cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Torvikbukt
Idrett
Gjemneshallen er bygdas storstue, og er en idrettshall med oppmerkede baner med internasjonale mål for idretter som håndball, volleyball, badminton, basketball og tennis. Innvendig er hallen ca. 45 x 25 meter og har svært god takhøyde. Hallen har også skytebane med elektroniske skyteskiver og miljørom. Hallen har en innendørs klatrevegg som ble innviet i januar 2007. Den har blitt hallens mest populære attraksjon, og klatring har blitt hallens mest benyttede aktivitet. Hallen eies av Gjemnes kommune.
Reinsfjell skytebane er bygdas mest høyteknologiske idrettsanlegg. Skytebanen har elektroniske skyteskiver og TV-skjermer for anvisning på alle skyteskivene. Skytebanen eies av Reinsfjell Skytterlag
Landskappleiken
Det er FolkOrg – organisasjonen for folkemusikk og folkedans som eier arrangementet, men har hvert år en lokal arrangør som gjerne er et av de lokale spellemannslaga i organisasjonen.
Landskappleiken omfatter alltid kappspel i hardingfele, fele, durspel og kveding; som regel også i munnharpe, langeleik, fløyte og andre eldre folkemusikkinstrument samt pardans, lagdans og lausdans. Solo-klassene Spel Hardingfele og Spel Fele så vel som kveding, pardans og halling, er delt opp i klassene D, C, B, A.
C er for spelemenn over 12 år, B for spelemenn over 18 år, og klasse A krever to resultat over et gitt poengkrav i B-klassen. Eldre spelemenn og dansere kan delta i klasse D, men de kan også velge å delta i B-klassen, eller A-klassen hvis de er kvalifiserte. Øvrige solo spelklasser durspel, fløyte, langeleik, munnharpe og andre eldre folkemusikkinstrument er delt opp i Senior(over 18 år) og Junior (12-18 år). Det samme er klassene for grupper og lag.
I 2008 ble Landskappleiken tildelt kvalitetsmerket Olavsrosa.
Arrangement:
Bjølsen
Bjølsen er et strøk nordvest i bydel Sagene på Oslos indre østkant. Strøket preges av gamle arbeiderboliger og grøntområder. Uteliv og annet næringsliv er konsentrert rundt Bergensgata. Bjølsen preges av økende tilflytning og har en ung befolkning.
Navnets betydning
Det eldste kjente navnet på Bjølsen er Bjorđsin, der Bjorđ er uoversatt og vin betyr gresseng. Endelsen -vin kjennetegner gårder etablert i førkristen tid, de kan være så gamle som 500-tallet. Vin-endelsen kan indikere at det har vært gårdsdrift i området også før gården med det aktuelle navnet ble reist.
Beliggenhet
Bjølsen ligger i sin helhet på østkanten, nærmere bestemt er Bjølsen det nordligste strøket på Indre Øst. Indre Øst utgjøres foruten Bjølsen av Søndre Storo, Sandaker, Søndre Åsen, Torshov, Sagene, østre Ila, Rosenhoff, Grünerløkka, Carl Berner, Rodeløkka, Sofienberg, Tøyen, Grønland, Kampen, Vålerenga, Galgeberg, Kværnerbyen, og Gamlebyen - samt østre deler av Oslo Sentrum, dvs. Jernbanetorget, Vaterland, Fjerdingen, Hausmannsområdet, Youngstorget og Bjørvika.
Avgrensing
Vestgrensa til Bjølsen utgjøres av Uelands gate, det tradisjonelle skillet mellom øst og vest i Oslo. Tåsen, nærmere bestemt Tåsen Haveby, er å finne rett over gata.
I nordvest, på andre siden av Voldsløkka, ligger den delen av Tåsen som kalles Bakkehaugen.
I øst er strøket flankert av Akerselva som her er på sitt grønneste og frodigste inne i Oslo. På den andre sida av elva finner man fra nord til sør Lillo, Sandaker (nabolagene Idun og Nordpolen), og Torshov (nabolagene LilleBorg og Myra).
Mot sør grenser Bjølsen til Sagene strøk. Skillet mellom Bjølsen og Sagene er litt glidende. Bjølsen gård eide i sin tid hele området ned til Arendalsgata, men i dag regnes ofte bebyggelsen sør og vest for traséen Bentsebrugata-Hammergata-Kongsvingergata ikke til Bjølsen. Oslo kommunes offisielle delbydel Bjølsen inkluderer heller ikke området mellom Hammergata og Dehlis Plass, selv om bebyggelsen her tradisjonelt sokner til Bjølsen. Områdene på Sagene som ligger nærmest Bjølsen er Myraløkka og Moløkka.
Strøkets karakter
Bjølsen har tradisjonelt vært et typisk arbeiderklassestrøk, men har i dag en ganske blandet beboermasse. Dette følger utviklingen i Bydel Sagene, og utviklinga i Indre Øst som sådan, hvor det er merkbar tilflytting av ung middelklasse. Rundt halvparten av innbyggerne er under førti år og hele 42,5 % er under tredve. Da har man heller ikke regnet med de mange uregistrerte studentene som bor i Bjølsen Studentby.
Bergensgata har alltid vært Bjølsens urbane sentrum med butikker og kafeer. Kirker og menighetshus for arbeidere ble lagt hit tidlig, og flankerer ennå deler av gata. I senere tid har det vokst fram flere populære butikker, kafeer og restauranter langs gata, som Bjølsen Bakeri, Bjølsen Sushi og Mat & Mer. Det er gangavstand til utelivstilbudet på Torshov, og kort vei med trikk til Indre Øst sitt utelivssentrum Grünerløkka.
Når det gjelder arkitektur er Bjølsen preget av blokkbebyggelse, mer presist leiegårder fra slutten av 1800-tallet og første halvdel av 1900-tallet. Bjølsen utgjør et godt eksempel på Oslos funkisarkitektur, spesielt de rødbrune mursteinsblokkene fra 1930- og 1940-tallet som strøket har mange av. Blokkene på Bjølsen er av ganske lav høyde når en sammenligner med andre strøk i Oslo, og har mye trær og annen beplantning mellom seg. Senere leilighetsoppføring på Bjølsen har også fokusert på blokkbygging, og i stor grad forholdt seg til den etablerte mursteinfasade-stilen i strøket. Høyest av blokkene rager tårnene til Bjølsen studentby, som i 2003 fikk prisen «Årets Bygg» av Byggeindustriens landsforening.
Bjølsen har grøntområder på alle sider - Voldsløkka, Nordre gravlund, Bjølsenparken, Myraløkka og parkene på Akerselvas vestbredd utgjør et nesten sammenhengende grønt belte rundt bebyggelsen. Det er også utpreget forekomst av gamle, store trær mellom blokkene.
