cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mykola Moroziuk
Klubbkarriere
I juni 2010 gikk kontrakten hans med Dynamo Kyiv ut, og i slutten av måneden signerte han under på en treårskontrakt med FK Metalurh Donetsk.
Peugeot
I Norge
Den riktige uttalen av Peugeot er "pøsjå", ikke "pysjå" som enkelte feilaktig sier.
Mykola Moroziuk
Landslagskarriere
Moroziuk fikk 28 kamper for Ukraina U-19 i perioden 2005 til 2007, og 19 kamper for Ukraina U-21 i perioden 2007 til 2010. Han fikk sin offisielle landslagsdebut for i en vennskapskamp borte mot  den 17. november 2010 (2–2), hvor han kom inn som innbytter for Jevhen Konopljanka. Han scoret sitt første landslagsmål i en vennskapskamp mot den 6. februar 2013 (2–0) i Sevilla.
Stavanger idrettshall
Stavanger idrettshall ligger på Tjensvoll like ved Mosvatnet i Stavanger. Hallen ble innviet i 1979 og benyttes til innebandy, bordtennis, badminton, håndball, volleyball, det finnes løpebaner, styrketreningsrom, hoppegrop for tresteg og lengde.
Hallen har også en kafeteria som driftes av Stavanger Idrettsforening.
Innebandy
Stavanger idrettshall er hjemmebanen til Stavanger Innebandyklubb. Hallen brukes også under innebandyarrangementet Stavanger Open, en populær begivenhet som arrangeres hvert år i april, der det blir spilt på både store og små baner.
Håndball
Stavanger idrettshall er en av hallene som ble brukt under EM i håndball 2008 for menn. Hallen er hjemmebane for Viking Håndball. Under håndballkamper har hallen plass til 4100 tilskuere derav 2300 sitteplasser. I sesongen 2011/12 hadde derimot Viking bare 586 tilskuere i snitt på sine hjemmekamper.
Volleyball
Hallen benyttes for volleyballturneringer. Hallen deles da inn i fire hoveddeler med tre volleyballbaner i hver som da gir tilsammen tolv baner. Banene har redusert servefelt. Ettersom hallen ikke har oppmerket mer enn 8 volleyballbaner må det tapes 4 baner forut for større volleyballturneringer. Hvert år siden 1987 har en av norges største volleyballturneringer - Vestcup - blitt arrangert i hallen med KFUM Stavanger Volleyball som arrangør. I tillegg har det blitt arrangert mange Norgesmesterskap, Veteran NM, Gallaturneringer samt regionsmesterskap.
Nutbush City Limits (sang)
«Nutbush City Limits» er en sang skrevet av Tina Turner som ble spilt inn og gitt ut på singel med Ike & Tina Turner i 1973. Singelen kom på 1.-plass i Østerrike, 2.-plass i Tyskland og Sveits, 4.-plass i Storbritannia, 5.-plass i Italia, 9.-plass i Sør-Afrika, 11.-plass på R&B-lista, 18.-plass i Irland og 22.-plass på Pop-lista. Sangen ble også gitt ut på albumet Nutbush City Limits senere samme år.
1988
Tina Turner spilte inn en liveversjon og ga den på ut albumet Tina Live in Europe i 1988. Sangen ble også gitt ut på singel senere samme år. Singelen kom på 45.-plass i Tyskland. Musikkvideoen ble regissert av C. Alberto Sion.
1991
I 1991 spilte hun inn sangen igjen i studio og ga den ut på singel. Singelen kom på 9.-plass i Storbritannia, 11.-plass i Italia og Nederland, 12.-plass i Irland og Sveits, 16.-plass i Australia, 25.-plass i Tyskland og Østerrike og 26.-plass i New Zealand. Innspillingen fra 1991 ble senere samme år gitt ut på albumet Simply the Best. Musikkvideoen ble regissert av Michael Bay og Chris Cowey.
Lund (Rogaland)
Lund er en kommune i Rogaland med i overkant av 3,100 innbyggere. Kommunen ble opprettet i 1837 og ble i 1965 slått sammen med Heskestad kommune. Kommunesenteret er Moi.
Kommunen ligger sør i Rogaland, midtveis mellom Kristiansand og Stavanger, og grenser til Sirdal, Flekkefjord, Sokndal og Eigersund. Lund er kjent som en industrikommune hvor det foregår produksjon av alt fra tresko, bjøller, gyngestoler og vinduer, og andelen industrisysselansatte er blant de høyeste i landet. Den største bedriften i Lund er NorDan. I tillegg er det en aktivt landbruksnæring i kommunen.
Natur og geografi
Dalane tilhører det svekonorvegiske grunnfjellsskjoldet, og består av to geologiske hovedformasjoner av proterozoiske bergarter som er dannet under de gotiske og senere svekonorvegiske fjellkjedeforldingene, med sterk metamorfose under den sistnevnte. Et underlag av 1 600 - 1 450 millioner år gammel skifer, kvartsitt, marmor og amfibolitt med noe hornblendegneis. De yngste svekonorvegiske dannelsene bevitnes av større formasjoner av granitt. I kommunen er det 1 050 millioner år gammel granitt og granittisk øyegneis som dominerer de øverste strukturene. Den kaledonske fjellkjedefoldingen nådde ikke ned hit. Forkastningene går både i sørvest-nordøst retning, og i sør-nord retning.
Sørvestre deler av kommunen tilhører den 1 700 km² store Rogaland anortosittprovins, tidligere kjent som «Egersundfeltet». Dette er en magmatittisk formasjon av dypbergarter som også fortsetter utover i Nordsjøen i et tilsvarende stort område. De vanligste bergartene, er de lyse størkningsbergartene anortositt, gabbro-typene noritt og jotunitt, videre de økonomisk interessante apatitt, magnetitt og ilmenitt, samt dypbergarten mangeritt. Apatitt-feltene er rike på fosfor og kjennes på en ekstra frodig vegetasjon.
Mot slutten av dannelsen av det svekonorvegiske grunnfjellskjoldet for 932 millioner år siden, steg masser fra mantelen opp fra inntil 8 km dybde. De eldre, svekonorvegiske gneis- og granittfeltene omkring anortosittformasjonen ble smeltet ned og omdannet under sterk varmepåvirkning til blant annet osumilitt i en 15-30 kilometer bred sone.
