cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hanna Berg Angell
Hanna Berg Angell (født 11. juni 1911 i Hillesøy, død 13. august 1982) i Lenvik, var lærer og norsk politiker (Ap). Hun var lokalpolitiker i Lenvik kommune i en årrekke og var valgt vararepresentant til Stortinget fra Troms 1961–1973. Hun møtte som fast representant for Einar Wøhni da han var landbruksminister i Einar Gerhardsens tredje regjering 1961–63.
Regional Security System
Forsvarssamarbeid
Med støtte fra USA etablerte RSS i 1999 en luftving, der Barbados bidro med to fly av typen C-26 for luftovervåkning. Luftvingen benyttes særlig i kampen mot narkotikasmugling, men har også oppgaver i forbindelse med krisehåndtering og redningsoppdrag.
Det er etablert en opplæringsenhet særlig med tanke på operasjoner til sjøs. Enheten holder til på Antigua og Barbuda og var opprinnelig støttet av Storbritannia.
Sammen med United States Southern Command og andre land holder RSS øvelsene Tradewinds for luftoperasjoner, PKO North for fredsbevarende operasjoner og FAHUM for operasjoner ved naturkatastrofer.
Klangdalen
Klangdalen (malayisk: Lembah Klang; kinesisk: 巴生河流域; pinyin: Ba shēng hé liúyù) er et område i Malaysia som omfatter hovedstaden Kuala Lumpur og alle byens forsteder i delstaten Selangor, deriblant landets administrative hovedstad Putrajaya. Området omtales også som Kuala Lumpurs storbyområde. Dalen avgrenses geografisk av Titiwangsafjella i nord og i øst, og Malakkastredet i vest. I 2013 bodde det om lag 7,8 millioner mennesker i Klangdalen. Dalen har fått navn etter Klangelva, som renner gjennom den.
Kosovo polje
Kosovo polje kan vise til:
CONCACAF Gold Cup for menn 1996
CONCACAF Gold Cup for menn 1996 ble arrangert i USA i 1996.
Roskva Koritzinsky
Roskva Ørmen Koritzinsky (født 13. juli 1989) er en norsk forfatter. Hun debuterte i 2013 med novellesamlingen Her inne et sted. Koritzinsky mottok Aschehougs debutantstipend og ble nominert til Tarjei Vesaas' debutantpris for novellesamlingen. I 2018 ble hun nominert til Nordisk råds litteraturpris.
Koritzinsky har vokst opp i Fredrikstad. Hun har en bachelorgrad i sosialantropologi fra Universitetet i Oslo. I 2007 var hun deltaker i TVNorges realityserie Feriekolonien.
Theo Koritzinsky er hennes grandonkel.
Almedalen
Almedalen er en park i Visby på Gotland i Sverige og var i middelalderen den gamle havnen der det var ni porter mot den tidens handelsgate, Strandgatan. Rett ved den store dammen ligger Kruttornet, ringmurens eldste tårn, der åpningen av Middelalderuken skjer hvert år. Byens offisielle feiring av Valborgsmesse skjer i Almedalen. Ved parken ligger Almedalsbiblioteket, kongresshallen Wisby Strand, Högskolan på Gotland og dets kårhus, Rindiborgen, et forhenværende offentlig bad.
Syrrist
Syrrist er en lokal plass i Tjølling, som ligger i Larvik kommune.
Almedalen
Parken er kjent for den årlige Almedalsuken, et politisk arrangement som ble startet av Olof Palme i 1968.
Syrrist
Gårdshistorie
Ifølge Biskop Eysteins jordebok, så eide Tjølling prestebol i 1398 en liten del av Syrrist gård. Eierandelen var på 1 øresbol. Denne verdien ble i 1575 oppført med en verdi av en gås. Hvem som da eide gården er uvisst, men jordeboken nevner en kvinne ved navn Ragnhild. Ragnhild hadde også eierandeler i gården Haugan. Dette tyder på at det bodde storfolk på Syrrist gård.
I 1625 er Syrrist gård adelsgods, og tilhørte da i hovedsak Jakob Rosenkrantz sine arvinger. I ca. 1630 selger Rosenkrantz sine arvinger Syrrist gård, i hovedsak til bønder. Kongen eier i 1661 en viss andel av gården, trolig overtatt som straffebot fra en av eierne.
I 1660 startet et nasjonalt arbeid med en matrikkel. Man ønsket da mer orden og oversikt over jordeiendommene. Dette arbeidet ble i Tjølling ferdigstilt i 1665. Syrrist gård fikk status som fullgård.
I år 1661 så eierfordelingen slik ut:
Den delen kronen eide, blir i 1683 solgt til Larviksgreven Gyldenløve.
Den delen Tjølling prestebol eide, ble i 1680 årene betalt ut til presten som landskyld. Betalingen var 1 merke og 8 skilling.
Syrrist gård ble senere delt opp i flere deler.
Navnets betydning og utvikling
På gammelnorsk het stedet Sjovaristra, sammensatt av ordene sjor (eieform sjovar) som betyr sjø, og elvenavnet Istra. Betydningen av navnet blir «Istre ved sjøen».
Skrivemåter: Siaugharystrw og Siagharystrv (1398), Siurrist (1575), Syrist (1593), Siørist (1604), Syrrest (1664), Syerrist (1692)
Navnet uttales: Sy´rrist.
Historiske funn
Det har blitt gjort flere historiske funn på Syrrist.
Aktivitet
På Syrrist har det i ualminnelige tider foregått:
I tillegg til dette, har det periodevis foregått andre aktiviteter som:
Indoiranere
Indoiranere er en språklig gruppe som består av folkeslag som indoariere, iranere, dardere, og nuristanere. Det vil si de som snakker indoeuropeiske språk, en betydelig gren av den indoeuropeiske språkfamilien.
Urindoiranere er vanligvis identifisert med etterkommerne til urindoeuropeere, kjent som andronovokulturen og deres hjemland med et område på de euroasiatiske steppene som grenset mot elven Ural i vest og fjellkjeden Tian Shan i øst.
Terminologi
Begrepet «ariere» (sanskrit: Ārya, «nobel», gammelpersisk: aryan, «iraner») har vanligvis blitt benyttet historisk for å betegne indoiranere grunnet at arisk i seg selv en betegnelse på indoiranske språk og de som snakket det, særlig iranere (en betegnelse som i seg selv er avledet fra ariere) og indoariske folk, kollektivt kjent som indoiranere. En del forskere i dag benytter begrepet indoiranere for å referere til denne gruppen, mens begrepet «ariere» er vanligvis benyttet for å bety «indoiranere» av andre forskere som Josef Wiesehofer. Befolkningsgenetikeren Luigi Luca Cavalli-Sforza i hans bok fra 1994, The History and Geography of Human Genes, benytter også begrepet ariere for å beskrive indoiranerne.
