cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cowdriose
Smitte til karibien
Det kan vere verdt å merke seg at Amblyomma ikke er uten naturlige fiender i Karibia. Den står på menyen til villfugl, frittgående høns og mus. Man fant også at tropisk brannmaur Solenopsis geminata var effektive predatorer mot blodfylte flått.
Mulig framtidig utbredelse
Hvithalehjort er en hjorteart som finnes over store deler av USA, det sørlige Canada og sørover til Peru og Brasil. Flåttarten Amblyomma maculatum er en vanlig parasitt på hvithalehjort i det sørlige USA, og det er kjent at A. maculatum kan spre cowdriosis. Det har også blitt eksperimentelt bevist at hvithalehjort kan få sykdommen. Skulle smitte dukke opp på det amerikanske fastlandet er det derfor en overhengende fare for at den smitter til hvithalehjort. Skulle dette skje vil cowdriosis kanskje bli permanent etablert i Amerika, med hvithalehjorten som reservoar for gjentatt smitte til husdyr. Smittevern kan tildels gjennomføres ved kontroll av importerte dyr. Mer problematisk er det at kuhegren kan spre flåtten til nye øyer og fastlandet. For eksempel har ringmerking påvist kuhegre som har fløyet fra infiserte øyer til Florida Keys. Utryddelse av amblyomma i Karibia anses som det viktigste virkemiddelet for å unngå spredning av cowdriosis og dermatophilosis som amblyomma også sprer i Karibia.
Sykdom er ikke rapportert i Jemen, men man kan merke seg at utbredelsesområdet for A. variegatum, en viktig smittevektor, inkluderer Jemen.
Sykdommen har blitt funnet så langt nord som i Tunisia. Den har også blitt rapportert i det tidligere Jugoslavia, men denne rapporten antas å vere feilaktig. Da slekten Amblyomma ikke er representert i Norge er det ingen umiddelbar grunn til å frykte spredning hit til landet.
Symptomer
Inkubasjonstiden er vanligvis to uker, men kan strekke seg til en måned.
Perakutt form: Symptomene inkluderer feber, pusteproblemer, overfølsomhet for berøring (såkalt hyperesthesia), rennende øyne, krampetrekninger og brå død.
Akutt form: Brå feber opp til 42°C, manglende matlyst, slapphet og rask pusting. Noen ganger også diaré. Disse symptomene etterfølges av nevrologiske symptomer, som tyggebevegelser, framstikkende tunge, rykninger i øyelokkene og å gå i sirkel, gjerne med høye løft. Noen ganger står dyrene med hodet lavt og sprikende bein, noen blir aggressive eller nervøse. De nevrologiske symptomene forverres utover i sykdommen og dyret får krampetrekninger. I siste fase ses gallopperende bevegelser, dyret har overfølsomhet for berøring, det bøyer hodet bakover (opisthotonos), har ukontrollerte øyebevegelser (nystagmus) og fråde rundt munnen. Dyr med akutt cowdriosis dør vanligvis en uke etter at symptomene har satt inn.
Subakutt form: Symptomene er her langvarig feber, hosting og milde koordinasjonsproblemer. Dyret dør eller kommer seg etter en til to uker.
Mild form: Kun en forbigående feber. Denne varianten kalles "heartwater fever".
Rasemessige forskjeller
I Afrika ses den perakutte formen vanligvis hos husdyrraser som ikke stammer fra Afrika. Den kan også angripe høygravide kyr. Den akutte formen ses også hos "innfødte" raser. Milde infeksjoner ser man hos kalver som er mindre enn tre uker gamle, delvis immune sau og storfe, antiloper samt visse afrikanske husdyrraser som har en medfødt motstand mot sykdommen. Stammen bakterien hører til kan også påvirke hvor alvorlig sykdommen blir. Storferasene jersey og guernsey er spesielt utsatt for sterk diaré i forbindelse med cowdriosis. Dødsraten hos den vanlige sauerasen merino kan bli så høy som 80%, mens persisk sau og afrikandersau er nede i 6%. Angorageit er veldig utsatt for cowdriosis. Hos storfe er dødelighet på rundt 60% ikke uvanlig.
Symptom på indre organ
Navnet 'heartwater' har sykdommen fått på grunn av dyrenes utpregede hydropericardium, det vil si en væskeansamling i hjerteposen som hjertet ligger i. Man ser også ofte hydrothorax og ascites som er væskeansamling ved henholdsvis lungene og mageregionen, samt andre væskeansamlinger, indre blødninger og andre skader på indre organ. Man kan finne skader på hjernen men disse synes få i forhold til de sterke nevrologiske symptomene.
Differensialdiagnose
Den perakutte formen kan mistolkes som anthrax mens den akutte formen kan blandes sammen med rabies og en rekke andre infeksjoner og forgiftninger.
Behandling
Antibiotikaen Tetracycline er virkningsfull, spesielt oxytetracycline men også doxycycline og rifamycin. Best resultat oppnås hvis behandlingen settes inn tidlig. Hvis behandling settes inn før symptomene viser seg kan sykdommen undertrykkes fullstendig samtidig som dyret utvikler immunitet. Sulfonamider har blitt brukt med hell. Behandling av ruminal atony, et fordøyelsesproblem som kan etterfølge cowdriosis kan vere ønskelig. Vanndrivende middel kan også vere til hjelp mot væskeansamlingene i kroppen.
Vaksine og immunitet
Dyr som kommer seg vil ha en immunitet mot nye angrep som varer i seks til atten måneder. Hvis dyret blir utsatt for en ny infeksjon i denne perioden vil immuniteten fornyes uten at dyret blir sykt. Jevnlig eksponering for smittebærende flått vil slik holde dyret kontinuerlig immunt. Man har funnet at immuniteten mot cowdriosis utføres av T-cellene og at antistoffer som sirkulerer i kroppen har mindre betydning. Kalver og lam er sterkt motstandsdyktige mot cowdriosis i de første fire ukene av livet. Dette har blitt utnyttet med hell i vaksineringsarbeid. Kalver under fire uker og lam under en uke kan vaksineres ved en injeksjon med infisert blod. Dette gir bare milde symptomer og senere flåttbitt vil, som forklart, vedlikeholde immuniteten. Verdifulle kalver og voksne dyr som vaksineres bør overvåkes og antibiotikabehandles når feberen melder seg. En subkutan-injeksjon med doxycycline samtidig som vaksinasjonen kan virke forebyggende slik at senere tetracycline-behandling ikke blir nødvendig. Antibiotikaen vil ikke påvirke immuniseringen, men veterinæren må også veie graden av antibiotikabruk opp mot andre forhold. Slik vaksinering med en stamme av bakterien vil gi god kryss-immunisering mot de fleste stammer av E. ruminantum, men ikke alle. Man har lykkes i å svekke bakterier fra en stamme og samtidig få disse til å gi immunitet hos sau og geit, men for andre stammer har man ikke lyktes med dette. Per 1998 var derfor oppfatningen at kryss-immunitet måtte avklares bedre før en tradisjonell vaksine med svekkede bakterier kunne produseres.
