cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nevrorefleksologi
Kimbladteorien
Nevrorefleksologiens kimbladteori tar utgangspunkt i at hud og nervesystem blir dannet fra det samme kimbladet - ektodermen, i embryonalperioden av fosterutviklingen. Kimbladteorien går ut på at koblingen mellom hud og nervesystem fortsetter ut i det fødte mennesket og at man gjennom systematisk stimuli av områder i huden kan sende signaler til en spesifikk del i kroppen via nervesystemet. Påstanden er at man dermed kan påvirke alle kroppens bestanddeler og funksjoner, samt nervesystemets kontroll over organismens utvikling og vedlikehold.
Mens det er vitenskapelig etablert at hud og nervesystem blir dannet fra det samme kimbladet, finnes det ingen dokumentasjon på at en slik kobling opprettholdes etter svangerskapet.
Nevrorefleksologiens systemteori
Nevrorefleksologiens systemteori hevder at hele kroppen danner punktsystemer på alle kroppsdeler og at hver kroppsdel har sin egenskap.
Effekt
Det er ikke vitenskapelig dekning for å hevde at nevrorefleksologi har effekt utover placebo. Forklaringsmekanismene som benyttes går på tvers av etablert viten om menneskets nervesystem.
Utdanning
Medika Nova er eneste tilbyder av studium i nevrorefleksologi. Utdanningen er et 2-årig deltidsstudium og inntakskrav er generell studiekompetanse. Studiet inneholder grunnleggende opplæring i anatomi, fysiologi og patologi i tillegg til nevrorefleksologi. Studiet er godkjent av Refleksologforeningen.
Spielbergs
Spielbergs er et norsk indierockband fra Oslo startet i 2016. Bandet ga ut sin første EP Distant Star i 2018 og debutalbmet This is Not the End i februar 2019. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2019 i klassen rock.
Jens Helgebert Scheen
Jens Helgebert Scheen (født 30. desember 1837 i Vestnes, død 16. september 1897 i Kristiania) var en norsk forstmann.
Liv
Scheen ga støtet til opprettelsen av skogskolen på Kongsberg i 1876 og i Stenkjer i 1880. Han skrev en rekke artikler om skogspørsmål, for eksempel i Den norske forstforenings årbok. Flere av artiklene handlet om de norske bygdealmenningenes historie.
Q (våpenprodusent)
Q, LLC er en amerikansk våpenprodusent som produserer rifler, skjefter og lyddempere. Q har særlig fått oppmerksomhet for den nyskapende sylinderlåsriflen «FIX» som blant annet har lettvekts glidekasse, design med stor grad av justerbarhet og et 45 graders hevarmsløft. I 2017 ble FIX kåret til årets nyskapning av nettstedet Truth About Guns. FIX-modellen blir levert kamret for patroner med .308-lengde som for eksempel .308 Winchester og 6,5 mm Creedmoor. Mini FIX-modellen blir levert kamret for patroner med .223-lengde som .223 Remington, .300 Blackout og .224 Valkyrie. Q har utviklet patronen 8.6 mm Blackout.
Anabel Medina
Hun representerte Den dominikanske republikk under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok sølv på 400 meter blandet stafett.
Claudio Galli
Claudio Galli (født 12. juli 1965) er en italiensk volleyballspiller.
Han representerte Italia under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 9.
Alessandro Lazzeroni
Alessandro Lazzeroni (født 4. mai 1955) er en italiensk volleyballspiller.
Han representerte Italia under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 9.
Trinitybukta
Trinitybukta (engelsk: Trinity Bay, navnet er avledet fra det engelske begrepet trinity for det bibelske treenigheten) er ei bukt på østkysten av øya Newfoundland i den kanadiske provinsen Newfoundland og Labrador. Bukten, sammen med Placentiabukta i sørvest definerer landtangen Avalon hvorfra Avalonhalvøya ligger øst for hovedlandmassen til øya Newfoundland. Maksimal dybde av bukten er omtrent 580 meter. Det er godt fiske i Trinitybukta.
Store fiskevær er Trinity, som ligger på nordkysten av bukta, og Heart's Content.
Mescirtes
Mescirtes er slekt av hårbiller.
Utseende
Små, ovale og nokså flate, blanke, gjerne brunrøde hårbiller. Antennene er mer eller mindre sagtakkede og ganske lange.
Massimo Castagna
Han representerte Italia under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 9.
Mescirtes
Levevis
Larvene lever i stillestående ferskvann, gjerne små dammer som tørker ut i løpet av sommeren, der de eter alger. De voksne billene kan finnes i vegetasjonen på fuktige, skyggefulle steder, gjerne, men ikke nødvendigvis i skog.
Utbredelse
Slekten har en holarktisk utbredelse. I Norge er Microcara testacea utbredt i Sør-Norge bortsett fra Vestlandet.
Madlen Radukanova
Madlen Radukanova (født 14. mai 2000) er en bulgarsk rytmisk gymnast.
Hun representerte Bulgaria under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok gull i lagkonkurransen.
Ravnejuv
Ravnejuv er et juv langs elva Tokke på grensen mellom Tokke og Vinje kommuner i Telemark.
Nordfra ligger juvet rundt 7 kilometer inn på Ravnejuvvegen fra Gøytil kryss på Høydalsmovegen, langs E134 fire kilometer øst for Åmot i Vinje. Sørfra ligger det i samme avstand (7 kilometer) fra krysset mellom Ravnejuvvegen og Storvegen (fylkesvei 38), som går mellom Dalen i Tokke og Åmot i Vinje.
Ugeblad for Lovkyndighed
Ugeblad for Lovkyndighed, Statistik og Statsøkonomi (ofte forkortet UfL) var et norsk rettsvitenskapelig tidsskrift som utkom fra 1861 til 1870.
Historie
De norske høyesterettsadvokatene hadde fra 1836 gitt ut Norsk Retstidende, hvor det ble trykt utskrifter av dommer. Da advokatene stiftet Den norske Sagførerforening, begynte de også å gi ut Ugeblad for Lovkyndighed, hvor det ble trykt juridiske avhandlinger, notiser om aktuelle spørsmål som ble debattert, og avtrykk av forelesninger som var holdt ved universitetet. Hovedmannen bak opprettelsen var Jens Peter Andresen. Redaksjonen besto av Emil Stang, Ole Andreas Bachke, Johannes Bergh og Johan Heffermehl.
Simona Djankova
Simona Djankova (født 7. desember 1994) er en bulgarsk rytmisk gymnast.
