cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Siri Eftedal
Siri Eftedal Seland (født 22. mai 1966 i Skien) er en norsk tidligere håndballspiller som representerte Gjerpen Idrettsforening.
Eftedal spilte 110 kamper og skårte 258 mål for Norges kvinnelandslag i håndball og var med på lagene som tok sølv i Sommer-OL 1992 og bronse i EM i 1994.
Apologia
Apologia (latin for unnskyldning, fra gresk ἀπολογία, «forsvarstale») henviser til et formelt forsvar av en mening, posisjon eller handling. Begrepet benyttes vanligvis om et skrift fra antikken som utlegger og forsvarer et standpunkt, gjerne innenfor teologi, filosofi eller religion. Det trenger strengt tatt ikke å dreie seg om noe skriftlig. Begrepets nåværende anvendelse ble popularisert i John Henry Newmans Apologia pro Vita Sua («Et forsvar for ens eget liv») fra 1864, som representerte et formelt forsvar av historien til hans kristne liv, og førte fram til at han aksepterte den katolske kirke i 1845. I moderne anvendelse beskriver apologia et formelt forsvar og ikke til å bli forvekslet med «unnskyldning» som et uttrykk for beklagelse eller anger.
I urkirkelig sammenheng var de fleste skrifter med navnet apologia trosutlegninger, gjerne skildringer som avgrenset troen mot andre oppfatninger eller forsvarte den mot innvendinger eller kritikk. Det kunne også dreie seg om personlige forsvar mot angrep, eller forsvar av standpunkter fra andre områder enn teologi eller filosofi.
Det greske ordet apologia kan på norsk også skrives apologi, og betyr da forsvar for en bestemt sak i form av en forsvarstale eller et forsvarsskrift. Forsvarerne av kristendommen kalles gjerne apologeter, og den teologiske faggrenen der en begrunner og forsvarer kristendommen som den sanne religionen, kalles apologetikk.
Utvalg av apologier
Noen kjente apologier:
Olsenbanden – Operasjon Egon
Olsenbanden – Operasjon Egon er en norsk spillefilm fra 1969 og var den første i den norske serien av filmer om Olsenbanden. Filmen ble regissert av Knut Bohwim og hadde premiere 11. august 1969 på kinoene Saga og Soria Moria i Oslo.
Senkingen av «Blücher»
Senkingen av «Blücher» skjedde den 9. april 1940 i Oslofjorden, nær Drøbak under den tyske invasjonen av Norge, med tysk kodenavn Weserübung.
Olsenbanden – Operasjon Egon
I senere tid har denne filmen fått tilnavnet Operasjon Egon. Kjenningsmelodien, som ble komponert av Egil Monn-Iversen, ble ikke brukt i de senere filmene i serien.
Bouillabaisse
Bouillabaisse er en fiskesuppe som opprinnelig stammer fra området omkring Marseille i Provence. Det blir alltid benyttet flere slags fisk og eventuelt skalldyr, men sammensetningen varierer. Suppen kan også inneholde purreløk, tomater, hvitløk, urter (f.eks. persille, timian, fennikel), laurbærblad og appelsinskall. En tradisjonell bouillabaisse skal inneholde minst tre forskjellige fiskeslag. Suppen helles på en tallerken, vanligvis over et stykke ristet brød. Fisken og skalldyrene som suppen er kokt på, severes ved siden av. Dessuten spises suppen ofte med en slags majones, som består av olivenolje, krutonger eller brødrasp, hvitløk, chili og safran.
Olsenbanden – Operasjon Egon
Bakgrunn
Da Knut Bohwim så den danske Olsen-banden første gang, ville han lage en norsk versjon, fordi den danske ble upopulær i Norge.
Senkingen av «Blücher»
Oscarsborg festning, under sin kommandant oberst Birger Eriksen, åpnet ild mot en tysk flåtestyrke ledet av admiral Oskar Kummetz, som seilte mørklagt opp Oslofjorden. Flåtestyrken hadde til hensikt å sikre Oslo og ta regjering, stortinget og kongefamilien til fange. Ved senkingen var festningenes våpen over 40 år gamle, og bemannet av uerfarne rekrutter. Tyskerne anså dermed ikke festningen som en trussel, og kun Norges militære visste om det kraftige torpedobatteriet.
Oscarsborg festnings våpen virket feilfritt, og ved å senke flaggskipet til den tyske invasjonsflåten, krysseren «Blücher», ble den tyske invasjonsstyrken forsinket nok til at kongen og regjeringen fikk tid til å flykte lenger nord.
Olsenbanden – Operasjon Egon
Bakgrunn
Bohwim hadde tidligere produsert filmen Sus og dus på by'n. Nå ville han lage en Sus og dus på by'n 2 og bruke den danske Olsenbanden-filmen som forbilde. I Sus og dus på by'n ble hovedrollene spilt av Carsten Byhring og Arve Opsahl. Byhring var duoens «hjerne», og Opsahl var «muskelmannen».
Senkingen av «Blücher»
Forløp
Situasjonen i Norge var kaotisk og forvirring rådet da rapporter om angrep fra en fremmed militær makt strømmet inn fra forskjellige områder i landet. Den aldrende obersten Birger Eriksen hadde ikke fått klare ordre om de innkommende krigsskipene var tyske eller allierte. Eriksen var innforstått med at selv om Norge var nøytralt, ville regjeringen gå inn på britisk side hvis Norge ble involvert i krigen. Bortsett fra offiserer og underoffiserer var nesten alle soldatene ferske rekrutter, og ble innkalt 2. april, syv dager før. Grunnet antallet ferske rekrutter ble ikke et minefelt lagt ut, da dette var planlagt å bli gjennomgått noen dager senere.
Olsenbanden – Operasjon Egon
Bakgrunn
Da Bowhim viste Byhring og Opsahl den danske filmen, skal Opsahl ha sagt: «Jeg skal være Egon». Byhring mente da at den neste filmen måtte bli starten på en ny serie filmer, og dette fikk han gjennomslag for.
Handling
Egon Olsen er leder for en trio småkriminelle menn. Han legger alltid store planer om bandens neste kupp. Denne gangen dreier det seg om en gullfigur som en gang tilhørte en tysk keiser. Gullfiguren er verdt 12 millioner norske kroner og står på utstilling på et museum i Oslo. Egons plan i denne filmen går ut på å denne. Banden finner ut at kriminalbetjent Hermansen (Sverre Wilberg) skal stå vakt i museet, og dette kompliserer innbruddsplanene deres.