Egersund-Ogna-anortositten omkring Egersund består mest av anortositt, og litt noritt i øst. I de mer østlige hovedkroppene med Helleren-anortositten og Åna-Sira-anortositten er forholdet omvendt – lys noritt dominerer over anortiositt. Den todelte Bjerkreim-Sokndal-intrusjonen i nordøst er den yngste, med lag av dypbergarter fra 1 – 7 km opprinnelig dybde, og forekomster av jotunitt, apatitt, magnetitt og ilmenitt (FeTiO3) både i den nordlige Bjerkreim-delen og den sørlige Sokndal-delen. I sistnevnte utvinner Titania AS ilmenitt til produksjon av titan (Ti). Gruvedriften i Rogaland antrosittprovins har røtter tilbake til 1700-tallet.
Kommunevåpen
Kommunevåpenet er tre eikenøtter som symboliserer de tre kommunedelene Moi, Hovsherad og Ualand/Heskestad. Kommunevåpenet ble tegnet av Svein Arild Berntsen i 1983.
Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er Moi stasjon. Dette er en restaurert bygning fra den gamle Flekkefjordbanen som var ferdig i 1904. Moi stasjon er en staselig bygning som nå er stoppested og stasjonsbygning for Sørlandsbanen.
DS «Stamford»
DS «Stamford» var et lasteskip bygget av Stavanger Støberi & Dok som byggenummer 6. Skipet ble overlevert til skipsreder Johan C. Gjemre i Stavanger i mars 1884. Skipet skiftet eiere flere ganger før det forliste 23. mars 1928
Plymouth
Plymouth er en engelsk by på sørkysten av Devon, rundt 60 km sørvest for Exeter og 310 km vestsørvest for London, beliggende ved munningen av elvene Plym i øst og Tamar i vest hvor de går sammen i bukten Plymouth Sound og danner grensen med Cornwall.
Plymouths eldste historie strekker seg tilbake til bronsealderen da en første bosetning oppsto ved Mount Batten. Denne bosetningen fortsatte som et handelspost for Romerriket fram til det ble forbigått av den mer framgangsrike landsbyen Sutton, i dag hetende Plymouth. I 1620 reiste pilegrimsfedrene fra Plymouth med kurs for den nye verden i Nord-Amerika og etablerte kolonien Plymouth – den andre engelske bosetningen i hva som i dag er USA. I løpet av den engelske borgerkrigen ble Plymouth holdt av parlamentarikerne og ble beleiret mellom 1642 og 1646.
Gjennom den industrielle revolusjon vokste Plymouth som kommersiell havn for skipsfart, håndterte import og passasjerer fra Amerika, og eksporterte lokale mineraler (tinn, kopper, kalk, kinaleire, og arsenikk) mens nabobyen Devonport ble en strategisk skipsverft for Royal Navy. I 1914 ble tre uavhengige byer, county borough Plymouth, borough Devonport og det urbane distriktet East Stonehouse slått sammen til en enkel county borough. Den kombinerte byen tok navnet Plymouth og fikk bystatus i 1928. Byens flåtebetydning førte til at den ble mål og delvis ødelagt under den andre verdenskrig, en hendelse som kalles for Plymouth Blitz. Etter krigen ble byens sentrum fullstendig ombygget og den påfølgende ekspansjonen førte til innlemmelsen av Plympton og Plymstock sammen med andre ytre forsteder i 1967.
Folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 256 384 innbyggere, og økt til 261 546 på midten av 2014, noe som gjør Plymouth til den 30. mest folkerike byen i Storbritannia. Den er styrt av byrådet Plymouth City Council og representert nasjonalt av tre parlamentsmedlemmer. Plymouths økonomi er i stor grad påvirket av skipsbygging og sjøfart, inkludert fergeforbindelse til Bretagne (Roscoff og Saint-Malo) og Spania (Santander), men har vendt seg mot en økonomi basert på serviceindustri siden 1990-tallet. Den har den største operative marinebase i Vest-Europa – HMNB Devonport og har et eget Universitetet i Plymouth.
Utdanning
Universitetet i Plymouth er en viktig bidragsyter til det moderne Plymouth. Universitetet har i overkant av 30 000 hel- og deltidsstudenter. Universitetet har over 3000 ansatte og er en av de største institusjonene i det sørvestlige England.
Universitetet har følgende fakultet:
I tillegg samarbeider universitetet med en rekke andre utdanningsinstitusjoner i Cornwall og Devon, blant annet med University of Exeter, hvor de sammen har opprettet Peninsula College for Medisin og Odontologi som ligger i samband med universitetets campus i sentrum av byen.
Campus
Universitetets campus ligger midt i sentrum av byen. Den består av flere bygninger og har sett en rekke større investeringer de siste årene. Den mest kjente er Roland Levinsky Building som ble tegnet av den danske arkitekten Henning Larsen.
Flyplass
Plymouth City Airport var en viktig del av byens transportsystem og en av de travleste flyplassene i det sørvestlige England. I 2011 ble flyvningene til London stoppet, noe som medførte en sterk nedgang i antall reisende, og flyplassen ble til slutt stengt 23. desember 2011. Nærmeste lufthavn er nå Exeter Airport.
Motorvei
Plymouth er koblet på M5-motorveien via A38 nord i byen.
Ferger
Brittany Ferries opererer med ruter fra Plymouth til Roscoff, Saint-Malo og Santander.
Partisplittelse
Partisplittelse er et begrep som gjerne benyttes når to grupperinger som begge står bak et politisk parti blir sterkt uenige om et viktig politisk spørsmål.
I Norge brukes begrepet ofte om tre historiske begivenheter; de to partisplittelsene i Arbeiderpartiet i 1921 og i 1923, samt i Venstre i 1972.
Arbeiderpartiet
Ved partisplittelsen i Arbeiderpartiet i 1921 meldte mindretallet seg ut og dannet det nye partiet Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti. Spørsmålet som delte partiet var om Arbeiderpartiet fortsatt skulle være medlem av Komintern og følge Kominterns retningslinjer.
Da flertallet innad i Arbeiderpartiet hadde endret mening i 1923 og ønsket å trekke partiet ut av Komintern, fulgte partiets andre splittelse. Da brøt mindretallet som fortsatt ønsket å stå i Komintern ut og dannet Norges Kommunistiske Parti. Arbeiderpartiet og sosialdemokratene fusjonerte senere som følge av partisamlingen i 1927.
Venstre
Ved lokalvalgene i 1987 stilte Venstre og DLF felles lister i en rekke fylker og kommuner og en gjenforeningsprosess ble startet. I 1988 ble de to partiene gjenforent på en ekstraordinær samlingskongress.
