cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Adrastea (måne)
Adrastea er det minste medlem av den såkalte Amalthea-gruppen, som omfatter de fire Jupiter-månene som ligger nærmest Jupiter. Gruppen har navn etter sitt største medlem; månen Amalthea. Adrasteas bane ligger innenfor Jupiters utydelige planetring, og det er tenkelig at den leverer støv og/eller annet materiale til ringene.
På grunn av at omløpsbanen ligger så nær Jupiter har Adrastea såkalt bundet rotasjon, det vil si at månen alltid vender den samme siden mot Jupiter. Månen beveger seg så hurtig at den fullfører et helt kredsløp hurtigere enn Jupiter rekker å dreie én gang om sin egen akse. På grunn av tidevannskreftene «tappes» Adrastea for energi, slik at dens allerede lille omløpsbane langsomt blir mindre og mindre. Tidevannskreftene trekker allerede så mye i Adrastea at hvis den hadde vært en flytende væske ville den allerede blitt delt i mindre stykker, men den er inntil videre «solid» nok til at forbli i ett stykke.
Noter og referanser
<references group="N"/>
Arne Fjellbu
Arne Fjellbu (født 19. desember 1890 i Decorah i Iowa i USA, død 7. oktober 1962 i Trondheim) var en norsk teolog. Han var biskop i Nidaros bispedømme fra 1945 til 1960. Som domprost i Trondheim ble han i 1942 avsatt og forvist av Vidkun Quisling. Han spilte en viktig rolle under «kirkekampen» under andre verdenskrig. Etter å ha flyktet til Sverige ble han i 1944 konstituert biskop for Den norske kirke i de frigjorte områdene i Nord-Norge.
Bakgrunn
Arne Fjellbu var født i USA, der faren Karl Anton Fjellbu var prest, men kom til Norge ti år gammel. Begge foreldrene kom opprinnelig fra Kråkstad i Akershus.
Prest
I en årrekke var han så sekretær i Norges Kristelige Studenterbevegelse, avbrutt av ett års opphold som luthersk prest i Berlin. Etter to år som prest i Borge i Østfold ble han i 1921 student- og hjelpeprest i Nidarosdomen, fra 1937 domprost i Nidaros.
Fjellbu tok aktivt del i kirkekampen også før 1. februar 1942. I forbindelse med at Quisling skulle innsettes som ministerpresident hadde Kirkedepartementet gitt ordre om at det skulle holdes en spesiell festgudstjeneste i Nidarosdomen. Fjellbu kunngjorde da at den vanlige høymesse ble utsatt til kl. 14. Mens festgudstjenesten stort sett bare hadde samlet NS-medlemmer, strømmet folk til domkirken for å høre Fjellbu. Men en halvtime før gudstjenesten skulle begynne, grep politiet inn, stengte alle innganger til kirken og jagde vekk dem som var på vei inn. Gudstjenesten gikk likevel sin gang, og på plassen utenfor samlet det seg etter hvert flere tusen mennesker, som spontant begynte å synge salmer blant annet «Gud signe vårt dyre fedreland».
Den 19. februar 1942 ble Fjellbu avsatt fra sitt embete, og fra 1. mai 1942 fikk han forbud mot å oppholde seg i Nidaros bispedømme. Under forvisningen var han blant annet i Hvitsten, og fra juni 1943 på Andøya. Høsten 1944 flyktet han til Sverige.
Biskop
Den 15. desember 1944 ble han utnevnt til konstituert biskop for de befridde deler av Norge og deltok i frigjøringen av Finnmark i 1944.
I november 1945 ble han utnevnt til biskop i Nidaros og ble vigslet i Nidarosdomen den 13. januar 1946. Han var biskop av Nidaros frem til 1960.
Det var Fjellbu som sto for signingen av Olav V i Nidarosdomen den 22. juni 1958. Biskop Fjellbu var frimurer.
Ettermæle
På Nardo (Vestlia/Steinan) i Trondheim finnes det en vei oppkalt etter ham, Arne Fjellbus vei.
Fjellbuprisen
I 2017 etablerte Nidaros bispedømmeråd Biskop Arne Fjellbus kirke- og samfunnspris. Prisen ble opprettet for «å hedre personer eller organisasjoner som i biskop Arne Fjellbus ånd, gjennom sitt mot og klarsyn, har bidratt til å rette oppmerksomhet mot og bevisstgjøre betydningen av kristne og humanistiske verdier i samfunns- og kulturliv».
Purba Medinipur (distrikt)
Purba Medinipur (bengali: পূর্ব মেদিনীপুর জেলা ) er et distrikt i den indiske delstaten Vest-Bengal. Distriktets hovedstad er Tamluk.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 5,094,238 innbyggere i distriktet, mot 4,417,377 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 11,65 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,11 % i 2011 mot 14,23 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 938 i 2011 mot 951 i 2001.
Det somatiske nervesystem
Det somatiske nervesystem kontrollerer viljestyrt muskelaktivitet, mottar bevisst informasjon (hovedsakelig om omverdenen) og styrer den tverrstripede skjelettmuskulaturen som er underlagt viljemessig kontroll.
Sanser
Sanseinformasjon som kan bli bevisst og hovedsakelig dreier seg om forhold i omgivelsene, er knyttet til afferente signaler fra huden, bevegelsesapparatet og de fem spesialsansene. All sanseinformasjon fra reseptorer i huden og bevegelsesapparatet formidles gjennom perifere somatosensoriske nevroner til ryggmargens dorsalhorn eller tilsvarende sensoriske kjerner i hjernestammen.
I CNS danner de perifere sensoriske nevronene synapser med et nytt sett nevroner som leder sanseinformasjonen til thalamus. Her er det enda en synaptisk omkobling til en tredje gruppe nevroner som bringer sanseinformasjonen til et bestemt område av hjernebarken slik at vi får en bevisst sanseopplevelse. Fenomener som nummenhet og manglende smertefølelse kan tyde på at hjernen ikke mottar sanseinformasjon fra huden. Nevrologiske utfall kan skyldes en blokkering av afferente sensoriske signaler. Dette kan skje på ulike nivåer. Et sansetap kan skyldes skade på reseptorer, hjernebarken eller den mellomliggende kjeden av tre nevroner.
