cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gullerudmarka
Gullerudmarka består for en stor del av kalkskog og omfatter flere markerte nordøst til sørvestgående kalkåser, inkludert rikmyrer og den vesle kalksjøen Grunntjern. Marka omfatter også Gullerudtjern naturreservat. Den utgjør et flott turterreng med en relativ nærhet til byen Hønefoss.
Katedralplassen (Vilnius)
Katedralplassen i Vilnius er den mest sentrale og eldste plassen Litauens hovedstad Vilnius. Den ligger som en del av Gamlebyen ved Vilnius katedral som har gitt plassen navn, og hvor gatene Šventaragio og Gedimino prospektas møtes. Fra plassen går også Pilies gatve gjennom Gamlebyen til Rådhusplassen. Katedralen og Katedralplassen inngår i Vilnius slottskompleks.
Plassen er sentral i byens liv, som møteplass, offentlige og religiøse arrangementer og kommunikasjonsknutepunkt. Det blir også her avholdt salgsmesser, parader og større konserter. Plassen inngår sammen med den tilliggende katedralen, det gjenoppbygde Storfyrstens slott og det bakenforliggende Gediminastårnet som en del av Litauens nasjonalsymboler.
Junior-VM i freestyle 2013
Junior-VM i freestyle 2013 ble arrangert i Chiesa in Valmalenco i Italia i 2013.
Internationalized Resource Identifier
En internationalisert ressursidentifikator eller IRI (engelsk: «Internationalized Resource Identifier») brukes på internettet til å lokalisere informasjonsressurser på veven og til å navngi informasjons- og andre ressurser unikt. For eksempel kan IRI-en https://no.wikipedia.org/wiki/Sissel_Kyrkjebø brukes til å lokalisere wikipediasiden med informasjon om artisten Sissel Kyrkjebø, mens IRI-en http://dbpedia.org/resource/Sissel_Kyrkjebø kan benyttes til å navngi personen Sissel kyrkjebø unikt.
Internasjonaliserte ressursidentifikatorer bygger på uniforme ressursidentifikatorer (URI-er, engelsk: «Uniform Resource Identifier»), men mens URI-er kun kan inneholde tegn som er definert i ASCII-standarden, tillater IRI-er alle tegn som er definert i den langt mer omfattende  Unicode-standarden. IRI-er ble definert at Internet Engineering Task Force (IETF) i 2005 i standarden RFC 3987.
RUSADA
RUSADA
Valentines (Uruguay)
Valentines er en by i Florida-departementet og Treinta y Tres-departementet i det sørøstlige Uruguay. Byen har om lag 178 innbyggere.
RUSADA
Fullt navn Russlands antidopingbyrå
Valentines (Uruguay)
Befolkning
Valentines har 178 innbyggere (133 i Treinta y Tres og 45 i Florida) (Beregning 2011)
RUSADA
Stiftet 2008
President Jurij Ganus
Valentines (Uruguay)
Økonomi
Jordbruksaktivitet er viktig i byen.
RUSADA
Hovedsete Moskva
Valentines (Uruguay)
Transport
Ruta 19 forbinder Valentines med Cerro Chato, Villa del Carmen og Chuy.
RUSADA
Russlands Antidopingbyrå, RUSADA, (engelsk: Russian Anti-Doping Agency) er Russlands nasjonale antidopingbyrå. Organisasjonen har hovedkontor i Moskva, og ledes pr desember 2019 av Jurij Ganus.
Tilknytninger
RUSADA er underlagt World Anti-Doping Agency (WADA), men ble utestengt fra WADA i november 2015 etter at det tyske kringkastingsselskapet ARD viste en dokumentar («The Secrets of Doping: How Russia makes its Winners») i 2014, som hevdet at Russland har et omfattende, statsstyrt dopingprogram, der både idrettsministeren, visestatsministeren, etterretningstjenesten og dopinglaboratoriene i Moskva og Sotsji skal ha deltatt.
Grafana
Grafana er en åpen kildekodet, flerplattforms vevapplikasjon for forretningsinnsikt og interaktiv visualisering av statistikk. Den gjør det mulig å vise diagrammer, grafer og varslinger på en nettside som er koblet til støttede datakilder. Den kan utvides med programvareutvidelser. Sluttbrukere kan opprette komplekse overvåkingspaneler og bygge spørringer interaktivt. Det finnes også en lisensiert Grafana Enterprise-versjon med tilleggsfunksjoner tilgjengelig som selv-hostet installasjon eller med en konto i Grafana Labs sin skytjeneste. Grafana er delt inn i forsystem skrevet i TypeScript og baksystem skrevet i Go.
Som et visualiseringsverktøy er Grafana en populær komponent i overvåkingsløsninger, og brukes ofte i kombinasjon med tidsseriedatabaser som for eksempel InfluxDB, Prometheus og Graphite; til plattformer for nettverksovervåking slik som Sensu, Icinga, Checkmk, Zabbix, Netdata, og PRTG; til administrasjon av sikkerhetsinformasjon og -hendelser (SIEM) som eksempel Elasticsearch og Splunk; eller for bruk med andre datakilder. Grafana sitt brukergrensesnitt var opprinnelig basert på versjon 3 av Kibana.
Historie
I 2014 ble første versjon av Grafana utgitt av svensken Torkel Ödegaard som et utspring fra et prosjekt hos søkemotorleverandøren Orbitz. Det siktet seg inn på tidsseriedatabaser som for eksempel InfluxDB, OpenTSDB og Prometheus, men utviklet seg til å støtte relasjonsdatabaser som for eksempel MySQL, PostgreSQL og Microsoft SQL Server.
I 2019 fikk Grafana Labs 24 millioner dollar i en såkalt serie A-finansiering.
I 2020 resulterte en serie B-finansieringsrunde i ytterligere $50 millioner i finansiering.
I 2020 var konferansen GrafanaCon 2020 planlagt å holdes fysisk i Amsterdam mai 13-14, men ble endret til en 2-dagers nettkonferanse med videostrømming på grunn av koronapandemien.
Ludwig Heck
Ludwig Heck (født 11. august 1860 i Darmstadt i storhertugdømmet Hessen, død 7. juli 1951 i München) var en tysk zoolog.
Heck ble direktør for Kölns zoologiske hage i 1886, for Berlins i 1888, og har blant annet skrevet den allmenne innledning og kapittelet om pattedyrene i Das Tierreich og bearbeidet samme dyregruppe i Alfred Brehms Tierleben, 4, opplag (1912-16, sammen med Hilzheimer).
VM i fjelløp 1995
VM i fjelløp 1995 (verdensmesterskapet i fjelløp) ble arrangert i Edinburgh i Skottland i 1995.