Cyclommatus montanellus
Cyclommatus montanellus er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor til stor (hannen 24-78 millimeter lang), metallisk farget hjortbille. Arten er svært variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst). Hode og forkropp er svarte, dekkvingene brune, begge med en bromnseaktig, metallisk glans. Store hanner har lange, nokså rette mandibler, disse er spredt sagtakkede i den indre delen og tett sagtakkede i spissen, med en innoverrettet tann nær midten. Hos de største hannene er mandiblene nesten like lange som kroppen. Små hanner har kortere mandibler som er sagtakkede i hele lengden. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Hodet har ikke sidekjøler, men er tett og kraftig punktert på sidene. Pronotum er omtrent dobbelt så bredt som langt, og utvider seg forover, med to ovale groper. Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, tofarget med mørk forkropp og brunrøde dekkvinger, i motsetning til hannen er kroppen tydelig punktert. Underarten Cyclommatus montanellus magnificus er noe lysere i fargen enn hovedformen.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Sabah på Borneo, der den lever i fjellområdene Crocker Range og rundt Kinabalu.
Prohibition Party
Prohibition Party (Forbudspartiet) ble grunnlagt i USA i 1869 som en del av avholdsbevegelsen, og ønsker å forby alkohol og andre rusmidler. Partiets første leder, mellom 1867 og 1872, var John Russell fra Michigan. Forbudspartiet har aldri vunnet noe presidentvalg. Partiet har likevel hatt indirekte innflytelse, og har lyktes i å tvinge en rekke kommuner og delstater i å forby produksjon og salg av «giftige drikker».
I 1887 ble Forbudspartiets representant Susanna Madora Salter fra Argonia, Kansas, den første kvinnelige borgermester i USA.
I perioden 1914–1920 representerte Charles Hiram Randall partiet i Kongressen. I perioden 1917–1921 var dessuten Sidney Johnston Catts fra Forbudspartiet guvernør i Florida.
Som pressgruppe klarte også partiet i 1919 å tvinge gjennom det 18. lovtillegg i USAs grunnlov, som medførte forbud mot produksjon, salg, transport, import og eksport av alkohol. Denne perioden er kjent som «forbudstiden», og førte til en voldsom oppblomstring av kriminalitet med Al Capone som en sentral aktør.
Ved begynnelsen av den store depresjonen ble avholdssaken forkastet av flertallet i befolkningen. Forbudene ble opphevet ved det 21. lovtillegg i USAs grunnlov i 1933. Avholdssaken var blitt upopulær i befolkningen, og Forbudspartiet mistet innflytelse.
Splittelser
Forbudspartiet har flere ganger i løpet av sin historie vært gjenstand for indre splittelse. Partiet stilte således med to ulike kandidater ved presidentvalgene i 1896, 1900, 1928 og 2004. Også ved presidentvalget i 2008 stiller partiet med to ulike kandidater til presidentembedet.
Shen Keqin
Shen Keqin (født 19. mai 1958) er en kinesisk volleyballspiller.
Han representerte Kina under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor han ble nummer 8.
Warpzone
Warpzone er et rusfritt datatreff som blir avholdt i Randaberg Arena i Rogaland. De tidligere årene har det vært to arrangement i året, ett i skolens vinterferie og ett i høstferien. Arrangementet i høstferien var størst, mens det i vinterferien trakk færre deltakere. 2007 var det siste året det ble arrangert dataparty i vinterferien, og fokuset fremover har vært å arrangere ett stort dataparty i høstferien. Den frivillige ungdomsorganisasjonen WarpCrew er arrangør for treffet og har holdt på siden 1997. Arrangementet har utviklet seg i takt med organisasjonen.
Warpzone er av datatreff-kategorien dataparty. Det vil si at arrangementet har mer enn bare et LAN. Warpzone utenom spillkonkurranser (gamecompoer) også talentkonkurranser (talentcompoer), kiosk, sceneshow og annen underholdning. Gjennom årene har arrangementet hatt stand fra HCS, NITH og andre sponsorer. Den siste tiden er det Hjelseth Computers som har vært hovedpartner.
Arrangement
Merk at deltakertallene før Warpzone 15 muligens er inkludert crew.
Wolfgang Petry
Wolfgang Petry (født Wolfgang Remling 22. september 1951) er en tysk musiker. Har vært en bestselger i tyskspråklige land i over 25 år. Mest kjente slagere: «Alles», «Wahnsinn», «Geil Geil Geil» og «Verlieben verloren».
Ünye
Ünye er en by med 125 722 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Ordu. Den ligger nord for Kumru, sør for Svartehavet, øst for Terme og vest for Fatsa.
Chiemsee
Chiemsee (uttales «k i: m-ze:») er med 80 km² Bayerns største innsjø. Den ligger i For-Alpene på 518 meter over havet, ca. 20 km øst for Rosenheim i det sydlige Tyskland, og er opptil 74 m dyp. Chiemsees viktigste tilløp er Tiroler Ache, avløpet er Alz, en bielv av Inn. Det er en god del turisme, spesielt seilturisme, ved resp. på sjøen.
Panama under Sommer-OL 1992
Panama under Sommer-OL 1992. Fem sportsutøvere fra Panama deltok i fire sporter under Sommer-OL 1992 i Barcelona. De vant ikke noen medaljer.
Chiemsee
I Chiemsee ligger de tre øyene Herreninsel (eller Herrenchiemsee, «herreøya», få innbyggere, 238 hektar), Fraueninsel (eller Frauenchiemsee, «dameøya», ca. 300 innbyggere, 15,5 hektar) og Krautinsel («urteøya», ubebodd, 3,5 hektar), som til sammen utgjør Chiemsee kommune. Øyene var sete for viktige klostre: På 700-tallet grunnla hertug Tassilo III av Bayern et benediktiner-dobbelkloster. Kvinneklosteret Frauenchiemsee, som lå på Fraueninsel, var fra 788 til 1062 et rikskloster, så ble det lagt under høystiftet Salzburg. Herreklosteret Herrenchiemsee lå på Herreninsel og ble i 1130 nygrunnlagt som et prosti for augustinerkorherrer. Det sistnevnte klosteret var også grunnlaget for Chiemsee bispedømme, som eksisterte fra 1215 til 1808. Augustinerklosteret var allerede blitt sekularisert i 1803.
På Herreninsel ligger også et slott som kong Ludvig II av Bayern lot bygge i 1873.
Chiemsee har blitt oppkalt etter tettstedet Chieming, som ligger ved sjøens østre bredd. Sjøen har i sin tur gitt navn til landskapet Chiemgau.
