hiihtoseura fra Rovaniemi i Nord-Finland, Japaneren Yosuke Eto og vår egen Toralf Engan fra IL Leik, havnet alle på Sanitetsforeningens Sykehus i  Mo med ambulansen. Torgeir Brandtzæg hadde også to stygge fall under rennet. Han hadde da fått nok og hoppet sammen med flere ikke siste omgang. Guttorm Heldal fra Strømsgodset IF vant rennet foran Willi Køstinger fra Østerrike, Johan Flytør fulgte deretter, Østerrikeren Baldur Preiml på fjerde, Japaneren Yosuke Eto på femte og Piotr Vala fra Polen på sjetteplass. Baldur Preiml la opp ganske tidlig. I tiden fra 1970 – 1976 arbeidet han som lærer på skigymnaset i Stams i Imst i Tyrol. Han underviste i historie og trente hoppgruppen. Han ble Østerriksk landslagstrener fra 1974 - 1980 og førte laget direkte til verdenstoppen. Det var DDR som utvilsomt innspirerte Baldur Preiml, og som han studerte inngående over flere år.