cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johannes Martin Olsen
Han var innvalgt på det færøyske Lagtinget for Eysturoy fra 1970 til 1988 og medlem av Lagtingets delegasjon til Nordisk råd. Han var også vararepresentant til det danske Folketinget for Færøyene fra 1979 til 1998, og møtte fast på Folketinget for Pauli Ellefsen og Edmund Joensen mens de var regjeringssjefer på Færøyene fra 1981 til 1985 og fra 1994 til 1998. Johannes Martin Olsen var tilsluttet det danske partiet Venstres folketingsgruppe. På Sambandsflokkurins landsmøte i 1998 stilte han som motkandidat til Edmund Joensen ved formannsvalget, men Joensen ble gjenvalgt.
Hommelfoss kraftverk
Installert effekt er 2,8 MW med en francisturbin. Kraftverket har totalt en midlere årsproduksjon er 13 GWh.
Johannes Martin Olsen
Etter tiden i Folketinget har han vært bosatt i Randers i Danmark.
Tor Stokke
Tor Stokke debuterte i 1959 på Trøndelag Teater. Han var ansatt på Den Nationale Scene i Bergen, Edderkoppen teater i Oslo, Oslo Nye Teater og Fjernsynsteatret. Lengst tid tilbrakte han på Nationaltheatret, nærmere 30 år. Han er ellers kjent fra film, TV og radio. Han hadde mer enn 450 roller i Radioteatret og hadde gjesteroller i både Mot i brøstet og Karl & Co og er den mest benyttede skuespilleren i Radioteatrets historie. I tillegg var han mye brukt som oppleser i radio, konsertsaler og kirker, og han hadde roller i flere filmer. Tor Stokke var far til skuespillerinnen Linn Stokke.
I 1985 stiftet Stokke Seniorteateret sammen med sin kone, skuespillerinnen Ingebjørg Sem Stokke.
Filmer
Utvalgt filmografi:
Regissert av Tor Stokke:
Bjerkelunden
Bjerkelunden er et grøntområde på Nadderud i Bærum som blant annet benyttes til forsamlinger den 17. mai. Den 21,6 mål store naturparken har to monumenter. Det eldste er minnesmerket for Egne Hjem fra 1935. Det andre er en statue av en tamburmajor som ble reist for Norges Musikkorps Forbund ved 50 års jubileet i 1968. Parken fikk sitt navn i 1925, men ble i 1938 fornorsket fra Birkelunden til Bjerkelunden. I 1939 ble området bevart som naturpark. I dag ligger Bjerkelunden barnepark som ble åpnet i 1958 på området.
Rovatnet
Rovatnet er en innsjø ved Kyrksæterøra i Heim kommune i Trøndelag.
Tidligere drikkevannskilde for Kyrksæterøras ca. 2500 innbyggere. Innsjøen er et yndet badested på sommeren. Utløpet av Rovatnet ligger i nordøst og fører til elva Søo som renner gjennom tettstedet og kommunesenteret Kyrksæterøra og ut i Hemnfjorden.
Fylkesvei 680 går langs hele vestsida av vatnet.
Ved Rovatnet ligger Roberget, som strekker seg 342 moh. Motivet er ofte brukt på postkort og reklamemateriell for Hemne kommune.
Åpen Kirkegruppe for lesbiske og homofile
Åpen Kirkegruppe for lesbiske og homofile, gjerne omtalt som Åpen Kirkegruppe, er en tverrkirkelig organisasjon for lesbiske og homofile. Kirkegruppen ble etablert 10. februar 1976 med formål å skape en nærmere dialog med ulike norske kirkesamfunnene om kirkens forhold til lesbiske og homofile.
Åpen Kirkegruppe skal arbeide med å fremme personlig og kristen frigjøring og hjelpe den enkelte til å akseptere seg selv og finne samsvar mellom sin kristne tro og homofili. Videre arbeider gruppen aktivt for å skape en positiv holdning til lesbiske og homofile.
Organisasjonen er representert over hele Norge, og er tilknyttet Europeisk Forum.
Michael O’Hanrahan
Under påskeopprøret var han opprinnelig nestkommanderende for 3. bataljon av Irish Volunteers' Dublinbrigade under Thomas MacDonagh. I siste øyeblikk tok John MacBride over denne rollen. O'Hanrahans enhet var stasjonert ved Jacob's Biscuit Factory, en stilling hvor det var lite kamp fordi britene gikk utenom under fremmarsjen mot de sentrale stillingene.
Etter kapitulasjonen ble O'Hanrahan stilt for krigsrett og dømt til døden. Han ble henrettet ved skyting i Kilmainham fengsel den 4. mai 1916.
Brest (Frankrike)
Brest er en by og kommune i departementet Finistère i regionen Bretagne i nordvestre Frankrike med ca. 142 000 innbyggere (2007), mens storbyområdet etter en folketelling i 1999 hadde 303 484 innbyggere. Byen ligger ved en bred og dyp vik av Atlanterhavet (Rade de Brest) og har en av Europas beste naturhavner.
Geografi
Brest ligger midt i et dramatisk landskap nær inngangen til Rade de Brest helt vest i Bretagne.
