cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Xu Guangqin
Idrettskarriere
Hun var toer da Kina i 2010 vant kvalifiseringsmesterskapet for VM i rullestolcurling 2011 i Praha i Tsjekkia, og ved VM 2011 kom Kina på 5.-plass. Ved VM i rullestolcurling 2012 fikk Kina bronse, de slo Slovakia 7-4 i bronsefinalen. Ved neste VM, i 2013, kom de også på 3.-plass, denne gangen slo de USA 6-5 i bronsefinalen.
Hun var igjen ener ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland, der det kinesiske laget kom på 4.-plass. Her tapte de 3-7 for Storbritannia i bronsefinalen.
Stigfossen
Stigfossen (også omtalt som Isterfossen ) er en foss i elva Istra ved Trollstigen i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Fylkesvei 63 går i bru over fossen. Den ligger like ved Trollfossen, som er noe høyere, men med mindre vannføring enn Stigfossen.
Terapi for korte lunter
Terapi for korte lunter (originalt Anger Management) er en amerikansk komediefilm regissert av Peter Segal fra 2003. Manus er skrevet av Dave Dorfman, og blant rolleinnehaverne er Adam Sandler og Jack Nicholson. Filmen ble produsert av Revolution Studios i samarbeid med Sandlers produksjonsselskap Glad Madison Productions og distribuert av Columbia Pictures.
Filmen handler i korte trekk om en flypassasjer, spilt av Adam Sandler, som gjennomgår et terapiprogram for bedre å få styrt sinnet sitt. Det nevnte terapiprogrammet er en straff han må sone, riktignok i sitt eget hjem, etter at han en gang mistet kontrollen over seg selv under en flytur der blant andre en flyvertinne og noen medpassasjerer fikk gjennomgå.
Jack Nicholson spiller atferdsterapeuten som av rettsvesenet får ansvaret for oppfølgningen av terapien.
Handling
I 1978 håper en ung Dave Buznik å oppleve sitt første kyss med drømmejenta hans. Men en mobber Arnie Shankman trekker plutselig ned buksene og undertøyet hans, og ydmyker Dave foran alle sammen. 25 år senere i 2003 arbeider Dave som sekretær for Frank Head, hans respektløse sjef som tar æren for alt arbeidet deres. Daves trauma etter mobbingen får ham til å unngå å vise offentlig hengivenhet som for eksempel å kysse kjæresten Linda i offentlighet.
Problemene hans forverres av hans narsissistiske medarbeider, Andrew, fremdeles er nære venner med Linda, og han forsøker å gjenopplive deres tidligere forhold. Under en flytur på vei til et forretningsmøte, irritert av en annen passasjer, en flyvertinne og en flyvakt, får Dave raseri-anfall. Dette gjør at flyvakten slår ham ut med elektrosjokkvåpen. Han blir arrestert for å ha "angrepet" en flyvertinne og blir dømt til behandling under Dr. Buddy Rydell for å håndtere sinne-problemene sine. Denne dommen forlenges med ytterligere 30 dager etter at han ved et uhell knekker servitørens nese når han forsøker å forsvare seg.
Buddy flytter inn hos Dave, og behandlingen medfører uortodokse teknikker som får Dave til å være passiv-aggressiv. Buddy sørger for at han besøker Arnie Shankman, som har reformert seg etter sinne-problemene sine, og blitt en buddhist-munk. Arnie uttrykker sin oppriktige unnskyldning til Dave for å mobbe ham, men han ler når Dave minner ham om hendelsen. Etterpå går Dave til angrep på Buddy når han oppdager at han og Linda har begynt et forhold. Dave blir deretter kalt tilbake til en rettssak hvor Buddy får utstedt et besøksforbud mot Dave. I tillegg oppdager Dave at Andrew er forfremmet til den stillingen Dave ønsket seg på jobb.
Miguel Porteous
Miguel Porteous (født 14. mai 1999) er en newzealandsk freestylekjører.
Rom skole (Sem)
Rom skole var en folkeskole ved gården Mellom Rørås i daværende Sem kommune, nå Tønsberg kommune i Vestfold. Skolen ble bygd i 1867 og påbygd i 1911. Skolen hadde kun to klasserom.
Miguel Porteous
Han representerte New Zealand under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 17 i halfpipe.
Rom skole (Sem)
Kretsen omfattet i 1890: Rom søndre, mellom og østre, samt Kroks-Rom, Høkli, Hallngrød, Stang store og line, Teien nordre, Saltkop, Rørås, Feskjær og Bratås.
Miguel Porteous
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 11.
Rom skole (Sem)
I 1940  hadde rom skole 40 elever, men elevtallet sank jevnt og trutt etter krigen. Ved skolens nedleggelse våren 1964 var det ti elever i første og annet trinn (tre førsteklassinger og sju annenklassinger), og fjorten elever fra tredje til sjette trinn. I alt 24 elever. Lærere den gang var klokker Hoel, og Frøken Kirsten Langeland.
De fleste elevene ble overført til Volden skole, som da allerede hadde vært i drift i ti år. men et par elever endte opp med å flyttes til nabokommunen (daværende Borre), og der gå på Åsgårdstrand skole.
En unik ting ved skolen var at lekeområdet for elevene i friminuttene var et treveis vegkryss rundt en stor brønn, sammen med skogkanten inntil veikrysset.
John Wodehouse, 1. jarl av Kimberley
Han var født i London og ble utdannet ved Eton College og Christ Church i Oxford. Wodehouse giftet seg med Florence Fitzgibbon, datter av den siste jarlen av Clare, i 1847.
Han var av arv en liberal politiker, og i 1852–56 og 1859–61 var han understatssekretær i utenriksdepartementet under George Hamilton Gordon og Henry John Temple.
I perioden 1856–58 var han ekstraordinær utsending til Russland, og i 1863 ble han sendt på et spesialoppdrag til København i et forgjeves forsøk på å finne en fredelig løsning på spørsmålet om Schleswig-Holstein. Oppdraget var mislykket, men antagelig var ingenting annet mulig.
Wodehouse ble understatssekretær for India i 1864, men mot slutten av det året ble han gjort til Irlands stattholder. I denne stillingen måtte han forholde seg til den første manifesteringen av fenianismen, og i anerkjennelse av hans suksess ble han utnevnt til jarl av Kimberley i 1866, men ble Lord Privy Seal i Gladstones regjering. I juli 1870 ble han overført fra den stillingen for å bli statssekretær for koloniene.
