cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frelsesunionen
Foreningens vedtekter ble skrevet av Pavel Ivanovitj Pestel (1793–1826), og var influert av tidligere frimurerselskap. Vitnemålet fra Sergej Trubetskoj fremhevet at medlemmene i hovedsak var opptatt av :«nødvendigheten av å være til nytte for staten, å fremme alt som var nyttig, om ikke være medvirkende, men i det minste gjennom å uttrykke sin støtte, å bekjempe maktmisbruk gjennom offentlig omtale maktmisbruk fra embetsmenn, samt å særlig streve mot å knytte seg til nye ogn pålitelige medlemmer etter å først av undersøkt deres hensikter og vurderinger, eller til og med sette disse på prøve».
Medlemmene planla militærkupp i forbindelse med skifte av monarker, og ville innføre konstitusjonelt monarki og avskaffe livegenskapet.
Bevegelsen var delt i en nordlig og sørlig gren. Den nordlige delen som hadde sin base i St. Petersburg, hadde særlig fokus på ønsket om et konstitusjonelt monarki etter modell av Storbritannia, mens den sørlige delen, med base i den lille garnisonsbyen Tulsjyn i Ukraina, var mer radikale og ønsket å avskaffe monarkiet, innføre republikk og gjennomføre en landreform.
I ledelsen i den nordlige delen var offiserer i den keiserlige garden, blant dem Nikita Muravjov, prins Sergej Petrovitsj Trubetskoj og prins Jevgenij Obolenskij.
Betingelsesteorien
Betingelsesteorien er en lære om årsakssammenheng som er særlig aktuell i strafferett og erstatningsrett. Den innebærer at en hendelse er årsak til en annen dersom den er en nødvendig forutsetning for at den andre skal inntre. En tenker seg at hendelse A er årsak til hendelse B dersom hendelse B ikke ville ha funnet sted dersom hendelse A ikke gjorde det først. Anvendt på rettsspørsmål formuleres gjerne problemstillingen som at alminnelige erfaringer må tilsi at skaden ikke ville ha inntrådt om det ikke hadde vært for den påståtte skadevolders handling.
Nils Gaup
Nils Gaup (født 12. april 1955 i Kautokeino) er en norsk filmregissør og skuespiller. Gaup er samisk og laget med Veiviseren den første spillefilmen på samisk.
Biografi
Gaup utdannet seg som skuespiller ved Statens teaterhøgskole der han tok eksamen i 1978. Gaup var blant annet med på å opprette Beaivváš Sámi Teahter før han som filmskaper fikk sitt gjennombrudd med filmen Veiviseren. Filmen ble nominert til Oscar for beste utenlandske film, tjente inn over en halv milliard kroner, og ble en av årets mest populære leiefilmer i mange land, deriblant i England og Tyskland.
Den neste filmen hans kom i 1990, og var den delvis Disney-finansierte Håkon Håkonsen. Den ble med sitt budsjett på 60 millioner kroner den til da dyreste, skandinaviske filmen noensinne (og gjorde det godt på amerikanske kinoer i dubbet versjon). Året etter takket Gaup nei til å regissere dramaet Not Without My Daughter med Sally Field. Han valgte i stedet å lage den den svarte komedien Hodet over vannet (1993) som vant Amandaprisen 1994 for beste film. Hodet over vannet ble senere nyinnspilt i USA med Cameron Diaz og Harvey Keitel i hovedrollene.
Etter det virket Hollywood langt unna, og hans neste prosjekt var å regissere NRKs dramaserie Nini med Irén Reppen. Året etter, i 1999, hadde han regien for Misery Harbour, en samproduksjon mellom Norge, Canada, Sverige og Danmark. Gaup gikk deretter i gang med å fullføre en gammel drøm, å filmatisere Kautokeino-opprøret i 1852. I 2002 ble det gitt endelig klarsignal og førproduksjonen kunne begynne. Kautokeino-opprøret ble vist første gang på TIFF, Tromsø Internasjonale Filmfestival, 16. januar 2008. Norgespremieren var den 18. januar.
Gert Nygårdshaugs roman Mengele Zoo fra 1989 var planlagt filmatisert med Nils Gaup som filmregissøren, men planene ble lagt bort.
Nils Gaup har også laget en dokumentarfilm om billedkunstneren Aksel Waldemar Johannessen og Haakon Mehrens arbeid for hans kunst. Filmen Bilder fra et nordisk drama hadde premiere på NRK 5. november 2021.
Han ble tildelt Anders Jahres kulturpris for 2022 sammen med tre andre filmskapere.
Centaur-klassen
Centaur-klassen var en britisk skipsklasse av hangarskip.
Centaur-klassen var en viderutvikling av Majestic-klassen, og var større og raskere. Klassen ble påbegynt under den andre verdenskrig og skulle egentlig bestå av åtte skip, men ved krigens slutt ble fire av dem kansellert og byggingen av de resterende ble forsinket slik at det første ikke sto ferdig før i 1953. Et av skipene er fremdeles operativt i den indiske marinen under navnet «Viraat».
Klassen bestod av følgende skip:
Fylkesvei 378 (Akershus)
Fylkesvei 378 i Akershus gikk mellom Strømmen rådhus og Stalsberghagen og mellom Strømmen stasjon og Bassengåsen i Skedsmo.
Traséer:Stalsberghagen – Strømmen rådhus (0,6 km), Bassengåsen – Strømmen stsjon (1,3 km)
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 1528, og av en delstrekning av fylkesvei 1529.
Prinsipp
Prinsipp kommer fra latin principium, som betyr «opprinnelse» eller «første årsak». Prinsipp brukes i betydningen grunnsetning, som i en overordnet eller grunnleggende setning for tenkning eller handling.
Köpmangatan
Köpmangatan er en gate i Gamla stan (in medio vici dicti köpmangatu / på Köpmännens gata/ år 1323) som er Stockholms eldste kjente gatenavn. Sannsynligvis kommer navnet av at kjøpmenn i middelalderen hadde sine salgslokaler her.
Historikk
Innenfor bymuren fantes det i middelalderen en port med en hvelving mellom Pegasus-kvartalet i nord og Perseus-kvartalet i sør, det var Köpmanporten som ble revet i 1685. Denne plassen ble også etter at porten var revet kalt Köpmanvalvet og senere for Köpmantorget (Kiöpmanne Torget 1733).
Fylkesvei 6494
Fylkesvei 6494 (Fv6494) går mellom Bjørklimoen og Hoston i Orkland kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 480 (Sør-Trøndelag).
Yongzhou
Yongzhou (kinesisk: 永州; pinyin: Yǒngzhōu) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Arealet er på 22 441,43 km² og befolkningen 5,65 millioner innbyggere (2003).
