cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NorGer
Drift
Kabelforbindelsen vil koble sammen det norske og tyske kraftmarkedet. Kraften vil flyte mot det markedet der prisene er høyest. I en likestrømskabel kan effektflyten styres raskt og effektivt. Kapasiteten på kabelen vil bli tilgjengelig for alle aktører på den nordiske kraftbørsen NordPool og den tyske børsen EEX gjennom såkalt implisitt auksjon. Ved implisitt auksjon bestemmes kraftflyten i kabelen samtidig som spotprisen på kraft fastsettes i hvert av de spotpris-områder kabelen forbinder. Tilgjengelig kabelkapasitet fremstår som et kjøpstilbud i lavprisområdet og som et salgstilbud i høyprisområdet. Derved vil spotprisen i hvert område reflektere både energiprisen i området og i tillegg kostnaden som følger av en begrenset overføringskapasitet mellom områdene.
Anke von Seck
Fire år senere, under sommer-OL 1992 i Barcelona, vant hun K-2 500 meter sammen med Ramona Portwich. Hun ble verdensmester i padling hele åtte ganger i årene 1997 til 1991.
NorGer
Anlegg
Siden kraftforsyningen både i Tyskland og Norge er basert på vekselstrøm, må det bygges omformeranlegg i begge land for likeretting av vekselstrøm og vekselretting av likestrøm som transporteres på kabelforbindelsen. Hvert av omformeranleggene trenger et areal på om lag 250 da.
Slipp Willy fri
Slipp Willy fri er en amerikansk familiefilm som hadde kinopremiere i USA 16. juli, regissert av Simon Wincer.
I Norge gikk filmen tekstet på kino, men fikk norsk tale på VHS og DVD
Handling
Langs kysten av USA svømmer en flokk spekkhoggere fredelig, men de blir sporet opp av en gruppe hvalfangere. En av spekkhoggerne har et sett med tre flekker, og denne blir fanget og sendt til Northwest Adventure Park - uten at resten av spekkhoggerens familie klarer å forhindre dette. Flere måneder senere i Portland, Oregon bor den 12 år gamle Jesse, som ble forlatt av sin fremmedgjorte mor seks år tidligere. En kveld bryter han og Perry, en foreldreløs gutt, inn i parken for å vandalisere området. Der møter Jesse spekkhoggeren, som nå har fått navnet Willy. Jesses sosialarbeider Dwight sørger for at han ikke blir straffet, i bytte mot at han rydder opp i graffitien han hadde funnet på ved parken.
NorGer
Anlegg
Der kabelen kommer i land på kysten vil det bli bygd en liten koblingsstasjon for videreføring av forbindelsen i høyspentmaster til omformeranleggene.
Miljø
NorGer vil bruke den best tilgjengelige teknologien for å begrense kabelens negative virkninger på natur og miljø. Sjøkabelen er planlagt som en bipolar forbindelse med jording gjennom returkabel. Slik unngår man ulempene ved å ha elektrodeanlegg med jording i sjø, blant annet danning av klorforbindelser og korrosjon på metall.
Slipp Willy fri
Handling
Jesse, som ikke klarer å få ham til å gjøre triks, og takler ikke presset fra tilskuerne, løper sin vei i tårer. Willy ødelegger også vann-tanken sin i stress-indusert raseri, etter å ha fått nok av menneskenes konstante bråk rundt ham. Men Jesse legger merke til at Willys familie forsøker å få kontakt med Willy fra utsiden av parken. Han innser hvor dårlig Willy føler seg i fangenskap. Men Jesse oppdager også at ett par ansatte ved parken planlegger å bevisst skade vann-tanken Willy befinner seg i, slik at vannet gradvis kommer til å lekke ut og drepe Willy. Dermed håper parken å få tilbake en million dollar på en forsikring. Jesse klekker derfor ut en plan for å frigjøre Willy, og slippe ham løs til havet.
NorGer
Miljø
Tidligere undersøkelser viser at undersjøisk HVDC-kabel ikke har kjente negative virkninger for livet i havet.
Slipp Willy fri
Oppfølgere
I 1995 kom Free Willy 2 og i 1997 kom Free Willy 3: Redningsaksjonen
NorGer
Miljø
Kabeltraseen går utenfor vernede havområder og blir gravd ned på havbunnen når den legges.
Slipp Willy fri
Utgivelser i Norge
Filmen ble utgitt på VHS i 1994 og DVD i 2003, begge versjonene har norsk tale.
NorGer
Miljø
Høyspentlinjer på land representerer et inngrep i naturen og kan blant annet forårsake skader på fuglelivet. Ved valg av linjetrasé for høyspentlinjer blir det samarbeidet tett med lokale myndigheter og miljøvernmyndigheter for å begrense ulemper kraftlinjer kan få for folk og dyreliv. Omformeranleggene på land krever mye plass og lager noe lyd, omtrent som en transformatorstasjon av samme størrelse. Dette må vektlegges ved valg av byggested for omformerne.
Det skal gjennomføres grundige konsekvensutredninger både i Tyskland og Norge før nødvendige tillatelser blir gitt og bygging kan ta til.
Klimagevinsten
En kabelforbindelse mellom Norge og Tyskland gir muligheter for betydelige miljøgevinster, blant annet ved at økt bruk av vindkraft erstatter termisk kraftproduksjon.
ISO 3166-2:PE
ISO 3166-2:PE er Perus del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For Peru er det definert koder for én konstitusjonell provins, én kommune og 24 departementer. Den konstitusjonelle provinsen Callao og departementene endra status til regioner i 2002. Kommunen Lima er landets hovedstad, og har spesiell status på nivå med regionene.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er PE, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Peru. Andre del er tre bokstaver.
Endringer
Følgende endringer i Perus oppslag har blitt kunngjort i nyhetsbrev fra ISO 3166/MA siden ISO 3166-2 først ble utgitt i 1998:
NorGer
Klimagevinsten
Det vil gi reduserte CO2-utslipp. Gjennom tilgang til ren norsk vannkraft kan Tyskland lettere realisere sine planer om økt utbygging av vindkraft.
Uten tilgang til vannkraft er det vanskelig å øke andelen vindkraft i den tyske kraftforsyningen. Kraftforsyning fra vindkraft kan variere dramatisk fra time til time etter hvor mye det blåser, og det trengs reservekraft for å utjevne variasjonene. Vannkraft er med sin unike reguleringskapasitet en rimelig og sikker balansekraft for vindkraftproduksjon.
I perioder med overproduksjon vil tysk vindkraft kunne transporteres til Norge og lagres i norske vannmagasiner til senere bruk, ved at kraften brukes til å pumpe vann opp i høyereliggende magasiner.