Hun representerte Bulgaria under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok gull i lagkonkurransen.
Ugeblad for Lovkyndighed
Historie
Dag Michalsen ga i 1983 ut en avhandling hvor han gjennomgikk stoffet i de ti årgangene av tidsskriftet.
Erika Zafirova
Erika Zafirova (født 7. mai 1999) er en bulgarsk rytmisk gymnast.
Genecerus
Genecerus er en slekt av engbiller.
Erika Zafirova
Hun representerte Bulgaria under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok gull i lagkonkurransen.
Genecerus
Utseende
Middelsstore (10-20 millimeter), avlange biller, gjerne gråaktige. Hodet har nokså store, utstående fasettøyne, antennene er lange og kamformede.
Levevis
Biologien til denne slekten er ukjent, men larvene lever trolig i jorden og er knyttet til termitter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Afrika og Lilleasia.
Angelina Sjkatova
Angelina Sjkatova (født 25. januar 2001) er en russisk rytmisk gymnast.
Hun representerte ROC under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok sølv i lagkonkurransen.
Alisa Tisjtsjenko
Alisa Tisjtsjenko (født 17. februar 2004) er en russisk rytmisk gymnast.
Hun representerte ROC under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok sølv i lagkonkurransen.
Stefani Kirjakova
Stefani Kirjakova (født 5. januar 2001) er en bulgarsk rytmisk gymnast.
Hun representerte Bulgaria under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok gull i lagkonkurransen.
Francesco Borgia Sedej
Francesco Borgia Sedej, eller Frančišek B. eller Franz B. (født den 10. oktober 1854 i Kirchheim/Circhina i grevskapet Görz og Gradisca i Østerrike-Ungarn, død den 28. november 1931 i Gorizia i Italia) var en østerriksk-ungarsk katolsk erkebiskop. Han var fyrsterkebiskop av Görz/Gorizia fra 21. februar 1906 til 23. oktober 1931.
Bakgrunn
Hans fødested småbyen Circhina var et fjellsenter nær den østlige grense av Gefürsteten Grafschaft Görz und Gradisca i Østerrike-Ungarn, et sted som senere ble del av Slovenia, godt inne i dette lille landet. Fødselen var på den hellige Frans Borgias liturgiske minnedag; derav hans navn.
I 1863 begynte kan i Görz (Gorizia) på gymnasieforberedende skole. Hans onkel (morbror) styrte ham mot prestekallet og fikk ham i 1866 på det tyske gymnasium i Görz. Han ble deretter tatt opp på gutteseminaret. I 1873 gikk han inn på storseminaret.
Prest
I 1877 ble han presteviet av erkebiskop Andreas Gollmayr av Görz-Gradisch, gav ham som første post en erfaring som kapellan i hjemlige trakter. I 1878 klarte han å få en ettertraktet studieplass ved Augustineum i Wien hvorfra han ble uteksaminert i 1884. I Wien ble han først kapellan for slovenere i kirken St. Ignatius, deretter kateket for Ursulinersøstrene og prefekt for seminarbiblioteket.
I Wien innehadde han i ni år innehadde han oppgaven som kapellan ved Augustinianum og som studiedirektør ved Frintaneum. Han hadde muligheten til å reise på kryss og tvers i Europa og fortsette de språkstudier i orentalske språk han hadde begynt på i Wien.
I september 1898 kalte erkebiskop Giacomo Missia ham tilbake til sitt erkebispedømme og utnevnte ham til hovedprest i katedralen i Gorizia og til kapitularteolog. I Görz fortsatte han undervisningsarbeidet ved slovenske skoler og på seminaret.
Erkebiskop
Den 20. januar 1906 ble han valgt av den østerrikske keiser til ny fyrsterkebiskop av Görz, og den 21. februar ble dette approbert av pave Pius XI. Den påfølgende 25. mars ble han ordinert til erkebiskop, i katedralen der han hadde vært sogneprest. Hovedkonsekrerende biskop var Laurenz Mayer som var hjelpebiskop i Wien; medkonsekrerende var biskop Franz Xaver Nagl av Triest og Capodistria, og biskop Anton Bonaventura Jeglič av Ljubljana.
Den 2. desember 1906 grunnla han Selskapet for bevarelsen av basilikaen i Aquileia. Dette betød meget for den forsømte og eldgamle patriarkatsbyen Aquileia, som lå innen grensene av erkebiskop Sedejs erkebispedømme. I 1909 kom de teodoriske mosaikkene i basilikaens nordhall for dagen.
Den 2. desember 1911 velsignet han høytidelig grunnsteinen til den nye kirke dedikert til Det hellige hjerte i Görz. Den 6. oktober 1912 velsignet han det nye gutteseminaret.
Under den første verdenskrig måtte han den 26. juli 1915 forlate sitt bispesete på grunn av de harde kampene mellom italienere og østerrikere; han kunne ikke vende tilbake før i mars 1918. Fascismens år: Etter den 11. februar 1929, etter undertegnelsen Lateranoverenskomsten, trengte italieniseringen seg også sterkere inn på det kirkelige område. Erkebiskop Sedej, som var markant motstander av den italienske avnasjonaliseringspolitikk overfor slovenere og kroater, ble stadig satt under press av regimet. Han ble avsatt den 23. oktober 1931, i en alder av 77 år, og bare en måned senere, den 28. november,døde han brått i Gorizia.
Den pavelige nuntius erkebiskop Ermenegildo Pellegrinettis dagbøker er blitt en historisk kilde om minoritetsspørsmålene i de julianske marker (det julianske Venezia). I tillegg til erkebiskopens personlige holdninger (han var skarpt antinasjonalistisk) gir dagbøkene hans innblikk i bakgrunnen for Zagrebs erkebiskop Antun Bauer s hyrdebrev (1931), og tvangsavsettelsene av erkebiskop Franz Borgia Sedej (1931) og biskop Luigi Fogar av bispedømmet Trieste og Capodistria (1936).
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Éric Bouvier
Éric Bouvier (født 5. januar 1961) er en fransk volleyballspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 8.
Laura Traets
Laura Traets (født 13. desember 1998) er en bulgarsk rytmisk gymnast.
Hun representerte Bulgaria under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok gull i lagkonkurransen.
Linoy Ashram
Linoy Ashram (født 13. mai 1999) er en israelsk rytmisk gymnast.
Hun representerte Israel under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok gull i den individuelle konkurransen.
