cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fergus av Galloway
David I av Skottland
Ved kong Henrik I av Englands død i 1135 ble det vanskelig for Fergus å opprettholde sitt forhold til den engelske tronen. David I av Skottland, hersker over det meste av dagens Skottland og nordlige England albuet seg inn for en dominerende posisjon. Maktbalansen svingte i skottekongens favør. Det var ikke lenger mulig for Fergus å balansere sin uavhengighet mellom de store kongedømmene i nord og sør. Det er ved dette tidspunkt at Fergus begynner å opptre i de skriftlige kildene. Sommeren 1136 var David I til stede ved vigslingen av biskop Johns katedral i Glasgow. I den store samling av skotske og normanniske adelige var også Fergus med sin sønn Uchtred og nevnes på toppen av en liste av sørvestlige gæliske adelige.
Samlingen ga også støtte til David Is ambisjoner rettet seg mot den nye og svake engelske kongen Stefan av England. De adelige fra Galloway er opptegnet i flere kilder for å ha deltatt i den påfølgende militærkampanjen og i Fanenes slag i Yorkshire i 1138. Det er uklart om Fergus og hans menn deltok i dette slaget som de engelske styrkene vant knusende, men i den påfølgende fredsavtalen som ble inngått mellom David I og Stefan i 1139 inngikk at den ene av Fergus’ sønner, høyst sannsynlig Uchtred, ble gitt som gissel til England.
Malcolm IV av Skottland
I 1153 døde kong David I av Skottland og det personlige forholdet basert på overhøyhet som David hadde hatt over Fergus var ikke ment å bli overført til hans etterfølger. David ble etterfulgt av en guttekonge, Máel Coluim eller anglifisert som Malcolm. I begynnelsen synes det som Fergus likevel hadde et relativt godt forhold til den nye kongen, men etter hvert var det øyensynlig ikke i kongens interesse å la den relativt uavhengige vasallen i sør ha for løse tøyler. I 1156 ble Fergus tatt til fange og overlatt kong Máel Coluims rival, Domnall mac Maíl Choluim av MacHeth-klanen, en klan som var fiender av den skotske tronen. På slutten av tiåret var det klart at Fergus og skottekongen ikke lenger var venner.
I 1157 var guttekongens posisjon i sydlige Skottland svekket da han ble tvunget til la kong Henrik II av England overta områdene Cumbria og Northumbria. Det var sannsynligvis dette nederlagt som fikk Fergus til igjen å markere sin uavhengighet. Holyrood-krøniken rapporterte at Máel Coluim av Skottland ledet tre militærkampanjer mot Galloway i 1160. Sammenhengen var at skottekongen hadde vært i Frankrike med sin overkonge Henrik II og hadde akkurat kommet tilbake til Skottland. Mange av de innfødte stormennene beleiret Máel Coluim i Perth da han kom tilbake, men Fergus var tilsynelatende ikke en av disse. Selv om det ikke finnes noe bevis for at Fergus ikke var forbundet med det såkalte Jarlenes opprør er det megetsigende at Galloway ble invadert av skottekongens hær det samme året.
Fergus og Meic Fergusa
Fergus’ siste år ble problematiske med kranglinger med sine to sønner. Kanskje Fergus’ høye alder ble en prøvelse for sønnenes tålmodighet. Forfatteren Walter Daniel beskrev i boken Life of Ailred of Rievaulx at ''«...holdning mot hans sønner, og sønnenes raseri mot faren og mot hverandre... Kongen av Skottland kunne ikke dempe, heller ikke biskopen kunne berolige deres felles hat, bitterhet og tyranni. Sønner gikk mot fedrene, far mot sønner, bror mot bror, daglig ble det ulykkelige land forurenset med blodsutgytelser...»''
Om det var på grunn av hærtoktene til Gilla Brigte og Uchtred, eller på grunn av skottekongen, er uklart, men Fergus ble tvunget til å trekke seg tilbake og han ble en munk ved klosteret Holyrood Abbey i 1160. Han døde det neste året.
Legendene om Fergus
Fergus’ etterkommere tellet opp deres genealogi for uten unntak å datere deres linje tilbake til ham. Fergus var en av de få innlands gæliske personligheter i høymiddelalderen som skulle oppnå en legendarisk status i kristendommens videre verden.
Roman de Fergus
På begynnelsen av 1200-tallet skrev en forfatter en arthuriansk romanse på fransk som var dedikert den gamle kongen i Galloway. Det er den såkalte Roman de Fergus som er det tidligste eksempel på ikke-gælisk litteratur skrevet på dialekt som kom fra Skottland. I henhold til tradisjonen var forfatteren en mann ved navn Guillaume le Clerc. Enkelte historikere har foreslått at den ble skrevet til ære for innvielsen til en etterkommer av Fergus, Alan mac Lochlainn (eller i denne konteksten, Alan fils de Roland). Det har også blitt foreslått at forfatteren var William Malveisin, en kongelig skriver for kong Vilhelm I av Skottland før han senere ble utnevnt som biskop av Glasgow og St. Andrews. Romansen smigrer Fergus’ etterkommere ved å gjøre ham til en Perceval-lignende ridder hos kong Arthur.
Romansen sirkulerte over hele fransklesende verden i nordvestlige Europa i de neste århundrene. Den er en hyllest til Fergus’ legendariske status som monark og som grunnlegger av Galloway.
Kenneth Kapstad
Kenneth Kapstad (født 20. april 1979) er trommeslager i bandene Goat the Head, God Seed, Spidergawd og Monolithic. Kapstad var trommeslager i Gåte fra 2004 til de ble oppløst i 2005. Han er født på Løkken Verk, og bor nå i Oslo. Han spilte i Meldal skolekorps, gikk musikklinjen på Orkdal vidaregåande skole, to år på Sund Folkehøgskole, et år på konservatoriet i Agder og fire år på konservatoriet i Trondheim. Har tidligere spilt i band som Gåte, Motorpsycho, Animal Alpha, Dadafon, Cucumber og SoundTank.
I 2014 ble han utpekt til NTNU-jazzambassadør, en tittel som årlig tildeles en jazzartist eller -gruppe som på en fremragende måte fungerer som ambassadør for NTNU og jazzmiljøet i Trondheim.
Vendée
Vendée er et fransk departement i regionen Pays de la Loire. Hovedbyen er La Roche-sur-Yon.
Norske kommuneblomster
Dette er en liste over norske kommuneblomster, plantearter som norske kommuner har valgt til sin kommuneblomst. Navnsetting følger Artsdatabankens artsnavnebase (avvikende lokalnavn i parentes).
