cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Troels Troels-Lund
Alderdom
I 1908 ble Troels-Lund diagnostisert med "hjerteforkalkning" og ble derfor tvunget til å holde seg i ro. Den litterære produksjonen hans avtok, og Troels-Lund trakk seg tilbake fra det offentlige liv. I sin alderdom brukte Troels-Lund det meste av sin tid på å skrive sine erindringer, men iblant ble han likevel "træt af at beskæftige sig så meget med sig selv", som han skriver i forordet til Bakkehus og Solbjerg. I 1899 hadde Troels Lund utgitt skriftet Livsbelysning, som var en slags europeisk idéhistorie som han hadde ført frem til det 16. århundre. Under utarbeidelsen av sine erindringer var Troels-Lund på nytt vendt tilbake til sine barndomsopplevelser på Bakkehuset, og minnet om hvordan Bakkehuset spilte en sentral rolle i Danmarks kulturhistorie i første halvdel av det 19. århundre. Han fikk da ideen om å skrive et verk om romantikkens gjennembrudd og om den «livsbelysning» som romantikken førte til i det danske kulturliv. Verket skulle ta utgangspunkt i Bakkehuset og de mangfoldige personligheter som hadde hatt befatning med Bakkehuset. Resultatet ble verket Bakkehus og Solbjerg, som på ingen måte bærer preg av å være skrevet av en gammel og trett mann, men stadig er full av Troels-Lunds lyse syn på livet og friske språk. Troels-Lund fikk riktignok bare oppleve utgivelsen av første bind av de planlagte fire. Han døde den 12. februar 1921.
Historikeren og vennen Knud Fabricius sørget for å få utgitt de siste to bindene av Bakkehus og Solbjerg som Troels-Lund hadde rukket å skrive. Forfatteren hadde ikke kommet lenger i sine erindringer enn til sitt nittende år, før han la erindringene til side for å skrive Bakkehus og Solbjerg. Erindringene ble utgitt posthumt i 1924 under tittelen Et Liv - Barndom og Ungdom.
Troels-Lund blev Ridder af Dannebrog i 1886, Dannebrogsmand i 1894, Kommandør av 2. grad i 1902, av 2. grad i 1905, fikk Storkorset i 1911 og Fortjenstmedaljen i gull i 1920.
Han er begravet på Frederiksberg Ældre Kirkegård.
Opacinota
Opacinota er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
En middelsstor, avlangt oval, blank, brungul (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille. Antennene er trådformede og middels lange. Pronotum og dekkvingene er utvidet framover og mot sidene og dekker hode, antenner og bein. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe framskytende. Dekkvingenes er nokså fint og regelmessig punktert.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Arten kan finnes på planter i vindelfamilien.
Utbredelse
Arten lever i det sørøstlige USA.
Systematisk inndeling
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.
Gullerud
Gullerud (15-19, 24-30 ) er en sidevei til Hadelandsveien og ligger på Lisletta i tidligere Vegårdsfjerdingen i Norderhov, nå del av Ringerike kommune.
Veien går østover fra Hadelandsveien nord på Lisletta. Veien er oppkalt etter bruket Gullerud (gnr. 32 i Ringerike) som ligger i Gullerudveien og er omgitt av Gullerudmarka med Gullerudtjern naturreservat i nord og øst. Veien ligger cirka 183 meter over havet.
Tilbakekomsten
Tilbakekomsten (tysk: Die Rückkehr) er en tysk film fra 1990, regissert av Margarethe von Trotta.
Handling
Victor er en fransk journalist som bor sammen med den tyske Martha. Når Victor møter Anna, konas italienske venninne, blir de snart forelsket. Den forrådte Martha bestemmer seg for å reise til Mali, for å arbeide som lege ved et sykehus. I mellomtiden bestemmer Anna og Victor seg for å gifte seg med hverandre, men Anna føler seg snart dårlig og blir innlagt på sykehus.
Anna skriver et brev til Martha og ber henne komme tilbake, slik at hun kan be om tilgivelse. Vel tilbake i Paris kommer Martha tilbake for å overnatte hos Victor. Anna oppdager dette, men Martha har allerede bestemt seg for å snart reise til Afrika. Til slutt bestemmer Victor seg for å reise etter henne, for å skrive en reportasje i Afrika.
Sofie Asplin
Sofie Asplin (født 26. august 1996) er en norsk skuespiller som blant annet er kjent for sin rolle som heksas datter i Reisen til julestjernen fra 2012. Hun har jobbet med en rekke kjente skuespillere, som Kåre Conradi, Ellen Dorrit Petersen, Agnes Kittelsen, Anders Baasmo Christiansen og Jakob Oftebro.
Asplin var aktivt medlem av teatergruppen Tønsberg Amatørteater fram til 2014. Tidligere har hun hatt diverse roller i familiestykket Putti Plutti Pott. I 2012 debuterte hun i sin første TV-jobb, i NRK-serien Erobreren. Senere i 2012 spilte hun i sin første film, Reisen til julestjernen. Sommeren 2015 spilte hun Kassandra Jensen i krimkomedien Mysteriet på Sommerbåten som gikk i en serie i sommeråpent på NRK. Fra 2015 spiller hun Jenny Augusta Anker-Hansen i såpeserien Hotel Cæsar.
Hun er grandniesen til Per Asplin.
Roan vindpark
Roan vindpark er et vindkraftverk som strekker seg over fjellområdene vestlig og østlig for Einarsdalen i Åfjord kommune i Trøndelag. Kraftproduksjonen startet i 2018, og kraftverket sto ferdig i mai 2019. Aneo er operatør.
Vindparken er den første av flere anlegg ble opprettet av Fosen Vind, byggestart var april 2016. Det ble bygd tilsammen 70 km veier for adkomst og drift av anlegget.
En 132 kV kraftlinje mellom Einarsdalen og en transformatorstasjon ved Gammelseteren i Hofstaddalen forbinder vindparken med en ny gren av sentralnettet, som her har en spenning på 420 kV.