På dette tidspunktet kom de store diamantfunnene i Sør–Afrika, og den nye byen Kimberley ble oppkalt etter kolonisekretæren på dette tidspunktet.
Etter en periode i opposisjonen fra 1874 til 1880, returnerte Wodehouse til kolonikontoret i Gladstones neste regjering. Men på slutten av 1882 byttet han ut denne stillingen med den som kansler for Chancellor of the Duchy of Lancaster og så som statssekretær for India, en post han beholdt i resten av Gladstones perioder ved makten (1882-1885, 1886, 1892-1894), selv om han kombinerte den med Lord President of the Council.
I Archibald Philip Primroses regjering (1894–95) var han statssekretær for utenriksdepartementet.
Lebedjan
Lebedjan (russisk: Лебедя́нь) er en by i Lipetsk oblast i Russland. Den ligger ved elva Don, rundt 60 km nordvest for Lipetsk.
Lebedjan ble grunnlagt tidlig på 1600-tallet som en grenseutpost for å beskytte det sørlige Russland fra angrep fra krimtatarer. Treenighetsklosteret ble etablert der i 1621 og flere kirker ble bygget innen slutten av århundret, men alle er nå i ruiner.
Lebedjan fikk byrettigheter i 1779, og utviklet seg på 1800-tallet som et senter for hesteveddeløp og hesteavl. Lokalbefolkningen hevder at Russlands første bane for hesteløp ble åpnet der i 1826.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Evelyn de Morgan
Evelyn De Morgan (født 30. august 1855, død 2. mai 1919) var en engelsk maler assosiert med pre-rafaelittene.
Bakgrunn og virke
Den klassiske utdannelsen hun fikk under den daværende rektor, Edward Poynter, hadde en innflytelse på hennes valg av komposisjon og emne. Også hennes onkel John Roddam Spencer Stanhope hadde en betydelig innflytelse på hennes arbeid. Hun besøkte ham ofte i Firenze hvor han bodde og arbeidet. Det gjorde det også mulig for hennes å studere de store kunstnerne fra renessansen, spesielt var hun begeistret for Sandro Botticelli, noe som påvirket henne til bevege seg fra de klassiske emnene som skolen hadde favorisert til å prege sin egen stil bestående av allegorier og symbolisme.
I 1887 giftet hun seg med keramikeren William De Morgan og de bosatte seg i London inntil han døde i 1917. Hun døde selv to år senere i London og ble gravlagt på kirkegården Brookwood Cemetery i nærheten av Woking i Surrey. Hun delte en dypfølt interesse i det åndelige sammen med ektemannen. Sammen utviklet de også en vanskelig malemetode hvor de benyttet glyserin, som nå kalles for glyserol, for å skape en klar og skinnende fargetone som hun søkte.
Evelyn De Morgan var en av faste utstillerne ved Grosvenor Gallery, et avantgardistisk alternativ til Royal Academy hvor hun også stilte sammen med blant annet verkene til Edward Burne-Jones, George Frederick Watts og Lawrence Alma-Tadema. I 1916 fikk hennes avsky for krigsredslene under den første verdenskrig henne til stille ut 13 av sine verker til fordel for Røde kors. På 1900-tallet var hennes arbeider preget av dalende kvalitet sammenlignet med hva hun hadde skapt tidligere.
Hun valgte emner som i hovedsak var sakrale og allegoriske figurer og scener, og mytologiske emner med en moralsk og sosialt budskap. Det store Aurora Triumphans er i Russell Cotes Museum i Bournemouth og i London er det to store figurstudier i Leighton House. Øvrige verker finnes De Morgan Foundation. Et portrett av hennes ektemann er utstilt i National Portrait Gallery.
Rebecca Passler
Rebecca Passler (født 31. august 2001) er en italiensk skiskytter. Hun har konkurrert i verdenscupen i skiskyting siden 2021.
Passler ble juniorverdensmester i skiskyting da hun deltok på Italias lag som vant 4 x 6 km stafett i Junior-VM i skiskyting 2022 i Soldier Hollow i USA.
I VM i skiskyting 2023 i Oberhof deltok Passler på normaldistansen med 28.-plass, hun kom på 34.-plass på sprinten og ble nummer 45 på jaktstart.
Rebecca Passler er niese til den tidligere skiskytteren Johann Passler.
Pelsvilt
Pelsvilt er småvilt og storvilt som tradisjonelt jaktes for pelsens skyld. I Norge er dette typisk gnagere, mårdyr og rødrev, men også mårhund regnes som pelsvilt her i landet. I andre land jaktes det også på andre revelignende canider, hundelignende canider, kattedyr og bjørner med mer.
Salem State University
Salem State University er et delstatseid universitet i Salem i delstaten Massachusetts i USA. Det ble grunnlagt i 1854.
Ved lærestedet var det 10 230 studenter og 717 vitenskapelig ansatte i 2006, og dette året var skolepengene US$ 5 970 for studenter folkeregistrert i Massachusetts. Undervisningen gis til mastergradsnivå.
Rusk
RUSK er en norsk folkemusikkgruppe som begynte å spille sammen i 1999. Medlemmer er Unni Løvlid (vokal), Vegar Vårdal (fele) og Frode Haltli (akkordeon). De har tatt utgangspunkt i folkemusikken fra Solør og Våler, men også inkludert egne komposisjoner og slåttetradisjoner de synes farger hovedrepertoaret.
Argenis Mendez
Argenis Mendez (født 3. juli 1986 ) er en dominikansk bokser.
Han representerte Den dominikanske republikk under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i første runde.
Wolf
Wolf er en amerikansk skrekkfilm fra regissert av Mike Nichols, og er skrevet av Jim Harrison, Wesley Strick, og med musikk av Ennio Morricone og filmkunst av Giuseppe Rotunno.
Filmen hadde Jack Nicholson og Michelle Pfeiffer i hovedrollene, sammen med James Spader, Kate Nelligan, Richard Jenkins, Christopher Plummer, Eileen Atkins, David Hyde Pierce, og Om Puri.
Handling
Will Randall blir bitt av en stor svart ulv som han ved et uhell treffer mens han er på vei hjem til Vermont. Kort tid senere blir han degradert fra sjefsredaktør for et forlag, når dette forlaget ble overtatt av tycoon Raymond Alden. Will blir erstattet av Wills protégé Stewart Swinton. Will mistenker at Stewart har en affære med hans kone Charlotte, etter at han lukter Stewarts duft på klærne hennes. Will biter Stewart på hånden når han kommer inn i leiligheten hans, og finner Charlotte halvnaken. Hans verste frykt blir bekreftet, og han drar uten å si et ord.
