cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Christian Holtermann Knudsen
Oppvekst, utdanning og familie
Knudsen var sønn av bøkkeren og daglønneren Knud Olai Rasmussen, og sønnen Christian tok Holtermann-navnet fra sin ubeslektede fadder, kjøpmannen Nicolay Holtermann i Bergen. Han vokste opp i et arbeiderhjem med to brødre og to søstre, og ble en av de fremste elevene ved Christi Krybbe skole. Faren var rodeforstander i Bergens Arbeiderforening – en «borgerlig» arbeiderforening som i motsetning til Kristiania Arbeidersamfund aldri kom til å bli knyttet til den politiske arbeiderbevegelsen. Men inspirert av de «borgerlige» arbeidersamfunnenes sykekasser gikk Christian Holtermann Knudsen senere inn for at også de sosialistiske fagforeningene skulle arrangere slike hjelpekasser for medlemmene. Den praktiske nytten av samhold styrket det indre fellesskapet og solidaritetsånden, mente han.
Christian Holtermann Knudsen gikk i boktrykkerlære etter folkeskolen, og forlot Bergen for godt i januar 1865. Han ble gående arbeidsløs i både København og Kristiania, men fikk til slutt jobb hos B. M. Bentzen, senere i andre trykkerier i Kristiania og Kongsberg. Han giftet seg med arbeiderdatteren Marie Knudsen fra Halden, i Kristiania i 1870 – hun var da 33 år gammel og hadde en 10 år gammel datter. Christian og Marie fikk selv ingen barn, men hadde et lykkelig ekteskap.
Fagforeningsarbeid i skyggen av Venstre
Christian Holtermann Knudsen fikk nå trykkerjobb i avisen «Almuevennen», eid av den radikale stortingsmannen og senere statsrevisor Christian Johnsen. Knudsen ble der til 1884, og Johnsen ga også ut det mer politiske «Adressebladet». I denne perioden, hvor økonomisk oppgang skapte klarere lønnskrav fra håndverkerne, ble Christian Holtermann Knudsen fagforeningsmann, sosialist, og agitator. I 1872 startet typografene fagforening i Kristiania, med Knudsen som medstifter og tillitsvalgt. Han fikk her blant annet vedtatt at medlemmene betalte ukentlige bidrag til streikekassen for typografer i København.
Knudsen ble i 1876 valgt til formann i Den typografiske forening i Kristiania, som var Norges første levedyktige fagforening. Dette året startet en verdenskrise som brakte nødsår og arbeidsløshet i Norge – og økte motsetninger mellom håndverkerne og de ufaglærte arbeiderne som i nødsårene strømmet inn fra bygdene. Under trykket av lønnskamp og arbeidsløshet organiserte trykkeriarbeiderne seg, som den første håndverkergruppen i landet. Knudsen ble med i styret fra 1874 og gikk i møter med svenske og norske tidlige sosialister, og leste tyske småskrifter om sosialismen. Foreløpig fantes det ingen sosialistisk forening i Norge – bare rene fagforeninger uten en nasjonal overbygning. Hans initiativ allerede i 1877 om å danne et nasjonalt forbund for typografforeningene møtte motstand i Oslo, men han fikk Bergens typografforening til å medvirke til opprettelsen av Norsk Centralreisekasse for Bogtrykkere i 1882 – dagens Norsk Grafisk Forbund. Dermed stod Knudsen fadder for Norges første nasjonale fagforbund, som la grunnstenen for LO. Samme år stiftet arbeidersamfundene og arbeiderforeningene en nasjonal fellesorganisasjon – De forenede norske Arbeidersamfund – under det andre arbeidermøte i Trondheim, politisk helt dominert av Venstre.
Knudsen ble selv medlem av Kristiania Arbeidersamfund i 1882, en «borgerlig» arbeiderforening hvor Venstre nettopp hadde overtatt den politiske ledelsen på bekostning av Høyre. Holtermann Knudsen tilhørte arbeiderforeningens og partiet Venstres ytterste venstrefløy, og kjempet der for alminnelig stemmerett og «arbeidersagen». Kristiania Arbeidersamfund var helt preget av Venstre, med agitatorer som Bjørnstjerne Bjørnson, Ernst Sars og Johan Sverdrup blant medlemmene, og tusenvis av tilhørere på møtene. Knudsens opposisjonstilværelse i Venstre bar få frukter, og han konsentrerte etter hvert sin kraft om arbeidet gjennom fagbevegelsen. Da snekkerne i Kristiania tok initiativ til en sammenslutning, inviterte de etter hvert til en sentralkomite for ulike fagforbund, hvor Knudsen fikk styreplass sent i 1883.
Fagforeningenes Centralkomite jobbet med tariffspørsmål og hjelpekasser, og deltok på møtene i den Venstre-dominerte landssammenslutningen De forenede norske Arbeidersamfund, men med sosialistiske delegater. På komiteens oppfordring opprettet Knudsen i mai 1884 avisen Vort Arbeide i 20 000 eksemplarer, med undertittel Organ for Arbeidernes Interesser – det senere Arbeiderbladet. Den konkurrerte med «Demokraten», som appellerte til arbeidere, men ikke brakte noe politisk arbeider- eller fagforeningsstoff. Da byens trykkerier ganske snart nektet å trykke det radikale innholdet, startet han eget trykkeri, og fra august kom «Vort Arbeide» ut i 250 eksemplarer to ganger i uka, til en pris av 1 krone per kvartal. Fra 1886 het avisen «Social-Demokraten». I de kommende år ble Knudsen ofte dømt til bøter, eksempelvis for å trykke Hans Jægers bok «Fra Kristiania-Bohemen» og student Oskar Jægers artikkel til støtte for prevensjon. Knudsen valgte soning framfor pengebot.
Den Socialdemokratiske Forening
Venstre-mannen Jon Hol fikk arbeiderne ved Akers mekaniske verksted til å starte en «borgerlig» arbeiderforening og utgi en ikke-sosialistisk arbeideravis, «Arbeideren», i desember 1884. Det norske Arbeiderforbund under ledelse av Jon Hol hadde brodd mot «Vort Arbeide», og støtte sammen med den sosialistiske Fagforeningenes Centralkomite på møtene i De forenede norske Arbeidersamfund. Kampen om fagbevegelsen var for alvor begynt. Knudsen så seg nødt til å få fagforeningenes sentralkomite til å overta driften av avisen da kampen tilspisset seg. Da de ikke kom til enighet om å støtte avisdriften, ble det trolig utslagsgivende for Knudsens initiativ til å starte et «arbeiderparti».
