cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Musikkalbum
Soloalbum
Et soloalbum er et album utgitt av en artist som er eller har vært medlem av en musikalsk gruppe eller band. Albumet blir utgitt i artistens navn, ikke i gruppens. Eksempler på soloalbum er Solo in Soho, Rattle That Lock og So.
Toppidrettsgymnas
Et toppidrettsgymnas er en videregående skole i Norge som gir elevene treningsmuligheter ved siden av studiespesialisering. Tilbudet innen de valgfrie programfagene vil variere fra skole til skole, men de aller fleste vil ha toppidrett, breddeidrett og studiespesialiserende valgfag.
Augustien Pluys
Pluys vant en olympisk bronsemedalje i turn under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det belgisk laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i turn svensk system bak Sverige og Danmark. Det var tre lag fra tre nasjoner med totalt 73 turnere som deltok i konkurransen. Sverige vant med 1363,8 poeng foran Danmark 1324,8 og Belgia på tredje og siste plass med 1094 poeng.
LORAN
Den nåværende versjonen av LORAN som primært blir brukt er kalt LORAN-C, som opererer på lavfrekvensbåndet mellom 90 og 110 kHz. Bølgelengdene er fra ca. 2,7 til 3,3 km. En effektiv halvbølgedipolantenne må være halvparten så lang, men på grunn av kraftige sendere så kan enklere forkortede antenner brukes.
Toppidrettsgymnas
Se også
Toppidrett
LORAN
Mange nasjoner, inkludert USA, Japan, Norge og Russland har hatt LORAN-stasjoner i drift. Bruken av LORAN er avtagende, mye grunnet den store økningen i bruk av GPS i senere tid, men har også fått en viktig rolle som reservesystem etter hvert som svakheter i satellittbasert navigasjon har blitt bedre forstått. De langbølgede radiosignalene kan taes imot under vann og er derfor nyttige for undervannsbåter.
Liste over LORAN-C sendere. Stasjoner med antenne-tårn høyere enn 300 m (984 ft) er vist i fet skrift:
Musikkalbum
Coveralbum
Hovedartikkel: Coverlåt
En samling coverlåter, sanger som er laget og utgitt av andre tidligere. Eksempler på coveralbum er Come tomorrow - Songs of Townes Van Zandt, Out of Time,
The Seeger Sessions og Leave Me Breathless.
Albumomslag
Tidligere på 78-platenes tid var omslaget kun en papirkonvolutt, ofte med et rund hull slik at man kunne lese etiketten på platen. Det var enkelte ganger trykket logo/varemerket til plateselskapet på omslaget. For klassisk musikk, gjerne med album som inneholdt mer enn en plate, kunne omslagene være mer forseggjort med stive permer påtrykt orkesternavn, komponist og tittel. På slutten av 78-platenes tid begynte det i tillegg til navnet til plateselskapets også å stå navnet til artist og album, ofte også titlene på sporene. Omslagene ble laget av stiv papp og det ble også mer vanlig med en tegning av artisten på omslaget.
Når vinyl-albumene kom på markedet var fortsatt plateomslagene som på 78-platene, midt på 1950-tallet begynte man å bruke bilder av artisten på omslagene. Dette oppsettet holdt seg utover på 1960-tallet og på baksiden av omslaget fant man da ofte informasjon som titlene, komponisten og lengde på sporene. Annen informasjon som kunne være på baksiden var navnene på de som spilte på albumet, hvilke instrumenter de spilte og også på baksiden kunne det være ett eller flere bilder.
På 1970-tallet ble omslagene mer forseggjorte. De store logoene til plateselskapene ble mindre og flyttet til baksiden og albumomslagene ble mer påkostet. Særlig innen sjangeren progressiv rock ble omslagenes forside, og bakside, dekket av spesielle «kunstverk». Det kunne være bilder eller tegninger/malerier med surrealistiske motiver. Enkelte kunstnere er kjent for sine flotte album, for eksempel Roger Dean (Yes) og Storm Thorgerson (Pink Floyd).
Det var også vanlig på denne tiden at ikke omslaget kun var en konvolutt, men utbrettomslag (åpnes som en bok) slik at man i tillegg til forside og bakside også fikk to sider innvendig hvor det var bilder, tekster eller annen informasjon om sporene og albumet. I tillegg var det i enkelte album, som Tales of Mystery and Imagination, Peter and the Wolf og Back to the Roots, også et hefte (Booklet) med informasjon. Omslagene kunne også ha spesielle effekter som Sticky Fingers som hadde en glidelås på forsiden, Look at Yourself som hadde en form for et speil på forsiden eller Wish You Were Here som var pakket i svart krympeplast som gjorde at man ikke kunne se omslaget før man fikk revet av plasten. Plasten på Wish You Were Here var utstyrt med et klistremerke med albumets logo.
Alle disse kostbare løsningene på originalomslagene, som utbrettomslag, hefter, etc. finner man ikke på senere utgivelser av albumene.
Når CD-album kom hadde den ikke det store formatet på omslaget som en LP har. Dette førte til at det ikke ble lagt like mye arbeid i omslagene, kun et lite hefte. Men noen album var unntak, som regel samlealbum som A Young Person's Guide to King Crimson og Anthology (Emmylou Harris) som begge har bøker med bilder og tekst (Booklet) og Puls kom med et blinkende rød LED-lys.
Inneromslag
Når LP albumene var laget av stiv papp trengte man et inneromslag til å beskytte platen. Til å begynnende med var dette en tynn papirkonvolutt, ofte med et rund hull slik at man kunne lese etiketten på platen. Noen plateselskaper hadde reklame for andre album på inneromslag. Enkelte album hadde tekstene trykket her, som for eksempel Breakfast in America, andre hadde spesialdesignede inneromslag, som for eksempel School's Out hvor platen var pakket inn i en rosa papirtruse. På Physical Graffiti (dobbeltalbum) var det ikke et utbrettomslag, men konvoluttomslag og bilde var av to bygning i New York, noen av vinduene på omslaget var utskåret slik at man kunne se bilder på inneromslagene i vinduene. På denne måten fikk man forskjellige bilder i vinduene ut fra hvilken av de to inneromslagene man la først og hvilke side som vendte mot utskjæringene, et av inneromslagene ga en bokstav i hvert av de utskårede vinduene, som stavet Physical Graffiti.
Plateselskapene begynte å bruke klare plastposer som inneromslag istedenfor de originale papiromslagene som LP-platen hadde i dens storhetstid på 1970-tallet.