Det er installert 71 Vestas V117 turbiner på 3,6 MW hver. Rotordiameter er 117 meter, og tårnhøyde er 87 meter.
I mars 2021 kjøpte TrønderEnergi flere andeler i vindparken. Roan vindpark ble skilt ut fra Fosen Vind og ble et eget selskap, Roan Vind. Kraftverket eies av Aneo Roan Vind Holding med 60 % og Nordic Wind Power med 40 %. Aneo Vind Holding eies 51 % av Aneo og 49 % av Stadtwercke München. Nordic Wind Power eies 50 % av EIP (Energy Infrastructure Partners AG) og 50 % av BKW (per 2023).
Georgios Aspiotis
Georgios Aspiotis var en gresk syklist.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1896 i Athen, der han kom på delt 4.-plass som best.
Truls Drageset Dydland
Truls Drageset Dydland (født 26. november 1992 i Stavanger) er en norsk lokalpolitiker for partiet Rødt.
Drageset Dydland ble valgt inn i Stavanger bystyre som eneste representant for Rødt. Han stod egentlig på andreplass, men kom inn på grunn av slengstemmer og kryss. Ved Stortingsvalget i 2013 er han Rødt Rogalands førstekandidat. I tillegg sitter han i sentralstyret til Rød Ungdom.
Etter et omstridt valgteknisk samarbeid mellom Rødt, MDG, SV, AP og FrP fikk Rødt en plass i kommunalstyret for oppvekst, hvor Drageset Dydland møter fast.
After Dark, My Sweet
After Dark, My Sweet er en amerikansk film fra 1990, regissert av James Foley.
Handling
Den tidligere bokseren Kevin «Kid» Collins har nylig stukket av fra et mentalsykehus. I en liten by i nærheten av Palm Springs møter han enkefrue Fay Anderson som overbeviser ham om å hjelpe til med å reparere den forsømte eiendommen som ektemannen hennes hadde etterlatt til henne. Hennes bekjente «Onkel Bud» dukker også opp. Han har lenge planlagt å kidnappe barnet til noen velstående mennesker i håp om å skaffe løsepenger. Men han trenger noen som Collins for å hjelpe ham med å gjennomføre denne planen.
Mimagnia
Mimagnia er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, svart trebukk med lysgrå til gule tverrbånd. På beina er lårene oppsvulmede og ofte røde, men kan også være svarte. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum har rundede sider uten tenner, vanligvis lyst foran og bak og svart i midten. Dekkvingene er avsmalnende bakover, med tre eller fire lyse tverrbånd. Arten er nokså variabel i fargen, dette kan være årsaken til at den er beskrevet som flere ulike slekter.
Utbredelse
Arten lever på Ny-Caledonia.
Keisergemalinne Zhen
Keisergemalinne Zhen (kinesisk: 珍妃; pinyin: Zhēn fēi) født 27. februar 1876, død 15. august 1900 i Beijing), etter sin død kjent som keiserlige edle gemalinne Ke-Shun (恪顺皇贵妃), populært, men feilaktig kjent som «perlekonkubinen») var konkubine og gemalinne (ikke keiserinne) til Guangxu-keiseren. Hun spilte en viss politisk rolle med sin innflytelse på keiseren.
Bakgrunn
Hun var datter av Changxu av Tatara-klanen og yngre søster til keisergemalinne Jin (1874-1924), en annen av Guangxu-keiserens gemalinner.
Konkubine, gemalinne
Hun ble konkubine i 1888 og fikk tittelen konkubine Zhen («kostbare konkubine») den 25. februar 1889. Enkekeiserinne Cixi satte lenge pris på hennes talent og engasjerte kunstnere som gav henne undervisning i musikk og malekunst. Hun var Guangxu-keiserens favoritgemalinne og oppmuntret ham til å bli sterk og uavhengig, og bedrive en selvstendig politikk og innføre vesterlandske reformer. Hun var interessert i fotografi og inviterte vestlige fotografer for å lære seg å fotografere, men hennes begeistring for vestlige seder og hennes tilbøyelighet til å kle seg i mannsklær førte til at hun mistet Cixis gunst.
Miltiades Iatrou
Miltiades Iatrou var en gresk syklist.
Keisergemalinne Zhen
Konkubine, gemalinne
Da hun i samråd med keiseren forsøkte å iscenesette et kupp for å avsette Cixi fikk hun henne satt i husarrest (1898).
Miltiades Iatrou
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1896 i Athen, der han kom på delt 4.-plass som best.
Keisergemalinne Zhen
Død
Innen hoffet flyktet fra Beijing da byen ble angrepet av utenlandske tropper under bokseropprøret i 1900, lot Cixi angivelig føre frem Zhen fra hennes fangenskap og oppfordret henne til selvmord. Men Zhen bønnfalt i stedet Cixi om å la keiseren forbli i byen for å møte og forhandle med utlendingene. Cixi skal da ha gitt ordre til at Zhen skulle slenges ned i en brønn i det nordøstre hjørne av Den forbudte by, der hun druknet. Denne historien er, skal man tro Sterling Seagrave, noe som senere ble funnet på av Edmund Backhouse, som var ansvarlig for mange av de ufordelaktige fortellinger og myter om enkekeiserinne Cixi. Cixi hadde faktisk forlatt Beijing før 14. august.
Konkologi
Konkologi, noen ganger conchyliologi eller konkyliologi er vitenskapen om bløtdyrskall. Ordet kommer fra gresk konchylion - (musling)’ og logia - lære. Konkologer arbeider ofte med tørre objekter, typisk skallene av forskjellige typer bløtdyr. Arbeider med de bløte delene av dyret kalles gjerne malakologi.
Keisergemalinne Zhen
Død
Denne historieversjonen er imidlertid ikke bekreftet, og det er tenkelig at Zhen i stedet druknet seg på fritt og eget initiativ, eller ble myrdet av evnukkene uten å ha fått ordre om det fra Cixi.
