cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
PangYa
Banene
Presentasjon av alle banene i Pangya. Banene er merket med ★ for å vise vanskelighetsgraden. Dess flere stjerner, jo vanskeligere er banene.
Blue Lagoon ★
Blue Lagoon er en nybegynnerbane, lokalisert under den lysende blå himmelen, rett ved siden av de forfriskende revene ved Pangyaøyas beste feriesteder, Liberia. Du kan enkelt klare PAR ved disse banene, men vær forsiktig og ikke mist fokuset på spillet, når du oppdager de overraskende fine områdene du besøker.
Blue Water ★★
Sepia Wind ★★
Oskar Raaum
Oskar Raaum (født 1. juli 1916, død 30. oktober 2002) var en norsk tenorsanger, dirigent og sangpedagog.
PangYa
Banene
Sepia Wind er lokalisert i Ventus, et industrielt omtråde i sentrum av Pangyaøya. Du vil finne vindmøller rundt ved de forskjellige hullene, som blir brukt til å produsere kraft som Titanboos folk bruker. Vanskelighetsnivået på denne banen er på linje med Blue Water – laget for de som søker en utfordrende bane, med trær og vindmøller spredt rundt ved hullene, for å gjøre slik at du får så lite poeng som mulig.
Oskar Raaum
Raaum kom tidlig med i Olavsguttene og studerte sang med deres dirigent, Ragnvald Bjarne. Raaum debuterte i 1943 i Oslo. Fra 1947 til 1950 studerte han i Roma og Milano med barytonsangeren Riccardo Stracciari og tenorsangeren Aureliano Pertile. I Paris studerte han med barytonsangeren Pierre Bernac og litt senere med Luigi Ricci i Roma.
PangYa
Banene
Ned veien i Mega Valley, vil du til slutt nå Maga Forest, hvor unge magikere øver på magi. På grunn av snøen som laver ned året rundt, kan beamen lett lokaliseres, noe som gjør dette til en rimelig simpel bane. Hvis du har julephoenixen, så vil denne banen være det perfekte valget for deg, for på grunn av den glatte snøen, vil du tjene en pen mengde med Pang.
Oskar Raaum
Han var dirigent og grunnlegger (1956) av solistensemblet Col Canto som med sine 23.medlemmer debuterte i 1958. Fra 1960 til 1964 var Raaum dirigent for Guldbergs Akademiske Kor og deretter kormester og kunstnerisk leder for Oslo Filharmoniske Kor (OFK) fra 1964 til 1983. Raaum drev egen sangskole i Oslo og har hatt flere av Norges ledende sangere som sine elever. I 1975 startet og drev han, sammen med bassangeren Bjørn-Lie Hansen, Oslo Kammeropera som satte opp Il Maestro di Musica av Giovanni Battista Pergolesi og Dido and Aeneas av Henry Purcell.
Noen kjente elever
Unni Rugtvedt, Else Dehli, Bjørn Lie-Hansen, Rolf Nykmark, Ragnhild Groven, Kristin Magret Brækken, Svein Bjørkøy, Anders Vangen, Rita Heigre, Solfrid Heier, Elisabeth Tandberg, Kristine Kloster m.fl.
PangYa
Banene
Silvia Cannon ★★★
Murry Wilson
Murry Gage Wilson (født 2. juli 1917, død 4. juni 1973 ) var en amerikansk låtskriver, musiker, plateprodusent og manager for The Beach Boys, hvor blant andre hans sønner Brian, Carl og Dennis samt hans nevø Mike Love var medlemmer.
PangYa
Banene
Denne banen er oppkalt etter marinens kampskip, the Silvia, og det er der Cecilia jobber som første løytnant. Banen består av en hel haug av skip, som ligger øst for dalføret, Liberia. De fleste som jobber på Silvia Cannon er fra Machina klanen, og elsker simpelthen teknologi og maskineri. De designet skipene til å tjenestegjøre i det godes navn, og det største skipet av dem alle, the Silvia, ble bygd for å sloss mot Demonkongen. Men, den store kraften som ble utløst hver gang kanonon ble avfyrt, første til at vindstyrken, og vindretningen skiftet hele tiden. Beboerne på Pangyaøya fant dette svært interessant, og gjorde derfor kampskipene til golfbaner!
Murry Wilson
Karriere
Murry Wilson startet å skrive låter etter at han var utsatt for en arbeidsulykke hvor han mistet det ene øyet. Hans mest kjente sang var «Two-Step Side-Step». Han hadde ikke spesielt stor suksess som låtskriver, men lærte seg å spille flere instrumenter. Dette var ferdigheter han lærte videre til sine sønner.
I 1962 klarte han å skaffe The Beach Boys platekontrakt med Capitol Records. Han var kjent som en dominerende og manipulativ mann, noe hans sønner erfarte både privat og som musikere. Ifølge Brian Wilson selv var det faren som sørget for at han mistet hørselen på sitt høyre øre, etter at faren hadde slått ham i hodet med en treplanke.
PangYa
Banene
Pink Wind ★
Den delen av Pangyaøya som kalles for Ventus er et magisk sted. I hjørnet av denne delen, er det en bane som heter Pink Wind. Denne banen er kjent for sine flotte farger om våren, og banen er ment å bringe lykke til alle som spiller der. Pink Wind har lange fairways, brede daler, og svært flate greens.
Murry Wilson
Karriere
Som manager var han kontrollerende og hengte seg ofte opp i detaljer rundt bandets musikk og image. Dette, i tillegg til at han var voldelig mot sine sønner, gjorde at forholdet mellom bandet og ham ble stadig mer anstrengt. I 1964, under innspillingen av sangen «I Get Around», hadde bandet fått nok. Brian gikk bort til sin far og ga ham sparken som bandets manager.
PangYa
Banene
Wind Hill ★★★
Høye daler, sterke vindkast, vindmøller og trær. Dette er noe som gjør Wind Hill til en veldig vanskelig bane å mestre. Wind Hill er lokalisert i midten av det industrielle området i Ventus på Pangyaøya.
West Wiz ★
Den magiske banen West Wiz, er lokalisert på vestsiden av Maga Valley, og er nabo til banen Wiz Wiz. West Wiz kan vise frem en himmel med fullt av stjerner! Hvis du er heldig, kan det hende at du ser et stjerneskudd. Maga Valley er kjent for sine vanskelige baner, men er du en nybegynner, så er West Wiz er en bra plass å starte.