Det kunne også være egne ark med bilder eller tekster, plakat, klistremerke, postkort eller annet plassert sammen med inneromslag, såkalte innlegg. For eksempel The Beatles som hadde en plakat med bilde av alle medlemmene og The Dark Side of the Moon hadde med to plakater og to klistremerker.
Omslags-kutt
Når distributørene fikk usolgte album tilbake kuttet de det ene hjørne av albumomslaget (og inneromslag), slo et hull eller lagde et hakk i omslaget, såkalt omslags-kutt (cut-out). Albumene ble deretter sendt ut igjen til salgsstedene for salg med nedsatt pris. Dette var mest vanlig i USA.
Jockum Nordström
Jockum Nordström (født 19. desember 1963) er en svensk billedkunstner, illustratør og barnebokforfatter.
Bakgrunn og arbeid
Jockum Nordström studerte for å bli bildlärare ved Konstfack i Stockholm.
Nordström har vært illustratør i blant annet i avisa Dagens Nyheter og barnebladet Kamratposten, skrevet og illustrert de fem barnebøkene om Sailor och Pekka og hatt separatutstillninger i Stockholm og New York. Bildebøkene om Sailor og Pekka, en sjømann og hunden hans, er lett naivistiske og surrealistiske. De har blitt belønnet med Expressens Heffaklump og Elsa Beskow-plaketten. Samleutgaven Sailor og Pekka kom på norsk 2006. Den inneholder fortellingene Sailor og Pekka gjør ærender i byen, Sailor blir syk og Sailor og Pekka og søndagen. Nordström har dessuten spilt bass i Boom Boom, som ga ut tre singler i 1983.
Nordström arbeider særlig med blyant og beskriver gjerne drabantbyen og arkitekturen der.
Nordström bor sammen med billedkunstneren Karin Mamma Andersson (født 1962) som blant annet har utformet flere nobelprisdiplomer. Han er sønnen til Gert Z. Nordström (født 1931), professor i bildepedagogikk og informasjonsdesign.
Robert Henry Mathews
Robert Henry Mathews (født 1877, død 1970) var en kinamisjonær, lingvist og sinolog fra Australia.
Han er best kjent for en ordbok han utgav i 1931: Chinese-English Dictionary (A Chinese-English Dictionary Compiled for the China Inland Mission).
Heinrich August Jäschke
Heinrich August Jäschke (født 17. mai 1817 i Herrnhut i Tyskland, død 24. september 1883) var en tysk misjonær, lingvist og orientalist. Heinrich August Jäschke virket fra 1857 til 1868 som misjonær tilknyttet den herrnhutiske brødremenighet, og holdt til i Kyelang (i distriktet Lahaul og Spiti, et område nord i India er det tales en tibetansk dialekt). Han er særlig kjent for sine studier av tibetansk språk. Han sørget for å oversette Bibelen til tibetansk, og engasjerte seg i å oversette og utgi tibetanske tekster.
Robert Henry Mathews
Under annen verdenskrig ble han internert av japanerne, og hans bibliotek ble konfiskert og gikk siden tapt.
From All of Us to All of You
From All of Us to All of You er en amerikansk animert TV-spesial lagd av Walt Disney Productions i forbindelse med julehøytiden. Den ble første gang vist på amerikansk TV i 1958. Produksjonen er opplagt som en kavalkade der det vises klipp av både klassiske Disney-filmer, samt ferske produksjoner. Den inneholder også et par klassiske julerelaterte kortfilmer med Donald Duck og Mikke Mus (Donald's Snow Fight, fra 1942 og Pluto's Christmas Tree, fra 1952). Programmet har utviklet seg til å bli en juletradisjon i flere land, deriblant Norge.
Programmet har en lengde på ca. 60 min og avsluttes alltid med sangen «When You Wish Upon a Star».
Juletradisjon
Programmet ble første gang vist på NRK julaften 1979 og har (med noen opphold) blitt vist nesten hver julaften siden. Fra 1989 til 1996 ble den også vist på TV3. Den har gått på NRK under tittelen Donald Duck og vennene hans, eller Donald Duck og vennene hans ønsker god jul.
Den har også blitt en juletradisjon i Sverige, der den ble sendt første gang allerede i 1960. Der har den gått under tittelen Kalle Anka och hans vänner önskar god jul (tidligere titler har vært God jul önskar Kalle Anka, Musse Pigg, Piff och Puff og God jul önskar Kalle Anka och hans vänner).
Mandarin (embedsmann)
En mandarin var en embedstittel i det keiserlige Kina, og også i monarkitiden i Vietnam. Begrepet ble ikke brukt på kinesisk - det er den konvensjonelle vestlige gjengivelse av forskjellige kinesiske titler, fremfor alt for sivile embedsmenn i Qing-dynastiets tid. Det er også blitt mer eller mindre gangbart å bruke mandarin generelt om alle embedsmenn i keisertidens Kina - også om embedsmenn i de eldre keiserdynastiers tid. Fellesnevneren er da, i tillegg til den historiske kontinuitet, at de alle var formet etter konfutsianismes stats- og ledelsesfilosofi.
Ordet
Ordet stammer sannsynligvis fra det portugisiske ord mandarim, som betyr «minister» eller «rådgiver», og fra det eldre sanskrit-ordet mandari (kommandør) som ble benyttet som oversettelse av det kinesiske ordet guān (官). En alternativ teori er at ordet kommer fra det kinesiske uttrykk mandaren (满大人), som betyr en «mandsju-øvrighetsperson». Men ettersom ordet mandarim er belagt brukt på portugisisk om embedsmenn allerede på 1520-tallet (altså i Ming-dynastiets tid, skrevet i flertall som mandarĩs, manderĩs, manderỹs eller mandaris, manderys, mandarys), kan en slik eventuell qingtidsbetegnelse (med referanse  til mandsjuene) neppe ha vært mer enn én grunn til at uttrykket ikke døde hen blant europeerne.
I Kina selv tiltalte kineserne vanligvis hoffets embedsmenn med lǎoye (omtrent «ærverdige herr»), den generelle betegnelse for embedsmenn av guān. Alle sivil- og militærmandariner, ofte sammenfattet i benevnelsen baiguan («de hundre sysler»), kunne tituleres guanfu.
Når mandarin også benyttes om den nordlige variant av muntlig kinesisk, skyldes det at det kinesiske embedsverket i Ming- og Qing-dynastiene brukte dette talemålet.