Senkingen av «Blücher»
Forløp
Oberst Eriksen og hans mannskap hadde ventet uvisse om hva som ville skje siden midnatt etter beskjeden om ukjente mørkelagte krigsskip i Oslofjorden. Han ga sin lille gruppe menn løyve til å spise på skift, mens han gikk til kommandantboligen for å hvile. I kommandantboligen befant hans datter Borghild seg med hushjelpen Ellen, som hvilte i lenestolen fullt bekledd i håp om litt søvn i kaoset. Tre kvarter senere, rundt kvart på fire, ble Eriksen vekket av en telefon fra sambandssentralen. Det kom rapport om at vaktbåtene ved Filtvet hadde møtt den tyske skvadronen, som ikke bestod av to jagere som tidligere meldt, men sju fartøy – hvorav tre var tungt bevæpnede kryssere.
Olsenbanden – Operasjon Egon
Handling
Egon bestemmer at han selv, Benny og Kjell skal snike seg inn under museet via en brønn som de skal sprenge seg gjennom. Basse (Pål Johannessen) skal hjelpe dem. Først skal Egons venninne lokke Hermansen ut av museet. Basse gir en gutt en tyggegummi hvis han tar på glassmonteret som gullfiguren står i. Ved berøring uløses sikkerhetsmekanismen som senker figuren ned i bakken, hvor Olsenbanden stå klar.
Clea DuVall
Personlig liv
Clea DuValls oppvekst ble preget av foreldrenes skilsmisse. I årene på Los Angeles High School of the Arts måtte hun jobbe ved siden av skolen for å kunne leve sitt bohêmliv. Dette førte til at hun gikk glipp av store deler av undervisningen, og hun forlot skolen med et svakt vitnemål. Omtrent samtidig begynte DuVall å røyke, som en følge av livssituasjonen, og i dag er hun kjederøyker.
Olsenbanden – Operasjon Egon
Handling
Planen lykkes, og banden skjuler figuren i barnevogna til Kjells sønn. De lar de vogna stå ubevoktet på gaten mens de er på pub. Kjells kone Valborg (Aud Schønemann) passerer tilfeldigvis stedet like etter. Hun oppdager barnevogna og at Kjell er inne hos en annen kvinne. Hun blir opprørt over mannens utroskap og drar sporenstreks hjem til sin mor på landet. Olsenbanden drar avsted for å overtale henne til å komme tilbake til Kjell. Benny på sin side har mistet et kjærlighetsbrev fra venninnen Ulla (Solfrid Heier) i brønnen. Hermansen fant brevet under etterforskningen etter kuppet, og dermed kommer han på sporet av Olsenbanden. Det utvikler seg til en biljakt med Olsenbanden i én bil og politiet i en annen.
Senkingen av «Blücher»
Torpedobatteriet
Sent natten 8. april ble en uidentifisert flåte oppdaget mens den tvang seg forbi de andre befestningene i Oslofjorden. Oberst Eriksen kontaktet Anderssen og fikk ham til å bemanne torpedobatteriet. Ikledd sin gamle uniform ble Anderssen transportert over fjorden til det hemmelige våpenet. Anderssen, som først hadde blitt kjent med batteriet i 1909, kjente det aldrende våpensystemet godt, selv om han hadde trukket seg fra sin post ved torpedobatteriet i 1927. Batteriet hadde tre torpedoløp som hver kunne avfyre seks torpedoer uten å lade om. I tillegg var ni torpedoer lagret og klar for bruk.
Clea DuVall
Skuespilleren
DuValls første roller var hovedsakelig småroller i TV- og lavbudsjettfilmer. Hennes første store rolle fikk hun i The Faculty av Robert Rodriguez fra (1998) hvor hun spilte gotheren Stokes sammen med blant andre Elijah Wood. Rollen som Stokes er typisk for hennes rollefigurer. De er tøffe outsidere som både kan virke forstyrrede og på kanten, men som på sin egne bisarre måter er både sjarmerende og «snille». En lignede rolle hadde hun som den lesbiske Graham i But I'm a Cheerleader fra 1999.
Olsenbanden – Operasjon Egon
Hendelser under innspillingen
Under innspillingen skulle Sverre Wilberg løpe etter en lastebil og inn i lasterommet. Sverre Holm skulle bremse akkurat når Sverre Wilberg satte foten på lasteplaten, som lå langs asfalten da bilen var i bevegelse. Det reulsterte i at Wilberg falt av og kuttet opp kneet. Da kom en av skuespillerne til Knut Bohwim og sa: Jeg tror vi nøyer oss med at han bare løper på.
Clea DuVall
Skuespilleren
I dramaet Girl, Interrupted følger DuVall opp ousiderimaget og forsterker det ytterligere som den psykisk ustabile «Georgina Tuskin». I denne filmen spilte hun sammen med flere kjente skuespillere, Angelina Jolie, Winona Ryder, Brittany Murphy og Whoopi Goldberg. Etter dette har hun spilt i flere kritikerroste filmer, 21 Grams og Identity.
Olsenbanden – Operasjon Egon
Hendelser under innspillingen
Under en scene da Carsten Byhring skulle falle, og en vaktbikkje skulle stå oppå ham, gikk bikkja til angrep. Det hele endte med at Byhring blødde kraftig.
Senkingen av «Blücher»
Senkingen av «Blücher»
Selv om hovedkampstasjonen for hovedbatteriet og øverstkommanderende ved Oscarsborg festning var på Håøya – nordvest for Søndre Kaholmen – valgte oberst Birger Eriksen å innta kampposisjon i reservestasjonen ved den østre flanken til hovedbatteriet.
Olsenbanden – Operasjon Egon
Mottakelse
Filmen ble svært dårlig mottatt av anmelderen i Verdens Gang ved premiéren i 1969, som gav den terningkast én. «Resultatet er et produkt som ligger langt under grensen for den flateste folkekomedie», skrev anmelderen. VGs anmelder gav imidlertid noe ros til filmens sjefsfotograf Mattis Mathiesen og musikken til Egil Monn-Iversen. Filmen fikk likeledes særdeles dårlig respons hos Arbeiderbladets anmelder, som kalte den "et makkverk av en film" og hevdet at "det at filmen går for fulle hus understreker publikums dårlige smak."
Senkingen av «Blücher»
Senkingen av «Blücher»
Klokken 04:21 den 9. april ga Eriksen ordre om å åpne ild mot flaggskipet til den uidentifiserte flåten som presset seg mot hovedstaden. Eriksen ble spurt om de skulle virkelig skyte med skarp ammunisjon. Eriksen svarte ja, før han føyde til en nå velkjent setning: «Enten blir jeg stilt for krigsrett, eller så blir jeg krigshelt. Fyr!». To granater fra de 28 centimeter Kruppkanonene «Moses» og «Aron» ble avfyrt mot den tyske krysseren «Blücher» på en avstand av rundt 1400 meter. «Moses» og «Aron» var ladet med 255 kilos høyeksplosivsgranater, og å avfyre dem i aggresjon brøt med daværende regler om at varselskudd skulle utsendes først, slik befestningene lengre syd hadde gjort. Eriksen forklarte senere sin handling ved at det hadde blitt utstedt varselskudd, til og med skarpladede skudd, lengre syd i Oslofjorden; siden de tyske krigsskipene fortsatte å presse seg nordover, og nektet å svare på anrop, kunne han anse dem som fiendtlige skip.
