cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ISO 3166-2:GL
ISO 3166-2:GL er Grønlands del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For Grønland er det definert koder for fire kommuner. Nordøst-Grønland biosfærereservat og Thule Air Base, som ikke er del av noen kommuner, har ingen koder.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er GL, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Grønland. Andre del er to bokstaver.
Conan
Conan (også kjent som barbaren Conan eller Conan fra Cimmeria) er en fiktiv person skapt av den amerikanske forfatteren Robert E. Howard i en serie historier som opprinnelig ble publisert i science fiction- og skrekkbladet Weird Tales i 1930-årene. I alt 21 komplette fortellinger om Conan ble skrevet av Howard, i tillegg til at han etterlot seg ideer og fragmenter til andre historier hvorav noen siden ble fullført av L. Sprague de Camp. En voksende mengde historier er siden forfatterens død blitt skrevet av et utall forskjellige forfattere.
Historiene om Conan som utspiller seg i en fiktiv historisk epoke (den «hyboriske tidsalder») er et tidlig eksempel på fantasy-genren. Figuren er også, med sin forholdsvis amoralske legning, et godt eksempel på en antihelt. Han er en hard mann, men ikke uten humor (i hvert fall i Howards opprinnelige historier). Han er en høyreist og sterk krigskjempe, men går ikke i strid hvis han kan unngå det.
I et brev til Clark Ashton Smith 14. desember 1933. beskriver Howard Conans tilblivelse på følgende vis: "Mens jeg ikke går så langt at jeg påstår at inspirasjon til historiene blir inngitt av virkelige ånder eller krefter (selv om jeg er motstander av å direkte avvise noe som helst) har jeg noen ganger under meg over om det kan være mulig at ukjente, eller uoppdagete, krefter fra igår eller idag – ja, til og med fra fremtiden – arbeider gjennom tankene og handlingene til dagens mennesker. Især slo denne tanken meg da jeg arbeidet med de første fortellingene om Conan. Jeg vet at jeg i måneder hadde vært tom for ideer, helt ute av stand til å få til noe salgbart. Da syntes mennesket Conan bare å vokse fram i hodet mitt uten stort arbeid fra min side og øyeblikkelig strømmet en flom av historier ut av pennen min – eller rettere, fra skrivemaskinen – nesten uten noen anstrenger for mitt vedkommende. For meg virket det som om jeg ikke diktet, men bare gjenfortalte ting som hadde skjedd. Episode på episode trengte seg på i en slik fart at det var så vidt jeg kunne holde tritt med dem. I ukevis gjorde jeg ikke annet enn å skrive om Conans eventyr. Figuren tok fullstendig makt over meg og fortrengte alt annet når det gjaldt å skrive noveller. Når jeg bevisst gjorde forsøk på å skrive noe annet, klarte jeg det ikke. Å forklare dette ut fra noen okkult eller esoterisk teori vil jeg ikke, men faktum er at jeg stadig skriver om Conan på en langt bedre måte og med langt større innsikt enn om noen av de andre skikkelsene jeg har skapt. Men antagelig vil stunden komme da jeg med ett oppdager at jeg ikke lenger er i stand til å skrive overbevisende om ham. Dette har hendt tidligere med nesten samtlige av mine oppdiktede heltskikkelser. Plutselig er det som om jeg og skapelsen min kommer i utakt, som om mannen selv har stått ved skulderen min og styrt anstrengelsene mine og så med ett bare har snudd seg bort og gått avsted og overlatt til meg å søke en annen hovedperson."
Utgivelser
Totalt 17 historier ble skrevet av Robert E. Howard og utgitt i hans levetid, alle publisert i Weird Tales (parentes angir publiseringsår):
Etter forfatterens død har det siden blitt funnet mer materiale. En av disse er en novelle som ble utgitt i så å si uredigert form i 1967 i Magazine of Horror:
Barnerett
Barnerett er et rettsområde som tar for seg spørsmål som har særlig betydning for barns rettslige stilling. Lovene søker primært å ivareta barns rettigheter, interesser og behov i forhold til foreldre og i forhold til samfunnet forøvrig. Lovene regulerer blant annet hvem som regnes som foreldre, farskap, foreldreansvar og -forpliktelser, samværsrett, barnevern og barns strafferettslige stilling. Sentrale lover innen emnet i norsk rett er barneloven (Lov om barn og foreldre) fra 1981 og barnevernloven fra 1992.
Conan
Utgivelser
Tre ytterligere komplette noveller om Conan har også havnet på trykk, men disse ble grundig omskrevet av L. Sprague de Camp før publisering:
To av disse ble i sin tid dessuten omskrevet av Howard selv og utgitt som selvstendige noveller uten Conans deltagelse. The Black Stranger ble omgjort til en ren sjørøverfortelling og omdøpt til Swords of the Red Brotherhood (1976) og Conan erstattet med den irske piraten Black Vulmea, mens The Frost Giant's Daughter ble endret til Gods of the North (1934) (også kjent som The Frost King's Daughter), hvor hovedpersonen ikke lenger heter Conan, men Amra av Akbitana.
Paradis
Paradis er et persisk ord som oftest blir oppfattet og identifisert med Edens hage eller Himmelen. Ordets opprinnelig mening er en «avlukket hage» eller «kongelig jaktområde». Begrepet kom inn i jødisk (og sluttligen også kristen) trosforestillinger som en gresk oversettelse for Edens hage i Septuaginta. Det er stundom også identifisert med «Abrahams skjød», oppholdsstedet for de rettskafne døde som venter på Dommedag. I Evangeliet etter Lukas forteller Jesus en angrende kriminell som er korsfestet ved siden av ham og de vil bli sammen når jorden er blitt gjenopprettet som paradis: «Sannelig, jeg sier deg: I dag skal du være med meg i paradis.»
Etymologi
Ordet «paradis» har gått inn i norsk og engelsk fra det tilsvarende franske ordet, arvet fra latinske «paradisus», som igjen kommer fra greske παραδεισος («kongelig hage»). Det greske ordet kommer igjen fra det avestiske ordet «pairidaêza-» (et østlig og historisk gammeliransk språk) = «stengt inngjerding», som er en sammensetning av «pairi-» (= «rundt») (beslektet med greske περί peri-) og «-diz» (= «å skape, gjøre»), beslektet med den engelske «dough» = deig.
Et tilknyttet ord er det sanskritiske ordet «paradēsha» = «fremmed land» eller «høyeste land» fra sanskrit «para» = «bortenfor» (gresk περα perā) og «dēsha» = «land, område».
