cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kronologi over kommunismen i Nepal
2005: Gyanendras kupp
Etter mekling hever ANTUF – R sin streik på ubestemt tid i Unilever Nepal Limited.
NKP(marxistisk) og NKP(forent) slår seg sammen til NKP(forent marxistisk).
NKP(m-l-m) og Nepal Samyabadi Party (Marksbadi-Leninbadi-Maobadi) slår seg sammen til NKP(forent m-l-m). Partiledere er Krishna Das Shresta og  Nanda Kumar Prasai.
Mohan Bikram Singh uttrykker forbauselse over at Prakash, partisekretær i NKP (Ekta Kendra Masal) hadde forsøkt å få kontakt med ledere i NKP (Maobadi) i Delhi. Singh sier i ei erklæring at partilinja er å snakke med maoistene, men Prakash har ikke fått ansvaret for slike samtaler.
NMKP har en stor protestdemonstrasjon med anslagsvis 20,000 deltakere som går fra Bhaktapur til Kathmandu.
Karl Seglem
Karl Seglem (født 8. juli 1961 på Årdalstangen) er en norsk musiker (tenorsaksofon, bukkehorn), komponist, musikkprodusent, plateselskapsdirektør og poet.
Kronologi over kommunismen i Nepal
2005: Gyanendras kupp
NKP(Maobadi) og Sjupartialliansen for demokrati i Nepal forhandler i Delhi, India, og sender hver for seg ut samme erklæring om hva de er blitt enige om. NKP(m) ekskluderer to sentrale medlemmer.
Første runde i forhandlingene mellom Sjupartialliansens regjering og NKP(M). Etter 5 timers samtaler blir partene enige om en 25-punkts avtale om oppførsel under våpenhvilen.
Karl Seglem
Liv og virke
Seglem tok musikkutdanning ved Voss Folkehøgskules musikklinje i 1978–1980. Sammen med medelev fra folkehøyskolen, Kenneth Sivertsen, reiste Seglem på sin første turné for Rikskonsertene i 1985, og har senere turnert omfattende både for Rikskonsertene og Den norske jazzscene. På 1980-tallet samarbeidet Seglem med Sivertsen, Terje Isungset, Arvid Genius, Jan Grieg og Knut Kristiansen i Bergen, spilte i ulike sammenhenger, skrev for Jazznytt og var politisk aktiv i Foreningen norske jazzmusikere.
Kronologi over kommunismen i Nepal
2005: Gyanendras kupp
På et møte i Butwal organiserte Mohan Bikram Singhs fløy i Janamorcha Nepal (JNM) sine egne valg til ledelse. Til president og parlamentarisk leder blei valgt Chitra Bahadur KC, til generalsekretær Dilaram Acharya. Singhs fløy tok 3 av 6 representanter i parlamentet. Dette betydde at JNM var delt i to organisasjoner med samme navn, og dermed også at partiet NKP(Ekda Kendra Masal) var delt.
NKP(Maobadi) organiserer noe pressa mener er det største massemøtet i Nepals historie i Kathmandu. Journalister anslår tallet på deltakere til 200 000, men arrangørene hevder 800 000 er tilstede. Maoistene har et ordensvern på 5 000 sivilkledde geriljasoldater, de fleste med nye røde t-skjorter med bilde av Prachanda. Hverken han eller Baburam Bhattarai er der av sikkerhetsgrunner. Møtet går fredelig for seg.
Karl Seglem
Liv og virke
I 1991 etablerte Seglem det uavhengige plateselskapet NorCD, som siden har gitt ut jazz-, folk-, impro-, og verdensmusikk. Seglem har gitt ut en lang rekke album, både som soloartist og i mange andre sammenhenger, særlig med sin mangeårige samarbeidspartner, perkusjonisten Terje Isungset i duoen Isglem og med Isungset og hardingfelespiller Håkon Høgemo i trioen Utla. Han skriver film- og teatermusikk og har skrevet flere bestillingsverk for ulike anledninger.
Kronologi over kommunismen i Nepal
2005: Gyanendras kupp
I Rangkhani, Baglung-distriktet, blir 6 kadre i UML og JNM såra (to av dem alvorlig), da kamper mellom dem bryter ut over finansene til et lite elektrisitetsverk. Ifølge den lokale UML-lederen Indra Lal Sapkota angriper ei gruppe JNM-aktivister leda av  Chitra Bahadur KC Rangkhani UML-medlemmer med kniver og tvinger dem til å flykte hjemmefra. UML hevder også at 150 JNM-aktivister angriper UML-ledelsen i landsbyen Rangkhani. JNM hevder derimot at det er UNM som angriper deres lokale ledere. (Det er ikke klart hvilken fløy av det nå delte JNM som er innblanda.)
NKP(ML) sprekker i to. Ei fløy leda av Raj Bantawa, Rishi Kattel og Bhupendra Nembang innkalte partiets 3. landsmøte, og erklærte at C. P. Mainali var ekskludert. Mainali fortsatte som leder for en annen fløy av partiet.
Nepals overgangsparlament 2007 nedsatt. 7 kommunistpartier er representert (et av dem er en allianse av 3 mindre kommunistpartier) med et flertall på tilsammen 182 av 330 representanter.
Karl Seglem
Liv og virke
Sammen med Jon Fosse har Seglem gitt ut albumene Prosa (1996) og Dikt (2006), der Fosse leser dikt til Seglems musikk. Han skriver også dikt selv, og har gitt ut diktsamlingene Stilla er ein åker (2006) og Kvit frekvens, stille spor (2013).
Mother’s Boy
Mother's Boy er en amerikansk stumfilm fra 1913 regissert av Henry Lehrman.
Karl Seglem
Liv og virke
Den 8. oktober 2015 feiret Seglem 30-årsjubileum som selvstendig frilansmusiker med utgivelsen av de tre albumene Lærad (The tree), Live in Germany og WorldJazz, den siste består av et utvalg låter fra albumene Femstein, Urbs, Ossicles og Som spor.
Mottakelse
I Norge har Seglem vunnet flere priser, og er blitt nominert til Spellemannprisen fire ganger.
Seglem har turnert mye i Tyskland og høster gode kritikker i landets medier, eksempelvis i Süddeutsche Zeitung, i  og i Westdeutsche Allgemeine Zeitung. Flere musikkritikere har betegnet ham som den mest innovative og oppsiktsvekkende saksofonisten i Norge.
Jazzjournalisten og musikkskribenten Bert Noglik (MDR) kåret albumet Urbs til Critics Choice 2007/01 i det tyske jazztidsskriftet Jazzzeitung,  og begrunnet sin avgjørelse med at Seglem får fram en moderne jazzfeeling med inspirasjon fra nordisk-folklorisiske kilder, og bygger en forbindelse mellom det arkaiske og det avantgardistiske.