På et folkemøte i Kasino ved Youngstorget den 27. januar 1885 talte Knudsen til 300 frammøtte, og stemplet Johan Sverdrups arbeiderkommisjoner som «aldeles utilstrækkelige. De bygger på Bismarcks Forslag som er aldeles uantagelig og forkastet af Arbeiderne der». Sammenstillingen mellom Sverdrups og Bismarcks borgerlige arbeiderpolitikk var bevisst. I en artikkel i «Vort Arbeide» 3. februar innbød han til «Stiftelse af en Socialdemokratisk Forening». Medlemmene i typografforeningen var ikke entydig begeistret for at deres fremste tillitsvalgte tonet politisk flagg på denne måten. Den første som meldte seg var advokat Ludvig Meyer, og da 100 interesserte hadde meldt seg 1. mars 1885 ble foreningen startet.
Foreningen overtok avisdriften, og startet lokale foreningslag i Grorud, Lysaker, Høvik, Porsgrunn og Skien. Den ble møtested for sosialistene som kjempet om makten i arbeidersamfundene, fagforeningene og på de nasjonale arbeidermøtene, og Den Socialdemokratiske Forening gikk inn i Arbeidersamfundenes fellesorganisasjon. Sommeren 1885 agiterte Knudsen og Sophus Phil i Bergen, og samme år deltok Knudsen ved det nasjonale arbeidermøtet for arbeidersamfunn, i Kristiansand. Han fikk her gjennomslag for krav om 10 timers normalarbeidsdag og alminnelig stemmerett for menn, men hans forslag om kvinnelig stemmerett ble forkastet med 58 mot 11 stemmer. Snart ble splittelsen i arbeidersamfundene mer tydelig, særlig etter at regjeringen Sverdrups Arbeiderkommisjon skuffet arbeiderne med lite kraftfulle forslag i 1886. Arbeiderbevegelsen ble radikalisert, avisen tok det ideologiske navnet «Social-Demokraten» under sosialisten Carl Jeppesens ledelse, mens Holtermann Knudsen ble sosialismens klare anfører i arbeiderbevegelsen.
Knudsens stiftelse av Den Socialdemokratiske Forening regnes som forløperen til grunnleggingen av Arbeiderpartiet, og det er mulig å se på 1. mars 1885 som den «egentlige» stiftelsesdatoen for arbeiderbevegelsens parti i Norge, snarere enn grunnleggingen i Arendal 21-22. august 1887. Knudsen inviterte til dannelsen av «en socialdemokratisk forening for Norge». Han var to år senere en av foreningens sju utsendinger til stiftelsesmøtet for Arbeiderpartiet.
Knudsen fikk avløsning som formann for Den Socialdemokratiske Forening høsten 1886, og som redaktør i «Social-Demokraten» i 1887. Begge verv ble overtatt av den 28-årige danske tobakksarbeideren Carl Jeppesen, som Knudsen innledet et livslangt og nært samarbeid med. Sammen med konen Hulda tok Jeppesen jobb som børstebinder for Jordan og Kristiania kommune, men skrev først og fremst fengende taler, skrifter, artikler og arbeidersanger. Selv om de gikk hver sin vei ved partisplittelsen i 1921 – Jeppesen var innom Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti – bevarte de det politiske og personlige vennskapet. De to inntok en sentral rolle som utsendinger fra Den sosialdemokratiske forening ved det todagersmøtet som de faglige Samholdsforeningene (dvs. samorganisasjonene) innkalte til i Arendal 21. august 1887, hvor Det forenede norske Arbeiderparti ble stiftet.
Knudsen som Arbeiderpartiets ideolog
Knudsen og hans sosialdemokratiske kamerater fra Oslo og Bergen preget sterkt stiftelsesmøtet i Arendal 21-22. august 1887, hvor i alt 29 utsendinger representerte 19 fagforeninger. De fleste av de 19 lokale samholdsforeningene som møtte, var ikke erklært sosialistiske eller sosialdemokratiske. Carl Jeppesen preget organisasjonsdebatten, og Christian Holtermann Knudsen dominerte i programdebatten. Møtet vedtok allmenn stemmerett, lovfestet normalarbeidsdag, overgang fra innførselstoll på konsumvarer til progressiv inntektsskatt, og støtte til streikerett.
Dette året lå fortsatt de fleste arbeidere under inntektsgrensen på 800 kroner årlig som grense for mannlig stemmerett, tross helge- og nattarbeid. Knudsen forhindret radikale vedtak om profittutbytte og «sædelighed», siden målet om å trekke Venstre-dominerte foreninger inn i det nye partiet krevde programvedtak som ikke virket støtende eller skremmende. Sagbruksarbeider Anders Andersen ble partiformann, men Knudsen dominerte utformingen av det politiske programmet. Året etter flyttet partiledelsen til Kristiania, og Knudsen og Jeppesen gikk inn i sentralstyret under skredderen Hans G. Jensen. Som agitator vant Knudsen etter hvert varig ry som den sosialistiske bevegelses fornyer og vellykkede partibygger i Norge, godt hjulpet av den splittelse som oppstod i Venstre da partiet i 1884 nådde sitt demokratiske og parlamentariske mål.
Partiet var fortsatt lite, stadig støttet de fleste arbeiderforeningene i Norge opp om partiet Venstre. Det store, Venstre-dominerte arbeidermøtet på Haram i 1888 avviste Knudsens forslag om progressiv skatt, men støttet hans krav om 10-timersdag. Da Holtermann Knudsen på Haram-møtet foreslo en statlig fattig- og alderskasse, fikk forslaget kun 3 stemmer. Partiarbeidet gikk tregt, og i 1889 foreslo en fagforening å nedlegge Arbeiderpartiet. I stedet slo partiet inn på en mer utpreget sosialistisk vei og ga opp tanken om å samle de mange Venstre-dominerte arbeiderforeningene i det nye partiet. Arbeiderne burde overta produksjonsmidlene og staten burde «ordne Produktionen». I 1889 vedtok det nye Arbeiderpartiet for første gang et sosialistisk program med Holtermann Knudsen som formann. Etter ett år overlot han også her roret til Carl Jeppesen.
