cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karl den stores orden
Insignier
Ordenstegnet har Karl den store som motiv. Ordensbåndet er rødt. Ved tildeling til institusjoner eller organisasjoner erstattes ordenstegnet av en plakett.
Tildeling
Ordenen tildeles for fortjenstfull innsats for Andorra som stat eller for langvarig fortjenstfull samfunnsinnsats. Karl den stores orden kan også tildeles utlendinger. Den kan videre tildeles institusjoner eller organisasjoner.
Broadway (andre betydninger)
Broadway kan sikte til:
Julebakst
Historie
I tidligere tider var det brød, flatbrød og en eller annen form av lefse som ble bakt. Det var slik dengang som nå, at man ikke skulle spare på godsakene til jul og det ble derfor benyttet bedre ingredienser og mer av det i det man bakte til julehøytiden, f.eks. rømme og det beste mel man kunne få tak i. Flatbrødbakingen startet man som regel med først; allerede utpå høsten skulle flatbrødene være ferdig bakt og stablet på stabburet. Fordi man ville ha brød, lefser og kaker så ferskt som mulig ble disse bakt nær oppunder jul. Det hadde også med holdbarheten å gjøre. «Klining» var en av hovedrettene i jula og noe man ikke spiste ellers i året. Flere steder i landet var det tradisjon for å bake «klining» under kakelinna. Som regel var baking noe man sto for selv på gårdene rundt omkring, men det fantes også profesjonelle bakstefolk som gikk fra gård til gård og gjorde unna bakingen.
Når det gjelder julebaksttradisjoner bakover i tid, finnes det lite skriftlig materiale i motsetning til når det gjelder f.eks.slakting til jul. Man antar dette kan ha med det forhold å gjøre at det i hovedsak var kvinner som sto for bakingen. På 1700-tallet er ikke småkaker definert som julekaker, og det er først på 1800-tallet at det tradisjonsbegrepet dannes. Mange av julekakene i norsk baketradisjon, har sin opprinnelse utenfor landets grense.
Antonio Francesco Sanvitale
Antonio Francesco Sanvitale (født 10. februar 1660 i Parma i Italia, død 17. desember 1714 i Urbino) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie. Han var erkebiskop i Urbino 1709–1714.
Julebakst
Historie
Hanna Winsnes ga ut Lærebog i de forskellige grene af husholdningen i 1845 og hennes samling av oppskrifter speiler en del av hva som var vanlig å lage, spesielt da fra byområdene. Tradisjonene endret seg etter dette. Fra århundreskiftet 1900 ble kakesorter som blant annet goro og fattigmann mer og mer vanlig.
I dag finnes det et utall kakesorter som er vanlig til jul og tradisjonene varierer fra sted til sted. Nedenfor er listet opp noen av de vanligste.
Antonio Francesco Sanvitale
Han ble kreert til kardinal in pectore i april 1709 av pave Klemens XI, publisert i juli samme år.
Julebakst
«Syv slag»
Ifølge en spørreundersøkelse utført av Opplysningskontoret for brød og korn, regner mange nordmenn også med kransekaken som et av de syv slag. Kaken er på landsbasis den mest populære kaken å servere i julehøytiden.
U20-VM i fotball for kvinner 2012
U20-VM i fotball for kvinner 2012 ble arrangert i Japan i 2012.
Qinshui
Qinshui (kinesisk: 沁水县; pinyin: Qìnshuǐ Xiàn) er et fylke i byprefekturet Jincheng i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina.
Pseudomyrmecinae
Pseudomyrmecinae er en gruppe (underfamilie) av maur. Gruppen omfatter noe over 200 kjente arter fordelt på tre slekter.
Qinshui
Den hadde i 1999 et folketall på 209,863 innbyggere.
Kulturminner
Slekten Lius bolighus (Liushi minju, 柳氏民居), Xiangyus gamle borg (Xiangyu gubao, 湘峪古堡), landsbyen Guobis tradisjonelle arkitektur (Guobicun gu jianzhuqun, 郭壁村古建筑群) og Douzhuangs tradisjonelle arkitektur (Douzhuang gu jianzhuqun, 窦庄古建筑群) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Pseudomyrmecinae
Utseende
Små til middelsstore, slanke maur. Hodet er forholdsvis stort og avrundet, med nokså store fasettøyne (til maur å være). Kjevene er korte og robuste, med skarpe innerkanter. Thorax er nokså slank, petiolus består av to ledd. Der er gjerne svarte, rødgule eller en kombinasjon av de to fargene.
Levevis
Pseudomyrmecinae lever i forholdsvis små kolonier og leter etter mat enkeltvis. De er kjent for å være temmelig aggressive og stikker lett. De er rovdyr, men tar også gjerne honningdogg og andre søte ting. Noen arter lever inne i hule torner på akasier, og bidrar til å beskytte disse mot beiting.
Robbin Sellin
Robbin Johan Mathias Sellin (født 12. april 1990) er en svensk fotballspiller som spiller for den svenske klubben IK Brage.
Tidlig karriere og IK Brage
Sellin startet karrieren som fotballspiller i den lokale klubben BKV Norrtälje. Sellin spilte også for Djurgårdens IF som ung spiller, før han i 2009 signerte for Division 1-klubben IK Brage. Laget rykket opp i Superettan etter 2009-sesongen, og Sellin spilte to og en halv sesong for klubben i nest øverste divisjon.
GIF Sundsvall
Midt i 2012-sesongen ble Sellin hentet til GIF Sundsvall, som spilte i Allsvenskan. Klubben rykket ned, og Sellin fikk ytterligere to sesonger i Superettan, før klubben igjen var klar for Allsvenskan i 2015.
Landslagskarriere
Sellin har spilt for Sveriges U17 lag, samt Sveriges U19-lag.
Karl Ingebrigtsen
Karl Ingebrigtsen (født 9. desember 1935 i Hattfjelldal, Nordland, død 28. april 2021) var en norsk politiker (Ap). Han ble innvalgt på Stortinget fra Nordland i 1981. Han var vararepresentant i periodene 1973–1977 og 1977–1981.
Puszta
Puszta(en) (ungarsk: puszta, uttalt "possta") er et begrep som ofte forbindes med det tradisjonelle ungarsk e landskapet. Puszta er opprinnelig betegnelse på området mellom Donau og Tisza, men er senere brukt om hele steppeområdet Alföld, som i hovedsak ligger i Ungarn. Puszta betyr "bart, tom, ufruktbar".