Hervé Mazzon
Hervé Mazzon (født 12. juni 1959) er en fransk volleyballspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 8.
Verket 16 (Moss)
Verket 16 er et hus på Verket i Moss. Tomten består av ett stort trehus på to etasjer, i tillegg til et tilbygg på én etasje på husets bakside. Huset er i dag vernet grunnet husets historiske bakgrunn. Boligene på Verket er de eldste og mest bevarte samlingene av arbeiderboliger i hele Østfold-området. På Verket lå Moss Jernverk, som var i drift fra 1704-1870, i denne perioden ble husene brukt som arbeiderboliger. Arbeiderne som jobbet på jernverket bodde mest sannsynlig gratis i boligene, og der levde de sammen i et lite samfunn. De hadde blant annet en egen skole, som var i drift fra trolig 1758. På skolen studerte elevene kristendom, lesing, skriving og regning.
Om huset
Mellom 1891 og 1930 bestod huset av fire leiligheter, men huset har trolig hatt denne inndelingen over en lengre periode enn dette. Leilighetene bestod av ett rom og kjøkken, og tilbygget på baksiden av huset er mest sannsynlig også blitt brukt som leilighet. Senere har leilighetene blitt modernisert med innlagt vann når M. Peterson & Søn A/S overtok. I hver leilighet kunne det bo alt fra to til åtte personer, og i hele huset totalt kunne det bo så mange som 18 personer. I 2021 er huset inndelt i to leiligheter, Verket 16a og Verket 16b.
Om Verket
Til sammen utgjør Verket ca. 162 000 kvadratmeter og ligger rett utenfor Moss sentrum. Gjennom tidene har gaten hatt flere navn. Det eldste kjente navnet på gaten er "Nordbakke", senere har gaten fått ulike navn i byens folketellinger ifølge digitalarkivet.no. Den har både blitt kalt "Moss Jærn Værk" (1801), "Moss Værks Grunde" (1865), "Moss Jernværk", "Værket" og til slutt "Verket", som det heter i dag. Fra 1704-1874 var Moss Jernverk i drift. Jernverket produserte blant annet ovner, spiker, tønnebånd, gryter og redskaper, i tillegg til at de fikk privilegiet av å støpe jernkanoner til den dansk-norske flåte og arme. På denne tiden hadde området flere forskjellige eiere, blant annet Erich Anker. I 1784 ble det tatt over av Bernt Anker, og etterpå av familien Wedel-Jarlsberg, før det ble lagt ned i 1874 av Harald Wedel- Jarlsberg. Året etter, i 1875, var det firmaet M. Peterson & Søn som kjøpte eiendommen. Firmaet eide området over lang tid, før det i 2006 ble solgt videre. Fabrikken ble solgt til Terje Haglund, Roar Paulsrud og AT-skog, mens eiendommene, deriblant Verket 16, ble solgt til Höegh Eiendom. Mellom 2011 og 2014 har boligene blitt renovert av Höegh Eiendom til byens grunnlovsjubileum i 2014. I dag brukes boligene blant annet som hybler for studenter, vanlige boliger og kontorer, mens området som tidligere ble brukt til fabrikkene er nå gjort om til en ny bydel med boliger, handel og næringsvirksomhet.
Vernestatus
I 1980 vedtok Moss kommune i sin bevaringsplan at Verket skulle få høyest vernestatus. I dag bevares området som et helhetlig kulturmiljø fra 1700-tallet på grunn av sin alder, autentisitet og representativitet. Det bevares også grunnet sin arkitektoniske, historiske og opplevelses-verdi. Huset er regulert for bevaring i Bevaringsplanen fra 2010. Huset ble foreslått fredet 15. februar 1979 etter lov om kulturminner, men en fredning er foreløpig ikke gjennomført.
Beboere i 1801
Folketellingene fra Verket på digitalarkivet strekker seg helt tilbake til 1800-tallet. I 1801 bodde det én familie i huset, Christian Wæver, hans kone Anne Pedersdatter, og deres to sønner Søren og Anders Christiansen. Etternavnet til sønnene kommer trolig fra faren Christian. Christian arbeidet da som tømmermann
Beboere i 1865
I 1865 var det igjen én familie som bodde på Verket 16. Det var far Peder Jensen, hans kone Johanne Bolette Gundersdatter og deres to barn Georgine Pauline Pedersdatter og Johannes Gothard Pedersen. Sammen med dem i huset bodde også tjenestepiken Anne Elise Hansdatter på 15 år. Peder jobbet da på jernverket.
Beboere i 1891
I 1891 var det ifølge folketellingene fire familier på tomta, med totalt 15 personer, fordelt i fire leiligheter som alle lå i forhuset. Første leilighet lå i første etasje. Der bodde fremdeles Fredrik Thorbjørnsensom, som da jobbet i cellulosefabrikken som ble anlagt i 1883. Han bodde der med sin kone Elise/Lise Thorbjørnsen, og deres sønn Fredrik Thorvald Thorbjørnsen. I den andre leiligheten bodde familien Kristiansen, bestående av Martin Kristiansen (mekanikerarbeider ved cellulosefabrikken), Emilie Marie Kristiansen og deres seks barn. Leiligheten lå også i første etasje. I leilighet tre, som lå i andre etasje, bodde sagbruksarbeider Edvard Edvardsen og Elise Andreassen som trolig er Edvards mor. I den fjerde og siste leiligheten, som også er plassert i andre etasje, bodde fremdeles mor og sønn, Marte og Anton Olsen. Anton jobbet som løsarbeider.
Beboere i 1900
I år 1900 var huset fordelt på tre familier, fordelt på tre eller fire leiligheter. I en eller to av leilighetene bodde fremdeles familien Kristiansen med Martin, Emilie Marie og deres seks barn. Eneste forskjell fra folketellingen i 1981 ser ut til å være at den ene sønnen hadde flyttet ut, mens paret hadde fått en ny sønn i 1894. Både far og en av sønnene jobbet som cellulosearbeider i fabrikken. Familien bodde både i første og andre etasje, og det er derfor grunn til å tro at familien brukte to av husets leiligheter. I den andre leiligheten bodde sagbruksarbeider Anthon Kristiansen, hans kone Helene Soffie Kristiansen og deres barnebarn Lina Henriette Henriksen. Lina var datter av Anthon og Helens sønn, Henrik Anthonsen. I 1912, da Lina var 23 år, er det oppført at hun har giftet seg og bodde i Verket 7 sammen med sin mann Hans Otto Pedersen. I siste leilighet bodde familien Johansen, bestående av far Johan Bernard Johansen (arbeider ved cellulosefabrikken), mor Julie Johansen og deres fem barn.