Historie
En romersk militærleir fra 300-tallet under navnet Gesocribate er kjent. Etter en normannisk og engelsk periode kom byen 1202 til Frankrike. Havnen fikk økt sin betydning særlig etter oppdagelsene av Østindia og Amerika. Siden 1600-tallet har byen hatt en viktig flåtebase. Et festningsverk ble bygget rundt militærhavna av Vauban (1633–1707).
Flåtebasen blir i dag benyttet av NATO.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Brest
Referanse:INSEE
Annet
Jacques Préverts berømte dikt «Barbara» utspiller seg i Brest.
Wolfenstein
Wolfenstein kan referere til:
Rent-A-Wreck
Rent-A-Wreck er et bilutleiefirma som primært er kjent for å leie ut brukte biler til lavere priser enn vanlig i bransjen. De er også kjent for å leie ut biler til yngre sjåfører som andre bilutleiefirmaer nødig leier ut til. Den gjennomsnittlige Rent-A-Wreck bil er tre til fem år gammel og har ofte mer enn 100 000 km. bak seg.
Selskapet ble grunnlagt i 1968 i Los Angeles, California av David Schwartz, en ung forretningsmann som drev en bruktbil-forretning. Rent-A-Wreck begynte som et pionerprosjekt ved å leie ut biler i nabolaget for lavere satser enn de nærmeste konkurrenter. Takket være god mediadekning, spesielt i New York Times, Wall Street Journal og på et fjensynsshow fanget Rent-A-Wreck interesse, og innen 1973 hadde selskapet solgt rettigheter til å bruke navn og logo til sin første franchise-tager. Rent-A-Wreck har ca. 200 utleiekontorer i USA og Skandinavia. I Norge ble Rent-A-Wreck etablert i 1973 og har nå utleievirksomhet på 30 steder.
Rent-A-Wreck har vokst til å inkludere franchiserte virksomheter over praktisk talt hele USA og i Skandinavia og Island. En typisk Rent-A-Wreck virksomhet holder til noe utenfor etablerte forretningsstrøk.
Selskapets motto er: Ikke la deg lure av navnet.
Massacre Records
Massacre Records er et uavhengig plateselskap basert i Abstatt, Tyskland.
Selskapet spesialiserer seg på heavy metal musikk.
Sør-Korea under Vinter-OL 1948
Sør-Korea under Vinter-OL 1948. Tre sportsutøvere, alle menn, fra Sør-Korea deltok i én sport, skøyter, under Vinter-OL 1948 i St. Moritz. Sør-Korea, som deltok i et vinter-OL for første gang, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en nittendeplass på 1 500 meter  skøyter.
Fylkesvei 3492
Fylkesvei 3492 går mellom Myrene og Sykehusveien i Arendal.
Ytre Fiskelausvatnet
Ytre Fiskelausvatnet er en innsjø i Balsfjord kommune i Troms og Finnmark. Den ligger mellom Aursfjorden og Storsteinnes, på nordsiden av Blåtind skytefelt. Rundt vatnet er det en del hyttebygging. Utløp er mot vest gjennom Lakselva, som renner til Aursfjorden.
Fylkesvei 3492
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 25 (Aust-Agder).
Bethlehemskirken (København)
Bethlehemskirken er en kirke som ligger på Åboulevard rett ved Peblinge Sø og Søpavillonen i København.
Kaare Klint sto for oppføringen av kirken, men den er utført etter et forslag utarbeidet av hans far P.V. Jensen Klint. Jensen-Klint døde i 1930 før kirken kunne oppføres og sønnen overtok arbeidet. Bethlehemskirken ble oppført i årene 1935-37 og innviet 13. februar 1938 av Københavns biskop.
Bethlehemskirkens fasade er utført i rød mursten og ligger i plan med nabobygningene, som også er av samme materiale. Den går dermed i ett med omgivelsene. Stilen er gotikk og fasaden minner en hel del om Grundtvigskirkens, men i mindre skala.
Kirken har 3 dører til gaten og den midterste fører direkte inn i kirkerommet. Kirken har ikke våpenhus.
Interiør
Kirkerummet er treskipet, svært kort og bygget over en asymmetrisk grunnplan. Overflatene er i gul mursten.
Interiøret er designet av Kaare Klint og er, bortsett fra døpefonten, utført i lyst tre med et minimum av dekorasjoner. Kaare Klints kjente kirkestol ble tegnet til Bethlehemskirken som var den første danske kirken som hadde stolrekker i stedet for benker.
Døpefonten er utført i Faxekalk av billedhugger Gunnar Hansen. Innskriften lyder: ”Konger og profeter mange længtes efter eders kaar”.
Stord MC Club
Stord MC Club er en av Norges eldste motorsykkelklubber. Den ble startet i 1967 i kantina på Aker Stord. (Aker Solution) De første årene hadde ikke klubben eget klubbhus, så all mekking og møtevirksomhet skjedde i private garasjer og hjemme hos medlemmene.
Bethlehemskirken (København)
Interiør
Orgelet er plassert til venstre for alteret og opptar en stor del av kirkerommet. Det er bygget av Marcussen & Søn og har 17 stemmer, 2 manualer og pedal. Det ble innviet sammen med kirken i 1938.