Will blir mer og mer aggressiv, når han begynner å oppføre seg som en ulv. Hans første transformasjon til varulv finner sted når han våkner om natten og jakter på en hjort. Neste morgen våkner Will ved en bekk, med blod på ansiktet og hendene hans. Han besøker Dr. Vijav Alezais, som gir ham en amulett for å beskytte ham mot å bli en ulv. Den kvelden forvandles Will til en varulv igjen. Når en tyv forsøker å stjele lommeboken hans, blir tyven angrepet av Will som biter av fingrene til tyven. Will våkner senere opp på et hotell-rom, uten noen minner om hva som skjedde.
Will organiserer et mytteri blant forlagets forfattere, som truer med å forlate hele forlaget med mindre Will får tilbake jobben som sjefsredaktør. Raymond sier seg enig, og Wills første handling er å gi Stewart sparken. Neste morgen fårWill besøk fra etterforsker Bridger, for å informere om at Charlotte ble funnet død i Central Park. Will lurer på om han kan ha myrdet Charlotte.
High Pay Centre
High Pay Centre (HPC) er en britisk tankesmie som analyserer spørsmål knyttet til høye lederlønninger og prinsipper for eierstyring og selskapsledelse (engelsk: corporate governance). Tankesmien er generelt kritisk til dagens praksis for lederlønninger og forsøker å fremme retningslinjer for å redusere økonomisk ulikhet. HPCs forskning og kommentarer om høye lederlønninger og ulikhet blir ofte sitert i media i Storbritannia og andre land.
HPC har promotert fatcat day siden 2014, vanligvis i den første uken i januar. De markerer da dagen hvor inntekten til en gjennomsnittlig toppleder i et selskap dekket av børsinndeksen FTSE 100 passerer årsinntekten til en gjennomsnittlig lønnsmottaker i Storbritannia. For 2017 anslo HPC sammen med the Chartered Institute of Personnel and Development at forskjell mellom lederlønn og gjennomsnittlønn for vanlige arbeidstakere for FTSE 100 var 137, mens toppledere i snitt tjente 3,9 millioner pund i året fikk en vanlig arbeidstaker om lag 23 500 pund.
High Pay Centre ble etablert av Compass (en pressgruppe på venstresiden i britisk politikk) i 2009 the High Pay Commission, og endret navn til the High Pay Centre etter publisering av kommisjonens endelige rapport.
His Athletic Wife
His Athletic Wife er en amerikansk stumfilm fra 1913.
Handling
Fru Strong har full kontroll over ektemannen sin, og hans økonomi. Men når hun er på shopping kolliderer hun med en forbipasserende, og alt innholdet i håndvesken hennes havner på gaten. Rett etter å ha plukket opp alle tingene sine savner hun ektemannens lommebok, og hun tror umiddelbart at mannen som kolliderte med henne stjal den. Hun tar derfor opp jakten på ham, hun og lykkes med å ta en lommebok fra ham.
Senere forteller hun om disse hendelsene til ektemannen sin, men han finner igjen lommeboken sin på en kommode. Det viser seg at lommeboken hans aldri ble stjålet, men fruen hans hadde stjålet en lommebok som tilhører en ukjent mann. Men å få gitt tilbake lommeboken til dens rettmessige eier, viser seg å bli langt mer komplisert enn de hadde trodd.
Félix Sánchez
Félix Sánchez Marcelo (født 30. august 1977) er en dominikansk friidrettsutøver som har 400 meter hekk som spesialitet. Han har vunnet to Olympiske gullmedaljer og to VM-gull.
Den første olympiske gullmedaljen tok han under OL 2004 i Athen (forøvrig den første olympiske gullmedaljen for Den dominikanske republikk) og den andre under London-lekene i 2012. Han har også to VM-gull på distansen, den ene fra VM 2001 i Edmonton og den andre fra VM 2003 i Paris. Han har også en sølvmedalje fra VM 2007 i Osaka.
Han var Den dominikanske republikks flaggbærer under åpningsseremonien 2004 i Athen og 2008 i Beijing.
Nicolás Pareja
Nicolás "Nico" Martín Pareja (født 19. januar 1984) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den meksikanske klubben Club Atlas.
Liste over vulkaner i Peru
Dette er en liste over aktive og døde vulkaner i Ecuador.
Hyderabad (Deccan) Company
Hyderabad (Deccan) Company var et britisk selskap som drev gruvedrift i fyrstestaten Hyderabad i Deccan.
Selskapet fikk i 1886 konsesjon på gruvedrift i Hyderabad og startet å ta ut kull fra feltene ved Singareni. Virksomheten her ble i 1920 overtatt av Singareni Collieries Company. Hyderabad (Deccan) Company hadde også rett til å drive ut mineralressurser i staten. Det gjorde forsøk på å etablere gruvedrift etter diamanter ved Peritala, men fant dette ikke drivverdig.
Selskapet var på slutten av 1880-tallet gjenstand for en børsskandale i Storbritannia.
Rafael Kreienbühl
Rafael Kreienbühl (født 10. juni 1999) er en sveitsisk freestylekjører.
Han representerte Sveits under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 19 i halfpipe.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han utslått i kvalifiseringen.
Cubas sentralbank
Cubas sentralbank (Banco Central de Cuba – BCC) er sentralbanken på Cuba. Dens hovedkontor ligger i Havanna.
Historie
Sentralbanken ble opprettet i 1997, og overtok mange av funksjonene til den tidligere Cubas nasjonalbank (Banco Nacional de Cuba).
Oppgaver og målsettinger
Sentralbankens funksjoner er:
I 2004 vedtok sentralbanken at amerikanske dollar ikke lenger skal være gyldig valuta på Cuba. Turister må derfor veksle til Cubas konvertible peso.
Sentralbanksjef
Sentralbanksjefen (Presidente) var ved oppstarten i 1997 Francisco Soberón Valdés; hans periode startet 23. januar 1995. I 2009 valgte han å trekke seg, og han ble erstattet av Ernesto Medina Villaveirán. Irma Margarita Martínez Castrillón overtok som sentralbanksjef i juni 2017.
Savannah State University
Savannah State University er et delstatseid universitet i Savannah i delstaten Georgia i USA. Det ble grunnlagt i 1890 som et av de såkalte Historiske svarte læresteder i USA.