Bjølsen blir en del av Oslo
Navnet Bjølsen refererer i utgangspunktet til en gård på vestsida av Akerselva, sør om Ellendalen (som den sørlige delen av Nydalen het frem til ca 1900). Gården Bjølsen er nevnt for første gang i 1351. Det gikk en jordvei gjennom dette området som forbandt Akerselva med Ullevål. Gården ble delt opp etterhvert, midlertidig samla på en hånd igjen i 1765 av en Karen Elieson, og så nok en gang delt opp igjen på 1800-tallet. Hovedbølet var Søndre Bjølsen, en storgård som blant anna disponerte en herregård til bruk for områdets overklasse - dagens Bjølsenparken. Hovedhusene på Søndre Bjølsen lå i det som i dag er vestre Sarpsborggata, nord av veien. Akerselva ble tidlig industrialisert, spesielt langs elvestrekket rett nord for Christiania som etterhvert fikk navnet Sagene. Bjølsen gård var drivende i denne prosessen. Gården hadde allerede fra 1600-tallet sagbruk og mølledrift på elva, og på 1700-tallet anla gårdeier Gerhard Treschow sagbruk, oljemølle og såpekokeri på odden mot Bjølsenfossen. Allerede i 1636 hadde den mindre bemidlede del av byens befolkning fått ordre av myndighetene å flytte fra Vaterland og Pipervika, og heller bosette seg oppover «Aggershuses elv». Det vokste etterhvert fram stadig flere hus for arbeidere og kremmere langs Maridalsveien. Bjølsenområdet var like fullt administrativt utenfor byen, noe Ole Bentsen, «papirindustriens far» i Norge, fikk merke da han skulle anlegge Bentse Brug i 1696 - han måtte søke om spesialtillatelse fordi tomta ble ansett ligge i Bymarka. Tekstilproduksjon og granittbrudd kom til på midten av 1800-tallet.
Bykommunen Christiania trengte etterhvert mer plass, og ekspanderte inn i de nærliggende områdene av landkommunen Aker som allerede var sosialt og økonomisk sammenvevd med byen. Slike områder på Bjølsen var bebyggelsen på Maridslsveien, og på det såkalte "Bjølsenjordet" som var navnet på området mellom Maridalsveien og herregårdshagen (dagens Bjølsenparken) og på nedsiden av dagens Sarpsborggata. På Bjølsenjordet hadde det i løpet av 1870-tallet oppstått et tettbebygd felt av trehus for industriarbeidere, spesielt svenske arbeidsinnvandrere. Mesteparten av dagens Bjølsen kom inn under Oslo i 1878. Dette medførte at Bjølsen Søndres daværende eier, Jørgen Henrik Meinich, måtte gå av som ordfører i Aker kommune. Samme år ble store deler av Aker inkorporert, slik at byen fra og med 1878 inneholdt mesteparten av hva vi i dag kaller Indre By. Urbaniseringa av Bjølsen tiltok raskt, og på Kristianiakartet av 1887 ser vi at den grunnleggende gatestrukturen på Bjølsen allerede er på plass - Bergensgata som en sentral akse med tversgående gater oppkalt etter andre norske byer
Oslo kommune overtok hele Bjølsens gårdsgrunn i 1916. Den vestligste delen av Voldsløkka ble imidlertid ikke en del av Oslo før Aker kommune ble endelig sammenslått med hovedstadskommunen i 1948.
Akerselva
Akerselva kommer inn fra Nydalen, der det er bygd frie badeplasser i nyere tid. Den renner stille forbi Badebakken og Bjølsendumpa, der holmer i elva omkranses av høye trær. Etter dette tar elva en krapp sving østover før den går inn området til Bjølsen Valsemølle hvor elva har ett av sine største fall, Bjølsenfossen. I skaret Jerusalem er det kraftige stryk. På Bjølsensida av elva er det her et bratt parkområde som henger sammen med Bjølsendumpa via en undergang under Treschows gate. Etter strykene renner elva inn på Myraløkka-området og dermed ut av Bjølsen. Området langs Akerselva fra Nydalen til Vaterland kalles fra gammelt av Sagene på grunn av sin tidlige sagmølleindustri. I dag bæres dette navnet av hele bydelen Bjølsen ligger i, samt strøket sørvest for Bjølsen.
Badebakken
Badebakken er navnet på Bjølsens nordligste del, skråninga opp fra Akerselva til flata hvor Voldsløkka ligger. Dette er i dag et rolig boligstrøk, spesielt særprega av ei samling klassiske funkisblokker tegna av arkitekt Einar Engelstad. Navnet Badebakken kommer av at tidligere tider var det en oppdemt sjø her, Håkonsjøen, hvor folk brukte å bade og hvor man også vasket hester. Så langt oppe var elva ennå ikke forurensa nok til at det var umulig å bade der. I dag er Håkonsjøen fylt igjen så elva renner «normalt» videre. Rett sør av gjenfyllinga har det oppstått tre små, karakteriske holmer med viltvoksende vegetasjon. To boligselskap på Bjølsen er oppkalt etter nabolaget, Badebakken borettslag og Sameiet Badebakken. Det tredje boligselskapet på Badebakken er oppkalt etter Maridalsveien som går gjennom nabolaget.
Bentsebrua og Treschows Bru
Bentsebrua avgrenser Bjølsen i sør, og forbinder strøket med Torshov. Her lå i gamle dager Bentse Brug og Bentse Teglverk. Både verkene, brua, Bentsebrugata som går over brua og Bentsegata like i nærheten er oppkalt etter Ole Bentsen, en av Bjølsens og Norges industripionerer. Bentsen var ideskaperen og teknikeren bak papirverket, mens mye av kapitalen kom fra eier av Bjølsen Søndre, Gerhard Treschow. Kapitalisten og ingeniøren hadde et særdeles dårlig forhold, som endte i rettssak i 1714. Treschow har fått sin egen bru oppkalt etter seg, beliggende på en komfortabel avstand til Bentsebrua. Treschows bru og Treschows gate forbinder Bjølsen med Nordpolen på Sandaker, mellom Bjølsen Valsemølle og Idun-tomta.
Bergensgata
Bergensgata er en av de eldste gatene på Bjølsen, og hovedgata i strøket. Den strekker seg fra Advokat Dehlis plass i sør til Lisa Kristoffersens plass i nord. Gata preges av butikker, kafeer og kollektivtransport. I tillegg til de to plassene er et sentralt sted på gata krysset med Sarpsborggata, der det ligger flere forretninger.