Luktesansen
Øverst i nesehulen finnes det et kvadratcentimeters stort område hvor utløpere fra tallrike nevroner trenger ned mellom epitelcellene og fungerer som luktreseptorer. Hver av disse har forskjellige proteiner i cellemembranen som binder seg til ulike molekyler i innåndingsluften. En bestemt kjemisk forbindelse stimulerer altså bare en eller noen få reseptorer. Afferente signaler ledes i 1. hjernenerve gjennom taket i nesehulen inn i kraniehulen. Herfra går de videre til et område av hjernebarken nær spissen av temporallappen. Luktimpulsene tar altså ikke veien om thalamus. Kun små områder av hjernen er engasjert i å bearbeide disse impulsene.
Synssansen
Lys fra omgivelsene ledes gjennom cornea og pupillen til retina som inneholder tallrike fotoreseptorer. Signalene fra disse ledes av 2. hjernenerve til thalamus og videre til synsbarken som ligger i oksipitallappen. Synssansen med den 2. hjernenerve, nervus opticus, regnes av mange som en del av sentralnervesystemet og ikke det perifere nervesystem.
Hørselssansen
Lyder i omgivelsene ledes via trommehinnen og knoklene i mellomøret til sneglehuset som inneholder spesielle mekanoreseptorer for hørsel, hårceller. Signalene ledes i 8. hjernenerve til ulike områder i hjernestammen, og videre til thalamus. Til sist går de til hørselsbarken som ligger i øvre del av temporallappen.
Smerte
Nociseptorer er smertereseptorer som aktiveres av stimuli som kan forårsake vevsskade. Når de afferente signalene fra disse reseptorene når hjernebarken, får vi en følelse av kraftig, akutt smerte, som ofte kan lokaliseres presist. Dersom vevet blir virkelig skadet, vil nociseptorene fortsette å være aktivert lenge etter at den skadelige stimulus er fjernet. Dette skyldes lokale signalstoffer, blant annet arakidonsyremetabolitter, som frigjøres fra skadeområdet. Den vedvarende smerten tvinger oss til å holde det skadde området i ro, som er hensiktsmessig med tanke på den følgende reparasjonsprosessen. Slik kontinuerlig aktivering av nociseptorene gir en annen type smerte enn den akutte, den er mer sviende eller verkende og kan ikke lenger lokaliseres presist. Afferente signaler fra disse reseptorene bruker forholdsvis lang tid på å nå CNS, fordi de ledes gjennom tynne sensoriske nerver som leder signalene relativt langsomt. To ulike hudreseptorer reagerer på høye eller lave temperaturer. Disse er imidlertid mest følsomme for temperaturendringer.
En rekke forskjellige mekanoreseptorer i huden gir informasjon om trykk og berøring, disse reagerer også først og fremst på endringer. Tettheten av mekanoreseptorene er spesielt stor i fingertuppene. Signalene fra mekanoreseptorene formidles i tykke, myeliniserte sensoriske nevroner, og de når derfor raskt til CNS. I musklene og ved overgangen mellom muskler og sener finnes det en gruppe avlange mekanoreseptorer som kalles henholdsvis muskelspoler og senespoler. Disse gir CNS info om hvor strukket en muskel er og om kraften i en muskelsammentrekning. Bindevevskapselen rundt leddene inneholder i tillegg mekanoreseptorer som gir informasjon om leddstilling og bevegelse. Disse reseptorene kalles med et samlenavn proprioreseptorer og gir CNS info om funksjonen til alle deler av bevegelsesapparatet.
Langsua (andre betydninger)
Langsua har flere betydninger:
Det somatiske nervesystem
Smerte
Smerte er underlagt spesielle kontrollsystemer. Impulser fra nociseptorene blir delvis blokkert ved stimulering av mekanoreseptorer i samme kroppsområde. Ved hjelp av internevroner i det aktuelle segmentet kan de nevronene som formidler trykk og berøring, hemme impulsoverføringen fra de nevronene som formidler smerte. Dette forklarer hvorfor det hjelper å gni eller klemme på huden når vi skader oss. Smerteimpulser kan også blokkeres gjennom nedstigende baner fra kjerner i retikulærsubstansen i hjernestammen. Nevronene her bruker blant annet endorfiner som transmittere. Endorfiner er kjemisk beslektet med morfin, som bidrar til å forklare legemiddelets smertestillende virkning.
Viljestyrt bevegelse
Bevegelser som kan kontrolleres av viljen, skyldes sammentrekning av tverrstripet muskulatur. All tverrstripet muskulatur styres av motonevroner. Cellelegemene til disse ligger i ventralhornene og i tilsvarende motoriske hjernenervekjerner i hjernestammen. Vilje er, i likhet med bevissthet, knyttet til hjernebarken, og viljestyrte bevegelser forutsetter derfor nedadgående forbindelseslinjer til motonevronene. Disse forbindelsene ivaretas hovedsakelig av en gruppe lange nevroner som strekker seg fra det primære motoriske barkområdet til ventralhornene og til tilsvarende motoriske kjerner i hjernestammen. Mange viljestyrte bevegelser er altså kontrollert av en kjede på to nevroner. En sammensatt bevegelse forutsetter bruk av en rekke muskler samtidig. Dette krever at de motoriske og sensoriske områdene i hjernebarken samarbeider med cerebellum og basalgangliene.
At en bevegelse kan styres av viljen, betyr ikke at den alltid er viljestyrt, som for eksempel ved reflekser. Respirasjonsreguleringen er et eksempel på hvordan vi viljemessig til en viss grad også kan oppheve en refleksmekanisme.
Dersom motonevronene, musklene eller forbindelsen mellom dem ødelegges, er enhver muskelsammentrekning umulig og man blir lam. Hindret signaloverføring i de nedadgående banene fra hjernebarken blokkerer muligheten for viljestryte muskelsammentrekningen, men pasienten blir ikke fullstendig lammet – refleksene er fremdeles i funksjon. En muskel er bygd opp av trådformede muskelceller, muskelfibre, som er fullpakket med spesialiserte celleskjelettproteiner. Når disse proteinene beveger seg i forhold til hverandre, trekker muskelen seg sammen. Hver muskel i kroppen står i forbindelse med en nerve. Motonevronene i disse nervene danner synapser med flere muskelfibre i samme muskel, fordi aksonet forgrener seg i nærheten av muskeloverflaten. Et motonevron og de muskelfibrene nevronet innerverer, kalles en motorisk enhet. En muskel og den tilhørende nerven er altså en samling av mange motoriske enheter.