Opprinnelse
De tidlige indere og iranere har vanligvis blitt identifisert med etterkommerne av urindoeuropeere, kjent som andronovokulturen og deres hjemland på de euroasiatiske steppene mellom elven Ural i vest og Tian Shan-fjellene i øst. Denne kulturen spredte seg sørøstover til hva som i dag er Iran og India. Historielingvister har løselig beregnet at en kontinuum (sammenhengende hele) av de indoeuropeiske språkene begynte å skille seg en gang rundt 2000 f.Kr., om ikke tidligere, foregående for både de vediske som iranske kulturene. De tidligste nedskrevne utgavene av disse språkene, vedisk sanskrit og gathaenes avestisk, er bemerkelsesverdig like, nedstammet fra et felles urindoeuropeisk språk. Opprinnelsen og de tidligste forholdene mellom nuristanispråk og de iranske og indoariske gruppe er komplisert.
Indoiranere i dag
Dagens indoiranere er delt inn i iranske folk, nuristanske folk og indoariske folk.
Ilkka Koski
Koski vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1952 i Helsingfors. Han kom på delt tredjeplass i den tyngste vektklassen tungvekt over 81,0 kg. Han tapte semifinalen til Ingemar Johansson fra Sverige. Begge tapende semifinalister fikk bronsemedalje.
Brokke kraftverk
Brokke kraftverk er et vannkraftverk som ligger i Valle kommune i Agder fylke.
Beliggenhet og produksjon
Kraftverket har installert fire francisturbiner på totalt 330 MW. I et normalår produserer kraftverket rundt 1,5 TWh.
Eierskap
Det eies av Otra Kraft der Å Energi er majoritetseier, og startet produksjonen i 1964
John R. Brinkley
John Romulus Brinkley (født 8. juli 1885, død 26. mai 1942) var en kontroversiell amerikansk kvakksalver som praktiserte som ulisensiert lege.
Brinkley er mest kjent for forsøkene på å transplantere geitetekstikler over i mennesker i den hensikt å kurere impotens. Han opererte med legetittel, men den påståtte legeutdannelsen var kjøpt fra vitnemålsfabrikken Kansas City Eclectic Medical University. Brinkley drev sykehus og klinikker flere amerikanske delstater, og på tross av at medisinske fagmiljøer hadde diskreditert Brinkleys teorier og metoder fikk han fortsette å drive disse i flere tiår.
University of Wollongong
University of Wollongong (på Engelsk: University of Wollongong, UOW) er et offentlig universitet som ligger i kystbyen Wollongong, New South Wales, Australia, ca 80 kilometer sør for Sydney. Som i 2012, hadde universitetet totalt 30516 studenter, inkludert 11440 internasjonale studenter fra mer enn 140 land.
University of Wollongong markerte Universitetet 60th Founding jubileum i 2011.
CONCACAF Gold Cup for menn 1998
CONCACAF Gold Cup for menn 1998 ble arrangert i USA i 1998.
U20-VM i friidrett 2018 – Sjukamp kvinner
Sjukamp for kvinner under U20-VM i friidrett 2018 ble arrangert på Ratina stadion i Tammerfors 12 og 13. juli 2018.
Resultater
{{legend|#F2F5A9|Høyeste poengscore i hver øvelse er markert i gult|border=solid 1px #AAAAAA}}
Mazzoncini
Mazzoncini kan vise til:
Tragulus
Taksonomi
Det ble opprinnelig regnet med kun to arter i denne slekten, men i 2004 ble T. nigricans og T. versicolor splittet fra T. napu, og T. kanchil og T. williamsoni fra T. javanicus.
Moldova under Vinter-OL 2010
Moldova under Vinter-OL 2010 Syv sportsutøvere (5 herrer og 2 damer) fra Moldova deltok i fire ulike grener under Vinter-OL 2010 i Vancouver i Britisk Columbia i Canada 12. til 28. februar 2010.
Tragulus
Inndeling
Inndelingen følger i hovedsak Bibi (2013). Ifølge Sarvani, Parmar, Tabasum et al. (2018) er Moschiola (med høyeste grad (1,00) av sannsynlighet og 100 % bootstrapp) søstergruppen til Tragulus og Hyemoschus. Navn i parentes er kun foreløpige beskrivelser på arter som mangler norsk navn.
Ramme Gaard
Ramme er en gård og kulturdestinasjon utenfor Hvitsten i Vestby kommune i Akershus i Viken fylke, hvor det drives økologisk gårdsbruk med kjøtt, melkeprodukter og grønnsaker. I tillegg har gården et besøksområde med kro, restaurant samt kombinert kafé og «Diversehandel». Sommeren 2021 åpnet også et eget kunstgalleri. Gården eies og drives av Petter Olsen.
Utescenen ligger i Havlystparken, et barokk hageanlegg med skulpturer, dammer, fontener og kaskader. Her tilbys det også guidede turer og omvisninger.
I juni 2007 var også British Shakespeare Company på Ramme Gaard, med blant annet forestillingen Henry VI.
Klang (elv)
Klang (malayisk: Sungai Klang) er ei elv som renner gjennom Kuala Lumpur og Selangor i Malaysia og deretter munner ut i Malakkastredet. Den er om lag 120 kilometer lang og har et nedbørsområde på 1288 km². Den har elleve større sideelver. Ettersom den renner gjennom Malaysias største storbyområde, er den svært forurensa.
Ramme Gaard
I juni 2009 ble igjen En midtsommernattsdrøm og Stor ståhei for ingenting oppført på utescenen av British Shakespeare Company, denne gangen med Kåre Conradi som gjestespiller.
I juni 2021 gjestespilte Nationaltheateret Fruen fra Havet i Havlysttheateret
Det foregår også andre kulturprosjekter her, f.eks. Ramme Rokk festival hvor CC Cowboys, Deadaheads, Young Neils og mange andre deltok.
Skatte- og avgiftssak
I 2019 fattet skatteetaten vedtak for årene 2012 til 2016 om tilbakeføring av inngående merverdiavgift på nærmere 104 millioner kroner og inntektsøkning på om lag 43 millioner kroner.