Frankie Sandford
Francesca «Frankie» Sandford (født 14. januar 1989) er forsasangeren i popgruppen S Club Juniors. Hun var med i X Factor i 2005 uten å lykkes.
Franziskus von Paula Schönborn
Franziskus von Paula Schönborn  (født 24. januar 1844 i Prag i Böhmen i Østerrike-Ungarn (nå i Tsjekkia), død 25. juni 1899 i Falkenau i Böhmen) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Prag 1885–1899.
Han ble kreert til kardinal i 1889 av pave Leo XIII, med Santi Giovanni e Paolo som tittelkirke.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Daniel Danielsen Grønnestad
Daniel Danielsen Grønnestad (født 8. august 1879 i Bokn, død 15. april 1912) var en norsk musiker og kirketjener. Han var også én av de norske passasjerene som reiste med RMS «Titanic» på dets jomfruferd.
Grønnestad vokste opp i en bondefamilie og var sønn av Daniel Grønnestad og Helene Holgersdatter Grønnestad. Han jobbet som kirketjener ved Bokn kirke, men emigrerte til USA rundt 1900 sammen med broren Bertil. Under deres sekstende besøk i Norge skulle de til å reise hjem med Titanic, men broren Bertil valgte å bli igjen. Grønnestad derimot gikk ombord på Titanic i Southampton og reiste på tredjeklasse. Ombord på Titanic delte han lugar med Bernt Johannes Johannesen, Konrad Mathias Reiersen Hagland og Ingvald Olai Olsen Hagland. Grønnestad skulle reise til Portland i Oregon.
Grønnestad omkom i Titanic sitt forlis den 15. april 1912 – kun 32 år gammel. Om hans lik ble funnet, ble han aldri identifisert. Av hans lugarfeller var det kun Bernt Johannes Johannesen som overlevde.
Tyskarna från Lund
Tyskarna från Lund, TFL, er en svensk humoristisk synthgruppe som er et prosjekt fra Varanteatern. Bandet er i hovedsak en parodi på tyske synthband fra 80-tallet og spesielt Kraftwerk. Bandet fikk en hit med Global Fussball OK i forbindelse med verdensmesterskapet i fotball i 2002.
Torill Fjellestad
Torill Fjellestad (født 21. april 1982 på Sandane i Gloppen) er en norsk fotballspiller. Fjellestad begynte karrieren på Sandane. Hun flyttet senere til Bergen og spilte der midtstopper til Sandviken. Hun ble en markant spiller for laget og inntok også kapteinsbindet. Hennes innsats ble lagt merke til og i februar 2007 fikk hun eneste kamp for det norske kvinnelandslaget. Det var en kamp mot Japan under en turnering på Kypros. I 2010 prioriterte Fjellestad familie, og la opp som spiller på toppnivå. I januar 2011 meldte Fjellestad overgang til Jølster IL, en klubb nyopprykket til 2. divisjon.
Neusiedler See
Neusiedler See (ungarsk: Fertő tó) er en innsjø i den østerrikske delstaten Burgenland og det ungarske fylket Győr-Moson-Sopron. Innsjøen har siden 2001 vært oppført på UNESCOS verdensarvliste (kulturarv).
Form og utbredelse
Sjøen har en form som kan minne om et skohorn. Den nordligste tredelen kalles Neusiedler Bucht og det smaleste stedet er Illmitzer Seenge.
Av innsjøens areal på 320 km² (hvorav 180 km² er sivbelter) ligger rundt tre fjerdedeler i Østerrike. Neusiedler See er med dette Østerrikes største innsjø. Østerrikes andel av Bodensee er meget liten og andre innsjøer i landet er betydelig mindre.
Innsjøen ligger 115 moh. Den har et tilsigsfelt på 1 120 km². Dette omfattes kun av noen få, små elver (bl.a. Wulka). Disse bidrar bare 20 % til vanntilføringen. Den øvrige tilføringen kommer av direkte nedbør og tilsig. Vannspeilets høyde, og dermed arealet, varierer derfor gjennom året. For å unngå oversvømmelser ved høy vannstand, sluses vann via en kunstig kanal (Einser-Kanal) til elven Rabnitz. Dette utgjør i gjennomsnitt 10 % av innsjøens vanntap. Resten skyldes fordampning.
Innsjøen er 36 kilometer lang og mellom 7 og 14 kilometer bred. Oppsiktsvekkende nok, har innsjøen en gjennomsnittlig dybde på kun én meter. Størst målte dybde er 1,8 meter.
Neusiedler See har ingen naturlige avløp og kalles derfor steppesjø. Vannet har noe høyere saltinnhold (2 ‰) enn ferskvann og kan derfor betegnes som brakkvann (definert som saltinnhold mellom 1 ‰ og 10 ‰). Saltkonsentrasjonen skyldes i hovedsak oppløselige salter som skilles ut fra sedimentære bergarter som utgjør deler av innsjøens bunn.
Omlandet
Sjøen er en del av Den lille ungarske slette som er en vestlig utløper av Den ungarske slette. I vest avgrenses området av Leithafjellene, i nord av Parndorfsletten, i øst av Seewinkel og i sør det ungarske Hanság.
Byer ved sjøen er Neusiedl am See i nord, Fertőd og Fertőrákos i sør og Rust i vest.
Flora og fauna
Innsjøen er omgitt av et bredt sivbelte som danner et attraktivt habitat for en rekke fuglearter. Blant annet bieter, egrett- og purpurhegre, svartehavsmåke, avosett, stylteløper, stork og skjestork samt pirol, stortrappe og keiserørn. Innsjøen er habitat for ca. 300 fuglearter, noe som tilsvarer ca. 40 % av alle europeiske fuglearter. Halvparten av artene er registrert som hekkende. Også amfibier, krypdyr, edderkopper og insekter er representert med tallrike arter.
Bikin (by)
Bikin (russisk: Бики́н) er en by i Khabarovsk kraj i Russland. Den ligger ved elva Bikin (ei sideelv til Ussuri), rundt 200 km sørvest for Khabarovsk. Innbyggertall: 19 600 (est. 2005), 19 641 (folketelling 2002).
Bikin ble grunnlagt i 1885 under navnet Bikinskaja og fikk innvilget bystatus i 1938.
Andrew Smith
Andrew Smith er navnet til flere personer:
Pierre-Lambert Goossens
Pierre-Lambert Goossens  (født 18. juli 1827 i Perk i Belgia, død 25. januar 1906 i Mechelen) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Mechelen 1884–1906.
