cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aasta Stene
Aasta Stene (født 26. februar 1909, død 2. september 1961) var en norsk dr. philos. og universitetslektor. Hun var student i 1927 og tok engelsk hovedfag i 1934 med støttefagene norsk og historie. I 1949 ble hun dr. philos. med avhandlingen English Loan-Words in Modern Norwegian (Engelske låneord i moderne Norsk). Stene var universitetslektor ved Universitetet i Oslo i tidsrommet mellom 1938 til 1961.
Hun hadde i vitenskapelig øyemed diverse utenlandsopphold, hvor hun blant annet var i Sverige fra 1924 til 1944 og i England fra 1944 til 1945. Stene var også knyttet til University of Wisconsin i USA i tidsrommet 1945-1946. Hun skrev også artikler i dagspressen og holdt radiokåserier. Stene har også vært medlem av ulike oragnisasjoner som Internasjonal kvinneliga for Fred og Frihet, Yrkekvinners Klubb, Diskusjonsklubben av 1947 og Oslo Kvinnesaksforening.
Hun deltok aktivt i frigjøringskampen under krigen, sammen med sin søster Helga Stene. De sto bl.a. bak den såkalte Foreldreaksjonen, der et stort antall foreldre sendte brev til det da nazifiserte Kirke- og undervisningsdepartementet og protesterte mot nazifiseringen av skolen. Aksjonen var godt koordinert, og alle brevene nådde departementet omtrent på samme dag. Etter krigen ble såvel søstrene Stene som mange andre kvinners innsats i motstandskampen fortiet, noe det fortelles om i boka Kvinnekamp. Historia om norske motstandskvinner av Kristin Hatledal (Samlaget, 2011).
Ekene Ibekwe
Ekene Ibekwe (født 19. juli 1985) er en nigeriansk basketballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på tiendeplass med det nigerianske landslaget.
Sverige under EM i svømmesport 2010
Sverige deltok under EM i svømmesport 2010 i Budapest, Ungarn fra 4. til 15. august 2010.
Vitenskapsåret 1885
Fødsler
(ungarsk György Hevesy) || || kjemiker, nobelprisvinner 1943 ||align=center| ||align=center| ||
Elasto Mania
Elasto Mania (forkortet Elma som betyr eple) er et videospill fra 2000. Det er et todimensjonalt motorsykkelspill, basert på en fysisk modell. Det bygger på elastiske motorsykler, og målet er å komme gjennom alle banene ved å ta alle eplene og røre blomsten til slutt. Spillet kan spilles med én eller to spillere.
Elasto Mania ble utviklet av Balázs Rózsa som en oppfølger til spillet Action SuperCross (1997). Det finnes i versjonene 1.1, 1.11 og 1.11a, samt tre uoffisielle versjoner, 1.11h, 1.11hb og 1.2. Spillet bygger på et veldig enkelt konsept, men er ofte vanskelig, særlig hvis man har liten erfaring. Den gratis demoversjonen har 18 baner og fullversjonen har 54, mens man på nettet kan finne tusenvis av hjemmelagde baner. Det finnes også flere versjoner der man er «udødelig».
Jacob Brager
Jacob Brager (født 1826 i Søndre Land, død 1898 i Kristiania) var ordfører i Østre Toten fra 1862 til 1865. Han ble innvalgt i kommunestyret i 1861 og samtidig utnevnt til ordfører. Brager tok eksaminatus juris 1848 og var til 1865 edsvoren fullmektig i Hadeland og Land sorenskriveri. Han hadde seinere egen sakførerpraksis. Brager var gift med Anna Askheim (Askjum) fra Nordlia i Østre Toten, og de tok over hennes farsgard Askjum. De fikk etter hvert store økonomiske problemer og måtte flytte fra Askjum til Kristiania.
Brager skal ha vært en "formfullendt" møteleder og en glimrende taler. Spesielt kjent er hans taler ved avdukinga av Peder Jensen Fauchalds bauta 17. mai 1858 og grunnlovsjubileet 17. mai 1864. Også i sitt verv som styremedlem i Nordliens arbeiderforening var han kjent for sin "veltalenhed".
Katanga
Katanga kan referere til:
Kunståret 1740
Kunståret 1740 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1740.
Lakshmi Mittal
Lakshmi Niwas Mittal (født 15. juni 1950 i Sadulpur, Rajasthan, India) er en indisk forretningsmann. Mittal leder det multinasjonale selskapet Arcelor-Mittal – en sammenslutning av franske Arcelor og Mittal Steel, som Lakshmi Mittals far Mohan grunnla. Selskapet er verdens overlegent største stålprodusent, med en produksjonskapasitet på 120 millioner tonn per år.
Mittal var i starten av 2008 verdens fjerde rikeste mann, med en formue på 45 milliarder USA-dollar i følget finansmagasinet Forbes.
Studentstyret – NSU Tromsø
Se Studentparlamentet ved UiT for dagens studentdemokratiet.
Lakshmi Mittal
Mittal var i oktober 2005 verdens tredje rikeste mann, med en formue på 18,8 milliarder USA-dollar ifølge magasinet Forbes.
Studentstyret – NSU Tromsø
Studentstyret – NSU Tromsø (SST) var øverste organ i studentdemokratiet ved Universitetet i Tromsø fra 1.august 1995 frem til 1. august 2009. Studentstyret besto av studentrepresentanter valgt fra fakultetene, fra listevalg med hele universitetet som valgkrets, samt en representant for Tromsøs internasjonale studentunion ISU-Tromsø og en representant fra den samiske studentorganisasjonen SSSR. Før Studentstyret hadde en Studentrådet som var satt sammen av representanter fra fakultetene – perioden 1981 – 93 og med et flertall av politisk valgte i perioden 1993 – 1995. En uravstemning våren 1995 avgjorde at en skulle opprette et felles Studentstyre med flertall fra fakultetene.
Lakshmi Mittal
Mittal bor i Kensington Palace Garden i London. Han kjøpte huset for 100 millioner pund i 2004.
Studentstyret – NSU Tromsø
Studentstyret NSU-Tromsø var medlem av Norsk Studentunion (NSU) og Studentenes og Akademikernes Internasjonale Hjelpefond (SAIH).
Lakshmi Mittal
Mittals yacht «Amevi» er en gave til kona Usha. Yachten er 262 fot (80 meter) og registrert på Isle of Man. Paret har barna Vanisha og Aditya.
Studentstyret – NSU Tromsø
Studentstyret ble 1. august 2009 lagt ned og erstattet av Studentparlamentet i Tromsø
Mellom studentstyremøtene var det et arbeidsutvalg (AU) på 4 personer som tok seg av dag til dag driften av studentdemokratiet. De fire besto av leder, studieansvarlig, internasjonalt ansvarlig og velferdsansvarlig. En av fagpersonene er også nestleder, en annen likestillingsansvarlig. Leder og nestleder jobbet fulltid, de andre deltid. De fikk støtte av en organisasjonssekretær på fulltid.