Det svenske musikkmagasinet Lira skrev:
Svein Andersen, Aftenposten 8. oktober 2015, i en omtale av Seglems 30.-årsjubileum som artist, med anmeldelse av jubileumsutgivelsen JazzBukkBox:
Kvantekjemi
Kvantekjemi er den delen av kjemien som angår anvendelse av kvantemekanikk til beskrivelsen av kjemiske systemer (molekyler og faste stoffer). Dette kan for eksempel være beskrivelse av elektronstruktur og energi. Disse resultatene brukes som bakgrunn for å beregne kjemiske egenskaper. Slike beregninger kan være ekstremt ressurskrevende, særlig for nøyaktige beregninger på store molekyler eller kondenserte systemer. I prinsippet kan alle observerbare størrelser bestemmes – deriblant energinivåer, dipolmomenter, likevektsgeometrier (bindingsvinkler og bindingsavstander) og vibrasjonsfrekvenser. Detaljerte modeller for reaksjoners forløp (reaksjonsmekanisme og -dynamikk) kan også beregnes med kvantekjemiske metoder.
Sentral i kvantekjemien er Born-Oppenheimer-tilnærmelsen, som antar at elektronenes og atomkjernenes bevegelser er uavhengig. Rent kvantefysiske fenomener, som for eksempel kvantetunnelering, vil dermed ikke bli beskrevet ved kvantekjemi, noe som blant annet gjør at infrarødspekteret for ammoniakk ikke kan beregnes eksakt.
Koreakrigen
Koreakrigen var en væpnet konflikt som varte fra 25. juni 1950 til 27. juli 1953 da en våpenhvile trådte i kraft. Teknisk sett pågår konflikten fremdeles ettersom det aldri ble etablert en varig fredsavtale etter at kamphandlingene opphørte. En deklarasjon om fred ble signert mellom de to koreanske statene 4. oktober 2007 og målet er å erstatte våpenhvilen med en fredsavtale. De to nåværende lederne av Sør- og Nord-Korea møttes til toppmøte i 2018 for å diskutere en mulig varig fredsavtale.
Konflikten var geografisk begrenset til den koreanske halvøy og omfattet to parter. På den ene siden stod Nord-Korea støttet av Kina og Sovjetunionen, mens den andre siden bestod av Sør-Korea støttet av en USA-ledet FN-styrke.
Bakgrunn
{|
Korea har gjennom århundrene blitt invadert flere ganger av både Kina og Japan. Etter å ha slått de kinesiske styrkene i Første kinesisk-japanske krig i 1895 ble de japanske styrkene stående i Korea, da dette var strategisk sett svært viktig for Japan. Ti år senere slo de den russiske marinen utenfor Korea i Den russisk-japanske krig, og Japan annekterte landet formelt i august 1910.
Avslutningen av andre verdenskrig
Denne situasjonen varte fram til Japans nederlag i andre verdenskrig. Under Potsdamkonferansen i juli-august 1945 besluttet andre verdenskrigs seierherrer at Koreahalvøya skulle deles i to okkupasjonssoner langs den 38. breddegraden. 10. august 1945 rykket de sovjetiske styrkene inn i den nordlige delen, mens de amerikanske styrkene okkuperte den sørlige delen tidlig i september, hvor de japanske styrkene formelt overleverte området til generalløytnant John R. Hodge 9. september 1945.
I forkant av den amerikanske innrykkingen, hadde den politiske organiseringen startet i det sørlige Korea. I desember 1945 ble Sovjetunionen og USA enige om en felles administrasjon for området for de neste fire årene, under internasjonalt tilsyn. Imidlertid valgte både USA og Sovjetunionen å styre sine respektive soner gjennom koreanske regjeringer, utpekt innen politiske miljøer som sto nær deres egne politiske ideologier. Dette førte til voldelige anslag i nord og politiske demonstrasjoner i sør.
Spørsmål om valg
Den lange perioden under japansk styre gjorde de utenlandske okkupasjonene upopulære i Korea. Samtidig var det viktig for amerikanerne å unngå at det også i Korea ble etablert et sovjetvennlig regime, slik det utviklet seg i Øst-Europa.
Amerikanerne endret derfor posisjon og ba om at det ble avholdt valg i hele Korea, ut fra en antakelse om at den nordkoreanske lederen Kim Il-sung ville tape. Befolkningen i den sørlige okkupasjonssonen var omtrent dobbelt så stor som i nord, og Sovjetunionen forsto at deres kandidat Kim Il-sung neppe ville kunne vinne noe åpent valg for hele Korea.
Valg ble avholdt bare i sør, med støtte fra USA og FN. Valget ble vunnet av Syngman Rhee, en tidligere politisk fange hos japanerne, som senere hadde flyktet til USA. Venstresiden i det sørlige Korea boikottet valget som en protest mot USAs rolle under valgene. I nord åpnet Sovjetunionen for en maktovertakelse for Kim Il-sung. Rhees mange valg er kritisert for valgfusk, noe som førte til at han senere måtte gå av etter Aprilrevolusjonen i 1960.
Militær spenning
I henhold til avtalen fra desember 1945 trakk både USA og Sovjetunionen ut sine styrker i 1949. Samtidig argumenterte både Syngman Rhee og Kim Il-sung for at Korea skulle bli gjenforent under deres politiske system. Gjennom både 1949 og tidlig i 1950 var det militære sammenstøt langs 38. breddegrad. Josef Stalin var imidlertid tilbakeholden med å gi nordkoreanerne støtte for en militær aksjon med sør. Men i hele perioden ble de militære styrkene bygget opp og styrket med koreanere som hadde utført tjeneste i det kinesiske Folkets frigjøringshær.
Politisk spenning fram til nye krigshandlinger
Utover våren 1950 var det store politiske massemønstringer og politisk relaterte demonstrasjoner i sør, hvilke ble brutalt slått ned av Syngman Rhees politistyrker. Myndighetenes utstrakte maktbruk som svar på urolighetene indikerte at politisk overtakelse i sør via infiltrasjon og agitasjon ville være en vanskelig oppgave. Kombinert med at de militære styrkene i sør ble stadig sterkere, gjorde dette at Kim Il-sung mente at de ikke kunne vente lenger med en militær aksjon sørover. Stalin godkjente dette til slutt og lovet materiell støtte.