Han deltok ved konklavet 1903 som valgte pave Pius X.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Pareryssamena
Pareryssamena er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Larvene inne i små greiner og kvister.
Utbredelse
Arten lever i Sikkim, Nepal og Bhutan.
Børre Werner
Børre Eduard Werner (født 12. august 1942) er en norsk idéskaper og tekstforfatter. Han arbeider med film, reklame og bøker.
Sammen med Per Dramsrud etablerte han reklamebyrået Dramsrud & Werner. Han er opphavsmann til Folkeaksjonen for pilsen (1979), en aksjon for å unngå at alkoholinnholdet i pils ble redusert og for at sterkøl skulle havne på Vinmonopolet. Bevegelsen ble på kort tid større enn avholdsbevegelsen. Werner er blant annet kjent for sine reklamefilmer for Solo med Marty Feldman i 1975, og reklamekampanjer for Evergood kaffe, Freia og innsamlingsaksjoner for Røde Kors.
K. C. Jones
K. C. Jones (født 25. mai 1932 i Taylor i Texas, død 25. desember 2020 i Connecticut) var en amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne.
Jones ble olympisk mester i basketball under OL 1956 i Melbourne. Han var med på det amerikanske laget som vant basketturneringen. Det var fjerde gangen som basketball sto på det olympiske programmet, femten lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 22. november til 1. desember. USA vant semifinalen over Uruguay med 101-38 og i finalen vant laget med 89-51 over Sovjetunionen. Jones spilte alle åtte kampene og scoret 87 poeng for USA under OL-turneringen
SV Austria Salzburg
SV Austria Salzburg er et fotballag i byen Salzburg i Østerrike. Klubben ble etablert i 2005 av supportere av det originale SV Austria Salzburg, etter at det ble omdøpt til Red Bull Salzburg av de nye eierne, som også endret klubbfargene fra det tradisjonelle fiolett og hvitt til rødt og hvitt. Klubben startet på det sjuende nivået i det østerrikske ligasystemet i 2006 og rykket umiddelbart opp fire sesonger på rad til tredje nivå. Per 2019/2020 spiller de i Regionalliga Salzburg (4. nivå).
Dia (måne)
Dia, også kjent som Jupiter LIII, er den nest ytterste prograde irregulære månen til Jupiter. Frem til 7. mars 2015 ble månen kalt S/2000 J 11. Legemet ble oppdaget av et lag med astronomer fra University of Hawaii ledet av Scott S. Sheppard i slutten av november 2000. Etter de første observasjonene, ble den ikke funnet igjen på mer enn et tiår. Dette fikk enkelte astronomer til å anta at objektet var gått tapt, hadde krasjet inn i Himalia og skapt en svak ring rundt Jupiter. I 2010, 2011 og 2012 ble objektet imidlertid sett på nytt.
April Winchell
April Terri Winchell (født 4. januar, 1960) er en amerikansk skuespiller, skribent, stemmeskuespiller, radio-talk show-vert og kommentator.
Som stemmeskuespiller har Winchell vært med i utallige animasjonsserier som for eksempel Friminutt, Langbein og sønn (som «Peggy»), Disneys Musehus og Mikkes klubbhus (som «Klara Ku»), Tarzan (tok over for Rosie O'Donnell som «Terk») og 101 dalmatinere (som Cruella de Vil). Hun har også vært medvirkende i animasjonsfilmer, inkludert blant annet Antz, Hvem lurte Roger Rabbit, Løvenes konge og Skjønnheten og udyret.
Offside
Offside er en regel i en rekke lagsporter som på ulike måter regulerer lovlig og ulovlig plassering av spillere. Blant annet finner man offside i sportene fotball, rugby, ishockey, landhockey, bandy, og amerikansk fotball.
Rugby
Rugbyens offsideregel har samme opprinnelse som fotballens, og en spiller er offside dersom han er foran en medspiller som bærer ballen, foran en medspiller som sparker ballen eller foran en mølje idet den oppstår. Dersom spilleren blander seg inn i spillet, er offsiden straffbar.
Tiroler Ache
Tiroler Ache(n), Großache eller Kitzbüheler Ache er en elv som har sitt utspring i Tirol (Østerrike), renner gjennom bl.a. Kitzbühel og munner i Chiemsee i Bayern. Elvens kilde ligger i nærheten av Thurnpasset i Kitzbühel-Alpene. Her heter den Jochberger Ache, men skifter etter hvert navn til Kitzbüheler Ache. Rett før St. Johann tar den opp to mindre elver (Fieberbrunner Ache og Reither Ache) og skifter igjen navn til Großache, omtales imidlertid nedenfor St. Johann også som Kössener Ache. Når den krysser den østerriksk–tyske grensen skifter den navn til Tiroler Ache (bairisk Tiroler Achen).
Blåbærbladmåler
Blåbærbladmåler (Jodis putata) er en sommerfugl som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). Ved siden av kjempebladmåleren (Geometra papilionaria) er dette den vanligste bladmåleren i Norge. Den ligner blek bladmåler (Jodis lactearia), men skiller seg på denne på at vingenes hvite tverrlinjer er tannete (siksak-formede).
Utseende
En liten (vingespenn 19 – 22 mm), spinkel måler, blågrønn som nyklekket, men fargen falmer raskt til blekgrønt eller gulaktig. Både for- og bakvingene har to tannete, hvite tverrlinjer. Larven er lang og tynn, grønn med en rekke av røde flekker langs ryggen. Hodet er delt i to spisse lober ("horn") av en dyp pannefure.
Tiroler Ache
Alt i alt er elven 79 km lang, derav 55 km i Østerrike.
Offside
Ishockey
I ishockey oppstår offside dersom en puck som slås inn i motstanderens forsvarssone, entrer sonen etter at en eller flere av angripende lags spillere har entret den. Spillerne må være helt over forsvarende lags blålinje for å regnes som inne i motstanderens sone.
I den nordamerikanske hockeyligaen NHL praktiseres også såkalt two-line-offside, det vil si at en pasning er ulovlig dersom den slås fra en spiller som er helt inne i egen forsvarssone til en medspiller som er helt inne på motstanderens banehalvdel. Pasningen vil da krysse både egen blålinje og senterlinjen. Resten av hockeyverdenen har avviklet denne regelen.
Blåbærbladmåler
Levevis
Blåbærbladmåleren flyr i bar- og blandingsskog med bunnvegetasjon av bærlyng, og på myrer. Larvenes næringsplanter er blåbær (Vaccinium myrtillus) og blokkebær (Vaccinium uliginosum). De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juli, men de skremmes også lett opp på dagtid.