Junior-VM i ishockey 2016
Junior-VM i ishockey 2016 ble arrangert i Helsingfors i Finland i 2016.
Mitsuo Kamata
Mitsuo Kamata (født 26. desember 1937), japansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo og 1968 i Mexico by.
Formosa (Goiás)
Formosa er en kommune i delstaten Goiás i sentral-vestregionen av Brasil.
Mitsuo Kamata
Kamata vant en olympisk bronsemedalje i fotball under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Han var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i fotballturneringen for menn bak Ungarn og. Japan beseiret med 3-1 i kvartfinalen men tapte semifinalen med 0-5 til. Bronsefinalen mellom Japan og endte 2-0.
Kamata spilte 44 landskamper for i perionden 1958–1969 og scoret to mål.
Norgesmesterskapet i håndball for kvinner 1972
Norgesmesterskapet i håndball for kvinner 1972 var en norsk håndballturnering som kåret norgesmesteren i håndball for kvinner 1972.
VM i skiskyting 2011
VM i skiskyting 2011 ble arrangert i Khanty-Mansijsk i Russland fra 3. til 13. mars 2011.
Det ble konkurrert i elleve øvelser, av disse var det tre lagøvelser. Tyskland ble beste nasjon på medaljetabellen med fire gull og tre sølv, mens Norge vant flest medaljer med 8 av 33 medaljer hvorav fire gull, en sølv og tre bronse. Magdalena Neuner ble mestvinnende utøver med fem medaljer hvorav tre gull og to sølv. Tarjei Bø ble mestvinnende mannlige utøver med tre gull- og to bronsemedaljer.
Søknadsprosess
Khanty-Mansijsk var vertsby for IBUs 7. kongress og var også en av søkerbyene til VM i skiskyting 2011. Khanty-Mansijsk ble valgt da de fikk 27 stemmer og motkandidaten Nové Město na Moravě fikk 20 stemmer. Minsk trakk sitt kandidatur før avstemmingen.
10 km sprint
Dato: 5. mars 2011
20 km normaldistanse
Dato: 8. mars 2011
7,5 km sprint
Dato: 5. mars 2011
15 km normaldistanse
Dato: 9. mars 2011
4 x 6 km stafett
Dato: 13. mars 2011 Det ukrainske stafettlaget (med Valj og Vita Semerenko, Olena Pidhrusjna og Oksana Khvostenko) kom i mål 24,5 sekunder bak Tyskland, men ble senere diskvalifisert. Grunnen var at Khvostenko var blitt tatt for doping.
2 x 6 km + 2 x 7,5 km miksstafett
Dato: 3. mars 2011
Norges tropp
Norges skiskytterforbund tok først ut åtte utøvere, fire kvinner og fire menn. Troppen ble senere utvidet med én kvinne, Jori Mørkve og én mann, Alexander Os, slik at troppen ble på totalt ti utøvere.
Är det sant att Jesus är min broder
Salmen beskriver tryggheten med å ha Jesus som sin bror. Det gir rett til samme arv som ham og er den virkelige skatten.
Viktorija Lazarenko
Viktorija Sergejevna Lazarenko (russisk: Виктория Сергеевна Лазаренко; født 25. mars 2003) er en russisk freestylekjører.
Östersund
Östersund (sørsamisk: Staare, tidligere Luvlieluspie) er en by i Östersund kommune. Byen er administrasjonssenter for både Östersund kommune og Jämtlands län, og den er Jämtlands eneste by. I 2019 hadde tettstedet Östersund 52 616 innbyggere, hvorav 51 612 i Östersund kommune og 1 004 i Krokom kommune.
Byen ble grunnlagt i 1786 av Gustav III. Fra Östersund går det tog vestover til Storlien, som fortsetter over riksgrensa til Meråker, og østover til Ånge og Sundsvall, og videre til Stockholm. Östersund var tidligere et jernbaneknutepunkt, der det også gikk tog til Kristinehamn og Gällivare, men etter at strekningen Mora-Gällivare ble nedlagt for persontrafikk, trafikkeres denne strekningen kun av turisttog. Europavei 14 og Europavei 45 går begge gjennom Östersund. Byens flyplass ligger på Frösön.
Mittuniversitetet har sin største avdeling i Östersund. Byen har ellers flere komponentprodusenter for verkstedsindustrien, og hadde tidligere også en militærforlegning.
Idrett
VM i skiskyting ble arrangert i Östersund i 2008, og i øvrige år siden 2005 har sesongåpningen i verdenscupen i skiskyting funnet sted i Östersund.
Östersund er også kjent for ikke å ha fått tildelt de olympiske vinterleker i 1994, til fordel for Lillehammer. Det var da den daværende rådmannen i Åre, John Bruno Jakobsson, uttalte de etter hvert så brukte ordene «Jag är inte besviken – jag är förbannad!» Östersund har sammen med Åre søkt om å få arrangere Olympiske vinterleker tre ganger, 1994, 1998 og 2002. Östersund–Åre ønsket å stille som Sveriges kandidat i kampen om å få arrangere OL nok en gang for å få 2018-lekene, men ingen søknad ble denne gang sendt fra Sverige.
Syver Aalstad
Syver Aalstad (født 5. november 1846, død 9. mars 1900) var en norsk gårdrbruker og lokalpolitiker.
Han var ordfører i Vang i to perioder: fra 1889 til 1894 og fra 1899 til han døde av kreft 9. mars 1900. Han var ordfører da Furnes skilte seg ut til egen kommune i september 1890.
Han var styremedlem i Brennerienes forening 1899-1900.
Inger Wolf
Wolf har bachelorgraden i engelsk fra Handelshøjskolen, og har arbeidet frilans som oversetter. Hun debuterte i 2000 med romanen Sidespring. Sitt gjennombrudd fikk hun med kriminalromanen Sort sensommer (2006), som mottok Det danske Kriminalakademis diplom for beste debut og ble solgt til Nederland, Norge og Tyskland. Boken er den første i en planlagt serie med Vicekriminalkommissær Daniel Trokic og IT-spesialisten Lisa Kornelius i hovedrollene.
Vejle amt
Vejle amt var et amt i sørlige Danmark, på den østkysten av halvøya Jylland.
Anastasija Pervusjina
Anastasija Pervusjina (født 1997) er en russisk freestylekjører.
Hun representerte ROC under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hun ble utslått i kvalifiseringen i kulekjøring.