Det uklassifiserte lille kinesiske språket linghua er hjemmehørende i dette området.
Administrative enheter
Yongzhou består av to bydistrikter, åtte fylker og ett autonomt fylke:
Kommunikasjoner
Kinas riksvei 207 løper gjennom prefekturet; først gjennom fylket Dong'an, så gjennom selve byen Yongzhou (bydistriktene nevnt ovenfor), så gjennom fylkene Shuangpai, Dao og Jianghua. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.
Æthelbert av Kent
Æthelbert (også skrevet Aethelbert og Ethelbert; født ca. 552, død 24. februar 616) var konge av Kent i dagens England fra ca. 580 eller 590 og til sin død. Han ble etter sin død regnet som helgen.
Bakgrunn
Han var sønn av forgjengeren Eormenric, ifølge Den angelsaksiske krønike. Det er noe uklart når han kom til makten; Gregorius av Tours nevner ham som «en mann fra Kent», og ikke som konge, og derfor er det mulig at det var såpass sent som ca. 590.
Konge
Æthelbert forsøkte omkring år 590 uten hell å fravriste Ceawlin av Wessex overherredømmet over det sørlige England iog bli ny bretwalda, angelsaksisk overherre. Han marsjerte inn i området mellom Andredsweald og Themsen (sør for London), men led nederlag for Ceawlin og hans bror Cutha ved Wibbandune (Wimbledon ?) og forfulgt tilbake til Kent.
Hans ekteskap med Bertha, datter av merovingerkongen Karibert I styrket så hans posisjon, og førte til en allianse med Europas mektigste rike. Senere i sin regjeringstid lyktes han med å bli bretwalda.
Bertha var kristen, og hadde tatt med seg en kapellan til Kent. Det var antagelig på grunn av hennes ønske at Æthelbert, som selv var hedning, ba pave Gregor den store sende misjonærer fra Roma.
Paven sendte Augustin og andre munker, som steg i land på Thanet i 597. Æthelbert skal ha hatt sitt første møte med Augustin under et eiketre, i den tro at treet ville nøytralisere enhver magi presten kunne prøve å bruke mot ham. Ifølge tradisjonen skal Æthelbert ha latt seg døpe innen året var omme, men det er mulig at det ikke skjedde før i 601. Det året ble Augustin erkebiskop.
Æthelbert etablerte skrevne lover for Kent, de første i noe angelsaksisk kongedømme. Blant lovene som er kjent er noen som ga beskyttelse for kristne, og et komplisert bøtesystem.
Etter sin død ble han helligkåret for sin rolle i kristningen av England. Hans fest ble tradisjonelt feiret 25. februar, dagen etter dødsdagen som var på festen for apostelen Mattias.
Sidelinjeorgan
Sidelinjeorgan eller sidelinje er sanseorgan hos fisk som blir brukt til å registrere bevegelser og trykkendringer i det omgivende vannet. Sidelinjen er vanligvis synlig som en linje langs sidene av fisken, fra hodet og helt bak til halefinnen. På selve hodet er gjerne linjen forgrenet. Hos noen arter er deler av sidelinjeorganet modifisert til elektroreseptorer som kan registrere elektriske utladninger i omgivelsene.
De fleste larver hos amfibiene har også et sidelinjeorgan, mens bare noen voksne amfibier har dette.
Paper Lace
Paper Lace er en engelsk popgruppe fra Nottingham. Gruppen ble dannet i 1969. En gjeng musikere hadde dannet gruppen Music Box i 1967, men da Phil Wright ble med som trommeslager og vokalist endret de navnet til Paper Lace.
Deres største hit var «Billy Don't Be a Hero» som lå 3 uker på toppen av singlelisten i England i mars 1974. Den ble fulgt opp med «The Night Chicago Died» som oppnådde 3.-plass. Låten «The Black-Eyed Boys» var deres siste store hit; den nådde en 11.-plass sent i 1974.
Episteme
Episteme (fra gresk επιστήμη (episteme), «vitenskap», «viten», «kunnskap») betegner i gresk filosofi sikker viten, i motsetning til doxa, som betyr antakelse. Episteme oppfattes som å stamme fra en fornuftserkjennelse, mens doxa beror på sanseerfaringen.
Filosofen Michel Foucault brukte begrepet i boken Ordene og Tingene (1966), i betydningen en etablert sannhet som ligger under alle diskurser i en bestemt epoke.
Slaget ved Germantown
Etter at Charles Cornwallis okkuperte Philadelphia 26. september 1777, angrep George Washington William Howes garnison på 9000 menn i Germantown, åtte kilometer nord for Philadelphia.
Washingtons plan var å foreta et samtidig angrep på britene med fire kolonner fra forskjellige retninger i løpet av natten. Målet var å omringe de britiske styrkene. På grunn av dårlig synkronisering og for få ressurser, slo Washingtons plan feil, og han ble tvunget til å trekke seg tilbake til Whitemarsh med britene i hælene.
Amerikanernes tapstall var på 152 døde, 521 sårede mens 400 ble tatt til fange. De britiske tapstallene var 71 døde, 450 sårede og 14 savnede.
Helena av Waldeck-Pyrmont
Prinsesse Helena av Waldeck-Pyrmont (født 17. februar 1861 i Arolsen i Waldeck-Pyrmont, død 1. september 1922 i Hinterris i Tirol, Østerrike) var datter av Georg Victor av Waldeck-Pyrmont (1831–1893) og hans kone Helene Wilhelmine av Nassau-Weilburg. Hun giftet seg 27. april 1882 i St. George's Chapel på Windsor Castle i England med prins Leopold av Storbritannia, hertug av Albany, som var yngste sønn av prins Albert av Sachsen-Coburg-Gotha og dronning Victoria av Storbritannia.
De fikk to barn, prinsesse Alice og hertug Carl Eduard av Sachsen-Coburg-Gotha.
Hun var søster av dronning Emma av Nederland, og er oldemor til kong Carl XVI Gustaf av Sverige.
Mohamed Kader
Mohamed Abdel Kader Coubadja Touré (født 8. april 1979 i Sokodé) er en togolesisk fotballspiller som for øyeblikket spiller for Ajman Club i De forente arabiske emirater. Tidligere har han blant annet spilt for italienske AC Parma, franske En Avant Guingamp og sveitsiske Servette FC.
Rooftops (A Liberation Broadcast)
«Rooftops (A Liberation Broadcast)» er den første singlen fra Lostprophets tredje studioalbum Liberation Transmission. Rooftops (A Liberation Broadcast) er en av Lostprophets mest suksessfulle singler, den nådde en åttendeplass på UK Singles Chart. Sangen ble spilt inn på Hawaii.