Ordet gikk også inn i semittiske språk: akkadisk pardesu, arabisk firdaws (فردوس), arameisk pardaysa (ܦܪܕܝܣܐ), og hebraisk pardes.
Paradisiske hager
Kilder så tidlige som den antikke greske forfatteren og historikeren Xenofon i hans Anabasis rapporterte om den berømte persiske «paradisiske» hagen. I Akamenide-dynastiets Persia, muligens tidligere (i Mesopotamia?), ble begrepet ikke gitt til «landskapshager», men spesielt til kongelige jaktområder, faktisk en tidlig form for naturreservat, og paradiset blir således omtalt som et evig jaktområde, ikke bare for relativt primitive kulturer (eksempelvis indianere i Amerika), men også i mer avanserte, hovedsakelig jordbrukssivilisasjoner som eksempelvis det egyptiske Aaru eller det antikke greske Elysion.
Eksterne lenker
天堂
Carlyle-sirkelen
Carlyle-sirkelen brukes til å gi en geometrisk løsning av andregradsligningen. Dessuten kan den benyttes til konstruksjon av regulære mangekanter.
Allerede i det banebrytende arbeid La Géométrie viste Descartes at røttene til andregradsligningen ax2 + bx + c = 0 kunne noen ganger finnes ved en geometrisk konstruksjon. Men denne metoden ga ikke løsningene i det generelle tilfellet.
En forbedret fremgangsmåte ble funnet omtrent to hundre år senere av Thomas Carlyle. Han viste at koeffisientene i ligningen kunne brukes til å definere to punkt. De utgjør endepunktene til en diameter i en sirkel hvis skjæringspunkt med x-aksen er de søkte røttene til ligningen. Denne sirkelen har siden båret navnet til Carlyle.
Konstruksjon
Den generelle andregradsligningen kan skrives som x2 - sx + p = 0 hvor og  Ved å betrakte punktene A = (0,1) og B = (s,p) som endepunktene til en diameter i en sirkel, kan denne konstrueres. I et kartesisk koordinatsystem er ligningen for sirkelen x(x - s) + (y - 1)(y - p) = 0. Den har skjæringspunkt med x-aksen som finnes ved her å sette. Dermed fremkommer andregradsligningen slik at dens røtter er gitt ved skjæringspunktene x1 og x2.
Da potensen til punktet O i figuren er Ox1⋅Ox2 = x1x2 = OA⋅OB' = p og skjæringspunktene ligger symmetrisk om sirkelens sentrum M, må man også ha at x1 + x2  = s. Disse sammenhengene mellom røttene er i overensstemmelse med den algebraiske løsningen
Andregradsligningen kan derfor uttykkes ved nullpunktene som x2 - sx + p = (x - x1)⋅(x - x2) = 0. Når p > 0 ligger begge røttene på samme side av origo som i figuren. Dette er hvor Descartes' metode kan benyttes. I det motsatte tilfellet p < 0 ligger punktet B under x-aksen, og røttene har motsatte fortegn. En forutsetning for at de er reelle, er s2 > 4p. Hvis denne betingelsen ikke er oppfylt, vil sirkelen ikke skjære x-aksen og begge røttene er komplekse.
Conan
Utgivelser
I tillegg foreligger det en del ufullførte fortellinger og plot av Howard, hvorav fem i ettertid er blitt fullført av L. Sprague de Camp og Lin Carter:
Til slutt ble det i 1955 utgitt ytterligere 4 titler, som igjen var tidligere uutgitt materiale. Disse var imidlertid komplette fortellinger som ikke omhandlet Conan, men var selvstendige noveller uten sammenheng med nevnte figur. Hovedpersonenes handlinger foregikk opprinnelig i Egypt, Tyrkia og Afghanistan i det tiende, femtende og tjuende århundre, men da L. Sprague de Camp oppdaget disse verkene, ble hovedpersonenes navn omgjort til Conan, og tidsalder, plot og steder endret til å passe inn i hans verden og deretter utgitt i 1955:
Som de andre redigerte utgavene, er også disse senere gjengitt i uredigert versjon.
Barnerett
Foreldreansvar
Når foreldrene ikke er gift med hverandre, har mor som utgangspunkt foreldreansvaret alene. Foreldrene kan imidlertid gi melding til folkeregisteret om at de skal ha foreldreansvaret sammen. Dersom det blir tvist om foreldreansvaret, vil domstolen avgjøre spørsmålet dersom en av foreldrene reiser sak.
Momenter som spiller inn i vurderingen kan eksempelvis være: barnas forhold til foreldrene, barnas kontakt med søsken, barnas kontakt med annen familie, barnas tilknytning til nærmiljø og venner mv., konfliktnivå og samarbeid mellom foreldrene, barnas alder, foreldrenes kapasitet og omsorgsevne, far eller mors nye familie, geografisk avstand mellom foreldrene, hensynet til best samlet foreldrekontakt, om det er hensiktsmessig å endre på dagens situasjon (status quo-prinsipp) mv. I tillegg vil barnas egen mening vektlegges. Barna skal høres fra fylte 7 år, og fra 12 års alder skal det legges større vekt på hva barnet selv mener. Ved små barn frem til skolealder legges ofte vekt på hvem som har den sterkeste følelsesmessige kontakt med barnet og hvem som har hatt den faktiske omsorgen for barnet.
Samværsrett
Vanlig samværsrett, ifølge barneloven, er rett til å være sammen med barnet en ettermiddag i uka, annenhver helg, 3 uker i sommerferien (nytt i 2010), samt jul eller påske. Avtale om samvær kan gjøres uavhengig av ovennevnte. Det er vanlig at sommersamvær avtales med noe lengre varighet enn det som er oppgitt i barneloven. Ovennevnte samvær kan vanskeliggjøres på grunn av arbeidstid, lang reiseavstand for å ha samvær og andre ting. Intensjonen bak en samværsavtale bør være at barnet skal ha mest mulig samvær med begge foreldre.
Dersom den som har daglig omsorg ikke vil bidra til at samværsretten oppfylles, eller at det er uenighet om utstrekningen av samværet, kan tvisten bringes inn til avgjørelse av retten. Det skal normalt mye til for at en av foreldrene ikke får samvær med barnet. Personlige uenigheter mellom foreldrene har svært liten betydning for slik avgjørelse. Dersom barnet ikke skal ha samvær med begge foreldre, må det nærmest foreligge umulighet for slikt samvær. Umulighet vil foreligge dersom det er stor fare for at barnet vil ta skade av samvær med den som ikke har daglig omsorg, eller berettiget frykt for at barnet ikke vil bli tilbakelevert etter samvær. Verdt å merke seg er at berettiget frykt for at barnet ikke skal bli gitt til samvær gir ingen tap av bostedrett for den andre av de to foreldre.