Christian Holtermann Knudsen fikk Kristiania Arbeidersamfunn over fra Venstre til Arbeiderpartiet i 1893. Samtidig utvidet han sitt trykkeri og fikk blant annet anbudet på statens frimerketrykking. I 1908 var Knudsen gjeldfri og ble med tiden en mer velholden mann. Han tapte formannsstriden i partiet mot Ludvig Meyer i 1897 med én stemme, men fortsatte som sentral kraft i partiet og tok til orde for en knytning til Arbeiderpartiet da Arbeidernes faglige Landsorganisasjon (LO) ble dannet i 1899 med Knudsen som ordstyrer. Knudsen kom denne høsten inn i Kristianias bystyre, og ble sittende der i 27 år til 1926. Med årene vant han tverrpolitisk anerkjennelse for arbeidet i hovedstaden.
Den nye partidannelsen i Norge ble uavvendelig etter at arbeidersamfundene og de nasjonale arbeidermøtene ble stadig mer Venstre-dominert ettersom sosialistene trakk seg ut. Først på 1890-tallet vant det nye Arbeiderpartiet gradvis kampen om arbeidersamfundene, sterkt forløst gjennom Kristiania Arbeidersamfunds overgang i 1891, men i mange år fortsatt var det mye lokalt samarbeid mellom de to fløyene. Arbeiderpartiet stilte fortsatt ikke lister ved stortingsvalgene, og det taktiske forholdet til Venstre preget 1890-tallet. Egne lister i 1894 ble ingen suksess, inntektskravene førte fortsatt til at de fleste i den fattige del av arbeiderbevegelsen uansett ikke hadde stemmerett. Dessuten kom unionssaken mot Sverige etter hvert til å overskygge «arbeidersagen» og sosialismen, ved unionsoppløsningen satt presten Alfred Eriksen alene på Stortinget for Arbeiderpartiet. Holtermann Knudsen ble igjen valgt til partiformann i 1900, men ble kastet ved kampvotering mot Christopher Hornsrud etter tre år. Formannsvalget stod i realiteten mellom Hornsrud som i stortingsvalget 1903 ville stille lister sammen med Venstre, og Knudsen som ønsket rene Arbeiderparti-lister.
Sosialistisk parlamentarisme
Etter det nedslående 1903-valget søkte Knudsen revansje mot Venstre-samarbeidet ved landsmøtet i 1904, men ble igjen nedstemt. Arbeiderpartiet støttet kravet om unionsoppløsning for å få det av veien slik at de sosiale spørsmål igjen kunne komme i forgrunnen. Svenskenes arbeiderleder Hjalmar Branting støttet også unionsoppløsningen. Under den interne partistriden om man måtte forberede seg på kamp mot den svenske overmakten eller skulle stole fullt på klassealliansen med den svenske arbeiderbevegelsen, ble Holtermann Knudsens støtte til folkevæpning nedstemt på partilandsmøtet i 1906, hvor flertallet vedtok pasifisme. Likevel ble Knudsen nestformann i partiet samme år, og inntok Stortinget som representant for første gang i 1906, her ble han parlamentarisk leder fra første stund.
I 1911 overtok Holtermann Knudsen for tredje gang som Arbeiderpartiets formann, ved opprykk etter Oscar Nissens død. Han fortsatte motstrebende som formann etter at partiet mot Knudsen og Jeppesens advarsler vedtok totalavhold i 1912. Han ville frasi seg stortingsplassen men ble renominert og fikk først trekke seg i 1915, samme år som han fylte 70 år. Tre år senere opplevde han radikaliseringen som gjorde opprør mot den parlamentariske tradisjonen på påskelandsmøtet i 1918 – hvor den revolusjonære Grepp-Tranmæl-fløyen vant flertall, men Knudsen ble igjen valgt inn i sentralstyret i 1920 som eneste representant for den «gamle» fløyen, 75 år gammel.
Streng støtte til intern partidisiplin og lojalitet rundt fattede vedtak gjorde Knudsen spiselig i begge leirer, og han gikk ikke sammen med gamle moderate partifeller i dannelsen av Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti (NSA) i 1921. Med Ole O. Lian som LO-leder hadde Knudsen en mer moderat alliert som bidro til å holde Arbeiderpartiet borte fra ytterliggående radikalisme og kommunisme. Knudsens 80-årsdag ble feiret stort av Arbeiderpartiet – det var viktig for moralen at ikke selve partistifteren brøt ut sammen med de moderate sosialdemokratene. Enda mer gledet det nok 82-åringen å motta meldingen om samlingskongressen i 1927 hvor den «gamle» fløyen kom tilbake i Arbeiderpartiet.
Knudsens betydning
Fattiggutten og partibyggeren Christian Holtermann Knudsen mistet sin kone Marie i 1923, og i april 1929 sovnet han selv inn, 84 år gammel. På det tidspunktet hadde partiet inntatt posisjonen som landets største i valg, og hadde dannet en kortvarig regjering året i forveien. Avisen Social-Demokraten hadde vokst til å bli en stor, riksdekkende avis. Han hadde ofte blitt nedstemt, men det var til syvende og sist linjen til partiets grunnlegger som seiret. Programfestingen av totalavholdet, pasifismen og den revolusjonære strategien ble kun episoder i partiets liv som ikke fikk varig feste. Men først og fremst lyktes Knudsen i å danne det sosialdemokratiske partiet i Norge, og få store arbeiderforeninger med i dette partiet, herunder foreningen i Kristiania. Han grunnla også en egen, og politisk sett meget viktig avis for arbeiderbevegelsen, med stor personlig kostnad gjennom 24 års gjeldsbetaling på trykkeriet. Knudsen var ingen glitrende taler, snarere syntes mange unge tilhørere at han var kjedelig. Men Knudsen var en grundig, utrettelig og utholdende partibygger. Og han var ingen stor sosialistisk teoretiker, men bygde et stort, sosialistisk parti. Under begge partisplittelsene legitimerte han det samlede, opprinnelige partiet, samtidig som han bremset den indre radikaliseringen 1918-27.
