cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Riksforsamlingen
Konstitusjonskomiteen og partidannelsen
Komiteen trådte sammen 13. april, og alle unntatt Jacob Aall hadde bakgrunn som embedsmenn i Danmark-Norge. Det var denne gruppen av dansk-norske embedsmenn som kom til å skape den norske grunnloven, og det var lagt fram hele 20 ulike grunnlovsutkast til møtet, hvorav de mest gjennomarbeidede stammet fra henholdsvis Falsen og Wergeland. De avgjorde raskt at forsamlingen måtte få seg forelagt en rekke grunnsetninger de kunne arbeide etter, og elleve grunnsetninger ble avgjørende for utformingen av grunnloven. Her ble maktfordelingsprinsippet basis for utformingen av grunnlovsteksten.
Grunnsetningene var:
Av disse grunnsetningene kom det bare til vesentlig uenighet om nummer 1 og 11 – selvstendighetsgraden og verneplikt uavhengig av sosial rang.
Partidannelsene 16.–19. april
Grunnsetningene ble behandlet i plenumsmøtet 16. april, en dag som ble husket som «varm og tumultuarisk». Den dagen sto også det første slaget mellom de to hovedgrupperingene i forsamlingen. Første grunnsetning (og første paragraf i Grunnloven) fra konstitusjonskomiteen handlet om selvstendigheten: Skulle Norge være selvstendig, og skulle landets regent kalles konge? Wergeland argumenterte for innskrenket monarki, men argumentet innebar en lengre forelesning forsamlingen ikke hadde tid til. Folk begynte å rope «Til saken!» Sverdrup erklærte at han med sin akademiske bakgrunn også nok kunne holde et foredrag om gresk statsforfatning. President Anker forsvarte Wergeland, men etter ytterligere en halv time mistet også han tålmodigheten og ba Wergeland legge talen frem skriftlig. Denne episoden kom til å svekke Wergelands posisjon, han holdt også senere lange, forberedte taler og fikk et stempel som møteplager. Hans danskehat og støtte til unionspartiet var neppe til styrke for de svenskvennlige i forsamlingen.
Wedel-Jarlsbergs gruppe stilte seg skeptiske til kongetittelen, fordi dette ville medføre kongevalg, og da var prinsregent Christian Frederik selvskreven. Greven hadde allerede i mange år arbeidet for løsrivelse fra Danmark og visste at prinsregenten hadde som et overordnet mål å gjenopprette unionen med Danmark. Dessuten presset Falsen igjennom en selvstendighetserklæring inn i første grunnsetningen, nemlig at Norge skulle være «frit, uafhengigt og udeleligt», noe som rimeligvis umuliggjorde union. Dette fikk den norske Grunnloven til å skille seg fra de mange europeiske grunnlovene som ble til på denne tiden, ved at den norske konstitusjonen også utgjorde en nasjonal selvstendighetserklæring.
Unionspartiet ble ledet av Wedel-Jarlsberg og ønsket mest mulig norsk selvstendighet i en mest mulig løs union med Sverige, som den beste mulige løsningen hvis stormaktene ikke garanterte for full selvstendighet. De store handelsslektene støttet dette synet, de hadde lidd under krigene og blokadene gjennom hele århundret, og stod særlig sterkt langs hele Skagerakskysten hvor kaperkrigen hadde gått ekstra hardt for seg. De stod svært sterkt i hele området fra Drammen til Stavanger inklusive Setesdalen – og ble derfor også kalt «Vestpartiet». De ønsket et konstitusjonelt monarki, ikke et arvekongedømme, og de ønsket at grunnloven skulle åpne for å komme til en ordning med Sverige før det ble valgt konge. Motstanderne kalte gjerne unionspartiet for «svenskepartiet».
Paragraf 1 i Grunnloven, slik den fremdeles står med selvstendighetserklæringen som Falsen presset igjennom, ble vedtatt med 78 mot 33 stemmer etter tre timers votering og voteringsdebatt. En representant var fraværende. Etter denne voteringen om grunnsetningene startet arbeidet med selve grunnlovsteksten i detalj 20. april, og dette arbeidet var ferdiggjort på ti dager. Det ble ikke ført referat i komitearbeidet, men det virker som ordskiftet der var langt fredeligere og mindre emosjonelt enn i plenumssalen.
Det kom i samme omgang til heftig debatt om jødenes rolle. På dette punktet var meningene delte, og det kom ingen umiddelbar løsning på spørsmålet før bonden Teis Lundegaard ropte høyt: «Stå opp alle som ingen jøder vil ha i landet!» Ropet fikk flertallet til å reise seg øyeblikkelig, og den problematiske «jødeparagrafen» ble vedtatt. Det er en allmenn oppfatning at Nikolai Wergeland var sentral i utformingen av jødeparagrafen.
Hupmobile
Historie
Skylarks grill ble senere inspirasjonen til Lincoln Continental-modellene i 1940-årene.
Importører og forhandlere
Ingen importør er kjent 1909-1912. Hupmobile hadde flere importører 1912-1938:
A/S Maritim v/ Ingeniør Alf Nielsen 1912-15
Riksforsamlingen
Partidannelsene 16.–19. april
Allerede 16. april ble det også en heftig debatt om unions- og utenrikspolitikken, og om forholdet til stormaktene. Debatten ble utsatt to dager – Sverdrup mente dette ikke vedkom selve grunnlovsarbeidet, men det rørte ved kjernen i motsetningene mellom gruppene i riksforsamlingen. Unionspartiet ønsket nedsatt en finanskomite og en utenrikskomite nettopp for å utgjøre en motvekt mot Christian Frederik på disse feltene, og for om mulig å føre utenrikspolitiske forhandlinger med Sverige og stormaktene med sikte på fredsavtale og mulig union, før man valgte konge.
Hupmobile
Importører og forhandlere
Lindzén & Robsahm 1915-1924
Victor Lindzén & Co. A/S 1924-1926
Scappel & Robsahm 1926-1928
Ødegaard & Wilsgaard 1929
Olaf Romdahl A/S 1929-1930
Bertel O. Steen 1931-1936
Oluf C. Sundt 1936-1938
Noen lokale forhandlere er kjent;
Garage-kompagniet A/S, Bergen 1916-?
Kristiansand: Heistein Automobilforretning 1917 til ca 1925
Trondheim: A/S Andersen & Co. 1917
Trondheim: Nordisk Maskin & Automobilcompani A/S 1920
Beholdning
I 1916 var det registrert 23 Hupmobile-er, i 1921 var det registrert 94 biler, i 1927 var det 221 biler i Norge. På 1920-tallet var Series R mye brukt som drosje i Oslo.