Nantangkirken i Beijing
Nantangkirken i Beijing er den eldste av Beijings katolske kirker, og er byens katolske domkirke. Navnet (南堂) betyr Sørkirken.
Historie
Den italienske misjonæren Matteo Ricci fikk bygd et lite kapell på stedet i 1605, i det 33. år av Wanli-keiserens styre under Ming-dynastiet. Den ble erstattet av en større kirke allerede i 1610. Denne kirken var enkel og ikke særlig imponerende, men den var med på å markere begynnelsen på den kristne misjon under det senere Mingdynasti. Den ble kjent blant folket som Himmelens Herres Hall. I 1650 fikk jesuittpateren Adam Schall reist en stor kirke som kneiset på dette landstykket som han hadde fått av det keiserlige hoff av regenten Dorgon i den første Qingkeiserens, Shunzhi-keiserens, tid. Pater Schall var på den tiden direktør for Det keiserlige astronomiske byrå. Den nye kirken var 25,5 meter lang og 14,4 meter bred. Den ble gitt tittelen Den uplettede unnfangelses kirke. Kirkeområdet var svært bredt og huset en presteresidens, et konservatorium, et utstyrshus og et bibliotek.
I 1690 ble Beijing gjort til bispedømme. Den første biskopen, fransiskaneren Bernardin della Chiesa, fastla at Sørkirken skulle være katedral. Omstendighetene ville at han ikke selv fikk bosatt seg der, men de senere biskoper hadde sin bispebolig ved Nantangkirken.
I 1775 ble Schalls kirke ødelagt fullstendig av to jordskjelv og en ildebrann. Qianlong-keiseren donerte da 20 000 tael sølv for å få den gjenoppbygd.
Den siste biskopen som residerte ved Nantangkirken i keisertiden var Gaetan Pires-Pereira, som samtidig var mandarin ved det keiserlige hoff. Antallet prester gikk kraftig tilbake på grunn av dødsfall og avreiser, slik at biskopen selv var den eneste utlending bosatt i byen i 1829. Han fortsatte i embedet frem til sin død den 2. november 1838, 71 år gammel. En biskop fra den russisk-ortodokse kirke presederte ved hans begravelse.
I 1860 ble Nantang-kirken gjenåpnet etter en fullstendig renovasjon, men biskopen hadde nå flyttet til komplekset ved den gamle Nordkirken (Beitang-kirken). Nantang-kirken ble hovedkvarteret for St. Josefs selskap, som drev Wan Sheng-hospitalet.
Den 14. juni 1900 ble Sørkirken og området rundt brent ned til grunnen av «bokserne». Et stort antall katolikker som hadde søkt tilflukt der, ble myrdet. Kirken og de omliggende bygninger ble gjenoppbygd i 1904, og står i dag (2006) slik som den gang. Det store jernkrusifikset på vestveggen av kirken er 3,8 meter høyt, og er over 300 år gammelt.
Nantang-kirken ble domkirke igjen i 1959. Under kulturrevolusjonen var den stengt, ble imidlertid benyttet for messer for utenlandske diplomater, besøkende og oversjøiske kinesere fra 1971, og ble offisielt gjenåpnet til vanlig bruk i mars 1979. Den katolske biskopen av Beijing har sin residens ved siden av kirken.
Annet
Det står en statue av Matteo Ricci på kirkeområdets første gårdsplass sett fra områdets nåværende inngang. Inn mot murene som flankerer hovedgårdsplassen, foran selve den sørvendte kirkefasaden, er det to keiserlige steler som i sin tid ble skjenket jesuittene av keiseren.
Alma Cogan
Alma Angela Cohen (med kunstnernavnet Alma Cogan, født 19. mai 1932 i London, død 26. oktober 1966 samme sted) var en britisk popartist på 1950- og 60-tallet.
Nantangkirken i Beijing
Annet
Den kinesiske katolske mariafromhet gir seg utslag i kirkens kor, særlig i dekorasjonsbildet innenfor alteret.
Kirken ble i 1996 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Alma Cogan
Bakgrunn
Cogan var av russisk-rumensk jødisk avstamning. Farens slekt, opprinnelig med etternavnet Kogin, ankom Storbritannia fra Russland, men morens familie var flyktninger fra Romania. Foreldrene, Mark og Fay Cohen, hadde en annen datter, skuespillerinnen Sandra Caron, som skulle spille «Mumsey» i The Crystal Maze, og en sønn, Ivor Cogan. Marks arbeid medførte mye flytting. Et av Almas tidlige hjem var over hans undertøysforretning i Worthing i Sussex.
Bedoirsgränd (Stockholm)
Bedoirsgränd (uttales: bédoar) er et smug i Gamla stan i Stockholm. Smuget strekker seg fra Västerlånggatan til Stora Nygatan, og utgjør en parallellvei til Kåkbrinken og Skräddargränd.
Alma Cogan
Bakgrunn
Til tross for at hun var jødisk gikk hun på St Joseph's Convent School i Reading. Hennes far var sanger, men det var moren som hadde forhåpningene om at begge døtre skulle gå inn i show business (hun hadde navngitt Alma etter stumfilmstjernen Alma Taylor).
Sangerinne
Hun begynte som vokalist i et orkester allerede som femtenåring og opptrådte så på varietéer før hun kom til London, der hun var med i koret i musikalen High Button Shoes. I 1952 ble hun kjent som vokalist og var blant Englands største plateartister i perioden 1955-1960.
Cogans første innspilling var «Red Silken Stockings», men hennes første utgivelse var singelen «To Be Worthy Of You» / «Would You» som ble spilt inn på hennes 20-årsdag i 1952. I 1953 spilte Cogan inn «If I Had A Golden Umbrella» og hun begynte å le. Hun brukte latteren også på senere innspillinger, og ble av den grunn senere kjent som «The girl with the giggle in her voice». Cogans første LP («I Love to Sing») ble utgitt i 1958.
Til hennes største internasjonale suksesser var låter som «Tell Him» (1963), «Tennessee Waltz» (1964) og «The Birds And The Bees» (1965). I England var hun imidlertid som mest populær i slutten av 1950-tallet og i begynnelsen av 1960-tallet. Ovennevnte titler ble aldri de helt store hits i Storbritannia, men desto større i Sverige og Danmark.
I England ble hun kjent for låter som «Willie Can», «Why Do Fools Fall in Love», «Sugartime», «Just Couldn't Resist Her With Her Pocket Transistor» og låten «Dreamboat»', som ble listetopp i 1955. Til tross for manglende listesuksesser som plateartist i England i 1960-årene var hun fortsatt populær sceneartist i sitt hjemland, med både egne opptredener og som musikalartist i musikalen Oliver.