Konkologi
På 16- og 1700-tallet var samling av sneglehus, skjell og særlig konkylier populære innslag i overklassens naturaliesamlinger. Med opplysningstiden utviklet dette seg etter hvert til en gren av vitenskapen for klassifisering av bløtdyr og andre marine grupper med hardt ytterskall slik som armfotinger og rur. Denne retningen fikk navnet konkologi etter de vakre skallene som preget mange av naturaliesamlingene. På 1800-tallet ble det også større interesse for å studere strukturene i de bløte delene av dyrene, og feltet gjennomgikk en stor profesjonalisering og systematiske revisjoner. Blant annet arbeidet Charles Darwin i mange år med å kartlegge og revidere systematikken til rur. Dette ledet til opprettelsen av begrepet malakologi for den mer profesjonaliserte delen av studiet, særlig det som dreier seg om hele dyret og feltstudier.
Konkologien har i stor grad forblitt et felt for samlere og amatører, og samlinger av de vakre skallene til mange arter er fortsatt populært. Der utføres imidlertid også vitenskapelige arbeider på selve skjellene, og disse omtales også noen ganger med utrykket konkologi.
Parachirida
Parachirida er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Middelsstore, bredt ovale, blanke, brungule (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille, den midtre delen mer eller mindre mørk. Antennene er trådformede og middels lange. Pronotum og dekkvingene er utvidet framover og mot sidene og dekker hode, antenner og bein. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe framskytende. Dekkvingenes er grovt og spredt punktert.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Artene kan finnes på planter i vindelfamilien.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Sør-Amerika.
Gaupeskardveien
Gaupeskardveien (83–679, 158-544, spredte husnummer) er en vei i Ringerike i Viken.
Veien er en sidevei til Stubbdalsveien, sørover fra denne, og starter cirka 1,5 km vest for Damtjern. Veien går sørover, gjennom Nordre Gaupeskardet og forbi Kapiteltjernet. Sør for Lommegården følger den elven Store Lomma, og den ender opp ved Gaupeskardveien 679. Veien har spredt bebyggelse, og består hovedsakelig av fritidsboliger.
Den ligger cirka 341 meter over havet ved avkjøringen fra Stubbdalsveien.
Glasgow Queen Street stasjon
Glasgow Queen Street (skotsk-gælisk Glaschu Sràid na Banrighinn) er den nest største jernbanestasjonen i Glasgow, Skottland og den tredje mest trafikkerte i Skottland. Stasjonen er lokalisert sentralt i byen, nært til hovedgaten Buchanan Street og Buchanan Street undergrunnsstasjon på Glasgows undergrunnsbane.
Perrongene på overflaten er endestasjon for flere ruter fra nordlige og sentrale deler av Skottland. Ruten med størst trafikk er til Edinburgh, med en reisetid på omtrent 45 minutter. De to perrongene under bakken betjener mer lokale ruter til steder i nærheten av Clyde.
Et problem både for Queen Street og Glasgow sentralstasjon, som er den stasjonen med størst trafikk, er at det ikke er noen forbindelse mellom disse. Dette innebærer at dersom man kommer til Glasgow fra sør og skal lenger nord, eller omvendt, må man komme seg mellom disse stasjonene til fots, med bil eller buss gjennom sentrum av Glasgow. Undergrunnsbanen i byen betjener heller ikke noen av stasjonene direkte. Det har vært planer om å opprette en jernbane i mellom stasjonene som en del av Crossrail Glasgow, men dette har foreløpig ikke blitt gjennomført.
Friidrett under Sommer-OL 1896 – Høydehopp menn
Resultat
Alle fem deltakerne klarte 1,50 og 1,55 meter. Hoffmann var den første som røk ut av konkurransen, han klarte ikke høyden 1,60 meter. Sjöberg hoppet over 1,60 men ikke 1,625. Alle tre amerikanerne klarte 1,65 meter, men bare Clark klarte neste høyde som var 1,675, han tok også 1,70, 1,75, og 1,81 og ble den første olympiske mesteren i høydehopp. Robert Garrett og James Connolly kom på delt andreplass.
Meiendorf-interstadialen
Perioden har fått navnet etter en pollenprofil fra Meiendorf, en bydel i Hamburg som var den opprinnelige typelokaliteten.
Definisjon
Starten på Meiendorf-interstadialen karakteriseres av en forhøyet andel pollen fra artene dvergbjørk (B. nana), vier (Salix), tindved (Hippophaë), einer (Juniperus) og burot (Artemisia). Andelen solplanter (heliofytter) var høy. Grensen mot den etterfølgende eldste dryas defineres av en økning av pollen fra annet enn trær og busker etter tindved-maksimumen.
Typeprofilen ligger i Glüsing i Ditmarsken, Schleswig-Holstein og typeregionen er derfor Schleswig-Holstein. Meiendorf-interstadialen kan påvises i Niedersachsen, Rheinland-Pfalz og Brandenburg i tillegg til i Hamburg og Schleswig-Holstein.
Absolutt datering
Meiendorf-interstadialen varte fra 14.500 til 13.860 år før nåtid. Etter varvkronologien i Meerfelder Maar var varigheten fra 14.450 til 13.800 BP; dette motsvarer et tidsrom fra 12.500 til 11.850 f. kr.
P/2007 R5 (SOHO)
P/2007 R5 (SOHO), også kalt P/1999 R1 og P/2003 R5, er en periodisk komet med en omløpstid på 4.01 år. Den er den første periodiske kometen som ble oppdaget ved å bruke de automatiserte teleskopene til romsonden Solar and Heliospheric Observatory. Kometen ble oppdaget den 4. september 1999 av Terry Lovejoy, Kazimieras Cernis, Bo Zhou og Sebastian Hönig.
P/2007 R5 (SOHO) er trolig en utdødd komet, og har trolig en diameter på bare 100-200 meter.