Krigsutbrudd
25. juni 1950 gikk nordkoreanske styrker over den 38. breddegrad og inn i Sør-Korea, støttet av et intenst bombardement. 135 000 soldater støttet av til sammen 242 stridsvogner, hvorav 150 sovjetiske T-34, og 180 fly avanserte de hurtig mot en langt svakere motstander på rundt 98 000 soldater med dårligere utstyr, hvor de manglet blant annet stridsvogner, angrepsfly og panservernvåpen. Det var heller ingen utenlandske soldater stasjonert i landet da angrepet kom. Allerede om ettermiddagen 28. juni var den sørkoreanske hovedstaden Seoul inntatt.
Kamphandlingene skapte umiddelbart en stor flyktningestrøm, men mange av flyktningene ble drept av kamphandlingene.
FNs intervensjon
Flertallet i FNs sikkerhetsråd, med Sovjetunionens representant fraværende, vedtok allerede samme dag som invasjonen fant sted, en henstilling til regjeringen i Pyongyang om å trekke sine tropper tilbake. Det skjedde ikke, og samme dag gikk USA til aksjon for å støtte Sør-Korea.
De sørkoreanske styrkene ble presset ned til den sørøstlige kystbyen Busan. Der ble FN-styrkene forsterket, og et motangrep ble igangsatt med en ilandsetting av marinestyrker ved Incheon utenfor Seoul. Dette kuttet de allerede sterkt belastede nordkoreanske forsyningslinjene og tvang dem til en rask retrett.
Da FN-styrkene, ledet av den amerikanske generalen Douglas MacArthur, krysset den 38. breddegrad, ble det advart mot å rykke for langt inn mot den kinesiske grensen, både fordi dette ville kunne provosere fra kinesisk militært engasjement, og vinteren i disse fjellstrøkene kunne by på tøffe forhold.
MacArthur avviste fullstendig muligheten for kinesisk militær innblanding, og selv etter trefninger med kinesiske tropper ble FN-styrkenes meldinger om dette avvist av hovedkvarteret for FN-styrkene, plassert i Japan.
Kinas inngripen
I november 1950 dukket de første kinesiske troppene opp i felten, og Kinas engasjement økte betydelig etter hvert. Vinteren satte inn for fullt, og de amerikanske styrkene i dette området var ikke utstyrt for å møte slik ekstrem kulde som de ble utsatt for. Mange frøs i hjel, og kineserne feide over de forkomne amerikanske styrkene. En storstilt og vellykket evakuering fra de mest utsatte områdene ble gjennomført og reddet FN-styrkene fra et totalt nederlag i nord.
De kinesiske tapene var samtidig helt enorme. Etter at en del arkiver er blitt tilgjengelige i Folkerepublikken Kina kan det påvises at dette i stor grad skyldes Mao Zedongs detaljstyring fra Beijing. For ham var politiske og diplomatiske poenger av førsterangs interesse, og store tap var ikke noe vesentlig problem for ham. Den kinesiske overkommandant general Peng Dehuai mente at en langsommere fremrykning som ikke tynnet ut styrkene ved fronten og ikke forlenget forsyninglinjene så raskt ville ha ført til man nådde sine mål, om enn senere. Men i drakampene mellom ham og Mao kom han som regel til kort. Kildene viser at det også oppstod friksjon mellom Mao og Stalin, ettersom sovjeterne utstyrte og trente Folkets frigjøringshærs flystyrker. Måten krigen ble ført på gjorde flystyrkene mindre effektive enn de kunne ha vært; de hadde sin fulle hyre med å patruljere over Yaluelven og hadde for lang vei frem til fronten til å gi virkningsfull kampstøtte til de kinesiske bakkestyrke.
Spørsmål om atomvåpen
MacArthur ville stoppe den kinesiske fremrykningen ved bruk av atomvåpen, men president Harry S. Truman ga ikke tillatelse til dette. MacArthur gikk da ut med sterk kritikk mot presidenten og ble deretter avsatt som øverstkommanderende.
Frontlinjen flyttet seg både sørover og nordover, men sommeren 1951 stabiliserte FN-styrkene sine stillinger noe nord for den opprinnelige grensen. Områder i øst ble tilføyd Sør-Korea, som samtidig mistet kontrollen over en kyststripe i vest.
Våpenhvile
{| Våpenhvileforhandlingene pågikk i to år, først i den gamle koreanske hovedstaden Kaesong som nå ligger i det sørlige Nord-Korea. Det store problemet under forhandlingene var spørsmålet om hjemsendelse av krigsfangene. da en rekke kinesere og nordkoreanere nektet å reise tilbake, noe som var uakseptabelt for de kinesiske og nordkoreanske myndighetene. I den endelige våpenhvileavtalen ble det satt opp en nøytral kommisjon for å håndtere dette spørsmålet.
29. november 1952 reiste den nyvalgte amerikanske presidenten Dwight D. Eisenhower til Korea for å se hva som måtte til for å få avsluttet krigen. Etter at FN hadde akseptert Indias forslag til våpenhvile ble en avtale inngått 27. juli 1953, med en delelinje omtrent rundt den 38. breddegrad og da avtalen var akseptert av alle parter, ble det opprettet en demilitarisert sone som siden har blitt bevoktet av deltakerne i krigen. Etter at våpenhvilen ble inngått, ble Operasjon Glory iverksatt i perioden juli-november 1954 for at partene skulle få utvekslet sine døde. Levningene etter 4,167 amerikanske soldater ble utvekslet mot 13,528 døde kinesere og nordkoreanere. I tillegg ble 546 sivile som var døde etter fengsling overlevert. Etter Operasjon Glory ble 416 ikke identifiserte soldater fra Koreakrigen gravlagt på Hawaii. De amerikanske myndighetene opplyste at av 1,394 navn som ble overlevert fra motparten, var 858 riktige. Fra 4,147 kister med levninger, viste rettsmedisinske undersøkelser at disse stammet fra 4,219 individer. Av disse var 2,944 identifisert som amerikanere, og alle, bortsett fra 416 personer, var identifisert ved navn. I perioden mellom 1996 og 2006 har de nordkoreanske myndighetene oppdaget 220 levninger ved det koreansk-kinesiske grensen.
Nord-Korea erklærte 27. mai 2009 at de ikke lenger ville rette seg etter våpenhvilen og at ethvert forsøk på å inspisere nordkoreanske fartøy ville bli fulgt av en hurtig og kraftig militær reaksjon. I mars 2010 ble det sørkoreanske krigsskipet Cheonan senket og 46 sørkoreanske soldater ble drept. Sørkoreanske myndigheter mener at det var en nordkoreansk torpedo. Nord-Korea har avvist at de stod bak angrepet. Den 23. november 2010 angrep Nord-Korea den sørkoreanske øya Yeonpyeong med en befolkning på 1,794 med ca. 200 granater, og minst 70 boliger ble satt i brann, fire ble drept, hvorav to sørkoreanske soldater, samt flere skadde, også sivile. Sør-Korea har meldt at de har den høyeste forsvarsberedskapen for fredstid.