Før sak om samværsrett kan bringes inn for domstolene, må det være foretatt mekling etter barnelovens bestemmelser.
Hoppebukta
Hoppebukta er en havbukt beliggende nord i Murchisonfjorden på Nordaustlandet på Svalbard.
Steve Gibson
Steve Gibson (født 9. januar 1958 i Park End, Middlesbrough) er styreformann og hovedeier av den engelske fotballklubben Middlesbrough FC.
Han er onkelen til Norwich-spiller Ben Gibson.
The Latchkey
The Latchkey er en amerikansk stumfilm fra 1910.
Handling
Bill og John er to velstående unge forretningsmenn, og nære venner. Bill har en leilighet i byen, samtidig som John bor i en forstad like utenfor byen. Når Bill reiser på ferie, lar han kameraten sin låne leiligheten hans. Men den driftige vaktmesteren i huset hvor Bill bor, planlegger å bruke Bills leilighet for å tjene litt ekstra penger. Han leier derfor ut leiligheten til to unge kvinner.
Samtidig, uten å vite at leiligheten allerede er opptatt, bestemmer John seg for å dra nytte av kameratens invitasjon og bruke leiligheten. Han blir overrasket over å oppdage de to unge kvinnene som allerede sover godt. Men de våkner snart, og tror at John er en innbruddstyv. En rekke komplikasjoner oppstår snart.
Florabukta
Florabukta er en havbukt beliggende nord i Murchisonfjorden på Nordaustlandet på Svalbard.
U19-EM i fotball for menn 2009
U19-EM i fotball for menn 2009 ble arrangert i Donetsk og Mariupol i Ukraina i 2009.
Aphanicerca chanae
Aphanicerca chanae er en av art av steinfluer. De er tilknyttet et liv i ferskvann som nymfer (larve). Steinfluer finnes bare i nærheten av ferskvann. Selv om de voksne har fire vinger er de ikke særlige dyktige flygere og finnes sjeldent langt fra stedet de levde som nymfe. Denne familien finnes i dag bare på den sørlige halvkulen, men den tilhører en gruppe (Arctoperlaria) av steinfluer som lever på den nordlige halvkulen, så det er sannsynlig at den er av nordlig opprinnelse og har vandret sørover.
Utseende
Små, mørke steinfluer. Et karakteristisk kjennetegn er at baklårene er svært kraftige.
Levevis
Artene i familien Notonemouridae kan finnes i en rekke forskjellige ferskvanns-lokaliteter, men foretrekker kaldt og oksygenrikt vann. Noen arter lever på steiner som blir overskylt av fossefall eller stryk, andre lever i elver eller innsjøer. Nymfene eter døde planter og dødt, organisk materiale og gjennomfører utviklingen på ett år. De har sterke bein og kan krype opp loddrette overflater, også mot en kraftig vannstrøm. De voksne fluene kan hoppe ved hjelp av sine kraftige baklår, noen arter flyr også godt. De tar trolig næring til seg.
Ixtaczoquitlán
Ixtaczoquitlán er en by og en kommune i den meksikanske delstaten Veracruz. Den ligger nær jernbanesporet mellom Fortín og Orizaba, ved riksvei 180 og 190.
Katedralen Nuestra Señora del Rosario i Ixtaczoquitlán er kjent for å være vakker.
You’re Gonna Get It!
You're Gonna Get It! er Tom Petty and the Heartbreakers' andre album, gitt ut i 1978. Originalt skulle albumet hete Terminal Romance. Som sin forgjenger inneholder også dette albumet melodiske sanger med ringende gitarer og orgel. Det nådde nummer 23 på Billboards «Top LP's & Tapes»-liste i 1978. Den ga også Petty og the Heartbreakers deres første gullplate. Ingen i the Heartbreakers ville ha dette navnet eller coveret på albumet, men de fikk ingen støtte da de ville bytte navn og cover på albumet.
Sporliste
Alle sanger skrevet av Tom Petty, unntatt hvor merket.
Karïna Gorïtsjeva
Karïna Khavazjevna Gorïtsjeva (kasakhisk: Карина Хаважевна Горичева, født 8. april 1993) er en kasakhstansk vektløfter.
Hun representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok bronse i 63 kg.
Æ
Æ eller æ er den 27. (av 29) bokstaven i det norsk-danske alfabetet. Det er også den 7. (av 9) vokaler i det norske alfabetet. Foruten å bli brukt i norsk, blir den også brukt på islandsk, dansk og færøysk. På islandsk er Æ en diftong (IPA []). På færøysk er den såkalte lange Æ-en også en diftong (IPA []), men den korte Æ-en er en enkel []. På dansk blir vokalen representert ved [] i IPA, og på norsk [].
Æ har også blitt brukt i engelsk som en ligatur for AE, men blir ikke ofte brukt lenger. Du kan imidlertid ofte se ord skrevet med Æ på engelsk, som Mediæval, æsthetic, encyclopædia, osv. Selv om den ikke er noe særlig brukt, er den ikke forkastet, men fullt lovlig å bruke. På gammel-engelsk var bokstaven en lyd midt imellom «A» og «E» (lik norsk Æ).
Ligaturen æ har også tidvis blitt brukt i vitenskapelige navn på arter og grupper av arter, men i moderne nomenklatur har man av hensyn til standardisering og internasjonalisering gått bort fra dette.
I klassisk latin står bokstaven for en diftong (IPA []), som uttales omtrent som engelsk eye. Den ble brukt både i latinske ord og i lånord fra gresk.
Når det gjelder datamaskiner, er kodene for Æ og æ (når man bruker et av kodesettene Latin-1 eller Unicode) respektivt 0198 og 0230. Så om du skriver på et tastatur uten Æ kan du likevel skrive bokstaven ved å holde tasten ALT nede og trykke 0198/0230 på det numeriske tastaturet, dersom du benytter Windows som operativsystem. Æ finnes også på USA-internasjonal-tastaturet og produseres ved å holde Alt Gr-tasten mens man trykker Z. I HTML kan du skrive  og   for å få Æ og æ.