Vietocassis
Vietocassis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
En middelsstor, nesten sirkelrund, blank, brungul (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille. Antennene er trådformede og middels lange. Pronotum og dekkvingene er utvidet framover og mot sidene og dekker hode, antenner og bein. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe framskytende. Dekkvingenes er kraftig og nokså tett, radvis punkterte.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Arten kan finnes på planter i vindelfamilien.
Utbredelse
Arten lever i Vietnam.
Systematisk inndeling
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.
Baishi-demningen (Liaoning)
Baishi-demningen er en demning i sideelva Daling i det store vassdraget Liao Hes vestre sideløp, like øst for byene Beipiao og Chaoyang langt vest i Liaoning-provinsen i det nordlige Kina.
Demningen er en 500 meter lang betongdemning med spillverk. Den gir flomkontroll og irrigasjon til landbruket lengre nede i elva, samt vannforsyning. Reservoaret er om lag 5 - 25 km langt avhengig av vannføring, og ligger i et tørt fjellområde med ustabil vanntilførsel.
Portulakkmelde
Portulakkmelde (Halimione portulacoides) er en eviggrønn halvbusk i amarantfamilien. Den har en nedliggende eller opprett stengel som er litt forvedet ved basis; den er rikt forgrenet og 30–40 cm høy. Bladene er motsatte og helrandete, og hele planten er grå. De små, enkjønnede blomstene sitter toppstilt i akslignende blomsterstander. Hunnblomstene har ingen blomsterstilk.
Portulakkmelde vokser ved havet, spesielt i strandenger, tidevannsdammer og kanten av vannløp. Den er utbredt rundt Middelhavet og langs de vesteuropeiske kystene nordover til Irland, England og Danmark. Tidligere fantes den også i Sør-Sverige, men ser ut til å være utdødd der. Arten er aldri funnet i Norge.
Konstantinos Konstantinou
Konstantinos Konstantinou var en gresk syklist.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1896 i Athen, der han kom på delt 4.-plass som best.
Verdenscupen i alpint 2017/18 — Super-G kvinner — St. Moritz
Det andre Super-G rennet for kvinner gikk i sveitsiske St. Moritz lørdag 9 desember 2017.
Georgios Paraskevopoulos
Georgios Paraskevopoulos var en gresk syklist.
Verdenscupen i alpint 2017/18 — Super-G kvinner — St. Moritz
Eksterne lenker
Offisiell resultatliste
Georgios Paraskevopoulos
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1896 i Athen, der han kom på delt 4.-plass som best.
Johnny Burnette
Johnny Burnette (født 28. mars 1934 i Memphis, Tennessee, USA, død 1. august 1964 i Clear Lake, California, USA) var en amerikansk rockabilly- og rock'n'roll-artist. Han dannet The Rock and Roll Trio med sammen med sin bror Dorsey Burnette på bass og Paul Burlison på bass. De tre var alle fra Memphis, og fant opprinnelig sammen gjennom en felles interesse for boksing. De brukte til å begynne med innleide trommeslagere. Da trommeslageren Tony Austin kom med i bandet, begynte de å opptre som Johnny Burnette and The Rock and Roll Trio.
Skeleton under Vinter-OL 2014 – Kvinner
Skeleton for kvinner ble kjørt i Sanki Sliding Center 13. og 14. februar. Med 2 omganger hver dag.
Johnny Burnette
Trioen hadde sine første opptredener fra 1951 i utkantene av Memphis, der de fremførte country, bluegrass og blues. De prøvespilte som Rhythm Rangers for Sam Phillips i Sun Records, men uten suksess. Etter at de vant musikkonkurranser på TV-programmet Ted Mack Show tre ganger på rad, fikk de kontrakt med Coral Records.
Høsten 1957 ble trioen oppløst, og Burnette-brødrene fortsatte som låtskrivere. De sto bak slagerne «It’s Late», «Believe What You Say» og «Just A Little Too Much» for Ricky Nelson. Burnette-brødrene opptrådte også som duo og hver for seg som soloartister. Johnny Burnette fikk solosuksess med ballader. «Dreamin’» og «You’re Sixteen» hadde suksess på begge sider av Atlanteren. Han stiftet plateselskapet Magic Lamp i 1964, samme år som han døde av drukning i en båtulykke under fiske på Clear Lake i Lake County, California. Sønnen hans, Rocky Burnette (født 1953) har også hatt en karriere innen rockabilly.
Singler
Johnny Burnette and the Rock 'n' Roll Trio The Johnny Burnette Trio Johnny Burnette
Seminabathea
Seminabathea er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
En middelsstor, avlangt oval, blank, brungul (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille. Antennene er trådformede og middels lange. Pronotum og dekkvingene er utvidet framover og mot sidene og dekker hode, antenner og bein. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" knapt framskytende. Dekkvingenes er kraftig og nokså tett punkterte.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Arten kan finnes på planter i vindelfamilien.
Utbredelse
Arten lever i Jemen, Oman og Saudi-Arabia.
Systematisk inndeling
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.
Nikos Loverdos
Nikos Loverdos var en gresk syklist.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1896 i Athen, der han ikke fullførte løpet sitt.
EM i friidrett 1934 – 4 × 400 meter stafett menn
4 x 400 meter stafett menn ved EM i friidrett 1934 ble arrangert på Stadio Benito Mussolini i Torino, Italia den 9. september 1934. .
Norge var ikke representert i øvelsen.
Nanzhengzi-demningen
Nanzhengzi-demningen er en demning i sideelva Kouhe til Qinghe-elva, en venstre sidearm av det store vassdraget Liao He. Demningen ligger i fjellområdene 25 km nord for Qinghe-demningen og byen Kaiyuan i Liaoning-provinsen i det nordlige Kina.
Kraftproduksjonen er beskjeden, med bare om lag 50 MW installert effekt.