Fjærgress, (Stipa pennata), er en av plantene som setter sitt preg på pusztans vegetasjon. Det karakteristiske landskapet består av treløse sletter, saltvannsstepper, inkluderer spredte sanddyner, men også områder med lave fuktige skoger og ferskvannsmyrer langs flomslettene ved de gamle elvene.
Suffolk Constabulary
Suffolk Constabulary er en regional britisk politistyrke med ansvar for grevskapet Suffolk i England.
Puszta
Omtrent tre hundre fuglearter finnes her og siden 1999 er en del av området nasjonalpark (Hortobágy nasjonalpark) med typiske miljøer og dyr. Nasjonalparken er også et verdensarvsted.
Område er også kjent for sine vakre, og veltrente hester.
Suffolk Constabulary
Det meste av området er landsbygd og kystområder. Det er delt i tre territorier: Eastern, Western og Southern Area, med hovedkvarterer i henholdsvis Halesworth, Bury St. Edmunds og Ipswich. Sistnevnte er også hovedkvarter for hele styrken.
Styrken ble opprettet i 1974 ved at West Suffolk Constabulary og East Suffolk Constabulary ble slått sammen. Dette var andre gang de ble slått sammen; første gang var i 1869, men i 1899 ble de delt igjen. Andre, mindre styrker hadde innlemmet i de to før sammenslåingen i 1974.
I en rapport fra Home Office i mars 2006 ble det foreslått at Suffolk Constabulary skal slås sammen med nabostyrkene Norfolk Constabulary og Cambridgeshire Constabulary. Årsaken er at de tre er for små i forhold til det man mener er optimalt for moderne politiarbeid. Den nye styrken vil dekke hele East Anglia.
Fylkesvei 480
Fylkesvei 480 går mellom Kollevoll og Holmsundet i Lyngdal.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av størstedelen av den tidligere fylkesvei 656 (Vest-Agder).
Mod (subkultur)
Mod eller Mods (fra modernist) er betegnelse på en subkultur som oppstod i London på slutten av 1950-tallet. Den hadde sin topp tidlig og på midten av 1960-tallet. Elementer i kulturen er musikk, mote og scootere, vanligvis Vespa eller Lambretta. Disse var som regel stylet opp, med ekstra speil, maling, forkromming, støtfangere, tåkelys med mere. De foretrakk scootere da disse var rensligere, man fikk ikke olje på hendene eller klærne.
Som moteretning var den toneangivende i flere år, særlig med utgangspunkt i motegaten Carnaby Street i London og moteskapere som Mary Quant og John Stephen var bidragsytere. Både beatnik og den britiske Teddy Boy-retningen var med å legge grunnlaget for mods-stilen. Stilen ble oppfattet som kontinental gjennom korte, velklippede frisyrer og korte, tettsittende jakker. Skoene var semskede såkalte desert boots eller lange spisse winkle pickers. Trenden ble tiltrukket av relativt velstående ungdom med såpass god privat økonomisk bakgrunn at de ikke måtte arbeide for å bidra til familien økonomi, men i stedet kunne bruke penger på klær og festing.
Miljøet var knyttet til nattklubber, med dansing og festing hele natten, i første omgang til soul og rythm 'n' blues. Såkalte «Allnighters», klubber som var åpne hele natten var særlig populære. For å orke å holde ut, ble det vanlig med misbruk av ulike narkotiske stoffer, som amfetamin. Mods var konkurranseorienterte og søkte å imponere hverandre gjennom klær, musikk og dans.
Stilen var et opprør mot foreldregenerasjonens nøysomhet, konformitet og rettskaffenhet, egenskaper som de hadde kommet gjennom andre verdenskrig med. Men til tross for den lettsindige revolten, var stilen i konservativ, med sin vekt på eleganse og siste mote. Både kaffebarene i Soho og klubbene om kvelden var steder for å se og bli sett. De mislikte primært rockerne, da de syntes de var sjuskete, med skinnjakker, jeans og for langt hår.
Viktige musikalske eksponenter for denne subkulturen var på 1960-tallet grupper som Small Faces, Kinks og The Who. Senere har Britpop-grupper som Oasis og Blur sterke mods-elementer i sin profil.
Som moteretning forsvant etter hvert det eksklusive preget og image som deltakerne hadde gitt hverandre, og den gikk av moten, særlig etter et større slagsmål våren 1964 mellom mods og rockere i badestedene Brighton og Clacton. Denne hendelsen fikk stor medieoppmerksomhet og viste en «folkeliggjøring» av mods-miljøene som gjorde at det eksklusive bilde av retningen ble borte.
Stilen ble stadig mer kommersialisert og rettet mot et stort publikum. Samtidig endret de ledende musikkgruppene, som The Who og The Small Faces musikkstil og anså seg ikke lenger som mods. Nye trender, som hippie og psykedelisk rock overtok scenen, og de første modsene ble etablerte familiefolk. Fra 1966 var begrepet i det store og det hele ute.
Hendelsene i Brighton og Clacton er skildret i The Whos film Quadrophenia fra 1973.
Kea Kühnel
Hun representerte Tyskland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 18 i slopestyle.
Yanchi
Yanchi (kinesisk: 盐池县; pinyin: Yánchí Xiàn) er et fylke i byprefekturet Wuzhong i den autonome region Ningxia Hui i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det et folketall på 152,213 innbyggere.
Jordbruk
Det alkaliske jordsmonnet gjør jordbruket i dette svært fattige fylket svært strevsomt. Myndighetene har i tillegg til å stryke jordbruksskatten fremmet produksjonen av honning og visse avanserte urter.
Kulturminner
Den gamle by Zhangjiachang (Zhangjiachang chengzhi, 张家场城址) fra Handynastiets tid ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Samferdsel
Kinas riksvei 307 passerer gjennom området. Den begynner i Qikou i Hebei og fører gjennom provinsene Shanxi og Shaanxi til Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui.
Fylkesvei 214 (Hordaland)
Fylkesvei 214 i Hordaland gikk mellom Kleppestø og Kleppestø kai i Askøy kommune. Veien var 203 meter lang.
2019 ble feien del av fylkesvei 563.
Gea Norvegica Geopark
Gea Norvegica Geopark er en europeisk geopark som består av kommunene Larvik, Bamble, Kragerø, Nome, Porsgrunn, Siljan og Skien i Vestfold og Telemark fylke.
Safir Hayat
Han har også vært styreleder/President i Norges Cricket Forbundet fra 2012 til 2015.
