cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Günther Quandt
Günther Quandt var sønn av stoffabrikanten Emil Quandt, og far til Hellmuth Quandt, Herbert Quandt og Harald Quandt. Hans første ektefelle Antoine Ewald døde av spanskesyken i 1918. Han giftet seg i 1921 med den 20 år yngre Magda Ritschel som er moren til Harald Quandt. I 1929 ble de skilt og Magda Ritschel giftet seg med Joseph Goebbels i 1931.
Han meldte seg inn i NSDAP i 1937.
Günther Quandt skapte det forretningskonglomerat som senere ledet til familiens posisjon som en av Tysklands rikeste og mektigste industrifamilier. Günther Quandt gikk inn i VARTA, Dürener Metallwerke og BMW. Quandts selskaper var viktige elementer i den tyske krigsindustrien og han ble derfor internert etter andre verdenskrig. Han ble kategorisert som medløper og løslatt i 1948.
Han døde under en ferie i Egypt i 1954.
En malstrøm
En malstrøm er en roman av den norske forfatteren Jonas Lie, utgitt i 1884.
Romanen foregår i et bygdekapitalistisk finansmiljø, rundt hovedpersonen Mads Foss som er brukseier på Fossegård, og hans kamp mot alkoholisme og påfølgende konkurs. Hans tre barn blir på ulikt vis påvirket av farens skjebne: datteren Marianne giftet seg ulykkelig i et forsøk på å berge faren, sønnen Johnny går under på samme vis som faren, mens Henrik måtte bryte med faren for å berge seg selv.
Romanen er skrevet i et springende, impresjonistisk form «saa at sige al fresco paa væggen, som det steg frem for mit syn», som Lie skrev i et brev til Erik Skram, Amalie Skrams ektemann. Lie understreket ved flere anledninger at det ikke var finansspekulasjonene eller konkursen (forhold som Lie kjente godt av personlig erfaring, og som han har tematisert i flere romaner, blant annet i Faste Forland) som var romanens tema, men alkoholismen: «Den gamle brændevins- og toddyslendrian». Lie tenkte også å kalle romanen Drukkenskabens Børn.
Mettevolltunnelen
Mettevolltunnelen er en 2450 meter lang tunnel under bygging på europavei 6 i Nordreisa. Byggingen av tunnelen startet i 2022, og gjennomslag ble oppnådd i 2023.
Om tunnelen
Tunnelen bygges som en del av prosjektet E6 Kvænangsfjellet, og vil gå gjennom Mettevollia. Formålet med prosjektet er å sikre fjellovergangen for snøskred og vind, bedre regulariteten og lage en omkjøringsvei for E6. I dag er E6 den eneste forbindelsen mellom Troms og Finnmark og resten av landet. Ved stengning er omkjøringveien 700 km lang og går via Finland.
Ayodhya
Ayodhya (hindi: )  er en by i delstaten Uttar Pradesh i India med rundt 100 000 innbyggere. Byen har en lang historie og skal være fødestedet til Rama, den mytiske helten i det indiske nasjonaleposet Ramayana.
Ayodhya har nylig vært senter for en langvarig og viktig politisk strid. Det hindunasjonalistiske partiet BJP agiterte for å rive en moské fra 1600-tallet, Babri Masjid, fordi de mente den var bygd over et eldre tempel til minne om Rama. I 1992 ble moskeen revet av en gruppe ekstreme hinduer, noe som utløste voldsomme opptøyer i store deler av Nordindia, der ca. 2 000 mennesker ble drept.
30. september 2010 avsa høyesterett i delstaten Uttar Pradesh dom om rettighetene til eiendommen. Ifølge denne dommen skal området deles  i tre; Den sentrale delen  tilkjennes  hinduorganisasjonen  Ram Lala Virajman,  mens en sunnimuslimsk stiftelse får retten til en annen del av området. Den tredje delen ble tilkjent den hinduiske munkeordenen Nirmohi Akhara.
Den tidligere hovedstaden i Thailand, Ayutthaya er oppkalt etter Ayodha, pga. byens stilling i Ramayana-eposet.
Kamilla Rytter Juhl
Kamilla Rytter Juhl (født 23. november 1983) er en dansk badmintonspiller. Hun representerte Danmark under Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina, der hun ble slått ut i første runde.
Hun tok sølv under Sommer-OL 2016.
Henri Rousseau
Henri Julien Félix Rousseau (født 21. mai 1844, død 2. september 1910) var en fransk post-impresjonistisk maler med en naivistisk eller primitivistisk malemåte. Han er også kjent som «Le douanier» (tolleren) etter arbeidsstedet. Han ble mye latterliggjort i sin samtid, men er blitt genierklært etter sin død.
Bakgrunn
Rousseau hevdet selv at det bare var naturen selv som var hans læremester, selv om han innrømmet å ha hatt nytte av råd fra to akademi-kunstnere: Félix Auguste-Clément og Jean-Léon Gérôme. I hovedsak var han selvlært, bortsett fra kunnskapen om grunnleggende teknikker.
Bildene
Hans mest kjente verker skildrer jungelscenerier. Det er sikkert at han aldri forlot Frankrike eller noensinne så noen jungel. Inspirasjonen fant han i dyrehager, illustrerte verker og utstoppede dyr på museer. Han snakket også med militære veteraner som kunne fortelle hvordan det var i jungelen. Han bemerket til en kunstkritiker at «når jeg går inn i et drivhus og ser på eksotiske planter, har jeg en drømmevirkelighetsopplevelse».
Parallelt med denne produksjonen laget han små byscenerier fra Paris sentrum og omegn.
Ravels
Ravels  er en kommune i den belgiske provinsen Antwerpen.
Henri Rousseau
Teknikken
Han malte lag på lag og startet øverst med himmel og fylte på nedover med planter, dyr og mennesker. Regneffekten i Tiger i tropisk storm(overrasket) (1891)(National Gallery (London)) er oppnådd med en blanding av grått og ferniss påført med store skråstrøk. Han henviste dette til at han var beundrer av den satengaktige finishen til Bouguereau.
I jungelmotivene fins over 50 sjatteringer av grønt. Selv om han fremstilte natur, var mye lagt opp etter kunstneriske ønsker, og ikke nødvendigvis gjenkjennbare som botanisk riktige.
Han brukte ofte lang tid på ett og ett bilde, og hadde en begrenset produksjon. Malingkvaliteten var «student» - ikke «studio», noe som har gjort at flere verker er tydelig i forfall. Dette er mest tydelig i forgrunnslagene, og skyldes nok i like stor grad feil prosedyre, med magre blandinger utenpå fete. Både Picasso og Matisse har forøvrig gjort samme feilen.
Kritikk og anerkjennelse
Hans flate, ganske barnlige stil ga reaksjoner: folk ble enten sjokkert eller lo av bildene. Han var imidlertid ganske uberørt og forsto knapt at etablerte kunstnere fant ham for selvlært og for lite tutelert av noen av dem. Dermed ble hans drøm om å bli anerkjent av «the establishment» uoppfylt. I ettertid ser vi at han etterhvert ble dreven i sin spesielle teknikk.
I 1905 ble et større verk: Den sultne løven tar en antilope utstilt i nærheten av arbeider av yngre avantgardister som Matisse. Denne utstillingen regnes i dag for startstedet for fauvismen. Det er ikke utenkelig at Rousseaus bilde ga støtet til navnet på gruppen.
Bildet av slangetemmeren er et bestillingsverk til kunstneren Robert Delaunays mor Berthe, Comtesse de Delaunay.
Picasso fant en dag et bilde som var solgt for å kunne males over igjen, og oppsøkte straks kunstneren, som han anerkjente som likeverdig. Han holdt til og med en bankett til ære for Rousseau.
For å tjene til livets opphold pleide Rousseau å spille fiolin på gaten, samt at han tegnet en del forsider til Le petite journal.
Henri Rousseau døde 2. september 1910 og er begravd i Cimetière de Bagneux. Syv venner foresto seremonien: Paul Signac og Otiz de Zarate, Robert Delaunay og hans frue SoniaTerk, skulptøren Brancusi, Rousseaus husvert Armand Queval og Guillaume Apollinaire som skrev epitafen som Brancusi satte på gravsteinen:
Den kunstneriske arven etter Rousseau
Han tilskrives en betydelig innflytelse på senere kunstnere som Léger, Beckmann og Picasso foruten å ha brutt vei for surrealismen. (Dette iflg. kunstkritiker Roberta Smith, The New York Times).
Utstillinger
En retrospektiv utstilling ble arrangert i 1911 i Salon des indépendants. Maleriene var også stilt i den første Blaue Reiterutstillingen.
To store museumsutstillinger ble arrangert 1984-85 (i Paris i Grand Palais og New Yorks Museum of Modern Art). I 2001 var en tilsvarende utstilling holdt i Tübingen, Tyskland. Tate Modern hadde en utstilling i 4 måneder fra november 2005, organisert av galleriet og Musée d’Orsay, hvor samme utstillingen ble vist. Den hadde tittelen «Henri Rousseau: Jungles in Paris» og omfattet 49 av maleriene hans. Utstillingen avsluttet i Washingtons National Gallery of Art fra 16. juli til 15. oktober 2006. Grand Palais, Paris hadde forøvrig en større utstilling fra mars til juni samme år.
Samer
Samer (nordsamisk: Sámit) er en folkegruppe tradisjonelt bosatt fra Hedmark i sør til Kola-halvøya i øst, med et kjerneområde i de indre delene av Nordkalotten og fjordstrøkene i Nord-Norge. Tradisjonelle samiske leveveier inkluderer reindrift og kombinasjon av småbruk og fiske, men utøves i dag kun av et mindretall. Samene anses som en urbefolkning av norske myndigheter.
Betegnelsen same er den skandinaviske formen av det samiske ordet sápmi (nordsamisk) eller saemie (sørsamisk), som viser til både område, befolkning og språk. Etnonymet er lånt fra urbaltisk *žeme, «land», til urfinsk/ursamisk *šämä, og deretter endret til sápmi via regulære lydoverganger. Formene sápmi, sábme, sábmelasj og saemie er etnonymer (folkets navn på seg selv). Da samene senere kom i kontakt med germanske folkeslag ble de kalt finner av nordmennene, og lapper av andre, og språket ble kalt finsk og lappisk. Ordene lapp og finn oppfattes i dag ofte som nedsettende, og derfor har de siste tredve årene etnonymene same og samisk stort sett tatt over for de gamle betegnelsene i Norge. Internasjonalt er 'lapp' fortsatt noe brukt.
Samenes nasjon er kjent som Sameland (nordsamisk Sápmi, lulesamisk Sábme, sørsamisk Saepmie).
Forhistorie i arkeologisk og språkhistorisk lys
De første menneskene kom til Nord-Skandinavia for 12 000 år siden. Om samene er etterkommere av disse menneskene vet vi ikke, men det er ikke noe som tyder på diskontinuitet i det arkeologiske materialet fra samisk jernalder til yngre steinalder og fra yngre steinalder til eldre steinalder. Samene skiller seg også genetisk fra de andre europeerne, også fra finnene, som de språklig sett er nært i slekt med. Sannsynligvis skiftet innbyggerne i dette området språk, det uralske urspråket har sannsynligvis oppstått for 6000 år siden, og språkskiftet til samisk må altså være yngre. Dette språkskiftet er datert til ha skjedd i løpet av jernalderen. Det språklige skillet mellom nordlig og sørlig vest-uralsk, det vil si mellom samisk og Østersjøfinske språk oppsto senere, med germansk og baltisk påvirkning i sør, for mellom 3000 og 3500 år siden. Resultatet av denne "baltifiserte samisken" ble altså østersjøfinsk. Etnonymet same, som er det samme som både suomi og häme, oppstod i denne konktaktprosessen, som et lån fra baltisk.
Det var samiske bosetninger på Nordkalotten før dannelsen av statene Finland, Norge, Russland og Sverige. Siden samiske bosetningsområder ble innlemmet i alle fire statene vil samene regnes som urfolk i hver stat. Men det er kun Norge som har anerkjent samene som urbefolkning (etter ratifiseringen av ILOs konvensjon nr. 169). Urfolk vil i norsk sammenheng si en gruppe (samer) som har tilknytning til en geografisk region fra før de nåværende statsgrenser ble fastlagt i det aktuelle området på 1600- og 1700-tallet, og som har beholdt alle, eller noen, av sine sosiale, kulturelle og politiske institusjoner.
Moderne språkforskning
Det er mange ord (substrat) i samiske som kommer fra det utdødde paleo-europeiske språket. Dette språket kan ha blitt brukt av samenes forfedre helt til år 500 etter vår tidsregning. Det er påvist at ordene konsentrerer seg om bestemte områder som topografi, biologi og begreper og tanker innen kultur. Det er for eksempel mye mer ord fra paleo-europeiske for jakt og fiske; enn det er tilsvarende lånord av uralsk opprinnelse i samisk. Det er en betydelig mengde navn på topografi som er uforståelige på moderne samisk. Vi vet ikke om det paleo-europeiske språket var beslektet med uralsk, men ingenting tyder på dette. Ante Aikio mente det trolig var en betydelig kulturell kontinuitet mellom de tidligste jegerne, fangstfolket og de moderne samene.
Genforskning
Det er i hovedsak den nordsamiske befolkningen i Sverige, Finland og Norge, og den østsamiske befolkningen i Finland og Russland som har blitt analysert. Det er avdekket variasjoner mellom disse, men alle har i stor grad felles opphav. Det er blitt forsket på mitokondrielt DNA (mtDNA), Y-kromosomer, X-kromosomer og kromosomer som ikke er kjønnskromosomer (autosomale markører).
Forskningen indikerer at 95,6 % av samisk kvinnelig mtDNA er av europeisk opphav og trolig kom fra Den iberiske halvøya, mens 4,4 % er av sibirsk-asiatisk opphav. Det er også påvist 9.000 år gammelt mtDNA-slektskap med de nordafrikanske berberne. På basis av varians: er det anslått at de to dominerende mtDNA-gruppene har en alder på mellom 5.000 og 10.500 år.
Samisk mannlig Y-DNA indikerer at 29,8 % kommer fra Den iberiske halvøya og 58,2 % fra Øst-Europa. De genetiske migrasjonsrutene er i samsvar med de rekonstruerte spredningene av de steinaldergruppene Ahrensburgkulturen- og stridsøkskulturen. Den autosomale DNA-forskningen viser at samene ikke har nære slektninger i noen befolkninger. De skilte lag med dagens europeiske befolkning for ca. 10.000 år siden.
Samenes nærmeste genetiske slektninger er finnene, trolig etter nyere tids immigrasjon inn i de samiske områdene. Spesielt i Nord-Finland ble den tidlige samiske befolkningen assimilert i den øvrige finske befolkningen. Samene er ikke mer beslektet med de sibirske og mongolske befolkningene enn den øvrige europeiske befolkningen. Dette er i kontrast til den klassiske oppfatningen om at samene er et sibirsk folkeslag. Den genetiske avstanden til andre folkegrupper kommer trolig av betydelig grunnleggereffekt og genetisk drift som følge av lang isolasjon og liten, spredt befolkning.
Dana Kristjanson med flere publiserte i 2022 en undersøkelse av mitokondrielt DNA og fant at haplotype U5b1b1a3 kun finnes hos personer som identifiseres som samer. Forskerne anslår at denne mutasjonen dukket opp omkring starten på vår tidsregning. Den skiller seg fra U5b1b1a som også finnes hos en god del finske personer, og dukket opp omkring 2000 år før vår tidsregning.
Eldre kilder
Ifølge Historia Norvegiae kalte samene ski for "ondros". Dette er et norrønt ord som har levd videre i Ranværingsmålet helt til våre dager, men ski blir i norrøne kilder alltid forbundet med samene, for eksempel i trygdamål, der det heter at freden skal rå så lenge falkene flyr, furua vokser, elvene renner til havet, barna roper på mor og samene renner på ski (Mundal 1996:103). I år 550 e.Kr. skriver grekeren Prokopius om landet lengst mot nord, Thule. Der bodde et folk som gikk på ski; dette folket kalte han skridfinner. I år 551 e.kr. skriver goteren Jordanes om folkene Screrefennae og Adogit på de nordlige deler av øya Scandza der solen skinte i førti dager midtsommer og var borte like mange dager om vinteren. Skribentene i middelhavslandene fortalte hva de hadde hørt av andre. Men da høvdingen Ottar fra Hålogaland ca. 890 e.Kr. fortalte kong Alfred den store i England om finnene (samene), gjør han det ut fra egne erfaringer. En stor del av inntektene hans kom fra skatten han tok inn fra finnene (samene) som dyreskinn, fjær, hvalbein og skipsreip laget av hval- og selhuder. Dette viser at samene på hans tid ikke bare drev omfattende jakt på rein og pelsdyr, men også omfattende sel- og hvalfangst, og var vant til å ferdes på havet. Snorre skriver at Sigurd Slembe lot finnene (samene) bygge skuter for seg: "Disse skutene var så snare at ikke noe skip tok dem på vannet." Samene var ifølge sagaen kjent som dyktige sjøfolk; mye tyder på at samer også deltok i landnåmet på Island.
Ottar var den første som fortalte mer presist hvor samene holdt til. "Han sa at nordmennenes land var meget langt og smalt, og det ligger ville fjell mot øst, ovenfor og langsmed det dyrkete landet. I disse fjellene lever samene." En gang la Ottar ut på langferd til bjarmene ved Kvitsjøen; under heile den lange reisen fra Ottars gård i midtre Troms til Kvitsjøen var det bare samisk land. Samene må derfor ha holdt til i grenselandet mellom Norge og Sverige, trolig i storparten av dette grenselandet, og like til Kvitsjøen i nordøst; fra Troms til kvitsjøen fantes bare samisk land. Det samme inntrykket gir Historia Norvegiae, som gir detaljerte opplysninger: Norge er delt på lang i tre soner, og den østlige sonen, grenseområdet mot Sverige, er "skogene der finnene holder til", Finnmarka, sameland.
Finnene (samene) nevnes innenfor lovområdet til Borgartingslov og Eidsivatingslov skriftfestet 1067-1120. Det skal også være nevnt at det var en nomadiserende gruppe i Fjordane i Gulatingsloven. Sagaene fortelles blant annet om handel og skattlegging, og om hvor gode båtbyggere finnene var. De var også flinke med å risse inn runer. På denne tiden bodde det finner over hele landet. Finnene drev allmenningsbruk og dyrket en religion som er eldre enn Åsatrua. Arkeologen Jotein Bergstøl har i Østerdalen avdekket enkle terrasseåkrer fra eldre jernalder; disse må være anlagt av samene som hadde store dyrefangstsystem i området.
Begynnende kolonisering
Befolkningen på Nordkalotten, både norsktalende, samisktalende, finsktalende og andre levde også i middelalderen av all slags jakt og fangst, på land og hav. De var organisert i allmenningssamfunn: Flere familier eller hushold forvaltet et område i fellesskap. Men etter som ressursgrunnlaget ble redusert og koloniseringen av Sápmi økte, gikk man over til andre, mer spesialiserte måter å livberge seg på. Nå utvikla tamreindrifta og fiskerbondehusholdet seg. I stedet for almmenningssystemet måtte befolkningen godta et godseiervelde der ressursene ble forvaltet av godseiere og embetsmenn.
De første kirkene i Sápmi ble bygd på 1100-tallet. Men misjonsarbeidet blant samene startet ikke før flere hundre år seinere. I de tidligere svenske områdene i indre Finnmark begynte misjonsarbeidet på 1600-tallet. I det øvrige Nord-Norge begynte misjonsvirksomheten etter at presten Thomas von Westen i 1714 ble leder for Misjonskollegiet i København.
Han foretok selv tre reiser i hele Nord-Norge. Von Westen mente at samene burde få høre evangeliet på sitt eget språk. Derfor måtte prester og misjonærer lære seg samisk, hevdet han. Ut ifra denne tankegangen ble det viktig å lage samiske grammatikker og ordbøker, og oversette religiøse skrifter til samisk.
Først i 1751 ble hele grensa mellom Norge og Sverige fastlagt, mellom Norge og Russland i 1826. Mellom Norge og Finland ble grensa i 1852 stengt for samene som hadde reinen sin på vinterbeite i Finland. Noen forskere mener de problemene som denne stenginga førte med seg, var en av årsakene til det blodige opprøret i Kautokeino dette året, mens andre legger mer vekt på at de som stod bak det, var religiøse mennesker som reagerte på brennevinshandel.
Trolldomsforfølgelse
På 1500- og 1600-tallet foregikk hekseprosessene i Norge. Dette innebar at mange mennesker ble forfulgt og straffet fordi de skal ha drevet med trolldom. Samene slapp heller ikke unna dette. I 1609 kom kong Christian IV med følgende befaling: Det ble ført hekseprosesser i Troms og Finnmark i 1609 og 1610. De fleste sakene handlet om ganding, det vil si abstrakt trolldom som ble sendt gjennom luften; «kaste vondt over folk». Samene kunne også bli tiltalt for å lage uværsknuter; værmagi for å lage dårlig vær, eller for å eie en runebomme. Flere av rettssakene endte med at de tiltalte samene ble brent på bålet for trolldomskriminalitet. Blant samene var det flest menn som ble anklaget for trolldom, mens blant nordmennene var det flest kvinner.
En kjent samisk «trollmann» er Anders Paulsen, som ble anklaget for å ha brukt en runebomme i 1692. Mens Paulsen satt i forvaring i påvente av dommen, ble han drept av en tjenestedreng som mente han var en trollmann og fortjente å dø.
Stemmerett for samer
Da den norske grunnloven ble vedtatt i 1814, ble det bestemt i Grunnlovens § 50 at for å få stemmerett måtte man eie eller leie matrikulert jord, eller ha en formue på minst 150 spesidaler. Dette ekskluderte mange samer fra å få stemmerett. Tanken bak stemmerettighetsparagrafen var at de som betalte skatt, skulle få rett til å stemme ved valg. Selv om de færreste eide matrikulert jord, betalte mange likevel skatt, den såkalte rettighetsskatten (tidligere kjent som finneskatten). Mange samiske familier eide også reinsdyr til en verdi av langt over de 150 spesidalerne som krevdes. Dermed ble samene frarøvet stemmerettighet på et urettmessig grunnlag. Under riksforsamlingen på Eidsvoll var det ingen representanter fra Finnmark til stede, hverken samer eller andre, og de fleste av Eidsvollmennene hadde liten kunnskap om Finnmark og samiske forhold. Dette kan ha bidratt til at samenes situasjon med tanke på skattebetaling og stemmerett ikke ble vurdert den gangen. Samenes manglende stemmerett ble tatt opp i Stortinget i 1818, og i 1821 vedtok Stortinget enstemmig at også samene skulle ha stemmerett.
Assimileringspolitikk
Sammen med kristningen kom skolene etter hvert til Sápmi. I starten ble det også undervist på samisk, men utover 1800-tallet forandra dette seg radikalt. Fra 1850 ble samene utsatt for en hard fornorskningspolitikk, både som følge av den rådende ideologien, sosialdarwinismen, nasjonalisme og kollektivisme. Samene skulle bli norske og lære norsk, samisk skulle brukes stadig mindre i skolen.
Fra 1888 kunne samisk bare være hjelpespråk i kristendomsundervisningen. Jordsalgsloven av 1902 (se Finnmark jordsalgskommisjon) slo fast at bare norske statsborgere som kunne snakke, lese og skrive norsk, og som daglig brukte norsk, kunne få kjøpe jord. Jordeiendommen måtte gis norsk navn. Denne språkklausulen ble formelt opphevet først i 1965, men den ble ikke så ofte håndhevet etter 2. verdenskrig.
Skoleloven ble offisielt forandret i 1959, slik at fra da av ble det igjen lov til å bruke samisk som opplæringsspråk. Margarethe Wiigs ABC med paralleltekst på nordsamisk og norsk ble utgitt i 1951, mens samisk begynnerundervisning kom så smått i gang fra 1967/68.
Selv om fornorskningspresset var sterkt i over hundre år, var det likevel mange samer som prøvde å stå imot det, både i nord og i sør. I nord utga Anders Larsen avisa Saǥai Muittalægje i perioden 1904–1911. Isak Saba ble den første samiske stortingsrepresentanten i 1906. Sørsamen Daniel Mortensson stod bak avisa Waren Sardne, som kom ut i periodene 1910–1913 og 1922–1926.
Sammen med Elsa Laula Renberg var han drivkraften bak det første samiske landsmøtet som ble holdt i Metodistkirken i Trondheim 6.-9. februar 1917. Det ble da prøvd å få til en samisk riksorganisasjon, men det lyktes ikke før etter 2. verdenskrig med Norske Reindriftssamers Landsforbund i 1948 og Norske samers riksforbund i 1968.
Ny politikk etter andre verdenskrig
Den offisielle norske politikken overfor samene forandret seg etter 1945, også fordi allmenne ideer om menneskeverd og små nasjoners rettigheter påvirket styresmaktene. Samenes situasjon ble utredet, og samenes rett til å ta vare på og utvikle samisk språk og kultur ble offisielt godkjent i 1960-årene. Men på norsk side kom debatten om retten til land og vann først for alvor i gang i forbindelse med utbyggingen av Alta-Kautokeinovassdraget på slutten av 1970-årene.
Motstanden mot utbyggingen ble så sterk at regjeringen i 1980 oppnevnte Samerettsutvalget til å utrede samenes rettsstilling. Utvalgets arbeid førte til Sameloven (1987), som er grunnlaget for Sametinget og samenes rettigheter i Grunnloven. Sametinget ble første gang åpnet 9. oktober 1989. I 2006 ble retten til land og vann i Finnmark fylke endelig avklart, og eiendomsretten ble overført til befolkningen i Finnmark (Finnmarkseiendommen). Rettighetsspørsmålene for Troms og Nordland er fortsatt ikke avklart.
Samepolitikk utenfor Norge
På finsk side fikk samene det samiske parlamentsutvalget (saamelaisvaltuuskunta) i 1973, avløst av Sametinget i 1996; på svensk side Sametinget i 1993. Samene på russisk side har ennå ikke fått noe tilsvarende organ, selv om de har arbeidet mot det en tid. En felles nordisk samekonvensjon er heller ikke utformet ennå, og fortsatt får ikke samene være med i Nordisk råd på samme måte som ålendingene og færøyingene.
Det samiske flagget
I 1962 lanserte den samiske aktivist og formingslærer Marit (Máret) Stueng i Karasjok et samisk flagg. Flagget hadde et rødt felt til venstre og et blått felt til høyre, separert med ei venstrestilt gul linje. Flagget var basert på tradisjonelt samisk design, og lagd av kofteklede. Marit Stueng syklet rundt og viftet med flagget i Karasjok for å oppmuntre flere til aktivt å arbeide for samisk revitalisering både kulturelt og politisk. Máret Sára laget også fronten til talerstolen til museet i Karasjok med Stuengs design. Designet ble også brukt som omslag til flere samiske bøker. I 1977 lanserte kunstneren Synnøve Persen fra Porsanger, da student ved Kunsthøyskolen i Oslo, et sameflagg til bruk under Alta-demonstrasjonene. Ved å la seg inspirere av nordiske flagg og tradisjonelt samisk design kom hun fram til det samme designet som uten hennes kjennskap hadde blitt brukt i Karasjok. Dette flagget ble i årene etter brukt som symbol for å markere samiskhet, især under Alta-kampen.
På 1980-tallet ble en konkurranse avholdt for å komme fram til et felles, internasjonalt samisk flagg. Et av forslagene som kom inn var fra den samiske kunstneren Astrid Båhl. Forslaget fra Båhl var inspirert av Stuengs flagg fra 1962, men tilførte ei grønn stripe til venstre for den gule og en sirkel i rødt og blått på midten av flagget. Det ble vedtatt av Samekonferansen i Åre i 1986 at dette skulle være samefolkets felles flagg.» Det har de samiske fargene og en sirkel som symboliserer solen (rødt) og månen (blått).
Flagget ble i 2003 i Norge offisielt anerkjent gjennom endringer i Sameloven og Lov om flagging på kommunenes offentlige bygninger. Stortinget bemyndiget samtidig Sametinget til å vedta forskrifter for bruk av flagget, noe Sametinget gjorde 27. mai 2004. Flagget har offisiell status, men det er ikke et nasjonalflagg og flagging med det samiske flagget i Norge må ikke føre til at det reises tvil om hvilket flagg som folkerettslig og statsrettslig representerer kongeriket Norge.
Samiske flaggdager
I 1993 fastsatte Den 15. samekonferansen syv samiske flaggdager. Senere er flere dager lagt til.
Kriterier for sametingets valgmanntall
For å registrere seg i sametingets valgmanntall og dermed få rettigheter til å delta i valg ved sametingsvalg må en oppfylle følgende kriterier :
Alle som avgir erklæring om at de oppfatter seg selv som same, og som enten a) har samisk som hjemmespråk, eller; b) har eller har hatt forelder, besteforelder eller oldeforelder med samisk som hjemmespråk, eller c) er barn av person som står eller har stått i Sametingets valgmanntall, kan kreve seg innført i Sametingets valgmanntall.
Sametingets valgmanntall er basert på frivillighet og har kun funksjon som valgmanntall. I Norge kan enhver person oppfatte seg og definere seg som same, uavhengig av valgmanntallet.
Samisk identitet
Identitet er et tema som er vanskelig å definere generelt, og det gjelder også i det samiske tilfellet. Det er mange elementer som påvirker, og har påvirket, utviklingen av samisk identitet.
Eksterne faktorer har hatt sin virkning på samisk selvforståelse og identitet i historien. Som etnisk, kulturell og politisk minoritet i Norge har samer opplevd vansker med å få leve og utvikle seg på egne vilkår. Fornorskingspolitikkens grep satte sine spor når det gjaldt utvikling av samisk identitet. Like viktig for den samiske identitetsutviklingen er moderniseringsprosessene som ble satt i gang i samiske områder, som Finnmark, etter andre verdenskrig. Den samiske historien i Norge viser til en problematisk fortid. Samtidig vedvarer denne problematikken når man forsker på hva samisk identitet har vært forbundet med i historien. Dette gjør det også vanskelig om man i dag vil bruke historien til å få et klarere bilde av hva samisk identitet er i samtiden. Samisk identitetsutvikling har også vært påvirket av interne faktorer: Samebevegelsen (her forstått som den bølgen av samisk aktivisme som kom etter andre verdenskrig spesielt) og dens forståelse av deres kultur og samisk identitet var i stor grad basert på en ulikhetsoppfatning, der samer var noe unikt og annerledes enn nordmenn, samtidig som de var, og skulle være likestilte. Samiskhet ble definert med å finne det ”minst norske”, et problem fordi det da ble en smal definisjon på hva som var samisk i et samfunn der samer ikke lenger kun drev med tradisjonelle samiske næringer og livsføringer. I det moderniserte samfunnet som samer var og ble en del av ble dette en vanskelig måte å definere samiskhet på, siden færre følte de kunne identifisere seg med dette ”idealet” av samiskhet.
Dette er et problem som vedvarer i dagens samiske samfunn. Det finnes en uenighet om hva samisk identitet skal knyttes til, om det er tradisjonelle samiske næringer, samisk språk, samisk klesdrakt, følelsen av å være samisk eller til en sterk "oss-og-dem"-oppfatning mellom samer selv og ikke-samer. Ved å ta et standpunkt i denne debatten ved å sette konsekvente rammer for hva samiskhet er, kan det medføre at noen kan bli utelukket fra det samiske samfunnet. Dette nettopp fordi mange mener samer ikke bare er reinsamer, går i kofte og snakker samisk.
Spørsmålet er hvordan man kan finne frem til kjerner i samisk identitet ved å studere samisk historie på en utarbeidet måte, samtidig som dagens virkelighet blir fakturert inn. Historie og fortid har blitt brukt for å skape og etablere identitet, som ved nasjonalismen i Norge etter 1814, og bruken av historie og synet på identitet endrer seg også med medlemmene av samfunnet. Hva i historien det fokuseres på og som trekkes frem for å skape et bilde av hva samer var i fortiden, har en effekt på samtidens oppfatning av samiskhet. Medlemmer i det samiske samfunnet, som i alle samfunn, kommer og går, og med dem også oppfatninger av hva det vil si å være samisk og ha samisk identitet.
Fürstenwalde
Fürstenwalde er en by langs elven Spree i Landkreis Oder-Spree i Brandenburg i Tyskland. Byen er omgitt av kommunene Steinhöfel (nord), Berkenbrück (øst), Langewahl (sørøst), Rauen (sør), Spreenhagen (sørvest) og Grünheide (Mark) (nordvest).
Fürstenwalde har et areal på 70,55 km² og en befolkning på 32 468 innbyggere (31. desember 2010)
Red Bull
Red Bull er en energidrikk produsert av den østerrikske næringsmiddelprodusenten Red Bull GmbH. Den originale Red Bull inneholder sukkerartene sukrose og glukose, B-vitaminer, taurin og koffein. For å produsere Red Bull sukkerfri/Zero har sukkerartene sukrose og glukose blitt erstattet av søtstoffene steviolglykosider (stevia), acesulfame K og aspartam (i enkelte land sukralose). Red Bull har sitt opphav i drikken «Krating Daeng» (กระทิงแดง – rød gaur) fra Thailand, der den ikke inneholder kullsyre.
Østerrikeren Dietrich Mateschitz syntes drikken var en god kur for jetlag, og bestemte seg for å tilpasse drikken til det vestlige markedet. I 1984 grunnla Mateschitz Red Bull GmbH sammen med Chaleo Yoovidhya, og produktet ble lansert først i Østerrike i 1987, deretter Ungarn 1992 og nådde USA i 1997. I dag er drikken tilgjengelig i 171 land.
Red Bull i Norge
Red Bull arrangerer en rekke eventer og konkurranser i Norge, som Red Bull Janteloppet, Red Bull Cliff Diving og Red Bull Ragnarok samt veldedighetsløpet Wings for Life World Run der alle inntektene går til Wings for Life Foundation, hvis formål er å finne en metode for å helbrede ryggmargsskader. Tidligere har Red Bull Sparkstøtting Supercross, Red Bull NordiX og Red Bull Flugtag blitt arrangert i Norge.
I Norge er blant annet langrennsløperen Petter Northug, alpinistene Henrik Kristoffersen og Aksel Lund Svindal (lagt opp), håndballspilleren Nora Mørk, WRC-rally-sjåføren Andreas Mikkelsen, Marcus Kleveland og Øystein Bråten (jibbing/ski) sponset av Red Bull. Det samme er sandvolleyballduoen Anders Mol og Christian Sørum, roeren Kjetil Borch, triatlonutøveren Kristian Blummenfeldt og Formel 2-kjøreren Dennis Hauger.
Albatross (Peter Green)
Komposisjonen
Santo & Johnnys "Sleep Walk" (1959) inspirerte angivelig Peter Green sin instrumentale "Albatross" fra 1968. Komposisjonen ligner også på Chuck Berrys instrumentale "Deep Feeling" fra 1957, som igjen er inspirert av innspillingen "Floyd's Guitar Blues" fra 1939 av Andy Kirk og hans 12 Clouds of Joy, med gitaristen Floyd Smith.
I Greens biografi fra 1998 ble det oppgitt at en inspirasjon for "Albatross" har vært "noen noter fra en Eric Clapton-solo, spilt langsommere".
Komposisjonen og dens arrangement antyder et lydbilde med et avslappende havmiljø, med cymbaler som imiterer lyden av bølger (Mick Fleetwood spilte på trommesettet sitt ved hjelp av pauke-køller (paukestokker) for å gi en dempet lyd) og Greens drømmende gitarsolo.
Suksess
Sangen var en suksess i flere land og er fortsatt Fleetwood Macs eneste nummer én hit på UK Singles Chart, hvor den tilbrakte en uke på toppen i januar 1969. "Albatross" ble utgitt på nytt i Storbritannia som en dobbel ensidig singel med "Need Your Love So Bad" i april 1973. Denne gjenutgivelsen var en del av en CBS Records serie med tittelen "Hall of Fame Hits". Som et resultat av gjenutgivelsen ble "Albatross" igjen å finne på UK Singles Chart, denne gang som nummer 2. Til og med 2019 har "Albatross" solgt over 900 000 eksemplarer i Storbritannia.
Bruk av melodien
En av de tidligste brukene av melodien var på lydsporet til Rainer Werner Fassbinder sci-fi virtual reality-film World on a Wire (1973).
Mick Fleetwood sa til magasinet Rolling Stone at det også ble brukt av BBC i et dyre-program før det ble en hit. [15] I mars 2005 plasserte Q-magasinet det på nummer 37 på listen over de 100 største gitarsporene. [16] Stykket ble brukt som bakgrunnsmusikk til Marks & Spencers reklamekampanje fra 2005. Sangen ble brukt igjen av Marks & Spencer i 2019. [17] Bortsett fra å bli brukt i World on a Wire, kan sporet også høres i filmen Man on Wire om Philippe Petits 1974-trådtur mellom Twin Towers i New Yorks World Trade Center. [Sitering nødvendig] Det særegne lysbildegitarmotivet er et gjennomgående tema på KLFs album Chill Out fra 1990. [sitering nødvendig] Melodien ble dekket av et tysk musikalsk prosjekt B-Tribe på albumet Suave Suave i 1995. John Lennon ble antatt å være inspirert av ‘Albatross’ til å skrive Beatles 'sang "Sun King" fra deres Abbey Road-album fra 1969.
Morros
Morros er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Lars Aslaksrud
Lars Aslaksrud (født 2. oktober 1867 på Aslaksrud i  Norderhov, død 3. juni 1941) var en norsk jernbanemann, fagforeningsleder, politiker og stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet, bosatt i Kristiania/Oslo.
Aslaksrud tok eksamen ved Jægerkorpsets underbefalsskole i 1889. Han ble ansatt i Norges Statsbaner i 1891, og fra 1892 fagorganisert gjennom Oslo distrikts telegrafistforening. Fra 1907 til 1911 var han formann i Jernbaneforbundet.
Han var aktiv innen AP, og i 1904 ble han medlem av Kristiania kommunestyre. Der satt han i fire perioder fram til 1915, - fra 1907 til 1910 med plass i formannskapet.
Fra 1916 til 1918 satt han på Stortinget for valgkrets Nedre Romerike. Han var medlem av justiskomite nr. 1.
Aslaksrud var også medarbeider i jernbanepressen, og en kort periode redaktør for Akershus Social-Demokrat.
Karl III (serie)
Karl III er en norsk komiserie som gikk på TV 2 i 2009. Serien var en oppfølger til Mot i brøstet og Karl & Co, og også denne ble skapt av Tore Ryen.
Handling
Handlingen går rundt Karl Reverud, en ganske suksessfull mann, som nå bor på Aker Brygge sammen med sin kone Agnes Marie og butleren Roy.
Jürgen Straub
Jürgen Straub (født 3. november 1953 i Weitersroda) er en tysk tidligere friidrettsutøver som konkurrerte for Øst-Tyskland, hovedsakelig på 1500 meter.
Karl III (serie)
Produksjon
Filmingen av Karl III startet allerede i 2008, og den første sesongen er klar med tolv episoder. Serien startet på TV 2 23. februar 2009. Til forskjell fra Mot i brøstet og Karl & Co ble Karl III spilt inn uten publikum.
Premiere
Karl III hadde premiere 23. februar 2009 og ble sett av 652 000 seere. Dagen etter ble serien slaktet i media, blant annet av VG som gav den terningkast 2 med den begrunnelse at den hadde mistet sjarmen og at den ikke var like morsom som de tidligere seriene om Karl. Også seerne viste misnøye med serien, og over 2200 lesere på VG-nett ga serien i gjennomsnitt terningkast 2.
Interflora
Historie
Rundt 1900 drev to brødre, M. Hüber, blomsterforretning på hver sin kant av Berlin. En dag fikk den ene av dem en ordre til en mottager som bodde i nærheten av brorens forretning. I stedet for å ta ordren selv, sendte han den til brorens forretning. Dermed var frøet sådd, og i 1904 var 88 tyske blomsterhandlere med i den nystiftede Verband Deutscher Blumengeschäftsinhaber.
Jürgen Straub
Straub hevdet seg også stort på 3000 meter hinder, hvor han vant tre nasjonale titler.
Interflora
Historie
Ideen ble så tatt opp av amerikanske blomsterhandlere, som etablerte bevegelsen ”Say it with Flowers”, under navnet Florist’s telegraph Delivery Association (F.T.D) Den tyske og den amerikanske organisasjonen utviklet seg parallelt, men det skulle bli den amerikanske som satset mest på reklame og medlemsverving. I 1919 hadde FTD allerede over 600 medlemmer, hvorav 6 var utenlandske. En enorm utvikling var i gang.
Især president Woodrow Wilsons innføring av morsdag i 1914 bidro til aktiviteten.
Siden den gang har kjeden utviklet seg til å ha rundt 50 000 blomsterbutikker i ca. 150 land som medlemmer. Kjeden leverer ca. 32 millioner blomsterhilsener hvert år. Formidlingsformen kalles gjerne «Floragram». Navnet henger igjen fra den tid kontakten butikkene imellom var per telegraf.
Interflora i Norge
I 1915 ble den første spiren i Norge sådd. Da fikk blomsterhandler og gartner Iver J. Moum i Trondheim et brev fra en blomsterhandler i Detroit med bestilling på to blomsterdekorasjoner. Det var det aller første «Floragram» i Norge. I 1926 ble forløperen til dagens Interflora stiftet i Norge. Fra da har utviklingen gått fort. I dag består Interflora i Norge av ca. 350 blomsterbutikker. I 1995 etablerte man en av Norges aller første nettbutikker. I dag er www.interflora.no en av Norges aller største salgskanaler for blomster.
Alle butikkene i Interflora Norge er tilsluttet Interflora Inc., verdens største blomsterleverandør. Interflora er eiet av blomsterhandlerne selv, og det betyr at de selv bestemmer hvordan organisasjonen skal drives.
Interflora arbeider sammen med Norsk Blomsterhandlerforbund om utviklingen av blomsterdekoratørfaget.
Thora paa Rimol
Bakgrunn
Operaen er laget i en norsk gullalder for opera, men Borgstrøms opera ble aldri oppdaget og fremført i sin samtid. Plottet i operaen er helnorsk, med Olav Tryggvason, Håkon Jarl, Thora og trellen Kark i hovedrollene, men tonespråket er senromantisk tysk, sterkt påvirket av blant annet Wagner. Også samtidige komponister som Gerhard Schjelderup og Christian Sinding komponerte store operaer som kun ble framført i Tyskland, ikke i Norge.
Handling
Operaen Thora paa Rimol henter sin handling fra Snorres kongesagaer og historien om forholdet mellom Håkon Jarl og husfruen Thora på Rimol, og kampen mellom den hedenske jarlen og den kristne Olav Tryggvason som kulminerte med trellen Karks drap på Håkon Jarl i 995.
Fremførelser
Operaen Thora paa Rimol ble komponert allerede i 1894, men ble ikke fremført før i 2002 i Melhus i Sør-Trøndelag fylke i anledning kommunens tusenårsjubileum. (Gården Rimol, som handlingen i operaen utspiller seg på, ligger i Melhus og var valgt som Tusenårsted for feiringen). Initiativtager var en musikkinteressert pensjonert lærer, Sivert Fløttum. En semi-scenisk fremførelse av operaen ble vist på hovedscenen til Den norske Opera og Ballett 22. november 2008. Et CD-opptak med Trondheim symfoniorkester og dirigent Terje Boye Hansen ble spilt inn i 2001.
Marco Rojas
Marco Rojas (født 5. november 1991) er en newzealandsk fotballspiller som spiller for den chilenske klubben Colo-Colo.
Landslaget
Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget hans ble utslått i gruppespillet.
Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Blitzfront Game Studio
Blitzfront Game Studio er et produksjonsselskap som utvikler og utgir videospill.
Ondřej Černý
Ondřej Černý (født 4. mars 1999) er en tsjekkisk langrennsløper.
Fysikoteologi
Fysikoteologi (av gresk fysiko's, «naturlig», og teologi), naturlig teologi er en fagretning som streber etter å fra skapelsens formålsmessige innretning, orden og skjønnhet å finne frem til at et allmektig guddomsvesen eksisterer som verdens skaper og opprettholder.
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 for SV
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 blei avholdt 12. september 2011. Denne delartikkelen omhandler valgresultatet for Sosialistisk Venstreparti (SV).
Kommunevalget
[[Fil:Kommunevalg 2011 sv.svg|miniatyr|Sosialistisk Venstrepartis oppslutning ved kommunevalget (prosent)
Fargekoder: {{legend|#D40000|over 20 %}} {{legend|#FF5555|10–19,99 %}} {{legend|#FFAAAA|5–9,99 %}} {{legend|#D45500|3–4,99 %}} {{legend|#FF9955|under 3 %}} {{legend|#B3B3B3|Stilte ikke}} {{legend|#00FF00|Felleslister}}]] Ved kommunevalget 2011 stilte Sosialistisk Venstreparti (SV) reine lister i 282 av de 429 kommunene. Partiet fikk i alt 98,669 stemmer, det vil si 4,1 prosent av de avgitte stemmene. Dette er en nedgang på 1,9 prosentpoeng fra kommunevalget i 2007 og 1,7 prosentpoeng fra stortingsvalget i 2009. Samla sett blei SV det sjuende største partiet ved dette valget, minst av partia med plass på Stortinget.
Det beste resultatet fikk SV i Tynset med 29,4 prosent av stemmene. I ytterligere fem kommuner fikk partiet over 20 prosent: Gamvik, Vinje, Nordkapp, Tolga og Namsskogan. I 13 kommuner til blei resultatet over 10 prosent.
Partiet fikk under 2 prosent av stemmene i 14 kommuner. Det svakeste resultatet kom i Ringebu med 1,1 prosent. SV blei største parti i én kommune, Tynset, og nest størst i sju kommuner. Partiet er minst i 95 av kommunene der det stilte liste.
Partiet fikk i alt 362 kommunestyremandater. SV blei ikke representert i 43 av kommunene der partiet stilte liste. Etter konstituering av kommunestyrene hadde 3 kommuner SV-ordfører og 11 kommuner SV-varaordfører. Partiet er det eneste som har over 50 prosent kvinner blant sine kommunestyrerepresentanter.
Felleslister
SV var med på felleslister i følgende åtte kommuner:
Arbeiderpartiets Inga Balstad fra fellelista blei ordfører i Selbu.
Partiets resultater kommunevis
Tabellen under viser stemmetall og prosent for alle aktuelle kommuner. Kolonnen «rang» viser verdien 1 for kommuner der partiet var størst, verdien 2 der det var nest størst og så videre. Motsatt viser kolonnen «omv. rang» verdien 1 for kommuner der partiet var minst.
I kolonnen «ordfører» står navnet på ordføreren, dersom vedkommende er fra SV, og tilsvarende i kolonnen «varaordfører». Opplysningene om mandattall gjelder ved valgoppgjøret, og om ordfører/varaordfører ved konstituering av kommunestyret. Endringer kan ha skjedd seinere i valgperioden.
Fylkestingsvalget
Sosialistisk Venstreparti stilte liste til samtlige atten fylkesting. På landsbasis fikk partiet 4,3 prosent av stemmene, mot 4,1 ved det samtidige kommunevalget. SV var minst av de sju stortingspartia. Dette gjelder både for landet som heilhet og for ni av fylkene. Partiet ligger imidlertid på femteplass i de fem fylka i Nord-Norge og Trøndelag og i Akershus (og Oslo). Størst var oppslutninga i Finnmark (6,1 prosent) og minst i Vest-Agder (2,8 prosent). SV blei representert i samtlige fylkesting, med tre mandater i Nordland og ellers ett eller to. Partiet fikk ingen fylkesordførere eller fylkesvaraordførere.
Bydelsvalg i Oslo
Sosialistisk Venstreparti stilte liste til samtlige femten bydelsutvalg i Oslo. Partiet blei tredje størst i Gamle Oslo og Grünerløkka, kom på fjerdeplass i ni bydeler og på femte i de øvrige fire. Størst var oppslutninga i Grünerløkka (14,0 prosent) og minst i Vestre Aker (3,8 prosent). SV blei representert i samtlige bydelsutvalg bortsett fra Ullern og Vestre Aker.
Face the Heat
Face the Heat er det tolvte studioalbumet fra det tyske hard rock-bandet Scorpions, utgitt i september 1993.
Skumring
Skumring er halvmørket etter solnedgangen. Den gjenkjennes på det svake sollyset, mens selve sola allerede er under horisonten. Skumring må ikke forveksles med solnedgang, som er øyeblikket da solas etterfølgende kant forsvinner under horisonten.
Varigheten av tussmørkeperioden mellom solnedgang og skumring varierer meget avhengig av observatørens breddegrad, fra litt over tjue minutter i tropene, til mange timer i polområdene, til flere uker på polene.
Tekniske definisjoner
Skumring deles inn i følgende underkategorier:
Fylkesvei 1356
Fylkesvei 1346 går mellom Vestby kirke og Alisenborg i Vestby kommune.
Strekningen ble opprettet 2019, og består av den tidligere fylkesvei 2, samt rundt 70 m av den tidligere fylkesvei 6.
Marcus Grate
Marcus Grate (født 27. desember 1996) er en svensk langrennsløper.
Han representerte Sverige under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hans beste individuelle resultat var en kvartfinale i sprinten.
76 (tall)
76 (syttiseks, også skrevet seksogsytti på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 75 og kommer før 77.
76 er et partall.
76 er atomnummeret til osmium.
76 er LXXVI i romertall.
Massoud Barzani
Mesûd Barzanî (født 16. august 1946 i Mahabad i Iran) var president i Kurdistan Regional Government i Irak fra 2005 til 2017, og leder av Kurdistans demokratiske parti i Irak. Han var den første presidenten i Kurdistan Regional Government.
Gnathocera bomokandi
Gnathocera bomokandi er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Massoud Barzani
KDP
Massoud Barzani etterfulgte sin far, den tidligere kurdiske nasjonalistlederen Mustafa Barzani som leder av KDP i 1979.
Gnathocera bomokandi
Levevis
Arten er knyttet til gressenger. De voksne billene finnes gjerne på aksene til ulike gress.
Massoud Barzani
KDP
I 1996 ba Barzani om hjelp fra Iraks president Saddam Hussein til å erobre byen Arbil fra PUK. PUK fikk støtte fra Iran i disse kampene som etterlot seg flere tusen døde.
I 1998 ble det under amerikansk press inngått en fredsavtale mellom partiene til Barzani og Talabani, og de to partiene opprettet sammen med flere mindre partier en allianse, Kurdistan Front, som fortsatt består.