Shining Sand ★
Mens kampskipet "The Silvia", sirklet rundt Pangyaøya, begynte det på mystisk vis å bli trykket mot Maga Forest. Til slutt grunnstøtte skipet, og resten av flåten, og sjøen rundt de frøs igjen. I dag er skipene en permanent del av golfbanen, og siden kanonene er frøset i stykker, trenger du ikke å være redd for skiftende vind.
Wiz Wiz ★★★
Wiz Wiz er en magisk bane lokalisert i Maga Valley. Høyt oppi skyene, tilbyr Wiz Wiz noen av de høyeste klippene på hele Pangyaøya. Banen består av mange huler, hauger, og objekter som vil tvinge deg til å tenke nøye gjennom hvor du skal slå phoenixen. Husk at bare litt magi, kan hjelpe deg langt på vei.
Deep Inferno ★★★
Iris (navn)
Iris er et kvinnenavn som på gammelgresk betyr regnbue. Iris skrevet baklengs blir et annet kvinnenavn: Siri.
Iris har norsk navnedag den 24. mai.
PangYa
Banene
Deep Inferno regnes som det siste hvilestedet til den farlige Demonkongen. Den flerhodete dragen, Cythra, har blitt lenket fast, og begravd i lavan; mens andre drager er lenket fast i vulkaner. Dragene har begynt å sparke fra seg, de vet at en ny Demonkonge er på vei. Kaller Deep Inferno på deg?
Iris (navn)
Utbredelse
Iris var et populært navn i England i 1920- og 1930-årene.
PangYa
Papel Shop
Papel Shop er egentlig et lotteri. For å få være med må man betale 500 pang, og da får man ta èn runde. Når man starter runden, vil det komme frem et tilfeldig antall baller (som likner på Dolfini), antallet kan variere fra 1-5, der 3 er vanligst. Nederst på skjermen vil man kunne se 8 forskjellige gjenstander som man kan vinne. Ballene vil, etter hvert som man trykker på de, "falle" på gjenstandene nederst på skjermen, og disse vinner man.
Brie's Cauldron
I Brie's Cauldron kan du få hjelp av Brie til å skaffe deg unike gjenstander. Disse gjenstandene får du ved å mikse sammen gjenstander du har fra før.
E-card
E-card ble nylig introdusert i Pangya, og brukes i en annen type lotteri. Man kan kjøpe E-Card for 5 Cookies per stykk spillets butikk. Dette gir spilleren en sjanse til å vinne noe i lotteriet. Premiene er veldig sjeldne, og er ikke mulig å få tak i på andre måter.
Nivåene
Når man spiller Pangya, vil man hele tiden få erfaringspoeng. Dette fører til at man går opp i nivå, noe som er typisk for RPG-spill. Alle starter på det laveste nivået som er rookie F. Etter rookie F, vil man bli rookie E. Full liste under.
Juksing
Pangya er et spill som er utsatt for utbredt juksing. Spillere har tatt i bruk kalkulatorer som beregner hvor hardt du må slå ballen, samt hvor ballen må bli slått for å komme ned i hullet. Det er veldig vanskelig å oppdage bruk av kalkulatorer, noe som fører til at de som bruker det aldri/sjeldent blir tatt.
NASCAR Autozone Elite Division Southwest Tour
NASCAR Autozone Elite Division Southwest Tour er en racingserie i USA under ledelse av NASCAR. Den eksisterte mellom 1985–2006. Serien inneholder nye bilmodeller.
Memphis Belle (B-17)
Memphis Belle var kallenavnet på et B-17F Flying Fortress bombefly som fløy med den amerikanske hærens luftvåpen under andre verdenskrig. I mai 1943 ble det det første amerikanske tyngre bombeflyet som klarte å gjennomføre 25 kampoppdrag. Flyet og mannskapet ble da sendt tilbake til USA for å reklamere for krigsobligasjoner. Flyet har også inspirert to filmer, en dokumentarfilm fra 1944 Memphis Belle: A Story of a Flying Fortress og en spillefilm fra 1990, Memphis Belle. Flyet var i 2017 under restaurering hos National Museum of the United States Air Force i Dayton, Ohio, der det er planlagt utstilt fra mai 2018.
Snøhetta (arkitektfirma)
Snøhetta er et internasjonalt firma innen arkitektur-, landskapsarkitektur, interiørdesign, produktdesign og grafisk design. Hovedkontoret er i Oslo, men selskapet har også kontorer i New York, Paris, Innsbruck, Hongkong, Adelaide og San Francisco.
Grunnleggere av selskapet er Kjetil Trædal Thorsen og Craig Edward Dykers.
Snøhetta har ca. 250 ansatte globalt.
Snøhetta har mottatt the World Architecture Award for Bibliotheca Alexandrina i Egypt og Den Norske Opera & Ballett i Bjørvika i Oslo, og Aga Khan Award for Architecture for Biblioteket i Alexandria. Etter det ble ferdigstilt i 2008, har Den Norske Opera & Ballett vunnet Mies van der Rohe Award og EDRA (Environmental Design Research Association) Great Places Award, samt European Prize for Urban Public Space, og International Architecture Award og Global Award for Sustainable Architecture i 2010.
Historie
I 1987 bestemte landskapsarkitektene Johan Østengen, Berit Hartveit, Inge Dahlman og Alf Haukeland å flytte sammen med arkitektene Kjetil Trædal Thorsen og Øyvind Mo i et felles kontorlokale i Storgata i Oslo. Ideen var at man, i tillegg til å dele kontor, skulle jobbe på tvers av fagene og føre arkitektur og landskapsarkitektur sammen i en og samme designprosess. Selskapets navn var Snøhetta arkitektur og landskap AS.
Kontoret lå på loftet over det «brune» skjenkestedet Dovrehallen, og derfor kalte man stedet for Snøhetta. Snøhetta er det høyeste fjellet, 2286 moh., i fjellmassivet Dovrefjell.
I 1989 meldte Snøhetta seg på den internasjonale arkitektkonkurransen for det nye biblioteket i Alexandria i Egypt. Kjetil Thorsen ble enig med sin partner, Øyvind Mo og sin studiekamerat fra Graz i Østerrike, Christoph Kapeller, om at de skulle delta i konkurransen sammen. Fordi Christoph hadde flyttet til Los Angeles bestemte de seg for å leie en leilighet og gjøre arbeidet der. Flere arkitekter ble invitert med for å delta i konkurransearbeidet, Craig Dykers fra USA og Per Morten Josefson fra Norge. Den norske kunstneren, Jorunn Sannes, utarbeidet forslaget til den utvendige steinveggen og den tyske kunsthistorikeren Cordula Mohr hjalp til med beskrivelsen. Konkurransearbeidet ble gjennomført i løpet av en fire-fem uker og viste seg å bli vinnerprosjektet.