Beboere i 1910
I 1910 er det fremdeles fire leiligheter. I den første leiligheten bodde fremdeles Martin og Emilie Marie Kristiansen, da med kun deres to yngste barn, Jenny og Gustav. Både far og sønn jobbet på cellulosefabrikken, far som mekaniker og sønn som kontorlærling. I en av de andre leilighetene bodde fortsatt familien Johansen. I leiligheten bodde da far, mor og fire av deres barn. Familien Simonsen flyttet inn i den tredje leiligheten. Familien bestod av Carl Simonsen, Inga Simonsen og deres sønn Fritjof Martin. I den fjerde leiligheten flyttet familien Næsse inn, bestående av sagarbeider Rasmus Næsse, mor Selma Næsse og deres to døtre Marry og Hildur. I folketellingene fra 1910 er det oppgitt husleie på leilighetene på 125 kr i året for to av leilighetene, og 115 kr i året for de to andre.
Beboere i 1914
Fire år senere, i 1914, var det fortsatt familiene Kristiansen, Johansen og Simonsen som bodde i leilighetene. Familien Kristiansen bestod da kun av mor, de to yngste barna og en eldre sønn som har flyttet hjem igjen. Datteren er syerske, den yngste sønnen er læregutt og den eldste sønnen er sjømann. I leiligheten til familien Johansen var det kun ett barn som hadde flyttet ut siden 1910, og leiligheten bestod da av mor, far og tre av deres barn. Leiligheten til familien Simonsen bestod fortsatt av mor, far og sønn. Far jobbet som fabrikkarbeider. Siden 1910 hadde Karen Bolette Gundersen og Andreas Baltsersen flyttet inn.
Beboere i 1930
I 1930 bodde fremdeles noen i familien Kristiansen og familien Johansen i huset, i tillegg til to nye familier. Av familien Kristiansen var det kun mor Emilie Marie og datter Jenny som bodde på Verket 16 i 1930. Jenny var fortsatt syerske. To av barna i familien Johansen hadde flyttet ut siden sist, og deres leilighet bestod da av kun mor, far og én sønn. Familien Marthinsen og Westin hadde flyttet inn siden sist. Familien Marthinsen bestod av far Arthur Marthinsen, mor Inga A. Marthinsen og deres to sønner Jonny og Reidun. Arthur var cellulosearbeider. Av familien Westin er det far Carl Viktor Westin, mor Karen Auginie Westin og deres fire barn som bodde i leiligheten. Carl jobbet på cellulosefabrikken.
Huset har altså blitt brukt som boliger i hele perioden, og har siden senest 1875 bestått av fire leiligheter, to leiligheter i hver etasje. Fra starten og mot midten av 1800-tallet er det oppgitt at huset var bebodd av kun én familie, før det fra slutten av 1800-tallert ble vanlig med fire familier i huset. Familien som har bodd lengst i Verket 16 er familien Kristiansen, som har bodd i huset under folketellingene fra 1891 til 1930. Yrker som kan knyttes til jernverket og cellulosefabrikken var vanlige, deriblant jernverksarbeidere, dagarbeidere, mekanikere, sagbruksarbeidere, cellulosearbeidere og kontorarbeidere.
På grunn av blant annet at hele Verket-området hadde kun én eier av gangen, kun én matrikkel og det var endring i skrivemåter, er ikke alle opplysningene om folketellinger nødvendigvis riktige.
Eric N’Gapeth
Eric N'Gapeth (født 17. juli 1959) er en fransk volleyballspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 8.
Agnese Duranti
Agnese Duranti (født 18. desember 2000) er en italiensk rytmisk gymnast.
Hun representerte Italia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok bronse i lagkonkurransen.
Daniela Mogurean
Daniela Mogurean (født 16. juli 2001) er en italiensk rytmisk gymnast.
Hun representerte Italia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok bronse i lagkonkurransen.
Martina Santandrea
Martina Santandrea (født 5. september 1999) er en italiensk rytmisk gymnast.
Hun representerte Italia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok bronse i lagkonkurransen.
Malpequebukta
Malpequebukta er ei havbukt på nordvestkysten av Prince Edward Island, Canada. Bukta er kjent for dyrking av østers. Kommunen og tettstedet Malpeque Bay ligger på østkysten av bukta. Den lange og smale barriereøya Hog ligger ved innløpet til Malpequebukta og skiller den fra Saint Lawrence-bukta.
Laurent Tillie
Laurent Tillie (født 1. desember 1963) er en fransk volleyballspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 8.
Liu Lingling
Liu Lingling (født 8. november 1994) er en kinesisk trampolinist.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok sølv.
Bedequebukta
Bedequebukta er ei havbukt på sørvestkysten av Prince Edward Island, Canada. Bukta ligger ut mot Northumberlandstredet. Bedequebukta er kjent for dyrking av østers. Stedet Bedeque ligger ved østkysten av bukta.
Store Bloksen
Store Bloksen er et skjær vest for Sveio i Hordaland.
Hurtigbåten «Sleipner» gikk på Store Bloksen 26. november 1999. 16 mennesker omkom. En var savnet helt til 22. november 2000.
Pasjonsspillene i Oberammergau
Pasjonsspillene i Oberammergau er pasjonsspill som oppføres i alpelandsbyen Oberammergau i Bayern hvert tiende år.
Turnaia
Turnaia er en slekt av biller som hører til underfamilien blomsterbukker i den artsrike familien trebukker.
Pasjonsspillene i Oberammergau
Før pesten
Pasjonsspill forekom også tidligere i Oberammergau etter mønster av de i Augsburg og Nürnberg. Men etter pesten i 1632-1633 negynte den tradisjon som deretter er blitt de tradisjonelle pasjonsspillene i denne lille bayerske alpebyen.
Turnaia
Utseende
Middelsstore, avlange, brunlige trebukker. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Hodet er kort og bredt, firkantet sett ovenfra. Pronotum er trapesformet med en knøl omtrent midt på hver sidekant, dekkvingene jevnbrede. Beina er middels lange, lårene litt fortykkede.
