cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chaussée d’Antin – La Fayette (Paris Metro)
Chaussée d'Antin – La Fayette er en metrostasjon i Paris'  9. arrondissement. Stasjonen betjener metrolinjene 7 og 9. Linje 7s stasjon ble åpnet 5. november 1911, og linje 9s 3. juni 1923.
Metrostasjonen ligger, som navnet sier, der gatene Rue de la Chaussée-d'Antin og rue Lafayette krysser hverandre. I stasjonen befinner et freskomaleri utført av Jean-Paul Chambas seg. Stormagasinet Galeries Lafayette ved Boulevard Haussmann ligger nær stasjonen.
Poecilomorpha
Poecilomorpha er en slekt av biller som hører til gruppen trebladbiller (Megalopodidae).
Levevis
Trebladbillene er planteetere. Denne slekten finnes på planter i rosefamilien, erteblomstfamilien og oljetrefamilien.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika og Asia, én art forekommer i Lilleasia men ingen i Europa.
Arne Vinje
Arne Vinje (født 6. august 1951 i Vinje) er gårdbruker og faglitterær forfatter. Han var ordfører i Vinje kommune fra 2003 til 2015. Han representerte SV og ble valgt i et valgteknisk samarbeid med Høyre, KrF, Sp, SV og Bygdelista. Vinje var første ordfører fra SV i Telemark. Han ble gjenvalgt i 2007 med støtte fra SV, Sp, KrF og Høyre.
Arne Vinje var leder av Norsk Bonde- og Småbrukarlag 2000-2002. Hans faglitterære forfatterskap omfatter en rekke artikler om historie, økofilosofi, politikk, kultur og kunst i bøker og tidsskrift, og følgende egne bøker: Økologi – økofilosofi (red. sammen med Paul Hofseth), 1975; Søren – eit portrett av Henrik Sørensen, 1992; Menneske – natur – kultur, 1994; Kult og kyrkje, 1996; Dyre Vaa, 1997.
Silke
Silke (gjennom slavisk fra mongolsk sirgek, fra eldre kinesisk si eller sir - 絲, pinyin sī, W-G: ssu) er et naturlig proteinfiber laget av visse insekter og som i enkelte former kan veves til tekstiler.
Mest kjent er «dyrket silke» fra silkeormen (Bombyx mori) som også kalles silkespinner. Den spiser bladene på morbær-treet og bruker dette til å produsere (fra to spinnevorter) to fibrointråder limt sammen med serisin (silkelim, silkebast) som er gjennomsiktig og vannløselig, med varierende grad av farge (hvit, gul, rosa). Tråden er sterk og elastisk grunnet molekylkjedenes foldebladstruktur. Larven spinner seg en kokong som består av en enkelt uavbrutt silketråd, den er 4000 meter lang og rundt 65 mikrometer i diameter. Limet gjør at alt henger sammen og at kokongen blir hard. Larven blir til sommerfugl og borer seg ut etter et par uker, eller den dør når kokongen må legges i varmt vann for å vaske bort silkelimet (avgummifisering).
Kokongens ytterste lag er gjerne skadet av ytre påvirkninger, mens det indre laget som er nærmest larven kan ha blitt skadet av larven selv. Det er derfor kokongens midtparti som brukes til den fineste silken, fordi den gir en mellom 500 og 1200 meter lang enkelttråd som dras fri fra kokongen og sattes sammen med opptil ti andre enkelttråder, til en mye sterkere tråd (grègesilke). For å gjøre silken glatt og glansfull blir det resterende limet vasket bort i kokvarmt vann. Denne avkokte silketråd samles opp på en roterende haspel (haspelsilke). Fra 50 000 kokonger får man omtrent 1000 kilo kokong, som igjen tilsvarer 120 kilo ferdig silkegarn av beste merke.
Besjeling
Ved besjeling blir konkrete eller livløse gjenstander tillagt menneskelige evner eller egenskaper. Dette er et virkemiddel i språket og var særlig populært i romantikken. Dette grepet blir videreført i enkelte allegorier, og svært ofte i poesien og poetiske formuleringer («Var jeg et tre» ). Gjennom besjeling får gjenstander, naturen og omgivelsene sjel, liv og personlighet.
Silke
Resten av kokongen (ytterste og innerste lag) blir til et spesielt garn (schappesilke, spun silk) som brukes til sytråd, fløyel og plysj. Restene, også de fra ødelagte kokonger brukes til å lage grovere nuppete garn (avfallssilke, noil) som kan videreforeldes til  bourettegarn. Silketråden kan farges og veves til tekstiler, er som sagt svært strekkfast. Men, den tåler ikke svette. Fra tussahsilkespinneren lages tussahsilke (villsilke, peace silk) men limet lar seg ikke fjerne, så tråden kan ikke "rulles" fri av kokongen. Det beholdes og man får et tyngre, ujevnt, mattere garn som kan lages tekstil av, og som faktisk tåler svette.
Produksjon av silke foregår i dag over hele verden, Kina er den største produsent. Det var ifølge den kinesiske mytologi, keiserinne Leizu som ca. 2700 f.Kr. satt under et morbærtre. En kokong falt i hennes varme tekopp og hun oppdaget tråden og fikk plantet morbærtrær, og skal også ha funnet opp haspelteknikken for å kombinere flere enkelttråder til en tråd som er tilstrekkelig sterk.
Arkeologiske funn viser silkevev fra flere hundre år tidligere. Silken var i en lang tid forbeholdt keiseren, og dødsstraff skulle sikre at teknologien ikke skulle kunne spres. Med tiden spredte bruken av silke seg både geografisk og sosialt til andre samfunnsklasser i Kina. Silken var lenge en ettertraktet handelsvare som resten av verden kun kunne få tak på ved å handle med kineserne. Teknikken spredte seg også til Japan, og i 522 skal det ha vært to munker fra kongeriket Hotan som smuglet silkeormegg ut av Kina i et hult bambusrør de hadde fått av keiser Justinian I den store i Konstantinopel. Da var det gjort. Siden fikk man handelsruten Silkeveien hvor man fraktet silke og annet inn og ut av Kina.
Sykling under Europalekene 2015 – Individuell tempo kvinner
Sykling under Europalekene 2015 – Individuell tempo kvinner i Baku.
Fylkesvei 778
Fylkesvei 778 går mellom Schrøders plass og Brønnøysund lufthavn i Brønnøy kommune.
Strekningen ble opprettet 2019, og består av en delstrekning av den tidligere fylkesvei 54.
Nasjonal turistvei
Veien inngår i Nasjonal turistvei Helgeland som del av en avstikker til Torghatten.