Stord MC Club
Det første klubbhuset
Det første klubbhuset som Stord MC Club fikk i stand, var skolehuset på Børtveit. Dette var et lokale som ikke hadde verksted og var derfor bare egnet som møteplass for klubbmedlemmer, ikke til mekking.
Klubbhuset på Kattatveit
I begynnelsen av 1980-årene startet Stord MC Club arbeidet med å pusse opp låven på Kattatveit og gjøre den om til klubbhus. I første etasje ble det verksted, mens andre etasje inneholder lokale for medlemmene, kjøkken, kontor og lager.
Stord-treffet
De to første årene (1974–1975) ble Stord-treffet arrangert på en campingplass i Fitjar kommune. Deretter ble MC-treffet flyttet til Lundastølen (på Stord-fjellet). Der ble Stord-treffet arrangert fram til og med 2005.
Ospeminermøll
Ospeminermøll er vanligst i Sør-Norge, men er funnet nord til Trøndelag.
Utseende
Den voksne (imago) ospeminermøllen er sølvgrå og svart med smale vinger med et vingespenn på 6-7 millimeter. Sommerfuglen overvintrer som voksen.
Levevis
Larvene til ospeminermøllen lever inne i ospeblad hvor de gnager ganger som lager et lett kjennelig sølvgrått mønster på bladets overflate. Larvens gnag lager luftfylte lommer i overhuden på ospebladene.
Skadedyr
Et kraftig angrep gir ospetreet et karakteristisk utseende. Et vanlig, normalt angrep av opseminermøllen er ikke farlig for treet, og årlig finner angrep sted i områder der sommerfuglen finnes.
Ruby (artist)
Rania Hussein (arabisk: رانيا حسين) (født 8. oktober 1981), kjent som Ruby (arabisk: روبى), noen ganger skrevet Roubi, er en egyptisk sanger og skuespiller. Hun ble kjent med debutsingelen «Enta Aref Leih» (norsk: «vet du hvorfor?»). Den egyptiske regissøren og produsenten Sherif Sabri har fått æren for å ha lansert henne. Hun blir ansett som en av de mest omtalte kvinnelige artistene i Egypt.
Tidlig karriere
Ruby (fullt navn: Rania Hussein Mohammed Tawfik) startet sin karriere som modell da den polske sangeren Marcel Romanoff oppdaget henne foran Det amerikanske universitetet i Kairo. Romanoff bestemte seg for at Ruby skulle opptre i musikkvideoen sin. Senere opptrådte hun i musikkvideoen til sangen «Don't Make Me Cry» av samme artist. Før dette studerte Ruby jus ved Bani Suwayf-universitetet.
Hun opptrådte senere i TV-reklamer for flere produkter, blant annet Pringles, Sparkle og Alo. Deretter arbeidet hun med den egyptiske filmregissøren Youssef Chahine i filmen «Sekoot Hansawaar» (2001), der hun spilte rollen som en romantisk, rik jente som forelsker seg i sjåføren sin. Youssef Chahine er angivelig ansvarlig for at hun tok artistnavnet «Ruby». Forut for dette opptrådte hun i komedien «Film Thakafy» i en mindre rolle.
Musikkarriere
Den første musikkvideoen av debutsingelen «Enta Aref Leih» (2003), regissert av Sherif Sabri, var en hit på de fleste satellitt-musikkanalene i Midtøsten sommeren 2003. Denne videoen forårsaket et voldsomt mediaoppstyr, og fikk kritikk for måten Ruby opptrådte med et provoserende magedanskostyme i Prahas gater. Hun ble blant annet klaget inn for det egyptiske parlamentet av en politiker fra Det muslimske brorskapet. Til tross for denne motstanden fikk singelen Ruby inn i rampelyset. Sangen er komponert av den velkjente egyptiske musikeren Mohammad Rahim.
Rubys andre video ble sluppet tidlig i 2004. Den het «Leih Beydary Kedah», også regissert av Sherif Sabri, og igjen med provoserende innhold. I de siste sekundene av videoen vises klipp fra produksjonen, der Ruby er sammen med stylister i Beirut, og i studio sammen med Mohammad Rahim og Sherif Sabri.
Den tredje musikkvideoen hennes, «El Gharaam (Koll Amma A'ollo Ah)», inneholdt klipp fra filmen «Saba' Wara'aat Kotcheena» (norsk: «7 spillekort»). Filmen ble sensurert av regimene i Egypt og Syria, og mange andre arabiske land tillot den ikke vist på grunn av den erotiske tematikken. Filmen ble regissert og produsert av Sherif Sabri, og var hans første erfaring med kinofilm. Senere ble to musikkvideoer sluppet. En for «Ana Omry Mastaneat Hadd», og den andre for «Ghawy», begge fra filmen «Saba' Wara'aat Kotcheena» («7 spillekort»).
«Eba'a Abelni» er Rubys siste musikkvideo, og temaet i videoen er oldtidens Egypt. Videoutgaven av sangen er omarrangert av Sherif Sabri selv. Han regisserte også videoen. Ruby ble sponset av MelodyHits TV, som fikk eksklusive senderettigheter til videoen.
