cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frank Foss
Foss ble olympisk mester i stavhopp under OL 1920 i Antwerpen. Han vant med et hopp på 4,09 som var ny olympisk rekord, 14 cm høyere enn den forrige. Det var også ny verdensrekord. Henry Petersen fra Danmark ble sølvmedaljør med høyden 3,70 og amerikaneren Edwin Myers bronse med 3,60 m.
Yorke-halvøya
Yorke-halvøya er en halvøy nordvest og vest for Adelaide i Sør-Australia. Den ligger mellom Spencergulfen i vest og St. Vincentgulfen i øst. Kangaroo Island ligger sørøst for halvøya.
Yorke-halvøya ble navngitt av oppdageren Matthew Flinders og er oppkalt etter politikeren Charles Philip Yorke. Narungga-folket var bosatt i området før den europeiske bosetningen begynte i 1840.
Christopher Ryan
Christopher Ryan (født 25. januar 1950 i Bayswater i London) er en engelsk skuespiller.
Yorke-halvøya
En av hovednæringene i området er korndyrking, spesielt bygg. Dessuten er området populært som fiske- og friluftsområde for folk fra Adelaide.
Christopher Ryan
Ryan er kanskje best kjent for sin rolle som Mike i komedie-serien The Young Ones på BBC. Han begynte sin profesjonelle skuespiller-karriere hos Glasgow Citizens 'Theatre i 1971. Han spilte i regissør Samuel Beckett sitt skuespill Waiting for Godot som ble satt opp ved Queen's Theatre i West End i 1991. Hun hadde også en fast rolle i den britiske komedieserien Absolutely Fabulous. Han hadde også en rolle i Mr. Bean Goes Back To School.
West Virginia State University
West Virginia State University  er et delstatseid universitet i tettstedet Institute i delstaten Vest-Virginia, USA. Det ble opprettet i 1891, og er et av de såkalte historiske svarte læresteder i USA, gruppen av høyere læringsinstitusjoner som fra første stund tok inn svarte studenter før dette ble en lovfestet rettighet.
Ved universitetet var det 3 502 studenter og 198 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 3 776 for studenter folkeregistrert i delstaten. Studiene gis opp til mastergradsnivå.
«Seydlitz» (1939)
«Seydlitz» var en tung krysser i Hipperklassen. Den ble sjøsatt i Bremen i januar 1939 og var nesten ferdig i juni 1942 da byggingen ble stoppet. Det ble bestemt at den skulle bygges om til hangarskip. Overbygg og kanoner ble fjernet i begynnelsen av 1943, men arbeidet stoppet. Senere ble «Seydlitz» tauet til Königsberg og klassifisert som skrog, i januar 1945 senket tyskerne skipet for at det ikke skulle komme i hendene på den framrykkende røde armé. Restene be hugget opp i 1958
Megareksi
Utøvere innen kroppsbygging synes å være spesielt utsatt. I en undersøkelse fra Idrettsvitenskapelig institutt ved NTNU konkluderes det med at 6,5 % av de mennene som trente på treningssenter hadde tegn på megareksi.
Organisasjonen Forebyggende mot Narkotika, oppgir følgende faktapunkter om megareksi:
Fylkesvei 3068
Fylkesvei 3068 går mellom Fevang og Sandefjord prestegård i Sandefjord kommune.
Historikk
Dølebakken ble bygget i 1790-årene. Lingelemveien ble bygget hundre år senere i 1890-årene.
Göteborg sentralstasjon
Göteborg sentralstasjon (Göteborgs centralstation) er hovedjernbanestasjonen i Göteborg, Sverige. Stasjonen har blitt ombygd flere ganger etter at den ble innviet i 1858. Den opprinnelige stasjonen ble tegnet av Adolf Wilhelm Edelsvärd. På 1800-tallet passerte over en million svensker stasjonen på vei til havnen og Amerika. Stasjonen er en sekkestasjon. Den blir betjent av høyhastighetstoget X2000 mellom Göteborg og Stockholm,og mellom Göteborg og København i Danmark. Øresundstoget er også en internasjonal forbindelse til København, det kjører som regionaltog med flere holdeplasser enn X2000. Norske Vy sine tog til og fra Oslo snur her. Dessuten betjenes stasjonen blant annet av lokal- og regionaltog med fast takt (pendeltog), og av forskjellige lokaltog.
Godstogene bl.a. mellom Norge og Kontinentet ledes utenom Göteborg C via forbindelsesspor.
På grunn av en økende lokaltrafikk regnes stasjonen som overbelastet. Dette betyr f.eks. at det ofte må settes opp flere togsett utenfor hverandre i samme spor.
Det pågår bygging av Västlänken, en ny jernbaneforbindelse som skal gå i tunnel under byen og ha to nye stasjoner og dermed gjøre det mulig med gjennomgående persontog.
Miss Potter
Miss Potter er en biografisk film fra 2006 om barnebokforfatteren Beatrix Potter. Filmen er regissert av Chris Noonan, og Renée Zellweger spiller hovedrollen som Beatrix Potter. Filmen kombinerer historier fra Potters liv med animerte sekvenser om figurer fra hennes bøker, for eksempel Petter Kanin.
Handlingsreferat
Historien begynner med at Beatrix Potter nervøst pakker sin portefølje, og forteller om sine ambisjoner om å begynne som barnebok-forfatter som møter stor misbilligelse. Hun og hennes venninne, Miss Wiggin, besøker forlaget til Harold og Fruing Warne, som bestemmer seg for å publisere boken hennes The Tale of Peter Rabbit. Beatrix er begeistret, men det avsløres det at brødrene Warne synes boken hennes er latterlig og uten tvil kommer til å bli en stor fiasko. Den eneste grunnen til at forlaget gikk med på å publisere boken hennes, var fordi de lovet deres yngre bror, Norman, et prosjekt.
Når Norman besøker Beatrix, tar de beslutninger om boken hennes blant annet angående størrelse og pris. Norman innrømmer at han aldri har vært med på noe lignende før. Beatrix innser hva Normans brødre mener om boken hennes, men hun og Norman er fast bestemt på å bevise at brødrene tar feil. Beatrix og Norman besøker familien Warne, hvor Beatrix møter fru Warne som sitter i rullestol, samt Normans søster, Millie. Familien blir snart venn med Beatrix, men Helen Potter, Beatrix sin mor, er misfornøyd med at datteren hennes tilbringer tid i selskap med handelsmenn. Når hun kommer hjem, krangler Beatrix og Helen om Beatrix sin beslutning om å aldri gifte seg.