Terje Torkildsen
Terje Torkildsen (født 10. juni 1971) er en norsk skuespiller, komiker, miljøverner, skribent og forfatter.
Torkildsen er utdannet norsklektor og skrev hovedfagsoppgave om forfatteren Jens Zetlitz. Han har arbeidet som komiker siden 1990-tallet, med første soloshow Morolog i 2002. Siden 2003 har han fast spalte i Stavanger Aftenblad. Som skuespiller har han medvirket i spillefilmene Mongoland, Alt for Egil og Monstertorsdag. I perioden 1998–2007 var han prosjektleder i Miljøheimevernet og Grønn Hverdag. Ved kommunevalget i 2007 var han kandidat for Bymiljølista i Stavanger.
Liste over ordførere i Brunlanes
Liste over ordførere i Brunlanes
Terje Torkildsen
I 2008 debuterte Torkildsen som forfatter med ungdomsboka Marki Marco, utviklet i samarbeid med 10. klasse ved St. Svithun skole i Stavanger. Boken ble belønnet med UPrisen 2009. Fra 2009 til 2012 utkom fire bind i ungdomsromanserien Dystopia. I 2014 utga han sjøromanen Arrfjes.
Sabina Jacobsson
Sabina Jacobsson (født 30. november 1967 på Gotland) er en svensk kunstner som bor og arbeider i Oslo. Jacobsson arbeider med film, foto og installasjoner. Hun gikk på Kunstakademiet i Trondheim i perioden 1996 til 2000, og har siden det hatt flere utstillinger i både inn- og utland. I tillegg til sin egen kunstnerkarriere, arbeider hun med video-scenografi på forskjellige danse- og teateroppsetninger.
Jacobsson har også vært lærer ved flere kunstskoler i Norge, og er i dag ansatt som Høyskolelektor ved Westerdals ACT i Oslo.
Liste over ordførere i Brunlanes
Under følger en liste over ordførere i Brunlanes 1838-1987 :
Sabina Jacobsson
Under Trøndelagsutstillingen 2016 ble hun utnevnt til NTNU-kunstner, med «virketid» 2016–2017.
Lynn Canal-Icy Straits Election District
Lynn Canal-Icy Straits Election District er en tidligere folketellingsdivisjon i den amerikanske delstaten Alaska. Valgdistriktet lå i de sørøstlige delene av delstaten, mellom 141 lengdegrad i nordvest og Icy Strait i sørøst, med den nordlige delen av øya Chichagof. I 1960 hadde området et areal på 30 875 kvadratkilometer og 2 945 innbyggere.
Elisabeth Ivarsflaten
Elisabeth Ivarsflaten (født 1. april 1976 i Arna) er en norsk statsviter. Hun er professor ved Institutt for politikk og forvaltning, Universitetet i Bergen og faglig leder for Digital samfunnsvitenskapelig kjernefasilitet (DIGSSCORE).
Ivarsflaten tok først en bachelorgrad ved Columbia University i USA, der hun studerte med stipend fra Johan Jørgen Holst Minnefond. Dernest avla hun i 2002 mastergraden i statsvitenskap ved Nuffield College, Oxford University, Storbritannia. I 2005 avla hun doktorgraden samme sted med avhandlingen Immigration policy and party organization: Explaining the rise of the populist right in Western Europe. Fra 2005 til 2007 arbeidet Ivarsflaten som postdoktor ved Nuffield College, Oxford University, før hun i 2007 ble ansatt ved Universitetet i Bergen.
Ivarsflaten opprettet i 2013 «Norsk Medborgerpanel», en plattform på Internett for spørreundersøkelser til bruk i samfunnsfaglig forskning. . I 2015 etablerte hun forskningsinfrastrukturen «Digital samfunnsvitenskapelig kjernefasilitet (DIGSSCORE)» ved Universitetet i Bergen. . DIGSSCORE drifter Norsk medborgerpanel og andre subpopulasjonspaneler.
Ivarsflaten er spesialist på komparativ politikk. I sin forskning har Ivarsflaten særlig konsentrert seg om høyreradikale partier i Europa. De siste årene har hun særlig forsket på inkludering, og i 2020 fikk hun innvilget støtte fra fra ERC Consolidator Grant til prosjektet Openings to the Inclusion of Muslic Minorities in Today's Democracies (INCLUDE), som skal gjennomføres i perioden 2021–2026. Hun har skrevet boken The Struggle for Inclusion: Muslim Minorities and the Democratic Ethos, som ble utgitt av forlaget Chicago University Press i 2022, samforfattet med Paul M. Sniderman, Stanford University).
Psilomorphini
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Australia.
Systematisk inndeling
Slektslisten følger.
Robert Hardy
Timothy Sydney Robert Hardy (født 29. oktober 1925 i Cheltenham i Gloucestershire i England, død 3. august 2017 i Northwood i London) var en britisk skuespiller og historiker.
Han ble valgt til «fellow» i Society of Antiquaries. Hardy var militærhistoriker og ledende ekspert på langbuen kjent blant annet fra slaget ved Agincourt. Han ble en anerkjent spesialist på langbuen som han fikk interesse for som gutt da han fant to langbuer på loftet. Han skrev to bøker om langbuens historie og presenterte en dokumentar på BBC om temaet. Ti års forskning lå til grunn for Hardys første bok (1976) om langbuen. Hardy medvirket som rådgiver ved hevingen av «Mary Rose».
Hardy ble særlig kjent gjennom filmatiseringen av Harry Potter, gjennom den langvarige BBC-serien All Creatures Great and Small og for å ha fremstilt Winston Churchill flere ganger. Han ble utnevnt til kommandør av Order of the British Empire i 1981 for sitt virke som skuespiller. Han var kjent for å fremstå både brysk og verdig.
Bakgrunn
Robert Hardy ble født i Cheltenham der hans far Henty Harrison Hardy var rektor ved Cheltenham College. Moren var Jocelyn (født Dugdale). Robert gikk på Rugby School og så på Magdalen College ved universitetet i Oxford. Universitetsstudiene fikk et avbrekk under annen verdenskrig da han tjenestegjorde i Royal Air Force. Han fortsatte etterpå ved Oxford og tok en grad i litteratur. Blant hans lærere var C.S. Lewis og J.R.R. Tolkien.
Skuespiller
Han begynte sin karriere som klassisk skuespiller med opptredener i blant annet Shakespeares The Life of King Henry the Fifth på scenen, og An Age of Kings (1960) på TV.
Det var mens han opptrådte som Henrik V at Hardy utviklet interesse for middelaldersk krigføring, og senere skrev og ledet han en TV-sendt dokumentar om emnet slaget ved Agincourt.