«Mosh Hate'dar» er den første singelen fra det andre albumet hennes, «Meshit Wara Ehsasy», som ble sluppet i mars 2007. Denne videoen overrasket publikum fordi hun gikk bort fra det provoserende imaget fra de tidligere musikkvideoene hennes. Den andre singelen var tittelsporet, «Meshit Wara Ehsasy», (norsk: «jeg fulgte følelsene mine») der hun opptrådte i pyramidekomplekset ved Giza foran pyramidene og Sfinksen.
I en rekke intervjuer har Ruby blitt spurt om sin provoserende stil, og har svart at hun ikke anser seg selv som et sex-symbol. Det verserte også rykter om at hun skulle gifte seg med manageren sin, Sherif Sabri, men begge to har benektet dette ryktet.
Radiotelefoni
Radiotelefoni er overføring av tale over lange avstander ved hjelp av kortbølgete (HF) radiofrekvenser. Radiotelefoni er en videreutvikling av radiotelegrafi. Radiotelefoni benyttes innen sjøfart og luftfart samt ved søk, jakt og i andre sammenhenger der bevegelige patruljer behøver kontakt med hverandre. En videreutvikling av radiotelefoni er mobiltelefoni.
Mary Miles Minter
Mary Miles Minter (født Juliet Reilly 25. april 1902 i Shreveport i Louisiana, død 4. august 1984 av slag) var en amerikansk skuespillerinne fra stumfilmepoken.
Det tyrkisk-iranske angrepet i Nord-Irak i 2011
Det tyrkisk-iranske angrepet i Nord-Irak i 2011 er en pågående militær konflikt i Irakisk Kurdistan som begynte den 16. juli 2011 da iranske styrker gikk til angrep på den kurdiske PJAK-geriljaen. Ti dager senere sluttet Tyrkia seg til den iranske siden, og bidrog med 20 stridsvogner og 300 spesielsoldater. Den 17. august startet Tyrkia en separat offensiv mot den kurdiske PKK-geriljaen, og angrep med en styrke på 2500 soldater. De tyrkiske styrkene angrep til sammen 132 mål i den innledende fasen.
Bakgrunn
Iranske og tyrkiske sikkerhetsstyrker hadde vært i harde kamper med kurdiske geriljaer tidligere på sommeren. Den 17. juli kom det til trefninger mellom iranske og kurdiske styrker hvor kurderne hevdet at 21 iranske soldater mistet livet. Tyrkiske styrker hadde mistet omkring 40 soldater i kamper mellom juli og august.
Angrepet
Det iranske angrepet begynte med omfattende artilleriangrep og forsøkte bakkeinvasjoner, og iranerne mottok etterhvert omfattende tyrkisk støtte.
De første seks tyrkiske luftangrepene angrep 132 mål og tok livet av mellom 90 og 100 militante. Ifølge tyrkiske kilder ble også 80 militante skadet under operasjonen, som var rettet mot 73 skjulesteder, åtte våpenlagre og ni luftvern-stillinger.
Mary Miles Minter
Bakgrunn og liv
Juliet var datter av den berømte Broadwayskuespillerinnen Charlotte Shelby. I en alder av fem år, fulgte hun sin eldre søster Margaret på en audition fordi det ikke var noen barnevakt tilgjengelig for henne. Hun ble lagt merke til av regissøren, og hun fikk dermed sin aller første rolle som skuespiller.
Bettina
Bettina er en opprinnelig italiensk kjæleform enten av kvinnenavnet Elisabet, som har opprinnelse som en gresk form av det hebraiske navnet Elischeba dannet av eli, «min gud», og scheba, «syv», eller av det italienske kvinnenavnet Benedetta, som er dannet av mannsnavnet Benedict som har opprinnelse i det latinske Benedictus, «den velsignede».
Mary Miles Minter
Bakgrunn og liv
I 1912, for å unngå å bryte noen av lovene om barnearbeid i Chicago, fikk hun fødselsattesten av en fetter og forandret Julies navn til Mary Miles Minter. Hun spilte i sin første film i 1915 i en alder av 13 år, etter som hennes karriere stadig vokste.
Bettina
Bettina har norsk navnedag 8. mars, og finlandssvensk navnedag 19. november.
Mary Miles Minter
Bakgrunn og liv
Minters første film sammen den kjente regissøren William Desmond Taylor var i 1919 som hovedpersonen i filmatiseringen av Anne fra Bjørkely som var basert på en canadisk roman som ble publisert for første gang i 1908.
Bettina
Utbredelse
Bettina er kjent brukt i Sverige fra 1863 og i Norge fra ca. 1970.
Mary Miles Minter
Bakgrunn og liv
Denne filmen ble godt mottatt både av publikum og filmkritikere og Taylor fremmet aktivt Minter som en kommende stjerne på Hollywood-himmelen. Et romantisk forhold utviklet seg mellom dem, som hun senere beskrev som «en vakker hvit flamme». Men ifølge Minter (som hadde vokst opp uten noen far), så hadde Taylor reservasjoner mot dette formålet fra begynnelsen og senere begrenset de sin romantikk til hverandre. Noe av grunnen til det var muligens den store aldersforskjellen mellom dem, på cirka 30 år.