Cogan hadde også et repertoar av ballader og var en populær sceneartist. Det er blitt utgitt flere cd-bokser med hennes repertoar. Cogans balladerepertoar skulle lenge spilles hyppig på radio på BBCs kanal 2, fremst i programmet David Jacobs Collection.
Hun døde på London Hospital bare 34 år gammel.
Bedoirsgränd (Stockholm)
Historikk
Smuget er oppkalt etter kjøpmannen Jean Bedoire den yngre (1683–1753) som var en av Sveriges rikeste menn. Han eide hele eiendommen som utgjør Parcas-kvartalet, som han hadde arvet etter sin svigerfar, vinhandleren Conrat Cuper (eller Konrad Kuyper). Jean Bedoire bygde opp en formue på blant annet salthandel, som han en periode dominerte i Sverige. Gatenavnet finnes beskrevet første gang på Tillaeus kart fra 1733.
På et tomtekart fra 1693 finnes navnene Conrat Cuper og Bedoirs Gränd side om side. Men på den tiden kan ikke slekten Bedoir knyttes til kvartalet, det skjedde først i 1733. Sannsynligvis har navnet på smuget blitt tilføyd senere. På 1600-tallet ble smuget kalt Lille Bryniels gränd.
RSP
RSP kan referere til:
Sermiligaaq
Sermiligaaq (gammel stavemåte: Sermiligâq) er en bygd i Ammassalik kommune, sydøst på Grønland.
Navnet betyr «vakker isbrefjord», og bygden hadde 212 innbyggere pr januar 2005.
Hovedvirksomheten her er jakt og fiske, og i fjordene rundt bygden er det rikelig med kveite og uer. Fangsten leveres til fiskemottaket i Kuummiut. De fanger også sel, isbjørn og narhval.
Joseph Marie Anne de Moyriac de Mailla
Joseph Marie Anne de Moyriac de Mailla (kinesisk navn: 馮秉正, pinyin: Feng Bingzheng, født 16. desember 1669 på slottet Maillac i Frankrike, død 28. juni1748 i Beijing i Kina) var en kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han er kjent som kartograf og historiker.
Han trådte inn i jesuittordenen i 1686, ble sendt til Kina i 1701 og ankom først Macao den 16. juni 1703. Han virket i Kanton, Jiujiang (i Jiangxi) og i Beijing. I 1710 utgav han kart over Henan, Jiangnan, Zhejiang, Fujian og Taiwan. Han forfattet også historieverket Histoire générale de la Chine og bøker om kinesisk fromhet. Han introduserte andakten til Jesu hellige hjerte i Beijing.
Johan Svendsen
Johan Severin Svendsen (født 30. september 1840 i Kristiania, død 14. juni 1911 i København) var en norsk komponist og dirigent. Hans mest kjente verk er hans romanse for fiolin og orkester.
Biografi
Allerede i sine tidlige komposisjoner fra studietiden i Leipzig viste han en overraskende modenhet når det gjaldt instrumentasjon og klangkombinasjoner. Om enn ikke i like stor grad som Edvard Grieg, var Svendsen inspirert av den norske folkemusikken. Han brukte for eksempel folketonemotiver da han skrev sine fire norske rapsodier.
Svendsen var blant de første europeiske dirigenter som oppførte verker av Tsjajkovskij som han kjente personlig og brevvekslet med.
Da Svendsen i 1883 ble kapellmester ved Det Kongelige Kapel i København lot det til at han mistet komposisjonslysten. Den krevende posten som 1. kapellmester levnet ham liten tid til komposisjon. Til tross for sporadiske småkomposisjoner i sine siste leveår, ble Romanse, Op. 26 for violin og orkester noe av det siste han skrev før han ble dirigent på heltid. Han grunnla kapelkoncertene i Odd Fellow-Palæet i København. I sitt annet ekteskap med den danske ballettdanserinnen Juliette Haase fikk han tre barn; kontrabassisten Johan Johan-Svendsen, Sigrid Johan-Svendsen og skuespilleren Eyvind Johan-Svendsen.
Han levde det meste av sitt liv i København i Danmark, men er begravet på æreslunden på Vår Frelsers gravlund i Oslo.
Wallace Langham
Wallace Langham (født 11. mars 1965 i Fort Worth i Texas) er en amerikansk skuespiller har spilt i flere TV-serier, enten i gjesteroller eller som hovedperson. Han er sannsynligvis mest kjent for sin rolle som David Hodges i den amerikanske krimserien CSI: Crime Scene Investigation.
Gottfried Xavier von Laimbeckhofen
Gottfried Xavier von Laimbeckhoven, kinesisk Nan Huaijen (født 9. januar 1707 i Wien i Østerrike, død 22. mai 1787 i T'ang-chia-hsiang i Jiangnan i Kina) var katolsk biskop av Nanjing fra februar 1752.
Kinamisjonær
Gottfried Xavier von Laimbeckhoven trådte inn i jesuittordenen i 1722, og ble sendt som misjonær til Kina i 1736, dit han ankom to år etter. Han virket i Huguang, Changzhou, Wuhu og på øya Chongming. I 1746 ble han jesuittenes visitator for Det fjerne østen, et embede han utøvet fra 1748 til 1751.
Biskop
I 1752 ble han biskop av Nanjing og samtidig apostolisk administrator for bispedømmet Beijing.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Kvanndal
Kvanndal er ei bygd i Voss kommune i Vestland. Den ligger ved fylkesvei 79 på nordsiden av Hardangerfjorden, mellom Øystese og Granvin. Det går ferje fra Kvanndal til Utne. Rett ved ferjekaien er det campingplass med butikk og kafé.
Spikerpistol
En spikerpistol er et verktøy som skyter spiker gjennom (og inn i) materialer som skal festes sammen, f.eks. tre eller betong. Den kan drives av trykkluft, gasspatron, elektrisitet (via kabel eller batteri), fjær eller en liten eksplosiv ladning. Eksplosive ladninger brukes oftest når bolter og grove festemidler skal festes til en betongflate.
Spikerpistoler har i stor grad erstattet hammeren som det foretrukne verktøyet blant tømrere, snekkere, i snekkerverksteder og industriell produksjon.
Bruk av spikerpistol kan være farlig hvis man ikke følger de nødvendige sikkerhetsregler.
Se også
Bolzenschussgerät
Åmøy skole
Åmøy skole kan vise til:
XML Schema
XML Schema ble publisert som en W3C Recommendation i mai 2001, er et XML schema-språk. Det ble det første XML schema- eller «XML-form»-språket som fikk status som «anbefalt» fra W3C. Et XML Schema-dokument brukes til å validere XML-dokumenter med hensyn til struktur og innholdsformater.