I 2020 er det kjent 20 Hupmobile i Norge, 5 av disse er importert i nyere tid.
Registreringer
Førstegangsregistreringer for de siste årene er kjent :
1936: 2 nye, 1 brukt
1937: 1 ny, 4 brukte
1938: 3 nye, 1 brukt
1939: 3 nye, 3 brukte
Deretter opphørte importen.
Riksforsamlingen
Partidannelsene 16.–19. april
19. april la Falsen frem forslag om å heve forsamlingen når grunnlovsarbeidet var ferdigstilt. Forsamlingen skulle legge premissene for videre forvaltning, men ikke mer. Utenrikspolitikken lå etter selvstendighetspartiets syn utenfor forsamlingens mandat. Løvenskiold tok ordet med krav om en egen finanskomite og utenrikskomité og påpekte at prinsregenten selv hadde trukket utenrikspolitikken inn i Riksforsamlingen, i og med at han hadde lest opp brevet fra svenskekongen. Wergeland fulgte opp med et direkte angrep på selvstendighetspartiet, og anklaget Falsen for å mene landet allerede hadde en utøvende myndighet i konkurranse med den lovgivende Riksforsamlingen. Wergelands mål med angrepet var igjen å underminere posisjonen til prinsregenten. Han mente motstanderne talte prinsens, ikke folkets sak. Georg Sverdrup gjendrev Wergeland retorisk og ordskiftet ble hissig, men Wedel-Jarlsberg holdt seg i bakgrunnen og talte med stor takt. Til gjengjeld rev han grunnlaget vekk under sitt eget parti i denne debatten.
Hupmobile
Modeller
Produksjonstall er usikre for noen modeller. NACC hk er kalkulert ytelse.
Riksforsamlingen
Partidannelsene 16.–19. april
Unionspartiet ba om utsettelse til neste dag, og 20. april kom det igjen til heftig debatt om folkesuvereniteten. Etter unionspartiets Peder Anker, ble nå selvstendighetspartiets Diderich Hegermann nå president. Unionspartiets fremste representanter hevdet at man måtte ta utenrikspolitikken i betraktning før man besluttet hvilken rolle Norge skulle ha. Selvstendighetspartiets Jonas Rein sto frem og mente at dette jo alt var vedtatt – folket hadde gjennom forsamlingen alt besluttet selvstendighet. Men grunndebatten handlet om hvilken rolle forsamlingen skulle ha, og avstemningen endte uavgjort med 55 mot 55 stemmer. To var fraværende. Presidenten avgjorde med dobbeltstemme til Falsens fordel, og med knappest mulig margin unngikk dermed Falsen og Christian Frederik en situasjon hvor stortinget kunne ha opparbeidet egen utenrikspolitisk kompetanse og motvekt mot regentens utenrikspolitiske hovedlinje. Utviklingen samme sommer skulle kaste Stortinget ut i nettopp en slik rolle og bringe landet inn i union med Sverige, og realisere en selvstendighetsgrad som i det alt vesentlige var i tråd med Wedel-Jarlsbergs program.
Hupmobile
Beslektede bilmerker
Etter at Rupert C. Hupp forlot Hupmobile var han engasjert i flere andre bilfabrikker. Ingen eksisterte mer enn en kort tid.
RCH Hupp-Yeats
Riksforsamlingen
Konstitusjonskomiteens arbeid
Da det ble kjent at en riksforsamling skulle avholdes gikk flere i gang med å lage forslag til grunnlov. Før møtet ble det ikke satt noe utvalg eller kommisjon til forberedende arbeid. Enkeltpersoner tok initiativ og arbeidet på egen hånd. Konstitusjonskomiteen hadde 12-14 utkast å ta utgangspunkt i. Det mest gjennomarbeidete var laget av Falsen og Adler med 250 paragrafer, mens konstitusjonskomiteen foreslo 115 paragrafer. Det skjedde en generell radikalisering av av bestemmelsene fra utkast til innstilling til vedtak. Det er usikkert hvilke personer som var pådrivere for radikaliseringen.
Hupmobile
Beslektede bilmerker
Monarch
Alvar Renqvist-prisen
Alvar Renqvist-prisen er en finsk litteraturpris som årlig deles ut av Finlands bokstiftelse. Prisen er oppkalt etter Alvar Renqvist.
Barrow Raiders
Barrow Raiders er et britisk rugbylag fra Barrow-in-Furness i Cumbria i England.
Riksforsamlingen
Konstitusjonskomiteens arbeid
Det var store stridigheter innad om selvstendighetsspørsmålet. Alle var enige om nødvendigheten av en grunnlov, og på dette punktet ble det arbeidet samstemt og raskt. Konstitusjonskomiteen begynte 20. april på selve grunnlovsarbeidet. Falsen la frem det svært grundige utkastet som han og lektor J. G. Adler hadde forfattet i februar. Wergeland og Sverdrup kom med gjennomarbeidede forslag – og en forening av disse utkastene dannet grunnlaget for den endelige konstitusjonen.
Det Adler-Falsenske utkastet ble gjennomgått og vurdert på fire dager, og man reduserte antallet paragrafer fra 230 til 113. Deres opprinnelige utkastet var basert på den franske grunnloven fra 1791. Konstitusjonskomiteen strøk en lang rekke allmenne betraktninger som heller passet i menneskerettighetserklæringen, og sto igjen med en rekke forskrifter om forvaltning og landsstyre. Halvdan Koht gir Sverdrup og Diriks æren for dette.
21. april kom konstitusjonskomiteen til enighet om at nasjonalforsamlingens navn skulle være Stortinget. Forslaget ble fremmet av Nicolai Wergeland, som baserte seg på norrøn litteratur. Falsen la frem forslag om deling i to kamre: Lagting og Odelsting. Navnevalgene «Storting», «Odelsting» og «Lagting» var Wergelands viktigste seier i forhandlingene.
I løpet av disse dagene hadde svenskene vunnet frem i sine egne diplomatiske fremstøt, og Storbritannia avgjorde at de kom til å støtte Sveriges krav etter Kielfreden. Dermed var slaget i første omgang tapt for full selvstendighet.