Bettina
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Mary Miles Minter
Bakgrunn og liv
I 1922 ble William Desmond Taylor myrdet i sitt eget hjem. I et intervju i 1970 hvor Minet beskrev Taylor som sin "kompis", Minter husket hvordan hun brøt sammen og hulket høyt da hun fikk lov til å se regissørens døde kropp i et likhus.
Det var flere mistenkte til mordet på William Desmond Taylor (inkludert Minets mor Charlotte Shelby) i den lange etterforskningen av Taylors mord.
Etter at studioet ikke fornyet sin kontrakt med Minet, fikk hun mange andre tilbud, men hun avslo dem alle sammen, og hevdet at hun egentlig aldri hadde vært lykkelig som skuespiller. I 1925 saksøkte hun sin egen mor fordi hun hevdet at moren hadde holdt dårlig regnskap med de pengene moren hadde fått fra henne i hennes karriere på TV-skjermen. Saken ble løst utenfor rettssaken, men Minet og moren forble uvenner for resten av livet.
Minter kommenterte at hun var dypt tilfreds med å leve uten sin karriere som skuespiller. Minter hadde i løpet av sin skuespiller-karriere investert mye i fast eiendom flere steder i Los Angeles og synes å ha levd i relativ komfort og velstand, selv om hun senere ble utsatt for flere ran og ransforsøk i løpet av hele 1970-tallet og tidlig på 1980-tallet.
Politiet beskrev Minet som en skrøpelig gammel kvinne og folk ble ofte sjokkert over å høre at hun en gang i tiden hadde vært en berømt skuespillerinne. Hun døde i 1984 av et hjerneslag i Santa Monica, da hun var 82 år gammel. For hennes mange bidrag til amerikansk filmindustri, har Mary Miles Minter blitt tildelt en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved 1724 Vine Street.
Omar Bakri Mohammad
Omar Bakri Mohammad, arabisk: عمر بکری محمد (født 1958 i Syria) er en muslimsk geistlig leder knyttet til flere fundamentalistiske islamistisk organisasjoner, deriblant Det muslimske broderskap. Han flyttet til Storbritannia i 1985 og fikk der innvilget politisk asyl. Etter 9. september 2001 har han vært mye i britisk offentlighet i forbindelse med islamistisk terror. Han forutså bombeattentatet i London i 2005 ett år i forveien. 12. august 2005 ble han nektet innreise til Storbritannia etter å ha vært utenlands, etter initiativ fra den britiske innenriksminister Charles Clarke, fordi Mohammads tilstedeværelse i Storbritannia var “not conducive to the public good”.
I februar 2006 tok han til orde for at tegnerne som hadde laget satiriske tegninger om profeten Muhammed som ble trykket opprinnelig i danske Jyllands-Posten, bør henrettes.
Rore
Rore er en innsjø i kommunene Grimstad og Arendal i Agder. Rorevannet stenges i vest av raet, og det har utløp via Bjorsund til Nidelva. Ved høy vannføring i Nidelva kan strømmen i Bjorsund snu og renne inn i Rore.
Rore er egnet til sportsfiske, og har ørret, abbor, bekkerøye og gjedde, i tillegg til den uønskede sørven.
Ivar Skårset
Ivar Skårset (født 11. oktober 1887, død 11. november 1962) var lektor ved Elverum Lærerskole, musiker, sanger (solist), komponist, tekstforfatter og korpedagog. Hans virke for utdanning av kordirigenter var av stor betydning.
Ivar Skårset kom til Elverum i 1911 som lærerskolestudent og tilbrakte resten av sitt liv der. Fra 1913 og frem til og med 1950 var han ansatt som musikklærer ved Elverum Lærerhøyskole. Han har 200 komposisjoner bak seg, de fleste er tonesetting til eksisterende dikt.
20. november 1955 ble en konsert holdt med feiring av Ivar Skårseths 50 års virke som korleder.
Ivar Skårset dirigerte sitt første kor på Fåberg i Oppland i 1905, Åsnes og Hof Orkesterforening i 1926, og Elverum Mannskor fra 1927 og frem til 1957.
Komposisjoner
Notearkiv med hans komposisjoner finnes i Hedmark musikkarkivs samlinger.
Clydebank
Clydebank (skotsk-gælisk: Bruach Chluaidh) er en by i West Dunbartonshire i Skottland. Den ligger nord for elven Clyde omtrent ti kilometer nordvest for Glasgow. Den grenser til Dumbarton og landsbyene Old Kilpatrick, Bowling og Milton i vest, foruten byen Milngavie i East Dunbartonshire, og til Glasgow-distriktene Yoker og Drumchapel. Clydebank er en del av stattholderskapet Dunbartonshire og det bredere urbane området til Stor-Glasgow. Ved folketellingen i 2011 hadde byen 26 744 innbyggere, anslått til 26 220 for 2014.
Clydebank er lokalisert innenfor de historiske grensene til kongedømmet Strathclyde i oldtiden, mormaerdømmet Lennox, og 1100-tallets sogn Old Kilpatrick på nordbredden av elven Clyde. En lokal legende hevder at landsbyen Old Kilpatrick (= Patricks kirke) fikk sitt navn fordi det var fødestedet til St. Patrick, skytshelgen for Irland. Det er imidlertid flere steder som hevder å være sankt Patricks fødested, f.eks. Ravenglass i Cumbria.