Bjølsendumpa, Brochmannsløkka og Heftyeløkka
Grøntområdet sørvest for Bjølsendumpa kalles Heftyeløkka og har sitt navn fra eieren på 1860-tallet. Mange kaller i dag vannvokterboligen for Heftyeløkka, fordi den er det eldste gjenværende bygget på tomten, men dette er ikke det egentlige løkkebygget. Dette lå litt lenger nord, nærmere Mor Go'Hjertas vei og hadde adresse Maridalsveien 183 i 1940. Vannvokterboligen ble oppført på 1860-tallet etter at byens vanninntak var flyttet til Heftyeløkken i 1860, på grunn av byutvidelse og ønske om bedre trykk på vanntilførselen. Løsningen ble imidlertid kortvarig, for vannet var såpass fullt av sagflis på dette stedet at folk begynte å klage. Inntaket ble derfor flyttet videre opp til Maridalsosen. Vannvokterboligen ble imidlertid ikke ubrukelig av den grunn, for de nye vannledningen ble ført gjennom kjelleren på dette bygget og her kunne vannvokteren passe på at trykket var riktig. I dag brukes vannvokterboligen som barnehage.
Noen kaller visst også Heftyeløkka for «Brochmannsløkka». Dette navnet stammer fra en tidligere eier av Vøienvolden gård på Sagene. I noen grad brukes imidlertid Heftyeløkka, Brochmannsløkka og Bjølsendumpa litt om hverandre for å beskrive hele grøntarealet på bjølsensida av Akerselva.
Bjølsenfossen, Bjølsen Valsemølle og Jerusalem
Bjølsen Valsemølle er et foretak grunnlagt i 1884 som ennå i dag viderefører industritradisjonene ved Akerselva. Teknisk sett ligger møllebygget for det meste på østsida av elva, og dermed i skjæringspunktet mellom Bjølsen, Sandaker og Torshov. Den eldste mølla på stedet hvor Bjølsen Valsemølle ligger i dag er nevnt i 1341, og ble kalt «Sandaker Mølle». Dagens markante silobygg er fra 1939.
Bjølsenfossen, den største fossen på Akerselva, ligger i sin helhet inne på mølleområdet. Den mektige fossen har to fall på til sammen seksten meter, og kaltes i gamle dager «Lille Niagara». Det foreligger et forslag om å åpne en gangsti på vestsida av fossen. Bjølsenfossen er det siste partiet av Akerselva nord for kulverten på Vaterland som ikke har en gangsti ved sia av seg. Musikkgruppa Bjølsen Valsemølle som kommer fra strøket, er oppkalt etter dette anlegget.
Det djupe skaret som fossen renner gjennom kalles «Jerusalem», etter en gammel gård beliggende i området (omtrent der dagens nabolag LilleBorg ligger). Dette har gitt navn til den monumentale Jerusalem bru som går over skaret. Jerusalem bru var Sagene bydels tusenårsprosjekt.
Bjølsenhallen og Bjølsen Studentby
Der skråninga opp fra Sagene slutter, og sletta som Voldsløkka ligger på begynner, finner man Bjølsenhallen. Dette er i dag et kjøpesenter med flere butikker, deriblant en stor matvarebutikk. Hallen huser også idrettslokaler, bl.a. for Sagene I.F. Deres karakteristiske røde stjerne-logo pryder veggen på innsida av Bjølsenhallen.
Rundt Bjølsenhallen har det blitt satt opp et stort, prisbelønt studentboliganlegg under SiO, Bjølsen Studentby. Byggene er tegnet av arkitektkontoret Telje-Torp-Aasen og utearealene av Snøhetta.
Bjølsenhallen var opprinnelig bussgarasjen til Oslo Sporveier. I gamle dager gikk det trikk opp Bergensgata, som snudde i dette området - Lisa Kristoffersens plass var trikkesnuplass. Under andre verdenskrig ble tyskere innkvartert på Bjølsen i stor skala, blant annet i Badebakken og ved Mor Go'Hjertas vei. I ettertid har det blitt funnet unik graffiti tegnet av tyske soldater på veggene i en av blokkene her. Busshallen ble gjort om til lager og verksted for tyske fly og flydeler under andre verdenskrig. I 1944 gjennomførte motstandsfolk en stor sprengingsaksjon mot Bjølsenhallen, som tok fra nazistene deres største delelager for jagerfly i Norden. I denne aksjonen deltok bl.a. Gunnar Sønsteby og Max Manus.
Bjølsenveggen
Bjølsenveggen er en ca. 50.m lang murvegg med gatekunst i Stavangergata, inn mot Holmestrandgata, som ble ferdigstilt i august 2020. Prosjektet ble i igangsatt av beboere på Bjølsen borettslag, sammen med kurator Viktor Gjengaar av Foreningen for Urban Samtidskunst. Kunsten er malt av lokalkunstner Mikael Noguchi, og motivet inkluderer både mennesker og fantasidyr som går langs gate. Kunsten består også av bakgrunnsmotiver fra nabolaget (blant annet Bjølsenparken, Bjølsenhallen, gamle Bjølsen gård, m.fl.). Prosjektet var støttet av blant annet Bydel Sagenes kulturstipend med full støtte fra bydelens kulturpolitikere. Man kan også bli med på en digital gåtur forbi veggen.
Advokat Dehlis plass og Bjølsen skole
Bergensgata begynner på Advokat Dehlis plass i sør. Her finner man flere butikker og utesteder, samt Bjølsen skole. Plassen ble bygd mellom 1917 og 1938, og er navngitt etter advokat Ole Dehli som var en pioner i norsk samvirkebevegelse og stifter av Norges Kooperative Landsforening (dagens Coop). På plassen står det en byste av ham.
Mellom Advokat Dehlis plass og Bjølsenparken finner man Bjølsen skole, den gamle almueskolen i området. Bygget er reist i 1886 og kjennetegnes med en stor «løkkuppel» av metall. Bjølsen skoles musikkorps, stifta i 1909, er et av landets eldste korps.
Hjemmets kolonihager
Vest for Bjølsenparken ligger Hjemmets Kolonihager, som er mest kjent for at Portveien 2 ligger der. Mer spesifikt ligger utsiden av Portveien 2 der, siden innsiden av huset ble filmet i studio et annet sted. Direktør Ole Sundø for ukebladet Hjemmet var initiativtager til å få bygsle denne delen av Bjølsen Søndre i 1912, for å gjøre den til hagekoloni - derav navnet. Det var så sent som i 1967 planer om lage badeanlegg på grunnen, men planene har blitt skrinlagt. Kolonihagen består av 109 hytter.
Japan
Kvartalet mellom Sarpsborggata, Kongsberggata, Bergensgata og Maridalsveien kalles «Japan» på folkemunne. I «Japan» finner man nærbutikk, frisør, Bjølsen Misjonskirke fra 1893 og møtestedet til Oslos eldste spillforening, Spillklubben Ares.