Olsenbanden – Operasjon Egon
Mottakelse
I ettertid har Olsenbanden - Operasjon Egon blitt møtt med et noe mer positivt omdømme av en del anmeldere; filmen fikk karakter 4/6 hos nettstedet Filmfront i 2011, og anmelderen skrev at "Historien som fortelles, fungerer godt på film" samt at " om du klarer å venne deg til stilen, er dette ikke så ille."
Senkingen av «Blücher»
Senkingen av «Blücher»
Den første salven traff «Blücher» rett foran aktermasten, og satt fyr på midten av skipet helt frem til fremre mast. Det andre skuddet i salven traff fremre våpentårn – noe som satt videre fyr på skipet og sendte store deler av tårnet i fjorden. Hovedbatteriet rakk kun disse to skuddene, da omladningstiden med 30 ferske rekrutter ikke tillot flere skudd. Kun en gruppe trente artillerimenn var til stede, men disse ble splittet opp mellom de to kanonene, med ferske rekrutter og annet personell til å assistere. Blant personellet var Oscarsborgs kokker, som ble vekket for å hjelpe til ved batteriene. Det ble heller ikke tid til å avfyre den tredje kanonen, «Josva», som var ladet, men ubemannet.
Grunnen til at de to avfyrte skuddene gjorde så stor skade på «Blücher», var at den første granaten penetrerte siden av skipet og eksploderte i et ammunisjonslager. Ammunisjonslageret inneholdt oljekanner, røykdispensere, brannbomber, synkeminer og bomber for skipets Arado Ar 196 vannfly. Skottene rundt ammunisjonslageret ble ødelagt, og oljen ble antent – noe som førte til en stor ildutvikling. Den andre granaten slo ut elektronikken til skipets hovedvåpen, noe som gjorde dem ute av stand til å svare på beskytningen.
Kopås og Husvik batteri
Mens ild tæret på «Blücher» åpnet de sekundære våpnene ild. De tre 15 cm kanonene ved Kopås batteri på østsiden av fjorden rev gjennom skipet. Skipet ble også beskutt med de mindre 57 mm maskinkanonene ved Husvik, som opprinnelig skulle beskytte de da fraværende minefeltene utenfor festningen. Maskinkanonsalvene ble konsentrert rundt skipets overbygning og luftvernsvåpen og stagget «Blüchers» lettartilleri fra å svare ilden mens skipet seilet forbi. Husvik batteri ble forlatt da «Blücher» seilte foran befestningen og åpnet ild fra sine mindre luftvernkanoner. Batteriet tok fyr, men ingen nordmenn døde. Til sammen traff ca. tretten 15 cm granater og tretti 57 mm granater krysseren. Et av skuddene fra Kopås ødela skipets styresystemer, og skipet måtte styres gjennom motor- og propellkontroll. «Blüchers» brannslokningsapparater ble også ødelagt av de to batteriene, og brannslokningarbeidet ble kraftig svekket som følge av dette.
Angripernes identitet blir kjent
En nå sterkt lammet «Blücher» passerte festningens våpen, og man hørte utbrudd av sang fra tyskerne. Norske kilder hevder at mannskapet brøt ut i å synge «Deutschland, Deutschland über alles». Ved dette tidspunktet ble mannskapet ved Oscarsborg festning sikre på hvem de sloss mot. Eriksen mottok senere en melding fra minesveiperen «Otra» som kunne bekrefte at skipene var tyske. Denne meldingen hadde allerede vært mottatt hos marinebasen i Horten kl. 04.10, men alvorlige kommunikasjonsproblemer hindret Oscarsborg i å motta beskjeden i tide.
«Blüchers» svar på angrepet var ikke effektivt på grunn av at de mindre kanonene siktet for høyt, og av at hovedkanonene var blitt slått ut av hovedbatteriene ved Oscarsborg festning. Kryssilden hadde vart i fem til syv minutter, og da kanonene stilnet ble ingen bevegelse oppdaget på dekk av skipet.
Kommandørkaptein Anderssen avfyrer torpedoene
Etter salvene fra kanonene var «Blücher» i full fyr og alvorlig lammet. Kapteinen håpet uansett å kunne redde skipet. På dette tidspunktet drev «Blücher» forbi Anderssens torpedobatterier, Oscarsborgs hemmelige våpen. På en avstand av 500 meter åpnet den pensjonerte kommandørkapteinen Anderssen ild med førti år gamle østerriksk-ungarske Whitehead torpedoer. Selv om torpedoene hadde blitt prøveskutt over 200 ganger før, var ingen sikre på om våpnene ville fungere. Da kommandørkaptein Anderssen trykket på avtrekkeren rundt klokken 04.30, fungerte våpnene feilfritt, og to torpedoer raste etter hverandre mot «Blücher» tre meter under vannoverflaten. Anderssen hadde overvurdert skipets fart, og den første torpedoen traff nær «Blüchers» fremre våpentårn, «Anton», med kun mindre påfølgende skade. Siktet ble rettet, og den andre torpedoen traff «Blücher» midtskips, samme område som Oscarsborgs 28 cm kanoner hadde truffet. Resultatet av den andre torpedoen var katastrofal for «Blücher», og mange av skipets skott ble sprengt åpne. Vann fosset inn samtidig som brann raserte skipet. Det tredje torpedoløpet forble ladet, og de to andre ladet om i tilfelle flere skip fulgte etter «Blücher».
«Blücher» synker
Med alle motorer ødelagt av den andre torpedoen ankret krysseren opp nær Askholmene for å prøve å slokke de katastrofale brannene som herjet skipet. «Blüchers» torpedoer ble skutt mot land for å unngå at de eksploderte på grunn av brannen ombord. Mannskapets desperate brannslokningsarbeid endte da brannen nådde skipets ammunisjonslager for flak-kanoner rundt kl 05:30. Eksplosjonen rev et stort hull i skipets side og flerret opp skottene mellom fyrerommene og brennstofflagrene, noe som førte til flere branner. «Blücher» var på dette tidspunktet fortapt.