Før 1870 var det senere Clydebank stort sett et jordbruksområde. Det bestod av en del landsbyer (Hardgate, Faifley, Duntocher, Dalmuir og Old Kilpatrick), gårdsbruk og eiendommer med småskala gruvedrift; kull, kalkbrudd og det som på engelsk kalles whinstone (alle slags mørkfarget bergart; whin er avledet fra lyden som oppstår ved å slå på bergarten med en hammer), flere bomullsspinnerier og mindre skipsverft.
Fra 1870-tallet og framover vokste handel og industri i Glasgow i slik grad at byen trengte større kaiområder. Firmaet J. & G. Thomson kjøpte områder lenger nedover elven til kaianlegg og skipsverft. I begynnelsen ble arbeiderne fraktet med dampskip til og fra, men etterhvert begynte man å bygge boliger nærmere arbeidsstedet. I 1882 ble en jernbanelinje anlagt fra Glasgow til det nye skipsverftet.
13. og 14. mars 1941 ble Clydebank utsatt for to etterfølgende massive bombeangrep fra Luftwaffe. I sin bok Luftwaffe over Scotland: a history of German air attacks on Scotland, 1939-45 karakteriserer amatørhistorikeren Les Taylor «Clydebank blitz» som den mest katastrofale hendelsen i krigstidens Skottland. Nærmest identiske luftangrep på Greenock seks uker senere var langt mindre virkningsfulle, delvis fordi enorme bål var tent i innlandet for å avlede Luftwaffe-pilotene, men også fordi en skvadron Boulton Paul Defiant-fly som trente nattflyging i Ayr, oppdaget de tyske bombeflyene. Defiant-flyene fikk spredd Luftwaffe-flyene og reddet Greenock fra samme ødeleggelsen som Clydebank hadde opplevd.
The Spider’s Lullabye
The Spider's Lullabye er det sjette studioalbumet til det danske heavy metal-bandet King Diamond.
Albumet ble utgitt i 1995 og var det første King Diamond album som ble utgitt på plateselskapet Metal Blade Records. Det er det andre albumet fra King Diamond som ikke er et konseptalbum, kun halvparten av sporene har et sammenhengende tema.
Sporliste
Alle tekster av King Diamond.
Nordmandsdalen
Nordmandsdalen er en del av Fredensborg slottshage og ligger i den vestlige delen av hagen. Nordmandsdalen ble påbegynt i 1764, som et av mange anlegg i den franskinspirerte slottshagen. Den kan ha vært kong Frederik V selv som hadde ideen til anlegget. Han hadde besøkt Norge i 1749 etter kroningen i 1746; og avlyste mesteparten av reisen på grunn av dårlig vær. I parken står 70 figurer hugget i stein. Figurenes klær viser at de forestiller nordmenn og færinger. Figurene er litt mindre enn vanlig menneskestørrelse og grovt hugget ut porøs sandstein. Seiersøylen midt i anlegget er laget av marmor fra Gjellebekk i Lier.
Monkey Do
Monkey Do er debutalbumet til den norske musikkgruppen Uncle Deadly, som er det andre soloprosjektet til Kaizers Orchestra-medlem Geir Zahl.
Nordmandsdalen
Historie
For å finne opprinnelsen til Nordmandsdalen, skal man tilbake til midten av 1700-tallet, da Danmark-Norge var i union. I Bergen bodde Jørgen Christensen Garnaas. Han var ifølge flere historier postkjører og delte ut post på Norges vestkyst. Garnaas kom opprinnelig fra Nes i Hallingdal og slo seg ned i Bergen i 1751. Han sendte dukker til Det kongelige Kunstkammer i København. Einar Lexow dokumenterte i 1915 at Garnaas var opphavsmann til figurene. Klærne er undersøkt av draktforskerne Aagot Noss og Astrid Oxaal.
Monkey Do
I motsetning til Kaizers – som synger på norsk – har Zahl valgt å fremføre tekstene på engelsk. Zahl sier selv han er opptatt av å skrive gode, effektive, melodiøse rett-på-sak låter, og de ni sporene på Monkey Do er et resultat av det. Zahl sier selv at plata er et overskuddsprosjekt, og at han ikke forventer noe stort av det.
Nordmandsdalen
Historie
Etter noen år fikk Garnaas audiens hos kong Frederik V, som bestilte små elfenbensdukker modellert på bakgrunn av tredukker som var omkring 10 cm høye. Disse figurene dannet etter hvert grunnlag for en serie sandsteinsskulpturer i naturlig størrelse av norske bønder, fiskere og annet godtfolk, utført av hoffbilledhugger Johann Gottfried Grund. Fra 1764 fikk Garnaas 100 riksdaler i årlig gasje fra kongen, også etter Frederiks død i 1766.
Monkey Do
Innspilling
Albumet er spilt inn i Stavanger, i Morten Abels hjemmestudio, «Elektrolüd». Med seg i studio har Geir Zahl hatt en fast kjerne bestående av Børge Fjordheim (teknikk og tromming), Christer Knutsen (gitarer og tangenter av alle slag) og Morten Abel på gitar, bass og støvsuging.
Nordmandsdalen
Historie
Fra 1764 og framover ble disse figurene oppstilt amfiteatralsk i en gammel grusgrav i Fredensborg slottshage.