Gea Norvegica Geopark
Gea Norvegica Geopark ble åpnet 16. juni 2008 av nærings- og handelsminister Dag Terje Andersen på Mølen i Brunlanes. Parken i Vestfold og Telemark er den første av UNESCOs europeiske geoparker. Samme dag foretok Telemarks fylkesordfører Gunn Marit Helgesen åpning på Rognstranda i Telemark.
Hensikten med en geopark er formidling av geologiens betydning. Målgruppene er lokalbefolkningen, skoler og turister. Geoparken skal blant annet komme innbyggerne til gode gjennom å være en ressurs i småskala næringsutvkling, reiseliv, undervisning og lokal identitetsbygging.
En geopark skal ha et geologisk mangfold som er enestående i europeisk målestokk. For å oppnå status som en geopark skal det i tillegg vise hvordan de geologiske forutsetningene påvirker biologisk mangfold, landbruk, bosetning, industriutvikling, samferdsel og kultur i området.
Gea Norvegica Geopark er markert med brune henvisningsskilt langs E18 i Vestfold og Telemark, og det er satt opp en rekke informasjonstavler i området.
Bond Street
Bond Street er en ledende handlegate på Londons West End, i Mayfair-området. Bond Street er den eneste gata i Mayfair som strekker seg helt fra Piccadilly til Oxford Street. Den sørlige delen heter Old Bond Street og den nordlige New Bond Street, men i dagligtale kalles hele gata bare Bond Street.
Bond Street har navn etter Sir Thomas Bond, som i spissen for en gruppe investorer kjøpte et herskapshus i området for å rive det og utvikle området bymessig. Den sørlige delen (Old Bond Street ble ubygd fra 1680-tallet; New Bond Street først noe etter 1700. Den samme gruppa bygde også ut Dover Street og Albemarle Street i det samme området.
På 1800-tallet utvikla Bond Street seg til ei gate for kostbar kunst og dyre antikviteter, med auksjonshuset Sotheby's som det mest kjente. Noen kunsthandlere finnes fortsatt der, men Bond Street er i dag først og fremst et sted for dyre motebutikker, med et stort antall av de ledende internasjonale designermerkene. Den kjente London-frisøren Vidal Sassoon åpna sin første salong i nr. 171, og i nr. 165-169 holder det berømte juvelerfirmaet Asprey's til. Den originale Benson and Hedges ligger i Bond Street. I de siste åra er Bond Streets posisjon blitt utfordra av Sloane Street i Knightsbridge.
Et morsomt innslag i gatebildet er Lawrence Holofceners bronsegruppe av Winston Churchill og Franklin D. Roosevelt i gemyttlig samtale på en benk i gata.
Christian Lintrup
Christian Lintrup (født 12. august 1768 i Magleby i Danmark, død 13. mai 1844) var en danskfødt lege, og var amtsfysikus (dvs. tilsvarende dagens fylkeslege) i Hedemarkens amt fra 1800 (utnevnt 1799) til 1831.
Bakgrunn
Lintrup var prestesønn. Han tok medisinsk embedseksamen ved Københavns Universitet i 1798. Han arbeidet allerede fra 1793 som kandidat ved Det Kongelige Frederiks Hospital i København, og var i 1799 licentiatus, doktorgradskandidat med forelesningsplikt.
Karriere
Da han tiltrådte embedet i Hedemarken i 1800 var han en av bare 17 akademisk utdannede leger i Norge. Han tilhørte den generasjon norske leger som var med på å bygge opp en offentlig helsetjeneste i Norge, og hans virke var preget av opplysningstidens rasjonalitet og kunnskapstro.
I Norge var han først bosatt på Vang, flyttet i 1803 til Sanderud i Stange og etter at han gikk av med pensjon til sin datter Sophie, gift med Henrik Johan Paus, da bosatt i Elverum.
Norges Læger (1888) inneholder følgende omtale:
Sokna
Sokna er et tettsted i Ringerike i Viken fylke. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger i Soknedalen mellom elvene Sogna og Verkenselva, og langs riksvei 7 mot Hallingdal. Sommeren 2014 ble det åpnet en ny veistrekning mellom Sokna og Ørgenvika som korter inn rv 7 med ca. 20 km. Samtidig ble farten på rv 7 satt ned til 40 km/t gjennom Sokna sentrum. Sokna var en tidligere jernbanestasjon på Bergensbanen.
Stedet
Stedet har hatt egen kirke, Lunder kirke, og menighet siden før svartedauden kom i 1349. Strømsoddbygda kapell ligger også under Lunder menighet. Stedet har dessuten egen barne- og ungdomsskole, Sokna skole, lokal brannstasjon (frivillig), kafé, dagligvareforretning, bensinstasjon m.m.
Gjennom Sokna er det bygd miljøgate. En ny dagligvareforretning ble åpnet i mai 2014.
Sokna har hatt eget poståpneri siden 1. november 1855. Til å begynne med het det Lunder poståpneri, men fra 1909 var navnet Sokna poståpneri. I dag er funksjonen som poståpneri tillagt den lokale bensinstasjonen.
Natur og næringsliv
Sokna ligger tett på store friluftsområder, som Holleia, Brekkebygda, Strømsoddbygda og Ådalsfjella. Det er heller ikke langt til Hønefoss (rundt 23 km) og Norefjell (rundt 32 km). Den største arbeidsgiveren i bygda er i dag sagbruket Moelven Soknabruket, eller Soknabruket som det kalles lokalt.
Kraal
Kraal er et afrikaans og sørafrikansk engelsk ord for en innhengning for kveg eller annet buskap innenfor en afrikansk homestead (bosetningsområde) eller landsby som er omringet av en palisade, torv–mur eller annen inngjerding. Denne er omtrent sirkulær i form.
Begrepet henviser primært til typen spredte bosetninger som er karakteristiske for nguni–språklige folkeslag i det sørlige Afrika. Hvite sørafrikanere henviste vanligvis til hele bosetningen som en kraal fra koloniseringsperioden av, men etnografer har lenge anerkjent at dets korrekte bruk er dyreinngjerdingen innenfor bosetningen, og at det er feil å snakke om at det bor mennesker i kraaler. Menneskenes bosteder i en «homestead» (xhosa: umzi, zulu: umzi, swati: umuti) kalles hus (entall indlu, flertall xhosa og zulu: izindlu, swati: tindlu) av moderne etnografer.