Kl 06:22 rullet «Blücher» over på babord side, før skipet rullet opp-ned og til slutt sank med baugen først ned i Oslofjorden. Etter at skipet sank, fløt store mengden olje opp fra dypet og la seg som en hinne rundt mannskapet, som sloss for livet i Oslofjorden. Oljen ble antent, og flere hundre tyskere omkom. William L. Shirer som var utenlandskorrespondent i Berlin, noterte i sin dagbok 18. april 1940 at en del overlevende fra «Blücher» kom hjem fryktelig forbrent på ansikt og hals. En del av de som svømte omkring, ble skoldet i hjel. Noen av dem døde delvis ved drukning, delvis ved å brenne i hjel. Tysk presse omtalte ikke dette med et ord.
Obergefreiter Günther Morgalla — som overlevde senkingen — fortalte senere at han hørte noen synge halsstarrig på Deutschlandlied, etterfulgt av linjen «Das kann doch einen Seemann nicht erschüttern» («det kan likevel ikke ryste en sjømann»).
Totalt omkom mellom 650 og 1 000 tyskere – 576 fra besetningen og rundt 400 av troppene. Rundt 550 av de 1 400 overlevende ble fanget av soldater fra Kompani nr. 4 av Garden, under kaptein A.J.T. Petersson. Mangelen på redningsvester om bord på skipet skyldtes hemmeligholdet rundt oppdraget. Brannen midtskips ødela også mye livreddende utstyr, som redningsbåter og -vester. Mange av marinebesetningen ga sine redningsvester til soldatene fra hæren om bord, da svømmekunnskaper var påkrevd i Kriegsmarine. Mange marineoffiserer omkom likevel, siden vannet var så iskaldt. Deres offervillighet ble berømmet av generalmajor Erwin Engelbrecht. Enda en viktig bidragsfaktor var den ro og orden utvist av de som var om bord i «Blücher»s siste øyeblikk. Dødstallene kunne vært enda høyere uten dette.
Totalt kom rundt 1 200 av de overlevende seg til land ved Frogn, og Garden hadde som oppdrag å ta alle til fange. I stedet fokuserte mange på å ta seg av de skadde, noe som førte til at mange tyske offiserer unnslapp, blant andre generalmajor Erwin Engelbrecht, som med våpen kapret en lastebil. Mange av offiserene nådde Hotel Continental i Oslo kun to timer senere enn planlagt, dog uten sine soldater ment for å sikre hovedstaden. Mange av de tyske sårede ble fraktet til Åsgården sommerhotell i Åsgårdstrand for medisinsk pleie. Hotellet var blitt et midlertidig sykehus for Sjøforsvaret, hvis sykehus var evakuert fra Horten midnatt den 8. april.
Tyske skip slår retrett
Innen «Blücher» hadde sunket hadde de andre skipene i invasjonsstyrken for lengst snudd og slått retrett. Kapteinen ved «Lützow» hadde sett vannspruten fra torpedoene som traff «Blücher» og antok at sjøveien var minelagt. Klokken 04.40 ble avgjørelsen tatt om å snu invasjonsstyrken og landsette utenfor Oscarsborgs rekkevidde. Det planlagte «kuppet» for å tvinge Norges administrasjon til å overgi seg ble erstattet med en plan om å avansere landveien mot Oslo.
Mens styrken slo retrett klarte Oscarsborg å skade «Lützow», med Kopås batteri som hadde notert tre treff, og slått skipets 28 cm akterut våpentårn, «Bruno», ut av stand. Kopås fortsatte å skyte helt til skipene forsvant i tåken rundt 3000 meter fra batteriet. Etter å ha trukket seg ut av batteriets rekkevidde brukte «Lützow» sitt gjenværende våpentårn, «Anton», til å bombardere fortet på en avstand av rundt ni til ti kilometer unna.
Under slaget ble enda et skip oppdaget å være truffet fra Oscarsborg, noe som fikk forsvarerne til å tro at de hadde senket enda et skip i tillegg til «Blücher». En stund etter slaget var det trodd at skoleskipet «Brummer» hadde blitt senket. I virkeligheten var det det 107-tonns sivile handelsskipet MS «Sørland» som hadde befunnet seg midt i trefningene på vei fra Moss til Oslo med en papirlast. «Sørland» hadde trodd at krigshandlingene var en militærøvelse, og fortsatte til det ble senket av krysserne «Lützow» og «Emden». To av mannskapet på seks døde, og skipet sank nær Skiphelle som det første sivile skipet senket under invasjonen. «Brummer» hadde blitt senket i tilknytning til invasjonen – men det var den 15. april – på vei tilbake til Tyskland, etter den britiske ubåten HMS «Sterlet» hadde angrepet skipet dagen før. «Brummer» sank dagen etter angrepet.
Luftwaffe bomber festningen
Samme dag opplevde Oscarsborg festning et kraftig og konsentrert bombeangrep utført av 42 fly fra Luftwaffe. Festningen forsøkte å besvare bombetokten med sine to Bofors 40 mm L/60 luftvernkanoner, og sine syv Colt m/29 7,92 mm mitraljøser – tre ved Seiersten, fire ved Håøya. I starten av angrepet var også fire maskingevær på taket til hovedbatteriet med i å besvare angrepet, men disse måtte evakuere tidlig i angrepet.
En av de to 40 mm luftvernkanonene gikk ut av drift etter kun 22 avfyrte skudd. Den andre fortsatte å skyte til kl 12:00, dog uten stor effekt. Etter en pause i angrepene mellom kl 12:00 og 13:30, da «Lützow» bombarderte Hovedøya, returnerte bombeflyene fra Luftwaffe og beskjøt luftvernkanonene, noe som tvang mannskapet til å søke dekning rundt kl 14:00. Totalt gjennomgikk fortet ni timer med luftangrep, med 500 bomber – mellom 50–200 kg i størrelse – sluppet over Oscarsborg. Blant luftstyrken som angrep Oscarsborg, var 22 Junkers Ju 87R «Stuka» stupbombere fra Sturzkampfgeschwader 1, under ledelse av Hauptmann Paul-Werner Hozzel, fra Kiel-Holtenau lufthavn i Nord-Tyskland.
Oscarsborg festning overgir seg
Selv om det tyske marineangrepet på Oslo hadde blitt stanset ved Oscarsborg falt hovedstaden dagen deretter av styrker flydd inn til Fornebu lufthavn. Etter tysk besetning av Kopås batteri klokken 17.30, hovedstadens fall, og nyhetene om tyske landsettinger ved Son i Vestby, bestemte oberst Eriksen at videre kamphandlinger ville være meningsløse uten infanteristøtte. Fortet inngikk forhandlinger med tyskerne, og bombingen stanset. Fortet overga seg dagen etterpå, intakt, klokken 9.00 morgenen den 10. april.