Kabelforbindelsen vil også være viktig for Norges planer om å utnytte mer vindkraft. Norge er per i dag selvforsynt med kraft i et normalår. For at det skal bli mulig å bygge ut mer vindkraft i tillegg til dagens vannkraftbaserte produksjon, trengs det et større marked for norsk fornybar kraft. Det kan flere kabelforbindelser til utlandet gi.
Tilgang til vannkraft kan også bidra til å effektivisere driften av den tyske varmekraftbaserte energiforsyningen. I dag må noen anlegg kjøre med en viss reservekapasitet for å gi nødvendige systemtjenester. Dette reduserer effektiviteten og medfører økte CO2-utslipp. Vannkraft fra Norge kan levere systemtjenester og redusere behovet for hyppig start og stopp av kullfyrte kraftverk. Det gir lavere CO2-utslipp.
Transnistria-guvernementet
Transnistria-guvernementet (rumensk: Guvernământul Transnistriei) var et område som ble administrert av Romania 1941-1944 etter at området ble erobret av Aksemaktene fra Sovjetunionen under den tyske invasjonen av Sovjetunionen som skjedde under andre verdenskrig. Området inngår nå i Ukraina og Moldova (utbryterregionen Transnistria).
På rumensk heter Dnjestr-elven Nistru, og Transnistria betyr «landet på andre siden av Dnjestr».
Tre års varighet
Guvernementet eksisterte i perioden 19. august 1941 til 29. januar 1944, da guvernøren ble erstattet av en ren miltær administrasjon under ledelse av generalløytnant Potopeanu, som tidligere hadde vært økonomiminister i Romania. Benevnelsen Transnistria gikk da ut av bruk, og myndighetene omtalte dette i stedet som «militærguvernementet mellom Dnjestr og Bug». Området ble frigjort av sovjetiske styrker i mars 1944, og overlatt til Romania som kompensasjon for tapet av Transylvania og Dobrudja.
Området var avgrenset av Dnjestr i vest og Søndre Bug i øst mot Reichskommissariat Ukraina, i sør mot Svartehavet med Odessa som administrasjonssted, og omfattet dagens Odessa oblast og det sørlige Vinnytsia oblast. Til tross for den rumenske administrasjonen ble ikke området formelt innlemmet i Romania. Den rumenske lederen Ion Antonescu håpet at dette vil skje, men begivenhetene på østfronten forhindret dette.
Men også den politiske opposisjonen i Romania motsatte seg rumensk ekspansjon utover grensene fra 1940. To sentrale politikere, Iuliu Maniu og Constantin Brătianu erklærte at «det rumenske folk vil aldri støtte en videreføring av kampene utenfor våre nasjonale grenser».
Jødeforfølgelser
Før krigen bodde rundt 300,000 jøder i området. men titusener ble drept av Einsatzgruppe D under kommando av Otto Ohlendorf. Det rumenske Transnistria eksisterte i mindre enn tre år, men rundt 263,000 jøder omkom der av sult, sykdom og kulde, eller ble massakrert. Dit ble de jødene deportert som ikke allerede var utryddet i Bessarabia og Bukovina, områder erklært judenrein («jøderene», «uten jøder»). I løpet av to måneder var rundt 120,000 jøder sendt til fots til Transnistria, men 22,000 omkom underveis. Etter krigen ble en rumensk offiser stilt for retten som kommandant for en leir der. Han var siktet for å ha brent 48,000 jøder levende, men hevdet at det bare var snakk om 40,000, og at det var eneste måten han kunne få stanset en tyfusepidemi.
Slik Ion Antonescu uttalte seg i oktober 1941 til prefektene, var det tydelig at hensikten var å transportere jødene til traktene ved Bug og derfra østover til tysk-kontrollert område. I stedet ble mange av jødene som var deportert til Nord-Transnistria, værende der. I januar 1942 sa overlegen som guvernøren hadde sendt til Mogilev: «Vi sendte dere hit for å dø, men vil likevel be dere om ikke å spre smittsomme sykdommer.»
I januar 1943 kom en hjelpekomité til Transnistria, ledet av Fred Shraga. De skrev en rapport om de ekstremt vanskelige forholdene og sendte den til jødiske organisasjoner i USA som sørget for å organisere hjelp. Mot slutten av 1943 begynte slik hjelp å ankomme fra den jødiske hjelpekomité i Tyrkia og andre. I mars 1944 gikk Den røde hær inn i Transnistria, og rundt 2.500 jøder fikk vende hjem til Romania. I løpet av 1945-46 fikk de fleste overlevende vende tilbake.
Fylker
Transnistria-guvernementet ble delt inn i 13 Județ:
Kahoolawe
Kahoolawe er en vulkansk øy i øygruppa Hawaii i Stillehavet. Med sine 117 km² er den den minste av de åtte vulkanske øyene i Hawaii. Den er ubebodd, men kan tidligere ha hatt om lag 120 faste innbyggere i den nå fraflytta landsbyen Hakioawa. Øyas høyeste punkt er fjellet Puʻu Moaulanui, på 452 meter over havet.
Kahoolawe brukes av USAs militære for skyteøvelser, og ble tidligere benytta som fangeøy for personer som hadde begått alvorlig kriminalitet.
Antofagasta
Antofagasta er en havneby i det nordlige Chile. Byen har en befolkning på 318 800 (2002) og er hovedstad for regionen Antofagasta. Byen ligger i Atacamaørkenen og har derfor et svært tørt klima. Årlig nedbørsmengde ligger på om lag 4 mm. Det drives gruvedrift etter blant annet kobber i de omkringliggende områdene og disse gruvene er svært viktige for Antofagastas økonomi. Byen ble grunnlagt i 1866, og lå opprinnelig i Bolivia, men kom under Chilensk kontroll i 1879 som en følge av salpeterkrigen.
Brian Friel
Brian Friel (født 9. januar 1929 i Killyclogher nær Omagh i Nord-Irland, død 2. oktober 2015 i Greencastle i County Donegal i Irland) var en irsk dramatiker, oversetter og teaterinstruktør, som i løpet av en lang skrivende karriere fikk ry på seg som en av sin tids ledende irske dramatikere.
Moltkebreen
Breen er oppkalt etter den tyske feltmarskalken og greven Helmuth von Moltke (1800-1891).
Mellby (Laholm kommune)
Mellby er et småsted i Laholm sogn i Laholm kommune som ligger en knapp kilometer innover i landet fra Mellbystrand og cirka en kilometer vest for administrasjonssenteret i Laholm kommune, Laholm.
I tilknytning til stedet finnes en 9-hulls golfbane, Mellby Golf, og sørvest for stedet planlegger Laholm kommune å plassere en næringspark i nærheten av E6.