Ved lærestedet var det 3188 studenter og 167 vitenskapelig ansatte i 2006, og dette året var skolepengene US$ 3.178 for studenter folkeregistrert i Georgia. Undervisningen gis opp til mastergradsnivå.
Acid Queen
Acid Queen er det andre studioalbumet til Tina Turner. Det ble gitt ut i 1975. Albumet kom på 39.-plass på R&B-lista, 75.-plass i Australia og 115.-plass på Pop-lista. Albumet ble spilt inn i Bolic Sound i Inglewood i California.
Sporliste
Side 1:
Amund Kjernli
Lars Amund Kjernli (født 1957) er norsk lokalpolitiker (Ap) som var ordfører i Ski kommune. Han representerer Arbeiderpartiet og ble valgt til ordfører i 2005. Kjernli har vært politisk aktiv i Ski kommune siden 1987. Sønnen Gorm Kjernli er stortingsmann.
Tunshellefossen
Tunshellefossen er en foss i Flåmsdalen i Aurland kommune i Sogn og Fjordane. Fossen ligger i Tunshelloelvi, ei lita sideelv til Flåmselvi, mellom Flåm og Myrdal på østsiden av Flåmsdalen. Den består av fem fall, hvorav det høyeste er 120 meter høgt.
Gips
Krystallstruktur
Gips har monoklin krystallstruktur og forekommer oftest i naturen som transparente flak med god kløv og ofte tvillinger som kalles selenitt. Mineralet kan også forekomme silkeaktig og fibrig som såkalt satin spar. Dessuten kan mineralet også forekomme granulært eller kompakt. En svært finkornig hvit eller nesten fargeløs variant kalles alabast, og i ørkenområder finnes en blomstaktig opak variant med sandkorn som kalles ørkenrose. Slike ørkenrose-krystaller kan også oppstå ved inndampning fra løsning.
Naturlige forekomster
Den finnes i større mengder og i forskjellige former over hele jorden. Man regner med at det finnes over 2000 milliarder tonn gips i tillegg til det som er løst ut i vann. Gips er et evaporitt-mineral som dannes ved total inndampning av sjøvann, vulkansk saltvann eller porevæske i bergarter. Gips dannes også når Kalsiumkarbonat CaCO3, ofte i form av kalsitt, reagerer med svovelsyre som stammer fra kjemisk forvitring av svovelkis.
Noen ganger i form av jordnære aggregater, komponerer det også sandsteinsement. Gipsneoplasmer dannes i jordene i den tørre sonen: enkeltkrystaller, tvillinger ("svalehaler"), druser, "gipsroser", etc.
Praktisk bruk
For å bruke gips til avstøpning og for å forme det, må mineralet brennes til et hvitt pulver som man løser ut i vann, former og lar tørke slik at den krystalliserer til en størknet masse.
Gips brukes i byggverk, blant annet i gipsplater for å lage vegger og som dekor, såkalt stukkatur, til modellering, formavtrykk og gipsbandasjer.
Langvatnet (Kvæfjord)
Langvatnet er en innsjø i Kvæfjord kommune i Troms og Finnmark. Det ligger midt i Langvassdalen og har utløp mot øst til Langvasselva.
Riksvei 85 går langs nordsida av vatnet. Det ligger spredt hyttebebyggelse rundt hele Langvatnet,
Wiedemann-Steiner syndrom
Wiedemann-Steiner syndrom er en sjelden genetisk forstyrrelse som fører til forsinkelser i utviklingen. Syndromet ble opprinnelig forklart i 1989 av Hans-Rudolf Wiedemann. Det genetiske grunnlaget ble først identifisert av Dr. Wendy D. Jones i 2012. Syndrommet kan være gjeldene til globale utviklingsforstyrrelser, søvnvansker, foring- og fordølelsekompleksiteter, spesifikke ansiktsfunksjoner, lav høyde, hypotoni, noe kraftige øyenbrun og små øyespalter, tannhelseproblemer, hårete albuer, lange øyevipper, osv. Diagnosen viser fra person til person stor variasjon i hvordan den presenterer seg.
Symptomer
Symptomer i Wiedemann-Steiner syndrom er:
Årsak
Årsaken til syndromet kan være koblet opp til en mutasjon i genet KMT2A på kromosom 11q.23.3. Dette genet er viktig i regulering til andre gener. Genet påviket kromatin-mediert transkripsojon og er samme utfall som andre syndromer med lignende trekk som Cornelia de Langes syndrom og Coffin-Siris syndrom. KMT2A-genet omfatter nervesystemet, hjertet, nyrer, mage/tarm lever og imunnsystemet, men organmisdannelser er likevel ikke vanlig ved syndromet.
Arne Brimi
Arne Olav Brimi (født 1. oktober 1957) er en norsk kokk fra Tessand.
Wiedemann-Steiner syndrom
Arvelighet
Arvelighet er dominant, hvilket kan sies at et individ med syndromet har 50% sjanse på å overføre tilstanden videre hvis individet selv får barn.
Arne Brimi
Brimi er kjent fra TV-programmet «Gutta på tur» på TV 2 (1995-2002) der han gjorde «sjalottlauk» kjent for seerne. Han er kjent for koblingen mellom mat, natur og helse, og ble på bakgrunn av dette utnevnt til æresdoktor ved Universitetet for miljø- og biovitenskap, da Kronprins Haakon innviet det nye universitetet den 23. mai 2005.
Wiedemann-Steiner syndrom
Forekomst
Foreløpig er det ingen oversikt over hvor mange som har diagnosen i Norge siden diagnosen er relativ ny hvor symptomene og utviklingsforstyrrelsen kan variere fra person til person. Det ser ut til at flere kan få diagnosen på sikt i og med at den er tatt med i utredning av utviklingshemming.
Behandling
Behandling må tilpasses til symptomene og plager det enkelte individet har. Oppfølging ved helsestasjon er et viktig ledd i behandlng, selv om det i perioder er kontroll på sykehus. Ved diagnotisering anbefales det å undersøke hjerte og gjøre ultralyd av nyrer/urinvei/lever/milt hvis ikke det er gjort før. Dersom det viser seg at individet har hjertefeil, kan forebyggende antibiotikabehandling anbefales.