Stridens kjerne var om Ramme Gård var «næringsvirksomhet» i skatte- og avgiftsrettslig forstand. Hvis ikke Ramme Gård var næringsvirksomhet, ville de heller ikke ha rett på fradrag for inngående merverdiavgift og fradrag i inntekt for kostnadene med byggeprosjektet. Skattekontoret begrunnet endringsvedtaket med at inntektene som Ramme Gaard vil få av hotellet og museumsdriften, ikke kunne dekke kostnader, avskrivninger og forrentning av investert kapital, og at det dermed ikke var egnet til å gå med overskudd, noe skatteetaten mente var et grunnvilkår for å anses som næringsvirksomhet.
Saken ble prøvd for retten; først i Oslo tingrett, hvor Petter Olsen vant i 2020. Staten anket saken, og Petter Olsen tapte først i Borgarting lagmannsrett i januar 2022 og deretter tapte han i Høyesterett i desember 2022. Både SMB Norge, Norges Gründerforening og NHO Reiseliv var partshjelpere i saken, da de fryktet negative konsekvenser for næringslivet hvis Petter tapte saken.
Frøya
Frøya kan sikte til:
Kranstusenblad
Kranstusenblad (Myriophyllum verticillatum) er en flerårig vannplante.
Stenglene er opptil 3 m lange. De fjærflikede bladene sitter i kranser, oftest med fem blad. Planten har overvintringsknopper (turioner). Blomsterakset er 7–25 cm langt. Arten trives i kalkholdig vann. I motsetning til andre tusenbladarter kan den av og til vokse over vannflaten på fuktige, leirete strender.
Kranstusenblad har en vid utbredelse på den nordlige halvkule. I Norge er den sjelden og i tilbakegang. Den er funnet på Østlandet, Jæren og i Finnmark (Sør-Varanger).
Paal Audestad
Paal Are Audestad (født 17. juni 1968) er en norsk pressefotograf, bosatt i Oslo.
Audestad er utdannet ved Norsk Pressefotografskole. Han har arbeidet som frilansfotograf siden han var 17, først for Arbeiderbladet/Dagsavisen, så i VG og senere for Aftenposten og A-magasinet. Fra 1997 til 2000 var han ansatt i Dagsavisen.
Audestad har vunnet en rekke priser i pressefotografenes Årets Bilde-konkurranse, der et av hans fotografier ble kåret til «Årets Bilde» i 2013. Tidligere hadde han blant annet blitt tildelt 1. pris i klassene Sport feature 2008, Portrett 2009 og Årets Reportasje 2000. For 2010 fikk han også en andreplass i reklamebransjens fotokonkurranse Gullsnitt. Han er tilknyttet bildebyrået Samfoto.
I tillegg til avisjobbingen har han fotografert mye i musikkmiljø, og tatt presse- og coverbilder for kjente band og artister som DumDum Boys, Raga Rockers, Kaizers Orchestra, Backstreet Girls, Sivert Høyem, Skambankt og Janove Ottesen.
Julie Tullis
Julie Tullis (1939–1986) var en britisk fjellklatrer og filmmaker.
Tullis traff den kjente østerrikske klatreren Kurt Diemberger i 1976, og fra 1980 drev de foredragsvirksomhet sammen. Karrieren som skaper av 8000-meters-klatrefilmer startet da Diemberger i 1981 hyret henne som teknisk ekspert for en ekspedisjon til Nanga Parbat. I funksjonen som tekniker foretok hun senere ekspedisjoner over K2s beryktede nordegg og Mount Everests nordøstegg, og i 1984 besteg Tullis og Diemberger Broad Peak («K3»).
I 1986 foretok Tullis og Diemberger en ekspedisjon til K2, og 4. august 1986 sto de på toppen av verdens nest høyeste fjell. Hun ble dermed den første britiske kvinne på K2. Under nedstigningen tok hun et fall, men ble i første omgang reddet av Diembergers sikring. Begge var imidlertid sterkt preget av et allerede for langt opphold i «dødssonen», og i fallet er det mulig at Tullis fikk indre skader, eventuelt en hodeskade. Et uvær førte til at klatrerne måtte ligge leir IV i flere dager med lite mat og mangel på brensel, og en gang natten mellom 6. og 7. august 1986 døde Tullis av hjerneødem. Av de sju klatrerne som lå i leiren var det bare Diemberger og Willi Bauer som overlevde nedstigningen, begge nådde base camp i en sterkt redusert forfatning.
Giovanni Leone
Giovanni Leone (født 3. november 1908 i Napoli, død 9. november 2001 i Roma) var en italiensk politiker. Han var statsminister mellom 21. juni og 5. november 1963 og igjen fra 24. juni til 19. november 1968. Han var også Italias president fra 1971 til 1978.
Bakgrunn
Giovanni Leones foreldre var Mauro Leone og Maria Gioffredi. Han gikk i farens fotspor og ble jusutdannet og fullførte den juridiske utdannelse i 1929. Året etter tok han også eksamen i politiske vitenskaper. Hans far var en av grunnleggerne av forløperen til Democrazia Cristiana i Napoli.
Som ung jurist trådte han inn i Benito Mussolinis regjerende parti, Partito Nazionale Fascista. I 1933 ble Leone ekstraordinær professor for strafferett ved Universitetet i Camerino, to år etter ble han ordentlig professor i dette fagfeltet. Han underviste i Messina, Bari, Napoli og Roma. Leone deltok som soldat i annen verdenskrig.
Politikken
I 1944 ble Leone med i Democrazia Cristiana. I folkeavstemningen om Italias fremtidige statsform den 2. juni 1946 regnet Leone med at monarkiet skulle seire, men flertallet italiener ønsket republikk. Som medlem av den grunnlovsgivende forsamling (1946 til 1948) hadde han aktiv andel i utarbeidelsen av landets nye forfatning.
Marii Hasegawa
Marii Hasegawa (født 17. september 1918 i Hiroshima i Japan, død 1. juli 2012 ) var en fredsaktivist som i femti år jobbet for Internasjonal kvinneliga for fred og frihet, blant annet som organisasjonens president under Vietnamkrigen.
Giovanni Leone
Politikken
Leone var i to kortere perioder Italias ministerpresident (statsminister), fra juni til november 1963 og fra juni til november 1968. Den 27. august 1967 ble han utnevnt til livstidssenator for sine samfunnsmessige og vitenskapelige fortjenester til Italias beste av president Giuseppe Saragat.
Marii Hasegawa
Bakgrunn
Hasegawa ble født i Hiroshima i Japan. Familien flyttet til USA i 1919 da faren hennes, en buddhistisk prest fikk i oppgave å betjene buddhister i California. Hun gikk ut fra University of California med en bachelorgrad i 1938.