Kategorier
Det var to slag mandariner. Først var det sivilmandarinene, som arbeidet i den borgerlige forvaltning, og så var det militærmandarinene, som hadde ansvar innen det indre og ytre forsvar.
Innen begge slag var det ni rangeringer, hver en delt i en hovedklasse og en sekundærklasse. Dette nigradssystemet hadde langt på vei funnet sin form allerede i de tre rikers tid, og er i en modernisert form blitt videreført i det kinesiske kommunistiske partis og Folkerepublikken Kinas karriere- og rangeringsklasser.
Det kinesiske eksamenssystem for slike embedsmenn (科舉; kējǔ) hadde i de senere deler av keisertiden tre trinn:
Systemet var i store deler av de 1300 år det var i kontinuerlig bruk det eneste, og i alle fall det helt dominerende, system for sosial mobilitet inn i embedsmannsklassen. Mesteparten av vekten ble lagt på kulturell innsikt, og fremfor alt på den kinesiske statsbærende filosofis konfutsianske skrifter, ble den kinesiske byråkratstand samtidig også høylærte mennesker, landets kulturelle og akademiske elite.
Mandarinstanden var åpen for alle menn, med unntak av de som ble ansett som slette mennesker: Båtsmenn, kroppsarbeidere, skuespillere, musikanter, bødler og torturister. Ingen kunne forsøke seg på noen embedsmannseksamen før de var fylt 18 år.
Det firkantete broderte klede som er plassert i brysthøyde på en mandarins embedsdrakt, kalles en mandarinduk.
Periodevis, og ikke minst helt inn mot keisertidens endelikt i 1911, var det imidlertid ikke bare eksamensresultat og faglige meritter som bestemte de kinesiske embetsmenns karrierevei. Tvert i mot forekom det da i stor skala salg av embeder. Å bli provinsguvernør kostet 600.000 à 700.000 kr. (1910 års pengeverdi). En guvernør ble utnevnt for 3 år og skulle på den tiden godt klare å skaffe seg inntekter som forsvarte disse utgifter, selv om hans statslønn var på bare 15.500 kr.
Figurativ betydning
Ordet har krøpet seg inn i andre språk i betydningen innflytelsesrik embedsmann i byråkratiet, ikke minst i engelsk. Hensikten er da ofte sarkastisk eller pejorativ. Men - uten at det er forklaringen på bruken om engelske embedsfolk - er det britiske moderne embedsverk til en viss grad inspirert av det kinesiske utnevnelsessystem (Northcote-Trevelyan Report, 1853).
Sørkedalsveien (Oslo)
Sørkedalsveien (1–11, 15–381, 2–14, 22–110, 134–266) er en vei i bydelene Frogner og Vestre Aker. Veien starter i Majorstukrysset på sydvest-siden av Majorstuen stasjon. Den er forlengelsen av Bogstadveien. Nr. 1–11 og 2–14 hører til bydel Frogner. Deretter går skillet mellom bydelene Ullern og Vestre Aker i Sørkedalsveien, nr. 22–110 er i Ullern. Når veien nærmer seg Huseby, ligger begge sidene av veien i bydel Vestre Aker. Veien ender inne i dalen som har gitt den navn, Sørkedalen.
Før 1. januar 2010 inngikk deler av veien (fra Røa og inn til Majorstuen) i riksvei 168. Denne delen har etter at regionsreformen trådte i kraft, status som kommunal vei, men fortsetter i Bærum som. For resten av veien er status uendret.
Veien har vanlig nummerering fra Majorstuen og ut til Voksen. Deretter opereres det, med enkelte unntak, med adressen Sørkedalen etterfulgt av et nummer, også for bebyggelse langs veien.
Plattgatter
Plattgatter er kystbefolkningens navn på båter med relativt flatt akterspeil. Dette i motsetning til snekkefasong som er spiss eller avrundet i begge ender av vannlinjen og derfor kalles spissgatter.
Plattgatter finnes som eiker og joller fra langt tilbake. Som skip ble de fremherskende fra middelalderen av, som kogger, galeaser, manowarer.
De moderne plattgattere
Den nye skrogsformen skapte en planende effekt, på grunn av den flate bunnen i akterskipet og den tverre akterenden. Trykkreftene som oppstod mot båtens bunn i høy hastighet, løftet båten opp av vannet og økte fartspotensialet. Skrogets vekt og fremdriftskraften er bestemmende for om båten skal oppnå høyere fart.
Det var allerede oppfunnet rundt 1872 trolig av C.M. Ramus i England som oppdaget den planende effekten i sine eksperimenter med en rakettdrevet modell. Det var først med den flersylindrede bensinmotorens ankomst at hans idé var mulig å realisere og etter århundreskiftet ble det fart i konkurransen om å skape den hurtigste båten. Det var særlig franskmenn, amerikanere og engelskmenn som arbeidet med slike båter.
Flere typer åpne plattgattere ble etter hvert bygd i Norge der krav til sjødyktighet og komfort er gitt høyere prioritet enn stor fart. De første importerte eksemplarene av plattgattere kom til Norge før den første verdenskrig. De fleste trebygde plattgattere i Norge er kravellbygd, men det finnes en variant av båttypen runabout som ble den første klinkbygde plattgatter, «Terna» eller «Aasterna».
Småbåter er i dag ofte plattgattere og spesielt hurtiggående. Mange erfarne sjøfolk er betenkte, siden en bråstopp fra høy hastighet kan gi en kraftig etterdønning som lett kan bli stor nok til at den slår inn over akterspeilet.
Vibeke Saugestad
Vibeke Saugestad (født 5. februar 1976 i Genova i Italia) er en norsk pop-/rock-vokalist og litterær oversetter. Hun bodde i Fredrikstad til familien flyttet til Moss da hun var fire år. Her var hun som tenåring med å starte bandet Avslørte bondepiker før hun ble oppdaget av rockebandet Weld hvor hun ble vokalist som 16-åring. Bandets første single «Crown Imperial Song», som ble gitt ut i 1993, ble en stor hit, mye takket være Saugestads mørke og særegne stemme. Bandet ga ut to album på EMI, hvor de fikk Spellemannprisen 1994 som årets nykommer for det første, før det ble oppløst.
Saugestad ga deretter ut album med to nye bandprosjekt, først støytrioen Thelyblast sammen med brødrene Svein og Jørgen Lauritzen som ga ut albumet Cloud 9 i 1998, og deretter Thinkerbell med gitarist Jørn Christensen som ga ut albumet Thinkerbell i 1999 og Thinkerbell II i 2011. Etter dette debuterte hun som soloartist med sitt første egne album Into the Shimmering i 2001 og senere Overdrive i 2003 og The World Famous Hat Trick i 2007.