Tap
Tallene for hvor mange som har omkommet under Koreakrigen varierer fra 2 til over 3 millioner. De fleste kildene mener tallet ligger rundt 2,5 millioner. Vel 800 000 soldater døde som følge av krigen (Kina ca. 170 000, Nord-Korea ca. 350 000, Sør-Korea ca. 220 000, FN-styrkene ca. 55 000), mens over halvannen million koreanske sivile ble drept (Nord-Korea mellom 700 000 og 1 000 000 og Sør-Korea ca. 550 000).
Over 7 millioner koreanere lever med kjent eller ukjent familie på den andre siden av grensen. De fleste har ikke hatt kontakt siden våpenhvilen startet.
Norges bidrag
Norge deltok fra 1951-1954 med et mobilt militærsykehus (Norwegian Mobile Army Surgical Hospital; NORMASH) som en del av FN-styrken. Her tjenestegjorde til sammen 623 kvinner og menn. Omtrent halvparten av bidraget bestod av sanitetspersonell, inkludert en rekke kvinner, samt en vakttropp og annet støttepersonell. Norge bidro også med penger til de allierte, og etablerte sammen med Danmark og Sverige sykehuset National Medical Center som ble åpnet i 1958.
I 2014 ble det påstått at en tropp stridende norske soldater i all hemmelighet ble sendt til Koreakrigen. Påstandene stammer fra en Arne Andersen som tjenestegjorde som stormpioner i Tysklandsbrigaden i 1952. Andersen og hans tropp skal i følge påstandene ha blitt sendt til Korea for perioden juni til oktober samme år. Påstandene ble senere omtalt av Knut Kjosås i en artikkel i Klassekampen i 2018, og i en masteroppgave utgitt i 2017. Historien bryter med den norske politikken om å unngå at det skulle sendes stridende soldater til krigen, blant annet forklart ved Hærens ressursmangel, og behovet for å bygge opp det hjemlige forsvaret etter andre verdenskrig.
Undersøkelsene Forsvaret har foretatt viser også at Andersen har beskrevet sin tjeneste i Tysklandsbrigaden fra mai til oktober 1952, og at disse passer godt med det faktiske utdannings- og øvelsesprogrammet som hans tropp gjennomgikk i Tyskland. Andersen beskriver også hvordan han var vitne til at hans medsoldat Kåre Anders Nilsen ble drept den 14. september 1952. De samlede detaljene som presenteres i Forsvarets dokument, tilsier at historien om at Norge sendte en tropp hemmelige stridende soldater til Koreakrigen i 1952 ikke kan stemme. De nordmenn som kjempet i krigen, og hvis tjeneste kan dokumenteres, var for det meste vervede soldater i det amerikanske forsvaret.
Ordnance QF 6-pdr
«Ordnance QF 6-pdr» var en standard britisk panservernkanon og stridsvognkanon under den andre verdenskrig, i tjeneste med panservernbatterier fra 1941 og i bruk i stridsvogner fra 1942. Mk II var den opprinnelige versjonen, Mk III var en Mk II modifisert for bruk i strdsvogner, Mk IV hadde lengre løp og Mk V var en Mk IV modifisert for bruk i stridsvogn. Ordnance QF 6-pdr ble også produsert i USA som 57-mm Antitank Gun M1.
Stockholms Observatorium
Stockholms Observatorium er i dag navnet på det astronomiske instituttet ved universitetet i Stockholm, men frem til 1. juli 1973 tilhørte Stockholms Observatorium Kungliga Vetenskapsakademien, KVA. Stockholms gamle observatorium ligger 18° 06′ 33,5″ øst for Greenwich.
I 1753 ble Stockholms Observatorium innviet i Stockholms gamla observatorium på Observatorielunden ved Odenplan. I 1931 flyttet Stockholms Observatorium til det nybygde Saltsjöbadens observatorium på grunn av at lysforurensingen ble for forstyrrende ved Observatorielunden.
Hello
Begrepet Hello kan vise til:
Norges dokumentarv
Norges dokumentarv er et register over en del av de viktigste dokumentene i norsk historie, næringsliv, kulturliv og annen samfunnsvirksomhet. Registeret er en nasjonal utgave av UNESCOs Verdensminne-program (Memory of the World), som skal bidra til å verne og tilgjengeliggjøre verdens dokumentarv og framstå som menneskehetens kollektive hukommelse.
Dokumentene er valgt ut av den norske komiteen for verdens dokumentarv på grunnlag av nominasjoner i hovedsak fra arkiver, museer og biblioteker. Registeret blei åpna 8. februar 2012 med et innhold på seksti dokumenter og dokumentgrupper/arkivsamlinger. Det meste er tradisjonelle papirdokumenter, men registeret omfatter også andre medier som runestein, fagforeningsfane, filmnegativer, radioopptak og digitalfilm. Tidsspennet er rundt tusen år.
Kriterier
Ved utvelgelsen av dokumenter til Norges dokumentarv tar en utgangspunkt i internasjonale kriterier, som er beskrevet i verdensprogrammets General Guidelines to Safeguard Documentary Heritage. Aktuelle dokumenter vurderes ut fra hovedkriteriene autentisitet (de må (i hovedsak) være originale) og unikhet. Det siste innebærer blant annet at dokumentene må være uerstattelige, og at de må ha hatt (eller ha) vesentlig samfunnsmessig betydning eller representere hendelser eller fenomener som har hatt slik betydning.
Den nasjonale betydninga kan gjenspeiles i et eller flere av følgende kriterier:
Utvelgelsesprosessen
Våren 2011 blei det åpna for nominasjoner til etableringa av registeret over Norges dokumentarv. Nominasjonsperioden var fra 30. mars til 15. september, og såvel privatpersoner som organisasjoner og institusjoner kunne komme med forslag. I praksis kom de fleste nominasjonene fra institusjoner innen abm-sektoren, det vil si arkiver, biblioteker og museer.
Det var den nasjonale komiteen for Memory of the World som vurderte de innkomne forslaga og avgjorde hvilke dokument som skulle tas med i registeret. Arne Skivenes, leder av Bergen byarkiv, var leder for komiteen ved denne utvelgelsen.
Dokumentene
Tabellen under viser de dokumentene og dokumentsamlingene som utgjør Norges dokumentarv. Registeret blei etablert i 2012. Det var en ny nominasjonsrunde i 2014, og 47 dokumenter blei nominert. Avgjørelsen om hvilke dokumenter som kom med på lista, blei publisert 1. desember 2014. . En ny nominasjonsrunde ble gjennomført i 2016. Da ble 12 nye registreringer ført inn i registeret 9. desember 2016. En ny nominasjonsrunde ble foretatt i 2018. Av 24 nominasjoner ble 7 innført i registeret 7.desember 2018.