Moren hennes mener også at boken til Beatrix kommer til å mislykkes. Imidlertid blir bok-salget snart veldig vellykket. Norman oppfordrer Beatrix til å sende inn flere historier for publisering. Selv faren til Beatrix, Rupert, kjøper en eksemplar av «The Tale of Two Bad Mice» etter å ha hørt hvordan vennene hans fra Reform Club kjøpte bøkene hennes. Oppmuntret av denne suksessen og farens støtte, ønsker Beatrix å invitere Norman og Millie til familiens julefest. På festen koser alle seg, og Beatrix viser Norman en historie hun har begynt å skrive spesielt for ham, kalt «The Rabbits Christmas Party» og hun viser ham noen tegninger fra den nye historien. Frøken Wiggin sovner etter å ha drukket alt for mye konjakk (som Norman hadde i kaffe-koppen hennes) og Norman tar mot til seg for å foreslå giftermål til Beatrix.
Men Fru Potter avbryter før Beatrix rekker å svare. Beatrix betror seg til Millie om Normans frieri, og Millie oppfordrer Beatrix til å si ja. I Potter-husstanden krangler Beatrix og foreldrene om hennes beslutning om å gifte seg med Norman. Beatrix er fast bestemt på å si ja. Fru Potter forteller henne at ingen i Potter-familien kan gifte seg med en handelsmann, men Beatrix minner henne om at bestefedrene deres begge var handelsmenn. Når fru Potter truer med å kutte datteren sin økonomisk, minner Beatrix dem om broren, Bertram, som giftet seg med en vinhandlers datter men ikke ble avvist fra foreldrene deres av den grunn. Beatrix påstår at hun kan overleve på egen hånd på grunn av bøkene hennes.
Mr. Potter forsøker å resonnere med datteren sin. Men hun forteller ham at hun ønsker å bli elsket, og ikke bare gifte seg med noen bare fordi en mann kan forsørge henne. Foreldrene til Beatrix kommer deretter med et forslag: at Beatrix skal holde forlovelsen med Norman hemmelig til over sommerferien. Hvis Beatrix fremdeles ønsker å gifte seg med Norman mot slutten av sommeren, er foreldrene enige om at de ikke skal protestere mer mot ekteskapet. Beatrix er enig i forslaget, og er overbevist om at hun aldri kommer til å ombestemme seg. Hun ber foreldrene om å forberede et bryllup i oktober. Men en dag blir Norman funnet død, og Beatrix blir overvunnet av sorg.
Janosch
Janosch (kunstnernavn for Horst Eckert) (født 11. mars 1931 i Hindenburg i Øvre Schlesien i Tyskland) er en av de mest kjente tyske barnebokforfatterne.
Janosch har skrevet over 150 bøker som er oversatt til 30 språk. Til norsk er Janosch oversatt av blant andre Halldis Moren Vesaas. Mest kjent er trolig en rekke fortellinger om «den vesle tigeren og den vesle bjørnen».
Flere av bøkene er filmatisert som tegnefilmer for fjernsyn. Westdeutscher Rundfunk produserte i 1985 og 1989 animasjonsserien Eventyrstund med Janosch, som også bl.a. ble sendt på Barne-TV på NRK.
Athens agora
Agoraen i Athen hadde privathus til den ble reorganisert av Peisistratos i det 6. århundre f.Kr. Selv om han selv kan ha bodd på agoraen, fjernet han de andre husene, stengte brønnene og gjorde den til sentrum til den athenske styresmakten. Han bygget også et dreneringssystem, fontener og et tempel til de olympiske gudene. Kimon forbedret senere agoraen ved å bygge nye bygninger og plante trær. I det 5. århundre f.Kr. ble det bygget templer til Hefaistos, Zevs og Apollon.
Areopagos og forsamlingen av alle borgerne møttes på et annet sted i Athen, men noen offentlige møter som de der en diskuterte ostrakisme, ble holdt i agoraen. Fra perioden til det radikale demokratiet (etter 509), møttes boulaien (byrådet), prytaneis (presidenten i rådet) og arkontene (magistrater) i agoraen. Domstolene var plassert der, og enhver borger som tilfeldigvis var i agoraen når en sak ble ført, kunne bli tvunget til å tjene som jurymedlem. De skythiske bueskytterne, en slags innleid politistyrke, vandret ofte på agoraen og lettet etter jurymedlemmer.
Agoraen i Athen ble igjen et boligområde i romersk og bysantinsk tid. Den ble også møtestedet for slaver og deres herrer. En kunne også leie prostituerte der.
RBD
RBD var en meksikansk popgruppe som ble startet etter suksessen med TV-serien Rebelde i 2004. RBD vokste etter hvert betydelig, og var en av de mest populære popgruppene i Latin-Amerika og Spania da medlemmene gikk hvert til sitt i 2009.
Cyclophorellus
Cyclophorellus er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Beskrivelse
Middelsstore, matt mørkgrønne gullbasser, pronotum med gulaktig kant.
Systematisk inndeling
Disse artene blir noen ganger ført til slekten Acrothyrea.
Norgesmesterskapet i skiskyting 2009
Norgesmesterskapet i skiskyting 2009 ble avholdt fra 2. til 5. april 2009 på Lillehammer.
10 km sprint
Dato: 3. april 2009
12,5 km jaktstart
Dato: 4. april 2009
4 x 7,5 km stafett
Dato: 5. april 2009
7,5 km sprint
Dato: 3. april 2009
3 x 6 km stafett
Dato: 5. april 2009
Matthias Platzeck
Bakgrunn og utdannelse
Legesønnen Platzeck tok Abitur (artium) i 1972, og studerte fra 1974 ved den tekniske høyskolen i Ilmenau, hvor han i 1979 ble ferdig utdannet som sivilingeniør i biomedisinsk kybernetikk.
Han var gift mellom 1978 og 1984, og har tre døtre fra dette ekteskapet.
Yrke
Matthias Platzeck var fra 1979 til 1980 vitenskapelig medarbeider ved Institut für Lufthygiene i Chemnitz og ble deretter direktør for økonomi og teknikk ved sykehuset i Bad Freienwalde. Fra 1982 til 1990 var han avdelingsleder for miljøhygiene ved hygieneinspeksjonen i Potsdam. Mellom 1982 og 1987 videreutdannet han seg dessuten i miljøhygiene ved Akademie für Ärztliche Fortbildung i Berlin.