Etterspill
Med over hundre år gamle befestninger, bemannet av rekrutter og pensjonister med 40–50 år gamle våpen, ble et moderne og nytt krigsskip, med mannskap fortsatt under opplæring, senket. Ved å forsinke invasjonsstyrkens adgang til hovedstaden vannveien, fikk den norske administrasjonen tid til å flykte lenger nord, sammen med gullbeholdningen i Norges bank. Senere kunne Stortinget samles ved Elverum og gi regjeringen fullmakt, noe som var essensielt for å fortsette kampen fra England. Samtidig kunne kampen fortsette i Norge, helt til våpnene ble lagt ned den 10. juni. I dag ses slaget ved Oscarsborg festning som den største enkeltbragden av Norge under andre verdenskrig, og at ingen annen hendelse har hatt så mye å si militært og politisk.
Kapteinen på «Blücher», Heinrich Woldag, overlevde senkingen kun for å dø i en mystisk flyulykke 16. april – syv dager etter senkingen – på vei fra Berlin i en Ju 52 etter å ha gjennomgått høringer for å forklare tapet av «Blücher». Mesteparten av «Blücher»s stab deltok videre i invasjonen av Norge, bortsett fra et par som ble beordret tilbake til Tyskland. Mange av «Blücher»s mannskap ble brukt til å bemanne batteriene i Oslofjorden grunnet frykt for eventuelle britiske angrep.
Wehrmacht tok over festningen og brukte den som en del av Oslos forsvar. Den tyske okkupasjonsmakten la ut ubåtnett i fjorden som hadde mulighet til å åpnes når tyske konvoier skulle passere. Festningen var under tysk kommando til den 12. mai 1945, da den ble overlevert til Milorg. Tysk utstyr som var i god stand forble i bruk fram til 1990-årene.
Etter krigen ble Birger Eriksen dekorert med Krigskorset med sverd, Deltagermedaljen med rosett og ble av Frankrike gitt det franske Croix de guerre, i tillegg til å bli offiser av den franske Æreslegionen. Birger Eriksen blir sammen med generalløytnant Olssøn, generalmajor Holtfodt, og oberst Stang regna som en av «de fire store» i Kystartilleriet.
Rekom
Rekom er en gjenvinningsbedrift som ble stiftet i 1998 av interkommunale -og kommunale avfallselskaper i Norge. Formålet var å sikre avsetning på innsamlet og kildesortert avfall slik at ressursene ble ivaretatt og selskapene fikk omsatt varene sine til best mulig pris i markedet. Kildesortering i husholdningene skjøt fart på 1990-tallet og per i dag er det kildesortering av 10-15 avfallstyper i de fleste kommuner i Norge.
Rekom gjenvant, enten ved materialgjenvinning, eller energigjenvinning, 410 000 tonn i 2008.
Zacatecas
Staten har ca. 1,5 millioner innbyggere, og delstatens utstrekning er på 75 539 km². Zacatecas er inndelt i 58 kommuner.
Salomonøyene under Sommer-OL 1984
Salomonøyene under Sommer-OL 1984. Tre sportsutøvere fra Salomonøyene deltok under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Det var første gangen som Salomonøyene deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Zacatecas
Geografi og klima
Zacatecas befinner seg i det meksikanske høylandet. Delstaten er tildels fjellrik, og i vest ligger utløpere av fjellrekka mot Stillehavet, Sierra Madre Occidental, samt at flere fjellmassiver er spredd utover arealet. Det er også få elver. Klimaet er tørt og relativt kjølig i fjellet, noe mildere i dalstrøkene.
Økonomi
Jordbruket spiller en viss rolle i deler av staten, og hovedproduktene er mais, hvete, sukkerrør og maguey (agave). Maguey vokser godt i tørt klima, og brukes blant annet til produksjon av brennevin. Ferskner, pærer og druer dyrkes også, og det finnes noen få vingårder. Kveg har noen betydning, men geiter, sauer og svin er viktigere. Guayule er en busk som det utvinnes gummi av. Det finnes en del næringsmiddelindustri basert på jordbruket.
Den langt viktigste inntektskilden er likevel gruvedrift, og i Zacatecas har sølvgruvene tradisjoner tilbake til 1546. I tillegg utvinnes blant annet gull, kvikksølv, kobber, jern, sink, bly og salt.
Befolkning
Befolkningen i Zacatecas bærer preg av sin historie, og kun 0,3 % av befolkningen, ca. 4000 mennesker, tilhører Mexicos urbefolkning. De aller fleste er mestiser, etterkommere etter innførte indianere fra Tlaxcala og andre deler av sentrale Mexico, samt spanske kolonister. Befolkningsveksten i Zacatecas var de siste 10 årene på 6 %, som er langt lavere enn landsgjennomsnittet, som er på 20 %.
Historie
Før spanjolene nådde Zacatecas, bodde zacateco-folket her. De tilhørte chichimecas-folkene (et aztekisk ord som betyr barbar) som levde som jegere og samlere nord for de mer utviklede jordbrukskulturene i det sentrale Mexico. I 1546 ble imidlertid sølv oppdaget, ifølge legenden gav en indianer en bit sølv til en spanjol, og dermed var det hele i gang. Urfolket ble tvunget til å arbeide hardt under slavelignende tilstander, mens sølvbaroner opparbeidet seg enorme rikdommer. Urfolk kom også fra sør for å arbeide i gruvene. Tidlig på 1700-tallet leverte Zacatecas 20% av alt sølv i Mexico. Zacatecas var også en viktig base for misjonsvirksomhet mot nord, helt til sørvestre USA.
I 1835 gjorde føderalister som ønsket 1824-grunnloven gjeninnsatt opprør. President Antonio López de Santa Anna førte dermed sin arme til Zacatecas og beseiret opprørerne. Soldatene fikk da plyndre og voldta fritt i to dager, og 2000 sivile ble drept. Etter denne "seieren" begynte Santa Anna å kalle seg "Vestens Napoleon". Et nytt opprør ble slått ned i 1871 av president Benito Juárez. I 1914 slo opprørslederen Pancho Villa en hær av 12 000 regjeringsstyrker lojale til den upopulære presidenten Victoriano Huerta.
Interessant i Zacatecas
Byen Zacatecas er en av Mexicos mange flotte sølvbyer, og rikdommen fra sølvgruvene kan sees i form av en flott katedral i barokkstil, en rekke kirker, en rekke palasser bygd for sølvbaronene og fine hus ellers. Man kan også besøke gruvene. Siste helg i august går festivalen "La Morisima" av stabelen, hvor de kristnes triumf over maurerne i Spania gjenskapes. Etter parader, stilisterte slag, musikk, mat, drikke og flere messer i kirkene avsluttes det hele med de kristnes triumf på søndag. Feria de Zacatecas feires i september med tyrefekting, rodeooppvisninger, konserter, skuespill og annet.
Jerez og Guadalupe er også sølvbyer med arkitektur fra kolonitiden. La Quemada er ruiner av en by som blomstret mellom 300 og 1200 eKr.