I kolonnen «Referanse» er det lenker til Kulturrådets presentasjonsside for de respektive dokumentene. Derfra er det lenker til videre beskrivelser og begrunnelser for nominasjonene.
Ramon Sinkeldam
Ramon Sinkeldam (født 9. februar 1989) er en profesjonell nederlandsk landeveissyklist. Han sykler for Alpecin-Deceuninck.
Sjirokko
Sjirokko, også kalt scirocco, sirocco eller jugo, er et vindfenomen i Middelhavet. Sjirokkovinden kommer fra Sahara og kan komme opp i orkan styrke i Nord-Afrika og Sør-Europa. Lokalt er den kjent som qibli (قبلی   «som kommer fra qibla».)
Om navnet
Scirocco og sirocco er italienske navn som det greske ordet for vind "σιρόκος" (sirokos) kommer fra, mens jugo er navnet på fenomenet i Kroatia og ghibli i Libya. Scirocco som når sørspissen av Frankrike inneholder mer fuktighet og er der kjent som marin. I de sørvestlige områdene i Spania kalles vinden leveche. Leveche har gjerne med seg rødt støv fra Sahara og assosieres gjerne med uvær og kraftig nedbør.
Utviklingen av sjirokko
Sjirokko oppstår når en varm og tørr tropisk luftmasse trekkes nordover av lavtrykk som beveger seg østover gjennom Middelhavet. Den kontinentale vinden blandes med kjøligere og fuktigere luft fra den maritime syklonen (lavtrykket), og syklonens rotasjon driver den blandede luften mot sørkysten av Europa.
Virkninger
Sjirokkoen skaper tørre og støvete forhold langs den nordlige kysten av Afrika, stormer i Middelhavet og kaldt, fuktig vær i Europa. Den kan vare fra en halv dag opp til flere dager. Vinden kan forårsake helseplager, på grunn av varmen og støvet i Afrika og på grunn av den fuktige kulden i Europa, og støvet i sjirokkovinden kan slite på mekaniske innretninger.
Disse vindene, med hastigheter opp mot 100 km/t, er mest vanlige om våren og høsten. Toppen nås gjerne i mars og november, hvor vinden kan komme opp i orkan styrke.
Lignende vinder
Andre dominerende vindsystemer i regionen er boravinden (nordvestlig) og libecciovinden (sørvestlig).
Tharsis Montes
Tharsis Montes er en kjede av tre skjoldvulkaner på Tharsis-platået på planeten Mars.
Kjeden består av, fra nord mot sør, Ascraeus Mons, Pavonis Mons og Arsia Mons. En annen vulkan, solsystemets høyeste, Olympus Mons, ligger nordvest for Tharsis-vulkanene.
Sean Tibbetts
Sean Tibbetts (også kjent som Sean Christians) er en amerikansk bassist.
Han var med fra begynnelsen i bandet Kamelot, men ble raskt erstattet av Glenn Barry, men kom tilbake igjen i 2009.
Han har også spilt i Wykked Wytch og Royal Anguish (2004–2009).
Sergej Novikov (skiskytter)
Sergej Valentinovitsj Novikov (russisk Сергей Валентинович Новиков, belarusisk Сяргей Валянцінавіч Новікаў – Siarhjej Valjantsinavitsj Novikaw; født 27. april 1979 i Tsjavusy) er en belarusisk tidligere skiskytter som representerte Dynamo Minsk.
Han gikk på Belarus' lag som tok sølv på mixed stafett under VM i skiskyting 2009. På normaldistansen 20 km under OL 2010 skjøt han feilfritt og gikk inn til sølvmedalje bak Emil Hegle Svendsen. Han delte sølvet med Ole Einar Bjørndalen.
Mike Oliveira
Mike (Michael) Oliveira (født 21. februar 1979 i West Lorne, Ontario) er en canadisk ishockeyspiller (løper) som for tiden spiller for Rødovre Mighty Bulls i den beste danske liga.
Han spilte det meste av sesongen 2006/2007 for Lillehammer Ishockeyklubb, men til tross for at han hadde kontrakt ut sesongen, forlot han lagkameratene og klubben rett før klubben havnet i kvalifiseringsserien.
Oliveira spilte sesongen 2005/2006 for Richmond Riverdogs i UHL (United Hockey League), og scoret mest av alle i samtlige proffligaer i Nord-Amerika med sine 61 mål. Før han kom til Richmond spilte han i CHL (Central Hockey League) hvor han også var helt i toppen av ligaens toppscorerliste.
Mike veier 88,5 kg, og er 1,82 meter høy, og spiller med venstre-fatning.
Ringeriksfossen
Ringeriksfossen er en foss i Muradalen i Kvinnherad kommune i Hordaland.
Fallet består av to store fall, det største på rundt 100 meter. Etter det første fallet følger en rekke kaskader, før fossen igjen danner et fall på rundt 100 meter.
Fossen blir noen steder omtalt med mye større fallhøyde, noe som sannsynligvis representerer den fallhøyden i elva som kan utnyttes til produksjon av vannkraft.
Peder Claussøns gate (Oslo)
Peder Claussøns gate (1-7, 2-4) er en gate i Oslo sentrum, mellom Munchs gate og St. Olavs gate.
Gaten fikk navn i 1874 etter Peder Claussøn Friis.
Belgia under EM i friidrett innendørs 2023
Belgia deltok under EM i friidrett innendørs 2023 fra 2. til 5. mars 1970 i Istanbul i Tyrkia og kom på 5. plass i medaljestatistikken
Navinchandra Ramgoolam
Navinchandra «Navin» Ramgoolam (født 14. juli 1947 i Port-Louis) er en mauritisk politiker for Mauritius Labour Party. Han er statsminister i Mauritius siden 2005 og var også landets statsminister fra 1995 til 2000.
Ramgoolam er utdannet lege i Irland. Han har arbeidet en tid som lege ved flere sykehus i Storbritannia og Mauritius, der han også har vært allmennpraktiserende lege. I 1987 begynte han ved London School of Economics, der han i 1990 avla bachelorgrad i rettsvitenskap. Etter å ha tatt praktisk utdanning ved Inns of Court School of Law ble han i 1993 advokat.
I 1991 gikk Ramgoolam inn i politikken. Han ble innvalgt i parlamentet for Mauritius Labour Party, som han også ble leder for. Etter at Mauritius Labour Party vant valget i 1995 ble Ramgoolam statsminister. Han ble gjenvalgt til parlamentet i 2000, men partiet mistet regjeringsmakten og Ramgoolam ble opposisjonsleder. Ramgoolam vant tilbake statsministerposten etter valget i 2005, da hans Mauritius Labour Party sto i spissen for koalisjonen Alliance Sociale. Han har også ansvar for forsvar, lov og orden, menneskerettigheter, statsborgerskapssaker, valg og andre felt.
