cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gregor XIII
Pave
Gregor bestemte å modifisere fireårsperiodiseringen av skuddårene: Blant de år som avslutter et århundre (som 1300, 1400 eller 1500), skulle i fremtiden bare de år være skuddår som lot seg dele på 400 (som 1600, 2000, 2400 og så videre). Dermed er 400 år i den gregorianske kalender tre dager kortere enn i den julianske. De overtallige ti dagene som hadde vokst frem etter konsilet i Nikea lot Gregor fjerne fra kalenderen, slik at torsdag 4. oktober 1582 ble etterfulgt av fredag 15. oktober.
I tilknytning til kalenderreformen innførte han en ny martyrologi: Martyrologium Romanum Gregorii XIII jussu editum.
Han lot oppføre Det gregorianske kapell i Peterskirken, Quirinalepalasset og flere av Romas fontener.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
British American Tobacco Norway
British American Tobacco Norway AS (tidligere Tiedemanns Tobakksfabrikk AS, fra 1778 til 2009) er et aksjeselskap med forretningskontor i Oslo eid 100 % av Skandinavisk Tobakskompagni med forretningskontor i Søborg i Danmark. Selskapet driver med salg og distribusjon av tobakksprodukter i Norge. Tiedemanns Tobakk var Norges største tobakksselskap, med en markedsandel på nærmere 80 %.
Historie
Det var opprinnelig Christianias rådmann, Jens Jacobsen, som startet I & L Jacobsens Tobaks Fabrique (1740). Dernest ble det 21. mai 1778 av kongen gitt privilegium til Jacobsens enke og hennes svoger Christian Wilhelm Vagel om fortsatt drift. De solgte virksomheten videre til Paul Olsen Thrane (1784) som drev under navnet Paul Olsen Thranes Tobaksfabrique og flyttet fra Vaterland til byens torg (1787).
Han solgte til reklamemannen Claus Winther (1816) som drev det frem til sin bortgang (1833). Geskjeften ble da solgt til Johann Ludwig Tiedemann som blant annet gjorde det tyske tobakksmerket Tiedemann Pentum kjent og tiljublet i dikt av Henrik Wergeland.
Fabrikken ble solgt til handelsmannen Johan Henrik Andresen, som ledet den 1849–1874, etterfulgt av sønnen Nicolai Andresen (1853–1923) som var leder 1874–1911, sønnesønnen Johan H. Andresen som var leder 1911–1953, og senere oldebarnet Johan H. Andresen (var leder fra 1953) og tippoldebarnet Johan H. Andresen jr., før firmaet ble solgt til Skandinavisk Tobakskompagni AS i 2005. Underproduksjon i svenske Charlottenberg var ledet av Christian Eger 1880–1911.
Lunden (Oslo)
Lunden er en vei i strøkene Brobekk og Vollebekk i Oslo, bydel Bjerke. Den går fra Økernveiens i nordvest ved Trondheimsveien til Østre Aker vei i sørøst.
British American Tobacco Norway
Historie
Tiedemanns ervervet seg etter hvert Johannes N. Withs Tobaksfabrikker (1922), W. Hartog & Co (1923), Norsk-Engelsk Tobakkfabrikk (NETO) (1930), Carl E. Olsen & Cos Tobaksfabrik A/S (1935), P. Pedersen & Søn (1946), T.M. Nielsen & Søn (1959), N.K.Ls Tobaksfabrik (1960), Rose Tobakk A/S (1971) og H. Petterøe Tobaksfabrikk (1972). Fabrikken ble lagt ned i juni 2008, og produksjonen ble flyttet til et større produksjonsanlegg i Danmark. Bedriftens kontorer ligger nå på Sogn i Oslo, mens distribusjonslagret ligger på Ensjø.
Lunden (Oslo)
Bygninger og institusjoner
Via Økernveien ligger Øvre Lunden og Lunden kloster i enden av denne. Lunden kloster ligger på gamle Lunden gård, en gård under Linderud gård. Det er Lunden gård som har gitt navn til veien.
British American Tobacco Norway
Historie
Tiedemanns Tobakk ble kjøpt av British American Tobacco 1. juli 2008. Styret i Tiedemanns mente oppkjøpet var bra for å sikre utviklingen på lang sikt. Med dette oppkjøpet skiftet Tiedemanns navn til British American Tobacco Norway 1. januar 2009. I dag jobber det det 130 personer i virksomheten, de fleste med distribusjon.
Lunden (Oslo)
Bygninger og institusjoner
I krysset til Statsråd Mathiesens vei 12 ligger Thon Hotel Linne. Langs veien sør for hotellet ligger sameier og borettslag på begge sider. Boområdet på østsiden er også kalt Lunden hageby. Nær Østre Aker vei ligger Vollebekk stasjon på Grorudbanen.
Bjelland kraftverk
Bjelland kraftverk er et  vannkraftverk i midtre Mandalsåni i Marnardal kommune i Agder.
Kraftverket utnytter et fall på 87,5 meter fra Tungesjø og er et elvekraftverk.
Samlet effekt er 55 MW fra to francisturbiner. Midlere årsproduksjon er på 294 - 312 GWh.
Produksjonen startet i 1974 med modifiseringer utført i 1975. Vannet ledes i en 5,8 km lang tunnel fra inntaket til kraftstasjonen.
Kraftverket erstattet et eldre verk fra 1918, Tungefoss. Det eldste verket ble bygget for å levere strøm til Flottorp molybdengruver.
Kraftverket eies av Å Energi.
NSD – Norsk senter for forskningsdata
NSD - Norsk senter for forskningsdata, opprinnelig Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste, var en norsk forskningsinstitusjon som skulle arkivere, tilrettelegge og formidle data til forskningsmiljøer i Norge og internasjonalt. NSD var opprinnelig organisert i tilknytning til Norges forskningsråd, men ble i 2003 fristilt som et aksjeselskap eid av Kunnskapsdepartementet. 1. januar 2022 ble NSD lagt ned og oppgavene overført til Sikt – Kunnskapssektorens tjenesteleverandør.
Virksomhet
NSD fungerte som nasjonalt arkiv i Norge for forskningsdata og var et av verdens største i sitt slag. Tilgang til data er kjernen i moderne forskningsinfrastruktur. NSD arkiverte, tilrettela og formidlet data til forskningsmiljøer, nasjonalt og internasjonalt, og utarbeider teknologiske løsninger. Målet var å gi forskere tilgang til data uten store juridiske, økonomiske og praktiske hindringer.
NSD hadde en egen seksjon for personvern som behandlet prosjektsøknader fra rundt 150 institusjoner og gav råd om personvern til forskere og studenter. Etter vedtak i Stortinget ble NSD med virkning fra 1. januar 2003 organisert som et aksjeselskap heleid av Kirke- og undervisningsdepartementet. NSD hadde hovedkontor i Bergen. NSD utgav to ganger i året nyhetsbrevet NSDnytt.
Bachelors’ Paradise
Bachelors' Paradise er det 4. studioalbumet til Ann-Margret som ble gitt ut i 1963.
Sporliste
Side A:
Side B:
Slangebæreren (roman)
Slangebæreren er en kriminalroman av den norske forfatteren Unni Lindell. Boka ble første gang utgitt i 1996 på forlaget Aschehoug. Romanen er den første i serien om Cato Isaksen. Slangebæreren ble godt mottatt av både kritikere og publikum da den ble utgitt, og har siden blitt trykt opp i flere nye opplag.
Handling
Boka åpner med at en mann blir funnet død i en bygård i Oslo av to barn. Han er stukket i hjel og strupen er kuttet over. Ved liket ligger en lapp med en versjelinje fra et dikt, men ingen bevis finnes på åstedet. Det viser seg snart at drapet har flere likhetstrekk med drapet på en viss Bashir Khan. Etterhvert som etterforskningen fortsetter blir det klart at en seriemorder er løs i Oslo, og det blir en svært vanskelig sak å løse for kriminalbetjent Cato Isaksen.
Kongevollvatnet
Kongevollvatnet (også kalt Kumlevollvatnet) er en innsjø i Flekkefjord kommune i Agder. Navnet stammer fra Kongevoll gård, som grenser til vannet.
Vannet er regulert som magasin for Høylandsfoss kraftverk.
Skræling
Skræling er den betegnelse som norrøne oppdagere kalte urbefolkningen i Nord-Amerika på begynnelsen av 1000-tallet som de møtte på Grønland og Vinland (Newfoundland). De skilte ikke mellom eskimoer og indianere.
Navnet
Begrepet skræling er det eneste nyord som er videreført fra den norrøne befolkningen på Grønland som døde ut på 1400-tallet. Opprinnelsen til begrepet er noe uklart, men muligens er det basert på det gammelnorske ordet «skrá» som betyr skinn. Det kan således være en beskrivelse av at de innfødte gikk kledd i skinn i motsetning til de norrøne som bar klær av vevd ull.
En annen forklaring kan være at skræling kommer fra det gammelnorske ordet skrælna, som fortsatt finnes i norsk språk som dialektordet skral, og har betydningen tynn, skrøpelig. På norsk bruker man betegnelsen skral når man føler seg dårlig eller syk. Skrælna viser til å krympe, minske eller tørking (av eksempelvis planter).
Inuit-ordet Kalaalleq kan være basert på det norrøne skræling ettersom kombinasjonen «skr» er ukjent i inuitspråket, eller på det norrøne ordet for klær, klæði.
Møter mellom skrælinger
Selv om opprinnelsen til betegnelsen skræling er uklar, er det åpenbart at den var nedsettende. Sagaene beskriver dem et sted som «det var svarte og stygge karer, og stygt hår hadde de på hodet; de hadde store øyne og breie ansikter».
Før det ble fiendskap mellom de norrøne og skrælingene, var det handel mellom dem:
Den eldste skriftlige kilden som forteller om skrælinger, er Historia Norvegiæ, et lite skrift om den eldste norske historien som P.A. Munch fant på et bibliotek i Skottland. Den er skrevet på latin, og nevner skrælinger som det fremmede folkeslaget nordmennene møtte på Grønland. Av noe senere dato er de islendingesagaene som omhandler vinlandsferdene, deriblant både Grønlendingenes saga og Eirik Raudes saga,. Selv om disse sagaene gir oss de første kjente beskrivelsene av indianere og eskimoer, er det vanskelig å få beskrivelsene til å stemme overens med de senere kjente indianske stammegrupper, eksempelvis Beothuk, som man vet bodde på Newfoundland. Sagaenes beskrivelser av de første komplekse møtene mellom norrøne og skrælinger synes troverdige.
Disse gamle norske og islandske kildene er svært betydningsfulle ettersom de forteller om den aller første kontakten mellom europeere og menneskene på det amerikanske kontinentet, og som opprinnelig var kommet dit fra Asia en gang under den siste istiden. De kom over Stillehavet og/eller ved å krysse over Beringstredet til Alaska fra området i Nordøst-Asia.
Det er en minneverdig episode i Eirik Raudes saga som forteller at om de norrøne syntes at skrælingene var skremmende, var synet av de norrøne ikke mindre skremmende for skrælingene. Sagaen forteller at skrælingene svingte en stang over hodet med en skinnpose som ga fra seg en høy lyd, og de norrøne mennene tar til flukten i panikk. Da kommer en av kvinnene ut av huset, Frøydis Eiriksdatter, og skjeller ut mennene for at de ikke tør å slåss som menn. Hun er gravid og klarer ikke å løpe etter. Når skrælingene nærmere seg henne, griper hun et sverd som ligger på bakken, blotter brystene og skriker mot dem mens hun slår flatsiden av sverdet mot brystet. Synet av henne og hennes oppførsel var så avskrekkende at skrælingene rømmer.
Annet
Det er en øy i Canada som heter Skraeling Island (bredde: 78° 52' 60 N, lengde: 75° 55' 0 V) og som ligger på østkysten av Ellesmere Island i det kanadiske territoriet Nunavut.
Salten krematorium
Salten krematorium er et krematorium i Bodø lokalisert like ved Bodin kirke og skal dekke behovet for kremasjon i hele Salten-regionen.
En anbudskonkurranse ble åpnet høsten 1999 og bygget sto ferdig oktober 2002.
Filmåret 1969
Filmåret 1969 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1969.
Salten krematorium
Bygget består i tillegg til krematoriet av et religionsnøytralt seremonirom og administrasjon/teknisk del.
Malta under Sommer-OL 1972
Malta under Sommer-OL 1972. Fem mannlige sportsutøvere fra Malta deltok to sporter, sykling og skyting under Sommer-OL 1972 i München. Det var sjette gangen som Malta deltok i et sommer-OL. De vant ikke noen medaljer.
Salten krematorium
Seremonirommet
Bygget har relativt tykke vegger for å gi assosiasjoner til den 750 år gamle Bodin kirke like ved og for å hindre støy fra innflygningen til Bodø lufthavn.
Drømmefangeren (TV-serie)
Drømmefangeren er en norsk krim- og dramaserie som ble sendt på NRK1 i 2005. Serien bygger på Unni Lindells roman med samme tittel. Den handler om etterforskeren Cato Isaksen, spilt av Reidar Sørensen.
Salten krematorium
Økning
Byggingen av krematoriet har ført til at antallet kremasjoner har gått opp fra 1 prosent før krematoriet kom til 12 prosent i 2005.
Drømmefangeren (TV-serie)
Serien ble i snitt sett av rundt 650 000. Premieren av 670 000.
Handling
Unge Therese Geber fra Asker blir funnet drept i havnebassenget ved Aker Brygge. En uhyggelig stemning brer seg i hans hjemkommune da enda en ung jente blir myrdet og en femåring forsvinner på mystisk vis. Cato Isaksen settes på saken. Han har forlatt samboeren Sigrid og flyttet hjem til kona Bente og sønnene Gard og Vetle. Fremdeles slites Isaksen mellom jobben som etterforsker og sine forpliktelser som far. Det får særlige konsekvenser for hans forhold til eldstesønnen Gard.
I rollene
Andre medvirkende: Gjertrud Jynge (Ellen Grue), Tiril Pharo (Sigrid Velde), Sondre Vegheim (Vetle Isaksen), Ågot Sendstad (Berit Geber), Svein Roger Karlsen (Rolf Geber), Øystein Røger (Sven Wangberg), Yngvild Støen Grotmol (Politikvinne).
Historia Brittonum
Historia Brittonum, eller Britonenes historie, er et historieverk som ble skrevet en gang etter år 833, og det eksisterer i flere revisjoner med varierende forskjeller. Verkets hensikt er relatert til historiene til brytonisktalende befolkningen i Britannia fra de tidligste tider, og denne teksten har blitt benyttet for å skrive en historie for både Wales og England i mangelen av mer troverdige kilder. Nennius er tradisjonelt blitt tilskrevet forfatterskapet av teksten, men denne tolkningen har blitt betvilt.
Teksten
Teksten i seg selv er en samling av utdrag, kronologiske regnestykker, ordbøker, og sammendrag basert på tidligere opptegnelser, mange som ikke lenger eksisterer. Resultatet og troverdigheten av delene og helheten har blitt betvilt. Arkeologen Leslie Alcock har observert at en utgave av dette manuskriptet har forfatteren kalt sitt verk for en haug av alt han kunne finne, og foreslår at om vi kunne strekke denne metaforen vil denne teksten være:
Et annet syn er gitt av professor David N. Dumville som har forsket mye i videreføringen av denne teksten og dens forhold til de ulike utgavene. Dumville mener at teksten har blitt revidert, utvidet, og omskrevet flere ganger og på mange måter fra dens opprinnelse, og de bevarte manuskripter. Forfatterens hensikt var å skape en synkronisert krønike i stil med de irske historikere av hans tid. Og da dette manuskriptet gir den eneste historien til Wales og komplimenterer Beda den ærverdiges egen Historia ecclesiastica gentis Anglorum («Anglerfolkets kirkelige historie») ble den reprodusert og revidert for å møte dette behovet. N. J. Higham har foreslått at Historia Brittonum ble hovedsakelig skrevet for Merfyn Frych ap Gwriad, konge av Gwynedd fra 825 til 844.
Forfatteren
Historia Brittonum har tradisjonelt blitt tilskrevet som et arbeid av Nennius, en walisisk munk fra 800-tallet. Imidlertid etter å ha gjennomgått tallrike utgaver vises det at Gildas også ble tilskrevet som forfatter (ettersom Gildas var den eneste historiker som skriverne kjente til), mens andre (som manuskriptet i British Library merket som «Harleian 3859») ikke nevner en forfatter i det hele tatt. Dumvilles forskning har vist at tilskrivningen til Nennius har sin opprinnelse på 900-tallet i en utgave av manuskriptet, fremmet av en skriver som søkte å gi dette verket en rot til den intellektuelle tradisjonen av sin tid.
Tilknytningen til kong Arthur
Historia Brittonum har fått oppmerksomhet for dens rolle i å påvirke legendene og mytene som omgir kong Arthur. Denne historien er kilden til flere fortellinger som har blitt gjentatt og forsterket av senere forfattere
Vortigern
Historien om Vortigern som tillot sakserne å bosette seg på øya Britannia i bytte for hånden til Hengests datter.
Ambrosius
Vortigern forsøkte å bygge et festning i nærheten av Snowdon kalt Dinas Emrys, men konstruksjonen av denne var ikke kronet med hell. I et forsøk på å løse dette problemet møter han Aurelius Ambrosius som Geoffrey av Monmouth i sin gjenfortelling av denne fortellingen identifiserer med Merlin.
Arthurs kamper
Hva som synes å være et sammendrag av et dikt blir 12 kamper som Arthur utkjempet, noen som opplagt ikke er blitt riktig identifisert med ham (kapittel 56):
De fleste av disse kampstedene kan ikke bli identifisert. «Coit Celidon» har blitt antatt å være den store skogen som en gang dekket de sørlige innlandet i Skottland. Festningen Gurnion er noen ganger blitt foreslått å være Winchester. «Byen til Legionen», Cair Leon, er blitt identifisert med henholdsvis Chester, Caerleon, eller York. «Breguoin» kan bli oversatt til norsk som «Hvite åskam» og kan derfor være White Peak i Derbyshire. Det har også blitt identifisert som Bremenium. «Badon» har blitt identifisert med mange forskjellige steder i Britannia.
Underverker
Historia Brittonum inneholder også en liste med underverker i en seksjon kjent som «de mirabilibus britanniae». Flere av disse er knyttet til kong Arthur (kapittel 73):
Seksjonene med disse fortellingene er tilstede i Harleian-manuskriptet, men ikke i alle de øvrige utgavene.
Germanus og Patrick
Det er også kapitler relatert til hendelsene med sankt Germanus av Auxerre som hevdes å være et utdrag fra en (nå tapt) biografi om helgenen, en unik samling med tradisjoner om sankt Patrick av Irland foruten også en seksjon som beskriver hendelser i nordlige England på 500- og 600-tallet som begynner med et avsnitt om starten på walisisk litteratur (kapittel 62):
Tilknyttede verker
Det er et antall verker som stundom blir knyttet til Historia Brittonum, delvis ettersom noen av dem første gang opptrer i den teksten som er bevart i Harleian-manuskriptet, og delvis ettersom når Historia Brittonum blir studert og forsket på blir disse kildene ofte nevnt.
Monaco under Sommer-OL 1964
Monaco under Sommer-OL 1964. En sportsutøver fra Monaco deltok under Sommer-OL 1964 i Tokyo. De vant ikke noen medaljer.
Resi Hammerer
Hun vant en olympisk bronsemedalje i alpint under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Hun kom på tredjeplass i utfor for damer, bak Hedy Schlunegger fra Sveits og Trude Jochum-Beiser fra Østerrike.
Mariana
Mariana er en by og kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil. Mariana er den eldste byen i delstaten Minas Gerais i den sørøstlige regionen i Brasil. Byen ble grunnlagt i 1696 og har bevart sitt barokke preg frem til i dag.
Jens Müller (flyger)
Jens Einar Müller (født 30. november 1917 i Shanghai, død 30. mars 1999) var en norsk flyger under andre verdenskrig. Han var én av tre krigsfanger som klarte å rømme fra Stalag Luft III i det som kalles «Den store flukten».
Müller studerte i Zürich da andre verdenskrig brøt ut, men kom seg i mai 1940 til England. Den flyinteresserte Müller hadde fått flysertifikat allerede som attenåring i 1935, men gjennomgikk likevel flygeropplæring i det første kullet i Flyvåpnenes Treningsleir i Little Norway. Etter tildeling av flygervingen, ble han beordret til en engelsk enhet for å få trening i operativ flyging (No. 52 Operational Training Unit), før beordring til 331 (Norwegian) Squadron.
19. juni 1942 deltok flere flyenheter, deriblant 331 skvadron, i luftstøtten i forbindelse med Dieppe-raidet. Müller ble skutt ned av tyske fly og havnet til slutt i Stalag Luft III nær Żagań i Polen. Natt til 25. mars 1944 klarte 76 fanger å rømme. Müller, som blant annet hadde bidratt til flukten ved å konstruere en pumpe for ventilering av luften i flukttunnelene, var én av tre fanger som ikke ble tatt etter flukten. Som gjengjeldelse for flukten henrettet tyskerne 50 av de 73 fangene som ikke kom seg unna, deriblant nordmennene Halldor Espelid og Nils Jørgen Fuglesang.
Müller og Per Bergsland, den andre nordmannen som unnslapp, kom seg til Stettin og derfra videre til England. De havnet begge tilbake i Canada som instruktører på flyskolen.
Etter krigen begynte Jens Müller i DNL, der han straks ble kaptein. Han fortsatte der da DNL gikk over i SAS, frem til han pensjonerte seg i 1977. Han var bror til filmregissøren Nils R. Müller (1921–2007).
Av britene ble han hedret med Military Cross for sin krigsinnsats.
Lisa-Mari Moen Jünge
Lisa-Mari Moen Jünge (født 21. april 1988) fra Molde er en norsk jurist og tidligere journalist og modell.
9. april 2007 fikk hun tittelen Frøken Norge. Samme år representerte hun Norge i verdens største og mest prestisjetunge missekonkurranse, Miss World i Kina (Hainan, Sanya). Hun ble ikke plassert blant de 16 semifinalistene til tross for at hun fikk stor oppmerksomhet blant bookmakerne og ble spådd en 7.-plass av de totalt 106 deltagerne av Centrebet.
Hun har jobbet som modell/vertinne, og har vært avbildet i flere norske blader.
Grunnet blant annet en omlegging av Frøken Norge konseptet, skulle hun også være Norges representant i Miss Universe 2008. Nesten et halvt år etter at det ble kjent at hun skulle reise til Miss Universe, kom det en pressemelding om at hun ikke ble godkjent av Miss Universe-organisasjonen på grunn av at hun allerede hadde "abdisert" som Frøken Norge noen måneder før den internasjonale finalen. Det ble dermed bestemt at hun skulle representere Norge i verdens 3. største missekåring, Miss International, som ble holdt 10. november 2008 i Macao i Kina. Under konkurransen ble hun rangert som nr. 2 på listen over favorittene til å vinne Miss International-tittelen. Verdens største nettsted for internasjonale missekonkurranser, globalbeauties.com, stod for rangeringen. Men til tross for mye oppmerksomhet og favorittstempel, ble hun ikke plassert blant de ti finalistene.
Hun har blant annet jobbet som sportsanker og reporter for TV 2 Sporten. Hun fullførte en bachelor i journalistikk sommeren 2012 ved Høgskolen i Oslo. Deretter begynte hun å studere jus, og fullførte sin mastergrad i rettsvitenskap sommeren 2017. Per 8. april 2021 jobber hun som advokat hos Regjeringsadvokaten.
Battista Pininfarina
Giovanni Battista «Pinin» Farina (født 2. november 1893 i Cortanza d'Asti ved Torino, død 3. april 1966 i Lausanne) var stifteren av det som i dag er det flernasjonale industridesignselskapet Pininfarina.
Han var den tiende av Giuseppe Farina's elleve barn og fikk tilnavnet «Pinin» (den minste på piemontesisk). Pinin begynte som 12-åring å arbeide i broren Giovannis karosseriverksted Stabilimenti Industriali Farina med kontorer i 12 Corso Tortona. Omkring 1920 ble han kjent med Henry Ford som tilbød ham jobb. Han avslo og giftet seg heller med Rosa Copasso. Brorens firma fortsatte til 1953 (broren døde i 1957), men Battista forlot i 1928.
I 1930 gikk han solo og startet Società anonima Carrozzeria Pinin Farina med kontorer i 107 Corso Trapani. Han skapte seg raskt et navn. Kun Carrozzeria Touring var mer ettertraktet på 1930-tallet. Hans røde Cisitalia 202 fra 1947 ble umiddelbart donert og utstilt på Museum of Modern Art i New York City. Battistas arbeid for Ferrari, som startet i 1952, ble hans mest kjente, til tross for at mye av det ble utført av sønnen Sergio Pininfarina (1926–2012).
Med presidentens godkjenning byttet han navn til Battista Pininfarina i 1961 og overlot ledelsen av byrået til sønnen Sergio og svigersønnen Renzo Carli (1916–94), som hadde jobbet for Pininfarina siden 1948 da han hadde ektet datteren Gianna. En Alfa Romeo Duetto skal være Battistas siste design, vist på Genevemessen i mars 1966, en måned før Battista døde, forøvrig kort tid før også nevøen og racerhelten Giuseppe Farina (1906–66) døde. Sønnen Sergio overtok som styreformann, siden 2001 etterfulgt av sønnesønnene Andrea Pininfarina (1957–2008) som døde i Torino på en Vespa og dernest Paolo Pininfarina (1958–).
Eldbjørg Løwer
Liv og virke
Hun vokste opp i Ål i Hallingdal, der faren Gjermund Teigen var herredsskogmester.
Hun gikk keramikklinjen ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo. Hun giftet seg i 1964 med fotograf Halvor Rock Løwer fra Kongsberg. Eldbjørg Løwer drev i mange år sitt eget keramikkverksted på Kongsberg, der hun også kom med i kommunepolitikken.
Hun var ordfører i Kongsberg kommune fra 1984 til 1987 og organisatorisk nestleder i Venstre fra 1982 til 1986.
Fra 1990 til 2004, unntatt årene i regjering, var Løwer den første direktøren i Kongsberg nærings- og handelskammer. Hun ble sentral i omstillingsarbeidet i kommunen etter avviklingen av hjørnesteinsbedriften Kongsberg Våpenfabrikk. Løwer gikk senere tilbake til næringsvirksomhet.
Ved utnevnelsen av Kjell Magne Bondeviks første regjering i 1997 ble Løwer arbeids- og administrasjonsminister. I 1999 ble hun forsvarsminister, som den første kvinnen i dette vervet. Løwer gikk av sammen med resten av regjeringen på gasskraftsaken i 2000.
Løwer ble tildelt Likestillingsprisen i Kongsberg kommune i 2001 og Kongsberg-medaljen i 2003.
Rosamund Clifford
Rosamund Clifford (født før 1150 – død ca. 1176), stundom kalt for «The Fair Rosamund» (Den Vakre Rosamund) eller «Rose of the World» (Verdens Rose), var berømt for hennes skjønnhet og som elskerinnen til kong Henrik II av England. Hun ble videre kjent i engelsk folkeminne.
Rosamund var datteren til lord Walter de Clifford, en walisiske grenseherre (engelsk Welsh Marches; walisisk Y Mers), og hans hustru Margaret Isobel de Tosny. Walter var opprinnelig kjent under det normanniske navnet Walter Fitz Richard («sønn av Richard»), men hans navn ble gradvis endret til hans posisjon, først steward, deretter som lord. Dette var festningen Clifford Castle ved elven Wye. Rosamund hadde to søstre, Amice og Lucy. Amice giftet seg med Osbern fitz Hugh av Richard's Castle og Lucy til Hugh de Say av Stokesay. Hun hadde også tre brødre; Walter II de Clifford, Richard og Gilbert.
Rosamund møtte antagelig kongen første gang da han passerte Clifford Castle i 1163 i løpet av hans hærtokt i Wales mot Rhys ap Gruffydd.
Wells Fargo’s Red Lantern Award
Wells Fargo's Red Lantern Award er en pris i hundesledeløpet Iditarod som tildeles «den siste hundekjøreren som passerer målgang i Nome».
Bakgrunn
Utmerkelsen har vært utdelt helt siden Iditarod startet i 1973. Well Fargo Bank of Alaska, som tidligere het The National Bank of Alaska, er prisens sponsor. Vinneren får en rød lanterne, og prisen blir markert ved banketten i Nome dersom det da er klart hvem som er vinneren.
Rosamund Clifford
Hadde hun noen barn?
Historikerne er delt over spørsmålet om Rosamunds forhold til kongen produserte barn eller ikke. Spørsmålet er komplisert ved vanskeligheten over å skille fakta i Rosamunds liv fra den mengde av legender og myter som omgir det. Mange historikere har konkludert med at Rosamund antagelig født et enkelt barn med kongen, men det kan ikke identifiseres eller spesifisere en fødselsdato for det. En del moderne forfattere, blant annet Alison Weir, er av det mening at Rosamund ikke fikk noen barn, men om dette betyr at hun aldri hadde en fødsel eller kun at ingen barn overlevde barndommen er fortsatt uklart.
Wells Fargo’s Red Lantern Award
Vinnere
John Schultz ble i 1973 den første som vant prisen, og han er med 32 døgn, 5 timer og 9 minutter den som har brukt lengst tid på å bli Red Lantern. I 1980 vant Barbara Moore som den første kvinne, mens David Straub er den raskeste Red Lantern vinner med 14 døgn, 5 timer og 38 minutt.
Rosamund Clifford
Hadde hun noen barn?
Legendene har knyttet to av kong Henriks illegitime sønner til Rosamund: Geoffrey Plantagenet (1151–1212), erkebiskop av York, og William Longespée (ca. 1180–1226), jarl av Salisbury. Hennes moderskap for disse to ble først påstått århundrer senere. Ingen av dem var hennes sønner. Henrik og Rosamund møttes rundt 1163, og deres forhold varte fram til 1176. Geoffrey og Rosamund ville derfor være på omtrent samme alder. I tillegg er Geoffrey direkte attestert til en ellers ukjent kvinne ved navn Ykenai, sannsynligvis en annen elskerinne av kongen. Moren til William Longespée er derimot en gåte i mange år, men sannheten ble avdekket da et dokument som ble utstedt av ham ble funnet. Det inneholdt en referanse til «Comitissa Ida, mater mea» (grevinne Ida, min mor). Hun var Ida de Toeny, grevinne av Norfolk.
Wells Fargo’s Red Lantern Award
Vinnere
Ingen har ennå vunnet prisen mer enn en gang, og ingen norske hundekjørere har fått denne prisen.
Rosamund Clifford
Hadde hun noen barn?
Andre fortellinger Lite er kjent om Rosamund, men hun er diskutert i flere bøker om Eleanor av Aquitaine, Henriks dronning. Legendene om hennes liv er mange, men svært få solide fakta er tilgjengelige. Fortellingen om at hun ble forgiftet av en sjalu Eleanora er helt sikkert ikke sann, og det samme er fortellingen om at Henrik bygde en jakthytte for henne i Woodstock og omga den med en hage som var en labyrint («Rosamund's Bower», Rosamunds løvhytte, ble revet da Blenheim Palace ble bygget i nærheten. I Den franske krønike i London er hun, merkelig nok, beskrevet som brent til døde av Henriks hustru. I løpet av elisabethansk tid ble fortellinger om at Rosamund var blitt myrdet av Eleanora av Aquitaine populære, men Ballad of Fair Rosamund av Thomas Delaney og The Complaint of Rosamund av Samuel Daniel (1592) er ren fiksjon.
Det er antatt at hun kom inn i kong Henriks liv på den tid da dronning Eleanora var gravid med sitt siste barn, Johan, som ble født den 24. desember 1166 i Oxford. Faktisk er Eleanora kjent for å ha født Johan ved Beaumont Palace heller enn Woodstock: grunn for at Johan ble født ved Beaumont Palace var at selv om det var planlagt at det skulle skje ved Woodstock, nektet hun etter å ha funnet Rosamund der.
Autoritetene har ulike meninger om Rosamund ble værende avsondret i Woodstock mens Henrik dro fram og tilbake mellom England og hans kontinentale besittelser, eller om hun reiste sammen med ham som en del av hans husholdning. Om det siste var tilfellet kan de to ikke tilbrakt mer enn en fjerdedel av tiden sammen av tidsrommet 1166 og 1176. Som historikeren Marion Meade har sagt det: «Til tross for all hennes påfølgende berømmelse, må Rosamund ha vært en av de mest neglisjerte konkubiner i historien». Historikerne synes å være enige om at Rosamund var det motsatte av Eleanoras personlighet, og at Henrik og Rosamund synes å ha delt en dyp kjærlighet.
Rosamund har ofte blitt knyttet til landsbyen Frampton on Severn i Gloucestershire, en av hennes fars besittelser. Walter begunstiget møllen ved Frampton til klosteret Godstow Abbey til gode for sjelene til datteren Rosamund og hustruen Margaret. Landsbyens gressbane i Frampton ble kjent som Rosamund's Green ved 1600-tallet.
Død og ettermæle
Henriks utenomekteskapelige forhold ble offentlig kjent i 1174 og det ble avsluttet ved at Rosamund trakk seg tilbake til nonneklosteret ved Godstow i nærheten av Oxford i 1176, kort tid før hun øde. Hennes død ble husket i Hereford Cathedral den 6. juli, for øvrige den samme dagen som kongen blir minnet.
Henrik og Clifford-familien betalte for hennes grav ved Godstow i koret i klosterkirken og for begavelse som ville sikre at nonnene vil ta vare på hennes grav. Den ble populær lokal helligdom fram til 1191, to år etter Henriks død. Hugh av Lincoln, biskop av Lincoln, besøkte Godstow og oppdaget Rosamunds grav rett foran høyalteret. Graven var dekket med blomster og lys, noe som viste at lokalbefolkningen fortsatt ba her. Biskopen kalte Rosamund for en skjøge og beordret at hennes levninger skulle bli fjernet fra kirken og gravlagt utenfor sammen med de øvrige. Han skal ha sagt at «den kristne religion kan ikke vokse inn i forakt, og at andre kvinner, advart av hennes eksempel, kan avholde seg fra utillatelig og utenomekteskapelig samkvem». Hennes grav ble flyttet til gravlunden av nonnenes kapittelhus hvor det fortsatt ble besøkt inntil det ble ødelagt under oppløsningen av Englands klostre som kong Henrik VIII av England beordret. Levningene av nonneklosteret Godstow står fortsatt og kan bli besøkt.
Den franske forfatteren Guillaume Apollinaire benyttet seg av Rosamund som en sentrale figur i sitt dikt «Rosemonde», tatt fra hans samling Alcools fra 1913.
Żydowska Organizacja Bojowa
Żydowska Organizacja Bojowa (ŻOB, polsk for «Jødiske bekjempelsesorganisasjon»; på jiddisch: דישע קאמף ארגאניזאציע) var en motstandsbevegelse under den andre verdenskrig som spilte en viktig rolle under opprøret i Warszawagettoen i 1943. Organisasjonen har også deltatt i andre former for motstandskamp, blant annet under Warszawaoppstanden.
I løpet av 1942 ble jødene i Warszawa-ghettoen deportert til utryddelsesleiren Treblinka. Den jødiske motstandsbevegelsen mottok sine første forsendelser med våpen og ammunisjon i desember 1942. I januar 1943 begynte nazistene en ny bølge av deportasjoner. De første jødene som tyskerne samlet omfattet flere medlemmer av ŻOB som hadde sneket seg sammen med de deporterte jødene med vilje før de begynte å slåss mot nazistene med håndvåpen. Nyhetene om aksjonen spredte seg raskt til resten av ghettoen. Deportasjonene varte i fire dager og tyskerne møtte mer motstand fra ŻOB som i begynnelsen hadde stor fremgang. Da tyskerne forlot ghettoen den 22. januar 1943 hadde de ikke samlet sammen så mange jøder som de opprinnelig hadde planlagt.
Den endelige deportasjon av jøder begynte like før påske, den 19. april 1943. Jødene hadde forberedt seg godt da tyskerne marsjerte inn i ghettoen, så møtte de hard væpnet motstand og ble skutt på fra de åpne vinduene i de mange fraflyttede leilighetene. Forsvarerne av ghettoen brukte geriljakrigføring og de hadde en strategisk fordel av bunkerne som var vanskelige å oppdage og at angrepene kom overraskende på tyskerne. Disse fordelene forsvant da de tyske soldatene systematisk begynte å brenne ned mange av bygningene i gettoen. Jødene ble derfor tvunget til å forlate sine opprinnelige stillinger og søke dekning i underjordiske bunkere. Brannen i bygningene ovenfor bunkerne konsumerte mye av det tilgjengelige oksygenet under jorden, noe som førte til at bunkerne ble kvelende dødsfeller. Etter hvert ble opprøret slått kraftig ned, Den store synagogen i Warszawa ble sprengt i luften, og den tyske operasjon ble avsluttet i midten av mai 1943. Veldig mange jøder ble drept under motstanden, og de resterende jødene ble deportert til forskjellige tyske konsentrasjonsleirer, hovedsakelig til Treblinka.
Nornen-klassen
Nornen-klassen er en klasse kystvaktskip bygget i perioden 2006–2007 for Kystvakten. Skipene er spesialbygd for sine oppgaver i Indre kystvakt.
Fartøyene opererer i samsvar med kystvaktloven og assisterer samarbeidsetater som Politi- og lensmannsetaten og Tolletaten. Andre oppgaver​ er å assistere Hovedredningssentralen som innsatsleder under søk- og redningsoperasjoner, og oljeoppsamling etter skipsulykker. Fartøyene er utrustet både med fastmontert og mobile oljelenser og dessuten opptaksutstyr for oljeprodukt. De har også kapasitet til å ta ombord 150 kubikkmeter i forbindelse med oppsamlingsaksjoner.
Fartøyene har også en HPB (hurtiggående patruljebåt) som kan operere autonomt i inntil 48 timer.
Disse fartøyene er også meget godt rigget for slep av andre fartøy.
KV «Heimdal»
KV «Heimdal» (kallesignal W332/LNRR) er et norsk kystvaktfartøy som opererer i sone 2 i indre kystvakt nord. Fartøyet tilhører Nornen-klassen og ble bygd i Polen hos Szczecin Ship Repair Yard.
Noiseau
Noiseau er en kommune i departementet Val-de-Marne i regionen Île-de-France, og er en av de sørøstlige forstedene til Paris. Kommunen ligger 16,8 km fra sentrum av Paris.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Noiseau
Transport/forstadstog
Noiseau betjenes ikke av noen av Paris' metro- eller forstadslinjer. Den nærmeste stasjonen er Sucy-Bonneuilstasjonen på RER A. Denne stasjonen ligger i nabokommunen Sucy-en-Brie 3,1 km fra Noiseaus kommunesentrum.
Fan Bingbing
Fan Bingbing (kinesisk: 范冰冰, pinyin: Fàn Bīngbīng, født 16. september 1981 i Qingdao i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk skuespiller.
Palazzo Vecchio
Palazzo Vecchio (italiensk for «det gamle palass») er rådhuset i Firenze. Dette massive fortet er blant de mest imponerende rådhusene i Toscana. Det ligger ved Piazza della Signoria, som er en av de viktigste offentlige plassene i Italia. Palasset rommer i dag et museum hvor verker av blant andre Agnolo Bronzino, Michelangelo Buonarroti og Giorgio Vasari befinner seg. Foran inngangen er en kopi av Michelangelos David som erstatter originalen som tidligere befant seg her.
Fan Bingbing
Hun ble utdannet i faget i Shanghai, og har spilt i en rekke kinofilmer og fjernsynsfilmer. Blant annet i actionfilmen Flash Point fra 2007, og X-Men: Days of Future Past fra 2014.
Palazzo Vecchio
Palasset ble opprinnelig kalt Palazzo della Signoria, etter Signoria, som var navnet på det styrende rådet i Firenze og i flere andre italienske stater i middelalderen. Det har også hatt andre navn som Palazzo del Popolo, Palazzo dei Priori og Palazzo Ducale, alt etter som hva det ble brukt til i løpet av sin lange historie.
VM i curling for menn 2010
Curling-VM 2010 for herrer var det 52. VM i curling for herrer gjennom tidene. Mesterskapet ble arrangert av World Curling Federation i Cortina d'Ampezzo i Italia i perioden 3. – 11. april 2010. Italia var VM-vert for første gang.
De tolv lagene spilte først alle-mot-alle (round robin-kamper), som ga elleve kamper til hvert lag. De fire beste lagene etter round robin-kampene gikk videre til sluttspillet om medaljer, som ble avgjort som et Page playoff.
Lag
Tolv lag deltok: åtte fra Europa, to fra Amerika og to fra Asia/Oseania. I Europa fungerte EM 2009 som kvalifisering, mens Stillehavsmesterskapet 2009 var den asiatiske/oseaniske kvalifiseringen. Fra Amerika var Canada kvalifisert som beste amerikanske lag ved VM 2009, og i kampen om den andre amerikanske VM-plassen vant USA over Brasil. Følgende lag kvalifiserte seg:
Grunnspill
De 12 lagene spilte en enkeltturnering alle-mot-alle, som ga 11 kamper til hvert lag. De to beste lagene i grunnspillet, Norge og Canada, gikk videre til playoff 1/2, mens nr. 3 og 4, USA og Skottland, gikk videre til playoff 3/4.
Sluttspill
De fire beste lagene fra grunnspillet spiller om medaljer i sluttspillet, som avvikles som et Page playoff med bronsekamp.
Eksterne lenker
Curling-Weltmeisterschaft 2010
Kløverblåvinge
Kløverblåvinge (Glaucopsyche alexis) er en av blåvingene, en dagaktiv sommerfugl i gruppen glansvinger. Kløverblåvingeer på Norsk rødliste for arter og har hatt stor tilbakegang flere steder, fordi artens leveområder er redusert, ved gjengroing eller utbygging.
Hans Peter Jenssen (1848–1902)
Hans Peter Jenssen (II) (født 5. juni 1848 i Trondhjem, død 24. juli 1902) var en norsk brukseier, kjøpmann, bankdirektør, rittmester og politiker (V). Han tilhørte den fjerde generasjonen i handelshuset Jenssen & Co. i Trondhjem.
Nepali Congress (Democratic)
Nepal Congress (Democratic) (ND(C), Nepals kongressparti (demokratisk)) var et politisk parti i Nepal, som oppsto ved en sprengning i Nepals kongressparti våren 2002. De to partiene gikk sammen igjen i 2007.
Kløverblåvinge
Utseende
Hannen har lys glinsende blåfarge på vingenes overside. Langs vingeranden, et fint hvitt tynt bånd eller søm ytterst og et mørkere svart innenfor. Vingeundersiden er grå med mørke litt store flekker i hvite ringer. Særlig flekkene på framvingene er større enn flekkene på bakvingene. Ved vingeroten utbrer et grønt fargefelt seg.
Hans Peter Jenssen (1848–1902)
Familie
Han var sønn av Anton Mathias Jenssen fra hans første ekteskap med Johanna Katharina (Hanna) Richter. Han var eldre bror av kjøpmann Anton Jenssen. Søstrene deres Caroline, Sophie og Hanna giftet seg med henholdsvis generalmajor Trygve Olafssøn Klingenberg, kjøpmann Mathias Helmer Lundgreen og lagmann Jacob Lindboe. Fra farens andre ekteskap med Caroline Birgitte Nordrum hadde de tre halvsøsken; major og brukseier Einar Jenssen, bryggerimester Harald Jenssen og Marie (Mimi) Jenssen, som giftet seg med generalmajor August Spørck.
Nepali Congress (Democratic)
ND(C)s leder er Sher Bahadur Deuba. Det regner seg som et moderat sosialdemokratisk parti.
Forhistorie
Bishweshwar Prasad Koirala (også kjent som BP) er Nepals Kongresspartis stifter og viktigste historiske leder. Da han lå på dødsleiet i 1982 utpekte han en troika av tre partiveteraner til å lede partiet etter ham. De hadde vært BPs nære medarbeidere fra 1940-tallet: Ganesh Man Singh, Krishna Prasad Bhattarai og Girija Prasad Koirala (kjent som GP), BPs yngre bror, som også hadde fungert som en slags privatsekretær for ham.
Kløverblåvinge
Utseende
Hunnen har mørk brun-svart farge på vingeoversiden, men med en blå fargetone i midten. Langs vingeranden finnes et hvitt bånd eller søm, og innenfor en mørk linje. Undersiden er lysere og grå.
Bakvingenes underside har noen gulorange flekker. Vingespennet er mellom 27 og 36 millimeter.
Brystet og bakkroppen er blåsvart og lite håret på oversiden. Undersiden har tett hårbekledning av lyst gråhvite hår. Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.
fasettøynene er stor og mørke. Hodet er smalt foran, palpene er store og fremoverrettet. Sommerfuglene skiller seg fra de fleste andre insektene ved at munnen ikke har kjever og lepper, men en lang sugesnabel (proboscis) mellom palpene. Den er rullet opp i en spiral, mellom palpene, under hodet, når den ikke er i bruk. Antennene sitter over og helt inntil fasettøynene. Antennene er trådformet og består av sylindriske ganske like ledd. Antenneklubben er flat eller skålformet. Leddene er farget slik at antennen får små ringer i svart og hvitt.
Egg og larver
Egget er rundt og flatt, med et fint punktert mønster, de fleste omtrent 1 millimeter brede, eller litt mer.
Larvens hode er mørkt og består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde.
Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider. Like bak hodet, på bryststykket, som består av tre ledd, er det tre par bein. Lengre bak har larvene noen bukføtter, som ikke er egentlige bein, men utvekster larven kan bruke til å holde seg fast. Lengst bak har den en analfot. På bakkroppen har eldre larver har et par tentakler, som kan skytes ut og trekkes inn igjen. Kjertelen som produserer aminosyrer og det sukkerholdige stoffet, finnes på larvens sjuende bakkroppsledd.
Puppen
Puppene er bønneformet og urørlige, de ligner plantedeler som frø og lignende. Fargen er brun eller litt grønnlig og den er kamuflert med grågrønne og brune flekker.
Levevis
Kløverblåvinge finnes på gresskledde og blomsterrike enger. Arten foretrekker sandholdig og tørre kalkrike lokaliteter, og finnes gjerne i veiskråninger og lignende.
Nepali Congress (Democratic)
Forhistorie
I det store demokratiopprøret mot det kongelige diktaturet Jana Andolan 1990, var Nepals Kongressparti den store vinneren. K.P. Bhattarai var statsminister i overgangsregjeringa etter at diktaturet falt, og Kongresspartiets statsministerkandidat til parlamentsvalget i 1991.
Kløverblåvinge
Levevis
Glansvinger har normalt en rolig og gjerne flagrende flukt. Ofte flyr de korte turer fra blomst til blomst. Om natten og i overskyet vær hviler sommerfuglen. Flygetiden er tidlig om forsommeren, fra mai til juli. Vingene holdes sammenlagt opp og ut fra kroppen, og den noe spraglete vingeundersiden gir sommerfuglen en viss kamuflasje og beskyttelse.
Nepali Congress (Democratic)
Forhistorie
Men i dette valget blei han overraskende slått ut av parlamentet av den unge og ukjente partisekretæren Madan Kumar Bhandari i det nye, moderate kommunistpartiet som blei kjent som UML.
Dette åpna veien til at G.P. Koirala blei statsminister. Han satte ut K. P. Bhattarais tilhengere fra regjeringa og andre posisjoner, og det utvikla seg en voldsom partikamp mellom Koirala og de to andre lederne i Kongressen, K.P. Bhattarai og G. M. Singh.
Kløverblåvinge
Levevis
Voksne glansvinger lever av nektar de suger opp fra blomstene på ulike planter (urter). Sugesnabelen, på hodets underside, gir sommerfuglen mulighet til å nå inn i dype blomster for å suge til seg nektar. Sugesnabelen gjør at sommerfugler er avhengig av flytende føde.
Nepali Congress (Democratic)
Forhistorie
Enda Kongresspartiet hadde reint flertall i parlamentet førte partikampen til at Koirala-regjeringa kom i mindretall. Koirala utskreiv nyvalg i 1994, der partiet for første gang blei nest størst etter UML. Ingen partier hadde flertall.
Kløverblåvinge
Forplantning
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Under paring utskiller hannene en duft fra små duftskjell på vingene, dette kan være med å gjøre hunnen mer villig til å pares. Om et par forstyrres under paring, flyr vanligvis hannen, mens hunnen blir hengende passivt. Hunner som har paret seg inntar ofte en spesiell stilling, hvor vingene holdes noe flat og utbredt, mens bakkroppen løftes opp.
Hans Peter Jenssen (1848–1902)
Familie
Hans Peter Jenssen giftet seg i 1872 med Signe Klingenberg, datter av kjøpmann Halfdan Fredrik Klingenberg d.e., som drev handelshuset H.F. Klingenberg. Eldstesønnen Hans Peter Jenssen (III) gikk inn i farens industriforetak i 1898 og arvet dem etter farens død i 1902. Datteren Hanna giftet seg med fabrikkeier og stortingsmann Johan Throne Holst.
Nepali Congress (Democratic)
Forhistorie
Kongresspartiet kom tilbake i etter under et år med UML i mindretallsregjering. Men denne gangen sørga Koiralas motstandere for at den yngre Sher Bahadur Deuba blei Kongressens statsminister.
Dette innleda en periode på 7 år med voldsomme partikamper i Kongresspartiet, der K. P. Koiralas og ... Singhs tilhengere støtta Debua, I parlamentet blei disse 7 åra også kaotiske. Alle de tre største partiene splitta seg i to fraksjoner som sloss mot hverandre om regjeringsmakta. De fungerte som 6 stridende partier som allierte seg med snart en, snart en annen part for å få has på hovedmotstanderen, som vanligvis var den andre fløya av det egne partiet. Dette førte til at det i praksis blei umulig å skape stabile regjeringer, sjøl etter at Nepals Kongressparti fikk igjen reint flertall ved valget i 1999. I denne perioden med svingdørsregjeringer som sjelden satt så lenge som et helt år, blei fiendskapet mellom Koirala og Debua stadig hardere.
Deuba skyver ut Koirala fra regjeringa i 2001
I 2001 satt GP Koirala som statsminister. Maoistpprøret vokste kraftig og hadde blitt et akutt problem som dominerte nepalsk politikk. NKP (Maobadi) hadde sagt seg villig til forhandlinger, men neka å snakke med Koirala, som de så som en politiker med et særlig ansvar for kommunistforfølgelser. (Prachanda kalte på denne tida Koirala for Hitler.) Våren 2001 arbeidet både opposisjonen, NKP (Maobadi), opposisjonen i Kongressen og kanskje også kong Birendra og hæren for å bli kvitt Koirala.