Mot slutten av 1989 flyttet Christoph, Craig og Elaine til kontorfellesskapet i Oslo. Et aksjeselskapet ble etablert med åtte likeverdige partnere: Kjetil Trædal Thorsen, Johan Østengen, Christoph Kapeller, Øyvind Mo, Craig Dykers, Per Morten Josefson, Martin Rubik og Alf Haukeland. Selskapet endret navn til Snøhetta AS. Snøhetta har idag to majoritetseiere, Kjetil Thorsen og Craig Dykers. I tillegg er det ytterligere fire eiere, Robert Greenwood, Ole Gustavsen, Jenny B. Osuldsen og Tarald Lundevall.
Gjennom de siste 10 årene har Snøhetta vunnet flere store prosjekter verden rundt, som bla. national September 11 Memorial Pavilion i New York, SFMOMA, i San Francisco, King Abdulaziz Centre for World Culture i Saudi Arabia, Times Square i New York og Busan Operaen i Sør-Korea.
Galina Stepanskaja
Galina Andrejevna Stepanskaja (russisk Галина Андреевна Степанская, født 27. januar 1949) er en russisk tidligere skøyteløper. Hun representerte Sovjetunionen.
Hun tok sølv i allround-VM i 1978 og 1979.
Sørdyrøya
Sørdyrøya er ei øy i Frøya kommune i Trøndelag.
Dyrøy Grendalag sitt grendahus ligger på øya. Det er også flere sauebonder på øya.
Liste over stortingsrepresentanter 1977–1981
Liste over stortingsrepresentanter 1977–1981 omfatter alle som ble valgt til stortingsrepresentanter for perioden 1977 til 1981, og deres fast møtende vararepresentanter. Stortingsvalget 1977 endte med at de 155 representantplassene på Stortinget ble fordelt med 76 til Arbeiderpartiet (Ap), 41 til Høyre, 22 til Kristelig Folkeparti (KrF), 12 til Senterpartiet (Sp), 2 til Sosialistisk Venstreparti (SV) og 2 til Venstre.
Etter valget fortsatt Odvar Nordlis regjering (Ap), som ble avløst av Gro Harlem Brundtlands første regjering (Ap) i februar 1981. Guttorm Hansen fortsatte som stortingspresident i denne perioden.
David Guetta
Pierre David Guetta (født 7. november 1967 i Paris) er en fransk disc jockey (DJ) med marokkanske og jødiske røtter. Han er kanskje mest kjent for låtene «When Love Takes Over» med Kelly Rowland og «Sexy Bitch» med Akon.
Han har solgt over 3 millioner CD-er og over 15 millioner singler. David Guetta har utgitt mange albumer. De mest kjente er One Love og Nothing but the Beat, hvor sistnevnte lå på førsteplass på iTunes i flere måneder, og er den hittil mest solgte platen hans.
I 2012 ga han ut Nothing but the Beat 2.0, som inneholdt de bestselgende singlene fra Nothing but the Beat (som «Turn Me On» (feat. Nicki Minaj og «Titanium» (feat. Sia)) i tillegg til låter som «She Wolf [Falling to Pieces]» (feat. Sia) og «Play Hard» (feat. Akon og Ne-Yo). De sistnevnte sangene lå på Topp 10 på iTunes i ca. en måned.
Ikehara vannkraftverk
Ikehara vannkraftverk er et vannkraftverk tilknyttet en demning ved elva Kitayamagawa øst for Osaka, ved Shimokitayama i prefekturet Nara på det sørlige Honshu, Japan. Vannkraftverket har en installert vannkraftkapasitet på 350 MW. Reservoaret demmes opp av Ikehara-demningen, en buedam i betong.
Durham-evangeliene
Durham-evangeliene (The Durham Gospels) er en angelsaksisk evangeliebok fra slutten av 600-tallet som i dag blir bevart i Durhamkatedralens katedralsbibliotek (MS A.II.17) i England. En enkel folie av dette manuskriptet er i dag ved Magdalene College ved University of Cambridge (Pepysian MS 2981).
Generelt ble manuskripter produsert med liten utsmykking i klostrene på 500-tallet hvis man dømmer det som er blitt bevart fra denne tiden. Det var først på slutten av 600-tallet at klostrene hadde vokst i størrelse og rikdom til at det satte sitt preg på kirkekunsten. Den rikt dekorerte Durham-evangeliene er en tidlig bok fra Lindisfarne og den første som benyttet fletteverk og ranker i sin dekorasjon, og en dekorativ initialbokstav med tohodede slanger.
Det er et annet fragmentarisk evangeliemanuskript (MS A.II.10) i katedralsbiblioteket som noen ganger også blir referert til som «Durham-evangeliene».
Lingjintang-demningen
Lingjintang-demningen er en demning med vannkraftverk under bygging i Hunan-provinsen i det sørlige Kina, i Juanshui Jiang, ei sideelv til Chang Jiang. Arbeidet Vannkraftverket bygges nedenfor Wuqiangxi-demningen, og skal ha en kapasitet på 240 MW. Den vil få reguleringsoppgaver for å effektivisere effekten av Wuqiangxi-demningen.
Emil Hegle Svendsen
Emil Hegle Svendsen (født 12. juli 1985) er en norsk tidligere skiskytter og langrennsløper som representerte Trondhjems Skiskyttere og Strindheim ski, langrennsavdelingen i Strindheim IL.
Han tok tolv gull og seks sølv i VM i skiskyting og fire gull, tre sølv og én bronse i OL. Han har 37 verdenscupseire i skiskyting, og han vant verdenscupen sammenlagt i 2009/2010-sesongen.
Svendsen er født og oppvokst i Trondheim, og var elev ved NTG Lillehammer i årene 2002-2004.
Han var forlovet med Samantha Skogrand fra desember 2016 til april 2023. Sammen har de én sønn og én datter.
2003/2004 – Juniorverdensmester
Svendsen vant jaktstarten i junior-VM i Haute Maurienne (Frankrike), og gikk én etappe på det norske stafettlaget som også vant gull.
2004/2005 – Juniorverdensmester igjen
Svendsen deltok i to junior-VM denne sesongen, både langrenn og skiskyting. Langrenns-VM ble arrangert i finske Rovaniemi, og Svendsen tok bronsemedaljen på 10 km fri teknikk med landsmannen Petter Northug som gullvinner. Svendsen gikk ankeretappen på det norske laget som tok sølv på stafetten.