Ramgoolam har mottatt en rekke utmerkelser. Han er storkommandør av den mauritiske Ordenen Indiahavets stjerne og nøkkel og er storoffiser av den franske Æreslegionen. Han er æresdoktor ved University of Mauritius, Jawaharlal Nehru University, Padmashree Dr D. Y. Patil University og Aligarh Muslim University i India, Staffordshire University i Storbritannia, samt Honorary Fellow ved London School of Economics. Videre er han Fellow av det britiske Royal College of Physicians.
Strand-Ulv
Idrettslaget Strand-Ulv er et norsk idrettslag, stiftet i 1970, på Hatlestrand, Ølve og Varaldsøy. Laget organiserer idretter som volleyball, fotball og orientering.
Strand-Ulv idrettsbane
18. oktober 2014 ble den nye idrettsbanen til Strand-Ulv i Ølve åpnet. Spilleflaten ble oppgradert med kunstgress og flomlys ble installert.
Commiphora
Commiphora er ei slekt av blomstrende løvfellende tropiske tresorter i balsamfamilien (Burseraceae), som inngår i lønneordenen (Sapindales). Slekten teller hele 161 tresorter og finnes i tørt tropisk klima fra Afrika og østover til Vietnam, inkludert på mange øyer i Indiahavet.
Noen av tresortene i denne slekten er kjente for sin velduftende gummiharpiks, hvorav den som kommer fra tresorten C. myrrha opprinnelig er kjent som grunnlaget til det bibelske produktet myrra, som de hellige tre konger tenkte å ofre til jesubarnet. Myrra kan lages av flere av tresortene i denne slekten. Det samme gjelder for ulike typer velduftende, beskyttende og medisinsk balsam.
Inndeling
Inndelingen følger World Plants, Catalogue of Life: 2019 Annual Checklist.
Sturle Kalstad
Sturle Kalstad (født 25. mars 1961) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Rosendal som representerte Gular.
Han vant 12 NM-gull i høyde uten tilløp i perioden 1983–1995.
Queen Mary Land
Queen Mary Land er den sektoren av det antarktiske kontinent som ligger mellom Cape Filchner ved 91°54'Ø og Cape Hordern ved 100°28'Ø. Queen Mary Land grenser mot Wilkes Land i øst og Wilhelm II Land i vest og ligger i Australias kravområde i Antarktis, Australian Antarctic Territory.
Kysten av Queen Mary Land, Queen Mary Coast, ble oppdaget i februar 1912 av den australasiatiske antarktisekspedisjonen 1911–14 under ledelse av Douglas Mawson som oppkalte den etter Mary av Teck, dronningen til Georg V av Storbritannia.
The Mothering Heart
The Mothering Heart er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av D. W. Griffith.
Handling
Et ungt ektepar sliter med å komme seg videre i livet. Men etter hvert som han opplever mer og mer suksess, forlater mannen de hjemmekoselige verdiene hos sin kone - og han skaffer seg en elskerinne.
Hans kone forlater ham kort tid senere, og vender tilbake til morens hjem hvor hun snart føder et barn. Men når ektemannen hennes blir forlatt av sin elskerinne, driver hans anger ham til å finne tilbake til sin kone.
Georgi Dimitrov (1931–1978)
Georgi Dimitrov Nikolov (bulgarsk: Георги Димитров Николов; født 1. mai 1931, død 16. mars 1978) var en bulgarsk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne.
Dimitrov vant en olympisk bronsemedalje i fotball under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det bulgarske laget som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak Sovjetunionen og Jugoslavia. Bulgaria vant kvartfinalen med 6-1 over Storbritannia men tapte semifinalen mot Sovjetunionen med 1-2. I bronsefinalen mot India vant de med 3-0. Dimitrov spilte tre kamper og scoret ett mål i turneringen.
Merkestein
Merkestein er en stein som ligger i eiendomsgrensen, og viser hvor grensen går. Navnet kommer av eldre ord for markskille, dvs. grenser i marka. Se også artikkel grensemerke for lignende bruk.
Ofte er steinene lagt som siktstrekninger, og i hjørner av grensen. Helt fra de eldste norske lovene har vi strenge forbud og straffer mot å flytte merkesteiner uten at eieren ga lov til det.
Merkesteiner kan ha en særegen form, og/eller ha figurmerker formet av streker malt på og/eller hogd inn i steinene på tilsvarende måte som med bumerker. I nyere tid kan det være bolter satt i stein for å markere et målepunkt som er angitt i et målebrev for eiendommen.
Merkesteiner er ofte særskilt omtalt og listet opp i eldre grensebeskrivelser for eiendommer i forbindelse med deling og utskilling av eiendommer fra et hovedbøle.
I dagligtale benyttes både milepæl og merkestein om hverandre i allegorisk form om hvor langt man har kommet, eksempelvis at en bestemt utgivelse er en merkestein innen en bestemt litterær sjanger.
Murphy’s I.O.U.
Murphy's I.O.U. er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Henry Lehrman.
Handling
Murphy, en politimann, skylder penger til en pengeutlåner. Presset på grunn av dette gir han fra seg smykker som egentlig tilhører hans kone. Hans kone tror derfor at hun har blitt ranet, og melder fra til politimesteren. En rekke komplikasjoner resulterer i at Murphys handlinger snart blir avslørt for alle sammen.
Liste over ordførere i Skaun
Liste over ordførere i Skaun. Skaun var opprinnelig en del av Børsa prestegjeld, som ble opprettet som eget formannskapsdistrikt (kommune) med formannskapslovene av 1837. I 1890 ble Skaun utskilt fra Børsa som egen kommune. Kommunenavnet var Børseskogn frem til 1930. I 1965 ble Skaun, Børsa og Buvik kommuner slått sammen til den nye Skaun kommune. Skaun lå i Sør-Trøndelag fylke frem til sammenslåingen av Trøndelagsfylkene i 2018.
Sulpiz Boisserée
Johann Sulpiz Melchior Dominikus Boisserée (født 2. august 1783 i Köln, død 2. mai 1854 i Bonn) var en tysk arkitekt som spilte en stor rolle under restaureringen av domen i Köln.
Bakgrunn
Sulpiz Boisserée var sønn av den velstående forretningsmannen Nicolas Boisserée og hans hustru Maria Magdalena, en datter av forretningsmannen Anton Brentano fra Köln. Forfedrene til familien immigrerte fra Huy i det som senere ble Belgia på 1700-tallet. Han vokste opp under katolsk omsorg fra sin bestemor etter at moren hadde dødd i 1790 og faren i 1792.