Politisk karrière
Platzeck var i april 1988 en av grunnleggerne av det potsdamske borgerinitiativet Arbeitsgemeinschaft für Umweltschutz und Stadtgestaltung (ARGUS) og i november 1989 også av Grüne Liga, som han ble talsmann for. Fra desember 1989 til februar 1990 representerte han Grüne Liga ved de sentrale rundebordsforhandlingene i Berlin. Fra februar til april 1990 var han minister uten portefølje i Hans Modrows regjering i DDR.
I mars 1990 ble han medlem av det første, siste og eneste demokratisk valgte Folkekammeret (parlamentet i DDR) for Grüne Partei der DDR, et parti som han likevel ikke selv var medlem av. Han ble parlamentarisk forretningsfører for fraksjonen Bündnis 90/Die Grünen. Fra den tyske gjenforeningen 3. oktober 1990 og frem til det første virkelig nasjonale parlamentsvalget var avholdt var han delegert representant i det tyske parlamentet.
Fra oktober 1990 til september 1992 var han medlem av landdagen i Brandenburg for Bündnis 90. Etter at Bündnis 90 ble omdannet fra liste til parti i 1991 var han en av deres nasjonale talsmenn frem til 1993. Han meldte seg ut av partiet da det fusjonerte med Die Grünen.
Platzeck ble den 22. november 1990 miljøvernminister i Manfred Stolpes kabinett i Brandenburg, i en koalisjon bestående av SPD, FDP og Bündnis 90. Også etter å ha trådt ut av partiet beholdt han sin ministerpost. Han ble som partiløs også medlem av den partimessig rene SPD-regjeringen i Brandenburg i 1994. I denne stillingen oppnådde han stor popularitet som realistisk og pragmatisk krisehåndterer under Oder-flommen sommeren 1997.
Som representant for Brandenburg var han fra 27. november 1991 til 12. oktober 1994 medlem og deretter frem til 4. november 1998 stedfortredende medlem av Forbundsrådet.
I 1998 avviste han et tilbud om å få plass i Gerhard Schröders føderale regjering. Men allerede 3. november samme år måtte han, ikke helt frivillig, gå av som miljøvernminister i Brandenburg. For å spare SPD fra å lide nederlag for det venstreekstreme PDS ved overborgermestervalget i Potsdam, stilte Platzeck til valg for denne stillingen og vant valget med 63,5 % av stemmene.
Etter Manfred Stolpes avgang som statsminister ble Platzeck 27. juni 2002 valgt til ny ministerpresident i Brandenburg. Hans håndtering av flomkrisen sommeren 2002 bidro til å øke hans popularitet ytterligere. Platzeck ledet først to regjeringer i koalisjon med CDU og deretter fra 2009 en regjering i koalisjon mellom Die Linke og hans eget parti SPD.
Ved landdagsvalget 19. september 2004 vant han direktemandatet i sin valgkrets og ble dermed igjen medlem av landdagen i Brandenburg. Ved dette valget klarte SPD å beholde stillingen som største parti i Brandenburg til tross for den negative nasjonale trenden.
En hustrus klagesang
«En hustrus klagesang» er et skillingstrykk som kommer fra Tønsberg, trykket rundt 1900. Det finnes en mengde skillingsviser som med redsel og gru beskriver alkoholmisbruk.
Matthias Platzeck
Politisk karrière
Siden 9. juli 2002 er Platzeck igjen medlem av Forbundsrådet. Fra 1. november 2003 var han 2. visepresident for rådet, og mellom 1. november 2004 og 31. oktober 2005 var han Forbundsrådets president.
Etter at Franz Müntefering varslet sin avgang som SPD-formann etter å ha tapt en intern maktkamp, ble det klart at Platzeck ville etterfølge ham som formann. Valget fant sted på partikongressen 13.-15. november i Karlsruhe.
En hustrus klagesang
Teksten
hvor mange fattige og små for eders skyld de lide må. da jeg i ekteskap gikk inn, min lykke svandt som dugg for vind. for sent du da vil angre på at du ditt liv forspilte så. det haver voldt stor sorg og ve og tårer flytt i strømmer ned. ta deg en tur til drankerens hjem og se hvordan han farer frem. sin hustru jager han på dør alt dette brennevinet gjør. thi faren uten hjerte er hans hjem det helst på kroen er. å tenk hvor mange tusen hjem med lykke ville blomstre frem. nå talt er mine leveår et bedre hjem hos Gud jeg får.
Matthias Platzeck
Politisk karrière
På grunn av helseproblemer overlot han 10. april 2006 vervet som leder av SPD i Tyskland til nestformannen Kurt Beck.
Platzeck mottok Brandenburgs fortjenstorden i embedet som ministerpresident i delstaten Brandenburg.
Den 29. juli 2013 kunngjorde Platzeck at han ville tre tilbake som ministerpresident og som leder av SPD i Brandenburg, med virkning fra 28. august 2013. Matthias Platzeck opplevde i juli 2013 et lettere hjerneslag. Platzeck foreslo Dietmar Woidke som sin etterfølger i stillingen som ministerpresident.
X-Men (film)
X-Men en amerikansk superheltfilm som er basert på Marvel-tegneserien med samme navn fra 2000. Filmen er regissert av Bryan Singer, og har skuespillere som Patrick Stewart, Hugh Jackman, Ian McKellen, Anna Paquin, Famke Janssen, Bruce Davison, James Marsden, Halle Berry, Rebecca Romijn, Ray Park og Tyler Mane. Den handler om Wolverine og Rogue som blir dratt inn i kampen mellom Professor Xaviers X-Men og Mutantenes brorskap, ledet av Magneto.
Sammendrag
I det Nazi-okkuperte Polen i 1944 blir den unge Erik Lehnsherr skilt fra foreldrene hans ved inngangen til Auschwitz konsentrasjonsleir. Når gutten forsøker å komme seg frem til dem, får han et sett metall-porter til å bøye seg. Dette er et resultat av en mutasjon som gjør at han kan kontrollere magnetisme, men han blir snart slått ut av vaktene. I fremtiden forsøker en amerikansk senator Robert Kelly å få innført en ny lov i kongressen som gjelder registering av mutanter, som skal tvinge alle mutanter til å avsløre deres identitet og evner. Til stede er også Erik Lehnsherr, som nå kaller seg «Magneto», og hans kollega professor Charles Xavier.