Konstitusjonskomiteen la 30. april (1. mai ifølge Sverre Steen) frem det endelige grunnlovsutkastet. Utkastet ble diktert for plenumsforsamlingen de neste dagene og hver enkelt måtte ta notater eller basere seg på hukommelsen. Nå begynte dragkampen om ordlyden, samtidig som forsamlingen fikk vite at Napoleon var avsatt. Dette intensiverte grunnlovsarbeidet, siden det nå ikke var noe hinder i veien for Karl Johans gjennomføring av krig mot Norge. Forhandlingene tok til for alvor 4. mai. Forsamlingen hadde fått tre dager til å tenke over utkastet og gjøre seg opp en mening. Opprinnelig hadde konstitusjonskomiteen arbeidet med 115 paragrafer, mens det endelige utkastet hadde 110. Grunnloven var for det meste behandlet og vedtatt 11. mai, og ble deretter redigert og finpusset av en komite på tre personer før undertegnelsen 17. mai. Komiteen hadde brukt 10-11 dager og behandlingen i plenum tok syv dager.
Religionsfrihet
4. mai vedtok man i alt 20 paragrafer. Samme dag kom det til ny debatt omkring paragraf 2, om religionsfrihet. Nå ble også spørsmålet om jødene bragt opp igjen. Sokneprest Hount forsøkte forgjeves å argumentere for at jødeparagrafen var:
Christie mente at også utelatelse av jesuitter og munkeordener skulle tilføyes i paragraf to, mens et par av prestene argumenterte imot dette og for religiøs toleranse. Det ble som Christie ønsket, mens Nicolai Wergeland i denne sammenhengen gikk inn for full religionsfrihet. Paragrafen om jødenes adgang ble endret i 1851, etter sterkt påtrykk fra Henrik Wergeland, sønnen til paragrafens sannsynlige opphavsmann. Jesuittparagrafen ble først opphevet i 1956, etter at forbudet mot «munkeordener» ble opphevet i 1897. Men slaget stod ikke på kort sikt om religiøs toleranse, selv ikke i paragraf 15 som fastslo at regenten skulle «stedse» bekjenne seg til den evangelisk-lutherske religion. Denne formuleringen var viktig fordi Karl Johan inntil 1810 hadde vært bekjennende katolikk. Selvstendighetspartiet fikk altså her gjennomslag for en streng bekjennelse til den lutherske religion i et forsøk på å utelukke den svenske tronarvingen som framtidig norsk konge.
Forholdet til Danmark
5. mai kom det til debatt om forholdet til Danmark. Unionspartiet ville sette en stopper for ny union med Danmark, og her fikk de støtte fra flere av selvstendighetspartiets folk. De ledende mennene her skjønte raskt at Christian Frederik ville ta det ille opp hvis det ble vedtatt en slik paragraf og holdt igjen. Nicolai Wergeland foreslo at Grunnloven skulle si i klartekst at landet aldri skulle i union med Danmark igjen. «Hvad Gud haver adskillet, maa intet Menneske tilsammenføje».
Spesielt embedsmennene gikk mot dette forslaget. De hadde mer kulturfellesskap med Danmark enn noen annen gruppe i Norge, og noen av representantene var født i Danmark og utdannet der. Falsen og Sverdrup forsvarte derfor en mulig fornyelse av unionen, og Jacob Aall støttet dem. Et ubetinget unionsforbud falt med en støtte på 11 stemmer. Det var stor forskjell mellom de ulike synene på hvorvidt landet skulle kunne klare seg på egen hånd mellom stormaktene, og debatten handlet om hvem man skulle være knyttet til. En av Eidsvollsmennene kalte temaet en «øm byld» man nødig pirket borti. Men, som Nicolai Wergeland påpekte – norsksinnede var de alle, og alle så full selvstendighet som «det herligste av alt», men neppe realiserbart.
Til syvende og sist la formuleringen om kongens rett til å ta imot en annen krone mange effektive hindre i veien for mulige nye unionsplaner fra Christian Frederiks side. Det ble også vedtatt at kongen ikke skulle være fraværende mer enn noen måneder av gangen, og helst holde seg innen Norges grenser. Dette måtte siden endres på i forbindelse med Mossekonvensjonen og endelig med Novembergrunnloven, som la til rette for en svensk konge som kunne la seg representere i Norge ved en stedfortreder.
Konge og adel
7. mai ble paragrafene om kongemakten behandlet, og regjeringens posisjon ble fastsatt. Her kom det til debatt om adelen og en eventuell avskaffelse av denne. Mange mente adelens privilegier skulle avskaffes, og i første omgang ble titlene fjernet. Men selve spørsmålet om avskaffelsen av adelen ble utsatt og endelig vedtatt først i 1821.
Statsborgerskap m.m.
8. mai var en søndag, men forhandlingene ble fortsatt. Denne dagen drøftet man innfødselsrett, statsborgerskap og stemmerett. I første omgang ble stemmeretten knyttet til borgerskap i byene og bygsel og odelsrett på landet. Alle menn over 25 år innenfor disse gruppene skulle kunne stemme. I forhold til demokratisk skikk i tiden var dette en seier for landdistriktene. I Storbritannia, der stemmerett hadde vært praktisert lenge, var stemmeretten bare knyttet til gårder over en viss størrelse. I Norge var brukene langt mindre, og det endelige vedtaket dekket da alle gårder i landet. Dette ses av hvor mange som hadde stemmerett: Lavest lå hovedstaden med bare 16 % stemmeberettigede, mens tallet i Grimstad og Åsgårdstrand var over 50 %, for i mindre byer hadde mange arbeidere eget hus, og hadde dermed stemmerett. Teis Lundegaard argumenterte med at «det er ikke jorda, men mannen som skal tale på tinget».
Paragraf 92 bestemte at bare norske borgere kunne bli embetsmenn i staten, med unntak for lærere (inkludert professorer), leger og konsuler i fremmede land. Det var en lang og hissig debatt om denne bestemmelsen, det var sterk motstand mot å flere dansker som embetsmenn i Norge. Unntaket for professorer var blant annet begrunnet med at man trengte utlendinger til å bygge opp det nystiftede universitetet.
Paragraf 106
Denne paragrafen bestemte at «det Geisteligheden beneficerede Gods» bare kunne benyttes til opplysningens fremme og til avlønning av presteskapet. Formålet var å øremerke den største formuen som var på statens hånd til finansiering av universitet og folkeskoler i Norge. Paragrafen ble ikke vedtatt uten debatt. Flere bønder protesterte og argumenterte med at leilendingsgodset snarest måtte selges til oppsitterne, det ble også foreslått å bruke midlene som grunnfond for en ny Riksbank. Embetsmennene i forsamlingen trumfet sitt syn gjennom og paragrafen la grunnlaget for Opplysningsvesenets fond.
Hupmobile
Beslektede bilmerker
Emerson
Spjelkavikelva
Spjelkavikelva (også kalt Gamleelva) er ei elv i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Den har utspring fra Brusdalsvatnet (26 moh.), og renner derfra mot vest til munningen i Åsefjorden ved Spjelkavik. Elva er 2,43 km lang. Den har et nedbørfelt på 30,89 km² og middelvannføringen ved munningen er 1,11 m³/s.
Elven ble utnyttet til kraftproduksjon fra 1917. Se Spjelkavik kraftstasjon.
Hupmobile
Beslektede bilmerker
Emil A. Nelson tegnet Hupmobiles første modell 20 i 1908. Han forlot Hupmobile i 1913 og grunnla sitt eget bilmerke.
Nelson
Diverse
In a Hupmobile for Two var en slager skrevet i 1910 av Russell Alexander (musikk) og James Brady (tekst ).
Virgil Nosegay and the Hupmobile av Paul Biegel (nederlandsk originaltittel Virgilius van Tuil en de rijke oom uit Zweden) er en barnebok om dvergen Virgil som reiser ut i verden i en Hupmobile.
En 1911 Hupmobile 20-D 5-seter touring var den tredje bilen i historien som fullførte en tur rundt hele kloden. Turen varte fra 3. november 1910 til 25. januar 1912, og kjørt distanse var 47 777 miles. Bilen, kalt "Little Corporal", eies i dag av Crawford Auto Aviation Museum i Cleveland, Ohio. Første tur jorden rundt ble kjørt av Charles Jasper Gidden fra juli 1904 til juli 1905 i en Napier. Glidden kjørte ca 25 000 miles. Annen tur jorden rundt ble kjørt fra 17. juli 1909 til 17. august 1910 av Harriet White Fischer i en Locomobile. Imidlertid kjørte hun en annen og kortere distanse enn Hupmobile på ca 20 000 miles.
Litteratur
Artkler
Stilisering
Stilisering er en form for abstraksjon der uttrykket forenkles og forandres for å passe inn i en bestemt stilform. Ofte brukes betegnelsen stilisering som en motsetning til naturalistisk eller virkelighetstro framstilling.
Stilisering kan være verbalt ved en beskrivelse, visuelt ved en avbildning eller hørbart ved en lyd. Stilisering finnes stort sett i alle land og til alle tider som det finnes menneskelige nedtegninger fra. Innen kunst er stilisering ofte brukt innen stilartene art nouveau, pop art og kubisme. Stilisering brukes også i symboler (som piktogrammer), kjennetegn, flagg, våpenskjold, bumerker, segl og andre merker samt i lydsignaler.
Fylkesvei 3236
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 880 (Vestfold).
Temporitt
Temporitt (fransk: contre-la-montre, engelsk: individual time trial eller ITT) er et sykkelritt med individuell start, det vil si at man kjører «mot klokka».
Denne formen for sykling kan være både et løp i seg selv, eller den kan være en del av et større etapperitt, som for eksempel Tour de France. I etapperitt er ofte den første etappen en kort tempoetappe. Dersom den er kortere enn 8 km kalles den prolog. Typisk distanse for temporitt utover i konkurransen er 50 – 60 km. Deltagerne starter enkeltvis med gjerne ett minutts mellomrom (to minutter for de siste startende) og har ikke lov til å hjelpe hverandre underveis. Den som ligger best an i sammendraget starter sist. Vanlige temporitt er som oftest unnagjort på rundt en time, mens en prolog bare kan ta rundt 10 minutter. Temporitt varer vesentlig kortere enn landeveisritt med fellesstart.
Det arrangeres også temporitt for lag.
Riksforsamlingen
Stortingets sammensetning
Fra 11. mai var det Falsen som satt med presidenthvervet. De siste dagene ble representasjonen på Stortinget debattert, og Falsens utkast hadde basert seg på tanken om den franske nasjonalforsamlingen. Bøndene innvendte at det ikke måtte bli overvekt av representasjon fra byene, og samlet seg om motstand mot embedsmannsdominans. I disse dagene bar forsamlingen klart preg av klassekamp. Mot slutten av dagen ble det også vedtatt hvordan eventuelle forandringer av Grunnloven skulle finne sted. Med dette var Grunnloven i praksis ferdigstilt.
Temporitt
Utstyret som brukes i temporitt er noe annerledes enn det som brukes i vanlig fellesstart. Syklene er mer aerodynamiske, og det brukes ofte hjelmer som er dråpeformet for å minske luftmotstanden. Hjulene er også annerledes. Bakhjulet er massivt og tungt, for å kunne opprettholde en høy hastighet samt for minske turbulensen og dermed øke stabiliteten. Forhjulet er noe lettere enn bakhjulet, slik at rytteren skal kunne svinge uten for store problemer. Sykkelrammen er vesentlig stivere enn på en tradisjonell sykkel. Alt i alt gjør dette at sykkelen går raskere, men den er også vesentlig mer ubehagelig å sykle på, som er grunnen til at disse syklene ikke brukes til annet enn temporitt.
Storslalåm
Storslalåm er en øvelse i alpint. Øvelsen går ut på å kjøre mellom porter på samme måte som i slalåm, men med større avstand mellom portene og dermed med større hastighet.
Hellvik (Eigersund)
Hellvik er en bygd og et tettsted i Eigersund kommune i Rogaland. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger nord for Egersund. Fra gammelt av et tradisjonelt fiskesamfunn, men i dag er det få personer som lever av fiske på Hellvik.
Hellvikkaia er utskipningssted for eksporten av hvit labradoritt til hovedsakelig Sverige, Tyskland og Nederland, hvor den brukes til «hvit asfalt» og i bygg-industrien. Det hvite dagbruddet er synlig fra flere steder, sammen med store hauger med mellomstadier til ferdig pukk og singel.
Bygda er et aktivt samfunn med eget idrettslag, bedehus, skole, barnehage og mange aktive foreninger og lag for alle aldersgrupper. Bygda har blant annet egen golfbane i Maurholen, tilhørende Egersund golfklubb.
Havna på Hellvik er en av de bedre på kysten mellom Flekkefjord og Stavanger.
Hellvik er også kjent for det store byggfirmaet Hellvik Hus, de bygger bolig og fritidsboliger over hele Sør-Norge.
Storslalåm
Forskjeller mellom storslalåm og slalåm
I storslalåm kan man holde større fart enn i slalåm, fordi en storslalåmløype inneholder færre porter, som er satt med større avstand, slik at man må svinge langt færre ganger enn i slalåm.
I slalåm er svingene kortere (og må utføres raskere), slik at kjørerne må ha en trangere, mer direkte fallinje. Denne trangere linjen holder slalåmkjørerne nærmere portene.
Dette gjør at man har utviklet portene slik at de er bøyelige. Når utøverne kjører inn over den innerste porten i en sving med overkroppen, har de beskyttelse på leggene og armene for ikke å bli skadd av portene i tilfelle de ved en feil ikke slår vekk porten med stavene som er påsatt «kopper» for ikke å skade hendene.
Hellvik (Eigersund)
Navn
Betydningen av navnet «Hellvik» er usikker. Trolig kommer det fra gno. Helluvík, sammensatt av vik og helle; et flatt berg som ble brukt som laste- og losseplass. En annen mulighet er at navnet opprinnelig var Helgavík som kommer av det norrøne ordet «Heilagr» som i dag skrives «Hellig».
Storslalåm
Utstyr
Storslalåmski er lengre og stivere enn slalåmski. Storslalåmstavene er vanligvis bøyd slik at de legger seg rundt kjørerens kropp, og har ikke like mye kontakt med snøen som slalåmkjørerens staver.
I 2003 innførte FIS for første gang minstelengder på skiene: 185 cm for menn og 180 cm for kvinner.
Riksforsamlingen
§ 68
§ 68 (§ 73 i konstitusjonskomiteens utkast) fastsetter tid og sted for Stortingets ordinære møter, og paragrafen angir at ved «overordentlige omstendigheter» (for eksempel krig eller smittsom sykdom) kan kongen samle Stortinget til møte i «en annen by i riket». Bestemmelsen ble diskutert og vedtatt 10. mai. Grunnloven fra Eidsvoll bestemte at Stortinget skulle møtes hvert tredje år (i 1869 endret til årlige) fra første «søgnedag» i februar i rikets hovedstad. I henhold til § 68 trer Stortinget sammen regelmessig og dette kalles «ordentlige storting». På Eidsvoll ble det ikke uttrykkelig fastsatt hvor landets hovedstad skulle være. På Eidsvoll mente noen at hvert 20. år var tilstrekkelg hyppig, mens andre ønsket hvert år. Adler og Falsen foreslo i sitt utkast annethvert år. Bare Nicolai Wergelands forslag nevnte at Stortinget skulle ha sine møter i Christiania og underforstått at dette var hovedstaden. Mangelen på videre diskusjon tyder på at det for forsamlingen på Eidsvoll var selvsagt at Christiania var eller skulle være hovedstad. Christiania var på den tiden ikke en storby, den var på størrelse med Trondheim og halvparten så stor som Bergen. Drammen var landets største eksporthavn, Bergen var generelt den viktigste handelsbyen og Trondheim var det tradisjonelle kirkelig sentrum. Christian Fredrik selv anså Bergen som det meste passende møtested for Stortinget. Andre mente at Kongen skulle bestemme møtested fra gang til gang og noen argumenterte for at møtene måtte holdes langt fra militærforlegninger for å unngå påvirkning fra militærvesenet.
Storslalåm
Utstyr
Øvelsen har stått på det olympiske programmet siden OL 1952 i Oslo.
Riksforsamlingen
Maktfordeling og demokrati
Grunnloven la til grunn at makten til å styre landet sprang ut av folket gjennom valgte representanter. Riksforsamlingen fulgte tradisjonen og tok utgangspunkt i kongen som ble gitt utøvende makt. Kongens beslutninger måtte kontrasigneres av en statsråd. Statsrådene kunne ta dissens og sto da uten konstitusjonelt ansvar når kongen tok en beslutning, noe som ga kongen personlig stor makt. Grev Wedel og flere andre ønsket klarere regler for statsrådenes ansvar, og Wedel ønsket å begrense kongens makt. Stortinget skulle gi lover, bevilge og kontrollere; domstolene skulle dømme. Kongen fikk utsettende veto på lover vedtatt av Stortinget.
Storslalåm
Parallellstorslalåm
Parallellstorslalåm ble introdusert som ny øvelse i verdenscupen 15. desember 2015. I denne øvelsen er det to traseer ved siden av hverandre, i andre omgang bytter løperne trasé. I verdenscupen deltar 32 utøvere som først kjører sekstendedelsfinaler, vinnerne derfra går til åttendedelsfinalen og så videre helt til to løpere møttes i finalen for å kåre en vinner. Øvelsen ble satt på VM-programmet under alpin-VM 2021, da med 16 utøvere for menn og 16 for kvinner.
Riksforsamlingen
Maktfordeling og demokrati
Stemmeretten i 1814 var begrenset til menn over 25 år med eiendom, gård eller embete. Dette utgjorde omkring 20 % av menn over 25 år og 5 % landets befolkning. Bondeparagrafen bestemte at byene som da hadde 10 % av befolkningen skulle ha ⅓ av setene i Stortinget, noe som innebar en klar favorisering av byene.
Striden om Eidsvollsgarantien
Eidsvollsgarantien garanterte blant annet kursen på gamle pengesedler.
Forhandlingene 13. mai var harde og voldsomme. De to partiene sto steilt imot hverandre i spørsmålet om finansene og statsbudsjettet. Hvordan skulle den nye staten finansieres? Debatten ble atter en gang en trette om prinsipper og om selvstendighet. Forsamlingens finanskomité, som hadde arbeidet siden 18. april, bestod for det meste av kjøpmenn og grosserere, Meltzer, Schmidt, Rolfsen, Mørch, Stoltenberg, Lund og Rosenkilde, samt to jurister, Krohg og Collett. Krogh var formann, og Collett sekretær.
Komiteen hadde beregnet statsgjelden og inntektene, slik at forsamlingen kunne få oversikt over den finansielle situasjonen landet var i, og så fastsette hva man kunne gjøre med det. Man kom frem til at det var gode utsikter til at landet kunne klare seg finansielt. Det som ikke ble lagt frem, var Norges del av statsgjelden som tilkom den oppløste helstaten Danmark-Norge, og som Norge ifølge Kieltraktaten skulle dekke en andel av. Det var mange usikre spørsmål knyttet til dette, og til krigen og hyperinflasjonen man nettopp hadde vært igjennom. Finanskomiteen regnet med en statsutgift på cirka 14 millioner speciedaler over det neste året. Riksforsamlingen måtte sette en garanti for å greie dette, og det kom til uenighet om dette punktet.
Major Sibbern tok ordet og mente at dette betød en større skattebyrde på den enkelte borger i riket, og spurte i tillegg om Riksforsamlingen virkelig hadde mandat til å ta opp dette. Skulle den også skattlegge folket?
Den økonomisk skolerte Herman Wedel-Jarlsberg leverte sitt hovedinnlegg i nettopp denne debatten, hvor han med stor effekt stilte tungtveiene spørsmål ved finansieringen av den selvstendige staten. Verken finamskomiteens medlemmer eller statsrådene Haxthausen og Carsten Tank kunne gi gode svar på Wedel-Jarlsbergs spørsmål. Han mente det økonomiske uføret med låneopptak og inflasjon under Napoleonskrigene var Danmarks ansvar, og det kom til hard debatt mellom ham og Krogh, som kjente seg fornærmet på egne vegne.
Selvstendighetspartiet valgte å forsvarte eidsvollsgarantien retorisk, med effektive argument om offervilje og fedrelandssinn. Man trakk også inn selvstendighetseden fra 25. februar. Til slutt tok Jonas Rein og Georg Sverdrup ordet. Sverdrup tok utgangspunkt i folkereisingen etter Kielfreden, men berørte ikke sakens kjerne. Jonas Reins tale er av de mest virkningsfulle som er holdt i Riksforsamlingen. Han appellerte med stor kraft til forsamlingens fedrelandssinn, og spurte demagogisk: «Vor stilling er ikke glimrende og dog spørger jeg, hvilket folk kjøbte nogensinde sin frihed og uafhængighed for så ringe pris?» Omsen svarte med en kritikk av finansdepartementets utsendinger og ble den førende taleren for unionspartiet den dagen. Igjen hadde selvstendighetspartiet vunnet diskusjonen, og med 76 mot 29 stemmer vedtok forsamlingen Finanskomiteens forslag til finansgaranti – den såkalte Eidsvollsgarantien.
Debatten handlet primært om skattlegging, og unionspartiet mente dette ikke lå innenfor forsamlingens mandat. Debatten varte hele dagen 13. mai, og resten av finanskomitéens fremlegg ble ikke diskutert før dagen etter. Det viste seg til slutt at eidsvollsgarantien ikke hadde noen effekt, unionspartiet fikk også her retten på sin side i det lange løp. Etter unionens etablering ble det klart at pengepolitikken ikke lot seg forsvare, og Stortinget måtte i 1819 godta tunge forpliktelser om å tilbakebetale 3 millioner speciedaler av Danmark-Norges utenriksgjeld.
Grunnloven ble nå vedtatt renskrevet av Diriks, Sverdrup og Weidemann. Grunnloven i sin endelige form ble lagt frem for riksforsamlingen 16. mai, Sverdrup var da valgt til president og fikk æren av å gjennomføre voteringen over Norges første selvstendige grunnlov.
Ekspedisjon
Ekspedisjon har flere betydninger
Riksforsamlingen
Kongevalget og signeringen
17. mai ble Grunnloven endelig erklært fullført, og to renskrevne eksemplarer ble datert og signert og beseglet av presidentskapet, det ene for overlevering til den kongen som skulle velges. Det andre eksemplaret ble etter hvert undertegnet av Riksforsamlingens øvrige medlemmer. Signering og besegling av alle de 112 representantene var imidlertid en omstendelig prosess, som ikke skal ha vært fullført før neste dag, 18. mai.
17. mai ble også dagen for kongevalget, som i henhold til forsamlingens forretningsorden skulle foretas så snart Grunnloven var vedtatt. Igjen oppsto den samme debatt som ved åpningen av Riksforsamlingen. Mindretallet ved Omsen foreslo å utsette kongevalget til landets forhold til nabolandene og stormaktene var avklart, men ble kraftig imøtegått av selvstendighetspartiets ledere. Etter at en hissig debatt hadde vist at Omsens forslag ville falle, ble det henlagt uten votering, og president Sverdrup beordret valg ved navneopprop og diktering av votum til protokollen. Forsamlingen valgte enstemmig Christian Frederik til konge i Norge, men 17 representanter uttrykte forsiktig at de gjerne skulle ha utsatt valget. «Med den 17de Mai og dens Beslutninger toges det sidste Skridt, det, som blev den kraftigste og den mest veltalende Protest imod Kielerfreden og dens ydmygende Bestemmelser».
BMW M51
BMW M51 er en dieseldrevet stempelmotor med seks sylindere på rekke produsert av BMW mellom juli 1991 og februar 2000.
Riksforsamlingen
Kongevalget og signeringen
Kongevalget var problematisk for Christian Frederik, fordi han samtidig med valget 17. mai hadde fått melding om at stormaktene England, Russland og Østerrike sendte sine kommissærer til Norge for å forsikre at landets ledelse etterlevde Kieltraktatens påbud og gikk i frivillig union med Sverige. Dette innebar at stormaktene framdeles fullstendig motsatte seg norsk uavhengighet, og regenten kunne fortsatt imøtekomme stormaktenes krav ved å ikke ta imot kongevalget. Det endte likevel med at Christian Frederik godtok at riksforsamlingen valgte konge umiddelbart etter å ha vedtatt grunnloven.
BMW M51
I oversikten står td for turbodiesel, mens tds står for turbodiesel med intercooler.
Riksforsamlingen
Kongevalget og signeringen
Georg Sverdrups avsluttende ord etter valget var:
BMW M51
Brukt i:
Den samme motoren ble også benyttet i Opel Omega mellom 1995 og 2001.
Riksforsamlingen
Kongevalget og signeringen
Sverdrup, som var sikker på utfallet av valget, fremla deretter sin ferdigskrevne tekst til en adresse til den nye kongen. Den ble vedtatt og undertegnet på forsamlingens vegne av presidentskapet og sekretær Christie. En deputasjon ble deretter valgt, og i spissen for den fikk Sverdrup foretrede for Christian Frederik og overrakte den og et eksemplar av Grunnloven. Prinsregenten var like forberedt på utfallet og hadde takketalen klar til å bli opplest for deputasjonen. Han ga beskjed om at forsamlingen skulle høytidelig oppløses 19. mai klokken 11. Dagen ble avsluttet med sangen «For Norge, Kjæmpers Fødeland».
19. mai ble Riksforsamlingen endelig hevet. Alle stilte i sin fineste stas, og Christian Frederik holdt en kort tale. Han markerte sitt ståsted ved å trekke frem Christian IV, der Sverdrup to dager tidligere hadde vist til Kong Sverre:
«''Min store Forgjængers, Fjerde Christians Aand følge mig i al min Gjerning! Han var det norske Folks gode Konge og Fader''». Ellers kan en merke seg at kongen i avslutningen av talen tiltalte forsamlingen som «medborgere», ikke som «undersåtter». Christian Frederik erklærte offisielt 19. mai at han mottok den tronen fra et oppriktig og lojalt folk, og han lovet å regjere i samsvar med grunnloven.
Siste gang forsamlingen møttes, var 20. mai. En forsonlig stemning hersket denne dagen, men først kom det til en bitter disputt omkring Nicolai Wergelands taler og utspill i april. Noen, deriblant Sverdrup, mente at Wergeland burde trekke sine utsagn tilbake. Det hadde bygget seg opp en uvilje mot Wergeland helt fra 12. april. Unionspartiets Gustav Peter Blom krevde at Jonas Rein også burde tiltales, om Wergeland skulle det. Det lyktes til slutt Motzfeldt å berolige gemyttene og dempe misstemningen. Jacob Aall, som Wergeland hadde rettet beskyldninger mot, kom også til hans hjelp: «''Nei, ikke hele forsamlingen, hr. President! Jeg erklærer høit at jeg ikke føler meg fornærmet ved Wergelands uttrykk!''» Han fikk støtte fra flere andre, og saken roet seg.
Stridighetene under Riksforsamlingen skulle komme til å bli toneangivende for frontene i norsk politikk. Mange av representantene var «vanlige» folk, og det var få erfarne politikere i Norge. Ordskiftene kunne derfor bli både uforsonlige og følelsesladde. Likevel lyktes det representantene å utforme en svært levedyktig grunnlov, som fortsatt står ved lag i nesten uforandret utgave.
Kostnader i forbindelse med riksforsamlingen
Regnskapet som ble gjort opp i august 1814, viste at kost, losji og andre utgifter kom på rundt 71,000 riksbankdaler. I tillegg kom reiseutgiftene til de deputerte, slik at det endelige beløpet kom på 99,000 riksbankdaler. Reiseutgiftene for de sivile representantene ble fordelt på deres valgdistrikter. Utgiftene for kost, losji og de militære representantenes reiseutgifter var tenkt utlignet som del av den landsdekkende skatten, men da hele regnskapet endelig kom til behandling i Finansdepartementet høsten 1816, ble det bestemt at skatten ikke skulle inndrives, og kostnadene skulle behandles som andre utgifter uten anvisning av spesielle skatteinntekter.
Noter
<references group="lower-alpha"/>
Barrow AFC
Barrow AFC er en engelsk fotballklubb fra Barrow-in-Furness, Cumbria.
Klubben ble opprettet i 1901, og spilte på forskjellige baner før deres nåværende stadion, Holker Street, ble tatt i bruk i 1909. Etter å ha spilt i regionale serier ble klubben en av grunnleggerne av Football Leagues «3. division north» i 1921. Barrow spilte for det meste i den laveste divisjonen av Football League, med enkelte unntak. Klubben ble i 1972 stemt ut av Football League, og sluttet seg deretter til Northern Premier League. Senere var klubben med på opprettelsen Football Conference. Klubben pendlet mellom Northern Premier League og Football Conference.
I 1990 vant klubben FA Trophy-finalen mot Leek Town. På 1990-tallet dukket finansielle problemer opp. I 2004/05 var klubben med på opprettelsen av enda en ny liga, Conference North, som er plassert mellom Conference National og Northern Premier League. I sesongen 2009/10 kom klubben på 15.-plass i Conference National og vant FA Trophy-turneringen etter en spennende finale mot Stevenage Borough.
I 2020 kom klubben tilbake til Ligaen etter 48 års fravær, etter å ha vunnet National League.
29
Dødsfall
20er
30
Fødsler
30er
Katie Melua
Ketevan «Katie» Melua (født 16. september 1984 i Kutaisi i Georgia) er en britisk sanger og musiker. Siden hun var 9 år har hun bodd i Nord-Irland og etter hun ble 13 år i England.
Hennes første album, Call Off the Search, ble lansert i november 2003 og hennes andre album, Piece by Piece, ble lansert i september 2005. Begge ble svært godt mottatt. Pictures, hennes tredje album, utkom 1. oktober 2007. Melua har siden 2012 vært gift med tidligere motorsyklist James Toseland. Syv av hennes album har nådd platinanivå til sammen 56 ganger og alle har nådd top 10 i Storbritannia. Utenom Kate Bush er Melua den eneste kvinnelige artist som har hatt top 10 plassering for syv album på rad. Hennes første album solgte 11 millioner eksemplarer. Før hun var fylt 25 år hadde hun tjent 18 millioner pund.
Hun ble britisk statsborger i 2005. Tidligere var hun sovjetisk/georgisk statsborger.
Oppvekst
I 1993 flyttet familien til Belfast i Nord-Irland, hvor hennes far fikk en stilling ved det ansette Royal Victoria Hospital. De bodde i nærheten av Falls Road. Katie gikk på St. Catherine's Primary School og katolske Dominican College i bydelen Fortwilliam. Hun var blitt døpt som georgisk-ortodoks kristen. I Belfast var den ikke representert. Hun ble sendt til katolske skoler, mens brødrene gikk på protestantiskdominerte almenskoler.
Familien flyttet til det sydvestlige London i 1998. Som femtenåring vant Melua en talentkonkurranse i den britiske fjernsynskanalen ITV med å synge Badfinger's Without You. Hun gikk senere på Brit School for the Performing Arts hvor hun fikk A-karakterer i musikk.
Musiker
Hun begynte å skrive sanger i 2001 mens hun fremdeles gikk på gymnaset. Her ble hun oppdaget av produsenten og låtskriveren Mike Batt som var på utkikk etter noen som kunne synge som Eva Cassidy. Batt ble overbevist av Meluas «Faraway Voice» hyllest til Cassidy. Batt brukte mye egne penger på lanseringen av Melua. I 2003 kom hun med sitt første album, Call Off the Search, der hun selv hadde skrevet to stykker (Belfast og Faraway Voice). Utgivelsen innebar et nasjonalt gjennombrudd og at hun ble kjent i flere andre land.
Det internasjonale store gjennombrudd fulgte i 2004. I februar 2004 sang hun i Brit Awards en duett med Jamie Cullum, og la så ut på din første verdensturné som førte henne til blant annet USA, Canada og Tyskland. Så fulgte konserter i Skandinavia, Nederland og Frankrike. Den 22. oktober 2004 opptrådte hun for første gang i Royal Albert Hall i London, og holdt så tre konserter i New York City.
Den 10. augusti 2005 ble Melua britisk statsborger sammen med sine foreldre og sin bror. Statsborgerseremonien fant sted i Weybridge i Surrey. Da hun ble britisk statsborger innebar det at hun hadde hatt tre statsborgerskap før hun hadde rukket å bli 21 år; først sovjetisk, så georgisk og til slutt britisk.
Eva Cassidy er Meluas forbilde som sanger. Melua har spilt inn «What a Wonderful World» sammen med et opptak av Cassidy fremføring av samme over ti år etter at Cassidy døde. Singelen ble utgitt til inntekt for Røde Kors og gikk til topps på hitlistene. Tjue år gammel nevnte hun Leonard Cohen som et forbilde som låtskriver. Melua har blant annet spilt inn Cohens In My Secret Life.
Verdensrekord på Troll-feltet
Den 2. oktober 2006 fikk Katie Melua en plass i Guinness rekordbok, da hun avholdt til da historiens dypeste konsert. Konserten ble avholdt i en av plattformbeina til Troll A-plattformen, 303 meter under havoverflaten. Konserten var et ledd i Statoils markering av 10-årsjubileet for Trollfeltet. Som forberedelse til konserten måtte Melua og bandet gjennomgå sikkerhetsopplæring for offshore-arbeidere. Forberedelsene og selve konserten ble sendt i to TV-programmer på NRK. Melua har beskrevet denne konserten som «det mest surrealistiske påfunnet jeg noen gang har gjort». Rekorden sto bare litt over et halvt år. I april 2007 holdt et polsk band en konsert enda dypere i en polsk saltgruve.
Terje Jørgensen
Terje Jørgensen Jr. (født 4. august 1975) er en norsk lokalpolitiker fra Høyre. I 2007 ble han som første ordfører i Eigersund kommune i Rogaland, valgt gjennom direkte ordførervalg. Han har tidligere spilt på landslaget i undervannsrugby.
Trysfjorden
Trysfjorden er en 6 kilometer lang fjord som ligger i Søgne i Kristiansand kommune i Agder. Fjorden ligger nordøst for Ålo, vest for Trysnes.
Souleymane Bamba
Souleymane «Sol» Bamba (født 13. januar 1985) er en franskfødt ivoriansk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs.
Trysfjorden
Om fjorden
Trysfjorden er en terskelfjord. På innsiden av den 11 meter dype terskelen er den forholdsvis dyp – store deler av fjorden er rundt 70 meter dyp, på det dypeste er den 85 meter. I slammet på bunnen har forskere funnet krepsdyr som de mener er stedegne for fjorden.
Trysfjorden har flere øyer og holmer. I Røsstadkilen ligger Storholmen, Notholmen, Urholmen og St. Helena. Innenfor Holmen ligger Skottholmen og i Søylekilen ligger Knibeholmen. Mellom tettstedene Lastad og Trysnes ligger Lastadholmen som i de siste årene har hatt Sørlandets største ternekoloni.
Samferdsel og transport
Fjorden har alltid vært et sentralt sted for landtransport. Fra 1770-årene og frem til 1923, måtte veifarende langs Sørlandske hovedvei krysse fjorden med kabelferge mellom Holmen og Ospedalen. I dag er E39 lagt om Try, helt i bunnen av fjorden. I november 2022 ble strekningen avløst av Trysfjordbrua som fører E39 i motorvei rett over fjorden.
Souleymane Bamba
Bamba har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Paris Saint-Germain FC, Dunfermline Athletic FC, Hibernian FC og Trabzonspor.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Trysfjorden
Samferdsel og transport
En annen ferge fraktet reisende over sundet mellom Sønninga ved Skarpeid og Røsstadneset. Denne fergen ble i 1963 avløst av Skarpeid bro. Fra Skarpeid strekker det sterkt kuperte Trolleneset seg nordover. Øst for Trollneset ligger Søylekilen og Neverkilen.
28
Fødsler
20er
Sedan (bil)
Sedan betegner en biltype med konvensjonelt, lukket karosseri med to eller fire sidedører og A-, B- og C-stolper som bærer taket. En sedan har dessuten bagasjerom med lokk (ikke topphengslet dør m/vindu) som er adskilt fra kupéen, og den er registrert for fire, fem eller seks personer. Enkelte sedaner kan ha bakseterygger eller armlener som kan felles ned slik at lange objekter kan føres inn i kupéen fra bagasjerommet. Betegnelsen kommer fra engelsk og betød opprinnelig en slags lukket bærestol, sedan chair, som i sin tur kommer fra de latinske ordene sedes ('sitteplass', 'stol') og sedeo ('sitte').
Se også
Type de carrosserie
2. etappe i Tour de France 2005
Info
Etappen endte som forventet med en massespurt. Et firemannsbrudd som inneholdt blant andre Thomas Voeckler og Laszlo Bodrogi lå lenge i tet, bruddet hadde på det meste et forsprang på ca. 4 minutter og 20 sekunder ned til hovedfeltet. Bruddet ble imidlertid tatt igjen omtrent en mil fra mål i Les Essarts. Massespurten endte med seier til belgiske Tom Boonen, like foran Thor Hushovd og australske Robbie McEwen. Hushovd kom for sent opp i toppfart og selv om han var den med høyest fart de siste 30 meterne klarte han ikke å hente forspranget til Boonen. Team CSCs David Zibierski kom i mål med hovedfeltet og beholdt dermed den gule ledertrøyen. Hushovds lagkamerat Bodrogi klatret opp til en 3.-plass i sammendraget etter at han kapret bonussekunder da han lå i brudd. Lance Armstrong forsvarte sin 2.-plass i sammendraget uten større problemer og ønsker trolig å ligge der inntil lagtempoen for å spare laget for de ekstra kreftene som må brukes på å forsvare og kjøre for den gule ledertrøyen slik tradisjonen er i Tour de France. Kurt Asle Arvesen gjorde en god jobb for Team CSC og fungerte som hjelperytter i denne etappen.
Grønn trøye
1. mellomsprint i Grouet (17,5 km)
2. mellomsprint i Talmont – Saint-Hilaire (69,5 km)
3. mellomsprint i Château-Guibert (150 km)
Pont-à-Mousson
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Pont-à-Mousson
27
Fødsler
20er