Trøndelag
Alle kommeunene i Trøndelag vedtok kommuneblomster rundt år 2000
Steinkjer-Avisa
Avisa ble etablert i 1984 av Lothar Viem. Familien Viem solgte sine aksjer i 1999, og avisa eies i dag av Trønder-Avisa.
I august 2017 slo Steinkjer-Avisa og Lokalavisa Verran-Namdalseid seg sammen, blant annet som resultat av en vedtatt kommunesammenslåing av Verran og Steinkjer til én kommune fra 1. januar 2020.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Norsk Opplagskontroll og Landslaget for Lokalaviser.
Stefanos Stefanopoulos
Stefanos Stefanopoulos (gresk: Στέφανος Στεφανόπουλος; født 3. juli 1898, død 4. oktober 1982) var en gresk politiker. Han var kjent for å være moderat konservativ i forhold til flere av de andre greske politikere på denne tiden.
Han hadde tjent som statsråd under regjeringen til den tidligere statsministeren Alexandros Papagos. Han ble utnevnt til å være fungerende statsminister for noen dager etter Papagos' død den 4. oktober 1955. Den 17. september 1965 ble han utnevnt til å være den 165. statsministeren i Hellas for en kort periode med støtte fra medlemmer av det greske Senterunion-partiet.
Orne
Orne er et fransk departement i regionen Normandie. Hovedbyen er Alençon.
Det er tre arrondissementer, 40 kantoner og 505 kommuner i Orne.
Mahmoud Kabil
Mahmoud Kabil (født 19. mai 1946 i Kairo i Egypt) er en egyptisk skuespiller og aktivist for menneskerettigheter i de arabiske landene.
Hammer (Lørenskog)
Hammer er ei grend i Lørenskog kommune i Akershus i Viken fylke. Grenda ligger ved Gamleveien øst for Skårer og sør for Fjellhamar.
Mahmoud Kabil
Da Kabil ble svartelistet i 1980, flyttet han til USA og tok en fjorten år lang pause fra skuespill. Kabil gjorde et vellykket comeback som skuespiller da han kom tilbake til Egypt i 1993, og han har siden den gang spilt i mer enn 50 egyptiske filmer og TV-serier.
Hammer (Lørenskog)
Pilegrimsleden fra Oslo til Nidaros gikk gjennom Hammer. Kirken var en naturlig stopp på veien. Olavskilden som ligger på toppen av Hammersberget ble oppsøkt av pilegrimene som søkte lykke og helse i den sagnomsuste kilden. Et sagn sier at guden Tor kastet hammeren etter kirken under byggingen, men bommet, og traff berget bak slik at kilden sprang frem.
Mahmoud Kabil
Etter flere år med frivillig engasjement for FN ble Kabil utnevnt til ambassadør for UNICEF i november 2003. Etter et besøk til Israel i mars 1980 ble Kabil svartelistet av Den arabiske liga og han ble gjentatte ganger truet av forskjellige radikale terrorgrupper som f.eks. Abu Nidal Organization. Kabil har gjentatte ganger snakket offentlig om flere viktige saker som omhandler barn i Midtøsten-regionen, deriblant situasjonen for barna i Gaza, Darfur og Jemen. De sakene Kabil har snakket mest om var kjønnslemlestelse, hiv / aids, menneskerettighetene for jenter og kvinner i muslimske land og utdannelse for jenter. Kabil har også vært en frittalende kritiker av folkemordene som har funnet sted i Darfur. Han har også besøkt sykehus på Gazastripen med krigsskadde palestinske barn.
Hammer (Lørenskog)
Hammer skole ligger på Hammer, like ved kirken og Olavskilden.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1917
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1917 ble vunnet av Sarpsborg etter finaleseier 4-1 over Brann den 14. oktober. Målscorere for Sarpsborg var Einar Nordlie, som scoret i det 16. og 44. minutt, Alf Simensen som scoret i det 57. minutt, og Asbjørn Halvorsen, som scoret i det 59. minutt. For Brann scoret Bjarne Johnsen i det 50. minutt. 10 000 tilskuere overvar kampen på Stavanger stadion i Stavanger. Dommer var Arne Wendelborg, Frigg. Cupfinalen i 1917 var den første som ble spilt på gress.
Dette var første gang Sarpsborg vant et norgesmesterskap. Samtidig var det første gang et lag utenfor Østlandet spilte en cupfinale.
Mesterskapet var åpent for alle klubber som spilte i A-klassen i sine respektive kretsserier. I perioden 1905–1916 hadde kun ett lag fra hver krets fått delta.
Sarpsborgs vinnerlag: Ingvald Martinsen, Bruun Hansen, Henry Hansen, Petter Pedersen, Asbjørn Halvorsen, Peder Jensen, Einar Andersen, Einar Nordlie, Erling Gustavsen, Alf Simensen og Per Holm.
Branns lag: Sigurd Wathne, Hjalmar Sunde, Frithjof Tønnesen, Sigurd Bøschen, George Deans, John Johnsen, Alf Berstad, Torkel Trædal, Bjarne Johnsen, Rudolf Olsen og Laurentius Eide.
3. runde
23. september
Semifinaler
30. september
Finale
14. oktober, Stavanger stadion.
Nitimen
Nitimen er et norsk direktesendt underholdningsprogram som har gått på NRK Radio siden 1. februar 1965. Programmet sendes på P1 og går alle dager mellom kl. 9 og 11 på formiddagen.
Faste programledere 2023 er: Kirsti Falch-Nilsen, Karen Marie Berg, Mari Garås Monsson, Knut Folkestad og Ken Wasenius Nilsen. Øyvind Bækkevold er utsendt reporter. Christoffer Sjuve er matekspert og har fast innslag på torsdagene. Nitimen startet 26. august 2018 opp med sending også på søndager. Programmet sender daglig direkte fra to forskjellige studioer, i henholdsvis Oslo og Bodø. Nitimen er en del av redaksjonen "Lydunderholdning" i NRK Underholdningsavdelingen. Programmet erstattes av Reiseradioen i samme redaksjon om sommeren.
Programmets kjenningsmelodi var i mange år toner fra Memories of You fremført av Werner Müllers orkester. Fra og med sendingen den 6. mai 2019 er det et nytt lyddesign som preger programmet.