Subsellulære prosesser
Når et aksjonspotensial når synapsen, frigjøres acetylkolin, som er en aminosyreliknende forbindelse. Acetylkolin passerer over synapsespalten og binder seg til et reseptorprotein i muskelfibrenes cellemembran, som fører til et aksjonspotensial i muskelfibrene. Kalsiumioner blir frisatt fra intracellulære lagre, som i sin tur påvirker celleskjelettproteinene slik at de beveger seg i forhold til hverandre – en muskelsammentrekning. Acetylkolin brytes raskt ned av acetylkolinesterase, et enzym som finnes i synapsen. Stimuleringen av acetylkolinreseptorene stanser, og sammentrekningen opphører. En sammenhengende kontraksjon forutsetter en serie nerveimpulser og jo raskere disse impulsene kommer, jo kraftigere blir kontraksjonen i hver muskelfiber, opp mot en maksimumsgrense.
CNS kan regulere kraften i en muskelsammentrekning på to måter:
Samlet sikrer disse mekanismene en svært nøyaktig kontroll med muskelfunksjonen. Enhver sammentrekning av en tverrstripet muskelfiber forutsetter en efferent impuls i det tilhørende motornevronet. For at en muskelfiber skal opprettholde normal struktur og funksjon, må den brukes jevnlig.
Bevegelseskontroll og reflekser
Presis bevegelseskontroll forutsetter at CNS vet hvilke motonevroner som går til hvilke muskler. Dette behovet ivaretas ved at alle motonevronene som går til samme muskel, ligger samlet i ventralhornet, som søyler av nervecellelegemer. Disse søylene gjennom flere segmenter, slik at aksonene som skal til samme muskel, forlater ryggmargen gjennom ulike spinalnerver. Forholdene er altså ikke like som ved de sensoriske nevronene som kontrollerer dermatomer. Visse ryggmargssegmenter er hovedansvarlige for bestemte muskelgrupper og bevegelser.
Kortvarig, hurtig strekk av en muskel utløser en refleks der den samme muskelen trekker seg sammen. Denne strekkrefleksen skyldes stimulering av bestemte mekanoreseptorer, muskelspoler, som registrerer muskelens lengde. De sensoriske nevronene fra muskelspolene er koplet direkte sammen med de tilhørende motonevronene i ryggmargen. Både de sensoriske nevronene og motonevronene i ryggmargen mottar imidlertid kontinuerlige impulser fra hjernebarken og hjernestammen som regulerer strekkbevegelsene sånn at de ikke forstyrrer viljestyrte bevegelser. En normal strekkrefleks forutsetter normale afferente og efferente impulser i sensoriske og motoriske nevroner, normal kobling i de aktuelle segmenter og normal funksjon av muskelfibrene i den aktuelle muskelen.
Når man stryker med en skarp gjenstand under fotsålen, planta, fra hælen mot tærne, bøyer stortåen seg refleksmessig nedover. Denne plantarrefleksen skyldes ikke stimulering av muskelspoler, men mekanoreseptorer i huden. Plantarrefleksen er kontrollert av nedstigende baner fra hjernen. Dersom denne kontrollen faller bort, blir refleksen invertert: tåen bøyer seg opp istedenfor ned.
Koblinger
Det primære motoriske barkområdet ligger rett foran det primære sensoriske barkområdet. Motornevronene i ventralhornet er direkte underlagt det primære motoriske barkområdet, som dermed får en avgjørende betydning for viljestyrte muskelsammentrekninger. Området står også i forbindelse med det sensoriske området, og får dermed kontinuerlig informasjon om konsekvensene av enhver muskelsammentrekning. Ordningen av de enkelte nevronene i det primære motoriske barkområdet følger ikke samme systematikk som i ryggmargen. I hjernebarken later det til at funksjon er et viktigere sorteringsprinsipp enn hvilke muskler det enkelte nevron skal til. Videre er nevronene også sortert etter hvilken kroppsdel de kontrollerer. Også her er det en sterk overvekt av nevroner som kontrollerer fingerbevegelser.
Basalgangliene er en samlebetegnelse på store kjerner som hovedsakelig ligger mellom hjernebarken og thalamus på hver side. De står også i forbindelse med en kjerne i hjernestammen som heter substantia nigra, ofte regnes denne kjernen som en del av basalgangliene. Basalganglienes funksjon er bare delvis forstått: planlegging av kompliserte bevegelser i samarbeid med de motoriske barkområdene synes å være en viktig oppgave.
Cerebellum mottar også tallrike efferente nervefibre fra motoriske områder av hjernebarken. Baner går i tillegg fra vestibulariskjernene, som formidler impulser fra likevektsorganet, og fra ryggmargens dorsalhorn. Samlet får lillehjernen info om både planlagte bevegelser og konsekvensen av disse bevegelsene. Cerebellum er følgelig nødvendig for at de ulike musklene i kroppen skal samarbeide for å gi koordinerte bevegelser. Sykdommer i lillehjernen kan dermed gi klumsete og usikre bevegelser uten at det trenger være noen lammelser tilstede, siden det ikke er noe brudd i forbindelsen mellom hjernebarken og skjelettmusklene.
Ola Viken
Ola Viken (født 1964) er en norsk advokat med trygd, arv og familierett som spesialområde.
Tyrkias herrelandslag i fotball
Flest landslagskamper
Uthevede spillere er fortsatt aktive. Oppdatert 14. juni 2013.
Ingram M6
Ingram Model 6 er en amerikansk maskinpistol i kaliber .45 ACP.
Tyrkias herrelandslag i fotball
Flest landslagsmål
Uthevede spillere er fortsatt aktive.
Ingram M6
Den ble produsert fra 1949 til 1952 av Police Ordnance Company i Los Angeles, California. Den fremstår som en kopi av M1 (Thompson) men var beregnet som et rimeligere alternativ for politiet i USA. Den ble levert med trestokk med pistolgrep og frontgrep. Totallengden er 762 cm og løpslengden 228 cm. Den har rett våpenmagasin med kapasitet på 30 patroner.
Tyrkias herrelandslag i fotball
Flest landslagsmål
Oppdatert 14. juni 2013.
Ingram M6
En variant med navn M7 ble laget i 1952, med ble kun produsert i et lite antall.
Tyrkias herrelandslag i fotball
Nåværende tropp
2. juni 2021 Tyrkias tropp til EM i fotball 2021 fra 11. juni til 11. juli 2021.
Andre spillere
Spillere som nylig har vært med i landslagstroppen.
Trichogomphus vicinus
Trichogomphus vicinus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En stor (45-50 millimeter) og kraftig, tettbygd, blank, svart hornbille. Hannen har et krumt horn i pannen, pronotum er uthulet foran, med fire knøler langs kanten av uthulingen. Hunnen hos denne arten mangler horn på hodet, har bare en liten knøl, og pronotum er rundet uten noen horn eller uthulinger, svært grovt punktert foran og på sidene, glatt og blankt i midten. Dekkvingene hos begge kjønn er blanke med kraftig punktering. Disse billene er meget kraftig bygde, også til hornbiller å være.
