cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vålerenga Ishockey
Frisk Asker
Frisk Asker og Vålerenga har aldri funnet tonen. Frisk er en av de eldste ishockeyklubber i Norge helt tilbake til 1935 og tidlig på 2000-tallet spilte de finale og semifinale mot hverandre. De har møttes 13 ganger i alt i sluttspillet. (per 2023)
Furuset
På 80-tallet og begynnelsen av 1990-tallet var oppgjørene mellom de to laga fra Oslos østkant obligatoriske. 2000 stykker ble stående utafor Jordal Amfi, inne var det 6000–7000. Det var alltid fullt. Folk sto der det var plass.
Jackson (sang)
«Jackson» er en amerikansk sang med melodi og tekst av Jerry Leiber (under psevdonymet Gaby Rogers) og Billy Edd Wheeler, som blant annet ble gjort kjent i en innspilling med Nancy Sinatra og Lee Hazlewood i 1967.
Sangen handler om et gift par som (ifølge teksten) finner ut at «ilden» har sluknet fra deres forhold. Den beretter om begge partnernes ønske om å reise til en by med navn Jackson (antageligvis Jackson, Mississippi eller Jackson, Tennessee), hvor hver av dem forventer å bli ønsket velkommen som én som passer bedre til byens livlige nattliv enn det den andre gjør.
Bakgrunn
''«Jackson» kom til meg da jeg leste manuskriptet til Edward Albees Hvem er redd for Virginia Woolf? (Jeg var for blakk til å se skuespillet på Broadway). Da jeg spilte den for Jerry [Leiber], sa han: «Dine første vers suger» eller ord med den effekten. «Kast dem bort og start sangen med ditt siste vers»: «We got married in a fever, hotter than a pepper sprout»''.
''Da jeg protesterte overfor Jerry at jeg ikke kunne starte sangen med klimakset, sa han: «Å jo, det kan du». Så jeg omskrev sangen og takket være Jerrys redigering og hjelp, virket det. Jeg spilte inn sangen på mitt første album for Kapp Records, med Joan Sommer, en gammel venn fra Berea, Kentucky, som sang kvinnens del. Johnny Cash lærte sangen fra det albumet, A New Bag of Songs, produsert av Jerry og Mike''.
Notable coverversjoner
Sangen var inkludert på The Kingston Trios LP Sunny Side!, som ble utgitt i 1963. Ettersom dialogen i denne versjonen er mellom far og sønn, er teksten litt anderledes enn på senere innspilte versjoner.
Johnny Cash og June Carter Cash vant en Grammy Award i 1968 for deres innspilling av sangen.
Cash fremførte den også med Miss Piggy da han opptrådte i The Muppet Show (1980) som en del av en medley med «Orange Blossom Special».
Sangen ble fremført av Joaquin Phoenix og Reese Witherspoon (som spilte Johnny Cash og June Carter) i spillefilmen Walk the Line (2005).
Nancy Sinatra og Lee Hazlewood spilte også inn en versjon av sangen som lå på en fjortendeplass på Billboard Hot 100-singlelisten i 1967. Produsent var Lee Hazlewood. Sangen var med i Tv-specialen Movin' with Nancy med Nancy Sinatra, utgitt på hjemmevideo i 2000.
Norsk versjon
Carl Hjalmby har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Drammen».
Henrik Rytter
Henrik Grytnes Rytter (født 18. januar 1877 i Roan og oppvokst i Haram, død 18. september 1950 på Geilo) var en norsk lyriker, dramatiker og oversetter. Han er særlig kjent for sitt omfattende arbeid med å oversette 23 av Shakespeares verker til nynorsk i 1932, og for gjendiktningen av Peer Gynt i 1949.
Bakgrunn
Henrik Rytter var av bondeslekt, og sønn av en lærer. Han tok middelskoleeksamen i Volda, var huslærer i Dovre og tok eksamen på Volda lærarskule i 1899.
Han var lærer flere steder, fra 1908 ved Møre Folkehøgskule. Han startet opp Nordmøre folkehøgskole på Gjemnes i 1913, men måtte gi opp i 1916 da skolen ble flyttet til Straumsnes.
Forfatter
Etter dette ga han opp læreryrket og flyttet til Oslo-området, hvor han bosatte seg på Hvaler, senere på Geilo; han «starta som 40-åring på ein ny karriereveg. No ville han vere litterat på heiltid». Her var han konsulent ved Det norske teatret, litteraturkritiker i Den 17de Mai og redaktør av Norsk Ungdom ei kort stund og av Ung-Norig 1924-26. Han satt fanget på Bredtveit under krigen.
Han debuterte i 1907 med stykket Dømde, og fulgte opp med Bråhamaren (1917), Herman Ravn (1924), Våren (1926), Elva (1937) og Prestegarden og øya (1941). Alle skuespillene ble oppført på Det norske teatret. Diktsamlingene hans var Båra (1919), Øya (1920), trilogien Jordsonen (1925) – Skålene (1926) – Vokune (1927), Eros (1928) og Likevel -! (1950).
I tillegg til Shakespeare og Ibsen (både Peer Gynt og Kongs-Emnerne) oversatte han bl.a. Den guddommelige komedie til nynorsk og Dekameronen til bokmål. Rytter skrev også hørespillene Dei bortkomne (produsert 1940) og Trollelgen (etter Mikkjel Fønhus, produsert 1940).
Han var far til Olav Rytter.
Bankhaus Magnus
Bankierdynastiet Magnus spilte i Berlin på 1800-tallet en stor rolle. Fra 1808 til 1872 drev familien '''Bankhaus F. Mart. Magnus'''.
Bankierene
Den jødiske kjøpmannen Immanuel Meyer Magnus lot seg 1807 døpe og grunnla 1808 et bankhus i Berlin. Han sønn, Friedrich Martin von Magnus (* 1796; † 1869 i Berlin) overtok bankhuset, og gav det videre til sin sønn, Victor Karl Freiherr von Magnus (* 13. september 1828 i Berlin; † 29. juli 1872 i Potsdam).
Heinrich Gustav Magnus, et annet medlem av familien, ble en berømt fysiker.
Bankhuset
Victor Magnus var den siste av dynastiet Magnus som ledet bankhuset som var grunnlagt av hans bestefar. Bankhuset holdt til i Behrenstraße 46 i Berliner Bankenviertel.
Bankhuset Magnus var ved siden av Bankhaus Mendelssohn en av de mest vellykkede og ansette banker i Preussen. I 1853 ble den daværende innehaveren Friedrich Martin Magnus opphøyet i adelstanden, og i 1858 ble banken tatt opp i Preußenkonsortium. Etter Friedrich Martin von Magnus' død overtok Victor Magnus banken i 1869.