Ulrich Møller
Ulrich Møller (født 11. desember 1962 i Molde) er en norsk tidligere fotballspiller. Han fikk sølvmedalje med i norgesmesterskapet 1982 og norgesmesterskapet 1989, samt gull med samme klubb i norgesmesterskapet 1994. Han var meget lovende som ung og var en av de yngste som trente med lag i den hollandske Eredivisie (1977, 15 år gammel). For Norges herrelandslag i fotball hadde han 2 A-kamper (1988), samt 4 G16, 5 G19, 3 M21. I toppserien spilte han 250 eliteseriekamper for klubben og scoret seks mål (1980–93) og var uttatt i forsvarsrekka på VGs Årets lag (1988). Etter nedlegging overtok han trenervervet etter Åge Hareide (1991–93), tidvis i samarbeid med Jan Fuglset. Han mottok Romsdals Budstikkes krus flere ganger (1988–90).
Kieler Woche
Kieler Woche er en årlig seilregatta og sommerfest i Kiel i Tyskland. Det arrangeres den siste fulle uka i juni. Kieler Woche er verdens største seilarrangement i antall deltagende båter. Arrangementet startet som en regatta og lange tradisjoner med regattaseiling, og etterhvert som det vokste tiltrakk det seg flere og flere folk, og dermed ble festen rundt også en del av Kieler Woche. Selve seilingen har base i Schilksee, som ble bygget som seilanlegg i forbindelse med Sommer-OL 1972.
Under nåtidens Kieler Woche deltar omtrent 5 000 seilere, 2 000 skip og joller og det er rundt tre millioner besøkende hvert år. Arrangementet er organisert av Kieler Yacht-Club, Norddeutscher Regatta-verein, Hamburger Segel-Club og Verein Seglerhaus am Wannsee.
Olympiske klasser
I 2016 er følgende klasser med i den olympiske uka fra 22. juni til 26. juni
Internasjonale klasser
I 2016 er følgende klasser med i den internasjonale uka, fra 18. juni til 21. juni, med forbehold om at det er nok båter påmeldt i hver klasse
Algonkin
Algonkin eller Algonquin kan bety:
Varg
Varg kan vise til:
Fish (elv)
Fish River, også kalt Great Fish River for å skille den fra den namibiske Fish River, er en elv som renner gjennom den sørafrikanske provinsen Eastern Cape. Elven er 644 km lang og flyter ut i Indiahavet. Elven renner vanligvis året rundt, selv om dens øvre del starter i en tørr region. Vann fra Oranje kan bli brukt til å holde elven flytende i tørre perioder.
I det 19. århundre var elven grensen til Kappkolonien og ble hardt bestridt under xhosakrigene mellom 1779 og 1878 mellom den innfødte xhosanasjonen på den ene siden og nederlandske bønder og nybyggerne i 1820 fra Storbritannia på den andre, og i 1835 fikk fingostammen slå seg ned på elvens bredder. Under apartheid utgjorde de nedre delene den vestlige grensen av det nominelt uavhengige bantustanet Ciskei.
Et betydelig vannprosjekt førte i 1970–årene vann fra Oranje via Fish River for agrikulturelt og industrielt bruk. Tunnelen som gjorde dette mulig var et betydelig foretak med sitt inntak ved Oviston. Oviston ligger på bredden av Gariep-dammen.
Til tross for sitt navn finner fiske i elven hovedsakelig sted i de nedre delene av elven og er primært et fritidsfiske. Årlig er Fish River kanomarathon en populær kanobegivenhet som finner sted i flere dager fra Cradock til munningen. Dykking i områdene ved Fish Rivers munning er litt av en opplevelse takket være de tallrike skipsvrakene som fins der, SS «Cariboo», SS «Kilbrennan» og «Waterloo» for å nevne noen få.
Cradock er en betydelig bye som elven renner gjennom. Området mellom Port Elizabeth og Fish River er kjent som Sunshine Coast.
Robertprisen for årets musikk
Robertprisen for årets musikk er en filmpris, som deles ut ved den årlige Robertfesten av Danmarks Film Akademi. Prisen er blitt delt ut siden 1984.
Lauren
Etymologi
Mannsnavnet Lauren er en variant av Laurence, opprinnelig et engelsk mannsnavn dannet av romerske Laurentius, «fra Laurentum». Laurentum var en by i antikkens Italia, og bynavnet er sannsynligvis avledet av latinske laurus, «laurbær».
Kvinnenavnet Lauren er dannet som en feminin form av Laurence. Merk at Laurence også er mest brukt som kvinnenavn.
Lorena er en variant av Lauren, men er også en spansk, italiensk og portugisisk form av Lorraine.
Utbredelse
Lauren var først brukt som mannsnavn. Det ble tatt i bruk som kvinnenavn etter at skuespilleren Betty Jean Perske (1924–2014), tok Lauren som kunstnernavn og ble kjent gjennom filmen To Have and Have Not fra 1944. Lauren var mest populært i USA i 1980- og 1990- årene. I England var navnet mye brukt i 1990-årene.
Hongværet/Galtholmen naturreservat
Hongværet/Galtholmen naturreservat ligger sørøst for Ramberg i Bø kommune i Nordland. Naturreservatet består av noen flate holmer med frodig vegetasjon. Området har et areal på 795 dekar, hvorav 725 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta et viktig hekke- og produksjonsområde for sjøfugl.
Lauren
Utbredelse
I USA har Lauren vært et populært navn siden 1980-årene.
Lauren er i dag et vanlig kvinnenavn i mange engelsktalende navn. Formen Lorena er mye brukt i mange spansktalende land.
Lauren er i dag nokså sjeldent som mannsnavn.
Kjente personer med navnet
Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Eyresjøen
Eyresjøen, på engelsk offisielt Kati Thanda–Lake Eyre, er Australias største innsjø, når den en sjelden gang fylles opp. Innsjøen er vanligvis tørr, og er Australias laveste punkt på 15 meter under havflaten. Den ligger rundt 700 km nord for byen Adelaide i Sør-Australia.
Geografi
Innsjøen ligger i ørkenlandet i det sentrale Australia, og den er omringet av Eyresjøbekkenet, et enormt, endorheisk system som drenerer inn mot dets laveste punkt, Eyresjøen. Innsjøbunnen er dekket av saltsletter, som er dannet gjennom den sesongmessige fyllingen og påfølgende fordampingen av vann i sjøen. Selv i tørketiden er det som regel noe vann i sjøen, samlet i mindre sjøer utover saltsletta.
Eyresjøen består av en større nordlig del (144 x 75 km) og en mindre sørlig del (65 x 24 km), knyttet sammen gjennom Goyderkanalen. Den første europeeren som så sjøen var Edward Eyre i 1840, og sjøen er oppkalt etter ham.