Kongsøya, Helløya og Skarholmen naturreservat
Kongsøya, Helløya og Skarholmen naturreservat er et naturreservat i Berlevåg kommune i Finnmark. Naturreservatet omfatter Kongsøya, Helløya og Skarholmen, som ligger i Kongsfjorden, og det nærliggende havområdene rundt hver øy. Det har et totalt areal på 2 869 dekar, hvorav 2 050 utgjør sjø.
Lena Rivers
Handling
Mannen blir derfor nødt til å bevise sin uskyld. Men samtidig tror hans kone at ektemannen har forlatt henne og babyen hennes, og hun vender tilbake til moren sin. Når ektemannen endelig har gjenvunnet friheten og kommer hjem, er hans kone og datter har forsvunnet. Han sørger over sine kjære, og tenker at hans kone forlot ham. Etter at moren hennes dør vokser Lena opp sammen med bestemoren sin ved gården hvor hun vokste opp. Men hun vet ikke hva faren hennes egentlig heter. Men som voksen møter Lena igjen faren sin, og han kjenner igjen henne som hans egen datter.
Poltergeist
Poltergeist (av tysk poltern, «bråke, støye», og Geist, «ånd») eller bankeånd, er ifølge folketroen et usynlig, overnaturlig vesen som gjør ugagn i et hus; et slags husspøkelse som ytrer seg ved å banke, lage mystiske lyder og uro og ved å flytte på ting. Selv om en innen parapsykologien ikke lenger tror at det er ånder som står bak bråket, brukes fortsatt betegnelsen «poltergeist» om slike uforklarte hendelser. Den norske parapsykologen Georg Hygen innførte begrepet «poltereffekter» om fenomenet. Noen ganger blir enkelthendelsene beskrevet som alminnelige og hverdagslige, men påstås å opptre i et slikt antall og under slike omstendigheter at de kan virke paranormale. Andre ganger, f.eks. hvis høygafler kastes gjennom vinduet eller hvis et bord deler seg i to, er hendelsene uvanlige.
Opplevelsene kan skyldes svindel eller misforståtte sanseopplevelser, fantasifulle tolkninger og ulike typer selvbedrag. Når en ikke forstår det en opplever eller finner fornuftige forklaringer på fysisk uro og lyder i et hus eller rundt enkeltpersoner, er det ikke uvanlig å lete etter overnaturlige og pseudovitenskapelige forklaringsmodeller.
Poltereffekter
Poltergeister kan kaste tallerkener ut av hyllene, velte flasker, stoler, bord og hele skap, dele en bordplate i to, sende platespillere tvers over gulvet, knuse eller skru ut lyspærer, trekke ut stikkontakter eller klippe over tråder og ledninger. «Psykiske støt», mystiske blodflekker og tegninger er sjeldnere former for poltereffekter. Noen ganger gjentas disse, andre ganger varierer de.
I sjeldnere tilfeller har virksomheten en mer alvorlig karakter. Flere poltergeister skal ha stiftet branner, og en familie i Coventry klarte også å få filmet hendelsene i hjemmet, etter at lysene i flere måneder var slått av og på, bestikk slynget ut av kjøkkenskuffene, og askebegre fløy gjennom luften. Familiens hund ble funnet død ved foten av en trapp, ifølge dyrlegen som om den var dyttet utfor. En tilkalt prest velsignet huset og påla mor og barn - en 11 år gammel jente og en seks år gammel gutt - å ha på seg et krusifiks hele tiden; men fenomenene bare tiltok i styrke.
Aktiviteten kan være kortvarig, eller som i Coventry strekke seg over måneder. I flere tilfeller har hjemsøkte familier flyttet for å bli kvitt uvesenet, som imidlertid er blitt med på lasset. Her skiller poltergeistene seg fra tradisjonelle spøkelser, som er knyttet til bestemte steder, særlig gamle hus.
Fra skrømt til senterpersoner
I norsk folketro forklares poltergeist-fenomener med de underjordiske (hulder og skrømt). I Japan forbindes poltring med kattedemonen Bakeneko.
Sensommeren 1934 fortalte Aftenposten om to jenter som var innlagt på Østre Toten sykehus, Olaug og Milly. Olaug som hadde ligget på sykehus i mer enn syv år pga leddgikt i hender og bein, oppdaget en kveld etter at lyset var blitt slått av, at nattbordet mellom hennes og Millys seng rugget nedover mellom sengene, snart på det ene, snart på det andre beinet. Fenomenet ble etter hvert observert av sykepleiere, kjøkkenbestyrerinnen, legen og flere av sykehusets styremedlemmer. Så begynte også duker, briller, leker og et garnnøste å bevege seg. Gjenstander ble slynget gjennom rommet og landet i jentenes senger eller langt borte på gulvet. Saken kom i avisene, og NRK sendte programsekretær Einar Schibbye til Østre Toten for å lage et radioprogram. Schibbye fortalte at han hadde «sett med egne øyne at dette bordet som veier 13 kilo, utvilsomt rugget på seg da vi slo på lyset [fordi] ''vi hørte larmen. Jeg stod ca to meter fra bordet med fullstendig oversikt over værelset. Lille Olaug kunne av forståelige grunner ikke røre seg. Milly lå fremdeles under dynen da lyset ble tent''.» I 1967/68 fikk fenomenet i Rosenheim i Tyskland bred omtale da et advokatfirma angivelig ble hjemsøkt av poltring. Iblant ringte alle fire kontortelefoner på en gang, uten at noen var i andre enden. Det ble ikke funnet feil på telefonnettet. Så ble kontoret belastet for et utall oppringninger til Frøken ur, seks oppringninger pr minutt, som var fysisk umulig - først å slå nummeret og deretter for besvaring å finne sted. I oktober begynte lyspærene å rotere, lyset slo seg på og av, og elektrikeren som ikke fant noe galt, installerte ekstra målere. Disse avslørte kolossale spenninger som skulle ha sprengt sikringene - men sikringene holdt alltid. Hans Bender fra Freiburgs institutt for parapsykologisk forskning tilbød da sin hjelp og intervjuet de kontoransatte. Han festet seg ved at poltringen fant sted til visse tider som falt sammen med skiftene til kontorets yngste sekretær, 19 år gamle Annemarie Schaberl. Utpå vinteren 1967/68 begynte tunge møbler å flytte seg av seg selv. Schaberl fant annet arbeid, og poltringen skal ha opphørt. Bender konkluderte med at poltringen kunne skyldes en dyp motvilje hos henne mot arbeidsgiver og arbeidsstedet. Det ble imidlertid påpekt juks med den installerte måleren. Spesielt ble det kritisert at Bender ikke omtaler at Schaberl skal ha blitt tatt i fusk av en politimann.