Arne Brimi
Arne Brimi var i 1987 den første norske kokken som deltok i Bocuse d'Or (kokkenes uoffisielle VM), men ble slått ut i den innledende runden. I 1984 ble han Årets kjøkkensjef for sitt virke ved Fossheim turisthotell i Lom, som han var kjøkkensjef på frem til 2002. Han driver i dag matstedet Vianvang i nabobygda Vågå, et sted han har utviklet siden 1998. Han har også gitt ut flere kokebøker.
Utmerkelser
Kongen utnevnte i 2005 Brimi til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans innsats for norsk matkultur».
Bertram Ramsay
Bertram Home Ramsay (født 20. januar 1883 i London, død 2. januar 1945 i Toussus-le-Noble) var en britisk admiral under den andre verdenskrig. Han var en viktig bidragsyter innen fagfeltet amfibiekrigføring.
Bakgrunn
Han var av en gammel skotsk slekt. I 1898 gikk han inn i Royal Navy.
Royal Navy
Han tjenestegjorde på HMS «Britannia», der han var leder midtskips innen et år. Ramsay var Knight Commander av Order of the Bath, kommandør av Order of the British Empire og medlem av Royal Victorian Order. Utnevnelsen til Knight Commander medførte at han ble adlet og at han fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn.
Han forhindret en potensielt alvorlig konflikt mellom statsminister Winston Churchill, og den britiske kongen Georg VI, da statsministeren informerte kongen om at han aktet å observere D-dagen, den 6. juni 1944, om bord på HMS «Belfast», en britisk krysser som skulle stå for en del av bombardementet av den tyske forsvarslinjen.
Den britiske konge, som selv var en erfaren sjømann og en veteran fra Jyllandsslaget under den første verdenskrig kunngjorde likeså at han ville følge med sin statsminister på denne observasjonen av hvordan D-dagen foregikk. Kongen og statsministeren var i tottene på hverandre før møtet med admiral Ramsay som plent nektet å ta ansvar for sikkerheten til hverken kong Georg eller Churchill. Ramsay beskrev faremomentene ved å ha både kongen og statsministeren ombord i HMS «Belfast», og det faktum at både kongen og Churchill ville være nødvendig på land i tilfelle landingene gikk svært dårlig og umiddelbare beslutninger var nødvendige. Dette avgjorde saken, og både Winston Churchill og kong George VI holdt seg i land på D-dagen.
Den 2. januar 1945, bare få måneder før den andre verdenskrig var over, ble Ramsay drept da flyet han var ombord i krasjet under takeoff på Toussus-le-Noble, sørvest for Paris. Han var på vei til en konferanse, der blant andre general Bernard Montgomery skulle være med og som skulle foregå i Brussel.
Algarve Cup
Algarve Cup er en årlig global internasjonal turnering i fotball for kvinner, arrangert i Algarve i Portugal siden 1994. Det arrangeres alltid i mars måned, og kolliderer dermed sjelden med store mesterskap for landslag eller de nordeuropeiske eller amerikanske klubbseriene. Den tyske Bundesliga tar også pause under Algarve Cup. Algarve Cup har en høy internasjonal anseelse, ettersom den tiltrekker noen av de beste lagene i verden, inkludert USA, Sverige, Kina, Norge, Tyskland og Danmark (Brasil har imidlertid aldri deltatt). Det er ingen kvalifisering til turneringen; de 12 deltakende lagene blir invitert til å delta.
Lagene deles inn i tre grupper – gruppe A, B og C. Gruppe C ble lagt til i 2002 for å gi mer erfaring til mindre gode lag. Vertslaget er som oftest å finne i gruppe C. Etter at de fire lagene i hver enkelt gruppe har møtt hverandre, spilles det om plassene:
USA er det mestvinnende laget med ti seire, med Norge på annen plass med fem. Begge lag har vunnet serien tre år på rad. Sverige og Tyskland har vunnet fire ganger hver, Kina to ganger og Canada, Nederland og Spania har vunnet en gang. I 2015 ble USA det første laget til å vinne både Algarve Cup og fotball-VM samme år.
Norge i Algarve Cup
I tidligere Algarve Cup var Norge det mestvinnende laget. Fram til og med 2000 hadde Norge bare to tredjeplasser, i tillegg til en andreplass og fire seire. I 2001 kom imidlertid Norge på tredjeplass i sin gruppe, og måtte nøye seg med kamp om femteplassen, en kamp Norge vant på straffer mot et redusert USA. De neste årene var Norge tilbake til toppen med to andreplasser og en tredjeplass. Imidlertid har Norge ikke prioritert Algarve Cup under Bjarne Berntsens ledelse. Bare i 2008 kom det norske landslaget med i kampen om de beste plassene med en tredjeplass. De andre tilfellene har Norge spilt om femteplassen, og vant alle kampene før 2010, hvor det ble tap for Danmark. I 2009 endte imidlertid det norske landslaget endt sist i sin pulje, og måtte spille om 9.-plassen mot Østerrike. Norge vant 2-0.
Tidlig moderne krigføring
Med tidlig moderne krigføring menes her fra skytevåpnene gjorde sitt inntog og gjorde middelaldersk krigføring umoderne fram til tiden rundt omveltningene rundt den franske revolusjon og napoleonskrigene.
Denne artikkelen gir et overblikk over krigføring i perioden 1450–1800.
Arkebusen
I andre halvdel av 1400-tallet kom arkebusen i bruk. Dette primitive geværet veide over seks kilo, men var likevel lett nok til å kunne brukes av infanterister i feltslag. Dette våpenet utkonkurrerte raskt langbuen, da en mann måtte trene hele livet for å bli en habil bueskytter, mens en måneds opplæring kunne fremskaffe en kampklar arkebusier. Arkebusen var langt fra like treffsikker som langbuen, effektiv rekkevidde var knappe femti meter. Denne korte rekkevidden ble imidlertid oppveid av kruttvåpenets rustningspenetrerende egenskaper.
Pikenerer
Pikenerene oppsto i Sveits på slutten av 1300-tallet, og ble raskt populære som leiesoldater i hele Europa. Pikenerer kjempet med piker (også kalt lanser), lange spyd med lengde opptil seks meter. Disse spydene var spisse i begge ender, den ene spissen stod i bakken og den andre pekte mot fienden. Pikenerer som sto skulder ved skulder i dype formasjoner gjorde kavaleriangrep fåfengt, noe som førte til at pikenerer brøt kavaleriets lange dominans på den europeiske slagmarken. Pikenere ble brukt i vekselvis formasjon for å forsvare de sårbare infanteriavdelingene som brukte skytevåpen fra angrep fra fiendens kavaleri.