Charles Fambrough
Charles Fambrough (født 25. august 1950, død 1. januar 2011) var en jazz-bassist og komponist fra Philadelphia, Pennsylvania.
Fambrough var medlem av Art Blakey's Jazz Messengers tidlig på 1980-tallet. Han spilte også sammen med flere kjente og populære musikere som f.eks. Freddie Hubbard, Airto Moreira, og Shirley Scott, samt mange andre musikere.
Riachão do Poço
Riachão do Poço er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
Norges ambassade i Dili
Norges ambassade i Dili huser den norske ambassadør til landet Øst-Timor der Dili er hovedstaden.
Siden Øst-Timor ble uavhengig i 2002 har Norges ambassadør til Indonesia med sete i Jakarta også vært sideakkreditert til Øst-Timor. I 2007-2011 hadde Norge en ambassadeseksjon i Dili undelagt ambassaden i Jakarta. Øst-Timor er uten representasjon i Norge.
Norges ambassadører til Dili har vært:
Sommer-OL 1948
Sommer-OL 1948 ble avholdt i London i Storbritannia. USA ble beste nasjon, mens Norge tok 1 gullmedalje.
Skogbruk i Norge
Skogbruk i Norge drives i hovedsak gjennom private gårdsskoger, med mer enn 120,000 skogeiere. Skogene i Norge består mest av barskog.
Sommer-OL 1948
Valg av vertsby
Den internasjonale olympiske komité (IOK) foreslo London som arrangørby. Lausanne i Sveits og fire byer i USA meldte også sin interesse for å arrangere lekene, men etter IOKs forslag og votering via post ble London valgt ved akklamasjon. Resultatet av voteringen ble bekreftet av IOKs 40. sesjon i Lausanne i Sveits 4. september 1946.
Skogbruk i Norge
Skogene i Norge
Av Norges landareal på 324 mill. dekar utgjør skogen ca 134 mill. dekar (LMD, 2011). Av dette er ca 83 mill. dekar produktiv skog, men av dette er bare 60 mill. dekar interessant for ordinær skogbruksvirksomhet.
Eierforholdene til skogene
Av Norges produktive skogareal på 83 mill. dekar (daa), eier privatpersoner 77 %, selskaper og sameier 7,5 %, staten 7 % (6 % Statskog SF og 1 % Opplysningsvesenets fond), kommuner 3 % og allmenninger 5,5 %. Statskog er den største enkeltskogeieren i landet.
Av 125,000 eiendommer er 120,000 av dem eid av privatpersoner. Eiendommene er for det meste små; 60 % er mindre enn 250 dekar, 90 % er mindre enn 1000 dekar. Bare i underkant av 1 % er større enn 5000 dekar (12,000 eiendommer). Norge har en større andel privat skog enn noe annet land i Europa.
Arvingen til Bjørndal (1960)
Arvingen til Bjørndal (tysk: ) er en østerriksk film fra 1960. Filmen er basert på Det blåser fra Dauingfjell og Ingen vei går utenom, de to siste bøkene i Bjørndaltrilogien av Trygve Gulbranssen. I Tyskland kom disse to bøkene ut som én. Filmen kom ut i Vest-Tyskland den 15. september 1960.
Skogbruk i Norge
Eierforholdene til skogene
Privatskogbruket er dominerende i Sør- og Midt-Norge opp til Nordlands grense. Videre nordover dominerer staten som eier gjennom foretaket Statskog SF. De største private eiendommene ligger på Østlandet og i Trøndelag.
Arvingen til Bjørndal (1960)
Filmen er en oppfølger av Og bakom synger skogene fra 1959.
Skogbruk i Norge
Eierforholdene til skogene
På Østlandet finnes eieformen allmenning eller bygdeallmenning. Dette er en eieform der gårdbrukere i ei bygd eier skogen sammen, og hver enkelt har en eller flere såkalte «lotter» eller andeler. Det finnes 40 bygdeallmenninger med til sammen 15,000 bruksberettigede. Allmenningene drives ofte som en bedrift med ansatte, styre og årsmøte.
Arvingen til Bjørndal (1960)
Handling
Gammel-Dag Bjørndal blir gravlagt. Ved graven vegrer sønnen Dag seg mot å forsone seg med sin mangeårige fiende von Gall, men han endrer seg snart og hjelper von Gall med å bygge opp det nedbrente familiegodset, og skaffer ham en god husholderske i den handlekraftige Eleonore. Hun er søster av den pensjonerte major Barre som er flyttet til Bjørndal. Til datteren Adelheids bekymring har faren begynt å ty til flaska.
Skogbruk i Norge
Eierforholdene til skogene
Mange kommuner er også skogeiere, noen av de betydelige sådanne. Blant de største er Trysil (640,000 daa), Steinkjer (220,000 daa), Stor-Elvdal (200,000 daa) og Oslo (160,000 daa). Trysil er den største kommunale skog- og utmarkseiendommen i Norge.
Arvingen til Bjørndal (1960)
Handling
En gang Dag skal kreve inn leieinntekter treffer han på den bostedsløse Gunvor som han gir arbeid på gården. Gunvor satt uskyldig i fengsel på grunn av et mord ektemannen Aslak hadde begått på en apoteker. Hun hjelper til under høyonna, men Adelheid mistenker snart at Dag og Gunvor har en affære gående. I virkeligheten er det Barre som i all hemmelighet sniker seg inn på Gunvors værelse om nettene. Forholdet mellom Adelheid og Dag blir dårligere. Dag treffer på rømlingen Aslak i ei skogsbu som forteller Dag at Gunvor bare er ute etter mennenes penger. Dag vil da sende Gunvor vekk fra gården, men hun forteller at hun er gravid med Barre. Etter å ha fått et større pengebeløp går hun med på å reise tilbake til byen. Men først ødelegger hun vinduet i rommet der Dag og Adelheids sønn ligger i en krybbe. Barnet dør av nedkjøling.
Skogbruk i Norge
Eierforholdene til skogene
I underkant av 40,000 eiere (32 %) er organisert gjennom Norges Skogeierforbund og Norskog. Disse leverer ca 80 % av alt virke som omsettes årlig i Norge. De resterende 20 %, omsettes gjennom andre kanaler som SB Skog og Stora-Enso.
Arvingen til Bjørndal (1960)
Handling
Forholdet mellom Dag og Adelheid er på bristepunktet. Adelheid mistenker fremdeles at Dag bedrar henne, mens han på sin side ikke vil forråde svigerfaren og tilbringer dager på sin avsidesliggende skogsbu. Tante Eleonore griper tilslutt inn og krever at Barre snakker ut med Dag. Dag anklager Barre for å ha forgrepet seg på Gunvor, og Barre tar sitt eget liv. Et avskjedsbrev oppklarer Dags uskyld og han kommer til forsoning med Adelheid. Året etter blir Adelheid mor til en sønn som oppkalles etter Dags far.