For juniorenes skiskytter-VM var han tilbake i Finland, denne gang Kontiolax. Han ble verdensmester på både 15 km og på sprintdistansen, og tok sølv som tittelforsvarer på 12,5 km jaktstart.
2005/2006 – OL-debut
I sesongen 2005/2006 var Svendsen med i flere løp i verdenscupen, og fikk blant annet tre femteplasser og en sjetteplass i debutsesongen. Sammenlagt ble han nummer 22.
Han ble med i den norske troppen til OL i Torino, og fikk en sjetteplass på 15 km fellesstart.
2006/2007 – VM-medalje
I verdenscupen dette året knep han to pallplasseringer med tredjeplass i både Pokljuka i Slovenia og tyske Ruhpolding. Han hadde ytterligere en fjerdeplass og to femteplasser og ble nummer 17 totalt.
2007/2008 – Dobbel verdensmester
13. desember 2007 vant han sin første seier i verdenscupen, på 20 km i Pokljuka. 5. og 6. januar 2008 kom Svendsen på pallen begge dager med tredjeplasser på både sprint og fellesstart i Oberhof, Tyskland.
Under verdensmesterskapet i skiskyting i Östersund i februar 2008 tok Svendsen gull på 20 km og fellesstart, med Ole Einar Bjørndalen på andreplass på begge distansene, han var også med og tok sølv i stafetten sammen med Rune Brattsveen, Halvard Hanevold og Ole Einar Bjørndalen.
8. mars vant han sin femte verdenscupseier, og fem dager senere tok han sin sjette, denne gangen i Holmenkollen.
Han kom på tredjeplass i verdenscupen og var 9 poeng bak Dmitrij Jarosjenko som tok andreplassen.
2008/2009 – Verdenscupseieren som glapp
Sykdomsperiodene hadde ødelagt hans muligheter for å vinne verdenscupen sammenlagt. Svendsen ble nummer tre bak Bjørndalen og Sikora.
2009/2010 – To OL-gull og vinner av verdenscupen
Vinter-OL 2010 i Vancouver var Svendsens store mål for sesongen. 14. februar gikk han åpningsdistansen 10 km sprint som outsider, i skyggen av Ole Einar Bjørndalen og verdenscupleder Martin Fourcade fra Frankrike som var ansett som favoritter. Været påvirket utfallet av øvelsen, og de som gikk tidlig slapp unna en byge med sludd som la seg i løypene midt i løpet. Overraskende vant franske Vincent Jay og Svendsen kom inn til sølv, 12 sekunder bak med én strafferunde. Medaljen ble Norges første under lekene. På den påfølgende jaktstarten hadde Svendsen et favorittstempel, men det endte bare med en åttendeplass. På normaldistansen 20 km 18. februar gikk Svendsen inn til gullmedalje, med ett tilleggsminutt, foran Ole Einar Bjørndalen og Sergej Novikov som delte sølvet. Det ble også gull på 4 x 7,5 km stafett der Svendsen gikk på det norske laget sammen med Halvard Hanevold, Tarjei Bø og Ole Einar Bjørndalen. Det ble fem verdenscupseire denne sesongen, og Svendsen vant verdenscupen sammenlagt, 15 poeng foran Christoph Sumann, etter en spennende avslutning i Khanty-Mansijsk. Svendsen gikk på det norske laget som tok sølv i mixed stafett under VM som ble avviklet sammen med verdenscupavslutningen i Khanty-Mansijsk 28. mars 2010. Tora Berger, Ann Kristin Flatland og Ole Einar Bjørndalen gikk de øvrige etappene.
For innsatsen denne sesongen ble Svendsen nominert til både årets navn og årets mannlige utøver på Idrettsgallaen 2011.
2010/2011 – To VM-gull og nummer to i verdenscupen
Sesongen 2010/11 startet godt for Svendsen med to seire og én andreplass i verdenscupåpningen i Östersund første helg i desember. Deretter ble det ingen individuelle plasseringer på pallen før 9. januar da han gikk inn til andreplass på fellesstarten i Oberhof. Dette fulgte han opp med seier på normaldistansen påfølgende onsdag i Ruhpolding. Deretter ble det igjen en periode uten plasseringer på pallen. I Fort Kent i USA andre helg i februar ble det to seire på sprint og jaktstart. I VM i Khanty-Mansijsk ble det sølv på jaktstarten og gull både i stafett og på den avsluttende fellesstarten. Tarjei Bø var den hardeste konkurrenten i verdenscupen denne sesongen. Med to seire i avslutningen i Holmenkollen havnet Svendsen fem poeng bak Bø i sammendraget. Svendsen var også tatt ut i den norske troppen til ski-VM i Oslo med tanke på å gå stafetten, men langrennsløperne klarte seg uten hjelp fra skiskytterne denne gang, så Svendsen ble ikke uttatt til å gå.
2011/2012 – To stafettgull i VM og nummer to i verdenscupen
Sesongen 2011/12 startet dårlig med en 21.-plass på normaldistansen i Östersund. Svendsen kom tilbake med en tredje- og en andreplass. Deretter ble det seier på jaktstarten i Hochfilzen. Deretter fulgte flere gode resultater, blant annet seier på sprinten i Nové Město na Moravě. Svendsen ledet verdenscupen, men mistet den etter elendige resultater i Antholz. I Holmenkollen klarte Svendsen å komme tilbake og avsluttet med seier på jaktstarten, og han tok tilbake ledelsen i verdenscupen. I Holmenkollen ble Svendsen tildelt Holmenkollmedaljen sammen med Magdalena Neuner.
Martin Fourcade vant tre individuelle gull og overtok ledelsen i verdenscupen. Fourcade vant også to renn i verdenscupavslutningen i Khanty-Mansijsk før Svendsen vant sesongens siste renn, fellesstarten i Khanty-Mansijsk. Svendsen endte på andreplass i verdenscupen sammenlagt, 65 poeng bak Fourcade.
Ved NM i skiskyting 2012 i mars vant han gull på sprinten, foran Lars Berger, og bronse på fellesstarten. Han gikk ikke 20 km. Han fikk også bronse på stafetten, sammen med Syver Nygård, Andreas Dahlø Wærnes og Arve Lien Johnsen.