Offside
Ishockey
Offside med at det blir dropp (face-off) utenfor den blålinjen hvor forseelsen fant sted – altså utenfor det forsvarende lags blålinje ved «vanlig» offside, og innenfor det angripende lagets egen blålinje ved two-line-offside.
Det finnes flere typer offside i ishockey, derav viljeoffside og pasningsoffside. Viljeoffside oppstår gjerne når forsvarslaget har fått klarert pucken ut av egen sone, og det angripende lag skyter pucken i retning av mål. Pucken droppes i angripende lags forsvarssone. Pasningsoffside dømmes når spilleren som mottar puck går innenfor angripendeblueline før pucken. Pucken droppes deretter der pucken ble spilt fra (nærmeste punkt på droppelinjen).
Blåbærbladmåler
Utbredelse
Arten finnes i Europa og videre østover til Kina, Korea og Japan. I Norge er den vanlig i Sør-Norge, mens det er gjort spredte funn av den i Nord-Norge.
Offside
Bandy
Se fotball, samme regel.
Amerikansk fotball
I Amerikansk fotball er en spiller offside dersom han har noen del av kroppen i eller forbi den nøytrale sonen. Den nøytrale sonen er området mellom to linjer som går gjennom hver sin ende av fotballen når ballen hviler på bakken og er klar for spill med ballens lengdeakse parallell med sidelinjene. Det er kun det forsvarende laget som kan begå dette regelbruddet. Tilsvarende regelbrudd for det angripende laget heter encroachment. [Unntak: Ved avspark kan begge lag begå offside dersom de krysser sine respektive frisparklinjer før ballen sparkes. Frisparklinjen til det sparkende laget er der ballen sparkes fra og går parallelt med mållinjene. Frisparklinjen til det mottakende laget er ti yards nærmere egen mållinje fra det sparkende lagets frisparklinje] Offside straffes ved at ballen flyttes fem yards mot egen mållinje.
Francis Zhang Fengzao
Francis Zhang Fengzao (født 18. oktober 1915 i Kina, død 6. mai 1994) var en kinesisk katolsk biskop.
Han ble presteviet den 11. juni 1942.
Han ble bispeviet for bispedømmet Wuhu av biskop Joseph Zhong Huaide enten den 9. eller mes sannsynlig den 27. mai 1990 i Beijing, og døde 6. mai 1994.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Kirillov
Kirillov (russisk: Кири́ллов) er en by i Vologda oblast i Russland. Den ligger ved innsjøene Siverskoje og Dolgoje, rundt 100 km nordøst for Tsjerepovets.
Kirillov ble grunnlagt på 1300-tallet som en sloboda-bosetning rundt Kirillo-Belozerskij klosteret fra 1397. I 1775 fikk bosetningen innvilget bystatus.
Kheiron
Kheiron (gresk: Χείρων; «hånd» ) var i henhold til gresk mytologi kentaurenes leder. Kheiron var sønn av Kronos og nymfen Filyra og bodde på fjellet Pilion i Thessalia. Han var mytologisk kjent for sin kourotropiske (oppfostrer av gutter) funksjon, blant annet Apollon og Akilles. Han var også knyttet til medisin, musikk, bueskyting, jakt og spådom.
Mytisk bakgrunn
Som satyrene, var kentaurene beryktet for å være ville og sterke, heftige til å feste og drikke, voldelige når de var fulle og generelt forfalne. Kheiron var i kontrast intelligent, sivilisert og vennlig, men han var ikke direkte beslektet med de andre kentaurene og hadde åpenbart ikke noe til felles med dem enn hvordan han så ut. Han var kjent for sin kunnskap og dyktighet i medisin. I henhold til en arkaisk myte var han avlet av Kronos da han hadde tatt form som en hest. og gjorde nymfen Filyra gravid, Kheiron slekt var forskjellig fra andre kentaurer som var født av solen og regnskyene, gjengitt av grekerne i den klassiske perioden som fra en forening mellom kong Ixion, overlatt til et flammende hjul, og Nefele («skyen»), som Zevs hadde oppfunnet for å se ut som Hera. Myter i den olympiske tradisjonen har tilskrevet Kheiron unik fredfylt vesen og intelligens for å kunne være lærer for Apollon og Artemis i hans yngre dager.
Kheirons oppholdssted var på fjellet Pilion i Thessalia hvor han giftet seg med nymfen Kariklo som fødte ham tre døtre; Hippe (med en datter Melanippe («svarte hoppe») eller Euippe («sannelig en hoppe»), Endeis, og Ocyrhoe, og en sønn, Karystos.
Han ble oppfattet som en stor helbreder, astrolog, og orakel, foruten å være verdsatt som lærer. Blant hans elever var det mange helter og kulturhelter: Asklepios, Aristaios, Ajax, Aineias, Aktaion, Kaineus, Thesevs, Akilles, Jason, Pelevs, Telamon, Persevs, tidvis også Herakles, Oileus, Foinix, og i en bysantinsk tradisjon også Dionysos: i henhold til Ptolemaios Chennos fra Alexandria, «Dionysos var elsket av Kheiron som han lærte sang og dans, de bakkiske ritualer og innvielser fra.»
Kheiron reddet livet til Pelevs da Akastos forsøkte å ta hans liv ved å fjerne hans sverd og etterlate ham i skogen for å bli drept av kentaurene. Kheiron fikk tak i sverdet for Pelevs.
Død
Hans ry er ytterligere reflektert i historien om hans død, slik Prometheus ofret sitt liv for at menneskeheten skulle få bruken av ilden. Som sønn av Kronos, en av titanene, var han udødelig og kunne ikke dø. Det var opptil til Herakles å sørge for en avtale med Zevs for å bytte Kheirons udødelighet med livet til Promethevs som var blitt lenket til et fjell og etterlatt til å dø for sine synder. Kheiron hadde blitt forgiftet med en pil som tilhørte Herakles. Pilen hadde blitt behandlet med blodet til Hydra, eller i andre versjoner, gift som Kheiron hadde gitt til helten da han hadde vært under kentaurens formynderskap.