Kontroll og forebygging
Det er ikke kjent med sikkerhet hvor lenge flåtten kan bære smitten eller hvor lenge ville dyr kan gå med smitten i kroppen, men ett forsøk fant at sau kunne overføre smitte til flåttens nymfer i opptil 223 dager. Tilsvarende for storfe og afrikansk bøffel var respektivt 246 og 161 dager. Dette gjør at dyr som fraktes til cowdriosis-frie områder bør behandles jevnlig med flåttmiddel og betraktes som smittefarlige i en lengre periode. Flåttens høye reproduksjon og sans for flere forskjellige arter har gjort at flåttmiddel-behandling av storfe ikke har nyttet i forsøk på å utrydde flåtten. Dette har blitt forverret av at flåtten utvikler motstand mot flåttmiddelet. I sterkt berørte områder har man derfor heller latt flåttpopulasjonen ha ett nivå som i alle fall sikrer vedlikehold av immuniteten. I ett forsøk med mashona-storfe i Zimbabwe på 90-tallet sammenlignet man vekt og fertilitet hos to flokker der den ene fikk flåttmiddel og den andre ikke. Dette var i et område der cowdriosis var utbredt og man fant liten eller ingen forskjell mellom flokkene. Det ble konkludert med at flåttmiddelbehandling i slike områder ikke var regningssvarende.
Dodge-Renault
Dodge-Renault er navnet på lastbilene produsert av Renault i perioden 1981 til 1987.
I 1979 kjøpte Peugeot-Talbot opp alle de engelske og franske Chrysler-selskapene. De fleste bilene ble da hetende Talbot fra 1980, men Dodge lastebiler beholdt navnet. Peugeot var ikke interessert i å produsere lastebiler og solgte denne delen til Renault i 1981. I 1992 ble det bare bygget 2000 engelske Renault lastebiler og i 1993 ble produksjonen lagt ned.
TV4 Komedi
TV4 Komedi er en svensk TV-kanal som eies av mediekonsernet TV4-Gruppen. Kanalen viser komedieserier og -filmer. TV4 Komedi ble lansert 3. november 2006, samtidig som TV4-Gruppen også lanserte TV4 Guld. Premiereprogrammet var filmen Brudens far 2.
Alexandra Coletti
Alexandra Coletti (født 8. august 1983 i Monaco) er en monegaskisk alpinist.
Hun debuterte i verdenscupen i alpint 24. februar 2001, og hennes beste verdenscup-plassering er en 15.-plass i utfor fra 2006.
Coletti deltok i Vinter-OL 2006 og representere også Monaco under Vinter-OL 2010 og 2014. I 2010 oppnådde hun en 19.-plass i kombinasjonen som beste resultat, hun var også flaggbærer for Monaco under åpningsseremonien.
Fylkesvei 4756
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 751.
Stillehavets Grand Prix
Stillehavets Grand Prix var et Formel 1-løp som ble kjørt 2 ganger, i og, på TI circuit Aida i Japan. Michael Schumacher vant løpet begge gangene det ble kjørt.
Västkustbanan
Historikk
Av militærstrategiske grunner bygget ikke den svenske staten noen jernbaner langs kysten, men inne i landet som beskyttelse mot fiendtlige angrep fra sjøen. Dette førte omsider til at forskjellige private og kommunale initiativer på 1870- og 80-tallet selv begynte å bygge jernbanestrekninger der det var ønsket, og 1888 kunne Västkustbanan tas i bruk. 1896 kjøpte staten opp banen fra de forskjellige selskapene som hadde bygget den, bortsett fra den sørligste milen mellom Kävlinge og Lund, denne ble overtatt av staten i 1940.
Reisetid
Togene med færrest stopp bruker 2 timer og 2 minutter Göteborg–Lund, noe som gir en snittfart på 139 km/t. Reisetiden beregnes kuttet med 10 minutter når dobbeltspor på hele banen står klart rundt 2025. Fra Lund er reisetiden bare 12 minutter til Malmö, 34 minutter til Kastrup og 48 minutter til København.
Stasjoner
Nesten alle tog som kjører Göteborg-Lund stopper i Varberg, Halmstad og Helsingborg. Noen tog kjører den østligere veien om Hässleholm i stedet for Helsingborg, selv om denne ruten er 18 km lengre. De fleste tog stopper også i Mölndal, Kungsbacka, Falkenberg, Laholm, Båstad, Ängelholm og Landskrona. Tidligere gikk banen lenger inn i landet, og Helsingborg ble en del av banen først i 1991, og Landskrona i 2001. I forbindelse med utbyggingen til dobbeltspor ble stasjonene i de mindre stedene Falkenberg, Laholm og Båstad besluttet flyttet ut av sentrum av hensyn til reisetiden mellom de større byene. I 2013 fikk også badebyen Åsa (4 mil sør for Göteborg) stasjon. Innenfor Skåne er det en rekke lokale stasjoner.
Utbygging
Västkustbanan var den eneste jernbaneforbindelsen med Danmark, men i 2000 åpnet Øresundsbroen og alle jernbaneferger mellom Helsingborg og Helsingør ble nedlagt.
Banen har blitt gradvis utbygget til dobbeltspor siden 1980-tallet, men dette er ikke ferdig før etter 2020. Dette kritiseres sterkt av miljøorganisasjoner, fordi motorveien mellom Göteborg og Malmö var ferdig allerede i 1996. Med snittfart på 110 km/t er kjøretiden med bil 2,5 timer. Nå går togene raskere, men mange bruker fortsatt bil som gir bedre lokal forbinding og er billigere hvis man er flere.
90 prosent av Västkustbanan er nå dobbeltspor, inkludert de 5 sørligste milene fra Malmö til Helsingborg og de 18 nordligste milene til Båstad, unntatt 3 km i Varberg, de nybygde strekningene har kurver som er tilpasset en topphastighet på 250 km/t. De 3 milene fra Ängelholm til Helsingborg er enkeltspor. Hallandsåstunnelen ble påbegynt 1992 og stod klar i 2015, til en kostnad av 10 milliarder kroner, og minsket reisetiden med 15-20 minutter.
Flammeblåsing
Flammeblåsing er en kunst som omhandler å skape en ildkule ved å blåse brennbar væske på en åpen flamme. Flammen holdes vanligvis en armlengde borte fra ansiktet, og utblåsningen må være kraftig og skyete. Kunsten hadde sin opprinnelse i India.