Hun har også deltatt på innspillinger med andre artister. I 1995 var hun en av fire sangere på Kirkelig kulturverksteds Hank Williams På Norsk: Aleine Om Høsten. Hun spilte inn en duett med Anne Grete Preus på sangen «Har Alt» fra albumet Vrimmel (1996) og duett med Poor Rich Ones på «Strong» fra albumet From The Makers Of Ozium (1997). I tillegg har hun vært involvert i band som The Yum Yums, The Twistaroos og The Jahn Teigen Experience.
I tillegg til å være rockemusiker, er Saugestad utdannet oversetter med fagene engelsk, litteraturvitenskap og allmenn lingvistikk. Hun har oversatt en rekke bøker, blant annet Utvalgte emner i katastrofefysikk (2008) skrevet av den amerikanske forfatteren Marisha Pessl. Andre oversettelser er Shopoholiker-bøkene av Sophie Kinsella. I 2021 ble hun tildelt Bastianprisen for barne- og ungdomslitteratur 2021 for sin oversettelse av På vei mot toppen av Angie Thomas fra engelsk. Hun har hatt som tradisjon å holde en konsert hvert år rett før jul, en såkalt julekonsert på John Dee.
Lillestrøm pinsemenighet
Filadelfiakirken Lillestrøm tidligere Lillestrøm pinsemenighet eller Betania Lillestrøm, er en kristen frikirkelig forsamling på Lillestrøm, i Akershus. Forsamlingen tilhører Filadelfiakirken og er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Lillestrøm pinsemenighet ble stiftet i 27. august 1927. I 2015 ble menigheten vedtatt slått sammen med Filadelfiakirken Oslo, og dette ble gjennomført ved nyttår 2016.
Menigheten hadde 83 medlemmer, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer i 2007. Filadelfiakirken hadde 2123 tilskuddstellende medlemmer fordelt på fem forsamlinger i 2019. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.
Historikk
De Frie Evangeliske Forsamlinger (de frie venner) hadde møter i Lillestrøm rundt 1900. Men møtevirksomheten opphørte delvis og mange følte at de mistet et «åndelig hjem». Dette var forløperen til at 12 personer stiftet Lillestrøm pinsemenighet i 1927. Hans Siggerud var den første forstanderen (pastoren). De begynte med husmøter i hjemmene, men etter en tid fikk de leie 2. etasje i en bakgård i Nittedalsgata. Dette første lokalet omtales som nå det gamle Betania. Ikke lenge etter ble det startet opp med søndagsskole.
Den 8. januar 1934 hadde menigheten 26 medlemmer. Og i januar 1935 ble det startet en musikkgruppe. Menigheten leide lokale, men ønsket å kjøpe sitt eget. Dette ble det ikke noe av på flere år. Under den andre verdenskrig var det noe urolig og en del flytting på grunn av tyskerne. Etter krigen opplevde menigheten en vekst og vekkelse. Zion Lillestrøm ble stiftet bare to år etter Lillestrøm pinsemenighet, men de to pinsemenighetene har opp gjennom årene levd side om side. En kort periode under og like etter krigen var de samlet til én menighet, fra 17. mai 1943 til 27. april 1947.
Frem til nå hadde menigheten leid flere forskjellige lokaler i Lillestrøm. Den 8. august 1955 ble Aron Gromsrud innsatt som forstander og med dette ble det fart i planene om eget menighetslokale. Den gammel spiralsengfabrikken i Voldgate 27 B ble kjøpt. Etter en ombygging som også inkluderte en leilighet kunne menigheten ha åpningsmøte i 1957. Dette er fortsatt menighetens samlingssted.
Misjon
Lillestrøm pinsemenighet er engasjert i misjonsarbeid i India. De støtter IBRA media og K.A.B.A. sitt arbeide. I 2007 var menighetens misjonsregnskap på 30 376,- kr. .
Édouard Taeymans
Édouard Taeymans (født 20. april 1893, død ukjent) var en belgisk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen. Han var med på det belgisk laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i turn svensk system bak Sverige og Danmark. Det var tre lag fra tre nasjoner med totalt 73 turnere som deltok i konkurransen. Sverige vant med 1363,8 poeng foran Danmark 1324,8 og Belgia på tredje og sisteplass med 1094 poeng.
The Essential Alice in Chains
The Essential Alice in Chains er det fjerde samlealbumet fra Alice in Chains og ble gitt ut i 2006. Albumet inneholder alle deres hits unntatt «Down in a Hole». Det skulle egentlig bli gitt ut i 30. mars 2004. Albumet inneholder noen nye remixer lagd av Alice in Chains.
De spanske Nederlandene
De spanske Nederlandene er navnet sørlige Nederlandene fikk da nord og syd formelt ble adskilt i 1581, og beholdt frem til freden i Utrecht i 1713. Etter dette ble Nederlandene overført til habsburgerne i Østerrike og landets navn ble endret til De østerrikske Nederlandene. Denne adskillelsen ble de facto forårsaket av Antwerpens fall i 1585 og andre militært vellykkede aksjoner av guvernøren Alessandro Farnese under åttiårskrigen.
Denne delen av landet omfattet hovedsakelig den katolske og fransk-språklige sørlige delen av Nederlandene, det som i dag omtrent tilsvarer deler av Belgia. I motsetning til de provinsene som ble selvstendige i Åttiårskrigen fortsatte disse provinsene å være under spansk overhøyhet. De spanske Nederlandene var et forholdsvis selvstendig rike, fordi Filip II av Spania mente at hans direkte arving Filip III ikke hadde det nødvendige talentet for å regjere. Filip II overlot Nederlandene heller til Albrecht av Østerrike og hans kone Isabella av Spania. Disse døde uten å etterlate seg arvinger, og dermed kom Nederlandene igjen under spansk styre.
Da den spanske grenen av huset Habsburg døde ut, ble Spanias trone overtatt av en monark fra huset Bourbon og de sydlige Nederlandene ble overført til den østerrikske grenen av huset Habsburg. Dette skjedde fordi båndet mellom Nederlandene og Spania formelt sett var knyttet via en personalunion.
Qiaoyuan kullkraftverk
Qiaoyuan kullkraftverk er et varmekraftverk under bygging i provinsen Guangdong, i det sørlige Kina. Det får en installert produksjonskapasitet på 1.200 MW, fordelt på 2 x 600 MW kull-fyrte enheter.