Monkey Do
Innspilling
Ellers medvirker store navn som blant annet Janove Ottesen, Thom Hell og Thomas Dybdahl.
Utgivelse
CD-versjonen av albumet ble trykket opp i kun 2000 eksemplarer, men albumet er ellers tilgjengelig digitalt. Albumet lå tre uker på VG-lista i 2010, med nummer åtte som beste plassering.
Nordmandsdalen
Historie
Grusgraven ble parkmessig behandlet og døpt «Nordmandsdalen». Anlegget ble presentert for enkedronning Juliane Marie i 1773, sammen med et kobberstikk av anlegget på bakgrunn av Grunds tegninger. Selve anlegget ble først ferdigstilt i 1784.
En mulig forhistorie er Christian VI og Sophie Magdalene som i 1733 i tre måneder var på reise i Norge. Høsten 1733 ville de feire den store reisen ved å oppføre et «norsk hus» på Hirschholm fylt med utskårne trefigurer som gjenskapte opplevelsene fra reisen.
Gjenskapelse av de originale figurene
En undersøkelse som ble foretatt av anlegget i 1976, viste at figurene var svært skadet av vær og vind. I 1984 besluttet Slots- og Ejendomsstyrelsen at de originale skulpturene måtte sikres mot ytterligere forvitring – og at kopier skulle hugges og settes ut i barokkanlegget. Parken ble i 2000 gjenskapt i sin opprinnelige form – og i 2002 kunne Dronning Margrethe innvie det restaurerte anlegget. De originale skulpturene oppbevares innendørs i Thuras Havremagasin i Fredensborg. Skulpturene er siden flyttet til muséet Kongernes Lapidarium i København.
Tyrkias geografi
Tyrkia ligger i Anatolia og Sørøst-Europa (Tyrkia vest for Bosporos regnes geografisk som en del av Europa, og Anatolia som en del av sørvestlige Asia). Landet grenser til Svartehavet, mellom Bulgaria og Georgia, og til Egeerhavet og Middelhavet, mellom Hellas og Syria.
Tyrkia strekker seg mer enn 1600 kilometer fra vest til øst, men generelt mindre enn 800 kilometer fra nord til syd. Totalt landområde er om lag 779,452 kvadratkilometer, hvorav 755,688 kvadratkilometer er i Asia og 23,764 kvadratkilometer i Europa (Thrakia).
Anatolia er en stor, omtrent rektangulær halvøy som ligger som en bro mellom Sørøst-Europa og Asia. Denne delen av Tyrkia står for 97% av landets areal. Det er også kjent som Lilleasia, asiatiske Tyrkia eller Det anatoliske plateå. Begrepet Anatolia er hyppigst brukt i konkrete referanser til de store, sentrale platået, som er omgitt av åser og fjell som mange steder begrenser tilgangen til de frodige, tett befolkede kystregionene.
Den europeiske delen av Tyrkia, kjent som Thrakia (tyrkisk: Trakya), omfatter 3% av det totale området, men er hjem for mer enn 10% av den totale befolkningen. Thrakia er adskilt fra den asiatiske delen av Tyrkia ved Bosporos (İstanbul Boğazı), Marmarahavet (Marmara Denizi) og Dardanellene (Çanakkale Boğazı).
Grensene
Tyrkia er omgitt av åtte land og seks forskjellige havområder. Omringet av vann på tre sider og beskyttet av høye fjell langs sin østlige grense har landet generelt veldefinerte naturlige grenser. Grensene mot nabolandene ble avgjort gjennom forskjellige traktater tidlig i det tjuende århundre og har siden holdt seg stabile.
Grensen mot Hellas ble bekreftet ved Lausannetraktaten i 1923, som løste en vedvarende tvist om grenser og territorielle krav som omfattet områder i Thrakia, og ga åpning for en befolkningsutveksling. Avtalen gjorde at de fleste greske innbyggerne i det vestlige Tyrkia ble tvunget til å flytte tilbake til Hellas, mens majoriteten av de tyrkisk-talende innbyggerne i Thrakia som ikke var tvunget ut under Balkankrigene ble flyttet til Tyrkia.
Grensen mot Bulgaria ble også bekreftet ved Lausannetraktaten i 1923.
Siden 1991 har den mer enn 500 kilometer lange grensen mot det tidligere Sovjetunionen, som ble definert i Moskvatraktaten og Karstraktaten i 1921, dannet Tyrkias grenser mot de uavhengige landene Armenia, Aserbajdsjan og Georgia. Til tross forat Armenia tapte territorium som følge av avtalen, har Armenia etter sin selvstendighet, som en juridisk etterfølger til det armenske SSR, erklært sin lojalitet til Karstraktaten, og alle avtaler som den tidligere sovjetiske armenske regjeringen inngikk.
Grensen mot Irak ble bekreftet ved traktaten i Angora (Ankara) i 1926. Tyrkias to naboer i sør, Irak og Syria, hadde vært en del av Det ottomanske riket frem til 1918. I henhold til bestemmelsene i Lausannetraktaten, oppga Tyrkia alle sine krav i disse to landene, som hadde vært organisert som mandater i Folkeforbundet under Storbritannias og Frankrikes styre. Tyrkia og Storbritannia ble enige om grensen i traktaten av Angora (Ankara).