Øyvind Aas
Øyvind Aas (født 29. november 1976 i Oslo) er kommunikasjonssjef i Syklistenes Landsforening. Han er utdannet journalist fra University of Technology i Sydney, Australia og var tidligere redaktør i sykkelmagasinet Terrengsykkel, og har fått publisert artikler i andre magasiner såsom Sykkelmagasinet, Ultrasport, Ride Cycling Review, Australian Mountainbiking og cyclingnews.com.
Ike Diogu
Ike Diogu (født 11. september 1983) er en nigeriansk basketballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på tiendeplass med det nigerianske landslaget.
Corrhecerini
Utseende
Stort sett små biller, kroppsformen vanligvis forholdsvis kort og bred. Det er ofte stor forskjell på kjønnene (kjønnsdimorfisme), hannene er slankere enn hunnene med lengre bein og antenner. Kroppen er gjerne brunlig, spraglete i mørke og lyse nyanser, noe som gir god kamuflasje. Hodet er som oftest trukket ut til en snute, som vanligvis er kort og bred (rektangulær sett ovenfra) men kan være så lang som resten av hodet og brystskjoldet til sammen. Hos noen arter mangler den forlengede snuten helt. Fasettøynene er små til middelsstore, ovale, utstående eller flate. Antennene er 9-11- leddete, ofte ganske lange, ikke knebøyde. De ytterste 2-3 leddene danner ofte en løs klubbe. Tinningene (hodet bak fasettøynene) er ganske lange og parallellsidige. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, vanligvis bredest ved roten der det gjerne er så bredt som dekkvingene. Oversiden er matt og det finnes ofte knøler. Noen arter har en kraftig pigg på pronotums sidekant, eller fremskutte fremhjørner. Dekkvingene er brede, ofte med korte hår, parallellsidige eller ovale. Spissen er ofte lysfarget. Beina er middels lange til lange, særlig hannenes frambein er ofte forlenget. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite og knapt synlig (pseudotetramere føtter). Det tredje leddet er tolappet. Larvene er lyse, tykke og krumme, hodekapselen og beina er sterkt redusert.
Pausvillaen
Villaen er i en blanding av nybarokk og jugendstil med et bruttoareal på ca. 1 200 kvadratmeter, boareal på ca. 850 kvadratmeter og takhøyde på inntil fire meter. Da «avdøde grosserer Ole Paus' herskapelige villa» ble avertert til leie i Aftenposten i 1932 ble villaen beskrevet slik: «10 værelser, hall, bad, 2 tjenerværelser m.v., 6–7 mål park og have, ca. 80 meter strandlinje». I 1930-årene ble den solgt til forretningsmannen Gustav Gotteberg, og under andre verdenskrig ble den brukt som sommerresidens av Josef Terboven, som angivelig skal ha ridd på hest inne i villaen. Etter krigen ble huset seksjonert i to seksjoner, men i 1953 ble høyesterettsadvokat Mathias Dahl-Hansen og hans familie eiere av begge seksjonene.
I 1994 ble eiendommen lagt ut til salg av familien Dahl-Hansen, og ble i 1997 kjøpt av Petter Stordalen, som brukte rundt 50 millioner på å pusse opp eiendommen og tilbakeføre bygningen til original tilstand. På 1970-tallet frasolgte familien Dahl-Hansen størstedelen av hagearealet til fem boligtomter, slik at kun 1,4 mål var igjen da Stordalen overtok. Stordalen kjøpte imidlertid tilbake den ene av naboeiendommene i 2003 med tanke på å rive det nyere huset som stod der, slik at eiendommen fra 2003 er på rundt 2,5 mål. Finansavisen beskrev eiendommen i 1999 som Norges dyreste bolig og verdsatte den til ca. 100 millioner kroner. Kapital verdsatte villaen til ca. 150 millioner kroner i 2016.
Stålgrosserer Ole Paus som fikk bygget villaen eide firmaet med samme navn og Den Norske Hesteskosømfabrik ved Akerselva; han var også fetter av Henrik Ibsen. Han var bl.a. far til stålgrosserer Christopher Blom Paus og godseier Thorleif Paus, og farfar til general Ole Paus, stålgrosserer Per Paus, gift med Hedevig Wedel-Jarlsberg, og Lucie Paus, gift med Axel Løvenskiold. En del av det opprinnelige inventaret fra villaen endte senere opp hos barnebarnet Lucie på Ask gods. Blant etterkommerne av stålgrossereren er også visesanger Ole Paus, skipsreder Christopher Paus, oljeinvestor Peder Paus, komponist Marcus Paus og skipsrederne (Wilh. Wilhelmsen) Pontine Paus og Olympia Paus.
Foran villaen står det en tre meter høy lysende Buddha-statue, satt opp av Petter Stordalen. Skulpturen har navnet «Sitting Tattoo with Mountains».
I sangen «Fjols nr. 1–5» omtaler visesangeren Ole Paus Petter Stordalen som «hotellkonge her og hotellkonge der».
Gro Røsth
Gro Nilsdatter Røsth (født 9. juni 1945 i Ålesund) er norsk barnebok-forfatter, bosatt i Ski kommune.
Hun debuterte under navnet Gro Skeide i 1975 med boka Bitten Bustehovud. Et hovedmotiv i forfatterskapet er kontakt mellom generasjoner, og savn av noen som ikke er der. Et annet viktig tema i de siste årene har vært å beskrive hvordan det er å være barn med diabetes. Bare et lite stikk, Du greier det, Jørgen og Jørgen og Johanne for full musikk er eksempler på dette.
Røsth har artium, husmorskole og sekretærkurs. Hun har arbeidet som lærervikar, som frilansjournalist i NRK Møre og Romsdal, som reporter i TVFollo og fra 2001 som daglig leder av Frivillighetssentralen i Frogn.
Andreas Hollingen
Andreas Hollingen (født 2. oktober 1994) er en norsk fotballspiller som fra 31. desember 2018 er klubbløs.
Hollingen var på utlån ut 2015-sesongen fra, og overgangen ble gjort permanent i januar 2016. Han har tidligere vært på utlån fra Molde til Hamarkameratene i 2014-sesongen.
Olga Romasko
Olga Vladimirovna Romasko (russisk: Ольга Владимировна Ромасько; født 18. april 1968 i Borodino) er en russisk tidligere skiskytter. Hun startet med skiskyting i 1993. Under VM i skiskyting 1996 og 1997 vant hun 7,5 km sprint. I 1997 tok hun også sølv på jaktstarten og stafetten. Under OL i 1998 i Nagano var hun med på Russlands lag som tok sølv på stafetten.
Patriot Place
Patriot Place er et utendørs kjøpesenter som eies av The Kraft Group. Senteret ligger i Foxborough, Massachusetts og er bygd rundt Gillette Stadium, hjemmebanen for New England Patriots og New England Revolution.
Leietakere
Patriot Place har forskjellige restauranter, som CBS Sporting Club, som serverer amerikansk mat. Rundt komplekset finnes 125 HD-TV-er som viser Patriots-kamper, samt programmer sendt på CBS. Restauranten ble stengt etter 2022-sesongen.
Showaces Cinemas' første lokasjon for Cinema de Lux var i komplekset. Målet er å tilby en amerikansk restaurant med høyere standard og live musikkopptredener, kjent som Showcase Live. Kinoen har 14 skjermer, samt en bar og restaurant.
Brigham and Women's/Mass General Health Care Center er et fire etasjers helsesenter som er en del av senteret, og et samarbeidsprosjekt mellom Brigham and Women's Hospital og Massachusetts General Hospital.
Renaissance Hotels har et 4-stjerners hotell i senteret som inkluderer et Spa Epoché og restauranten Twenty8 Food & Spirits.
Patriots Hall of Fame
Patriots Hall of Fame, som åpnet i september 2008, er et museum som inkluderer New England Patriots Hall of Fame samt en oversikt over New England Patriots' historie - inkludert historiske seiere og nederlag, noen kjente spilleres uniformer (som Tom Brady, Rob Gronkowski, Wes Welker, Julian Edelman, Ty Law, Randy Moss, John Hanna, Mike Haynes og Andre Tippett), samt lagets seks Vince Lombardi-troféer og alle lagets Lamar Hunt-troféer.
Arkitekturåret 1704
Arkitekturåret 1704 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1704.
Dødsfall
…
Formoso
Formoso kan vise til:
Sørvest-England
Sørvest-England (engelsk South West England) er en av Englands regioner. Den dekker området kjent som the West Country og store deler av det historiske Wessex, men ikke Hampshire. Det er ikke planer om å opprette en folkevalgt regionsforsamling.
Da regionen ble opprettet besto den av Avon, Cornwall, Devon, Dorset, Gloucestershire, Somerset og Wiltshire. Grevskapet Avon har siden blitt oppløst, og flere distrikter har blitt overført fra et grevskap til et annet.
Sørvest-England utgjorde en valgkrets for valgene til Europaparlamentet. Fra 2004 ble Gibraltar regnet med i regionen, fram til Storbritannia gikk ut av EU.
Cornwalls status i regionen er noe omstridt. Selv om de fleste regner grevskapet som en del av England, er det en betydelig minoritet som mener at det bør regnes som en egen nasjon. De fleste av disse går ikke inn for uavhengighet, men ønsker å stå utenfor Sørvest-England og utgjøre en egen region med en grad av selvstyre.
Samsung Omnia Pro
Samsung Omnia Pro kan vise til flere mobiltelefoner fra Samsung:
Lilija Nurutdinova
Lilija Foatovna Nurutdinova, russisk Лилия Фоатовна Нурутдинова (født 15. desember 1963 i Naberezjnyje Tsjelny, Russland) er en russisk tidligere friidrettsutøver (mellomdistanseløper) som gjennom hele karriren konkurrerte for Sovjetunionen, med unntak av OL i 1992 hvor hun representerte SUS.
Nurutdinova tilhørte verdenseliten på 800 meter på begynnelsen av 1990-tallet. Hennes fremste prestasjoner er gullmedaljen fra VM 1991 i Tokyo og sølvmedaljen fra OL 1992 i Barcelona. I Tokyo-VM beseiret hun kubanske Ana Fidelia Quirot med kun seks hundredeler. Under OL i Barcelona, hvor hun kun ble slått av nederlandske Ellen van Langen, løp kun karrierens raskeste 800 meter med tiden 1.55,92.
Konformitet
Konformitet forstås som det å innordne seg de normer som gjelder i en gruppe eller et samfunn mer generelt. Konformitet er en form for sosial påvirkning der bestemte normer påvirker tenkning og atferd. Denne påvirkningen kan skje både i små og store grupper, og også i samfunnet generelt. Konformitet skilles fra lydighet (det å adlyde andre) og føyelighet (det å samtykke til det andre ber om).
Funksjon
Mennesker opptrer ofte konformt for å bevare harmoni innad i en sosial gruppe. Å opptre avvikende fra normen, nonkonformisme, kan innebære en mulighet for sosial avvisning fra ens gruppe, noe som sjeldent er ønskelig. Konformitet er et gruppefenomen og faktorer som kan være med på å påvirke i hvilken grad et individ opptrer konformt er blant annet gruppestørrelse, enstemmighet, status, tidligere forpliktelse og offentlig oppfatning.
Påvirkningen skjer i små grupper og i samfunnet som helhet, og kan komme etter subtile ubevisste påvirkninger, eller ved direkte og utilslørt sosialt press eller gruppepress. Samsvarserklæringen kan forekomme i nærvær av andre, eller når en person er alene. For eksempel har mennesker en tendens til å følge sosiale normer når de spiser eller ser på TV, selv når de er alene.
Typer konformitet
Konformitet skjer gjennom sosial påvirkning, og man skiller gjerne mellom to ulike typer nemlig informasjonsbasert sosial påvirkning og normativ sosial påvirkning.
Informasjonsbasert sosial påvirkning
Ved informasjonsbasert sosial påvirkning handler mennesker konformt ved å anta at andre menneskers handlinger reflekterer den korrekte atferden i en gitt situasjon. Dette hender som regel i tvetydige situasjoner hvor mennesker er usikre på hva slags atferd som er passende, og handler på bakgrunn av antagelsen av at andre innehar mer kunnskap om situasjonen enn en selv. Informasjonsbasert sosial påvirkning ble først dokumentert i Muzafer Sherifs autokinetiske eksperiment fra 1936.
Sherif ville undersøke hvordan en sosial norm blir etablert i en gruppe, og han illustrerte dette eksperimentelt i en ustabil perseptuell situasjon, nemlig ved autokinetisk effekt. I studien ble deltakere plassert i et mørkt rom, og fikk beskjed om å stirre på en stillestående lysflekk et stykke unna. På grunn av den autokinetiske effekten ser det for deltakerne ut som om flekken beveger seg, selv om den i virkeligheten står stille. Ulike personer oppfatter ulik grad av bevegelse når de observerer den alene. Deltakerne i studien ble senere spurt om å estimere hvor mye lysflekken beveget seg sammen med andre, og over tid tenderte deltakerne til å være enig om hvor mye den rørte seg og svarene ble modifisert til å være konforme med gruppen. Sherif argumenterte for at eksperimentet simulerte hvordan sosiale normer utvikler seg i et samfunn.
Normativ sosial påvirkning
Påvirkning gjennom normer kalles gjerne normativ sosial påvirkning og er en annen type konformitet. Ved å opptre konformt søker individer i en gruppe å føle tilhørighet til gruppen og et behov for å bli likt og akseptert av andre i gruppen. Å opptre konformt kan være motivert av et håp om å motta belønning eller unngå straff gjennom å utvise enighet med gruppen.
Et eksperiment gjort av Solomon Asch kan støtte opp under menneskers tendens til konformitet i lys av normativ sosial påvirkning. Asch samlet studenter og fortalte dem at de deltok i et eksperiment som skulle studere perseptuell dømmekraft, mens det i utgangspunktet ble studert konformitet. Asch delte dem i ulike grupper for å løse en tilsynelatende enkel oppgave. Bare et medlem av gruppen var den uvitende forsøkspersonen, resten av gruppen jobbet for eksperimentet. Oppgaven gikk ut på å sammenligne hvilke av de tre linjene som var like lang som standard linje A. Dette var visuelt ikke vanskelig å se forskjell på. Gruppemedlemmene satt rundt et bord og skulle etter tur avgi et svar. Ifølge planen skulle personene bevisst gi det samme gale svaret. Da det var forsøkspersonens tur, tvilte han på sin egen mening, til tross for den enkle oppgaven. Dette kan forklares med at det hadde blitt dannet en norm om enighet og dette er noe personen ikke ønsket å bryte. Så mange som 37 % oppførte seg i samsvar med majoritetens mening, mot 1 % i kontrollgruppen som svarte på oppgaven individuelt uten påvirkning fra andre. Da forsøkspersonene fikk spørsmålet om hvorfor de svarte som de gjorde, fortale de at de gjorde det for å unngå en mulig avvisning.
Graden av konformitet i Asch sine studier har likevel blitt diskutert og Hodges og Geyer (2006) har hevdet at deltakerne ikke var like konforme som Asch mente.
Bibb Latané (1981) har foreslått flere faktorer som påvirker sannsynligheten for at en person vil opptre konformt i samsvar med en gruppes sosiale normer, blant annet viktigheten av gruppen, fysisk avstand mellom gruppen og en selv og antall personer i gruppen.
Tanzanitt
Tanzanitt er en blå til lilla variant av mineralet zoisitt og forekommer i Tanzania.
Tanzanitt ble oppdaget i 1967 og Tiffany ga stenen benevnelsen Tanzanite for å markedsføre den i det amerikanske markedet.
Tanzanitt har en sterk trichromisme, og kan fremstå – avhengig av krystallets orientering – som blå, fiolett, og grønn/rød/brun/gul.
Wanda Panfil
Marianna Wanda Panfil-González (født 26. januar 1959 i Tomaszów Mazowiecki, Polen) er en polsk tidligere maratonløper. Hennes eneste mesterskapsmedalje som senior er gullmedaljen fra VM 1991 i Tokyo. Panfil har mellom annet vunnet London Marathon, Boston Marathon og New York City Marathon. I 1990 og 1991 ble hun kåret til årets sportskvinne i Polen.
Li Nan (freestylekjører)
Li Nan (født 3. mars 1992) er en kinesisk freestylekjører.
Lošinj
Lošinj (italiensk Lussino, latin Apsorrus) er ei øy i Adriaterhavet ved Kroatia i Kvarnerbukta. Den ligger like sør for byen Rijeka, og er en del av Primorje-Gorski Kotar fylke.
Av bosettinger på Lošinj finner en blant annet(italiensk navn i parentes): Nerezine (Neresine), Sveti Jakov (San Giacomo Lussignano), Ćunski (Chiusi Lussignano), Artaturi (Artatore), Mali Lošinj (Lussinpiccolo) og Veli Lošinj (Lussingrande).
En hovedvei går på langs av øya, og det er fergeforbindelse Brestova – Porozina, Merag – Valbiska, Mali Lošinj – Zadar, Mali Lošinj – Pula. Det ligger også en flyplass på øya.
Geografi
Lošinj er en del av øygruppa Cres-Lošinj, som også består av øya Cres og de mindre øyene Unije, Ilovik, Susak, Vele Srakane, Male Srakane og flere mindre øyer som ikke er bebodde. Cres er den største øya i området, mens Lošinj er den nest største. Det går ei lita bru mellom Cres og Lošinj ved landsbyen Osor (italiensk Ossero) på øya Cres.
Lošinj er den 11. største øya i Adriaterhavet ut fra areal. Den er 33 km lang, og er opp til 4,75 km bred i nord og midten av øya. Den totale kystlinja er 112 km.
Med over 2600 soltimer i året er øya et populært feriested for tyske og italienske turister i sommermånedene. Den gjennomsnittlige luftfuktigheten er 70 %, og om sommeren ligger normaltemperaturen på 24 °C, på vinteren 7 °C.
Øya har et mildt klima med eviggrønn vegetasjon (som myrt, steineik og laurbær). De høyereliggende områdene har mindre vegetasjon. Landsbyene Veli Lošinj, Čikat og den sørvestlige kysten er omkranset av furuskog.
Historie
Lošinj har sannsynligvis vært bebodd siden antikken, og det ligger festninger ved foten av Osoršćica og rundt havna i Mali Lošinj. Romerne kalte øya Apsorrus (Ptolemaios), og øyene Lošinj og Cres i sammen ble kalt Apsirtides. Flere steder har det blitt gravd ut romerske villaer. Flere små eremittkirker fra romertiden har blitt bevart (St. Lovreć nær Osor, og St. Jakov i Sveti Jakov). I middelalderen var Lošinj eid av den geistlige adelen i Osor og var ikke bebodd.
De første sporene etter innbyggere fra fastlandet var i 1280. Etter en kontrakt med Osor, fikk disse bosettingene selvstyre i 1389. Navnet Lošinj ble først nevnt i 1384. Parallelt med at Osor forfalt på 1400-tallet, ble bosettingene Veli Lošinj og Mali Lošinj stadig viktigere.
På 1700- og 1800-tallet ble handel, skipsbygging og sjøfart på øya utviklet. Etter at Republikken Venezia falt ble øya en del av Østerrike-Ungarn fram til det kollapset etter andre verdenskrig i 1918. Øya var så en del av Italia fram til 1943. I 1945 ble øya annektert av Jugoslavia. Dette førte til at de fleste av de italiensktalende innbyggerne flyttet siden de ikke ville leve under et jugoslavisk kommuniststyre. Lošinj har vært kroatisk siden landet erklærte seg selvstendig fra Jugoslavia i 1991.
Hans Ulrich Mølmann
[[Fil:Gudlov Mølmann.jpg|miniatyr|Golla Gudlov Hveding Mølmann.
Malt av Peter Wichmann i 1759]] Hans Ulrich Mølmann, også skrevet Møllmann (født 29. september 1715 i Trondheim, død 3. mai 1778 samme sted) var en velhavende forretningsmann og gründer i Trondheim på 1700-tallet. Han var også embetsmann og fikk etterhvert flere titler, både i kraft av sine stillinger og oppgaver, og rent honorære titler. Han var ved sin død titulær stiftamtmann.
Bakgrunn og familie
Mølmann-navnet kommer fra Westfalen. Under Tredveårskrigen rømte mange fra Westfalen og slo seg ned i Flensburg. Dette gjaldt også Mølmanns forfedre.
På 1600- og 1700-tallet flyttet mange handelsmenn fra Flensburg og Sønderjylland til Trondheim. Den første i slekten Mølmann som flyttet dit, var Johan Mølmann, som kom fra Flensburg og slo seg ned som kjøpmann i Trondheim rundt 1680. Han kom inn i en av de velhavende kjøpmannsfamiliene i byen, da han giftet seg med Anna Hammond, datter av Thomas Hammond. Han opprettet også selv flere forretninger. Paret fikk to sønner, Bernt og Thomas, som ble kjøpmenn i byen. Thomas (1686–1762) overtok handelshusene faren hadde opprettet, og var i rundt 50 år en av byens ledende forretningsmenn. Han var gift med Stinchen Tyrholm. Hans Ulrich Mølmann var deres sønn.
Mølmann fikk sin grunnutdannelse ved Trondheim katedralskole og ble i 1735 immatrikulert ved Københavns Universitet. Her hadde han Ludvig Holberg som privatlærer, men avla aldri noen eksamen. Han besøkte senere flere utenlandske universiteter, uten sikte på å ta noen eksamener. Dette var en form for dannelsesreise som var vanlig blant unge menn av overklassen. O. Delphin Amundsen skriver at han nok fikk både nyttige bekjentskaper og merkantil innsikt og erfaring i løpet av sin studietid, og da han gikk i gang med sine forretninger mot slutten av 1740-årene, var han godt rustet til dette arbeidet.
I 1750 giftet han seg med Golla Gudlov Hveding (1722–1799), datter av by- og rådstueskriver, justisråd Jens Hveding (1691–1758) og Elisabeth Maria Herdal (1700–1775). Gudlov og Hans Ulrich Mølmann hadde ett barn, datteren Christiane («Stinchen») Anna Catharina (1757–1820), som giftet seg med grev Carl Jacob Waldemar von Schmettow (1744–1821).
Bogusław Antoni Cygler
Bogusław Antoni Cygler (født 1. mai 1936 i Ostojów i Polen, død 18. desember 2020 ) var en polsk historiker og professor i humaniora.
Hans Ulrich Mølmann
Embeter og titler
I likhet med de fleste av tidens store bedriftseiere skaffet Mølmann seg et embete. I 1749 ble han utnevnt til lagmann, men ettersom han ikke hadde juridisk embetseksamen, fikk han beskjed om å skaffe en attest fra det juridiske fakultet ved Københavns Universitet om at han var eksaminert og funnet «beqvem» for embetet. Mølmann bodde i Trondheim, langt fra København, så han søkte om dispensasjon fra dette påbudet. Det ble da avgjort at han kunne eksamineres fraværende. Han ba om at den delen av lagmannens tiltredelses-toll som vanligvis skulle gå til veldedige formål, skulle tilfalle fattige og trengende i Trondheim, men fikk isteden beskjed om å betale 1000 riksdaler til Vor Frelsers kirkes tårn i København. Kirken hadde noen år tidligere fått sitt tårn, for midler innsamlet fra blant andre Københavns borgere. Teksten i Mølmanns bestalling ble likevel ikke endret. Han fungerte som lagmann til sin død.
Bogusław Antoni Cygler
Han spesialiserte seg på Polens historie og generelt på 1800-tallets historie. Han fikk doktorgrad i 1962, og habiliterte i 1970. I 1990 ble han professor. Han var dekan for Det humanistiske fakultet ved Universitetet i Gdańsk (1972-1975), og dette universitetets viserektor for didaktikk, direktør for Institutt for historie ved dette universitetet, og leder for Institutt for moderne historie ved Bałtycka høyere skole for humaniora i Koszalin.
Hans Ulrich Mølmann
Embeter og titler
Mølmann avanserte raskt på rangstigen. Allerede før han ble utnevnt til lagmann, hadde han fått tittelen commerceraad. I 1748 ble han kammerråd, i 1751 justisråd, deretter etatsråd – og i 1768 konferensråd. I 1776 fikk han stiftsamtmanns rang, med tilbakevirkende kraft fra 1770.
Bogusław Antoni Cygler
Han var bestefar til Jan Kanthak, medlem av det polske parlament.
Hans Ulrich Mølmann
Embeter og titler
Mølmann hadde, uten hell, søkt om å bli kongelig tollforvalter i byen, men kongen ønsket å sette bort tolloppkreving til forpaktere.
Bogusław Antoni Cygler
Cygler døde 84 år gammel av covid-19 under den globale pandemien av denne sykdommen.
Tor Egil Buøen
Tor Egil Buøen (født 14. juli 1965) er en norsk lokalpolitiker som representerer Flå Bygdeliste. Han var ordfører i Flå i Buskerud fra 2007 til 2019. Kristin Gullingsrud fra Flå Bygdeliste er varaordfører (2015).
Hans Ulrich Mølmann
Tollforpaktning
Tollforpaktningen ble auksjonert bort, og tilfalt Trondheims samlede borgerskap for 31 000 riksdaler, men Mølmann bød 1000 riksdaler mer, og fikk tilslaget. Fra begynnelsen av 1749 ble dermed inntektene av inn- og utførselstollen i Trondheim, Kristiansund og Molde bortforpaktet til Mølmann for en periode på ti år, mot en årlig avgift på 32 000 riksdaler. Tollforpaktningen ble styrt av et interessentskap, «Toldsocietetet», som besto av Mølmann selv, hans far, hans bror Bernt Mølmann, svogeren Hilmar Meincke, rådmann Hans Horneman og Hornemans sønn Gerrit. Som leder for interessentskapet, fikk Mølmann tittelen generaltollforvalter. Forpaktningen var svært innbringende, og Mølmann opparbeidet seg en stor formue.
Tor Egil Buøen
Buøen har tidligere arbeidet som skogbruksleder i Viken Skog BA.
Hans Ulrich Mølmann
Tollforpaktning
I Trondheim varte ordningen med tollforpaktning til 1777. Etter den første tiårsperioden, ble forpaktningsperiodene redusert fra ti til seks år. Ved auksjonen i 1758, beholdt Toldsocietetet kontrollen, men nå overtok Gerrit Hornemann som generaltollforvalter.
Forretnings- og industrivirksomhet
Mølmann var interessert i oversjøisk handel og bergverksdrift, og han hadde både mot og midler til å investere i flere store anlegg og virksomheter. Hans plikter som lagmann hindret ham heller ikke i å ha en stor privatøkonomisk virksomhet.
Han nøt stor anseelse som forretningsmann, også hos kongen, og fra 1770 finnes et brev til ham fra kong Christian VII. Mølmann var blitt konferensråd to år tidligere. Dette var betegnelsen på kongens rådgivere i viktige saker. Tittelen var muligens honorær, men kongen ba ham om råd når det gjaldt utviklingen av handelsvesenet. Han ønsket å gå nye veier «til ophjælp av Commerce-væsenet», og ba Mølmann sende noen forslag direkte til kongen om hvordan dette best kunne gjøres. Han skrev at han kjente godt til Mølmanns innsikt og erfaring på dette området.
I 1750-årene gjorde den dansk-norske stat mye for å oppmuntre til oppstart av industriell virksomhet. Bedriftene kunne nyte godt av tollbeskyttelse, skatte- og avgiftsfritak og andre fordeler. Mølmann var involvert i tre slike fabrikker: et sukkerraffineri, et tobakksspinneri og et jernverk, i tillegg til at han hadde interesser i Røros Kobberverk.
Sukkerraffineriet
Vestindisk-guineisk Kompagnis sjef, grev Moltke, henvendte seg til Mølmann om muligheten for å opprette et «Sukkerraffinaderi» i Trondheim, slik det allerede fantes i Bergen og Halden. Sukkerraffineriet ble grunnlagt, med privilegier av 11/12 1752 for Trondhjems stift og Nordlandene, «forsaavidt de sidste handler med Trondhjem». En stor bygning, kalt Sukkerhuset, ble oppført for raffineriet. På Gerhard Schønings fasadetegning av huset fra 1754 står det «M», for Mølmann, over inngangsdøren.
Raffineriet var, bortsett fra bergverkene, det største industrianlegget nordenfjelds. Driften ble lagt til et interessentskap, med Mølmann som den største partisipanten og Hans Hornemann som den nest største (50 parter). Disse to var også raffineriets hoveddirektører. De øvrige kollegene fra «Toldsocietetet» var også med i interessentskapet.
Det ble ganske raskt problemer med å få nok råsukker fra København. Partisipantene i raffineriet opprettet da et eget selskap, Den trondhjemske Fart og Handel på de dansk-amerikanske Eilænder, og satte egne skip inn i farten på Vestindia. Igjen var det Mølmann og Horneman som hovedinteressenter. Skipene kom fra byens egen flåte. Raffineriet gikk svært bra de første årene, men fikk etterhvert konkurranse fra København. Det ble aldri noen stor bedrift, men produserte sukker og sirup i mer enn 100 år. Det er ikke kjent hvor lenge Mølmann var direktør for raffineriet.
Mostadmark Jernverk
Mølmann fikk med seg det samme interessentskapet da han ønsket å ta opp igjen driften av Mostadmark Jernverk i daværende Strinda prestegjeld. Driften hadde da ligget nede i flere år. Mostadmarken var det eneste jernverket nordenfjelds. Interessentskapet fikk sitt jernverksprivilegium i august 1758.
Gerhard Schøning skrev i en reisebeskrivelse fra 1775 at verksanlegget på dette tidspunktet var nytt. Malmforsyningen var allerede da et problem, og Schøning skrev at det ble innført malm både fra Smøla og Sunnmøre.
Tobakksspinneriet
I 1758 ble det opprettet et tobakksspinneri i Trondheim, etter «kongelig allernaadigst almindelig Tilladelse». Tobakksblader ble importert fra Amsterdam, og prosessen i Trondheim besto i å tilsette sirup, sukker og malt, for å kunne levere skråtobakk til det store markedet nord for Dovre. Tobakksspinneriet var organisert som et moderne aksjeselskap. Mølmann var også her den største interessenten, og ble én av fem hoveddirektører. Fabrikken viste seg å ikke være lønnsom, og ble nedlagt etter et par år. Dette førte ikke til noen stor katastrofe, ettersom aksjene var fordelt på svært mange hender, og de største interessentene, som Mølmann, hadde økonomi til å tåle tapet.
Eiendommer
Mølmann eide flere større eiendommer. I en branntakst fra 1767 er han oppført med en bygård i «Kramboedgaden», dagens Krambugata, i Trondheim. Denne solgte han, og i perioden 1769–ca. 1773 fikk han og hans kone reist et trepalé ved Torvet. Dette var den største bygningen som til da var oppført i byen. Paleet kalles som regel Harmonien, etter at Klubselskabet Harmonien overtok eiendommen i 1825.
De fleste kildene vektlegger fru Gudlovs rolle i denne byggesaken, som skal ha vært drevet mer av forfengelighet enn av direkte behov for dette store paleet. Det ble ikke engang fullt innredet så lenge familien Mølmann eide det, men de delene som var innredet, var utstyrt og utsmykket av de beste håndverkere og kunstnere, blant annet J.C.C. Michaelsen. Salene ble utstyrt med staselige ovner fra Mostadmarken jernverk. Bygningen ble få år senere overgått i størrelse av Stiftsgården. Harmonien ble totalskadet i brann og revet i januar 1942.
Mølmann eide også lystgårdene Arildsløkken vest for byen, og Rotvoll øst for byen, i tillegg til storgården Gjølme i Orkdal og «en mengde skoggårder».
Gravsted og epitaf
Mølmanns familie hadde et eget gravkammer i Nidarosdomens kjeller. Der ble Hans Ulrich Møllman, og etterhvert fru Gudlov Hveding, begravet. Flere av byens kondisjonerte hadde slike familiegravkamre i domen.
I 1805 kom en kongelig forordning som forbød begravelser inne i kirken. Det var ikke sømmelig at bygninger innviet til «det Høieste Væsens Dyrkelse» samtidig skulle brukes som «Gjemmesteder for Legemer der overgives til Forrodnelse». Det var også regnet som helsefarlig. Gravkjellerne under domen ble fylt med grus og sjøsand. Mot slutten av århundret var gravstedene i veien for restaureringen av kirken. Alle de etterreformatoriske gravene ble gravd opp, og de kistene som kunne flyttes, ble tatt opp og gravd ned ute på kirkegården.
