cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gjermundbufunnet
Funnhistorien
I mai samme år kom Gjermundbo på nok en grav i den samme haugen. Marstrander ble igjen sendt ut og han kunne konstatere at dette var en ny grav fra samme periode som den første. De to gravfunnene går dermed under betegnelsen Gjermundbu I og II.
Gjermundbu I
Dette funnet lå ved en rekke kampesteiner som dannet et gravkammer. Under dette ble det funnet en rekke gjenstander. Funnet er trolig, hva kvaliteten på gravutstyret angår, den rikeste mannsgraven fra vikingtiden i Norge – etter skipsgravene fra Gokstad i Sandefjord, Haugen gård i Rolvsøy og kammergraven fra samme sted. Helge Braathen daterer Gjermundbugraven til siste halvdel av 900-tallet. Arkeolog Frans-Arne H. Stylegar har en teori om at mannsgraven har en sammenheng med vikingenes tilknytning til Kievriket.
Funnet ble gjort i den minste av to storhauger på gården og inneholdt blant annet:
Hjelmen fra Gjermundbu er den eneste hjelmen vi kjenner fra vikingtiden i Skandinavia. Den ble funnet i ni fragmenter og har siden blitt restaurert. Gjenstandene fra funnet er i dag utstilt ved Kulturhistorisk museum i Oslo. Den siste gravhaugen er fortsatt ikke utgravd, men den er utstyrt med steinsatt omkrets – såkalt «fotkjede» – noe som er relativt vanlig for gravhauger fra eldre jernalder.
Gjermundbu II
Dette funnet er på langt nær så innholdsrikt som det første. Den inneholdt et tveegget sverd av type M, våpenøks og en spydspiss. Funnet er fra 900-tallet, altså omtrent samme tid som Gjermundbu I.
Hawaiorchestia hawaiiensis
Hawaiorchestia hawaiiensis er en art i slekten Hawaiorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Laila Mohsen
Laila Mohsen (født 22. august 2000) er en egyptisk synkronsvømmer.
Hun representerte Egypt under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 19 i duett.
Huan (Qingyang)
Huan (kinesisk: 环县; pinyin:  Huán Xiàn) er et fylke i Gansu i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Qingyang.
Coloradopartiet
Coloradopartiet, egentlig Asociación Nacional Republicana (ANR), men mest kjent under navnet Partido Colorado, er et politisk parti i Paraguay. Det ble grunnlagt den 11. september 1887 av Bernardino Caballero.
Apocnosis
Apocnosis er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.
Coloradopartiet
Coloradopartiet styrte landet i periodene 1887-1904 og 1946-2008. Fra 1947 til 1962 var partiet det eneste tillatte partiet i Paraguay og utgjorde, sammen med militæret, grunnlaget for Stroessner-regimet.
Huan (Qingyang)
Befolkningen var på 332,607 innbyggere i 1999.
Coloradopartiet
I presidentvalget i april 2008, tapte partiets presidentkandidat Blanca Ovelar kampen mot Fernando Lugo. Dermed ble et 62 år langt hegemoni brutt, noe som var verdensrekord (to år lengre enn Kinas kommunistiske parti).
Apocnosis
Utseende
En middelsstor (ca. 20 millimeter), blankt rødbrun til svart gullbasse uten metallglans. Oversiden er hårløs og middels kraftig punktert.
Huan (Qingyang)
Samferdsel
Kinas riksvei 211 løper gjennom området. Den fører fra Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui til Xi'an i provinsen Shaanxi.
Apocnosis
Levevis
Larvene lever trolig i jorden, men livssyklusen er ukjent. De voksne billene kan leve i opptil to år i fangenskap.
Utbredelse
Arten er utbredt i tropisk Afrika (Tanzania, Zambia).
Oslo Reiselivskor
Koret har deltatt på festivaler  , avholdt konserter i Europa, dubbet barnefilmer for NRK og deltatt i dokumentaren Hjertemedisin. På sin 15-årsjubileumstur inviterte det Tre Små Kinesere til å være med til Kina. Offisielt var gruppa oppløst, men de takket ja til denne turen. Koret deltok også i spillefilmen Sykt lykkelig, som hadde kinopremiere i 2010.
Korets dirigent er Sølvi Elise Halvorsen.
Ropelv
Ropelv (skoltesamisk: Jurânjokk, nordsamisk: Juramgohppi, kvensk: Ruuppelva) er ei bygd i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den ligger på østsida av Bøkfjorden, ved munningen av Ropelva. Avstanden til Kirkenes er rundt 23 kilometer.
Lisleherad stavkirke
Lisleherad stavkirke var en stavkirke i Lisleherad i Notodden kommune i Telemark. Eldste kjente omtale er fra 1427, og stavkirken ble ombygget flere ganger før den ble revet i forkant av oppføringen av dagens Lisleherad kirke. Ved en besiktigelse i 1668 sies kirken å ha tre gavler og en omgang, idet gavlene av Lorentz Dietrichson tolkes som innganger, som altså er markert med gavler på svalgangen. I 1730 er kirken beskrevet som liten og med tårn, og den har fortsatt svalgangen i behold. I 1811 ble kirken utvidet og ombygget. Dietrichson antar at skipets stavverk ble beholdt, mens nye deler var laftet. Kirken skal etter dette ha vært kald og trekkfull. Siste gudstjeneste i kirken ble holdt 2. juledag 1873. Så ble kirken revet, og ny kirke ble vigslet i 1876.
Inventargjenstander fra stavkirken
Av eldre bevarte gjenstander er to portalplanker i Universitetets oldsaksamling samt en madonnafigur og en vannkanne med løveform samme sted.
Prekestolen i dagens Lisleherad kirke er overført fra stavkirken. Den er fra 1794 og ble tatt i bruk ved en restaurering i 1953–54, etter at den nye kirken hadde fått ny prekestol i 1876.
Karate under Asialekene 2002
Karate under Asialekene 2002. Karate var en av flere sporter under Asialekene 2002 i Busan i Sør-Korea. Det ble konkurrert sju klasser for menn og fire for kvinner. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer. Japan ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Iran, Malaysia og Vietnam alle med to gull.
X Games Oslo 2016 – Ski SuperPipe kvinner
SuperPipe med ski for kvinner under X Games Oslo 2016 ble avholdt 28. februar i Wyllerløypa i Oslo Vinterpark.
