cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jesús María Semprún
Jesús María Semprún er en kommune i delstaten Zulia i Venezuela. Den befinner seg sørvest for Maracaibosjøen, langs grensa til Colombia. Kommunen hadde 23 972 innbyggere i 2008, og har et areal på 5 845 km². Administrasjonssentrum er Casigua-El Cubo. Fram til 1995 var Jesús María Sempún en del av Catatumbo kommune.
Størstedelen av kommunen er dekka av tropisk regnskog. Landsbyen Boksí i Jesús María Sempún er sentrum for den indianske folkegruppa barí.
Det internasjonale skogåret
Det internasjonale skogåret 2011 er opprettet av FN for å øke bevisstheten rundt viktigheten av bærekraftig forvaltning av skog, skogsvern og skogutvikling som en ressurs for dagens og fremtidens generasjoner.
Bakgrunn
Verdens skoger spiller en helt sentral rolle for at vi skal oppnå en bærekraftig utvikling globalt. Ifølge tall fra Verdensbanken, er 1,6 milliarder mennesker avhengige av skogen i sine livsopphold. Skogindustri er en viktig kilde til økonomiske vekst og sysselsetting, og årlig omsettes skogprodukter internasjonalt for om lag 1 620 milliarder norske kroner.
Ifølge FNs organisasjon for ernæring og landbruk går hele 130 000 km² skog tapt hvert eneste år som følge av avskoging. Omgjøring av skogen til dyrket mark, ikke-bærekraftig tømmerhogst og forvaltningspraksiser, samt stadig økende menneskelig bosetting er blant de vanligste årsakene til de store skogtapene.
Verdensbankens tall viser at skogene totalt er habitat for to-tredjedeler av samtlige arter som finnes i verden, og av avskoging av tropisk regnskog alene betyr at regnskogens artsmangfold vil reduseres med hele 100 arter hver eneste dag.
Oscar Piastri
I 2019 vant han Formel Renault Eurocup for R-ace GP, og vant deretter Formel 3 og Formel 2 i henholdsvis 2020 og 2021 med Prema Racing.
Fullstendige Formel 1-resultater
Noter til tabellene:
* - Sesongen pågår.
Jetjager
En jetjager er et jagerfly som er drevet med jetmotor. Selv om arbeidet med jetmotorer ble påbegynt før andre verdenskrig både i Storbritannia og Tyskland, var de fleste jagerfly fram til 1945 fortsatt utstyrt med stempelmotor og propell. Betegnelsen jetjager er ment for å skille de tidlige jetjagerflyene fra de samtidige propelldrevne jagerflyene.
De første jetdrevne jagerflyene kom i tjeneste på slutten av krigen i svært beskjedne antall. Tidligst ute var den tyske Messerschmitt Me 262 som imidlertid først ble brukt som bombefly. Omtrent samtidig fly de første britiske jetjageren Gloster Meteor. De to jetflyene kom aldri i kamp med hverandre. Jagerflyet i etterkrigstiden var nesten utelukkende jetdrevne, og eldre propellfly som Spitfire, Bearcat og Mustang ble stort sett overført til rollen som jagerbombere under Koreakrigen. Det produseres fortsatt et lite fåtall turboprop fly som treningsfly og lette jagerbombere, slik som Embraer Tucano og FMA Pucará, men i dag har jetmotoren nesten totalt overtatt for militære kampfly.
Moeritherium
Moeritherium er en utdødd slekt av primitive og relativt små snabeldyr, og derved fjerne slektninger av dagens elefanter. Det var flere arter som levde i Nord-Afrika i eocen. Fossilene er funnet i geologiske formasjoner som representerer en innsjø som lå der Faiyum ligger i dag; innsjøen kalles Moeris-sjøen, som gruppens vitenskapelige navn henviser til. I eldre verker skrives navnet Mœritherium med en œ|oe-ligatur.
Bygning og levevis
Moeritherium-artene var gris- eller flodhest-lignende dyr. Hodet var langt og lavt, og liknet muligens på hodet til en tapir. Beina var korte slik de ofte er hos pattedyr som lever store deler av livet i vann, og kroppen minnet både i størrelse og bygning mest om en dvergflodhest. Den minste arten var M. lyonsi, som ikke var mer enn  over skuldrene og med en estimert vekt på litt over 200 kilo. Formen på tennene tyder på at de spiste bløt vannvegetasjon.
Oppdagelse og arter
De fleste artene i slekten ble beskrevet rundt begynnelsen av 1900-tallet av den amerikanske paleontologen Charles William Andrews, basert på materiale fra en større amerikansk ekspedisjon til Al Fayyum i Egypt.
Andrews' arbeider har siden blitt revidert av andre. I 1911 delte Maks Schlosser fra München Moeritherium lyonsi inn i to arter: M. lyonsi, en stor form fra Qasr-el-Sagha-formasjonen; og en ny stor art M. andrewsi fra en brakkvannsavsetning. I 2006 ble en ny art, M. chehbeurameuri, beskrevet på grunnlag av fossiler som har blitt funnet i de tidlige sen-eocen lokalitetene i Bir el-Ater i Algerie.
Māhaprajñāpāramitōpadeśa
Māhaprajñāpāramitōpadeśa og mahāprajñāpāramitāśāstra (devanāgarī: महामहाभारतउपदेश; kinesisk: 大智度論, pinyin: Dà zhìdù lùn, Wade-Giles: Ta chih-tu lun) er to rekonstruerte titler på sanskrit som betyr henholdsvis «instruksjon til den store prajñāpāramitā» og «kommentar til den store prajñāpāramitā». Dette er rekonstruerte titler på en enorm kommentar til prajñāpāramitāsūtraen i 25 000 vers.
Teksten er ikke bevart på sanskrit eller i noen annen indoarisk språkdrakt; den er også fraværende i den tibetanske buddhistiske kanon. Den er bare bevart i en kinesisk oversettelse på 100 bokruller og 90 kapitler. Oversettelsen pågikk fra sommeren 402 e.Kr. til 1. februar 406 e.Kr. i hagen Xiāo-yáo (逍遙園) og ble foretatt av den buddhistiske munken Kumārajīva fra Kucha.
Tradisjonelt tilskrives forfatterskapet den sørindiske munken Nāgārjuna (første eller andre århundre e.Kr.). Den tolker prajñāpāramitāsūtraen i 25 000 vers i henhold til de standpunkter som er gitt i Nāgārjunas hovedverk mūlamadhyamakakārikā – en avhandling om middelveien.