Grafana
Bruk
Grafana er mye brukt, inkludert i Wikimedia-prosjektene sin infrastruktur. Grafana har over 1000 betalende kunder, deriblant Bloomberg, JPMorgan Chase, eBay, PayPal og Sony.
Lisensiering
Tidligere var Grafana lisensiert med en ALv2-lisens, og brukt en lisensavtale for bidragsytere (CLA) basert på Harmony Contributor Agreement.
Fra 2021 april 20 er Grafana lisensiert under en AGPLv3-lisens. Bidragsytere til Grafana må signere en lisensavtale for bidragsytere (CLA) som gir Grafana Labs retten til relisensiere Grafana i fremtiden. CLA-en er basert på Apache Software Foundation sin lisensavtale for individuelle bidragsytere.
Djubovatnet
Djubovatnet eller Dybovannet er en innsjø beliggende nord for Tregde og sør for bygda Valand i Lindesnes kommune i Agder. Den ligger like innenfor kysten og bare en meter over havet. Vannet har utløp til Harkmarkelva, som munner ut i Harkmarkfjorden i øst.
Fergesambandet Melbu–Fiskebøl
Melbu–Fiskebøl er et fergesamband på fylkesvei 82 over Hadselfjorden i Hadsel kommune i Nordland som knytter sammen Lofoten og Vesterålen. Sambandet drive av Torghatten Nord. Overfarten på den 8,1 kilometer lange strekningen mellom Melbu på Hadseløya og Fiskebøl på Austvågøya tar cirka 30 minutter, og trafikkeres av ferga MF «Tysfjord» (2015).
Galaktisk sammenslåing
En galaktisk sammenslåing kan oppstå når to eller flere galakse kolliderer. Dette er den mest voldsomme typen av galaksevekselvirkninger. Selv om galaktiske sammenslåinger ikke involverer kollisjoner mellom stjerner eller stjernesystemer, på grunn av den store avstanden mellom stjernen, kan gravitasjonell påvirkning mellom galaksene og friksjonen mellom gassen og kosmisk støv ha store virkninger på de involverte galaksene. De eksakte virkningene av slike sammenslåinger varierer av en rekke parametre, slik som kollisjonsvinkler, hastigheter og relative størrelser og sammensetninger. Sammenslåinger av galakser er viktig fordi hastigheten av sammenslåinger er et fundamentalt mål for galakseutvikling. Hastigheten gir også astronomer spor om hvordan galakser vokste over tid.
Fergesambandet Melbu–Fiskebøl
Historie
Fergesambandet over Hadselfjorden ble etablert i forbindelse med byggingen av veien til og gjennom Lofoten, der øyene i første omgang ble knyttet sammen gjennom en rekke fergesamband. Veien sto i 1966 ferdig mellom Svolvær og Fiskebøl, og vestover i Lofoten var veiforbindelsen også åpnet. Men åpningen av fergeforbindelsen mellom Fiskebøl og Melbu måtte utsettes til 17. januar 1967, etter at godsruteskipet MS «Corvus», tilhørende Det Bergenske Dampskibsselskab, høsten 1966 fikk maskinproblemer og kjørte inn i fergekaia på Melbu, som så måtte repareres.
Trafikken på sambandet ble drevet av Vesterålens Trafikklag med ferga MF «Fiskebøl». I 1974 ble fergedriften utvidet da MF «Melbu» ble satt inn på strekningen. De to fergene ble i 1993 avløst av den moderne ferga MF «Møysalen». Vesterålens Trafikklag skiftet i 1988 navn til Nordtrafikk, og fergeaktivitetene ble etter hvert samlet i Nordtrafikk Maritim. Nordtrafikk Maritim ble oppkjøpt av Veolia Transport Norge i oktober 2006, og ble våren 2007 innlemmet i Veolia Transport Nord, som skiftet navn til Boreal Transport Nord i 2011.
Da Lofotens fastlandsforbindelse («Lofast») skulle bygges, var et av forslagene som ble vurdert å beholde veistrekningen gjennom Sortland og på Hadseløya, og bygge undersjøisk tunnel under Hadselfjorden. Da Lofast i stedet ble bygd via Øksfjorden i Lødingen og Raftsundet, ble det fortsatt behov for ferga mellom Melbu og Fiskebøl, selv om trafikken på strekningen sank betydelig da veien ble åpnet i 2007. MF «Møysalen» ble i oktober 2008 avløst av den like gamle og nokså like, men litt mindre MF «Sigrid».
Under Sommer-Melbu i juli 2010 gjennomførte Nordland Akademi prosjektet Kulturferga, med blant annet seks musikalske innslag daglig på ferga, samt salgsutstilling med kunstnere og kunsthåndverkere fra Vesterålen.
Fergene
Det har også blitt brukt flere suppleringsferger.
Statistikk
Passasjertallet på strekningen steg fra 78 100 det første året (1967) til 256 700 i 1985. I samme tidsrom økte antallet kjøretøyer fra 21 700 til 108 200. Trafikken på strekningen fortsatte å øke fram til Lofotens fastlandsforbindelse ble åpnet i 2007, og kom opp i nesten 500 000 passasjerer og ca. 360 000 personbilenheter. Da Lofast åpnet, falt trafikken over Hadselfjorden med over 60 % til 185 906 passasjerer og 130 804 personbilenheter i 2008. Trafikken har imidlertid økt noe igjen i senere år, og antallet personbilenheter var i 2011 171 576.
Baby Won’t You Please Come Home
Baby Won't You Please Come Home er en sang skrevet av Charles Warfield og Clarence Williams som ble gitt ut i 1919.
Ann-Margret spilte inn sangen og ga den ut på albumet And Here She Is i 1961.
Folketeatret
Folketeatret kan vise til:
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter – Langdistanse kvinner
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter – Langdistanse kvinner er en av konkurranse-øvelsene som organiseres av International Skating Union. Den ble introdusert som en av de opprinnelige konkurranseøvelsene i verdenscupen i sesongen 1985/86.
Langdistanse for kvinner er over distansene 3,000 meter og 5,000 meter. 3,000 meter som er 7 og 1/2 runder og 5,000 meter som er 10 og 1/2 runder rundt på en skøytebane med standardmål for 400 meter.
Sammenlagttabell
Oppdatert etter sesongen 2021/22.
Løpere i kursiv er fortsatt aktive.
Bye Bye Blues
Bye Bye Blues er en sang skrevet av Fred Hamm, Dave Bennett, Bert Lown og Chauncey Gray som ble gitt ut i 1930.
Ann-Margret spilte inn sangen og ga den ut på albumet And Here She Is i 1961.