Risiko
Selv om flammeblåsing ikke skal være særlig vanskelig å lære, blir det betraktet som den farligste av alle ildkunster, og ikke kun på grunn av risikoen for å bli brent. For å senke risikoen, må flammeblåsere unngå eksplosiv væske, som alkohol, sprit-basert væske og petrokjemikalier. Den vanlige væsken som bruker er ren lampe-olje, eller Pyrofluid.
Vindretning er ekstremt viktig hvis man skal blåse flammer. Artister avgjør vanligvis vindens retning ved å se på flammen. Hvis flammen ikke beveger seg i en bestemt retning, er det relativt trygt å blåse. Hvis flammen derimot beveger seg i en bestemt retning, er det farlig å blåse den motsatte veien.
Artister har som oftest en klut eller tøybit for å tørke bort væsken fra munn og ansikt. Artister med ansiktshår må være ekstra forsiktige, ettersom hår lett tar fyr. Mange artister velger å bruke vernebriller mens de blåser, for å beskytte øynene både mot væske og selve flammen. Klesplagg av polyester bør unngåes, siden dette lett smelter. Også klesplagg av 100% bomull bør unngåes, siden dette lett tar fyr.
Selv gjennomført korrekt, kan artister bli utsatt for:
Gyula Zsivótzky
Gyula Zsivótzky (født 25. februar 1937 i Budapest, død 29. september 2007) var en ungarsk sleggekaster. Han største triumf var gullmedaljen under OL 1968 i Mexico by.
Zsivótzky slo igjennom internasjonalt under EM 1958, der han fikk bronsemedalje. I de to påfølgende europamesterskapene (1962 og 1966) tok han henholdsvis gull og sølv.
Han var enda mer suksessrik i OL. Etter to sølvmedaljer vant han gull under lekene i Mexico i 1968. Han satte også to verdensrekorder i løpet av karrieren.
Rådebank (Plumbo-album)
Rådebank er et album med Plumbo. Albumet ble utgitt 22. juni 2012, og inneholder blant annet sangen «Svarteper» som handler om Spellemannprisen 2011. Albumet inneholder også en coverversjon av Fetter Tom sin «Bestemors hus».
Gilmore Junio
Gilmore Junio (født 6. august 1990) er en canadisk skøyteløper som konkurrerer i hurtigløp. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste individuelle resultat var nummer 10 på 500 meter.
DS «Gansfjord»
DS «Gansfjord» var et lasteskip som ble bygget av Stavanger Støberi & Dok i 1913 med byggenummer 67. Skipet ble overlevert til skipsreder Kornelius Olsen i Stavanger i juli samme år. Skipet ble ved samme reder til det ble solgt i 1950.
Gróin
Gróin er en fiktiv dverg i J.R.R. Tolkiens fiktive univers Midgard. I Tolkiens litterære verk fremgår det at han var av Durins folk og far til Glóin og Óin og dermed bestefar til Gimli. Han var bror av Fundin. Han var i direkte slekt med Durin den Udødelige, fordi han var sønn av Frain, sønn av Borin som var yngste sønn av kong Náin II.
Thomas Robsahm
Thomas Mikele Robsahm (født 1964) er en norsk filmregissør, musiker og skuespiller.
Robsahm startet karrieren som skuespiller, men gikk etter hvert over til regi og produksjon.
Han er sønn av skuespillerparet Margrete Robsahm og Ugo Tognazzi, og gift med forfatter Silje Holtet Robsahm. Han er nevø av den tidligere skuespilleren Fred Robsahm.
Skuespiller
Robsahm var barne- og ungdomsskuespiller i 1970- og 1980-årene og medvirket nesten utelukkende i filmer av Wam & Vennerød. Han filmdebuterte 8 år gammel i Svend Wams regidebut Fem døgn i august (1973) og spilte etter det lillebroren til Lasse i ungdomsdramaet Lasse & Geir fra 1976. I 1983 spilte han hovedrollen i Åpen framtid og i 1985 hadde han en sentral birolle i Adjø solidaritet. I 1986 hadde han en birolle i Makaroni Blues, som var hans første film som ikke var laget av Wam & Vennerød. Senere spilte han i sin egen kortfilmdebut Pistolklubben fra 1987 og i spillefilmdebuten Svarte Pantere fra 1992.
Bak kamera begynte Robsahm å arbeide fulltid allerede som 17-åring på produksjonen Leve sitt liv med Wenche Foss. Senere jobbet han som script, regiassistent, klippeassistent, produksjonsmedarbeider og lanseringskonsulent.
Regi
Etter å ha regissert kortfilmene Pistolklubben i 1987 og Dyrenes dans i 1989, debuterte han som spillefilmregissør med Svarte Pantere i 1992. Han skrev også manus og var produsent. Han har etter det regissert filmer som Myggen - portrett av en fotballkunstner (1996), S.O.S. (1999), Det største i verden (2001), Folk flest bor i Kina (2002), Moderne Slaveri (2009) og dokumentarserie Punx (2015).
I 2015 begynte han arbeidet på dokumentaren a-ha - The Movie. Filmen tar for seg hele bandets karriere, og følger bandet over en periode på tre år.
Produsent
Etter å ha produsert sine første kortfilmer i selskapet Favola Film sammen med Halvor Bodin, startet Robsahm produksjonsselskapet Speranza Film i 1995. Der produserte han filmer for Margreth Olin, Solveig Melkeraaen, Jannicke Systad Jacobsen, Unni Straume, Maria Warsinski, Maria Sødahl, Marit Åslein, Tina Davis, Ingvil Giske, Ole Jakob Andersen m.fl.
Fra våren 2009 til våren 2013 var Robsahm spillefilmkonsulent i Norsk filminstitutt. Han ga tilskudd til bl.a. Oslo 31. august, Jørgen+Anne=Sant, Keeper´n til Liverpool, Kompani Orheim, Detektiv Downs, Kule kidz gråter ikke, Blind, Elsk Meg, Natt til 17, Fjellet, Sønner av Norge, Hjem til jul og Babycall.
I august 2013 begynte han som produsent for produksjonsselskapet Motlys. Der produserte han filmen Louder Than Bombs for regissør Joachim Trier, med stjerner som Isabelle Huppert, Gabriel Byrne og Jesse Eisenberg i rollene. Filmen ble våren 2015 tatt ut til å delta i hovedkonkurransen i Cannes, som første norske film på 36 år.
I 2015 startet arbeidet med Triers nye film Thelma, som hadde norsk premiere 15. september 2017. Filmen fikk hele tolv amandanominasjoner og ble nominert til Nordisk råds filmpris i 2018.