Vladislav Juzjakov
Vladislav Juzjakov (født 25. januar 1986) er en russisk aker. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 9 i dobbel.
Ulisse Giuseppe Gozzadini
Ulisse Giuseppe Gozzadini (født 10. oktober 1650 i Bologna i Kirkestaten, død 20. mars 1728 i Imola) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal i april 1709 av pave Klemens XI.
Han var fjernt beslektet med kardinal Marcantonio Gozzadini (kreert 1621).
Riau Ega Agatha
Riau Ega Agatha (født 25. november 1991 fra Blitar i Øst-Java i Indonesia) er en indonesisk bueskytter.
Han representerte Indonesia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i åttendedelsfinalen i den individuelle konkurransen.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble han utslått i andre runde i den individuelle konkurransen.
Ludwig von Benedek
Ludwig August Ritter von Benedek (født 14. juli 1804 i Sopron i Ungarn, død 27. april 1881 i Graz) var en østerriksk hærfører. Benedek ble regnet som et militært geni, og kommanderte den keiserlige arméen i 1866 under slaget ved Königgrätz mot den prøyssiske arméen. Etter sitt knusende nederlag ble han fratatt sin kommando.
Pariskommunen
Pariskommunen var det revolusjonære folkestyret som ble opprettet i Paris i protest mot den nasjonale regjering ved slutten av Den fransk-prøyssiske krig. Kommunen ble opprettet 18. mars og eksisterte i 72 dager frem til 28. mai 1871. Man hadde hatt noe tilsvarende også i 1792. Pariskommunen av 1871 bygget blant annet på anarkistiske, blanquistiske, marxistiske og jakobinske ideer.
Lycaste (bille)
Lycaste er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Pariskommunen
Bakgrunn
I Frankrike hadde Napoleon III (Ludvig Bonaparte III) utropt seg til keiser i 1852. Han var interessert i at Frankrike skulle gjenvinne grensene landet hadde tapt i oppgjøret etter Napoleonskrigene i 1814. Samtidig forsøkte Preussens statsminister Otto von Bismarck å samle de tyske statene til ett rike, mens han i tillegg arbeidet for å vinne innflytelse i Spania ved å fremme prins Leopold av Hohenzollern-Sigmaringen som kandidat til landets konge. I 1870 førte denne potensielle utvidelse av tysk maktsfære til at Napoleon III gikk til angrep.
Lycaste (bille)
Utseende
Nokså store (10-15 millimeter), avlange, glatte og blanke, metallisk blå eller grønne bladbiller. Kroppen er nokså høyt hvelvet. Antennene er tynne. Dekkvingene er litt bredere enn pronotum, som er avrundet trapesformet. Dekkvingene har markerte punktrader. Beina er middels lange og kraftige.
Pariskommunen
Bakgrunn
Den påfølgende fransk-prøyssiske krigen gikk imidlertid svært dårlig for Frankrike. Napoleon III måtte kapitulere efter slaget ved Sedan og ble tatt til fange, og med dét falt det franske keiserdømmet.
Revolusjonen
I selve Paris var de regulære troppene blitt avvæpnet og dimittert, men efter råd fra den franske utenrikministeren Jules Favre, som hadde vært med på å fremforhandle kapitulasjonsbetingelsene, bestemte Bismarck at nasjonalgarden fikk beholde sine våpen. Siden 60 bataljoner hadde forlatt byen, fikk den mer revolusjonære nasjonalgarden overtaket, og den benyttet anledningen til å plyndre politistasjoner natt til 4. mars 1871. Den utgjorde nå en reell trussel mot Frankrikes parlament, hvor rojalistene fortsatt hadde et flertall. Derfor vedtok parlamentet å etablere seg i Versailles utenfor, ikke i, den gamle hovedstaden.
Lycaste (bille)
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Pariskommunen
Revolusjonen
Derved hadde lederne av det som skulle bli kommunen ryggdekning for å organisere den. Både ledelsen og medlemmene sognet til forskjellige ideologier og bakgrunner, som strakte seg fra et venstreliberalt borgerskap over tilhengere av en utopisk proto-sosialisme som bygget på Pierre-Joseph Proudhons tanker til enda mer radikale opprørere, som den sterkt anti-borgerlige Louis Auguste Blanqui. Den 28. september offentliggjorde han en artikkel i sin avis La Patrie en Danger (Fedrelandet i fare) hvor han fullstendig avfeide behovet for nasjonalforsamlingen, «ikke bare i krisetid, ikke bare i krigstid, men til enhver tid.»
Lycaste (bille)
Utbredelse
Slekten er kjent fra Peru.
Pariskommunen
Revolusjonen
Kommunen gjennomførte en rekke sosiale reformer, som blant annet
Lycaste (bille)
Systematisk inndeling
Tidligere ble artene i dag ført til slekten Callicolaspis også ført her, men nå er det bare disse to igjen.
Pariskommunen
Revolusjonen
Man oppfordret derfor andre deler av Frankrike til å opprette liknende kommuner. Dette ble gjort i Lyon og Marseille, men disse ble raskt nedkjempet av den franske regjeringen.
Chris Small
Small sin største suksess kom i 2002 da han vant LG Cup etter 9–5 seier over Alan McManus i finalen.
Pariskommunen
Angrepet
Men det var ikke bare den franske regjeringen som var bekymret over den mulige revolusjonen; også Tyskland så på revolusjonen som en trussel. Otto von Bismarck besluttet derfor å løslate 100 000 franske krigsfanger, slik at den franske hæren ville få nok soldater til å knuse Pariskommunen. Disse styrkene rykket inn i Paris 2. april, og på få dager ble 20 000–30 000 mennesker drept. I tillegg ble 40 000 arrestert, og senere deportert til franske kolonier.
Chris Small
Foran sesongen 2004/2005 var han rangert som nummer tolv i verden, men på grunn av at han led av bekhterevs sykdom måtte han trekke seg fra verdensmesterskapet 2004. Sykdommen gjorde at han tapte åtte av åtte kamper i løpet av sesongen, og han falt kraftig på verdensrankingen.
Pariskommunen
Angrepet
Pariskommunens to måneder lange levetid var dermed over, og Frankrike gikk inn i epoken kjent som «den tredje franske republikk», som skulle vare helt til den tyske invasjon under den annen verdenskrig, 10. juli 1940.