I 1942 ble Hasegawa og familien internert i en relokaliseringsleir av amerikanske myndigheter. De ble holdt i leiren i tre år, før de ble sluppet ut i 1945 og hun flyttet til Philadelphia. Opplevelsene hennes under krigen, og særlig atombombene som ble sluppet over Japan, ble avgjørende for hennes videre engasjement i fredsarbeid.
Giovanni Leone
President
Den 24. desember 1971 ble han med 518 av 1008 stemmer (51,4 %) valgt til president. Han satt som president til juni 1978. Valget trakk ut til femten dager med 23 valgomganger, det lengste landet så langt hadde opplevd. De avgjørende stemmer som brøt den låste situasjonen kom til slutt fra den nyfascistiske Movimento Sociale Italiano.
Upekkhā
Upekkhā (Pali: उपेक्खा; sanskrit: upekṣā उपेक्षा), er det buddhistiske konsept om sinnsro. Som en Brahma Vihara (meditativt stadium), er det en ren mental tilstand som kultiveres på den buddhistiske vei til nirvāna.
Giovanni Leone
President
Han ble tvunget til å si fra seg presidentvervet 15. juni 1978, syv måneder før embedsperioden gikk ut, på grunn av sin rolle i en italiensk variant av Lockheedskandalen. Han ble ansett å ha spilt en nøkkelrolle i denne saken, noe han selv bestred. Det dreide seg om bestikkelser som førte til at italienske politikere i 1972 hadde gått inn for transportfly av typen C-130 (Hercules) fra firmaet Lockheed. Firmaet skal ha betalt milliarder av italienske lire for å sikre seg salget. Italias kommunistiske parti forlangte at Leone skulle trekke seg, hans eget gamle parti Democrazia Cristiana ville ikke støtte ham.
Senator
Etter sin fratreden som president utøvde Leone sitt verv som senator på livstid. I 1994 stemte han mot regjeringen Silvio Berlusconi ved mistillitsavstemningen i senatet. I 1996 gikk han derimot inn for regjeringen Romano Prodi. To år etter stemte han mot Massimo D'Alemas første regjering.
Marii Hasegawa
Fredsengasjement
I Philadelphia begynte hun å jobbe for Internasjonal kvinneliga for fred og frihet (IKFF), en organisasjon for kvinner av ulike religioner, ideologier, etnisiteter og nasjonaliteter som jobber for fred og som hadde vært motstandere av interneringen av japanere i USA og hjalp dem å komme tilbake til samfunnet da de ble sluppet fri. Hun hadde ulike stillinger i IKFF de neste femti årene var blant annet den nasjonale presidenten fra 1971 til 1975. I løpet av hennes tid som president organiserte hun demonstrasjoner mot Vietnamkrigen og ledet en delegasjon til Nord-Vietnam. I sitt arbeid i organisasjonen jobbet hun for fred, nedrustning menneske- og kvinnerettigheter og bedre utdannelse over hele verden.
Hawegawa fikk Niwano-prisen i 1996 for sitt arbeid i IKFF, og hun har i tillegg mottatt flere mindre priser og utmerkelser.
Hun flyttet til South Hadley i Massachusetts i 2001, og fortsatte å være aktiv innen fredsarbeid og interreligiøst samarbeid fram til sin død 1. juli 2012.
Alacia alata
Alacia alata er en art innen slekten Alacia innenfor familien Halocyprididae - som igjen er den ene av to familier av underordenen Halocypridina, ordenen Halocyprida innenfor gruppen Myodocopa, en gruppe muslingkreps som er små krepsdyr.
Individene er små og lever i saltvann.
Utbredelse
Arten er funnet i Indiahavet og Atlanterhavet.
Arturo Lona Reyes
Arturo Lona Reyes (født 1. november 1925 i Aguascalientes by i Aguascalientes i Mexico, død 31. oktober 2020 i Lagunas i delstaten Oaxaca) var en meksikansk katolsk biskop som fikk tilnavnet «de fattiges biskop».
Prest
Arturo Lona Reyes mottok prestevielsens sakrament den 15. august 1952. Han ble sjelesørger i et område i det sentrale østlige Mexico kjent som Huasteca. der virket han blant den opprinnelige innfødte indianerbefolkning, og lærte seg språket nahuatl.
Biskop i Tehuantepec
Pave Paul VI utnevnte ham den 4. mai 1971 til biskop av Tehuantepec. Den emeriterte biskop av Huejutla, Manuel Jerónimo Yerena y Camarena, bispeviet ham den 15. august samme år; medkonsekrerende var Sefafín Vásquez Elizalde, biskop av Huejutla, og Bartolomé Carrasco Briseño, biskop av Tapachula. I tretti år var han biskop av Tehuantepec, helt til november 2001.
Biskop Arturo Lona Reyes inntok i sitt bispedømme et radikalt standpunkt til den sosiale situasjon i sin bispeby og i det tilhørende område. Hans lære og overbevisning var basert på dokumenter fra Det andre vatikankonsil i 1962 som blant annet gikk inn for en kirke for folket, som kunne hjelpe med å støtte de fattige og fremme sosial rettferdighet. Han ble etterhvert en kjent eksponent for den katolske frigjøringsteologi.
Han overlevde elleve mordforsøk. Dette bidro til å styrke hans ettervert nesten mytiske kraft og berømmelse, først i regionen der han virket og etterhvert i hele Mexico. Han var sentral for opprettelsen av en rekke kooperativer for bønder og håndverkere. Han støttet oppbyggingen av Instituto Superior Intercultural Ayuuk, en høyskole for indianere i Jaltepec de Candayoc i Oaxaca.
Biskop Lona Reyes ble oppfordret til å tre tilbake i 1998. Dette var en kulminasjon av en lang periode med beskyldninger mot ham om å være en marxistisk geriljamann og morder. Hans motstandere beskyldte ham for å spre våpen, nøre opp om politisk instabilitet og støtte til geriljabevegelser. Beskyldningene bunnet i biskop Lona Reyes' støtte til Coalición Obrera, Campesina, Estudiantil del Istmo (COCEI), som regjeringen mente direkte influerte gruppens raske vekst. Biskopen var for eksempel i mai 1979 blitt bedt av familiene til fengslede COECEI-medlemmer om å sikre deres løslatelse, noe regjeringen misbilliget. Som en reaksjon mot de tilsynes tette bånd mellom biskop Lona Reyes og COCEI, stengte regjeringen kirker og utviste kirkefolk. Det regjeringen imidlertid ikke gjorde var å fremlegge noen beviser for en direkte sammenheng mellom Lona Reyes og COCEIs aksjoner.