Robsahm produserte også flere dokumentarer i Motlys, inkl. Punx (2015) som han også regisserte. Han produserer for tiden Stol på meg av Emil Trier (sammen med Nicolai Moland), Emilie av Kristoffer Carlin (sammen med Sigve Endresen) og a-ha - The Movie (sammen med Yngve Sæther), som han også regisserer med Aslaug Holm som medregissør.
Hans siste film for Motlys, spillefilmen Håp av Maria Sødahl med Andrea Bræin Hovig og Stellan Skarsgård i hovedrollene hadde premiere i 2019. Den deltok på Toronto International Film Festival og Berlinale, ble nominert til to European Film Awards og shortlistet til Oscar.
I 2018 gikk Robsahm fra Motlys til Oslo Pictures (tidl. Filmfarms). Her har han bl.a. produsert Joachim Triers femte film Verdens verste menneske, som hadde premiere i 2021. Den ble vist i hovedkonkurransen i Cannes og Renate Reinsve vant pris for beste skuespillerinne. I Norge ble filmen sett av over 260 000 på kino mens tallet på verdensbasis passerte 2 millioner. Den ble nominert til to Oscarpriser, BAFTA og Cesarprisen. I Norge fikk den tolv Amandanominasjoner og vant fem for bl.a. beste film og Folkets Amanda. Den ble også nominert til Nordisk Råds Filmpris.
Robsahm driver også sitt eget utviklingsselskap Amarcord, som bl.a. administrerer programmet Filmskapere med tilskudd fra Talent Norge og Wilhelmsen Stiftelse.
Musiker
I 1980 startet Robsahm sitt første punkband Forsiktig! sammen med tre venner. Siden han ikke kunne noe instrument, tok han rollen som vokalist. Et halv år etter skiftet bandet navn til Musikalsk Barnehage, fikk ny trommeslager og tok inspirasjon også fra New Wave, Ska/Reggae og Synthrock. I denne fasen begynte han å klimpre litt på et orgel som stod i øvingslokalet. Høsten 1981 var bandet oppløst, og Robsahm gikk videre til postpunkbandet Brød & Sirkus hvor han i tillegg til vokal også var keyboardist. Bandet ga ut sin debutkassett på Robsahms egen label Neronastri høsten 1982. En periode spilte han også bass-synth i Vår Ære Vår Makt med Audun Lorentzen (som senere startet Betonhysteria) og Hasse Jørgensen (som senere startet Stengte Dører). I 1983 forlot Robsahm Brød & Sirkus, og var noen måneder i synth-trioen The Head Set Junta, før han flyttet til Oslo og startet White Lord Jesus sammen med Arvid Skancke-Knutsen. Bandet ga ut kassetten Amen i 1984, som ble valgt til årets kassett i musikkavisene Puls og Nye Takter, og solgte svært bra. Etter et knippe konserter ble bandet oppløst høsten 1985. De kom sammen igjen tjue år etter, og har utgitt albumene White Lord Jesus (2005) og ...into that good night (2008), samt deltatt på en rekke samlekassetter og album. Robsahm er også soloartist med diverse gjestevokalister, blant annet Haddy Njie. Han laget filmmusikk til filmene Engelen (2009) og Moderne Slaveri (med Trond Bjerknæs, 2009). Fra 2011 har han vært med i bandet Neonato sammen med Bård Torstensen (Clawfinger), Geir Emanuelsen (Go-Go Gorilla, The Beat Tornados) og Tom Rudi Torjussen (Jim Stärk, Okavango). Her spiller han tangentinstrumenter, lager filmer og er medkomponist og medprodusent. Bandet utga albumet The End of Music i 2015. Robsahm var også en av initiativtagerne til prosjektet Sannhet på boks - En hyllest til Raga Rockers - der nesten 140 norske band og artister hyllet Michael Krohns band.
Priser
Robsahm har vunnet syv Amandapriser, to som regissør og fem som produsent. I 2000 vant han Amandaprisen for beste film for spillefilmen S.O.S.. Den ble nominert i fire kategorier. I 2001 vant han publikumsprisen for samme film ved Milano International Film Festival. Han vant sin andre Amanda som regissør i 2009 for Moderne Slaveri. De fem Amandaprisene han har vunnet som produsent har vært for filmer han har produsert for Margreth Olin og Joachim Trier. Hans første dokumentar Dyrenes Dans vant Terje Vigen-prisen ved kortfilmfestivalen i Grimstad i 1990. Han har også vunnet tre Gullruten, bl.a. som kreativ produsent for programmet Landeplage, samt mottatt internasjonale priser som produsent og/eller regissør.
Sammen med Joachim Trier og Eskil Vogt mottok han Nordisk råds filmpris 2016 for Louder Than Bombs. Filmen deltok også i hovedkonkurransen i Cannes. Også Thelma av Joachim Trier mottok en rekke priser og nominasjoner i 2017/18, inkludert nominasjon til Nordisk Råds Filmpris. Filmen var også norsk Oscar-kandidat.
Filmen Håp av Maria Sødahl mottok to nominasjoner til European Film Awards og ble shortlistet for Oscar i 2021. Den deltok på Toronto Internasjonale Film Festival og Berlinale i 2019/20. I 2023 skal det lages en amerikansk mini-serie av filmen - med Nicole Kidman i hovedrollen.
a-ha The Movie hadde verdenspremiere på Tribeca Film Festival i New York, USA og vant publikumspris. Den har deltatt på en rekke festivaler og fikk hederlig omtale på Den norske filmfestivalen i Haugesund.
Verdens verste menneske av Joachim Trier ble vist i hovedkonkurransen i Cannes i 2021 og Renate Reinsve vant prisen for beste kvinnelige skuespiller. Dette var første gang en norsk film vant pris i Cannes. Filmen har deltatt på en rekke andre festivaler, bl.a. Toronto, New York, London og Stockholm. Den ble nominert til to Oscarpriser, to European Film Awards, samt til den britiske prisen BAFTA og den franske César. Den ble også nominert til Nordisk Råds Filmpris.
Fræna
Fræna var en kommune på Romsdalshalvøya, nord for Molde i Møre og Romsdal som ble slått sammen med Eide 1. januar 2020 til Hustadvika kommune. Den lå ut mot Atlanterhavet og Hustadvika i vest og grenset til kommunene Eide og Gjemnes i øst, Molde i sør og Aukra i sørvest. Kommunen var et resultat av sammenslåing i 1964 av herredene Bud, Fræna og Hustad, og er Møre og Romsdals største jordbrukskommune. Største tettsted er kommunesenteret Elnesvågen som er nest største tettsted i Romsdal etter byen Molde og foran Åndalsnes.
Thomas Robsahm
Priser
I 2021 mottok Robsahm Aamot-statuetten for fremragende innsats for norsk film.