Skytevåpnenes inntog var det som gjorde at de store blokkene av pikenerer ble brukt i større grad. Når skytevåpnene etterhvert ble utviklet med bajonett ble pikenerene overflødige og utdatert. I slagene ved Marignano i 1515 og Pavia i 1525 led pikenerene store tap.
Landsknektene
De tyske landsknektene fornyet den europeiske krigføringen inn på 1500-tallet. Hoveddelen av landsknekthærene var fortsatt basert på pikenerer, men disse ble i langt større grad enn før supplert med soldater med andre typer våpen. Konsentrerte grupper av erfarne soldater (kalt Doppelsöldner på grunn av at de fikk dobbel lønn) bevæpnet med tohåndssverd hadde som oppgave å brekke opp fiendens pikenerlinje, slik at egne grupper soldater kunne utnytte disse åpningene til å skape kaos i fiendens organisasjon.
Den spanske hæren
I løpet av de siste tyve årene av 1400-tallet gjenerobret den spanske hæren endelig hele Den iberiske halvøy fra maurerne. Denne hæren ble så brukt til å kjempe mot Frankrike i de italienske kriger, under ledelse av El Gran Capitán – Gonzalo de Córdoba. I løpet av det ti år lange felttoget i Italia 1495–1505 gjorde Córdoba hæren til Europas mest effektive, etter å ha kombinert den sveitsiske pikenermodellen med de mer moderne arkebusierene. Ved å la de to typene soldater gjensidig støtte hverandre i mindre enheter, samt ved å skape en effektiv organisasjon, dominerte Spania Europas slagmarker de neste sytti årene.
De spanske styrkene
Tredve år med sammenhengende suksess i Europa hadde gitt spanjolene en selvtillit uten like. De var uslåelige, og visste det godt selv. Under alle felttog i Amerika angrep de på arrogant vis fienden sikre på seier, selv om de var vanvittig underlegne i antall. Da Hernán Cortés møtte en Aztekerhær på 40 000 mann hadde han selv bare 400 menn, 15 hester, 10 tunge kanoner og 4 lette kanoner. Georg Hohermuth erobret Venezuela med 509 mann i 1535, og Francisco Pizarro invaderte Peru med bare 106 infanterister og 62 kavalerister.
En viktig faktor i spanjolenes erobringer var hesten. Dette dyret var fullstendig ukjent i Amerika før europeernes ankomst, og skapte store problemer for europeernes motstandere. Siden indianerne ikke hadde skytevåpen eller pikenerer, fikk sjokkavaleriet den samme plassen på slagmerkene i Amerika som den hadde hatt i Europa i middelalderen: fullstendig dominans. Ikke bare gjorde den økte mobiliteten bruk av hester førte med seg at europeerne gang på gang kunne overraske sine motstandere, men også i regulære slag var de delvis pansrede conquistadorene praktisk talt usårlige.
Aztekerne
Aztekerne hadde ingen stående hær, bare en liten kjerne med veteraner. I krigstid måtte alle bønder stille opp, og det ble dannet avdelinger der hver enhet fikk tildelt både «ferskinger» og veteraner. Aztekernes mer eller mindre kontinuerlige krigføring med nabostatene gjorde imidlertid at størstedelen av soldatene var godt vant med krigføring, på tross av at de ikke var yrkessoldater. Hver klan dannet egne avdelinger, der grunnenheten var tropper på 20 mann. Disse troppene sannet sammen med andre tropper fra samme klan større enheter på 200, 400 og 800 mann, som ble kommandert av klanenes offiserklasse. Alle klanens menn slåss sammen i en stor gruppe kalt capulli, ledet av klansoverhodet. Da det var 20 klaner i Tenochtitlan fantes det altså 20 capulli, som igjen ble organisert i fire korps.
I tillegg til de regulære avdelingene fantes det tre spesielle militærordener: Ørneridderne, Jaguarridderne og Pilridderne. Disse fungerte til daglig som keiserens livvakt, men i krigssituasjoner tok de plass i slagmarkens sentrum.
Hovedvåpenet til aztekerne var maquahuitl, en diger meterlang klubbe man brukte begge hender til å håndtere. Denne klubben hadde tett i tett med sylskarpe blader langs kanten, noe som gjorde at et slag fra maquahuitl kunne trenge gjennom bomullsrustningen til de andre indianerne. Dette gikk ikke mot platerustningene til spanjolene, men klubben var likevel så massiv at et slag kunne slå motstanderen i bakken.
Aztekernes strategi var relativt enkel. Slag begynte med at soldatene slo på trommer, slo våpnene sammen og ropte ukvemsord. Deretter sendte bueskyttere og spydkastere prosjektilene sine i fiendens retning, før hærene kom sammen i nærkamp. Vinneren av slaget var den som først tok fiendens kommandant til fange, eller eventuelt erobret og satte fyr på fiendens tempel.
Slag aztekere deltok i hadde en tendens til å bli lite blodige: en krigers vellykkethet kom ikke an på hvor mange han drepte, men på hvor mange han tok til fange. Dette slo svært uheldig ut i kampene mot spanjolene, der aztekernes manglende vilje til å drepe sine motstandere ble katastrofal. Det sies at Cortes selv var nære på å bli drept ved minst to anledninger, men slapp unna da angriperne helst ville ta han til fange.
Den engelske borgerkrigen
Den engelske borgerkrigen mellom 1642 og 1651 skiller seg fra tidligere indre konflikter i England ved at den ikke dreide seg utelukkende om hvem som skulle styre landet, men i like stor grad om hvordan landet skulle styres. Noen historikere omtaler den derfor som Den engelske revolusjon, mens rojalister, spesielt i det 17. århundre, omtalte den som Det store opprøret.
En viktig militær konsekvens av borgerkrigen var da Oliver Cromwell opprettet sin New Model Army. Den ble organisert slik at det var de som hadde vist best evne, og ikke bare de som hadde høyest rang, som ble offiserer i styrken. Styrken var basert på lett kavaleri, og hadde streng disiplin og grundig trening. Styrken var også den første statlige styrke som fikk lønn, vanligvis levde styrker av landet de var på.
