cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slaget om Guadalcanal
Den 7. august 1942 landet allierte styrker, hovedsakelig amerikanske, på øyene Guadalcanal, Tulagi, og Florida i de sørlige Salomonøyene. De ville nekte japanske styrker å true forsynings- og kommunikasjonlinjene mellom USA, Australia og New Zealand. De allierte hadde også planlagt å bruke Guadalcanal og Tulagi som baser for senere å kunne nøytralisere den store japanske basen i Rabaul på New Britain. De allierte overveldet de undertallige japanske forsvarerne, som hadde okkupert øyene siden mai 1942, og hadde erobret Tulagi og Florida, samt en flyplass (senere kalt Henderson Field) som var under bygging på Guadalcanal. Store amerikanske marinestyrker støttet landgangen. Overrasket over den allierte offensiven, gjorde japanerne flere forsøk på å gjenerobre Henderson Field. Tre store bakkekamper og sju store sjøslag samt kontinuerlig, nesten daglige luftkamper kulminerte i det avgjørende Sjøslaget om Guadalcanal i begynnelsen av november 1942, der det siste japanske forsøket på å ta Henderson Field fra hav og land, ble beseiret. I desember 1942 ga japanske styrker opp alle planer om å gjenerobre Guadalcanal og evakuerte deretter sine gjenværende styrker den 7. februar 1943 og overga dermed øya til de allierte. Slaget om Guadalcanal var en betydelig strategisk seier for de allierte styrker over japanerne i Stillehavet. De japanske styrkene hadde nådd toppen av sine erobringer i Stillehavet.
Liste over Færøyenes sosialministre
Sosialministeren (færøysk: landsstýrismaðurin í almannamálum) er medlem av Færøyenes regjering og sjef for Sosialdepartementet. Sosialdepartementet har ansvar for blant annet arbeidsmarkedstiltak, barnevern, familie, eldre, funksjonshemmede, pensjoner og trygder, likestilling og boliger. Før innføringen av departementsstrukturen i 1998, fulgte sosialsakene som regel arbeids- og helsesaker. Sosial- og helsedepartementet ble opprettet i 1998, delt i 2002, slått sammen i 2004, og delt igjen i 2008.
Fotnoter
<references group="lower-alpha" />
Løveparken
Løveparken var navnet på Løv-Ham Fotballs planlagte stadion i Lynghaugparken i Fyllingsdalen, Bergen Det var planlagt en kapasitet på 2 000 tilskuere, hvorav 1 200 sitteplasser, noe som trolig ville gjort det til det minste stadionet med toppfotballstandard i Norge.
Planene for Løveparken ble skrinlagt da Trond Mohn betalte for oppgradering av Varden Amfi slik at Løv-Ham kunne spille kamper der.
Kordel
Kordel eller streng er betegnelsen for en samling av tråder i et tvunnet, flettet eller slått tau eller ståltau. Også betegnelsene tått (tott) og dukt brukes. Ordet betyr egentlig streng eller snor.
En kordel i vanlig tau lages av garn, oftest flere kabelgarn eller seilgarn som tvinnes eller slås sammen.
Vanlig tauverk består av 3–4 kordeler og ståltau av 6–8 kordeler som er tvunnet, slått eller flettet sammen.
Nuwakot (distrikt)
Nuwakot er navnet på et av Nepals 75 administrative distrikter.
Areal er 1 121 km².
Befolkninga i distriktet var i (2001) 288 478.
Nuwakot ligger i Sentralregionen, Bagmati Sone (se kart). Det tilhører åsdistriktene i Nepal, og grenser i sør mot Kathmandudalen.
I sørvest og vest grenser distriktet en mot Dhading, i nord mot Rasuwa, i øst mot Sindhulpalchok og i sørøst mot Katmandu.
Hovedstad i distriktet er Bidur, som i 2005 hadde ei befolkning anslått til 22 063.
Distriktet er lite industrialisert.
Tamang er en viktig del av befolkninga.
Blant viktige kulturminner er slottet i landsbyen Nuwakot, som var Prithvi Narayan Shahs hovedkvarter under hans felttog for å erobre Kathmandudalen, og Devighat, der det er et viktig tempel og valfartssted.
Sommarøybrua
Sommarøybrua er ei fritt frambygg-bru fra Kvaløya til Sommarøya i Troms. Brua er 522 meter lang, og lengste spenn er 120 meter. Den er en del av fylkesvei 7766.
Sommarøybrua har bare ett kjørefelt og er dermed utstyrt med trafikklys for å regulere retningen på trafikken. Men det ble meldt i 2004 at trafikklysene ikke fungerer som de skal når det blåser, noe som skjer relativt ofte.
Gough Island
Gough Island (også kjent som Gonçalo Alvares) er en vulkansk øy i Sør-Atlanterhavet. Øya er 65 km² stor og høyeste fjelltopp er 900 meter over havet. Øya ligger avsides til, omtrent 350 km sørøst for de andre øyene i Tristan da Cunhas øygruppe, 2 700 km fra Cape Town, Sør-Afrika og over 3 200 km fra det søramerikanske fastlandet. Øya er britisk territorium, mens øyas eneste fastboende er mannskap tilknyttet en sørafrikansk værstasjon. Værstasjonen ble satt opp i 1956.
Gough Island og Inaccessible Island er naturreservater og er tatt opp på verdensarvlisten til UNESCO. Øya er omtalt som et av de minst påvirkede økosystemer i verden og som den beste hekkeplassen for sjøfugler i Atlanterhavet. Øya er tilholdssted for nesten hele verdensbestanden av gulnesealbatross.
Gough Island har små tilknyttede øyer (små og store holmer):
Slaget ved Nafpaktos (429 f.Kr.)
Slaget ved Nafpaktos var et sjøslag i Peloponneskrigen. Slaget fant sted en uke etter den athenske seieren ved Rhium. Slaget involverte en athensk styrke på 20 skip, ledet av Formio mot en peloponnesisk flåte på 77 skip, ledet av Knemos.