Den Socialdemokratiske forening ble til i en brytningstid hvor industrien vokste fram i landet, og hvor parlamentarismen brakte folket makt. Sterke sosialistiske impulser kom fra Tyskland direkte via Knudsen og via Carl Jeppesen – men den stillferdige, jordnære og pragmatiske fattiggutten Knudsen, i likhet med foregangsmannen Olaus Fjørtoft, bar også med seg det Trygve Bull har kalt «arven fra Venstre». Arbeiderforeningene stod i nesten hele andre halvdel av 1800-tallet nærmest partiet Venstre. Stemmeretten forente bønder og arbeidere, og var lenge en viktigere kampsak enn sosialismen. Men snart raknet alliansen, da nødsår på bygdene og nye sosiale utfordringer og klasseskiller radikaliserte mange av arbeiderne. Verdenskrisen fra 1876 skapte også krise i den gryende industrien, og mange trakk inn til Kristiania eller dro til Amerika. Arbeidsløshet presset lønningene ned, og konkurranse fra billig arbeidskraft fra bygdene gjorde at faghåndverkerne i byene sluttet seg sammen i fagforeninger. Knudsen maktet snart å forene håndverkernes og arbeiderproletarene i én bevegelse, ved å kommunisere klassebevisstheten gjennom klassekamp. Ti års fagforeningsarbeid og studier av sosialisme ga Knudsen et politisk program for den nye, norske arbeiderklassen. I løpet av ett år (1884–85) fikk Norge parlamentarisme, to nye arbeideraviser, og et gryende arbeiderparti. Men konkurransen fra venstre-foreningene, Jon Hol og avisen «Arbeideren» ble tøff før Arbeiderpartiet endelig brøt igjennom som det klare arbeiderklassepartiet, nesten tjue år etter partidannelsen i Arendal.
Knudsen var stortingsrepresentant fra 1906 til 1915. I denne egenskap var han parlamentarisk leder for Arbeiderpartiets stortingsgruppe 1906–1909 og 1913–1915, og var forøvrig medlem av Arbeiderpartiets sentralstyre 1887–1918 og 1919–1924.
Modern Rock Tracks
Hot Modern Rock Tracks også kalt Modern Rock Tracks er en amerikansk liste der de rangerer de beste sangene på listen som er utgitt. Det er en liste over de 40 mest spilte sangene på radio. «Peek-a-Boo» av Siouxsie and the Banshees var den første sangen som kom på 1.-plass på Modern Rock Tracks.
Glenn André Pedersen
Glenn André Pedersen (født 1. januar 1989) er en norsk fotballspiller som spiller spiss for Sandnessjøen. Pedersen var juniorspiller i Bodø/Glimt og spilte først og fremst på Bodø/Glimt 2. Den 31. oktober 2007 fikk han sin debut for A-laget da han kom inn som innbytter i Bodø/Glimts bortekamp mot Sogndal, som endte med tap 2–0.
Glenn André Pedersen har bakgrunn fra flere aldersbestemte landslag, og gikk til Fyllingen 31. juli 2009.
Margarita Mamun
Margarita Mamun (født 1. november 1995) er en russisk gymnast som konkurrerer i rytmisk gymnastikk.
Hun representerte Russland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok gull individuelt.
Helga
Helga kan sikte til:
Edge (magasin)
Edge er et videospillmagasin blir gitt ut av Future Publishing i Storbritannia. Det er kjent for sine industrikontakter, årlige priser og for å ha vart lenge. Det første Edge-eksemplaret ble lansert i oktober 1993. Magasinet gis ut månedlig.
Frutiger
Frutiger er en skrifttype tegnet av den sveitsiske designeren Adrian Frutiger. Skrifttypen ble bestilt av Paris-lufthavnen Charles de Gaulle i 1968, til bruk på skilt og informasjonsmateriell. I dag er den en av de mest solgte skrifttypene til typografifirmaet Linotype, og var i utstrakt bruk av bl.a. Oslo Sporveier og Stor-Oslo Lokaltrafikk frem til 2008.
-ine
Suffikset -ine er en navnedel som kan danne kvinnenavn av manns- eller stedsnavn. Det kan også brukes til å danne kjælenavn av kvinnenavn. Endingen var svært utbredt på 1800-tallet, og mange mannsnavn som var mye brukt da finner vi igjen som kvinnenavn med ine-form.
Malindang
Malindang er en kompleks vulkan som ligger i Misamis Occidental på øya Mindanao i Filippinene. Fjellet er provinsens høyeste punkt med en høyde på 2404 meter over havet.
-ine
Utbredelse
Stavingen kom opprinnelig fra gresk. Vi finner den for eksempel i Hermine, fra gudenavnet Hermes. Formen ble mye brukt i Frankrike og Tyskland, og spredde seg derfra til Danmark og videre til Norge. Siden har mange former nesten dødd ut, mens noen få ine-namn, som Kristine og Caroline, har blitt svært populære.
Bruken er nå gått kraftig ned i Norge, men er fortsatt populær i de tidligere nevnte landene. Ine, som opprinnelig var en forkortelse for slike navn, er derimot blitt et populært fornavn i Norge.
Adware
Adware omtales ofte i samme åndedrag og blir ofte blandet sammen med spyware. Grunnen er delvis at enkelte av de samme mekanismene er til stede og delvis medias manglende faglige forståelse.
Malindang
Malindang og hele det fjellparti som den tilhører, med sina fosser, kratersjøer og tette uberørte skoger omfatter en svært variert flora og fauna med mange uvanlige arter. Den 19. juni 1971 ble området utropt til Mount Malindang National Park. Området ble omklassifisert og fikk navnet Mount Malindang Range Natural Park den 2. august 2002.
Adware
Adware-program skal ha en lisensavtale som brukeren skal godta for å kunne bruke programmet. Denne avtalen vil inneholde vilkår som gir leverandøren rett til å distribuere reklame til brukeren. Denne distribusjonen vil i mange tilfeller være rettet, ved at programmet rapporterer tilbake hvilke sider på Internett en bruker besøker. Informasjonen er vanligvis anonym, men knyttet til for eksempel lisensnummeret på programvaren. Dette er normalt det elementet av spyware som adware inneholder.
Malindang
Nasjonalparken har en rik og unik biodiversitet som i store stykker er ukjent for vitenskapen. I området finnes en rekke utrydningstruede arter, deriblant skjermflygere, filippinsk vortesvin og luzonhaukørn.
Adware
Det finnes egne skannere for å finne og fjerne adware. Disse er gjerne utviklet på bakgrunn av brukeres bekymring for spyware. Dette har generert rettssaker mellom produsenter av adware og skanner-utviklerne. I tillegg vil ofte disse skannerne medføre at adware-programmene ikke lenger fungerer.