Skogbruk i Norge
Skogbrukets økonomi
Skogbruket i Norge er preget av et stort antall eiendommer i privat eie, som regel i kombinasjon med jordbruk. Det er registrert 110 500 personlige skogeiere i Norge. Gjennomsnittsstørrelsen på en skogeiendom er vel 500 dekar, og de relativt små størrelsene preger økonomien i stor grad. Det årlig mulige hogstkvantumet på så små eiendommer blir lite og det er rasjonelt å samle opp kvantum og hogge med flere års mellomrom. Ifølge Statistisk sentralbyrå hadde bare 23 300 personlige skogeiere positiv næringsinntekt fra skogbruket i 2010. Det betyr at det foregikk hogst på ca. 20 % av eiendommene.
Hogstkvantum
Det årlige volumet av tømmer som selges videre til industriell videreforedling har i mange år ligget på 7-9 mill. m3. Kvantumet avhenger i noen grad av priser og driftsforhold, slik at i år med gode priser og driftsforhold hogges og selges det mer enn i år med dårligere priser og driftsforhold. I tillegg hogges det et økende kvantum til brensel og ved, og det utgjør nå ca. 3,5 mill. m3 pr. år. Tilveksten i norske skoger er mye høyere enn dette, ca. 25 mill. m3 pr. år, slik at det er mulig å øke hogstkvantumet betydelig dersom det er marked for det.
Hogst og salg av tømmer til industriell videreforedling har variert mellom 7 og 9 millioner m3 pr. år. Førstehåndsverdien (bruttoverdien før skatt og kostnader ved å få tømmeret ut av skogen) av 8,3 mill. m3 var i 2010 ca. 3 milliarder kr. Virke til ved og juletre og pyntegrønt kommer i tillegg med ca. 800 mill. kr i 2010.
Brutto produksjonsverdi var i 2010 ca. 22 milliarder kr i trelast- og trevareindustrien og ca. 14 milliarder kr i treforedlingsindustrien. Total bruttoproduksjonsverdi for skogbruksbaserte næringer var i 2010 ca. 36 milliarder kr. Dette er lik brutto produksjonsverdi i trelast-, trevare- og papirforedlingsindustrien, og er en tolvdobling av førstehåndsverdien.
Næringsinntekt
Samlet skattbar næringsinntekt fra skogbruk i Norge var totalt på ca. 900 millioner kr i 2010, eller kr. 35 000 i gjennomsnitt pr. eiendom. Det lave gjennomsnittstallet for inntekt skyldes mange små eiendommer på under 5 000 dekar. 80 % av skogeierne hadde inntekt under kr. 35 000. For eiendommer mellom 5 000 og 20 000 dekar var den gjennomsnittlige næringsinntekten fra skogbruk kr. 182 000, tilsvarende tall for eiendommer over 20 000 dekar var kr. 471 000.
Skogbruksinntekter har en spesiell skatteordning. Skogeiendommer over en viss størrelse kan fordele den skattbare inntekten over inntil 5 år. Dette kalles tømmerkonto og er med på å utjevne inntektsnivået.
Bare 7 % av skogeiernes gjennomsnittlige bruttoinntekt kommer fra skogbruk, resten kommer fra lønnsinntekt, jordbruk og annen næring. Den gjennomsnittlige skogeier har også økende inntekter fra annen utnyttelse av utmarksarealene, særlig salg av jakt- og fiske, hytteutleie og bortfeste av tomter (tomtefeste).
Samfunnsøkonomi og sysselsetting
Skogbrukets betydning som næringsvei og arbeidsplass er fremdeles betydelig selv om den har avtatt med årene. Spesielt i distriktkommuner har den ganske stor betydning for sysselsetting og økonomi. Skogen representerer en fornybar ressurs som ved fornuftig bruk kan utnyttes i all framtid. I mange distrikter, og på mange eiendommer er det store muligheter til å forbedre og øke utnyttelsen til glede for både skogeiere og de som utfører arbeidet. Dette vil igjen ha stor innvirkning på lokal økonomi og sysselsetting.
Mekanisering og rasjonalisering av særlig hogst og framkjøring av tømmer til bilvei, har ført til at sysselsettingen i skogbruket har avtatt sterkt. I dag er det ca. 5 400 årsverk knyttet til skogbruk. Noe av arbeidet med planting, rydding og skogskjøtsel utføres på deltid av skogeierne selv, av ansatte eller innleide, slik at skogbruket sysselsetter ca. 20 000 personer på deltid pr år. Tar en med videreforedling i trelast- og trevareindustri, representerer det ca. 14 000 årsverk, og treforedlingsindustrien (papir og cellulose) bidrar med nye 5 000 arbeidsplasser, det meste på heltid. Til sammen representerer dette ca. 23 000 årsverk i direkte tilknytning til skogkultur, hogst, framkjøring, transport og forskjellige former for videreforedling. Dette utgjør ca. 1 % av Fastlands-Norges årsverkssysselsetting i 2010. I tillegg skaper denne virksomheten ringvirkninger for næringer som leverer andre varer og tjenester til skogbruket direkte eller til transporten og videreforedlingsvirksomheten. Undersøkelser har antydet en faktor på opp mot 2, det vil si at ringvirkningene fordobler den lokale sysselsettingen og verdiskapingen.
Anne Bergh
Anne Bergh (født 1965) er generalsekretær i Norges Røde Kors siden 1. november 2022. Bergh kom til Røde Kors fra stillingen som fagdirektør og leder for klynge for global helse ved Folkehelseinstituttet. Hun har tidligere arbeidet i Røde Kors. Bergh har hovedfag fra Institutt for kulturstudier ved Universitetet i Oslo, har gått sjefskurset på Forsvarets høyskole.
Skogbruk i Norge
Skogbruk og miljø
Skogbruket i Norge er gjennom lovverk og sertifiseringsordninger pålagt å drive et skogbruk som ivaretar biologisk mangfold og naturmiljø. Dette skjer gjennom næringens egen miljøstandard, Levende Skog som gjennom 25 kravpunkter beskriver hvilke hensyn som skal tas ved hogst og andre inngrep.