I henhold til en scholia, randbemerkning, til Theokrit fra Syrakus hadde dette skjedd da Herakles besøkte grotten til kentauren Folos på fjellet Pilion i Thessalia da han besøkte sin venn i løpet av hans andre oppgave ved å beseire det erymanthiske villsvin. Mens de spiste middag ba Herakles om vin til maten. Folos hadde fått en krukke med hellig vin av Dionysos tidligere som var ment å bli oppvart inntil den riktige tiden kom for å åpne den. Herakles krevde at vinen måtte bli åpnet, og da Folos verget seg, rev Herakles krukken fra ham. Således gikk dampen fra den hellige vinen ut av grotten og forgiftet de ville kentaurene som var samlet utenfor.
De angrep grotten med steiner og Herakles ble tvunget til å skyte dem med sin forgiftede piler for å drive dem tilbake. I løpet av angrepet ble Kheiron truffet av en av de forgiftede pilene. Etter at de overlevende kentaurene hadde flyktet, kom Folos ut av grotten og gransket de døde. Han grep en av pilene og undret seg over hvordan en slik liten gjenstand kunne føre til så mye død. Han slapp pilen og den traff hoven hans og ble øyeblikkelig drept.
Kheiron som var en stor helbreder kunne ironisk nok ikke helbrede seg selv, og ga frivillig opp sin udødelighet. Han ble æret med en plass i himmelen, for grekerne stjernebildet Kentauren.
Den romerske dikteren Ovid forteller en annen versjon av Kheirons død. I denne versjonene er både Akilles og hans lærer Kheiron i grotten på fjellet Pilion med Herakles. Da Kheiron beundret våpnene til den store helten ble Akilles forledet til å berøre dem slik at en av pilene falt ned og traff den venstre foten til Kheiron. Akilles gråt da Kheiron forlot dem for å gå til himmelen. I henhold til Alexander Murray var hans død et eksempel på selvoppofrelse som hadde karakterisert hans liv. I forsøket på å skape fred mellom kentaurene og Herakles ble han tilfeldigvis truffet av en forgiftet pil og han tilbød seg å død i rommet til Prometheus, og ble akseptert av gudene.
Generalinspektoratet for informasjonsinfrastruktur
Generalinspektoratet for informasjonsinfrastruktur (GI INI) er et generalinspektorat som opprettes i det norske Forsvaret når Fellesstaben legges ned. GI INI ble foreslått opprettet av Forsvarssjefen, general Sverre Diesen, i Forsvarsstudie 07. Formelt etableres det nye generalinspektoratet først når regjeringen og Stortinget er forelagt den nye organisasjonen, sannsynligvis i forbindelse med langtidsmeldingen fra Forsvarsdepartementet. Frem til da har sjefen for Fellesstaben, generalmajor Arnvid Løvbukten, fått i oppdrag å fungere i rollen som generalinspektør for informasjonsinfrastruktur.
Liste over fylkesordførere i Hordaland
Denne siden viser en liste over fylkesordførere og fylkesvaraordførere i Hordaland fylke.
Coppermine-ekspedisjonen 1819–1822
Coppermine-ekspedisjonen 1819-1822 var et forsøk på å utforske nordkysten av Canada. Den ble ledet av løytnant John Franklin, og forfalt til drap og sannsynligvis kannibalisme på grunn av dårlig planlegning og lite mat. Elleve av de tyve ekspedisjonsmedlemmene omkom. Franklin måtte spise støvlene sine for å overleve, men ble mottak som en helt da han vendte hjem til England.
Bakgrunn
thumb|right|upright|Løytnant [[John Franklin, leder av ekspedisjonen.]] I første halvdel av 1800-tallet sendte det britiske admiralitetet ut en rekke marineekspedisjoner for å finne en rute gjennom Nordvestpassasjen. Man håpet at dette kunne bli en viktig handelsvei mellom Europa og Det fjerne østen. I 1819 var det bare to begrensede områder langs nordkysten av Canada som var besøkt av europeere: I 1771 hadde Samuel Hearne fulgt Coppermine ned til kysten, og i 1789 hadde Alexander Mackenzie fulgt Mackenzie ned. Franklins oppgave var å padle ned til kysten langs Coppermine-elven fra området rundt Store Slavesjø, og så kartlegge den enten østover eller vestover. Samtidig ble det sendt ut en sjøbasert ekspedisjon under William Edward Parry, som skulle prøve å seile gjennom passasjen og forhåpentligvis møte Franklin og hans menn.
Ekspedisjonen hadde i utgangspunktet store svakheter. Den besto av kun fem personer: Franklin, den skotske marinekirurgen og naturforskeren John Richardson, de to sjøkadettene George Back og Robert Hood, og matrosen John Hepburn. Den hadde med seg altfor lite utstyr. Planen var å leie og kjøpe nødvendig mannskap og proviant underveis, fra Hudson's Bay Company og North West Company. Problemet var bare at disse kompaniene lå i strid med hverandre, og deres lokale representanter var derfor ikke særlig interesserte i å hjelpe utenforstående. Videre var Franklin uegnet som leder for en landbasert ekspedisjon, han var overvektig og dårlig til å bevege seg i terrenget.
Reisen frem til Coppermine-elven
Fra York Factory til Store Slavesjø er det 2 700 kilometer gjennom villmark. På grunn av kulde, vanskelig terreng og manglende forsyninger tok det Franklin og hans menn nesten ett år å nå frem, Franklin nådde Fort Providence på nordkysten av Store Slavesjø 28. juli 1820. Forholdene langs ruten var så ille at indianerne som bodde i området hadde begynt å spise hverandre. Provianten de hadde blitt lovet fra de to handelskompaniene uteble delvis, og det var vanskelig å få leiet inn ekstra jegere. Det meldte seg 16 pelsjegere av tvilsom karakter, som ble med videre.
I Fort Providence fikk Franklin kontakt med indianere, under høvding Akaitcho, som skulle jakte for ekspedisjonen. Akaitcho sa ifra om at han ikke ville følge Franklin helt ut til kysten, siden det var fiendeskap mellom indianerne og inuittene (da Hearne dro ned Coppermine hadde en inuittgruppe blitt massakrert av indianerne som fulgte med). Videre advarte Akaitcho om at det var lite vilt i området og at han ikke kunne garantere kontinuerlige forsyninger.
Franklin etablerte et vinterkvarter nær Coppermine, der man bygde et par enkle hytter. Han kalte stedet Fort Enterprise, og ekspedisjonen overvintret for å dra ned Coppermine neste år. Det var en vanskelig vinter, med lite proviant og mye uro fra de innleide jegerne. Dessuten oppsto det fiendskap mellom Back og Hood, på grunn av krangel om en indianerkvinne. Til slutt dro Back avgårde for å skaffe flere forsyninger, noe han klarte etter en 1 900 kilometer heroisk fottur gjennom et iskaldt landskap.