Det annet kjønn
Det annet kjønn (fransk originaltittel: Le Deuxième Sexe) er en bok av den franske forfatteren og filosofen Simone de Beauvoir. Den utkom i Paris i 1949, og har siden blitt oversatt til en rekke språk. Det annet kjønn regnes som en av de viktigste feministiske bøker.
I Det annet kjønn utvikler de Beauvoir en moderne kvinne- og kjønnssteori, med basis i eksistensialistisk etikk og ontologi. Disse teoriene bygger på idéene til den tyske filosofen Georg Wilhelm Friedrich Hegel og hans teorier om forholdet mellom herre og knekt.
Lensherren og vasallen
De Beauvoir sammenligner i boken kvinnen med en vasall, underlagt en lensherre (mannen). Vasallen gir avkall på egen frihet på bekostning av trygghet, og fratas ansvaret for å styre sitt eget liv. Lensherren beskytter vasallen mot ytre farer og gir denne økonomisk trygghet. Lensherrens makt over vasallen hindrer denne i å treffe valg, og gjør at vasallen ikke trenger å sette seg egne mål.
Den mannlige samfunnsordenen sørger for at kvinner ikke kan gjøre noe med dette avhengighetsforholdet. Det nødvendige samarbeidet om oppgaver som hjem og barn gjør at kvinnen ikke kan bryte ut av undertrykkelsen, men må underordnes «patriarkatets samfunnsorden og verdier». Kvinner kan derfor ikke som andre undertrykte grupper uten videre bryte båndene til undertrykkeren om muligheten kommer.
Simone de Beauvoir hevder at det ikke er noe naturbestemt over dette misforholdet mellom kvinner og menn, men heller at det er kulturelle forhold som ligger til grunn. Om de to partene vil anerkjenne hverandre som jevnbyrdige og selvstendige subjekter, kan denne maktkampen opphøre.
Transcedens kontra immanens
Gjennom Det annet kjønn brukes begrepene transcedens og immanens. Mannen har tradisjonelt blitt forbundet med det transcedente (grenseoverskridende), da han utvikler seg, ekspanderer og tøyer evnene sine.
Kvinnen har derimot blitt sett på som immanent, hun blir altså hvor hun er. Hun stagnerer, ønsker ikke å gjøre noe risikabelt og utvider ikke sine grenser. Hun har ikke noen vilje til å gå ut over seg selv.
Kvinnens historiske situasjon og hennes muligheter
Tradisjonelt sett har det vært mannen som har måttet sprenge grenser i kampen for tilværelsen. Kvinnens oppgave har vært å være fruktbar – hun skal skaffe mannen avkom. Dermed er kvinnen bundet til egen kropp på samme måte som et dyr.
Biologien kommer således i konflikt med kvinnen som individ. Hun blir et «offer for arten», og må være passiv (immanent). Dette er imidlertid ikke noe hinder for en moderne kvinne, som kan velge å unnlate å få barn og dermed kunne være økonomisk frigjort.
Selv om en kvinne velger å frigjøre seg, er hun fortsatt ikke i samme posisjon som mannen. Hun blir fremmedgjort i en mannsverden hun ikke er vant med, og tør kanskje ikke å være dristig nok.
Det er likevel arbeidet som til slutt vil frigjøre kvinnen. Dagens system der kvinnen er avhengig av mannen som bindeledd mellom henne og samfunnet, vil bryte sammen om det blir slutt på den økonomiske ufriheten kvinner har lidt under. Dette vil imidlertid ikke skje ved at kvinner blir forskjellige fra menn, men ved at de går sammen med menn.
Lou Barin
Lou Barin (født 26. januar 1999) er en fransk freestylekjører.
Hun representerte Frankrike under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 19 i slopestyle.
Verdensmesterskapet i pelota
Verdensmesterskapet i pelota ble arrangert første gang i 1952 i Spania, og arrangeres hvert fjerde år.
Mesterskapet blir arrangert av International Federation of Basque Pelota.
Pianokonsert nr. 21 (Mozart)
'''Pianokonsert nr. 21' i C-dur (KV 467) (populært ofte Elvira Madigan'') er en solokonsert for piano og orkester av Wolfgang Amadeus Mozart. Den er skrevet våren 1785, omtrent fire uker efter hans 20. pianokonsert.
Struktur
Tempoet for satsene er oppgitt som henholdsvis allegro maestoso, andante alla breve og allegro vivace assai.
1. sats
Allegro maestoso
Satsen begynner rolig med et marsjmønster, men beveger seg mot en malende melodi før den øker i styrke. Fiolinene spiller hovedmelodien over marsjtemaet, som messingblåserne gjentar. Efter et kort interludium ved messinginstrumentene gjenopptas marsjen, helt til solisten overtar på klaver. Pianotemaet i G-dur ligger over strykerne, som gjenopptar marsjen i C-dur. Pianoet tar opp et nytt tema i C-dur med overgang til en dominant G-dur. Et undermotiv gjenspeiler nå hovedtemaet i komponistens symfoni nr. 40 i g-moll, KV 550, før stykkets annet hovedmotiv i G-dur overtar. Det gjenspeiler på sin side hornkonserten nr. 3 i Ess-dur, KV 447. Satsen avsluttes med en kadens.
2. sats
Andante
Denne tredelte satsen er noe enklere, og flere av motivene er sangbare. Den er gjennomvevet av triolbevegelser, som gir den en ensartethet. Den åpner som ren orkestermusikk med dempede strenginstrumenter. Førstefiolinene spiller et lyrisk tema støttet av annenfiolinene og bratsjene med sine trioler. Alle temaer opptrer enten i F-dur eller f-moll i åpningen. Annen del introduserer pianoet, og begynner i F-dur, men gjennomgår flere toneskifter før den vender tilbake til C-dur og c-moll. I tredje del gjenopptas den drømmeaktige melodien, denne gang i Ass-dur, før satsen avsluttes med en coda i f-moll og F-dur.
Annen sats har senere vunnet ny popularitet gjennom filmen Elvira Madigan. (s.u.)
3. sats
Allegro vivace assai
Siste sats er mer livlig, og kombinerer rondo- og sonate-formene. Piano og orkester konverserer mellom seg, og avslutningsvis fører en kadens tilbake til hovedtemaet som nesten ender i et crescendo.
I andre media
Andantesatsen inntok en fremtredende plass i den svenske spillefilmen Elvira Madigan fra 1967, som handlet om sirkusartisten ved samme navn. Av denne grunn har konserten, og spesielt denne satsen, fått sitt anakronistiske tilnavn. Imidlertid ble hun i realiteten født over åtti år efter konsertens tilblivelse, mens filmen er nesten to hundre år yngre.