Musketten
Musketten ble innført fra slutten av det 1400-tallet og var i utstrakt bruk fram til 1800-tallet. Som andre munningsladere hadde musketten lav skuddfrekvens, men gjennom streng eksersis kunne en erfaren soldat avfyre fire skudd i minuttet mens mer uerfarne oppnådde tre skudd i minuttet. Prøyssiske soldater under Fredrik Vilhelm I skal ha kommet opp i 5 runder i minuttet. For å holde ildgivningen i gang var det vanlig med to eller tre linjer bak hverandre, der de forreste knelte mens de ladet slik at linjen bak kunne avfyre sine musketter.
En innovasjon som gjorde såpass høy hastighet mulig var ferdigpakkede «patroner», der kruttet og kulen ble pakket sammen i en papirhylse. Soldaten bet av den øverste delen med kulen, helte noe krutt i pannen (en mindre ladning som ble antent av luntelås, hjullås eller flintlås), helte kruttet ned i geværet, slapp inn kulen og staket den på plass med papiret som forladning. Fra 1807 ble det produsert musketter som brukte perkusjonslås, hvilket gav sikrere resultater enn flintlås, og fungerte i regnvær uten spesielle tiltak.
Musketten var et av de første skytevåpen som ble spredd utenfor Europa. Tilgangen på musketter for en part i en krig kunne føre til store endringer i styrkebalansen, som blant maoriene på New Zealand under Muskettkrigene.
His Chum the Baron
His Chum the Baron er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Mack Sennett.
Handling
Filmen handler om en mann ved navn Smith og hans venn baron von Sneezer. Begge mottar invitasjon til et ball, men siden baronen mangler aftenantrekk, tyvlåner han Smiths finklær. Dette danner opptakten til filmkomedien, som hovedsakelig utspiller seg på ballet.
Louise av Storbritannia (1724–1751)
Louise av Storbritannia (født, død 19. desember 1751) var dronning av Norge og Danmark fra 1746 til 1751.
Bakgrunn og oppvekst
Prinsesse Louise ble født 7. desember 1724 i Leicester House i London. Hun ble født som det yngste barnet og den femte datteren til de daværende britiske tronarvingene, prinsen og prinsessen av Wales. Hun ble født ti år etter at hennes farfar, kurfyrst Georg Ludvig av Hannover, hadde arvet tronene i Storbritannia og Irland i 1714 som Kong Georg I, og faren hennes hadde blitt prins av Wales og flyttet til London med familien. Faren hennes hadde et anstrengt forhold til sin egen far, og i 1717, etter en krangel, hadde kongen forvist sønnen fra hoffet. Han hadde siden bodd i en ny, leid bolig, Leicester House, et stort adelspalé i Westminster, nord for dagens Leicester Square, hvor Louise også ble født.
22. desember ble hun døpt i Leicester House, og fikk da navnet Louisa. Faddere ved dåpen var hennes storesøster prinsesse Amelia av Storbritannia, hennes kusine prinsesse Louise Ulrike av Preussen (senere dronning av Sverige), og hennes fetter kronprins Frederik av Preussen (senere Frederik den Store av Preussen).
Prinsesse Louises mor var gravid 11 ganger, men mistet fire av barna. Louise var det yngste av barna som vokste opp. Foreldrene fikk to barnekull; det eldste kullet ble født i årene 1707–1713 i Hanover, og det yngste kullet ble født mellom 1716 og 1725 i London. Louise og søsknene prins William (1721–1765) og prinsesse Marie bodde i Leicester House de første årene av hennes liv. Den 11. juli 1727, da Louise var to år gammel, døde hennes bestefar, kong Georg I, og faren hennes besteg tronen som kong Georg II. Familien flyttet deretter til St. James's Palace, den daværende kongelige residensen i London, der Louise vokste opp. Familiens sommerhjem var Richmond Lodge ved elven Themsen i Richmond vest for London. Hennes favorittsøster var den to år eldre prinsesse Marie, som senere giftet seg med landgreve Fredrik II av Hessen-Kassel. De to søstrenes fremtidige ekteskap ble grunnlaget for de mange dynastiske ekteskapene mellom det danske kongehuset og det hessiske fyrstehuset i fremtidige generasjoner. I 1737, da Louise var nesten 13 år gammel, døde moren hennes, dronning Caroline, og hun ble da hovedsakelig oppdratt av sin eldre søster, prinsesse Caroline.
Ekteskap
I 1743 ble det inngått en avtale om dynastisk ekteskap mellom prinsesse Louise og og den dansk-norske tronarvingen, kronprins Frederik. Ekteskapet ble foreslått av Storbritannia av politiske grunner. På den tiden ønsket både Frankrike og Storbritannia å inngå en allianse med Danmark-Norge. Det protestantiske Storbritannia hadde fordelen av å kunne inngå en ekteskapsallianse, og den britiske regjeringen gikk inn for å arrangere et ekteskap mellom Louise og den dansk-norske tronarvingen, kronprins Frederik. Den danske regjeringen var positiv, mens Frederiks far, kong Christian VI, i utgangspunktet var motvillig. Men da han innså at en slik ekteskapsinngåelse ville føre til at Storbritannia ville støtte planene om å gjøre kronprins Frederik til svensk tronarving, ombestemte han seg. På et mer personlig plan var det også et håp om at et giftermål ville dempe kronprinsens utsvevende liv. Kronprinsen selv erklærte seg også villig til å gifte seg med Louise, etter at han hadde sett et portrett av henne og fått høre at hun hadde et svært tiltalende vesen.
I løpet av året 1743 startet derfor ekteskapsforhandlingene, som ble avsluttet med suksess etter noen måneder den 14. september. 19. oktober forlot den 18 år gamle prinsessen Louise London og begynte reisen mot København. Lord Chamberlain of the Household beordret levering av reiseutstyr til prinsessen, inkludert "sett med kongelig sengetøy, portmanteaus, en reise-te-utstyr og gjenstander til Mrs. Dives og "Fubbs"-yachten: alt til et estimat på £503". Hun seilte først ombord på det britiske kongeskipet HMY Fubbs til sin fars nordtyske besittelse, Kurfyrstedømmet Braunschweig-Lüneburg, hvor hun ble gift ved stedfortreder med kronprins Frederik 10. november i Hannover i en vigsel, hvor brudens bror, hertugen av Cumberland, fungerte som stedfortreder for brudgommen. Hun reiste deretter til byen Altona i det daværende danske hertugdømmet Holstein, hvor hun ble tatt imot av brudgommen en uke etter bryllupet. Her ble hele Louises engelske følge erstattet med et dansk, ledet av hennes nye hoffmester Carl Juel og hennes nye overhoffmesterinde Christiane Henriette Louise Juel. Louise og Frederik reiste deretter sammen til København, hvor deres festlige inntog i hovedstaden fant sted 11. desember til stor jubel fra befolkningen. Allerede samme dag ble bryllupet gjentatt, nå med brudgommen selv, i det nyoppførte Christiansborgs slottskirke.