Ettersom andre XML schema-språk eksisterer, som f.eks. RELAX NG, er det viktig å referere til språket som enten XML Schema eller W3C XML Schema, og alltid med ordet Schema med stor forbokstav. Det blir også referert med forkortelsen WXS. En XML Schema-instans kalles XML Schema Definition (XSD), og har som regel filtypen .xsd.
I sitt vedlegg av referanser anerkjenner XML Schema-komiteen påvirkningen fra DTD og andre tidlige XML schema-forsøk som Document Definition Markup Language (DDML), Simple Outline XML (SOX), XML-Data og XML data reduced (XDR). XML Schema-definisjonen har tydelig hentet elementer fra alle disse forslagene, samtidig som det er et kompromiss mellom dem. Av disse språkene er det to som fortsatt er i bruk og videreutvikles: XDR and SOX. Deres sponsorer, Microsoft and Commerce One, har begge annonsert at de ønsker å støtte XML Schema i all nyutvikling, så W3C XML Schema burde være den eneste i familien som kommer til å overleve.
Etter en XML Schema-basert validering, er det mulig å uttrykke et dokuments struktur og innhold gjennom datamodellen som ble forutsatt under valideringen. Denne samlingen av informasjon kalles Post-Schema Validation Infoset (PSVI).
XML Schema-dokumenter er bygd opp etter et gitt mønster eller design. De mest kjente er Salami Slice, Venetian Blind, Russian Doll og Garden of Eden.
Global Trade Item Number
Global Trade Item Number (GTIN) er det nummeret som gir unik identifikasjon av et produkt, og danner grunnlaget for strekkoden på produktet. Denne ble tidligere kalt EAN (European Article Number). EAN var en organisasjon som ble stiftet i 1977 av handels- og industribedrifter i tolv europeiske land. EAN vokste seg ut av Europa, og endret først navn til EAN International. Etter å ha blitt slått sammen med amerikanske UCC (Uniform Code Council) og den tilsvarende kanadiske organisasjonen ble navnet endret til GS1. Standarden for merking av varer endret samtidig navn fra EAN til GTIN (Global Trade Item Number).
GS1 har over 800 000 medlemmer på verdensbasis, er representert i over 100 land og organisasjonen regulerer produktnumrene som benyttes i GTIN-strekkodesystemene.
Merking av varer
Strekkoden er varenes personnummer og opplysninger om varens opprinnelse i form av en tallkode. Denne koden identifiserer varen uansett hvor i verden den blir sendt. Det finnes over 200 forskjellige strekkodesystemer, men mest utbredt er det vi kjenner fra varene i hyllene i butikkene, den såkalte GS1-koden. Det er varemerkeeiers (leverandørens) oppgave å GTIN-merke produktene. Varenummerets 13 (eller 8) sifre består av prefiks (landskoden), GS1 leverandørnummer, artikkelnummer og et kontrollsiffer. Landskoden besto opprinnelig av to sifre, men består nå av to eller tre sifre. Landskoden forteller hvilket medlemsland produsenten av varen hører til (men ikke nødvendigvis produksjonsland). Leverandørnummeret forteller hvem leverandøren er. Artikkelnummeret tildeler man selv, da helst i stigende nummerorden. Kontrollsifferet beregnes ut fra de foregående sifrene i henhold til en gitt formel. Ut fra nummeret slår datamaskinen varen opp i forretningens database og utstyrer den med den prisen og det varenavnet som gjelder i vedkommende butikk.
GS1 Norway (tidligere EAN Norge), som tidligere hadde landskode 70, har nå numre i området 700 – 709. Danmark, Færøyene og Grønland har kodene 570 – 579, mens Sverige har kodene 730 – 739.
Serialisert GTIN
Serialisert GTIN, SGTIN, er en utvidelse av GTIN hvor identifikasjonen er ned på enhetsnivå. Varen får et serienummer i tillegg til varenummeret. Med merking av en melkekartong med GTIN, blir den EN melkekartong. Med merking med SGTIN blir det DEN melkekartongen (entall bestemt form).
SGTIN krever flere siffer siden hver enkelt vare identifiseres unikt. Vanlig endimensjonal strekkode er sjelden nok til dette. Ofte benyttes enten en todimensjonal strekkode som Datamatrix eller QR-kode for dette. Det blir også mer og mer vanlig å benytte RFID eller EPC som informasjonsbærer for individuell merking av varer. Sporings er ofte årsaken til merking med SGTIN, men man kan også benytte den for tilbaketrekking av enheter, autentisering av ekthet og mye annet.
SGTIN får man enkelt fra en GTIN ved å legge til et serienummer. En flaske Coca-Cola Zero 1,5l som har GTIN=544900013428 (54=land, 49000=firma (Coca-Cola) og 13428=varenummer) blir for eksempel til SGTIN=5449000.13428.12121413 (ofte uttrykt: urn:epc:id:sgtin:5449000.13428.12121413) for den spesifikke flasken med serienummer 12121413. SGTIN trenger ikke alltid å identifisere spesifikke enheter, men brukes også av noen til å identifisere unike produksjonsbatcher.
Filistere
Filistere (hebraisk: פְלִשְׁתִּים‎, p'lishtim) var et folk som i Midtøstens jernalder bodde ved Middelhavet på sørkysten av Kanaan, og i senere tider har dette området blitt referert til som Filistia og dekket omtrent det samme området som dagens Gazastripen.
Filisternes opprinnelse har blitt debattert av forskerne. Det er ikke nok informasjon om filisternes opprinnelige språk til å relatere det til noe annet språk. Bibelen og relatert tradisjon har differensiert de opprinnelige filisterne i tiden til Abraham som ble kalt for avvittere og senere ble erobret av kaftorene som erstattet dem. Det er teoretisert at de senere filisterne hadde sine opprinnelse fra «havfolkene» som er like mystiske i sitt opphav.
Selv om filisterne adopterte den lokale kanaanittiske kulturen og språket før de etterlot noen skreven tekst (og senere adopterte arameisk språk), har en indoeuropeisk opprinnelse blitt foreslått for de håndfull av kjente filistiske ord som har overlevd som lånord i hebraisk.
Etymologi
Etymologien av ordet inn i norsk er fra senlatin Philistinus, fra sengresk Philistinoi (Phylistiim i Septuaginta, den greske gammeltestamentlige Bibelen), fra hebraisk P'lishtim, (Se «Første Samuelsbok» 17:26, 17:36; «Andre Samuelsbok» 1:20; «Dommernes bok» 14:3), «folket fra P'lesheth» («Philistia»); sammenlign med akkadisk Palastu, egyptisk Palusata; ordet er kanskje folket navn på dem selv.