I Meridian, Mississippi, sørger den 17 år gamle Marie D'Ancanto ved et uhell å sende kjæresten sin inn i koma etter at hun kysser ham, fordi hennes mutante evne absorberer andres livskraft. Hun stikker av hjemmefra, og tar navnet Rogue. Hun møter Logan, også kjent som Wolverine, en mutant som besitter overmenneskelige evner og metallklør som stikker ut mellom knokene hans. De blir angrepet av Sabretooth, en av Magnetos håndlangere. Men Xaviers bekjente Cyclops og Storm redder dem. Wolverine og Rogue blir tatt med til Xaviers herskapshus og skole for mutanter i Westchester County, New York. Senator Kelly blir bortført av ytterligere to av Magnetos håndlangere, Toad og Mystique, og brakt til gjemmestedet deres på en øy som heter Genosha.
Magneto bruker Robert Kelly for å teste en maskin drevet av magnetiske krefter som kan generere et strålefelt, som fører til mutasjoner hos normale mennesker. Rogue besøker Wolverine om natten, når han har et mareritt. Forferdet, stikker han henne ned ved et uhell. Men Rogue er i stand til å absorbere hans helbredende evne for å bli frisk. Dette observeres av andre studenter ved skolen. Magneto slår ut Wolverine, kidnapper Rogue, og planlegger å plassere en maskin på Liberty Island og bruke den til å «mutere» verdens lederne som skal møtes på en FN-konferanse ved det nærliggende Ellis Island. Dermed håper han at alle mutantene skal bli akseptert av verdenssamfunnet. Men Xavier finner ut at denne mutasjonen til føre til at alle som gjennomgår denne prosessen senere kommer til å dø.
Nederlandsk
Nederlandsk er språket som snakkes i nåværende Nederland, Belgia og i områder som historisk har vært påvirket av Nederland. Språket blir også feilaktig kalt hollandsk, flamsk eller nedertysk. Det tales av om lag 24 millioner mennesker og ligger på om lag førtiendeplass på en liste over språk med flest språkbrukere.
Arne Halaas
Arne Halaas (født 20. september 1943) er en profilert professor i datateknikk og telematikk ved NTNU. Halaas var sentral i utviklingen av teknologien som ledet til Fast Search & Transfer ASA.
Han mottok i 2014 Norges tekniske vitenskapsakademis ærespris.
Nederlandsk
Klassifisering
Nederlandsk hører til den germanske grenen av den indoeuropeiske språkfamilien. Denne grenen deles inn i flere grupper etter geografisk utbredelse, og nederlandsk finnes i den vestgermanske gruppen.
Det er et vestgermansk språk som brukes først og fremst i Nederland, i den flamske delen av Belgia og Surinam. Språket brukes og undervises også på Aruba, Curaçao og Sint Maarten (som er en del av kongeriket Nederlandene), i karibisk Nederland, og videre helt nord i Frankrike i et område som kalles «det franske vesthjørnet» (en del av franskspråklig Flandern), og i små tyske områder fortrinnsvis ved Nederlands østgrense.
Afrikaans, språket som brukes i deler av det sydlige Afrika, utviklet seg fra nederlandsk slik språket var i det 17. århundre da VOC hadde handelsstasjoner og kolonier i området. Det finnes omkring 24 millioner nederlandsktalende, afrikaanstalende ikke medregnet, av disse har rundt 22 millioner nederlandsk som morsmål. Innen Den europeiske unionen har nederlandsk en periode vært på syvendeplass med hensyn til mest brukte språk.
Politiske forhold sammen med religiøs motstand førte til at et eget nederlandsk skriftspråk ble utviklet, og nederlandsk ble utskilt fra det tyske språkområdet.
Den eldste formen av nederlandsk
Den eldste kjente nederlandske boken som nå er kjent, er det håndskrevne manuskriptet Wachtendonckse Psalmen (Wachtendoncks salmer). Dokumentet er oppkalt etter kanniken Arnold Wachtendonck fra fyrstbispedømmet Liège. Da Justus Lipsius fant dette dokumentet i Liège i 1591 daterte han det til rundt år 900. Det viste seg at manuskriptet hadde blitt skrevet i området der det ble gjenfunnet rundt 700 år senere. Det kan ha blitt skrevet i klosteret Munsterbilzen, som i det 10. århundre var et fornemt abbedi for nonner av adel. Manuskriptet, Wachtendonkse psalmen, er ingen selvstendig nederlandsk tekst, men en glosa fra en samling tonsatte salmer på latin. I dette manuskriptet ble for første gang det nederlandske ordet for «bok», stavet buok, funnet. I tidens løp har originalmanuskriptet forsvunnet, og vi kjenner til det via en kopi av en del av den.
Dette er den eldste boken på nederlandsk. Den er antagelig skrevet rundt år 1100, og kommer fra benediktinerabbediet i Egmond. Det er blant annet kjent som Willeram fra Egmond, og oppbevares siden ca. 1600 i universitetsbiblioteket i Leiden.
En av de eldste litterære setningene på nederlandsk har gitt boken dens navn, Hebban olla vogala, mens den eldste formelle diplomen som har blitt skrevet på nederlandsk er de schepenbrief van Bochoute ved Gavere i Øst-Flandern. En schepen er et motstykke til våre dagers fylkesmenn og ministre. Dette brevet tinglyste et eierskifte av et jordstykke mellom herrebonden Boudewijn Molenijzer fra Dallem og patrisieren Hendrik van den Putte fra Gent.
Utviklingen av det nederlandske språket
Det nederlandske språket har sin opprinnelse i gammelnederlandsk, et språk fra før 1170 som er lite dokumentert. Dette går over i middelnederlandsk (1170–1500), hvis staving fulgte det muntlige språket som kunne ha store variasjoner fra område til område. I løpet av det 16. århundre forsøkte man gjentatte ganger å komme frem til en felles staving for de ulike områdene.