Opp igjennom årene spilte Hardy en mengde roller innen TV og film. Hans mest kjente rolle var som «Siegfrid Farnon» i TV-serien All Creatures Great and Small (1978–1990), og som Winston Churchill i flere produksjoner. Hardy fremstilte også Franklin D. Roosevelt i fjernsynsfilmen Bertie and Elizabeth (2002). Han spilte også Robert Dudley i Elizabeth R, og prins Albert i Edward the Seventh. Han fikk en av hovedrollene i filmen Fornuft og følelser fra 1995. Hans siste rolle var som magiminister «Kornelius Bloeuf» i Harry Potter-filmene.
Malta under Vinter-OL 2014
Malta deltok under Vinter-OL 2014 i Sotsji i Russland i perioden 7.–23. februar 2014. Dette var første gang Malta deltok i et vinter-OL. Maltas eneste utøver var Elise Pellegrin som er født og oppvokst i Frankrike, men som likevel kunne representere Malta fordi hennes bestefar opprinnelig kommer derfra.
30px|Alpint Alpine grener
Malta har blitt tildelt en plass i alpine grener.
Hinterrhein
Hinterrhein er men kan også referere til
Miltiades
Miltiades kan vise til:
Pedro de Toledo (São Paulo)
Pedro de Toledo er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Kiste
Kiste (norr. kista) er en avlang boks eller skrin med lokk. Kiste er en av de eldste typer møbler som er kjent i Europa. Kisten har gjennom tiden vært benyttet til en rekke ulike formål innen oppbevaring og transport.
Konstruksjon og dekor
Kister kan konstrueres på flere måter. De kan ha rundt tverrsnitt, hulet ut av en stokk. De kan være stolpekister, med sidene felt inn i hjørnestolper. Eller de kan være sinket sammen i hjørnene. En kiste er ofte forsterket med beslag av jern, avhengig av ønsket soliditet. Ei kiste er alltid utstyrt med handtak for bæring, vanligvis er disse plassert i kortendene. En kiste har oftest lås.
Solide kister av jern ble brukt til å oppbevare verdisaker, og er forløperen til jernskap av type safe.
Leddik
En leddik er et avdelt rom eller skuff inne i en kiste, mest vanlig i kleskister, reisekister eller skipskister. Leddiken (eller leddikene) var normalt festet øverst på en eller begge av kistens kortsider, og ment for mindre gjenstander, verdisaker som f.eks. bunadsølv, eller rett og slett for gjenstander som skulle være lett tilgjengelige, som sysaker, nøkler etc. Leddiken kunne være enkelt utformet, som en liten boks av tre, oftest med lokk, men også forseggjorte leddiker med flere enkeltrom og snedige låsemekanismer finnes i museumssamlinger.
Dekor
Kister kan være dekorert, eller uten dekor. Dekoren på norske kister kan være karveskurd eller dekorativ maling, og de har ofte årstall og navn eller initialer for eiere. Årstallet angir gjerne året da kista var ny, men hvis den ble malt om eller skiftet eier kunne den få nye initialer, navn og/eller årstall. I borgerlige miljøer ble kistene ofte dekorert med malte våpenskjold, de mange bevarte kistene fra bygdemiljøer er viktige kilder for å vise tradisjon og variasjon i rosemalingen.
Bryllupskister dokumenterer ofte med sin dekor en pakt mellom to slekter.
Kistebrev var et enkelt utført og billig trykk som var limt under et kistelokk eller brukt som veggdekorasjon. Slike trykk var særlig populære i Skandinavia i perioden fra 1700 til 1850. Da ble de masseprodusert som dekor, folkeopplysning og underholdning for vanlige mennesker. Kistebrevene var oftest tresnitt trykt i svart-hvitt og håndkolorert.
Kleskiste
Som møbel, eller mer presist, som oppbevaringsmøbel, er kister kjent siden forhistorisk tid. De ble brukt til oppbevaring f.eks. av klær og mat. I middelalderen var senga, bordet og kista de mest fremtredende møbeltypene. I middelalderens Bergen var kistemakeren en av de håndverkerne som nevnes. De fleste kister som er bevart er kleskister, gjerne fra 16-, 17- eller 1800-tallet. Bevarte kister har ofte påmalt initialer eller monogrammer som forteller hvem eieren eller eierne var, og ofte et årstall som forteller om en begivenhet, f.eks. et bryllup.
Lenge var det skikk at jenter ble utstyrt med en utstyrskiste der hun samlet tekstiler av alle slag som trengtes i det hjemmet hun skulle ha ansvar for i sitt voksne liv. Men de mange kistene som er bevart med påmalte mansnavn eller initialer til menn viser at de også hadde egne kister til oppbevaring av tøy og andre eiendeler.
På bygdene sto gjerne kleskistene i andre etasje på stabburet eller loftet. Når det utover på 1800-tallet ble mer vanlig med to etasjer og loft i våningshuset, kunne kleskistene også få plass i andre etasje eller på et loft der.
Kornbyrer og melkister
Kornbyrer og melkister ble som navnene forteller brukt til oppbevaring av korn og mel. De sto gjerne i nederste etasje i loftet eller stabburet. Disse kistene hadde ofte skrått lokk, de var gjerne trehvite, men det finnes også kornbyrer som er dekorert med treskjæring og melkister dekorert med maling. De er gjerne laget som stolpekister – kister der sidene er felt inn i vertikale hjørnestolper.
Brødbyre
En brødbyre var til oppbevaring av flatbrød; også den sto på stabburet.
Arkkiste
Ei arkkiste er en særskilt type stolpekiste. Den er kjennetegnet ved at kistelokket er formet som et saltak, og ved at hjørnestolpene er svært brede og tynne i tverrsnitt. Arkkistene ble laget i tidlig middelalder. Bare noen få er bevart, de fleste i Øst-Norge.
Freddie Gorman
Freddie Gorman (født Frederick Cortez Gorman, 11. april 1939 i Detroit, død 13. juni 2006 var en amerikansk musiker, låtskriver og plateprodusent, mest kjent for sin tid som sanger og komponist for Motown Records sent på 1960- og tidlig på 1970-tall.
Kiste
Reisekiste
Ei reisekiste er en mindre kiste av lett konstruksjon, f.eks. tynt treverk, og i eldre tid ofte trukket med skinn. På slutten av 1800-tallet ble reisekister av engelsk /amerikansk type vanlig. Disse kalles trunk, og var konstruert av lette plater med lister av eik og beslag av jern.
Freddie Gorman
Etter å ha startet i The Originals for Motown, ble Gorman raskt komponist i de formative årene, blant annet med sangen «Please Mr. Postman», om ble Motowns første nummer 1-hit, og den andre i historien (etter «The Twist») som ble nummer 1 to forskjellige ganger i USA.