Victor Magnus tegnet også aksjer for 175 000 daler og hørte dermed til grunnleggerne av Deutsche Bank, hvor han ble valgt til formann for det øverste forvaltningsrådet for et kort tidsrom. Han trakk seg av helseårsaker allerede i 1871.
Victor von Magnus var også prøyssisk generalkonsul i London.
Victor von Magnus var en nær venn av Gustav Adolf Schön og Johann Eduard Langhans. Han satt i styrene i mange selskaper. Bankhuset F. Mart. Magnus hjalp Gustav Adolf Schön å kjøpe riddergodset Weißensee.
Etter Victors von Magnus' død i 1872 var det ingen arvinger til bankhuset, og det ble oppløst. En gate i Berlin-Weißensee ble oppkalt etter ham, men allerede i 1878 ble Magnusstraße gitt et annet navn.
Northeast gasskraftverk
Må ikke forveksles med Northeast kraftverk i Missouri.
Northeast gasskraftverk er et varmekraftverk i Macomb County i Michigan, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 73 MW, fordelt på 3 like store turbiner. Operatør er energiselskapet Detroit Edison Co LLC.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1971. Brenselkilden er naturgass.
Kansas City International gasskraftverk
Kansas City International gasskraftverk er et varmekraftverk i Platte County, i delstaten Missouri i det sentrale USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 36 MW fordelt på 2 like store turbiner, på 18 MW hver. Operatør er energiselskapet Kansas City Power & Light Greater Missouri (KCP&L) LLC.
Det stod ferdig utbygd i 1977. Brenselkilden er hovedsakelig naturgass.
John Dalton
John Dalton (født 6. september 1766, død 27. juli 1844) var en britisk fysiker og kjemiker. (Hans fødselsdag 6. september er ikke helt sikker.) Han vokste opp i en fattig kvekerfamilie i nærheten av Cockermouth, som den yngste av tre overlevende barn. Så skoleflink var han at han fra tolvårsalderen ble satt til å lede den lokale kvekerskolen. Da hadde han allerede lest Isaac Newtons Principia på latin. I 25-årsalderen flyttet han til Manchester og dro knapt utenfor byens grenser resten av sitt liv.
John Dalton er mest kjent for sin teori om partielltrykk, kjent som Daltons lov, og for sin Atomteori, bestående av fem lover, hvorav tre fortsatt er i bruk. I sin bok New System of Chemical Philosophy (1808–1827) systematiserte han symboler og tegnsetting innenfor kjemi. Fordi han visste at hydrogen er det letteste grunnstoffet, gav han det atomvekten 1. Da han mente at vann har 7 deler oksygen for hver del hydrogen, gav han oksygen atomvekten 7 (det korrekte er 16). Selv om han gjorde noen feil, danner prinsippet med atomvekt grunnlaget for moderne kjemi. Det tredimensjonale bildet vi ser for oss av et molekyl, var det Dalton som introduserte ved hjelp av kule-og-pinne-modeller.
Daltons interesse for meteorologi bidro mye til å gjøre faget til en egen vitenskap. Fra 1787 og frem til sin død noterte han daglig det lokale været – lufttrykk, temperatur, vind og luftfuktighet. Utstyret han brukte, hadde han stort sett konstruert selv.
Dalton ble etterhvert berømt, innvalgt i Royal Society mot sin vilje og tildelt en pen offentlig pensjon. Han var en av åtte utenlandske medlemmer i det franske vitenskapsakademi. Men han fortsatte sin beskjedne tilværelse, levde enkelt og giftet seg aldri. Da den franske kjemikeren Pelletier i 1826 kom for å møte ham, fant han til sin overraskelse Dalton på en bakgårdsskole, der han hjalp smågutter med deres første regnestykker.
I 1832 ble Dalton tildelt en doktorgrad ved Oxford og ved den anledning presentert for kong William IV. I den anledning måtte han ha på seg Oxfords berømte røde regalier, som heldigvis tok seg ut som grått for hans fargeblinde øyne, og derfor kunne bæres av ham selv om han var ortodoks kveker. Dalton er også kjent for sine studier nettopp av fargeblindhet, som også kalles daltonisme etter ham. Han donerte sine øyne til disseksjon etter sin død, for å få testet ut en teori han hadde om at fargen på væsken i øynene tjener som et filter for visse farger i spektret. Hans teori måtte avvises, og DNA-testing av øynene hans på 1990-tallet viste at Daltons fargeblindhet hadde genetiske årsaker.
I 1837 ble Dalton rammet av et slag som reduserte hans helse; året etter kom enda et slag som gav ham talevansker. I 1844 døde han av et siste slag. Dalton hadde mange venner, og 40 000 mennesker defilerte forbi kisten hans. Begravelsesfølget var over 3 kilometer langt.
Han hadde også en nesten korrekt definisjon av grunnstoff.
Health Level 7
Health Level 7 (HL7) refererer til selskapet Health Level Seven, Inc som er en ideell organisasjon som driver med standardiseringsarbeide for systemintegrasjon og meldingsutveksling innen helsesektoren. HL7 brukes også for å referere til de standarder som organisasjonen har utarbeidet, f.eks.
HL7-standardene brukes først og fremst for utveksling av kliniske data slik som f.eks. avtaleinformasjon og laboratorieresultater. HL7 er mye brukt i USA, Australia og Finland. I Norge brukes HL7 2.X i en viss utstrekning, først og fremst som applikasjonsgrensesnitt.
Nasjonal IKT som er spesialisthelsetjenesten sitt samarbeidsorgan for IKT har i sitt fagforum for arkitektur utarbeidet et styringsdokument "Tjenesteorientert arkitektur i spesialisthelsetjenesten". Her sies det: "HL7 versjon 3 etableres som standard i spesialisthelsetjenesten".
Felles EPJ prosjektet (tidsrom 2008-2011) i Helse Vest bruker HL7 versjon 3 som standard for integrasjoner mellom applikasjonene. Prosjektet har utviklet en implementasjonsguide for tilpasning av HL7 versjon 3 til norske forhold.
Wellskatedralen
Wellskatedralen er en katedral innen den engelske kirke plassert i Wells i Somerset‚ England. Katedralen er setet til biskopen av Bath and Wells som bor i det nærliggende Bishop's Palace, Wells.
Wellskatedralen har blitt beskrevet som «den mest poetiske av de engelske katedraler» og ble bygd mellom 1175 og 1490. Store deler av byggverket er i engelsk-gotisk stil. I den østlige fasaden er mye opprinnelig glass bevart, noe som er ganske sjelden i England. Eksteriøret har en engelsk-gotisk stil over seg og det finnes også et stort tårn plassert i midten av katedralen.