Mølmanns kiste var beslått med utpresset messingblikk, og på lokket var det en innskriftplate med følgende tekst, eller epitaf:
''Denne Kiste bevarer Støvet af en fordums Statens Med-Borger, en værdig Kongens Embedsmand, Den HøyVælbaarne Herre, Hans Ulrich Møllman Kongelig Høybestaltet Stiftsbefalingsmand Conference Etats Justice Cammer og Commerce-Raad, Lovmand over Trondhjem Lovdømme i Trondhjem, fød 29 September 1715, død den … Mai 1778 efter at have levet 62 Aar 7 Maaneder 4 dage Som rætskaffen Kiender og Ærer af Pligter mod Gud, rætsindig Dommer Enheds-Fører, god Huus-Fader og Formues Bestyrer for sit Huus, Væltænkende Menneske-Ven, Vælgjørende mod mange Med-Mennesker, Oprigtig i Tale og Trofast i Handlinger Talmodig af 10 Aars Svaghed Smertelig Sygdom og Døden selv. Følg Læser! Hans Dyd og Vend da hans Løn Et Hedrende Eftermæle blandt de Rætsindige af Igjenlevende og efterfølgende Slægter, i dette kort-varende Liv paa Jorden en Salig Omgang med Gud i Aandenes ævige Værende Værden''.
Eiendommene
Inntil brannen i Harmonien i 1942, sto bygningen som et svært synlig minne om Mølmann midt i Trondheim sentrum, men etter at bygningen brant og ble revet, er det få ting som minner om at han levde og virket i byen, og var både lagmann og en fremgangrik og dristig forretningsmann, med kontaktnett i inn- og utland.
Sukkerhuset, som fortsatt står, er i stor grad reist på grunn av hans initiativ og investering i Trondheims sukkerraffinaderi.
Hans etterkommere mistet mesteparten av familieformuen i de vanskelige årene etter 1814, og familiens eiendommer gikk ut av slekten.
Portrett og omtale
Portrettmaleriene av ham og kona Gudlov, som er gjengitt her i artikkelen, finnes fortsatt i Klubselskabet Harmoniens lokaler, og Mølmann og hans bedrifter er omtalt i flere bøker og artikler som omhandler Trondheims storhetstid på 1700-tallet generelt – og ham og hans fabrikk- og bergverksdrift spesielt.
Pieksänmaa
Pieksänmaa er en tidligere kommune i landskapet Södra Savolax i Finland. Kommunen som bare bestod i tre år, hadde innbyggere i 2006. Pieksänmaa var en finskspråklig kommune.
Pieksänmaa kommune ble grunnlagt 1. januar 2004 ved sammenslåing av kommunene Jäppilä, Pieksämäki landkommune og Virtasalmi. Den 1. januar 2007 ble Pieksänmaa slått sammen med byen Pieksämäki.
Røyneberg
I delområdet Røyneberg/Grannes bodde det 4866 innbyggere per 1. januar 2005, med følgende folketall per grunnkrets:
De viktigste byggene på Røyneberg er Røyneberg skole og Sørnes kirke. Ytraberget og Indraberget ligger nede ved Hafrsfjorden. Røyneberg har en rik historie, med flere funn og ikke minst bygdeborgen på Ytraberget. Området har store jordbruksarealer, og fine naturstier gjør at det er et godt utbygd nett med turløyper på Røyneberg.
Daniela Crap
Daniela Crap (født 27. september 1984 i Bacău) er en rumenskhåndballspiller, som spiller for den rumenske klubben og det rumenske landslaget.
Cratoparini
Cratoparini er en gruppe av biller som lever av sopp som vokser på død ved. De fleste av artene lever i tropene, bare ni arter er med sikkerhet funnet i Norge. De kan variere mye i utseende, men ett karakteristisk trekk er at mange arter har ganske lange antenner, noe som er uvanlig i snutebille-gruppen (Curculionoidea).
Utseende
Stort sett små biller, kroppsformen vanligvis forholdsvis kort og bred. Det er ofte stor forskjell på kjønnene (kjønnsdimorfisme), hannene er slankere enn hunnene med lengre bein og antenner. Kroppen er gjerne brunlig, spraglete i mørke og lyse nyanser, noe som gir god kamuflasje. Hodet er som oftest trukket ut til en snute, som vanligvis er kort og bred (rektangulær sett ovenfra) men kan være så lang som resten av hodet og brystskjoldet til sammen. Hos noen arter mangler den forlengede snuten helt. Fasettøynene er små til middelsstore, ovale, utstående eller flate. Antennene er 9-11- leddete, ofte ganske lange, ikke knebøyde. De ytterste 2-3 leddene danner ofte en løs klubbe. Tinningene (hodet bak fasettøynene) er ganske lange og parallellsidige. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, vanligvis bredest ved roten der det gjerne er så bredt som dekkvingene. Oversiden er matt og det finnes ofte knøler. Noen arter har en kraftig pigg på pronotums sidekant, eller fremskutte fremhjørner. Dekkvingene er brede, ofte med korte hår, parallellsidige eller ovale. Spissen er ofte lysfarget. Beina er middels lange til lange, særlig hannenes frambein er ofte forlenget. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite og knapt synlig (pseudotetramere føtter). Det tredje leddet er tolappet. Larvene er lyse, tykke og krumme, hodekapselen og beina er sterkt redusert.
Levevis
Både larvene og de voksne billene ernærer seg for det meste av sopp, særlig sopp som vokser på død ved. De kan finnes både i svært hard og ganske morken ved, også under barken på døde trær, gjerne på kvister og smågreiner. Noen få arter lever på levende planter. Noen få arter er rovdyr, og noen lever på lav og frø.
Sabrina Cass
Sabrina Cass (født 27. mars 2002) er en amerikansk-brasiliansk freestylekjører.
Hun representerte Brasil under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hun ble utslått i kvalifiseringen i kulekjøring.
Emoia
(E. atrocostata)
United Nations Relief and Rehabilitation Administration
United Nations Relief and Rehabilitation Administration forkortet UNRRA var FNs hjelpe- og gjenoppbyggingsorganisasjon etter andre verdenskrig. Den ble grunnlagt i 1943 med det formål å hjelpe områder som ble befridd fra aksemaktene. UNRRA hjalp i den forbindelse omkring 8 millioner flyktninger.
Organisasjonen innstilte sine oppgaver i Europa i 1947 og i Asia i 1949, hvorpå den ble nedlagt. Dens oppgaver ble deretter overført til flere forskjellige FN-organer, blant annet Den internasjonale flyktningorganisasjon, som igjen ble nedlagt til fordel for UNHCR.
Al-Farouq Aminu
Al-Farouq Aminu (født 21. september 1990) er en nigeriansk basketballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på tiendeplass med det nigerianske landslaget.
Château Faux-Coupe
Château Faux-Coupe er et musikkalbum med Maya Vik, med utgivelsesdato 5. november 2011, utgitt av Oslo Records. Dette er hennes første soloplate.
Down Rodeo
«Down Rodeo» er den tredje singlen fra platen Evil Empire av bandet Rage Against the Machine.