VM i fjelløp 1997
VM i fjelløp 1997 (verdensmesterskapet i fjelløp) ble arrangert i Malé Svatoňovice i Tsjekkia i 1997.
Sør-Sudan under VM i friidrett 2015
Sør-Sudan skulle delta under VM i friidrett 2015 (utendørs) fra 22. august til 30. august 2015 i Beijing i Kina, men deres eneste utøver møtte ikke opp i Beijing.
Beggarstaffs
Beggarstaffs, eller J. & W. Beggarstaff, var et pseudonym brukt av de britiske kunstnere William Nicholson og James Pryde for deres samarbeid med tegning av plakater og annet grafisk arbeid mellom 1894 og 1899. De er noen ganger referert til som Beggarstaff Brothers, men de bruke ikke dette navnet selv.
Partnerskap
William Nicholson møtte sin fremtidige kone Mabel "Prydie" Pryde i 1888 eller 1889 på Hubert Herkomers kunstskole i Bushey, Herts, der begge var studenter. Han møtte hennes eldste bror, James, som også var en kunstner på omtrent samme tid. I 1893 rømte Nicholson og Prydie, og de ble i all hemmelighet gift i Ruislip 25. april. De flyttet sammen for å bo i det som hadde vært en pub, Eight Bells i Denham, Buckinghamshire. James Pryde besøkte dem like etter, og bodde der i nesten to år. Andre besøkende til huset omfattet skuespilleren Edward Gordon Craig og hans kone, som også nylig hadde rømt og bodde i en hytte i Uxbridge leiet fra Craigs mor, den berømte skuespillerinnen Ellen Terry. I løpet av sommeren 1894 var Craig klar til å dra på tur med W. S. Hardy's Shakespeare Company for å spille teater, blant annet rollen som Hamlet. Den delen var viktig for ham, og han spurte Pryde og Nicholson om å tegne og produsere en plakat for å reklamere for stykket. Det ble deres første samarbeid.
Den opprinnelige plakaten ble gjort dels som collage; hår og klær fra Craig som Hamlet, limt på vanlig sort papir i hel-figur. I den trykte versjonen man brukte til å reklamere for stykket, ble det brukt stensil på brunt innpakningspapir av Nicholson, og noen av detaljene lagt til for hånd. Den opprinnelige plakaten er forsvunnet, men den er gjengitt i fire publikasjoner: i Magazine of Art fra januar 1895, i La Plume fra oktober 1895, i Pictorial Posters fra 1895 og i The Poster fra februar 1899''. ''En annen versjon av plakaten, signert, men uten "Hardy", kan ha blitt produsert for salg til samlere. Et eksempel finnes i Museum of Modern Art i New York. Denne versjonen ble trykt i faksimile i 1898 i Paris ved Imprimerie Chaix, gjengitt i Les Maîtres de l'Affiche.
På omtrent samme tid tegnet Beggarstaffs og trykte en plakat som viser Craig i en annen av hans ledende roller på den samme turen med Hardy-selskapet, som Charles Surface i Sheridan's School for Scanals. Den var sannsynligvis også stensilert på brunt papir. Den har ikke overlevd, men er av Craig beskrevet som «helt fantastisk».
Hamlet-plakaten ble vist på 0 International Artistic Pictoral Poste Exhibition på Royal Aquarium i Westminster i November 1894.
Canan Kaftancıoğlu
Canan Kaftancıoğlu (født 1972 i provinsen Ordu ved Svartehavet) er en tyrkisk politiker og lege.
Den 14. januar 2018 ble hun valgt til formann i Istanbul-regionen for Det republikanske folkepartiet. Kaftancıoğlu dimitterte fra Istanbul University i 1995, og har siden vært medlem av forskjellige ikke-statlige organisasjoner.
EM i roing 2022 - Dobbelsculler menn
Forsøksheat
De 3 beste direkte til semifinalene. De andre går til oppsamlingsheat.
Junior-VM i freestyle 2014
Junior-VM i freestyle 2014 ble arrangert i Chiesa in Valmalenco i Italia i 2014.
Saskia Feige
Saskia Feige (født 13. august 1997) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i kappgang.
I 2021 representerte hun Tyskland under Sommer-OL 2020 i Tokyo, der hun deltok på 20 kilometer kappgang, men ikke fullførte.
Grepa og Mjelva Fabrikker
Grepa og Mjelva Fabrikker var en industribedrift i Ørsta på Sunnmøre som eksisterte i tiden 1929 – 2008, og som produserte komfyrer, ovner og andre produkter, under merkenavnet Grepa.
Historie
Hotelleier Karl Johan Mjelva (1871-1928) startet i 1910 en av de første komfyrfabrikkene i landet, «Mjelvas Varmeapparatfabrik», på Geiranger. I 1919 ble fabrikken flyttet til Veblungsnes og fikk navnet «Mjelvas Elektriske Ovnsfabrik». Virksomheten fikk økonomiske problemer og ble en tid drevet av banken. Da banken litt senere kom under administrasjon, ble det tatt en beslutning om å selge komfyrfabrikken. Prisen ble satt til kr 70.000,-.
Havtor Hovden (1892-1983), sønnen til dikterpresten Anders Hovden, fikk da låne penger av sin morbror, Olaf Devold i Ålesund og kjøpte fabrikken i 1927/28. Året etter (1929) ble fabrikken flyttet til Ørsta, og de to viktigste grunnene til stedsvalget var: Ørsta herredstyre kunne love kraftlevering fra kraftverket i Åmbøfossen og BDS lovet anløp med båt til Ørsta en gang pr uke.
En annen medvirkende grunn til lokaliseringen var låneavtalen som Havtor Hovden gjorde med Olaf Devold: den nye fabrikken skulle leie, og senere kjøpe, hus og anlegg som lå igjen etter Ørsten Cement & Betonstøperi som hadde gått konkurs i 1922. Største aksjonæren, som var blitt sittende med eiendommene i konkursboet, var nettopp Olaf Devold (disponent i firmaet O.A. Devolds Sønner).