Industrifisk
Industrifisk er fisk som ikke brukes direkte som menneskemat.
Produkter laget av industrifisk er blant annet fiskemel og fiskeolje. Utbyttet av fiskemel og olje fra industrifisk ble satt til 22 prosent og 8 prosent. (Ett tonn industrifisk gir 220 kg fiskemel og 80 kg fiskeolje).
Eksempler på industrifisk er øyepål, kolmule og tobis.
Trans-Siberian Orchestra
Trans-Siberian Orchestra (TSO) er et rock-orkester startet av musikkprodusenten Paul O'Neill, og Robert Kinkel og Jon Oliva fra Savatage, i 1996.
Bandet spiller symfonisk metal, progressiv rock og heavy metal, influert av klassisk musikk. De har også spilt inn tradisjonelle julesanger, som har vært blant de mest populære utgivelsene. De er også kjent for sine konserter med gedigent lysshow og pyrotekniske effekter synkronisert med musikken.
Harald Jensen
Harald Jensen (født 18. desember 1966 i Asker) er en norsk sportsskytter som konkurrerer i øvelsen skeet. Han ble europamester så tidlig som i 1993, senere har han tatt både sølv og bronse i EM individuelt, samt at han har tatt hele tre EM for lag. Jensen ble både verdensmester og europamester i 2002. Under Sommer-OL 2004 i Athen ble han nummer 6 og under Sommer-OL 2008 i Beijing ble han nummer 12.
I verdenscupen har Jensen fire gull, tre sølv samt tre bronse.
I august 2008 vant han NM-sølv i skeet, bare slått av sølvvinneren i Sommer-OL 2008 i Beijing, Tore Brovold.
Walsall Town FC
Walsall Town Football Club var en engelsk fotballklubb som eksisterte fra 1879 til 1888. Klubben var fra Walsall, West Midlands som ligger i den engelske regionen Vest-Midlands.
Historie
Klubben ble stiftet i 1879, og deltok i FA-cupen for første i 1882/83-sesongen, da de tapte 2-1 for Aston Villa den 27. januar 1883 i turneringens 4. runde. Totalt deltok klubben seks ganger i denne turneringen på 1880-tallet.
I 1888 ble klubben fusjonert med Walsall Swifts og dannet den nye klubben Walsall Town Swifts som i 1895 endret navn til Walsall.
Kilder
Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1526-X
Outardes
Outardes (fransk: Rivière aux Outardes) er en elv i delstaten Quebec, Canada.
Elven måler 480 km fra kildene i Otishfjellene til den flyter ut i Atlanterhavet via St. Lawrence-bukta. Outardes passerer Plétipisjøen og er regulert flere steder, som ledd i den samlede utbyggingsplanen for elvene Outardes og Manicouagan. Utbyggingen ble igangsatt på 1960-tallet.
Vannkraftverkene langs elva er:
Grammofon
En grammofon (fra gresk gramma, skrift, og fone, lyd), elektrisk drevene grammofoner blir også kalt platespiller, er en maskin som brukes til å avspille grammofonplater. Grammofonen ble oppfunnet på 1880-tallet av den tyske oppfinneren Emile Berliner. Gjennombruddet kom rundt år 1900.
Grammofonen spiller av lyd på runde, flate plater, som er billige å masseprodusere. Den skiller seg dermed fra fonografen (oppfunnet av Thomas Edison), som spiller av lyd på en roterende rull eller sylinder.
Lyden spilles av ved at en stift, kalt pickup, følger et spiralformet spor i grammofonplaten. Lyden er lagret som variasjoner i sporet, og vibrasjonene i pickupen forsterkes og gjøres om til lyd.
Det finnes også grammofoner som man kan legge på flere singler og som kan spille en og en av disse (kun den ene siden). Det finnes også automater som man kan velge mellom mange singler, disse kalles jukbokser.
Da CD-spilleren ble lansert i 1980 tok disse over etter platespilleren fordi de digitale CD-platene fremsto som en klar forbedring av grammofonteknologien på mange områder: lenger spilletid, større dynamikk, bedre holdbarhet. Grammofonplaten har imidlertid vist seg mer levedyktig enn antatt, mens CD-platen sliter med å holde stand mot andre, ikke-fysiske lydteknologier som strømming og nedlasting, fremstår LP-platen fremdeles som en analog lydbærer i ordets egentlige mening.
Typer plater
På 40- og 50-tallet var det vanlig med keramiske lett knusbare plater (såkalte steinkaker). De ble spilt med hastigheten 78 omdreininger pr minutt. Senere ble disse avløst av vinylplater. 7" Singler (45 omdreininger pr minutt) 10" LP (33 1/3 omdreininger pr. min) 12" LP (33 1/3 omdreininger pr. min)
I 1947 ble første LP ( Long Playing) utgitt. Dette var i 10" størrelse med Frank Sinatra (CL-6001 "The Voice of Frank Sinatra) med plateselskapet Columbia (US). Samme år ga Columbia ut totalt 30 titler i dette formatet. På 50-tallet ble det vanlig med 12" størrelse på LP. Den første stereoutgivelsen kom ut 1957 av plateselskapet Bel Canto (US). Tittelen var "Stereophonic Demonstration Record" SR 1000.
Modulering av lyd i sporet
Når rillen på overflaten av en rull eller plate skal overføre lydbevegelser må man tenke seg et plan i rett vinkel med platerillen. Midt på dette planet er spissen eller bunnen av platerillen. På fonografen med rull var lyden gjengitt ved at sporet varierte i dybde. Da beveget bunnen av rillen seg opp og ned i planet. Da grammofonplatene ble vanligere enn rullene ble lyden gjengitt i en enkelt mono-kanal ved konstant dybde på sporet. Lyden var gjengitt ved sideveis bevegelse i sporet og dermed fra side til side i planet. Dette var vanlig på 78-plater og de tidlige mono 45 og 33 platene. Ved stereogjengivelse ble hver kanal gjengitt ved bevegelse i 45 graders vinkel med like mye variasjon i dybde som i sideveis bevegelse. Sett i planet gikk da den ene kanalen på skrå 45 grader opp til høyre og den andre på skrå 45 grader opp til venstre. De to kanalene for høyre og venstre stereohøyttaler ga bevegelse i rillen i 90 graders vinkel i forhold til hverandre. Med en mono-platespiller og forsterker vil en stereoinnspilt plate gi like mye lyd fra begge kanalene.