Kiste
Skipskiste
Skipskista er en spesiell reisekiste, beregnet til bruk ombord på skip. Slike kister er kjent fra norrøn tid. Skipskista ble brukt til å oppbevare klær og annet personlig utstyr, og fungerte i tillegg som sittemøbel i mannskapsrommet ombord i ei seilskute, ruffen. Skipskista hadde en spesiell form; den var forholdsvis lav, og med rett lokk. Skipskister fra 1700-tallet har rette sider mens skipskister fra seilskutefartens glansperiode på 1800-tallet har sider som skrår utover mot bunnen. Skipskistene slik vi kjenner dem er alltid utstyrt med leddik.
Freddie Gorman
Gorman, som var en god venn av Brian Holland fra ung alder, dannet en gruppe som varte i kort tid med ham og Sonny Sanders. Bandet, the Fideletones, hadde kort varighet, men fikk Gorman interessert i musikk. Gorman fortsatte som postmann, og møtte Berry Gordy på ruten sin. Gordy ansatte først Holland, men da Georgia Dobbins fra The Marvelettes foreslo at sangen skulle hete «Please Mr. Postman», ble også Gorman inkludert. Dette startet en ny karriere for Gorman, som produserte flere sanger for Motown sammen med Holland og et tredje medlem, Lamont Dozier. Etter hvert ble Gorman erstattet av Hollands storebror Edward, og fortsatte som postmann. Etter hvert ble han med i Golden World Records som komponist. Plateselskapet var rivaler av Motown, og de fikk flere Gorman-hits. Etter at Gordy kjlpte opp Golden World Records, ble Gorman tatt tilbake, og i 1966 ble han med i The Originals. Bandet ble backingband for mange stjerner, og var med på mange gits, blant annet med Marvin Gaye som sanger.
Gorman og The Originals gjorde det stort på tidlig 1970-tall, og i 1976 hadde de en stor discohit. Deretter gikk det ned igjen, og gjennom åttitallet jobbet de med mindre plateselskap.
Kiste
Kartkiste
Sjøkart var kostbare objekter som trengte sikker oppbevaring. En skipper kunne ha sine kart i en spesiell kartkiste; disse var tilpasset kartruller: Lange, smale og lave.
Likkiste
Fra kristen tid kjenner vi kisten som gravkiste eller likkiste. En avlang boks (som regel gjort av trevirke) avdøde blir plassert i for gravlegging. En monumental likkiste av stein kalles gjerne sarkofag.
Kistill
Kistill er en liten kiste eller et lite skrin, men uttrykket er nå sjelden i bruk mer.
Paramentkiste
Kiste brukt i kirker til oppbevaring av paramenter (messeklær og andre kirkelige tekstiler).
Kisteseng
Ei kisteseng er ei seng som kan slås sammen og lukkes som en kiste (med lokk). En type slagbenk.
Kiste som måleenhet
Kiste har også blitt brukt som måleenhet i Skandinavia. Ei kiste med vin (ei såkalt vinkiste) tilsvarte 48 flasker vin (av uvisst volum), mens ei kiste med jern (ei såkalt jernkiste eller blikkiste) inneholdt 225 jernplater eller hvitblikkplater (av uviss størrelse og vekt).
Detlef Kirchhoff
Detlef Kirchhoff (født 21. mai 1967 i Halberstadt), tysk roer som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.
Detlef Kirchhoff vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1988 i Seoul. Sammen med roeren Mario Streit og styrmann René Rensch kom han på andreplass i konkurransen for toere med styrmann bak Italia.
Han vant ytterligere to olympiske sølvmedaljer i roing. Han var med på de tyske åtterene som kom på andreplass i både 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta.
Siv Meisingset
Siv Odny Meisingset (født 27. oktober 1959) er en norsk journalist med journalistikkstudier fra Volda. Hun arbeidet 15 år i NRK radio som journalist og vaktsjef. Hun er kommunikasjonssjef i Plan Norge (fra 1. november 2014).
Hun var informasjonssjef i SAS Norge fra 1999 til 2006. Fra 2006 til 2013 var hun kommunikasjonsdirektør i Norges Bank. Hun var partner i kommunikasjonsbyrået corporate Communications i 2013-2014
Hisåsen skytebane
Hisåsen skytebane er en skytebane i Halden som ble tatt i bruk i 1989, og brukes til daglig av Halden pistolklubb og Buer/ kornsjø skytterlag.
Peter Michael Motzfeldt
Motzfeldt gjennomførte 1939-1940 befalsskolen. Under andre verdenskrig var han fra 1941 med i Milorg. I 1943 kom han over til Sverige, der han tjenestegjorde i de norske polititroppene.
Han ble cand.jur. i 1948 I 1949 begynte han i Utenriksdepartementet. Hans første var utenriksstasjonering var i Marseille i Frankrike. Fra 1954 til 1965 var han ved Norges militærmisjon i Berlin. Senere tjenestegjorde han ved Norges legasjon i Hellas. Han tjenestegjorde også i New Delhi i India.
Han var ambassadør til Nigeria 1970-1975, ambassadør til Brasil 1975-1980 og ambassadør til Thailand 1981-1988.
Motzfeldt var kommandør av St. Olavs Orden. For sin krigsinnsats mottok han Deltagermedaljen med rosett og ble hedret med den britiske King's Commendation for Brave Conduct. Motzfeldt var også kommandør av den greske Føniksordenen.
Allround-NM på skøyter 1996
Allround-NM på skøyter 1996 ble avholdt 20. og 21. februar 1996 på Tromsdalen kunstisbane i Tromsø. Teknisk arrangør var Tromsø Skøyteklubb. Norgesmestere ble Anette Tønsberg, Aurskog-Finstadbru SK og Petter Andersen, Ask SK.
Amelia County
Amelia County er et fylke i den amerikanske delstaten Virginia.
Hi-Fly
Hi-Fly er et musikkalbum med Karin Krog og Archie Shepp, utgitt i 1976. Albumet ble utgitt på nytt i 1991.
Geely Automobile
Geely Automobile, kinesisk 吉利汽車 Jílì Qìchē (tilsvarer omtrent «Lykkens automobil»), er en kinesisk bilprodusent som deltar i et joint venture med Zhejiang Geely Holding Group, et privat kinesisk foretak, og Geely Automobile Holding Limited, et selskap notert på Hongkongbørsen med juridisk adresse på Caymanøyene. Zhejiang Geely Holding Group var også blant kjøperne av Volvo Personvagnar. Geely eies av Li Shufu og hans sønn, men Li Shufu kontrollerer også 51 prosent av aksjene i det børsnoterte Geely Automobile Holding Limited gjennom konsortsiet Proper Glory Holding.