Arks barnebokpris
ARKs barnebokpris er en litterær pris for årets beste barnebok. Prisen ble opprettet av bokhandelkjeden ARK i 2002. Prisvinneren stemmes fram av skoleelever i 5., 6. og 7. klasse. Inntil 10,000 elever deltar i avstemningene.
Prisen består av 25,000 kroner og et kunstverk.
-ine
Utbredelse
Kristine og Karoline er to av de mest brukte navnene med endelsen i Norge. De var populære på siste halvdel av 1800-tallet og igjen fra 1980- og 1990-tallet.
Ine-navn i Norge
Navnene listet nedenfor er de mest utbredte navnene med endelsen i Norge.
Rasmus Wranå
Rasmus Wranå (født 15. november 1994) er en svensk curlingspiller.
Han representerte Sverige under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han tok sølv.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok han gull.
Freeware
Freeware er programvare som kan benyttes uten at det skal betales noen avgift til produsenten. Juridiske forhold som eiendomsrett og opphavsrett tilligger normalt produsenten. Kildekoden er normalt ikke tilgjengelig for brukeren, og modifikasjoner av programmet tillates normalt ikke. Derimot er det vanligvis lov å distribuere programmet videre. Disse forholdene grenser opp mot fri programvare, som er et annet relatert begrep. Forskjellen er at freeware relaterer seg til kostnad mens fri programvare relaterer seg til lisensregler. Freeware kan være knyttet mot en rekke lisensforutsetninger.
Bakgrunnen for at programvare utgis på denne måten er forskjellig:
Følgende kategorier beveger seg mot Shareware som er en måte å distribere betalbar programvare på:
Det finnes også mellomformer mellom disse kategoriene.
Turkmenistan under OL
Turkmenistan deltok første gang i olympiske leker som selvstendig nasjon under Sommer-OL 1996 i Atlanta, og har deltatt i samtlige påfølgende sommerleker. Tidligere deltok utøvere fra Turkmenistan som en del av Sovjetunionen (1952–1988) og SUS (1992). De har aldri deltatt i vinterlekene. Turkmenistan vant sin første medalje i Sommer-OL 2020 i Tokyo.
Electric Shadows
Electric Shadows (kinesisk: 夢影童年, pinyin: Mèng Yǐng Tóngnián) er en kinesisk film fra 2004. Det er debutfilmen til Xiao Jiang, en av få aktive, kvinnelige filmregissører i Kina.
Filmen vant Sølvspeilet under Film fra Sør i 2005.
Handling
Uten noen åpenbar grunn overfaller en stum ung kvinne en ungdom. Gutten blir skadet, og kvinnen ødelegger sykkelen hans. Overraskende nok ber kvinnen ham om å ta hånd om fisken hennes, fordi hun blir arrestert etter å ha angrepet ham.
I den lille leiligheten hennes oppdager tenåringen blant annet dagboken hennes - et manus av livet hennes bygget rundt scener fra hennes favoritt-filmer. Dette gjør at han begynner å tro at de kanskje har mer til felles enn bare deres interesse for filmer.
Fylkesvei 7032
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 392 (Nord-Trøndelag).
Havvarmekraft
Havvarmekraft eller havtermisk kraft (engelsk: Ocean thermal energy conversion, OTEC) er kommersiell utnytting av termisk energi fra havet til drift av en termisk generator. Solen varmer opp overflatevannet i verdenshavene, som på den måten lagrer en enorm mengde termisk energi. Temperaturforskjellen mellom dype og grunne områder gir grunnlag for energiproduksjon etter varmepumpe-prinsippet, men det er bare i tropene at temperaturforskjellene er så store at økonomisk utnyttelse kan bli mulig, og problemet med lav varmeeffisiens gjør metoden svært kostbar. Utnyttelsesgraden vil neppe overstige 6-7%.
Den eneste metoden for å oppnå kommersielt interessant energiutvinning fra varmeoverføringen mellom et kaldt- og varmtvannskammer bestående av havvann, er å anvende lavtrykksturbiner i en konvensjonell, vannbåren og lukket Rankine-syklus – som er den normale termodynamiske metoden i bruk i både kull- og kjernekraftverk. Bruk av ammoniakk i stedet for vann gir fordelen av langt lavere kokepunkt og derved mer energieffektiv utnyttelse. I et lukket system vil varmt havvann (15 °C) ledes gjennom en kondensator og bidrar til fordamping av den termodynamiske væsken, mens kaldt havvann (5 °C) kjøler ned dampen i en annen kondensator. I et åpent system vil varmt havvann begynne å koke når det ledes inn i en lavtrykksturbin. Slike system har produsert inntil 50 kW.
Forsøk med havvarmekraft
Forsøk på å utnytte havtermisk energi har vært utført siden 1880-årene. Utforskningen startet i Frankrike men det var på Hawaii at amerikanske forskere lyktes å installere et fungerende anlegg i 1974, ved opprettelsen av Natural Energy Laboratory of Hawaii Authority. Det lyktes i 1999 å bygge et 250 kW-anlegg med lukket syklus. Andre land har siden installert anlegg fra 100 kW til 1 MW i Tokyo, Nauru og Tamil Nadu (India).
En alternativ metode vil kunne være å utnytte de meget store temperaturforskjellene som eksisterer mellom havvannet og luften i arktiske strøk.
Øreåsen
Øreåsen er et tettsted i Moss kommune, tidligere Rygge kommune i Østfold, og inngår i tettstedet Moss. Øreåsen var opprinnelig et skogområde som hørte inn under Øre gård. Tomtene ble parsellert ut på 1970-tallet. De fleste tomtene er festet og eies av Rygge Tomtefesteselskap AS. Øreåsen ble hovedsakelig utbygd med blokk- og rekkehusbebyggelse, og med en del eneboliger nord i området.
Øreåsen har to skoler, Solli skole og Øreåsen skole. Fra høsten 2006 ble skolene slått sammen til én skole med felles administrasjon.
Øreåsen er skildret i boken Destroyer av Lars Ramslie.
Academy of Interactive Arts & Sciences
Academy of Interactive Arts & Sciences (AIAS) er en ideell organisasjon som reklamerer for underholdningsdataprogram, som for eksempel videospill, med sin årlige prisutdelingsseremoni D.I.C.E. Awards siden 1998. Organisasjonen ble stiftet i 1996.