Demningen er en 600 meter lang betong gravitasjonsdam. Den gir flomkontroll og irrigasjon til landbruket elngre nede i elva, samt vannforsyning. Reservoaret er om lag 6 – 8 km langt avhengig av vannføring, og ligger i et tørt fjellområde med ustabil vanntilførsel.
Cotycicuiara
Cotycicuiara er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er vanligvis litt lengre enn kroppen. Pronotum har en butt tann på hver side. Dekkvingene er avsmalnende bakover.
Levevis
Larvene lever i død ved.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Panama i nord til Bolivia i sør.
A. Tryfiatis-Tripiaris
A. Tryfiatis-Tripiaris var en gresk syklist.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1896 i Athen, der han ikke fullførte løpet sitt.
Kirkesalget i 1720-årene
Kirkesalget i 1720-årene var et omfattende og systematisk salg av geistlige eiendommer i Norge, med den hensikt å å bedre de dårlige statsfinansene i Danmark-Norge etter den store nordiske krig.
Beskrivelse
Det ble i 1721 bestemt at kirkene i Norge og det gods de eide, med en del unntak, skulle selges. Ofte benevnt det store kirkesalget ble hovedsakelig gjennomført i årene 1723 til 1730, og totalt 632 kirker og anneks med tilhørende kirkegods ble solgt. Omkring hundre av dem til menighetene og resten til enkeltpersoner, ofte geistlige personer som biskoper og prester. Senere ble de fleste kirkene kjøpt tilbake av menigheten, ofte med hjelp fra kommunen. I ettertiden har dette kirkesalget blitt kritisert i forhold til hvorvidt kongen på dette tidspunkt hadde eierskap til disse eiendommene, men på en annen side kan det vurderes som en skattlegning av de rike i samfunnet – ettersom det var de som ofte kjøpte disse eiendommene i auksjoner.
Salget ble beordret ved plakat av 1. august 1721. Allerede i 1710 besluttet Fredrik IV å selge de norske kirkene, men det ble ikke gjennomført på det tidspunkt. I 1713 ble kirketienden forpaktet bort. Da salget ble bestemt i 1721 ble bykirkene, kirkene i Nord-Norge og de kirkene som var forlent til grevskapene Jarlsberg og Larvik, samt baroniet Rosendal unntatt, som med sine kirker ble solgt for 20,000 riksdaler. Av ukjente grunner ble det heller ikke gjennomført noe salg av kirker og -eiendommer i Nord-Østerdal.
Biskopen av Christiania Bartholomæus Deichman fikk hovedansvaret for salget, men ble allerede i 1722 erstattet av embedsmannen Hans Nobel. I den første runden var budene så lave at Rentekammeret ikke godtok dem. Nobel klarte etterhvert å selge omkring halvparten av kirkene, nærmere bestemt dem som hadde lønnsomt jordegods knyttet til seg. Noe av grunnen til at det nå gikk bedre var en klargjøring av at kirkeeierne kunne kreve inn tienden direkte. Det første salget ble gjennomført 3. mai 1723, hoveddelen av salget var ferdig i 1726 og de siste ble solgt i 1730.
Omkring 2/3 av de som kjøpte kirker var embetsmenn, og av disse kjøpte biskoper og prester flest kirker, mens andre embetsmenn hadde et større samlet pengebeløp. De geistlige kjøperne kjøpte altså i mindre grad enn andre embetsmenn kirker som det lå mye jordegods til. Rundt en fjerdedel ble solgt til bønder, enten alene eller flere sammen, mens en tiendepart gikk til byborgere. Dersom kjøperen hadde utestående fordringer fra statskassen ble dette trukket fra kjøpesummen. I og med at staten var en svært dårlig betaler i denne perioden, var det derfor fornuftig å kjøpe kirker for å sikre at man fikk tilbake pengene på den måten.
Kjøperne tok over all formue og gjeld. Jordegodset som fulgte med kirkene ble i stor grad overlatt til leilendinger, som måtte svare landskyld til kirken. Jordegodset kunne ikke selges fra; det var først senere at deler av jordegodset ble utskilt. Kirkeeieren hadde altså rett til avgifter fra de som brukte kirkens jord. Dette kunne være svært innbringende, men samtidig var kirkeeieren ansvarlig for at kirken ble forsvarlig vedlikeholdt, og de måtte også forsyne kirken med brød og vin til nattverden og andre fornødenheter. Mye av dette ble finansiert gjennom avgifter som kirkeeieren kunne kreve inn fra husmenn. Staten beholdt kallsretten, så de nye kirkeeierne kunne ikke selv ansette prester.
Til sammen kom det inn rundt 210,000 riksdaler på salget, hvilket tilsvarer ca. 100 millioner kroner i dagens pengeverdi.
Betydning for lokalt selvstyre
Uten at dette på noen måte var intensjonen ved kirkesalget, så skapte dette på lengre sikt grunnlag for lokalt selvstyre, som et drøyt hundreår senere kulminerte med formannskapslovene i 1837. Kirkeeiere hadde som nevnt ansvar for vedlikehold og drift av kirkene, og måtte velge et kirketilsyn som krevde inn tienden og forvaltet kirkens gods.
Theodor Leupold
Theodor Leupold var en tysk syklist.
Ålands museum
Ålands museum er et museum i Mariehamn på Åland. Bygningen er tegnet av Helmer Stenroos som en del av Projekt 77 og ble innviet i 1981.
Ålands museum og Ålands Konstmuseum rommes i samme bygg. Organisatorisk tilhører museet Ålands landskapsregjering og administreres av Utdannings- og kulturavdelingens museumsbyrå.
Ålands museum har en basisutstilling som hovedsakelig viser de ålandske øyenes utvikling og historie.
Legesekretær
Legesekretær og helsesekretær er titler som brukes for sekretær- og servicefunksjoner innenfor helsevesenet, ofte hos privatpraktiserende leger, legesentre eller kommunale helsesentre.