Opptakt
Den spartanske styresmakten hadde i 429 beordret navarken Knemos til å sette i gang en offensiv i Korintbukta og det nordvestlige Hellas med det mål å slå flere athenske allierte ut av Peloponneskrigen. Ideelt sett håpet spartanerne å erobre den athenske basen ved Nafpaktos. Denne basen brukte athenerne til å trakassere korintisk skipsfart. Men den offensiven led et alvorlig tilbakeslag da Knemos ble slått tilbake på land av akarnaniene i Stratos, mens en peloponnesisk flåte på 47 skip ble spredt av Formios 20 skip ved Rhium. Spartanerne var misfornøyd med dette uventede tilbakeslaget og sendte flere rådgivere, inkludert den aggressive, men talentfulle Brasidas, for å ha overoppsyn med Knemos samtidig som han gjenopptok offensiven. Formio sendte i mellomtiden etter forsterkninger fra Athen, og 20 skip ble sendt ut til ham. Disse hadde ordre om å først seile til Kreta for å angripe Kydonia. Resultatet var at denne flåten ikke kom tidsnok til å delta i slaget.
Knemos og rådgiverne forente skipene som Knemos hadde tatt med seg til Stratos med de som trakk seg tilbake fra Rhium og skaffet flere skip fra Spartas allierte i bukta, og de hadde snart en flåte på 77 skip. Admiralene rykket så frem med sin flåte til Panormos, i Akhaia, hvor de møtte det peloponnesiske infanteriet. Formio førte i mellomtiden sine skip opp til Antirrhium, på den andre siden av stredet fra peloponneserne, ved Rhium. Her var han i posisjon til å slå til dersom den fiendtlige flåten forsøkte å seile vestover inn i åpen sjø. Dersom han hadde latt den unnslippe på denne måten, ville han i realiteten ha oppgitt Athens herredømme over sjøen, og kunne godt ha blitt blokkert i Nafpaktos.
Slaget
De 20 athenske skipene seilte inn i bukta på en enslig rekke langs den nordlige kysten. De messenianske hoplittene fra Nafpaktos marsjerte langs kysten ved siden av dem. På den sørlige kysten seilte den peloponnesiske flåten på fire rekker, parallelt med kysten. Til høyre for disse linjene, var 20 av de beste og raskeste skipene i flåten som ledet fremrykningen. Disse hadde fått jobben med å hindre athenerne fra å flykte når peloponneserne angrep.
Knemos så at athenerne seilte i en enkel rekke og gav signalet til at hans skip skulle angripe. Peloponnesernes flåte snudde umiddelbart og skyndte seg over bukta mot athenerne. Athenerne forsøkte å flykte, men bare elleve av de fremste skipene klarte å komme seg rundt peloponnesernes høyre flanke og flykte mot Nafpaktos, de resterende ni ble kjørt opp i et hjørne, drevet på land og erobret, mens de 20 eliteskipene til peloponneserne fra den høyre flanken satte etter de flyktende athenske elleve.
Ti athenske skip nådde Nafpaktos i sikkerhet og inntok sine posisjoner ved munningen av havnen, klar til å forsvare seg mot etthvert forsøk på å gå inn i havnen. Det siste athenske skipet flyktet mot havnen med peloponneserne som allerede sang seierens paian, i nær forfølgelse. Det athenske skipet kom opp på siden av et handelsskip som lå for anker utenfor havnen og brukte det til å beskytte sine flanker mens han snudde. Den athenske kapteinen vendte sitt skip 270 grader og rammet sin fremste forfølger i siden og senket den.
De ti athenske skipene i havnen stormet ut og sluttet seg til angrepet, og peloponneserne ble umiddelbart spredt. Athenerne erobret seks skip i forfølgelsen og tok tilbake alle unntatt ett av sine egne skip som ble tatt tidligere. Begge sider hevdet at de hadde vunnet, men det var klart hvem som hadde vunnet det. Peloponneserne fryktet ankomsten til de athenske forsterkningene, trakk seg tilbake til Korint i løpet av natten flere dager etter slaget og athenerne fortsatte å holde Nafpaktos og ha herredømmet over bukta.
Etterspill
Den athenske seieren ved Nafpaktos gjorde slutt på Spartas forsøk på å utfordre Athen i Korintbukta og i det nordvestre Hellas. Slaget sikret også Athens herredømme til sjøs. Ved Nafpaktos hadde athenerne vært presset med ryggen mot veggen, et nederlag ville ha gjort slutt på Athens fotfeste i Korintbukta og oppmuntret peloponneserne til ytterligere aggressive operasjoner til sjøs. Spartanerne ble så kuet av minnet om deres nederlag ovenfor Formio, at de i 428 ikke sendte hjelp til Athens opprørske undersåtter, Mytilene, det året. De sendte til slutt en flåte i 427, men kommandanten var så redd for å bli tatt til sjøs av athenerne at han flyktet hjem uten å ha oppnådd noe.
Claire Trevor
For sin rolle som «Gaye» i filmen Stormvarsel, (Key Largo) vant Trevor i 1948 en Oscar for beste kvinnelige birolle. Hun har en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Yun Chi-yeong
Yun Chi-yeong (hangul: 윤치영, hanja:尹致暎) (født 10. februar 1898, død 9. februar 1996) var en sørkoreansk politiker, og uavhengighetsaktivist og lærer. Han var innenriksminister i Sør-Korea (1948) og den trettende borgermester i Seoul (1963–1966).
Georgineslekta
Georginer (Dahlia) er ei gruppe i kurvplantefamilien med opphav i Mellom-Amerika, og er nasjonalblomster i Mexico. Det vitenskapelige navnet kommer fra den svenske biologen Anders Dahl.
Plantene i denne gruppen er flerårige, bladrike knollplanter med vakre blomster. Hagegeorginene som blir dyrka i dag, kommer fra ei last røtter som kom til Nederland fra Mexico i 1872 som ga flotte, røde blomster med spisse blad. Gartnere kryssa disse georginene, med det vitenskapelige navnet Dahlia juarezii, med andre georginer, og la grunnlaget for alle de mange moderne hybridene som finnes i dag. Det finnes ca. 20 000 kultiverte varianter.
Eksterne lenker
Dahlia
Thomas Staughton Savage
Thomas Staughton Savage (født 1804, død 1880) var en amerikansk prest, misjonær, lege og biolog, kjent for å ha gitt navn til arten gorilla.
La Plata County
La Plata County er et fylke i den amerikanske delstaten Colorado. Det ligger i den sørvestlige delen av staten og det grenser mot San Juan County i nord, Hinsdale County i nordøst, Doleres County i vest, Montezuma County i nordvest og mot Archuleta County i øst. Det har også grense mot delstaten New Mexico i sør.