Louise Cavenaile
Louise Cavenaile (født 17. februar 1989) er en belgisk landhockeyspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på nest sisteplass med det belgiske landslaget.
Geely Automobile
Geely Automobile startet sin virksomhet i 1997 under navnet Guoron Holding, og har utviklet seg til en av de største bilfabrikkene i Folkerepublikken Kina. På begynnelsen av 2000-tallet ble bilfabrikken Shanghai Maple Guorun Automobile dannet, og i 2003 etablerte Guron Holdings et joint venture sammen med Zhejiang Geely Holding Group. om bygging av biler i Zhejiang-provinsen. Selv om Geely Automobile er et privat foretak, deltar det styrende kommunistpartiets partifeller i foretaket, på samme vis som i andre private foretak.
Geely var den første kinesiske bilfabrikken som var representert på bilmessen i Frankfurt og Detroits bilmesse i 2006. Selskapets biler er blitt eksportert og solgt i visse land, men merkets omsetning i USA har sunket etter dårlige resultat i kollisjonstester. Det russiske motortidsskriftet AutoReview testet Geely Otaka (CK) med meget dårlig resultat. Kollisjonen ble utført i 64 km/t, føreren og passasjeren ville bare hatt 10 % sannsynlighet for å overleve.
Langestrand kapell
Langestrand kapell er gravkapellet på Langestrand øvre kirkegård. Denne ble anlagt som avlastning for Langestrand nedre kirkegård ved Langestrand kirke. Kapellet ble oppført i 1897–98. På kirkegården står en støpul med klokke.
Ifølge Larvik kirkelige fellesråd er det tidlig på 2010-tallet ca. 60 ledige gravplasser, og det kan bli nødvendig med utvidelse.
Liste over pistolpatroner
Denne artikkelen lister opp pistolpatroner sortert etter økende kaliber.
Allround-VM på skøyter 2013 - 500 meter kvinner
Allround-VM på skøyter 2013 - 500 meter kvinner
Liste over pistolpatroner
Andre patroner brukt i håndvåpen
Mange patroner som opprinnelig var utformet for rifler og hagler har også blitt brukt i pistoler og revolvere. Eksempler på slike våpen er Thompson/Center Contender, Remington XP-100 og flere revolvere som Phelps Heritage eller Century Arms.
Michal Sáček
Michal Sáček (født 19. september 1996) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller for den polske klubben Jagiellonia Białystok.
Rubbestadneset
Rubbestadneset er et tettsted i Bømlo kommune i Vestland. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger på nordøstsida av øya Bømlo.
Rubbestadneset er nok mest kjent for Wichmann-motoren fra Wichmann Motorfabrikk AS (1903–1978).
Etter konkursen overtok Wärtsilä.
Rubbestadneset har grunnskole, videregående skole (startet sommeren 1950 som Rubbestadneset Yrkesskule med Rolv Skjærpe som styrer), nærbutikk, hotell, hurtigbåtstopp og idrettshall med tilhørende fotballbane. «Guttemusikken» ble stiftet i 1958, men ble senere omdøpt til Rubbestadneset Skulekorps.
Wärtsilä
Wärtsilä er et stort konsern som har fabrikker mange steder i verden, blant annet i Finland, Kina og Italia. Det er rundt 800 ansatte ved Wärtsilä på Rubbestadneset. Wärtsilä er en fabrikk som produserer fremdriftsutstyr til skip og rigger, blant annet propeller, gir, fjernstyringsanlegg, reservedeler osv. Wärtsilä driver også med reparasjoner av skip.
Lichniops
Lichniops er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (12-14 millimeter), brun oldenborre. Dekkvingene er noe reduserte og tilsmalnede bakover, dermed spriker de i midten og dekker ikke hele bakkroppen.
Ogna kirke
Før brannen hadde kirken altertavle og prekestol laget av Gottfried Hendtzschel. Disse ble totalskadet, men det er laget kopier til den nye kirken. Alterbordets steinplate og den åttekantede døpefonten i kleberstein er fra middelalderen.
Lichniops
Utbredelse
Arten er utbredt i Argentina, Bolivia og Paraguay.
Eksterne lenker
Lichniops
Penápolis
Penápolis er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
The Lord of the Rings: The White Council
The Lord of the Rings: The White Council var et videospill som var under utvikling av EA Redwood Shores (senere kalt Visceral Games) og skulle bli gitt ut av Electronic Arts. Det skulle være et rollespill med åpen verden satt i en mindre gjenskapelse av Midgard fra verketRingenes herre. Spillet ble først annonsert i løpet av sommeren 2006 og skulle i utgangspunktet bli utgitt i løpet av 2007, men det ble kunngjort i februar 2007 at spillets produksjon var satt på pause på ubestemt tid.
Handlingen i spillet skulle foregå omtrentlig 80 år før den fiktive Krigen om ringen.
Agathomerus
Agathomerus er en slekt av biller som hører til gruppen trebladbiller (Megalopodidae).
Utseende
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, blanke, brokete fargede trebladbiller. De er tegnet i gult eller rødt og svart, i alle fall dekkvingene for en stor del svarte. Oversiden er fint punktert med korte hår. Antennene er tynne, noe lengre enn hode + pronotum. Hodet har forholdsvis store, rundete, noe utstående fasettøyne. Pornotum er bredere enn langt, rundet med markerte bakhjørner. Dekkvingene er jevnbrede, omtrent dobbelt så lange som til sammen brede. Beina er nokså korte og kraftige, bakbeina med tykke lår og krumme legger.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Norges Bank (Drammen)
Norges Banks bygning i Drammen ble bygget i tidsrommet 1840-1842 etter tegninger av Christian Herman Malling. Malling fungerte også som byggmester. Bygningen ble reist etter at Norges Bank hadde etablert egen avdeling i Drammen i 1838.
Etter at Norges Bank la ned virksomheten i 1980-årene har bygningen blant annet huset kafé og diskotek før den har blitt gjort om til bank igjen. Den ble pusset opp i 2001/2002 og mottok Drammen kommunes byggeskikkpris for dette i 2003.
Bygningen er fredet.
Greenock
Greenock (skotsk-gælisk: Grianaig; skotsk: Greenock) er en by og et administrasjonssenter i Inverclyde i Skottland, med status som burgh. Den inngår i et urbant område sammen med Gourock i vest og Port Glasgow i øst. Byen ligger ved sørbredden av Clyde, like ved utløpet i Firth of Clyde. Den er lokalisert vest for Central Lowlands.