Immanuelkirka
På krysset mellom Bergensgata og Sarpsborggata, rett over gata fra Japan, står ett av landemerkene på Bjølsen - den seks etasjer høye Immanuelkirka. I tillegg til en av byens eldste metodistmenigheter, huser bygget bakeri, kafé og legekontor.
Metodister på Bjølsen begynte å møtes lokalt på 1870-tallet, i «Smieloftet» i Maridalsveien 196. Dette var en arbeidermenighet med demokratisk styresett, på ei tid hvor arbeiderklassen ikke hadde stemmerett i Norge. Her lærte vanlige folk seg organisasjonsdrift, og det ble en del overlapp mellom metodistbevegelsen og fagbevegelsen i Oslo. I 1896 ble det bygget egen kirke på tomta hvor metodistkirka står den dag i dag. Denne kirka ble revet i 1954 og gjenoppbygd på Hen i Hønefoss. I dens plass kom Immanuelkirka, et kombinert kirke- og forretningsbygg, i 1955. Gjennom tidene har byggets første etasje husa både blomsterbutikk og menighetskafé, før Bjølsen Bakeri åpnet lokaler der i 2011.
Vossakasso
Vossakasso er ei stor kasse som monteres bak på en traktor.
Den kan benyttes i stedet for tilhenger ved fôrhøsting i bratt åkerlandskap, hvor en tilhenger lett kan velte. Forsøk ved Landbruksteknisk institutt (LTI) har vist at Vossakasso også kan konkurrere med tilhenger i kapasitet hvis det er kort vei fra jordet til fôrlager.
Bjølsen
Margarinfabrikken
Margarinfabrikken på Bjølsen, fra 1929, huser i dag Norges største barnehage. Bygget ligger i Stavangergata ved Voldsløkka og var som navnet antyder tidligere en margarinfabrikk.
Vossakasso
Ved tømming åpnes luka, som er hengslet i øverkant. Dermed svinger hele bakveggen og sidene opp og lasset ramler ned. Alternativt kan Vossakasso utstyres og tømmes med HMV avlesserelevator for Vossakasso.
Durango (delstat)
Durango er en av Mexicos 31 delstater. Den er en stor delstat og ligger nord i landet. Den grenser mot Chihuahua i nord, mot Coahuila i nordøst, mot Zacatecas i sørøst, mot Nayarit i sør og i vest mot Sinaloa. Delstaten er svært stor, 123 451 km², omtrent som Nord-Norge og Nord-Trøndelag til sammen, og befolkningstallet ligger på 1,6 millioner innbyggere. Hovedstaden heter Victoria de Durango.
Vossakasso
Serigstad utviklet en forhøster som var spesielt godt egnet til Vossakosso, og trekkrammene til Serigstads høstere er klargjort for montering av VK.
Bjølsen
Maridalsveien
Maridalsveien, Østkantens gamle hovedpulsåre, går tvers gjennom Bjølsen. Veien går rett nordover fra Advokat Dehlis plass men blir raskt erstatta som hovedvei av Bergensgata. Den går da nordøstover ut i ei sidegate, som buer seg oppover til Japan. Videre fortsetter den forbi en rad karakteristiske murhus fra 1914, før den sneier Bjølsenhallen og Bjølsen Studentby og blir til en liten gangvei gjennom Badebakken på oversida av skråninga ned mot Akerselva. På nedsiden her ligger et av de større borettslagene i OBOS, som heter Maridalsveien borettslag. Alle blokker i dette borettslaget har adresse på denne veien. Nord for Lisa Kristoffersens plass går Maridalsveiens løp igjen inn på hovedveien, og tar over for Bergensgata. Herfra går den videre inn i Nordre Aker og deretter inn i Maridalen.
Durango (delstat)
Navnet
Byen og delstaten Durango er oppkalt etter Durango, en by i spansk Baskerland. «Victoria de Durango» er til ære for Mexicos første president, Guadalupe Victoria.
Vossakasso
Vossakasso ble oppfunnet av gårdbruker Anders Rong fra Bordalen og videreutviklet i samarbeid med Landbruksteknisk institutt og Hordaland Mekaniske Verksted. Den produseres i dag av HMR Voss på Voss som inntil september 2004 het Hordaland Mekaniske Verksted.
Bjølsen
Mor Gohjertas vei
Like ved dagens Lisa Kristoffersens plass lå i gamle dager butikken til den sagnomsuste Mor Go'hjerta. Hun har fått ei gate oppkalt etter seg lengre sør i strøket, Mor Gohjertas vei, ved Heftyeløkka.
Durango (delstat)
Geografi
Fjellkjeden Sierra Madre Occidental fyller opp den vestre delen av delstaten, mens de midtre og østre delene utgjør en høyslette. Store deler av området er tørt og ørkenaktig, men noen elver kommer ned fra fjellene. Det finnes en del furuskog i fjellområdene. I en del områder er det jordbruk ved hjelp av irrigasjon, særlig i Laguna-området
Bjølsen
Voldsløkka
Voldsløkka, som av noen regnes som et separat strøk, omkranser et stort grøntområde satt av til folkelige idrettsformål. Området var opprinnelig satt av til en jernbanetrasé mellom øst og vest i Oslo, som aldri ble realisert. Planene medførte imidlertid at området ble liggende ubebygd, til glede for sportsentusiaster og piknikkere i dag. Voldsløkka deles i Bjølsenfeltet i øst, som er hjemmebane for mange av Oslos lavere fotballdivisjoner, og Voldsløkka Matchbane som tidligere var hjemmebane for Sagene IF, Bjølsen I.L. og Spartacus. Senere ble banen i en periode hjemmebane for Skeid.
Durango (delstat)
Historie
Området var før den spanske erobringen bebodd av nomadestammer. De ytte sterk motstand mot spanjolene, og først i 1563 ble hovedstaden Durango grunnlagt av baskeren Francisco de Ibarra. Gjennom hele kolonitida var området preget av kvegdrift og gruvedrift.
Bjølsen
Kommunikasjon
Busser til og fra Oslo sentrum går i skyttel opp og ned Bergensgata, en av dem døgnet rundt. I øvre del av Bjølsen ligger Nydalen T-banestasjon i gangavstand, mens i nedre del vil bussholdeplassene på Sagene være i umiddelbar nærhet. For de som bor østligst på Bjølsen er det gangavstand til trikkelinjene i Sandakergata som går raskt ned til Grünerløkka og deretter sentrum.
Durango (delstat)
Interessant i Durango
Delstatshovedstaden Durango er en ren, velstelt og vakker by, med en kjerne i kolonistil. Rundt byen ligger flere "westernbyer", bygd opp som filmkulisser for westerfilmer. Sierra Madre Occidental-fjellene byr på fossefall, dype skoger og urørt natur.