Siden 1995 er den offisielle og beskyttede tittelen helsesekretær. Legesekretærer med utdannelse fra helse og sosiallinjen ved videregående skoler mellom 1972 og 1995, og som har relevant arbeidserfaring kan søke om tittelen helsesekretær gjennom Statens Autorisasjonskontor for Helsepersonell. Helsesekretærens dag er 1. februar.
Legesekretærer/helsesekretærer arbeider under legens faglige ansvar. Den vanlige ansettelsesformen er at legesekretæren er ansatt i legens enkeltmannsforetak eller aksjeselskap. Der kommunene driver legekontoret, er legesekretæren ansatt i kommunen.
Vanlige arbeidsoppgaver for legesekretær er:
Skihopping under Vinter-OL 1932
Skihopping under Vinter-OL 1932 ble holdt i MacKenzie Intervale Ski Jumping Complex, Lake Placid, USA den 12. februar 1932. Det ble kun hoppet i normalbakke.
Borderline personlighetsforstyrrelse
Borderline personlighetsforstyrrelse (BPD) er en personlighetsforstyrrelse definert i det nordamerikanske diagnosesystemet DSM-IV, og beskrives som en langvarig forstyrrelse av personlighetsfungering karakterisert av tydelige variasjoner i humøret. Lidelsen innebærer vanligvis uvanlig grad av ustabilitet i humør og svarthvittenkning. Lidelsen manifesterer seg ofte ved episoder med skifte mellom idealisering og devaluering av andre mennesker, kaotiske og ustabile mellommenneskelige relasjoner, skiftende selvbilde, identitet og atferd. I ekstreme tilfeller kan denne forstyrrelsen i følelsen av å være en egen person føre til perioder med dissosiasjon. Symptomer opptrer særlig i nære personlige forhold, såkalte tilknytningsforhold. I upersonlige sammenhenger kan funksjonen være upåfallende. Forstyrrelser knyttet til lidelsen kan også omfatte selvskading. Uten behandling kan symptomene forverres og i ekstreme tilfeller føre til selvmordsforsøk.
Det pågår en debatt blant klinikere og pasienter over hele verden om terminologien og bruken av ordet "borderline", og noen har foreslått at denne lidelsen bør skifte navn. ICD-10-manualen har en alternativ definisjon av, og terminologi for lidelsen, som der blir kalt emosjonelt ustabil personlighetsforstyrrelse.
Det er knyttet bekymring til at diagnosen BPD stigmatiserer mennesker og støtter opp om nedsettende og diskriminerende måter å møte eller forstå disse menneskene på.
Symptomer og tegn
Studier tyder på at personer med BPD har en tendens til å oppleve hyppige, sterke og langvarige tilstander av ubehagelig spenning, ofte utløst av opplevd avvisning, av å være ensom eller oppfatte seg som mislykket. Personer med borderline kan vise labilitet mellom sinne og angst eller mellom depresjon og angst, og temperamentsfull sensitivitet for følelsesladet stimuli.
De negative emosjonelle tilstander som er spesifikke for BPD, kan grupperes i fire kategorier: selvdestruktive følelser, ekstreme følelser generelt, følelser av fragmentering eller mangel på identitet, og viktimisering. "Negativ affekt, særlig fiendtlighet og aggresjon, er et vesentlig aspekt for å forstå individer med BPD. Negativ affekt invaderer informasjonsbearbeiding og organiseringen av de mellommenneskelige og personlige opplevelsene." (Hoermann m.fl. 2005).
Personer med borderline personlighetsforstyrrelse er ofte beskrevet, blant annet av noen fagfolk, som bevisst manipulerende eller vanskelige. Men analyser og funn generelt sporer atferden til indre smerte og uro, avmakt og defensive reaksjoner, eller begrenset mestring og kommunikasjonsevne. - Det har vært begrenset forskning på familiemedlemmers forståelse av borderline personlighetsforstyrrelse og omfanget av den byrden eller de negative følelser som oppleves eller uttrykkes av familiemedlemmer.
Suicidalitet eller selvskadende atferd er en av de viktigste diagnostiske kriteriene i DSM IV, og behandling av og tilfriskning fra dette kan være komplisert og utfordrende. Likevel er dette, og annen impulsiv atferd, noe av det som tidligst bedres i alle former for intensiv psykoterapi (Clarkin og Kernberg 1993). Selvmordsraten over tid kan gå opp i 8 til 10 prosent. Forsøk på selvskading er svært vanlig blant pasienter og kan gjennomføres med eller uten suicidal hensikt. BPD er ofte preget av flere selvmordsforsøk med "lav" alvorlighetsgrad i forhold til dødelighet. De kan utløses av tilsynelatende små hendelser. Noen pasienter omkommer fordi de undervurderer alvoret i handlingen. Rus eller "uopprettelige" sosiale situasjoner innebærer større fare. Det gjør også uærlighet eller hemmelighold av ens hensikter (Evang 2010). Pågående problematiske familieinteraksjoner og tilhørende sårbarheter kan føre til selvdestruktiv atferd. Stressende livshendelser relatert til seksuelle overgrep har blitt funnet å være en spesiell trigger for selvmordsforsøk hos ungdom med borderlinediagnose.
Diagnostikk
Diagnosen er basert på en klinisk vurdering av kvalifisert helsepersonell innen psykisk helse. I Norge vil dette vanligvis være en psykiater eller en psykolog. Vurderingen omfatter pasientens selvrapporterte opplevelser, samt behandlerens observasjoner. Den resulterende personlighetsprofilen kan støttes eller bli bekreftet av langsiktige mønstre av atferd som rapporteres av familiemedlemmer, venner eller kolleger. Listen over kriterier som må være oppfylt for diagnosen er skissert i DSM-IV eller ICD-10.