Som respons på beskyldningene hevdet biskop Lona Reyes at han ble bedt om å fratre på grunn av sin støtte til frigjøringsteologien, som gikk inn for økon omisk og politisk frigjøring som en vei til åndens frigjøring. Lona Reyes fortsatte med å hevde at pave Johannes Paul II og erkebiskop Girolamo Prigione, som var pavens apostoliske delegat til Mexico, forsøkte å skifte ut alle meksikanske biskoper som støttet frigjøringsteologi, og at 86 av 100 av biskopene så langt var blitt utskiftet. Lona Reyes fortsatte med å erklære at han bare ville fratre dersom paven bad ham om det personlig og i nærvær av to vitner, og sa senere:
Den nye pavelige representant, den apostoliske nuntius erkebiskop Justo Mullor svarte med å vise til den kanoniske lov som forordner at en biskop skal søke avskjed ved fylte 75 år, en alder som Lona Reyes nærmet seg. Ytterligere påstander kom fra Prigione, som at biskop Lona Reyes hadde forsømt å sende inn rapporter til Vatikanet helt siden 1971.
Biskop Lona Reyes fratrådte som biskop av Tehuantepec i 2001, da han ble 75 år.
Død
Biskop Lona Reyes døde av COVID-19 den 31. oktober 2020 i Lagunas på sykehuset Médica Azul, dagen før han ville ha fylt 95 år.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Andries Nieman
Andries Christiaan Nieman (født 11. september 1927), sørafrikansk bokser som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors. Nieman vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1952 i Helsingfors. Han kom på delt tredjeplass i den tyngste vektklassen, tungvekt over 81,0 57 kg. Han tapte semifinalen til Ed Sanders fra USA. Begge tapende semifinalister fikk bronsemedalje.
Buceros mindanensis
Buceros mindanensis (mangler norsk navn) er en art i slekten Buceros, som teller fire arter (noen regner kun tre). Slekten inngår i underfamilien av neshornfugler (Bucerotinae), som er én av to underfamilier i hornfuglfamilien (Bucerotidae). Arten er endemisk for Filippinene og listes som sårbar på IUCNs rødliste. Den står også oppført på CITES liste II, som omfatter arter der den internasjonale handelen må begrenses for å sikre artenes overlevelse. B. mindanensis består som to underarter.
Taksonomi
B. mindanensis ble splittet fra blodhornfugl (B. hydrocora) i 2014. Mange regner imidlertid fortsatt B. mindanensis som en sørlig variant av B. hydrocorax, men både HBW Alive og BirdLife International regner dem som to selvstendige arter. .
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Kemp (2016). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Ikke alle arter har blitt navngitt på norsk.
Biologi
B. mindanensis skiller seg fra B. hydrocorax gjennom blant annet å være fysisk mindre. Den ytre halvdelen av nebbet er dessuten markant blekgult. Arten måler cirka 60–65 cm. Hannene veier omkring 1 345–1 612 g og hunnene cirka 1 413–1 662 g. Selv om hunnene kan være ørlite tyngre enn hannene, er de noe kortere.
Fjærdrakten er for det meste rustrød, hodet sort, vingene mørk brune og stjerten helhvit (men den misfarges ofte av ytre påvirkninger). Begge kjønn har lik fjærdrakt. Det store nebbet er blekgult ytterst og rødbrunt innerst, med ei prominent hjelm på overnebbet. B. m. semigaleatus har mindre prominent hjelm enn B. m. mindanensis, men er ellers lik. Øynene er blekblå hos begge kjønn, men hunnene har bar hud rundt øynene og i strupen.
Arten er mest vanlig i primær eviggrønn skog, i høyder opp mot 2 100 moh på Mount Apo på Mindanao. Lite er kjent om artens atferd, annet enn at de hovedsakelig eter frukt og frø (opp mot 90 %), samt noe insekter, larver, gresshopper og skolopendere. Maten hentes i trekronene. Lite er også kjent om hekkebiologien deres, men man antar at parene er monogame koopertivhekkere. Arten regns som en standfugl. De beveger seg typisk i mindre flokker sammen med andre lignende fugler.
Sanqu
Sanqu (kinesisk: 散曲) var en type versemål kompilert av Zhou Deqing (周德淸) som var populært under Yuandynastiet, Mingdynastiet og Qing-dynastiet, med tonemønstre etter forbilder tatt fra folkemusikken.
Yuan-Sanqu
Det var mange former for Sanqu under Yuandynastiet. Blant dem kan nevnes kinesisk opera, danseakkompagnement og instrumentalakkompagnement.
Christian Drosten
Christian Heinrich Maria Drosten (født 1972) er en tysk virolog som forsker på nye virus. Han er leder for Institutt for virologi ved Charité, Berlins universitetssykehus. Under covid-19-pandemien i 2019-2020 fungerte han som rådgiver for de tyske myndighetene og ga informasjon til publikum via podcast. I 2003 var han med til identifisere SARS-viruset.
Arne Nøst
Arne Nøst (født 17. juli 1962 i Steinkjer) er en norsk teatersjef, maler, grafiker, illustratør, scenograf og musiker.
Han var teatersjef for Rogaland Teater i Stavanger fra 2009 til 2018, og tiltrer som teatersjef for Riksteatret i april 2020.
Bakgrunn og arbeid
Arne Nøst er oppvokst i Molde. Han har utdannelse fra Kunstakademiet i Trondheim 1982–1985 og Statens kunstakademi i Oslo 1985–1989.
Debututstillinga fant sted i Bergens Kunstforening i 1986, og siden har Arne Nøst hatt separatutstillinger over store deler av Norge, blant annet i Molde i 1987, Galleri Aktuell Kunst i Oslo 1990, Galleri F-15 på Jeløya i 1995 og i Tegneforbundet i Oslo i 1996. Han er innkjøpt av Nordnorsk Kunstmuseum, Den Norske Opera, Nationaltheatret og Nasjonalgalleriet.
I tillegg til utsmykningsoppgaver og oppdrag innen scenografi, har Nøst også laget plakater, platecover for norske artister og illustrasjoner til en rekke bøker, blant annet av Halldis Moren Vesaas, Rønnaug Kleiva, Pär Lagerkvist og Goethe. Nøst har vært fast avistegner for Dagbladets kultursider siden 1988.
Nøst var styreleder i Norske Billedkunstnere fram til 2007. I 2012 debuterte han som regissør.
Sjur Røthe
Sjur Røthe (født 2. juli 1988) er en norsk langrennsløper som representerer Voss Idrottslag. Han er tre ganger verdensmester, og han vant femmila i Holmenkollen i 2015.