Pickup-teknikk
Pickupen er innretningen på enden av platespillerens arm der stiften følger bevegelsene i platerillen og denne bevegelsen blir omsatt til elektriske signaler som sendes til en forsterker. De første pickupene hadde direkte mekanisk forbindelse fra stiften til en membran som omsatte lyden direkte til luft uten elektrisk forsterkning. Dette var vanlig på sveivegrammofoner. Lyden ble ofte sendt ut i rommet gjennom en lydtrakt for bedre gjengivelse.
De tidligste elektriske pickupene var krystallinske og ga et sterkt elektrisk signal som trengte lite forsterking, men som ga noe dårlig lydgjengivelse.
Piezoelektriske pickuper utnyttet effekten at bøyingen av en metallplate med forskjellig metall på de to sidene ga et elektrisk signal med rimelig god gjengivelse.
Utover 60-, 70- og 80-tallet var magnetiske pickuper nesten enerådende. Bevegelsene i stiften ble overført enten til magneter som beveger seg i en fast induksjons-spole (MM / moving magnet), eller til en induksjonsspole som beveger seg i forhold til en fastmontert magnet (MC / moving coil). En stereopickup har dobbelt sett med spoler og magneter der det ene settet registrerer bevegelser 45 grader i en retning og det andre settet registrerer bevegelser 45 grader den andre retningen.(Se ovenfor under modulering av lyd i sporet.) De magnetiske pickupene gir god lydgjengivelse, men den elektriske energien som sendes til forsterkerne er liten. Derfor kreves en ekstra forforsterker for magnetisk pickup i stereoanlegget. Dette var vanlig på eldre stereoanlegg, men på de nyeste forsterkerne er slik forforsterker ofte ikke med siden det er noe sjelden å bruke platespiller. Det finnes likevel slike forforsterkere i handelen for å koble mellom platespiller og forsterker.
Når pickupens stift gnis langs platerillen og det kan være støv til stede, blir det mye høyfrekvent støy fra stiften som bør dempes i gjengivelsen. En måte å oppnå dette på er å forsterke disse frekvensene i opptaket når platen spilles inn. Ved avspillingen dempes disse frekvensene like mye slik at også støyen fra stiften blir dempet og den innspilte lyden gjengis riktig. De mest lavfrekvente tonene skaper store utslag på stiften, så disse kan dempes under innspillingen og de samme frekvensene blir like mye forsterket etter avspillingen. Disse frekvensjusteringene er fastsatt av RIAA som står for Recording Industry Association of America. Forforsterkerne som settes mellom grammofonen og en vanlig stereoforsterker kalles derfor også en RIAA forsterker.
Det finnes flere slike teknikker som bedrer lydgjengivelse med båndopptak og radiooverføring, for eksempel Dolby.
Armen på platespilleren
Pickupen er festet på enden av platespillerens arm. Det vanlige er at armen svinger om en aksling bak på høyre side av platespilleren. Forå få best posisjon for pickupen i forhold til rillen hele veien fra de ytterste sporene til de innerste sporene er det en vinkel på pickuparmen.
Når stiften på undersiden av pickupen trekkes i rillen i platen, blir det et drag som på grunn av armens vinkel trekker stiften mot innsiden av rillen. Enkelte platespillerarmer har et lite lodd som gir en svak kraft utover slik at begge sider av rillen blir belastet like mye. Dette kalles «anti-skating».
Pickupen bør trykkes ned mot grammofonplata med et nærmere definert trykk for at pickupen skal fungere best mulig. Det er vanlig at armen kan balanseres slik at stiften er i høyde med rillene uten støtte. Ved opphenget av armen bak på platespilleren er det justeringsmulighet enten med lodd eller en fjær med skala, slik at det riktige pickuptrykket kan innstilles.
Drivverk
De tidligste platespillerne var sveivegrammofoner som krevde at en fjær ble spent ved en sveiv før platen kunne spilles.
En vanligere kobling er en motor med en kapstan gjerne med flere trinn for forskjellige hastigheter (78, 45 eller 33 omdreininger pr minutt). Mot ett av trinnene på kapstanen rullet et gummihjul som også rullet på innsiden av ytterkanten av platetallerkenen.
Det er vanlig å gjøre platetallerkenen tung slik at rotasjonen av platen blir så jevn som mulig. Ofte er platetallerkenen utstyrt med stroboskopriller langs kanten for kontroll av hastigheten.
Platespillerne har vanligvis et fjæringssystem slik at lyd fra gulvet, veggen eller hyllen som platespilleren står på ikke blir overført til pickupen.
Forstyrrelsene i en platespiller blir ofte beskrevet som wow, flutter og rumble. En skjev kapstan vil gi raske hastighetsvariasjoner som «flutter». Dersom stiften gjennom hullet i platen er for liten, eller hullet i platen er skjevt blir det langsomme hastighetsforandringer som kalles «wow». Motorlyd og lyd fra lagre for oppheng av platetallerkenen gir oftest «rumble».
Bennett Miller
Bennett Miller (født 30. desember 1966 i New York City ) er en amerikansk filmregissør, kjent for regisseringen av blant annet Capote (2005), Moneyball (2011), og Foxcatcher (2014). Han har blitt nominert to ganger til Oscar for beste regi.
James Curnow
James Edward Curnow (født 17. april 1943) er en amerikansk komponist, mest kjent for sine verker for brassband og janitsjarkorps. Som komponist er han svært produktiv.
Liv og virke
Curnow ble født i Port Huron, Michigan og vokste opp i Royal Oak i samme delstat. Etter studier på musikkinstrumentet eufonium og i direksjon ved Wayne State University (Detroit) og Michigan State University (East Lansing) med Leonard Falcone og Harry Begian som lærere, har han undervist på ulike nivåer i over tretti år.
Som dirigent og komponist har Curnow reist over USA, Canada, Australia, Japan og i en rekke land i Europa. Han har mottatt en lang rekke priser for sine komposisjoner, og mottar stadig forespørsler om å skrive bestillingsverk.
Verker for blåseorkester
(Alle verker er for janitsjarbesetning om ikke annet står)
Maoming kullkraftverk
Maoming kullkraftverk er et kullkraftverk i Maoming i provinsen Guangdong, i det sørlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.100 MW, fordelt på tre ulike dimensjonerte enheter som er kullfyrte.
Operatør er Guangdong Yudean Group Co.
WinSCP
WinSCP (Windows Secure CoPy) er en fri SFTP- og FTP-klient for Microsoft Windows. Programmets hovedfunksjon er å sikre filoverføring mellom en lokal og en ekstern datamaskin. Ved siden av dette tilbyr WinSCP grunnleggende funksjon for filbehandling og -synkronisering. For sikre overføringer bruker det Secure Shell (SSH) og støtter også SCP-protokollen ved siden av SFTP.
Utviklingen av WinSCP startet rundt mai 2000. Siden 16. juli 2003 har programmet vært lisensiert under GNU GPL og vært på SourceForge.net.
Ramstad skole
Ramstad skole er en ungdomsskole på Høvik i Bærum. Skolen har ca. 580 elever og et personale på 60. Ved skolestart 2007 gjenåpnet skolen i nyoppussede lokaler.
Rektor ved Ramstad skole er Susanne Norberg (2018-).
Platja de la Nova Icària
Platja de la Nova Icària er en strand i Barcelona. Den ligger mellom Port Olímpic og Platja del Bogatell, og er den stranda som ligger tredje nærmest sentrum av byen. Den er vanligvis mye roligere og ikke like overfylt som Platja de la Barceloneta, og er mer å foretrekke for dem som vil slappe av. Sammen med Platja del Bogatell er den den stranda i byen hvor folk i gjennomsnitt oppholder seg lengst tid om gangen. Platja de la Nova Icària er utstyrt for mange ulike aktiviteter, og har blant annet et lekeområde, et pingpongbord og to sandvolleyballbaner.
Stranda er 400 meter lang og 63 meter bred.
Trampolino Gigante Corno d’Aola
Trampolino Gigante Corno d'Aola, opprinnelig kalt Trampolino del Littorio, er en hoppbakke i Ponte di Legno i Italia. Nettstedet Skisprungschanzen-Archiv oppgir størrelsen til K90. Bakken var i sin tid landets største, og er fremdeles (pr. 2015) blant de største i Italia, etter de moderne storbakkene i Pragelato og Predazzo. Den er eid av Sci Club Ponte di Legno.
Fritz Kainersdorfer (Sveits) satte verdensrekord der med 99,5 meter 17. mars 1935. Dette var den siste verdensrekorden for menn som ikke er satt i en av de klassiske skiflygingsbakkene (Planica, Oberstdorf, Bad Mitterndorf (Kulm), Vikersund og Harrachov). Samme dag ble Olav Ulland (Norge) den første til å hoppe over 100 meter da han landet på 103,5 meter, men han falt, og hoppet ble ikke godkjent som verdensrekord. Italienske Bruno Da Col nådde 100 meter året etter, kort tid etter at Sepp Bradl (Østerrike) hadde satt verdensrekord med 101 meter i Planica.
Hoppbakken, som da bar navnet Trampolino del Littorio, ble bygd i 1928 og åpnet med internasjonalt hopprenn 24. februar 1929. Etter 2. verdenskrig ble navnet på bakken endret til Trampolino Gigante Corno d'Aola, og det ble også bygd to mindre bakker med størrelse K60 og K30. Hoppanlegget var i drift til 1966, da bakken var arena for det internasjonale rennet Kongsberg Cup, som vesttyske Henrik Ohlmeyer vant. Siden ble bakken liggende ubrukt i mange år, men den ble ikke revet. I forbindelse med feiringen av Sci Club Ponte di Legnos 100-årsjubileum i 2011 ble hoppbakken ryddet og satt i stand igjen.
Ulike kilder oppgir forskjellige opplysninger om den siste bakkerekorden. Skisprungschanzen-Archiv oppgir rekorden til 109 meter, satt av Giacomo Aimoni (Italia) i 1965. En artikkel om bakken på nettstedet Terrazzani Zoanno oppgir at Bruno Da Col har rekorden med 110,5 meter. Ifølge en artikkel i avisen Il Giorno er den anerkjente rekorden 110,5 meter, satt av Henrik Ohlmeyer, mens Giacomo Aimoni skal ha hoppet 114 meter på trening.
Hvit båndmåler
Hvit båndmåler (Xanthorhoe montanata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er funnet over hele Norge og er sannsynligvis en av våre aller vanligste sommerfugler.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 25 – 31 mm), slank måler med hvit grunnfarge. Den skilles lett fra de andre norske Xanthorhoe-artene bare på grunnfargen, dessuten på at forvingens brede tverrbånd er lysere i midten med en svart flekk. Hannens antenner er smalt fjærformede, hunnens trådformede. Kroppen er gråhvit, på bakkroppen med parvise, små, svarte flekker. Forvingen er blekbrun ved roten, i midten med et bredt, mer eller mindre brunlig tverrbånd som er omtrent dobbelt så bredt ved fremkanten som ved bakkanten. Dette båndet er vanligvis tydelig lysere i midten, i alle fall ved fremkanten, der det sitter en kommaformet, svart flekk. Langs forvingens ytterkant går det to, mer eller mindre utydelige, lysbrune tverrbånd. Bakvingen er hvit, med fire mer eller mindre utydelige, doble, brune tverrbånd.
Larven er forholdsvis kraftig, naken bortsett fra noen korte børster, lys langs ryggen, mørkebrun på sidene og lys på buken.
Levevis
Hvit båndmåler lever i skog og skogkanter, særlig tallrik kan den være i bjørkeskog. De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juli og kommer gjerne til lys, men de skremmes også lett ut om dagen. Larven lever på forskjellige maurer (Galium spp.) og andre lave planter.
Utbredelse
Hvit båndmåler lever i den palearktiske sone, inkludert Nord-Afrika, sågodtsom hele Europa, Midtøsten og den nordlige delen av Asia. I Norge er den funnet nesten overalt bortsett fra i høyfjellet, og den er nok en av våre aller tallrikeste sommerfugler.
Pontifícia Universidade Católica do Rio de Janeiro
Pontifícia Universidade Católica do Rio de Janeiro (PUC-Rio) er et pavelig universitet opprettet i 1941 av jesuittordenen. Det er vokst til å bli et av de fem fremste universiteter i Brasil. Det ligger i Rio de Janeiro.
Mastacideidae
Mastacideidae er en gruppe av rettvingene (Orthoptera) og tilhører en familiegruppe blant  gresshoppene.
Utbredelse
Familien finnes bare i India.
Trener
En trener er en person som veileder og tilrettelegger for andre personer i fysisk aktivitet, eller trening. Betegnelsen treningsleder nyttes også for personer med tilsvarende oppgave. Den noe videre betegnelsen instruktør nyttes også for å beskrive personer med lignende oppgaver.
Trenergjerningen kan være en hobby, og i Norge er det lang tradisjon for at trenergjerningen skal være basert på frivillig, idealistisk innsats. Med profesjonaliseringen av idrett endret treneroppgavene karakter og er i større grad blitt et bredt yrke. Trenere finnes i de fleste deler av sport; barneidrett, trimgrupper, amatøridrett og profesjonell idrett, både innen individuell sport og innen lagidretter. Svært ofte har en trener selv bakgrunn som aktiv utøver, og søker deretter en trenerkarriere innen samme idrett. Denne realkompetansen kan være avgjørende for å utføre trenergjerningen på et
Utdanning
Utdanning av trenere skjer hovedsakelig på tre hovedområder:
Se også
Kategoriside med lister navn på trenere fra ulike idretter
Arnstein Mykletun
Arnstein Mykletun (født 3. april 1973 i Bergen) er seniorforsker ved Avdeling for helse og selvmord ved Nasjonalt folkehelseinstitutt, professor II ved Institutt for samfunnsmedisin ved Universitetet i Tromsø, seniorforsker i Utredningsavdelingen i Arbeids- og velferdsdirektoratet, forskningsleder ved Kompetansesenter for arbeid og psykisk helse ved Nordlandssykehuset, leder for forskningsgruppen Psykiatrisk epidemiologi og helsetjenesteforskning i Helse Bergen HF, samt gjesteprofessor ved University of New South Wales i Sydney, Australia. Mykletun var fra 2010 til 2013 professor II i folkehelse ved Universitetet i Bergen. Mykletun ledet ekspertgruppen oppnevnt av regjeringen som den 3. februar 2010 gav råd om reduksjon i sykefravær. Tiltakene dannet grunnlag for den nye IA-avtalen.
Mykletun er utdannet dr. psychol. (2006), psykolog (cand. psychol., 2002) og sosiolog (cand. polit., 2000) fra Universitetet i Bergen og har publisert innen epidemiologi, psykiatri, arbeidsmedisin og folkehelse.
Han har mottatt Meltzerprisen for yngre forskere og Åse Gruda Skards pris for popularisering av psykologisk kunnskap. Mykletun har deltatt i samfunnsdebatten med innlegg om arbeids- og velferdsspørsmål,   i den senere tid også om terrorspørsmål.
Speiderloven
Speiderloven ble utformet av Robert Baden-Powell som stiftet speiderbevegelsen og er grunnlaget for speiderarbeidet. Den blir brukt av speidere over hele verden. Loven finnes også på nynorsk, se nedenfor.
Speiderloven i 1952
Noe omarbeidet fra tidligere utgaver av H. Møller Gasmans oversettelse
Endringer i speiderloven
I april 2016 ble de to speiderorganisasjonene i Norge, Norges KFUK-KFUM Speidere og Norges speiderforbund, enige om at de skulle ha hver sin speiderlov. Det er første gang i Norge i nyere tid at de to speiderforbundene ikke har hatt samme speiderlov. Dette ble bestemt etter en lang prosess i begge forbund, der speidere fra alle organisasjonsnivåer fikk komme med innspill.
Norges speiderforbund
Ved opptakelse i et speiderforbund fremsies speiderløftet som blant annet innebærer at en ønsker, og vil prøve, å leve etter speiderloven.
I tillegg til speiderloven har speiderbevegelsen valgspråket «alltid beredt» (fra engelsk: «Be Prepared»), og Speiderbønnen.
Magnus Ueland
Magnus Ueland (født 17. mars 1986) er en norsk fotballspiller som spilte for Bryne FK.
Han spiller i forsvaret, og gikk til Hønefoss Ballklubb i 2008 fra Bryne. Han har også vært utlånt til Ålgård Fotballklubb.
Jón Páll Sigmarsson
Jón Páll Sigmarsson (født 28. april 1960, død 16. januar 1993) var en strongman, styrkeløfter, kroppsbygger og vektløfter fra Island, som vant Verdens sterkeste mann tevlingen fire ganger (1984, 1986, 1988 og 1990). I 1984, ble Sigmarsson islandsk mester i kroppsbygging i +90-kilosklassen. Han holdt den skandinaviske junior-rekorden i markløft fra 1982 til 2003, da rekorden ble slått av islendingen Benedikt Magnússon.
Han hadde et kjent uttrykk: «det er ikke verdt å leve dersom du ikke kan ta markløft». Det brutalt ironiske med dette utsagnet, er at han falt død om som 32-åring mens han trente markløft.
To andre utsagn han var kjent for: «Jeg er ingen Eskimo, jeg er en Viking!», og: «det er ikke noe problem for Jón Páll».
Eksterne lenker
Geoff Capes Geoff Capes Geoff Capes - - Jamie Reeves Jamie Reeves Magnús Ver Magnússon
Glenn Morris
Glenn Edward Morris (1912–1974) var en amerikansk friidrettsutøver.
Leonard Schrøder Evensen
Leonard Schrøder Evensen (født 17. september 1906, død 8. september 1944) var formann i Norges Kommunistiske Ungdomsforbund i perioden 1930–1933 og i Vestlandske distrikt av NKU 1935–1937.
Glenn Morris
Morris ble olympisk mester i tikamp under OL 1936. Han ble den fjerde olympiske utøveren som spilte Tarzan på film. Han spilte i filmen Tarzan's Revenge fra 1938.
Leonard Schrøder Evensen
I årene 1928 - 1930 var han KUNMZ-student ved Kominterns kaderskole i Moskva. I 1930 var imidlertid NKU i sterk tilbakegang, og NKP ba til slutt om at Schrøder Evensen måtte få avbryte studiene og vende hjem for å ta ledelsen i ungdomsforbundet. Ønsket ble etterkommet, men dette løste ikke forbundets problem. Snart ble det reist skarp kritikk mot ham i NKU, og i 1933 ble ny leder valgt.
I 1933 redigerte Schrøder Evensen NKPs avis Vestkysten, en avis spesielt rettet til bonde- og fiskeribefolkningen på Vestlandet.
Under krigen var han aktiv i NKP og i motstandsbevegelsen, og var en nær medarbeider av Peder Furubotn. Schrøder Evensen ble arrestert av Gestapo på hjemstedet Solund 7. september 1944, torturert og forsøkt truet til å røpe et våpenlager. Dagen etter tok tyskerne ham med på en skøyte for å finne lageret. I et ubevoktet øyeblikk hoppet han overbord fra skøyta og druknet.