Mahāprajñāpāramitāśāstra var en sentral tekst i utformingen av alle de større retninger innenfor kinesisk buddhisme: Østasiatisk madhyamaka, Zen, Tiāntái og Huāyán zōng. Den fungerte som et slags mahāyānabuddhistisk encyclopedia. Teksten var et oppslagsverk for østlig buddhistisk tenkning, og var rik på informasjon om de ulike filosofiske systemene som var rådende i India. I så måte hadde den en lignende status i Kina som Abhisamayālaṃkāra har hatt i tibetansk buddhisme.
Tittelen
De rekonstruerte titlene på sanskrit er *mahāprajñāpāramitōpadeśa (महामहाभारतउपदेश) og *mahāprajñāpāramitāśāstra (महामहाभारतशास्त्र). Betegnelsen upadeśa forekommer i to biografier om Nāgārjuna. Teksten er organisert som en diskusjon i formatet spørsmål og svar; av denne grunn plasserte den sveitsisk-franske sinologen Paul Demiéville (1894–1979) den i genren upadeśa.
Den kinesiske tittelen móhē bōrě bōluómì jīng shìlùn (摩訶般若波羅蜜經釋論) er muligens den eldste tittelen, og korresponderer med sanskrit mahāprajñāpāramitôpadeśaśāstra. Tittelen brukes i overskriften til forordet av den kinesiske buddhistmunken Sēngruì (僧睿, 371–438), som er gjengitt i Taishō Shinshū Daizokyō. Navnet finnes også i katalogen kāiyuán shìjiào lù (開元釋教録), «katalog over buddhismen i kāiyuán-æraen», som ble samlet av Zhì Shēng (智升) i året 730 e.Kr.
Den vanligste kinesiske tittelen er dà zhìdù lùn (大智度論), «avhandling om den store visdommen som har trengt hinsides». I «samlede nedtegnelser om oversettelsen av Tripiṭaka» (chū sānzàng jìjí, 出三藏記集), som ble samlet av Sēngyòu (僧祐, 445–518) omkring år 515, brukes navneformen dàzhì shìlùn (大智釋論), «den forklarende avhandling om den store visdom». Denne navneformen er også påvist i manuskripter som ble oppdaget i oasebyen Dūnhuáng på begynnelsen av 1900-tallet. Andre varianter som ble brukt i Dūnhuáng er dàzhì lùn (大智論), «den store avhandling om visdom», dàzhì jīng lùn (大智度經論), «avhandling om den store sūtra av visdommens perfeksjon» og móhēyān shìlùn (摩訶衍釋論), «forklarende avhandling om mahāyāna».
Fra Kina ankom eksegesen Korea, og ble en del av Tripitaka Koreana. Den koreanske tittelen på hangul er 대지도론 (McCune-Reischauer: dae jido ron, revidert romanisering av koreansk: tae chido ron). På japansk (hepburn) er tittelen dai chido ron, skrevet ダイチドロン med katakana og だいちどろん med hiragana. På vietnamesisk er tittelen Đại tríđộ luận.
Oversettelsen
Teksten er ikke bevart på sanskrit eller i noen annen indoarisk språkdrakt; den er også fraværende i den tibetanske buddhistiske kanon. Den er bare bevart i en kinesisk oversettelse på 100 bokruller og 90 kapitler. Oversettelsen pågikk fra sommeren 402 e.Kr. til 1. februar 406 e.Kr. i hagen Xiāo-yáo (逍遙園) og ble foretatt av den buddhistiske munken Kumārajīva fra Kucha sammen med sin elev Sēngruì (僧睿, 371–438).
Ifølge de primære kilder, bestod den indiske originalen av 100 000 gāthās (linjer) eller 3 200 000 sanskrit-stavelser. Kumārajīva utelot mesteparten av teksten for å få plass for den innenfor rammene av 100 bokruller. De første 34 bokruller representerer en komplett oversettelse av første kapittel, mens bokrullene 35–100 er en forkortelse av kapitlene 2-90. En komplett oversettelse ville ha bestått av minst 1000 bokruller. Kumārajīvas elev Sēngruì «stoppet noen ganger med å skrive, og argumenterte for den rette oversettelse» og «sjekket hans oversettelse mot originalen hele dagen». Oversettelsen skjedde under Yao Xing (姚興, 366–416) av det senere Qin.
Forfatterskapet
Māhaprajñāpāramitōpadeśa er en enorm kommentar til prajñāpāramitāsūtraen i 25 000 vers. Den tolker den sistnevnte i henhold til de standpunkter som er gitt i Nāgārjunas hovedverk mūlamadhyamakakārikā – en grunnleggende avhandling om middelveien.
Tradisjonelt tilskrives forfatterskapet den sørindiske munken Nāgārjuna, som skal ha levd i det første eller andre århundre e.Kr. Katalogen Lìdài sānbǎo jì (歷代三寶紀), som ble skrevet av Fèi Chángfáng (費長房) i året 597 e.Kr. omtaler Nāgārjuna som forfatter.
Fersenska palasset
Fersenska palasset er en bygning på Fersenska Terrassen på Blasieholmen i Stockholm. Det er i dag Svenska Handelsbankens hovedkontor.
Elenergi
Elenergi er et programområde innen fag- og yrkesopplæringens andre videregående skoleår, Vg2. Programområdet bygger på elektrofag Vg1. Faget fører til videregående trinn 3, Vg3, eller opplæring i bedrift innen følgende fagområder; elektroreparatørfaget, tavlemontørfaget, togelektrikerfaget, viklerfaget, elektrikerfaget, energimontørfaget, energioperatørfaget, heismontørfaget eller signalmontørfaget.
Fersenska palasset
De eldste delene ble bygget i 1634 som Kronens amiralitetshus. Det var en staselig bygning i tre etasjer. Fra kronen ble bygget donert av dronning Kristina til riksstallmesteren Hans Wachtmeister. Han forvandlet huset til et beboelig barokkpalass.
Māhaprajñāpāramitōpadeśa
Forfatterskapet
Det har vært en del diskusjoner om hvorvidt dette virkelig var Nāgārjunas verk. Den første som begynte å debattere dette var den japanske sinologen Ryūshō Hikata (1892–1991). Den neste var den belgiske katolske presten og indologen Étienne Paul Marie Lamotte (1903–1983). Fra 1944 til 1980 oversatte han omkring en tredjedel av teksten til fransk.
Lamotte konkluderte med at forfatteren var en nordindisk buddhistmunk innenfor skolen sarvāstivāda, som senere konverterte til mahāyāna og madhyamaka-filosofien til Nāgārjuna. Teksten omtaler nemlig abhidharma (skolastiske avhandlinger) og vinaya (klosterregler) som tilhørte de nordindiske retningene sarvāstivāda eller mūlasarvāstivāda. Lamotte merket seg også indre bevis på at forfatteren var fra en region innenfor Kushriket.