Fræna
Navn
Kommunenavnet var opprinnelig Vaagø (Vågøy) og ble endret til Frænen i 1860 og Fræna i 1918. Stedet er navngitt etter Frænfjorden (gammelnorsk Fræni). Meningen er ukjent, men kan stamme fra frænn (lys, skinnende).
I 1589 het sognet Vågøy og lå under Aukra prestegjeld. Ved kongelig resolusjon av 22. september 1859 ble sognet skilt ut som Fræna prestegjeld. I 1880 ble gjeldet så delt i Ytre og Indre Fræna.
Thomas Robsahm
Filmografi
{| cellpadding="2" cellspacing="2" border="0" style="width: 100%;"
Fræna
Navn
Etter kommunesammenslåingen med Eide kommune blir navnet på den nye kommunen Hustadvika kommune. Oppkalt etter havstykket utenfor Fræna kommune som er regnet som et av de farligste områdene langs norskekysten.
Geografi og natur
Hustadvika er en av de mest værharde strekningene av vestlandskysten. Fræna er en kyst- og fjordkommune der de indre delene har en rekke fjell mellom 600 og 1000 meters høyde. Blant de mest kjente fjell er Jendemsfjellet (633 moh.) med sin karakteristiske spiss sett fra Elnesvågen, Talstadhesten, Heiane, Kvannfjellet, Tusten, Skoften m.fl. Tvers gjennom kommunen går Frænfjorden som ender innerst i Malmefjorden.
Manchester Uniteds historie (1969–1986)
Årene etter Busby
Wilf McGuinness, reservelagstreneren, ble forfremmet til å ta Matt Busbys stilling som manager. Han hadde vært tilknyttet klubben siden 1950-årene, men han ble snart for lett i fotsporene til Busby, og Busbys tilstedeværelse i kulissene hjalp heller ikke. I desember 1970 ble han sparket. Busby overtok igjen managerposisjonen på foreløpig grunnlag frem til utnevnelsen av Frank O'Farrell.
Fræna
Geografi og natur
Nær grensa til Eide kommune ligger de berømte kalksteinsgrottene Trollkirka som er blant Frænas mest populære turistattraksjoner.
Manchester Uniteds historie (1969–1986)
Årene etter Busby
På denne tiden ble George Best et problem, han brydde seg aldri om reglene og havnet i forskjellige disiplinære problemer. Tilslutt, dagen før han fylte 26 år, annonserte han at han la opp, bare for å begynne å begynne å spille igjen noen dager senere.
Best sin oppførsel hjalp ikke klubben, og United fortsatte å streve og åpnet sesongen 1972–73 med ni kamper uten seier. Styret begynte å legge planer for å hente inn Tommy Docherty som manager, og den 19. desember 1972 mistet O'Farrell jobben sin. På en måte var det slutten på en epoke, siden Bill Foulkes la opp, Bobby Charltons testimonialkamp ble spilt dagen før og George Best la opp samme dag.
Fræna
Geografi og natur
På fugleberget på Ergan i Bud hekker tusenvis krykkjer som ankommer hver februar og forlater Fræna til fordel for Sør-Atlanteren i midten av august.
Næringsliv og offentlig administrasjon
Særlig Atlanterhavsveien, Bud og Trollkirka er attraksjoner for turistnæringen i kommunen. Sportsdykking og sportsfiske på Hustad tiltrekker seg turisme.
Den syv km lange kyststien som omkranser Bud passerer havneområdet og svabergene i Bud, samt den til tider værharde Hustadvika som starter i Bud. Deretter går kyststien i skoglandskapet under Gulberget. Ergan kystfort] ligger også i Bud. I tillegg er det i dag et eget kystmiljøsenter på Ergan.
Omkring en firedel av arbeidstakerne bosatt i Fræna pendler til Molde.
Tettsteder i Fræna kommune
Per 1. januar 2009 finnes følgende tettsteder i Fræna kommune:
Vest for Bud på en rekke småøyer ligger fiskeværet Bjørnsund som i 1971 ble fraflyttet etter et kommunestyrevedtak i 1968. Etter krigen hadde Bjørnsund 600 innbyggere, men i dag benyttes fiskeværet som hytteområde og leirskole.
Kirker i Fræna
Bud kirke (1717), Hustad kirke (1874), Myrbostad kirke (1880), Vågøy kirke (1904).
Manchester Uniteds historie (1969–1986)
Docs røde armé
Docherty startet umiddelbart å gjenoppbygge laget med en rekke nye spillere. Viktigst av disse var Lou Macari. United reiste seg igjen og fullførte sesongen på 18.-plass.
Denis Law forlot klubben til fordel for Manchester City, noe som førte til noen protester blant supporterne. George Best gjorde igjen comeback og skrev under for laget for sesongen 1973–74. United havnet igjen i nedrykkskampen og gikk til den nestsiste kampen i sesongen fullt klar over at de måtte vinne de to siste kampene mens Birmingham måtte tape for at klubben skulle holde seg i første divisjon. Birmingham vant sin kamp, og Denis Law som spilte for City mot United, beseglet Uniteds skjebne med kampens eneste mål. United rykket ned til andre divisjon for første gang siden 1937.
Gjenoppstandelsen
Til tross for nedrykk, steg tilskuerantallet på Old Trafford i sesongen 1974–75 og United svarte på tiltale og vant andredivisjon og rykket opp til øverste divisjon, hvor de toppet tabellen i begynnelsen av sesongen 1975–76. Formen sank i midten av sesongen og laget endte på tredjeplass. Laget gjorde det godt i FA-cupen, men der endte det i et skuffende tap for Southampton på Wembley i finalen.
United gjorde det dårlig i serien i 1976–77, og var i en periode i fare for å rykke ned, men de nådde FA-cupfinalen igjen, denne gang slo de Liverpool 2–1. Nye Manchester United hadde imponerende spillere som Steve Coppell, Brian Greenhoff, Jimmy Greenhoff, Arthur Albiston og Stuart Pearson.
Mary Brown-affæren
Men litt over en måned senere, ble nyhetene om Tommy Dochertys affære med Mary Brown kjent da han annonserte at han forlot sin kone for å gifte seg med henne. Hun var konen til lagets fysioterapeut. Da Docherty nektet å trekke seg, sa styret ham opp. Grunnen klubben gav var at Docherty ulovlig hadde skaffet seg og solgt billetter til de to finalene, men sannheten var allerede velkjent på dette tidspunktet.
Dave Sexton
Docherty hadde vært populær blant fansen, og den nye manageren, Dave Sexton, trengte suksess for å bli kvitt ugunstige sammenlignelser. Med FA-cupseieren var United kvalifisert for Cupvinnercupen, men ble nestet utestengt på grunn av publikumsopptøyer i Saint-Étienne. Igjen nådde United FA-cupfinalen, men tapte for Arsenal i det som er kjent som «femminuttersfinalen» på grunn av alle målene i de siste minuttene.
En skadekrise på begynnelsen av 1980–81 gjorde at laget endte opp midt på tabellen og dårlig innsats i FA-cupen. Til tross for at de vant de siste syv kampene av sesongen, hadde styret bestemt seg og etter fire år uten trofé, fikk Sexton sparken.
Ron Atkinson
Manchester United slo sesongens seriemestre i 1984–85, Everton, og vant nok en FA-cup, men ikke uten dramatikk da Kevin Moran ble den første spiller, selv om det var kontroversielt, til å bli utvist i en FA-cupfinale. Med ti mann scoret Whiteside kampens eneste mål i ekstraomgangene og vant cupen.
Sesongen 1985–86 startet spektakulært for United som vant alle de ti første seriekampene og var ti poeng foran nummer to på tabellen så tidlig som i oktober. Men formen sank som en stein, og laget endte på fjerdeplass. Klubben hadde bestemt seg for å selge Hughes mot hans vilje, og han utviklet et alkoholproblem som hadde stor innvirkning på hans form før han skrev under for Barcelona etter sesongen for rundt £2 millioner. Sesongen etter startet dårlig, og United tilbrakte de to første månedene i eller nær nedrykkssonen, og etter et 4-1 tap for Southampton i oktober 1986, ble Atkinson sparket.
Liberty City
Liberty City kan peke på:
Agnieszka Gąsienica-Daniel
Agnieszka Gąsienica Daniel (født 22. desember 1987) er en polsk alpinist.
Vidin oblast
Vidin oblast er en forvaltningsenhet nordvest i Bulgaria. Oblasten grenser til Romania langs Donau og mot Serbia. Den største byen i oblasten er Vidin. I oblasten bor det 128 050 innbyggere i et område på 3 033 km².
Agnieszka Gąsienica-Daniel
Hun debuterte i verdenscupen i alpint 23. oktober 2004, og hennes beste verdenscup-plassering er en 20.-plass i storslalåm fra 2009.
Bjørke kirke
Bjørke kirke finnes flere steder:
Guttorm Fløistad (filosof)
Guttorm Fløistad (født 5. desember 1930 i Arendal) er en norsk professor emeritus i filosofi og idéhistorie. Etter examen artium 1949 gikk han på Infanteriets befalsskole 1950–51, og deretter på matematikk- og fysikklinjen ved Krigsskolen 1952–54. Som offiser tjenestegjorde han ved 2. bataljon i Skjold i Troms.
Etter avtjent plikttjeneste studerte han ved Freie Universität Berlin 1956–58. Han tok magistergraden i filosofi ved Universitetet i Oslo i 1963 og studerte deretter ved King's College (London), hvor han 1967 tok Ph.D.-graden på avhandlingen The problem of understanding in Spinoza's Ethics. Han var vitenskapelig assistent for Arne Næss ved Universitetet i Oslo 1962–64, forskningsstipendiat ved British Council 1964–65 og universitetsstipendiat i Oslo 1966–71. I årene 1972–75 var han dosent i filosofi ved Universitetet i Oslo, og 1975–97 var han professor i idéhistorie samme sted.
Gjennom hele sitt yrkesaktive liv og senere har Fløistad drevet en utstrakt forfatter- og foredragsvirksomhet i både inn- og utland. Siden 1981 har han også vært redaktør for et internasjonalt bokverk om samfunnsfilosofi, Contemporary Philosophy - A New Survey. Som medlem av Institut International de Philosophie i Paris har han også vært redaktør for instituttets filosofiske skrifter. Guttorm Fløistad er medlem av Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab.
Hakucho-broen
Hakuchō-broen er en hengebro på øyen Hokkaido i Japan. Broen ble åpnet 17. april 1998. Den er 1 380 meter lang og hovedspennet er 720 meter.
Det fantastiske lyset
Det fantastiske lyset (orig. The Light Fantastic) er en humoristisk fantasy-bok skrevet av Terry Pratchett. Den ble utgitt i 1986, og er bok nummer to i serien om Skiveverdenen (Discworld)-serien. Den engelske originaltittelen er hentet fra et dikt av John Milton.
Boken er en umiddelbar fortsettelse av handlingen i den første Skiveverdenboken Magiens farge.
Etter at trollmannen Rensvind falt utfor kanten til Skiveverdenen ble livet hans reddet ved at han på mystisk vis lander tilbake på den. I mellomtiden har trollmennene i Ankh-Morpork funnet ut at Skiveverdenen går mot en snarlig slutt hvis ikke alle åtte trolldommer i oktavoen blir lest. Dette er de mektigste trolldommene i verden og én av dem befinner seg i Rensvinds hode. Mange er ute etter å få tilgang til den mektige trolldommen og flere forsøker å ta livet av Rensvind. Den første av dem er Trymon, en av Rensvinds gamle klassekamerater.
Rensvind, som nå har slått seg sammen med To-Blomst unnslipper drapsforsøkene, og sammen drar de til en rød stjerne med åtte måner på A'Tuin den Store, kjempeskilpadden som bærer Skiveverdenen på ryggen. Rensvind og To-Blomst reiser sammen med Cohen Barbaren, en temmelig tilårskommen helt, og Bethan, en offerjomfru som ble reddet av Cohen, med hjelp av Rensvind og To-Blomst.
Rensvind blir en av de svært få som får slippe inn i dødsriket mens han fremdeles er i live. Han blir nesten drept når han møter Dødens adoptivdatter Ysabell, men blir reddet av en kjapp inngripen av Bagasjen.
Etterhvert som stjernen kommer nærmere og magien på Skiveverdenen svekkes prøver Trymon å presse de syv trolldommene fra Oktavoen inn i hodet i et forsøk på å redde verden og å oppnå absolutt makt. Dessverre er trolldommene for sterke for ham og sinnet hans blir en dør inn i "kjellerdimensjonene" hvor merkelige, avskyelige skapninger prøver å flykte inn i den virkelige verden. Etter å ha vunnet en slåsskamp med dem blir Rensvind i stand til å lese alle de åtte trolldommene. Som en følge åpner de åtte månene seg og åtte små verdensskilpadder kommer ut og følger etter A'Tuin bort fra stjernen. Oktavoen blir så spist av To-Blomsts Bagasje.
Ian D’Sa
Ian D'Sa (født 30. oktober 1975) er gitarist i alternativ rock/rockebandet Billy Talent. Han har vært med siden bandet startet som Pezz i 1993. D'Sa har frem til nå spilt gitar på 4 plater; Watoosh!, Billy Talent, Billy Talent II og Billy Talent III, hvor han stiller med mesteparten av bakgrunnsvokalen på de tre sistnevnte. I tillegg har han deltatt i å lage albumgrafikken på Billy Talent II. Ian D'Sa er blant de fleste mer kjent for sin spesielle frisyre, men i Canada er han en av de dyktigste gitarister i scenen som blant annet bekreftes av hans deltagelse som eneste gitarist i kandadiske musikeres veldedighetssang for Afrika hvor han tar med seg den spesielle gitartonen fra Billy Talent.
D'Sa er av indisk (Goa) opphav, men er født i England. Han har bodd i Ontario siden han var liten. Ian har ikke bare vært med i Billy Talent, før han sluttet seg til Billy Talent-gjengen spilte han i et band som het Soluble Fish. Mens han spilte i Billy Talent, gikk Ian på Sheridan College hvor han studerte dataanimasjon. D'Sa har også jobbet med animasjon for Angela Anaconda.
Biomat
Biomat er i Science Fiction en slags en biologisk robot bestående av komplekse og programmerbare organiske molekyler.
Uttrykket dukket først opp i romanen Nabou, en tysk roman fra 1968 av Günther Krupkat. I Nabou følger vi en ekspedisjon til Jordens indre. Her forklares en "biomat" som en slags cyborg sendt av en utenomjordisk rase.
Også i den norske TV-serien Blindpassasjer fra 1978 møter vi en biomat som (i form av støv) smugles ombord i Stjerneskipet Marco Polo under et oppdrag til planeten Rossum. Mens mannskapet på 5 ligger i dvale tar biomaten plassen til en av mannskapet.
Vi kan konkludere med at en biomat er svært likt et menneske, både i utseende og oppførsel, og det kan være nærmest umulig å skille den fra et menneske uten inngående undersøkelser.
Jake Cherry
Jacob «Jake» Cherry (født 15. september 1996 i New Jersey) er en amerikansk skuespiller, best kjent for rollen som Nicky Daley i Natt på museet og Natt på museet 2, samt også rollen som Young Dave i Trollmannens læregutt.
Huatulco
Huatulco (Bahías de Huatulco, «Huatulcos havbukter») er et turiststed ved stillehavskysten syd i den meksikanske delstaten Oaxaca. Det befinner seg over 30 strender i området. Havbuktene, sammen med Santa Cruz og La Crucecita, er regnet som økologiske områder. Samtidig er Huatulco utpekt som et nytt område for utvikling av turisme. Derfor gjelder det strenge regler for hotellbygging, rensing av kloakk osv.
USA under Vinter-OL 1952
USA under Vinter-OL 1952. Sekstiseks sportsutøvere fra USA deltok i åtte sporter under Vinter-OL 1952 i Oslo. De deltok i alpint, bobsleigh, langrenn, kunstløp, skihopping, skøyter, ishockey og kombinert. USA kom på andreplass med fire gull-, seks sølv- og en bronsemedalje.
TV4 Sport
TV4 Sport er en svensk TV-kanal som eies av mediekonsernet TV4-Gruppen. Kanalen sender blant annet Serie A, La Liga, boksing, VM i fotball for kvinner, Allsvenskan, Damallsvenskan, innebandy, trav, Superettan, NBA og Allsvenskan i ishockey. TV4 Sport etstattet TV4 Sport-Expressen.
Artur Waś
Artur Marek Waś (født 27. mars 1986) er en polsk skøyteløper som konkurrerer i hurtigløp. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste individuelle resultat var nummer 9 på 500 meter.
Borin
I J.R.R. Tolkiens Midgard var Borin en dverg av Durins folk. Han var den andre sønnen av kong Náin II og hans bror Dáin I ble konge etter deres far. Borin var forfader til både Balin og Gimli alvevenn fra Ringens brorskap.
List of Middle-earth Dwarves Lista krasnoludów Śródziemia
Bjølsen skoles musikkorps
Bjølsen skoles musikkorps er et skolekorps ved Bjølsen skole på Sagene i Oslo. Det ble stiftet i 1909 som et rent guttekorps og er et av landets eldste korps. En gang på 1960-tallet ble det åpnet også for jenter.
Korpset har hatt kjente medlemmer som Finn Eriksen og Jørgen Foss.
Léon Degrelle
Léon Joseph Marie Ignace Degrelle (født 15. juni 1906 i Bouillon i Belgia, død 31. mars 1994 i Málaga i Spania) var en belgisk nazist, journalist og forfatter. Han grunnla og ledet den fascistiske Rex-bevegelsen og ble senere offiser i Waffen-SS på Østfronten. Han ble dømt til døden in absentia 1944, flyktet via Danmark og Norge til Spania, der han fikk varig opphold.
Bakgrunn
Han ble ved 20 års alder sjef for forlaget Éditions Rex i Leuven. Etter å ha publisert en positiv artikkel om den antiklerikale og fascistiske forfatteren Charles Maurras fikk Degrelle en del motstandere. Det var først de katolske akademikerkretser som vendte seg mot ham; han agerte fra da av stadig mer kritisk og hensynsløst, også mot kirken. Degrelle ble tiltrukket den franske integralismen, som gikk inn for at hele samfunnet skulle omfattes av den katolske tro og lære - slik han oppfattet at den burde være.
Rexismen
Léon Degrelle var utilfreds med det den gang førende belgiske katolske parti, som også viste seg beredt til kompromisser til og med med de belgiske sosialister. Han anså også at dette parti ikke kunne frembringe noen løsning av den vedvarende konflikt mellom franskspråklige valloner og de nederlandstalende flamlendere. Han engasjerte seg deretter alternativt, innen en bevegelse som han etterhvert fikk kontrollen med og som han i 1935 formerte som den rexistiske bevegelse - Mouvement National Rexiste.
I 1937 fordømte den belgiske erkebiskop av Mechelen og kardinal Jozef-Ernest Van Roey Léon Degrelles bevegelse og parti, rexismen, som «en trussel mot land og kirke», noe som sterkt irriterte Adolf Hitler. Selv om noen betraktet dette som en uberettiget kirkelig inntreden på det politiske område, forsvarte kardinalen seg ved å erklære at «den hierarkiske myndighet har en selvsagt rett til å uttale seg om ethvert politisk parti eller enhver politisk bevegelse i den grad at partiet eller bevegelsen står imot det religiøst gode eller de kristne moralbud», en uttalelse som fant støtte fra pave Pius XI.
I 1938 gikk bevegelsen noe tilbake.
Krigsinnsats
Degrelle inntrådte i Waffen-SS i 1943 og fikk kommando over 28. SS-Freiwilligen-Grenadier-Division Wallonien, en enhet delvis dannet av vallonske krigsfrivillige. Enheten ble satt inn i kamp på Østfronten. Under krigen oppnådde han tjenestegraden SS-Standartenführer, tilsvarende oberst.
Dødsdom, tilflukt i Spania
Degrelle ble dømt av en belgisk domstol til døden in absentia i desember 1944. Mot slutten av krigen flyktet han. Han kom seg først til Danmark og så til Norge, der han bemektiget seg kontroll over et Heinkel He 111-fly, angivelig stilt til hans disposisjon av Albert Speer. Han ble alvorlig skadet under en krasjlanding på en strand i San Sebastian i det nordlige Spania.
I Francos Spania han fikk et fristed og bodde der til sin død i 1994.
Lorentzen (slekt fra Tautra)
Lorentzen, slekt fra Tautra er en norsk slekt med opphav fra Frosta i Nord-Trøndelag.
Lorentz Kristensen Tautra (1817–1895) var husmann på Tautra og gift med Ellen Hansdatter. Barnebarnet Ludvig Lorentzen (1919–1970) var en av ti søsken. Han flyttet til Hammerfest og giftet seg med Annemarie Røstvik, stortingsrepresentant (Ap) og senere ambassadør til Norge på Island. De fikk friidretts-sønnene Harald Lorentzen (født 1944) og Reidar Lorentzen (født 1956). Haralds datter er operasjef Ingrid Lorentzen (født 1972).
Vigelandsanlegget
Vigelandsanlegget er skulpturanlegget i Frognerparken i Oslo. Skulptursamlingen har fått navn etter kunstneren som har modellert den, Gustav Vigeland, og ble skapt mellom 1920-årene og 1943 i etterkant av bruken av Frognerparken som folkepark under Jubileumsutstillingen på Frogner 1914. Skulpturanlegget utgjør den største delen av, men ikke hele Frognerparken, som også omfatter herregårdsbebyggelsen Frogner Hovedgård, øvrige parkarealer, Frognerbadet, Frogner stadion, tennisbaner og serveringssteder. Frognerparken med Vigelandsanlegget er en av Oslos – og Norges – mest besøkte attraksjoner, med over en million besøkende hvert år.
Vigelandsanlegget ble, som en del av Frognerparken, vedtatt fredet av Riksantikvaren etter kulturminneloven 13. februar 2009, som første parkanlegg i Norge, under navnet «Frognerparken og Vigelandsanlegget». Opprinnelig ble skulpturanlegget kalt «Tørteberg-anlegget» etter høyden der de første skulpturene, blant annet «Monolitten», ble satt opp. Tørteberg var opprinnelig husmannsplass under Frogner Hovedgård.
Oversikt
Vigelandsanlegget omfatter 320 mål i Frognerparken og inneholder tilsammen 214 skulpturer, tretten smijernsporter, to bronsedører på portstuene og to vindfløyer. Alle skulpturene er modellert av Vigeland, og parken er opparbeidet etter hans tegninger. Sentralaksen i anlegget er 850 meter lang, og skulpturene er gruppert i fem større enheter langs denne:
Skulpturanlegget inneholder det meste av kunstnerens produksjon. Skulpturene er i bronse, granitt og smijern. Parken inneholder nærmere 600 figurer. Kunstneren modellerte selv alle skulpturene i full størrelse, mens hogging i granitt og støping i bronse ble utført av dyktige håndverkere. Arbeidet med parken strakte seg over mange tiår og den sto først ferdig rundt 1950. Oslo kommune bar de største kostnadene, men det var også flere privatpersoner som bidro med tilskudd.
Noen få skulpturer utenfor hovedaksen i det opprinnelge Vigelandsanlegget er satt opp etter kunstnerens død.
Liv Aakvik
Liv Aakvik (født 23. juni 1948) er en norsk dramatiker og skuespiller. Hun var fra 1976 til 1986 medlem av Tramteateret, hvor hun blant annet spilte Frida Frosk i TV-seriene om Pelle Parafins Bøljeband.
Vigelandsanlegget
Seinere utvidelser og tillegg
Vigeland hadde flere idéer til utsmykking av parken i sine senere leveår, blant annet flere smijernsportaler, men på sykeleiet like før sin død skrev han at han ønsket at arbeidet som var påbegynt, skulle avsluttes med den daværende arbeidsledelsen. Allerede i 1934 hadde han gitt klart uttrykk for at han ikke ønsket at noen annen kunstner skulle jobbe videre med parken, om han selv gikk bort.
Liv Aakvik
I 1989 startet hun A/S Dameteater & Søn sammen med Kine Hellebust og Anne Nyutstumo. Her har hun både vært skuespiller og skrevet manus til alle Dameteatrets forestillinger.
Aakvik har også skrevet for NRK Radioteatret, og lest inn en stor mengde lydbøker for Norsk lyd- og blindeskriftbibliotek.
Vigelandsanlegget
Seinere utvidelser og tillegg
I 1988 ble bronsegruppen «Slekten» stilt opp i enden av tverraksen mot nord. Denne gruppen består av 21 figurer og er Vigelands største arbeid nest etter «Monolitten». I 1993 ble «Selvportrett», en helfigurstatue av ham selv, stilt opp rett innenfor parkens hovedinngang; symbolsk sett en signatur som står i stil med resten av parken hva størrelse angår.
Utenfor parkens hovedakser står det flere statuer som er kommet til etter at parkens hovedanlegg sto ferdig, for eksempel «Pike og øgle» (oppstilt 1958) og «Triangel» (oppstilt 1993).
Navn
Hele parkens offisielle navn både etter stadnamnlova og kulturminneloven er Frognerparken, men skulpturanlegget i midten – kalt Vigelandsanlegget – blir noen ganger, og særlig i kommunikasjon overfor turister, uformelt omtalt som «Vigelandsparken», et navn som ikke har noen offisiell status. Navnet Vigelandsanlegget refererer bare til skulptursamlingen og det tilhørende anlegget, men ikke selve parkarealet. Hele Frognerparken med Vigelandsanlegget ble vedtatt fredet av Riksantikvaren etter kulturminneloven 13. februar 2009 under navnet «Frognerparken og Vigelandsanlegget», og anleggets navn ble dermed fastsatt gjennom fredningsvedtaket og omfattet av kulturminnelovens fredningsbestemmelser.
Direktør for Bymuseet på Frogner Hovedgård, Lars Roede, uttalte i 2008 at «Vigelandsparken finnes egentlig ikke», og at navnet er turistenes navn, i motsetning til «Oslo-folkets mer jordnære navn, Frognerparken». Selv om navnet ikke har offisiell status, bruker Vigelandmuseet utenfor parken navnet Vigelandsparken i turistrettet kommunikasjon, og trikkeholdeplassen på Frognerlinjen ved parkporten er skiltet med dette navnet. Dette hevdes å være i strid med stadnamnlova og er omstridt.