Kort historie
Hugh de Grenock ble opprettet som en skotsk baron i 1296, og setet for det føydale baroniet Greenock. Kysten av Greenock dannet en bred bukt med tre mindre fordypninger: Quick-bukten var kjent som en sikker ankerplass så langt tilbake som i 1164. Fiskehandelen vokste frem, med tønner med saltsild ble eksportert bredt, og handelen med skipsfart utviklet seg. Greenock ble et industrisenter, med vannkraft som ble brukt til å prosessere importerte varer. I 1827 ble Loch Thom konstruert som et reservoar tilknyttet akvedukten The Cut, og brakte vann til to linjer med fall for vannmøller for å drive en papirfabrikk, bomulls- og ullfabrikker, sukkerraffinerier og skipsbygging. Greenocks jernbanestasjon ved Cathcart Street ble åpnet i 1841, og ga for første gang en rask rute fra Glasgow til kysten som forbant med dampskipene på Clyde.
Greenock led hardt under den andre verdenskrig, og ble base for Home Fleet, hjemmeflåten, så vel som havn for hovedsamling for atlantiske konvoier. Den 30. april 1940 sprengte den franske jageren «Maillé Brézé» opp nær Greenock etter en ulykke som involverte to av hennes egne torpedoer og med store tap av menneskeliv.
Den 10. oktober 1940 ble RAF Greenock opprettet som en vedlikeholdsbase for flyvåpenet (RAF) flybåter. Basen ble truffet 7. mai 1941 under Greenock Blitz.
Greenock blomstret i etterkrigsårene, men da tungindustrien falt på 1970- og 1980-tallet ble arbeidsledigheten et stort problem, og det har først vært i begynnelsen av 2000-tallet med reinvesteringer og ombygging av store deler av byen at den lokale økonomien har begynt å gjenopplives igjen.
Stedsnavn
Stedsnavnforsker William J. Watson skrev at «Greenock er godt kjent på gælisk som Grianáig, dativ av grianág, en solrik knaus». Det skotsk-gæliske stedsnavnet Grianaig er relativt vanlig, med et annet (Greenock) nær Callander i Menteith (tidligere i Perthshire) og enda et i Muirkirk i Kyle, nå i East Ayrshire. R. M. Smith i (1921) beskrev den alternative avledningen fra vanlig brittonsk *Graenag, et «gruset» eller «sandsted», som mer passende og mer nøyaktig beskrivelse av den opprinnelige stranden. Johnston (1934) bemerker at «noen gællere havnen Ghónait", og at en mulig avledning kan være greannach, som betyr «grov, grusaktig».
Navnet på byen har hatt forskjellige skrivemåter over tid. Den ble trykt i de tidlige parlamentslovene som Grinok, Greenhok, Grinock, Greenhoke, Greinnock og senere som Greinok. Gamle presbyteriansk (kirkelige) dokumenter brukte Grenok, en vanlig skrivemåte til den ble endret til Greenock rundt 1700.
Stavemåten Greenoak ble funnet i to fabrikkkontoer som dateres tilbake til 1717, og en legende utviklet seg om et grønt eiketre ved kanten av Clyde ved William Street som ble brukt av fiskere til å binde opp båtene sine. Det er imidlertid ikke funnet noen pålitelig kilde som refererer til grønne eiker, og derfor har dette generelt blitt avvist som fantasifull engelsk folkeetymologi. Ikke desto mindre har bildet av en grønn eik ofte blitt brukt som et emblem eller logo, skåret på offentlige bygninger, brukt på bannere og merker, og ble en gang utsmykket på det lokale emblemet for en kjede av matbutikker. Det dukket opp på nytt i 1992 som det nye kjøpesenterets navn: The Oak Mall, som bruker et grønt tre som logo. Navnet huskes også i en lokal sang, «The Green Oak Tree». Betydelig nok vises ingen grønn eik på det tidligere våpenskjoldet burghen som har de tre kalkene til baronene Shaw Stewart, et seilskip i full seil og to sild over mottoet God Speed Greenock.
Carl Jacob Arnholm
Carl Jacob Arnholm (født 18. desember 1899 i Kristiania, død 15. september 1976 samme sted) var en prisbelønt norsk jurist.
Etter examen artium 1917 og cand.jur. 1921 praktiserte han, før et stipendiat 1930–33 ga ham dr.philos 1931 på avhandlingen Betingelsene for testamenters gyldighet efter norsk rett. Han var professor ved Det juridiske fakultet 1933–69 og samtidig rådgiver og direktør for Den norske Bryggeriforening 1933–68. I flere perioder mellom 1935 og 1939 var han konstituert høyesterettsdommer. Han var 1945–51 både dekan ved sitt fakultet og nestformann i Det akademiske kollegium. Han ledet Institutt for privatrett 1955–69.
Bøker
En fremstilling av de emner Arnholm arbeidet med som jusprofessor:
Liste over nederlandske kommuner
Alle nederlandske provinser er inndelt i kommuner (gemeenten), i 2018 totalt 380; disse kan deles inn i:
I løpet av 2005 ble antall kommuner redusert med 16: syv ble sammenslått med en annen kommune, mens fire nye kommuner ble opprettet ved at fem, fire og to ganger to kommuner ble sammenslått.
Alle kommuner er oppført i provins-artiklene:
Alfabetisk indeks
De 383 kommunene, slik de var i 2018.
{| style="border:1px solid Red;"
Ole D. Hagesæther
Ole Danbolt Hagesæther (født 3. oktober 1941 i Bergen) er en norsk teolog. Han var biskop for Den norske kirkes bispedømme Bjørgvin fra 1994 til 2008. Han var også formann for Den norske santalmisjon fra 1993.
Utdanning og arbeid
Hagesæther har teologisk utdannelse fra Menighetsfakultetet i Oslo, og ble cand.theol. i 1965.
Hagesæther er sønn av teologen Olav Hagesæther, og bror til professor Gunhild Hagesæther.
Han har vært prest i 41 år og biskop i 13 år. Han har hatt undervisningsstillinger og prestestillinger frem til han i 1994 ble utnevnt til biskop av Bjørgvin. Han gikk av med pensjon høsten 2008, og holdt sin avskjedsgudstjeneste som biskop i Bergen domkirke 30. november 2008.
Andre oppgaver
En av hans spesialområder har vært å lære opp prester på sjelesorg og relasjonskompetanse. Biskopen i Bjørgvin har ansvar for sjømannsmisjonen som også omfatter oljeinstallasjoner i Nordsjøen, og han har fått dykkernålen som takk for sin innsats.
Hagesæther bistod i januar 2006 med mekling i forbindelse med Kristina-saken.