Til slutt ble det av Staten-Generaal gitt i oppdrag å oversette Bibelen fra grunnteksten til nederlandsk, resultatet ble publisert i 1637. Oversettelsen er oppkalt etter oppdragsgiveren, og er fremdeles kjent som «de Statenbijbel» eller «de Statenvertaling». Oversetterne valgte å søke den gylne middelvei mellom alle de ulike regiodialektene og -språkene som fantes i området der nederlandsk ble brukt. Som basis ble de frankiske dialektene fra det tidligere grevskapet Holland og hertugdømmet Brabant brukt. Saksisk kjennes igjen i verbformene som ender på -acht (bracht, gebracht; dacht, gedacht) og bruken av det refleksive pronomenet «zich». Frisisk var den tredje store dialektgruppen i de lave landene på denne tiden. Det spilte allikevel nesten ikke noen rolle ved utviklingen av det standardiserte nederlandske språket. De som oversatte bibelen til nederlandsk har skapt mange ord og uttrykk som fremdeles er i bruk. Enkelte kirkesamfunn bruker fremdeles denne bibeloversettelsen, mens stavemåten i denne idag anses som foreldet.
Sammenligning med andre germanske språk
Merk at dette er en sammenstilling av ordenes etymologi, og at deres betydninger kan ha endret seg over tid.
Staving
I 1804 ble en avhandling om staving av nederlandske ord skrevet av Matthijs Siegenbeek. Dette ble til den første offisielle «ordboken» for det «nynederlandske» språket. Siegenbeek var professor i nederlandsk språk ved universitetet i Leiden fra 1796 til 1803. Stavemåtene han innførte ble bestridd av dikteren Willem Bilderdijk, men til ingen nytte. Siegenbeeks staving ble brukt frem til Matthias de Vries og Lammert te Winkel ga ut sin «Woordenboek der Nederlandsche Taal» med ny staving i 1864/1883.
Siegenbeeks staving introduserte blant annet den typisk nederlandske bokstaven ij som tidligere ble skrevet y (blij/bly). Stavingen som De Vries og Te Winkel innførte, ble Belgias offisielle stavemåte i 1864, mens Nederland ikke fulgte etter før i 1883. Denne rettskrivingen ble håndhevet frem til 1934. Da ble den forenklet for skolene. Den nye rettskrivningen ble oppkalt etter ministeren for undervisning som innfrørte den, og er fremdeles kjent som «spelling-Marchant», eller «Marchants staving». Pamfletten Niet zóó, maar zó ble utgitt for å forklare hvordan de doble vokalene ble byttet ut med enkle. Sch forsvant til fordel for en enkelt s (med unntak av i stedsnavn) og kasus ble fjernet fra det nederlandske språket (ik zie den man (jeg ser mannen)). Denne rettskrivningen ble nesten uten endringer innført ved regjeringsvedtak i Belgia i 1946, og i 1947 fulgte Nederland etter. Den første utgaven av ordboken som er kjent som «Groene Boekje» (den lille grønne boken) kom i 1954.
Blant annet inneholdt den nyeste utgaven foretrukne stavemåter, noe som i en del tilfeller gjorde det uklart hva som var rett og hva som var galt. Disse foretrukne stavemåtene ble fjernet i 1995-utgaven av boken. En annen stor forandring som ble gjennomført i 1995 var innføringen av -e eller -en i sammensatte ord, slik at for eksempel pannekoek ble pannenkoek (pannekake).
Disse endringene førte til mange diskusjoner, der hovedargumentet mot dem var mangelen på logikk i reglene for når en -e eller -en skulle brukes i sammensatte ord. Videre fant kritikerne mange andre feil i ordboken, som blant annet ble publisert i tidsskriftet «Onze Taal». Hvert tiende år blir boken gitt ut i en ny og gjennomarbeidet utgave, slik får også moderne ord som webcam (1998), sms'en (sende sms) (1999) og googelen (søke ved hjelp av google) (2003) en plass i den. I den siste utgaven ble det først og fremst ryddet opp i unntak og tvilstilfeller i hvordan stavereglene skal brukes.
I august 2006 ble en alternativ ordbok utgitt, den såkalte «Witte boekje» (den lille hvite boken). Denne utgaven var et resultat av klagene på den «Groene Boekje». En del aviser, tidsskrift og andre media-bedrifter har kunngjort at de vil bruke den hvite boken, som griper tilbake til rettskrivningen før 1995. Blant disse er for eksempel avisene Volkskrant, Trouw og NRC Handelsblad, tidsskriftene Elsevier og Vrij Nederland samt Tekst-TV og NOS. Rettskrivningen som er fastlagt i «Groene Boekje» er fastlagt som gjeldende form i grunnskolen og i offisielle (statlige) dokumenter.
Grammatikk og morfologi
Nederlandsk er et SVO-språk. Inntil første halvdel av det 20. århundre brukte man kasus i skrevne tekster, men da man allikevel hadde en rigid setningsstruktur bortfalt dette.
Substantiver bøyes i to kjønn, som har felles ubestemt artikkel, een. Den bestemte artikkel de er felles for han- og hunkjønn (utrum), mens intetkjønn har egen artikkel, het. Adjektivene samsvarsbøyes og gradbøyes. Diminutivsformer er svært utbredt.
Det finnes svake og sterke verb, og dessuten regelmessige og uregelmessige. I entall bøyes de i person, mens det er en felles form for alle personer i flertall.
Den nederlandske språkunion
I 2005 underviste 500 lærere i det nederlandske språket på mer enn 220 universiteter i 40 land. Bare i Tyskland var det 30 institutter, mens det i USA og Frankrike ble undervist på 20 universitet. 0,7% av New Zealands innbyggere sier at språket de bruker privat er nederlandsk.
Lyder
Standardnederlandsk har rundt førti ulike lyder, disse beskrives mer utførlig i inventarisasjon av lyder i nederlandsk. Et eksakt antall er ikke kjent, det avhenger av hvilken definisjon som brukes. Generelt sett kan en lyd uttalt feil, gi et ord gal betydning. Et eksempel er at dersom kaas (ost) uttales som kas snakker man om et drivhus.
Lydene i det nederlandske språket deles inn i konsonanter, affrikater, vokaler, halvvokaler og diftonger. Lingvistene er uenige hvorvidt nederlandsk har affrikater eller ikke. Enkelte mener at lydene tsj, sch, ps, ks og ts i visse varianter er en rekke konsonanter, andre mener de er affrikater.
Under halvvokalene faller lyder som har en uttale nært relatert til vokaler, uten at de dermed er en selvstendig stavelse. Vokalene deles generelt inn i lange og korte lyder. Denne inndelingen er innen lingvistikk et passert stadium, siden det viser seg at lengdeforskjellen ikke påvirker hvordan mange av lydene oppfattes. Forskjellen ligger i hvor anspent de delene av legemet som brukes for å lage lyden er.
