cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Seremonirom
Norske eksempler
Noen seremonirom er bygget som livssynsnøytrale rom eller bygg. Andre har i utgangspunktet vært beregnet på bruk innen én bestemt religion – eksempelvis rom med kors og andre kristne symboler – men etter hvert har det blitt enighet om at de religiøse symbolene kan dekkes til i forbindelse med seremonier der det ikke er ønsket å knytte seremonien til vedkommende religion.
Noen seremonirom har blitt spesialinnredet for livssynsnøytrale seremonier. Eksempler på eldre lokaler som i nyere tid har blitt tatt i bruk som livssynsnøytrale seremonirom, er flere saler i Oslo rådhus, flere saler i Grieghallen i Bergen og andre lignende steder der borgerlig vigsel, humanistisk navnefest eller humanistisk konfirmasjon, eller gravferd finner sted. Noen gravferdskapeller i Norge er livssynsnøytrale når det gjelder dekor innendørs, slik som Alfaset kapell og Enebakk kapell.
Finansieringen av livssynsnøytrale seremonirom har det vært politisk uenighet om i Norge og tilhører temaet religionsfrihet.
Seremonirom som kan tilpasses
Bergen har to eksempler på slike rom; Store kapell og Lille kapell, som begge ligger ved Møllendal gravplass.
Erkki Kataja
Erkki Olavi Kataja (født 19. juni 1924 i Kuusankoski, død 27. april 1969) var en finsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Kataja vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i stavsprang med et hopp på 4,20 meter, bak amerikanske Guinn Smith som vant med 4,30.
Veronika Flåt
Veronika Flåt Tjelle (født som Flåt den 9. oktober 1979) er en norsk skuespiller som er kjent fra filmer som Kamilla og tyven, og Kamilla og tyven II der hun spilte hovedpersonen Kamilla. Hun har også hatt en liten rolle som Siri Jordmor i Yohan – Barnevandrer.
Hun bor i Mandal, og er gift med Olav Tjelle. Hun har tre barn.
Atlantis (andre betydninger)
Atlantis kan sikte til:
Victor Horta
Victor Horta (født 6. januar 1861 i Gent i Belgia, død 9. september 1947) var en belgisk arkitekt. John Julius Norwich beskrev ham som «den utvilsomme nøkkelarkitekten i europeisk art nouveau».
Bakgrunn
Horta ble tidlig tiltrukket av arkitektyrket da han hjalp sin onkel på en byggeplass i en alder av 12 år. Han studerte i Gent og reiste derfra til Montmartre i Paris for å bli interiørarkitekt. Der ble han inspirert av de gryende impresjonistene og pointillistkunstnerne, og mulighetene som lå i å arbeide med stål og glass.
Da Hortas far døde i 1880, vendte han tilbake til Belgia og flyttet til Brussel for å studere ved kunstakademiet. Han giftet seg og ble far til to døtre.
Arkitekt
I Brussel utviklet Horta et vennskap med Paul Hankar som senere kom til å trykke art nouveau til sitt bryst. I studiene oppnådde Horta gode resultater og ble assistent for professor Alphonse Balat, arkitekt for Léopold II av Belgia. Sammen tegnet de de kongelige Veksthusene i Laeken, Hortas første arbeid hvor han bruker glass og stål.
I 1885 arbeidet Horta på sitt eget og tegnet hus som ble oppført dette året. Deretter bestemte han seg for å unngå å tegne boliger for rike klienter og ofret seg heller for konkurranser om offentlige arbeider som omfattet statuer, til og med graver. Han konsentrerte seg om kurvaturen i utformingen idet han mente at formene han skapte var høyst praktiske og ikke artistisk kunstferdighet.
I denne periode knyttet Horta et vidt sosialt kontaktnett og ble medlem av frimurerne. Dette sikret ham en jevn strøm av klienter da han igjen fra 1893 begynte å tegne hus og butikker.
Horta ble begravet i Ixelles i Brussel.
Jean-Pierre Léaud
Jean-Pierre Léaud (født 28. mai 1944 i Paris) er en fransk skuespiller som er mest kjent for å ha spilt Antoine Doinel i François Truffauts filmserie om nevnte karakter, først med På vei mot livet i 1959. Han har også spilt i Jean-Luc Godards filmer. Det har gjort ham til en viktig representant for stilretningen i fransk film som på norsk kalles for den nye franske bølgen.
Hjellegjerde
Hjellegjerde er et norsk selskap innen møbelproduksjon. Selskapet var børsnotert i perioden mellom 1997 og 2010 som Hjellegjerde ASA, og konsernet hadde i denne perioden flere datterselskap; Hjellegjerde Møbler AS, Hjellegjerde AS og Hove AS. Disse norske selskapene er nå fusjonert i hovedselskapet Hjellegjerde. Selskapet eier produksjonsselskap i Litauen (Hjellegjerde Baltjia) og Thailand (Hjellegjerde Asia Co Ltd).
Historie
Hjellegjerde møbler ble etablert i 1941 av brødrene Otto og Mindor Hjellegjerde i bygden Sykkylven i Møre og Romsdal. Bedriften startet med møbelproduksjon i kjelleren hjemme hos Otto og Henny Hjellegjerde. I 1946 ble også den tredje broren Ingvald Hjellegjerde med i firmaet.
Bedriften har opplevd to branner, den største av disse i 1981, der halvparten av fabrikken, ca. 4500 m² gikk tapt. Et helt livsverk gikk opp i røyk, men andre generasjon sammen med de ansatte klarte å rydde opp igjen etter brannen og få produksjonen i gang igjen. Allerede måneden etter var produksjonen i gang igjen. I 1981 åpnet fabrikken en ny og moderne bygning.
Dagens situasjon
Siden starten i 1941 vokste Hjellegjerde fra å være en liten familiebedrift til å bli et stort, børsnotert konsern med markedspredning over tre kontinenter; Europa, USA og Asia.
Selskapet har i løpet av 2000-tallet omstrukturert produksjonen og verdikjeden for øvrig. Dette har kommet som en konsekvens av markedsutviklingen internasjonalt, og mulighetene som selskapets produksjonsanlegg i Litauen og Thailand innbyr til. Selskapets utviklingsavdeling er fremdeles basert i Sykkylven.