Historie
Programmet er et av Norges mest populære radioprogrammer og gikk på lufta for aller første gang 1. februar 1965. Bak programmet stod Svein Bjørnstad, Kjell Thue og Johan Vigeland, som ønsket å lage et folkelig program med nyskapende, muntlig og lettere radio. To år tidligere, 24. juni 1963, hadde de tre startet sommerprogrammet Reiseradioen. Det ble så populært at de kom med idéen om å ha et lignende program året rundt. For å skille sesongene fra hverandre, kom de fram til navnet Nitimen – litt av hvert, for noen og hver. Dette var helt nytt i NRK-sammenheng, der man fram til da hadde drevet folkeopplysning og mer seriøst radiostoff.
Nitimen har siden oppstarten hatt som ambisjon å være løs og lett i tonen og gi lytterne en god start på dagen, med mye underholdningsstoff, gode intervjuer og god musikk. Nitimen har ukentlig kjente musikalske gjester, og flere internasjonale stjerner har besøkt programmet.
Tirsdag 4. april 2000 gikk Nitimen over fra å vare i én time til to timer. I påsken noen år tidligere ble det forsøkt med utvidet sendetid, og erfaringene førte til at man gikk over til en Nitime som varer to timer på fast basis. Fra mars 2012 ble Nitimen utvidet til to timer også på mandager. Tidligere sendte Margrethe Holt og Det fikser P1 mellom klokken 10 og 11 på mandager. Fra 2012 utvidet Nitimen fra én til to programledere. I 2018 begynte de med søndagssendinger.
Programledere
Gjennom historien har mange kjente stemmer bidratt til å forme programmet, blant dem Kjell Thue, Knut Borge, Alf Tande-Petersen, Knut Bjørnsen, Toppen Bech, Totto Osvold, Kari Bay Haugen, Ingrid Sahlin-Sveberg, Else Michelet, Erik Heyerdahl, Kjell Edlund, Johan Vigeland, Kåre Hegseth, Torkjell Berulfsen, Inger Beathe Jacobsen, Gunnar Haugan, Miriam Wicklund, Sverre Martin Gunnerud, Hege Øygaren, Andreas Lunnan, Jorunn Hope, Ståle Yttrehus, Ruben Friis, Synnøve Svabø, Geir Schau, Karin Wetlesen, Erik Rasmussen, Hanne Hoftun, Espen Thoresen, Ingrid Gjessing Linhave, Mari Garås Monsson, Hans-Petter Jacobsen, Pål Thoresen og Ida Kjøstelsen.
Lyttertall
Høsten 2011 hadde Nitimen i snitt 815 000 lyttere per sending, mens snittet for samme periode i 2012 var 775 000 lyttere. Til tross for økt konkurranse i radiomarkedet holder lyttertallene seg nå stabile for Nitimen, og det regnes som Norges største radioprogram hva lyttertall angår. Lørdagene kan ha opp mot én million lyttere.
Ulvestugata (Oslo)
Ulvestugata er det tidligere navnet på veistubben mellom Sørkedalsveien og Åmot bru like ved Sørkedalen skole. I dag regnes dette stykket for å inngå i Zinoberveien.
Navnet kommer av en ulvestue (ulvefelle) som lå på stedet før skolen ble bygget i 1924.
Anatolij Pristavkin
Anatolij Pristavkin (russisk:Анатолий Игнатьевич Приставкин) (født 17. oktober 1931, død 11. juli 2008) var en russisk forfatter. I andre verdenskrig, eller den store fedrelenandskrigen som den heter i Russland, mistet han begge foreldrene og ble sendt på barnehjem i sydrussland. Om disse opplevelsene skriver han blant annet i Nattely for en gyllen sky, utkommet på norsk på Gyldendal forlag i 2007, oversatt av Erik Egeberg. Pristavkin døde sommeren 2008.
Henrik av Livland
Henrik av Livland (Henrik av Lettland, Henricus de Lettis, død etter 1259) var en prest, misjonær og historiker.
Biografi
Henrik stammet fra Magdeburg og gjennomgikk en målrettet utdannelse som misjonær. I 1205 dro han til Riga, som var tidens midtpunkt for nordlige korstog. I 20 år fungerte han som prest for korsfarerne og døpte nyomvendte litauere og estere og gav dem opplæring i den kristne tro, før han vendte hjem og ble alminnelig sogneprest.
Henriks Livlandske krønike, skrevet mellom 1224–1226, er et av korstogshistoriens store litterære verk og en uvurderlig kilde til østersjøskorstogene. Misjonsmarken var Herrens vingård, og de skrøpelige nye troens planter skulle vannes med tårer og med blod for å slå rot og vokse. Det dragene og mystiske språket vender tanken mot himmelen og gir en klagebunn for Henriks kontante og begeistrede skildringer av krigens detaljer og grusomheter.
Øyenvitneskildringer av korstogene ble en egen sjanger i middelalderen, og Henrik ble en av de ypperste representantene for denne sjangeren. Henrik skriver at da Valdemar II av Danmark ble kronet til konge av Danmark første juledag1202 begynte han med en gang å planlegge korstog. Det var nødvendig fordi hedningene på Øsel utenfor Estlandskysten hadde angrepet danske besittelser i Blekinge og plyndret på Gotland på vei tilbake.
Jordskjelvet i Shaanxi 1556
Jordskjelvet i Shaanxi eller Jordskjelvet i Hua fylke (kinesisk: 华县大地震; pinyin: Huà xiàn dà dìzhèn), eller Jiajing-jordskjelvet (嘉靖大地震, Jiājìng dà dìzhèn) var et av historiens mest dødbringende jordskjelv.
Beskrivelse
Skjelvet fant sted om morgenen den 23. januar 1556 i Kina og kostet omkring 830 000 mennesker livet. Mer enn 97 fylker var berørt, i ti av Kinas provinser: Shaanxi, Shanxi, Henan, Gansu, Hebei, Shandong, Hubei, Hunan, Jiangsu og Anhui. Hovedgrunnen til de mange omkomne var at skjelvet rammet i det nordkinesiske løssplatået.
Man anslår i dag at jordskjelvet hadde en styrke på omkring 8. Etterskjelv fulgte i et halvt års tid. Episenteret var nær Hua-fjellet i fylket Hua i det som i dag er byprefekturet Weinan i Shaanxi.
Selv om overslagene over dødsofre fra den tid ikke kan tillegges samme grad av sikkerhet enn de for naturkatastrofer i nyere tid, er det klart at dette var det mest dødbringende jordskjelv historien kjenner, og den tredje mest dødelige naturkatastrofe overhodet (pr. 2008). I noen fylker omkom hele 60 prosent av befolkningen.
Det meste av befolkningen i fylkene nærmest episenteret bodde i jordhuler, såkalte yaodong. Dette var huler de selv hadde gravd ut av klipper og i skråninger av løss, og de fleste av brøt sammen under jordskjelvet.