Personifikasjon
Personifikasjon, personifisering, kroppsliggjøring eller personliggjøring vil si at abstrakte, eller også konkrete, fenomener blir framstilt som om de har menneskelige evner eller egenskaper, gjerne legemliggjort i en menneskeliknende figur med personlighet.
Noen teoretikere skiller mellom besjeling, som gir menneskelige egenskaper til ting eller konkrete fenomener, og personifikasjon, som gir abstrakte begreper mennesketrekk. Besjeling omfatter ifølge dette altså gjenstander som vi kan ta og føle på, det vil si levende eller død natur og ting, mens personifikasjon dreier seg om tenkte begreper, egenskaper og fenomener som ikke er direkte synlige i virkeligheten.
Skuespillere må også personifisere sine rollefigurer for å skape en levende person til den rollen som skal spilles. I noen tilfeller vil det bety å personifisere en egenskap, som for eksempel «den legemliggjorte ondskap».
Bakgrunn
Personifisering av ikke-konkrete størrelser og fenomener har vært svært vanlig i religion, mytologi, folketro og annen kultur fordi det er lettere å forstå og forholde seg til det kroppslige og sanselige. Guddommer, ånder og overnaturlige vesener er derfor svært ofte personifikasjoner av abstrakte fenomener ved livet og tilværelsen. Dette gjelder for eksempel antikk gresk og romersk religion, som bar sterkt preg av animisme, der så godt som alle fenomener, begivenheter og begreper ble personifisert i en guddom. Flere av disse ble tatt i bruk som billedsymboler i antikkens og middelalderens allegorier og er fortsatt brukt i moderne, vestlig populærkultur.
Eksempler
«Døden kom uventet på besøk» og «stillheten var kvelende» er eksempler på personifikasjon eller besjeling.
Thor Knudsen
Thor Haakon Knudsen (født 30. mai 1927 i Tønsberg, død 10. januar 2006 i Sandefjord) var en norsk pressemann og politiker (H). Han var stortingsrepresentant for Vestfold 1977–1989.
Liv og virke
Han tok artium i 1947, og begynte samme år i lære som journalist i Tønsbergs Blad. Han gjennomførte også pressekurs i Tysklandsbrigaden, hvor han var redaktør i garnisonavisen, og kurs ved Journalistakademiet i Oslo. I 1956 ble han ansatt i Høyres Pressebyrå, hvor han var stortingsmedarbeider 1956–1958, redaksjonssekretær 1958–1968 og politisk redaktør 1968–1970. Knudsen var presseoffiser og vernepliktig kaptein under flere store feltøvelser i 1950- og 1960-årene. I 1969 var han pressemedarbeider ved FN-delegasjonen i New York.
Knudsen tilhørte Høyres verdikonservative fløy, og først og fremst hans opplevelser av den andre verdenskrig medførte et sterkt engasjement for forsvars- og sikkerhetspolitikk.
Knudsen var statssekretær i Forsvarsdepartementet under Borten-regjeringen 1970–1971. I 1971 gikk han tilbake til høyrepressen som redaktør i Sandefjords Blad. Han påtok seg også verv i pressens organisasjoner, så som formann i Vestfold, Telemark og Buskerud redaktørforening og styremedlem i Den Konservative Presses Forening.
Knudsen var innvalgt på Stortinget fra Vestfold 1977–1989. Han var hele tiden medlem av Stortingets forsvarskomité, fra 1981 som nestleder, samt medlem av Stortingets utvidede utenriks- og konstitusjonskomité 1981–1989 og president i Lagtinget 1981–1989. Som stortingsrepresentant var han også delegat til FNs generalforsamling, NATOs parlamentarikerforsamling og KSSE-konferansene. Han var medlem av Høyres gruppestyre og sentralstyre 1981–1989.
Han var formann i interesseorganisasjonen Folk og Forsvar 1980–1991, styremedlem i Den norske atlanterhavskomité 1977–1989 og president i Norges Forsvarsforening 1989–1995.
Utmerkelser
Knudsen ble tildelt Deltagermedaljen i den norske Tysklandsbrigaden i 1948, Kong Olav Vs jubileumsmedalje 1957–1982 i 1982, Norges Forsvarsforenings hederstegn i 1995, Kongens fortjenstmedalje i gull i 2001 og Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner i 2002. I 1997 ble han også tildelt Medaljen for æresmedlem i Norges Forsvarsforening.
DS «Pasop»
DS «Pasop» er et av de minste norske dampskipene som fremdeles eksisterer.
Skipet ble bygget som tømmersleper i 1908 av Glommen Mekaniske verksted AS for Fløtnigsforeningen. Den ble utstyrt med en 2 sylindret compound-maskin.
Opprinnelig var DS «Pasop» 35 fot lang, men da den ble satt i drift, viste det seg at den var for kort, slik at akterdekket ble presset ned under vann ved tunge slep. Skipet ble derfor forlenget med 8 fot i 1928 og var deretter i bruk som tømmersleper på Haldenkanalen til 1959, da den ble solgt som lystbåt.
1973 ble DS «Pasop» solgt på auksjon og flyttet fra Haldenkanalen til Oslofjorden. Eieren, Pål Ulsteen, donerte båten 1996 til Stiftelsen D/S Engebret Soot. Samme år ble den flyttet til Haldenkanalen, der restaurering ble påbegynt i Ørje.
Daumesnil (Paris Metro)
Daumesnil er en stasjon på metroen i Paris, oppkalt etter Avenue Daumesnil, som er oppkalt til ære for general Pierre Yrieix Daumesnil (1776–1832) som mistet et ben ved slaget ved Wagram. I 1814 nektet han å oppgi slottet i Vincennes, der han var guvernør, til russerne, og han erklærte: «Jeg skal overgi Vincennes når jeg får min fot tilbake»".
Stasjonen hedrer også Félix Éboué (1884–1944), guvernøren på Guadeloupe i 1936, deretter i Tsjad i 1938. Han brakte Tsjad over til de De frie franske styrker i 1940, og ble som følge av det utnevnt til generalguvernør i Fransk Ekvatorial-Afrika.
Stasjonen betjener linje 6 og linje 8.
Flommen på Madeira 2010
Flommen på Madeira i 2010 inntraff den 20. februar og medførte jord- og leirras flere steder på øya Madeira, inkludert hovedstaden Funchal. Oversvømmelser fulgte i kjølvannet av storm og kraftig regnvær, som ødela flere veier, broer, infrastruktur og bygninger. Landets flyplass ble stengt. Etter to dager var det registrert minst 43 døde og mer enn 100 skadde, mange som følge av jord- og leirras. Sørsiden av øya ble hardest rammet.