Europavei 461
Europavei 461 går mellom Svitavy i Tsjekkia og Wien i Østerrike. Veiens lengde er rundt 190 km.
Trasé fastlagt av UNECE: Svitavy – Brno – Wien.
Nólsoy
Nólsoy (, foreldet dansk skrivemåte: Nolsø) er en øy sentralt på Færøyene. Den eneste bebyggelsen ligger nordvest på øya, og bærer samme navn. Den 10,3 km² store øya hadde 224 innbyggere den 1. januar 2019.
Nólsoy ligger 4–5 km øst for hovedstaden Tórshavn på Streymoy, som øya har fergeforbindelse med. Den fremste næringsveien på Nólsoy er fiskeriet, og en stor del av befolkningen arbeider i Tórshavn. Nærheten til Tórshavn bidrog i siste halvdel av 1900-tallet til å holde folketallet nokså stabilt på Nólsoy, til tross for sterk industrialisering og sentralisering. Administrativt var Nólsoy sogn en del av Suðurstreymoyar prestagjalds kommuna fra innføringen av det lokale selvstyret i 1872, men ble utskilt som en egen kommune i 1876. Nólsoy har vært en del av hovedstadskommunen siden 2005.
Geografi
Nólsoy strekker seg ca. 9 km fra nordvest til sørøst. Øya har en avlang form, og er ca. 2,5 km på det bredeste. Øya måler 10,32 km². Nólsoy ligger øst for Streymoy, adskilt av det 4–5 km brede sundet Nólsoyarfjørður. Nólsoy beskytter den naturlige havnen i Tórshavn mot østavær fra åpen sjø. Hans A. Djurhuus gjør et poeng av dette i sin lyriske skildring av Færøyenes geografi, «Lítið yvir Føroyaland».
Det høyeste punktet på Nólsoy, Eggjarklettur på det man kaller Høgoyggjin, ligger ikke mer enn 372 moh., noe som gjør Nólsoy til den laveste øya på Færøyene. Den nordligste delen av øya, Strongin, er forbundet med resten av øya med et smalt eid. Bebyggelsen og havnen på øya ligger tett på vestsiden av eidet.
Lengst sør på øya ligger sjøklippen Borðan. Et fyrtårn på Borðan har betjent skipstrafikken til Tórshavn siden 1893, og ble avbildet på den danske myntserien «Tårnmønter» i 2005. Fyrtårnet var tillike avbildet på et færøysk frimerke i 1985. Fyrtårnet og fyrvokterboligen er bygd av tilhugget basalt og granitt fra stedet. Fyrtårnet på Borðan var modell for «Tårnet ved verdens ende» i William Heinesens roman med samme navn fra 1976.
BirdLife International har definert Nólsoy som et viktig fugleområde, med sine anslagsvis 90 000 par hekkende sjøfugl. Av disse er det rundt 50 000 par havsvaler – noe som gjør det til den største kolonien av sådanne i verden – 30 000 par lunder og 100 par teister. Siden 1900 har bestanden av lunder blir redusert, noe som har blitt forklart med omfattende fuglefangst. Nólsoy har også Færøyenes eneste kjente bestand av ville frosker.
Navnet
Rundt år 1400 ble øyas navn skrevet Norsæy eller Nors-ǫy. Det første leddet antas å komme av norrønt *nor eller *nǫr, i betydningen «smalt stykke, landhals», en substantivering av adjektivet nǫrr, «trangt». Det passer til bygdas beliggenhet på et smalt eid.
Historie
Nólsoy var hjemstedet til Nólsoyar-Páll, en nasjonalhelt på Færøyene på grunn av diktning og innsatsen for å gjøre slutt på handelsmonopolet.
Samfunn
Ruten mellom Tórshavn og Nólsoy har tidligere vært trafikkert av passasjerferger, senest av MS «Ritan», men fra 2010 av bilfergen M/F «Ternan». Overfarten tar omtrent 25 minutter. Det er få veier og lite biltrafikk på øya.
Sandvolleyball
Sandvolleyball, også kalt beachvolleyball, er en sport som har utviklet seg fra innendørs volleyball, og som ligner på innendørsidretten.
Idretten har vært en olympisk gren siden OL i Atlanta i 1996.
Inspirert av sandvolleyball har man etablert et annet ballspill, footvolley, som etter hvert har fått utbredelse over hele verden.
Regler
De viktigste regelforskjellene er at i sandvolleyball er det bare to spillere på hvert lag, at spillet foregår på sand og at banen er 8 ganger 8 meter istedenfor 9 ganger 9. I tillegg er det en del mer spesifikke regler om ballbehandling og slag.
Det spilles best av tre sett. De to første settene går til 21 poeng, mens et eventuelt tredje og avgjørende tie-break-sett går til 15 poeng. På grunn av vær og vind bytter man side underveis i hvert sett. I de to første settene byttes alltid side når det er spilt 7 poeng, samlet for begge lagene. I tredje settet bytter man side etter hvert femte poeng.
Ballen er en vanlig volleyball, men med lavere trykk enn i innendørs volleyball. Det finnes også spesielle baller.
Banen er 8 x 16 meter. Underlaget skal være løs sand med minst 30 cm sandlag av finkornet type. Baneoppmerkingen skjer vanligvis med snorer eller bånd. Det er ingen angrepslinje eller midtlinje. Det bør også være et friområde på minimum 2-3 meter rundt banen slik at det ikke er farlig for spillerne når de spiller.
Spillerne har ingen spesielle posisjoner på banen, men de må passe på at serverekkefølgen overholdes. Laget har rett til maksimalt tre berøringer og blokkberøring teller som en berøring.
Sandvolleyball i Norge
Norge har siden 1990-tallet vært en av de 4–5 beste nasjonene internasjonalt. Jan Kvalheim fra Skien og Bjørn Maaseide fra Sandnes var de som først nådde høyt internasjonalt nivå og ble verdensmestre i 1995. Jørre Kjemperud fra Vikersund og Vegard Høidalen fra Skien er det andre norske herrelaget som kjempet i verdenstoppen og de ble europamestre i 1997 og tok bronse i VM i 2001. I OL i Sydney i 2000 deltok både Kvalheim/Maaseide og Kjemperud/Høidalen. På kvinnesiden var Kathrine Maaseide fra Sandnes og Susanne Glesnes fra Bergen et de første gode lagene på den internasjonale arenaen. Siden 2019 har Norge hatt verdensenerne på herresiden med paret Anders Mol og Christian Sørum.