Kjerne (operativsystem)
En kjerne (eng. kernel) er den innerste og viktigste delen av et operativsystem.
Poltergeist
Fra skrømt til senterpersoner
Dette avspeiler oppfatningen av at poltereffektene oppstår rundt det parapsykologer kaller en «senterperson». Fenomenene har oftest én ting felles: De finner sted i nærheten av en person i puberteten eller en ung kvinne. Forskere ved fysisk institutt i Cagliari undersøkte poltring der gjenstander fløy rundt i rommet «av seg selv», og konkluderte med «pubertet» som utløsende faktor, når barnets kropp tilpasses voksen alder, ikke minst hjernen. Etter at Lalm barnehage i Vågå opplevde slik uforståelig aktivitet i 2010, forsøkte prosten i Nord-Gudbrandsdalen å hjelpe med bønn og liturgi, med bare midlertidig virkning. Kjell Arne Lie i Norsk Parapsykologisk Selskap påpekte at fenomenet knyttes til jenter i pubertetsalder.
Skotsk politi som ble kalt ut til en tilsvarende sak i South Lanarkshire i 2016, forventet seg en sak om mental sykdom. I stedet ble de vitner til at lys som ble slått av, klesplagg flygende gjennom rommet, og en chihuahua i hagen som plutselig befant seg på toppen av en hekk. Ettersom familien var katolikker, ble en katolsk prest tilkalt i håp om at eksorsisme skulle ha virkning. «Ettersom intet lovbrudd er begått, og ingen forbryter finnes, aner vi ikke hvordan vi skal gå videre i saken. Undersøkelser pågår, men det er vanskelig å se fremover.»
Kjerne (operativsystem)
Kjernens oppgave er å starte systemet, håndtere ressurstildelingen, samt å kommunisere med maskinvaren. Vanligvis fungerer kjernen som et beskyttende bindeledd mellom maskinvaren og de programmene som kjøres på systemet. Programmene har i alminnelighet ikke direkte tilgang til maskinvaren, men må først gå via kjernen. Kjernen holder til og med programmene adskilte fra hverandre slik at et program som krasjer ikke nødvendighvis drar med seg andre programmer i fallet. For at programmer skal kunne samarbeide med hverandre sørger kjernen også for at disse kan kommunisere med hverandre, enten lokalt på en avskilt datamaskin, eller over et nettverk.
Poltergeist
Sjeldnere utendørs
Utendørs synes poltereffekter å forekomme temmelig sjelden, men en del tilfeller er rapportert fra Greyfriars kirkegård i Edinburgh og knyttes til George Mackenzies mausoleum.
Det later til at biler sjelden rammes av poltereffekter, eller en bruker andre betegnelser på fenomenene – for eksempel da en kvinne trodde den nye bilen hennes var forhekset etter å ha krasjet seks ganger.
Kjerne (operativsystem)
De to vanligste typene operativsystemskjerner er de monolittiske kjernene og mikrokjernene. Monolittiske kjerner bygger på at hele kjernen fungerer som ett sammenvevd program der alle systemets funksjoner finnes inkludert. Linux og FreeBSD er eksempler på operativsystemer som bygger på monolittiske kjerner. Mikrokjerner er bygget opp av et stort antall mindre komponenter som kommuniserer mellom hverandre og tillater at komponenter legges til og tas bort mens systemet eksekveres. Operativsystemene QNX og Mac OS X bygger på mikrokjerner.
Poltergeist
Forklaringer
Enkelte tror at poltereffekter er en manifestasjon av det parapsykologene kaller psykokinese, det vil si at gjenstander påvirkes av tankekraft. Denne forklaringen er ikke på noen måter vitenskapelig dokumentert, men det er heller ikke fastslått at psykokinese ikke kan være mulig. Ofte skal poltringen forsvinne av seg selv etter kort tid; andre ganger kan den vedvare og finne nye former. Noen ganger har de plagede søkt hjelp hos parapsykologer for å finne årsaken til problemet.
Ulike former for fusk
Heller ikke de som tror at fenomenet skyldes en overnaturlig åndskraft, benekter at fusk kan forekomme, f.eks. i form av tryllekunster. den dansk-amerikanske forskeren William Roll (1926-2012) lærte seg triks for å kunne avsløre slike. I hans bok Unleashed: Of Poltergeists and Murder; the Strange Story of Tina Resch er sentralpersonen en tenåringsjente, Tina Resch. Det forheksede hus på Long Island i USA Denne saken, fra 1958, er kalt den mest berømte i poltergeistenes historie. En poltergeist skjøv en platespiller bortover gulvet, skremte vettet av husets katt og veltet flere sjampoflasker på badet. Spetakkelet pågikk i uke etter uke. Parapsykologen og spøkelsesjegeren John Gaither Pratt kunne imidlertid fastslå at poltringen teknisk sett godt kunne være rampestreker.
Tilfellet i Oklahoma Hos oljearbeideren C.A.Wilkinson utenfor Tulsa i Oklahoma gikk det hardt for seg: Seks ganger falt en elektrisk klokke ned fra veggen. Motoren i fryseboksen ble ødelagt to ganger, støpsler skvatt ut av stikkontaktene, og en elektrisk teppebanker beveget seg over gulvet på egen hånd. Bord og stoler vibrerte. Kjeler svevet gjennom luften. Til slutt ble spetakkelet så ille at familien flyttet ut i bilen. Så ble politiet tilkalt. Potensielt flyvende gjenstander ble pudret lett. Deretter ble det oppdaget at familiens 12-årige adoptivdatter hadde fått pudder på fingrene. Hun tilstod.
Rasjonelle forklaringer uten fusk eller barnestreker
Poltergeist-lignende fenomener forekommer uten noen form for fusk eller barnestreker, for eksempel:
Kjerne (operativsystem)
En mindre vanlig type kjerne er exokjernen. Tanken bak exokjernene er at operativsystemet ikke skal sørge for noen som helst abstraksjoner – abstraksjonene skal i stedet implementeres som programbiblioteker. Ulike typer programmer krever nemlig ulike typer abstraksjoner. Exokjerner tillater derfor, til forskjell fra de andre kjernene, at vanlige programmer kommuniserer direkte med systemets maskinvare. Exokjernens oppgave blir da redusert til å passe på at programmene bare får tilgang til den delen av maskinvaren de har rett til. Eksempler på operativsystemer som bygger på en exokjerne er Exokernel og Nemesis.