Bauhaus (byggemarked)
Bauhaus er et tysk-basert byggemarked med 220 varehus i 15 europeiske land. Det har i dag sitt europeiske hovedsete i Mannheim, Tyskland og sitt danske og norske hovedsete i Tilst utenfor Århus.
Sulpiz Boisserée
Karriere
Sulpiz Boisserée og broren Melchior (født 23. april 1786 i Köln, død 14. mai 1851 i Bonn) fremmet sterkt studiet av tysk middelalderkunst og gjorde seg kjent først og fremst gjennom Den Boisseréeske malerisamling oppkalt etter dem. Denne samlingen, som er av største betydning for historien til det eldre tyske maleri, inneholder mer enn 200 malerier fra 1200- og 1300-tallet, som ble samlet av de to brødrene og deres venn J.B. Bertram mens han reiste i Rhinen-regionene, Nederland, Sachsen, Böhmen og så videre. Samlingen ble kjøpt i 1827 av Ludwig I av Bayern og innlemmet i 1836 med Pinakotheket i München, med unntak av 40 malerier, som ble plassert i Moritz-kapellet i Nürnberg.
Bauhaus (byggemarked)
Historie
Bauhaus introduserte konseptet «alt-under-ett-tak» i 1960, da det første byggevarehuset åpnet i Mannheim i Tyskland. I dag finnes Bauhaus i 15 land og representeres i flere enn 220 byggevarehus, hvorav fire i Norge.
Sulpiz Boisserée
Karriere
Boisserée hadde innehadde stilling som bayersk generalkonservator i nesten to år før han la ut på en reise i 1836. Han besøkte Italia og Sør-Frankrike til 1838. Han hadde drømt om å fullføre Kölnerdomen siden 1808.
I 1816 fant Sulpiz Boisserée i Paris halvparten av en middelaldersk tegning for Kölnerdomen og gjennom hans praktfulle målinger basert på hans egne målinger av domen (1822-31; ny utgave med kobberstikk i et litt redusert format, 1842) vakte han det tyske folks interesse for ferdigstillelsen av denne kirkebygningen.
Bauhaus (byggemarked)
Historie
Bauhaus kom til Norge i 2007, da de åpnet sitt varehus på Liertoppen i Lier. I 2010 åpnet de Norges største byggevarehus i Vestby utenfor Oslo. Sommeren 2022 åpnet Bauhaus nye varehus i Haugesund og Stavanger.
Sulpiz Boisserée
Karriere
Melchior Boisserée viet seg til maleriets historie og samarbeidet med Ainmüller om gjenoppliving av middelaldersk glassmaleri. I 1845 flyttet brødrene fra München til Bonn.
Bauhaus (byggemarked)
Historie
I Europa er det i alt 220 varehus fordelt på 15 land, blant andre Tyskland, Østerrike, Danmark, Sverige, Tsjekkia, Finland, Spania, Tyrkia, Kroatia, Sveits, Slovenia, Ungarn, Norge og Estland.
Sulpiz Boisserée
Karriere
I tillegg til den ovennevnte samlingen publiserte de sammen med litografen Strixner et litografiert verk, «Samling av gamle, nedre og nedre tyske malerier av brødrene Boisserée og Bertram» (40 utgaver, 1821-40).
Han var en av de mest engasjerte aktivistene når det gjaldt å grunnlegge en Dombau-Verein i Köln fra 1840 for å fullføre det store arbeidet med domkirken.
Sulpiz Boisserée skulle ikke leve og oppleve sin store drøm, ferdigstillelsen av Kölnerdomen, for han døde 2. mai 1854 i Bonn.
Han og broren ble begravet på den gamle kirkegården i Bonn, der graven med et relieff av Kristus av Christian Daniel Rauch er bevart.
Vidfoss
Vidfoss er en foss i Hildal i Ullensvang kommune i Vestland. Den ligger i Sandvedalselvi, ei sideelv til Opo, rundt tre kilometer sør for Sandvevatnet.
Inger Karthum
Inger Karthum (født 1952 i Narvik) er en norsk billedkunstner og grafiker som i mange år har drevet med etsning på kobber.
Karthum har jobbet med og stilt ut computergrafikk. Hun har tatt utgangspunkt i egne etsninger og kombinert etsningens struktur med gamle og nye fotografier og videostills fra egne videoer.
Hun har laget videoinstallasjoner der hun har kombinerert grafikken med video.
Karthum har deltatt på en rekke utstillinger i inn- og utland, som Høstutstillingen, Østlands- og Opplandsutstillingen, og hun har stilt ut i Ecuador, Sofia og i London.
Karthum er organisert i NBK (Norske billedkunstnere) NG (Norske grafikere)og BKO (Billedkunstnerne i Oppland). Hun har hatt eget verksted siden 1980.
François Parisien
François Parisien (født 27. april 1982) er en canadisk tidligere profesjonell landeveissyklist.
Hvem drepte Birgitte?
Hvem drepte Birgitte? er en norskprodusert dokumentarserie i sjangeren true crime som gikk på TV 2 høsten. Serien er i ni deler tar for seg det uoppklarte drapet på Birgitte Tengs som skjedde på Karmøy i 1995. Den er laget av Bjørn Eivind Aarskog og er inspirert av boken Hvem drepte Birgitte Tengs? skrevet av journalisten Bjørn Olav Jahr i. Aarskog inviterte med seg Jahr til å regissere serien sammen med seg. I serien bidrar blant andre Birgitte Tengs far, samt far til Birgittes fetter som ble tiltalt for drapet og senere frikjent.
Serien hadde førpremiere på Den norske filmfestivalen i Haugesund.
Palau Blaugrana
Palau Blaugrana (palau betyr «palass», blaugrana betyr «blå og dyp rød») er en idrettshall i Barcelona i Catalonia. Den tilhører idrettsklubben FC Barcelona. Hallen har en kapasitet på 8 250 tilskuere, og er hjemmebanen til klubbens basketball-, håndball-, rullehockey- og futsallag.
Palau Blaugrana ble bygd i 1971, og hadde en kapasitet på 5 696 tilskuere helt til den ble ombygd og utvidet i 1994. Den ligger mellom fotballstadionene Camp Nou og Mini Estadi.