Stormen oppstod da et kraftig lavtrykk over Asorene – et område som nesten alltid har høytrykk – beveget seg nordover 12. februar og skapte en kraftig værfront. Mens normalt regnfall i hovedstaden Funchal er 88 mm på månedsbasis i februar, falt det den 20. februar 2010 og i løpet av bare fem timer, totalt 108 mm i Funchal og 165 mm ved den meteorologiske stasjonen på fjellet Pico da Arieiro.
Det ble satt igang en internasjonal koordinering av hjelpearbeid allerede dagen etter uværet.
Gunvor Hofmo
Gunvor Hofmo (født 30. juni 1921 i Christiania, død 14. oktober 1995 i Oslo) var en norsk lyriker. Hun regnes blant Norges mest betydningsfulle modernistiske lyrikere og mottok Kritikerprisen, Doblougprisen og Riksmålsprisen, samt Gyldendals legat både i 1951 og 1974.
Biografi
Gunvor Hofmo vokste opp i Oslo sammen med sine foreldre og to søsken.
I 1942 ble den jødiske flyktningen Ruth Maier, som var Hofmos kjæreste, deportert fra Norge og drept i Auschwitz.
Etter krigen mottok Hofmo flere stipender som hun brukte til å reise utenlands, hovedsakelig til Frankrike, hvor hun oppholdt seg i Paris og Bretagne i syv måneder i 1950.
I 1947 møtte Hofmo lyrikeren Astrid Tollefsen. De to ble etterhvert samboere og var som åpent lesbiske kvinner, bemerkelsesverdige for sin tid.
Jan Erik Vold har karakterisert Gunvor Hofmo som en av Norges fremste lyrikere og ga i 2000 boken Mørkets sangerske - en bok om Gunvor Hofmo. I 2021 utkom biografiern Venn, jeg har våket. Jan Erik Vold var også redaktør for Hofmos Etterlatte dikt og Jeg glemmer ingen. Hofmos psykiske sykdom har vært omtalt i psykiateren Nils Retterstøls bok Store tanker, urolige sinn, og i psykiateren Arne Thorviks essay Stjernene og barndommen: om det vitale hos Gunvor Hofmo.
Denfert-Rochereau (Paris Metro)
Denfert-Rochereau er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 4 og linje 6.
Pereira Barreto
Pereira Barreto er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Storelva (Ringerike)
Storelva er en elvestrekning i Drammensvassdraget som dannes der Ådalselva (søndre del av Begnavassdraget) og Randselva (søndre del av Randsfjordvassdraget) renner sammen, like nedenfor Hønefossen i Hønefoss, i Ringerike kommune. Elvestrekningen har i hovedtrekk et meandrerende løp og er en av de mest vannrike i Norge. Den drenerer til Tyrifjorden gjennom kulturlandskapet på Ringerike. Elveosen er et klassisk ferskvannsdelta som ender nord i Nordfjorden, som er en av Tyrifjordens «armer».
Naturreservater
Elveutløpet ligger mellom det internasjonalt viktige våtmarksområdet Averøya (ramsarområde) i Ringerike og Onsakervika (der det finnes en campingplass og en sandstrand med flotte bademuligheter) på Røyse i Hole kommune. Langs elva er kantsonene stort sett intakte, og det er en del overhengende trær.
Storelva har flere avsnørte meandre. Mellom Hønefoss og Tyrifjorden finner man de internasjonalt viktige kroksjøene/elveslyngene (våtmarksområder) Synneren, Lamyra og Juveren. Disse er vernet som ramsarområder. Juveren er en av de avsnørte meandrene hvor kantsonene sakte vokser i omfang, og vannspeilet blir mindre. Ved Lamyra er det ikke lenger åpent vannspeil (gjengrodd).
Nord i Nordfjorden renner også Sogna ut. Ved utløpet finner man Karlsrudtangen naturreservat, nok et internasjonalt viktig våtmarksområde som er fredet som ramsarområde. Mellom Karlsrudtangen og Averøya ligger Røsholmstranda, ei stor sandstrand som er et meget populært badested sommerstid.
Flom
Den største flommen man har relativt god kunnskap om fra nyere tid pågikk i mai–juni 1860. Flomtoppen var 15.–18. juni. Det var en ekstremflom, som siden ble kjent under tilnavnene Storflaumen og Ofsen. Vannføringen i Storelva under Storflaumen er ukjent for NVE, selv om eksperter mener den må ha vært betydelig større enn under storflommen den 25. mai i 1910 (som var på nivå med en 50-årsflom). Da ble vannføringen målt til 1 269 m³/s. Storflaumen i 1860 er imidlertid avmerket på flomsteinen som står ved brua over Kvernbergsund, og vannstanden var betydelig høyere enn i 1910. Flere liv gikk tapt under flommen.
Også i mai 1895 var det ekstremflom i elva. Da nådde vannstanden over nivået for en 100-årsflom, noe som var høyere enn i 1910. Vannføringen ble imidlertid målt til 1 212 m³/s, noe som altså var mindre.
Delfinus
Operasjon Delfinus var en norsk verdensomspennende etterretningsaksjon basert på bruk av den norske handelsflåten. Den ble etablert i 1948 og ble avviklet gradvis fram mot 1990-tallet. Vervede skipsoffiserer skulle følge med ved opphold i sovjetiske og andre havner og med russisk eller øst-europeisk skipstrafikk i det hele tatt. Norske sjøfolk ble også rekruttert til å utføre fotospionasje på oppdrag for både norske og amerikanske militære etterretningstjenester og skaffet informasjon fra lukkede land som Kina, Vietnam og Nord-Korea under den kalde krigen. Det var Alf Martens Meyer som organiserte dette under etterretningstjenestens sjef, Vilhelm Evangs ledelse. I ettertid har flere tidligere sjømenn stått fram med sin historie.
Storelva (Ringerike)
Flom
Det finnes ikke data for den såkalte Storofsen den 21.–23. juli i 1789, men det er kjent at bruene over Hønefossen forsvant under denne ekstremflommen – den verste i manns minne.
Delfinus
Referanser
<References/>
Storelva (Ringerike)
Flom
Ekstremværet Hans førte med seg enorme nedbørsmengder inn over deler av Østlandet den 6.–9. august 2023, hvorav deler av Buskerud og Innlandet ble mest berørt. Det førte til den største flommen på over 100 år i Begnavassdraget. Klokken 13:00 fredag 11. august nådde flomtoppen i Ådalselva opp i 851,89 m³/s ved Strømstøa målestasjon. Klokken 10:00 samme dag var vannføringen i Randselva oppe i 396,17 m³/s. Det kommer til noe vann ned mot møtepunktet under Hønefossen, så vannføringen i Storelva var trolig mer enn NaN i noen timer, før elva sakte kulminerte.