I en av kinesiske annaler finner man følgende beskrivelse:
Jordskjelvet fant sted i Jiajing-æraen under Ming-dynastiet. Derfor er jordskjelvet i kinesiske historiske dokumenter gjerne blitt omtalt som Jiajing-jordskjelvet (嘉靖大地震, Jiājìng dà dìzhèn).
Jordskjelvet skadet mange av stelene i den såkalte steleskogen i Xi'an. Av de 114 Kaicheng steinklassikere ble 40 brukket istykker. Mandarinen Qin Keda opplevde jordskjelvet og nedtegnet mange enkeltheter. Én lærdom han bragte videre, var denne: ''«Ved utbruddet av et jordskjelv bør ikke folk som er innendørs gå ut med det samme. Kryp heller sammen og vent. Selv om redet har brutt sammen, kan eggene klare seg.''» Dette kan tyde på at mange av dem som prøvde å komme seg unna ble drept, mens mange som holdt seg i ro overlevde.
Skjelvene reduserte høyden av Den lille villgåspagoden i fra 45 meter til 43,4 meter.
Litteratur
Andrea Janku: «Drei lebenslange Freunde / in einer Nacht dem Sand anheim gegeben. Das Erdbeben von 1556 in Shaanxi (China)», i: Gerrit Jasper Schenk (utg.): ''Katastrophen. Vom Untergang Pompejis bis zum Klimawandel'', Ostfildern 2009, s. 81-92.
Nicolas Roche
Nicolas Roche (født 3. juli 1984) er en irsk landeveissyklist. Roche ble proff på tampen av 2004-sesongen, og ble en av de yngste ProTour-rytterne noensinne. På grunn av sin unge alder fungerte han som hjelperytter de første sesongene som proff. Hans første proff-seier var en etappeseier Tour de l'Avenir.
Han er sønn av tidligere toppsyklist Stephen Roche og fetter av Dan Martin.
Han la opp etter 2021-sesongen.
Amy Klobuchar
Amy Jean Klobuchar (født 25. mai 1960 i Plymouth i Minnesota) er en amerikansk politiker. Hun er føderal senator og representerer Minnesota og Minnesota Democratic-Farmer-Labor Party, som er tilsluttet Det demokratiske parti. Hun kom inn i Senatet i 2007, etter å ha jobbet som påtaleadvokat for Hennepin County.
10. februar 2019 kunngjorde Klobuchar, som regnes for å tilhøre partiets sentrum, at hun stilte som kandidat til primærvalgene før presidentvalget i USA 2020. Hun trakk seg fra primærvalget 2. mars 2020.
Diana Dors
Diana Dors (født 23. oktober 1931, død 4. mai 1984) var en engelsk skuespillerinne, født Diana Mary Fluck i Swindon i Wiltshire. Hun ble betraktet som tilsvarende de blonde sexsymbolene i Hollywood, og beskrev seg selv som «Det eneste sexsymbol som Storbritannia har framskaffet siden lady Godiva».
Liv og virke
Hun endret sitt scenenavn til Diana Dors som var pikenavnet til hennes bestemor. Dors kommenterte senere humoristisk om endringen:
Hun fødte sitt første barn i februar 1960. Mellom 1978 og 1984 utga Dors fire biografiske bøker under eget navn. Hun gjennomgikk cellegift-behandling mot kreft tidlig på 1980-tallet. Dors var en nær venn av Ruth Ellis, den siste kvinnen som ble hengt i Storbritannia, De ble venner etter at Ellis hadde en liten rolle i filmen Lady Godiva Rides Again, fire år før hun ble henrettet av bøddelen Albert Pierrepoint.
Arv og ettermæle
Dors etterlot et merke og ble et popikon i populærkulturen: Framstillingen av 1950-tallets blonde sexsymbol ble popularisert av Dors, og i USA ble skuespillerne kjent som de «Three 'Ms'»: Jayne Mansfield, Mamie Van Doren og Marilyn Monroe.
Hennes ubeleilige død ble referert til i sangen «Good Day» (1984) på albumet Word of Mouth av The Kinks. Den hadde følgende tekstlinje:
Et tiår før Diana Dors' død ble nevnt i sangen «It's Too Late» av The New York Dolls på deres album Too Much, Too Soon.
Helong
Helong (kinesisk: 和龙; pinyin: Hélóng) er et byfylke i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina. Det ligger i det autonome prefektur Yanbian for koreanerne.
Befolkningen var på 225,402 innbyggere i 1999.
Byfylke har grense mot Nord-Korea i sør.
Raúl Silva Henríquez
Raúl Silva Henríquez (født 27. september 1907 i Talca i Chile, død 9. april 1999 i Santiago de Chile) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han var erkebiskop av Santiago de Chile 1961–1983. Han tilhørte Salesianerne av Don Bosco. Han ble kreert til kardinal av pave Johannes XXIII i 1962. Etter den politisk-militære krisen i Chile da de militære under ledelse av Augusto Pinochet Ugarte grep makten, organiserte kardinal Silva Henríquez Komiteen for samarbeid og fred og Solidaritetsvikariatet for å forsvare og fremme menneskerettighetene. Både som sikttende erkebiskop og som pensjonert var han talsmann for sosial rettferd og demokrati, og frimodig kritiker av Augusto Pinochets militærdiktatur — «en vedvarende torn i regjeringens side».
Han deltok ved tre pavevalg: Konklavet i august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, ved konklavet i august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og ved konklavet i oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.
Bakgrunn
Raúl Silva Henríquez var den sekstende i en søskenflokk på 19 barn. Faren var den velstående landbruker og katolske politikers Ricardo Silva. Han gikk på Colegio De La Salle Talca i Talca, og fra 1920 til 1922 på det tyskspråklige Liceo Alemán Santiago i Santiago de Chile.
Han immatrikulerte seg i en alder av bare 16 år og studerte rettsvitenskap ved Pontificia Universidad Católica de Chile, og tok den juridiske doktorgrad.
Salesianer, prest
I 1930 trådte han inn i den katolske presteordenen salesianerne av Don Bosco. Han studerte filosofi og katolsk teologi i Santiago de Chile og i Torino i Italia, og promoverte til doktorgrad både i teologi og i kanonisk rett. Den 3. juli 1938 ble han presteviet.
Som prest virket han først i forskjellige sammenhenger og institusjoner innen sin orden. Han underviste i fra 1939 til 1945 og ble så leder fod det salesianske kollegium La Cisterna. I 1945 grunnla han Føderasjonen av katolske skoler i Chile og ble dens første president. Fra 1951 til 1959 ledet han Caritas Chile mens han samtidig ledet de salesianske teologiske studier. I 1950-årene grunnla han Det katolske chilenske institutt for flykrningespørsmål og var i en lengre tid visepresident for Caritas Internationalis.
Biskop
I 1959 utnevnte pave Johannes XXIII ham til biskop av Valparaíso. Bispevielsen ble foretatt den 29. november 1959 av den apostoliske nuntius i Chile, Opilio Rossi. Medkonsekratorer var Emilio Tagle Covarrubias (titularerkebiskop av Nicopolis ad Nestum og apostolisk administrator av Santiago de Chile) og biskopen av Punta Arenas, Vladimiro Boric Crnosija S.D.B.
Erkebiskop, kardinal
I 1961 ble han promovert av pave Johannes XXIII til erkebiskop av Santiago de Chile. Den 19. mars 1962 ble han opptatt i kardinalskollegiet, med tittelkirken San Bernardo alle Terme.
Han var på god for med industriledere og med ledere innen det politiske og det statlige apparat, blant annet med den senere diktator Augusto Pinochet og den påtroppende president Salvador Allende, hvis marxistiske synspunkter han var uenig i, men ikke oppfattet som alarmerende. Allende, sa han, «var alltid beredt til samtale». Og videre: «Det er mer av Evangeliets verdier i sosialismen enn det er i kapitalismen».
I Santiago fikk han tidlig et ry som talsmann for vidtgående og raske sosiale reformer. Han distribuerte land fra store landegods som var i kirkelig eie til landarbeiderne der: «Disse jordområdene har tjent Gud i lang tid, men jeg tror at landarbeidere der har større behov».
Raúl kardinal Silva Henríquez ble i oktober 1962 president for Caritas Internationalis. Samme år tok han del i andre Vatikankonsil, som pågikk til 1965. Han deltok i pavevalget i 1963, og representerte i tiden etter på flere ganger paven ved mange funksjoner som pavelig legat. Raúl kardinal Silva Henríquez mottok i 1971 Den latinamerikanske jødiske kongress' menneskerettighetspris.
Da Fidel Castro besøkte Chile i 1972, gav Silva ham 10.000 bibler å ta med seg for å distrubuere i Cuba.
Etter kuppet i 1973: Etter den politisk-militære krisen i Chile da de militære under ledelse av general Augusto Pinochet Ugarte grep makten ved et kupp i september 1987, organiserte kardinal Silva Henríquez Komiteen for samarbeid og fred og Solidaritetsvikariatet for å forsvare og fremme menneskerettighetene. Kardinalen ble en frittalende kritiker av militærdiktaturet, som skulle bestå helt frem til 1990.
Til å begynne med håpet at han kunne vinne frem med de vennskapsbånd han tidligere hadde knyttet til general Pinochet, og slik moderere hans styre, men han ble tvert i mot regimets fremste innenlandske åpne kritiker. I april 1974 sendte han ut på vegne av de chilenske biskoper en uttalelse som fordømte regimet for politsk forfølgelse og for en økonomisk politikk som gikk ut over de fattige, og bad om ideologisk forsoning. Han gkk inn for demokratiets gjeninnførelse, gav hjelp til ofrene for politisk forfølgelse til å finne arbeid, og sørget for rettshjelp til politiske fanger. Han sammenlignet Pinochets forfølgelser av kirken med det som de tidlige kristne måtte lide under romerske keisere.
I fraværet av den politiske opposisjon som var blitt kneblet, fengslet eller sendt i landflyktighet ble den kirke han ledet den eneste virksomme motstandskraft mot regimet.
Da regjeringen stengte Komiteen for samarbeid og fred, en økumenisk gruppe som kardinal Silva hadde fått i stand for fremme av sosial forsoning, gjenskapte Silva prosjektet form av Solidaritetsvikariatet allerede dagen etter. Det fikk sitt hovedkvarter inne i katedralen i Santiago.
I 1978 mottok kardinalen FNs menneskerettighetspris, og i 1979 ble han tildelt Bruno Kreisky Preis für Verdienste um die Menschenrechte.
Etter pave Paul VIs død deltok han på begge de to pavevalgene i 1978. Kardinal Silva antas å ha spilt en nøkkelrolle ved å overbevise regjeringene i Chile og Argentina til å la pave Johannes Paul II å megle i deres grensedisputt og avverge krig i 1978.
I 1992 deltok han på den fjerde generalkonferanse for det latinamerikanske episkopat i Santo Domingo.
Død, begravelse
Han døde 9. april 1999 i Santiago de Chile og ble bisatt i katedralen i Santiago. Regjeringen i Chile erklærte en fem dagers lang sørgeperiode etter hans død, og president Eduardo Frei sa at Silvas død smertet hele nasjonen. Under begravelsen kom det fra mengden taktfaste tilrop: «Raul, amigo, el pueblo esta contigo» (Raul, venn, folket er med deg).
Bomi (Liberia)
Bomi er et av femten fylker (Counties) i Liberia. Det ligger i den nordvestlige delen av landet langs kysten.
Multiprotocol Label Switching
Multiprotocol Label Switching (MPLS) er innen datakommunikasjon en teknikk for å etablere et tilnærmet linjesvitsjet nett over et pakkesvitsjet nett. Det smarte ved MPLS er at alle slags lag 3 protokoller kommer igjennom som f.eks. IPv4, IPv6, gammeldags IPX og Appletalk.
Magnus Børmark
Magnus Børmark (født 26. november 1982) er en norsk musiker, sanger og komponist. Børmark er gitarist i folkrockbandet Gåte, som i 2002 mottok Spellemannsprisen for Årets nykommer.
Børmark er hjertet bak det progressive bandet “22”. Bandet hadde stor suksess på NRK P3 med låta “I am that I am” og har turnért verden rundt med sine rytmisk lekne- og originale låter, servert med fargerikt musikalsk overskudd, luktkanoner og symbolmystikk.
Magnus Børmark har komponert musikk og lyddesign til en rekke teaterforestillinger ved bl.a Det Norske Teatret, Trøndelag Teater, Haugesund Teater, Black Box Teater samt til flere uavhengige scenekunstproduksjoner.
Tumen (Yanbian)
Tumen (kinesisk: 图们; pinyin: Túmén) er et byfylke i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina. Det ligger i det autonome prefektur Yanbian for koreanerne.
Byen Tumen er kjent for sin bro over grenseelven Tumen, som er et av de viktigste krysningspunkter mellom Kina og Nord-Korea. Denne grensen mot Nord-Korea, midtstrøms i elven, er 60,6 km lang.
Befolkningen var på 136,844 innbyggere i 1999.
Administrative enheter
Tumen består av tre gateområder (subdistrikter) og fire storkommuner:
Dave Bruylandts
Dave Bruylandts (født 12. juli 1976 i Lier, Belgia) er en tidligere profesjonell belgisk landeveissyklist. Bruylandts ble utestengt i 18 måneder etter en positiv test på EPO i 2004.
Tumen (Yanbian)
Samferdsel
Kinas riksvei 302 løper gjennom området. Den går fra Hunchun i provinsen Jilin til Ulanhot i Indre Mongolia.
Vinjevegen
Vinjevegen er en gammel seterveg som går fra Trønnes på riksvei 3 ved Nordstumoen til Friisvegen i Ringebu. Den har fått navnet sitt etter Aasmund Olavsson Vinje, som gikk her på reisen til Trondheim for å delta i kroningen av Karl IV den 5. august i 1860, en reise han beskrev i boka Ferdaminne.
I Ferdaminne skriver A. O. Vinje  om opprinnelsen til sin kjente sang «No ser eg atter slike Fjell og Dalar, som deim eg i min fyrste ungdom saag».
Sjtsjolkovo
Sjtsjolkovo (russisk: Щёлково) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger ved elva Kljazma (en bielv til Oka), rundt 35 km nordøst for Moskva. Innbyggertall: 112 865 (folketelling 2002), 109 255 (folketelling 1989). Bosetningen kan spores tilbake til 1500-tallet. Bystatus ble innvilget i 1925. Byen kan nås med forstadstog fra Jaroslavskij jernbanestasjon i Moskva.
Vinjevegen
I 1914 ble vegen ferdig bygd fram til Hirkjølvegen (nåværende Friisvegen) som seterveg og adkomst til Trønnesgammelsetra, Lauvåssetra, Granåsen, Hellaksetra og Storfjellsetra. Vegen er også tidvis benyttet som adkomstveg til Fampsetra og Skarsetra.
Strandåvassbotn naturreservat
Strandåvassbotn naturreservat ligger ved Strandå i Kjerringøy i Bodø kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 6 300 dekar, hvorav 600 dekar vannareal. Området er vernet for å bevare et større urørt våtmarksområde i sin naturlige tilstand, og verne om et spesielt interessant plante- og fugleliv.
Naturreservatet grenser til Strandå/Os landskapsvernområde. Naturreservatet omfatter dalbunnen og vannene, mens landskapsvernområdet omfatter liene og fjellsidene rundt.
Barack
Barack (arabisk باراك) er et mannsnavn som er beslektet med:
Utbredelse
Barack Hussein Obama ble i 2008 kåret til årets navn av American Name Society.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Prekestol
En prekestol er en talerstol der presten leser evangelieteksten og holder sine prekener for menigheten. I protestantisk sammenheng ble en del prekestoler satt opp over alteret, og denne oppbyggingen kalles da prekestolalter.
Kommisjonen for gjenopptakelse av straffesaker
Kommisjonen for gjenopptakelse av straffesaker, også kalt Gjenopptakelseskommisjonen, er et norsk, uavhengig statlig forvaltningsorgan som avgjør om en rettskraftig dom i en straffesak skal behandles på nytt i retten. Begjæring om gjenåpning kan fremsettes av domfelte eller av påtalemyndigheten.
Gråseterveien (Oslo)
Gråseterveien er en vei som går fra Sørkedalen i bydel Vestre Aker i Oslo og innover i Nordmarka. Den tar av fra Ospeskogveien på sørsiden og går vestover inn i skogen. Etter å ha krysset Fløyta dreier veien nordover. Den krysser kommunegrensen til Ringerike like før Øvre Fjølhytta og går i sikksakk nordøstover langs grensen et stykke før den dreier nordvestover ved gråseterhyttene og går mot Søndre Heggelivann i Ringerike, der den munner ut i Heggeliveien et par hundre meter etter dammen.
Kommisjonen for gjenopptakelse av straffesaker
Kommisjonen utreder sakens faktiske og rettslige sider. Den kan innkalle vitner til avhør, gi utleveringspålegg, avholde muntlige høringer og oppnevne sakkyndige. Den kan også fremme begjæring til retten om personundersøkelse og bruk av tvangsmidler.
Gråseterveien (Oslo)
Navnet ble offisielt vedtatt i 2014.
Kommisjonen for gjenopptakelse av straffesaker
Kommisjonen har en egen stab av fast ansatte etterforskere. Dersom en sak besluttes gjenopptatt, skal skyld­spørsmålet og/eller straffe­utmålingen prøves på nytt ved en annen domstol enn den som avsa den opprinnelige dommen.
Gjenopptakelseskommisjonen ble opprettet ved revisjon av straffeprosessloven med virkning fra 1. januar 2004. Før den tid hadde begjæringer om gjenopptakelse blitt behandlet av domstolene.
Gråseterveien (Oslo)
Veien er inne i et område der det ikke er åpent for alminnelig motorisert ferdsel.
Kommisjonen for gjenopptakelse av straffesaker
Grunnlag for gjenopptakelse
Gjenopptakelse kan kreves både til gunst og til skade for siktede.
De viktigste grunner til å kreve gjenopptakelse til gunst for siktede er: Saker kan gjenopptas til skade for siktede dersom
Nye omstendigheter eller bevis som synes egnet til frifinnelse
Etter straffeprosessloven § 391 nr. 3 skal krav om gjenåpning til gunst for domfelte tas til følge «når det opplyses en ny omstendighet eller skaffes frem et nytt bevis som synes egnet til å føre til frifinnelse eller avvisning eller til anvendelse av en mildere strafferegel eller en vesentlig mildere rettsfølge». En rimelig mulighet har vært ansett tilstrekkelig.
Omstendigheter og bevis er nye når de ikke har vært fremme for den dømmende rett, og dermed ikke har kunnet påvirke dommens innhold. Vurderingstemaet vil være betydningen av de nye omstendigheter eller bevis dersom de hadde foreligget for retten da saken ble pådømt, sett i sammenheng med de øvrige bevis og omstendigheter som forelå for den dømmende rett.
Nye undersøkelser av teknisk materiale vil kunne anses som nye bevis. Det samme gjelder nye vurderinger av tidligere avgitte sakkyndige uttalelser, og da særlig hvis de nye vurderingene baserer seg på ny innsikt som har alminnelig faglig tilslutning.
Det at enkeltpersoner har nye teorier, «analyser» og argumentasjoner knyttet til bevisene som ble ført for retten, er ikke å anse som nye bevis eller omstendigheter som skal vurderes etter straffeprosessloven § 391 nr. 3. Slike forhold kan imidlertid inngå i vurderingen av om det foreligger særlige forhold som gjør det tvilsomt om dommen er riktig, jf. det som er en sikkerhetsventil i straffeprosessloven § 392 annet ledd.
Molde Fotballklubb
Molde Fotballklubb (MFK) er en norsk fotballklubb som spiller i Eliteserien i fotball for menn (per 2022). Laget har hjemmebane på Aker Stadion (tidligere Nye Molde Stadion) i Molde. MFK er et av tre lag i Norge som har spilt i Mesterligaen. Klubben ble norsk seriemester i 2011, 2012, 2014, 2019 og 2022. I 1994, 2005, 2013, 2014 og 2021/2022 vant MFK norgesmesterskapet i fotball for menn etter cupfinaler mot henholdsvis, , , og. Klubben har i tillegg elleve seriesølv.
Kommisjonen for gjenopptakelse av straffesaker
Gjenopptakelseskommisjonens medlemmer
Kommisjonen har fem faste medlemmer og tre varamedlemmer, som utnevnes av Kongen i statsråd. Lederen er heltidsansatt embedsmann.
Molde Fotballklubb
Klubben ble stiftet i 1911 og gikk først under navnet International. Per 2011 hadde organisasjonen rundt 900 medlemmer og omtrent 55 fotballag.
Kommisjonen for gjenopptakelse av straffesaker
Gjenopptakelseskommisjonens medlemmer
Kommisjonen har hatt tre ledere siden 2004:
Molde Fotballklubb
Supportere
Tornekrattet er klubbens primære, uavhengige supportergruppering.
Kommisjonen for gjenopptakelse av straffesaker
Gjenopptakelseskommisjonens medlemmer
I 2018 består kommisjonen foruten lederen av følgende faste medlemmer:
Cubaforeningen i Norge
Cubaforeningen i Norge (Asociación de amistad y solidaridad con Cuba en Noruega) er en partipolitisk uavhengig organisasjon, etablert som Norsk-Cubansk Forening 17. april 1964. Foreningens formål er å aktivt støtte den cubanske revolusjon i kampen for å bevare det cubanske folkets frihet og sjølstendighet gjennom å spre opplysninger om politiske, økonomiske og kulturelle forhold på Cuba og å fremme forståelse for Cubas internasjonale engasjement. En annen grunnleggende formål foreningen har er å samle støtte for å kreve opphevingen av USAs embargo mot Cuba. Formålet fremmes blant annet ved å arrangere møter, studievirksomhet og reiser, formidle litteratur, avholde utstillinger og fremme vennskapet mellom Norge og Cuba. Foreningen hadde ved utgangen av 2021 rundt 530 medlemmer. Cubaforeningen er også medlem av Norges Sosiale Forum.
Kommisjonen for gjenopptakelse av straffesaker
Gjenopptakelseskommisjonens medlemmer
Kommisjonen har et sekretariat på elleve ansatte, hvorav ni er utredere. To av utrederne har politifaglig bakgrunn og syv er jurister. Utrederne har erfaring fra blant annet Kripos, Rettsmedisinsk institutt, Innsynsutvalget, Sivilombudsmannen og Justisdepartementet, samt domstolene.
Molde Fotballklubb
Begynnelsen
Molde Fotballklubb ble stiftet 19. juni 1911 av en gruppe samlet på initiativ av den lokale ildsjelen Klaus Daae Andersen (født 30. september 1873, død 19. desember 1963 ). Valget av formann falt på Jens Ferdinand Dahl (født 7. februar 1889, død 19. mai 1971 ). På en generalforsamling 24. april 1912 ble det bestemt at klubben skulle hete «International». En mulig forklaring på navnevalget var at motstanderne deres som regel var besøkende fra turistskip eller handelsbåter. Andre kilder mener det var for å gi plass til de mange danskene som jobbet på motorfabrikken Gideon. 5. august samme år spilte klubben sin første ordentlige kamp. Borteoppgjøret mot Kristiansund endte 2–2. På generalforsamlingen i 1915 vedtok man å skifte navn til Molde Fotballklubb.
Etablering i norgestoppen
Helt frem til begynnelsen av 1970-årene spilte klubben i lokale serier, med unntak av en gjestevisitt i øverste divisjon i 1957–58. I 1974 var Molde tilbake i toppdivisjonen etter at en rekke unge gode spillere tok steget opp til A-laget, samtidig som gamle «storheter» vendte hjem og tilførte laget nye ferdigheter. Blant andre Jan Fuglset, Åge Hareide og Harry Hestad spilte i Molde på denne tiden.
Kommisjonen for gjenopptakelse av straffesaker
Kritikk av kommisjonens arbeid og berettigelse
Etter at kommisjonen avviste fornyet behandling av Torgersen-saken, har den fått kraftig kritikk av Torgersens støttespillere for at den ikke har vært interessert i å reelt fremme rettssikkerheten for norske borgere, og heller ikke være interessert i å avdekke justismord som er «pinlige» for det norske kollektive samfunnet. I 2008 underskrev 279 forskere innen medisin og naturvitenskap et brev til justisminister Knut Storberget, der det bl.a. uttales:
Etter at Statsadvokaten konkluderte med at Viggo Kristiansen skulle frifinnes først etter fem begjæringer og to påklaginger, ble kommisjonen kraftig kritisert for sitt arbeid ved tidligere behandlinger av saken.
Molde Fotballklubb
Etablering i norgestoppen
Molde har siden da stort sett holdt seg i øverste divisjon og er blitt en av landets ledende klubber. Laget har hatt en jevn strøm av landslagsspillere.
Molde kom svært nær seriemesterskapet i 1987 da de kun trengte uavgjort hjemme mot Moss Fotballklubb for å vinne serien. Molde hadde overtaket spillemessig, men til tross for mange store sjanser vant Moss 2–0 foran hele 14 793 tilskuere på gamle Molde Stadion (i dag kalt Molde idrettspark), og nettopp Moss ble seriemester.
I 1994 klarte Molde på tredje forsøk å vinne NM med seier 3–2 over Lyn i finalen på Ullevaal Stadion. Åge Hareide var hovedtrener.