Pasjonsspillene i Oberammergau
Fra 1634
Utbruddet av byllepesten 1633/34, som var en av de periodiske tilbakevendende bølger etter den opprinnelige Svartedauden, herjet stygt i dette området. Dødsraten blant voksne var steget fra én person pr 1000 i året som det stod i oktober 1632, til tyve i mars måned i 1633. Da lovet landbyfolket at de hvert tiende år skulle oppføre spillene som skildrer Jesu Kristi lidelse og død. Etter løftet var avgitt, sank dødsraten blant voksne gradvis til den var nede i én i juli måned. Landsbyfolket knyttet dette til det løfte de hadde gitt, og satte alt inn på å oppfylle sin del av det. Så skjedde, og i 1634 oppførte man det første pasjonsspillet.
Turnaia
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Kina (Sichuan, Gansu).
Store Bloksen
7. mai 1990 gikk NIS-registrerte «Sea Orient» på Store Bloksen.
Pasjonsspillene i Oberammergau
Fra 1634
Fra 1680 ble spillene lagt til hvert jevnt avsluttet decennium, altså alle år som slutter på 0 (1690, 1700, 1710 osv.) Denne ordningen har man klart å holde nesten ubrutt; de få unntakene har skyldtes tvingende forhold som krig, forbud og lignende.
Store Bloksen
I 1925 grunnstøtte dampskipet «Estrella» på Store Bloksen.
Pasjonsspillene i Oberammergau
Fra 1634
I 1934 fant det sted et jubileumsspill, i anledning tre hundreårsminnet om det første spillet.
Oppførelsen fant til å begynne med sted ved pinsetider; i moderne tid har sesongen est ut slik at den strekker seg fra mai til oktober. Til å begynne med fant de sted på en åpen glenne på kirkegården, og arrangementene var primitive. Det første virkelige pasjonsspillsteateret ble innviet i 1820. Den ble oppført etter den tradisjonelle grunnplan, en utforming som også i hovedsak ble bebeholdt i det teater som ble oppført for spillene i 1890.
Spillets handling starter med at Jesu inntog i Jerusalem, fortsetter med hans lidelse og døde på korset, og avsluttes med oppstandelsen. Den eldste bevarte teksten til dramaet stammer fra 1662 (utgitt i 1910). Til grunn for denne tekst ligger et pasjonsspill fra 1400-tallet, med elementer fra et annet fra 1500-tallet. I 1815 ble det iverksatt en gjennomgripende omarbeidelse av benediktinerpater Othmar Weis fra det da sekulariserte Kloster Ettal (1771-1843). I 1850 var det blitt foretatt en språklig og poetisk revisjon av teksten, gjort av Joseph Alois Daisenberger. Musikken ble komponert i 1811 av Rochus Dedler. De eldre forbilder er imidlertid godt kjennelige i struktur og mange enkeltheter, slik at det bevarte sin karakter som verdens eldste pasjonsspill - røttene fra senmiddelalderen er blitt hevdet å være merket av antijødiske elementer, som er blitt søkt fjernet i senere justeringer.
Særlig fra 1850 begynte pasjonsspillene i Oberammergau å vinne et verdensomspennende ry.
Av de mange skuespillere som har opptrådt i spillene kan nevnes Tobias Flunger, Joseph Mayr, Anton Lang, Thomas Rendl, Andres Lang, Jakob Mayr, Johann Lang, Sebastian Lang, Hugo Rutz, Georg Lechner, Johannes Zwink, Guido Mayr, Franziska Flunger, Anna Flunger, Rosa Lang og Martha Veit.
Nazistene og spillet i 1934
De spesielle oppførelser i 1934, i anledning 300-årsminnet etter den første oppførelse, var de første og eneste som fant sted etter nazistenes maktovertakelse og i nasjonalsosialismens tid. Nazistene ville gjøre sin ensrettingspolitikk gjeldende også på dette område. Blant annet beordret Riksministeriet forfolkeopplysning og propaganda at det offisielle jubileumsposteret skulle omgjøres for å medta budskapet «Deutschland ruft Euch!» (Tyskland kaller Dere!), og Kraft durch Freude tilbød rabatterte gruppereiser. Myndighetenes propaganda beskrev pasjonsspillet som «et bondedrama ... inspirert av markens kraft», og Hitler overvar en av forestillingene. Et forsøk på å omskrive pasjonsspillets skript til å gjenspeile den nasjonalideologi ble imidlertid forkastet.
Pasjonsspillet i 2010
Rundt halvparten av innbyggerne i Oberammergau var med i spillet i 2010, for tilskuere som kom fra hele verden.
I 2010 var det en ny produksjon, gjort av Christian Stückl fra Oberammergau som til daglig virket som regissør ved Münchens Volkstheater. Med seg hadde han viseregissør og dramarådgiver Otto Huber, ansvarlig for settet og kostymene Stefan Hageneier, musikalsk leder Marcus Zwink og dirigent Michael Bocklet - alle fra Oberammergau. Spillet startet kl 14.30 og varte til 22.30 hver dag. Innlagt var også en tre timer lang middagspause. Dette var nytt, da tidligere produksjoner hadde blitt fremført om morgenen og ettermiddagen, med en lunchpause midt på dagen.
Forestillingene gikk fra 15. mai til 3. oktober. Det var i alt 102 oppsetninger.
Alexander Ogando
Alexander Ogando (født 3. mai 2000) er en dominikansk friidrettsutøver.
Han representerte Den dominikanske republikk under sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok sølv på 400 meter blandet stafett.
I VM i friidrett 2022 i Eugene løp han på Den dominikanske republikks lag som tok gull på 4 × 400 meter blandet stafett.
Sun Wei (gymnast)
Sun Wei (født 12. august 1995) er en kinesisk turner.
Han representerte Kina under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok bronse i lagkonkurransen.
Jean-Baptiste Martzluff
Jean-Baptiste Martzluff (født 26. oktober 1958) er en fransk volleyballspiller.
Alain Fabiani
Alain Fabiani (født 14. september 1958) er en fransk volleyballspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 8.
Port au Port-halvøya
Port au Port-halvøya er ei halvøy på vestkysten av øya Newfoundland, Canada. Halvøya har form som en trekant og kystlinje på 130 kilometer. . Port au Port-halvøya er forbundet med Newfoundland ved et smalt eid der det lille stedet Port au Port ligger på Newfoundland-sida. Øst for halvøya på nordsida av eidet ligger Port au Port-bukta, øst og sør for eidet St. Georg-bukta.
Zhu Xueying
Zhu Xueying (født 2. mars 1998) er en kinesisk trampolinist.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok gull.
Zou Jingyuan
Zou Jingyuan (født 3. januar 1998) er en kinesisk turner.