Fylling
Elvene Diamantina og Cooper, som munner ut i sjøen, har utspring i Queensland, på vestsiden av Great Dividing Range, og renner mot sørvest gjennom Channel Country i retning Eyresjøen. Nedbørsmengden i regntiden bestemmer om vannet vil rekke fram til sjøen, og om det gjør det, hvor dyp sjøen vil bli. I sterke La Niña-år kan sjøen fylles helt opp. Siden 1885 har dette skjedd i 1886/1887, 1889/1890, 1916/1917, 1950, 1955 og 1974-1976, med det høyeste vannivået på 6 meter i 1974. I 1984 og 1989 ble Eyresjøen fylt opp til 3-4 meter. Bølgedannede terrasser ved bredden av sjøen indikerer at sjøen i den varme perioden i middelalderen hadde permanent vann på nivåer over det fra 1974. Styrtregn i januar 2007 brukte rundt seks uker på å nå fram til sjøen, men bare en liten vannmengde havnet i sjøen.
Når sjøen nylig er oppfylt og vannstanden er over 4 meter er ikke sjøen saltere enn havvann, og enkelte typer ferskvannsfisk som er kommet med vannet fra elvene kan overleve der. Etter hvert som saltskorpa på bunnen løser seg opp og vannet fordamper, øker imidlertid saltholdigheten, og fiskene dør igjen. Vannet blir mettet med salt når det er rundt 50 cm dypt, og innsjøen får en rosa farge av et betakaroten-pigment forårsaket av algen Dunaliella salina.
Anne-Kari Torgalsbøen
Anne-Kari Torgalsbøen (født 1953) er en norsk psykolog og forsker med klinisk psykologi og schizofreni som spesialområder. Hun er ansatt som professor ved Psykologisk Institutt, UiO.
Eyresjøen
Fylling
En flom som fyller sjøen til 1,5 meter skjer omtrent hvert tredje år, og fylling til 4 meter en gang hvert tiår. Helt opp blir sjøen bare fylt rundt fire ganger hvert århundre.
Yachtklubb
«Lake Eyre Yacht Club» har som mål å seile på sjøen når den inneholder vann. Nylige turer fant sted i 1997, 2000, 2001, 2004 og 2007. I 1974, med vanndybder på tre til seks meter, ble flere seksmeters seilbåter fraktet til sjøen og seilte der.
Anne-Kari Torgalsbøen
Torgalsbøen ble utdannet cand.psychol. fra Universitetet i Oslo i 1982. Hun ble autorisert som psykolog i 1983 og godkjent spesialist i klinisk psykologi i 1990. Hun tok en doktorgrad om schizofreni i 2000.
Hun ble ansatt ved Psykologisk Institutt, UiO i 1993; først som stipendiat, som førsteamanuensis fra 2001 og som professor i klinisk psykologi fra 2016. Hun har tidligere vært ansatt ved Dikemark sykehus og Gaustad sykehus.
Hun har erfaring som klinisk psykolog fra ulike områder innen psykisk helsevern og som sakkyndig psykolog innen rettsvesenet og barneverntjenesten. Fra 2010 til 2020 ledet hun en studie med personer som hadde schizofreni. Studien hadde tittelen Oslo Schizophrenia Recovery Study, og var en prospektiv og longitudinell studie som strakk seg over ti år. Hun har arbeidet med schizofreni-tilstander siden 1987.
Torgalsbøen har også vært engasjert i Norsk Psykologforening og var nestleder i foreningen fra 1999 til 2001. Hun har vært medlem av flere oppnevnte komiteer og arbeidsgrupper.
Familie
Hun har siden 1978 vært samboer med professor i psykologi Bjørn Rishovd Rund.
Mario Bros.
Mario Bros. (マリオブラザーズ) er et plattformspill utviklet og utgitt av Nintendo i 1983 til en rekke konsoller. Dette spillet markerte Marios andre opptreden og Luigis debut i videospilluniverset.
Tlaxcala
Tlaxcala er en delstat i Mexico. Den er den minste av Mexicos 31 delstater med et areal på 3 991 km². Befolkningstallet er på om lag 1,7 millioner. Navnet Tlaxcala kommer fra ordet Tlaxcallān, som er nahuatl og betyr «maistortillalandet».
Delstaten er nesten helt omsluttet av nabodelstaten Puebla, men grenser også til Mexico i vest og til Hidalgo i nordvest. Den består av 60 kommuner og styres av det konservative partiet PAN, med Héctor Israél Ortiz Ortiz som guvernør. Vulkanen Cuatlapanga ligger i denne delstaten.
Hovedstaden heter Tlaxcala de Xicohténcatl.
Historie
Den prekolumbiske nasjonen Tlaxcala snakket samme språk som aztekerne. Imidlertid klarte Tlaxcala å motstå aztekernes angrep, og var i 1519 et av de få områdene i det sentrale Mexico utenfor aztekisk kontroll. På sin marsj fra kysten til Tenochtitlán kom Hernán Cortés til Tlaxcala, hvor tlaxcaltekerne først gjorde motstand, men senere allierte seg med spanjolene mot sin erkefiende.
Tlaxcala by ble grunnlagt i 1520 som en av de første europeiske byene i Mexico, og har historiske monumenter fra den eldste europeiske tiden. "La Capilla Abierta" (1528), det åpne kapellet, i det tidligere fransiskanerklosteret midt i sentrum av byen er kjent for å være ett av de eldste kloster i Mexico. På grunn av gjentatte epidemier ble Tlaxcala imidlertid overskygget av de nærliggende byene Puebla og Mexico by.
Som takk for hjelpen fikk tlaxcaltekerne en privilegert posisjon i den spanske kolonien, og tlaxcaltekerne ble ofte bosatt i andre områder for å pasifisere mindre vennlig innstilte folkeslag. Som etnisk gruppe er derfor tlaxcaltekerne borte, deres blod flyter i årene på mestiser i hele Mexico.
Tobakk
Tobakk (fra indiansk tabago) er et landbruksprodukt framstilt av tørkede, skårne blader fra tobakksplanten. Tobakk brukes ofte til røyking i form av sigarer, sigaretter, eller i en tobakkspipe. Tobakk brukes også i skråtobakk og snus. I tillegg kan det brukes som et organisk middel mot skadedyr, og noen stoffer benyttes også i medisiner. Tobakk har lenge vært i bruk som et enteogen i Amerika. Men ved ankomsten av europeerne i Nord-Amerika ble det raskt populært som en handelsvare, og som et rekreasjonsstoff. Tobakkens popularitet førte til utviklingen av den sørlige økonomien i USA før bomull ble enda viktigere. Etter den amerikanske borgerkrigen førte en endring i etterspørsel og tilgjengelig arbeidskraft til utviklingen av sigaretten. Dette nye produktet førte til en rask vekst for tobakksselskapene fram til den vitenskapelige kontroversen på midten av 1900-tallet.