Galdhøe
Galdhøe (også skrevet Galdhøi) er et fjell i Lom kommune i Innlandet. Det har en høyde på 2 283 meter over havet og er det 25. høyeste fjellet i landet. Fjellet ligger mellom Styggebreen i sør og Veslejuvbreen i nord og like nord for Galdhøpiggen, det høyeste fjellet i Norge.
Norgesmesterskapet i badminton
Norgesmesterskapet i badminton har blitt arrangert av Norges Badminton Forbund hvert år siden 1939, bortsett fra krigsårene 1941-46. NM for lag har blitt arrangert hvert år siden 1955.
Quinta Avenida (Playa del Carmen)
Quinta Avenida (spansk for «Femte aveny») er ei gågate som utgjør hjertet av strandbyen Playa del Carmen i Quintana Roo i Mexico. Den strekker seg flere kilometer parallelt med strandlinja og huser et svært stort antall restauranter, utesteder, butikker og gallerier.
Norgesmesterskapet i badminton
Mestvinnende utøvere
Oppdatert til og med 2021.
Quinta Avenida (Playa del Carmen)
Veien starter i sørvest i et område hvor flere mindre gågater omkranses av luksuriøse butikker, like ovafor terminalen hvor ferjene til øya Cozumel går fra. Den fortsetter nordøstover forbi Parque Fundadores, hvor blant annet kirka Capilla de Nuestra Señora del Carmen befinner seg. Videre nordøstover, rundt krysset med Calle 12 Norte, er byens tetteste utelivsområde. Deretter går den forbi Calle Corazón, som tidligere var et lite smug ved fortausrestauranter, men som nå er gjort om til et stort kommersielt område. Like eter ligger kjøpesenteret Quinta Alegría. Rundt Calle 34 Norte begynner mengden av restauranter og butikker langs Quinta Avenida å avta, men den fortsetter som gågate helt opp til krysset med Calle 58 Norte. Deretter fortsetter den som bilvei helt til den nordøstlige enden av byen.
Joseph Bonaparte
Joseph Bonaparte (født 7. januar 1768 i Corte på Korsika, død 28. juli 1844 i Firenze) var konge av Spania fra 1808 til 1813. Han var eldre bror til Napoléon Bonaparte, som gjorde ham til konge av Napoli (1806–1808) og senere konge av Spania.
Bakgrunn
Han ble født Giuseppe Buonaparte i 1768 av Carlo Buonaparte og Maria Letizia Ramolino i Corte i Republikken Korsika. e Korsika ble invadert av Frankrike og beseiret året etter. Hans far var opprinnelig leder for en korsikansk patriotisk bevegelse, men ble senere tilhenger av fransk styre.
Som advokat, politiker og diplomat tjenstgjorde Joseph i Femhundrerådet og var fransk ambassadør i Roma. Den 30. september 1800 undertegnet han som sendemann i USA en avtale om vennskap og handel mellom Frankrike og USA i Morfontaine, sammen med Charles Pierre Claret de Fleurieu og Pierre Louis Roederer.
Ekteskapet og det utenomekteskapelige
Han giftet seg med Marie Julie Clary, datter av François Clary den 1. august 1794 i Cuges-les-Pins Frankrike. De fikk tre døtre:
Mens han var sendemann i USA fikk han to biologiske døtre og to stedøtre med Maria Giulia, grevinne av Atr
I 1795 ble Joseph medlem av Council of Ancients, hvor han brukte sin stilling til å hjelpe sin i 18 brumaire-kuppet mot Directory fire år senere.
Konge av Napoli, og av Spania
Château de Villandry var blitt tatt under den franske revolusjonen; og tidlig på 1800-tallet hadde Josephs bror, keiser Napoleon tatt slottet for ham. I 1806 fikk Joseph den militære kommando over Napoli, og to år senere over Kongedømmet Napoli av Napoleon, for å erstatte sin søsters mann, Joachim Murat. Joseph ble da Konge over Spania i august 1808, kort tid etter den franske invasjonen. Joseph forlot Napoli, noe uvillig ettersom han der var populær, og kom til Spania hvor han ble meget upopulær. Joseph kom under tungt skyts fra sine motstandere i Spania som forsøkte å sverte hans rykte ved å kalle ham Pepe Botella (Flaske-Joe) for hans påståtte drukkenskap, en beskyldning, senere gjentatt av spanske historikere, tross det faktum at Joseph var avholdsmann. Hans ankomst tente den spanske revolt mot fransk styre, noe som førte til den spanske selvstendighetskrigen. Den britiske forfatteren Alexander M. Thompson (1861-1941) sier at den spanske borgerkrigen var "en reaksjon mot nye institusjoner og idéer, en bevegelse for lojalitet til den arvelig tronen av den mest katolske av alle konger som, hvilket Napoleon, en svoren og utstøtt fiende av Paven hadde satt på hodet til en franskmann; til den katolske kirke, forfulgt av republikanere som hadde ødelagt kirker, myrdet prester og tvunget en "loi des cultes"; og mot lokale og provinsielle rettigheter og privilegier, truet av en effektiv, sentralisert regjering".
Joseph tilbragte tidvis mye tid til avkobling sammen med store deler av den franske armé i det nordlige Spania. Han følte seg selv i en vanskelig stilling. Joseph hadde da foreslått sin egen abedikasjon fra den spanike trone, håpet at Napoleon ville sanksjonere hans retur til den napolitanske trone som han tidligere hadde hatt. Napoleon var totalt uinteressert i hans misbehag og for å støtte de dårlig trente rekrutter som han først hadde allokert til Spania, sendte keiseren tunge franske styrker for å assistere Joseph til å holde sin stilling som Spanias konge. Tross lett gjenerobring av Madrid, og ordinær kontroll av Josephs regjering over mange byer og provinser var Josephs styre over Spania  spent, og på sitt beste møtte det alltid konstant motstand fra pro-Bourbon geriljakrigere fikk Joseph og hans støttespillere aldri etablert full kontroll over landet.
Konge uten innflytelse
Kong Josephs spanske støttespillere ble kalt josefinos eller afrancesados (forfranskede). Under hans styre endte Den spanske inkvisisjonen, delvis på grunn av at Napoleon var mot Paven, på den tid Pius VII. Tross slike forsøk på å vinne popularitet, var Josephs utenlandske fødsel samt hans medlemskap i en frimurerlosje en hemsko, og i virkeligheten en garanti for at han aldri ville bli akseptert som legitim konge av storparten av det spanske folk. Under Josephs regjering over Spania ærklærte Venezuela seg, som den første nasjon, uavhengig fra Spania (1810).