Tabula recta
Trithemiu brukte tabula recta til å definere et polyalfabetisk chiffer som tilvarer Leon Battista Albertis chifferdisk, men uten at bokstavenes rekkefølge er blandet.
Det blir ofte referet til tabula recta i diskusjoner av chiffer fra tiden før regnemaskinene ble tatt i bruk innen kryptografi. Det er velkjent fra Vigenère chiffer og fra Blaise de Vigenères mindre kjente autonøkkelchiffer.
Alle chiffer basert på Cæsarchiffer kan beskrives i et tabula recta.
Sven Tore Jacobsen
Sven Tore Jacobsen (født 18. august 1953) er en norsk håndballtrener. Han var trener for Norges kvinnelandslag i håndball fra 1984 til 1993 og deltok i en rekke internasjonale suksesser. Laget tok blant annet sølv i OL i 1988 og 1992. Han ble tildelt Olavstatuetten i 1994.
Amerindiske språk
Amerindiske språk er en omdiskutert makrofamilie av språk som ble foreslått av Joseph Greenberg i 1987 i boka hans Language in the Americas. I denne boka foreslo Greenberg at alle de indianske språka i Amerika tilhører en av tre familier. Ifølge Greenbergs hypotese, tilhører et mindretall av språka, alle fra Nord-Amerika, en av de to tidligere foreslåtte språkfamiliene na-dené og eskimoisk-aleutisk. Alle de øvrige språka, som vanligvis regnes å tilhøre flere titalls ubeslektede språkfamilier, tilhører den amerindiske familien.
Begrepet brukes også ofte for å referere til alle de indianske språka i Amerika uten å implisere at de tilhører samme familie.
Hub Chowki oljekraftverk
Hub Chowki oljekraftverk (engelsk: Hub River power plant) er et oljekraftverk i Balutsjistan i det vestre Pakistan. Det har en installert produksjonskapasitet på 1292 MW, fordelt på 4 like store blokker. Anlegget ble påbegynt omkring 1990, og stod ferdig i 1997. Brenselkilden er fyringsolje. Operatørselskapet holder til i Hub Chowki.
Oljeforsyningen via oljeledning gjennom Balutsjistan er omstridt av lokale klanledere, som tar egne avgifter for transporten. All elektrisiteten selges til den statlige duopolist-grossisten WAPDA.
MS «Hylsfjord»
MS «Hylsfjord» er en lokalbåt bygd i 1959 av Westermoen båtbyggeri i Mandal, og levert den 27. mai samme år til Hylsfjord Rutelag for trafikk på Hylsfjorden i Rogaland.
Båten gikk i ruten fra Sand til Tengesdal i Hylsfjorden, og til Sauda i Saudafjorden fra den 28. mai 1959. I perioden frem til 1980 vekslet den på forskjellige ruter, med utgangspunkt i Sand, til Tangen, Hylen, Tengesdal og Sauda. Den 30. mars 1983 ble «Hylsfjord» lagt i opplag i forbindelse med at ruta ble lagt ned.
I juni 1983 ble «Hylsfjord» solgt og omklassifisert til arbeidsfartøy. I februar 1986 ble båten videre solgt, ombygd med nytt bro-parti og maskin. Skorsteinen ble tatt bort, og skipet ble tatt i bruk som kartleggingsfartøy frem til 1999, da det ble omklassifisert til fritidsfartøy.
I 1993 ble «Hylsfjord» leid ut til NRK og brukt som kulisse under innspillingen av TV-serien Vestavind.
Vinteruniversiaden 1970
Vinteruniversiaden 1970, den 6. vinteruniversiade ble avholdt i Rovaniemi i Finland. 591 studenter fra 25 nasjoner deltok i 7 idretter. Åpningsseremonien var 3. april og avslutningsseremonien 9. april 1970.
Turøy
Turøy (offisielt Turøyna) er en øy i tidligere Fjell kommune, nord for Sotra i Vestland. Øyen Turøy ligger om lag 40 kilometer nordvest for Bergen.
Geografi
Fram til årsskiftet 2019/2020 gikk kommunegrensen mellom Øygarden og Fjell gjennom sundet som skiller Turøy og Toftøy. Fram til 1964 hørte Turøy, i likhet med naboøyen Misje, med til den daværende Herdla kommune. I 1964 ble Øygarden kommune dannet, men Turøy gikk inn i Fjell kommune. Etter kommunesammenslåingen 1. januar 2020 inngår Turøy i nye Øygarden kommune.
CX
CX, Cx, cX og cx kan bety:
Turøy
Geografi
Turøy bru gjorde at Turøy ble landfast i 1991.
Yomi
Yomi (黄泉) er det japanske ordet for "underverden", hvor fryktelige skapninger vokter utgangene. Ifølge shintoistisk mytologi er det hit de døde ender opp, og når man først har inntatt et måltid her, er det umulig å returnerre til de dødeliges verden. Yomi er å sammenligne med Hades eller Helvete, og er mest kjent for å være det stedet Izanami trakk seg tilbake til etter sin død. Izanagi fulgte henne dit, og det var på vegen tilbake derfra at han i en renselsesprosess skapte Amaterasu, Susanoo, og Tsukiyomi.
Turøy
Geografi
Tradisjonelt har fiske i kombinasjon med jordbruk og husdyrhold vært leveveien.
Yomi
Inngangen til Yomi ligger i Izumo-provinsen.
Turøy
Turøyvarden
Turøys høyeste punkt er Turøvarden, 74,5 moh. Fra varden er det fritt utsyn i alle retninger. Varden er fra 1896, murt i gråstein og tjærebredd. Den over fem meter høye, sirkelformede varden er synlig langt til havs og er et godt sjømerke. Det kan ha vært varde her tidligere. Turøyvarden er et viktig navigasjonshistorisk kulturminne og ble fredet etter kulturminneloven i 2016.
Friluftsliv
Turøy er et godt sted for fuglekikking, og Universitetet i Bergen hadde en periode en fuglestasjon på øyen. Det er mange som dykker eller bruker havkajakk i dette området. Bergen klatreklubb har beskrivelse av 13 klatreruter i området. Disse er i hovedsak på holmen Storskora, på nordsiden av parkeringsplassen like før Turøy bru.
Turøyulykken
Fredag 29. april 2016 styrtet et helikopter på vei fra Gullfaks B til Flesland ved Turøy. Helikopteret falt fra omtrent 600 meter og eksploderte da det gikk i bakken i vannkanten på Storeskitholmen, bare noen hundre meter fra bebyggelsen. 13 personer omkom i ulykken. Bergingsarbeidet ble utført av lokalt brannvesen, ambulansepersonell fra Helse Bergen, Sivilforsvaret, marinefartøy fra Haakonsvern, mannskap fra politiet og frivillige fra Røde Kors. I tillegg var flere sivile raskt ute i båtene sine for å prøve å hjelpe eventuelle overlevende.