Det er mange arter av tobakk, som alle tilhører av planteslekten Nicotiana. Effekten av tobakk på menneskers helse er betydelig, og varierer avhengig av hvordan den brukes og hvor mye som forbrukes. Av de ulike metodene for forbruk er den største helserisikoen relatert til hjerte- og karsykdommer grunnet inhalering av tobakksrøyk, noe som over tid også gir høy risiko for kreft.
Tobakkplanten og dens historie
Tobakksplanten er en staude i søtvierfamilien hvis tørkede, skårne blader ofte brukes til røyking i form av sigarer, sigaretter, eller i en tobakkspipe. Tobakk brukes også i skråtobakk og snus.
Det er en et- til flerårig, urteplante som kan bli fra 80 til 200 cm høy. Tobakksplanten blomstrer fra juli til oktober med hvite til blekrosa 35 til 60 mm lange traktlignende blomster.
Historie
Det er ikke helt sikkert når tobakken ble oppdaget av europeerne, men den ble opprinnelig innført fra Sentral-Amerika, og kom til Europa på 1500-tallet. På italiensk ble det første ordet for røyketobakk erba Santacroce; det skyldes at Pavestolens sendemann (nuntius) til Portugal ble den første europeer som med nesse for forretninger dyrket tobakk med tanke på røyking. Denne romerske biskop og senere kardinal het Prospero Santacroce. I 1560 skjenket han noen tobakksfrø til pave Pius IV.
Selv om det er tolv planter i slekten Solanales, er dyrkingen til røketobakk konsentrert om Nicotiana rustica og Nicotiana tabacum. Navnet Nicotiana har plantene fått etter en fransk ambassadør i Portugal på midten av 1500-tallet: Jean Nicot, som ankom til sin post i Liboa i 1559. Overbevist om at han hadde oppdaget et Columbi egg på medsisinens område skrev han en rekke brev til ledende personligheter ved det franske hoff om denne nyoppdagede «mirakelurt». Et av de tidligste vitnemål vat et skriv han rettet den 26. april 1560 til kardinal de Lorraine, hvori han beskriver begeistring om virkningen på den sykdom man kalte noli me tangere - den uhelbredelige basalioma (hudkreft). I 1561 nådde hans første forsendelse av tobakksfrø dronning Katarina de' Medicis hoff sammen med eventyrlige beskrivelser av tobakksbladenes helbredende virkning ved innsnusing i pulverform, eller ved at påleggelse av tobakksblader på huden, overhelling av væske som hadde trukket i tobakksblader. Frøene ble så dyrket ved hoffet for de medisinske egenskapene. planten ble brukt i pilleform, som pulver og i blanding med andre remedier, også som snus, som ble pustet inn gjennom nesen (snust) og nyst ut igjen. Mange av datidens vitenskapsmenn var skeptiske: De mente at tobakken sotet til hjernen, og det kunne umulig være sunt. Det sies at Walter Raleigh tok med seg tobakken til England fra Virginia, og dens ankomst dateres til 27. juli 1586. Første gang tjeneren hans så ham røyke pipe, skal han ha tømt vann over ham i den tro at Sir Raleigh hadde tatt fyr. Men sannsynligvis var tobakk kjent i England før 1586, siden spanske og portugisiske sjøfolk var vant med å røyke. Mens poteten som ble innført på samme tiden, ble betraktet med skepsis, ble tobakk lovprist som sunt. I 1577 forelå spanjolen Nicolas Monardes' rapport om tobakk i engelsk oversettelse med tittelen Om tobakken og hans store dyder som botemiddel mot blant annet tannverk, løse fingernegler, innvollsorm og kreft. I 1609 var John Rolfe i Jamestown i Virginia den første som lyktes med tobakksdyrkning («det brune gull»), og Francis Bacon bemerket i 1610 økningen i tobakksforbruket, og at røyking var en vanskelig vane å kvitte seg med. I 1614 ble den første tobakksforsendelsen utskipet fra Jamestown til England.
I Norden ble tobakken utbredt fra 1600-tallet, importert fra England og Nederland. Mest etterspurt var bladtobakk fra Virginia. Et billigere alternativ var hollandsk tyggetobakk eller den enda billigere engelske råtobakken, inntil Christian IVs svoger James I av England forbød tobakk og forviste alle pipemakere fra Storbritannia. I sakefallsregnskapene (regnskap over bøter) fra Bergen i 1612 er innført at Jokum spillemann måtte bøte 4 daler «for parlament (munnhoggeri), han anrettet mod Anthonius Tobakspiben». Tilnavnet «tobakkspipen» skyldes vel at Anthonius solgte piper eller selv røykte. Et skifte fra Helsingør i 1606 viser et dødsbo der en mann etterlot seg tolv piper. Allerede i 1619 forbød Christian IV «Tobaksdrikken og Brendeviinsdrikken» på norske skip. Overtredelser ble straffet med kjølhaling. Han fulgte opp med å forby tobakkimport til Norge fra 1632, men dette førte til utstrakt smugling, samt til smugrøyking i kjellere. Dette var spesielt farlig, siden kjellertaket og husenes bærende konstruksjon var av tørr furu og eiketre. Så importforbudet for tobakk ble opphevet 8. mars 1643, men samtidig ble det innført en klekkelig toll på to mark eller 32 skilling pundet.
Under den amerikanske uavhengighetskrigen (1775–83) ble det slutt på tobakksimporten, og hjemmedyrket vare ble etterspurt. I Danmark ble påbud om tobakksdyrking fra 1730 og 1741 hentet frem. I 1730 var det utsendt en plakat om forbud mot «gemeene» tobakksbladers innførsel til Danmark, med unntak for virginsk og hollandsk tobakk. Dette skulle «opphjelpe tobakksplantasjene i Fredericia og andre steder i Danmark». Dette ble gjentatt i tolltariffene i 1762 og 1768, men ble ikke fulgt opp. Først i 1778 ble tobakksspinneriene i København pålagt å anlegge og drive tobakksplantasjer på «50 tønder lands utsæd» rundt byen. Laugsmedlemmer i andre byer ble pålagt tobakksdyrking på 4 tønder lands utsæd. Ingen tilsvarende krav ble gjort gjeldende i Norge.
Tobakksdyrkingen spredte seg slik at vi i dag finner den i land og stater som:
Behandling av innhøstede blader
Plantene blir høstet og kvalitetssortert. Vanligvis blir bladene plukket av og buntet slik at blader av samme størrelsen havner sammen. Noen blader blir dyppet i forskjellige væsker og lagt til gjæring, mens andre blir tørket i tørkehus. Noen blir til og med røkt.