Marion (andre betydninger)
Marion kan vise til:
Keith Lamb
Keith Lamb var frem til 18. mai 2011 administrerende direktør i den engelske fotballklubben Middlesbrough FC. Han fikk deretter rollen ikke-administrerende direktør.
Bulgaria under Vinter-OL 1984
Bulgaria under Vinter-OL 1984. Seksten sportsutøvere, femten menn og én kvinne, fra Bulgaria deltok i fem grener, alpint, kunstløp, langrenn, skihopping og skiskyting under Vinter-OL 1984 i Sarajevo i Jugoslavia. Bulgaria, som deltok for ellevte gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer. Beste plassering var en sjetteplass i slalåm for menn.
Svein Harberg
Svein Harberg (født 30. juli 1958 i Bergen) er en norsk politiker (H) som siden 2009 er innvalgt på Stortinget for Aust-Agder. I 2021 ble han valgt til Stortingets første visepresident.
Han var ordfører i Grimstad kommune i perioden 2003 til 2007 gjennom et valgteknisk samarbeid mellom Høyre, Senterpartiet og Fremskrittspartiet. Han ønsket ikke gjenvalg i 2007, men fortsatte som folkevalgt i fylkespolitikken.
Harberg var leder av Aust-Agder Høyre fra 1993 til 2009. Før han ble ordfører i Grimstad drev Harberg sitt selvstendige selskap, Harberg AS, med virksomhet innen salg, reiseliv, konsulenttjenester med mer. Han har også vært salgssjef i Selektiv Invest AS og daglig leder i Trainee Sør AS.
Zoltán Dömötör
Zoltán Dömötör (født 21. august 1935 i Budapest, død 20. november 2019) var en ungarsk svømmer og vannpolospiller som deltok i de olympiske leker i 1960 i Roma, 1964 i Tokyo og 1968 i Mexico by. Dömötör ble olympisk mester i vannpolo under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det ungarske laget som vant vannpoloturneringen. Det ungarske laget vant to kampene og spilte én uavgjort i finalerunden, som besto av fire lag. Ungarn fikk fem poeng og sølvvinnerne Jugoslavia fikk også fem poeng, men Ungarn vant på målforskjell. Dömötör spilte seks kamper og scoret seks mål i turneringen.
Rudolf Tajcnár
Rudolf Tajcnár (født 17. april 1948 i Bratislava i nåværende Slovakia, død 2. august 2005 i Bratislava) var en tsjekkoslovakisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo. Tajcnár vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var med på det tsjekkoslovakiske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Sovjetunionen og USA. Det var elleve lag som deltok. Det ble spilt en kvalifiseringsrunde der de fem vinnerne sammen med regjerende verdensmester Sovjetunionen ble kvalifisert for A-gruppen. Tsjekkoslovakia møtte Japan i kvalifiseringen, de vant med 8-2. Deretter ble det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med ti poeng foran USA og Tsjekkoslovakia med seks poeng. Tsjekkoslovakia hadde bedre målforskjell enn USA men de tapte kampen mot USA med 1-5, derfor kom USA foran i slutt-tabellen. Tajcnár spilte alle seks kampene, inklusive kvalifiseringskampen, i OL-turneringen.
Julius Kronberg
Julius Kronberg (født 11. desember 1850 i Karlskrona, død 17. oktober 1921 i Stockholm) var en av de fremste svenske kunstmalerne i perioden 1870 til 1920.
«Jaktnymf och fauner»
Kronberg startet sin kunstneriske utdannelse ved Kungliga Akademien för de fria konsterna i Stockholm i 1864. Med stipendium reiste han ut i Europa via København, til Düsseldorf og Paris. Det var det mytologiske maleriet "Jaktnymf och fauner" (1875) som skulle gjøre Kronberg kjent for et bredere publikum. Bildet viser en nymfe som har lagt fra seg våpnene og jaktbyttet og tar en hvil på et draperi, mens to fauner med begjær betrakter hennes sensuelt nakne kropp fra krattet i bakgrunnen. Bildet vakte stor oppmerksomhet da det ble stilt ut i kunstforeningen i München, og likeledes da det ble sendt til Stockholm for å stilles ut på Nationalmuseum. Enkelte ble riktig forarget over det pikante, erotiske motivet, mens August Strindberg skrev en begeistret anmeldelse for Dagens Nyheter: "Fall ner och tillbed måleriets triumfator."
Av årstidene: «Våren»
I perioden 1875 til 1878 oppholdt Kronberg seg i München, hvor han kom i kontakt med en rekke unge, norske kunstmalere, som Marcus Grønvold (1845–1929), Christian Meyer Ross (1843–1904), Kitty Kielland (1843–1914), Eilif Peterssen (1852–1928), Harriet Backer (1845–1932) og Erik Werenskiold (1855–1938).
Her kom han også i personlig kontakt med dikteren Henrik Ibsen (1828–1906), som fikk ham overtalt til å male sitt kjente doktorportrettet som nå henger over skrivebordene i arbeidsværelset i Ibsenmuseet i Oslo. Ibsens egenhendige malerilister viser at han også eide et studiehode av Kronberg.
Mens han bodde i München kom Kronberg til å innrette sine studier mest på dekorativ kunst, og det var også her han malte det skandaliserte bildet "Våren", som viste en negresse ridende på en stork. Til jul i 1876 skrev Ibsen en devise til dette maleriet, som Kronberg mottok sammen med en flaske parfyme. I utkastet som finnes i Bergliot Ibsens minnealbum, heter det med Ibsens hånd:
Herr Kronberg.
Slik Marcus Grønvold husket teksten på julegaven til Kronberg, måtte Ibsen ha omformulert utkastet sålydende:
Det dufter af foraar naar De letter paa korken,
det er minde om hende som rider paa storken.
Tilbake til Sverige
Julius Kronberg ble kalt til professor ved kunstakademiet i Stockholm i 1895, og underviste der frem til i 1898. Til hans største offentlige oppdrag regnes tre plafondmalerier (dvs. takmalerier) i Stockholms slott, 1891-93, og i Dramaten 1906-08. Kronberg har også malt et stort antall bilder som stadig befinner seg i Det hallwylske palasset i Stockholm. Et maleri som fremdeles er kjent i dag er hans "David och Saul", som enkelte moderne kritikere har betraktet som sterkt homoerotisk.