Han representerte Kina under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok gull i skranke og bronse i lagkonkurransen.
Jean-Marc Jurkovitz
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 8.
Svein Erik Bjerkrheim
Svein Erik Bjerkrheim (født 9. april 1971) er en tidligere norsk håndballspiller. Han spilte 85 landskamper for Norge mellom 1991 og 2003. Han spilte håndball-VM 1999 for menn for det norske laget. Siden spillerkarrieren tok slutt har Bjerkrheim vært trener på aldersbestemt nivå. Han er gift med Susann Goksør Bjerkrheim.
Dina Averina
Dina Averina (født 13. august 1998) er en russisk rytmisk gymnast.
Hun representerte ROC under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok sølv i den individuelle konkurransen.
Wataru Tanigawa
Wataru Tanigawa (født 23. juli 1996) er en japansk turner.
Han representerte Japan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok sølv i lagkonkurransen.
Daiki Hashimoto
Daiki Hashimoto (født 7. august 2001) er en japansk turner.
Han representerte Japan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok sølv i lagkonkurransen, samt gull i mangekamp og i svingstang.
Artur Dalalojan
Han representerte ROC under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok gull i lagkonkurransen.
Årets lokale klimatiltak
Årets lokale klimatiltak er en klimakonkurranse for kommunesektoren som arrangeres av KS, Kommunalbanken og Miljøstiftelsen ZERO. Konkurransen arrangeres for å skape oppmerksomhet om gode klimaløsninger i store og små norske kommuner og i fylkeskommunene. Målet med prisen er å vise fram ambisiøse prosjekter for å begeistre og inspirere Prisen deles ut årlig under Zerokonferansen.
Tomas Hoszek
Tomas Hoszek (født 10. juni 1960) er en svensk volleyballspiller.
Han representerte Sverige under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 7.
Årets lokale klimatiltak
Prisvinnere 2018
I alt kom det inn 22 søknader til konkurransen. Fem toppnominerte ble valgt ut av en jury bestående Odd Einar Dørum, Kristin Halvorsen, Gunn Marit Helgesen, Marius Holm og Kristine Falkgård.
De nominerte og prisvinnerne var :
Bengt Gustafson
Bengt Gustafson (født 17. mai 1963) er en svensk volleyballspiller.
Han representerte Sverige under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 7.
Shin Jea-hwan
Shin Jea-hwan (født 3. mars 1998) er en sørkoreansk turner.
Han representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok gull i hopp.
Rufisque
Rufisque er en senegalesisk by som ligger i regionen Dakar.
Ivan Litvinovitsj
Ivan Litvinovitsj (belarusisk: Іван Уладзіміравіч Літвіновіч, født 26. juni 2001) er en belarusisk trampolinist.
Han representerte Belarus under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok gull.
Håkan Björne
Håkan Björne (født 13. mars 1964) er en svensk volleyballspiller.
Han representerte Sverige under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 7.
Hillsboroughbukta
Hillsboroughbukta er ei havbukt på sørkysten av Prince Edward Island, Canada. Bukta ligger ut mot Northumberlandstredet. Elvene Hillsborough, North og West renner ut i bukta der provinshovedstaden Charlottetown ligger. Tre firedeler av lengden til elva Hillsborough er påvirka av tidevannet i bukta.
Olivier Rossard
Olivier Rossard (født 31. august 1965) er en fransk volleyballspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 8.
Philippe Blain
Philippe Blain (født 20. mai 1960) er en fransk volleyballspiller.
Stord Fotball i 1990
spilte sesongen 1990 i 2. divisjon avdeling A, som da var det nest øverste nivået i norsk fotballs ligasystem. Laget endte sesongen på ellevte plass, under nedrykksstreken, på tabellen og rykket dermed ned et nivå i ligahierarkiet for påfølgende sesong. Alle lagets hjemmekamper ble spilt på Stord stadion. Tilskuersnittet på hjemmekampene var 1,027.
Alina Harnasko
Alina Aljaksandrawna Harnasko (belarusisk: Аліна Аляксандраўна Гарнасько, født 9. august 2001) er en belarusisk rytmisk gymnast.
Hun representerte Belarus under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok bronse i den individuelle konkurransen.
Philippe-Marie Salvan
Philippe-Marie Salvan (født 17. mai 1965) er en fransk volleyballspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 8.
Kaolack
Kaolack er en senegalesisk by som ligger i regionen Kaolack.
Den har 172 305 innbyggere (2002).
Passamaquoddybukta
Passamaquoddybukta er ei tidevannsbukt nær innløpet til Fundybukta i det sørvestlige av den kanadiske provinsen New Brunswick og det sørøstlige av USA-delstaten Maine. Elva St. Croix River renner ut i bukta. Øyene Deer og Campobello i sør avgrenser Passamaquoddybukta fra Fundybukta. Det er fiske etter sild og hummer i bukta. Tidevannet fører 2.000.000.000 kubikkmeter vann ut og inn av bukta to ganger i døgnet.
Jan Hedengård
Jan Hedengård (født 27. mai 1963) er en svensk volleyballspiller.
Han representerte Sverige under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 7.
Patrik Johansson (volleyballspiller)
Patrik Johansson (født 20. september 1963) er en svensk volleyballspiller.
Han representerte Sverige under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 7.
Takeru Kitazono
Takeru Kitazono (født 21. oktober 2002) er en japansk turner.
Han representerte Japan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok sølv i lagkonkurransen.
Jannis Kalmazidis
Jannis Kalmazidis (født 16. juni 1968) er en svensk volleyballspiller.
Han representerte Sverige under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 7.
Lars Nilsson (volleyballspiller)
Lars Nilsson (født 11. mars 1965) er en svensk volleyballspiller.
Urban Lennartsson
Urban Lennartsson (født 2. mai 1962) er en svensk volleyballspiller.
Tin Srbić
Tin Srbić (født 11. september 1996) er en kroatisk turner.
Urban Lennartsson
Han representerte Sverige under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 7.
Tin Srbić
Han representerte Kroatia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok sølv i svingstang.
Touba
Touba er en senegalesisk by som ligger i regionen Diourbel.
Den har 529 176 innbyggere (2007).
Lars Nilsson (volleyballspiller)
Han representerte Sverige under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 7.
Peter Tholse
Peter Tholse (født 6. oktober 1965) er en svensk volleyballspiller.
Han representerte Sverige under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 7.
Paige Madden
Paige Madden (født 22. oktober 1998) er en amerikansk svømmer.