Ryūshō Hikata argumenterte for at kjernematerialet i teksten kunne tilegnes Nāgārjuna, men at teksten også inkluderte mange «tilføyelser eller innsatte setninger av Kumārajīva.» Den kinesiske buddhistmunken Yin Shun (印順導師, 1906–2005) argumenterte for at Nāgārjuna var den opprinnelige forfatteren, men at teksten i dag også er et produkt av redigeringene til Sēngruì (僧睿, 371–438).
Diskusjonen har blitt komplisert av oppdagelser av fragmenter av teksten på det qiangiske språket tangutisk. Disse oppdagelser har fått enkelte til å argumentere for at forfatteren virkelig er Nāgārjuna.
Betydning for kinesisk buddhisme
Māhaprajñāpāramitōpadeśa var en sentral tekst i utformingen av alle de større retninger innenfor kinesisk buddhisme. For det første var den sentral innenfor østasiatisk madhyamaka, også kalt sān lùn zōng (三論宗) eller «de tre avhandlingers skole». Madhyamaka i Kina bygde på tre grunnleggende tekster: Den første var den allerede nevnte mūlamadhyamakakārikā – «en grunnleggende avhandling om middelveien» av Nāgārjuna. Den andre var avhandling om de 12 portene, en annen tekst som tilskrives Nāgārjuna. I likhet med māhaprajñāpāramitōpadeśa finnes denne teksten på kinesisk, men ikke på tibetansk og sanskrit. Den tredje teksten var de hundre versenes avhandling av Āryadeva (200–250).
Det er verd å merke seg at alle disse tre tekstene også ble oversatt av Kumārajīva. Noen ganger blir māhaprajñāpāramitōpadeśa omtalt som en fjerde tekst, og skolen blir også omtalt som «de fire avhandlingers skole» eller sìlùn zōng (四論宗).
Māhaprajñāpāramitōpadeśa var også sentral i dannelsen av kinesisk Ch'an-buddhisme og japansk Zen. Den synkronistiske skolen Tiāntái, som ble grunnlagt i året 575 e.Kr. under suidynastiet, hadde tre primære tekster: Lotussūtraen, mahāyāna mahāparanirvāṇasūtraen og māhaprajñāpāramitōpadeśa. Også Huāyán zōng, en annen synkronistisk skole som var sentrert omkring Avataṃsakasūtraen, hadde māhaprajñāpāramitōpadeśa som sentral tekst.
Māhaprajñāpāramitōpadeśa fungerte som et slags mahāyānabuddhistisk encyclopedia. Teksten var et oppslagsverk for østlig buddhistisk tenkning, og var rik på informasjon om de ulike filosofiske systemene som var rådende i India. I så måte hadde den en lignende status i Kina som Abhisamayālaṃkāra har hatt i tibetansk buddhisme.
Prajñāpāramitāsūtraen i 25 000 vers
Det er bevart fire oversettelser av prajñāpāramitāsūtraen i 25 000 vers i den kinesiske buddhistiske kanon:
En sammenligning av disse fire kinesiske oversettelsene er gitt av Tokumyo Matsumoto.
Det finnes to tibetanske oversettelser:
Det finnes også en rekke manuskripter på sanskrit, som vi ikke kommer inn på her. Kumārajīva's oversettelse hadde tittelen móhē bānruòbōluómì jīng (摩訶般若波羅蜜經); både denne og māhaprajñāpāramitōpadeśa har 90 kapitler. Den sistnevnte henger således naturlig sammen som en eksegese til kapitlene i Kumārajīvas oversettelse, og begge tekstene kan ha hengt sammen som èn sammenhengende tekst.
Struktur
Teksten kan deles inn i tre deler:
Seksjonene i første kapittel
Første kapittel består igjen av 51 seksjoner eller underkapitler i 34 bokruller. Det er en prolog (Nidāna) som begynner med den tradisjonelle trosbekjennelsen: Evaṃ mayā śrutam ekasmin samaye («Dette har jeg hørt en gang ...»). Deretter beviser den sin autensitet ved å omtale stedet hvor sūtra'en ble forkynt, hvem som forkynte den, og til hvem: «Dette har jeg hørt en gang. Bhagavat [Buddha] oppholdt seg i Rājagṛha på Gṛdrakūṭaparvata, sammen med en stor forsamling av 500 bhikṣus, bortsett fra Ānanda, med elleve utmerkede kvaliteter, sammen med 500 bhikṣuṇīs, 500 upāsakas og 500 upāsikās, og sammen med en umåtelig stor mengde med bodhisattva-mahāsattvas utstyrt med 28 kvaliteter og ledet av de 22 fremste av dem».
Første seksjon
Første seksjon dreier seg om de 20 årsaker til at Buddha forkynner Prajñāpāramitā.
Andre og tredje seksjon
De to neste seksjonene gir en forklaring av ordene «Dette har jeg hørt en gang» (Evaṃ mayā śrutam ekasmin samaye). Først gis en forklaring ord for ord (andre skesjon), og deretter gis en generell forklaring (tredje seksjon).
Femte seksjon
Denne omhandler stedet for sūtraen: Boligene (vihāra) til Buddha, de hyppige oppholdene til Buddha i Rājagṛha og Śrāvastī og Buddhas forkjærlighet for Rājagṛha og Gṛdhrakūṭaparvata.
Sjette seksjon
Denne omhandler forsamlingen av bhikṣus og hva som menes med bhikṣu og saṃgha. De 11 kvaliteter til de bhikṣus som var nærværende omtales. Seksjonen forklarer hvorfor arhatene er tilstede, og grunnen til at Ānanda ikke er en arhat. Opprinnelsen til hans navn forklares.
Syvende seksjon
Denne omhandler forsamlingen av bhikṣuṇīs, upāsakas og upāsikas.
Åttende seksjon
Omtale av bodhisattva'en og hans rolle i forsamlingen. Definisjonen av ordet bodhisattva forklares, og det vises til skillet mellom bodhisattvaer som vender tilbake og de som ikke vender tilbake. Deretter forklares bodhisattvaer i henhold til abhidharma, og til slutt i henhold til mahāyāna.
Niende seksjon
Denne omtaler epitetet mahāsattva som anvendes om bodhisattvaen.
Tiende seksjon
Denne omhandler kvalitetene til en bodhisattva, fra nr 1 til 18.
Ellevte seksjon
Denne omhandler kvalitetene til en bodhisattva, fra nr 19 til 21.
Tolve seksjon
Denne omhandler kvalitetene til en bodhisattva, fra nr 22 til 24.
Trettende seksjon
Denne seksjonen omhandler kvalitetene 25–29 til en bodhisattva:
Den omhandler også de 22 primære bodhisattvaer.