Borderline forstyrrelser ble tidligere oppfattet som grensende til schizofreni. I dag finnes en egen diagnose: schizotyp personlighetsforstyrrelse. Forløpsstudier viser entydig at borderline personlighetsforstyrrelse ikke er et forstadium til kronisk psykose (McGlashan 1986). I dag brukes borderline mer generelt for å beskrive personer som viser emosjonell dysregulering og ustabilitet, hvor mistenksomme eller psykosenære tanker kun er ett kriterium (kriterium # 9) av i alt ni kriterier, hvorav 5 eller flere kriterier må være tilstede for å sette diagnose.
Personer med BPD har høy risiko for å fylle kriteriene for andre psykiske lidelser som angst og depresjon. Andre symptomer på borderline personlighetsforstyrrelse, som dissosiasjon, er ofte knyttet til alvorlige traumatiske barndomsopplevelser, som enkelte legger frem som en av de mange underliggende årsaker til borderline personlighetsforstyrrelse.
Ungdom
Symptomdebut er vanligvis i ungdomsårene eller ung voksen alder. Symptomer kan vedvare i flere år, men de fleste symptomene reduseres i alvorlighetsgrad over tid, og enkelte personer blir helt kvitt symptomene. Hovedelementet for behandling er ulike former for psykoterapi, selv om medisinering og andre tilnærminger også kan dempe symptomene. Mens borderline personlighetsforstyrrelse kan manifestere seg hos barn og tenåringer, blir behandlere frarådet diagnostisering før fylte 18 år. Dette er på grunn av fortsatt vekst og pågående utvikling av personligheten.
DSM-IV
Det er et krav i DSM-IV at for å få en diagnose på en spesifikk personlighetsforstyrrelse må personen også tilfredsstille et sett av generelle kriterier på personlighetsforstyrrelse.
ICD-10
Verdens helseorganisasjons ICD-10 (International Classification of Disease, versjon 10) definerer en konseptuelt svært lik lidelse til borderline personlighetsforstyrrelse som kalles  Emosjonelt ustabil personlighetsforstyrrelse. Denne lidelsen har to undergrupper, Impulsiv type og Borderline type. Det er et krav i ICD-10 for at en diagnose på en spesifikk personlighetsforstyrrelse skal kunne stilles så må personen også tilfredsstille et sett av generelle kriterier på personlighetsforstyrrelse.
Underliggende personlighetsstruktur. Begge de nevnte diagnosesystemene er kategoriske. Det vil si at, i DSM-IV, hvis du fyller 5 av 9 kriterier, har du forstyrrelsen. Hvis du fyller 4, har du den ikke. Dette er en enten-eller modell som ikke svarer til den gradvise variasjon som finnes i virkeligheten. Det innebærer også at folk som fyller 5 av 9 kriterier, kan være temmelig forskjellige. Begge diagnosesystemenene er dessuten fenomenologiske. Det vil si at de teller ytre symptomer og tegn. Vi kjenner ikke til bunns årsaksforhold eller sykdomsmekanismene ved psykiatriske forstyrrelser. De to store diagnosesystemene er derfor i virkeligheten beskrivelser av syndromer. Validiten, eller sannhetsgehalten i dem, kan diskuteres. Den er trolig større ved schizofreni, bipolar lidelse, og melankolsk depresjon. Den er nok mindre ved personlighetsforstyrrelser og lettere lidelser (Joel Paris 2010, Westen 1997). Dynamisk orienterte fagfolk mener at det også er viktig å vurdere hvilken underliggende organisering eller struktur personligheten har, og at det gir mer informasjon som er viktig for behandling (Kernberg 1984). Kernbergs begrep, borderline personlighetsstruktur, omfatter mer enn borderline personlighetsforstyrrelse.
Differensialdiagnoser
Vanlige komorbide (samtidige) forhold er psykiske lidelser som rus, depresjon og andre stemningslidelser og personlighetsforstyrrelser.
Borderline personlighetsforstyrrelse og stemningslidelser forekommer ofte samtidig. Enkelte trekk ved borderline personlighetsforstyrrelse kan overlappe med symptomer på stemningslidelsen, noe som betydelig kompliserer den differensialdiagnostiske vurderingen.
Begge diagnoser involverer symptomer med "humørsvingninger". Ved borderline personlighetsforstyrrelse dreier det seg om en markert labilitet og reaktivitet i stemningsleiet, noe som ofte blir definert som emosjonell dysregulering. Atferden er vanligvis i respons til eksterne psykososiale og intrapsykiske stressfaktorer.
Bipolar depresjon er generelt mer vedvarende, med søvn- og appetittforstyrrelser, samt en markert manglende reaktivitet i stemningsleiet. Stemningsleie og humør ved borderline personlighetsforstyrrelse, og komorbid dystymi, er typisk markert mer reaktivt, og søvnforstyrrelser ikke akutt.
Forholdet mellom bipolar lidelse og borderline personlighetsforstyrrelse har vært diskutert. Noen mener at sistnevnte representerer en subterskelform for affektiv lidelse,. De fleste mener at det dreier seg om ulike lidelser, men at de kan forekomme samtidig.
Kurvetilpasning
Kurvetilpasning går ut på å fastlegge en teoretisk kurve som bes mulig følger en gitt eksperimentell kuve. I sin enkleste form er kurvetilpasning å finne den rette linjen som best følger den eksperimentelle kurven. Kurvetilpasning kan blant annet gjøres ved at man tilpasser den teoretiske kurven slik at summen av kvadratdifferansene mellom de to kurvene er minst mulig.
Sangefjell naturkatedral
Sangefjell naturkatedral er en friluftskirke, et sted for friluftsgudstjenester, i Ål kommune i Buskerud.
Borderline personlighetsforstyrrelse
Differensialdiagnoser
Det er viktig å understreke at medisinske tilstander som forårsaker atferdsmessige funksjonsendringer kan resultere i et klinisk bilde som til en viss grad likner borderline personlighetsforstyrrelse. Hormonell dysfunksjon over en lang periode, eller hjernedysfunksjon (for eksempel encefalopati) kan resultere i identitetsforstyrrelse og humørlabilitet. Ulike frontallappsyndrom kan resultere i manglende hemninger og impulsiv atferd.