Cassie Sharpe fra Canada vant og tok sin første X Games-medalje, foran Maddie Bowman fra USA og japanske Ayana Onozuka.
Arviat
Arviat (inuktitut: ᐊᕐᕕᐊᑦ) er et tettsted i Kivalliq, Nunavut. Tettstedet er det sørligste i Nunavut og det tredje største tettstedet i territoriet.
Jerzy Grotowski
Han var lidenskapelig opptatt av Konstantin Stanislavskij mens han studerte på teaterskolen. Senere gikk han ifra Stanislavskijs drøm om en skuespiller med et naturalistisk uttrykk. Han ville skape noe nytt, et uttrykksfullt, nakent teater som gikk mot den rituelle teatertradisjonen. Han ville viske ut skillet i mellom publikum og aktørene. Fokuset skulle være på opplevelsen, ikke visningen.
I 1955 fullførte Grotowski skuespillerlinjen ved den statlige teaterhøyskolen i Kraków. Han fortsatte studiene ved å studere regi i Moskva i 1955–56.
I 1959 flyttet Grotowski til Opole hvor han overtok som regissør for Teatr 13 Rzędów («Teatret med 13 Rader»). Institusjonen fikk også Ludwik Flaszen (litteratur- og teaterkritiker, og tidligere litterær direktør ved et teater i Kraków) som ny litterær leder. Flaszen skulle virke som en fødselshjelper for Grotowski, og samarbeid høstet fruker i dannelsen av et avant-garde teater som også ble et senter for fordypning i skuespillerkunsten.
I årene som fulgte bygget de opp en ny metode for skuespillerarbeid basert på fysiske øvelser. Som regissør bearbeidet Grotowski fritt strukturen i stykkene han satte opp.
Pardis (fylke)
Pardis (persisk: شهرستانِ پردیس‎) er et fylke i øst av provinsen Teheran i Iran. Hovedstaden til fylket er byen Pardis. Fylket er delt inn i to distrikter: Bumehen-distriktet og Jajrud-distriktet. Fylket har to byer: Pardis og Bumehen. Fylket dekker 276 km².
Christine Lieberknecht
Christine Lieberknecht (født Determann, 7. mai 1958 i Weimar) er en tysk konservativ politiker (CDU), utdannet som evangelisk teolog. Hun var fra 30. oktober 2009 til 5. desember 2014 ministerpresident i den tyske delstaten Thüringen.
Karrière
Lieberknecht ble medlem av CDU i DDR i 1981. Fra 1984 til 1990 var hun prest i Weimar. I perioden 1990 til 1992 var hun kulturminister i Thüringen og ble i 1991 valgt som medlem av Thüringens landdag. Da det ble kjent at delstatens ministerpresident Josef Duchač hadde hatt forbindelser til Stasi, gikk Lieberknecht av i protest, noe som igjen førte til Duchačs avgang.
Fra 1999 til 2004 fungerte hun som president for Thüringens landdag. Etter valget i 2004 ble hun fraksjonsleder for CDU.
Privatliv
Christine Lieberknecht er gift med presten Martin Lieberknecht og har to barn.
Clarissa Johnston
Clarissa Johnston (født 14. november 1990) er en sørafrikansk synkronsvømmer.
Jorge
Jorge er et spansk og portugisisk mannsnavn som tilsvarer norske Jørgen eller Georg. Jorge er også en sjelden variant av svenske Jörgen.
Clarissa Johnston
Hun representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 21 i duett.
Ofoten og Vesterålen Arbeideridrettskrets
Ofoten og Vesterålen Arbeideridrettskrets (stiftet 20. januar 1935) var en av flere idrettskretser under Arbeidernes Idrettsforbund.
Kretsens formenn:
Idrettslag
Ofoten og Vesterålen Arbeideridrettskrets hadde i 1939 følgende medlemmer:
Anna-Maja Henriksson
Anna-Maja Kristina Henriksson (født Forss 7. januar 1964) er en finsk politiker fra Jakobstad som i 2016 overtok etter Carl Haglund som partileder for Svenska folkpartiet.
Henriksson ble valgt inn i Finlands riksdag i 2007 og gjenvalgt i 2011 og 2015. Hun er utdannet jurist og arbeidet før hun ble politiker som bankjurist. I 2011 ble hun utnevnt til justisminister etter Tuija Brax. Hun hadde vervet til 2015, da hun ble etterfulgt av Jan Lindström.
Svenska Finlands folkting
Hun har vært aktiv i Svenska Finlands folkting og leder i foreningen fra 2009 til 2011. Da ble hun justisminister og Christina Gestrin overtok lederjobben der.
Jorge
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
William Hurt
William McChord Hurt (født 20. mars 1950 i Washington, DC, død 13. mars 2022 i Portland i Oregon) var en amerikansk skuespiller. Han vant Oscar for beste mannlige hovedrolle for rolletolkningen sin i filmen Edderkoppkvinnens kyss (1985).
Karriere
Hurt fikk sin skuespillerutdannelse ved teaterskolen The Juilliard School og begynte å opptre på teaterscenen i 1970. Han filmdebuterte som en plaget forsker i science fiction-filmen Eksperimentet (1980), en rolle som han fikk en Golden Globe-nominasjon for. Hurt fikk gode kritikker og flere skuespillerpriser, inkludert en Oscar og en BAFTA for beste skuespiller, for å portrettere en feminin homofil mann i filmen Edderkoppkvinnens kyss (1985). Han fikk ytterligere to Oscar-nominasjoner for sine roller i Kjærlighet trenger ingen ord (1986) og Broadcast News (1987).
Hurt var aktiv som teaterskuespiller på 1980-tallet. Han ble for første gang nominert til en Tony Award i 1985 for en oppsetning av Hurlyburly på Broadway. Etter et mangfold av filmroller i løpet av det neste tiåret, ble Hurt for fjerde gang nominert til en Oscar for sin rolle i David Cronenbergs thriller A History of Violence (2005). Han spilte også i filmer som A.I.: kunstig intelligens (2001), Syriana (2005) og Den innerste sirkel (2006).
Hurt spilte Mr. Brooks' alter ego i filmen Mr. Brooks (2007), der han spilte mot Kevin Costner. Han spilte i Sean Penns film Into the Wild (2007), som basert på den sanne historien om Christopher McCandless. Hurt spilte general Thaddeus «Thunderbolt» Ross i The Incredible Hulk (2008), der han spilte mot Edward Norton, Liv Tyler og Tim Roth. Han spilte president Henry Ashton i action-thrilleren Vantage Point (2008) og soldat og statsmann William Marshal, 1. jarl av Pembroke i Robin Hood (2010).