Thomas Staughton Savage
I 1836 ble Savage sendt som misjonær til Liberia. Under oppholdet fikk han hodeskallen og andre bein fra en ukjent primat. Sammen med Jeffries Wyman ga han i 1847 arten det vitenskapelige navnet Troglodytes gorilla, som vi i dag kjenner som den vestlige lavlandsgorillaen.
La Plata County
La Plata Countys totale areal er 4,403 km² hvorav 20 km² er vann. I 2003 hadde fylket 46,229 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Durango som også er fylkets største by.
Fylket ble grunnlagt i 1874 av land som ble skilt ut fra fylkene Conejos og Lake County. Det har fått sitt navn etter elven La Plata River og fjellet La Plata Mountains som er oppkalt etter det spanske ordet for sølv.
Domain Name System
Domain Name System (DNS) er navnetjenerstandarden spesifisert i TCP/IP-protokollsuiten.
Enkelt forklart
DNS (Domain Name System) er internettjenesten som kobler domenenavn sammen med IP-adressen til en tjener på Internett og dermed gjør det mulig å sende informasjon til riktig sted på nettet. Med andre ord vil DNS oversette domenenavnet f. eks. vg.no til IP-adressen til serveren som inneholder VG sine nettsider. Om en tjener (server) ikke er oppført i DNS vil du måtte skrive inn korrekt IP-adresse i adressefeltet i nettleseren din.
DNS fungerer rent praktisk som en distribuert database spredd utover mange maskiner, såkalte navnetjener-maskiner.
For problemfri bruk av alle internettjenester er det viktig at alle maskiner (tjenere) i lokalnettet som betjener internettbrukere er korrekt registrert i DNS. Det er altså nødvendig med et organisert driftssamarbeid mellom lokalt driftsansvarlig på den ene siden og internettleverandøren på den andre siden.
Adressekonvertering
Hovedoppgaven til en DNS-tjener er å konvertere mellom domenenavnet og en IP-adresse. Hver enhet på et datanettverk, for eksempel på Internettet, har en egen IP-adresse som identifiserer denne enheten.
For eksempel, en vertsmaskin har en nettside som ligger på IP-adressen 123.123.123.124. Det er imidlertid svært upraktisk for lesere av den nettsiden å gå rundt og huske dette nummeret. Dette løses ved at DNS-systemet binder et domenenavn til denne adressen vertsmaskinen har. Dette domenenavnet er mye enklere å huske enn en nummerrekkefølge på opptil tolv sifre.
Om nettsiden bytter vertsmaskin, vil brukerne slippe å lære seg en ny nummerrekkefølge for å finne den nye maskinen. Ved en enkel endring i navnetjeneren vil domenenavnet peke på den nye vertsmaskinen, uten at brukerne merker noe til byttet av vertsmaskin.
Nivåer av navnetjenere
Når brukeren av en datamaskin vil kommunisere med en annen datamaskin over et datanettverk ved å oppgi domenenavnet til den andre maskinen i applikasjonen han vil bruke, vil brukerens operativsystem be sin lokale navnetjener om å slå opp i en lokal tabell over bindinger mellom IP-adresser og domenenavn. Om datamaskinen brukeren ville kommunisere med ligger på det lokale nettverket, vil den lokale navnetjenere da kunne løse konverteringen på egen hånd.
Klarer ikke den lokale navnetjeneren å løse konverteringen, må forespørselen gå et nivå opp. Den lokale navnetjeneren vil da spørre andre navnetjenere. Når informasjonen er funnet, sendes denne tilbake til den navnetjeneren som sendte forespørselen. Nå kan avsenderens lokale navnetjener endelig gi brukerens applikasjon den riktige IP-adressen og datakommunikasjonen kan begynne. Navnetjenerne lagrer informasjonen de har mottatt, slik at neste gang noen forespør om samme domenenavn vet den svaret.
Siden DNS-tjenere er såpass viktige i Internettets struktur, finnes det som regel reservetjenere som er duplikater av de primære navnetjenerne. Slik unngår man at nett-trafikk går i stå om en navnetjener ikke fungerer ordentlig.
Andre oppgaver
DNS-tjenere kan også svare på andre forespørsler enn adressekonvertering. Viktigst blant de andre tjenestene er Mail Exchange, en tjeneste som sørger for at e-post blir levert til riktig adresse. Dette gjøres ved at DNS-tjeneren har en liste med domenenavn til eletroniske postkontor, og om et av disse ikke fungerer vil e-posten sendes til neste på listen.
Host Information kan brukes til å be om informasjon om operativsystemet og prosessoren på DNS-tjeneren.
Canonical Name henviser fra ett domenenavn til et annet. Dette brukes typisk om man er interessert i å videreformidle henvendelser til et kort domenenavn over til et lengre domenenavn.
Abdullah Ibrahim
Abdullah Ibrahim (født 9. oktober 1934 i Cape Town, Sør-Afrika) er tidligere kjent under navn som Adolph Johannes Brand og som Dollar Brand. Han er en sørafrikansk pianist og komponist. Han er gift med jazzmusikeren Sathima Bea Benjamin som også er fra Sør-Afrika.
Musikken hans gjenspeiler mange av de musikalske innflytelsene som han fikk allerede i barndommen i de flerkulturelle områdene som ligger rundt Cape Town og som omhandler alt fra tradisjonelle afrikanske sanger og orgelmusikk til mer moderne jazz og andre vestlige stilarter. Innen jazz har hans musikk-stil fått veldig mye påvirkning fra andre tidligere jazzmusikere som blant andre Thelonious Monk og Duke Ellington.
Han først fikk sine første pianotimer i en alder av syv år og han begynte å spilte profesjonell jazz fra 1949. I 1959 og 1960 spilte han sammen andre kjente musikere som for eksempel Kippie Moeketsi.
Han turnerer hovedsakelig i Europa, USA og noen ganger i hans hjemland Sør-Afrika. Forestillingene hans foregår hovedsakelig på forskjellige konserter og klubber. Han spiller hovedsakelig på piano, men han spiller også andre instrumenter, blant annet fløyte, saksofon og cello. Han fremfører som regel sine egne komposisjoner selv om han noen ganger utfører stykker som er blitt komponert av andre.