Justin Martyr
Justinus martyren (lat.: Iustinus Martyr, også kjent som Justinus filosofen og Justinus fra Caesarea, født ca. 100 i Flavia Neapolis (nåværende Nablus) i Samaria, Palestina, død ca. 165 i Roma, var forfatter, martyr, helgen. Festdag den 1. juni, tidligere den 14. april.
I sin ungdom
«I sin ungdom» er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse. Alf Prøysen samlet den inn til sin visespalte i «Magasinet for alle» årgang 1954-1955, og den er også tatt med i «De gamle visene med Alf Prøysen», utgitt på Forlaget For Alle i 1972.
Justin Martyr
Justinus konverterte til kristendommen da han var ca. tretti år gammel etter å ha lest Bibelen foruten å ha blitt inspirert av de kristne martyrene. Hans foreldre var ikke-kristne grekere som hadde kommet til Palistinia som kolonister. Justinius fikk omfattende utdannelse i retorikk, poesi og historie. Hans største interesse innen filosofien var sannhetsbegrepet. På ulike skoler i Efesus og i Alexandria satte han seg inn i samtlige filosofiske system; det stoiske, det peripatetiske, det platonske, men fant ingen fullstendig tilfredsstillelse i noen av dem.
I sin ungdom
Teksten
1.Amanda var sorthåret så deilig og så rød, en løytnant kjekk hun elsket på bare liv og død, i sin ungdom.
Justin Martyr
Han bidro også til å formulere kirkens teologi omkring begrepet Logos. Han forfattet også flere apologetiske skrifter som forsvarte kristendommen mot blant annet jødedommen.
I sin ungdom
Teksten
3.Men løytnanten ble plukket av kreditorer rett han giftet seg til penger som løytnanter gjør det i sin ungdom.
Justin Martyr
Justinius led martyrdøden i Roma sammen med seks av sine mest trofaste elever.
I sin ungdom
Teksten
4.Blameret gikk Amanda og satte seg på strand hun sagde: Fy for allting hvor får jeg nu en mann i min ungdom.
5.Amanda averterte straks ut i en avis, sitt hjerterom til leie til ekstra billig pris til en ungdom.
6.Og tenk der kom en skredder Amanda hun slo til, han har gebiss og måne og hadde været vill i sin ungdom.
7.Og ville blomster trives de trives sammen best thi begge har de blomstret og lever på en rest fra sin ungdom.
Thomas I Komnenos Dukas
Thomas I Komnenos Dukas (gresk: Θωμάς Α΄ Κομνηνός Δούκας), født ca. 1285, død 1318, var hersker i Despotatet Epirus fra ca. 1297 til sin død i 1318.
Thomas var sønn av den tidligere herskeren Nikeforos I Komnenos Dukas og Anna Palaiologina Kantakouzene, niesen til den østromerske keiser Mikael VIII Palaiologos. I 1290 fikk han tittelen «despot» av Mikael VIIIs sønn, Andronikos II Palaiologos. Thomas var ikke selvskreven til herskertittelen. Hans søster Thamar Angelina Komnene hadde giftet seg med Filip I av Taranto, en sønn av kong Karl II av Napoli og Maria av Ungarn i 1294. Filip hadde da av Nikeforos fått løfte om herskertittelen i Epirus i kraft av sitt ekteskap med Thamar. Da Nikeforos døde engang mellom september 1296 og juli 1298, klarte likevel hans enke Anna å sikre sin sønn tittelen og hun sikret samtidig sin egen rolle som regent for den mindreårige Thomas.
Dette førte til at Epirus mistet all støtte fra sin nærmest eneste allierte, kongeriket Napoli. Napoli krevde at Filip og Thamar var de rettmessige herskere, men Anna nektet fordi hun mente avtalen var brutt ved at Thamar var blitt tvunget til å oppgi sin ortodokse tro. Anna sørget i stedet for en allianse med det bysantinske riket i Konstantinopel som innebar giftermål mellom Thomas I og Anna Palaiologina, datter til keiser Mikael IX Palaiologos. Dette ekteskapet ble inngått i 1307 eller 1313. I mellomtiden prøvde Karl II å erobre Epirus militært, men ble slått tilbake. Det kom etter hvert til et kompromiss (i 1307) der Filip overtok noen av de angevinske befestningene i det vestlige Balkan som var blitt erobret av styrker fra Epirus.
Epirus trengte seg stadig inn i bysantinskdominerte områder inntil det kom til en åpen konflikt i 1315. Bysantinske styrker invaderte da Epiruskontrollerte områder inn til Árta i dagens Hellas. Thomas prøvde fortvilt å få i stand en allianse med Filip av Taranto, men før det kom til avtale med angevinerne ble Thomas drept av sin nevø, grev Nikolas Orsini av Cephalonia i 1318.
Jalaludin Rakhmat
Jalaludin Rakhmat (1949–2021) var en indonesisk politiker.
Han var medlem av Partai Demokrasi Indonesia Perjuangan (PDI-P). Han var foreleser ved Padjadjaran University.
Rakhmat var folkevalgt i det indonesiske parlament fra 2014 til 2019.
Rakhmat døde 15. februar 2021 i Bandung av COVID-19, i en alder av 71 år.
Sipahi
Sipahi (eller spahi, sepahi eller spakh; fra tyrkisk sipahi, opprinnelig fra persisk سپاهی, sepâhi) var opprinnelig den fremste av de seks besoldede rytterkorps («kapikulu») som ble oppsatt av den osmanske statskassen. Navnet gikk over til å bli benyttet til alle slike korps, og senere alle uregelbundne rytterenheter.
Osmanske sipahi
Det osmanske rikets sipahier var oftest etniske tyrkere. De bar som regel tunge rustninger og våpen, men de benyttet også pil og buer samt letthåndterlige sverd. Lederne for disse kavalerier bar turbaner med sammenflettede kjeder i stedet for hjelmer. Dette gav en bedre hodebeskyttelse enn vanlige stridshjelmer.
Det engelske uttrykket sepoy kommer av spahi, fra persisk via urdu.
I Libya benyttet italienerne lett kavaleri kalt spahi årene 1912–1942.
Caroline Claire
Caroline Claire (født 2. februar 2000) er en amerikansk freestylekjører.