Karriere
Under junior-VM på ski 2007 tok han bronse på 20 km jaktstart, mens lagkameraten Eirik Kurland Olsen tok gull. Han debuterte i verdenscupen i langrenn 14. mars 2009, og 7. mars 2010 gikk han en etappe på det norske andrelaget som vant verdenscupstafetten i Lahtis foran det norske førstelaget. Under ski-VM 2011 i Holmenkollen i Oslo deltok han på 30 km skiathlon med en 14.-plass, og på 50 km var han med tetgruppa helt inn og kom på 4.-plass. Røthe tok sin første verdenscupseier 14. mars 2015, da han vant 50 km fristil fellesstart under Holmenkollrennene etter en fotofinish med Dario Cologna.
Han gikk tredje etappe for det norske laget som ble verdensmestere på 4 × 10 km stafett under ski-VM 2013 i Val di Fiemme i Italia. Under ski-VM 2017 i Lahtis deltok Røthe på 30 km skiathlon og 50 km fri teknikk hvor han kom på henholdsvis fjerde- og sjetteplass.
Røthe tok sine to første norske mesterskap da han vant både 10 km klassisk og 50 km fristil under NM del 2 i Alta i 2018. 2017/18-sesongen var ellers skuffende for Røthe, som fikk sin svakeste plassering i verdenscupen på seks år og ikke kvalifiserte seg for Vinter-OL i Sør-Korea.
I 2017 ble Røthe diagnostisert med Bekhterevs sykdom.
Han vant sin andre verdenscupseier under 15 km fristil med enkeltstart på Lillehammer 1. desember 2018. Han ble verdensmester på 30 km skiathlon under ski-VM 2019 i Seefeld i Østerrike.
Han vant sisteetappen opp slalåmbakken i Tour de Ski både i 2019 og 2022.
I ski-VM 2023 i Planica tok han bronse på 30 km duatlon – fellesstart med skibytte – der det ble firedobbelt norsk med Simen Hegstad Krüger og Johannes Høsflot Klæbo på de første plassene og Pål Golberg som nummer fire.
Ubåthendelser fra 1970 til 2000
Ubåthendelser fra 1970 til 2000 er en ufullstendig liste over ubåthendelser i tiden 1970-2000. Fra Sjøforsvarets side ble det i begynnelsen av denne perioden - ofte uttrykt tvil om de forskjellige observatørers troverdighet og motiver. Noen ganger ble det også direkte harselas mot enkeltpersoner og kystbefolkningen generelt. I perioden 1985–89 førte Forsvarskommando Nord-Norge (FKN) nøyaktig statistikk også over meldinger som kom inn om egne og allierte ubåter. FKN mottok totalt 174 rapporter om observasjoner av ubåt, og 53 prosent av meldingene viste seg å være kjente eller sikre observasjoner av ubåter. I alle disse tilfellene kontrollerte forsvarskommandoen hver enkelt rapport mot egne ubåters posisjoner (Nilsen 1995, 12). Denne verifikasjonen gir et solid grunnlag for hypotesen om at kystbefolkningen var og fortsatt er - en meget troverdig kilde når det gjelder rapportering av observerte ubåter. FKN kunne derfor fastslå at det var reelle undervannsfarkoster også blant de resterende 47 prosent av meldingene.
På 1990-tallet fikk en forsker ved Institutt for fredsforskning (PRIO), Ola Tunander, kjennskap til at disse operasjonene var iscenesatt av USA og Storbritannia. I 2000 uttalte tidligere forsvarsminister i USA Caspar Weinberger og tidligere marineminister i Storbritannia Keith Speed på svensk TV at deres ubåter hadde operert «regelmessig» i svenske farvann. Informasjonen ble bekreftet av sjef for Storbritannias militæretterretning John Walker. Formannen for NATOs militærkomite Vigleik Eide og NATO-generalsekretær George Robertson sa at disse operasjonene ikke skjedde i NATO-regi, men under britisk og amerikansk nasjonal kommando. Avsløringene førte til at den svenske regjeringen oppnevnte et utvalg ledet av tidligere ambassadør Rolf Ekéus og med Tunander som en av ekspertene. Tunander skrev flere bøker, bl.a. for Frank Cass marinhistoriske serie, samt en rekke artikler, som understreket betydningen som «deception-operasjoner» for å forandre Sveriges utenrikspolitikk. Tunander argumenterer for at sovjetiske ubåter godt kan ha operert i svenske farvann, men at de mest synlige operasjonene trolig var psykologiske operasjoner i regi av USA. Tunanders forskning har ført til en større debatt mellom historikere i de nordiske land. "Tunanders konklusjoner har fått støtte av den danske regjerings utvalg om den kalde krigens historie, av den finske kaldkrigshistorien og president Mauno Koivisto, av forfatteren til den norske forsvarshistorien for 80-tallet, og av ambassadør Mathias Mossberg, som var hovedsekretær for det svenske ubåtutvalget 2001. Mossberg skrev boken I mörka vatten: Hur det svenska folket fördes bakom ljuset i ubåtsfrågan. Tunander fikk også støtte fra den franske marinehistorikeren Alexandre Sheldon-Duplaix og den tidligere amerikanske marineattachéen i Moskva Peter Huchthausen. Debatten om dette spørsmålet pågår fortsatt.
Ubåtjakten i Sognefjorden i 1972
I november 1972 ble det rapportert inn flere observasjoner av en ubåt i Sognefjorden i Norge. Dette førte til en 16 dager lang militær leteaksjon hvor det blant annet ble sluppet synkeminer.
Ubåtobservasjoner på Svalbard i 1974
Den 25. juli 1974 ble en ubåt observert i Grønfjorden – en fjordarm som stikker inn fra Isfjorden til den sovjetiske byen Barentsburg.
Ubåtobservasjoner på Svalbard i 1976
Drøye to år senere observeres ubåter igjen. 22. og 23. september 1976 blir en ny ubåt observert to ulike steder på Svalbard.
"Whiskey on the Rocks" i 1981
En sovjetisk undervannsbåt av «Whiskey»-klassen som tilhørte den sovjetiske østersjøflåten, gikk den 27. oktober 1981 på grunn i den svenske skjærgården utenfor byen Karlskrona.