Abdullah Ibrahim har skrevet mye filmmusikk til en rekke filmer, inkludert den prisbelønte filmen Chocolat og den ikke fullt så gamle filmen No Fear, No Die. Etter at apartheid-systemet endelig tok slutt i Sør-Afrika har han bodd i Cape Town I 2002 var han med i dokumentarfilmen Amandla!: A Revolution in Four-Part Harmony hvor han og andre berømte personligheter minnes hvordan Sør-Afrika var under apartheid-systemet.
John Olav Egeland
John Olav Egeland (født 1951) er en norsk journalist og redaktør som har vært ansatt i Dagbladet i over 40 år, deriblant som sjefredaktør (2000–2003).
Biografi
Egeland ble født i Oslo, men vokste opp i Bærum.
Etter artium studerte han historie ved Universitetet i Oslo. I sin ungdom satt han i sentralsyret i Sosialistisk Folkepartis ungdomsorganisasjon (1971–1972) og var formann i Norges Gymnasiastsamband 1971–1972.
Hans journalistiske karriere startet i Orientering hvor han var fra 1973 til 1975. Deretter var han redaktør i Universitas 1977–1978. I 1978 ble han ansatt i Dagbladet. Her har han hatt lederstillinger som nyhetsredaktør, konstituert sjefredaktør i 1995, politisk redaktør 1995–2000 og sjefredaktør 2000–2003. Han har siden 2003 vært politisk kommentator i avisa. Han var også pådriver og prosjektleder for avisas bilag Dagbladet Magasinet som ble lansert i 1999.
Egeland var medlem av Pressens Faglige Utvalg (PFU) fra 2000 til 2012. I deler av 1980-årene satt han i styret til lokal-TV-stasjonen Janco Visjon. Han representerte Dagbladet, som var blant de største eierne av kanalen.
I 1981 fikk han Narvesenprisen (sammen med Erling Borgen i NRK) for sitt arbeid med Reksten-saken. I 2008 tildelte Riksmålsforbundet ham Gullpennen. Juryens begrunnelse var: «Hans språk kjennetegnes av høy presisjon, språklig intensitet og originalitet. Hans språklige friskhet styrker hans fullstendig uredde tilnærming til de temaer han velger».
Familie
John Olav Egeland er sønn av kulturskribent Erik Egeland og sønnesønn av organisasjonsmannen John Oscar Egeland. Hans bror er filmklipper Einar Egeland.
Egeland er gift med Tone Solberg, journalist og forfatter.
Redningspakken for det norske finanssystemet (2009)
Redningspakken for det norske finanssystemet 2009 (offisielt kalt Regjeringens kredittpakke 2009 og ofte omtalt som Bankpakke II) er en «redningspakke» som ble foreslått av Stoltenberg II-regjeringen den 8. februar 2009 for å stimulere økonomien.
Kredittpakkens formål er å stimulere den norske økonomien etter at finanskrisen, som begynte sommeren 2007, hadde sørget for lavere investeringsvillighet og dermed lavere økonomisk aktivitet. Måten økonomien skal stimuleres på er ved å stille 100 milliarder norske kroner til disposisjon via to nye fond; statens obligasjonsfond og statens finansfond som vil få 50 milliarder hver.
Forslaget om kredittpakken kom i form av stortingsproposisjon 40 odeltingsproposisjon 35.
Bakgrunn
Finanskrisen som startet sommeren 2007 sørget for at tilliten i verdens finansmarkeder sank betraktelig. Dette førte til at bankene ble mer kresne på hvem som skulle få låne penger. Konkursen i den store amerikanske investeringsbanken Lehman Brothers den 15. september 2008 forverret denne situasjonen betraktelig. USAs myndigheter grep ikke inn for å redde selskapet og dette førte til at bankene mistet all tillit til andre finansaktører i og med at man ikke kunne regne med regjeringens støtte om store aktører fikk problemer. Den økte risikoen førte til at pengemarkedsrentene, som er den renten bankene bruker seg imellom, steg raskt og holdt seg høye frem mot juletider da flere sentralbanker satt ned styringsrentene dramatisk og man så flere redningspakker bli lansert rundt om i verden.
Dette førte også til at bedrifter fikk liten tilgang til kapital gjennom sine bankforbindelser. Uten kapital fikk flere bedrifter problemer med å realisere prosjekter og hente inn likviditet for å komme seg igjennom de finansuroen. Dette fører igjen til permitteringer, oppsigelser og konkurser.
I desember 2008 nådde gjeldsveksten i Norge sitt laveste nivå siden mars 2004. Omregnet til årsbasis ble gjeldsveksten -1,2 %.
Statens obligasjonsfond
Statens obligasjonsfond (SOF) ble opprettet 6. mars 2009. SOF forvaltes av folketrygdfondet på vegne av finansdepartementet.
SOF vil være et midlertidig tiltak i en periode på 5 til 10 år hvor fondet skal låne ut penger på obligasjonsmarkedet. Obligasjonsmarkedet er et alternativt marked for lån istedenfor lån i banker. Fondet vil avvikles når lånene er gjort opp.
Statens finansfond
Statens finansfond ble opprettet 6. mars 2009. I motsetning til SOF så er statens finansfond et eget rettssubjekt og registrert i foretaksregisteret.
Statens finansfond ble opprettet for å øke kjernekapitaldekningen i bankene som får behov for det det. Finansfondet stiller noen krav til de som ønsker tilskuddet:
Statens finansfond skal kun operere i 3 – 5 år frem i tid.
Arthur Hoffmann
Arthur «Aute» Hoffmann (født 10. desember 1887 i Danzig, død 4. april 1932 i Hamburg) var en tysk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Hoffman deltok også på både 100- og 200 meter individuelt men klarte ikke å kvalifisere seg for finalene. I lengdehopp kom han på femtendeplass.
Popping
Popping er en robotlignende hiphopdans fra 70-tallet. Den kommer fra California, og er delinspirert av locking. Kjente poppere er bl.a. Phillip «Pacman» Chbeeb, Salah og. Noen kjente popping-understiler er; boogaloo, bopping, liquid, miming, robot, ticking, tutting, fingertutting og waving.
Arthur I av Bretagne
Arthur I av Bretagne (født 29. mars 1187, død 3. april 1203) var hertug av Bretagne mellom 1194 og 1203. Han var den posthume sønnen til Geoffrey II, hertug av Bretagne (død 1186) og Constance, hertuginne av Bretagne. I 1191 ble han utpekt som arving til Englands trone av Rikard Løvehjerte. Hensikten var at Arthur skulle etterfølge Rikard, foretrukket framfor Rikards yngre bror Johan uten land.