Utbredelse
Arten forekommer på Ny-Guinea.
Jang Hye-ji
Jang Hye-ji (født 7. august 1997) er en sørkoreansk curlingspiller.
Hun representerte Sør-Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun endte som nummer 5 i mikspar.
Kjell Arne Gøranson
Kjell Arne Gøranson (født 13. desember 1970) er en tidligere norsk sandvolleyballspiller som har to sølv- og tre bronsemedaljer fra norgesmesterskapet i sandvolleyball, alle med ulike makkere.
Detergent
En detergent er en surfaktant som letter dannelse av emulsjon eller annen form for dispersjon.
Molekylene i en detergent er som regel utstrekte og amfifile, med en hydrofob og en hydrofil ende. Et eksempel på en detergent er natriumstearat (C17H35COONa) hvor den lange hydrokarbonkjeden er hydrofob og karboksylgruppen (-COO- er hydrofil.
Andre betydninger
I en snevrere betydning brukes ordet detergent av og til i betydning vaskemiddel, særlig på engelsk.
Vita (album)
Vita er et musikkalbum av Unni Løvlid fra 2005. Det kom ut på Heilo og har nr HCD 7197. Albumet er spilt inn i Tomba Emmanuelle på Slemdal i Oslo i oktober og november 2004, 2. oktober med publikum til stede. Samlet spilletid er 42 minutter og 24 sekunder.
Howrah (distrikt)
Howrah (bengali: হাওড়া জেলা ) er et distrikt i den indiske delstaten Vest-Bengal. Distriktets hovedstad er Howrah.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 4,841,638 innbyggere i distriktet, mot 4,273,099 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 63,30 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,27 % i 2011 mot 12,01 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 964 i 2011 mot 956 i 2001.
Lee Ki-jeong
Lee Ki-jeong (født 18. juli 1995) er en sørkoreansk curlingspiller.
Han representerte Sør-Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han endte som nummer 5 i mikspar.
Ukrainas riksvåpen
Ukrainas riksvåpen ble vedtatt 26. juni 1996 som et grunnlovsfestet symbol på staten Ukraina nesten fem år etter selvstendigheten i 1991. Landets riksvåpen har en mindre og en større versjon. Den større versjonen er fortsatt bare et forslag, da det ikke har oppnådd nødvendig oppslutning i nasjonalforsamlingen.
Symbolikk
Lysteret er et symbol fra Kievriket, og er hentet fra mynter utstedt under Vladimir Is styre rundt år 1000. Opphavet er usikkert, og figuren har blant annet blitt tolket som en stilisert tegning av en stupende jaktfalk, et anker, en lysestake eller en bue med piler. Andre har knyttet symbolet til kristendommens forestilling om treenigheten. Figuren kan også være et tamga i skytisk tradisjon, et bumerke i norrøn tradisjon, eller en blanding av begge.
Dagens ukrainske trefork-symbol er en forenklet versjon av riksvåpenet til Den ukrainske folkerepublikk, en stat som eksisterte fra 1918 til 1921. Dette merket ble designet av kunstneren Vasyl Krytsjevskyj (1873–1954). Treforken ble bannlyst som nasjonalistisk i Sovjetunionen, samveldet av kommuniststater som oppstod etter første verdenskrig, den russiske revolusjon og den påfølgende borgerkrigen. Den ukrainske sosialistiske sovjetrepublikk tok isteden i bruk sin variant av unionens våpenskjold, med kommunistiske symboler som hammer og sigd, rød stjerne, soloppgang og kornaks.
I dag er imidlertid riksvåpenet fra Sovjet-tiden forbudt, og ukrainske skolebarn blir lært hvordan man i lyster-figuren kan se bokstavformer som danner ordet «ВОЛЯ» (VOLJA), ukrainsk for «frihet».
I det større våpenet som er foreslått, har våpenskjoldet en Zaporozje-kosakk bevæpnet med sabel og muskett og en gull løve som skjoldholdere. Kosakken representerer det østlige Ukraina. Løven er hentet fra Vest-Ukrainsk heraldisk tradisjon. Skjoldet hviler på et bånd i nasjonalflaggets farger, hveteaks og blomstrende krossved.
Elektronmikroskop
Elektronmikroskop er et viktig redskap for å sjekke resultatet av forskning, eller biologiske prøver.
Elektronmikroskop kan hovedsakelig deles opp i to kategorier. Transmisjonselektronmikroskop (TEM) og Skanningelektronmikroskop (SEM).
I motsetning til et vanlig mikroskop hvor en sender synlig lys og lar øyet se det reflekterte lyset direkte, så bruker et elektronmikroskop elektroner i avbildningen. Elektroner blir sendt ut fra et filament (en wolfram-tråd) i den blanke sylinderen midt i bildet, de blir så akselerert med en spenning på opptil 30kV(SEM) eller 3MegaV(TEM), og bombarderer prøven. Et transmisjons mikroskop lar elektronene gå gjennom prøven (tykkelse på prøven ~60nm - noen få mikrometer) og blir avbildet på en fluoriserende skjerm. I Skanning elektronmikroskopet er det en detektor som ser elektronene som blir reflektert fra prøveoverflaten, og gjør det den ser om til et bilde på en TV-skjerm. Siden elektroner har mindre bølgelengde enn synlig lys, kan vi se mange flere detaljer. I tillegg blir kontrastene bestemt av de elektriske egenskapene til prøven i større grad enn ved synlig lys. Det vil si at f.eks. gull som har en høy elektrontetthet vil vises avbildet som helt svart i TEM (slipper ikke elektroner til fluoriserende skjermen) eller helt hvit i SEM (reflekterer mange elektroner til detektor).
Elektronmikroskopet kan forstørre opp til ti millioner ganger, det vil si at en kan se cellestrukturer og til og med kjemiske bindinger, vel å merke ikke enkelt og problemfritt. Det er mulig å se detaljer ned i området tiendedels nanometer.