Høsten 2010 overtok Stavangerselskapet Interstil AS aksjene i det børsnoterte selskapet og tok selskapet av børs. Eierskapet til Hjellegjerde ligger idag i holdingselskapet Interstil Holding AS
Selskapets tidligere fabrikkeiendom i Sykkylven eies nå av Hjellegjerde Eiendom AS, og det er nå Hjellegjerde Næringseiendom som samler leietagere i lokalene.
300 (tall)
300 (tre hundre) er det naturlige tallet som kommer etter 299 og kommer før 301. 300 er et partall.
Otnes
Otnes kan vise til:
300 (tall)
Det er 16 primtall på 300-tallet: 307, 311, 313, 317, 331, 337, 347, 349, 353, 359, 367, 373, 379, 383, 389, 397
Det eneste fibonaccitallet på 300-tallet er 377.
Matematiske egenskaper
Tallet 300 er et trekanttall og summen av et par tvillingprimtall (149 + 151), i tillegg til å være summen av ti påfølgende primtall (13 + 17 + 19 + 23 + 29 + 31 + 37 + 41 + 43 + 47). Det er palindromisk i 3 påfølgende grunntall: 30010 = 6067 = 4548 = 3639, og også i grunntallene 13, 19, 24, 29, 49 og 59.
Andre områder
Tre hundre er:
301
301 = 7 × 43. 301 er summen av tre påfølgende primtall (97 + 101 + 103), lykkelig tall i grunntall 10
302
302 = 2 × 151. 302 er ikke-totient og et lykkelig tall
302 er HTTP-statuskoden som indikerer at innholdet har blitt flyttet (midlertidig omdirigering). Det er også slagvolumet i kubikktommer for Ford's "5.0" V8 og retningsnummeret for staten Delaware.
303
303 = 3 × 101
303 er "See other" HTTP-statuskoden som indikerer at innholdet kan bli funnet et annet sted. Modellnummeret for synthesizeren Roland TB-303 som ble brukt for å skape de første acid house-musikksporene i de sene 1980-årene.
304
304 = 24 × 19. 304 er summen av seks påfølgende primtall (41 + 43 + 47 + 53 + 59 + 61), summen av åtte påfølgende primtall (23 + 29 + 31 + 37 + 41 + 43 + 47 + 53), primitivt semiperfekt tall, urørlig tall, ikke-totient.
304 er HTTP-koden som indikerer at innholdet ikke er endret, og rekordantallet av wickets tatt av Tich Freeman i den engelske cricketsesongen i 1928. 304 er også navnet på et populært kortspill i Sri Lanka og sørlige India.
Det er også et av retningsnumrene for West Virginia.
305
305 = 5 × 61.
305 er HTTP-statuskoden som indikerer at man må bruke en proxy.
306
306 = 2 × 32 × 17. 306 er summen av fire påfølgende primtall (71 + 73 + 79 + 83), rektangeltall, Harshad-tall, og et urørlig tall.
Det er også et retningsnummer for provinsen Saskatchewan i Canada.
307
307 er et primtall, Chen-primtall, og HTTP-statuskoden for "midlertidig omdirigering".
308
308 = 22 × 7 × 11. 308 er en ikke-totient, totient sum av de første 31 heltallene, Harshad-tall, heptagonalt pyramidetall, og summen av to påfølgende primtall (151 + 157).
322
322 = 2·7·23.
322 er blant annet et sfenisk tall, et urørlig tall og et Lucas-tall.
Henrik Ruse
Henrik Ruse (eller Rüse, senere baron Henrik Rusensteen) (født 9. april 1624, død 22. februar 1679) var en nederlandsk festningsingeniør som utførte arbeider i flere europeiske land, også i Danmark og Norge.
Ruse sto blant annet bak en utvidelse og ombygging av Kastellet i København.
Han var en av de første Danebrogsriddere.
Carina Adolfsson Elgestam
Norma Linnéa Carina Adolfsson Elgestam (født 28. august 1959) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 1998. Hun ble valgt inn i riksdagen for Kronobergs läns valkrets på plass 293. Av yrke er hun treindustriarbeider.
Fagerheim skole (Horten)
Fagerheim skole er en barneskole på Nykirke og er en av Horten kommunes syv barneskoler. Skolen har ca. 140 elever fordelt på 7 klasser.
George Avery
George Gordon Avery (født 11. februar 1925 i New South Wales, død 22. september 2006 i Woonona, New South Wales) var en australsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Avery vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i tresteg med et hopp på 15,365 meter bak svenske Arne Åhman som vant med 15,40.
Porfyrin
Porfyriner er en gruppe heterosykliske, organsiske substanser som forekommer i naturen. Den best kjente porfyrinen er hem som er kofaktoren til proteinet hemoglobin og pigmentet i røde blodceller. Porfyrin er en sammensetning av fire pyrrolringer (tetrapyrrol) bundet sammen gjennom methenbroer (=CH-). Navnet porfyrin kommer av det greske ordet for purpur.
Jomfru Ane Teatret
Jomfru Ane Teatret er et teater i Aalborg. Det ble opprettet i 1967 av en gruppe unge intellektuelle sammen med skuespillere fra Aalborg Teater. Den første scenen var i et av de gamle husene i Jomfru Ane Gade, som snart måtte forlates, da gatens første diskotek ble åpnet i samme bygningen.
Teateret hadde i mange år en omskiftelig tilværelse, blant annet på grunn av et anspent forhold til de lokale makthavere. Siden midten av 80-tallet har det allikevel nytt godt av statens og kommunens anerkjennelse med faste bevillinger og akseptable fysiske omgivelser.
Michael Mandsdotter er teaterets leder i 2007. Johannes Andersen er formann for styret.
Teatret flytter sammen med JakoBole Teatret i 2010 til Nordkraft, Aalborg kommunes nye kulturhus overfor Musikkens Hus.
Nashville
Nashville er hovedstaden i den amerikanske delstaten Tennessee.
Byen ligger ved elven Cumberland i den nordlige delen av staten. Nashville er senter for industrier som helseforetak, musikk, forleggere og transport. I 2010 hadde Nashville 601,222 innbyggere, noe som gjør den til den nest største byen i Tennessee (etter Memphis). Nashville er kjent for å være et viktig sted for country-musikk.