Dialekter
===Oversikt over alle nederlandske dialekter === På kartet angis hvor de ulike dialektene og (region)språkene er i bruk, dette er en generell inndeling som utelater de fleste overgangsdialektene. Kartet er ment å gi et generelt bilde av de nederlandske dialektenes spredning. Nedersaksisk, zeeuws og limburgsk angis ikke som egne (region)språk, årsaken til dette ligger ikke i politiske motiver. Grensen mellom dialekt og språk er generelt meget problematisk. Det er viktig å huske at grensene som angis på kartet er flytende og vage, og at ikke alle eksperter er enige i disse. Dette gjelder spesielt for grensene til limburgsk og nedersaksisk.
B. Den nordvestlige dialektgruppen (Hollandsk) * De stjernemerkede dialektgruppene regnes til hollandsk, men har fra gammelt av et meget sterkt substrat av frisisk. Variantene fra Noord-Holland har nærmet seg generell nederlandsk sterkt etter den annen verdenskrig. Av og til snakker man nå om to dialekter som finnes parallelt i disse områdene: den tradisjonelle, sterke (eller tunge) dialekten, og den moderne (lette) dialekten. Byfrisisk som har utviklet seg senere har nå en mer frisisk karakter enn de ovennevnte, og plasseres ofte i en egen gruppe. En sjelden gang plasseres dialektene fra Noord-Holland i samme gruppe som byfrisisk, den dialekten som ligger nærmest standardnederlandsk kommer fra området rundt Haarlem.
De fleste dialektene nærmer seg stadig mer den generelle nederlandsken som brukes i media, både i Belgia og i Nederland. Dette gjør at dialektene mister sitt særpreg, sine egne ord og av og til også måten ordene uttales på. Lengst borte fra standardnederlandsk finner vi dialektene fra Limburg og Groningen, selv afrikaans er nærmere standardspråket enn disse dialektene.
C. Den nordøstlige dialektgruppen (Nedersaksisk)
D. Den sentral-nordlige dialektgruppen
E. Den sentral-sørlige dialektgruppen
F. Den sørøstlige dialektgruppen
G. Surinam
H. Aruba, Curaçao og Sint Maarten
Øvrige
FL. Provinsen Flevoland. Her finnes hittil ingen egen dialekt, det som tales her er generelt varianter fra Zuid-Holland. Med dette menes generell nederlandsk eller amsterdamsk, i Lelystad og Almere. Se videre Nederlandsk i polderne rundt IJsselmeer. I nordlige deler, hovedsakelig i og rundt Urk snakkes fra gammelt av en nedersaksisk dialekt.
Sosiolekter
Ved siden av dialekter med regional tilhørighet, og som generelt sett har en svak stilling, finnes de såkalte sosiolektene. Sosiolektene bestemmes av den sosiale klassen eller gruppen et individ hører til – eller  ønsker å markere sin tilhørighet til, disse sosiolektene brer seg stadig ut.
Afrikaans
Afrikaans har utviklet seg fra den hollandske dialekten som ble brukt av nederlenderne som grunnla Kappkolonien i det 17. århundre. Etter dette har språket utviklet seg videre under innflytelse av andre språk som malayisk, engelsk, tysk og forskjellige lokale stammespråk (bantu). Dette gjør at afrikaans kan plasseres blant de (halv-)kreolske språkene. Selv om språkene har utviklet seg i ulike retninger er det mulig for nederlendere, flamske belgiere, surinamerer og afrikaaners å forstå hverandre uten altfor store vanskeligheter. Afrikaans er tettere knyttet til standardnederlandsk enn mange dialekter fra språkområdet i Europa som vestflamsk, groningsk og limburgsk.
Dette er verdens yngste germanske språk. Så sent som i 1925 ble nederlandsk byttet ut mot afrikaans som embetsspråk i Sør-Afrika, og i 1960 fikk det status som språk.
Afrikaans er det mest utbredte språket i Sør-Afrika, og dessuten landets tredje største språk, men det står under trykk. Engelsk vinner terreng både som embedsspråk og dagligspråk, mens afrikaans ofte urettmessig sees som apartheidtidens språk. I Sør-Afrika brukes afrikaans av nesten seks millioner mennesker og i Namibia har ca. 200,000 det som morsmål. Videre er det for de fleste sørafrikanere det andre eller tredje språket de lærer, uavhengig av hvilken befolkingsruppe de hører til. Dette gjør at antallet mennesker som behersker språket kommer opp i mellom 15 og 20 millioner. Afrikaans har dessuten spredd seg over hele verden med immigranter, de største gruppene finnes i Canada, Australia, New Zealand, USA og England. I London bor rundt 100,000 Afrikaansspråklige, og i Vancouver og Toronto i Canada rundt 40,000.
Siden afrikaans og standardnederlandsk ligger så nær hverandre, er det en liten gruppe mennesker som arbeider for å integrere dem i et stort språk, med nesten tretti millioner som har dette som morsmål. Dette gjøres som en motvekt til den posisjonen det engelske språket har i Europa og Afrika. Den nederlandske språkunionen har gode bånd med Sør-Afrika, men saken er politisk sett meget følsom.
Kreolske språk
Fordelt over hele verden finnes eller fantes det et antall nederlandske kreolspråk. Enkelte av disse har vært sterkt påvirket av dialekten fra provinsen Zeeland. De fleste av disse språkene er helt eller stort sett utdødd. (* = utdødd)
30px|Kongeriket Nederlandenes flagg Nederland
Landets offisielle språk, slik som det undervises på skolene og brukes av landets autoriteter, kalles «standardnederlandsk». I Nederland gjelder dette for ca. 16 millioner innbyggere.
Språket fikk først sin offisielle status i 1995, ved en endring av loven som er kalt «Algemene Wet Bestuursrecht». Endringen ble gjort slik at også frisisk skulle få en offisiell status. Limburgsk og nedersaksisk er offisielt erkjent som regionale språk. En undersøkelse fra 2005, foretatt av den nederlandske språkunionen, viser at de følgende innvandrerspråkene brukes i Nederland (antall brukere i parentes): tyrkisk (192 000 brukere), marokkansk-arabisk (100 000), papiamento (80 000), indonesisk (45 000) og sranan tongo (7000). Det nederlandske språket kalles også (ofte med urette) flamsk (i Belgia), hollandsk og nedertysk (frem til 1900-tallet).
23px|Belgias flagg Belgia
Nederlandsk er det første språket som omtrent seks millioner belgiere (flamlendere) lærer, videre er det rundt 4 millioner franskspråklige og dessuten en gruppe på ca. 100 000 som har tysk som hovedmål.