Et elektronmikroskop er i prinsippet bygd på samme måte som et lysmikroskop, med strålekilde (lampen), kondensator, preparatholder med justeringsmuligheter, objektiv, tubus, okular og sensor (øyet). Men strålekilden i elektronmikroskopet er en elektron-akselerator/kanon og linsene er bygd opp av elektromagnetiske spoler. Vi kan heller ikke benytte øyet for direkte observasjon. Fordi elektronene bremses svært effektivt opp av luft, må det benyttes vakuum inne i mikroskopet. En annen forskjell fra lysmikroskopet er at materialet som brukes i elektronmikroskop er forbehandlet i større eller mindre grad. Det er fordi elektronstrålen kan destruere eller endre ubehandlet materiale slik at det man ser i mikroskopet ikke blir reelt.
Marino Grimani
Marino Grimani  (født ca. 1489, død 28. september 1546) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var patriark av Aquileia og titulærpatriark av Konstantinopel.
Han ble kreert til kardinal i mai 1527 av pave Klemens VII med San Vitale og senere med San Marcello al Corso som tittelkirke. Det var hans første konsistorium.
Gamle Haugafossen kraftverk
Gamle Haugafossen kraftverk var et vannkraftverk i Ullensvang kommune i Vestland.
Jondal el.verk bygde kraftverket i 1915. Det utnyttet et fall på 21 meter i Jondalselvi.
Det var installert to francisturbiner med 300 kW og årlig produksjon på 1,5 GWh (2003).
Det ble revet i 2016 for å gi plass til et nytt Haugafossen kraftverk.
Camp O’Donnell
Camp O'Donnell var en krigsfangeleir for filippinske og amerikanske soldater tatt til fange av Japan under landets angrep på og okkupasjon av Filippinene under annen verdenskrig. Svært mange av dem var overlevede fra dødsmarsjen fra Bataan. Om lag 60 000 filippinere og 9 000 amerikanere var fanger her. I løpet av de få månedene i 1942 da Camp O'Donnell ble benyttet for krigsfanger, omkom om lag 20 000 filippinere og 1 500 amerikanere her av sykdommer, sult, brutalitet og manglende omsorg.
Leiren er nær Capas i provinsen Tarlac. Camp O'Donnell begynte som en post for den filippinske hærs 71. divisjon Da amerikanerne kom tilbake etter krigen ble den en base for United States Air Force.
Den er nå en installasjon for den filippinske hær.
Sessvollmoen leir
Sessvollmoen leir er plassert i Ullensaker kommune i Viken. Garnisonen var ferdig bygget i 1955. Siden den gang, og frem til i dag har den inneholdt mange forskjellige avdelinger. Leiren ble overført fra Hæren til Forsvarets logistikkorganisasjon i august 2018.
I dag domineres Sessvollmoen av fem store avdelinger: Forsvarets sanitet, Forsvarsbygg, Forsvarets logistikkorganisasjon, Regional støttefunksjon Base Viken og Forsvarets kompetansesenter for logistikk.
Solresol
Solresol er et kunstig språk som ble utarbeidet fra 1817 av den franske musikklæreren Jean François Sudre (født 1787, død 1862).
Solresols mange koder
Sudres utgangspunkt var de sju tonene, som er de grunnleggende fonemene i språket. Dette betyr at solresol-ord kan plystres eller spilles på et hvilket som helst instrument. I serien Drømmen om det fullkomne språk (NRK radio 1989) blei solresol spilt på trompet av en musiker fra kringkastingsorkesteret. Solresol kan også skrives som noter.
Men solresol kan også snakkes, ved at tonene erstattes med de sju tonenavna do re mi fa sol la si. Dermed kan solresol skrives med vanlige latinske bokstaver. Eller de sju tonene kan erstattes med talla fra 1 til 7, og skrives som en tallkode.
Solresol kan også lett gjøres til tegnspråk for døve og kommuniseres med håndtegn, f.eks. ved å vinke med fingrene. En solresol-kode bygger på knyttnevens fire knoker og de tre mellomrommene mellom dem. Solresol kan kommuniseres med trommekoder osv.
Alt dette innbyr til bruk av solresol til hemmelige koder – f.eks. med signaler som blir sett av alle, men ikke forstått av andre enn de innvidde. En som lager mat på kjøkkenet i en restaurant, kan f.eks. sende hemmelige signaler til kjæresten sin som er kunde ved å arrangere en salat i sju forskjellige farger ...
En av Sudres tanker var også at solresol skulle kunne brukes som militært signalsystem, bl.a. mellom krigsskip i rom sjø ved hjelp av lyd, signalflagg, lanterner eller raketter. Militære myndigheter lovet ham støtte til å utvikle denne sida av språket, men pengene kom angivelig aldri.
Solresols filosofiske ordforråd
For eksempel kunne ordene få motsatt betydning ved å bli snudd baklengs:
Soresols ord for Gud er tre stigende toner.
Satan derimot er de samme tre tonene som synker – og beskriver Lucifers fall fra himmelen og ned i avgrunnen.
Kristus er tre toner – først oppe, så nede, så opp igjen – som beskriver frelserens bevegelse fra himmelen, ned på jorda til menneskene og opp til himmelen igjen etter korsfestelsen.
Solresols historie
Sudre begynte å propagandere solresol offentlig i 1823. I 1825 dro han på turne i Frankrike sammen med to elever og demonstrerte språket.
I 1829 demonstrerte han språket for en gruppe offiserer.
I 1833 demonstrerte han solresol på et møte i det Kongelige kunstakademi der pressa var tilstede, og fikk rosende kommentarer.
Under Napoleon den III fikk Sudre en viss statsstøtte og anerkjennelse fra mange av samtidas ledende intellektuelle.
Hans største lærebok Langue musicale universelle blei sammen med en grammatikk gitt ut posthumt, i 1866.
Fra 1880 og i over hundre år framover var tegnspråk for døve forbudt i Frankrike. Noen artikler hevder at det fikk stor betydning for solresol fordi det blei ulovlig som døvespråk.
Men andre kilder bekrefter ikke dette. Tvert imot ser det ut til at solresol nå fikk sin største utbredelse.
Etter Sudres død blei det i Paris stifta ei forening til støtte for språket, Societé Pour la Propagation de la Langue Universelle Solresol. Antallet brukere vokste jevnt og trutt, og kulminerte trolig da solresol-læreren van Boleslas Gajewski ga ut sin Grammaire du Solrésol i 1902.
Solresol led under samme problem som mange andre kunstige internasjonale hjelpespråk: Det fikk oppmerksomhet og sympati, men få aktive brukere. På slutten av 1800-tallet kom også mange andre språk som var lettere å lære, som Volapük og Esperanto, og tok mesteparten av oppmerksomheta. Utover på 1900-tallet visnet støtten til Solresol bort.