Kongen hadde i virkeligheten ingen innflytelse over den retning den pågåene krigen på halvøya tok. Josephs nominale kommando over de franske styrker i Spania var nærmest illusorisk, da de franske kommandanter som i teorien var underordnet kong Joseph, insisterte alltid på å undersøke med Napoleon før de gjennomførte Josephs instruksjoner.
Kong Joseph abdiserte og returnerte til Frankrike etter at hovedparten av de franske styrker var slått av de britiske i slaget ved Vitoria i 1813. Han ble sett på av bonapartene som Frankrikes rette keiser etter Napoleons egen sønn, Napoleon II i 1832, selv om han gjorde lite for å fremme sitt krav.
De forente stater
Joseph bodde primært i USA (hvor han han solgte de juveler han hadde tatt med fra Spania  - eller tatt fra Spania) i perioden 1817–1832, mest i New York City og Philadelphia, hvor hans hus  ble et senter for franske innvandrere, men senere flyttet han til en eiendom kalt Point Breeze tidligere eid av Stephen Sayre, i  Bordentown i New Jersey. Josephs hjem lå nær der hvor elvene Crosswicks Creek og Delaware River flyter sammen. Han utvidet Sayres hjem betydelig og anla storslåtte og pittoreske hager. Da hans første hjem ble ødelagt ved brann i januar 1820 bygde han om stallene til sitt andre storslåtte hus. I Point Breeze ble Joseph underholdt av mange av de ledende av den tids intellektuelle og politiske personligheter.
Det ble sagt at noen revolusjonære mexicanere tilbød ham å bli Mexicos keiser i 1820, men han skal ha avslått dette.
Joseph Bonaparte returnerte til Europa hvor han døde i Firenze, Italia og ble gravlagt i Les Invalides i Paris.
Frimureriet
Joseph Bonaparte ble innvalgt i Marseille's losje la Parfaite Sincérité i1793. Han be bedt av sin bror Napoleon om å være frimureries Stormester "Grand Master of Grand Orient of France" (1804–1815). Sammen med Cambacérès klarte han å gjeninnføre frimurerorden i Frankrike
Liste over Norges landskamper i ishockey for herrer 2010–2015
Liste over Norges landskamper i ishockey for herrer 2010–2015 inneholder samtlige landskamper spilt av Norges herrelandslag i ishockey i kronologisk rekkefølge fra september 2010 til mai 2015. Ifølge det norske ishockeyforbundet teller kun VM-kamper og OL-kamper (og kvalifiseringskamper til OL) som offisielle landskamper.
Norges landskamper 2011–2012
= Kvalifisert til kvartfinale        = Nedrykk til Divisjon IA for 2013.
Ulpia Traiana Sarmizegetusa
Colonia Ulpia Traiana Augusta Dacica (gresk: Ζαρμιζεγέθουσα, Ζερμιζεγέθουσα) var en romersk colonia, hovedstad og den største byen i den romerske provinsen Dacia, senere kalt Ulpia Traiana Sarmizegetusa etter den tidligere dakiske hovedstaden Sarmizegetusa ca. 40 km unna. Byen ble bygget opp fra leiren til Den femte makedonske legion og var bebodd av veteraner etter de dakiske krigene. Den fikk tittelen som romersk koloni og status som Ius Italicum. Med et areal på 30 ha., en befolkning mellom 20.000-25.000 og sterke forsvarsverk, var Ulpia Traiana i det andre og tredje århundre det politiske, administrative og religiøse sentrum av Dacia Romana.
VM i maratonsvømming 2010
VM i maratonsvømming 2010 (verdensmesterskapet i maratonsvømming) ble arrangert i Roberval i Canada i 2010.
Dette mesterskapet var frittstående fra mesterskapene som er en del av VM i svømmesport.
Christoffer Sundgren
Christoffer Sundgren (født 31. juli 1989) er en svensk curlingspiller.
Han representerte Sverige i Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han tok sølv.
Koreanere
Koreanere er en folkegruppebetegnelse på personer som har koreansk som morsmål eller kulturelt sett har røtter i det koreanske kjerneområde, som er Koreahalvøya og noen tilgrendsende områder helt øst i Nord-Kina.
Koreanere finnes først og fremst i disse land (ca. antall personer):
Mimocoptosia
Mimocoptosia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.
Utbredelse
Arten er kjent fra India og Tyrkia.
Lokalavis
En lokalavis er en avis med et avgrenset geografisk nedslagsfelt.
Det finnes små og store lokalaviser, men felles for de fleste er at de dekker en by, ett sted eller en eller noen få kommuner, typisk et handelsdistrikt. De fleste norske aviser er lokalaviser.
Når lokalavisen blir større, kan det hende at den vil måtte reklassifiseres til regionavis. Noen aviser kan karakteriseres som både lokalavis og regionavis. Aviser med hele landet som nedslagsområde karakteriseres som riksaviser.
Mange av de minste lokalavisene i Norge er medlem av interesseorganisasjonen Landslaget for Lokalaviser. De fleste av de øvrige avisene er medlem av tarifforganisasjonen Mediebedriftenes Landsforening (MBL).
Henrik Leek
Henrik Leek (født 15. mars 1990) er en svensk curlingspiller.
Han representerte Sverige under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han tok sølv.
Eulepidopsis
Eulepidopsis er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten er utbredt i den Den demokratiske republikken Kongo.
Eksterne lenker
Eulepidopsis
Speak to Me
«Speak to Me» er det første sporet på det britiske progrock-bandet Pink Floyds album The Dark Side of the Moon fra 1973. Dette er en av få sanger som er kreditert til bare Nick Mason. Bandmedlemmene har gitt motstridende fortellinger om hvorvidt Mason faktisk laget «Speak to Me» – mens Mason fastholder at han selv laget den, har Roger Waters og Richard Wright hevdet at krediteringen sporet ble gitt bort som en «gave» til Mason for at han skulle få litt større låtskriverinntekter.
Komposisjon
Sangen har ingen tekst, men inneholder samtaler Pink Floyd spilte inn til albumet og en kort bit av Clare Torrys vokalsolo fra «The Great Gig in the Sky», og består for det meste av lydeffekter. Den leder direkte inn i det neste sporet på albumet, «Breathe» (også kalt «Breathe in the Air», og de blir derfor ofte regnet for samme sang.