Fjortende seksjon
Denne seksjonen er et spill i åtte av ti akter:
Femtende seksjon
Denne seksjon omtaler niende og tiende akt:
Teksten i den kinesiske buddhistiske kanon
Nedenfor er vist tekstens, kapitlenes og bokrullenes plassering i henholdsvis Taishō Shinshū Daizokyō (大正新脩大藏經) og Tripiṭaka Koreana (고려 대장경). I den førstnevnte befinner den seg i bind 25 og er tekst nr 1509. I den sistnevnte er den tekst nr 549 og befinner seg i bind 431 (作)–458 (正). I Zhonghua Dazangjing befinner den seg i bind 25 som tekst nr 597, men dette er ikke vist i tabellen nedenfor.
Danmark under Vinter-OL 2018
Danmark deltok under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang i Sør-Korea i perioden 9. – 25. februar 2018.
Deltakere
Antall deltakere pr gren:
Kvinner
''Onsdag 14. februar (14:05 lokal tid, 06:05 norsk tid)''
''Torsdag 15. februar (09:05 lokal tid, 01:05 norsk tid)''
''Fredag 16. februar (14:05 lokal tid, 06:05 norsk tid)''
''Lørdag 17. februar (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
''Mandag 19. februar (09:05 lokal tid, 01:05 norsk tid)''
''Mandag 19. februar (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
''Onsdag 21. februar (09:05 lokal tid, 01:05 norsk tid)''
''Onsdag 21. februar (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
Menn
''Onsdag 14. februar (09:05 lokal tid, 01:05 norsk tid)''
''Torsdag 15. februar (14:05 lokal tid, 06:05 norsk tid)''
''Fredag 16. februar (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
''Søndag 18. februar (09:05 lokal tid, 01:05 norsk tid)''
''Søndag 18. februar (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
''Mandag 19. februar (14:05 lokal tid, 06:05 norsk tid)''
''Tirsdag 20. februar (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
''Onsdag 21. februar (14:05 lokal tid, 06:05 norsk tid)''
Erik Bøgh
Erik Nicolai Bøgh (1822–1899) var en dansk dikter og komponist.
Familie og oppvekst
Han var sønn av en skolelærer Hans Henrik Bøgh og hans hustru Marie Dorothea, f. Miller, og bror av maleren Carl Bøgh (1827–1893). Han vokste opp i et kulturinteressert småborgerlig københavnerhjem, særlig var teaterinteressen stor.
Fra lærer til skuespiller og poet
I 1841 tok Bøgh lærereksamen på Jonstrup seminarium og jobbet deretter i noen år som lærer, blant annet i Fuglebjerg, der han også var kirkesanger. Etter en rekke uenigheter med sin overordnede, sognepresten, ble han ganske frustrert og avreagerte med å skrive poesi. I september 1844 forlot han sin stilling og dro på turné i Sverige med det Miller-Olsenske teaterselskab. Selskapet ble snart oppløst, og i en periode forsørget han seg ved å tegne portretter. I 1848 var han kommet til Värmland, og ble nysgjerrig på Norge.
Opphold i Norge
Bøgh dro til Christiania, der han leste i avisen at en norsk vaudeville-forestilling med tittelen Salonen eller Intrigen i Kræmmerhuset hadde gjort stor lykke. Selv syntes han det var et ”ret tarvelig Dilletantearbejde” og han fikk mot til å prøve sine forfatterevner. I løpet av høsten fikk han oppført to vaudeville-stykker på Christiania Theater: Ægtemandens Representant og revyen Nytaarsfarcen. Bøgh fikk straks stilling som anmelder i Christianiaposten.
I 1850 ble han gift med den norske Andrea Schøyen i Grue kirke.Hun var datter av kaptein Aslak Ludvig Schøyen til Schøyengaard.
Tilbake i Danmark
I København startet Erik Bøgh å livnære seg som journalist, men snart tok arbeidet ved teateret hele hans arbeidskraft. Med sikkert dramatisk håndlag skrev han en rekke populære syngespill. Mange av sangene ble sunget i årevis etterpå. Etter en serie av lengre tvister med styret gikk han av som direktør for Casino i 1860, umiddelbart etter at han hadde hatt stor suksess med stykket Grevinnen og hennes fetter, som var en lett forkledd, ond satire om grevinne Danner. Særlig linjen «Jeg hater det, som steg fra dypet. dekket med en forakt» var et spark mot grevinnen.
Erik Bøgh skrev også en rekke humoristiske romaner og fortellinger.
Han er gravlagt på Garnisonskirkegården.
Filistia
Filistia (hebraisk: פלשת, Pleshet) var en havneby, en av et pentapolis, i sørvestlige Levanten, etablert av innvandrende stammer, muligens tilhørende havfolkene, som ble kalt for filistere.
Etableringen av byen er tilskrevet havfolkenes militære nederlag overfor den egyptiske farao Ramses III og at de deretter trakk seg tilbake til sørvestlige Kanaan, kanskje hovedsakelig det området som i dag er Gaza. Byen var i stadig strid med nærliggende folk som egypterne, israelittene og kanaanittene, og gradvis absorberte de kanaanittisk kultur, og mistet antagelig hva de hadde av sin opprinnelige kultur.
Filistia er beskrevet som å ha styrt over betydelige deler av sørlige Kanaan ved høyden av dens ekspansjon, men ble til sist erobret og underkastet naboene israelittene. Byen opphørte å eksistere som følge av den assyriske erobringen av Levanten i 722 f.Kr. Det er antatt at Filistia som navn var forløperen til det senere hellenistiske og romerske betegnelsen Palestina.
Etymologi
Betegnelsen Peleset (omskrevet fra egyptiske hieroglyfer som P-r-s-t) er funnet i tallrike egyptiske dokumenter i referanse til et nabofolk eller land fra rundt 1150 f.Kr. i løpet av tjuende dynasti i Egypt. Bibelforskere har forsøkt spore ordet tilbake til det semittiske rotordet p-l-š (hebraisk: פלש‎) som betyr «å dele», «å gå gjennom», «å rulle inn», og muligens også betydningene «dekke», eller «invadere». I bibelhebraisk er forholdet til Filistia eller Pleshet et «invadert land». Navnet er antatt å være omskrevet til klassisk gresk som Palaestina (Παλαιστίνη, Palaistinē), først nevnt i Herodots Historier som en referanse til hele området mellom Fønikia og Egypt. Herodot skrev om et "«syrisk distrikt, kalt Palaistinê».
Bård Nylund
Bård Nylund (født 23. februar 1981) er en norsk politiker.
Han har vært kommunestyrerepresentant for Arbeiderpartiet i Gjerstad kommune fra 1999-2007 og igjen fra 2015. I perioden 2003-2007 var han fast møtende vararepresentant i Aust-Agder fylkesting, og ble valgt inn som fast representant i 2015. Nylund ledet Homonettverket, Arbeiderpartiets nettverk for lesbiske og homofile, i perioden 2004–05.