Arvingen til Bjørndal (1960)
Handling
Elleve år senere adopterer Eleonore den lille jenta Barbara som mistet foreldrene i en sjøulykke. På grunn av overmotet til Galls psykisk ustabile sønn, Lorenz, oppstår det en farlig situasjon ved en elv. Dag redder situasjonen, men omkommer selv. Etter som årene går nærmer Barbara og vesle Dag seg hverandre, men Adelheid kan ikke tilgi jenta at hennes redning var årsaken til at Dag omkom. Eleonore gjør det klart for henne at Dag vil ha dødd forgjeves om de ikke aksepterer Barbara. På vesle Dags myndighetsdag aksepterer Adelheid offisielt Barabara i familien ved at hun gir henne et arvesmykke – et halsbånd – som hun en gang hadde fått av sin svigerfar.
Skogbruk i Norge
Skogbruk og miljø
I tillegg pålegger lov av 27. mai 2005 nr. 31 om skogbruk (skogbruksloven), og forskrift om bærekraftig skogbruk av 2006, skogbruket å ta hensyn til miljø og biologisk mangfold. Sertifiseringsordningen gjør at næringen blir kontrollert av sertifiseringsselskaper som Det Norske Veritas og andre som er godkjent av Norsk akkreditering. Blir det avdekket store avvik, vil næringens utøvere kunne miste dette sertifikatet og deretter få problemer med å få solgt tømmeret.
Arvingen til Bjørndal (1960)
Om filmen
Forfatteren av Bjørndaltrilogien, Trygve Gulbranssen, hadde mange innspill til filmatiseringen, men følte seg oversett og var ikke fornøyd med resultatet. Filmen har om mulig et enda dårligere rykte enn dens forløper, og blir sett på, av Tore Hoel, som en karikatur av bøkene.
Skogbruk i Norge
Skogbruk og miljø
Det økende volumet i norske skoger samt de treproduktene som ”lagres” i form av papir, trelast, hus, møbler osv. betyr at det bindes og har blitt bundet store mengder CO2. I Norge har et lavt avvirkningsnivå og investeringer i skogkultur gjort at tilveksten er mer enn dobbelt så høy som avvirkningen. Dette gir økt binding av CO2 og den årlige netto bindingen i norske skoger er i dag ca. 28,5 millioner tonn CO2, dvs. 65 prosent av menneskeskapte CO2-utslipp i Norge. Økt satsing på utnyttelse av skogressursene og trebaserte produkter der det er mulig, vil kunne øke denne bindingen betydelig. Det vil være med på å senke netto CO2-utslipp i Norge. Økt bruk av trevirke og treavfall (papir, rivningsmaterialer osv.) som energikilde, vil også øke denne virkningen i forhold til å bruke olje, kull eller gass til oppvarming og andre energiformål.
I samfunnsøkonomisk sammenheng kan en beregne verdien av denne CO2-bindingen ved å sammenholde den med kostnaden ved å kjøpe CO2-kvoter eller med CO2-avgifter som er lagt på drivstoff. Hvis prisen er 200 kr pr. tonn CO2, er verdien av netto CO2-binding i norske skoger ca. 5,7 milliarder kr. Dette overstiger førstehåndsverdien av det skogsvirket som hogges og omsettes årlig i Norge, men foreløpig er det ikke politisk eller markedsmessig aksept for salg av CO2-kvoter basert på tilveksten i norske skoger.
Arvingen til Bjørndal (1960)
Produksjon
Filmmusikken ble spilt av Wiener Symphonikerne. Utendørscenene ble spilt inn i Norge, innendørsscenene i Wien-Films studioer i Atelier Rosenhügel. Første framvisning var i Nürnberg 15. september 1960.
Skogbruk i Norge
Forvaltning
Landbruks- og matdepartementet er ansvarlig for skogbrukspolitikken. Departementet har en avdeling for skogressurspolitikk. Denne avdelingens hovedoppgave er å bidra til å utvikle en langsiktig skog- og ressurspolitikk for verdiskaping, miljø og bærekraftig næringsutøvelse.
Fylkesmannens landbruksavdeling har ansvar for den statlige skogbruksforvaltningen. Avdelingene ledes av en landbruksdirektør. Fylkesmannens landbruksavdeling er sekretariat for et politisk organ på fylkesnivå, det statlige fylkeslandbrukstyret, i saker etter jord-, skogbruk- og konsesjonslov. Landbruksavdelingen følger opp regjeringens politikk og har en viktig rolle i utviklingen av landbruksbasert næringsvirksomhet. Kommunen er selvstendig landbruksmyndighet etter jord- og skogbruksloven med ansvar for en rekke landbrukssaker. De fleste kommuner har en skogbruksfaglig ansvarlig, ofte kalt skogbrukssjef. Kommunen er pålagt å utføre statlige forvaltningsoppgaver i henhold til lovverket. Skogbrukssjefen forvalter også tildeling av offentlige tilskudd til skogbrukstiltak som er berettiget til det. En annen viktig oppgave er å administrere skogfondsordningen for skogeierne i kommunen. Rådgivning og veiledning er også en oppgave for skogbrukssjefen.
Statskog SF eies av staten, men er et eget juridisk selskap. Statens eierskap utøves av Landbruks- og matministeren gjennom foretaksmøtet. Statskogs hovedmål er å bidra til å oppfylle nasjonale mål for bruk og vern av skog- og utmarksområdene, stimulere og legge til rette for allmennhetens tilgang til jakt, fiske og annet friluftsliv og øke egen og andres verdiskaping i tilknytning til eiendommene, samt skape og sikre lønnsomme arbeidsplasser gjennom rasjonell og forretningsmessig utnyttelse av kompetanse, kapital og areal.
Skogeier- og næringsorganisasjoner
Norges Skogeierforbund og Norskog er næringspolitiske interesseorganisasjoner for sine medlemmer og skal arbeide for skogeiernes interesser vis-à-vis offentlige myndigheter, tømmerkjøpere og andre. I underkant av 40,000 skogeiere (32%) er organisert gjennom Norges Skogeierforbund og NORSKOG. Disse leverer ca 80 % av alt virke som omsettes årlig i Norge. De resterende 20 %, omsettes gjennom andre kanaler som SB Skog.
Norsk Almenningsforbund er interesseorganisasjon for ca. 40 bygdealmenninger.
Skogbrukets Landsforening er arbeidsgiverforening for skognæringen tilknyttet NHO.
Ideelle organisasjoner
Det norske Skogselskap er en landsomfattende ideell medlemsorganisasjon med 12,000 medlemmer. Skogselskapets formål er å fremme forståelse for skogens mangesidige betydning, og arbeide for økt verdiskaping og en langsiktig bærekraftig forvaltning av skogen. Medlemsmassen omfatter både organisasjoner og institusjoner i skogbruket og enkeltmedlemmer med interesse for skogbruk og skognatur. I de fleste fylkene finnes det egne fylkesskogselskap, som er tilsluttet DnS. Flere fylkesskogselskap driver også planteskole virksomhet.