Bibelske forskere har ment å spore ordet til det semittiske rotordet p-l-sh (hebraisk: פלש‎) som betyr å dele, gå gjennom, å rulle inn, dekke eller invadere, med en mulig betydning i dette navnet som «innvandrer» eller «invaderer».
En annen teori, foreslått av Jacobsohn og støttet av andre, er at navnet er avledet fra det attesterte illyriske beliggenheten Palaeste, og innbyggerne på dette stedet ville ha blitt kalt Palaestīnī i henhold til normal grammatikalsk praksis.
Betegnelse på selvgod person
I en ikke-historisk sammenheng refererer ordet «filister» generelt til en selvgod og intolerant person, en person som er styrt av materialisme og vanligvis forakter intellektuelle eller kunstneriske verdier, uvitende om kunst og kultur og utøver streng moral (i negativ betydning) eller er uvitende i et visst område av kunnskap. Filister er med andre ord synonymt med en småskåren spissborger. Denne betydningen oppsto i tysk studentsjargong og henviste nedlatende til en «ikke-student».
Retox
Retox er Turbonegers åttende album, utgitt 11. juni 2007 i Norge.
Skandinavia
Skandinavia er en geografisk, historisk, kulturell og språklig region som består av Norge, Danmark, og Sverige. Skandinavia er kjennetegnet av det skandinaviske dialektkontinuumet, som utgjør gjensidig forståelige nordiske språk. Skandinavia har et samlet folketall på rundt 20 millioner, hvorav det store flertallet bor i det sørlige Skandinavia. Begrepet Skandinavia ble tatt i bruk i dagens betydning av skandinavismebevegelsen, som søkte å forene skandinaver som ett folk politisk og kulturelt. Skandinavia overlapper med, og utgjør størstedelen av, den noe større regionen Norden. I dag skjer skandinavisk politisk samarbeid ofte i en nordisk kontekst.
Etymologi
Skandinavia omfatter Den skandinaviske halvøy, samt Jylland og øyene imellom. og tar sitt navn etter førstnevnte, som antas å være oppkalt etter landskapet Skåne.
Ordet nevnes første gang av den romerske naturvitenskapsmann Plinius den eldre (23–79 e.Kr.) i formen Scadinauia (eller Scadinavia); det tydes som en sammensetning av germansk *skadin- (skade, (klippe)skjær) og *aujō (øy eller flatt og fruktbart land ved sjø). Det gammelengelske navnet var Scedenîg. Stedsnavnet Skåne (norrønt Skáney), som er navnet på Den skandinaviske halvøys sydspiss, kommer trolig av dette *Skadinaujō. Grønvik tror at førsteleddet kan komme av Skades eller *Skadō i betydningen mannlig kultleder, slik at navnet i så fall tydes som «kultlederens fruktbare flatland ved sjøen».
Den greske geografen Ptolemaios skriver om fire øyer ved navn Skandiai i Østersjøen øst for Jylland, tre små og én stor (Fyn, Lolland/Falster, Sjælland og Skåne?) Den gotiske historieskriver Jordanes (ca. 485–552) forteller at goterne stammet fra øya Scandza, som i den nordlige del midt på sommeren hele døgnet har dagslys og omvendt ved midtvinter, da hele døgnet har natt. Det er uvisst om Skandia er en forkortelse for *Skadinaujō (Grønvik omtaler Scandia som en kortform ), eller en selvstendig avledning. I det angelsaksiske Beowulf-kvadet finnes formen Scedenigge. I de eldste samiske joikene beskrives verden på nordsamisk skadesi-suolu og østsamisk skađsuâl i betydningen skades øy (Svennung, 1963), dette bekreftes også i andre gamle joiketekster om ulven som suolu gievra – den sterke på øya.
Landområder og byområder
Tabellen over er oppdatert per 2019. Arealet omfatter både land- og vannområder. Befolkningstettheten i tabellen er også regnet ut fra landenes totalareal.
Forveksling med Norden
Skandinavia og Norden omfatter ulike land og geografiske områder. Skandinavia består av Norge, Sverige og Danmark og utgjør Norden sammen med Finland, Færøyene, Grønland, Åland og Island. Blant land utenfor Skandinavia, og kanskje spesielt i engelskspråklige land, blir Skandinavia noen ganger upresist brukt synonymt med Norden, det vil si at man i tillegg til Skandinavia også inkluderer Finland og Island. Disse landene har begge en lang historisk og kulturell tilknytning til Skandinavia. Island ble befolket av skandinaver i det første årtusen, men språket er ikke lenger gjensidig forståelig med skandinaviske språk slik de snakkes i dag. Finland har historiske bånd til Sverige, har en svenskspråklig minoritetsbefolkning og har både finsk og svensk som offisielle språk. På finske, selvstyrte Åland er 91,2 prosent av innbyggerne svenskspråklige. Etnisk og språklig har finnene en annen opprinnelse enn skandinavene. Finsk tilhører den finsk-ugriske språkgruppen sammen med samisk og estisk.
Nuugaatsiaq
Nuugaatsiaq (tidligere stavet Nûgâtsiaq) er ei bygd i Avannaata kommune på vestkysten av Grønland, ca. 133 km fra Uummannaq by. Bygda hadde 5 innbyggere i 2018.
Hugh Munro
Hugh Thomas Munro (født 1856, død 1919) var en skotsk fjellklatrer. Han er mest kjent for sin liste over skotske fjell på over 3000 fot over havet, tilsvarende 914,4 meter over havet, som har fått navn munros etter ham.
Nuugaatsiaq
Navnet Nuugaatsiaq betyr «den mellomstore framspringende pynten». Bygda ligger på et nest på sørkysten av øya Qeqertarsuaq i Karrat Isfjord. Illorsuit, rundt 35 kilometer mot sørvest, er den nærmeste nabobygda.
Den 17. juni 2017 ble Nuugaatsiaq rammet av store bølger. Tsunamien ble utløst av et jordskjelv. 39 personer ble evakuert.
Hugh Munro
Å nå toppen på alle munros er en populær aktivitet blant klatrere. Munro klarte selv ikke å komme til toppen av alle; han sparte Carn Cloich-Mhuillin i Cairngorms til slutt, og nådde det ikke før sin død. Før han gikk bort lagde han en revidert liste hvor han la til Carn an Fhidhleir, som han heller ikke fikk klatret opp på. Han utelot også Inaccessible Pinnacle på Skye, som han heller ikke ser ut til å ha vært på toppen av. Dette til tross for at den er flere fot høyere enn Sgurr Dearg, som ble inkludert.