David Refael ben Ami
David Refael ben-Ami (דוד רפאל בן-עמי; født 8. oktober 1950 i Nahalal i Israel, død 9. oktober 2020 i Jerusalem) var en israelsk sanger.
Solresol
Solresols historie
Solresol fikk en del presse da Steven Spielberg lot fremmede romskip bruke det til å signalisere med i filmen Nærkontakt av tredje grad (originaltittel ''Close encounters of the third degree) i 1977.
David Refael ben Ami
Han ble kjent for sin singel «Desdemona» fra 1970. De fleste av hans sange ble skrevet av Matti Caspi. I 2006 lanserte han albumet We are for God and our eyes are to God. Mange av hans sanger var politiske, for det meste pro-Israel.
Solresol
Solresols historie
Som flere andre historisk viktige kunstspråk har solresol fått en liten renessanse med Internett. Det fins ei ny, internasjonal gruppe av brukere som ser ut til å være voksende.
David Refael ben Ami
Ben Ami døde av COVID-19 den 9. oktober 2020 på et sykehus i Jerusalem, i en alder av 70 år.
Smaltind
Smaltind eller Smaltinden er en fjelltopp på 782 moh beliggende i Sila, i Lurøy kommune på Helgelandskysten. Rute opp til fjellets topp består for det meste av berg.
Øystese
Øystese er et tettsted i Kvam kommune i Vestland, og ligger ved Hardangerfjorden, 7 km øst for Norheimsund. Navnet Øystese kommer trolig fra gammelnorsk Eistvesvin, det hellige stedet for gudstilbedelse. Tettstedet var i 2013 og fra 2019 av Statistisk sentralbyrå slått sammen med tettstedet Norheimsund.
Kultur
Fylkesvei 7 går gjennom bygda, som er kjent for skulpturmuseet etter bildehoggeren Ingebrigt Vik. Ved siden av museet ligger kunsthuset Kabuso, som har utstillinger, konserter og egen kafé. I Øystese arrangeres også populærmusikkfestivalen Bygdalarm. Øysteseelva renner gjennom bygda, og spesielt fossen Ørredalsfossen regnes som en attraksjon. Fitjadalen, som Øysteseelva renner gjennom, er et populært område for turliv, jakt og fiske. Elva var lenge en god lakse- og sjøørret elv, men bestanden av laks er nå borte. Naturen innover i skogs- og fjellområdet (Kvamsfjella og Bergsdalen) langs Øystesevassdraget regnes for å ha store kvaliteter.
Et annet kjent turistmål er Gullfiskedammen (Skårsvatnet), der det lever en stamme gullvederbuk som ble satt ut der tidlig på 1900-tallet. Kortradisjonen står sterkt i Øystese.
Øystese skulemusikklag øver på Øystese barneskule hver onsdag fra klokken 1730 til 1930. Korpset rekrutterer medlemmer fra Øystese og er for tiden ledet av Petro Romanyshyn. Voksenkorpset i bygda heter Øystese Musikklag og ble grunnlagt i 1917. Korpset øver på Øystese barneskule onsdager fra klokken 1930 til 2200. Korpset har de siste årene hatt musikalsk framgang, noe som skyldes god tilvekst av medlemmer blant annet fra skolekorps. Korpset blir dirigert av Kåre Stokke. De to korpsene er de eneste i Kvam som har janitsjarbesetning.
Næringsliv
Øystese har flere møbelfabrikker, og er blant Skandinavias ledende på bordproduksjon. Hardangerfjord Hotel, et trykkeri, meieri, bensinstasjoner og matvarebutikker ligger også i bygda. I tillegg har Øystese en rekke ulike småbutikker. I Øystese ligger det et treningssenter, en kunstgressbane samt et bowlingsenter.
Tidligere
Gammalost ble produsert fram til omtrent 1990, inntil «Øystese ... tapte kampen mot Vik i Sogn om hvem som skulle få fortsette å produsere».
Skole og utdanning
I bygda ligger skolene Øystese barneskule, Kvam ungdomsskule og Øystese gymnas. Sistnevnte tilbyr utplassering av elever i USA. Øystese har også en idrettshall.
Island under Sommer-OL 1912
Island under Sommer-OL 1912. To sportsutøvere, begge menn, fra Island deltok i to sporter, friidrett og bryting, under Sommer-OL 1912 i Stockholm. Det var første gang Island deltok i et OL, de vant ikke noen medalje.
Nygårdstangen
Nygårdstangen er en av Bergens og Norges mest trafikkerte og største trafikkmaskiner.
Her møtes fire svært trafikkerte strekninger; fra Sandviken, Åsane, Arna, og nordlige deler av Vestlandet med og, fra Danmarks plass, Fana, Os, og sørlige deler av Vestlandet med , fra Laksevåg, og Sotra med  i tunnel og over Puddefjordsbroen, og  som går fra Bergen sentrum.
Adda
Adda er en 313 km lang elv i Lombardia i Italia. Elven renner gjennom provinsene Sondrio, Lecco, Bergamo, Milano, Cremona og Lodi, før den renner ut i Po ved Castelnuovo Bocca d'Adda like ved Cremona (36 m over havet).
Adda renner gjennom dalen Valtellina forbi byen Sondrio. Den er hovedtilførselen til Comosjøen, og er sjøens utløp ved Lecco. Elven passerer Lodi på vei mot Po.
De viktigste sideelvene er Brembo og Serio.
Den nedre delen av Adda dannet grensen mellom territoriene til Venezia og Milano. Flere viktige slag har funnet sted ved Adda, ikke minst slaget ved Lodi, hvor Napoleon beseiret Østerrike i 1796 og slaget ved Adda(11. august 490), der Theoderik den stores østgotere skremte daværende kong Odovaker til å forskanse seg i Ravenna fram til 493.
Gregg County
Gregg County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i de østlige delene av staten. Det grenser mot Upshur County i nord, Harrison County i øst, Rusk County i sør og mot Smith County i vest.
Propensitet
Propensitet (via engelsk propensity fra latin propensio = «hang, tilbøyelighet») kan forstås som «virkeliggjøringspotensialet» til en hendelse, og er en tolkning av sannsynlighet som en objektiv fysisk størrelse. Forslaget om å tolke sannsynligheter som propensiteter går tilbake til Karl Popper, men lignende tanker finner man allerede hos Charles Peirce.