Hun representerte USA under Sommer-OL 2020 i Tokyo med stafettlaget på 4 × 200 meter fri som tok sølvmedaljen.
Diourbel
Diourbel er en senegalesisk by som ligger i regionen Diourbel.
Den har 100 445 innbyggere (2007).
M’Bour
M'Bour er en senegalesisk by som ligger i regionen Thiès.
Den har 233 000 innbyggere.
Christophe Meneau
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 8.
Fosheimhalvøya
Fosheimhalvøya er ei 4.823 kvadratkilometer stor halvøy på vestkysten av Ellesmereøya i det kanadiske territoriet Nunavut. Halvøya er kjent som "Arktis' hage" fordi det er mer vegetasjon enn plasseringen så langt nord skulle tilsi. Ekspedisjonen til Otto Sverdrup utforska området i 1899 og oppkalte halvøya etter ekspedisjonsmedlemmet Ivar Fosheim.
Mats Karlsson
Mats Karlsson (født 20. januar 1963) er en svensk volleyballspiller.
Han representerte Sverige under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 7.
Ziguinchor
Ziguinchor er en senegalesisk by som ligger i regionen Ziguinchor.
Den har 205 294 innbyggere (2013) og dekker et areal på 9 km².
Thiès
Thiès er en senegalesisk by som ligger i regionen Thiès.
Den har 394 544 innbyggere.
Laura Veres
Hun representerte Ungarn under Sommer-OL 2020 i Tokyo med stafettlaget på 4 × 200 meter fri som kom på 7. plass i finalen.
Per-Anders Sääf
Per-Anders Sääf (født 11. april 1965) er en svensk volleyballspiller.
Han representerte Sverige under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 7.
Artem Dolgopyat
Artem Dolgopyat (født 16. juni 1997) er en israelsk turner.
Han representerte Israel under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han tok gull i frittstående.
Anders Lundmark
Anders Lundmark (født 18. februar 1965) er en svensk volleyballspiller.
Patrick Duflos
Patrick Duflos (født 29. desember 1965) er en fransk volleyballspiller.
Disney Channel Asia
Disney Channel Asia er en asiatisk TV-kanal med hovedkontor i Singapore. Den sendes over hele Asia og er en franchising av Disney Channel.
Patrick Duflos
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 8.
Sacri Monti
Sacri Monti (italiensk for "hellige fjell") i Piemonte og Lombardia er ni grupper med pilegrimskapeller og andre arkitektoniske verk i Nord-Italia bygget på slutten av 1500- og 1600-tallet.
Ideen med de hellige fjell i Europa dukket opp som et alternativ til pilegrimsreiser til de hellige stedene i Jerusalem og Palestina, som ble stadig vanskeligere på grunn av den raske utvidelsen av muslimsk kultur. På større og mindre fjell ble det satt opp 160 små kapeller med scener fra livet til Jesus, Jomfru Maria eller helgener i form av skulpturer og freskomalerier.
I 2003 ble Sacri Monti oppført på UNESCOs verdensarvliste.
De hellige fjellene
De ni Sacri Monti er:
(Sacro Monte = Hellig fjell og Sacri Monti = Hellige fjell. Entall og flertall).
Sacro Monte di Varallo
Det hellige fjellet Varallo (eller det nye Jerusalem) er det elste av de ni Sacri Monti, et romersk-katolsk pilegrimsanlegg grunnlagt i 1491 av fransiskaner broren Bernardino Caimi. Fra stedet har man utsikt over byen Varallo Sesia i kommunen Vercelli, Piemonte, Nord-Italia.
Det er ligger 600 moh, 150 m over det historiske sentrum av Varallo. Det er bygget på en naturlig terrasse i de steinete skråningene til Monte Tre Croci, på den vestre bredden av Sesia-elven. Sacro Monte di Varallo omfatter en basilikaen og 45 kapeller, som enten er enkeltstående eller satt inn i de store monumentale kompleksene Nasaret, Betlehem, Pilatus hus, Golgata, Jesus grav og Parellas hus.
Her er mer enn 800 malte statuer i naturlig størrelse, i tre og terrakotta, som dramatisk illustrerer Kristi liv, lidenskap, død og oppstandelse. Dette interiøret er levende dekorert med freskomalerier.
Den nåværende utformingen av Sacro Monte er et resultat av en rekke inngrep utført fra slutten av 1400-tallet og frem til midten av 1800-tallet. Fra midten av det sekstende århundre begynte arbeidet med en totalrenovering av stedet. På høyden av motreformasjonen skulle alle begivenhetene i Jesu liv representeres, som lidenskapen og hans død. Området ble organisert i to soner, den overveiende naturlige nedre delen og toppen som skal representere byen Jerusalem.
Sacro Monte di Crea
Det hellige fjellet Crea (bygget på en høyde ikke på et fjell) er et romersk-katolsk pilegrimsanlegg i kommunen Serralunga di Crea, Piemonte, Nord-Italia. Den nås via en bratt sti som slynger seg gjennom en skogkledd naturpark.
Det lå allerede en helligdom dedikert til Jomfru Maria på stedet, fra rundt 350 e.Kr. Byggingen startet rundt denne helligdommen i 1589. I 1820 måtte man foreta et betydelige restaureringsarbeider etter tidens ødeleggelser.
Sacro Monte di Orta
Det hellige fjellet Orta er et romersk-katolsk pilegrimsanlegg i kommunen Orta San Giulio, Piemonte, Nord-Italia. Det ligger på toppen av en høyde kjent som San Nicolao, med utsikt over Ortasjøen.
Byggingen av komplekset, dedikert til den hellige Frans av Assisi, begynte i 1583. Prosjektet inneholdt 36 kapeller, hvorav bare 20 ble bygget. Fram til 1630 var de for det meste i manneristisk stil, men fra midten av 1600-tallet var det barokk og andre påvirkninger som dominerte. Byggingen ble avsluttet i 1788. Periodens mest kjente malere og skulptører fikk oppdrag her og mange av kunstverkene er av høy kvalitet.
Sacro Monte di Varese
Det hellige fjellet Vareses er et romersk-katolsk pilegrimsanlegg som ligger noen få kilometer fra Varese i Lombardia, Nord-Italia.
Ilian Kaziyski
Ilian Kaziyski (født 9. august 1960) er en bulgarsk volleyballspiller.