I 1999, 2000 og 2001 arrangerte Norge World Tour i Stavanger. World Tour er en verdensserie som samler deltakere fra over 50 nasjoner og spilles i mange land. VM i sandvolleyball 2009 ble arrangert i Stavanger.
Norgesmesterskapet i sandvolleyball har blitt arrangert årlig siden 1993 og Junior-NM i sandvolleyball årlig siden 1997.
Psychoides verhuella
Psychoides verhuella er en liten sommerfugl som hører til familien ekte møll (Tineidae). Denne arten lever ved bergvegger der det vokser svartburkne (Asplenium trichomanes), som er larvenes næringsplante. Den er den eneste representanten for gruppen Teichobiinae, somer knyttet til bregner, i Norden.
Utseende
En liten (vingespenn 8-12 millimeter), ensfarget mørkbrun møll. Antennene er trådformede og litt over halvparten så lange som forvingene. Vingene og kroppen har en svak, bronseaktig glans.
Levevis
Underfamilien Teichobiinae skiller seg sterkt fra de fleste andre ekte møll i levesett, ved at larvene lever på levende planter, i dette tilfellet bregner. Psychoides verhuella er knyttet til den lille bregnen svartburkne (Asplenium trichomanes) og finnes i bergsprekker og ved bergvegger der denne vokser. De nyklekte larvene minerer inne i svartburknens (temmelig små!) blader, etter hvert kryper de ut og lever i sporehusene der de spiser sporer. De voksne møllene flyr i juni-juli og skremmes lett ut fra svartburknene. Utenfor Norden er den også funnet på bregnen hjortetunge (Asplenium scolopendrium), som vokser på lignende steder som svartburknen.
Utbredelse
Arten er funnet spredt rundt i Europa, men er ikke vanlig. I Norge er den funnet spredt i kyst- og fjordstrøk fra Østfold til Møre og Romsdal.
Arne Sandstø
Arne Sandstø (født 21. oktober 1966) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er førstelagstrener for den danske klubben.
Som spiller har han spilt for Bergen Nord, Brann, Varegg, Tennis Borussia Berlin, Hertha Berlin, Lillestrøm og Odd Grenland.
Sammen med Gaute Larsen delte han treneransvaret for eliteserielaget Odd Grenland, en jobb som han overtok i 1999 etter Tom Nordlie. I 2000 ledet han Odd Grenland til norgesmesterskap.
Arne Sandstø ble løst fra sin kontrakt i Odd 28. september 2007, etter 7 år som trener i klubben. Etter det ble han blant annet koblet til Aalesund, men ble 4. november 2007 klar som ny hovedtrener for. Han forlot i november 2008. Da hadde han ledet klubben til nytt opprykk. Høsten 2009 var Sandstø hovedtrener for Notodden Fotballklubb. Etter sesongen 2009 ble han klar som trener for Løv-Ham. I slutten av mai 2011 sa han opp jobben i Løv-Ham for å bli trener for Sandefjord Fotball.
I 2016 ble han trener for i Grimstad. I 2021 ble laget nummer tre i OBOS-ligaen og rykket opp i eliteserien etter å ha vunnet kvalifiseringen til Eliteserien 2022.
Igler
Størrelsen varierer fra 1 til 30 cm. Alle iglearter er kjøttetere. Noen av dem er rovdyr som jager et utvalg av virvelløse dyr dyr som f.eks. ormer, snegler og insektlarver, mens et fåtall er parasitter som lever av å suge blod fra virveldyr som f.eks. krypdyr, fisk og pattedyr. Enkelte arter lever også av frø. Hvis de får sjansen kan de også leve av menneskeblod. Slike blodsugende igler har vært mye brukt i folkemedisinen. Blodiglen skiller ut et stoff som hindrer at blodet størkner. Stoffet finnes i spyttet til iglen, og forskning har avslørt at dette stoffet kan brukes til å løse opp mindre blodpropper. Iglens største fiender er fisk, vannlevende insekter, skalldyr (krabber og hummer) og andre igler med evne til å finne sine egne.
Fermi gasskraftverk
Fermi gasskraftverk er et varmekraftverk i Monroe County i Michigan, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 64 MW, fordelt på 4 turbiner på 16 MW hver. Operatør er energiselskapet Detroit Edison Co LLC.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1966. Brenselkilden er naturgass, bare unntaksvis fyringsolje.
Chibi
Chibi (kinesisk: 赤壁; pinyin: Chìbì) er et kinesisk byfylke i byprefekturet Xianning i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Frem til 11. juni 1998 het byen Puqi (蒲圻). Det nye navnet er til minne om det viktige slaget ved Chibi i år 208 e.Kr.
Jernbane
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.
Vei
Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.
Fjellparkfestivalen
Fjellparkfestivalen er en liten, dugnadbasert, tredagers rockefestival som hvert år finner sted i Fjellparken i Flekkefjord i Agder.
Fjellparkfestivalen ble etablert i 1982 og er Norges lengstlevende rockefestival. Festivalen vokste ut av det aktive musikkmiljøet rundt Flekkefjord Rockeklubb, som blant annet har fostret etter hvert både nasjonalt og internasjonalt kjente aktører, som Smalltown Supersound, Anja Lauvdal og Ole Petter Andreassens mange prosjekter.
Hovedscenen, Fjellparken Amfi, ligger i naturskjønne og idylliske omgivelser med utsikt over fjorden, og publikumskapasiteten ligger på 2000 personer. I tillegg er det en miniscene i parkens «andreetasje», også her et naturlig amfi.
Fjellparkfestivalen er kjent for å «booke de store da de ennå var små», og har alltid vært et springbrett for lokale band, samt mindre, usignerte band over hele Norge. Festivalen arrangerer hvert år uttakskonserter i noen av de største byene i Norge, som i Oslo, Bergen, Stavanger, Trondheim og Kristiansand.
Festivalprogrammet består av en blanding av utenlandske artister og større etablerte norske artister, men med en klar hovedvekt på «ungt, nytt og norsk».
Historie
Kommunal kulturkonsulent, musiker og tidligere fjellparker Arne Skage forteller i dokumentaren ”Fjellstøt” fra 2015 at ideen til festivalen ble til da Stene Osmundsen (The September When, Ingenting, Leif & Kompisane) var på søndagstur i Fjellparken med familien. Da han så nedover det naturlige amfiet omkranset av skog og stein, tenkte han ”her må vi jo lage festival”.
Og slik ble det: den første Fjellparkfestivalen gikk av stabelen søndag 11. juli 1982. Programmet den gang var en tilpasset hybrid. Man skulle ikke konkurrere med de etablerte kulturene i Flekkefjord; fotballfolket skulle rekke hjem til VM-finalen samme kveld, og for menighetene var det rikelige innslag med gospel og glad Jesus-musikk i tillegg til rocken.
Siden har festivalen utviklet seg i takt med tiden, men også mot den. Festivalen har vært framsynt og ”booket de store da de enda var små”, og har hele veien presentert eksperimentelle og alternative uttrykk i tillegg til de største headlinerne på plakaten. Utover nittitallet fikk man endelig en slags skjenkeordning, før den endelige bevillingen kom i 2001, og i 2006 utvidet man fra en dager til først to, så tre – hvorav torsdagskonsertene avholdes på den lokale klubben Kameleonen, mens fredagen og lørdagen arrangeres i Fjellparken.
Samtidig har vi unngått veksthysteriet som rammer altfor mange norske festivaler. Alle generasjoner med fjellparkere har vært bevisst på festivalens størrelse og budsjettert realistisk, og ungdommene i styret har bygd sten for sten – men alltid på sikker grunn. Siden 2011 har man gått med greie overskudd hvert år, selv om det ikke noe mål i seg selv. Dette overskuddet legges enten til side som undergrunnsgaranti, eller brukes til investeringer i selve Fjellparken (i 2014 bygget vi en sidescene på amfiet, til lagring av utstyr).
Festivalen fortsetter inn i nye jubileum som aldri før, med en ny generasjon med flotte, unge flekkefjæringer klare til å bære forsterkere, pynte trær, selge vafler og – etter hvert – ta over roret på skuta når gæmlisene på femogtjue legger inn arrangørårene og løser billett i stedet.
Utmerkelser
Årets festival 2018
I 2019 fikk (endelig, ifølge arrangørene) Fjellparkfestivalen prisen for årets festival etter at Fjellparkfestivalen 2018 - Vilje til rock ble nok en voldsomt bra gjennomført festival. Rett før 2018 festivalen var det et generasjonsskifte i Fjellpark-styret hvor mange som hadde sittet i flere år gikk av, og den yngre garde trådte inn i sentrale verv. Oppgaven besto de med glans, og Fjellparkfestivalen 2018 må sies å være den mest proft gjennomførte Fjellparkfestivalen noen sinne. Det var også dette årets Fjellparkfestivalen, allerede året etter at de signerte Keychange-pledgen om 50/50-kjønnsbalanse på scenen, innfridde dette kravet som en av få festivaler i Norge.
2020 – «E39»
Fjellparkfestivalen 2020 ble en annerledes festival på grunn av covid-19-pandemien, men festivalarrangørene gjennomførte en alternativ festival på Grisen i Grisefjorden.
2019 – «Jenna i år au»
Kick-off:
2017 – «På gefylen»
Kick-off:
2016 – «Blåbær og råkkenråll»
Kick-off: Vorspiel i regi av Flekkefjord Rockeklubb:
2015 – «Heim te mor»
Isbua:
Kick-off: Vorspiel i regi av Flekkefjord Rockeklubb:
2014 – «Evighetskula»
Miniscenen:
Kickoff:
2012 – «For gammel til å dø ung»
Kick-off:
2011 – «Perleportsporno»
Kick-off:
2010 – «Gammalt kjøtt – ny saus»
Kick-off:
2009 – «Kulturparken»
Kick-off:
Lloyd i Rommet
Lloyd i Rommet er en animasjonsserie som vises på Disney Channel. Den handler om Lloyd Nebulon som bor på den fiktive stasjonen Intrepedville som ligger i en fjern galakse. Bortsett fra at han bor i det ytre rom, lever han omtrent som amerikansk ungdom i vår tid.
Karakterer
Lloyd er en grønn tenårings-gutt som går på Luna Vista skole. Han bor på stasjonen Intrepedville ute i en galakse, sammen med sin yngre søster Francine og hans mor Nora Nebulon. Lloyds tre gode venner er Eddie, Kurt og Douglas.
Eddie er en av vennene til Lloyd. Han er et menneske, og kommer opprinnelig fra Jorden.
Kurt er Lloyds store, en-øyede blå venn. Kurt er rolig og snill.
Douglas er en veldig smart venn av Lloyd. Kroppen hans har form som hjerne, bare med ekstra armer og bein.
Francine er søsteren til Lloyd og er veldig plagsom synes Lloyd. Hun kan lese tanker og flytte på ting ved hjelp av tankekraft. Dukkevennen hennes heter Rosie.
Boomer er en mekaniker som jobber på stasjonen. Han er kongelig, men i stedet for å bli konge ville han bli mekaniker. Han ga tronen videre til sin bror, Sleeveknot.
Sophie von Dönhoff
Grevinne Sophie Juliane Dönhoff (født 17. oktober 1768 i Beynuhnen, Østpreussen, død 28. januar 1838 på Gut Beerbaum i Oberbarnim) var i morganatisk ekteskap gift med kong Fredrik Vilhelm II av Preussen.
Lloyd i Rommet
Karakterer
Lloyds robotlærer på Luna Vista skole.
Sophie von Dönhoff
Grevinne Sophie, som tilhørte den østprøyssiske adelsslekten Dönhoff, kom 1789 til det prøyssiske hoff som hoffdame for dronning Friederike Louise. Allerede året etter, den 11. april 1790, ble hun i Charlottenburgs slottskapell, viet til den prøyssiske kongen «til venstre hånd». Hun hadde en aparte fremtoning, og ble på grunn av sitt ungdommelige utseende kalt «Hebe» ved hoffet. Hun var dessuten en begavet pianistinne og sangerinne.
Lloyd i Rommet
Karakterer
Brittany er en snobbete og populær jente på Luna Vista. Hun holder seg ofte sammen med bestevenninen Megan. Brittany har alltid vært Lloyd sin drømmedame og han er dypt forelsket i henne.
Station er stasjonens "levende" data. Når han blir aktivert har han form som et øye festet med en ledning til alle dataterminaler. Station hjelper de fleste han har rundt seg.
Sophie von Dönhoff
Snart kom det til uoverensstemmelser mellom Sophie og ektemannen, og de ble skilt allerede i juni 1792. Forgjeves hadde hun forsøkt å fri ham fra Bischoffswerders innflytelse og forholdet til Wilhelmine Encke. Kongen avviste imidlertid hennes forsøk på å blande seg inn i politiske anliggender. Selv om ekteskapet var meget kortvarig, fikk Sophie og kongen to barn:
I 1805 kjøpte grevinne Sophie godset Beerbaum, og viet seg engasjert til godsdriften.
Hun ble bisatt i 1838 på kirkegården til Beerbaum.
Strøtvet
Strøtvet er et strøk i Drammen, og utgjør den nordøstlige delen av bydelen Bragernes. Omliggende strøk er Toppenhaug og Brakerøya i sør, samt Nøste i øst.
Historie
Strøtvet gård het opprinnelig Stryktveit og tilhørte på 1500-tallet familien Rosenkrantz. På 1600-tallet lå deler av gården under Frogner kirkes eiendom. I 1663 ble gården lagt ut til bymark, og gikk dermed inn i Drammen by. På tross av dette dukker Strøtvet opp som gård i Lier igjen lenge etter dette. Dette kom av at det ikke var fastslått nøyaktig hvor grensen gikk. I tillegg eide Lier prestebol en del av skylden for gården som ikke ble slettet i 1663. Dette forholdet ble glemt og man antok derfor at en del av gården var bymark, mens en annen del lå i Lier. Denne Lier-delen ble gjerne kalt Hannevik. I 1870 ble imidlertid gården innlemmet i byen for godt, og i 1951 ble også skogen lagt inn under byen.
Villabebyggelse
Strøtvet gård ble drevet med full gårdsdrift fram til 1960-årene, men den er nå fullstendig omregulert til boligbebyggelse. Spesielt kjent er de tre Strøtvet-blokkene som har panoramautsikt over byen og som også selv er svært synlige. Strøtvet har for øvrig stort sett villabebyggelse og boligprisene i området er blant de høyere i Drammen.
Strøtvetbakken
I Strøtvetåsen ligger restene av hoppbakken Strøtvetbakken som ble innviet i 1910 og nedlagt i 1939. Bakkerekord 53 meter.
Jesper Westerberg
Jesper Westerberg (født 1. februar 1986) er en svensk fotballleder og tidligere fotballspiller som er klubbsjef for.
Westerberg debuterte i Allsvenskan 2003 for Landskrona BoIS. Etter å unnlate å ta en plass i startoppstillingen, ble han lånt ut til IFK Hässleholm i 2005-sesongen. Før 2006-sesongen gikk han til Halmstads BK. Det samme året han debuterte i U21-troppen. I mars 2009 skrev han under for Landskrona BoIS. Han forlot Landskrona BoIS 3. desember 2009 for en 3-årskontrakt med Allsvenskan og Mjällby AIF. Den 14. desember 2011 skrev han under en kontrakt med Lillestrøm SK, for spill i Tippeligaen.
Kondominium
Kondominium (av latin con-dominium, «felles eiendom», også kondominat) er flere staters felles styre over et område. Også området selv betegnes kondominium.
I historien finnes en rekke eksempler på kondominier, men slik forvaltning viste seg ofte å være ustabil, og de fleste kondominier havnet under en enkelt stats styre.
Kern River gasskraftverk
Kern River (Cogen) gasskraftverk  er et varmekraftverk i Kern County i California, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 308 MW, fordelt på 10 turbiner. Operatør er energiselskapet Chevron USA Inc. Anlegget består strengt tatt av to kraftverk, Fee fra 1986-87 og naboinstallasjonen Eastridge fra 1988.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1988. Anlegget har 7 turbiner med kogenerasjon. Brenselkilden er naturgass.
Dönhoff
Dönhoff er en adelsslekt som tidligst nevnes i år 1282. Den stammet fra grevskapet Mark i Westfalen, og kom på 1300-tallet med Den tyske orden til Baltikum. I 1633 ble den opphøyet i riksgrevestanden. En gren av familien holdt til i Østpreussen, og var fra 1666 i besittelse av Schloss Friedrichstein ved Königsberg. Den dönhoffske familiestiftelsen Quittainen ved Preußisch Holland ble ledet av fideikommissbesitteren til Friedrichstein.
Time and a Word
Time and a Word er det andre albumet til progressiv rock-bandet Yes, utgitt sommeren 1970 i Europa, og i november samme år i USA. Dette er det siste albumet der samtlige original-medlemmene i bandet medvirker. Gitaristen Peter Banks forlot bandet kort tid før albumet ble utgitt.
Albumet kom på 45.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia.
Bakgrunn
Etter ønske fra Jon Anderson og Chris Squire ble det benyttet et symfonisk orkester for å gi lydbildet ekstra fylde. Dette var Peter Banks sterkt i mot, og dette var en av grunnene til at han forlot bandet. Dessuten hadde Anderson oppdaget Steve Howe som da spilte i bandet Tomorrow, og ville ha han med i Yes. På grunn av denne utskiftningen i bandet, var Steve Howe avbildet på USA-versjonen av albumet til tross for at det er Banks som spiller.
Da albumet ble utgitt, var responsen ikke særlig god fra hverken kritikere eller platekjøpere, og bandet fikk «kniven på strupen» av plateselskapet. I ettertid blir albumet ansett som et solid verk fra bandet, og som et viktig steg mot den musikkstilen bandet skulle bli mest kjent for på 1970-tallet.
Som på det forrige albumet, Yes, har bandet spilt inn to coverlåter. På dette albumet finnes låtene «No Opportunity Necessary, No Experience Needed» av Richie Havens og «Everydays» av Stephen Stills. To av låtene er skrevet av Anderson sammen med en tidligere band-kollega fra bandet The Warriors, David Foster. Dette er låtene «Sweet Dreams» og tittellåten «Time and a Word».
Bonusspor på remaster-utgivelse fra 2003
(Sporene 9–11 ble første gang utgitt på en vesttysk utgivelse av Time and a Word.)
Jurij Malentsjenko
Jurij Ivanovitsj Malentsjenko (russisk: Юрий Иванович Маленченко; Ukrainsk: Юрій Іванович Маленченко – Jurij Ivanovytsj Malentsjenko; født 22. desember 1961 i Svitlovodsk, daværende ukrainske sovjetrepublikk) er en russisk kosmonaut med ukrainske aner. Han har foreløpig logget over 322 dager i verdensrommet, inklusive 125 dager ombord på Mir, og over 184 dager ombord på ISS/Sojuz TMA-2. Han har også utført tre romvandringer.
Shishou
Shishou (kinesisk: 石首; pinyin: Shíshǒu) er en kinesisk byfylke i provinsen Hubei i det sentrale Kina.
Jurij Malentsjenko
Romferder
Malentsjenko skal etter planen være "Flight Engineer" på ISS Ekspedisjon 16 og "Commander" for Sojuz TMA-11 som skal ta ISS Ekspedisjon 16 til ISS i oktober 2007.
Shishou
Befolkningen var på 654,487 innbyggere i 1999.
Kulturminner
Det neolittiske Zoumaling-funnstedet (Zoumaling yizhi, 走马岭遗址) ble i 2001 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Per Skaflem
Per Skaflem (født 24. juli 1954 i Sandefjord) er en norsk dikter.
Han utga i 1996 diktsamlingen Langt unna som her.
Ole Mathisen
Ole Mathisen (født 13. februar 1965 i Sandefjord) er en norsk musiker (saksofon og klarinett) og komponist, bror av musikerne Hans Mathisen, Nils Mathisen og Per Mathisen, og kjent fra nær hundre innspillinger og komposisjoner for film og TV.
Han er utdannet ved Berklee i Boston (1988) og Manhattan School of music (1995), og virker som lærer ved Columbia University i New York City. Mathisen har vært fast i Chris Washburne og hans latinjazz-band «SYOTOS Band» (fire plater). Selv ledet han orkesteret «Anomaly». Med brødrene Per og Hans medvirker Ole i Chris Washburne's sekstett «NYNDK» (2003–) som har utgitt Jazzheads (2006). Han har også arbeidet med Petter Wettre og Adam Nussbaum/Francois Moutin i oppsetningen «Conspiracy».
Han har også medvirket på utgivelser med Hans Mathisen og Olga Konkova og spilte også klarinett på Dream Theaters konsert-DVD i 2006.
Cymric gasskraftverk
Cymric (Cogen) gasskraftverk  er et varmekraftverk i Kern County i California, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 26 MW, fordelt på 8 like store turbiner. Operatør er energiselskapet Chevron USA Inc.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1982 og utvidet i 1988. Alle turbiner med kogenerasjon. Brenselkilden er naturgass.
Skreia
Skreia er et tettsted i Østre Toten kommune i Innlandet. Tettstedet har innbyggere per 1. januar. Skreia var endestasjon for Skreiabanen som gikk fra Reinsvoll på Gjøvikbanen. Skreiabanen ble lagt ned i 1987. Skreia IL laget en ny kunstgressbane på Skreia idrettsplass i høsten 2016.
Industri og handel
Skreias viktigste industri er Kims fabrikken, som produserer potetchips, snacks og peanøttposer til hele Norge. På Skreia ligger også Takstolfabrikken som produserer takstoler.
Det finnes mange butikker på Skreia, frisører, kiosk, restauranter, kafé, matbutikker, regnskapskontor, bilverksted, bensinstasjoner, rørleggerfirma, legesenter og elektronikkfirma.
Sentrum
Skreia sentrum ligger langs fylkesveg 33. De største byggene i sentrum er Sandberggården, Hasselgården, Jerikobygget og Peter Aas.
Skoler
Barneskolene i Østre Toten kommune ligger i såkalte fjerdinger. I Skreiafjerdingen ligger Smitborg skole, Stange skole og Totenviken skole. Alle barneskolene ligger et godt stykke unna sentrum. Smitborg skole ble nedlagt fra høsten 2007, på tross av mange protester fra foreldre og lærere er nå Smitborg skole slått sammen med Stange skole. Smitborg skole er revet ned og det er i dag leiligheter hvor Smitborg skole lå.
Skreia ungdomsskole ligger nær sentrum og er nyoppusset. Elevene på Skreia ungdomsskole kommer fra Stange skole, Totenviken barneskole og Kapp barneskole.
Idrett
På Skreia ligger Skreia stadion, også kalt «Plassen». Der ligger også Skreiahallen, en håndball- og volleyballhall. Skreia idrettslag er et fleridrettslag med fotball, håndball, volleyball, bueskyting, idrettsskole, fotballakademi og friidrett (løp). Det er ca 400 aktive medlemmer i idrettslaget. En stor andel frivillig holder idrettslaget i gang, som også fikk etablert kunstgressbane på dugnad i 2016.
Tor Erik Gorud
Tor Erik Gorud (født 17. april 1973 i Tønsberg) er en norsk billedkunstner, illustratør og grafisk designer. Han bor og arbeider på Føynland i Færder kommune, utenfor Tønsberg.
Utstillinger
Separatutstillinger
Kollektivutstillinger
Galleri Haaken
Galleri Haaken (etablert 1961) er et galleri for samtidskunst. Galleriet ble grunnlagt av kunsthandler og kunsthistoriker Haaken Christensen (1924–2008), som et av Norges første kommersielle gallerier for samtidskunst.
Galleriet åpnet i Rosenborggata i Oslo, med en utstilling av Pablo Picassos 45 linoleumstrykk etter det berømte maleriet Guernica. Galleriet ligger i dag på Tjuvholmen. Av nasjonale kunstnere som har fått innpass finner vi Knut Rose, Johannes Rian, Ole Rinnan, Ørnulf Opdahl, Terje Ythjall, Nico Widerberg og Jens Johannessen, og i nyere tid blant annet de norske kunstnerne Sverre Malling, Aurora Passero, Ida Lorentzen og Ørnulf Opdahl.
Galleri Haaken drives i dag av Fredrik Nergaard.
Falsk gavial
Falsk gavial eller Malaysiagavial (Tomistoma schlegelii) er et ferskvannsreptil som tilhører gavialfamilien.
Falsk gavial finnes på Sumatra og i Malaysia, men er også sett i Borneo, Thailand, Vietnam og på Java. Den finnes også muligens på Sulawesi.
Snuten er tynn og lang. En gjennomsnittlig hunn blir cirka 2-3 meter lang. I likhet med andre krokodiller legger den egg. Den kan legge 30-60 egg i året. I motsetning til andre krokodiller passer ikke moren på eggene når de er lagt, så det er en fare for at eggene blir spist av tigre, leoparder, mungoer eller ville hunder. Eggene klekkes etter ca. 90 dager.
Paraphrynoveliidae
Paraphrynoveliidae er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Nebbmunner har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen. De lever sannsynligvis som rovdyr, der de suger ut kroppsvæske fra andre dyr. Det er kjent to arter av disse sjeldne tegene, fra det sørlige Afrika.
Levevis
Paraphrynovelia-artene lever mellom våt mose ved bredden av ferskvann.
Systematisk inndeling
Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på ...oidea.
Lapis Audio
Lapis Audio er koret for Trondheims mannlige bergstudenter. Koret ble stiftet 5. mars 1998 av Leif-Johan From Bøthun og Knut Müller. Korets kjennetegn er høyt volum og mange stemmer. For Lapis Audio og dets medlemmer er det gleden ved musikk, ikke kvaliteten av den, som står i høysetet. Korets motto er «Nos omnes simul inutiles» (Sammen er vi ubrukelige).