Statsreformen av 1970 førte til at fire språkområder ble definert i Belgia, hvert av disse har et av Belgias tre offisielle språk som hovedmål. Disse områdene er
I det tospråklige området kalt «Hovedstadsregionen Brussel» var opprinnelig nederlandsk det mest brukte språket, at fransk gjorde sitt inntog her kan ha flere årsaker. I lengre tid var fransk et statusspråk som ble brukt av overklassen, som hadde den politiske ledelsen frem til generell stemmerett for menn ble innført i 1919. Generelt betyr dette at en stor del av denne ledende klassen allerede brukte det franske språket og franske manerer eller overtok dem etterhvert. Videre var fransk frem til 1898 det eneste offisielle språket i Belgia («La Belgique sera latine ou elle ne sera pas», sa kardinal Mercier den gangen). Mange av landets innvandrere såvel fra Sør-Europa som senere fra Marokko og Tyrkia valgte å bruke fransk som hovedspråk når de tar kontakt med myndigheter og andre, dette har også forårsaket en stigning av antallet franskspråklige i Brussel. Nøyaktig hvor mange av regionens innbyggere som har nederlandsk som morsmål er ikke kjent, men beregningene varierer ettersom hvilken politisk retning den som gir antydningen hører til. Ved parlamentsvalg er ligger antallet stemmer for flamske partier på ca. 13-14% av alle avgitte stemmer. Omregnet til antall innbyggere ville dette tilsvare rundt 100 000 mennesker.
I et antall kommuner som ligger på språkgrensen av det franske språkområdet, de såkalte fasilitetskommunene, finnes det et spesielt program for nederlandskspråklige, i praksis blir dette ikke mye brukt. Det samme finner sted i de nederlandskspråklige kommunene på språkgrensen, men her er språkspørsmålet en varm potet politisk sett. I trekanten Brussel-Halle-Vilvoorde vises denne problematikken tydelig.
Både i Flandern og i Vallonia kan studentene fritt velge sitt andre språk, men prosentvis er det mange færre fra Vallonia som velger nederlandsk enn omvendt. I skolene i Brussel kan man ikke velge andrespråket fritt, der er områdets andre språk forpliktet. For mange fransktalende personer er nederlandsk deres andre språk, men likevel er dette, selv etter flere års skolegang en tung oppgave. En forholdsvis ny undersøkelse kalt «La dynamique des langues en Belgique» som er foretatt av Université Catholique de Louvain (UCL) og Université Libre de Bruxelles (ULB) viser at bare 19% av vallonerne mestrer nederlandsk, mens 59% av flamlenderne mestrer fransk. Kvaliteten på språkundervisningen i franskspråklig Belgia har en del av skylden for dette. Nå som nederlandskkunnskap økonomisk sett blir mer og mer nødvendig i Vallonia, blant annet innen turismesektoren, innser man at språkkunnskapen må forbedres. I Brussel velger mange franskspråklige og immigranter nederlandskspråklige skoler for å lære språket på den måten. I Vallonia begynte man for et par år siden å undervise flere fag (bortsett fra nederlandsk selv) på nederlandsk. Dette er også innført i enkelte før- og barneskoler på eksperimentell basis. Ofte ansettes flamske lærere på disse skolene.
The Seminole Halfbreeds
The Seminole Halfbreeds er en amerikansk stumfilm fra 1910 regissert av Sidney Olcott.
Nederlandsk
Aruba, Curaçao og Sint Maarten
De karibiske øyene Aruba, Curaçao og Sint Maarten er en del av Kongeriket Nederlandene og nederlandsk er deres offisielle språk, men ikke dagligspråk.
Undersøkelser gjort av den nederlandske språkunionen viser at språket som brukes til daglig er et annet. På Curaçao bruker dens 130 000 innbyggere papiamento som dagligspråk, akkurat som Arubas 100 000 og Bonaires 13 000 innbyggere. På øyene Sint Maarten (33 000 innbyggere), Sint Eustatius (2300) og Saba (1400) er engelsk daglispråk. På enkelte barneskoler brukes papiamento i undervisningen og ikke nederlandsk, mens nederlandsk er språket som brukes i undervisningen på ungdomsskole og videregående skoler.
Surinam
Surinam ble medlem av den nederlandske språkunionen i 2005. Selv om nederlandsk forble landets offisielle språk etter at Surinam ble uavhengig i 1975, er det totalt ca. tyve språk som brukes daglig. Nederlandsk er språket som brukes på skoler, i rettsinstanser, kommuner og regjeringen. I en undersøkelse foretatt av den nederlandske språkunionen oppga mer enn 60% av landets innbyggere at nederlandsk var deres morsmål. Det betyr at antallet nederlandskspråklige har økt. Sranan tongo er språket som i prinsippet alle surinamerer snakker, og som brukes når ulike befolkningsgrupper kommuniserer med hverandre. Videre brukes sarnami og den surinamske varianten av javansk av noen titalls tusen mennesker. Nesten alle surinamerer er tospråklige.
Frankrike
Arrondissementet Dunkerque i det franske departementet Nord, som også kalles det franske vesthjørnet (ned.: Franse Westhoek, fransk: Westhoek français), er fra gammelt av et nederlandskspråklig område. Ulike flamske dialekter brukes her, disse hører hjemme i gruppen dialekter som er samlet i vestflamsk. Siden slutten av det 19. århundre har antall brukere blitt redusert. Den viktigste grunnen til dette er at hverken det nederlandske språket eller den flamske dialekten har blitt erkjent av den franske staten som et regionalt språk. Stat og kommune motarbeidet bruken av dialekten og språket i et forsøk på å erstatte flamsk med fransk, slik hadde det seg at foreldre i stadig mindre grad lærte sine barn å snakke flamsk. Dette kan muligens sammenlignes med behandlingen samisk fikk av skandinaviske myndigheter. I dag er det bare noen få titusener som behersker den flamske dialekten, først og fremst eldre. Nå har interessen blitt større, mange dialektkurs arrangeres og for disse er det stor interesse. Etter å ha blitt undertrykket i mer enn to hundre år kan det igjen undervises i nederlandsk på områdets barneskoler, som det første fremmedspråket. For de fleste barn er det også et fremmedspråk siden de ikke lengre snakker flamsk hjemme.