Larisa Neiland
Larisa Neiland (født Savchenko 21. juli 1966 i Lviv i Ukraina) er en tidligere profesjonell kvinnelig tennisspiller. Neiland vant i løpet av sin tenniskarriere 68 turneringer hvorav 66 i double. Hun vant sin første Grand Slam-turneringen i 1989 da hun sammen med Natasha Zvereva beseiret det tysk / argentinske paret Steffi Graf-Gabriela Sabatini med 6-4, 6-4 i finalen i French Open. Hun spilte også i doublefinalene i 1990, 1991 og 1993 men tapte alle tre. Hun spilte seks doublefinaler i Wimbledon men vann kun én, i 1991.
ADT Security Services
ADT Security Services er en divisjon i Tyco International som tilbyr elektroniske sikkerhetssystemer. Virksomheten har sin historie tilbake til 1874, da telegramselskapet American District Telegraph Company ble grunnlagt. Senere gikk selskapet over fra å sende telegrammer til å sende alarmsignaler. ADT er idag USAs største tilbyder av elektroniske alarmsystemer, CCTV og systemer for elektronisk overvåkning.
Volvo BM BV202
BV202 har de fleste komponentene fra Volvo. Krafta fra motoren overføres via girkassa og den ekstra girkassa videre via mellomaksler til beltene i både framvogna og bakvogna. Beltene er av gummi innvendig forsterka med stål. Kjøretøyet er rammestyrt, via hydrauliske sylindre mellom fram- og bakvogna. Framvogna kan ikke frakoples bakvogna og brukes på egen hånd, da den ikke ville vært i stand til å styre.
Volvo BM BV202 har vært i militær tjeneste i Sverige, Norge (–2000?), Nederland, Canada og Storbritannia (1962–1982). Forsvarskomiteen på stortinget vedtok i mars 2002 å selge vognene til det private markedet etter at forsvaret noe tidligere hadde begynt å hogge opp vognene. Vogntypen erstattet M29 Weasel i det norske forsvaret, og ble etterfulgt av Hägglunds Bv206.
Liste over USAs nåværende senatorer
Dette er en liste over de nåværende senatorene i USAs senat. Senatet består av hundre medlemmer, to fra hver av USAs femti delstater.
Cornugammarus
Cornugammarus er en slekt innen underfamilien Acanthogammarinae som igjen er av familien Acanthogammaridae. Overfamilie er Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet.
Slekten er endemisk til Bajkalsjøen.
1. serierunde i Adeccoligaen 2013
1. serierunde i Adeccoligaen 2013 startet 6. april med -  kl 15:30. 5 kamper ble spilt søndag 7. april kl 18:00, -  ble spilt mandag 8. april  kl 19:00. - ble utsatt til 2. juni.
Tanzania Breweries Limited
Tanzania Breweries Limited, også bare TBL er Tanzanias eldste og største bryggeri.
Oversyn
TBLs hovedkvarter ligger i Dar-es-Salaam, Tanzania og driver fire bryggerier i Dar-es-Salaam, Arusha, Mwanza og Mbeya. TBL er listet på børsen i Dar-es-Salaam med sine andre bryggerier som SABMiller.
1930 - 1959
Tanzania Breweries Limited ble grunnlagt i 1933 som Tanganyika Breweries i Tanganyika (nå del av Tanzania). Tanganyika Breweries ble kjøpt av det Nairobi-baserte Kenya Breweries Limited (KBL) i 1935 og i 1936 ble KBL og Tanganyika Breweries slått sammen og dannet East African Breweries Limited (EABL).
1960 - 1989
I 1964 ble selskapets navn endret fra Tanganyika Breweries Limited til Tanzania Breweries Limited  som følge av den politiske sammenslåing av Tanganyika og Republikken Zanzibar og Pemba til Tanzania.
I 1967 gjorde regjeringen sin første investering ved kjøp av en 45 % aksjepost i bryggeriet. De kjøpte seg opp senere til full kontroll i 1979 som følges av regjeringens nasjonalisering av de store industriene som følge av Arusha-erklæringen. Etter nasjonaliserien i 1967 hadde TBL dårlig ledelse og gikk med store tap.
1990 - 1999
I 1993 gikk den tanzanianske regjering inn i et joint venture med South African Breweries (Nå SABMiller) om å drive TBL. Dette kom etter at SABI hadde investert 22,5 millioner dollar i TBL, dermed fikk SABI en 50% eierandel. SABMiller er lsdets nest største og et av de mest effektive bryggerier i verden. SABMiller fikk rettet opp TBL ekstraordinært hurtig, nesten tredoblet produksjonen på tre år.
Den 9. september 1998 ble TBL oppført på børsen i Dar-es-Salaam, DSE etter en vellykket børsnotering. Dette var den andre siden DSE ble dannet.
2000 - 2009
I 2002 stod Diageo bak EABL i oppkjøp av en 20% aksjepost i TBL etter at (EABL) signerte en lisensavtale med South African Breweries International og sa seg enig i å gi SABI en tilsvarende andel i Kenya Breweries Limited. Avtalen forutsatte at SABI gikk ut av markedet i Kenyan mens EABL gikk ut av markedet i Tanzania ved å overføre det til TBL. Dette partnerskapet ga TBL 98% av markedet i år 2004.
Fra 2010
I 2010 opphørte EABLs avtale med TBL med opsjon til å kjøpe 51% av aksjene i Serengeti Breweries, det nest største bryggeri i Tanzania, og det solgte sin 20% andel i TBL for 71,5 million dollar gjennom et nytt tilbud på børsen i 2011.
Den 14. mars 2013 overtok TBL 60% av aksjekapitalen i det Dar-es-Salaam-baserte Darbrew Limited for 8 816 millioner tanzanianske shilling og fikk kontroll over selskapet.
Pr 31. mars 2013 hadde TBL 74% markedsandel i salg av alkoholhodig drikke i Tanzania og var en viktig eksportør til Nile Breweries Limited i Uganda, Crown Beverage Limited i Kenya og Zambia Breweries Limited i Zambia alle underavdelinger av SABMiller.
Underavelinger og investeringer
Selskapene som omfattes av Tanzania Breweries Limited er: Alle TBLs selskaper er registrert i Tanzania.