Privatliv
På 1980-tallet var Hurt involvert i en rettssak mot Sandra Jennings, som hevdet at de to hadde et lovlig ekteskap. Sommeren 1981, mens han fremdeles var gift, skal Hurt og Jennings ha innledet et forhold i Saratoga Springs i New York. Jennings ble gravid våren 1982. Hurt søkte om skilsmisse fra sin kone Mary Beth Hurt, hvoretter Hurt og Jennings flyttet sammen til Sør-Carolina.
Hurt og Jennings var aldri egentlig offisielt gift, og de ble senere separert, og Jennings saksøkte Hurt i New York. Jennings søkte om en rettskjennelse som stadfestet at Sør-Carolina rettsregler, som på visse vilkår anerkjenner samboerskap som sidestilt med ekteskap, skulle komme til anvendelse også utenfor Sør-Carolina og at Hurt og Jennings derfor var å betrakte som ektefeller. Retten i New York anerkjente ikke at ekteskapslignende samboerforhold kunne sidestilles med ekteskap i juridisk forstand, og avviste følgelig påstanden om at paret var å anse som gift. Kjennelsen gikk derfor i Hurts favør og fastslo at det ikke eksisterte noe ekteskap.
Hurt har fire barn: Jeanne med skuespilleren Sandrine Bonnaire, Alex med Sandra Jennings og to sønner, Sam og William Hurt, fra sitt ekteskap med Heidi Henderson mellom 1989 og 1992.
Under innspillingen av Edderkoppkvinnens kyss i Brasil ble Hurt og en venn av ham truet med pistol og kidnappet, men ble sluppet fri noen timer senere.
13. mars 2022 meddelte en av sønnene at Hurt var død. Han skal ha sovnet fredelig inn.
Kanikania
Kanikania er en slekt innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Kanikania improvisa
Kanikania improvisa er en art i slekten Kanikania innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Norges Benkeskytterforbund
Norges Benkeskytterforbund (NBSF) er et norsk forbund for benkeskyting under World Benchrest Shooting Federation (WBSF) samt langholdsskyting som F-Class og 500 UNL.
Light Varmint
Internasjonal WBSF-klasse for benkeskyting skutt på 100 og 200 yards/meter. Totalvekten på riflen kan ikke overstige 4,76 kg.
Heavy Varmint
Internasjonal WBSF-klasse for benkeskyting skutt på 100, 200 og 300 yards/meter. Riflens totalvekt kan ikke overstige 6,12 kg.
Jeger
Jeger er en internasjonal IBS-klasse for benkeskyting tilpasset typiske jaktvåpen.
Sporter
Sporter er en nasjonal klasse for benkeskyting hvor man kan delta med DFS-våpen.
Unlimited (UNL)
500 UNL er en nasjonal klasse som skytes fra benk eller i liggende stilling på 500 meter. Som regel skytes disiplinen liggende. Det er fri vekt på våpenet, fri forstørrelse på kikkert, fri avtrekksvekt, og tillatt med munningsbrems eller lyddemper. Ammunisjon må mates for hånd med ett og ett skudd. Øvre tillatte kaliber er .40" (10 mm).
F-Class
F-Class skytes fra liggende stilling med kolben mot skulderen på hold mellom 300 og 900 meter, eller 300 og 1000 yards avhengig av bane, og er delt inn i to de klassene Open og Standard avhengig av hvilket utstyr som blir brukt. Internasjonalt administreres F-Class av International Confederation of Fullbore Rifle Associations (ICFRA). Et stevne består av 30 skudd fordelt på tre serier. Hver serie består av 10 skudd og varer 12 minutt.
Standard-klassen (også kalt «FT/R» hvor FT/R står for «Target») er den mest restriktive utstyrsklassen. Ammunisjon er begrenset til kalibrene .308 Winchester/ 7,62 × 51 mm NATO eller .223 Remington/ 5,56 × 45 mm NATO og må ha et umodifisert patronkammer. Tillatte typer skytestøtte fremme er reim eller tofot, som må være solid festet til forskjeftet. Bak kan en løs sandsekk brukes. Alle siktesystem er tillatt. Tofot og kikkertsikte er mest vanlig. Riflens totalvekt kan maksimalt være 8,25 kg, og måles med alt av ekstrautstyr som skal brukes påmontert, som f.eks. kikkertsikte og tofot (unntatt bakre sandsekk). Det er ingen begrensning på avtrekksvekt så lenge avtrekket fungerer på en sikker måte.
Open-klassen (også kalt «F-O» hvor F-O står for Open) har færre restriksjoner enn Standard. Alle riflekaliber opp til og med kaliber .35" (9.1 mm) er tillatt. Riflens maksimale vekt er 10 kg, i motsetning til 8,25 kg for Standard. Det er en egen regel for Open som sier at forskjeftet ikke kan være bredere enn 76 mm (2,99 tommer). Såkalte "rail-guns" er ikke tillatt. Istedenfor tofot kan spesielle fremre skytestøtter brukes («front rest»), som ofte er en justerbar trefot. Front rest trenger ikke være festet til riflen, og regnes dermed ikke med i riflens totale vekt. Til bakre skytestøtte kan sandsekk brukes som for Standard-klassen.
Kikkertsikter
Man kan delta med det meste av kikkertsikter, men noen klasser har begrensninger på hvor mye forstørrelse man kan ha. Til benkeskyting er det mest vanlig å bruke retikler med trådkors i andre billedplan («SFP», engelsk for Second Focal Plane) og klikkjustering på 1⁄8 bueminutt (ca. 0.036 mrad), men det har også begynt å komme kikkertmodeller med 0.025 mrad og 0.05 mrad justering. Lavere klikkverdier gjør at man kan finjustere siktet mer inn mot sentrum av skiven, men det blir også flere klikk å holde styr på om man skal justere mye. Det er også noen som deltar med andre typer sikter som er beregnet på for eksempel jakt eller praktisk langhold (som PRS). Kikkerter beregnet på praktisk langhold har typisk retikkel i første billedplan («FFP», engelsk for First Focal Plane, såkalt medforstørrende) og grovere 1⁄10 mrad klikk.
Huoqiu
Befolkningen var på 1,606,538 innbyggere i 1999.
Kulturminner
Slekten Lis familieresidens (Li shi zhuangyuan, 李氏庄园) står på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
«Iona»
«Iona» var et seilskip (bark) eid av rederiet Tellef Lassen i Arendal.
Skipet ble bygget på rederiets eget skipsverft i Kolbjørnsvik på Hisøy i 1876.
«Iona» forliste 3. desember 1909 på vei i ballast fra Göteborg. Hun ble slept av taubåten «Tordensjold» utenfor Arendal i snøstorm, og taubåten måtte slippe henne innenfor Torungene for å berge seg selv. «Iona» drev dermed rett på yttersiden av Havsøya, og ble slått til pinneved mot fjæresteinene. Tre av mannskapet kom seg i land på Havsøya, fire fikk kommet seg i land på et skjær, mens kapteinen Johan Osmundsen drev bort til Ærøya på noen vrakrester, og kom seg i land der. Tre mann var savnet i en liten stund, 2. styrmannen Bernt Nilsen fra Arendal, og matrosene Karl Helmingsen fra Fredrikstad og Engelbart Hansen fra Moss. Disse tre hadde også kommet seg i land på Havsøya, men ble ikke sett av redningsbåten Trafik, som reddet de andre. De kom seg derimot frem til bebyggelsen på øya. Styrmannen var stygt skadet, men på grunn av stormen fikk de ikke legen over det smale sundet fra fastlandet til øya. De ble kjørt inn til Arendal neste dag. Styrmann på denne siste turen til «Iona» var Otto Olsen fra Arendal.
Vraket av «Iona» ligger på 30 meters dyp på utsiden av Havsøya.
Fossen Potteri
Fossen Potteri var et keramisk verksted i Lunde i Telemark som var aktivt på 17–1800-tallet.
Ifølge et sagn skal potteriet være grunnlagt av en tysker, men husmannen Jesper Fossen er den første navngitte pottemakeren. Jesper sønn Peter ble opplært av faren i håndverket, og fortsatte arbeidet etter hans død. Antagelig oppsto potteriet omkring 1790, mens produksjonen opphørte ved sønnens død i 1849.
Odderød skole
Odderød skole (også skrevet Odderud) var en folkeskole i Holmestrand kommune i Vestfold. Skolen ble bygget i 1895 og nedlagt i 1969 da Botne skole åpnet.
Laura Strugnell
Laura Strugnell (født 14. april 1992) er en sørafrikansk synkronsvømmer.
Hun representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 21 i duett.
Adam Blythe
Adam Michael Blythe (født 1. oktober 1989 i Sheffield) er en britisk syklist. Han ble profesjonell for Omega Pharma-Lotto i 2010 og la opp etter 2019-sesongen.
Tilbedelsens hus
Tilbedelsens hus Mashriqu'l-Adhkár (arabisk: «Demringsplassen for Guds pris»).
Bahá'u'lláh etterlot en befaling om at hans tilhengere skulle bygge templer for tilbedelse i alle land. Dette bahaitempelet er en nisidet bygning med kuppel øverst. Det skal ha ni sider, dører, springvann, stier, porter, søyler og hager. Det skal være en hall med gallerier og kupler og skal være praktfullt i arkitektur og utførelse.
Til Mashriqu'l-Adhkár hører andre bygninger, like viktige som selve tempelet. Dette er skoler for foreldreløse barn, hospital og apotek for fattige, hjem for arbeidsudyktige, universitet for høyere vitenskapelig utdannelse og hjem for reisende. I framtiden kommer det til å bygges tilbedelsens hus i hver by og det kommer til å holdes gudstjenester hver morgen.
Det finnes ingen prekestol eller noe orgel i tempelet, og sang og messe ledsages ikke av instrumentalmusikk. Tilbedelsens er åpne for alle mennesker.
I dag (2004) finnes tilbedelsens hus i Kampala, Sydney, Chicago, Frankfurt am Main, New Delhi, Samoa og Panama. Det pågår pågår også planlegging av et tilbedelsens hus i Chile.
Fighting Mad
Fighting Mad er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Edward LeSaint.
Handling
Doktor Lambert tar med seg sin kone vestover til en gruve-by, hvor han kan arbeide som både prest og som lege. Kona hans er ikke fornøyd med denne tilværelsen. Så når hun oppdager at hun er gravid, stikker han av sammen med en gambler. Men mannen dumper henne kort tid senere, og hun kommer tilbake til ektemannen sin - hvor hun dør under fødselen av barnet deres. Men en rasende Lambert velger å forlate babyen på en dørstokk, og han sverger å aldri ha tro på Gud igjen.
Men han vender tilbake til den samme gruve-byen femten år senere, denne gangen som en alkoholiker. Han møter snart den unge, snille Lily Sawyer, og han blir veldig imponert over hennes medfølende natur. I mellomtiden har gambleren som kona hans hadde ett kort forhold med, også kommet tilbake. Han bestemmer seg for å bortføre Lily. Men det blir snart oppdaget at Lily faktisk er datteren til Lambert, som han hadde forlatt mange år tidligere.
Kommuner i departementet Oise
Dette er en liste over de 693 kommunene i departementet Oise i regionen Hauts-de-France i Frankrike. Per 1. januar 2022 er antall kommuner redusert til 679.
(CAB) Communauté d'agglomération of Beauvaisis, dannet i 2004.
Walter Tysall
Stanley Walter Tysall (født 3. april 1880 i Birmingham, død 1955 i Ashton-on-Ribble) var en britisk turner.
Han deltok i Sommer-OL 1908 i London. Der vant han sølv i den individuelle mangekampen, bak italienske Alberto Braglia.
Sandene
Sandene er navnet på gårdsnummer 10 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger på sørsiden av Viksdalsvatnet, riksvei 610 passerer over gården. Den grenser mot Årteig i vest, og Tormodset i øst. Utmarksområdene i sør grenser mot Høyanger.
Gården er ikke delt i flere bruk.
Historisk
Gården er nevnt i 1626 som ødejord, dette viser at gården har eksistert i mellomalderen og blitt lagt øde etter svartedauden.
«Veslekari»
«Veslekari» kan vise til:
Golden Jubilee
Golden Jubilee er i dag verdens største slipte diamant. Stenen på 545,67 karat kommer fra Premier Mine i Sør-Afrika der den ble funnet av Gabi Tolkowsky. Gabi solgte stenen til De Beers, mens den nåværende eier er Bhumibol Adulyadej.
Rådiamanten ble først kalt «Ukjent Brun» og ble regnet for å være stygg og uegnet som edelsten. Den ble sendt til sliping, og til alles overraskelse fremkom en gulbrun edelsten med brannrosa glans.
George H. Hitchings
George Herbert Hitchings (født 18. april 1905 i Hoquiam, Washington, død 27. februar 1998 i Chapel Hill, Nord-Carolina) var en amerikansk lege som fikk Nobelprisen i fysiologi eller medisin for 1988 sammen med forskerne James Black og Gertrude Elion.
Han vokste opp både i Berkeley i California, San Diego, Bellingham, Washington og Seattle. Han ble uteksaminert fra Seattles Franklin High School i 1923, og derfra studerte han videre til University of Washington, hvor han ble uteksaminert med en grad innen kjemi cum laude i 1927, etter å ha blitt valgt til Phi Beta Kappa som junior året før. Denne sommeren, jobbet han ved universitetets biologiske stasjon på Friday Harbor på San Juan Island, og fikk sin mastergrad der det neste året for sin avhandling basert på sine grundige arbeider der. Fra Universitetet i Washington, reiste Hitchings videre til Harvard University og han endte opp ved Harvard Medical School. Før han fikk sin ph.d. i 1933, ble han utnevnt til Alpha Chi Sigma ved dette universitetet i 1929.
I løpet av de neste ti årene arbeidet han både ved Harvard og Case Western Reserve University. I 1942 dro han å jobbe for Wellcome Research Laboratories, der han begynte å jobbe sammen med forskeren Gertrude Elion i 1944. De samarbeidet blant annet om å finne opp behandlingsformer for flere dødelige sykdommer som f. eks. Leukemi, malaria, herpes, aids og flere bakterielle infeksjoner som kan få en dødelig utgang uten medisiner.
Hitchings var spesielt kjent for sitt arbeid angående kjemoterapi.
Kanikania motuensis
Kanikania motuensis er en art i slekten Kanikania innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Preußische Hauptkadettenanstalt
Königlich Preußische Hauptkadettenanstalt (Den kongelige prøyssiske hovedkadettskole), var den viktigste kadettskole i den prøyssiske hæren, og var plassert i bydelen Lichterfelde i Berlin. Før innflyttingen i den nye bygningen, holdt skolen til i flere ulike og uhensiktsmessige lokaler i Berlin. Skolen ligger i utkanten av villaområdet Lichterfelde vest.
Skolen ga utdannelse på videregående nivå, og eksamen ga abitur.
Etter andre verdenskrig var deler av anlegget ødelagt av alliert bombing og deler ble revet av de amerikanske militære myndighetene som overtok anlegget under navnet Andrews Barracks.
Etter den tyske gjenforeningen forlot de de allierte militære styrkene Berlin, og anlegget gikk i 1994 over til det tyske riksarkivet (Bundesarchiv) som i dag huser de sentrale arkivene til Det tyske keiserrike, Weimarrepublikken og det nasjonalsosialistiske Tyskland, samt arkivene etter Den tyske demokratiske republikk.
Hauptkadettenanstalt 1873 - 1920
1. september 1873 ble grunnsteinen lagt ned i nærvær av keiser Vilhelm I og anlegget ble oppført under ledelse av arkitektene August Ferdinand Fleischinger, Gustav Voigtel og Bernhard. De storslåtte bygningene inkluderte blant annet undervisnings- og tjenestebygninger, to kirker, herunder den snart velkjente «Kadettendom», representasjonsalen «Feltmarskalkhallen», spisesal, stall, gymnastikksal, sykehus, og et stort antall tjenesteleiligheter. I 1878 flyttet skolen fra de trange og uhensiktsmessige lokalene i byen i det nye bygget i Lichterfelde, til det som skulle ble den viktigste kadettskolen i Det tyske keiserrike fram til dets oppløsning etter første verdenskrig.
Nesten alle de sentrale offiserer og generaler hadde fått sin videregående utdannelse ved skolen i Lichterfelde. Stedsnavnet ble derfor senere synonymt med militær eliteutdannelse. Tilsvarende ble det en stor interesse blant de aristokratiske militærfamilier å få et hus i området, for å få en slik adresse og vise tilknytning til skolen. Slik fikk Lichterfelde et miljø med høyere militære og aristokratiske familier. Skoleområdet ligger i utkanten av villaområdet Lichterfelde vest som i det vesentlige overlevde bombingen av Berlin under den andre verdenskrigen og som fremdeles er i behold.
Nettopp den høye statusen som militær eliteskole og som et symbol på prøyssisk militarisme gjorde at denne åtte avvikles som følge av nederlaget i første verdenkrig. Avviklingen kom ved en sluttappell 20. mars 1920, og de gjenværende elevene marsjerte fra skolen til Slottsplassen innen i byen og overrakte skolens nøkler gjennom en høytidelig seremoni til den nye riksregjeringen.
Til minne om de mange tidligere elever som var drept i strid, særlig under første verdenskrig, ble veien som førte ut til skolen omdøpt fra Sternstraße til Kadettenweg, og det ble reist en minnestein ved denne.
I de følgende årene ble det etablert i bygningene en statlig, reformpedagogisk utdanningsinstitusjon.
Leibstandarte-SS Adolf Hitler 1933 - 1945
Etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen ble bygningskomplekset samme år overtatt av Leibstandarte-SS Adolf Hitler. Det var i disse lokalene en rekke av ledelsen i «Sturmabteilung» ble drept under De lange knivers natt sommeren 1934.
Fra 1937 til 1938 ble anlegget utvidet, blant annet med en større portbygning, uthus og magasiner, samt en stor, moderne svømmehall. I denne forbindelse ble også hovedinngangen flyttes til dagens inngangsparti fra Finckensteinallee.
Fram til 1945 sto Flensburger Löwe på gårdsplassen utenfor kommandanthuset. Den sto opprinnelig i det danskkontrollerte Flensburg fram til 1864 til minne om slaget på Isted Hede i 1850, men ble flyttet til Berlin da Flensburg ble okkupert av prøyssiske styrker under andre slesvigske krig. De allierte okkupasjonsstyrkene sendte monumentet tilbake til Danmark i 1945 hvor det ble plassert i København ved Tøjhusmuseet, men fra 2011 står monumentet igjen i Flensburg.
Andrews Barracks 1945 - 1994
I 1953 bygde amerikanerne en kirke i området, men sørget for å beholde de gjenstående delene av den game kadettskolens «Kadettendom» fra 1800-tallet. Det kom også en rekke andre nybygg, som imidlertid ikke ble tilpasset den tidligere byggestilen og områdeplanen. Fra det opprinnelige anlegget er de sørøstlige kasernene, noen tjenesteboliger og kommandantboligen i vest beholdt.
Bundesarchiv 1994 -
Etter at de allierte miltære myndighetene forlot Berlin etter den tyske gjenforeningen, ble området til den tidligere Hauptkadettenanstalt overdratt til det riske riksarkivet (Bundesarchiv) og området har idag de sentrale arkivene til Det tyske keiserrike, Weimarrepublikken og det nasjonalsosialistiske Tyskland, samt arkivene etter Den tyske demokratiske republikk.
Tromsø kommunes idrettspris
Tromsø kommunes idrettspris er en utmerkelse, gitt årlig av Tromsø i sin kommunestyresal.
Tromsø kommune deler ut en egen idrettspris. Prisen skal gå til idrettsutøvere, foreninger/lag eller personer som har gjort seg bemerket med sin innsats innenfor idretten. Idrettsprisen ble innstiftet i 2005, og tildeles av kommunestyret. Prisen utdeles av ordføreren i anledning årets siste kommunestyremøte i desember.
Hyderodes
Hyderodes er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.
Utseende
Nokså store, ovale, svarte vannkalver. Dekkvingene har et par grunne lengdefurer.
Levevis
Både de voksne billene og larvene, er  rovdyr.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.
Juka Fukumura
Juka Fukumura (født 6. juni 1996) er en japansk synkronsvømmer.
Hun representerte Japan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 4 i lagkonkurransen.
Kanikania rubroannulata
Kanikania rubroannulata er en art i slekten Kanikania innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Clackamas
I 1855 ble de 88 overlevende medlemmer flyttet til Grand Ronde i Oregon, først til Grand Ronde Indian Reservation; senere gled de inn i den alminnelige befolkning.
Deres etterkommere tilhører Confederated Tribes of the Grand Ronde Community of Oregon.
Likesom andre chinook-stammer praktiserte de skalleforming. Fra spebarnsalder ble hodet presse mellom treplater slik at pannen ble skrådd bakover.
Devil-Linux
Devil-Linux er en lettvekts Linuxdistribusjon som blir brukt som en ruter og brannmur og som starter opp og kjører fra CD-ROM, DVD eller USB. Distribusjonen bruker ikke noe grafisk brukergrensesnitt.
Den inkluderer en rekke tjenester (DNS, Web, FTP, SMTP, m.m.) og sikkerhetsverktøy (OpenVPN, Shorewall, etc.). Den benytter grsecurity til å oppgradere Linuxkjernen.
Første versjon ble lansert 30. oktober 2003. Siste versjon er versjon 1.6.0 fra 12. april 2012.
Mihajlo Ristovski
Mihajlo Ristovski (født 3. mars 1983) er en makedonsk svømmer.
Han representerte Makedonia under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor han ble utslått i forsøkene på 200 meter fri.
Bryan Tay
Bryan Tay (født 13. april 1988) er en singaporsk svømmer.
Han representerte Singapore under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor han ble utslått i forsøkene på 200 meter fri.
Rimjingang
Rimjingang er et nordkoreansk tidsskrift, publisert av Choi Jin-i, i samarbeid med Asia Press i Tokyo. Tidsskriftets journalister rapporterer i all hemmelighet innenfor Nord-Koreas grenser, og er vanlige mennesker, sivilister og flyktninger som har fått mediatrening i Kina, inkludert skjulte kamera, for å få tak i bilder. Målet er å bringe ut objektive nyheter til omverdenen om situasjonen i landet. Nyhetene smugles ut via Kina og blir trykket i Japan. Tidsskriftet kommer ut to ganger i måneden.
I 2010 publiserte tidsskriftet en video av en døende, skitten 23 pår gammel kvinne som lette etter mat i Nord-Korea, et bilde som fikk oppmerksomhet flere steder i verden. Hun er siden funnet død.
Moeka Kijima
Moeka Kijima (født 2. september 1999) er en japansk synkronsvømmer.
Hun representerte Japan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 4 i lagkonkurransen.
Paxton Singleton
Paxton Singleton er en amerikansk skuespiller. Han er best kjent for sin rolle i Netflix' The Haunting of Hill House (2018–).
Svensk lapphund
Svensk lapphund (FCI #135) kalles også svensk spets og er en mellomstor spisshund av typen reingjetende vokterhund. Svensk lapphund er nr. 1 i Svenska Kennelklubbens stambok fra 1893, der omtalt som «nordisk spets», «en långhårig, kortsvansad lapphund».
Opprinnelse og alder
Hvor gammel den svenske lapphunden er i sin opprinnelig form vet ingen, men den har trolig aner som går svært langt tilbake i tid. Kynologer mer at typen har sitt utspring i traktene rundt Ladoga i Russland, og den kom til Nordkalotten med den samiske innvandringen.
Som type viser denne hunden flere fellestrekk med den 7 000 år gamle såkalte varangerhunden, men å hevde at den er noen direkte etterkommer er å trekke konklusjonene for langt. Fossilene etter varangerhunden viser imidlertid at det trolig var en spisshund av mellomstor størrelse. Rasens nærmeste nålevende slektninger er de to finske lapphundene; finsk lapphund og lapsk vallhund.
Rasen har fått sitt navn etter svenskenes tradisjonelle beskrivelser av samer og de samiske nordområdene, nemlig Lappland. Tradisjonelt var denne hunden samenes brukshund til reingjeting, men aggressiv avl på begynnelsen av 1920-tallet og framover førte til at den opprinnelige lapphunden mistet mange av sine naturlige egenskaper som reingjetende vokterhund og jakthund.
Mary Stephens på godset Torne i Småland har fått mye av æren for å ha reddet rasen, etter sitt avlsarbeid med det som var igjen av rasetypiske individer på 1940-tallet og framover. Dette var nødvendig for å redde typen i Sverige. Som hunderase må den derfor kunne regnes som relativt ny, og den ble først anerkjent av FCI i 1944. I dag regnes rasen primært som en god familiehund, som passer godt for aktive mennesker.
Utseende, anatomi og fysikk
Svensk lapphund er en typisk spisshund. Kroppen er rektangulær og noe under middels stor, med god reisning. Halen skal bæres ringlet. Ifølge rasestandarden skal hanner måle 45–51 cm (ideelt 48 cm) og tisper 40–46 cm (ideelt 43 cm) i skulderhøyde. Hanner er noe tyngre enn tisper og veier typisk 16–20 kg, mens tisper gjerne veier 14–16 kg.
Kroppen er tett, og noe lengre enn mankehøyden. Rett, sterk og muskuløs rygg, dypt bryst og lang hals. Pelsen skal være rikelig og ensfarget; dekkhårene er som regel sorte, mens underulla er bjørnebrun, brun eller kombinasjon av disse. Hvitt i bryst, på haletippen og labbene er tillatt. Pelsen er tolags og består av et ytre lag med strittende, delvis utstående dekkhår, og et lag med tett isolerende underull innerst. Dekkhårene skal danne krave rundt nakke og hals.
Bruksområde
I dag er lapphunden først og fremst en populær familiehund, men den har også en rekke egenskaper som brukshund, blant annet som gårdshund, vakthund, trekkhund og kløvhund m.v. Pelsen gjør den godt skikket til å ferdes i vårt nordlige klima. Som brukshund regnes den som utholdende og seig.
Lynne og væremåte
Lapphunden er livlig, våken, utholdende, vennlig og hengiven, men typen er ofte litt mistenksom overfor fremmede. Som familiehund regnes den som stødig og trofast, og den er svært lojal. For å trives godt trenger rasen regelmessig mosjon og nok av psykiske utfordringer og andre oppgaver.
Annet
Svensk lapphund regnes som en sunn hunderase. Pelsen trenger regelmessig stell, men pelstypen er generelt lettstelt.
Tromsø kommunes hederspris
Tromsø kommunes Hederspris er en utmerkelse, gitt årlig av Tromsø kommune i dennes kommunestyresal.
Hedersprisen skal gis som en spesiell påskjønnelse og anerkjennelse til utøvende kunstnere og kulturarbeidere som gjennom kunstneriske prestasjoner utover det vanlige, har skapt kunstglede og opplevelser for Tromsø kommunes befolkning samt bidratt til å profilere kommunen. Kandidater vurderes av egen komité. Prisen deles ut ved årets siste kommunestyremøte i desember.
Cappella Tornabuoni
Tornabuonikapellet (italiensk: «La Cappella Tornabuoni») er hovedkapellet i kirken Santa Maria Novella i Firenze med en av byens største freskosykler malt av Ghirlandaio og assistenter i perioden 1485-1490.
Kapellet er inndelt i fire hoveddeler med tematisk gruppering; tre av gruppene er om jomfru Maria, Døperen Johannes og dominikanske helgener, og den fjerde i taket er om de fire evangelistene.
Ghirlandaio fikk i oppdrag å male dette kapellet mens han arbeidet med Sassettikapellet (1483-1486) og imponerte datidens befolkning i Firenze, og i dag er kapellet et av hovedverkene i renessansekunsten og i byens kunsthistorie.
Historie
Tornabounikapellet ble malt av Ghirlandaio på slutten av 1400-tallet, men det hadde også noen andre fresker før dette fra midt på 1300-tallet. I de senere århundrer er det kun blitt utført noen mindre restaureringer av kapellet.
1300-tallet
Hovedkapellet i Santa Maria Novella fikk sine første freskomalerier på midten av 1300-tallet av Andrea Orcagna, og etterlevninger av disse arbeidene ble funnet under en restaurering i 1940-årene. Dette gjaldt for det meste i tak-hvelvingen og inkluderte scener fra Det gamle testamentet. Noen av disse kunne demonteres og finnes i dag utstilt i kirkens eget museum.
1400-tallet
På slutten av 1400-tallet var Orcagnas fresker i dårlig forfatning og Sassettiene, en rik og mektig florentinsk familie som var bankfolk hos Medici, hadde lenge hatt rett til å dekorert høyalteret i kapellet, mens veggene og koret hadde blitt tildelt Ricci-familien. Men Ricci hadde aldri kommet seg økonomisk etter en konkurs i 1348, og de måtte derfor selge rettighetene til kapellet til Sassetti. Francesco Sassetti ønsket at de nye freskene skulle skildre historiene til Frans av Assisi, men dominikanerne, som var i rivaleri med fransiskaner-ordenen og styrte Santa Maria Novella, nektet. Sassetti overførte derfor rettighetene til Basilica di Santa Trinita der Ghirlandaio utførte et av sine mesterverk i Sassettikapellet. Rettighetene til kapellet i Santa Maria Novella ble deretter solgt av Ricci-familien til Giovanni Tornabuoni.
Ghirlandaio som den gangen drev det største verkstedet i Firenze, mistet likevel ikke oppdraget i Santa Maria Novella ettersom Giovanni Tornabuoni ga ham i oppdrag å male hovedkapellet den 1. september 1485, men denne gang om historiene til jomfru Maria og Døperen Johannes, skytshelgenen til Tornabuoni og Firenze. Det er også mulig at de nye scenene fulgte det samme mønsteret som de gamle freskene til Orcagna.
Ghirlandaio arbeidet så med maleriene i perioden 1485-1490 sammen med sine assistenter, blant annet brødrene David og Benedetto, svigerbroren Sebastiano Mainardi og kanskje også den unge Michelangelo.
Glassmaleriene og vinduene ble også utført etter Ghirlandaios design, og kapellet ble ferdigstilt med en altertavle som portretterer «Maria og jesubarnet med helgener og engler», flankert av to paneler med St. Katarina av Siena og St. Laurentius. På forsiden ble «Kristi oppstandelse» malt, og dette verket finnes nå på utstilling i to gallerier i Berlin og München.
Kapellets oppbygning
Freskene i kapellet er fordelt over tre vegger og en stor hvelving, med temagrupper som i hovedsak følger denne inndelingen. På to av veggene og delvis på bakveggen kan vi se historiene om jomfru Maria og om Døperen Johannes, som er Firenzes skytshelgen. På venstre og høyre vegg er det tre rader som er delt opp av fiktive arkitekturelementer, og over dette har vi en stor halvbue som går opp mot takhvelvingen. På begge veggene er det tilsammen sju bilder i en fortelling som leses fra henholdsvis nederst til høyre og til venstre.
Bakveggen har tre store glassmalerier laget av Alessandro Agolanti i 1492 etter Ghirlandaios design og utforming. På den nedre delen av veggen har vi donor-portretter av Giovanni Tornabuoni og hans kone Francesca Pitti, mens på hver side av vinduene er det fire små malerier som viser scener med dominikanske helgener og donorene. Over vinduene er det en ny stor halvbue som viser «Kroningen av Maria», og i hvelvingen i taket finner vi de fire evangelistene Matteus, Markus, Lukas og Johannes.
Venstre vegg
På denne veggen finner vi en rekke fresker som viser utvalgte episoder fra jomfru Marias liv.
Utvisningen av Joachim
Den første episoden viser utvisningen av Joachim, faren til Maria, fra tempelet i Jerusalem. En seremoni finner sted hvor flere personer bærer lam til ofringen, men Joachim blir utestengt fra å delta på grunn av hans påståtte sterilitet.
Ghirlandaio plasserte denne scenen i en overdådig loggia av gresk korsplan, med en sekvens av buer i bakgrunnen og et åttekantet alter i midten der ofringsilden var tent. Personene er belyst ovenifra, som om det skulle komme fra det naturlige lyset fra de virkelige vinduene i Tornabuonikapellet.
To grupper av fiorentinske mennesker som representerer befolkningen vises på sidene av bildet. De har på seg moderne og moteriktige klær (som også har gjort freskene til en kjent kilde for studier av datidens klesdrakter), i motsetning til de viktigste bibelske personene som bærer den vanlige «ikonografiske drakten». På venstre side kan man se to personer som er blitt identifisert som Lorenzo Tornabuoni, sønnen til kapellets donor, og Piero di Lorenzo de' Medici, Lorenzos venn. I den høyre gruppen er det et selvportrett av kunstneren med noen av hans slektninger. Loggiaen i bakgrunnen kan være en representasjon av Ospedale di San Paolo (St. Pauls sykehus) som den gang var under bygging på samme piazzaen som Santa Maria Novella. De to bygningene på sidene er eksempler på typiske byggverk fra 1400-tallets Firenze, preget av rustikk og en øvre loggia.
Marias fødsel
Den andre scenen i syklusen skildrer Marias fødsel i et luksuriøst rom med innlagte trepaneler under en frise med musikkspillende engler og en gesims av bevingede kjeruber. Rommet er oppdelt av søyler i dekorert relieff, og i nærheten av døra på toppen av trappa kan en se en symbolsk hendelse fra tidligere i historien, omfavnelsen av Anne og Joachim i Den gyldne porten i Jerusalem.
Cam Davis
Cameron Davis (født 21. februar 1995 i Sydney) er en australsk profesjonell golfspiller, som har én seier på PGA-touren og én seier på Web.com-touren.
4. juli 2021 vant han sin første PGA-tourseier under Rocket Mortgage Classic, etter omspill mot amerikanske Troy Merritt og chilenske Joaquín Niemann.
Cappella Tornabuoni
Marias fødsel
Over skapet i bakgrunnen kan vi se en inskripsjon som følger: «NATIVITAS TUA DEI GENITRIX VIRGO GAUDIUM ANNUNTIAVIT UNIVERSO MUNDO» («Din fødsel, oh Jomfru Mor, kunngjorde glede til hele universet»), mens i intarsia-dekoret har kunstneren satt sin signatur: «BIGHORDI» (etternavn Bigordi) og «GRILLANDAI» (den fiorentinske versjonen av hans kallenavn).
I likhet med den forrige scenen er også denne scenen blitt realistisk opplyst, men med en frise i skyggen på høyre side. Mens de fleste av scenene i kapellet har et helt symmetrisk arrangement i deres indre arkitektur og posisjonering av personene, er dette bildet markert asymmetrisk med en søyle som deler det inn i to områder basert på det gyldne snitt. Denne asymmetriske strukturen knytter bildet til fresken «Besøket» der en vegg er plassert for å dele opp bildet på samme måte, mens plasseringen av personene med Anne i sengen og gruppen på venstre side er avspeilet i scenen «Døperen Johannes' fødsel», selv om figurene der er plassert i et mye mer konvensjonelt arrangement.
Presentasjon i tempelet
Rollen og betydningen av de andre personene i den klassiske arkitekturen i scenen er fortsatt delvis uklart. De kvinnelige figurene til venstre, portrettert med bemerkelsesverdig oppmerksomhet på detaljer, er trolig portretter av reelle kvinner fra samtiden. Ved siden av dem er Anne og Joachim, gjenkjennelige med aureola, som peker på sin datter Maria. To unge kvinner malt av verkstedsassistenter skynder seg ut fra tempelet.
De to små karakterene i midten i forgrunnen har ikke blitt identifisert, de kunne muligens være barn, men har samtidig voksne trekk. Det har vært antydet at dersom de blir observert nedenfra får de et mer ungdommelig utseende, slik at deres uvanlige gjengivelse kan være et teknisk triks av Ghirlandaio. Den symbolske rollen til den halvnakne mannen som sitter på trappen til høyre er ukjent, og ved siden av ham er to gamle menn.
Marias giftemål
«Marias giftemål» er plassert i en vakker renessansearkitektur, mens komposisjonen av scenen forøvrig er ganske tradisjonell. I sentrum finner vi tempelpresten med de samme ansiktstrekkene som i «Presentasjonen», der han vier inn ekteskapet mellom Josef og Maria. På sidene er det to prosesjoner med menn på høyre side og kvinner til venstre, og noen av mennene er sinte over å ikke ha blitt valgt til å gifte seg med Maria, og blir vist mens de brekker sine kjepper og reiser nevene (en historie med opprinnelse i apokryfe legender om livet til Maria). Josefs klubb, som hadde blitt valgt som den mest livskraftige, er såvidt synlig over skulderen hans. De fleste av portrettene er generelle i sin stil, bortsett fra noen veldig nøye utførte nærme presten.
Det er ikke klart om de mindre personene i hjørnene er barn eller har en annen symbolsk betydning.
Et forberedende skisse for denne scenen har blitt bevart i Gabinetto dei Disegni e Stampe i Uffizi, der presten i sentrum er fraværende.
De vise menn
Denne scenen ligner på den tilsvarende versjonen i Sassettikapellet (også malt av Ghirlandaio) i mange av detaljene, for eksempel i ruinene og åsene som de vise mennene krysser. Dette er den mest skadede delen av freskosyklusen og har mistet store deler av det sentrale området.