The Chicks
The Chicks, tidligere Dixie Chicks, er en pop-/countrytrio fra Texas, USA. Gruppa ble dannet som en bluegrass-kvartett i 1989 i Dallas av Laura Lynch, Robin Lynn Macy og søstrene Emily og Martie Erwin. Etter utskiftinger har bandet bestått av søstrene (som i mellomtiden har giftet seg og skiftet etternavn) og Natalie Maines. Med denne besetningen er det blitt det mestselgende kvinnelige band gjennom tidene uavhengig av sjanger. I mai 2008 hadde de solgt over 30 millioner musikkalbum. Dixie Chicks fikk 5 Grammy i 2007, inkludert «årets album» for Taking the Long Way (2006), og sangen «Not Ready to Make Nice» fra samme album fikk tre av Grammy-ene, blant annet «årets sang».
Våren 2014 la Dixie Chicks ut på en verdensturné, hvor også Norge stod på besøkslisten.
Politisk engasjement
10. mars 2003, ti dager før invasjonen av Irak, og mens oppslutningen om planer fra Det hvite hus var på det største i den amerikanske befolkningen, kom de med kraftig kritikk av president George W. Bush. Natalie sa under en konsert i London: Dette førte til massiv boikott av Dixie Chicks på amerikanske radiostasjoner og flere drapstrusler mot Natalie. Dette førte til at bandet la om stilen fra ren country til mer pop. Etterhvert som presidentens oppslutning gikk ned, har Dixie Chicks' popularitet i USA gått opp igjen. Den Grammy-vinnende sangen «Not Ready to Make Nice» handler om boikotten og ytringsfrihet. Sangen er den som har nådd høyest på Billboard Hot 100 av alle bandets sanger, med fjerdeplass.
25. juni 2020 skiftet bandet navn til The Chicks, og droppet derved begrepet «Dixie», som er en kortform for de amerikanske sydstatene, iblant også for den underliggende rasismen som forbindes med denne landsdelen. Samtidig utga trioen låten «March March» til støtte for Black Lives Matter-bevegelsen.
Montmeló
Montmeló er en spansk kommune i provinsen Barcelona, i Catalonia. Den ligger 20 km nord for hovedstaden, langs elva Besòs i comarca Vallès Occidental. Det var tidligere en landbrukskommune, men industrien har nå tatt over.
I Montmeló ligger Circuit de Catalunya, som brukes under blant annet Spania Grand Prix i Formel 1.
Joe Letteri
Joe Letteri (født 1957 i Aliquippa i Pennsylvania) er en amerikansk effektdesigner som har vunnet fire Oscar-priser og fire British Academy Film Awards. Han er administrerende direktør for effektselskapet Weta Digital, og ble ansatt der i 2001. Letteri gikk på Central Valley School District i 1975 og ble uteksaminert fra University of California, Berkeley i 1981. Han har vunnet Oscar for beste visuelle effekter for Ringenes herre: To tårn (2002), Ringenes herre: Atter en konge (2003), King Kong (2005) og Avatar (2009). Letteri ble også nominert for I, Robot (2004), Rise of the Planet of the Apes (2011), Hobbiten: En uventet reise (2012), Hobbiten: Smaugs ødemark (2013), Dawn of the Planet of the Apes (2014) og War for the Planet of the Apes (2017).
Aleen Bailey
Aleen Bailey (født 25. november 1980 i St. Mary) er en jamaikansk friidrettsutøver.
Karriere
Under OL 2004 i Athen var hun med på laget som tok gull på 4 x 100 m stafett, sammen med lagkameratene Tayna Lawrence, Sherone Simpson og Veronica Campbell. På 100 meter kom hun på femteplass, og på 200 meter fikk hun fjerdeplassen.
Under VM 2005 i Helsingfors deltok hun også på Jamaicas stafettlag, som løp inn til sølvplass. Ved de Panamerikanske leker 2007 og VM i friidrett 2009 vant de jamaicanske jentene gull på 4 x 100 meter, med Bailey på laget. De kom også til finalen ved sommer-OL 2008, men brøt løpet da de feilet ved andre veksling. Bailey løp ikke i finalen, kun i kvalifiseringen i dette OL.
Santa Maria (Ilocos Sur)
Santa Maria (Bayan ng Santa Maria) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Ilocos Sur. Folkemengden var i 2015 på 30,321 innbyggere.
Barangayer
Santa Maria er inndelt i 33 barangayer.
Flatås Idrettslag
Flatås Idrettslag (stiftet 11. juni 1979) er et idrettslag fra bydelen Flatåsen i Trondheim med ca 850 medlemmer.
Idrettslaget har i dag avdelinger for fotball, håndball og langrenn. Laget driver idrettsskole og har trimtilbud.
Fotball
A-laget i fotball spiller i 2012 i 5. divisjon, etter å ha rykket ned fra 4. divisjon i 2011.
«Flatås Lions»
Gjennom «Flatås Lions» tilbyr Flatås IL fotballaktiviteter til personer med ulike funksjonshemninger. Flatås Lions er organisert som en egen avdeling på linje med fotball, håndball, langrenn, idrettsskole og trim, men i det sportslige samarbeider avdelingen nært med den andre fotballavdelingen i Flatås IL.
Deutscher Handballbund
Deutscher Handballbund (DBH eller Tysklands håndballforbund) er en særidrettsforbund for håndball i Tyskland. DBH ble etablert 1. oktober 1949 i Mülheim an der Ruhr. Forbundet er medlem av International Handball Federation og European Handball Federation. BDH holder til i Willi-Daume-Haus i Strobelallee i Dortmund.
Forbundet organiserer en eliteserie for håndball i Tyskland, Handball-Bundesliga.
Organisasjon
Organisasjonen er inndelt i fem regionale forbund som igjen er inndelt i 22 mindre avdelinger på delstatsnivå med tilsammen vel 847000 medlemmer fordelt på 4600 klubber og 33000 aktive spillere. DBH er dermed verdens største håndballforbund.
Viksund
Viksund Boats AS tidligere Viksund Båt AS, er en norsk båtprodusent med hovedkontor i Strusshamn på Askøy like utenfor Bergen. Selskapet ble etablert i 1966 av Erling Viksund og er senere overtatt av hans sønn Rune Viksund. Viksund leverer lukkede båter i størrelsen 30–40 fot, samt småbåter mellom 15 og 23 fot.
1960 – Den spede start
Her så gründeren Erling Viksunds første plastbåt dagens lys. Båten var en 25 fots snekke, og fikk navnet «Sabbcruiser». Bakgrunnen for navnet var at Sabb var behjelpelig med deler av finansieringen i en oppstartsfase. Selv om produksjonen var beskjeden, så gikk det ikke lang tid før bedriften måtte flytte på seg. Blikket falt mot Askøy, og her installerte pionerene seg – først i et gammelt tjærebrenneri, men siden i mer skreddersydde lokaler på Strusshamn, hvor bedriften holder til den dag i dag.