Merker
TBLs viktigste merker omfatter:
Eierskap
Tanzania Breweries Limiteds aksjer omsettes på børsen i Dar-es-Salaam under symbolet: TBL. Pr. 31. mars var aksjene fordelt som vist i tabellen under:
Skred
Skred (av norr. skrið, beslektet med skride), også kalt ras eller lavine, er når stein, jord eller snø beveger seg eller sklir ned en fjell- eller dalside. Skred av stein og jord er en naturlig geologisk prosess som er med på å bryte ned fjell og løsmasser. Over tid kan langsomme bevegelser i berggrunnen gi ustabile fjellparti som raser ut. En stor lavine kan bevege seg flere kilometer og forårsake store ødeleggelser.
Dersom skredmassene treffer innsjø eller jord, kan det dannes flodbølger som er mange titalls meter høye. Jordskred kan utløses i perioder med mye nedbør, når morenejord og stein i bratte skråninger løsner. Skred i fjordene kan true undersjøiske installasjoner som kabler og rørledninger. Store områder på Østlandet og i Trøndelag er dekket av leire, og havsaltet som er med på å binde leirene sammen blir vasket ut over tid. Dette kan føre til dannelse av kvikkleire som er meget ustabil og lett kan føre til katastrofale skred. Geologisk kunnskap om løsmasser, grunnvann og fjell er derfor helt nødvendig for å kunne vurdere skredfare.
Skred forbindes ofte med store ulykker og katastrofer som fører til store tap av menneskeliv og materielle ødeleggelser. Katastrofehendelser som snøskred i Vassdalen og i Odda, fjellskred og flodbølger i Loen og Tafjord og kvikkleireskred i Rissa og Verdal har satt sterke spor i historien. I løpet av de siste 150 årene har omtrent 2000 mennesker mistet livet i skredulykker i Norge. Statistisk kan vi forvente 2–3 store fjellskred, 2–3 store leirskred og 3–4 store snøskred i løpet av de neste 100 årene.
Snøskred
Utflytning av større masse snø, som regel ved overheng eller helninger på 30–50 grader. Snøskred kan deles inn i flakskred og løssnøskred.
Flakskred dannes ofte i snø som har blitt deponert eller flyttet av vind. Slike skred er som regel en blokk av tettpakket snø skåret ut fra sine omgivelser ved et brudd langs skredets overkant. Plater kan variere i tykkelse fra noen få centimeter til tre meter. Flakene som dannes når skredet løsner, brytes etter hvert opp i mindre og mindre stykker. Flakskredene kan omfatte store snømengder, og det er særlig denne typen skred som fører til ulykker.[2] De står for rundt 90 % av skredrelaterte dødsfall.
De største snøskredene danner turbulente suspensjonsstrømninger, og er også kjent som puddersnøskred eller blandede snøskred. Disse består av en pulversky som ligger over et tett skred. De kan dannes fra en hvilken som helst type snø og har ikke ett fast utløsningsmønster, men vanligvis forekommer de ved tørr nysnø.
Løssnøskred kan overstige hastigheter på 300 km/t og føre med seg masser på over 10 millioner tonn. Skredet kan bevege seg lange avstander langs flate dalbunner og selv oppoverbakke over kortere avstander.
Sørpeskred
Sørpeskred inneholder vannmettet snø og går ofte i terreng med helning på 5–25°. De utløses gjerne ved snødybde på minst 0,5 %m. De er ofte forbundet med klimatiske skredsykluser på slutten av vintersesongen eller om våren, når det er betydelig oppvarming på dagtid, men kan også forekomme om vinteren i perioder med sterk varme eller mye regn.
Jordskred
Også kalt debris flow eller leirskred.
Jordskred består av masser av stein, grus, sand,silt, leire med varierende innhold av vann som er i bevegelse. Kvikkleireskred er også jordskred, men bør behandles som egen skredtype fordi massene opptrer på en annen måte enn andre jordskredtyper.
Jordskred opptrer der hvor bekker og elver graver i foten av løsmasseskråninger. Også kraftig nedbør på et kort periode, i den situasjonen er løsmasser overmettet med vann og kan komme i bevegelse. Ved raskt snøsmelting kan være festeplanen mellom grunnfjell, som løsmasser ligger på, bli vasket bort. Det danner et glideplan og sannsynlighet for jordskred øker betraktelig. Jordskred kan bli utløst i skråninger med gradient over 27-30 grader. Men hvis områder ikke er dekket med skog, blir skredsvinkel mot 25 grader. Disse jordskred blir ofte kalt for overflateskred, vannmettetde løsmasser sklir oppå grunnfjell eller gruntliggende telelag. Jordskred opptrer for det meste i dalsider med løsmasser i form av morene eller forvitringsjord.
Jordskjelv kan utløse jordskred.
Grovmassestrøm er en type av jordskred med store mengder av steinblokker og grus.
Flomskred er en type av jordskred der vanninnholdet er over 50%. Hendelser som dambrudd, vulkanutbrudd, storflom osv. kan være årsak til flomskred.
Leirskred
Kvikkleire er en spesiell type leire som forekommer i Norge, Sverige, Finland, Russland, Canada og Alaska under marin grense. Dette er leire som er avsatt med en intern gitterstruktur i et marint miljø, deretter har salt blitt vasket ut av ferskt grunnvann etter at landområdene hevet seg etter siste istid. Når saltet som sørger for elektrostatiske bindinger mellom leirepartiklene er vasket bort, regnes leiren som kvikk. I Norge er store områder på Østlandet og i Trøndelag dekket av leire. Havsaltet som er med på å binde leiren sammen, blir vasket ut over tid. Dette kan føre til dannelse av kvikkleire som er ustabil og som kan føre til katastrofale skred.
Dersom kvikkleire utsettes for belastning eller omrøring som følge av naturlig eller menneskelig påvirkning, kan gitterstrukturen i leirmassene kollapse og bli en flytende suppe i sitt eget porevann. Kvikkleireskred kan raskt forplante seg bakover over store arealer, og skredmaterialet kan flyte over betydelige distanser.
Svensk statistikk over kvikkleireskred viser økt hyppighet av skred i perioder når grunnvannsnivået stiger, men ingen økt hyppighet i regnværsperioder. Norges Geotekniske Institutt rådgir kommuner og grunneiere om fare for kvikkleireskred, og har utført risikokartlegging av kvikkleireområder i Norge på oppdrag for Norges vassdrags- og energidirektorat. International Centre for Geohazards utfører forskning på blant annet kvikkleireskred og forebygging av løsmasseskred av alle slag.
Steinskred
Avhengig av to forhold (totalt volum steinmasse og blokkstørrelse) kan skred av steinmasse navngis etter en gitt skala, fra Steinsprang til Meget store fjellskred.