Skogbrukets Kursinstitutt er en landsdekkende organisasjon som har til formål å formidle kompetanse og informasjon om skog- og naturbruk til skogeiere, næringsutøvere og skoleverk.
Jenter i skogbruket er en organisasjon som arbeider for å motivere og stimulere jenter i alle aldre til deltakelse og engasjement på alle plan innen skogbruket. Organisasjonen er landsomfattende, og organisert med fylkeslag. JiS ble stiftet i 1986 og baserer sin virksomhet på ideelt arbeid. Medlemskap i organisasjonen er åpent for alle med interesse for skogbruk, men retter seg spesielt mot jenter. Antall medlemmer er ca 450.
Skogbruksutdanning
I videregående skole tilbys Vg1 Naturbruk med naturbasert aktivitet og naturbasert produksjon. Disse skolene har også Vg2 Skogbruk. Etter andre året kan man tas opp som lærling og bli fagarbeider med yrkestittel skogsoperatør.
På universitets- og høgskolenivå er det mulig å ta årsstudium eller en bachelorgrad (3 år) i skogbruk ved Høgskolen i Hedmark, og bachelorstudium i skogfag ved Universitetet for miljø- og biovitenskap. Studiet ved UMB kan utvides med to års masterstudium.
Ningde
Ningde  (kinesisk: 宁德, pinyin:  Níngdé), også kjent som  Mindong  (闽东,  Mǐndōng ) er en by på prefekturnivå ved Østkinahavet nord i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Den grenser til Fuzhou i sør, Wenzhou i provinsen Zhejiang i nord, og Nanping i vest.
Språket mindong tales i byprefekturet.
Administrasjon
Byprefekturet administrerer ett distrikt, to byer på fylkesnivå og seks fylker.
Jernbane
Høyhastighetsjernbanen Wenzhou–Fuzhou-banen fører fjennom området.
Vei
Kinas riksvei 104 løper gjennom prefekturet. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.
Regjeringen H.C. Hansen I
Regjeringen H.C. Hansen I var Danmarks regjering 1. februar 1955 – 28. mai 1957.
Endringer: 30. august 1955, 25. mai 1956
Den besto av følgende ministre fra Socialdemokratiet:
Østbanehallen
Østbanehallen er vognhallen til Østbanestasjonen i Oslo. Siden har navnet blitt tatt i bruk av kjøpesenteret som ble opprettet i hallen etter at Oslo S tok over jernbanefunksjonene. Den er på 8,000 m².
Historie og utvikling
Bygningen til Østbanestasjonen ble reist etter tegninger av arkitektene Heinrich E. Schirmer og Wilhelm von Hanno. Stasjonsbygningen i rød tegl står fremdeles, innebygget i Sentralstasjonen, men uten tårnet og den første toghallen.
Etter at Østfoldbanen ble åpnet, måtte stasjonen utvides. Toghallen ble bygget større og luftigere, og mot havnen og Jernbanetorget ble det reist to nye fløyer i pusset tegl, tegnet av arkitekt og stadskonduktør Georg Andreas Bull, som tidligere hadde tegnet Vestbanestasjonen. Bygningen har rikt fasadeutstyr i nyrenessanse. Den utvidede Østbanestasjonen sto ferdig i 1882.
Mesteparten av bygningene er fremdeles i behold, men toghallen ble etter åpningen av Oslo S brukt som et butikksenter. Fra 2012 er bygget brukt som hotell underlagt Nordic Choice Hotels. Totalt er det (pr april 2012) 170 hotellrom, 113 i den gamle delen av bygningen og 57 i et nyoppført bygg. Dette er satt opp på toppen av butikklokalene som ligger mellom hallen og den eldste bygningen på Oslo S.
Aiga-i-le-Tai
Aiga-i-le-Tai er et av Samoas elleve distrikter. Distriktet består av en liten del land vest på den ene hovedøya Upolu, samt de små øyene Manono, Apolima og den ubebodde Nu'ulopa i Apolimastredet som går mellom de to hovedøyene Upolu og Savai'i. Distriktet grenser til A'ana i øst; A'ana har også en eksklave vest i Aiga-i-le-Tai. Med et areal på 27 km² er Aiga-i-le-Tai Samoas minste distrikt. Det hadde i folketellinga i 2001 ei befolkning på 4,508.
Historisk sett har øya Manono vært distriktets hovedstad; i moderne tid har imidlertid landsbyen Mulifanua blitt viktigere på grunn av fergeterminalen som ligger der og knytter øyene Upolu og Savai'i sammen.
Mindong
Mindong eller Min dong, eller østlig min (tradisjonell kinesisk: 閩東語, forenklet kinesisk: 闽东语, pinyin: mǐndōngyǔ, Foochow Romanized: mìng-dĕ̤ng-ngṳ̄), er et kinesisk språk innenfor den sinittiske språkgruppen min.
Det tales i den nordøstlige del av provinsen Fujian, både i byprefekturet Ningde og i provinshovedstaden Fujian. Mango, en dialekt av mindong, tales i fylket Cangnan nord for provinsgrensen, i Zhejiang.
Det er tre dialektgrener i språket:
Det er Fuzhoudialekten som anses som standard for mindong.
The Forbidden Room
The Forbidden Room er en amerikansk stumfilm fra 1914.
Handling
Dr. James Gibson oppfyller et løfte som ble gitt til moren hans på hennes dødsleie, og finner igjen søsteren Pauline som hadde stukket av etter å ha født et barn utenfor ekteskap. Gibson tar med seg søsteren og niesen sin hjem. Årene går og niesen har vokst til en vakker kvinne, samtidig som moren hennes blir holdt innelåst i et rom som den unge niesen får forbud mot å gå inn i. Gibson og hans velstående nabo, John Morris, er begge interessert i hypnose. En kveld gjennomfører de to mennene et eksperiment ved å hypnotisere Gibsons niese.
Men Pauline legger merke til Morris fra vinduet hennes, og gjenkjenner ham som mannen som forlot henne etter å ha blitt far til barnet hennes. En natt kommer hun ut av rommet sitt og stikker Morris til døde. Når hun kommer hjem, etterlater hun blodflekker på den sovende datteren sin. Morris blir kort tid senere funnet myrdet, og den unge jentas sjal blir oppdager nær kroppen hans - fordi moren hennes hadde lagt det igjen der. Blodet hans blir også funnet på den fremdeles sovende jenta. Niesen blir derfor arrestert, og dømt for drap. Men kort tid senere blir Pauline funnet død på rommet sitt med en klokke hun hadde stjålet fra Morris. Det blir derfor slått fast at Pauline var den virkelige skyldige.