Reisen til nordkysten
thumb|right|Franklins kanoer fanget i en storm 23 august. Reisen ned Coppermine startet 4. juni 1821. Indianerne forlot ekspedisjonen 18. juli siden den var kommet inn i inuittenes land. Franklin ga dem som dro streng beskjed om å lagre mat i Fort Enterprise, da han regnet med at hvis ekspedisjonen returnerte dit ville den være utsultet. Tyve menn fortsatte, femten jegere sammen med den opprinnelige besetningen.
Fra munningen av Coppermine fortsatte mennene 800 kilometer østover langs kysten i tre barkkanoer. De startet ut med mat for bare fjorten dager. Jegerne viste seg lite egnet til å skaffe mat, og kanoene ble skadet i stormene man møtte. 22. august forlot ekspedisjonen kysten og begynte å gå over land mot Fort Enterprise.
Dødsmarsjen tilbake til Fort Enterprise
Den siste pemmikanen tok slutt 4. september, samtidig med at den første vinterstormen slo til. Viltet forsvant også, så ekspedisjonen måtte gå over til å spise lav eller råtne kadavere som ulvene hadde etterlatt. Til slutt måtte de spise reservestøvlene sine. Landskapet de dro gjennom var vanskelig, med skarpe klipper som ødela støvlene og iskalde elver som måtte forseres. Dessuten var det vanskelig å navigere, på grunn av misvisningen og det dårlige været som dekket for solen.
Den 26. september støtte ekspedisjonen på en elv, som man skjønte måtte være Coppermine. Da var det bare 64 kilometer igjen til Fort Enterprise, problemet var bare å komme over elven uten kanoer. Richardson prøvde å svømme over med et tau, men stivnet fullstendig på grunn av det kalde vannet og måtte hales tilbake. Hele hans venstre side ble paralysert, og han fikk ikke igjen full førlighet i venstre arm og ben før fire måneder senere.
Moralen var svært lav, mennene så ut som levende skjeletter. En av jegerne, Junius, valgte å gå ut i skogen for å dø. Heldigvis hadde en av de andre jegerne, St Germain, krefter igjen til å lage en improvisert båt, som de kom seg over elven med 4. oktober.
En av jegerne, Vaillant, døde da de begynte å gå videre, og en annen, Credit, forsvant i skogen.
Nå var gruppen i varierende grad av forfall, og delte seg i tre. Back og tre jegere dro i forveien mot Fort Enterprise for å hente forsyninger, Franklin fulgte etter med ni andre, mens Richardson, Hood og Hepburn ble igjen ved Coppermine. Etter en stund dro fire av jegerne som fulgte Franklin, tilbake til de tre ved Coppermine.
Da Franklin kom frem til Fort Enterprise 12. oktober, oppdaget han at indianerne ikke hadde samlet sammen noe mat der, siden de trodde de hvite var døde. Det lå en lapp fra Back at gruppen hans hadde dratt videre for å finne Akaitcho. Franklin og hans gruppe måtte ligge i leiren mens sulten svekket dem ytterligere.
Mord og kannibalisme
Da en av de fire jegerne, Michel Terohauté, kom tilbake til Richardsons leir, påsto han at de tre andre hadde «forsvunnet». Han bragte med seg en god del kjøtt, angivelig fra hare og rapphøne, som alle spiste med god appetitt. To dager senere dro han igjen ut i skogen og hentet mer «eksotisk» kjøtt. Samtidig begynte han å vise tegn på galskap og påsto at de tre andre hadde spist onkelen hans, og at de like godt kunne spise ham også.
20. oktober var Richardson og Hepburn ute i skogen, da de hørte et skudd. Da de returnerte til leiren fant de Hood skutt gjennom bakhodet. Michel påsto at Hood hadde hatt et «uhell» mens han rengjorde geværet sitt.
23. oktober så Richardson ingen annen utveie enn å skyte Michel, hvorpå han og Hepburn satte kurs for Fort Enterprise, som de nådde 29. oktober. Der fant de Franklin og hans følgesvenner ute av stand til å bevege seg, så utsultet var de. 1. november døde to av jegerne.
Redningen
Den 7. november kom det tre indianere til leiren med proviant, sent av Back (en av hans jegere hadde også omkommet). Indianerne pleiet de utsultede tilbake til helse, og 16. november kunne følget forlate Fort Enterprise for godt. 14. juli 1822 var ekspedisjonen tilbake i York Factory.
Selv om ekspedisjonen hadde vært en fiasko ble Franklin en helt i England, han hadde jo spist støvlene sine.
Richard R. Ernst
Richard Robert Ernst (født 14. august 1933 i Winterthur, død 4. juni 2021 ) var en sveitsisk kjemiker og nobelprisvinner. Han ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 1991 for sitt arbeid for metodeutviklingen innen høyoppløselige kjernemagnetiske resonansspektroskopi (NMR-spektroskopi)
József Antall
József Antall (1932–1993) var en ungarsk politiker og den første demokratisk valgte statsminister i Ungarn, den første ikke-kommunistiske statsminister siden 1947. Han var lærer, bibliotekar, historiker og politiker. Han var leder for Magyar Demokrata Fórum fra 1989 til han døde og var denne opposisjonsbevegelsens ledende ideolog.
Richard R. Ernst
NMR-spektroskopi ble oppdaget og utviklet etter andre verdenskrig av blant annet nobelprisvinnerne Felix Bloch og Edward Purcell. På 1960-tallet utviklet Ernst metoder for å øke oppløsningen ved NRM-spektroskopi drastisk, og muliggjorde dermed at metoden kunne benyttes på betydelig mindre mengder av de objektene som skulle studeres.
József Antall
Familie
Antalls far var jurist og arbeidet for regjeringen i Ungarn i flere departementer. Han var politisk interessert og grunnla det gamle småbrukerpartiet. Under andre verdenskrig ledet han komiteen for flyktninger i landet og han ble arrestert av Gestapo etter Ungarns kapitulasjon. Etter krigen ble han gjenreisningsminister i regjeringen til Zoltan Tildy. Han ble også president for Ungarns Røde Kors, men etter kommunistenes kupp trakk han seg tilbake. I 1991 ble han posthumt hedret med Yad Vashem. Også Antalls mor kom fra en politisk interessert familie. Hennes far, István Szűcs, var viseutenriksminister. Hans søster Edith var gift med Géza Jeszenszky, som senere ble utenriksminister.