Korets øverste styringsorgan er Driksdagen. Da velges dirigent for året, og dagen skal ifølge tradisjonen ende med en bytur.
Fugleinfluensa
Fugleinfluensa er en dyresykdom som skyldes et mutert virus hos dyr, og som i mange tilfeller fører til døden. I sin opprinnelige form har den først og fremst rammet høns og ender. Et par mutasjoner er zoonoser, som muliggjør smitteoverføring fra dyr til mennesker. I 2005 var det internasjonal redsel for at virusvarianten H5N1 kunne mutere videre på en slik måte at smitteoverføring fra menneske til menneske kunne finne sted.
Sykdommen spres til mennesket via fuglenes avføring, men det finnes indikasjoner som kan tyde på flere smitteveier, bl.a. fuglekjøtt som ikke er blitt oppvarmet nok før man spiser det.
Sykdommen kan utslette fuglebestander fullstendig. Den bekjempes forebyggende ved massenødslakt av mistenkte dyrebesetninger. Det finnes også vaksine, men siden det kreves en mutasjon før sykdommen kan smitte mellom mennesker, kan man ikke vite hvilken vaksine som vil virke på det nye viruset. For at viruset skal mutere, må en person bli syk av både vanlig influensa og fugleinfluensa slik at virusene kan blande seg.
Blant mennesker
Sykdommen, tidligere kalt hønseinfluensa og fjørfeinfluensa, ble først oppdaget i Italia tidlig på 1900-tallet.
I Hongkong ble 18 personer syke av influensaen i 1997–1998, og seks av dem døde av sykdommen. Det ble fra Vietnam i januar–februar 2004 meldt om et tilfelle av smitte fra menneske til menneske, men ved noe granskning ble denne meldingen avkreftet som for usikker. I Asia, og særlig i Vietnam og Kina, har fugleinfluensan spredt seg epidemisk fra begynnelsen av 2004.
5. og 6. januar 2006 ble tre søsken på 11, 14 og 15 år fra landsbyen Dogubayazit i Tyrkia bekreftet omkommet som følge av fugleinfluensa. Den 8. januar samme år uttaler guvernøren i Ankara at to voksne og et barn er innlagt på sykehus i den tyrkiske hovedstaden Ankara med fugleinfluensa. Tilsammen har 21 mennesker testet positivt på viruset (pr. 20. januar 2006), og fire barn har dødd i Tyrkia, og det er rapportert om mulig H5N1-utbrudd blant fjærkre i 26 provinser i landet.
Verdens helseorganisasjon (WHO) bekreftet 22. januar 2006 at en fire år gammel gutt og hans tretten år gamle søster døde av det fryktede viruset. Det totale antallet døde i Indonesia som skyldes fugleinfluensa er pr. 22. januar 2006 oppe i 14.
I mai 2006 etterforsket WHO muligheten for at fugleinfluensa hadde smittet fra menneske til menneske i en familie i Indonesia smittet av sykdommen. 6 av 7 familiemedlemmer omkom. To søsken ble 25. mai også meldt døde av det dødelige H5N1-viruset. 26. juni 2006 bekreftet WHO at smitte fra menneske til menneske hadde skjedd i denne familien.
I oktober 2005 ble det offentliggjort resultater som tyder på at spanskesyken var en fugleinfluensa som smittet direkte mellom mennesker. Forskerne rekonstruerte viruset fra frosne og godt bevarte lik fra Alaska. Spanskesyken var en verdensomspennende pandemi som herjet fra 1917 til 1920. Det har blitt anslått at så mange som 100 millioner mennesker kan ha omkommet. Hvis dette stemmer tok spanskesyken livet av flere mennesker enn svartedauen. Det var derfor forskere var redde for at fugleinfluensaen som herjet rundt i verden i 2006, skulle kunne smitte mellom mennesker. Heldigvis kom aldri viruset så langt.
Blant fugler
Viruset finnes normalt hos ville vadefugler, hvor det ikke fører til sykdom. Ved kontakt med avføring eller sekreter fra ville fugler kan hønsebesetninger smittes. I slike besetninger spres viruset raskt og fører til alvorlig sykdom hos høns.
Samtidig ble det fastslått av det tyske Friedrich-Loeffler-Institut at H5N1-virusene som ble funnet på Rügen var nært beslektet med slike man i 2005 hadde forefunnet i Mongolia og ved den vestkinesiske Qinghai-sjøen.
Undertyper
Ved stadige genmutasjoner oppstår det løpende nye varianter av influensaviruset. Disse blir inndelt i undertyper etter visse overflateegenskaper. Så langt (februar 2006) er det kjent 16 H-undertyper og ni N-undertyper. For eksempel har type A/H5N1 på sin overflate den 5. varianten av hemagglutinin (H5) og den første varianten av neuraminidase (N1).
Slike undertyper har sine egne kombinasjoner av smittsomhet; noen smitter bare mellom visse arter, eller kan ha smittebærere som ikke selv blir syke av smitten. Det er også mulig å teoretisere rundt sannsynlighetene for at en undertype kan mutere slik at dette bildet endres.
A/H5N1
Undertypen H5N1 betraktes som særlig aggressiv (HPAI, High Pathogenic Avian Influenza). Den har et endret ikkestruktur-gen som innebærer at visse av immunforsvaretes botestoffer, som vanligvis klarer å avverge eller nedkjempe virus, ikke makter dette overfor undertypen A/H5N1. Dermed dreper den svært raskt de fugler som ikke har egnet immunforsvar. Ifølge WHO er A/H5N1 den eneste undertypen i H5-gruppen som kan mutere slik at den kan smitte mellom mennesker.
A/H5N2
Denne undertypen ble fastslått i Japan sommeren 2005, og som mottiltak ble mer enn 1,5 mill. kyllinger og annet fjørfe avlivet. Tidligere hadde denne undertypen forårsaket en rekke utbrudd i USA allerede i 1983 og 1984 (17 mill. dyr ble avlivet som mottrekk), og mellom 1992 og 1995 var det en rekke utbrudd i Mexico.
A/H7N2
Ved en epidemi i USA i 2002 ble denne undertypen også overført til et menneske i Virginia. Året etter ble et menneske i New York smittet.
A/H7N3
Denne undertypen har slått til flere ganger i Nord-Amerika. Sist gang var i april 2004; da ble 18 fugleoppdrettsanlegg i Britisk Columbia satt i karantene. Det ble dokumentert smitteoverføring til to mennesker.
A/H7N7
I 2003 ble 89 mennesker infisert med denne undertypen i Nederland, som regnes som HPAI (High Pathogenic Avian Influenza). Én av de smittede døde.