Fra 1. januar 2011 til 1. november 2015 var han leder av Landsforeningen for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner. I 2012 ble han av nettstedet Gaysir kåret til Norges nest mektigste homofile mann.
I 2009–11 var han studentleder og forbundsstyremedlem i Norsk Sykepleierforbund. Han avbrøt sykepleierstudiet da han ble LLH-leder og har senere vært kritisk til lønns- og arbeidsforholdene for sykepleiere i Norge.
Han ble i 2017 ansatt som leder for organisasjonsavdelingen i Landsorganisasjonen i Norge hvor han har jobbet siden 2015.
Nylund mottok, sammen med Anette Trettebergstuen, Sørlandets litteraturpris 2018 i kategorien sakprosa for boka Homo.
James Clifford Turpin
James Clifford Turpin (født 6. mai 1886, død januar 1966) var en amerikansk luftfartspioner som fløy med Wright Exhibition Team.
Han studerte et år ved Purdue University 1908. Tok deretter flysertifikat og begynte hos Wrights i 1910, fløy oppvisninger over hele landet. Gruppen ble oppløst i 1911. I mai 1912 leide Turpin en Wright Modell C og fløy sitt eget Show. Mens han fløy fra Seattle stadion sneiet Turpin's en Bardn å unngå en å treffe en kameramann, og kom til å svinge inn mot en tribune,drepte en tilskuer. Etter at hans flygende partner, Phil Parmalee omkom i Yakima, Washington sluttet Turpin å fly.
Han døde i januar 1966. Han ble gravlagt i Lothrop Hill Cemetery i Barnstable, Massachusetts. Turpin etterlot seg en datter.
Tormod Eikill
Tormod Eikill (født 12. april 1954) er en norsk musiker, journalist og prest fra Stavanger. Han var pådriver i opprettelsen av Rogalyd.no, Rogalands wiki for lokale artister. Han er sønn til forfatter og oversetter Edvard Eikill.
Musiker
Som musiker han han virket som gitarist, omnichordist, vokalist og bandleder.
Eikill startet så smått karrieren som 15-åring, men plate ble det først i 1973 med bandet Keryx, ledet av Håkon Berge. I denne tiden ble Eikill også kjent med Bjørn Eidsvåg, som dirigerte et tensing-kor i Sauda, Star Sing. Året etter, da begge var studenter ved Menighetsfakultetet i Oslo, startet de Eidsvågs første band, Frender, hovedsakelig sammensatt av kamerater og MF-studenter.
Eikill bidro med arrangementer og spilte på Eidsvågs første to plater. I tillegg var han også studiomusiker for plateselskapene For-X (Kirkelig Kulturverksted) og Lu-Mi, og spilte på utgivelser til artister som Kari Hansa & Gregers Hes, Rune Larsen og Mini-Tvers. Han deltok også som musiker på Rune Larsens gjennombruddsserie på NRK, «Hele Menigheten Synger».
I Oslo-tiden var han også med i diverse band-konstellasjoner, mest kjent er Morten Jørgensens band Bygeriljaen Lumbago, som han forlot før bandet slo gjennom som Lumbago.
Før han dro tilbake til Stavanger, bodde han i Lillestrøm-traktene og var aktiv i musikermiljøet der - bandet Siste Skrik er det eneste fra den tiden som har lagt igjen plater etter seg.
I 1985 var han tilbake i Stavanger og startet bandet The Well sammen med Gunnar Tønnesen. Bandet ga ut plate i 1989, men ble oppløst i 1991.
Eikills eneste soloalbum, Thule Fever, kom så i årsskiftet 1992-93.
UEFA Årets kvinnelige spiller i Europa
UEFA Årets kvinnelige spiller i Europa (originalt: UEFA Best Women's Player in Europe Award) er en utmerkelse som deles ut av UEFA til den kvinnelige fotballspiller som spiller for en europeisk fotballklubb, og som anses å ha vært den beste i Europa sist sesong. Prisen ble opprettet i 2013 av UEFA, to år etter at den tilsvarende prisen for menn ble introdusert. Prisene deles ut samtidig.
Kriterier
Utmerkelsen tildeles den beste kvinnelige fotballspiller som spiller for en medlemsklubb i UEFA, uavhengig av nasjonalitet. Vurderingen gjøres av spillerens innsats både på landslag og på klubblag, i serie og internasjonale mesterskap.
Tormod Eikill
Musiker
Etter dette har Eikill stort sett vært prosjektmusiker, men lager plater med Trio Dallas, Ole Fjetland Band og Supersofa. I tillegg har han spilt omnichord og gitar på produksjoner hos Gunnar Tønnesen i Klepp lydstudio.
Suzanne (sang av Leonard Cohen)
«Suzanne» er en sang skrevet av Leonard Cohen i 1960-årene. Sangen er basert på diktet «Suzanne Takes You Down» (fra samlingen Parasites of Heaven, 1966) og ble først innspilt av Judy Collins i 1966. Cohen spilte den inn året etter, den inngår på debutalbumet Songs of Leonard Cohen og er en av Cohens mest kjente sanger.
UEFA Årets kvinnelige spiller i Europa
Avstemning
I første runde velger 18 sportsjournalister, dedikert til kvinnelig fotball, sine favoritter og gir dem hhv. 3, 2 og 1 poeng. De som får flest stemmer går så til finalerunden, hvor det deretter stemmes det på nytt.
Suzanne (sang av Leonard Cohen)
Bakgrunn
Typisk for Cohen handler det om en kvinne han kjente – Suzanne Vaillancourt (født Verdal), som var gift med Armand Vaillancourt en venn av Cohen og derfor bare kunne «berøres med sinnet». Suzanne var utdannet danser og hadde danset profesjonelt noen år. Cohen var på denne tiden sammen med Marianne som til dels bodde hos ham i Montreal. Annen strofe viser til statuen «Our Lady» (Jomfru Maria) på toppen av en sjømannskirke skuer utover elven i Montréals gamleby, hvor Suzanne også bodde. Suzanne hadde leid en billig leilighet et forfallent bygg ved Montreal havn ved St. Lawrence-elva (elven var i utgangspunktet seilbare bare til Montreal som ble en viktig havneby). Suzanne hadde for vane å sette frem te og frukt (kjøpt i Montreals nærliggende Chinatown) til gjester. Kanadisk fjernsyn CBC sendte i 2006 en dokumentar om Suzanne Verdal. Cohen beskrev konkret det som skjedde hos Suzanne, som en reportasje ifølge ham selv, men sangen «Suzanne» er «vektløs» og mystisk ifølge Simmons.