I tillegg til fjellklatringen reiste han mye, både på det europeiske kontinentet og i Asia, Nord-Amerika og Afrika. Under første verdenskrig var han med sine 58 år for gammel til militærtjeneste, men meldte seg frivillig til Røde Kors og tok seg i 1915 av sårede soldater på Malta. Etter en tids sykdom gikk han tilbake til Røde Kors og drev en kantine for allierte styrker ved fronten i Frankrike. Han døde i 1919 under influensaepidemien som fulgte første verdenskrig.
Venus fra Willendorf
Venus fra Willendorf, også kjent som Kvinnen fra Willendorf, er en 11,1 cm høy statuett formet som en kvinne. Figuren ble oppdaget av arkeologen Josef Szombathy under utgraving av et paleolittisk funnsted nær byen Willendorf i Wachau-dalen i Østerrike i 1908. Den er skåret ut i oolitisk kalkstein som ikke finnes i området, og har vært fargelagt med rød oker.
Figuren er ikke noen realistisk framstilling, men har overdimensjonerte bryster, mage og kjønnslepper, mens armer og ben er små. Hodet er dekket av fletter eller et hodeplagg og mangler ansikt. Det spekuleres derfor i om det dreier seg om en universell morsskikkelse eller kvinnelig guddom.
Navnet er imidlertid blitt hengende. Det er senere funnet en rekke lignende statuetter som blir klassifisert som «venusfigurer».
Den kinesiske buddhistiske kanon
Den kinesiske buddhistiske kanon (大藏經; Kantonesisk: Dai Zorng Ging; Mandarin: Dà Zàng Jīng; koreansk: Dae Jang Kyung; japansk: Daizōkyō; vietnamesisk: Đại Tạng Kinh) er en fellesbenevnelse på kanoniske buddhistiske tekster i Kina, Korea og Japan. Dà Zàng Jīng betyr «det store skattkammer av tekster», og omfatter tekster fra både de tidlige buddhistiske skolene og mahāyāna-skolene.
Den første trykte utgave i Szechuan i årene 972–983 e.Kr. bestod av 1 076 tekster i 480 bind. Den ble etterfulgt av mange forskjellige utgaver på forskjellige steder og til forskjellige tider. De to mest brukte utgavene idag er Taishō Shinshū Daizokyō og Dainippon Zokuzōkyō.
Tripitaka Koreana
Tripitaka Koreana fra 1200-tallet er verdens største og eldste intakte kinesiske buddhistiske kanon, og er uten noen kjent skrivefeil i dens 52 382 960 tegn, mer enn 1 514 titler og 6 568 bind. 19 tekster i Tripitaka Koreana er ikke tilstede i Taishō Shinshū Daizokyō, omtalt nedenfor.
Dàmíng sānzáng shèngjiào mùlù
Dàmíng sānzáng shèngjiào mùlù (大明三藏聖教目錄) var grunnlaget for katalogen over 1662 kinesiske buddhistiske tekster, publisert av Bunyiu Nanjio (1849–1927) i 1883. Katalogen ble brukt av sinologer på 1800-tallet og i store deler av 1900-tallet, og refererer til 17 tekster som ikke finnes i versjonene nedenfor.
Dainippon Zokuzōkyō
Dainippon Zokuzōkyō (卍大日本續藏經), «Skattkammeret av buddhistiske tekster, samlet i Japan» (1912–1922), ofte forkortet Zokuzokyō eller 卍, består av 150 bind og inneholder 1684 tekster.
Dainippon Zokuzōkyō kalles ofte et «supplement» til Taishō Shinshū Daizokyō. De to utgavene overlapper hverandre; mange tekster i Dainippon Zokuzōkyō finnes også i Taishō Shinshū Daizokyō.
Taishō Shinshū Daizokyō
Taishō Shinshū Daizokyō (大正新修大藏經), «Buddhistisk kanon publisert under (den japanske) Taishō-æraen (1912–1926)», ofte forkortet Taishō (大正), er en tekstsamling i 100 bind som ble samlet av Takakusu Junjirō (高楠順次郎 ,1866–1945) og Watanabe Kaikyoku (渡辺海旭, 1872–1932).
I bind 1–55 (1924) er tekstene fra den eldre kinesiske kanon arrangert mer systematisk, etterfulgt av japanske tekster i bind 56–84 (1929–1932), tekster fra Dunhuang i bind 85 (1932) og bind 86–100 (1932–1935).
Tekstsamlingen baserer seg på kinesiske tekster i eldre japanske manuskripter (fra det 8. århundre og fremover) og Tripitaka Koreana.
Bind 1–4: Âgamas og Jātakas
Den første seksjonen av Taishō Shinshū Daizokyō (bind 1–2) inneholder lange, mellomstore, blandede og små āgamas (Nikāya sūtraer), samt enkelte tekster som tilsvarer deler av Pāli Khuddaka. Den andre seksjonen (bind 3–4) inneholder Jātakas, omtaler Buddhaenes forskjellige liv, og inneholder fabler og lignelser.
Bind 5–17: Sūtra
Mahāyānasūtraene er fordelt på syv seksjoner (seksjon 3–9). Seksjon 3 (bind 5–8) består av kinesiske oversettelser av prajñāpāramitālitteraturen. Seksjon 4 (mesteparten av bind 9) består av Lotussūtraen og beslektede tekster. Seksjon 5 (resten av bind 9 og bind 10) inneholder Avataṃsaka sūtraen, og enkelt-kapitler fra denne teksten i ulike oversettelser, samt beslektede tekster. Seksjon 6 (bind 11) inneholder de 49 tekstene i den kinesiske versjonen av Ratnakūţasūtraen og beslektede tekster. Seksjon 7 (bind 12) består av Mahāparanirvāna sūtra og beslektede tekster. Noen buddhister regner disse tekstene som en del av Ratnakūţasūtraen. Seksjon 8 (bind 13) – «den store forsamling» (Dàjí bù, 大集部), består av Mahāsamnipāta sūtra og beslektede tekster. Seksjon 9 (bind 14–17), «seksjonen med samling av sūtraer», består av diverse sūtraer, for det meste mahāyānasūtraer
Bind 22–24: Vinaya
Denne seksjonen av tekstsamlingen inneholder Vinaya-tekstene til skolene Mahīśāsakāḥ, Dharmaguptaka, Sarvāstivāda og Mūlasārvastivāda, og enkelte tekster om bodhisattvaers leveregler.
Bind 25–26: Tekster av Indiske buddhister
Denne delen av tekstsamlingen inneholder kommentarer til sūtraer, āgamaer og mahāyāna-sūtraer, skrevet av indiske buddhister.