Locomotives
Locomotives var et norsk rockeband som ble dannet i 1991. Bandet ble startet av gitaristene Kåre Vestrheim og Georg Buljo. Den første EP-utgivelsen kom i 1994, og i 1996 fikk de en stor hit med låta «Mind». Bandet første album Spin kom i 1997 og førte til at bandet ble kåret til årets nykommer under Spellemannprisen 1997. Deres andre album het Albert og kom i 1999. Bandet turnerte også i USA under navnet Lokomotiv, som oppvarmingsband for Supergrass, The Cure og The Allman Brothers Band. I 2000 skulle albumet What's Your Good Luck? lanseres i USA, men utgivelsen ble kansellert. Etter å ha gitt ut Hallelujah EP: The Richmond Session i 2001 ble bandet oppløst.
I 2002 startet 4 av medlemmene bandet Amundsen.
Medlemmer av Locomotives har også spilt med artister som Jan Eggum, Morten Harket og Anne Grethe Preus.
Perry Opsal
Perry Kaspar Opsal (født 17. januar 1914 i Ålesund, død 22. mai 1984 samme sted) var lettmatros på lasteskipet DS «Trym» og ble landskjent under «Trym»-forliset i Nordsjøen den 20. januar 1937. Da sprang han ut i det opprørte havet, og greide å svømme med en line over til MS «Venus», som var kommet til unnsetning. Uten denne innsatsen ville samtlige av mannskapet på DS «Trym» ha omkommet.
Under andre verdenskrig tjenestegjorde Opsal om bord på norske torpedobåter og var blant annet med på angrepet på Stordø kisgruver.
Utmerkelser
For bragden under «Trym»-forliset ble han tildelt Medaljen for edel dåd i gull, han ble også tildelt flere norske og britiske utmerkelser for sin innsats under 2. verdenskrig.
Alexis-Armand Charost
Alexis-Armand Charost  (født 14. november 1860 i Le Mans i Frankrike, død 7. november 1930 i Rennes) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og erkebiskop av Rennes 1921–1930.
Han ble kreert til kardinal i 1922 av pave Pius XI, med Santa Maria della Vittoria som tittelkirke.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Georg Büchners pris
Georg Büchners pris (tysk: ) er en tysk litteraturpris innstiftet i 1923 til minne om Georg Büchner. I Tyskland regnes prisen som landets viktigste litterære utmerkelse.
Opprinnelig ble den delt ut til kunstnere, poeter, skuespillere og sangere, men i 1951 ble den endret til å bli en litteraturpris. Den deles ut årlig av Deutsche Akademie für Sprache und Dichtung og tildeles en tyskspråklig forfatter. I 2012 er prisen på 50 000 euro.
Chris-Andrè Lie
Lie holder bronse fra NM i Sumo 2011 klasse 115 kg Senior menn.
Lie holder gullmedalje fra NM i Stup junior 1998 for stupeklubben Spinn i Tønsberg.
Svealand
Svealand er en av Sveriges tre landsdeler, de to øvrige er Norrland og Götaland.
Svealand består av hovedstadsregionen Mälardalen i øst, Roslagen i nordøst, det tidligere gruvedistriktet Bergslagen i midten, og Dalarna og Värmland i vest.
Navnet Sverige på svensk kommer fra Svearike eller svenskenes rike, og refererte opprinnelig bare til Svealand. Etter hvert som de svenske kongene utvidet sine landområder, ble navnet Svealand brukt for å skille mellom det historiske svenske territoriet og det nye.
Minnesang
Minnesang var en lyrikk- og sangtradisjon i Tyskland som blomstret på 1100-tallet og fortsatte inn i 1300-tallet. Dikterne som skrev og framførte minnesang er kjent som minnersangere, tysk minnesänger, og navnet er sammensatt av ordet minne, middelhøytysk for kjærlighet, noe som også var diktningens hovedemne. Den enkelte sang ble kalt for minnelied.
Minnesang var et tysk motstykke til den franske trubadurdiktningen. Minnesangene var knyttet til hoff- og ridderlivet fra siste del av 1100-tallet frem til begynnelsen av det 14. århundre.
Svealand
Landskap
Hovedstaden Stockholm ligger i både Uppland og Södermanland.
Minnesang
Trubadurdiktene var rimglade viser som ble fremført til musikkinstrumenter ved hoffene, av forfatterne selv eller av spesielle gjøglere. De fleste forfatterne er menn, selv om det også finnes noen kvinner mot slutten av perioden.
Temaet for minnesangene var som regel kjærligheten, men det finnes også andre tema slik som satiriske eller klagende (elegi). Vanligvis er det en jeg-person som forteller. Det er også slik at jeg-personen ikke nødvendigvis skal få og bli forent med sin elskede. Det er nok å omtale sin kjærlighet på en vakker og kunstnerisk måte slik at det skal inngå i sjangeren minnesang. Minnesangen er høvisk i sin grunnholdning; dikteren synger om sin kjærlighet til en kvinne av høy byrd. Vanligvis er denne oppvartningen på avstand.
Den folkelige minnesangen representerer den tyske lyrikkens første blomstringstid og er en av mest betydningsfulle nyskapningene innen den vestlige poesien. Den har hatt stor betydning for kjente diktere som Dante og Petrarca og har gjennom disse satt sitt preg på kjærlighetsdiktningen flere hundre år frem mot vår tid.
Kun et lite antall av minnelied-melodier har blitt bevart for ettertiden, hovedsakelig i manuskripter datert fra 1400-tallet eller senere. De kan representere sanger i en annen form enn den opprinnelige. I tillegg er det ofte ganske vanskelig å tolke musikknotasjonene som er benyttet for å skrive dem ned. Selv om melodiens kontur kan vanligvis bli antatt er sangens rytme vanskelig å komme til bunns i.
Lunch (tegneserie)
Magasinet ble fra 2013 til 2018 utgitt av forlaget Egmont, fra 2019 overtok Strand Forlag utgivelser av blader og bøker.
Høsten 2022 ble det laget egen humorserie på TV 2 Play.
Utgivelser i Norge
Egmont Serieforlaget har gitt ut følgende album og Lunch-produkter i Norge:
Reklamehefte
Varmeanlegg
Varmeanlegg er en felles betegnelse på anlegg som benyttes til oppvarming av bygninger, tappevann, innretninger og installasjoner. Varmeanlegg kalles også: Oljefyr, radiatoranlegg, gulvvarmeanlegg fyringsanlegg, sentralfyringsanlegg, fjernvarme, fyr, og lignende. Mest vanlig er vannbårne anlegg, hvor vann er varmebærer. Frostvæske og luft benyttes også som varmebærer i noen anlegg. I industriell bruk forkommer også damp og ikke brennbare oljer som varmebærer.