Popper brukte begrepet propensitet for å referere til det iboende «virkeliggjøringspotensialet» (eller «tilbøyeligheten til å skje») som mange naturlige prosesser har: Noen hendelser skjer ikke med ren nødvendighet, men med en viss sannsynlighet, som enten virkeliggjøres eller ikke. Menneskelig aktivitet kan påvirke slike propensiteter (dvs. bidra til mulige hendelsers virkeliggjøring), mens andre er helt uavhengig av menneskelig inngripen (f.eks. radioaktivt henfall). Virkeliggjøringa av en slik hendelse avhenger av egenskapene av de involverte objektene (f.eks. om en spillterning er ideal) og rammebetingelsene (f.eks. beskaffenheten til underlaget som terningen kastes på).
Popper innførte propensitetsbegrepet opprinnelig fordi han lette etter en objektiv tolkning av kvantemekanikken (som alternativ til den subjektivistiske København-tolkninga). Senere brukte han propensiteter også som et ledd i forklaringa av menneskers frihet.
Som tolkning av sannsynlighet står propensitet i sterk kontrast til de mest utbredte andre tolkningene: I motsetning til frekventistisk sannsynlighet (som forstår sannsynlighet som den relative hyppigheten av en type hendelser) kan også en unik hendelse ha en propensitet. I motsetning til bayesiansk sannsynlighet (som forstår sannsynlighet som den subjektive overbevisningsgraden om at en usikker hendelse kommer til å intreffe) er en propensitet en objektiv størrelse.
Når propensitet beskrives som en «objektiv fysisk størrelse» (Popper sammenligner den med kraftfelt), så ligger i dette at den beskriver en reelt «uavgjort» situasjon. Ifølge de andre synene tolkes en sannsynlighet (så sant den er større enn null og mindre enn én) vanligvis som uttrykk for vår mangelfulle kunnskap: Vi vet ikke om hendelsen kommer til å inntreffe, men det er forutbestemt at den enten inntreffer (dvs. «egentlig» har en sannsynlighet på 1) eller uteblir (dvs. «egentlig» har en sannsynlighet på 0). Dette forutsetter et fullstendig determinert univers. Propensiteter tar derimot høyde for at universet ikke er (fullstendig) determinert, og at enkelte hendelser er usikre fra naturens side.
Blant filosofene og matematikerne som har videreført og forsvart propensitetstolkninga av sannsynlighet, finner man Ronald Giere, Donald Gillies , Ian Hacking og David Miller.
Vitenskapsåret 1689
Vitenskapsåret 1689 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1689.
The Homecoming (boksekamp)
The Homecoming («hjemkomsten») var den andre boksekampen mellom Cecilia Brækhus og Anne-Sophie Mathis, som ble avholdt 1. oktober 2016 i Oslo Spektrum.
Kampen markerte samtidig opphevelsen av lov om forbud mot profesjonell boksing i Norge, samt endringen av knockoutloven, og ble annonsert av bokseannonsøren Michael Buffer, mannen bak ropet «Let's get ready to rumble».
Etter fire amatørkamper beseiret norske Kevin Melhus sin tyske motstander Christian Dulz på knockout i andre runde av sin proffdebut, før Brækhus avsluttet kvelden med å ta sin 29. strake seier ved slå franske Mathis på teknisk knockout 1.05 ut i andre runde.
Andrej I av Russland
Andrej I eller Andrej Bogoljubskij (russisk: Андрей Боголюбский, «Andrej den Gudselskende»; født ca. 1111, død 28. juni 1174), var storfyrste av Vladimir-Suzdal. Han var sønn av rurikiden Jurij Dolgorukij, som utropte Andrej til fyrste av Vysjhorod (nær Kiev). Etter sin fars død i 1157 ble Andrej fyrste av Vladimir, Rostov og Suzdal. Under Andrejs styre ble Vladimir-Suzdal et betydningsfullt rike. Dette ledet til konflikter med fremstående bojarer og til en sammensvergelse hvor Andrej ble myrdet natten til 29. juni 1174.
Fødsel og tidlige år
Den eneste opplysningen om hans fødsel (omkring år 1111) finnes i Vasilij Tatisjtsjevs Istorija rossijskaja («Russisk historie»), skrevet 600 år senere. Hans mor var en polovtsisk (kumansk) prinsesse, fatter av khan Aepa/Ayepa. Andrejs ungdomsår finnes nesten ikke omtalt i kildene.
I 1146 jaget han sammen med sin eldre bror Rostislav bort Izijaslav Mstislavitsjs forbundsfelle Rostislav Jaroslavitsj fra Rjazan, hvorpå denne flyktet til polovtserne. I 1149, etter at Jurij Dolgorukij hadde inntatt Kiev, fikk Andrej Vysjgorod av faren. Han deltok i felttoget mot Iziaslav Mstislavitj i Volynia og oppviste beundringsverdig heltemot ved stormingen av Lutsk, der Iziaslavs bror Vladimir satt beleiret. Deretter innehadde Andrej fur en tid Dorogobuzj i Volynia.
I 1153 fikk Andrej fyrstedømmet Rjazan, men Rostislav Jaroslavitj, som vendte tilbake fra steppene med polovtserne, fordrev ham.
Fyrste og storfyrste
Etter farens død i 1157 ble Andrej fyrste av Vladimir, Rostov og Suzdal. Han ble da «eneveldig over hele Suzdal med omegn»
Andrej hadde raskt tapt interessen for Kiev, som i mens var blitt en heller uvesentlig by. Han beholdt imidlertid storfyrstetittelen knyttet til Kiev, men besøkte knaprt buen. Han konsenterte seg om ditt stamfyrstedømme Rostov-Suzdal, fremfort alt dets hovedby Vladimir, som han lot utbygge. Denne byen ble Kievrikets nye hovedstad.
I årene 1158-1164 lot han der bygge en festning i Vladimir med to porttårn av hvit stein. I dag gjenstår bare en av borgens fem ytre porter – den gyldne port, som var beslått med forgylt kopper. Den praktfulle Maria Himmelsfartskatedralen eller Uspenskijkatedralen ble da bygd, likesom Pokrovkirken ved Nerl og noen andre kirker og klostre. Et betydelig ytterligere skritt for oppbyggingen av Vladimirs betydning skulle ha vært å oppgradere den kirkelig til metropolittsete. Men søknaden ble avvist av patriarken av Konstantinopel. Adrej Bogoljubskij på sin side nektet å innsette noen ny metropolitt i Kiev. Som mottrekk gav keiser Manuel I Komnenos tre av Andrejs fordrevne brødre tilflukt - av dem han som etterhvert skulle bli Andrejs etterfølger.
I samme periode ble det befestede fyrstepalasset Bogoljubovo oppført. Det ble Andrej Bogoljubskijs hovedsakelige residens, som han fikk sitt tilnavn etter.