Bind 26–29: Abidharma
Denne seksjonen av tekstsamlingen inneholder skolastiske avhandlinger (Abidharma) fra de indiske skolene Sarvāstivāda, Dharmaguptaka og Sautrāntika.
Bind 30–31: Madhyamika og Yogachāra
Første del av bind 30 inneholder tekster fra Madhyamika-skolen. Slutten av bind 30, samt bind 31 inneholder tekster fra Yogachāra-skolen.
Bind 33–48: Tekster av kinesiske buddhister
Bind 33–39 inneholder kinesiske kommentarer til mahāyāna-sūtraene. Første del av bind 40 inneholder kinesiske kommentarer til Vinaya. Siste del av bind 40, bind 41–43 og første del av bind 44 inneholder kinesiske kommentarer til indiske shastras. Resten av bind 44 frem til bind 48 inneholder sekteriske tekster av sentrale personer i ulike mahāyāna-skoler i Kina.
Bind 49–55: Diverse
Bind 49–52 består av 95 tekster med historisk og biografisk materiale. Bind 53 og størstedelen av bind 54 inneholder leksikalske oppslagsverk og ordbøker. Den siste delen av bind 54 består av lærdommer fra de indiske filosofiske skolene Samkhya og Vaisheshika, samt manikeistiske og nestoriansk kristne tekster. Bind 55 består av 40 suksessive kataloger over den kinesiske, buddhistiske kanon, og innledes med katalogen til Sēng Yòu (僧佑) fra året 515 e.Kr.
Bind 56–84: Tekster av japanske buddhister
Bind 56–84 består av tekster, skrevet av fremtredende skikkelser innenfor ulike skoler av japansk mahāyāna-buddhisme.
Denne delen av tekstsamlingen er delt opp i følgende seksjoner:
Bind 85: Tekster fra Dūnhuáng i Sentral-Asia
Bind 85 består av tekster som ble oppdaget i «de tusen Buddhaers huler» i oasebyen Dūnhuáng, Sentral-Asia, i begynnelsen av 1900-tallet. Dette bindet inneholder én seksjon:
Zhōnghuá Dàzángjīng
Zhōnghuá Dàzángjīng (大日本續藏經), «Kinas skattkammer av buddhistiske tekster» i 106 bind, ble utgitt i Beijing i perioden 1984–1996. De 90 første bindene inneholder 1771 tekster. Denne versjonen inneholder 143 tekster som ikke er tilstede i Tripitaka Koreana, Taishō Shinshū Daizokyō eller Dainippon Zokuzōkyō.
Litsadalen
Litsadalen eller Litsa-dalen er et dalføre i Murmansk oblast på Kolahalvøya i Russland, cirka 50 km nordvest for Murmansk og 100 km sørøst for Kirkenes. Under andre verdenskrig lå det nordligste frontavsnittet mellom tyskerne og Sovjetstyrkene ved elven Zapadnaja Litsa (ofte kalt bare Litsa) og Litsadalen. Det er reist et minnesmerke over krigshandlingene.
Angrepene østover mot Murmansk og Murmansk-banen gikk jo i starten over tre frontavsnitt, men ingen av angrepene nådde sine mål om henholdsvis å nå Murmansk eller å nå fram til og avskjære Murmansk-banen lenger sør. Det midtre frontavsnittet fikk etterhvert navnet Salla-fronten og det sørligste frontavsnittet "den karelske fronten". I utgangspunktet ønsket tyskerne angivelig et samlet angrep over kun ett av frontavnittene for å få kontroll over Murmansk-banen, men for finlenderne var dette helt utelukket, og tyskerne måtte føye seg og bli med på et trefronts angrep; noe som i ettertid viste seg å gi for liten slagskraft på hvert enkelt frontavsnitt.
Våren 1942 fikk flere deler av de tyske styrkene inndratt vinterutrustningen allerede i april. Så da russerne i mai gikk til angrep med 37 bataljoner, og været like etterpå slo om til storm, ble de tyske styrkene ekstremt utsatt, og general Ferdinand Schörner måtte kalle inn alt av ledig mannskap for å hindre at fronten skulle gå i oppløsning.
Mange tyskere og russere går seg vill i stormen for eksempel når de skulle bringe fram forsyninger, og dør av kulde og utmattelse. Flere plasser søker villfarne tyske og sovjetiske soldater sammen og forsøker å berge livet, og blir funnet ihjelfrosset når slaget er over. Pga. den kraftige snøstormen, så må de sovjetiske styrkene etter hvert innstille angrepet. På sovjetisk side er det 8000 omkomne. Et eksempel på de tyske tapene er et ingeniørkompani som opprinnelig bestod av 494 mann, og som etter 4 dagers kamp kun hadde 12 mann igjen.
På sovjetisk side innser man at det trengs enda større slagkraft for å ta tilbake frontområdet, så fronten blir liggende delvis i ro inntil sovjetstyrkene setter inn sitt siste storangrep i oktober 1944. Tyskerne har da allerede begynt sin planlagte tilbaketrekning, men blir nødt til å drive oppholdende strid samtidig med tilbaketrekkingen inn i Norge.
Steinar Lone
Steinar Lone (født 23. august 1955 i Oslo) er norsk skribent og oversetter. Han oversetter blant annet fra italiensk, rumensk og fransk. Han er utdannet som mag. art i romanske språk og har arbeidet som oversetter i forlag, oversettelsesbyråer og utenriksdepartementets oversettelsesenhet. Han er frilansoversetter og bor i Fredrikstad.
I 2003 fikk han Kultur- og kirkedepartementets pris for barne- og ungdomslitteratur for beste barnebokoversettelse til nynorsk, for Gianni Rodaris Fablar i telefonen. Samme år fikk han Bokklubbenes oversetterstipend til oversettelse av Prokrustes seng av den rumenske forfatteren Camil Petrescu. Oversettelsen kom ut i 2006.
Lone er mottaker av Litteraturkritikerprisen 2008 for beste oversettelse.
Vinnie Vincent Invasion
Vinnie Vincent Invasion var et amerikansk glam/hard rock/heavy metal-band som ble dannet i 1985 av tidligere KISS gitarist Vinnie Vincent.
Sarotherodon
Sarotherodon er en gruppe ciklider. De er fisk som lever i fersk-, brakk- og saltvann i Afrika og Israel. Analyser av mtDNA antyder at det finnes flere klader, og at noen få arter av den mye større gruppen Oreochromis (som Oreochromis urolepis og Oreochromis aureus) ser ut til å være nærmere beslektet med Sarotherodon. Forskning hindres av at disse fiskene flittig hybridiserer, og at den hurtige evolusjonen deres gjør det vanskelig å velge ut riktige DNA-sekvenser.