Tormod Eikill
Musiker
Høsten 2021 skriver han boken "Inn for landing", som er en del av Falck Forlags bokserie "Norske albumklassikere". Boken omhandler Bjørn Eidsvågs debutplate "Inn for landing" (1976).
Suzanne (sang av Leonard Cohen)
Innspilling
Det skal ha vært kjæresten til produsent John Simon som koret på dette sporet. I et senere intervju fortalte Cohen om Simon: «We did have a falling out over the song 'Suzanne'. He wanted a heavy piano syncopated and maybe drums and I didn't want drums on any of my songs, so that was a bone of contention.» (Mojo 2001) Det er en av Cohens meste kjente sanger, og både Judy Collins og Noel Harrison spilte den inn før ham. Rett etter at Collins hadde blitt kjent med Cohen og hørt noen av hans sanger fremført av Cohen spilte hun dem inn selv. «Suzanne» og et par andre kom med på platen In My Life som var nesten ferdig. Den ble sluppet i november 1966 med sanger av blant andre Cohen, Bob Dylan, Jacques Brel og Lennon/McCartney. Dette ga Cohen internasjonal anerkjennelse som tekstforfatter. Judy Collins presenterte Cohen for den legendariske talentspeideren John Hammond på bakgrunn av sangen «Suzanne».
Tormod Eikill
Presse
Før han fikk jobb i Rogalands Avis i 1984, jobbet Tormod Eikill i avisa Varingen. I september 1996 skapte han Rogalands Avis' nettutgave, gikk så til Stavanger Aftenblad, der han ledet nettredaksjonen mellom 1997 og 2000. 2000–2001 var han innholdsansvarlig i nettstedet stavangerpuls.no, før han vendte tilbake til Aftenbladet og startet nettradio.no , Stavanger Aftenblads nettradio-satsing, som gikk inn i 2007. Året etter startet han Rogalyd, en wiki for artister og band fra Rogaland. Dette nettstedet driftes i dag av Stavanger bibliotek.
Suzanne (sang av Leonard Cohen)
Mottakelse og covers
Tidligere i 1966, før Judy Collins, hadde gruppen Stormy Clovers som de første begynt å fremføre Cohens sanger blant annet «Suzanne» på sine konserter. Senere har mange andre artister fremført sangen blant andre Harry Belafonte, Nick Cave, Nina Simone og Bruce Springsteen. Newsweek regner Suzanne som en av Cohens beste sanger. Paste Magazine rangerer denne som Cohens beste sang foran «Hallelujah».
Tormod Eikill
Prest
Siden 2016 har Tormod Eikill vært prest i Den norske kirke.
Suzanne (sang av Leonard Cohen)
Mottakelse og covers
I 1993 sang Kristin Solli den norske gjendiktningen «Susanne» av Håvard Rem på albumet Hadde månen en søster: Cohen på norsk. Randy Newman spilte inn en parodi på 12 Songs, og R.E.M. omarbeidet den til «Hope» på albumet Up.
Lars von Trier brukte «Suzanne» i Breaking the Waves. Den ble brukt i filmen Wild (2014).
UEFA Årets kvinnelige spiller i Europa
Vinnere
Prisen er vunnet av Nadine Angerer (2013),, Nadine Keßler (2014), Célia Šašić (2015), Ada Hegerberg (2016), Lieke Martens (2017) og Pernille Harder (2018).
Barí (folk)
Barí, også kjent som motilón, er en chibchansk folkegruppe som holder til i den tropiske regnskogen rundt fjellkjeden Serranía del Perijá i grenseområdene mellom Colombia og Venezuela. Folkegruppen utgjør om lag 5 400 personer, hvorav omtrent 2 500 snakker det tradisjonelle språket barí.
Sentrum for barienes kultur er landsbyen Boksí i Jesús María Semprún kommune i den venezuelanske delstaten Zulia. Den nest viktigste landsbyen er Saimadoyi, som ligger ved foten av fjellkjeden. Kulturen deres er forholdsvis godt bevart fordi de lever relativt isolert; Boksí kan bare nås med en åtte timers båttur langs grenseelva Catatumbo, som kontrolleres av den venezuelanske hæren, colombianske geriljaer og paramilitære grupper. Tradisjonelt bor baríene i store hus som deles av flere kjernefamilier, i nærheten av elver og andre vannkilder i regnskogen. Enkelte barier har imidlertid flytta til større byer, hovedsakelig Maracaibo.
Hvert av baríenes hus har en egen åkerlapp. Maten består hovedsakelig av bananer, poteter, yuca og kjøtt. Baríene spiser også en del frukt.
Bariene har tradisjonelt blitt kalt motilones, men dette blir i dag sett på som en nedsettende betegnelse. Det spanske ordet motilón refererer til en person som har lite eller ikke noe hår, og ble brukt om bariene fordi de barberer av seg håret på den nedre delen av hodet.
Kontekstskifte
Et kontekstskifte er innenfor informatikken den prosess som lagrer og gjenoppretter tilstanden (mer presist den utførende kontekst) til en prosess eller tråd slik at utførelsen kan fortsette på samme punkt senere. Dette gjør det mulig for flere prosesser å dele en enkelt mikroprosessor og er den sentrale egenskap til et operativsystem med fleroppgavekjøring.
Belgisk toppdivisjon i fotball 1990–1991
Belgisk toppdivisjon i fotball ble opprettet i sesongen 1895-96. Det belgiske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen. De er igjen underlagt av UEFA, som setter hovedreglene for hvordan fotball organiseres i Europa.
Ligatabell
RSC Anderlecht ble ligamester, mens K. Sint-Truidense VV og K. Beerschot V.A.C. rykket ned. K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Papinian
Aemilius Papinianus eller Papinian (død 212 e.Kr.) var en senklassisk romersk jurist. Sammen med Septimius Severus var han elev av Cervidius Scaevola. Fra 203 var han praefectus praetorio (pretorianerprefekt). I 212 lot keiser Caracalla ham henrette.
Mahāsattva
En mahāsattva (sanskrit; devanāgarī: महासत्त्व; tibetansk: སེམས་དཔའ་ཆེན་པོ།, wylie: sems dpa’ chen po, tradisjonell kinesisk: 摩诃萨埵 eller 摩诃萨, pinyin: móhé-sāduò eller móhésà, japansk: マカサツ, makasatsu) er et teknisk begrep i mahāyānabuddhismen. Ordet betyr ordrett «stort vesen», og betegner en bodhisattva som har praktisert buddhismen over en svært lang periode og har oppnådd den syvende av de ti bhumis langs veien til oppvåkning (bodhi).
På kinesisk brukes også det importerte navnet dàshì (大士, «stort vesen»), som på japansk er daishi (ダイシ).