6. august 1746 døde Christian VI, og Louises mann besteg tronen som Frederik V, mens hun selv ble dronning av Danmark og Norge i en alder av 21 år. Det nye kongeparet flyttet så det korte stykket fra Prinsens palé over Frederiksholms Kanal inn i det store Christiansborg slott. Den 4. september 1747 ble seremoniene i forbindelse med tronskiftet avsluttet med kroningen av den nye kongen og dronningen i Frederiksborg slottskirke.
Livet i Danmark
Det Louise og ektemannen i det små hadde startet på Charlottenborg, fortsatte de nå i stor skala på Christiansborg. Troneskiftet medførte en stor forandring i livet ved det danske hoffet, som nå ble langt mer festlig enn det hadde vært under Louises pietistiske svigerfamilie. De store jernlenkene som tidligere hadde omringet Christiansborg og holdt folket på avstand forsvant, og slottets saler og salonger ble igjen rammen om ball og selskapelighet. Den livlige dronningen ble veldig populær og hennes popularitet spredte seg til mannen hennes. Louise var en språkmektig kvinne som skrev og snakket flere språk. Særlig inntrykk gjorde det på den danske befolkningen at hun snakket dansk, også med barna hennes, da det danske hoffet på den tiden stort sett snakket tysk. Dansk-norske forfatteren Ludvig Holberg skrev i et av sine epistler:"Det er ikke at beskrive med hvilken inderlig Fornøjelse meenige Mand hører Hendes Majestæt, skiøndt en Engelsk Princesse, at tale Dansk med de Kongelige Børn."
Louise hadde en livlig personlighet som tillot henne en lett sosial omgang med andre. Hun ble beskrevet som velutdannet og god i konversasjon, ikke vakker, men veldig verdig og majestetisk og godt egnet til rollen som dronning. En svensk diplomat som oppholdt seg ved det danske hoffet gir følgende beskrivelse av henne:"Hun har god sans og er lett med ord, vennlig i tonen, kan snakke om mange emner og kan flere språk; mens hun gir kur, forlater hun sjelden noen uten å si noe hyggelig; hun er veldig glad i dans og danser godt, hun har et godt humør og er kjent for sin fromhet og utmerkede egenskaper. Hun finner glede i lesing og musikk, hun spiller klavikord godt og lærer døtrene å synge. I det hele tatt er hennes ønske mest å være sammen med barna sine."
Dronning Louise var interessert i musikk, teater og dans. I 1747 inviterte hun den italienske operaimpresario Pietro Mingottis operakompani til København, hvor de fremførte både opera og ballett på Charlottenborg slott frem til 1750. Blant kompaniets medlemmer var komponisten Christoph Willibald Gluck, som var bosatt i Danmark fra 1748 til 1749. Da Louise i 1749 fødte en arving til tronen, kronprins Christian, komponerte han i anledning fødselen scenen La Contesa dei Numi (Gudenes Strid), hvor de olympiske gudene samlet seg ved Storebælt for å diskutere hvem som spesielt skulle beskytte den nye prinsen. Den ble første gang spilt 12. mars 1749 på Charlottenborg i anledning Dronning Louises første gudstjeneste etter fødselen. I 1748 ble den franske teatertroppen Troupe Du Londel under ledelse av skuespillerinnen Jeanne Du Londel invitert til å fremføre dramatiske teaterforestillinger i København, hvor de ble til 1753, og også opptrådte i Christiania i Norge under kongens besøk der i 1749.
I 1751 motsatte dronning Louise seg uten hell det planlagte dynastiske ekteskapet mellom datteren, den fem år gamle prinsesse Sophie Magdalene, og arvingen til den svenske tronen, kronprins Gustav, den senere kong Gustav III. Hun fryktet at datteren ikke ville bli godt behandlet av dronningen av Sverige, Louisa Ulrika. Det var kjent at dronning Louisa Ulrika var den virkelige herskeren ved det svenske hoffet, og hun var kjent for sine anti-danske synspunkter og for å være motstander av ekteskapet. Etter sigende mislikte Louise også arrangerte ekteskap på grunn av sin egen erfaring.
Senere samme år ble Louise alvorlig syk med klemt navlebrokk under sitt sjette svangerskap. Hoffkirurg Hans Friedrich Wohlert opererte henne, men klarte ikke å redde livet hennes, og både hun og det ufødte barnet døde. Hun døde 19. desember 1751, dagen etter 27-årsdagen, på Christiansborg slott etter 14 års ekteskap og etter bare 5 år som dronning. Budskapet om den populære dronningens død ble møtt med forferdelse ved hoffet og oppriktig sorg blant befolkningen som hadde satt utrolig pris på dronningen deres i løpet av hennes korte periode som dronning. Etter en castrum doloris i Christiansborg slottskirke ble hun gravlagt i Roskilde domkirke.
Frederik V overlevde dronning Louise med 14 år. Han giftet seg på nytt året etter hennes død med Juliane Marie av Braunschweig-Wolfenbüttel. I 1756 flyttet Louises søster, Marie, som var separert fra sin mann, landgreve Fredrik II av Hessen-Kassel, til Danmark for å ta seg av sin avdøde søsters barn. Hun tok med seg sine tre sønner, som ble oppdratt ved det danske hoffet. To av sønnene, prins Wilhelm og prins Karl giftet seg senere med sine danske kusiner, prinsesse Vilhelmine Caroline og prinsesse Louise, døtre til dronning Louise.
Nykirke (Snertingdal)
Nykirke er en langkirke fra 1872 i Gjøvik kommune, Innlandet fylke.
Byggverket er i tømmer og har 360 plasser. Inventar fra «Gavekirke» på Kirkerud hvor iflg. tradisjon middelalderkirke.
Austrått fort
Austrått fort (MKB 4./507) (tysk: Marine Artillerie Batterie 4./507 Örlandet ) er et kystfort i Ørland i Sør-Trøndelag. Fortet ble bygget av tyske okkupasjonsstyrker under andre verdenskrig. Kanonbatteriet på Ørlandet består av et av trippeltårnene fra den tyske slagkrysseren «Gneisenau». Dette er i dag det eneste gjenværende trippeltårn av sitt slag i verden.