I det franske vesthjørnet er de fleste stedsnavnene opprinnelig nederlandske, og dette er fremdeles gjenkjennelig. Videre opptrer stadig oftere en «forflamsking» av gatenavn. Den franske staten har ennå ikke offisielt erkjent det nederlandske språket og den flamske dialekten som regionalt språk ifølge Det europeiske charter for region- eller minoritetsspråk.
Andre områder
I Canada er det rundt 900 000 som stammer fra Nederland, de fleste av disse flyttet til Canada etter andre verdenskrig. Omtrent 129 000 mennesker angir at nederlandsk er deres morsmål. I Canada er det mange nederlandsk-kanadiske klubber og radioprogrammer på nederlandsk. Videre finnes det også en nederlandskspråklig avis. Avisen hadde økonomiske problemer, men ble reddet av sponsorer og fikk dessuten støtte fra den flamske regjeringen.
I USA bor rundt 5 millioner mennesker med røtter i Nederland eller Belgia, enten immigranter eller deres etterkommere. Den nederlandske immigrasjonen til USA fant sted i tre hovedgrupper, en i det 17. århundre til Ny-Nederland, en rundt 1850 til og senere etter den andre verdenskrigen. I en del landsbyer snakkes  det fremdeles brukbart nederlandsk, noen få skoler har nederlandsk som valgfag og det finnes nederlandske klubber. Nederlandsk er et relativt lite immigrantspråk i USA. I landsbyen Pella i Iowa bor mange som stammer fra Nederland, der snakkes dialekten pella-nederlandsk.
Bluefield State College
Bluefield State College  er et delstatseid universitet i tettstedet Bluefield i delstaten Vest-Virginia, USA. Det ble opprettet i 1891, og er et av de såkalte historiske svarte læresteder i USA, gruppen av høyere læringsinstitusjoner som fra første stund tok inn svarte studenter før dette ble en lovfestet rettighet.
Nederlandsk
Andre områder
Nederlendere emigrerte etter den andre verdenskrigen også til New Zealand. Her skal ca. 0,7% av befolkningen ha nederlandsk som morsmål, noe som tilsvarer rundt 29 000 mennesker.
Carl Benz
Carl Friedrich Benz (født 25. november 1844 i Karlsruhe i Tyskland, død 4. april 1929 i Ladenburg) var en tysk ingeniør som regnes som oppfinneren av den bensindrevne bilen. Flere andre, blant andre Gottlieb Daimler og Wilhelm Maybach, jobbet med samme type oppfinnelse på samme tid, men Benz tok patent på sitt arbeide først, og patenterte så alle hovedkomponentene som gjør en stempelmotor passende for bruk i biler. I 1879 fikk Benz patent på sin første motor, som han bygget i 1878.
I 1885 bygget han Motorwagen, verdens første bil, som ble drevet av en gassmotor. Den hadde tre hjul, ble styrt via forhjulet mens bakhjulene bar passasjerer og motor. Benz oppfant også forgasseren, tennpluggen, clutchen og den vannkjølte radiatoren.
Bluefield State College
Ved universitetet var det 1 788 studenter og 124 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 3 648 for studenter folkeregistrert i delstaten. Studiene gis opp til mastergradsnivå.
Nederlandsk
Andre områder
Til Australia emigrerte også mange nederlendere, de fleste slo seg ned i de større byene. Det utgis fremdeles en nederlandsk avis i Australia.
Carl Benz
Unge Benz
Karl Benz, eller Karl Friedrich Michael Vaillant som han egentlig heter, ble født i Karlsruhe i Tyskland. Faren var Johann George Benz, lokomotivfører, og moren var Josephine Vaillant. Paret var ugifte ved fødselen, men giftet seg tidlig i 1845. Da Karl var to år gammel ble faren drept i en togulykke, og moren endret navnet hans til Karl Friedrich Benz til minne om faren.
Shigatse
Samferdsel
Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.
Carl Benz
Unge Benz
Familien levde på fattigdomsgrensen, men moren slet for å gi Benz en god utdannelse. Han gikk på den lokale barneskolen i Karlsruhe, og viste seg som en lovende student. I 1853, i en alder av ni år, startet han på den vitenskapelig orienterte skolen Lyzeum. Deretter studerte han ved Universitetet i Karlsruhe under Ferdinand Redtenbacher.
Benz ville først bli låsesmed, men fulgte etterhvert i farens fotspor, og begynte å studere lokomotivutvikling. Den 30. september 1860, i en alder av 15 år, sto han på den innledende eksamen som ingeniør ved Universitetet i Karlsruhe, hvor han studerte. Han tok avgangseksamen den 9. juli 1864.
På universitetet kom de første tankene om en hesteløs vogn, mens Benz satt på sykkelen sin.
Etter sin formelle utdannelse hadde Benz praksis i syv år hos forskjellige selskaper, men passet ikke inn hos noen av dem. Praksisen startet i Karlsruhe, med to år i forskjellige stillinger hos et ingeniørfirma. Deretter flyttet han til Mannheim for å jobbe som designer hos en vektfabrikk, før han i 1868 dro til Pforzheim for å jobbe for et brobyggerselskap, Gebrüder Benckiser Eisenwerke und Maschinenfabrik. Til slutt dro han til Wien i en kort periode for å jobbe i et jernfirma.
Benz' fabrikk, og hans første oppfinnelser (1871–1882)
I en alder av 27 år i 1871, slo Carl Benz seg sammen med August Ritter for å starte et mekanisk verksted i Mannheim, Iron Foundry and Mechanical Workshop, senere Factory for Machines for Sheetmetal Working. Selskapets første år var en komplett katastrofe. Ritter viste seg å være svært upålitelig, og lokale myndigheter konfiskerte alle eiendelene. Deretter kjøpte Benz ut Ritters andel i selskapet ved hjelp av penger han fikk låne av faren til sin forlovede, Bertha Ringer.
Den 20. juli 1872 ble Benz og Ringer gift, og fikk senere fem barn: Eugen (1873), Richard (1874), Clara (1877), Thilde (1882) og Ellen (1890).
Til tross for sine første problemer i forretningslivet fortsatte Carl Benz å utvikle nye idéer. For å øke inntektene startet han arbeidet med nye patenter i 1878. Først konsentrerte han seg om å bygge en pålitelig totakters gassmotor, basert på Nikolaus Ottos design av firetakts-motoren. Et patent på dette designet, innsendt av Otto, hadde blitt erklært ugyldig. Benz fullførte motoren på nyttårsaften 1878, og fikk patent i 1879.