Sacri Monti
Sacro Monte di Varese
Det ligger i parken "Campo dei Fiori" som består av Den hellige vei og helligdommen, samt den lille middelalder landsbyen som omgir helligdommen. Den hellige vei med sine 14 kapeller, stiger opp fjellet til den lille landsbyen Santa Maria del Monte. Hvert kapell langs den brosteinsbelagte 2 km lange stien representerer et av rosenkransens gledelige, sorgfulle og strålende mysterier. På enden av stien ligger helligdommen bestående av 15 kapeller dedikert til Jomfru Maria.
Ilian Kaziyski
Han representerte Bulgaria under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 6.
Sacri Monti
Sacro Monte di Varese
Allerede på 400-tallet var det et beskjedent kapell bygget av Sant'Ambrogio som takk for seieren over arianerne. Det eksisterer også en krypt fra en romansk helligdom fra 1000-tallet, muligens bygget på en tidligere middelalderbygning. Helligdommen, som ble oppsøkt av pilegrimer, ble satt i stand og nesten fullstendig ombygd i 1472 basert på et design av arkitekten Bartolomeo Gadio. Kunstnere fra Milano-området utsmykket den med dekorasjoner, skulpturer, alter, møbler og liturgiske verk, noe av dette oppbevares i Sanctuary Museum (Baroffio Museum).
I 1604 fikk arkitekten Giuseppe Bernascone, kjent som "il Mancino", oppdraget med å designe de forskjellige kapellene og den naturskjønne ruten langs fjellskråningene, han var den kunstneriske lederen for byggingen av hele komplekset. Byggingen gikk raskt og tretten av de fjorten planlagte kapellene ble fullført i 1623. I 1698 ble anlegget fullført i sin nåværende form, inkludert de malte terrakotta-statuer og fresker.
Vellone-Sacro Monte taubanen går fra det første kapellet "Prima Cappella" og til toppen av Sacro Monte på 807 moh.
Sacro Monte di Oropa
Det hellige fjellet Oropa er et romersk-katolsk pilegrimsanlegg i kommunen Biella, Piemonte, Nord-Italia.
Sacro Monte di Ossuccio
Det er omgitt av olivenlunder og skog, og er ganske isolert fra annen bebyggelse. De fjorten kapellene, konstruert mellom 1635 og 1710 i typiske barokkstilen er forbundet med en sti som fører opp til en allerede eksisterende helligdom fra 1532 plassert på toppen og dedikert til La Beata Vergine del Soccorso.
Kappelene er i hovedtrekk tilegnet Jomfru Marias opptagelse i himmelen.
Det er også en kirken her som antagelig ble bygget mellom slutten av 1400-tallet og 1699. Innvendig er den mer som et femtende kapell.
Tsvetan Florov
Tsvetan Florov (født 6. september 1958) er en bulgarsk volleyballspiller.
Han representerte Bulgaria under Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor han ble nummer 6.
Sacri Monti
Sacro Monte di Ghiffa
Det hellige fjellet Ghiffa er et romersk-katolsk pilegrimsanlegg i kommunen Ghiffa, Piemonte, Nord-Italia, med utsikt over Maggioresjøen.
Dedikasjonen til treenighetens mysterium ble påvirket av et allerede eksisterende lille oratorium et på Mount Cariago. Det monumentale anlegget virker ikke homogent og ferdigstilt, og hvem som grunnla det er uvisst.
Solveig Vatnar
Solveig Karin Bø Vatnar (født 1968 ) er en norsk psykolog, voldsforsker og professor.
Sacri Monti
Sacro Monte di Ghiffa
Kapellet til den hellige jomfru Maria var det første som ble bygget i 1647. Portikoen til Via Crucis (korsveien), reist på 1600-tallet, har temaer som Kristi lidelse.
Sacred Mount Calvary di Domodossola
Det hellige fjellet Golgata, Domodossola er en romersk-katolsk helligdom på Mattarella-høyden, med utsikt over Domodossola, Piemonte, Nord-Italia.
Solveig Vatnar
Hun er utdannet cand.psychol., er spesialist i klinisk psykologi og tok doktorgrad i psykologi ved Universitetet i Oslo i 2009. Hun er forsker ved Oslo universitetssykehus og professor II ved Høgskolen i Molde.
Jay Benedict
Jay Benedict (født 11. april 1951 i Burbank i California i USA, død 4. april 2020 i London) var en amerikansk skuespiller.
Solveig Vatnar
Hun har særlig forsket på drap i nære relasjoner. På oppdrag fra Justis- og beredskapsdepartementet gjennomførte hun en kartlegging av samtlige partnerdrap i Norge fra 1990 til 2012.
Vatnar har vært medlem av flere offentlige utvalg. Hun var medlem av det regjeringsoppnevnte Kvinnevoldsutvalget som avga NOU 2003: 31: Retten til et liv uten vold. Fra 2010 var hun medlem av Våpenlovutvalget. I 2018 ble hun medlem av det regjeringsoppnevnte Partnerdrapsutvalget som la frem NOU 2020: 17.
Hun fikk Krisesentersekretariatets rettighetspris i 2022.
Sacri Monti
Sacred Mount Calvary di Domodossola
Den ble bygget i 1657 på initiativ av kapusiner brødrene Gioacchino da Cassano og Andrea da Rho. Kapellene er dedikert til Via Crucis (korsveien) og er plassert langs en pilegrimsrute som starter i utkanten av Domodossola og ender på toppen av Mount Mattarella.
På toppen er det et oratorium til Our Lady of Grace, som ble innviet i 1690 og i 1828 grunnla filosofpresten Antonio Rosmini Institute of Charity.
Borislav Kyosev
Borislav Kyosev (født 3. august 1961) er en bulgarsk volleyballspiller.
Jay Benedict
Liv og virke
Benedict ble født i California, men flyttet til Europa som barn og spilte i roller på engelsk såvel som fransk og spansk.
Sacri Monti
Sacred Mount Calvary di Domodossola
Gjennom århundrene har det hellige fjellet gjennomgått forskjellige modifikasjoner, gjenoppbygging og restaurering, inkludert i 1957 med trestatuene i kapellene 3, 5, 6 og 7.
Jay Benedict
Liv og virke
I begynnelsen av 1970-årene medvirket han i teaterstykker som The Rocky Horror Show, Harold Pinters produksjon av Sweet Bird of Youth og komedien The Foreigner. I Filumena Marturano spilte han mot Pierce Brosnan, som da hadde sin første teaterrolle. I den turnerende forestillingen One Day at a Time spilte han mot Bill Wilson, som grunnla Anonyme Alkoholikere.