Metapolycope
Metapolycope er en slekt innenfor familien Polycopidae - den eneste gjenlevende i overfamilien Polycopiodea, som igjen er den eneste undergruppen av underordenen Cladocopina - i ordenen Halocyprida av Myodocopa-muslingkreps, som er små krepsdyr. Derimot er det også en familie av utdødde arter i ordenen, Quasipolycopidae (Jones, 1995). Artene i Polycopidae-familien er ganske distinkte fra øvrige Halocyprida-arter, og det har vært foreslått at de utgjør en egen orden.
Slekten inneholder 3 - 7 anerkjente arter.
Arten ''Metapolycope compressa finnes i farvannene utenfor blant annet Norge og Sverige.
Alle artene lever i saltvann. En mer utførlig beskrivelse av artenes felles morfologiske trekk, er gitt i artikkelen om familien Polycopidae.
Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og baserer seg på studier av morfologi snarere enn genetikk. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som for øvrig foreslår at Polycopidae-artene er distinkte fra Halocyprida-artene og kan rettferdiggjøre en egen orden, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og i hovedregel WoRMS-databasen.
Hellas under Vinter-OL for ungdom 2016
Hellas deltok under Vinter-OL for ungdom 2016 fra 12. februar til 21. februar 2016 i Lillehammer i Norge. Troppen bestod av tre utøvere.
Norgesmesterskapet i alpint
Norgesmesterskapet i alpint, eller NM i alpint, er et årlig arrangement som kårer norgesmester i alpin skiidrett. Det kåres norske mestere i slalåm, storslalåm, super-G, utfor og superkombinasjon for kvinner og menn.
NM har, bortsett fra under krigen, blitt arrangert hvert år siden 1938. Fra 1938 til 1950 ble det bare kåret offisielle norgesmestre i kombinasjon (slalåm og utfor sammenlagt.) I 1951 kom storslalåm på programmet, og det ble kåret norgesmestre i slalåm, storslalåm og utfor, mens kombinasjonen gikk ut. I 1958 ble kombinasjonen gjeninnført. I perioden 1976–1979 telte også storslalåm med i kombinasjonen. Super-G ble ny gren fra 1988. Fra 2008 ble kombinasjonen erstattet av superkombinasjonen, som er en ekstra konkurranse med utfor og slalåm som kjøres på samme dag.
Menn
I perioden 1938–1950 ble det bare kåret offisielle norgesmestre i kombinasjonen, mens vinnerne i slalåm og utfor er uoffisielle. I perioden 1951–1957 ble det ikke kåret noen norgesmestre i kombinasjonen.
Kvinner
I perioden 1938–1950 ble det bare kåret offisielle norgesmestre i kombinasjonen, mens vinnerne i slalåm og utfor er uoffisielle. I perioden 1951–1957 ble det ikke kåret noen norgesmestre i kombinasjonen.
Mestvinnende utøvere i NM i alpint
Liste over utøvere med flest NM-gull (minst tre) i perioden 1938–2023. Uoffisielle gull i slalåm og utfor i perioden 1938–1950 er ikke regnet med. Tabellen angir antall gull i hver disiplin.
Hellas under Vinter-OL for ungdom 2016
Skiskyting 30px|Skiskyting
Gutter
Forbundsdagsvalget i Tyskland 1972
Forbundsdagsvalget i Tyskland 1972 var valget til den 7. tyske Forbundsdagen og ble avholdt 19. november. Valget omfattet bare Vest-Tyskland og ikke det daværende DDR.
Det var første gang etter etableringen av Forbundsdagen i 1949 at det ble avholdt valg før utgangen av den ordinære valgperioden på fire år. Valget førte til det beste resultatet for SPD i partiets historie.
Berlin
Som følge av den tyske delingen etter den andre verdenskrigen og alliert okkupasjon av Berlin, var Berlin ikke omfattet av Forbundsdagsvalgene i perioden fra 1949 til 1990. I stedet valgte Berlins parlament et antall utsendinger til Forbundsdagen. Utsendingene fra Berlin (i praksis Vest-Berlin) hadde talerett og kunne ta verv i Forbundsdagen, men hadde formelt begrenset stemmerett. Berlinrepresentantene avga likevel stemme og deres stemmegivning ble offentliggjort.
Bakgrunn og valgkamp
Den regjerende SPD/FDP-koalisjonen hadde tapt sitt flertall i parlamentet fordi medlemmer av særlig FDP, men også SPD, forlot partiet i protest mot Willy Brandts Ostpolitik, og isteden ble medlemmer av CDU/CSU.
CDU/CSU hadde forsøkt å avsette Brandt ved å fremme et konstruktivt mistillitsforslag med Rainer Barzel som kanslerkandidat, men det hadde til alles overraskelse mislyktes. Senere ble det oppdaget forhold som tydet på at to konservative parlamentsmedlemmer var blitt bestukket av Stasi for ikke å stemme for mistillitsforslaget.
President Gustav Heinemann måtte skrive ut nyvalg da den sittende regjeringen ikke hadde noe styringsdyktig parlamentarisk grunnlag. Valgkampen kom hovedsakelig til å handle om østpolitikken, og CDU/CSU beskyldte Brandt for å være en forræder og viste også til at han (kortvarig) hadde kjempet mot den tyske hæren under den andre verdenskrigen, mens han var norsk soldat. CDUs valgslagord, lansert av den nasjonalkonservative Alfred Dregger, var Freiheit statt Sozialismus (frihet istedenfor sosialisme).
Valget førte til at SPD og FDP gjenvant majoriteten. Brandt hadde nettopp mottatt Nobelprisen. Østpolitikken hadde også stor personlig betydning for mange tyskere, som for første gang på flere tiår fikk anledning til å besøke sine tidligere hjem og gjense familien i det kommunistiske Øst-Europa. SPDs slagord var «Brandt må forbli kansler».
Selv om Brandt vant valget, måtte han likevel gå av allerede to år senere da hans nærmeste medarbeider Günter Guillaume ble avslørt som kommunistisk spion og stilt for retten for landsforræderi.
Resultater
Valgdeltakelsen var på 91,1 %.
Kalevi Viskari
Kalevi «Viski» Viskari (født 15. juni 1928 i Svetogorsk, død 13. november 2018 i Vanda) var en finsk turner. Han representerte turnforeningene Elannon Isku og Helsingin Voimistelijat.
Han var med på det finske laget som fikk sølv i lagkonkurransen ved VM i 1950, bak Sveits.
Han deltok også ved OL i 1952. Her fikk det finske laget bronse i lagkonkurransen. Individuelt fikk han 11.-plass i svingstang og 19.-plass i hopp som beste resultater individuelt. I tolvkamp kom han på 38.-plass.
På nasjonalt nivå har han ett finsk mesterskap: i 1953. I 1955 ble han nordisk mester både individuelt og i lagkonkurransen.