Vannbåren varme er igjen svært aktuelt grunnet miljøet og den store fleksibilteten til å velge varmekilde. Blant annet varmepumper og bioenergi er i fokus, også solvarme er kommet på banen. Varmesløyfer i gulv (gulvvarme) er svært populært grunnet høy komfort, godt inneklima, usynlighet og fleksibilitet med henhold til møblering.
Siden oljekrisen i 1973 har forbrukere, planleggere og arkitekter ofte glemt at en bygning trenger et teknisk rom til blant annet varmeanlegget. En moderne bygning har også andre tekniske innretninger som kan ha sin plassering i teknisk rom, eksempelvis ventilasjonsanlegg. Det kommer ofte som en overraskelse på brukeren at et varmeanlegg ikke er 100% lydløst, selv om moderne varmeanlegg som regel arbeider vesentlig mer stille en før 1973. Et riktig prosjektert anlegg med varmepumpe støyer neppe mer enn en vanlig fryseboks.
Anlegget
Varmeanlegget består av 3 hoveddeler:
Varmekilde
Det finnes en rekke mulige varmekilder til et varmeanlegg:
/* Benyttes vanligvis til fjernvarme
Det er i dag vanlig å kombinere flere varmekilder i et anlegg. Eksempler på dette kan være: Olje/el, Varmepumpe/strøm,etc. Dette varierer ut fra hvilke energiklider som er tilgjengelig på stedet.
Distribusjonsnett
Distribusjonsnettet transporterer oppvarmet varmebærer fra varmekilden og til varmeavgiverne og tilbake til varmekilden. Nettet består av et lukket rørsystem. Varmebæreren sirkulerer i en lukket sløyfe fra varmekilde og til varmeavgiverne (tur) og tilbake til varmekilden (retur). Distribusjonsnettet består foruten av rør også av diverse ventiler og sirkulasjonspumpe(r). Typisk temperturdifferanse (∆t) mellom tur og retur ved radiatorer som varmeavgiver er ∆t 20 K (Kelvin). For gulvvarme med varmesløyfer i gulv er ∆t ca. 5-8 K
I eldre varmeanlegg var ofte sirkulasjonen i distribusjonsnettet basert på selvsirkulasjon. Det satte krav til store rørdimensjoner og jevnt fall på liggende ledningstrekk. Senere krav til mer diskrete og skjulte installasjoner gjorde at sirkulasjonspumper ble tatt i bruk.
I industri og sykehus benyttes også dampanlegg. Det er mest vanlig at dampanlegg benyttes til ulike prosesser hvor det er behov for høyere temperatur en 100°c. Kondensert damp (kondensat) føres i returledninger med jevnt fall tilbake til kjelen.
I anlegg hvor det er behov for høy temperatur (kjeletemperatur) i varmekilden for å unngå kondensering i forbrenningskameret eller det leveres høy temperatur, så som fjernvarme, er det ofte montert en eller flere blandeventiler (Shuntventil). Shuntventilen blander vann fra vamekilden (primærkretsen) sakte inn i vannet i sekundærkretsen. Det kreves da i de fleste løsninger en egen sirkulasjonspumpe i sekundærkretsen. I større bygg kan det ofte finnes egne shuntgrupper for hver fløy, eller del av bygget med forskjellig varmebehov eller forskjellige typer varmeavgivere. De fleste moderne varmeanlegg har motor som styres av en regulator påmontert hver shuntventil, såkalt klimakompensert styring eller utetemperaturkomopensering. I større bygg styres shunmotorene som oftest av sentral driftskontroll, såkalt SD-anlegg.
Nesbyen
Nesbyen er en kommune i landskapet Buskerud i Viken fylke. Den grenser i nord mot Gol, i øst til Sør-Aurdal, i sørøst til Flå, i sørvest til Nore og Uvdal, og i vest til Ål. Administrasjonssenteret er tettstedet Nesbyen.
Areal og befolkning
De fleste innbyggerne bor i Nesbyen, Rukkedalen, Sjong, Børtnes, Bromma (Øygardene), Svenkerud og på Liodden (Liagardene).
Nesbyen kommune er en betydelig turistkommune. På begge sider av dalen er det veier som fører inn til fjellområder med setre og hyttegrender. Eksempler er: Imle, Mythe, Fekjan, Saupeset, Liaset, Nystølen, Myking, Ranten, Grønhovd, Liemarka, Thoenmarka, Langevann/Buvannsområdet.
Det drives også aktivt jord- og skogbruk i kommunen, men de fleste brukene er små, og mange har jobb ved siden av primærnæringen, eller bruket drives i kombinasjon med turisme.
Det er også et betydelig handelssentrum i Nesbyen. Av bedrifter kan nevnes Defa og Protan.
Natur
Høyeste fjell er Hallingnatten (1314 moh.)
Brommafjorden er en innsjøaktig utvidelse av Hallingdalselva.
Kommunen har disse verneområdene:
Saba oljekraftverk
Saba oljekraftverk er et oljekraftverk i byen Farukabad (Farooqabad) i Punjab i det østlige Pakistan. Det har en installert produksjonskapasitet på 125 MW, fordelt på 1 blokk. Anlegget ble påbegynt omkring 1996, og stod ferdig i 1999. Brenselkilden er restolje. Operatørselskapet holder til i Farukabad. Utstyret er hovedsakelig levert av Toshiba.
The Rutles (soundtrack)
The Rutles er et album med lydspor fra fjernsynsfilmen All You Need Is Cash, bygget som en parodi på The Beatles' karriere fra dagene i Hamburg til oppbruddet i 1970.
Album
Albumet og filmen inneholder et vell av analoge kommentarer til Beatleshistorien. Gjentatt, konsentrert lytting er nødvendig for å oppdage de mange kildereferansene i titler, tekster, melodier, arrangementer, instrumentering og struktur. Det er Neil Innes som har æren av å ha komponert samtlige sanger.
Neil Innes
Innes selv gir imidlertid mye av æren til de musikerne som han fikk med seg på prosjektet, for at de klarte å fange inn stemningen og klangen av The Beatles. Gitaristen og sangeren Ollie Halsall og trommeslageren John Halsey hadde spilt sammen i gruppene Timebox og Patto, mens multi-instrumentalisten Rikki Fataar hadde spilt sammen med The Flames, før han tidlig på 1970-tallet ble støttespiller i The Beach Boys.
Eric Idle
Eric Idle, som skrev filmens manus, og som i filmen gestaltet den Paul McCartney-liknende, kjevhendte bassisten Dirk McQuickly, er verken med og spiller eller synger på albumet. I filmen mimer han kun til Ollie Halsall-stemme. Neil Innes hevder at Idle, som like før hadde hatt en blindtarmoperasjon, faktisk tilbød seg å hjelpe til i studio, men ble oppfordret av legene til å roe seg ned og bli fullt restituert.