Etter Kronbergs død i 1921 ble hans atelier gitt som gave til Nordiska museet. Wilhelmina von Hallwyls bekostet atelieret flyttet til Skansen i Strandvägen 19-21, hvor det hvert år vises frem daglig i perioden 11.-17. august av kunstmalerens oldebarn, intendant Lena Kronberg.
Anders Jormin
Anders Jormin (født 7. september 1957 i Jönköping) er en svensk jazzmusiker (bass), arrangør og bandleder, kjent fra flere innspillinger og samarbeid med norske musikere.
Han er utdannet i bass, improvisasjon og pedagogikk ved Musikhögskolan (1979). Som leder av sitt eget Nordic Light band (1984–) har han gitt ut flere plater. Jormin har medvirket på flere titalls utgivelser med internasjonalt kjente artister som Bobo Stenson trio, Charles Lloyd (1992–), Tomasz Stanko (1993–), Don Cherry, Elvin Jones, Django Bates. I Norge har han spilt i Audun Kleives gruppe Entra, i Bendik Hofseths besetning (Metamorfoser, 1995), samt med Jon Balke i hans Magnetic North Orchestra. Med Per Jørgensen er han i Marilyn Mazur trio. Han har ellers spilt med Eldbjørg Raknes (2004) og Trygve Seim/Fathy Salama Group (2006).
Jormin er professor i improvisasjon ved Musikhögskolan i Göteborg,  hedersdoktor ved Sibelius-akademiet, samt timelærer i bass ved Norges musikkhøgskole.
Fortín de las Flores
Fortín de las Flores er en by i den meksikanske delstaten Veracruz. Byen er administrasjonssentrum i kommunen Fortín, som grenser til kommunene Córdoba, Naranjal og Ixtaczoquitlán.
Ravina Metlac, som har fått status som nasjonalpark på grunn av sitt biologiske mangfold og sine vakre landskap, er den meste kjente attraksjonen i Fortín de las Flores.
Viva Las Vegas
Viva Las Vegas kan sikte til:
Eidsvollsbygningen
Eidsvollsbygningen er en historisk bygning på Eidsvoll Verk i Viken som har en sentral plass i Norges historie og et av Norges viktigste nasjonalmonumenter og det moderne Norges vugge. Riksforsamlingen disponerte bygningen i 1814 og forfattet Norges Grunnlov her, og det var i Eidsvollsbygningen prins Christian Frederik ble valgt til Norges konge.
Eidsvollsbygningen var tidligere hovedbygningen på Eidsvoll Verk. Sammen med Wergelands Hus, Nordre sidebygning, Søndre Paviljong, Vognremissen, Konservatorboligen og parken som omkranser eiendommen, utgjør Eidsvollsbygningen med inventaret det nasjonale minnesmerket over Riksforsamlingen i 1814. Bygningen forvaltes av Eidsvoll 1814 som utgjør en avdeling av stiftelsen Norsk Folkemuseum.
Bygningen ble oppført ca. 1770. I 1794 kjøpte Carsten Anker Eidsvoll Jernverk og satte i gang en omfattende ombygging og modernisering i årene rundt 1800. Han bosatte seg på Eidsvoll sammen med familien i 1811. Da bygningen sto ferdig, var den en av de største og mest moderne private boliger i landet. Eidsvollsbygningen var Norges største trehus i en kort periode før Stiftsgården i Trondheim var ferdig oppført 1778.
Historikk
Værkets Vaane-bygning ligger tæt hos Konge-Veien, og er en stor anseelig, vel indrettet Bygning, opført af velbemeldte Hr. Jagt-Junker efterat de forrige Vaane-Huse i Julen Anno 1767, ved Vaade-ild bleve lagde i Aske.
Jaktjunkeren han omtaler var Friedrich Leegaard von Schlanbusch som eide Eidsvoll verk på denne tiden.
Carsten Anker bygde om huset etter at han tok over som eier slik at det fikk en samlet golvflate på mer enn 2 000 kvadratmeter, inspirert av tidens moderne franske og danske arkitektur, og med nyklassisistiske drag i utformingen av eksteriøret. En rekke tegninger i Riksarkivet viser flere forslag om hvordan det eksisterende huset på to etasjer kunne bygges ut med for eksempel en ekstra etasje.
Eidsvoll som nasjonalmonument
Eidsvoll Verk ble aldri noen overskuddsbedrift, og Carsten Anker ble slått konkurs i 1822 og måtte oppleve at alt hans verdifulle innbo ble solgt på auksjon i 1823. Noe av det opprinnelige inventaret fra Ankers tid har siden kommet tilbake gjennom kjøp og gaver. Det meste av inventaret man kan se i dag, er imidlertid innkjøpt eller lånt fra andre museer.
Etter konkursen ble verket overtatt av britiske kreditorer. Men som Grunnlovens «fødested» hadde den allerede fått status som et nasjonalt minnesmerke. En gruppe privatfolk med Henrik Wergeland i spissen organiserte en pengeinnsamling som gjorde at de kunne kjøpe bygningen med paviljongene og ca. 25 mål av hagen. Det var lenge uklart hvordan et «nasjonalmonument» skulle forvaltes, men 17. mai 1849 ble det stiftet et selskap med formål å skape at portrettgalleri for riksforsamlingens medlemmer. Ved gaver og innkjøp og ved statstilskudd til å få portrettert ennå gjenlevende eidsvollsmenn var det i 1864 samlet inn 65 portretter. Etter en periode med stillstand våknet interessen igjen mot slutten av 1800-tallet, og det ble nå også samlet inn portretter av andre fremstående personer fra norsk historie til et nasjonalt portrettgalleri.
I mellomtiden hadde Stortinget i 1851 på vegne av staten overtatt Eidsvollsbygningen som gave, og etter hvert ble anlegget bedre ivaretatt og drevet som et museum, åpent for publikum. Omkring 1890 ble det tatt et krafttak med reparasjoner og vedlikehold. Foreningen Selskabet til Eidsvoldsbygningens Udstyr ble stiftet i 1895 for å innrede Eidsvollsbygningen «i stil med dens antagelige utseende i 1814». Først og fremst forsøkte foreningen å få tak i gjenstander som Carsten Anker hadde eid, eventuelt ting etter prins Christian Frederik eller etter eidsvollsmenn. Andre tidsriktige gjenstander var de også interessert i. Fra inn- og utland støttet nordmenn opp om selskapets arbeid med betydelige pengegaver. Til hundreårsjubileet i 1914 bevilget staten rikelige midler til å sette bygningen i stand «i sin historiske skikkelse fra 1814». Men istandsettelsen fram mot 1914 oppfylte bare delvis dette målet, idet mange rom ble innredet skjønnsmessig uten holdepunkter i bygningsundersøkelser og historisk kildemateriale.
Etter andre verdenskrig ble det lagt planer for en ny restaurering til 150-årsjubiléet for Grunnloven i 1964. Så godt som alle rom ble malt og tapetsert på nytt. Nesten alle tekstiler og tapeter ble fornyet, delvis etter tidsriktige modeller fra andre herregårder og gods, men også denne gang uten konsekvent anvendelse av tilgjengelig byngningshistorisk kunnskap.
Vajebah Sakor
Vajebah Kaliefah Sakor (født 14. april 1996) er en liberiskfødt norsk fotballspiller som spiller for.
Han debuterte som 15-åring på Askers A-lag og var med det den yngste spilleren som har debutert i norsk 1. divisjon, Adeccoligaen, gjennom tidene.
Vajebah spilte godt på G95-laget, hvor han blant annet scoret åtte mål mot Heggedal IL. Dagen etter sin 15-årsdag i april 2011 signerte han A-lagskontrakt med klubben. Det endte med åtte kamper for A-laget, hvorav to Adeccoligakamper fra start og to NM-kamper.
Den 26. mars 2012 dro Vajebah til Italia for prøvespill for storklubben AC Milan. I januar 2013 signerte han for den italienske toppklubben Juventus.
ISO 3166-2:GM
ISO 3166-2:GM er Gambias del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For Gambia er det definert koder for én by og fem divisjoner. Byen Banjul er landets hovedstad og har spesiell status på lik lenje med divisjonene.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er GM, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Gambia. Andre del er en bokstav.
Nåværende koder
<references group="upper-alpha"/>
Steigen Sagaspills historie
Denne artikkelen er om Steigen Sagaspills historie. For hovedartikkel, se Steigen Sagaspill.
Før spillene
Det er selvfølgelig vanskelig å tidsfeste akkurat når ideen til et slikt prosjekt som dette ble født. Britt Johansen i Straumfjord foreslo et par år før 1980 at kulturstyret skulle ta initiativ til markering av historiske begivenheter på Engeløya. Forslaget ble da avskrevet som godt, men tiden var ikke moden ennå.
I 1981–82 hadde Bjørn Stemland studiepermisjon, og var i Bergen for å studere litteratur og musikk. Da dukket igjen tanken opp på å få laget et stort kulturprosjekt i Steigen, med flest mulige grener av kulturlivet engasjert.
Bakgrunnen for stykket
Stemland ble grepet av formen på det greske teateret, og tenkte det måtte gå an å få til noe tilsvarende i Steigen.
Etter endte studier i Bergen, skaffet han seg et eksemplar av Danmarks gamle Folkeviser av Svend Grundtvig. Der finnes historien om Hagbard og Signe i 12 forskjellige versjoner. Han hadde tidligere lest den historiske romanen Kveldulv Haraldson til Steig av Eivind Tverbakk, hvor historien om Hagbard og Signe er flettet inn, og artikkelen «Sogna om Signelill til Steig og Hagbard Unge», fra årbok for Steigen 1980 skrevet av Henrik Nordmann.
Rundt Vollmoen amfi er det stedsnavn som Hagbardholmen, Sigardshaugen og Signelillsalen. Dette viser at folkefantasien har trukket handlingen dit.
Nå hadde Stemland en historie, og et lokalmiljø å trekke historien til. Det var villige sangere i Steigen, og likeledes var det et ganske stort orkestermiljø. Med alt dette i hodet kom han hjem til Steigen i 1982.
Deretter skjedde det ingenting med sagaspillet før Henry Tømmerås tok det opp til diskusjon i kulturstyret høsten 1984, hvor han foreslo at det skulle dannes en komite med han selv som formann, og med Stig Olsen, Kristine Schrøder og Bjørn Stemland. Stemland tok da på seg oppgaven å skrive manuskript.
Konkretisering og valg av spillested
Nå hadde Stemland noe håndfast å jobbe ut fra, og til juleferien den 9. januar 1985 var første utkast klart. Det ble sendt inn til Hålogaland Amatørteaterselskap for konsulentuttalelse.
Imens hadde Stig Olsen begynt å søke om støtte, hos Norsk kulturråd, Nordland fylke, AOF, Nordnorsk Musikkråd, Rikskonsertene og Steigen kommune. Henry Tømmerås tegnet sagaspill-vignetten, som ble brukt øverst på alle søknadene. Etter en tid fikk de også kontakt med (da) Sparebanken Nordland.
Stig gjorde forøvrig mye for å få tak i kostymer – En del drakter kom fra Stiklestad, en del fra Festspillene i Nord-Norge og en del fra Norsk Amatørteatersenter i Oslo. Alt i alt ble det lånt 60-70 drakter og like mange sko.
Grunneieren på Vollmoen var (og er) Tromsø Museum, og Stig måtte få avklart dette med dem. De viste velvilje til prosjektet, men det betydde likevel mye papirarbeid – og man ble nektet å sette opp permanente hus. Forøvrig måtte ting oppklares med de andre berørte grunneierne også.
Manuskript og musikk til første forestilling
I midten av februar 1985 var det helt klart at det ble sagaspill i Steigen – det var på tide å finne en komponist for musikken. Stemland var allerede blitt kjent med Helge Alføy gjennom seminarer og musikkstudier, og kontaktet ham. Han var med en gang interessert, og etter å ha lest manus takket han umiddelbart ja.
Musikken skulle skrives for kor, solister og janitsjarorkester, og den skulle være ferdig senest midten av juni. Ganske snart begynte notene å komme, og den 16. juni var alt ferdig, som avtalt.
Finn-Normann Løvdal ble kontaktet om musikalsk ledelse, og han takket også ja. Første øving med koret og orkesteret ble avtalt 26. til 29. juni og premieredatoen ble bestemt til 31. august 1985 kl. 15.00.
1985
Tidenes første oppsettelse av Steigen Sagaspill, satt opp av instruktøren Tordis Landvik, var en suksess. Premieren spiltes under et strålende vær, som hadde vært dårlig dagene før og ble dårlig igjen dagene etter. Med dette var grunnlaget dannet for et sagaspill i Steigen, ett grunnlag som er blitt bygd videre på i nå 20 år, uten å vise tegn til å skulle slutte.