Stovnertårnet
Stovnertårnet er et utsiktstårn på Fossumberget på Stovner i Oslo. En 265 meter lang sirklende gangbane fører til toppen av tårnet, 15 meter over bakken og 215 meter over havet. Tårnet kalles også «Norges lengste tårn» (ikke høyeste), med sin lange gangbane. Det er utformet slik blant annet med tanke på universell tilgjengelighet.
Fra toppen kan man se Oslofjorden i det fjerne og Groruddalen i lavt fugleperspektiv.
Tårnet ble åpnet i 2017, byggherre var Bymiljøetaten og arkitekt var LINK arkitektur.
Tvillingprimtall
Tvillingprimtall er to påfølgende oddetall som begge er primtall. De første 10 parene med primtallstvillinger er 3 og 5, 5 og 7, 11 og 13, 17 og 19, 29 og 31, 41 og 43, 59 og 61, 71 og 73, 101 og 103, 107 og 109.
Når differansen mellom to primtall er 2, kalles de primtallstvillinger. Primtallstvillinger blir stadig sjeldenere når man undersøker større områder. Det er ennå ikke bevist om det eksisterer uendelig mange av dem.
Nakksjø stasjon
Nakksjø stasjon er en jernbanestasjon langs Sørlandsbanen i Drangedal. Den ble opprettet 1927 og var bemannet til 1969 da den ble fjernstyrt. Persontrafikken ved stasjonen ble nedlagt i 2000.
En stasjonsbygning fra 1928 (tegnet ved NSB Arkitektkontor) er revet. Tilbake står et reléhus (ark. Arvid Sundby) fra 1966 som også hadde venterom. En tidligere stasjonsmesterbolig (ark. Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad) er solgt.
Kampen (Overijssel)
Kampen er en by i Overijssel i Nederland. Byen ble grunnlagt i 1236. Byen er ganske populært som turistmål fordi det er mange gamle bygninger der. Blant annet er det et rådhus og mange kirker som er bygd på 1300 og 1400-tallet.
Round Trip
Round Trip er et musikkalbum med Tony Harnell & The Mercury Train, utgitt den 2. juli 2010.
Atua
Atua er den østligste av Samoas elleve distrikter. Det ligger øst på øya Upolu, og inkluderer Aleipataøyene og øya Nu'usafe'e. Distriktet har et areal på 413 km², og hadde i folketellinga i 2001 ei befolkning på 21,168. I vest grenser det til Tuamasaga, og nordøst i Atua ligger distriktet Va'a-o-Fonoti.
Mariann Hole
Hennes første filmrolle var en birolle i Aldri mer 13 fra 1996. Hun har hatt flere roller i norske tv-serier, blant annet i Halvbroren (2013), Øyevitne (2014) og ZombieLars (2017-2019). For Halvbroren vant hun prisen for beste kvinnelige hovedrolle under TV-festivalen FIPA i Biarritz, Frankrike i 2013 og ble nominer til Gullruten 2013 i klassen beste kvinnelige skuespiller. Hun ble nominert til Gullruten 2023 i klassen beste birolle for TV-seien Made in Oslo fra 2022.
Kleivafossen (Gaular)
Kleivafossen er en foss i Gaular, Sogn og Fjordane. Den ligger i Eldalsdalføret litt øst for Føllingsvatnet. Navnet kommer fra gårdsbruket Kleivane som ligger over fossen.
Enkleste tilkomst til fossen er fra bruket Øyra på Følling.
Fossen er del av det vernede Gaularvassdraget.
1837 i Danmark
Begivenheter i året 1837 i Danmark.
Northumberland Avenue
Northumberland Avenue er ei gate i sentrale London, mellom Trafalgar Square og Themsen.
Sørsida av gata var tidligere dominert av et par storhoteller. Metropole Hotel ble i 1940 rekvirert av den britiske etterretningstjenestens avdeling MI9. Tyske bomber tok et hjørne av bygningen under Blitzen i september 1940. I dag finner en det britiske miljø- og matdepartementet (Department for Environment, Food and Rural Affairs) på dette stedet. Nærmere Charing Cross lå Victoria Hotel, som også ble tatt i bruk av forsvaret. Her lå Special Operations Executive, som rekrutterte sabotører for oppdrag bak fiendens linjer. Forsvarsdepartementet holder stadig til her.
Horeca
Horeca (eller HORECA) er en forkortning benyttet i Europa for en sektor av matindustrien som består av etableringer hvor mattjenester forberedes og serveres. Begrepet er en bokstavsammensetning av ordene hotell, restaurant og catering; HRC, hvilket har gitt begrepet Horeca.
Begrepet stammer fra Nederland, som i 1964 fikk en egen lov kalt De Drank- en Horecawet. Dutch Uniforme Voorwaarden Horeca (UVH) er oversatt til engelsk som «Uniform Conditions for the Hotel and Catering Industry». Dette reglementet dekker hoteller, barer, restauranter og tilknyttet forretninger i Nederland. Koninklijk Horeca Nederland er den nederlandske handelsforeningen for hotell- og cateringindustrien.
I dag benyttes betegnelsen horeca i mange land, deriblant Norge. Denne sektoren er en av de raskest voksende i Europa. I 2004 var mer enn 7,8 millioner mennesker ansatt og sektoren genererte mer enn 338 milliarder i omsetning. Ansettelsene har en tendens til å være midlertidige, og ikke basert på fast ansettelse. I tillegg er lønningene lave og det er få karrieremuligheter. Det er en høy andel av unge mennesker uten tilknytning til fagforeninger som arbeider i sektoren.
Kananga
Kananga er en by i Den demokratiske republikken Kongo, beliggende i provinsen Lulua. Innbyggertallet ligger på 463 556. Frem til 1972 het byen Luluabourg. Næringslivet består for det meste av produksjon av diverse tekstiler. Byen har en flyplass med regulær trafikk.
Egon Fræhr
Egon Fræhr (født 29. mars 1951 ) er en dansk agronom, lokalpolitiker for Venstre og borgermester i Vejen kommune fra 2007 til og med 2021.
Før kommunalreformen i 2007 var han borgermester i tidligere Brørup kommune fra 2002 til 2006.
I 2017 ble han ridder av Dannebrogordenen.
Christopher Hansteen
Christopher Hansteen (også skrevet Christoffer, Kristoffer eller Kristofer) er navnet til flere personer:
Footlights and Shadows
Footlights and Shadows er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av John W. Noble og med Olive Thomas i hovedrollen. Filmen er basert på en novelle av Josephine Miller.