2012/2013 – VM-kongen av Nové Město
Ved VM i skiskyting 2013 i Nové Město na Moravě i Tsjekkia var Svendsen ankermann på det norske laget som vant gull på den innledende miks-stafetten, der han gikk sammen Tora Berger, Tarjei Bø og Synnøve Solemdal. Frankrike tok sølvet, og Tsjekkia bronsen. Også på 10 km sprint tok han gull, 8,1 sekunder foran Martin Fourcade. På jaktstarten ble det én bom på siste skyting, og Svendsen, Martin Fourcade og russerne Anton Sjipulin og Dmitrij Malysjko gikk samlet på siste sløyfe mot mål. Fourcade stakk ifra, men Svendsen klarte å ta ham igjen, og det ble et spurtoppgjør. Målfotoet viste at Svendsen slo Fourcade med 2,4 cm. Svendsen kunne dermed innkassere sitt tredje gull på tre øvelser. Svendsen stod over normaldistansen på grunn av en irritasjon i øvre luftveier. Svendsen gikk ankeretappen på det norske laget som gikk seirende ut av 4x7,5 km stafett. Laget bestod ellers av Ole Einar Bjørndalen, Henrik L'Abée-Lund og Tarjei Bø. Frankrike og Tyskland fulgte på de neste plassene.
På Idrettsgallaen 2014 ble Svendsen kåret til Årets mannlige utøver for 2013.
Sesongene fra 2013 til 2018
Sesongen 2013/14 var Svendsen i toppform på nyåret og vant fire av de fem første individuelle rennene i 2014, i Oberhof og Ruhpolding. På jaktstarten 12. januar skjøt han fire fulle hus; Det var første gang på 1401 dager han gjorde det i en konkurranse.
Han tok OL-gull på fellesstarten i Sotsji 18. februar 2014, med minst mulig margin foran Martin Fourcade fra Frankrike. Svendsen gikk ankeretappen på det norske laget som tok gull på mixed stafett. De andre på laget var Tora Berger, Tiril Eckhoff og Ole Einar Bjørndalen.
Svendsen var norsk flaggbærer under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang.
Pen y Fan
Pen y Fan er det høyeste fjellet i det sørlige Wales. Det ligger i Brecon Beacons, og har en topp som når 886 meter over havet. Det er også den høyeste britiske toppen sør for Snowdonia. 500 m vest for den ligger den subsidiære toppen Corn Du.
Toppen ligger på en rygg som strekker seg fra reservoaret i Talybont-on-Usk til A470. Vest for Corn Du går terrenget slakt nedover til Storey Arms ved A470. Mot øst stuper ryggen bratt ned til et pass som forbinder Pen y Fan med Cribyn. Fra Corn Du går det en slak rygg sørover til Merthyr Tydfil.
Et betydelig antall uerfarne klatrere har mistet livet på fjellet på grunn av raskt vekslende værforhold. Fjellet brukes også i treningen av britiske spesialstyrker, spesielt i forbindelse med utmarsjen «Fan Dance» under utvelgelsen til Special Air Service. Også blant soldatene har det vært flere dødsfall. Pen y Fan regnes derfor av mange som den farligste toppen i Wales, selv om selve klatringen ikke er spesielt teknisk krevende.
Fjellet består hovedsakelig av glasiær Old Red Sandstone.
Toppen er klassifisert som en marilyn, hewitt og nuttall.
Karl V
Karl V er navnet på flere personer:
Jerry Palacios
Jerry Nelson Palacios Suazo (født 1. november 1981 i La Ceiba) er en honduransk profesjonell fotballspiller som spiller for den kinesiske fotballklubben Hangzhou Greentown. Han spiller angrep, og er også en del av. Palacios har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet CD Motagua og Club Deportivo Olimpia fra Honduras.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika, sammen med brødrene Johnny og Wilson Palacios. De ble dermed de første tre brødrene som representerte et land under et Verdensmesterskap i fotball.
Albrecht von Wallenstein
Albrecht Wenzel Eusebius von Wallenstein (født 14. september 1583, død 25. februar 1634) var en tysk keiserlig generalfeltmarskalk under tredveårskrigen, hvor han var leder for troppestyrken som i 1627 og 1628 herjet Jylland. Han var hertug av Friedland og Mecklenburg.
Han ble avskjediget for forræderi i 1634 etter fredsforhandlinger med svensker og sachsere, og ble kort tid etter myrdet av noen sammensvorne offiserer, muligvis etter ordre fra keiseren.
Wallenstein stammet fra en gammel bøhmisk familie, og navnet stammer fra stamslottet Waldenstein eller Waldstein i Turnau.
Vigdis Stokkelien
Vigdis Stokkelien (født 11. mars 1934 i Kristiansand, død 2005) var en norsk journalist og forfatter.
Hun reiste i utenriksfart som telegrafist, og nyttet bakgrunnskunnskap fra sine erfaringer i romanene.
Inger Marie Andersen
Inger Marie Andersen (1930–1995) var en norsk skuespillerinne som i 1950- og 1960-årene ble regnet blant den norske filmens ledende krefter. Hun ble særlig ble kjent fra rollene som ung tidstypisk husmor i en rekke filmkomedier i den perioden.
Biografi
Andersen scenedebuterte som Nina i Tsjekhovs Måken (1950) på Nationaltheatret. I 1954 ble hun ansatt ved Den Nationale Scene hvor hun blant annet medvirket i stykker som Brand og Mordet på Marat. Utover disse dramastykkene viste hun seg som en medrivende komiker både på scenen og på film.
Hun filmdebuterte i den norske komedien Vi gifter oss (1951), sammen med Henki Kolstad. Det var rollen som den prototypiske unge husmoren i denne, og en rekke andre andre filmkomedier, som gjorde henne særlig populær i 1950- og 1960-årene. Etter dette hadde hun ledende roller i filmkomedier som Støv på hjernen (1959), Sønner av Norge (1961) og Sønner av Norge kjøper bil (1962). Hun fremstilte også yrkeskvinner på film, slik som i Nils R. Müllers Kvinnens plass (1956) og i Bjarne Andersens Roser til Monica (1956). I barnefilmen Bjurra (1970) var hun og Henki Kolstad atter det sympatiske paret. Sammen ble disse to 1950-årenes populære filmpar i Norge.
I 1962 mottok hun Aamot-statuetten.
Hun ble gift i 1956 med kunstanmelder og grafiker Thomas Breivik.
Cirkelbroen
Cirkelbroen er en svingbro som går over Christianshavns kanal. Broen er tegnet av den dansk-islandske kunstneren Olafur Eliasson, og består av fem sirkulære plattformer i forskjellige størrelser med hver sin mast. I tillegg til å skape en sammenhengende promenade langs Inderhavnen forbinder den Christiansbro med Applebys Plads.
Broen ble opprinnelig forventet ferdigstilt sommeren 2012, men ulike forhold gjorde at prosjektet ble forsinket. Den var en gave fra Nordea-fonden. Broen ble offisielt åpnet lørdag den 22. august 2015, da blant andre kunstneren selv og overborgmester Frank Jensen talte.