Tidlig liv
Da Rikard I av England, kalt Løvehjerte, var på det tredje korstog fremmet Constance større uavhengighet for Bretagne og i 1196 fikk hun proklamert unge Arthur som hertug til tross for at han var kun syv år gammel.
Da Rikard I døde i 1199 tok hans bror Johan øyeblikkelig Englands trone, men store deler av den franske adelen nektet å anerkjenne ham som konge. De foretrakk Arhur som erklærte seg selv som vasall til kong Filip II August av Frankrike, således avsverget han sitt vasallforhold til Johan. Det var tilstrekkelig provokasjon for kong Johan som invaderte Frankrike i 1202.
Arthurs fangenskap
Filip II August anerkjente Arhurs rett til Bretagne, Anjou, Maine og Poitou, men ved traktaten i Le Goulet i mai 1200 aksepterte Filip II August kong Johan som arving etter dennes bror Rikard I og som konge av England. Franskekongen forrådte da sin støtte til Arhurs krav på den engelske trone.
Forsvinning
Gåten ved Arthurs forsvinning ga opphav til flere historier. En redegjørelse var at hans fangeholdere fryktet å skade ham, og han ble deretter myrdet av Johan selv, og at hans lik ble kastet i Seine. Margam-annalene ga følgende fortelling ved Arthurs død:
William de Braose steg i Johans gunst etter at Arthur var forsvunnet, mottok nye land og titler i grenseområdene til Wales, så mye at han ble opplagt mistenkt for deltagelse, og faktisk mange år senere, etter en konflikt med kong Johan, skal hans hustru, Maud de Braose, personlig og direkte anklaget kongen for å ha myrdet Arthur. Det førte til at Maud sammen med hennes eldste sønn, også kalt William, ble fengslet og sultet til døde i Windsor Castle. William de Braose flyktet til Frankrike hvor han etter sigende skal ha utgitt en redegjørelse om hva som hadde skjedd med Arthur, men ingen kopi av dette har blitt funnet. Han var da 16 år gammel.
I litteraturen
Arthurs død var et sentralt ingrediens i William Shakespeares historiske stykke Kong Johan hvor Arthur er portrettert som et barn hvis uskyld overtaler Hubert de Burgh fra å begå det mord som er kommandert av kong Johan. Imidlertid dør Arhur etter å ha hoppet fra sitt fangenskap i et forsøk på flukt.
På 1800-tallet skrev den bretonske poeten Auguste Brizeux om Arthur i diktet La chasse du Prince Arthur.
Han er også en hovedskikkelse i den alternative historiske romanen av den eksentriske engelske forfatteren Frederick Rolfe («Baron Corvo») kalt Hubert's Arthur, posthumt utgitt av A. J. A. Symons i 1935. Romanen er presentert som en lengre fortelling om den aldrende Hubert de Burgh som er antatt å ha berget Arthurs liv og fulgt ham på et korstog til Det hellige land hvor han blir konge av Jerusalem før han til slutt kommer tilbake til England, beseirer kong Johan og dreper hans sønn Henrik Plantagenet (den historiske Henrik III av England) i nærkamp. Resten av boken forteller om det vidløftige regimet til kong Arthur, hans nederlag for baronene under Simon de Montfort, og til sist hans mirakuløse død. Av alle romanene til Rolfe er denne den eneste som aldri har blitt trykket på nytt, uten tvil på grunn av den sterke antisemittisme som trekker på mytene om kristne gutter myrdet av jøder som Lille sankt Hugh av Lincoln.
I romanen Saving Grace av Julie Garwood finner heltinnen dokumenter som angår Arhurs mord, begått på ordre av kong Johan av to av kongens baroner. Hun er gift med en skotsk godseier, Gabriel MacBain, for å unnslippe England, men blir plaget av begge baronene, og den engelske fraksjonen som håper på å velte kong Johan; begge partier usikre på hvor mye hun vet.
Victor Davis Hanson
Victor Davis Hanson (født 1953 i California) er en amerikansk militærhistoriker. Han er best kjent som en ekspert på krigføring i antikken, men har også markert seg som politisk kommentator.
KG
KG har flere betydninger:
Bertil Bertelsen
Bertil Bertelsen (født 2. mars 1972) er en norsk låtskriver og gitarist.
Bertelsen startet bandet Publiners i 1997 sammen med broren Ronny Bertelsen. Bertelsen har i tillegg til å spille i Publiners også hatt soloprosjektet Ikke Bare Bertil Band og vært med i Bodøbandet Kalle føtter. Han var bookingansvarlig ved Studentersamfunnet i Bodø fra høsten 1995 til og med våren 1996.
Videre har han vært dirigent for Kor i Øyan, Rønvik blandakor og et par korps. I lag med Olav Johan Nygaard laget han «Ukasangen» som ble plukket ut som beste låt til studentuka 99 i Bodø. Bertelsen var også med i et Brønnøyband som hadde navnet By The Way i begynnelsen av 90-tallet. De ga ut singelen «Hard Luck» i 1993. Videre var han med i Beat for beat i 2009 sammen med sin bror Ronny.
Da Publiners tok en liten pause i 2017 gikk Bertelsen solo under navnet Bertil B. Han ga ut to låter i mai 2018. Titlene på låtene var «Kom» og «Ikkji Kom». Han spilte sin foreløpig første og siste konsert med dette prosjektet under Rootsfestivalen i Brønnøysund samme år.
Bertelsen jobber til daglig som musikklærer på Alstad ungdomsskole i Bodø.
Liste over patriarker av Antiokia
Denne listen omfatter de tidlige patriarkene av Antiokia, dvs. fra grunnleggelsen av Antiokia bispedømme (rundt 34 e.Kr.) og frem til avspaltningen av de ulike kristne kirkene som hadde/har egne patriarker av Antiokia (687–1782).
Biskoper av Antiokia (34–70)
Gjennom de første århundrene er kunnskap om biskopene av Antiokia i stor grad hentet fra kristne overleveringer og tradisjon. Det gjør at årstall kan være noe usikre.
Metropolitter av Antiokia (70–451)
Med ødeleggelsen av Jerusalem i år 70 ble Antiokia det viktigste bispedømmet i Midtøsten. Det fikk ansvaret for alle kristne i Asia og Afrika. Biskopen ble dermed erkebiskop og metropolitt.
Patriarker av Antiokia (451–518)
Metropolitten av Antiokia hadde lenge vært én av kristendommens tre viktigste biskoper (ved siden av Roma og Alexandria). Betegnelsen patriark for biskopene av Roma, Konstantinopel, Antiokia, Alexandria og Jerusalem ble offisielt tatt i bruk på konsilet i Kalkedon i år 451.
Skisma i 518
Konsilet i Kalkedon hadde utløst en uenighet mellom de kalkedonske (de senere ortodokse og katolske) og de ikke-kalkedonske (orientalsk-ortodokse) kirkene. Etter noen år med interne stridigheter førte dette fra og med 518 til en todeling av at patriarkatet Antiokia:
Melkittiske patriarker av Antiokia (518–687)
Den kirken som var trofast mot keiseren i Konstantinopel, ble kalt melkittisk.
Skisma i 687
Maronittene utnevnte fra 687 egne patriarker av Antiokia, og inngikk senere en union med paven i Roma. Dette utgjorde et nytt skisma:
Melkittiske patriarker av Antiokia (687–1098)
Sedisvakans (702–742)
Skisma i 1098
I sammenheng med det første korstoget grunnla franske katolikker i 1098 fyrstedømmet Antiokia. Fyrsten fordrev den ortodokse patriarken av Antiokia og innsatte en katolsk patriark i stedet:
Melkittiske eksilpatriarker av Antiokia (i Konstantinopel; 1098–1276)
Den melkittiske patriarken tilbrakte sitt eksil i Konstantinopel.
Melkittiske patriarker av Antiokia i Damaskus (1342–1724)
Ignatius II flyttet patriarksetet til Damaskus. Sedisvakans (1631–1635)
Skisma i 1724
1724 skjedde et nytt brudd mellom melkittenes katolsk-vennlige fløy (som beholdt navnet melkitter) og den delen av kirken som forble trofast mot den økumeniske patriark av Konstantinopel:
Skisma i 1782
Etter at den nyvalgte patriarken Ignatius Mikael III Jarweh konverterte til katolisismen og den økumeniske patriark i Konstantinopel utpekte Ignatius Matteus som motpatriark, var også det syriske patriarkatet av Antiokia delt i to uavhengige linjer:
Presidentvalget i USA 1820
Presidentvalget i USA i 1820 var det tredje og siste presidentvalget i USAs historie hvor en kandisat i praksis ikke hadde motstand i valgkampen (de to forrige var valgene i 1789 og 1792 hvor George Washington ble valgt uten å ha hatt motstandere). Føderalistpartiet var i det store og hele ute av politikken fra 1816 av, USA hadde dermed bare ett parti å regne med til valget.
Universal Media Disc
Universal Media Disc (UMD) er en liten disk som leses optisk, utviklet av Sony for bruk i PlayStation Portable (PSP).
Presidentvalget i USA 1820
President James Monroe og visepresident Daniel D. Tompkins ble gjenvalgt uten å møte motstand, og ble sittende også i perioden 1821 – 1825.
Universal Media Disc
Disken er 64 millimeter i diameter, 4,2 millimeter tykk, og veier 10 gram. De har en lagringskapasitet på 1,8 gigabyte (to-lags) og 900 megabyte på ett-lags.
Disken er kryptert med AES 128.
Glenn Ikonen
Glenn Ikonen (født 29. april 1955) er en svensk rullestolcurlingspiller. Han representerer Södertälje CK.
Han har spilt treer for Sverige i alle VM fra 2002 til 2013, bortsett fra VM 2011 der han var skip. Han deltok også i Paralympics i 2006 og 2010. Dette har bragt ham to VM-sølv (2009 og 2013) og en bronse fra Paralympics som beste resultater. Han deltok også på det svenske laget som fikk bronse i Paralympiske vinterleker 2010, men ble diskvalifisert og utestengt i 6 måneder for bruk av et ulovlig stoff. Årsaken til den positive dopingtesten var en medisin han brukte mot høyt blodtrykk.
Magaluf
Magaluf er en by på den spanske middelhavsøya Mallorca. Den er et populært reisemål for sydenturister, særlig unge, og ligger i kommunen Calviá, ca. 24 kilometer fra hovedflyplassen på øya.
Glenn Ikonen
På nasjonalt nivå har han vunnet det svenske mesterskapet i rullestolcurling 2 ganger; i 2003 og 2007, mens han fikk sølv i 2005 som skip, og i 2004 og 2006 endte på tredjeplass.
Orgon (Bouches-du-Rhône)
Orgon er en kommune i departementet Bouches-du-Rhône i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur sør i Frankrike.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Orgon (Bouches-du-Rhône)
Fotballag
Fotballag er et lag bestående av en gruppe fotballspillere, innen ulike former for spillet fotball. Laget kan representere en sportsklubb, nasjonalt forbundslag, landslag eller intranasjonale lag i kamp mot et motstående lag.
Et fotballag består vanligvis av følgende roller, eller posisjoner, på banen målvakt, forsvarspillere, midtbanespillere, og angrepsspillere, samt innbyttere til en eller flere av disse rollene.
Bernt Sjöberg
Bernt Sjöberg (født 2. august 1955) er en svensk rullestolcurlingspiller. Han representerer Södertälje CK, som har vært den dominerende klubben i Sverige på 2000-tallet.
Han har deltatt for Sverige i alle VM fra 2002 til 2008, samt Paralympics i 2006. Dette har bragt ham to VM-fjerdeplasser og en bronse fra Paralympics som beste resultater.
På nasjonalt nivå har han vunnet det svenske mesterskapet i rullestolcurling 3 ganger; i 2003, 2006 og 2007, mens han fikk sølv i 2005.
Nydalen videregående skole
Nydalen videregående skole er en videregående skole i Nydalen i bydel Nordre Aker i Oslo, etablert 22. august 2011. Den tok over utdanningstilbudene fra Grefsen videregående skole og Sandaker videregående skole, som begge skulle ombygges til grunnskoler. Skolen har adresse Nydalsveien 30C. Skolens første rektor er tidligere landslagsmålvakt i håndball, Linn Siri Jensen, som var fungerende rektor ved Grefsen videregående skole fra 2007 til 2009.
Utdanningsprogram og elevtall
Skolen har utdanningsprogram for studiespesialisering, helse- og oppvekstfag og salg, service og reiseliv. Elevtallet er rundt 950, litt høyere enn summen av de to skolene som ble slått sammen.
Skolebygg og uteområder
I tilknytning til skolen ligger Nydalen idrettshall under bakkenivå, med full håndballbane, samt et styrkerom på 163 m².
Skolen har bydelsbibliotek og skolebibliotek i 1. etasje. I samme etasje ligger også kantinen. I 2. etasje er helse- og oppvekstfag sammen med en gruppe for tilrettelagt opplæring. Det er i denne etasjen administrasjon, ledelse og rådgivere holder til. I 3. etasje er elever på studiespesialiserende og i 4. etasje er avdeling for salg, service og reiseliv. De deler etasjen med det pedagogiske personalet.
Knutepunktskole for døve
Nydalen tok over Sandaker videregående skoles rolle som knutepunktskole for døve og hørselshemmede. Elevene får tilbud om studier innen alle skolens utdanningsprogrammer, samt andre utdanningsprogram i samarbeid med andre skoler i Oslo.
Historie
Skolen ble først skissert i høringsutkastet til skolebehovsplanen for 2007–2016, men ble vedtatt av Oslo bystyre 4. mars 2009. Avantor hadde byggherreansvar for bygget på 14 175 kvadratmeter, fordelt på seks etasjer. Arkitektfirmaet var Link signatur.
Kjente ansatte ved Nydalen vgs
Dette er en oversikt over tidligere og nåværende ansatte ved Nydalen videregående skole som har egne artikler på norsk Wikipedia:
Nydalenrevyen
Elevene ved Nydalen videregående skole har hvert år siden 2012 satt opp skolerevy, under fellesbetegnelsen «Nydalenrevyen».
Kristelig Gymnasium
Kristelig Gymnasium, forkortet KG, er en kristen ungdoms- og videregående skole i Bydel Frogner i Oslo. Skolen ble grunnlagt i 1913 som privat gymnasium av fem kristne organisasjoner. I 1967 fikk KG også ungdomsskole. I dag eies skolen av Det Norske Misjonsselskap, Normisjon og Norsk Luthersk Misjonssamband. KGs ungdomsskoletrinn fikk i 2005 beste resultat av landets privatskoler.
I 2019 var snittet på førsteinntaket på vg1 på ca. 4,6.
Skolen har tradisjonelt fått flere søkere enn skolen har plasser til. Skolen utvidet derfor tilbudet med lokaler i Pilestredet 56. Bygget sto ferdig høsten 2010, og kalles B-bygget av elever og ansatte. Skolen har dermed tre bygg: Gamlebygget, Hovedbygget og B-bygget. I 2021 har KG fem klasser per ungdomsskoletrinn og seks per trinn fra 1.-3.
I 2018 begynte KG med temaklasser som tilbyr elevene fordypning innenfor enten realfag (R-klassen) eller samfunnsfag (S-klassen) allerede i vg1.
Skolen har to egne sangkor (KG Singers og KG-koret) samt et eget klokkekor (KG Bells). Disse holder årlig en rekke konserter, inkludert en årlig Julesangaften i Oslo Konserthus.
Elevene ved skolen arrangerer årlig en egen innsamlingsaksjon (KGs Elevaksjon), der mottager er ulike veldedige organisasjoner. I 2021 går innsamlingen til å bekjempe menneskehandel i Thailand.
Hver dag kl. 10.00 holder skolen andakt over høyttaleranlegget.
David Hume
David Hume (født i Edinburgh i Skottland, død 25. august 1776 samme sted) var en britisk filosof, økonom og historiker. Han er ansett som en av de viktigste skikkelsene i den vestlige filosofis historie og den skotske opplysningstiden. Selv om de siste års interesser for Humes arbeider er sentrert rundt hans filosofiske verker, var det som historiker at han først ble berømt. Hans verk History of England var standardverket for den engelske historie i seksti-sytti år helt til utgivelsen av History of England av T. B. Macaulay. Han var, med sin ide om mennesket som et uhyre avansert dyr, i en tid da oppfatningen om mennesket skapt i Guds bilde var nærmest enerådende, en av mange forløpere for Darwins evolusjonsteori.
Mange ser hovedsakelig på den humeanske filosofien som en form for dyp skeptisisme, men andre hevder at naturalismen er en like sentral del av hans tanker. Humes tilhengere har hatt en tendens til å pendle fra de som legger vekt på det skeptiske elementet, som for eksempel de logiske positivistene, og de som fremhever de naturalistiske elementene, som for eksempel Don Garrett, Norman Kemp Smith, Kerri Skinner, Barry Stroud og Galen Strawson.
Filosofi
Hume var empirist. Det vil si han mente all erfaring kom gjennom sansene. Han utviklet en empiri i den mest konsekvente form. Han var også kjent for sine teorier om estetikk. I hans essay Of the Standard Of Taste forsøker han å legge et grunnlag for å kunne diskutere god og dårlig smak.
Hans mest kjente verk, A Treatise of Human Nature (1739), regnes som en milepæl innen filosofi. Da det kom ut, var det få som så hvor radikalt det var. Ti-tolv år senere skrev han to bøker, Enquiry concerning Human Understanding og Enquiry concering the Principle of Morals, som hentet materiale fra hovedverket. Disse gav en noe enklere framstilling av hans filosofi, noe som førte til at han ble mer kjent og anerkjent i sin samtid, både i det faglige miljøet og samfunnet generelt.
Hume hevdet at normative utsagn er meningsløse, og at det ikke er mulig å sette etiske normer. Følgende Hume-sitat om er/bør-problemet illustrerer dette: «det er ikke mot fornuften å foretrekke hele verden ødelagt fremfor at jeg risper meg i fingeren. Det er ikke mot fornuften at jeg velger min totale ruin for å forhindre det minste ubehag for en person som er meg helt ukjent.»
Hume mente at ved å undersøke hva mennesker anser som godt og hvordan gode mennesker oppfører seg, kan man konstruere en etikk ut ifra dette.
Hume mente dessuten at alle har en automatisk medfølelse for andre mennesker, en «fellow feeling». Denne egenskapen er medfødt, den er et slags instinkt, og den er basis for all moral. «Fellow feeling» består i en fundamental følelse av sympati for andre mennesker. Det er denne medfødte følelsen som gjør at vi gleder oss når det går andre godt i en sak, selv om vi ikke er personlig involvert i den. Det er dette Hume bruker som kriterium for en god handling: En handling er god dersom vi kan gledes over utfallet selv om handlingen ikke angår oss selv.
Ifølge Hume får man svar på de etiske problemstillinger ved å studere historiske personligheter. Slik finner man ut om de levde riktig eller galt, og dette er den eneste normen man kan ha.
Utdanning
Hume utviklet i sine politiske resonnementer mange økonomiske idéer som har hatt stor betydning for nasjonaløkonomien, som idéer om privat eiendom, inflasjon og utenrikshandel.
Hume trodde ikke, til forskjell fra John Locke, at privateiendom var en naturlig rettighet, men mente derimot at den er legitim utelukkende fordi jordens ressurser er begrensede. Dersom alle ressurser var ubegrensede og allment tilgjengelige så skulle privat eierskap ikke være berettiget. På det punktet overensstemmer Humes tenkning til dels med den tyske filosofen Karl Marx, som tenkte seg at kommunismen skulle være mulig kun under en høy utvikling av produksjonsmidlene og dermed en stort overflod av ressurser. Hume mente at en ujevn ressursfordeling var noe positivt, ettersom fullstendig jamlikhet i denne forstand ville ha utryddet driftigheten og flittigheten og dermed lede til fattigdom.
Hume anså at utenrikshandel stimulerte et lands økonomiske vekst. Han betraktet ikke verdens samlede handelsvarer som en begrenset mengde ettersom land kan gavnes av sine nabolands velstand som medlemmer i en velstående folkegruppe. Synkende utenriks etterspørsel anså han ikke som særskilt farlig ettersom ett land aldri i lengden kan bibeholde en ledende handlingsposisjon.
For å illustrere dette resonnementet, spurte han retorisk om hva som ville skje dersom en god engel ville snike seg inn i hele folkets bankkonti, lommebøker og gullforsyninger og doble deres mengde med gull. Svaret hans var at dette også ville føre at prisene dobles, og at pengene dermed ikke har noen økt reel verdi.
Hume formulerte også en teori om positiv inflasjon. Han anså at en økende pengemengde ville øke produksjonen på kort sikt. Dette skyldes en glime mellom den økte pengemengde og prisnivåene. Resultatet blir at prisene til å begynne med ikke stiger, og eventuelt ikke stiger overhodet.
Utvalgte verk
(Deler av begge disse verkene er gitt ut på Pax forlag (1968) i utvalg ved Magne Malmanger).
Newark and Sherwood
Newark and Sherwood er et administrativt distrikt i Nottinghamshire i England. Det består for det meste av landsbygd, med flere større skogplantasjer, samt de tre små byene Newark-on-Trent, Southwell, Ollerton.
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved sammenslåing av Newark, Newark landdistrikt og Southwell landdistrikt. Opprinnelig het det bare Newark, men dette ble endret med virkning fra 1. april 1995. Distriktet dekker et areal på 651,32 km² og hadde 114 817 innbyggere i 2011.
Kantate
Kantate (av latin cantare, «synge») brukes oftest om en vokal komposisjon akkompagnert av instrumenter. Kantaten har som regel mer enn én sats.
Fram til 1500-tallet var det stort sett bare vokalverker som ble regnet som seriøs musikk. Først med instrumentalmusikkens fremmarsj på 1600-tallet ble begrepet «kantate» introdusert som betegnelse for vokale komposisjoner for å skille dem fra instrumentalmusikkens sonater. Kantater kunne blant annet være komponert for en spesiell anledning, for eksempel leilighetsdikt med musikk til kroninger og andre merkedager. En rekke kantater blant annet av Bach, er skrevet for kirkelige høytider. Fra midten av 1600-tallet til slutten av 1700-tallet var kantater for ett eller to soloinstrumenter, en populær form for italiensk kammermusikk. Disse kantatene var gjerne akkompagnert av cembalo og kanskje noen få andre soloinstrumenter.
Las Animas County
Las Animas County er et fylke i den amerikanske delstaten Colorado. Det ligger sørøst i staten og det grenser mot Otero County og Pueblo County i nord, Bent County i nordøst, Baca County i øst, Costilla County i vest og mot Huerfano County i nordvest. Det har også grense mot delstaten New Mexico i sør.
Las Animas Countys totale areal er 12,368 km² hvorav 7 km² er vann. I 2000 hadde fylket 15,207 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Trinidad som også er fylkets største by. Rundt 19 km nordvest for Trinidad ligger byen Ludlow, tidligere en gruveby og åstedet for Ludlowmassakren. Stedet er nå en spøkelsesby
Fylket ble grunnlagt i 1866 av land som ble skilt ut fra Huerfano County og det har fått sitt navn etter elven El Rio de los Animas Perdidas en Purgatorio som renner gjennom fylket.
Magnetkort
Magnetkort er en type kort som er i stand til å lagre data ved å modifisere magnetismen til små jern-baserte magnetiske partikler på et bånd av magnetisk materiale på kortet. Den magnetiske stripen blir lest ved fysisk kontakt, og ved å skyve over et lesehode. Magnetkort er ofte brukt i bankkort, kredittkort, legitimasjonskort og forskjellige typer billetter.
Det er en rekke internasjonale standarder, ISO 7810, ISO 7811, ISO 7812, ISO 7813, and ISO 4909, som definerer de fysiske egenskapene for kortet, inkludert størrelse, fleksibilitet, magnetstripens posisjon, og magnetiske egenskaper. De kan også sette standarder for finans-kort og tildele kortnummer til forskjellige utgivningsinstitusjoner.
Michael Checkland
Michael Checkland (født 13. mars 1936) var generaldirektør i BBC fra 1987 til 1992.
Michael Checkland studerte ved King Edward VI Five Ways og Wadham College, Oxford. Han begynte i BBC i 1964 som regnskapsfører. I de neste årene hadde han lederstillinger innen finans og regnskap i BBC, og ble ressursdirektør i 1982. Han ble utnevnt til stedfortreder for generaldirektøren i 1985. Samme år ble han også president i Royal Television Society, et verv han hadde til 1994. I 1986 ble han formann for BBC Enterprises. Han ble utnevnt til generaldirektør i BBC etter at Alasdair Milne måtte gå av i 1987.
Hans tid som generaldirektør ble preget av mer forsiktighet overfor Thatcher-regjeringen enn under forgjengeren Alasdair Milne.