Sangefjell naturkatedral
Naturkatedralen ble innviet i 2000 og ligger i fjellet sør for riksvei 7 i retning Rødungen. På stedet finnes seks kapeller: Skapelseskapellet, Pilegrimskapellet, Sinaikapellet, Det Hellige Familiekapellet, Korskapellet og Mariakapellet. På høyalteret står et dobbeltkors, og det finnes også en støpul i form av en korsformet trekonstruksjon.
Borderline personlighetsforstyrrelse
Differensialdiagnoser
Komorbide forhold ved borderline personlighetsforstyrrelse er vanlige. Når man sammenligner personer med diagnosen borderline personlighetsforstyrrelse med dem som er diagnostisert med andre personlighetsforstyrrelser, viser de med borderline en høyere forekomst av:
Årsaker
Som ved andre psykiske lidelser er årsakene til borderline komplekse og ukjente. Ett funn er at mange av disse personene har en historie med traumer, overgrep eller omsorgssvikt i barndommen. Forskere har foreslått forskjellige mulige andre årsaker som for eksempel en genetisk disposisjon, nevrobiologiske faktorer, eller forskjellige miljømessige faktorer.
Det er forskning som antyder at borderline og posttraumatisk stresslidelse (PTSD) er nært beslektet. Videre tyder dokumentasjon på at borderline kan være en følge av en kombinasjon som kan omfatte en traumatisk barndom, sårbart temperament og stressende hendelser i ungdomsårene eller voksen alder.
Overgrep i barndommen
Tallrike studier har vist en sterk korrelasjon mellom barnemishandling, særlig seksuelle overgrep mot barn, og utvikling av borderline. Mange personer med borderline rapporter å ha hatt en historie med misbruk og omsorgssvikt som barn. Personer med borderline personlighetsforstyrrelse som rapporterte en tidligere historie med vanskjøtsel fra en kvinnelig omsorgsperson og overgrep av en mannlig omsorgsperson har betydelig høyere risiko for å bli seksuelt misbrukt av andre personer senere i livet. Voksne med forstyrrelsen opplever langt oftere enn andre seksuelle eller fysiske overgrep i nåtid. Dette kan lett oversees (Zanarini 2005). Det har vært antydet at barn som opplever kronisk tidlig mishandling og tilknytningsvansker kan utvikle borderline personlighetsforstyrrelse.
Andre utviklingsmessige faktorer
Otto Kernberg har formulert en viktig teori om borderline personlighet basert på problematisk utvikling i barndommen (Kernberg 2005, Evang 2010). Han anfører at spedbarn ofte opplever episoder med sterkt positive eller negative affekter. Dette nedfeller seg, etterhvert, som henholdsvis helt "gode" og helt "onde" indre representasjoner. De inneholder hver en forestilling om selv, om den andre, og affektene. Ved heldig utvikling, hvis det ikke er for mye "ondt", oppnår man en hel indre representasjon av selv, både "godt" og "ondt". En oppnår, på samme måte, en hel representasjon av mor, av far osv. "God mor" og "ond mor" smelter sammen til "virkelig mor". Om en, av en aller annen grunn, oppnår dette utviklingstrinnet, havner en lett, i personlige forhold, i veksling mellom helt positive eller helt negative oppfatninger av en selv og andre. Dette kalles splitting. Det kjennetegner hans borderline personlighetsstruktur. Ut fra den psykoanalytiske tradisjonen argumenterer Kernberg for at det å ikke klare å oppnå den utviklingsmessige oppgaven med en psykisk avklaring mellom selv og andre kan medføre økt risiko for å utvikle varianter av psykoser, mens det å ikke klare å overvinne splitting  resulterer i en økt risiko for å utvikle en borderline personlighetsforstyrrelse. Tilknytting og mentalisering. Peter Fonagy og medarbeidere beskriver tilkyttingsteori (Fonagy 2002, Karterud m.fl. 2010, Evang 2010). I samspill med primære omsorgsgivere oppnår det helt lille barnet enten trygg, eller en av tre former for utrygg tilknytting. Barnet lærer, gjennom omsorgspersonens speiling, om sine egne affekter, og senere følelser, og lærer å kunne tenke om dem. Fra tidlige former som psykisk ekvivalens og "late-som"-modus, utvikler barnet en mentaliserende modus. Mentalisering er en mental aktivitet der en, for det meste førbevisst, bruker sin fantasi for å oppfatte og fortolke menneskelig atferd som utslag av mentale tilstander som inneholder intensjon (for eks. behov, ønsker, følelser, det en tror, mål og motiv) (Fonagy 2007). Mentalisering innebærer å kunne tenke om eget og andres indre liv. Fonagy og medarbeidere mener at utviklingsproblemer kan føre til nedsatt evne til mentalisering, særlig i nære forhold, og at det kjennetegner folk med borderline personlighetsforstyrrelse. Disse to teoriene danner grunnlaget for de to viktigste dynamiske terapier for borderline.
Genetikk
En oversikt over eksisterende litteratur har antydet at egenskaper knyttet til borderline er påvirket av gener. En stor internasjonal undersøkelse, utført på norske tvillinger, tyder på grad av arvelighet for kriterier for personlighetsforstyrrelser varierer mellom 20 % og 41 %, altså moderat. Miljøfaktorers betydning varierer mellom 59 % og 80 %, altså betydelig mer. Miljøfaktorene er først og fremst unike for hvert individ (Kendler m.fl. 2008). Studier av familier, tvillinger og søsken tyder på en delvis arvelig basis for impulsiv aggresjon. Men studier av serotoninrelaterte gener tyder på bare moderate bidrag til atferd (Goodman M, New A, Siever L (December 2004). "Trauma, genes, and the neurobiology of personality disorders". Ann N Y Acad Sci 1032: 104–16. doi:10.1196/annals.1314.008. PMID 15677398).