Cheese and Onions
Det var sangen "Cheese and Onions" som startet det hele. Hadde det ikke vært for den ironiske lyrikken kunne det være vanskelig å skjelne Neil Innes' parodier fra eventuelle ukjente Beatlesinnspillinger. (Eksempelvis har Neil Innes' tidlige solo-opptreden i Rutland Week-End Television, med den senere The Rutles-sangen «Cheese and Onions», kommet med som Beatlesspor på bootlegplaten Indian Rope Trick (1978), hvor sangen er blitt kreditert John Lennon med et svakt spørsmålstegn etter.)
Tidlig i 1980-årene ble Neil Innes beskyldt av et amerikansk Beatlefan, som hadde hørt «Cheese And Onions», for å ha stjålet uutgitte Beatles-sanger til bruk i filmen. Som bevis spilte han sangen, som han trodde var fremført av John Lennon i et piratopptak. Det viste seg å være det ovennevnte opptaket fra Rutland Week-End Television.
Pastisjene brakt inn for retten
Neil Innes' Beatlesparodier var så dyktig utført at han til og med ble stevnet for retten av en av datidens rettighetseiere til The Beatles sangkatalog. Innes måtte under ed bevitne at han overhodet ikke hadde lyttet til sangene, mens han komponerte sangene for The Rutles, men kun hadde assosiert fritt etter hukommelsen, hvorledes Beatles lød i ulike perioder.
Det originale omslagsdesignet tok utgangspunkt i en rekke parodierte albumomslag, som Tragical History Tour og Let It Rot. Se listen over Fiktive Rutlesalbum.
Spor på LP og CD
I tråd med praksisen i The Beatles er de fleste sangene kreditert Ron Nasty & Dirk McQuickly (The Rutles svar på John Lennon og Paul McCartney), mens bare en komposisjon er tilskrevet hver av de andre; Stig O'Hara og Barry Wom. Alle sangene ble imidlertid komponert av Neil Innes i løpet av bare tre uker.
Sangene på CD-en med kommentarer
"Goose-Step Mama" (2:18) = "Some Other Guy" (ikke på LP-en)
"Number One" (2:52) = "Twist and Shout"
"Baby Let Me Be" (1:57) = (ikke på LP-en)
"Hold My Hand" (2:11) = "I Want To Hold Your Hand", "Eight Days a Week", og litt stemming fra "All My Lovin'" (CD-en er litt kortere enn LP-en, som også har lyden av et fly som intro, fremkalt gjennom en støvsuger)
"Blue Suede Schubert" (2:13) = "Roll Over Beethoven" (ikke på LP-en)
"I Must Be In Love" (2:06) = "A Hard Day's Night" og "Can't Buy Me Love"
"With A Girl Like You" (1:53) = "If I Fell"
"Living in Hope" (2:39) = "Don't Pass Me By", og et snev av "Act Naturally" & "Octopus's Garden"
"It's Looking Good" (2:02) = "I'm Looking Through You" (ikke på LP-en)
"Doubleback Alley" (2:57) = "Penny Lane", pluss noen tekstfragmenter fra "Rocky Raccoon"
"Good Times Roll" (3:05) = "Lucy in the Sky with Diamonds"
"Nevertheless" (1:29) = "Within You Without You" og kanskje litt av "Love You To"
"Love Life" (2:52) = "All You Need Is Love"
"Piggy in the Middle" (4:11) = "I Am the Walrus"
"Another Day" (2:13) = "Martha My Dear"
"Get Up And Go" (3:19) = "Get Back" (ikke på LP-en)
"Let's Be Natural" (3:22) = "Dear Prudence" og litt stemming fra "Something"
Neil Innes er vokalist på sangene 1, 2, 3, 4, 6, 10, 11, 13, 15, 16, 18, 20, Ollie Halsall på spor 7, 12, 17, 19, Rikki Fataar på spor 5, 8, 14, og John Halsey på spor 9.
Rutles Highway Revisited
Diverse artister, som Syd Straw, Tuli Kupferberg, Bongwater, Shonen Knife, og Galaxie 500, valgte hver sine favorittsanger fra The Rutles' repertoar og spilte dem inn. Coverversjonene ble samlet på albumet "Rutles Highway Revisited". Tittelen må samtidig være hyllest til Bob Dylan og hans Highway 61 Revisited. Samle-CD-en ble utgitt av Shimmy Disc i 1990.
Pierre Étienne Louis Eyt
'  Pierre Étienne Louis Eyt  (født 4. juni 1934 i Laruns nær Bayonne i Frankrike, død 11. juni 2001 i Bordeaux) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og erkebiskop av Bordeaux 1989–1994.
Bakgrunn
Pierre Étienne Louis Eyt studerte jus i Pau og begynte deretter ved presteseminarene i Bayonne i 1954 og i Toulouse. Fra 1956 til 1959 måtte han innstille studiene for å gjøre militærtjeneste i det franske Algerie.
Prest
Han ble presteviet 29. juni 1961, og tok senere doktorgrad i teologi ved Gregoriana-universitetet i Roma.Han ble også anerkjent til å være forsker i Vatikanbiblioteket.
Deretter var han lektor, professor, viserektor og rektor ved Institut Catholique i Toulouse mellom 1967 og 1972. I 1980 ble han medlem av den internasjonale teologiske kommisjon, og i 1982 valgt til president for de katolske institutter for høyere utdannelse i Frankrike.
Eyt utgav mange bøker, blant annet en kommentar til trosbekjennelsen i 1985.
Erkebiskop
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til koadjutor-erkebiskop i Bordeaux den 7. juni 1986, oog den 23. september ble han bispeviet av erkebiskop Marius Maziers, assistsret av erkeniskop Jean-Marie Lustiger av Paris, og av André Collini, erkebiskop av Toulouse.
Ved erkebiskop Marius Maziers død overtok Eyk som erkebiskop av Bordeaux fra 31. mai 1989.
Han satte i gang en synodal prosess i bispedømmet Bordeaux som ble startet påsken 1990 (kunngjøring av synoden) til pinsen 1993. Etter fasen av synodalutredningen, gjennomført fra november 1990 til mars 1991, fulgte den andre fasen med synodale grupper (desember 1991 - juni 1992). Den tredje fasen var den med synodale forsamlinger som samlet 470 personer, i november 1992 og i mai 1993. Bispedømmesynoden fant sin konklusjon ved publiseringen av synodale handlinger, publisert 28. september 19931.
Kardinal
Han ble kreert til kardinal den 26. november 1994 av pave Johannes Paul II, og ble tildelt SS. Trinità al Monte Pincio som sin tittelkirke.
Han døde av kreft den 11. juni 2001.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er: