cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bevegelsesapparatet
Virvelsøylen
Bevegelsen av virvelsøylen er hovedsakelig bestemt av leddforbindelsene (bueleddene og mellomvirvelskiven) og ligamentene. Ryggmargen og spinalnervene tåler ikke mye mekanisk belastning, derfor er det svært begrenset hvor mye to nabovirvler kan bevege seg i forhold til hverandre. Om to virvler glir i forhold til hverandre, kan ryggmargen komme i klem. Til sammen har imidlertid virvelsøylen overfor korsbeinet ganske stort bevegelsesutslag. Ryggen kan bøyes forover, bakover, mot sidene og rotere. I korsdelen skjer det ingen bevegelse, ettersom virvlene her er vokst sammen. Ryggvirvlene er forbundet med mange muskler, som ligger i flere lag. De lange ryggmusklene stabiliserer hele søylen. De springer stort sett ut fra bekkenet og korsbeinet og går opp til rygg- og tverrtaggene i nakke-, bryst- og bukdelene. De korte ryggmusklene beveger og stabiliserer de enkelte virvlene i forhold til hverandre. Begge muskelgruppene innerveres av korte nervegrener fra spinalnervene. Når ryggmusklene på begge sider trekker seg sammen, blir søylen strukket og eller bøyd bakover (ekstensjon). Sidebøying og rotasjon forårsakes av ensidige muskelsammentrekninger.
Nakkemusklene ligger i forlengelsen av ryggmusklene og forbinder bakhodebeinet med de øverste nakkevirvlene. Nakkemusklene ivaretar bakoverbøying, sidebøying, og rotasjon av hodet. På ventralsiden av tverrtaggene i bukdelen, altså inn mot bukhulen, ligger det også muskler. De viktigste ryggbøyerne er bukmusklene.
Thorax
Brystkassen består av 12 brystvirvler, 12 ribben – costae, og brystbeinet – sternum. Hvert ribbein danner to atskilte synovialledd med den tilhørende ryggvirvlene, ett på ventralsiden av tverrtaggen og ett på siden av virvellegemet. Kraftige ligamenter omkring disse leddene sørger for at brystkassen er tilstrekkelig stiv men samtidig noe bevegelig. Sternum er en plateformet, avlang knokkel som ligger fortil i midtlinjen. De 7 øverste ribbeina fester seg til sidekantene av sternum, mens 8., 9. og 10. ribbein fester seg til 7. ribbein ved hjelp av skråstilte bruskforbindelser. Sett forfra danner 10. ribbein en bue på hver side – kostalbuen. 11. og 12. ribbein er ikke forbundet med de andre ribbeina eller sternum. Den øverste kanten av sternum danner nedre begrensning av halsgropen. På hver side av halsgropen har sternum et synovialledd med kragebeinet – clavicula, som i sin tur står i forbindelse med skulderbladet – scapula. Interkostalmusklene er de egentlige brystmusklene som fyller mellomrommet mellom ribbeina og diafragma. Brystmusklene er inspirasjonsmuskler, men bidrar ikke til å holde overkroppen oppreist.
Halsen begrenses oppover av underkjeven og nedover av høyre kant av sternum, kragebeina og det øverste ribbeinet. Foran i midtlinjen ligger strupehodet. Den kraftigste muskelen er den skrå halsmuskelen – musculus sternocleidomastoideus. Denne går oppover og bakover fra høyre kant av sternum og tilhørende deler av kragebeinet til øreknuten, rett bak øremuslingen. Ved dobbeltsidig sammentrekning går hodet frem og tilbake – vi nikker. Ensidig muskelarbeid fører til at hodet roteres.
I en liten fure rett under hvert ribben går interkostalnerven – n. intercostalis, sammen med en arterie og en vene med tilsvarende navn. Interkostalnervene stammer fra spinalnervene i brystregionen, mens arteriene er grener fra aorta descendens. Aortabuen ligger i brysthulen, i nivå med andre ribbein, og gir opphav til tre store arterier. Den ene av disse, a. carotis communis deler seg og gir opphav til aa. subclavia. Rett bak denne ligger armnervefletningen – plexus brachialis. Denne dannes av spinalnervene fra virvelsøylens nederste nakkesegmenter og øverste brystsegmenter. Nedenfor plexus brachialis ligger lungetoppen.
Nervus phrenicus kommer fra nerveflettverket i nakkeområdet og følger de store årene på halsen ned i brysthulen hvor den legger seg tett inntil hjertet. 10. hjernenerve – nervus vagus, inneholder hovedsakelig parasympatiske nervefibre til fordøyelsesorganene, går også sammen med de store årene på halsen. 11. hjernenerve – nervus accessorius går ikke ned i brysthulen, men forblir i halsregionen og innerverer blant annet den skrå halsmuskelen. Mellom musklene, årene og nervene på halsen ligger det spredt en rekke lymfeknuter.
Bekkenet – pelvis, består av korsbeinet som er forbundet med de to hoftebeina – os coxae. Disse bøyer seg forover og møtes i midtlinjen hvor de danner bekkenet. Hvert hoftebein består av tre separate knokler som vokser sammen i barneårene.
På utsiden av hoftebeinet danner møtestedet for de tre knoklene en markert skålformet struktur, hofteskålen – acetabulum. Denne danner leddflaten mot lårbeinet. Bekkenet sørger for å overføre overkroppens tyngde til beina når man er i stående stilling. Hofteskålen er kraftig bygd, det samme gjelder leddforbindelsen mellom korsbeinet og tarmbeinet, iliosakralleddet, som er forsterket med tallrike ligamenter. Lyskebåndet – ligamentum inguinale, går fra den fremre hoftespissen på tarmbeinet ned mot underlivsbeinet ved symfysen. Korsbeinet og de to tarmbeina danner en vid, tallerkenformet struktur – det store bekken. Bekkeninngangen er den store åpningen i midten, denne leder ned til et mindre hulrom, det lille bekken. På undersiden danner sittebeina, halebeinet og tilhørende ligamenter enda en åpning, bekkenutgangen.
Skulderen
Skyulderen er en del av skulderbeltet. Skulderbladet – scapula, danner ledd med kragebeinet – clavicula, og sternum. Et sterkt synovialledd mellom kragebeinet og brystbeinet, like over første ribbein, er den eneste leddforbindelsen mellom skjelettet i truncus og skjelettet i overekstremitetene. I den andre enden danner kragebeinet ledd med et fremspring på skulderbladet. Skulderbladet ligger løst utenpå ribbeina og holdes hovedsakelig på plass ved hjelp av muskler. Sett bakfra har scapula en trekantet form med to store utspring – acromion og processus coracoideus. Ligamentum coracoacromiale forbinder de to fremspringene. Til sammen danner disse et tak over øvre del av overarmsbeinet – humerus. En skålformet fordypning i skulderbladet danner leddflaten for skulderleddet. Humerus er en lang rørknokkel, og den øverste enden har en halvkuleformet flate som utgjør leddflaten til skulderbladet. Under denne er det to fremspring som tjener som muskelfester. Den delen av underarmen som ligger her kalles den kirurgiske hals, fordi et brudd ofte rammer knokkelen her.
Skulderleddet er et kuleledd. Leddflaten er liten og grunn, og er utvidet med en kraftig bruskring slik at den får form som en tydelig grop. Leddkapselen er svært romslig og tillater stor bevegelighet. Dersom skulderleddet i en periode beveges mindre enn normalt, vil kapselen skrumpe og bevegeligheten blir permanent redusert. Ligamenter mellom skulderbladet og overarmsbeinet bidrar til å forsterke leddkapselen. På undersiden har den relativt lav mekanisk styrke, og et fall mot armen kan føre til at caput humeri – leddflaten til spolebeinet – radius., hopper ut av leddskålen. Vi sier at skulderen har luksert eller er ute av ledd.
Skulderleddets konstruksjon gir god bevegelighet i alle plan. Utslagene er imidlertid større for fleksjon, abduksjon og innoverrotasjon enn for ekstensjon, adduksjon og utoverrotasjon. Bevegelser i skulderleddet er alltid forbundet med bevegelser i skulderbladet.
Muskler fra truncus til humerus påvirker både skulderleddet og posisjonen av skulderbladet på brystkassen. Den kraftigste er den store brystmuskelen – m. pectoralis major. Denne springer ut fra både kragebeinet, brystbeinet og de øverste ribbeina og danner den fremre folden av armhulen. Ved sammentrekning blir overarmen trukket kraftig innover samt nedover og forover. Den brede ryggmuskelen kommer fra ryggtaggene på bukvirvlene og de nederste brystvirvlene, samt fra bakre del av hoftekammen. Den samler seg til et smalt bånd som danner den bakre armhulefolden og fester seg til innsiden av humerus.
Armen
Noen muskler går bare fra truncus til skulderbladet og er særlig ansvarlige for å rotere skulderbladet når armen føres over hodehøyde. En av de viktigste er kappemuskelen – musculus trapezius, en tynn muskelplate som springer ut fra ryggtaggene til alle ryggvirvlene i nakke- og brystnivå og fester seg på acromion og spina scapula. De egentlige skuldermusklene går fra skulderbladet til overarmsbeinet og virker bare på skulderleddet. Den viktigste abduktoren er deltamuskelen – musculus deltoideus, som går fra kragebeinet, acromion og spina scapulae til utsiden av overarmsbeinet.
Fleksjonen i skulderleddet ivaretas blant annet av bicepsmuskelen – musculus biceps brachii. Muskelen har to deler som springer ut fra henholdsvis processus coracoideus og fra området rett over leddskålen i skulderleddet. Muskelen fester seg til spolebeinet på underarmen, slik at den får effekt på to ledd. Tricepsmuskelen – musculus triceps brachii, har tre utspring, to fra humerus og ett fra skulderbladet rett under skulderleddet. Den fester seg på olecranon på albuebeinet, og påvirker to ledd.
Albubeinet – ulna, har en halvsirkelformet utskjæring som danner leddflaten mot trochlea på overarmen. Toppen av beinet består av et kraftig fremspring, albuknoken – olecranon. Når ryggmuskulaturen avslappes ved at man lener albuen på bordet, er det olecranon tyngden av overkroppen hviler mot. I motsatt ende er albuebeinet ganske smalt, med et lite leddhode, caput ulnae, og en markert beintagg. Begge strukturene inngår i håndleddet.
Spolebeinet – radius, ligger parallelt med albuebeinet på tommelfingersiden av underarmen. Den proksimale enden, caput radii, har form som en skål. Innsiden danner en leddflate mot overarmsbeinet, mens kanten av skålen danner leddflaten mot albubeinet. Et par cm under skålen er festet for senen fra biceps. Den nederste enden av spolebeinet danner leddflaten i håndleddet. Leddet mellom overarmsbeinet og albuebeinet er et enakset synovialledd, med fleksjon (bøy) og ekstensjon (strekk) som eneste mulige bevegelser. En egen slimpose, bursa olecrani, ligger mellom huden og olecranon.
Leddforbindelsen som spolebeinet danner med overarmsbeinet og albuebeinet, er også en del av albueleddet, med samme kapsel og synovialhinne. Disse forbindelsene sikrer at spolebeinet følger fleksjons- og ekstensjonsbevegelsene av albubeinet, men muliggjør samtidig en rotasjonsbevegelse. Undersiden av caput radii er bundet til albuebeinet med et slyngeformet ligament – ligamentum anulare radii, og inni denne slyngen kan spolebeinet rotere fritt. Spolebeinet kan dreies ca. 150o, samtidig som det legger seg over albuebeinet omtrent som to pinner i kryss. Denne bevegelsen kalles pronasjon, mens bevegelsen tilbake til utgangsstillingen kalles supinasjon.
Det finnes bare to muskler som utelukkende har effekt på hengselbevegelsen i albueleddet uten at andre ledd påvirkes samtidig. Musculus brachialis går fra forsiden av overarmsbeinet til albuebeinet. Dette er den viktigste fleksoren i dagligdagse situasjoner. Musculus brachioradialis kommer fra utsiden av overarmsbeinet og fester seg langt nede på spolebeinet like bak håndleddet. Triceps ekstenderer og adduserer i skulderleddet, men den viktigste funksjonen er ekstensjon i albuen. Senen fester seg på olecranon.
De fleste musklene i underarmen går fra beinutspring – epikondyler, på overarmsbeinet til knoklene i håndroten eller fingrene. De virker dermed over flere ledd. Musklene som springer ut fra mediale epikondyl, bidrar til å flektere og pronere underarmen, og flektere i håndledd og fingerledd. Musklene som kommer fra epicondylus lateralis ekstenderer og supinerer underarmen, samt ekstensjon i håndledd og fingerledd.
Hånden
Hånden har i alt 27 knokler, disse gjør at det dannes tallrike leddforbindelser. Håndleddet har størst praktisk betydning. Dette er et synovialledd mellom de tre proksimale håndrotsknoklene (de som ligger nærmest kroppens midtlinje) og underarmsbeina. Leddets form tillater fleksjon, ekstensjon, adduksjon og abduksjon. Rotasjon er umulig. Leddspalten i håndleddet står ikke rett på underarmens lengdeakse, men vender litt nedover og mot lillefingersiden. Derfor har vi større bevegelsesutslag på fleksjon og adduksjon enn for ekstensjon og abduksjon.
De åtte håndrotsknoklene har liten bevegelighet seg i mellom, det samme gjelder de fleste leddforbindelser håndrotsknoklene danner med metakarpene. Første metakarp danner imidlertid et salformet ledd, tommelfingerens grunnledd, med den tilhørende håndrotsknokkelen. Abduksjon-adduksjon beveger tommelen parallelt med neglen, mens fleksjon-ekstensjon betyr bevegelse vinkelrett på neglen.
Leddene mellom metakarpene og falangene, MCP-ledd (metakarpofalangealleddene), er en form for kuleledd som i utgangspunktet tillater store bevegelsesutslag. Stramme leddkapsler og kraftige ligamenter sørger imidlertid for å begrense bevegelsene. Ved kraftig fleksjon er ligamentene rundt leddet likevel så stramme at abduksjon-adduksjonsbevegelsen blir umulig. Leddene mellom falangene, interfalangealledd, er rene hengselledd som bare tillatter bevegelse rundt en akse, nemlig fleksjon og ekstensjon.
Leddene i hånden og fingrene er i stor grad fjernstyrt fra muskler i underarmen, ved hjelp av lange sener som kan ses og kjennes under huden i håndleddet. De fleste senene ligger i egne bindevevsskjeder som er kledd med synovialhinne for å hindre friksjon.
Noe forenklet kan underarmsmusklene funksjonelt deles i to:
Hver av disse kan igjen deles i tre undergrupper: I selve hånden finnes tallrike små muskler som stort sett fester seg til ulike falanger som er viktig for finstyringen av fingeren. Her kan det skilles mellom to muskelgrupper. En gruppe springer hovedsakelig ut fra thenar, mens den andre springer ut fra hypothenar og beveger de øvrige fingrene.
Kragebeinet, skulderleddet og ytterkanten av skulderbladet står litt ut fra brystkassen og danner hulrommet armhulen – aksillen. Musculus pectoralis major og musculus latissimus dorsi danner henholdsvis fremre og bakre armhulefold i aksillen. Arteriae subclavia kommer inn i aksillen mellom første ribbein og kragebeinet, og skifter navn til a. axillaris. Den passerer videre under skulderleddet og skifter navn til arteriae brachialis. Under albuen deler den seg og skifter navn til arteriae radialis og arteriae ulnaris. I hånden danner disse to hver sin arteriebue, grener fra disse forener seg slik at det dannes to arterier til hver finger. Arteriene er hele tiden fulgt av vener med samme navn.
Arteria axillaris er omgitt av armnervefletningen – plexus brachialis, som er den nederste delen av flettverket fra spinalnervene i nakkeområdet. Blant de viktigste nervene er nervus musculocutaneus (innververer fleksjonsmuskler, inkludert biceps, musculus brachialis) og nervus axillaris (innerverer deltamuskelen samt huden på skulderen). Gjennom aksillen gir nerveflettverket opphav til de tre store nervene til armen:
Underekstremitetene
Underekstremitetene omfatter hoften, bena og føttene.
Lårbeinet – femur, er kroppens lengste knokkel. Øvre del er halvkuleformet og utgjør et leddhode – caput femoris, som passer inn i hofteskålen – acetabulum. Caput femoris er festet på lårhalsen – collum femoris, som er ca. 5 cm lang. Der lårhalsen går over i resten av lårbeinet, er det to kraftige fremspring: den store lårbeinsknuten – trochanter major, vender lateralt, mens den lille lårbeinsknuten – trochanter minor er rettet dorsalt og medialt. Begge fungerer som fester for muskler fra bekkenet. I nedre del av lårbeinet er det en kraftig knoke på hver side – mediale og laterale femurkondyl. Like nedenfor ligger spalten som markerer kneleddet, og undersiden av kondylene danner leddflaten mot skinnebeinet – tibia. På forsiden av lårbeinet, mellom kondylene, er det en liten grop som utgjør leddflaten mot kneskjellet – patella.
Skinnebeinet – tibia, er en kraftig rørformet knokkel. Den øverste enden danner leddflaten mot kondylene på lårbeinet, og bærer hele kroppstyngden. Sidekantene kalles mediale og laterale tibiakondyl og kjennes lett gjennom huden. Foran og litt nedenfor den øverste enden ligger den kraftige skinnebeinsknuten – tuberositas tibiae. Fremre del av skinnebeinet er kun dekket av tynn hud, og kan lett følge med fingrene ned til den indre ankelknoken – mediale malleol. Her danner skinnebeinet leddflate mot både vristbeinet – talus i foten, og leggbeinet – fibula.
Fibula, er betydelig mindre enn skinnebeinet. Leggbeinet har ingen vektbærende funksjon og inngår ikke i kneleddet. Den øverste delen, caput fibulae, danner imidlertid en leddforbindelse med laterale tibiakondyl. Ned mot ankelleddet er det også en leddforbindelse mellom de to knokene, og i det mellomliggende området er de fast bundet til hverandre med en sterk bindevevsmembran – syndemose. De kan dermed ikke beveges i forhold til hverandre, slik som underarmsbeina kan. Ytre ankelknoke – laterale malleol, er et markert fremspring nederst på leggbeinet. Sammen danner de to knokene en gaffelformet leddflate mot vristbeinet. Dette er ankelleddet.
Kneleddet må ha nok mekanisk styrke til å bære det meste av kroppsvekten. Det må være helt stabilt i stående stilling, slik at vi ikke mister balansen. Normal gange forutsetter også stor bevegelighet. Stivt kne hindrer gangen. Oversiden av tibiakondylene danner to skålformede groper for femurkondylene. Leddflatene passer relativt dårlig sammen, sammenliknet med andre ledd i kroppen. Dette utliknes ved hjelp av to halvmåneformede bruskplater, mediale og laterale menisk. Meniskene presses frem og tilbake ved bevegelse i kneet, og er dermed utsatt for stor belastning. Kneskjellet – patella, er også en del av kneleddet. Knokkelen ligger an mot forflaten av lårbeinet mellom de to kondylene, men danner ikke noe ledd med knoklene i leggen. Rommet fra nedre kant av kneskjellet til øvre kant av skinnebeinet er fylt med fettvev.
Synovialhinnen i leddet står i forbindelse med en bursa på fremsiden av lårbeinet. Ekstensjon og fleksjon er den mest iøynefallende bevegelsen i kneleddet, og skjer ved at femurkondylene dels ruller og dels sklir mot leddflaten på tibiakondylen, samtidig som patella glir mot fremsiden av lårbeinet. Meniskene sklir bakover når leddet flekteres. Kneleddet kan bøyes helt til det støter mot baksiden av låret. Bevegelsen fremover blir imidlertid hemmet ved at både leddkapselen, sidebåndene og korsbåndene strammes. Sidebåndene motvirker også abduksjon-adduksjon, mens fremre korsbånd sørger for at lårbeinet ikke sklir fremover i forhold til skinnebeinet. Bakre korsbånd sørger for at det ikke slik bakover. Alle båndene bidrar til å hindre rotasjon. Når kneet bøyes, slappes sidebåndene og korsbåndene, noe som tillater en rotasjonsbevegelse av skinnebeinet i forhold til lårbeinet. Denne bevegelsen er viktig for gangen, ettersom den blant annet bidrar til at foten kan tilpasse seg ujevnheter i underlaget.
De viktigste musklene på baksiden av kneleddet er hamstringsmusklene. To av disse fester seg på medialsiden av skinnebeinet og gir fleksjon og utoverrotasjon. Den trehodede tykkleggsmuskelen – musculus triceps surae er den største muskelen på leggen og danner en stor valk som tydelig synes gjennom huden. De tre hodene på muskelen går sammen i en felles, tykk sene – akillessenen som fester seg på hælknoken. Den viktigste virkningen blir at foten bøyes nedover (sparker fra mot underlaget). De to øverste hodene bidrar også til fleksjon i kneleddet.
Ankelleddet dannes av vristbeinet, skinnebeinet og leggbeinet, og vristleddet dannes sammen med hælbeinet og båtbeinet. De sju fotrotsknoklene tilsvarer de åtte håndrotsknoklene, men er større og kraftigere bygd. De tre viktigste er vristbeinet – talus, hælbeinet – calcaneus, og båtbeinet – os naviculare. Ankelleddet består av en valseformet leddflate på vristbeinet – trochlea tali, som passer inn i gaffelen dannet av skinnebeinet og leggbeinet. Vristbeinet danner også en leddflate mot hælbeinet som ligger rett under, og båtbeinet som ligger på fremsiden. Samlet kalles disse to leddforbindelsene vristleddet – subtalarleddet. Bakover stikker hælbeinet et stykke forbi vristbeinet og danner hælknoken – tuber calcanei. Oversiden utgjør festet for akillessenen, mens undersiden er med på å bære kroppstyngden.
Foran fotroten ligger fem rørformede mellomfotsknokler – metatarser, som nummereres fra en til fem fra stortåsiden. Hver knokkel ender i et kraftig hode som sammen med hælbeinet utgjør understøttelsesflaten mot bakken og dermed bærer kroppstyngden. Metatarsene danner ledd med knoklene i tærne, som også heter falanger. Stortåen har to falanger, mens de andre tærne har tre.
Både ankelleddet og vristleddet må tåle store mekaniske belastninger, og være stabile. De er derfor både på medial og lateralsiden omsluttet av kraftige ligamenter som går fra malleolene til flere av fotrotsknoklene. Fotens skjelett danner en langsgående bue, en lengdehvelving, som er tydelig når foten ses fra siden. Denne forklarer hvorfor kroppstyngden overføres til hælbeinet og metatarshodene. Denne spesielle konstruksjonen bidrar til fjæring og skaper samtidig plass til muskler, årer og nerver i fotsålen. Fra undersiden av hælbeinet går det kraftige bånd som bidrar til å spenne buen i hvelvingen.
Ankelleddet er et hengselledd som tillater at fotbladet bøyes oppover – dorsalfleksjon, eller nedover – plantarfleksjon. Vristleddet kan også betraktes som et hengselsledd. Når indre fotrand heves og den ytre senkes, kalles det inversjon. Det motsatte kalles eversjon. Samlet er disse bevegelsene viktig for gange. Normalt fraspark forutsetter kraftig plantarfleksjon, mens dorsalfleksjon og eversjon er nødvendig for å hindre at tærne subber i bakken når vi flytter beina.
Sammentrekning av muscules triceps surae gir plantarfleksjon og inversjon. Under denne muskelen finnes flere mindre muskler som bidrar til de samme bevegelsene. Lateralsiden av leggbeinet sanner utspring for muskler som fester seg til metatarsene og som dermed er hovedansvarlige for eversjon. Musklene på fremsiden av leggen, som springer ut fra ventralflaten til skinnebeinet og leggbeinet, gir dorsalfleksjon.
Arteria femoralis skifter navn til arteriae poplitea et stykke forbi midten av lårbeinets dorsalside. Rett under kneleddet deler den seg i to: arteriae tibialis anterior går skrått nedover på fremsiden av leggen til fotryggen, der den kalles arteriae dorsalis pedis. Arteriae tibialis posterior fortsetter nedover dorsalsiden av skinnebeinet og avgir underveis en stor gren, arteriae fibularis, som på tilsvarende måte følger leggbeinet. Arteriae tibialis posterior passerer rett under mediale malleol. I fotsålen danner den en arteriebue som avgir to små arterier til hver tå.
Nervus femoralis går sammen med arteriae- og venae femoralis under lyskebåndet til bøyemuskulaturen i hofteleddet og strekkemuskulaturen i kneleddet, men innerverer ingen muskler på leggen. Nervus obturatorius passerer gjennom foramen obturatorium i bekkenet og innerverer flertallet av musklene som adduserer i hofteleddet.
Kroppens største nerve, nervus ischiadicus passerer nedover på baksiden av låret, der den innerverer hamstringsmusklene. I toppen av knehasen deler den seg i to mindre grener: nervus tibialis innerverer alle musklene i tykkleggen, og går til musklene og huden i fotsålen. Nervus fibularis communis passerer rett under øvre del av leggbeinet og innerverer huden og musklene på lateralsiden og fremsiden av leggen, samt huden på fotryggen.
Fylkesvei 773 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 773 i de følgende fylkene:
Jörg Haider
Jörg Haider (født 26. januar 1950 i Bad Goisern i Oberösterreich, død 11. oktober 2008 i Klagenfurt) var en østerriksk politiker. Han var guvernør i delstaten Kärnten fra 1989 til 1991 og igjen fra 1999 til sin død. Haider var leder av, og en av de viktigste figurene innen, det høyreorienterte østerrikske Frihetspartiet Freiheitliche Partei Österreichs (FPÖ). I 2005 brøt både han og en del andre ut av partiet og stiftet et nytt parti kalt Bündnis Zukunft Österreich (BZÖ) («Alliansen for Østerrikes framtid»). Han var leder av BZÖ i 2005 og 2008.
Idar Mathiassen
Idar Mathiassen (født 15. juni 1976) er en norsk fotballspiller som spiller for Kopervik Idrettslag. Han kom til klubben fra Åkra Idrettslag foran 2006-sesongen, da laget skulle forsterkes etter opprykket.
Jörg Haider
Liv og virke
Haider kom fra et tysknasjonalt preget hjem, og foreldrene var entusiastiske nasjonalsosialister. Faren kom fra arbeiderklassen, mens moren var datter av en rik lege. Haider studerte juss og statsvitenskap, og tok den juridiske doktorgraden i 1973. I studietiden var han aktiv i sangkoret Silvania Wien, og arbeidet senere som universitetsassistent ved Institut für Staats- und Verwaltungsrecht ved Universität Wien. Den første offentlige oppmerksomhet fikk han da han deltok i en talekonkurranse i regi av det tysknasjonalt innstilte Turnerbund Innsbruck. Han vant med bidraget «Sind wir Österreicher Deutsche?» («Er vi østerrikere tyskere?»). Hans politiske karrière begynte da han ble leder av det østerrikske Frihetspartiets ungdomsorganisasjon i 1970. Han ble partiets leder i 1986. FPÖ fikk 27% av stemmene ved valget i 1999, og dannet året etter regjering sammen med det konservative Folkepartiet Österreichische Volkspartei (ÖVP) under kansler Wolfgang Schüssel. Han trakk seg som partiformann i februar 2000 til fordel for partifellen Susanne Riess-Passer, som var Østerrikes visekansler. Det er imidlertid blitt hevdet at han fortsatte å styre partiet bak kulissene. Riess-Passer trakk seg i 2002 til fordel for Karl-Heinz Grasser og Peter Westenthaler. Ved valgene samme år fikk partiet 10,16 %.
7. mars 2004 vant Haiders parti 42,5 % av stemmene i valget i Kärnten. 31. mars samme år ble Haider gjenvalgt som guvernør av FPÖs og ÖVPs representanter i delstatsparlamentet. Haider ble rik da han arvet et gods i Kärnten fra sin onkel. Han var Østerrikes rikeste politiker.
Idar Mathiassen
Han kan både spille sentralt på midten og i angrep.
Han har erfaring fra Tippeligaen med 28 kamper og fire mål for Viking fotballklubb. I Stavanger bar han kallenavnet «Zidane». Han har også en fortid i klubber som FK Haugesund og Vard Haugesund.
Jörg Haider
Død
Jörg Haider døde i en bilulykke i Lambichl i Kärnten der han selv var guvernør. Ifølge politiet kjørte han av veien, hvorpå bilen veltet og rullet rundt flere ganger. Han var alene i bilen og pådro seg alvorlige bryst- og hodeskader som han døde av under transport til sykehuset i Klagenfurt. Haider var på vei til feiringen av sin mors 90-årsdag da ulykken inntraff. I ettertid ble det kjent at han var kraftig beruset og hadde meget høy fart (142 km/t i 70-sone) da ulykken skjedde.
Haider ble 58 år gammel. Han ble etterfulgt som guvernør av sin viseguvernør Gerhard Dörfler.
Idar Mathiassen
Idar Mathiassen er per i dag Kopervik Idrettslags største profil. I 2007-sesongen ble han omtalt som en ustoppelig veteran av den lokale fotballeksperten Frode Nygaard.
Remind Me
«Remind Me» er en sang av den norske elektronikaduoen Röyksopp, utgitt på deres debutalbum Melody A.M..
Videoen til sangen, ble laget av det franske selskapet H5 og vant MTV-prisen for beste musikkvideo under utdelingen i Barcelona i 2002. Röyksopp opptrådte også live på scenen foran millioner av europeiske TV-seere, med låten «Poor Leno».
Tiridates III av Partia
Tiridates III (persisk: تيرداد سوم‎; gresk: Τιριδατησ) var konge av Partia for kort tid fra 35 til 36 e.Kr. Han var sønnesønn av Fraates IV. Han ble sendt fra Roma etter å ha vært gissel der. Det er ikke funnet noen mynter preget av Tiridates fra hans korte tid som konge.
Liv og virke
I år 36 gjorde den partiske adelen opprør mot Artabanes III, slik de også hadde gjort med hans forgjenger. De sendte appell til den romerske keiser Tiberius for en konge som tilhørte arsakidedynastiet. Tiberius sendte Tiridates østover og beordret Lucius Vitellius den eldre (far til den framtidige keiser Vitellius) til å gjenopprette romersk autoritet der. Ved en blanding av militære og diplomatiske virkemidler lyktes Vitellius. Artabanes III ble sviktet av sine tilhengere og flyktet. Tiridates ble utropt til ny konge.
Tiridates ble raskt fremmedgjort blant den partiske adelen. Med sin romerske utdannelse og oppvekst framsto han mer som en romersk undersått enn som partisk konge. Da Artabanes III kom tilbake med en sterk bestående av blant annet skytiske leiesoldater, ble han på nytt anerkjent av adelen. Tiridates flyktet fra Seleukia ved Tigris og til romersk Syria.
Den romerske historikeren Tacitus skrev at den partiske hoffmannen Abdagaeses, som utøvde politisk kontroll over Tiridates, sparte hans liv ved å forhindre ham å besøke partiske stammer. Det var for å forhindre mistroiske klaner fra å forene seg imot ham. Da situasjonen uansett ble uholdbar var det Abdagaeses som rådet Tiridates reise vestover til Mesopotamia hvor det var strategiske befestninger tilgjengelig. Partierne oppfattet det som feigt og bidro til at Tiridates ble styrtet fra tronen.
Skarbøvik Idrettsforening
Klubbens hjemmebane var Skarbøvik Stadion der det ble satt publikumsrekord med 5,000 tilskuere i Fotball-NM 1980 mot. Stadion hadde også 3,659 tilskuere i 3. runde av Fotball-NM 1982 mot (3-5-tap etter ekstraomganger) og 2,095 tilskuere i 3. runde av Fotball-NM 2010 mot (1-0-seier).
Fotball
Klubbens A-lag i fotball beveget seg i mange år hyppig mellom 2. divisjon og 3. divisjon, og var etablert som «nummer to»-klubb i Ålesund etter Aalesunds Fotballklubb (AaFK). A-laget spilte også i samme divisjon som AaFK i 1999- og 2000-sesongen, der AaFK i siste sesong rykket opp med kun to poengs margin.
De siste årene ble Skarbøviks posisjon sommer nummer to stadig mer utfordret, og etter nedrykket fra 3. divisjon i 2015 ble de sportslig forbigått av byrivaler som og  i kampen om å være byens «nummer to»-klubb.
A-laget avsluttet i 4. divisjon i 2017.
Harry Sønsterød
Harry Olaf Sønsterød (født 27. oktober 1921, død 19. desember 2017 i Bærum ) var en norsk motstandsmann under okkupasjonen.
Bakgrunn
Han vokste opp i Heggedal, og var 19 år da krigen kom til Norge.
Motstandsmann
Han deltok først i Milorg, og ble senere sentral i sabotasjeorganisasjonen kjent under navnet Osvald-gruppen, ledet av kommunisten Asbjørn Sunde. Sønsterød var 21 år da han sluttet seg til Sundes organisasjon.
Paul Green
Paul Jason Green (født 10. april 1983) er en engelskfødt irsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Crewe Alexandra FC.
Biografi
Paul Green startet sin profesjonelle fotballkarriere i Doncaster Rovers i august 2001, og han spilte sin første obligatoriske kamp for Doncaster den 19. mars 2002 da de gjorde 2-2 mot Nortwich Victoria i en ligakamp i Conference National. Tre dager senere laget han sitt første ligamål for the Rovers da de vant 5-2 over Hayes. Totalt scoret Green 2 mål på 8 ligakamper for Doncaster i 2001/02-sesongen, mens han i 2002/03-sesongen scoret 4 ligamål på 29 kamper. I denne sesongen spilte Paul Green også 3 play-off kamper for Doncaster, og han scoret Doncasters første mål de de vant 3-2 over Dagenham & Regbridge i play-off finalen i Conference National.
Harry Sønsterød
Motstandsmann
Som mange i Osvald-gruppen måtte Sønsterød – og hans kjæreste kureren Else – gå under jorden og leve som illegale, med dekknavn og falske ID-papirer. I den kommunistledede motstandsgruppen passet man likevel formalitetene, og sørget for at det unge paret slapp å «leve i synden». De ble enkelt og greit «viet» av lederen Sunde selv.
Paul Green
Biografi
Den 9. august 2003 debuterte Green i The Football League da Doncaster slo Leyton Orient 3-1 i en ligakamp i 3. division, og sju dager senere scoret han sitt første mål i The Football League da klubben fra South Yorkshire slo Southend United 2-0. Da 2003/04-sesongen var over hadde Paul Green fått bokført 8 ligamål på 43 kamper for Doncaster Rovers som i sin debutsesong vant den engelske 3. divisionen med 92 poeng.
Harry Sønsterød
Etterkrigstiden
Etter krigen arbeidet Sønsterød som ingeniør. Han ledet blant annet byggingen av Storebrand-bygget i Oslo og av Bærum rådhus.
De som deltok i den kommunistledede delen av motstandsbevegelsen høstet lite ære under den kalde krigen. Veteranene fra Osvald-gruppen fikk først anerkjennelse fra det offisielle Norge i 2013, da forsvarsminister Anne-Grete Strøm-Erichsen møtte Sønsterød og syv andre aldrende Osvald-kjempere og takket på vegne av regjeringen.
Paul Green
Biografi
Green debuterte for Derby den 9. august 2008 i en ligakamp mot sin gamle klubb Doncaster Rovers, og scoret sitt første mål for The Rams 16. august 2008 i en ligakamp mot Bristol City.
Harry Sønsterød
Etterkrigstiden
I 2016 laget filmskaper Tore Severin Netland et dokudrama om Harry Sønsterød og Else, - filmen Sabotøren og kureren.
The Battle at Elderbush Gulch
The Battle at Elderbush Gulch er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av D. W. Griffith.
Handling
Salley (spilt av Mae Marsh) og lillesøsteren hennes blir sendt for å besøke familie-medlemmer. I bagasjen deres har de to søstrene med seg sine to valper. Melissa (spilt av Lillian Gish) reiser med samme Diligense, sammen med hennes ektemann og nyfødte baby. Familien synes de unge jentene er morsomme, men forteller dem at hundene må holde seg utenfor hjemmet deres. I mellomtiden arrangerer en nærliggende stamme av ondskapsfulle indianere en stamme-dans. Valpene, etterlatt utendørs i en kurv, stikker av kort tid senere.
Sally, bekymret for hundene, går ut og oppdager at valpene har forsvunnet. Hun følger sporene deres, men møter to sultne indianere som har tatt hundene til fange for å skaffe mat. Det oppstår slagsmål, men familien hennes dukker opp og griper inn. Etter denne konfrontasjonen går indianerne til angrep på landsbyen, og flere redde nybyggerne forsøker å stikke av. resten av nybyggerne går snart tom for ammunisjon. Men kort tid senere dukker kavaleriet opp, og indianerne blir raskt jagd vekk. Men Sally har klart å redde valpene. Onkelen hennes går deretter med på å la Sally holde valpene inne.
Standard Oil of Ohio
Standard Oil of Ohio eller Sohio var en amerikansk oljeselskap som ble kjøpt opp av British Petroleum (ofte forkortet BP). Selskapet var et av de etterfølgende selskapene til Standard Oil etter antitrust-splittelsen i 1911. Standard Oil of Ohio var det opprinnelige Standard Oil-selskapet grunnlagt av John D. Rockefeller. Det ble drevet bensinstasjoner under merkenavnet "Sohio" i Ohio. Selskapet brukte samme logo, men med " 'Boron'" som merkenavn i andre stater.
Nicolai Møller
Jacob Nicolai Møller (født 13. februar 1777 på Åkre i Gjerpen, død 30. november 1862 i Leuven i Belgia) var en norsk filosof. Han studerte i Tyskland, hvor han kom under påvirkning av romantikken og konverterte til katolisismen i 1804, da han også antok navnet Nicolaus Møller. Etter et omflakkende liv i Tyskland og Østerrike ble han i 1835 professor ved Universitetet i Leuven.
Liv
Nicolai Møller var sønn av landfysikus Hans Møller, som var bror av biskop Rasmus Møller på Lolland. Dikteren Poul Martin Møller var dermed Nicolai Møllers fetter.
Han ble undervist hjemme av faren, før han i 1791 begynte å studere i København, hvor han tok juridisk embetseksamen i 1795. I 1797 reiste han sammen med Jacob Aall til Berlin for å studere geologi og mineralogi. Her sluttet han vennskap med Heinrich Steffens. Sammen reiste de to til Freiberg for å høre forelesninger av geologen Abraham Gottlob Werner. De holdt sammen helt til våren 1801. Under påvirkning av Steffens begynte han å interessere seg mer for naturfilosofi enn for naturvitenskap, og var særlig interessert i Schellings filosofi.
Som tilhenger av Schelling kom Møller i kontakt med romantikerne, særlig Friedrich Stolberg og Ludwig Tieck. Under påvirkning av romantikerne konverterte han også til katolisismen i 1804, etter å ha ligget syk i Hamburg. Samme dag hadde han giftet seg med Charlotte Alberti, svigerinne av Ludwig Tieck. Fra da av tok han navnet Nicolaus Møller, og flyttet til Münster, hvor han hørte til kretsen omkring fyrstinne Gallitzin (Münster-kretsen), og en tid levde som forpakter på en gård.
I 1822 flyttet han til Wien, hvor han var lærer ved Klinkowströms katolske institutt. Senere ledet han et pensjonat for unge adelsmenn. I 1826 flyttet han til Bonn og senere til Düsseldorf, hvor han ledet en katolsk oppdragelsesanstalt. I 1834 ble sønnen Johannes Møller utnevnt til professor i historie ved Universitetet i Louvain. Han flyttet selv med, og ble året etter æresprofessor (honorarprofessor) i filosofi. I Louvain holdt han forelesninger i spekulativ filosofi.
Konamikoden
Konamikoden er en juksekode som dukker opp i mange av Konamis videospill, men også i en del andre videospill og internettfenomen (f.eks facebook). Koden ble først brukt i spillet Gradius, men er mest kjent via Contra hvor koden ble kjent som "30 liv koden". Koden er som følger:
↑ ↑ ↓ ↓ ← → ← → B A
Men har mange variasjoner. For å få den til å fungere i facebook trykker man for eksempel;
↑ ↑ ↓ ↓ ← → ← → B A Enter → ↑ ↓
Lierberget hoppsenter
Lierberget hoppsenter er et skihoppanlegg i Hamar kommune i Innlandet. Det ligger ved gården Lier i Vang, ca. 10 kilometer fra Hamar sentrum. Anlegget er i 2012 under ombygging, og skal stå ferdig til bruk i desember 2012 med fire hoppbakker på K70, K40, K25 og K15. Høsten 2015 skal bakkene få plastdekke slik at de også kan brukes i sommerhalvåret. Hoppanlegget er eid av Vang Skiløperforening, Furnes Skiløperforening og Nordbygda/Løten Ski.
Tidligere besto hoppanlegget av en hoppbakke. Fra gammelt av en 60-metersbakke (Gjørsliberget), som senere ble erstattet av Lierberget, størrelse K84. K84-bakken ble bygd som 70 metersbakke i 1968 og ombygd i 1985/86 og 1995. Bakken var arena for hoppkonkurransene under junior-VM på ski i 1989, og hadde også renn i den norske hoppuka på 1970-tallet og europacupen (nå kontinentalcupen) i 1981/82.
Det siste større rennet som ble arrangert der var «Hein Sigurds minnerenn» i 1994, der man samlet norske og utenlandske utøvere i et arrangement til minne om Hein Sigurd Rindal, som mistet livet under trening i Marikollen i 1993. Hoppanlegget sto ubrukt og til forfalls fra 1997, og i 2004 ble deler av tilløpet i K84-bakken revet. Riving av det gamle anlegget ble fullført våren 2012 i forbindelse med bygging av det nye anlegget.
Nye Lierberget hoppsenter ble offisielt åpnet 29. desember 2012 av Hamars ordfører Morten Aspeli. Første offisielle renn var Oddvar-rennet 12. januar 2013. Lierberget Hoppsenter tok over Hovedlandsrennet 2014 pga. lite snø i Stryn, noe som gjorde at Markane IL måtte kaste inn håndklede. Så Vang Skiløperforening i samarbeid med de tre eierklubbene tok på seg arrangementet på kort varsel. Det ble også arrangert Rekrutt Cup samme året.
Bakkerekorden i den gamle K84-bakken var 90,5 meter, satt av Noriaki Kasai (Japan) og Stian Kvarstad (Norge) under junior-VM 17. mars 1989. I den nye K70-bakken er rekorden 79 meter, satt av Audun Markeng (Norge) 12. februar 2013.
Homonoeini
Homonoeini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, stort sett lyst brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen.
Utbredelse
Gruppen er utbredt fra India og Sri Lanka i vest til Salomonøyene, Karolinene og Fiji i øst, inkludert noen få arter i Australia.
Arno Esch
Arno Esch (født 6. februar 1928 i Memel, henrettet 24. juli 1951 i Moskva) var en tysk student, pasifist og liberal politiker i DDR. Han ble henrettet i Sovjetunionen i 1951.
EM i karate 1983
EM i karate 1983 (europamesterskapet i karate) ble arrangert i Madrid og Brussel i 1983.
Arno Esch
Biografi
Esch flyktet med sin familie til Mecklenburg i 1944. I 1946 begynte han å studere jus ved universitetet i Rostock, og ble medlem av Liberal-Demokratische Partei Deutschlands (LDPD). Som ungdomssekretær i LDPD ytret han seg kritisk til kommunistenes krav på en lederrolle. I 1949 ble han innvalgt i sentralstyret i LDPD, og medvirket i utformingen av partiets program.
Esch var pasifist, og gikk inn for retten til militærnekting. I en artikkel i Norddeutsche Zeitung gikk han inn for en sosialt orientert liberalisme, maktfordeling, borgerrettigheter og avskaffelse av dødsstraffen. Et av hans utsagn som vekket mest oppsikt var
I august 1949 kom han i søkelyset til Sozialistische Einheitspartei Deutschlands, som mente å se en fare i ham. 18. oktober samme år ble han og 12 andre liberale politikere fra Mecklenburg arrestert. I juli 1950 ble han dømt til døden av et sovjetisk militærtribunal, anklaget for «spionasje» og for å ha dannet en «kontrarevolusjonær organisasjon». Han ble deretter sendt til Moskva, der han i 1951 igjen ble dømt til døden og skutt 24. juli samme år i KGB-hovedkvarteret Lubjanka, 23 år gammel.
Han ble rehabilitert av sovjetisk høyesterett i 1990, et år før Sovjetunionens sammenbrudd.
Arno-Esch-Stiftung, en FDP-tilknyttet stiftelse i Mecklenburg-Vorpommern, er oppkalt etter ham. Det samme er Arno Esch-prisen, som deles ut av Verband Liberaler Akademiker. Det står videre en minnetavle ved universitetet i Rostock.
Han regnes av Arbeitsgemeinschaft Orte der Demokratiegeschichte å være blant de 100 viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.
Hamilton County (Texas)
Hamilton Countys totale areal er 2 166 km², hvorav 2 km² er vann. I 2000 hadde fylket 8 299 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Hamilton. Fylket har fått sitt navn etter guvernør James Hamilton Jr..
Fylket regnes ofte til regionen Central Texas, da til denne regionens ytre belte av counties.
Fylkesvei 4068
Fylkesvei 4068 går mellom Vigeland og Tjaum i Lindesnes kommune. Veien er 6,0 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 407 (Vest-Agder).
Ladalen holdeplass
Ladalen holdeplass var en jernbaneholdeplass på Meråkerbanen, øst for Trondheim. Holdeplassen ligger ved industriområdet på Lade. Den ble åpnet i 1989 og ble betjent av lokaltog fra Norges Statsbaner, senere NSB AS. Ladalen hadde kun én plattform og et leskur. Med virkning fra 15. juni 2008 ble holdeplassen lagt ned, med bakgrunn i lite trafikkgrunnlag, dårlige fasiliteter og flere nestenulykker.
Adolf Schmal
Felix Adolf Schmal (født 18. september 1872, død 28. august 1919) var en østerriksk syklist og fekter.
Schmal konkurrere i fire sykkeløvelser i 1896 i Athen under de første olympiske lekene i moderne tid. 333 meter sprint, 10 kilometer, 100 kilometer og 12 timers ritt. Han ble olympisk mester da han vant 12-timerskonkurransen med en syklet distanse på totalt 314,997 kilometer. Han kom på tredjeplass både på 333 meter og 10 kilometer.
Schmal var også med i fekteturneringen i sabel, han kom på fjerdeplass etter tre tap og en seier.
Per Olav Tyldum
Per Olav Tyldum (født 24. april 1964 i Overhalla) er en norsk politiker (Sp). Han ble valgt inn på Stortinget i 2021 og fikk plass i Stortingets næringskomité.
Han var ordfører i Overhalla kommune fra 2011 til 2021, medlem av Trøndelag fylkesting fra 2019 til 2021 og fylkesleder i Trøndelag Senterparti fra 2020 til 2022.
Han var bestyrer ved Namdal Produsentlag/Gartnerhallens anlegg på Skogmo før han i 1997 ble avdelingssjef/regionsjef for Felleskjøpet i Namsos. Fra 2003 og frem til han ble ordfører i 2011, var han daglig leder i reiselivsselskapet Inatur i Namsos, som driver innen jakt- og fisketurisme.
The Battle of Bull Run
The Battle of Bull Run er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Francis Ford.
Handling
Sørstatene går hardt ut mot Unionen. Den nordlige spionstyrken blir forsterket og Grace, hvis bror Harry allerede er medlem av den hemmelige tjenesten, begynner også som spion. En fremtredende oberst fra Sørstatene tar seg av utsendelser, og det er denne mannen Grace etterforsker. Obersten har en kjæreste, May, og Grace begynner en samtale med henne etter at hun ødelegger kjolen sin med vilje. Hun appellerer deretter til May om hjelp.
Dette fører også til et bekjentskap med obersten, og hun praktiserer alle kvinnens lister og fascinasjoner på ham - og han blir etter hvert imponert over henne. Grace får snart vite at viktige utsendelser skal videresendes av obersten, og hun legger planer for å komme seg inn i oberstens hjem.
La Barrancosa-Condor Cliff vannkraftprosjekt
La Barrancosa – Cóndor Cliff vannkraftprosjekt er et kompleks med demninger og vannkraftverk i elva Santa Cruz langt sør i Argentina (Provincia de Santa Cruz). Anlegget skal stå ferdig utbygget i 2012, etter at utbygging ble igangsatt i 2008 av president Cristina Fernandez de Kirchner.
Nest etter Yacerita og Salto Grande, blir dette Argentinas tredje største vannkraftverk.
Erik Fuglestad
Fuglestad starten karrieren i Randaberg før han gikk videre til Viking i 1994. I 1997 gikk han videre til den engelske klubben Norwich City FC som Bosman-spiller. Han spilte over 80 kamper og skåret to mål for klubben før han igjen ble bosman-spiller og dro tilbake igjen til Viking.
Han la opp som aktiv spiller i 2004. Han tok deretter trenergrader og er trener for Randabergs A-lag.
Statens finansfond
Statens finansfond (SFF) ble opprettet 6. mars 2009 som en del av redningspakken for det norske finanssystemet (2009) (også kalt bankpakke II). Statens finansfond ble opprettet for å øke kjernekapitaldekningen i bankene som ønsker det.Statens finansfond et eget rettssubjekt og registrert i foretaksregisteret.
Ordninger med statsstøtte må godkjennes av EFTAs overvåkningsorgan (ESA). ESA godkjente ordningen 8. mai 2009.
Fondet foretok utbetalinger i 6 måneder; fra 15. mai til 15. november 2009. Siste frist for å søke støtte var 30. september 2009. Statens finansfond skal kun operere i 3 - 5 år frem i tid.
Søknadsprosessen
Finansfondet stiller noen krav til de som ønsker tilskuddet:
Søkere
Alle søknader til Statens Finansfond ble behandlet konfidensielt under søknadsperioden, men flere banker gikk offentlig ut og bekreftet at en søknad var sendt, før perioden var avsluttet. Kredittilsynet har bekreftet at 35 banker har fått deres godkjennelse, mens ytterligere to saker var under behandling per 29. september 2009.
Den 1. oktober 2009 annonserte fondet alle søkere i en pressemelding. Disse bankene skal utgjøre 15 % av norske bankers forvaltningskapital. Det er søkt om totalt 6,7 mrd. kroner, om lag 13 % av fondets totale beløp.
Tiltak
Tiltakene for å bedre kjernekapitalen til bankene vil være ved å bruke to finansielle instrumenter; fondsobligasjoner og preferansekapitalinstrumenter.
Fondsobligasjoner vil være på 500.000 NOK per stykk. Av disse obligasjonene betales det renter på som fastsettes på en av to måter: (Se eksterne lenker for nøkkeltall fra Norges Bank)