Nashville ble offisielt anerkjent som by i 1784, og i 1843 ble Nashville godkjent som hovedstad i delstaten.
Nepal Kamyunishta Parti (Masal)
Etter at majoriteten brøyt ut i 1985 og danna NKP (Mashal), var det opprinnelige NKP (Masal) ei tid kjent som NKP (Masal) C.O.C..
To mindre kommunistpartier som brøyt ut av NKP (Masal) brukte samme navn i en kort periode, før de slo seg sammen med andre og større partier. Årstallet markerer når de brøyt ut av det opprinnelige NKP (Masal):
NKP (Masal) stiftes
Mohan Bikram Singh, en veteran fra det opprinnelige Nepals Kommunistiske Parti på 1950-tallet, har hele tida vært den dominerende lederen i NKP (Masal).
I 1950-åra var han partileder i sitt hjemdistrikt i åsene i det vestlige Nepal, bl.a. i distriktet Rukum', der radikale kommunistiske partier har stått sterkt hele tida siden. Det gjelder spesielt de partietne Singh har tatt initiativ til, eller som har splitta seg fra disse partiene. (NKP (Maobadi) starta opprøret i 1966 og har sitt sterkeste feste i distriktet Rolpa, som på 1950-tallet var en del av Rukum.)
I 1974 organiserte han, sammen med Nirmal Lama, stiftelsen av et nytt, revolusjonært parti som bygget på marxismen-leninismen Mao Zedongs Tenkning, NKP (Chautho Mahadhiveshan). (Parentesen betyr fjerde landsmøte.) Dette partiet blei det største og viktigste kommunistpartiet i landet på 1970-tallet. (For den delen av partihistoria, se artikkel om NKP (Chautho Mahadhiveshan).)
NKP (Masal) blei stifta i november 1983 etter at Mohan Bikram Singh blei kasta ut av NKP (Chautho Mahadhiveshan) av Nirmal Lama. (Andre sier at Singh ikke ønska å delta i en intern partidebatt og forlot NKP (CM) for å stifte sitt eget parti.) En stor del av det opprinnelige partiet fulgte med over i Singhs nye parti. Blant dem som fulgte Singh var Prachanda.
Bruddet var svært bittert, med gjensidige beskyldninger om at den andre parten var agenter for India, for politiet, slottet osv.
NKP (Masal) og RIM: Nepals mest radikale kommunistparti
I London i 1984 var NKP (Masal) med på å stifte Revolutionary Internationalist Movement (bedre kjent som RIM), et internasjonalt forbund av revolusjonære maoistpartier. Den faktiske organisatoren var et lite parti i USA, Revolutionary Communist Party, men den viktigste attraksjonen var at det peruanske partiet som var internasjonalt kjent som Sendero Luminoso (egentlig navn Partido Comunista del Perú) var med. Sendero leda på den tida et stort opprør i Peru som blei fulgt med interesse av revolusjonære av alle avskygninger over hele verden. Medlemskapet til Sendero Luminoso ga RIM prestisje. De fleste andre partiene som var tilstede var stort sett nokså små og ukjente.
RIM hadde som erklært oppgave å skape væpna revolusjon overalt i Verden, og å etterhvert lage en ny Kommunistisk Internasjonale bygd på marxismen-leninismen-maoismen. (Formuleringa maoismen blei ikke tatt i bruk før noe seinere, fordi den vanlige terminologien blant ortodokse tilhengere av Mao var å kalle hans ideologi for Mao Zedongs Tenkning). RIM mente også at det hadde vært en kontrarevolusjon i Kina etter at Mao døde, og at Kina nå var et kapitalistisk diktatur.
Baburam Bhattarai var NKP (Masal)s representant i RIM.
Medlemskapet i RIM symboliserte at Singh og hans Masal blei oppfatta som ytterste venstre i Nepal: Det mest radikale og revolusjonære kommunistpartiet i et land med mange radikale kommunister.
Flere splittelser. Demokratiopprøret i 1990
Etter mindre enn to år brøyt majoriteten av partimedlemmene, leda av Mohan Pokharel Vaidya, ut av Singhs NKP (Masal) og laga et parti med et navn så likt at det ofte har ført til forvirrining: NKP (Mashal). (Parentesen betyr også i dette tilfellet fakkel, bare stavet på en litt annen måte, både på nepali og engelsk.) Prachanda blei med over i det nye partiet, der han  seinere blei generalsekretær.
Foran demokratiopprøret i 1990 samla et flertall av nepalske kommunistpartier seg i en front som blei kjent som ELF, som sammen med Nepals Kongressparti kom til å dominere opprøret.
Singhs NKP (Masal) danna sammen med utbryterne i Prachandas NKP(Mashal] og mindre grupper, en radikal venstreopposisjon til ELF og Kongressen, som fikk navnet Samyukta Rashtriya Janaandolan, også kjent under den engelske forkortelsen UNPM.
UNPM tok opp igjen kommunistenes og venstredemokartenes gamle krav, om at løftet fra 1951 om valg på ei konstitusjonell forsamling nå måtte holdes. Grunnova måtte slå fast folkesuvereniteten: Folket og ingen konge skulle være æverste myndighet i Nepal. Staten måtte være sekulær og likestille alle religioner, ikke offisielt hinduisk, som den hadde vært fra den diktatoriske kongelige grunnlova i 1962. Kompromiss med kongen var uakseptabelt, målet var republikk.
UNPF gikk også inn for mer militante aksjoner, og leda bl.a. en folkemengde som forsøkte å storme det kongelige slott 6. april.
Etter at demokratiopprøret var over og ULF og Kongressen hadde gjort de kompromissene med kongestyret som UNPF var mot, sprakk både UNPF og NKP (Masal).
Singhs NKP (Masal) avviste prinsipielt å stille til parlamentsvalga i 1991. Dette førte til at Baburam Bhattarai sprengte seg ut med ei mindre gruppe tilhengere og laga sitt eget NKP (Masal).
Flere revolusjonære, promaoistiske partier som ville stille til valg, Prachandas NKP (Mashal), NKP (Chautho Mahadhiveshan) leda av Nirmal Lama og B. Bhattarais NKP (Masal), slo seg sammen til et nytt parti: NKP (Ekda Kendra) (parentesen betyr enhetssenteret).