Lydeffekter
Lydeffektene som benyttes kan finnes igjen på andre sanger på albumet, og «Speak to Me» blir derfor en slags overtyre. Av de hørbare lydeffektene kan nevnes:
Eksterne lenker
The Dark Side of the Moon
Fengselsbetjent
En fengselsbetjent er en ansatt ved et fengsel. Arbeidsoppgaver er kontroll, grensesetting, visitasjoner og sikkerhetstiltak. Dessuten kan jobben innebære ansvar for rehabilitering og oppfølging av innsatte i fengsler og friomsorg.
Norge
Norske fengselsbetjenter har ansvar for å være kontaktbetjent for én eller flere av fengselets innsatte. Ved større fengselsanstalter ledes arbeidet av en fengselsførstebetjent eller en fengselsinspektør.
Utdanning
I Norge er fengselsbetjenter utdannet ved Kriminalomsorgens høgskole og utdanningssenter KRUS. Det er kun KRUS som utdanner fengselsbetjenter for kriminalomsorgen i Norge.
Provincia de Colchagua
Kommuner i provinsen Colchagua
Provinsen består av ti kommuner:
Jana Kudrjavtseva
Jana Aleksejevna Kudrjavtseva (russisk:, født 30. september 1997) er en russisk gymnast som konkurrerer i rytmisk gymnastikk.
Hun representerte Russland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok sølv individuelt.
Kenny Burns
Kenneth «Kenny» Burns (født 23. september 1953 i Glasgow) er en britisk tidligere fotballspiller, mest kjent for sin tid i Nottingham Forest FC der han var en viktig brikke da klubben vant den engelske ligaen i 1977-78 og Europacupen to ganger i 1979 og 1980. Han ble også kåret til Football Writers' Association Footballer of the Year i 1978.
Meshulam Dovid Soloveitchik
Meshulam Dovid Soloveitchik (hebraisk: משולם דוד סולובייצ'יק), også kjent som Reb Dovid eller Rav Dovid, (født 21. oktober 1921 i Brest i daværende Polen, død 31. januar 2021 i Jerusalem) var en rabbiner i Israel.
Kenny Burns
Burns startet sin karriere hos Rangers FC som lærling, men gikk i 1971 til Birmingham City FC. Han var egentlig forsvarsspiller, men ble fra 1974 brukt som angrepsspiller for å erstatte stjernen Bob Latchford som ble solgt til Everton FC, og fikk senere sine første landskamper for som angrepsspiller. Han spilte 170 ligakamper for Birmingham, og scoret 45 mål.
Meshulam Dovid Soloveitchik
Han var en haredi rabbiner og rosh yeshiva for en av grenene av Brisk yeshivas fra 1959 til sin død. .
Soloveitchik døde 31. januar 2021 av COVID-19 i Jerusalem, i en alder av 99 år.
Kenny Burns
Han ble kjøpt opp av Nottingham Forest for 150 000 pund i 1977, og ble flyttet tilbake til forsvaret av manager Brian Clough. Fram til han ble solgt til Leeds for 400 000 pund i 1981 var han en viktig brikke i Nottingham-forsvaret, hvor han spilte 137 ligakamper og scoret 13 mål.
Etter tre sesonger som Leeds-spiller spilte han senere for Derby County FC, Notts County FC, Barnsley FC og i tillegg IF Elfsborg i Sverige. Senere har han spilt fotball for diverse amatør-klubber i England.
Han spilte totalt 20 landskamper for Skottland og scoret ett mål. Burns var med i Skottlands tropp i VM i fotball 1978 i Argentina.
Robert Zoellick
Robert Bruce Zoellick (født 25. juli 1953 i Naperville i Illinois) var president for Verdensbanken i perioden 2007 til 2012.
Han var USAs handelsrepresentant fra 7. februar 2001 til 22. februar 2005 og viseutenriksminister fra 22. februar 2005 til 7. juli 2006. Han annonserte sin avgang som viseutenriksminister 19. juni 2006 for å ta over som administrerende direktør og formann for den internasjonale rådgivningsavdeling i selskapet Goldman Sachs.
President George W. Bush nominerte 29. mai 2007 Zoellick som USAs kandidat til stillingen som president for Verdensbanken. Bankens styre godkjente nominasjonen 25. juni 2007 og gav Zoellick jobben. Han tiltrådte 1. juli 2007.
Signum (matematikk)
Innen matematikken, er signumfunksjonen eller fortegnsfunksjonen en funksjon som gir fortegnet til et reelt tall. Navnet er avledet fra latin: signum, «tegn» eller «merke».
Lorenzo Casoni
Lorenzo Casoni (født 16. oktober 1645 i Sarzana i Italia, død 19. november 1720 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie. Han tilhørte det anti-jesuittiske parti sammen med kardinal Enrico Noris.
Signum (matematikk)
I formler er funksjonen normalt angitt med sgn.
Lorenzo Casoni
Han ble utnevnt til kardinal i februar 1706 av pave Klemens XI, med San Bernardo alle Terme som tittelkirke.
Han var i slekt med de senere kardinaler Filippo Casoni (kreert 1801) og Luigi Vannicelli-Casoni (1839).
Signum (matematikk)
Egenskaper
Et vilkårlig reelt tall kan uttrykkes som produktet av dets absoluttverdi og dets fortegnsfunksjon:
Av ligning (1) se en at for alle x forskjellig fra 0, har vi:
La Paz (Agusan del Sur)
La Paz (Bayan ng La Paz) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Mindanao og tilhører provinsen Agusan del Sur. Folkemengden var på 28,217 innbyggere ved folketellingen i 2015.
La Paz er inndelt i 15 barangayer.
Peter de Cruz
Peter de Cruz (født 4. januar 1990) er en sveitsisk curlingspiller.
Han representerte Sveits under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han tok bronse.
Blackpink
BLACKPINK (koreansk: 블랙핑크; RR: Beullaekpingkeu, stilisert som BLACKPINK eller som BLɅϽKPIИK) er en sørkoreansk jentegruppe som ble dannet av YG Entertainment og består av medlemmene Jisoo, Jennie, Rosé og Lisa. Gruppen debuterte i august 2016 med sitt singlealbum Square One, som inkluderte «Whistle» og «Boombayah», deres første nummer én på Sør-Koreas Gaon Digital Chart og US Billboard World Digital Song Sales chart.