Etter at han la opp som aktiv var Viskari også landslagstrener for både Finland og Norge. Han konkurrerte også i veteranklasser i stuping, og fikk medaljer både i EM, nordisk mesterskap og finsk landsmesterskap.
Alacia belgicae
Alacia belgicae er en art innen slekten Alacia innenfor familien Halocyprididae - som igjen er den ene av to familier av underordenen Halocypridina, ordenen Halocyprida innenfor gruppen Myodocopa, en gruppe muslingkreps som er små krepsdyr.
Individene er små og lever i saltvann.
Utbredelse
Arten er funnet i Sørishavet
Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systematiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på morfologi snarere enn molekylær analyse. En moderne oppdatering som angis her, følger stort sett oppdelingen i Catalogue of Life:, mens detaljene, slektene og artene her følger WoRMS-databasen.
Eduard Mohr
Eduard Mohr (født 29. juni 1902, død 20. september 1984) var en tysk seiler som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Mohr vant en olympiske bronsemedalje i seiling under OL 1936 i Berlin. Han var med på den tyske båten «Germania III» som kom på tredjeplass i 8-metersklassen bak den italienske båten «Italia» og «Silija» fra Norge. Seilingene ble avviklet utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august 1936. Mannskapet på «Germania III» var Mohr, Hans Howaldt, Alfried Krupp von Bohlen und Halbach, Felix Scheder-Bieschin, Fritz Bischoff og Otto Wachs.
Kamtusenblad
Kamtusenblad (Myriophyllum sibiricum) er en flerårig vannplante.
Stenglene er opptil én meter lange. De fjærflikede bladene sitter i kranser på fire. Arten ligner på akstusenblad, men kan skilles på at den har overvintringsknopper (turioner), og på at det ved basis av planten bare går ut én stengel fra jordstengelen. Den trives i kalkholdig vann, men tåler dårlig eutrofiering.
Kamtusenblad var tidligere bare kjent fra Sibir, Kina og Nord-Amerika, og de skandinaviske forekomstene ble regnet til akstusenblad. Et funn fra Nord-Sverige ble publisert i 1980. I Norge forekommer kamtusenblad hovedsakelig i indre strøk på Østlandet og i Nord-Norge.
Pohjaslahti
Pohjaslahti er en tidligere kommune i landskapet Birkaland i Finland. Kommunen hadde innbyggere i 1970, og arealet var 175 km². Pohjaslahti var en finskspråklig kommune.
Imenessadelen
Imenessadelen eller Imenessalen i Grimstad er et fjell eller en fjellformasjon som er mye benyttet som landemerke for sjøfarende i Skagerrak, og er skrevet inn i verdenslitteraturen av dikteren Henrik Ibsen. På sjøkart er formasjonen ofte gitt navnet Grimstadsadlen.
Imenes er en gård i bygda Landvik, og fjellformasjonen like bak gården har en karakteristisk form og tilstrekkelig høyde til å sees langt til sjøs. Formasjonen består av fjellet Store Imås, som rager 171,4 meter over havet, og Imenessadelen, som også kalles Ravneknuten, med 161 meter. Mellom dem ligger Imenesskaret eller Berseldalen. Sett fra havet danner de en lett gjenkjennelig form, med Store Imås til venstre og den litt mindre Ravneknuten til høyre.
Ibsen kjente Imenessalen fra sin tid som apoteklærling i Grimstad og benyttet seg at denne kunnskapen da han skrev eposet Terje Vigen. Terje nærmer seg Norges kyst etter å ha hentet korn på Jylland under Napoleonskrigen, og på hjemveien leter han i horisonten etter landkjenning og finner Imenessalen som et landemerke - bred og blå - da visste han hvor han var.
Mongolia under Vinter-OL 2006
Mongolia under Vinter-OL 2006. To sportsutøvere, en mann og en kvinne fra Mongolia deltok i langrenn under Vinter-OL 2006 i Torino i Italia. Mongolia, som deltok for ellevte gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 68.-plass i langrenn 10 km klassisk for damer.
Turn under Sommer-OL 2012 – Mangekamp lagkonkurranse menn
I lagfinalen velger hvert lag tre gymnaster til å konkurrere på hvert apparat. Alle tre deltagernes poengsummer teller sammenlagt; de tre poengene på hvert apparat summeres for og legges til lagets totale poengsum.
Klage avgjorde finalen
Det ble tidlig klart at Kina ville ta gullmedaljen, men det var svært jevnt mellom Japan, Storbritannia og Ukraina om de øvrige medaljene. Da konkurransen ble avsluttet, hadde Storbritannia tatt et overraskende sølv og Ukraina bronse, mens Japan lå på fjerdeplass.
Den tredoble verdensmesteren Kohei Uchimura fra Japan fikk ikke godkjent sitt avsluttende avsprang fra bøylehesten og ble dermed trukket i poeng av dommerne i vanskelighetsgrad. Den japanske lagledelsen klaget over avgjørelsen. Japan fikk medhold i klagen, og Japans totale poengsum ble hevet med 0,7 poeng. Japan gikk dermed fra fjerdeplass til sølvmedalje. Storbritannia ble skjøvet ned til bronse og Ukraina til fjerdeplassen.
Det var også overraskende at det amerikanske laget, som hadde vunnet kvalifiseringen, kun endte på femteplass.
Roland Glas
Roland Glas (født 1960) er en sveitsisk tidligere skihopper som representerte Skiclub Wildhaus. Han konkurrerte internasjonalt i årene 1974-1985.
Glas ble nummer 40 i junior-VM i Murau i 1978 og nummer 39 av 47 deltakere i VM i skiflyging i Planica i 1979. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1980/81 og 1981/82, og ble nummer 107 og 63 sammenlagt. I den sveitsiske hoppuka var hans beste sammenlagtplassering 34. plass i 1982. Han greide ikke å bli blant de 15 beste og ta poeng i verdenscupen, som startet opp sesongen 1979/80 - hans beste resultat i verdenscuprenn var 17. plass i normalbakken i Thunder Bay 23. januar 1982.
Sammenlagtplasseringer i den sveitsiske hoppuka:
Selmer Malvin Norland
Selmer Malvin Norland (født 2. juli 1875 i Stavanger, død 27. desember 1931) var en norsk fotograf. Han virket i Bergen i mange år, og drev senere også fotografvirksomhet i Arendal, Kristiania og Skien.
Bakgrunn
Han var eldste sønn av fotograf Børre Norland og Guriana Blom, gift med Ellen Kristine Talle (1873-1917).