Gambierøyene
Gambierøyene er en vulkansk øygruppe i Stillehavet som tilhører Fransk Polynesia og ligger omtrent 1600 kilometer sørøst for Tahiti. På Gambierøyene levde det cirka 580 innbyggere i 1988. Administrasjonssenter og den viktigste havna ligger i Rikitea på øya Mangareva.
Øygruppen består av 4 store øyer, og en rekke mindre småøyer. Den største øya heter Mangareva. Der ligger også øygruppenes høyeste punkt som er Mt. Duff, på 482 meter over havet. Jordbruk, fisking og dyrking av kokosnøtter er de viktigste næringsveiene. Det er også noe perlefiske og produksjon av kaffe. Det har vært en militær forsøksstasjon der siden 1963. Gambierøyene ligger cirka 400 kilometer fra Mururoa, og en uvanlig forekomst av kreft, misdannelser med mer kan settes i sammenheng med de kjernefysiske prøvesprengningene som er foretatt der.
Gambierøyene ble oppdaget til 1797 av kaptein James Wilson fra misjonsselskapet London Missionary society. Gambierøyene var et fransk protektorat i 1844.
Georgie Welcome
Georgie Wilson Welcome Collins (født 9. mars 1985 i Roatán) er en honduransk profesjonell fotballspiller som spiller for den honduranske fotballklubben CD Motagua. Han spiller angrep, og er også en del av. Welcome har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Arsenal fra Honduras.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Karl VI av Det tysk-romerske rike
Karl VI (født 1. oktober 1685, død 20. oktober 1740) var keiser av det tysk-romerske rike fra 1711 til 1740. Han var den annen sønn av Leopold I, og lillebror til Josef I, som han etterfulgte.
Karl strebet allerede i 1700 efter den spanske trone i den spanske arvefølgekrig, men med freden i Rastatt 1714 måtte han oppgi det. Videre arbeidet han for å få sin datter Maria Theresia anerkjent som sin etterfølger i de østerrikske land, hvilket lyktes med den pragmatiske sanksjon i 1713.
V system
V system, eller V operating system, er et tidligere mikrokjernebasert distribuert operativsystem som ble utviklet av studenter og ansatte ved Distributed Systems Group ved Stanford University i perioden 1981−1988.
Prosjektet ble ledet av professor David R. Cheriton, som tidligere hadde arbeidet med å utvikle operativsystemene Thoth og Verax.
V system ble brukt til forskning på grafiske brukergrensesnitt. Vindussystemet W ble brukt av operativsystemet, og fikk sitt navn fra det.
Hermann Ganswindt
Hermann Ganswindt (født 12. juni 1856, død 25. oktober 1934) var en tysk oppfinner som uten særlig hell arbeidet med blant annet sykler, penaldrevne båter, hesteløse kjøretøyer, luftskip, helikoptre og romskip. Planene for et reaksjondrevet, bemannet romfartøy nevnt i et foredrag i 1891 skal være blant de tidligst kjente. Ganswidt fant sjelden praktiske løsninger på problemer, men han introduserte flere ideer som plasserer ham langt forut for sin tid.
Hongshui He
Hongshui dannes ved samløpet av elvene Beipan Jiang og Nanpan Jiang, dvs. den nordlige og sørlige elven, ved grensen mellom Guizhou og Guangxi. Derfra flyter den i sørøstlig retning. I prefekturet Laibin, sentralt i Guangxi, møter elven Liu Jiang som kommer fra nord, og danner Qian Jiang som fortsetter østlig mot Xi Jiang og Perlefloden.
På Hongshui er det bygget ti store demninger som gir elektrisk kraft og flomkontroll.
Ifølge Beijing Review har Hongshui 300 grunner som hindrer navigering med lasteskip. Området ved elvebankene er rikt på kull og mineraler, og det foreligger planer om å gjøre elva til en «gyllen vannvei» ved å åpne opp for fartøyer opp mot 500 tonn.
Sommer-OL 2016
De olympiske sommerleker 2016, de 31. olympiske sommerleker, var en internasjonal multisportkonkurranse som ble arrangert i Rio de Janeiro i Brasil fra 5. til 21. august 2016 i tråd med tradisjonen med De olympiske leker. De paralympiske sommerleker 2016 ble arrangert i samme by fra 7. til 18. september.
Lekene ble gjennomført på 35 konkurransearenaer, hovedsakelig plassert i Barra da Tijuca, men også i tre andre «soner»: Copacabana, Deodoro og Maracanã. Det var første gang De olympiske leker ble arrangert i Sør-Amerika.
Valg av vertsby
Rio de Janeiro ble valgt som vertsby da Den internasjonale olympiske komité (IOK) kom sammen til sin 13. olympiske kongress i København i Danmark den 2. oktober 2009. Fire byer var med på IOKs endelige liste over kandidatbyer, foruten Rio var disse Chicago i USA, Madrid i Spania, og Tokyo i Japan. Baku i Aserbajdsjan, Doha i Qatar og Praha i Tsjekkia leverte også inn formelle søknader om å få arrangementet, men ble ikke valgt som kandidatbyer og kom dermed ikke videre i søknadsprosessen.
Deltakelse
Et rekordstort antall på 207 land deltok i lekene.
Kosovo og Sør-Sudan deltok for første gang i de olympiske sommerleker.
Kuwait ble suspendert på grunn av myndighetenes innblanding i landets nasjonale olympiske komité. Kvalifiserte utøvere fra landet kunne delta som individuelle olympiske utøvere.
IOK godkjente et særskilt lag sammensatt av flyktninger, det olympiske flyktninglaget. Laget stilte under det olympiske flagg. Ti utøvere, flyktninger fra Etiopia, Den demokratiske republikken Kongo, Syria og Sør-Sudan, ble valgt til flyktninglaget.
Kringkasting
Sommer-OL 2016 ble sendt av en rekke kringkastere verden over. Som i tidligere olympiske leker ble selve sendingene fra de ulike konkurransene produsert av Olympic Broadcasting Services, som deretter videredistribuerte til de enkelte nasjonale kringkastere, som så brukte sendingene i sin egen dekning av de olympiske lekene. I de fleste områder ble kringkastingsrettighetene til Sommer-OL 2016 solgt sammen med senderettighetene til Vinter-OL 2014, men enkelte kringkastere skaffet seg også rettigheter til framtidige olympiske leker samtidig.
I august 2009 solgte IOK senderettighetene i vertslandet Brasil til Grupo Globo, hvor Rede Record har hatt rettighetene tidligere. Selskapet Sportfive kjøpte i 2009 de fleste europeiske kringkastingsrettighetene til Vinter-OL 2014 og Sommer-OL 2016 for 316 millioner dollar, noe som var første gang IOK valgte noen andre enn Den europeiske kringkastingsunion til å videreselge rettighetene i Europa.
Kringkasting i Norge
Senderettighetene i Norge ble i juni 2011 solgt til TV 2, som da sikret seg rettighetene til både Vinter-OL 2014 og Sommer-OL 2016, og disse lekene ble dermed de første olympiske sommerleker som ikke ble sendt på NRK.
TV 2 sendte i alt 60 menn og kvinner for å dekke lekene og Erik Thorstvedt og Ingrid Halstensen ledet studiosendingene fra OL-parken.
• 20x20px|Basketball Basketball: Frederik Gnatt, Christian Paasche, Calix Black Ndiaye og Baard Stoller
• 20x20px|Boksing Boksing: Erik Nilsen og Thomas Hansvoll
• 20x20px|Bordtennis Bordtennis: Ole Kristian Stoltenberg og Raymond Gonzales
• 20x20px|Bryting Bryting: Tor Hammerø og Mats Rolfsen
• 20x20px|Bueskyting Bueskyting: Robin Krüger
• 20x20px|Fotball Fotball: Kasper Wikestad, Jørgen Klem og Jesper Mathisen
• 20x20px|Friidrett Friidrett: Jørn Sundby, Johan Kaggestad, Ole Kristian Stoltenberg og Petter Soleng Skinstad
• 20x20px|Golf Golf: Fredrik Caspar Kracht og Joakim Mikkelsen
• 20x20px|Hestesport Hestesport: Anton Granhus, Camilla Rostad, Emil Flam og Maja Farup
• 20x20px|Landhockey Landhockey: Jørgen Klem og Amjad Munir
• 20x20px|Roing Roing: Ole Kristian Stoltenberg og Lars Bjønness
• 20x20px|Strandvolleyball Strandvolleyball: Lars Peder Hellerud og Nila Larsson
• 20x20px|Stup Stuping: Anne Sturød og Espen Nordby
• 20x20px|Svømming Svømming: Fin Gnatt og Sander Smørdal
• 20x20px|Sykling Sykling
• *20x20px|Banesykling Bane: Ole Kristian Stoltenberg og Anders Oddli
• *20x20px|BMX BMX: Jonas Greve og Fredrik Westeng
• *20x20px|Landeveissykling Landevei: Christian Paasche (fellesstart), Jørn Sundby (tempo) og Johan Kaggestad
• *20x20px|Terrengsykling Terreng: Jonas Greve og Lene Byberg
• 20x20px|Synkronsvømming Synkronsvømming: Ole Kristian Stoltenberg og Galina Stoltenberg
• 20x20px|Taekwondo Taekwondo: Henrik Jonassen og Rehman Mughal
• 20x20px|Triathlon Triatlon: Mads Kaggestad og Morten Hansen
• 20x20px|Vektløfting Vektløfting: Endre Osnes og Øystein Holt
• 20x20px|Volleyball Volleyball: Lars Peder Hellerud
HMS «Engadine» (1911)
HMS «Engadine» var et britisk moderskip for sjøfly.
Hun var et av flere sivile fartøy som ble overtatt av den britiske marinen og utstyrt med hangar for sjøfly. Hun hadde opprinnelig en kapasitet på tre fly, men etter en ombygging i 1915 ble kapasiteten økt til fire fly.
HMS «Engadine» ble operativ 13. august 1914 og tok sammen med de to andre moderskipene for sjøfly HMS «Empress» og HMS «Riviera» 25. desember samme år del i et forsøk på å bombe den tyske luftskipsbasen i Nordholz i nærheten av Cuxhaven. I alt syv sjøfly fra de tre skipene greide å ta av, men bare ett fant målet, og bombene gjorde ingen skade på basen.
Under Jyllandsslaget var hun med i admiral Beattys styrke, og klokken 15:08 31. mai1916 ble en av flyene hennes, en Short 184, sendt opp for å rekognosere som det første flyet noensinne som tok del i et sjøslag. Med et skydekke enkelte steder nede i 274 m og en sikt på mellom 1,6 og 6 km måtte flyet fly lavt og nært fienden og tiltrakk seg luftvernild. Observatøren greide å rapportere en kursendring av en av de tyske krysserne før flyet 15:45 måtte nødlande på grunn av et sprukket drivstoffrør. Piloten greide å reparere skaden, men ble tilbakekalt til HMS «Engadine».
HMS «Engadine» greide ikke å holde følge med Beattys styrke og mistet etterhvert kontakten med den og tok derfor ikke noen videre del i slaget. Men hun kom over krysseren HMS «Warrior» som var blitt hardt skadet av kanonild fra tyske skip. Hun reddet de overlevende og tok krysseren på slep i et forsøk på å få den i havn, men krysseren sank neste dag.
HMS «Engadine» tok også del i et angrep på tyske luftskiphangarer 4. mai 1916.
Hun ble tatt ut av tjeneste i november 1919 og returnert til sine sivile eiere.
Nøkleby (Ringerike)
Nøkleby (av norrønt mykli og býr, betyr stor gård) er en gammel urgård, ei lita grend og en tidligere holdeplass (nedlagt 1970) langs Bergensbanen i Ringerike kommune. Grenda ligger langs fylkesvei 2876, mellom Heradsbygda og Heggen.
Gården er trolig ryddet i århundrene rundt år 0, men den har neppe vært like stor som de største urgårdene på Ringerike. Den ble regnet som en halvgård på 1600-tallet og nevnes i gamle diplomer første gang i 1617. Gården er siden delt. Den har gårdsnummer 59 i Ringerike.
Gården sokner til Heggen skolekrets i Ytre Soknedalen på barneskoletrinnet, til Sokna for ungdomsskoletrinnet, og til Hønefoss for videregåendetrinnet. Heggen skole ble nedlagt i 2009, og elevene går på Helgerud skole eller Sokna skole. Tidligere hadde NSB en omformerstasjon på stedet, som er oppkalt etter gården Nøkleby. Til omformerstasjonen gikk det sidespor som krysset fylkesveien. Selve omformerstasjonen er skutt ut i berget.
Katarina Flatland
Katarina Flatland Dobloug (født 7. juli 1989 i Bærum) er en norsk TV-programleder på TV 2. Doubloug ble ferdig utdannet lege i 2022, etter flere år med permisjoner og programleder-jobber.