Etablert i Ørsta 1929
I Ørsta Avis for april 1929 kunne en lese at ingeniør Hovden hadde forhandlinger med kommunen, og i løpet av sommeren ble varelager, maskiner og utstyr flyttet på to båtlaster fra Veblungsnes til Ørsta. Det første produksjonslokalet ble etablert i murhuset som var blitt bygget i 1917 for Ørsten Cement & Betonstøperi og som hadde vært benyttet til silo og sorteringsverk for sand. Helt i begynnelsen av september var fabrikken i gang og arbeidet for full kjør. I et avisintervju 3. september 1929 fortalte Havtor Hovden at ikke alt var helt på plass, men han var godt fornøyd med arbeidsforholdene og arbeidsfolket i Ørsta. Han mente at alt lå til rette for at de kunne lage en god og billig komfyr som likevel holdt mål i sammenligning med de beste og dyreste merkene. Det nye selskapet måtte ha et nytt navn. Mjelva-navnet ville han beholde, det var godt innarbeidet i markedet for elektriske apparater, men han hadde ønske om et nytt merkenavn for komfyren. Under en tur til Oslo var Havtor Hovden en dag på Stortorvets Gjæstgiveri sammen med forretningsforbindelser, og det ble diskusjon om navnevalget. Han hadde selv en mening om at det måtte være et kort navn, som skulle slutte på bokstaven a. Om litt kom reklamemannen Thor Bjørn Schyberg (fra Forenede Annonsebyråer A/S) og fikk høre diskusjonen. Han sa da nokså snart: «Da må det bli Grepa!» Havtor Hovden fenget straks på forslaget, åpnet lommeboken og tok frem en 100-kroneseddel som han gav til Schyberg som takk og betaling, og dermed var merkenavnet et faktum.
Fabrikken i Ørsta ble etablert som et personlig selskap (Enkeltpersonforetak) og fikk navnet: Grepa og Mjelva Fabrikker (Havtor Hovden). Selskapet ble etter noen år nær selvfinansiert, uten langsiktig gjeld, der anleggsaktiva i kanskje den best utstyrte fabrikken i bransjen, var bokført til tilnærmet null.
År med god utvikling
Havtor Hovden var først og fremst en meget dyktig ingeniør, og var hele tiden opptatt av å forbedre og rasjonalisere produksjonen. Hans filosofi var at produktet skulle være funksjonelt og ha høy teknisk kvalitet, utseendet fikk komme i andre rekke. Men Havtor Hovden var også en dyktige industrileder og han bygget opp «Grepa» til å bli en landskjent bedrift for produksjon av komfyrer, som fikk det omdømmet at de laget både tidsmessige og solide produkter. En Grepa-komfyr var uslitelig, hette det, og han gikk gjerne i arv.
Etter en vanskelig tid de første årene, fikk virksomheten en sterk og ekspansiv utvikling som varte til ut på 1960-tallet. Fabrikken ble nokså snart utvidet, mellom annet stod en ny komfyrfabrikk på 1800 kvadratmeter ferdig i 1937 og i 1955 ble det bygget emaljeringsverk. I 1965 ble selskapet gjort om til aksjeselskap.
Dagfinn Hovden, sønnen til Havtor Hovden og leder av Grepa i tiden 1965-1980, omtaler årene 1953-1963 som de beste i bedriften sin historie. Med 100 ansatte ble det i disse årene produsert mer enn 10.000 komfyrer årlig, i tillegg til mange tusen varmeovner, barnevogner og trø-biler for barn. Men i begynnelsen av 1960-årene møtte selskapet etter hvert stadig sterkere konkurranse fra de store, internasjonale komfyrprodusentene, og salget stagnerte. I 1972 ble det gjort avtale med STK/ITT (Standard Telefon og Kabelfabrikk) noe som øket omsetningen, men presset prisene ned. Fabrikken produserte i denne tiden komfyrer og matbodkjølere som ble markedsført under merket ITT. Etter 13 år ble samarbeidet avsluttet.
Produkt som ble markedsført under merkevarenavnet Grepa:
Eierskifte og nedlegging
I 1988 begynte et nytt avsnitt i historien om Grepa og Mjelva Fabrikker da selskapet ble solgt til Forste OY, et finsk selskap som hørte til Helkama-konsernet. Firmanavnet ble endret til Grepa Forste AS, senere endret til Helkama Grepa AS. De nye eierne ville flytte fabrikken ut av Ørsta sentrum og samtidig var kommunen interessert i å få utvikle det gamle fabrikkarealet til et kjøpesenter. Ørsta kommune kjøpte fabrikktomten for 30 millioner kroner og ny fabrikk på 10.000 m2 ble bygget på Mosmarka i Ørsta. Bygget ble finansiert med 55% av Ørsta kommune og resten lånefinansiert via Volda og Ørsta Sparebank.
I forbindelse med flyttingen til Mosmarka ble hele det gamle industrianlegget i Ørsta sanert, og er i dag dominert av parkeringsplasser og kjøpesenter. Da med unntak av étt hus som er blitt tatt vare på: kunsthuset - det opprinnelige murhuset fra 1917. Kommunen overtok dette huset og det blir nå benyttet av Volda og Ørsta Kunstlag til utstillinger. I tillegg huser bygget et kontor for turistinformasjon.
Sommeren 2002 var det nye fabrikkbygget ferdig og Helkama Grepa AS kunne holde frem med produksjonen i nye, tidsmessige lokaler, der de mest moderne hjelpemidler var tatt i bruk. Men produksjonen i den nye fabrikken skulle vare bare i seks år; selv om fabrikken i Ørsta gikk med overskudd og det var blitt gjort store investeringer i maskiner og anlegg, valgte Helkama-konsernet å legge ned. Hovedgrunnen til dette var trolig at konsernet hadde store tap på salg av kvitevarer og i 2007 gjorde de vedtak om å selge hele produksjonsselskapet for kvitevarer til det italienske Candy Group. Mandag 30. juni 2008 passerte den siste, ekte Grepakomfyren samlebåndet i Ørsta og den da eldste komfyrfabrikken i Norge var historie.
1937 var det første året da omsetningen til Grepa og Mjelva Fabrikker passerte 1 million. I alle år senere var omsetningen jevnt økende, og det siste året (2007) hadde fabrikken en omsetning på ca 120 mill.
Bedriftsledere gjennom tidene:
Rogadinae
Rogadinae er en gruppe som hører til familien Braconidae blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser.
Levevis
De er parasitoider som angriper larver av sommerfugler. De "mumifiserer" larvene.
VM i fjelløp 1998
VM i fjelløp 1998 (verdensmesterskapet i fjelløp) ble arrangert i Entre-Deux i Réunion i 1998.
Eupholini
Eupholini er en gruppe av snutebiller som vanligvis er lett kjennelige på at snuten er høyst dobbelt så lang som bred, og at antennene er knebøyde.
Tom McArdle
Tom McArdle er en amerikansk filmklipper. Han er best kjent for samarbeidet med Tom McCarthy, blant annet The Station Agent (2003), The Visitor (2007), Win Win (2011) og The Cobbler (2014). Han ble nominert til Oscar for beste filmklipp under den 88. Oscar-utdelingen og vant en Independent Spirit Award for klippearbeidet på McCarthys dramafilm Spotlight (2015).
Eupholini
Utseende
Store (gjerne 20-30 millimeter), avlange, ofte fargerike snutebiller med kort snute. Mange av artene er livlig fargede i blått, grønt og svart.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia og Oseania fra Filippinene i vest til Ny-Caledonia i øst.
Menippus
Menippus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 28 arter.
Utseende
Middelsstore (6 - 10 millimeter), avlangt ovale, matt brunlige bladbiller. Antennene er tynne, noe ove rhalvparten så lange som kroppen. Pronotum er mye bredere enn langt, rundet til sekskantet, noe smalere enn de jevnbrede dekkvingene.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, på busker og trær i slekten Celtis (almefamilien).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia og Australia.
Stuorraskáidi
Stuorraskáidi er en fjellvidde i Utsjok kommune i Lappland i Finland. Den ligger mellom dalene til Pulmankijoki i øst og Gálddašjohka i vest. Storparten av platået har en høyde på 150 til 200 meter over havet.
Panikken i 1837 (USA)
Panikken i 1837 var en økonomisk krise i USA som kom etter den store resesjonen som varte frem til midten av 1840-årene. Fortjeneste, priser og lønninger gikk ned, mens arbeidsledigheten gikk opp. Pessimismen florerte i løpet av denne tiden. Panikken hadde både innenlandsk og utenlandsk opprinnelse. Spekulative utlån i de Vestlige stater, en kraftig nedgang i bomullpriser, en kollaps av landets økonomiske boble, internasjonale natura - strømmer, og restriktiv utlånspolitikk i Storbritannia var en årsak . Den 10. mai 1837 stanset banker i New York City natura-betalinger, noe som betydde at de ikke lenger ville innløse kommersielle papirer i natura på full verdi. Til tross for en kort opptur i 1838, fortsatte tilbakegangen i omtrent sju år. Banker kollapset, bedrifter gikk konkurs, forretninger måtte innstille, og tusenvis av arbeidere mistet jobbene sine. Arbeidsledigheten kan ha vært så høy som 25% i noen områder. Årene 1837 til 1844 var, generelt sett, år med deflasjon i lønninger og priser.
Årsaker
Krisen fulgte etter en periode med økonomisk ekspansjon fra midten av 1834 til mid-1836. Prisene på landbuksvarer, bomull, og slaver økte kraftig i disse årene. Opprinnelsen til denne boomen hadde mange årsaker, både nasjonalt og internasjonalt. På grunn av de spesielle faktorer (Natura Sirkulær) i internasjonal handel på den tiden, rikelige mengder av sølv var på vei til USA fra Mexico og Kina. Salg av land og toll  på import genererte betydelige føderale inntekter. Gjennom lukrative bomulleksport og markedsføring av statsstøttet obligasjoner i britiske pund fikk, USAe betydelig kapitalinvestering fra Storbritannia. Disse obligasjonene finansiert transportprosjekter i USA. Britiske lån, som var tilgjengelig gjennom anglo-amerikanske bankhus som Baring Brothers førte mye av USAs ekspansjon vestover, forbedret infrastruktur, industriell ekspansjon og økonomiske utvikling i tiden etter borgerkrigen
I 1836 la styret i Bank of England merke til at Bankens valutareserver hadde falt bratt i de senere år, muligens på grunn av dårlig hveteavlinger som tvang Storbritannia å importere mye av sin mat og for å kompensere, indikerte styret at de ville gradvis heve renten fra 3 til 5 prosent. Konvensjonell økonomisk teori tilsa at bankene burde heve renten og dempe utlån siden de hadde små valutareserver. Å heve renten, i henhold til lover om tilbud og etterspørsel var ment for å tiltrekke seg natural, da penger generelt flyter der de vil generere størst avkastning. Den åpne økonomien på 1830-tallet var preget av frihandel og relativt svake handelsbarrierer, Pengepolitikken var av hegemonisk makt, i dette tilfellet, Great Britain, ble overført til resten av sammenhengende globale økonomiske systemet, inkludert USA resultatet var at Bank of England hevet renten, store banker i USA ble tvunget til å gjøre det samme.
Hüseyin Göçek
Hüseyin Göçek (født 30. november 1976 i Istanbul) er en tyrkisk fotballdommer som til daglig dømmer i landets øverste divisjon Süper Lig. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper på aldersbestemt nivå både i regi av FIFA og UEFA.
Panikken i 1837 (USA)
Årsaker
Da New York bankene hevet renten og reduserte på utlån ble effekten skadelig. Siden prisen på en obligasjon bærer et omvendt forhold til kapasitet (eller rente), økning i gjeldende rente ville ha tvunget ned prisen av amerikanske verdipapirer. Viktigere er det behov for bomull falt. Prisen på bomull falt med 25% i februar og mars 1837. USAs økonomi, spesielt i de sørlige statene, ble sterkt avhengig stabile bomullspriser. Inntekter fra bomullssalg ga midler til enkelte skoler, balanserte landets handelsunderskudd, styrket den amerikanske dollaren, og skaffet inntjening i utenlandsk valuta i som britiske pund sterling, verdens reservevaluta på den tiden. Da USA fortsatt var en overveiende landbruksøkonomi sentrert på eksport av basis matvarer og en begynnende industri,  ville en kollaps i bomullspriser ha forårsaket massive ringvirkninger
Hüseyin Göçek
Göçek begynte sin dommerkarriere i TFF 3. Lig (fjerde nivå) i 1998 og dømte for første gang i Süper Lig under 2004/2005-sesongen i kampen mellom Kayserispor og MKE Ankaragücü den 22. august 2004. Hans første europacupkamp kom den 17. juli 2008, da han dømte første kvalifiseringsrunde av UEFA Europa League 2008/09 mellom FC Shakhter Karaganda og Debreceni VSC (1–1).
Panikken i 1837 (USA)
Årsaker
I USA var det flere medvirkende faktorer. I juli 1832 stemte President Andrew Jackson ned regningen til å fornye Second Bank of the United States' charter  (BUSS) som landets Sentralbank og finanspolitiske agent. Da BUSS avviklet sin virksomhet i de neste fire årene, tok State-Chartret banker i Sør og Vest en mer avslappet stilling til sine utlånstbetigelser..To innenrikspolitikk, i særdeleshet, forverret en allerede ustabil situasjon. Den Natura Sirkulær 1836 mandat at vestlige land kan kun kjøpes med gull og sølv mynter. Rundskrivet var en ordre utstedt av Andrew Jackson, og favorisert av Senator Thomas Hart Benton of Missouri og andre harde-penger talsmenn. Hensikten var å dempe spekulasjon i offentlige landområder, men den sirkulære sette av en fast eiendom og råvarepriser krasje som de fleste kjøpere var i stand til å komme opp med tilstrekkelig hardt penger eller "natura" (gull- eller sølv-mynter) til å betale for landet. For det andre, Innskudd og Distribusjon Handle 1836 plassert føderale inntekter i ulike lokale banker (derisively betegnet som "pet banker") over hele landet. Mange av disse bankene var lokalisert i vestlige regioner. Effekten av disse to retningslinjene var å overføre natura bort fra landets viktigste kommersielle sentra på østkysten. Med lavere penge reserver i sitt hvelv, store banker og finansinstitusjoner på østkysten hadde å skalere tilbake sine lån, noe som var en viktig årsak til panikk sammen med eiendomsmegling krasjet.
Amerikanere på den tiden tilskrives årsaken til panikk i hovedsak til hjemlige, politiske konflikter. Noen la skylden på Jackson ved å nekte å fornye charter i Bank, noe som resulterer i uttak av offentlige midler fra banken. Martin Van Buren, som ble president i mars 1837, var i stor grad skylden for panikk selv om hans innsettelse forut panikk etter bare fem uker. Van Buren nektet å bruke statlig intervensjon for å håndtere krisen (for eksempel nødssituasjoner, og økende utgifter på offentlig infrastruktur prosjekter for å redusere arbeidsledighet) i henhold til sine motstandere, bidro ytterligere til motgang og varigheten av depresjon som fulgte panikk. Jacksonian Demokratene, på den annen side, skylden national Bank, både i finansiering av tøylesløs spekulasjon og i å innføre inflasjonsdrivende papirpenger.
Hanangervatnet
Hanangervatnet eller Hanangervannet er en kystnær innsjø i Farsund kommune i Agder. Den ligger to meter over havet, omtrent midt mellom Farsund og Vanse. Fylkesvei 43 går forbi nord for vannet mens fylkesvei 651 går langs sørsiden.
Annika Dahlqvist
Annika Dahlqvist (født 31. desember 1948 i Själevad i Sverige) er en svensk lege, forfatter og foreleser.
Dahlqvists kostholdsråd
Annika Dahqvist har vært en aktiv kostholdsdebattant i flere år. I dag er hun spesielt kjent for å fronte kostholdsråd som strider mot allerede veletablerte kostholdsanbefalinger.
Dahlqvist har solgt nærmere en halv million bøker i Sverige, og nesten 100 000 i Norge. Hennes innflytelse har inspirert tusenvis til å legge om til et Lavkarbo og LCHF kosthold.
Dahlqvists kostholdsråd har som mål å lede til en bedre helse og lavere kroppsvekt. I korte trekk dreier Dahlqvists kostholdsråd seg om å minske inntaket av karbohydrater, og øke inntaket av naturlig forekommende fett.
I Sverige regnes Dahlqvist som en av frontfigurene innen LCHF. Etter å selv ha slitt med overvekt, fibromyalgi, tarmkatar og utmattelsesdepresjon, ble hun frisk fra disse sykdommene og normalvektig etter å ha begynt på LCHF senhøsten 2004.
Arbeid og kritikk
Dahlqvist har fått æren for å starte lavkarbobevegelsen i Sverige, og har forelest mange steder i Sverige og Norge.
Dahlqvist har to ganger valgt å forlate sitt arbeide. Første gang var da hun ikke fikk anbefale sine banebrytende kostholdsråd til diabetikere da hun jobbet på Njurunda vårdcentral i november 2006. Hun hadde da blitt anmeldt til Socialstyrelsen fordi hun ga kostholdsråd i strid med de statlige gitte kostholdsrådene. Andre gang Dahlqvist valgte å bytte jobb, var høsten 2009. Hun ble pågrunn av hennes skeptiske standpunkt rundt massevaksinasjonen av svineinfluensa ikke tildelt flere vakter på Primärvårdsjouren i Sundsvall.
I dag (januar 2013) jobber Dahlqvist delitd som lege i Sundsvall. Resten av tiden hennes går med til blogging, skriving og forelesninger.
Bibliografi
Dahlqvist' bøker utgis på norsk av forlaget Lille Måne.
Junior-VM i freestyle 2015
Junior-VM i freestyle 2015 ble arrangert i Chiesa in Valmalenco i Italia i 2015.
Arthur Rostron
Arthur Henry Rostron (født 14. mai 1869, død 4. november 1940) var kaptein i Cunard Line. Han er i ettertid mest kjent som kaptein på passasjerskipet RMS «Carpathia» da det reddet overlevende fra RMS «Titanic» etter at dette skipet forliste og sank i 1912 etter å ha truffet et isfjell i Atlanterhavet.
Rostron fikk stor anerkjennelse for sin energiske innsats for å nå «Titanic» før hun sank, og for effektive forberedelser til, og gjennomføringen av arbeidet med å redde de overlevende. Han ble tildelt kongressens gullmedalje av den amerikanske kongressen, og i 1926 ble han utnevnt til kommandør i den britiske imperieordenen. Han avanserte til flaggkommandør for Cunard Line og pensjonerte seg i 1931.
Historie
Rostron ble født i Astley Bridge, nord for Bolton i Lancashire i England i 1869. Hans foreldre var James og Nancy Rostron. Han ble utdannet ved Bolton Grammar Scool 1883 og Bolton Church Institute i 1884. Rostron begynte deretter på handelsflåtens skoleskip  HMS «Conway» som kadett. Etter to år ombord på «Conway» ble han kadett i Waverley Line tilhørende Williamson, Milligan & Co. i Liverpool på klipperen «Cedric of Saxon». I 1887 mønstret han på barken «Red Gauntlet» som annenstyrmann. Ikke lenge etter at han forlot Waverley Line, ble han styrmann på barken «Camphill»
Han ble utnevnt til sekondløytnant i Royal Naval Reserve 28. april 1893. I desember I 1894 tjenestegjorde Rostron ombord på dampskipet «Concord» og deretter tok han skipsførereksamen. Han begynte i Cunard Line i januar 1895 som fjerdestyrmann på RMS «Umbria».
I årene etterpå fungerte han også på andre Cunard-skip, inkludert «Aurania», «Etruria», «Servia», «Cherbourg», «Ultonia» og «Saxonia». Som medlem av Royal Naval Reserve måtte Rostron midlertidig forlate Cunard Line for å gjøre tjeneste i Royal Navy under en periode med internasjonal spenning utløst av den russisk-japanske krig i 1904-1905.
Rostron kom deretter tilbake til Cunard Line som styrmann på RMS «Lusitania» i 1907, men ble overført til ‹Bescia› og forfremmet til å være dette skipets kaptein dagen før «Lusitania»s jomfrutur. Han gjorde tjeneste på «Bescia» og flere andre skip i middelhavsregionen, inkludert hans første passasjerskip, «Pennonia» som gikk i rute New York – Middelhavet i 1911. Han fikk senere kommandoen over passasjerskipet RMS «Carpathia». På denne tiden var han løytnant i Royal Naval Reserve (RNR), og den 9. november 1909 ble han dekorert med RNR Officer's Reserve Decoration (RD). Han ble deretter forfremmet til kommandant i RNR den 18. januar 1912.
Marie Bäumer
Marie Bäumer (7. mai 1969 i Düsseldorf) er en tysk skuespiller som er med i filmen Dresden. Hun blir forelsket i Robert når hun skal elske Alexander
Arthur Rostron
Redningen av Titanics passasjerer og besetning
«Carpathia» var på sin faste rute mellom New York og Fiume da hun tidlig den 15. april 1912 mottok et nødsignal fra White Star Lines passasjerskip RMS «Titanic», som hadde truffet et isfjell og var synkende. Rostron sov da «Carpatia»s telegrafist Harold Cottam kontaktet «Titanic» klokken 12.15 for å videreformidle passasjerers private telegrammer til Cape Race. Da hadde «Titanic» truffet et isfjell omtrent en time tidligere og svarte med et nødsignal. Cottam varslet umiddelbart Rostron.
Rostron beordret umiddelbart at skipet skulle sette kursen mot «Titanic»s oppgitte posisjon, og han beordret utplassert ekstra utkikk fordi det var kjent at der var isfjell i området. Bare om lag 58 nautiske mil (93 km) skilte «Carpathia» fra «Titanic»s posisjon. Rostron og hans maskinister, ledet av maskinsjef A. B. Jones, forsøkte å få så høy hastighet som mulig fra «Carpathia»s dampmaskin, 17.5 knop — tre og en halv knop raskere enn skipets nominelle hastighet. Likevel ville det ta «Carpathia» ca 3 ½ time på å komme fram til «Titanics» oppgitte posisjon.
For å forkorte gangtiden beordret Rostron at både båtens oppvarming og varmtvannssystem skulle stenges av for å sikre at all damp gikk til skipets maskin, og han forberedte skipet på å ta imot de overlevende; han beordret fremskaffet tepper, mat og drikke, og beordret skipslegen og hans medisinske stab til å gjøre klar for å motta mulige skadde overlevende. Til sammen ga Rostron sitt mannskap 23 ordrer som alle ble iverksatt før de kom frem til «Titanic». Rostron ga ros til sitt mannskap for dets effektivitet i sin rapport til ledelsen. Rostron var en from mann: når han ga sine ordrer løftet han ofte hånden til luen og lukket øynene i bønn. Da han siden snakket om risikoen på å seile gjennom farvann med isfjell om natten i høy hastighet, skal han ha sagt «Jeg kan kun konkludere at en annen hånd enn min var på roret.»
Da Rostron mente han var kommet nær nok «Titanic» sendte han opp grønne raketter for å oppmuntre «Titanic» hvis hun fortsatt var flytende, eller skipets eventuelle overlevende. Han begynte å plukke opp overlevende omtrent en time etter at den første raketten var blitt sett av de i livbåtene. «Carpatha» endte opp med å redde 710 overlevende av 2 228 passasjerer og fra mannskapet fra «Titanic». Minst én overlevende skal ha dødd etter å blitt reddet ombord på «Carpathia». Etter å ha konsultert med White Star Lines administrerende direktør og en av «Titanic»s overlevende, White Stars direktør J. Bruce Ismay, bestemte Rostron seg for å snu skipet og seile tilbake til New York City for å sette de overlevende på land der.
Senere ble Rostron innkalt til sjøforklaring, og han ga vitnemål både for den britiske og den amerikanske havarikommisjonen etter «Titanic»s forlis. De overlevende på «Titanic», representert ved Margaret Brown, ga Rostron en sølvpokal og gullmedalje for hans innsats den natten «Titanic» sank. Hans familie har forøvrig bekreftet at pokalen ville bli auksjonert bort i Boston i Massachusetts den 24. april 2014. Han ble også tildelt kongressens gullmedalje, og fikk offisiell takk fra den amerikanske kongressen i form av det amerikanske æreskors, dessuten en medalje fra Liverpool Shipwreck and Humane Society, og nok en gullmedalje fra den tilsvarende foreningen i New York.
Kaptein Rostron fikk mye anerkjennelse for sin innsats i både den amerikanske og den britiske sjøforklaringen.
Senere i livet
Rostron fortsatte som kaptein på «Carpathia» i et år da han fikk kommandoen over «Caronia». Senere, fra 1913 og 1914, fikk han kommandoen over RMS «Carmania», «Campania», og RMS «Lusitania». Rostron var kaptein på «Aulania» ved utbruddet av den første verdenskrig og skipet ble omgjort til troppetransportskip som Rostron fortsatte å lede. I 1915 ble Rostron og «Aulania» involvert i slaget om Gallipoli i hva som i dag er Tyrkia. Han fikk ros for sin innsats.
I september 1915 sluttet Rostron på «Mauretania» og i april 1916 overtok han «Ivernia» i Middelhavet. Han vendte tilbake til «Mauretania» i 1917 før han overtok kommandoen over skipene «Andania», «Saxonia», «Carmania» og «Mauretaniaa» igjen. Som fungerende kaptein i Royal Naval Reserve ved krigens slutt ble han forfremmet til kaptein i Royal Naval Reserve 31. desember 1918. og fikk den britiske imperieordenen i 1919.
Rostron fortsatte som kaptein på «Mauretania» etter at den gikk tilbake til normal passasjertrafikk i juni 1919. Fra februar til mai 1924 fungerte han som Royal Naval Reserves Aide-de-Camp, adjutant, for kong Georg V. Rostron ble pensjonert fra Royal Naval Reserve i mai 1924, og i juli 1926 ble han slått til kommandørridder av den britiske imperieordenen (KBE). I juli 1926 overtok Rostron kommandoen over RMS «Berengaria» og ble commodore, kommandør for hele Cunard Line kort tid etter. Etter sin avgang i mai 1931 ble Rostron medlem av Southampton Master Mariner's Club og skrev en selvbiografi, Home from The Sea
Da hans tidligere skip, det høyt elskede «Mauretania» skulle ut på sin siste reis til Skottland for opphugging i 1935, var det meningen at Rostron skulle ha deltatt på reisen, men overveldet av følelser, klarte han ikke å gå om bord og i stedet vinke farvel fra kaien; han foretrakk å huske skipet som hun var da han seilte med henne.
Rostron døde av lungebetennelse på sykehuset i Chippenham i Wiltshire den 4. november 1940, og ble gravlagt på West End Church i Southampton. Hans kone Ethel Minnie Rostron døde tre år senere og ble lagt i samme grav. Rostron Close i West End i Hampshire er oppkalt etter ham.
Skildringene i Titanic filmer
Rostron har blitt framstilt i ulike spillefilmer om «Titanic» av ulike skuespillere. I A Night to Remember (1958), basert på en bok av Walter Lord, ble han framstilt av Anthony Bushell. I TV-filmen SOS Titanic (1979) han er portrettert av Philip Stone. I TV-dramaet Titanic (1996) ble han framstilt av Terence Kelly.
Hira Lal
Hira Lal (født 26. november 1980) er en indisk alpinist, som deltok i Vinter-OL 2006.
I tillegg til å være aktiv selv trener han den indiske alpinisten Aanchal Thakur.
Idrettskarriere
Lal deltok i Vinter-OL 2006, der han ikke fullførte første omgang i storslalåm.
I 2013 deltok han i det franske mesterskapet i alpint, og kom der på 43.-plass i storslalåm. Året etter deltok han i det iranske mesterskapet i alpint, og kom der på 20.-plass i slalåm og 21.-plass i storslalåm.
Under VM i alpint 2015 kom han på 103.-plass i storslalåm, men fullførte ikke slalåmrennet. Han deltok igjen i VM i alpint 2017 i St. Moritz, og kom der på 82.-plass i storslalåm.
Randi Schmidt Grude
Randi Schmidt Grude (født 5. april 1945 i Mandal) er en norsk billedkunstner, bosatt i Grimstad. Hun arbeider i hovedsak med malerier i akryl og olje, tavler i ulike teknikker, keramikk og tre og ikoner etter orotdoks tradisjon.
Grude ble antatt i Unge Kunstneres Samfund i 1978 og er medlem i Norske billedkunstnere Agder (NBK-Agder). Hennes uttrykk er kjent som en fargesterk palett som ofte kombineres med symboler og fragmenter. Hun har studert ikonmaling hos en gresk ikonmaler, og man kan se spor av dette i maleriene og i tablene i tre, fiberbetong og keramikk. Hun har en rekke separatutstillinger bak seg, både i kunstforeninger og kirker. Av separatutstillinger kan nevnes Fjære kirke (1996 og 1999), Strømmen kirke (1997) og Brevik kirke (1998), Høgskolekapellet, Kristiansand (1999) og Grimstad kunstforening (2000, 2006 og 2014). I november 2014 åpnet en stor adventutstilling med Grude i Reimanngården i Grimstad, i regi av Grimstad kunstforening. Utstillingen hadde tittel «Lux», og besto av 32 malerier. Nettavisa ablikk.no sa følgende om utstillingen:
Randi Schmidt Grude har også deltatt i en rekke gruppe-/kollektivutstillinger lokalt og i andre fylker i landet. Hun deltok blant annet på Sørlandsutstillingen (1978), Telemarksutstillingen (1979) og Unge Kunstneres Samfunds  vårutstilling (1979). Hun har utsmykket dåpssakristiet i Grimstad kirke (1996). I forbindelse med 100-årsjubileet for kvinners stemmerett, deltok Randi Schmidt Grude på jubileumsutstillingen «Med kunsten som stemme» på Lindvedske hus i Arendal i mai 2013.
Randi Schmidt Grude er blant annet innkjøpt av Mandal videregående skole (1979), Universitetet i Agder (1980) og Strømmen kirke (1997).
Hellevatnet (Lyngdal)
Hellevatnet eller Hellevann er en langstrakt innsjø i Lyngdal kommune i Agder. Den ligger 205 meter over havet og strekker seg i øst-vest-retning. Elva Møska renner gjennom innsjøen. Fylkesvei 461, som forbinder Liknes med Songdalen, møter europavei 39 ved innsjøens vestside.
Julia Mühlbacher
Julia Mühlbacher (født 2. august 2004) er en østerriksk skihopper som representerer klubben ASVOe SC Hoehnhart. Hun trenes av Josef Walluschnig.
Sesongen 2019/20
Mühlbacher deltok i Kontinentalcupen i skihopping 2019/20, denne er todelt i sommerhopping og vinterhopping. I sommerhoppingen endte hun på 70.-plass med 12 poeng. I den første helgen av vinterhoppingen, på Notodden, fikk hun en fjerde- og en tredjeplass, og hun endte på sjetteplass sammenlagt etter 13 hopprenn.
Han representerte Østerrike under Vinter-OL for ungdom 2020. Der deltok hun på Østerrikes mikslag som vant mikslagkonkurransen i skihopping. Individuelt kom hun på fjerdeplass i jenteklassen.
Helvetesmaskin
Helvetesmaskin ble fra slutten av 1600-tallet kalt et fartøy utrustet med krutt, bomber eller andre sprengemner. Det ble drevet eller fikk flyte mot broer, demninger og lignende, der de ved støtet eksploderte og forårsaket ødeleggelser.
Senere har man med helvetesmaskin vanligvist assosiert til nærmest ethvert mordverktøy som forårsaker en uventet og ødeleggende eksplosjon, for eksempel en kiste fylt med sprengstoff, som skulle eksplodere etter en viss beregnet tid. De ble benyttet (og hadde da dette tilnavn) for eksempel av anarkister i 1800-tallets Russland, såkalte nihilister.
Helvetesmaskinkonspirasjonen eller Rue Saint-Nicaisekonspirasjonen var den sammensvergelse som utførte attentatet mot Napoleon I den 24. desember 1800.
På stengrunn (musikkgruppe)
På stengrunn er en norsk musikkgruppe fra Oslo, og består av Jon Arne Corell, Lars Klevstrand, Kari Svendsen, Steinar Ofsdal, Carl Morten Iversen og Moddi. Tidligere var også Lillebjørn Nilsen med i gruppa. På stengrunn er kjent for sin tonesetting av arbeiderdikteren Rudolf Nilsens tekster.
Bakgrunn
I 1973 gikk musikerne Lillebjørn Nilsen, Jon Arne Corell, Lars Klevstrand, Kari Svendsen, Steinar Ofsdal og Carl Morten Iversen sammen om prosjektet På stengrunn der de skrev egne melodier til Rudolf Nilsens dikt. Det selvtitulerte albumet På stengrunn solgte til sølv og blir omtalt som et referanseverk i den norske politiske vise­tradisjonen.
Fra midten av 2000-tallet har gruppa holdt jevnlige konserter basert på albumet fra 1973, dog uten Lillebjørn Nilsen. Etterhvert kom Pål Moddi Knutsen fra Senja med i gruppa.