Handling
Gloria Dawn (spilt av Olive Thomas) er en lykkejeger som begynner å stille spørsmål ved forlovelsen hennes med den velstående Peter Shaw, etter å ha møtt en ung mann med hukommelsestap som snublet inn i leiligheten hennes en sen kveld. Gloria forsøker å hjelpe den fremmede, selv om hukommelsen hans ikke kommer tilbake.
Gloria forelsker seg snart i pasienten sin, og etter å ha oppdaget at han er en millionær og idrettsutøver Jerry O'Farrell, skynder hun seg hjem for å hjelpe ham med identiteten hans, bare for å oppdage at han allerede har gått sin vei. Men Jerry blir fremdeles plaget med dårlig hukommelse, og han glemmer snart både Glorias navn og adresse.
José Manuel de la Torre
José Manuel «Chepo» de la Torre Menchaca (født 13. november 1965 i Guadalajara i Jalisco) er en meksikansk fotballtrener og tidligere spiller. Han var i perioden 2010 til 2013 trener for.
Erik Buhl Nielsen
Før kommunalreformen i 2007 var han borgermester i tidligere Ølgod kommune fra 1998 til 2006.
Norsk Gjenvinning
Norsk Gjenvinning er et norsk konsern som leverer tjenester og produkter innen områdene gjenvinning av næringsavfall og metaller, innsamling av husholdningsavfall, mottak av masser, industriservice, rivning, miljøsanering og sikkerhetsmakulering. Virksomheten ble startet i 1926 av Adolf Jahr som en liten skraphandel i Oslo.
Norsk Gjenvinning-konsernet eies gjennom morsselskapet Norsk Gjenvinning Norge AS (org nr 937 270 151) av VV Holding AS, et selskap som kontrolleres av Summa Equity, Summa Equity.
Inge Røinaas Gran
Grans fagfelt er termodynamikk. Han er utdannet sivilingeniør og dr. ing. ved NTH, samt professor i termodynamikk ved NTNU. Han var postdoc. ved Sandia National Laboratories i Livermore, USA.
Han arbeidet som forsker og forskningssjef ved SINTEF Energi AS, samt forskningssjef for Elkraftteknikk.
Gran er medlem av Norges Tekniske Vitenskapsakademi og sitter i flere styreverv.
Gjenferd (film)
Gjenferd, (originaltittel: Gespenster) er en tysk dramafilm fra 2005, regissert av Christian Petzold.
Handling
Nina er en foreldreløs jente i slutten av tenårene som sliter med psykiske problemer, og begynner i en ny jobb hvor hun møter Toni. De blir forelsket i hverandre, men snart begynner Toni å forråde Nina.
I mellomtiden blir Francoise hentet ved en psykiatrisk avdeling, ved et sykehus i Berlin av ektemannen hennes Pierre. Etter å ha lagt merke til Nina, tror Francoise at hun har funnet sin kidnappede datter Marie - men verken Toni eller Pierre tror på henne.
Jalaun (distrikt)
Jalaun (hindi: जालौन ) er et distrikt i den indiske delstaten Uttar Pradesh. Distriktets hovedstad er Orai.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,670,718 innbyggere i distriktet, mot 1,454,452 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 25,06 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 13,13 % i 2011 mot 16,66 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 889 i 2011.
Levestandard
Bruttonasjonalprodukt per innbygger brukes ofte til å uttrykke et lands levestandard, som er mengden av ytelser og materielle goder befolkningen har til rådighet.
Når man sammenligner levestandarden i ulike land, bør man ta hensyn til at kjøpekraften er forskjellig mellom land.
Barwood Films
Barwood Films er et amerikansk filmselskap som har produsert en rekke filmer og TV-programmer. Filmselskapet ble stiftet av Barbra Streisand i 1972, og komedien Barbra slår seg løs ble selskapets første produksjon.
Levestandard
Levestandard er konsentrert om materielle goder, som befolkningens tilgang på varer og tjenester. Begrepet livskvalitet skal dekke også ikke-materielle goder.
Barwood Films
Spillefilmer
(regissert av Irvin Kershner) (regissert av Frank Pierson) (regissert av Howard Zieff) (regissert av Barbra Streisand) (regissert av Martin Ritt) (regissert av Streisand) (regissert av Streisand)
Vikingan Fotballklubb
Vikingan Fotballklubb er en tidligere fotballklubb fra Indre Fosen i Trøndelag. Klubben var et samarbeidsprosjekt mellom Leksvik og Vanvik for seniorlag på herresiden. Vikingan spilte i 3. divisjon i to sesonger. 1994-sesongen endte med 7.-plass, mens 1995-sesongen endte med 11.-plass og nedrykk. Prosjektet var imidlertid kortvarig, og klubben ble lagt ned 14. april 1998.
Tidligere Sandefjord-spiller Jørn Ove Rønning har spilt for Vikingan.
Blowin’ in the Wind
«Blowin' in the Wind» er en sang skrevet av Bob Dylan fra albumet The Freewheelin' Bob Dylan i 1963. Selv om sangen har vært skildret som en protestsang, stiller den en rekke retoriske spørsmål om krig, fred og frihet. Refrenget «The answer, my friend, is blowin' in the wind» har vært skildret som «dypt tvetydig: enten er svaret så opplagt at det er rett foran dine øyne, eller så er svaret like uhåndgripelig som vinden».
I 1999 ble sangen innlemmet i Grammy Hall of Fame. I 2004 ble den rangert på 14.-plass på musikkmagasinet Rolling Stones liste over de 500 største sangene gjennom tidene.
Opphav og første reaksjon
Dylan skrev og fremførte opprinnelig to vers av sangen. Den første offentlige fremføringen var på Gerde's Folk City den 16. april 1962, som er spilt inn og sirkulerer mellom Dylan-samlere. Kort tid etter denne fremføringen, la han til et vers til i midten av sangen. Sangen ble utgitt første gang i mai 1962 i den sjette utgaven av magasinet Broadside, som ble grunnlagt av Pete Seeger og viet til aktuelle sanger.
I juli 1962 ble sangen utgitt i Sing Out! med kommentarer av Dylan:
I omslaget til The Bootleg Series Volumes 1-3 (Rare & Unreleased) 1961-1991 skriver John Bauldie at det var Pete Seeger som først identifiserte melodien i «Blowin' in the Wind» som en utgave av den gamle spiritual-sangen «No More Auction Block». Ifølge The Folk Songs of North America av Alan Lomax kom sangen fra Canada og ble sunget av tidligere slaver som hadde flyktet dit etter at britene opphevet slaveriet i 1833. Dylan bekreftet dette under et intervju i 1978. Dylan sin utgave av selve «No More Auction Block» ble spilt inn på Gaslight Cafe i oktober 1962 og dukket opp på The Bootleg Series Volumes 1-3 (Rare & Unreleased) 1961-1991.