NKP (Masal)s valgboikott i 1991
At Singhs NKP (Masal) boikotta valget i 1991 var forutsigelig, ut fra de standpunktene Mohan Bikram Singh hadde tatt tidligere.
Venstrefløya i det gamle Nepals Kommunistiske Parti hadde hele tida krevd at løftet fra revolusjonen i 1951 om ei folkevalgt grunnlovsgivende forsamling måtte innfris. Da kong Mahendra utlyste valg i 1959 uten å holde dette løftet, men isteden proklamerte ei ny grunnlov rett før valget som i praksis ga kongen avgjørende makt, gikk venstrefløya i NKP inn for valgboikott. Etter kong Mahendras statskupp i 1960 fikk Singh flertall i partiet for at kravet nå måtte være republikk, og at ei grunnlovsgivende forsamling skulle velges. Dette hadde også vært ei hovedsak på programmet til de to partiene han hadde stifta etterpå, NKP (Chautho Mahadhiveshan) og NKP (Masal).
Demokratirevolusjonen i 1990 endte uten at disse krava var innfridd. Ei ny grunnlov var alt vedtatt på høsten. Der var Nepal definert som et monarki, der kongen bl.a. har kommandoen over hæren. Bestemmelser for unntakstilstand, som gjorde at kongen kunne ta makta fra parlamentet, fantes som i 1959. På noen punkter var grunnlova tilmed dårligere enn den fra 1959 – det står bl.a. at Nepal er en hinduisk stat, noe både de radikale sekularistene og de religiøse minoritetene var sterkt mot.
At Singh i denne situasjonen gikk inn for aktiv valgboikott, var derfor ikke uventa.
Men dette blei også av samtidige kommentatorer oppfatta som et varsel om at partiet var rede til å starte væpna revolusjon. Dette var jo programmet til RIM, der NKP (Masal) var medlem. Flere kommentarartikler sammenlikna NKP (Masal) med Sendero Luminoso som også avviste valg, og gjorde opprør isteden.
Prachandas, B. Bhattarais og N. Lamas NKP (Ekda Kendra) blei på denne tida oppfatta som mindre revolusjonært, bl.a. fordi dette partiet jo skulle stille til valg.
Singhs NKP (Masal) gjennomførte en aggressiv valgboikottlinje der partiet hadde styrke til det, og forsøkte bl.a. å jage vekk valgarbeidere fra andre partier.
Valgboikotten ga også synlige utslag i de vestlige distriktene der Singh tradisjonelt hadde stått sterkt. Valgdeltakelsen var den laveste i landet.
Men alt i alt var den ingen framgang. Den gjorde ikke noe sterkt intrykk på folk, mens valgfronten til NKP (Ekta Kendra), Samyukta Janamorcha Nepal (også kjent som SJM), gjorde det svært godt, også i Singhs gamle kjerneområder, og blei 3. største parti i parlamentet. To mindre kommunistiske partier blei også representert.
NKP (Masal) blir parlamentaristisk - 1991 til 1999
I den nærmeste tida etter 1991 deltok NKP (Masal) i demonstrasjoner som ofte blei voldsomme. Politiet skøyt med skarpt, og det var mange dødsofre. Som regel demonstrerte partiet sammen med NKP (Ekta Kendra).
I de samme åra så det ut som om NKP (Masal) gikk presis motsatt vei. Mens NKP (Maobadi) først tenkte å stille til valget i 1994 og så trakk seg, så det ut som om NKP (Masal) hadde lyst til å stille til valg, men ikke helt kunne bestemme seg for å gjøre det uten forbehold. Partiet stilte en del formelt uavhengige kandidater i 1994, og fikk valgt inn 3.
Foran parlamentsvalget i 1999 hadde NKP (Masal) og NKP (Maobadi) nærmest bytta plass. Nå var det maoistene som hadde fatta et prinsipielt vedtak om å boikotte valg, og delvis også hindra valgkampen og gjennomføringa av valget der de sto sterkt. NKP (Masal) derimot, danna en egen valgfront, Rashtriya Jana Morcha, som fikk valgt inn 5 representanter. Nå var det deres tur til å være det største kommunistiske småpartiet i det parlamentet som Singh få år før mente det var prinisppielt feil å delta i.
NKP (Masal) mellom maoistopprørerne og kongehuset
6. april 1999 brøyt ei ny gruppe seg ut av NKP (Masal). Den var leda av Dinanath Sharma, og fortsatte å kalle seg det samme som morpartiet. Shamas NKP (Masal) ville boikotte valget i 1999 og støtte det væpna opprøret. Partiet innleda samarbeid med NKP (Maobadi) og gikk seinere inn der.
Dinanath Sharma blei medlem av NKP (Maobadi)s politbyrå. Våren 2005 dukka han opp i nyhetene som en nær medarbeider av Baburam Bhattarai som hadde mista alle posisjoner og angivelig skulle være internert i samband med partikampen. Han fikk igjen postene i partiet sommeren 2005 sammen med Bhattarai.
Det virker som om NKP (Maobadi) på denne tida forsøkte å vinne over større deler av NKP (Masal). Utbruddet demonstrerer også dette partiets dilemma:
Historisk var det rekna som det mest radikale og revolusjonære kommunistpartiet i landet. Ifølge partiprogrammet var NKP (Masal)s oppgave å starte folkekrig for å gjennomføre nydemokratisk revolusjon. Nå gjorde et annet maoistisk parti akkurat det. Hvordan kunne det da ha seg at NKP (Masal) tok avstand fra denne prosessen, og isteden omfavna det parlamentet det kort tid før hadde fordømt?
Formelt sett var NKP (Masal) det partiet som sto NKP (Maobadi) nærmest. Så man på programmene skulle man tro de to partiene ville akkurat det samme. NKP (Masal)s svar blei at de var for å utløse folkekrigen, men dette var feil tidspunkt. Dessuten var ikke NKP (Maobadi)s folkekrig den riktige folkekrigen. Singh sa for eksempel at maoistenes opprør hjalp kongen i hans forsøk på å ta tilbake all makt, og at det tjente Indias interesser.
Dette problemet fantes i større eller mindre grad i alle de legale kommunistiske partiene. Maoistenes programposter var populære. Dette gjaldt de sosiale problemene som ikke var blitt løst etter 1990, som jordspørsmålet, undertrykkinga av kvinner, lavkaster, nasjonale og religiøse minoriteter osv., og det gjaldt forholdet til kongedømmet. Folkekrig var dessuten en populær parole, sjøl i det moderate og sosialdemokratiske UML, som tross alt hadde vært et ekstremt radikalt maoistisk parti for bare 20 år siden. Alle fikk problemer med at maoistene nå gjorde det alle disse partiene hadde snakka om, men aldri gjort noe med.
Men problemet var størst i NKP (Masal), fordi dette partiet programmatisk var mer revolusjonært og sto maoistene sosialt nærmere enn alle andre.
NKP (Masal) fortsatte å kalle maoistenes kamerater, som det gjaldt å vinne over. I parlamentet stemte deres representanter sammen med de andre små kommunistpartiene (men ulikt det store, moderate kommunistpartiet UML) mot antidemokratiske unntakslover, tiltak for å trappe opp krigen osv.
Det motsetningsfylte i denne politikken blei illustrert av at NKP(Masal) den 14. august 2001 organiserte et møte mellom de legale kommunistpartiene, inklusive UML, og NKP (Maobadi), nær Siliguri i Vest-Bengal, India.
Der foreslo Prachanda at partiene skulle gå sammen med maoistene om å kjempe for en valg av en grunnlovsgivende forsamling og republikk. Dette var krav som Singh hadde kjempa for i over 50 år, og de hadde vært med i programmet til NKP (Masal) fra starten. NKP (Masal ) avslo.
Veksten av maoistpartiet og dets folkekrig pressa Singh og hans parti til å i praksis ta avstand fra de mest sentrale delene av NKP(Masals) politikk.
NKP (Ekda Kendra Masal) 2002 - 2006
NKP (Masal) var den største gruppa i det nye partiet, som i hovedsak førte NKP (Masal)s politikk og dilemmaer videre.
I mai 2006 sprakk NKP(EKM) i to igjen. Det virker som om splittelsen i hovedsak fulgte skillelinjene mellom de to partiene som slo seg sammen i 2002, med det forbeholdet at flere tidligere Singh-tilhengere nå fulgte den andre fløya.
Høsten 2006 var det enda et brudd i anti-Singh-delen av partiet. Igjen kan det se ut som om tidligere Singh-tilhengere brøyt med tidligere Singh-motstandere.
Blæst
Blæst var en nattklubb med beliggenhet på Nedre Elvehavn i Trondheim.
I løpet av et år ble det holdt drøye hundre arrangementer på Blæst, hvorav det store flertall var konserter. Bookingsjef på Blæst, Kim Aasli, stod også bak Tjuvstartfestivalen samt booking for Pstereofestivalen.
Latvia i Junior Eurovision Song Contest
Latvia debuterte i Junior Eurovision Song Contest i 2003 i København i Danmark med sangen «Tu esi vasarā», framført på latvisk av Dzintars Čīča. Bidragene ble valgt gjennom den nasjonale finalen Bērnu Eirovīzija i 2003 til 2005, og Balss Pavēlnieks i 2010 og 2011. Begge konkurransene ble arrangert av den latviske kringkasteren LTV.
Åsen Idrettslag
Åsen Idrettslag er et norsk idrettslag som ble stiftet 5. mai 1925. Det er en skiklubb, og holder til i Nannestad kommune.
Tommy Stenersen
Tommy er født i Bodø, men vokste opp på Gjøvik og trådte sine barnefotballsko i Vind Idrettslag. Her spilte han frem til han ble lånt ut til Stabæk i 1995. Overgangen ble gjort permanent året etter.
I 2006-sesongen i Stabæk ble han den spilleren i tippeligaen med flest målgivende pasninger. Han var i samme periode i interne landslagsdiskusjoner, og ble tatt ut og fikk spille B-landslagskamp mot Danmark 6. mars 2002.
Jim Delaney
Francis James «Jim» Delaney (født 1. mars 1921, død 2. april 2012) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Tommy Stenersen
Det var lenge usikkert hvor Stenersen skulle spille i 2009, blant annet etter at han, i desember 2008, takket han nei til kontrakt med Moss Fotballklubb etter at han fikk et tilbud han mente ikke var godt nok. 22. januar 2009 ble det klart at han signerte en treårskontrakt med 2.-divisjonsklubben Manglerud Star Toppfotball. I tillegg til å være spiller for Manglerud Star, skal Stenersen også bidra på ulike måter i klubbdriften og med spillerutvikling.
Jim Delaney
Delaney vant en olympisk sølvemedalje i friidrett under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i kulestøt med et støt på 16,68 bak sin landsmann Wilbur Thompson som vant med 17,12 som var ny olympisk rekord.
Tippeligaen 2000
,, og rykket opp fra 1. divisjon før denne sesongen, Start etter å ha slått  3-2 over to kvalifiseringskamper.
Haugesund, Start, og rykket ned etter sesongen, Vålerenga etter å ha tapt kvalifisering mot  som vant på bortemålsregelen etter sammenlagtresultatet 3-3.
Fess Parker
Fess Elisha Parker, Jr. (født 16. august 1924 i Forth Worth i Texas, død 18. mars 2010 i Santa Barbara i California) var en amerikansk skuespiller innen film og TV, mest kjent for sine skildringer av Davy Crockett for Walt Disney på 1950-tallet og av Daniel Boone mot slutten av 1960-tallet. Han er også kjent for sitt vinmakeri, og eide og drev flere feriesteder.
Kjelfossen
Kjelfossen er en foss i Gudvangen i Aurland kommune Vestland. Den ligger i elva Kjelfossgrovi, ei sideelv til Nærøydalselvi. Fossen består av flere fall, og har en total fallhøyde på 705 meter. SSB oppgir 840 meter. Høyeste loddrette fall er 149 meter. Elva er ikke regulert til kraftutbygging. Fossen er også kjent som Store Kjelfossen.
Fossen regnes som en av verdens høyeste, men det oppgitte totalfallet er omstridt. Statistisk sentralbyrå rangerer fossen som Norges høyeste med et fall på 840 meter.
Bent Fabricius-Bjerre
Bent Fabricius-Bjerre skrev filmmusikk til mange filmer og TV-serier, og vant en amerikansk Grammy i 1963 for Alley Cat.
Han har blant annet skrevet musikken til film og TV-serier som Olsen-banden (hvor han laget Dixieland-temaet, spilt av Papa Bues Viking Jazzband. Han har også omarrangert overturen til Elverhøj i Olsen-banden ser rødt. Musikken til Matador, Huset på Christianshavn og Flåklypa Grand Prix er også komponert av ham. Han har også laget tittelmelodien til Klovn - The Movie, hvor han har en mindre rolle som eier av luksusbordellet Castello Alleycat.
Kulturkanonen
Sangen «Duerne flyver» av Fabricius-Bjerre med tekst av Klaus Rifbjerg, fra filmen Jeg er sgu min egen er tatt opp i den danske kulturkanon under 12 evergreens. Den ble sunget av Cæsar.
Privatliv
Bent Fabricius-Bjerre har vært gift tre ganger:
Carina Hägg
Carina Lena Hägg (født 17. februar 1957) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 1995. Hun ble valgt inn i riksdagen for Jönköpings läns valkrets på plass 178. Av yrke er hun kommunalråd.
Hägg har vært vara og fast medlem i flere komiteer gjennom sin politiske karriere, blant annet fast medlem i utenrikskomiteen siden 1996. Siden valget i 2010 har hun også vært fast medlem i Europarådets svenske delegasjon.
Morris
Morris er et britisk bilmerke, opprinnelig eid av Morris Motor Company, men senere eid av flere større selskaper.
I 1913 startet William Morris (1877–1963) med bilproduksjon i sykkelverkstedet sitt. Tidlig i 1930-årene hadde Morris blitt Storbritannias største bilprodusent, med en 51 % andel av hjemmemarkedet. Deres mest kjente modell var Morris Minor, introdusert i 1948.
Tidlig i 1950-årene slo Morris seg sammen med rivalen Austin og dannet British Motor Corporation (BMC). I 1968 ble Morris-navnet en del av British Leyland. Navnet var i bruk til 1980-årene, og rettighetene eies i dag av MG Rover, som igjen var eiet av BMW før de gikk konkurs i 2005.
Boksing under Sommer-OL 1964
Boksing under Sommer-OL 1964. Sovjetunionen ble beste nasjon med 3 gullmedaljer, og 9 medaljer totalt.
Drusere
Drusere er en arabisk-talende folkegruppe i Libanon, Syria, Israel og Jordan. De bekjenner seg til en esoterisk religion som  springer ut av sjia-islam, men  viser sterk påvirkning fra eldre religiøse tradisjoner i området. Den har også inkorporert elementer fra kristendom og  gnostisisme.
Det finnes i dag om lag 700,000 drusere.
Bakgrunn
Drusernes samfunn ble grunnlagt i Egypt av kalifen al-Hakim fra det sjiittiske fatimidedynastiet i begynnelsen av 900-tallet. Imam al-Darzi brakte den videre til Libanon, og religionen er oppkalt etter ham. Druserne betegner seg  selv som  unitarer (arabisk: Al-Mouahhidoun).
Etter al Hakims død, ble druserne forfulgt. Samfunnet forsvant i Egypt, men levde videre i Syria og Libanon.
Druserne deltok på arabisk side under korstogene. De er fra denne tida kjent som mektige krigere. I middelalderen hadde druserne betydelig selvstyre, men i 1588 kom folkegruppen under osmansk herredømme.
Religiøs lære
Selv om drusernes lære er sterkt preget av den ismailittiske tradisjon, er forskjellene så store (for eksempel med elementer som platonisme og nyplatonisme, sjelevandring) at man betrakter den som en egen religion og ikke som en retning innen islam. Druserne har en allegorisk tolkning av Koranen og et eget læresystem.
Læren om sjelevandring strider i alle fall mot islam. Druserne tror at menneskets sjel etter døden straks vandrer inn i et nyfødt menneske (men ikke til dyr eller andre vesener). På vei fra menneske til menneske streber sjelen etter fullkommenhet. Når det har nådd dette mål oppnår den enhet med al-Hakim.
Misjon overfor og konversjon av annerledes troende bedrives ikke av druserne, og heller ikke av egen drivkraft kan andre gå over til drusernes religion. Det var bare da religionen ble grunnlagt at utenforsående ble opptatt i den. Senere kan bare den betraktes som druser, som er barn av to drusiske foreldre.
Drusernes lære tillater kun et nøyaktig bestemt antall medlemmer i alle verdener. Det betyr at antallet drusere verken synker eller stiger.
Druserne tror at de har eksistert i millioner av år, om enn under forskjellige betegnelser. Al-Hakim regnes som den siste av en lang rekke manifestasjoner av Gud.
Druserne ærer Jitros grav i Hittin. Kalif Al-Hakims død i 1021 forstås av hans drusiske tilhengere som en overgang til en skjult tilstand, men at han skal komme tilbake fra den etter 1000 år og gjenoppta sitt herredømme, og da over hele verden.
De troende inndeles i «uvitende» (juhhâl, entall dschâhil) og innviede (’uqqal, entall ’âqil, «forstandige»). De fleste, som omfatter både menn og kvinner, er voktere og bevarere av religionen og de av dens hemmeligheter som de «uvitende» ikke har kjennskap til. Både denne strukturen og avgrensningen mot utenforstående som er blitt forsterket av forfølgelser, har som følge at meget av den drusiske religions enkeltheter og praksis ikke er kjent utenfor en indre krets. Druserreligionen kan dermed betraktes som esoterisk. Det vil si som en hemmelighetsreligion. De innviede går typisk med hvitt hodeplagg og ellers svarte gevanter. I drusernes områder finnes det normalt ingen moskeer. De fleste kvinner går uten sjal. Bare uqqal har adgang til visse templer, seremonier og skrifter. Flertallet, juhhāl, har ikke adgang her.
Drusernes læresetninger er nedfelt i hellige skrifter som Kitab Al Hikma. Disse har vært holdt hemmelige inntil moderne tid, men er nå tilgjengelige i trykte utgaver.
Druserne anerkjenner at både jødedom, kristendom og islam inneholder sannhet. De følger ikke muslimske lover og drar ikke på pilegrimsferd.
Druserne i dag
Druserne lever i dag i fjellområder i Libanon, Israel og Syria, rundt Hermon, Golan-høyden, Galilea og Jebel al-Druze.
I Syria er druserne konsentrert i den sørvestlige delen av landet som  kalles Jebel al-Druze; drusernes fjell. Druserne var sentrale i det syriske opprøret mot fransk herredømme i 1925-27 og fortsatte å være en viktig maktfaktor i åra som fulgte. President Adib al-Shishakli sendte i 1952 den syriske hæren inn i de drusiske landsbyene og reduserte deres innflytelse sterkt. Mange drusere har siden vært aktive i det syriske Baath-partiet.
I Libanon har druserne under ledelse av Jumblatt-klanen vært en viktig politisk og militær aktør. Under borgerkrigen fra 1975 – 1990 støttet de fleste druserne Det Progressive Sosialistpartiet til Walid Jumblatt, som var alliert med palestinske grupper og venstreorienterte arabere. Etter 1990 har Jumblatt motarbeidet syrisk dominans og nærmet seg de maronittiske kristne.
Ved opprettelsen av staten Israel i 1948 valgte de fleste drusere i Galilea å bli boende, mens deres kristne og muslimske naboer flyktet. Galileiske drusere gjør tjeneste i den israelske hæren og grensepolitiet. Druserne på Golan-høydene, som kom under israelsk kontroll i 1967, samarbeider derimot ikke med israelske myndigheter og nekter å frasi seg sitt syriske statsborgerskap. Under opptøyene i Syria i 2011 demonstrerte drusere på Golan til støtte for Bashar al-Assads regime.
Sosial organisering
Drusiske samfunn ledes av hver sin verdslige sjeik. I Libanon, Syria og Israel har druserne egne rettsinstanser som avgjør private spørsmål.
MuggleNet
MuggleNet er en Harry Potter-fanside på Internett. Den ble grunnlagt av Emerson Spartz fra Laporte, USA i 1999, da han var 12 år gammel. MuggleNet får nå over 6 millioner treff i måneden fra brukere i over 150 land.
Sevenoaks (distrikt)
Sevenoaks er et distrikt i grevskapet Kent i England. Aministrasjonssenteret er byen Sevenoaks.
MuggleNet
Sidens innhold er omfattende nyheter, redaksjonelle artikler, oversikter over filmene og bøkene om Harry Potter, en encyklopedi over verdenen som presenteres i bøkene, et chatterom, diskusjonsfora og media slik som skjermdumper, forfilmer til de kommende filmene og bokframsider. Det er også en side der fans kan skrive sine egne historier, såkalt fanfiction, en ukentlig konkurranse og andre, sjeldnere konkurranser og avstemninger.
Sevenoaks (distrikt)
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved sammenslåing av Sevenoaks med Sevenoaks landdistrikt og deler av Dartford landdistrikt.
MuggleNet
Rowling forteller på sin nettside at hun av og til besøker MuggleNet, og av og til leser hun kommentarene besøkende har lagt igjen, men hun kommenterer aldri selv. Imidlertid har Rowling sagt at hun besøkte siden chatterom og at hun ble irettesatt da hun ble med i en konversasjon om Harry Potter-teorier.
Warner Brothers, produsentene av Harry Potter-filmene, inviterte Spartz og Anelli til settet til Harry Potter og Ildbegeret i desember 2004, men forbød de å rapportere hva de hadde sett der før filmen lanseres. Rapporten de to skrev har ikke blitt lansert i oktober 2005, men den er forventet å bli lansert før filmens lansering i november. Warnes Brothers sender også MuggleNet bilder som de har tatt fra de kommende filmene før de blir lansert, samt at de gir MuggleNet en spesiell førvisning av det nye designet på Harry Potters offisielle nettside.
Brageprisen
Brageprisen er en norsk litteraturpris som hvert år deles ut av stiftelsen Den norske bokprisen. Prisen har som formål å hedre ny, norsk litteratur.
Brageprisen har siden 1992 blitt delt ut hver høst i følgende kategorier:
I tillegg til disse klassene, ble prisen de første årene også utdelt i kategoriene Lyrikk, Lærebøker, Billedbok og Generell litteratur
Juryen består av bokhandlere, bibliotekarer, litteraturkritikere og akademikere.
Morten Paulsen
Morten Petter Rune Paulsen (født 10. april 1936) er en norsk billedkunstner fra Lillehammer. Han er sønn av lillehammermaleren John Paulsen (1892–1972) og oppvokst i Nybu i Lillehammer. Morten Paulsen har virket som grafisk designer og reklametegner, som pedagog og som billedkunstner. Han har gjennom de siste 30 årene markert seg som en fornyer av akvarellkunsten og er særlig kjent for sine landskapskildringer fra Lofoten. Det er sjelden mennesker i bildene hans, men gjerne spor etter menneskelig aktivitet. Akvarellene til Paulsen inneholder en underliggende sivilisasjonskritikk.
Liv og virke
Paulsen er utdannet fra Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i Oslo (1959–62), London Central School of Arts (1963), Institutt for markedsføring i Oslo (1967), Statens lærerskole (1966-69), Kunstakademiet i Trondheim (1978–80/1984–85) og Kunstakademiet i Oslo (1986-87). Paulsen startet som reklametegner i reklamebyråene Kittelsen og Kværk, Fabritius og AB-Bates. Senere ble det og en omfattende pedagogisk virksomhet før han satset på en karriere som kunstner. Erfaringen som designer og tegner, i tillegg til den pedagogiske virksomheten, har hatt innflytelse på kunstnerskapet. Paulsen har blant annet undervist ved Kunstakademiet i Trondheim, Statens kunstakademi, Arkitekthøyskolen i Oslo, Gerlesborgskolan i Bohuslän og Nansenskolen på Lillehammer. Særlig viktig for Paulsens utvikling som pedagog var møtet med professor Georg Suttner på Kunstakademiet i Trondheim i 1978.
Fra 1976 til 2010 hadde Paulsen et nært samarbeid med den svenske akvarellisten professor Arne Isacsson (1917–2010). Paulsen blir ofte beskrevet som en som maler «mørkets lys». Arne Isacsson omtaler Paulsen som følger: «Hos Morten blir ljuset intensivast när det bär mörkets signum». Dette var også tittelen på en større separatutstilling i Lillehammer Kunstmuseum i 2005 kuratert av kunsthistoriker Janeke Meyer Utne.
Stangholmen fyr
Stangholmen fyr (Stangholmen) ligger i Risør, ved innseilingen til havna. Fyret ble første gang tent 27. oktober 1855. Stangholmen-navnet forteller at det fra gammel tid har stått et sjømerke her ute – en stang fundamentert i stein, med en arm på toppen som viser rett vei. Men dette var dagmerker. I mørket netter kunne bare fyrlys hjelpe den sjøfarende.
Fyrdirektøren uttalte i et skriv av 16. april 1850 at et innseilingsfyr på Stangholmen var særdeles viktig, og i 1854 ble det søkt Stortinget om bevilgning av 3400 spesidaler til oppfæring av fyr Stangholmen. Det ble vedtatt å bygge fyret uten vederlag, og i mai 1855 ble det opprettet en "fyrvokterpost av 6. orden" Fyrvokterens årslønn ble satt til 300 spesidaler, men av denne lønna hadde han plikt til å holde fyrkar. Det ble i tillegg til fyrbygningen oppført et lite uthus, båtnøst, båtopptak og brygge.
Inntil 1890 var alle bygninger på fyrene malt okergule. Etter hvert ble selve forbygningene malt hvite, mens uthusene på Stangholmen beholdt den gamle fargen helt til 1930. En meter bred, loddrett rød stripe mellom vinduene på forbygningenes sørside ble fjernet året før.
Den merkelige "bunkeren" nær fyrbygningen er ikke noe krigsminne. Den er bygd i -20-årene som et forsøk på å gi fyrvokterfamiliene en brukbar kjeller, men den fikk en skiftende historie ; som redskapsskur, dokkestue, hønsehus og sauefjøs.
I dag tjener bygningsmassen som en av Risørs mest særegne restauranter. Tusenvis av mennesker besøker øya hver sommer.
I 2008 får driftselskapet for Stangholmen og Risør Kammermusikkfest et tilskudd på 2,5 millioner kroner for å bygge sceneanlegg på Stangholmen. Anlegget sto ferdig til Kammermusikkfesten, sommeren 2008.
Bergenshalvøya
Bergenshalvøya eller Bergenshalvøyen består av hele Bergen kommune og 139,56 km² av Bjørnafjorden kommune. Arealet er på rundt 600 km², og det bor mer enn 300 000 mennesker der. Halvøyen henger sammen med fastlandet ved Samnanger og den vestligste fliken av Vaksdal kommune. Avstanden fra innerst i Samnangerfjorden til Sørfjorden er bare omkring 5 km, men det ligger høye fjell i området og det laveste punktet ligger på cirka 460 moh. i Grøskaret.
Navnet finnes igjen i Bergenshalvøens Kommunale Kraftlag (BKK).
Sikringsakt
Sikringsakt er et begrep knyttet til dynamisk tingsrett som omhandler tredjemannsvern, og betegner den handling som gir rettsvern (beskyttelse mot tredjemenn) til den som erverver et formuesgode. Ved rettsvern, oppnås det større sikkerhet mot ekstinksjon (tap av rett) ved godtroerverv eller kreditorekstinksjon. Sikringsakten varierer etter hvilken type formuesgode det er tale om.
For fast eiendom oppnås det rettsvern ved å tingslyse (registrere) ervervet i Grunnboken (register for fast eiendom, ordnet etter formuesgode (også kalt realregister)), se tinglysingsloven, særlig §§ 20, 21, 22, 23 og 27.
For løsøre oppnås det ordinært rettsvern ved overlevering (overlevering er her sikringsakt), se ekstinksjonsloven, særlig § 1.
For realregistrerbart løsøre (bl.a. skip og luftfartøy) oppnås det rettsvern ved at rettigheten registreres i det korrekte registeret.
For enkle pengekrav og gjeldsbrev består sikringsakten i at den som skylder penger (debitor cessus) får vite om overdragelsen av fordringen. Se gjeldsbrevloven, særlig §§ 14 og 29.
Mount Augustus
Mount Augustus (1105 moh, primærfaktor 860m) ligger 852 km nord for Perth, 490 km øst for Carnarvon og 390 km nordvest for Meekatharra i Vest-Australia. Mount Augustus er kjent som Burringurrah for de lokale wadjari-aboriginene.
Mount Augustus dekker et område på 47,95 km². Den sentrale høyryggen er nesten 8 km lang. Mount Augustus blir av mange regnet som verdens største monolitt,, men dette har ikke dekning i geologilitteratur eller forskning. Påstanden om å være verdens største monolitt deles blant annet med den nasjonale rivalen Ayers Rock (Uluru).
Geologi
Mount Augustus består av sandstein og konglomerat, kjent som Mount Augustus-sandstein, liggende over eldre granitt på fjellets nordside. Sandstenen ble avleiret av tidligere elveleier og er noe yngre enn den mer enn 1,6 milliarder år gamle granitten.
Europeisk historie
Francis Thomas Gregory besteg toppen av fjellet 3. juni 1858 i løpet av hans berømte 107-dagers tur gjennom Gascoyne-regionen, og ble med det den første kjente europeer som besteg fjellet. Noen uker etter navnga han fjellet etter sin bror, Sir Augustus Charles Gregory (1819–1905).
Weber State University
Weber State University er et delstatseid universitet i Ogden i delstaten Utah, USA. Det ble opprettet som Weber Stake Academy i 1889 av Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige. I 1933 overførte mormonerne lærestedet til delstaten Utah, og etter mange navnebytter ble tittelen state university tildelt i 1991.
Fakultetene er:
Ved universitetet var det 18 303 studenter og 909 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 3 433 for studenter folkeregistrert i Utah. Studiene gis opp til mastergradsnivå.
The Running Man (film)
The Running Man er en amerikansk science fiction- og actionfilm fra 1987 regissert av Paul Michael Glaser. Filmen er satt til et fremtidssamfunn der fanger må kjempe en kamp på liv og død i TV-overførte gladiatorkamper. Hovedrollen spilles av Arnold Schwarzenegger, mens andre sentrale roller spilles av María Conchita Alonso, Jesse Ventura, Jim Brown og Richard Dawson. Filmen er basert på Stephen Kings roman Flykt for livet fra 1982
Filmen ble en moderat publikumssuksess i USA.