De åtte mest berømte mahāsattvaer er Mañjuśrī, Samantabhadra, Avalokiteśvara, Mahāsthāmaprāpta, Akasagarbha, Kṣitigarbha, Maitreya og Sarvanivarana-Vishkambhin.
Målehjul
Prinsipp
Målehjulet er markert i brøkdeler av en omdreining fra en referanseposisjon. Derfor kan dets nåværende posisjon bli representert som en brøk av en omdreining fra denne referansen. Hvis hjulet roteres en hel omdreining (360 vinkelgrader), vil den tilbakelagte avstanden være lik hjulets omkrets. På annen måte er avstanden hjulet har tilbakelagt lik hjulets omkrets multiplisert med en del av en full omdreining. På figuren til høyre er den blå linjen referansestartpunktet. Etter som hjulet dreies under måling, kan det ses at hjulet beskriver en vinkel på 135 grader, dvs. 3/8 av en full omdreining (3π/4 radianer).
Hodometer
Anas (andre betydninger)
Anas kan være:
Øystein Frøysadal
Øystein Frøysadal (født 24. oktober 1918 i Selbu, død 26. desember 1969 i Bergen) var en norsk filolog og amanuensis ved Universitetet i Bergen fra 1960.
Han var lærersønn og vokste opp i Sunndalen. Han ble cand.philol. ved Universitetet i Oslo 1947 med en avhandling om stedsnavn i Romfo. Han arbeidet som lektor ved Sunnfjord gymnas 1947–50, ved Tanks skole i Bergen 1950–60 og ved Universitetet i Bergen fra 1960. Her var han først amanuensis, og fra 1968 førsteamanuensis.
Hans faglige hovedinteresse var stedsnavn, som han publiserte både faglige og populære artikler om.
Marvel Rea
Marvel Luciel Rea (født 9. november 1901 i Ainsworth i Brown County i Nebraska i USA; død 17. juni 1937 i Los Angeles i California) var en amerikansk filmskuespiller.
Bakgrunn
Marvel Rea var datter av John Thomas Rea og hans hustru Nellie Thurman Rea. Hennes storebror, Thomas Rea (1898–1957), var på 1920-tallet kameramann for spillefilmer. I 1910, da Marvel Rea var ni år gammel, flyttet familien fra Nebraska til Los Angeles.
Karrière og privatliv
Hun hadde lenge ønsket seg å bli skuespiller. I 1917 fikk hun kontrakt med Keystone Studios, og samme år gav de henne en birolle i kortfilmen Dangers of a Bride ved Gloria Swansons side. Rea fikk så en rekke filmtilbud, men det ble for det meste med biroller. Først i 1918 fikk hun med Her Screen Idol sammen med Ford Sterling en større rolle foran kamera. Hennes eneste hovedrolle hadde hun i 1919 i Why Beaches Are Popular som ble regissert av F. Richard Jones. Frem til 1921 var Rea med i 27 kortfilmer. Formodentlig var det hennes overgang til 20th Century Fox som førte til at hennes karrière kom til en brå avslutning.
Rea giftet seg da hun var 17 år gammel, i oktober 1918, med Henry Page Wells, men skilte seg fra ham allerede i november 1918. Rea beskyldte sin ektemann for å ha brukt mesteparten av sine inntekter på 800 dollar på rusgift. Skilsmissen ble rettskraftig i august 1922.
I august 1936 kunngjorde hun sin forlovelse med Edwin J. Wilkinson, og de giftet seg tidlig på høsten samme år.
Overfall og død
Hennes liv tok en dramatisk vending den 2. september 1936. Dette var på en tid da det ikke var særlig vanlig at skuespillere hadde livvakter. Hun var underveis på gaten i Los Angeles da en bil med tre unge menn stanset ved siden av henne. De tilbød å kjøre henne hjem, men hun avslo. Så skjedde alt raskt: De tre overmannet henne, rev henne inn i kjøretøyet og kjørte henne til en ravine i South Los Angeles. Der voldtok de henne og skar henne opp med glassbrott. Da hun mistet bevisstheten forlot de henne.
Pseudoxypoda
Pseudoxypoda er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.
Utbredelse
Slekten er utbredt i India.
Marvel Rea
Overfall og død
Fire timer etter kom hun til bevissthet, og anmeldte overfallet kort tid etter på Los Angeles Police Department. De tre mennene ble raskt funnet, og ble i januar 1937 dømt til fengselsstraffer på mellom ett år og femti år.
Marvel Rea kom seg aldri psykisk. I juni 1937, ni måneder etter overfallet, begikk hun selvmord ved å drikke insektsgift.
Overfallsmennene apellerte sine straffer, og de ble løslatt i 1939.
Ius gentium
I en annen sammenheng ble ius gentium brukt av de romerske juristene for å betegne den retten som var felles for alle mennesker. Det var et snevrere begrep enn ius naturale, den retten som var felles for alle levende vesener, men videre enn ius civile, borgerretten i en bestemt stat.
I moderne tid er ius gentium blitt brukt som et synonym for folkeretten, som bestemmer forholdet mellom stater.
Rosesaks
Rosesaks, også kalt sekatør, er en type saks som brukes på planter. De er sterke nok til å beskjære harde grener på trær og busker, noen ganger opp til to centimeter tykke. De brukes i hagearbeid og i gartnerier, i landbruk, blomsterdekorasjoner og naturvern.
Grensaks er en større versjon med langt håndtak og tohåndsbetjening for grener større enn rosesakser kan kutte.
Kazuhiro Shindō
Kazuhiro Shindō (進藤一宏) er en japansk skuespiller og stemmeskuespiller. Han hadde blant annet stemmen til Ico i Ico.
Trachinus araneus
Trachinus araneus er en saltvannsfisk som tilhører fjesingene.
Kroppen er avlang og sammentrykt. Øynene flukter omtrent med toppen av hodet, og avstanden mellom øynene er omtrent lik diameteren til øyet. Munnen er sterkt underbitt. Første ryggfinne har 7 piggstråler, og andre ryggfinne har 26–29 bløtstråler. Halefinnen er svakt konkav eller tvert avskåret. Fargen er lyst gulgrå, som regel med 1–3 langsgående rekker med mørke flekker. Den er som regel 25–30 cm lang, men kan ha en totallengde på 45 cm.
Trachinus araneus lever i grunne kystfarvann ned til 100 m der den graver seg ned i sand. Den har som andre fjesinger giftkjertler som er forbundet med en pigg på gjellelokket og piggstrålene i første ryggfinne. Arten er utbredt i Middelhavet og det østlige Atlanterhavet fra sørlige Portugal til Angola.
Svømming under Sommer-OL 1912 – 200 meter brystsvømming herrer
Audun Rusten representerte Norge i øvelsen, men gikk ikke videre fra de innledende forsøksheatene.