Nytt stadion, nye tider
I 1998 ble klubbens nye stadion tatt i bruk. Det moderne anlegget i fjæra på Reknes kostet 212 millioner kroner, og ble reist takket være investorene Kjell Inge Røkke og Bjørn Rune Gjelsten som ga de nødvendige midlene. Førstnevnte har gjennom årene overført om lag 500 millioner til klubben. Gjeldende publikumsrekord på det nye anlegget (13 308 tilskuere) ble satt mot Rosenborg i 1998. Maksimumskapasiteten er senere redusert til 11 400 tilskuere. Et høydepunkt er Mesterliga-deltakelsen under Erik Brakstad i 1999 der Real Madrid, Porto og Olympiakos gjestet Molde.
Brakstad ble i 2001 avløst av Gunder Bengtsson, som ledet laget til syvendeplass i samme sesong. Året etter tok laget sitt sjette eliteseriesølv. I 2003 slet Molde derimot i bunnstriden, og underveis i sesongen ble Bengtsson avskjediget og erstattet med Odd Berg, som berget plassen med laget. I 2004 ble laget ledet av Reidar Vågnes, tidligere assistenttrener under Erik Brakstad.
I 2005, med Bosse Johansson som hovedtrener, ble Molde cupmestere for andre gang i klubbens historie etter å ha slått Lillestrøm 4–2 etter ekstraomganger i cupfinalen – en stor triumf for det nedrykkstruede laget. Bosse Johansson forlot Molde etter sitt eneste år i klubben, og julaften ble Arild Stavrum presentert som ny MFK-trener.
Molde stadion skiftet 3. mai 2006 navn til Aker Stadion. Samme år rykket klubben ned i 1. divisjon etter et hardt år i Tippeligaen. Nedrykket ble klart etter at laget tapte 0-8 mot Stabæk. Trener Arild Stavrum ble sparket etter sesongen var ferdig. Sesongen 2007 rykket Molde rett opp igjen til Tippeligaen etter å ha vunnet 1. divisjon under Kjell Jonevret. Svensken beholdt hovedtrenerstillingen fram til høsten 2010, da Uwe Rösler overtok og berget det nedrykktstruede laget åtte serierunder før sesongslutt. Tyskeren gikk ubeseiret gjennom sin periode og doblet Moldes poengfangst fra 20 til 40 poeng.
Foran 100-årsjubileumssesongen 2011 vendte tidligere Molde- og Manchester United-spiller og daværende reservelagstrener i United Ole Gunnar Solskjær hjem som hovedtrener for Molde. Dette medførte at klubbens eiere Kjell Inge Røkke og Bjørn Rune Gjelsten investerte betydelige midler i klubben, som gjorde at Solskjær kunne forme et nytt Moldelag.
På selve jubileumsdagen 19. juni inntok klubben tabelltoppen i Eliteserien etter 2–0-seier hjemme mot Sogndal. Der ble laget liggende ut sesongen, og sikret klubbens første seriegull i tredje siste runde. Laget gjentok bedriften året etter og tok dermed sitt andre seriegull på rad. I 2013 endte laget på en 6.-plass i serien og tok sitt tredje norgesmesterskap etter cupfinale mot Rosenborg. Etter tre år på rad med titler ble Solskjær presentert som ny Cardiff-trener 2. januar 2014. Samtidig som Solskjær reiste til Cardiff, gikk klubbens eiere nok en gang inn og investerte denne gang 125 MNOK for å sørge for at klubben skulle ha stor suksess også i fremtiden.
Tor Ole Skullerud tok over treneransvaret i 2014. Han ledet klubben til seriemesterskap og norgesmesterskap. Skullerud ble sparket etter en svak sesongstart i 2015, og ble erstattet av Erling Moe. Høsten 2015 vendte Ole Gunnar Solskjær tilbake som manager for Molde. Molde endte på 6.-plass i Tippeligaen 2015. Laget kvalifiserte seg til 16-delsfinale i Europaligaen 2015–16 etter å ha gått videre fra gruppe A hvor motstanderne var Ajax, Celtic og Fenerbahçe. Klubben røk ut av turneringen etter tap 1–3 sammenlagt mot Sevilla, som ble nr. 3 i gruppespillet i Mesterligaen. I 2019 vant Molde klubbens fjerde seriegull, og i 2022 det femte.
Spillerstall
''Oppdatert 4. august 2023.''
Trenerstab og støtteapparat
(Juniortrenere ikke tatt med)
Trenere siden 1957
I statistikken er kun offisielle kamper medregnet (Eliteserie, NM, europacuper). 1) Under sesongene med Huib Ruygrook som trener, var det andre enn ham som tok seg av vintertreningen. Bernt Roald trente laget i 1977 og 1978 fra nyttår og til henholdsvis 1. mars og 10. mars, før Ruygrook trente laget resten av sesongen. I 1979 ledet Jan Fuglset treningen frem til 2. februar før nederlenderen tok over.
Deltagelse i europacupene
Molde har spilt 123 kamper i europacupene per 2022.
Mordet på Andreas Baader
«Mordet på Andreas Baader» er et oljemaleri utført av Odd Nerdrum i 1977–1978.
Molde Fotballklubb
Deltagelse i europacupene
* Det ble bare spilt bare spilt 1 kamp per oppgjør i de innledende kvalifiseringsrundene til Mesterligaen 2020 grunnet koranaviruspandemien.
Koeffisient-rangering (UEFA)
Den følgende tabellen viser Moldes plassering på koeffisient-rangeringen til UEFA (per 22. desember 2022):
Mordet på Andreas Baader
Bildet, som er et oljemaleri som måler 324 x 262 cm, er et av de mest kjente norske politiske kunstverk noensinne. Maleriet vakte svært sterke reaksjoner både i Norge og Tyskland da Nerdrum lanserte bildet på Høstutstillingen i 1978.
Molde Fotballklubb
Maratontabell
Plassering og resultater for Molde Fotballklubb på maratontabellene i Toppdivisjonen/Eliteserien :
Mordet på Andreas Baader
Bildet viser den beryktede terroristen Andreas Baader, i Nerdrums framstilling som martyr som brutalt blir myrdet. De offisielle rapporter konkluderer med at Baader begikk selvmord i Stammheim-fengselet etter at forsøket på å presse myndighetene til å løslate ham gjennom to terroraksjoner (en kidnapping, som resulterte i mord, og en flykapring) mislyktes.
Kunståret 1442
Kunståret 1442 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1442.
Dødsfall
1442 in art
Mordet på Andreas Baader
Den kjente finansmannen Trygve Hegnar var modell for bildet der han gav ansikt til terroristens morder i fengselscellen.