Imens sank Kiev bare ytterligere ned i betydningsløsheten, ikke minst etter at Andrej fikk sin bror Mstislav til å plyndre byen i 1169. Det var Andrej som så bragte det berømte ikonet Theotokos av Vladimir fra Kiev til sin hovedstad, den by som det nå er kalt etter. Dette ikonet, også gjerne kalt «Vår Frue av Vladimir», er et av de mest ærede i Russland og i den ortodokse verden generelt.
Andrejs autoritære fremferd mot andre rusikider og bojarer førte til hans fall. Han ble drept i 1174 etter en sammensvergelse der tjue av hans hoffmenn stormet inn og knivstakk ham mens han sov.
Kong Oidipus
Kong Oidipus (gresk Οἰδίπους Τύραννος, Oidipous Tyrannos, fornorsket til Ødipus) er et skuespill av den greske dramatikeren Sofokles. Kong Oidipus var en konge av Theben, sønn av Laios og Iokaste, som uten å vite det drepte sin far og giftet seg med sin mor. Legenden om Oidipus er mest kjent for å ha gitt navn til Sigmund Freuds teori om ødipuskomplekset.
Andrej I av Russland
Etter hans død
Etter hans død kom det til strid mellom bojarer og innbyggerne i Vladimir, Rostov og Suzdal, alle gikk inn for hver sin egen etterfølgerkandidat. I 1176 gikk Suzdal av med seieren - der hadde de kåret Vsevolod Jurjevitsj som hersker. Han ble dermed den nye storfyrst.
Kong Oidipus
Handling
Senere ble Oidipus advart av oraklet i Delfi at han var skjebnebestemt til å drepe sin far og gifte seg med sin mor. Han visste ikke hvem hans egentlige foreldre var, og sverget aldri å vende tilbake til Korint. Mens han var ute og reiste, kom han til områdene rundt Theben, hvor han slo en fremmed i hjel under en krangel – begge nektet å vike for den annen – uten å vite at mannen var hans far, kongen av Theben. Oidipus reddet Theben ved å svare på Sfinksens gåte, og ble gjort til konge av byen til gjengjeld. Han giftet seg med enkedronningen, og de fikk fire barn. Tegn fra oven om en dyster skjebne oppsto i Theben, og kongen dro ut for å finne årsaken. Sannsigeren Tiresias fortalte Oidipus at han selv var kilden til vanskjebnen. Oidipus oppdaget at han var Laios' og Iokastes sønn, og at alle profetiene hadde gått i oppfyllelse. Iokaste tok sitt eget liv, og Oidipus stakk ut sine egne øyne.
Oidipus abdiserte som konge av Theben og overlot riket til sine to sønner, Eteokles og Polyneikes, som ble enige om å dele tronen mellom seg ved at de satt som konger annethvert år. Her slutter stykket Kong Oidipus, men handlingen fortsetter i boken Oidipus i Kolonos. Etter det første året ved makten nektet Eteokles å gi fra seg tronen, og broren angrep Theben med sine tilhengere. Begge døde i slaget, og kong Kreon, som nå ble konge, forordnet at Polyneikes ikke skulle gravlegges. Antigone, hans søster, trosset bestemmelsen, men ble tatt og dømt til å begraves levende. Hennes søster Ismene sa at hun hadde hjulpet Antigone og ville dele hennes skjebne. Tiresias fortalte at gudene mislikte Kreons avgjørelse, hvilket fikk ham til å ombestemme seg, og han gikk selv for å begrave Polyneikes. I mellomtiden hadde Antigone hengt seg for ikke å bli levende begravet, og da Kreon kom til stedet der hun skulle gravlegges, ble han angrepet av Haimon, som deretter tok sitt eget liv. Da Kreons kone Evrydike fikk høre om dødsfallene, begikk også hun selvmord.
Tolkning
Det er to tolkninger av Kong Oidipus, der den ene er skjebnebudskapet. Sofokles uttrykte at skjebnen er forutbestemt og umulig å flykte fra. Skjebnen vil alltid finne deg og få deg til å utføre de handlingene som skal til for at din skjebne kan oppfylles. Dette ses når Oidipus først blir satt ut i skogen av en gjeter og funnet av en annen gjeter, som gir gutten til kongeparet i Korint - men derfra flykter han tilbake til Theben og blir konge der.
I tillegg kan man også nevne Oidipus' søken etter sannhet. I NRKs radioprogram Studio Sokrates, analyseres stykket med utgangspunkt i det å kjenne seg selv. Med et sitat fra Bibelen, nærmere bestemt Forkynneren, «den som forøker sin kunnskap, forøker sin smerte», ser vi hvordan Oidipus ved å grave i fortiden skapte sin egen ulykke. Også NRK-programmet Lesekunst har denne tilnærmingen.
På norsk
I Norge ble første gang Kong Oidipus utgitt på norsk i 1893 på Aschehoug forlag, i Fr. Gjertsens gjendiktning. Den mest kjent utgaven er Peter Østbyes bokmålsutgave fra 1924, men finnes også i en nynorskutgave gjendiktet av blant annet Eirik Vandvik.
Film
Ødipus rex (italiensk spillefilm fra 1967 med manus og regi av Pier Paolo Pasolini.
Syrenvegen (Nannestad)
Syrenvegen (1-15, 2-8 ) er en vei på Gardermoen i Nannestad kommune, rett nordøst for Oslo lufthavn. Veien ligger på Kneppefeltet, og er en sidevei til Hasselvegen.
Kansas City Chiefs i NFL-sesongen 2023
Kansas City Chiefs spiller i lagets 54. sesong i National Football League, 64. samlet og ellevte under hovedtrener Andy Reid. Chiefs vil forsøke å bli det første laget til å vinne Super Bowl to år på rad siden New England Patriots i 2003 og 2004.
Detroit Institute of Arts
Detroit Institute of Arts (DIA), opprinnelig kalt Detroit Museum of Art, har en av de største og mest betydningsfulle kunstsamlinger i USA. Museet har et utstillingsareal på 62 893 m² fordelt på over hundre gallerier. Museumsbygningen er en arkitektonisk perle og ble skapt av Paul Cret.
Kansas City Chiefs i NFL-sesongen 2023
NFL Top 100
For andre år på rad hadde Chiefs kun tre spillere på topplisten for 2023, men alle tre var innenfor topp ti. Patrick Mahomes tok førsteplass for andre gang. Det var det eneste laget med flere spillere innenfor topp ti og det første laget til å ha tre spillere der.