Familie og oppvekst
Hun er vokst opp på Nesøya i Asker, og gikk på den lokale Nesøya barneskole, før hun startet på Landøya ungdomsskole og senere Nesbru videregående skole, hvor hun var ferdig i 2008.
Katarina og Harald Dobloug ble et par i 2011, og giftet seg i 2018. Sammen har de sønnen Bernard.
TV-karriere
Sommeren 2010 ledet hun programmet Sommerspillet på TV 2, sammen med Sturla Berg-Johansen.
Sommeren 2013 var hun igjen programleder i Sommertid med Øyvind Fjeldheim. I 2014 og 2015 var hun programleder i Jakten på kjærligheten på TV 2. Sommeren 2015 og 2018 var hun programleder i God sommer Norge på TV 2. 2018 var hun programleder for Idol på TV 2. Sommeren 2020 skal hun lede det nye tv-programmet Quizmester på TV2 sommeren 2020 sammen med Erik Solbakken. Flatland skal lede det nye programmet, mens Solbakken skal fungere som utegående reporter. I tillegg til å hente inn folk fra gata skal det også være en quiz-entusiast og en kjendis i studio.
Podkasten «Åpen journal» sammen med sin mann Harald.
Bogstadvannet
Bogstadvannet er en innsjø på grensen mellom kommunene Bærum og Oslo. Vannet ligger 145 moh. og har et areal på ca. 1 km². Utløpet fra Bogstadvannet er Lysakerelva, det største innløpet er Sørkedalselva.
På 1700-tallet ble vannet kalt Fådvannet (Etter Lysakerelvas eldste navn, Fad eller Fod) og var lavere og mindre enn i dag. I 1869 fikk Wedel Jarlsberg på Bogstad bygget en kistedam som hevet vannet om lag to meter, og kalte det nye vannet Bogstadvannet. Carl Otto Løvenskiold bygget ny demning i 1913.
Bogstadvannet er et populært badested for folk i Oslo-området, med strender både på Oslosiden (Sørkedalsveien) og på Bærumsiden (Kråka). Det er også ypperlige skiterreng på Fossum på vestsiden. Bogstadvannet har abbor, sik og ørret, samt flere andre arter, og er et populært fiskested både sommer og vinterstid. Langs sørbredden ligger Oslo Golfklubb med landets fremste golfbane, fra 1924.
Bogstadvannet og denne delen av Lysakerelva er åsted for noen av Norges første industriforsøk. Her lå en stangjernshammer i senmiddelalderen, og Bogstad gård var opprinnelig klostergods under nonneklosteret på Vålerenga.
Leuch-familien kjøpte godset med tilliggende skogseiendommer på 1650-tallet. Den senere eieren Bernt Anker førte tømmer fra Nordmarka over Bogstadvannet, i et transportsystem som omfattet Kjerraten i Åsa og akvadukter for tømmerrenning nedover Sørkedalen og over vannet. Pålene og fundamentene er fortsatt synlige ute i Bogstadvannet nær Bærumsiden. På Fossum ligger i dag et sagbruk eid av Løvenskiold.
Gammelengelsk
Gammelengelsk eller helst angelsaksisk (Ænglisc, Anglisc, Englisc) er den eldste historiske formen for engelsk språk, snakket i England og i sørlige og østlige Skottland i tidlig middelalder. Det kom til De britiske øyer med angelsaksiske bosettere fra rundt midten av 400-tallet, og de første angelsaksiske litterære verker er datert fra midten av 600-tallet. Etter den normanniske erobringen i 1066, ble angelsaksisk erstattet en tid som språket for de øverste samfunnsklassene, adelen og kirken, ved anglo-normannisk, en språklig slektning til fransk. Angelsaksisk, som fortsatt ble praktisert av de lavere samfunnsklasser, utviklet seg til den neste historiske form av engelsk som er kjent som mellomengelsk.
Angelsaksisk er et vest-germansk språk, med opphav i flere nært beslektede dialekter, i all hovedsak språket som ble talt av sakserne og anglerne i nordlige Tyskland og det sørlige Jylland. Angelsaksisk ligger således nært opptil gammelsaksisk, og er nært beslektet med nedertysk og frisisk. Det har også mange likhetstrekk med norrønt språk (og, i mindre grad, dagens islandsk). Da angelsakserne ble dominerende i England kom deres språk til å erstatte språkene i romersk Britannia: brytoniske, et keltisk språk, og latin, som ble brakt til De britiske øyer ved den romerske invasjonen. Angelsaksisk hadde fire hoveddialekter, assosiert med de angelsaksiske kongedømmer: mercisk, nordhumbrisk, kentisk og vestsaksisk. Det var det sistnevnte, vestsaksisk, som kom til å danne grunnlaget for den litterære standard for den senere angelsaksiske perioden, skjønt de dominerende formene for mellomengelsk og moderne engelsk kom hovedsakelig til å utvikle seg fra mercisk. Talespråket i de østlige og nordlige delene av England ble preget av en sterk norrøn innflytelse grunnet norrøn styre og bosetning fra begynnelsen av 800-tallet.
Angelsaksisk utviklet seg jevnt i løpet av de omkring 700 år det var i bruk. Til forskjell fra moderne engelsk, er angelsaksisk rikt på morfologisk variasjon. Det bruker kasusene nominativ, dativ, akkusativ, genitiv og instrumentalis. Angelsaksisk assimilerte elementer av keltiske språk, og ikke minst de to skandinaviske språkene som ble introdusert til England på denne tiden, blant annet i forbindelse med Danelagen. Mange norrøne lånord fra denne tiden har overlevd i moderne engelsk. De eldste angelsaksiske inskripsjonene ble skrevet ved hjelp av et runesystem, men fra rundt 800-tallet ble de angelsaksiske runer erstattet av en versjon av det latinske alfabet.
Alfabet
Angelsaksisk ble først skrevet med den angelsaksiske futhark, et runealfabet. Innen 800-tallet, hadde man i stor grad tatt i bruk det latinske alfabet, men med de runiske spesialtegnene Þ|thorn og Ƿ|wynn. Da normannerne invaderte England i 1066, var runer blitt svært sjeldne, og de forsvant kort tid etter.
Germansk opprinnelse
Den mest betydningsfull drivkraften i å forme angelsaksisk var dets germanske arv i dets ordforråd, setningsstruktur og grammatikk som ble delt med dets søsterspråk i kontinentale Europa. En del av disse trekkene var delt med andre vestgermanske språk som angelsaksisk er gruppert sammen med, mens en del andre trekk er sporbar til det rekonstruerte urgermanske språket som alle germanske språk er antatt å ha kommet fra.