24 svømmere fra 11 nasjoner deltok.
Rekorder
Dette var de gjeldende verdens- og olympiske rekorder (i minutter) før Sommer-OL 1912.
Kvartfinaler
De første to i hvert heat sammen med den svømmeren som ellers hadde best tid gikk videre til semifinalen.
Semifinaler
De første to i hvert heat sammen med den svømmeren som ellers hadde best tid gikk videre til finalen.
Southern Aurora
Southern Aurora var et nattog i Australia. Southern Aurora hadde sin første avgang 16. april 1962 mellom Sydney og Melbourne etter at North East-linjen mellom Melbourne og Wodonga-Albury ble fullført og fjernet det tidligere sporbruddet i Wodonga-Albury. Toget opphørte 1986.
Porsgrunnstunnelen
Porsgrunnstunnelen er en veitunnel på fylkesvei 356 i Porsgrunn i Telemark. Tunnelen er 860 meter lang og har to kjørefelt.
Liste over USAs utenriksstasjoner
USA har utenriksstasjoner i de fleste land, blant annet:
Anding
Anding kan være:
Vippestat
Uttrykket vippestat (engelsk: swing state) brukes i amerikansk politikk om delstater i USA der ingen kandidat eller parti uten videre kan regne med et sikkert flertall ved presidentvalget. Det motsatte av «vippestater» er «sikre stater».
Sørlanet
Historikk
Datatreffet Sørlanet ble for første gang arrangert av Fritidsetaten Øst i høstferien 2009 med 500 deltakere. I 2010 satt man opp antallet deltakere til 800, som på sett og vis gjorde arrangementet for stort for Fritidsetaten. Det ble søkt om ekstra driftstilskudd til arrangementet, men søknaden falt igjennom.
Vippestat
Det amerikanske presidentvalget er et indirekte valg der valgmannskollegiet velger presidenten. I 48 av 50 amerikanske delstater velges valgmennene ved flertallsvalg, altså at den presidentkandidat som får flertall i delstaten, får alle delstatens valgmannsstemmer.
På grunn av vippestatenes betydning bruker presidentkandidatene mer tid og penger på å føre valgkamp i vippestater enn i andre delstater.
Sørlanet
Historikk
En egen interesseorganisasjon ble opprettet av tidligere medlemmer, med sikte om å arrangere Sørlanet som en selvstendig organisasjon. Høsten 2011 ble det første selvstendige arrangementet arrangert, og organisasjonen er i gang med planlegging av sitt andre.
Vippestat
Historiske vippestater
Vippestatene Ohio, Connecticut, Indiana, New Jersey og New York var avgjørende ved presidentvalget i 1888. I presidentvalget i 1960 var Illinois og Texas avgjørende. Florida var avgjørende ved presidentvalget i 2000 da George W. Bush vant over Al Gore med 537 stemmer i Florida. Ohio har lenge vært regnet som en vippestat. Fra og med 1964 til og med 2016 stemte Ohios valgmenn alltid på den kandidaten som ble valgt til president.
Ved presidentvalget i 2008 var det sju delstater der forskjellen mellom stemmer avgitt til de to presidentkandidatene var mindre enn sju prosentpoeng: Missouri (0,13 prosentpoeng i forskjell mellom kandidatene), Nord-Carolina (0,33), Indiana (1,03), Montana (2,26), Florida (2,82), Ohio (4,59), Georgia (5,21) og Virginia (6,30).
Unix-signal
Et Unix-signal er en begrenset form for interprosesskommunikasjon som er brukt i UNIX, Unix-lignende og andre POSIX-kompatible operativsystemer. Et signal er en asynkron notifikasjon som sendes til en prosess eller til en spesifikk tråd innenfor den samme prosess for å melde fra som en hendelse som har foregått. Signaler oppstod på 1970-tallet ved Bell Laboratories og ble senere spesifisert i standarden POSIX.
Sørlanet
Historikk
Arrangementet ble i mange år holdt i Gimlehallen idrettshall, men måtte i 2016 flytte til Torridal Ungdomsskoles idrettshall, da idrettsetaten i Kristiansand valgte å prioritere et nytt idrettsarrangement fremfor datatreffet. I 2017 valgte styret å avlyse arrangementet, da de ønsket et sentrumsnært LAN - og den eneste hallen som var ledig var Sørlandshallen (som ble for dyr).
Unix-signal
Signalet sendes normalt ved hjelp av systemkallet eller kommandoen kill.
Vippestat
Historiske vippestater
Ved presidentvalget i 2012 var det ti delstater der forskjellen mellom stemmer avgitt til de to presidentkandidatene var mindre enn sju prosentpoeng: Florida (0,8 prosentpoeng mellom kandidatene), Ohio (1,9), Nord-Carolina (2,2), Virginia (3,0), Colorado (4,7), Pennsylvania (5,2), Iowa (5,6), New Hampshire (5,8), Nevada (6,6) og Wisconsin (6,7). Av disse vant Mitt Romney i Virginia mens Barack Obama vant i de øvrige ni.
Ved presidentvalget i 2020 var det ni delstater der forskjellen mellom stemmer avgitt til de to presidentkandidatene Joe Biden og Donald Trump var mindre enn sju prosentpoeng: Georgia (0,24 prosentpoeng mellom kandidatene), Arizona (0,31), Wisconsin (0,63), Pennsylvania (1,16) (disse fire skiftet i demokratenes favør), Nord-Carolina (1,35), Nevada (2,39), Michigan (2,78) og Florida (3,36). I tillegg kan Nebraskas andre kongressdistrikt (6,50) regnes med, ettersom Nebraska tildeler valgmenn distriktsvis. Nord-Carolina og Florida ble vunnet av Trump som i 2016, de øvrige fikk demokratisk flertall.
Next Generation POSIX Threads
Next Generation POSIX Threads (NGPT) var et programvarebibliotek for Linux. Biblioteket kjørte i brukermodus, og sørget for en POSIX Threads API.
NGPT benyttet et modifisert grensesnitt til systemkallet, og ble integrert i GNU C Library i den hensikt å være en erstatning for LinuxThreads.
Maʻafu Tukuiʻaulahi
Maʻafu Tukuiʻaulahi (født 1. juli 1955, død 12. desember 2021) var en tongansk politiker, militæroffiser og adelig.
Biografi
Maʻafu Tukuiʻaulahi ble født 1. juli 1955 og var sønn av Ma’afu Tukui’aulahi. I 1975 begynte han tjeneste i Tongas forsvar og senere samme år ble han troppsjef i den kongelige livgarden.
I 2020 ble han visestatsminister på Tonga og hadde dette vervet fram til sin død. Han døde i Auckland på New Zealand 12. desember 2021.