Tyrkias grense mot Syria har ikke blitt anerkjent av Syria. Som følge av Lausannetraktaten ble den tidligere ottomanske provinsen Alexandretta (i dag Hatayprovinsen) avstått til Syria. Men i juni 1939 dannet folket i Hatay en ny, selvstendig stat, og umiddelbart etter dette stemte parlamentet der for å forene den med Tyrkia. Siden Syrias uavhengighet i 1946 har landet næret et langvarig sinne over tapet av provinsen og dens viktigste byer Antiokia og Iskenderun (tidligere Antiokia og Alexandretta). Dette problemet har fortsatt å være et irritasjonsmoment i syrisk-tyrkiske forbindelser.
Topografi
Tyrkias varierte landskap er produktet av en rekke tektoniske prosesser som har formet Anatolia over millioner av år og som fortsetter i dag, noe som kan ses ved hyppige jordskjelv og sporadiske vulkanske utbrudd. Bortsett fra en relativt liten del av territoriet langs grensen til Syria, som er en fortsettelse av den arabiske plattform, er Tyrkia geologisk sett en del av det store alpine belte som strekker seg fra Atlanterhavet til Himalayafjellene. Dette beltet ble dannet i løpet av tertiærtiden (ca. 65 millioner til 1,6 millioner f.Kr.), da den arabiske, afrikanske og indiske kontinentalsokkelen begynte å kollidere med den eurasiske platen. Denne prosessen er fremdeles pågående i dag når den afrikanske plate konvergerer med den eurasiske plate og den anatoliske plate glir mot vest og sørvest langs forkastningene. Som et resultat av dette ligger Tyrkia i en av verdens mest aktive seismologiske regioner. Jordskjelvene som rammer Tyrkia i dag varierer fra knapt merkbare skjelvinger til store bevegelser som måler fem eller høyere på Richters skala. Tyrkias mest alvorlige jordskjelv i det tjuende århundret skjedde i Erzincan om natten mellom 28. og 29. desember 1939; det ødela det meste av byen og forårsaket rundt 160,000 dødsfall. Jordskjelv av moderat intensitet fortsetter ofte med sporadiske etterskjelv over perioder på flere dager eller til og med uker. Den mest jordskjelvutsatte delen av Tyrkia er et bueformet område som strekker seg fra området i nærheten av Kocaeli til området nord for Vansjøen på grensen til Armenia og Georgia.
Tyrkias terreng er strukturelt komplekst. Et sentralt massiv fremstår som et platå med ujevnt terreng, klemt mellom to fjellkjeder som kommer sammen i øst. Lavlandet er begrenset til Ergenesletten i Thrakia, som strekker seg langs elver som renner inn i Egeerhavet eller i Marmarahavet, og til et par smale kyststrimler langs Svartehavet og Middelhavet kyster.
Nesten 85% av landet har en høyde på minst 450 meter; medianen er 1128 meter. Mer enn 80% av landets overflate er ujevn og fjellrik, og derfor av begrenset verdi for landbruksformål. Terrenget er spesielt røft i den østlige delen av landet, hvor to fjellkjeder kommer sammen i en oppløftet region med en medianhøyde på mer enn 1500 meter, som når sitt høyeste punkt langs grensene mot Armenia, Aserbajdsjan og Iran. Tyrkias høyeste punkt er fjellet Ararat (Agri Dağı) – 5137 meter høyt – som ligger i nærheten av punktet hvor grensene mellom de fire landene møtes.
Klima
Anatolia, har et tørt innlandsklima med kalde og snørike vintre og varme og tørre somre. Tordenvær er ikke uvanlig sent på våren. Fra juli av kommer det nesten ingen nedbør før i september. Siden Antaolia er såpass tørr er det ofte store temperatursvingninger her. Bare i august har Ankara hatt temperaturer på både 4ºC og over 40ºC. Ankara har en normal årsnedbør 346 mm.
Fjellområdet i den nordøstlige delen av Tyrkia, der flere av byene ligger over 1500 m over havet, er ofte svært kalde om vinteren. Både Kars og Erzurum ligger godt under 0ºC i januar. Været skifter derimot mellom sol og snø, og snødekket øker jevnt og trutt gjennom vinteren. Etter at tordenbygene har gitt seg om våren, får det nordøstlige området behagelige temperaturer på dagtid, med kjølige netter. Kars har en årlig nedbørsnormal på 521 mm.
Langs Svartehavet, inkludert Bosporos og Istanbul, er et temperert maritimt klima. Dette er Tyrkias våteste, mest overskyete og tempererte område med regelmessig, regn gjennom hele året. Kalde luftmasser fra Europa og Asia tar til seg fukt og varme fra Svartehavet, så vintrene her er kjølige med regn. Enkelte uker kan nedbøren falle som snø, men temperaturene blir sjelden så lave som i innlandet. Somrene er som regel varme med regn. De kraftigste regnbygene kan man vente seg på våren, på sommeren og tidlig på høsten, og tordenvær er vanlig. Samsun har en normal årsnedbør på 739 mm, mens Istanbul har 816 mm og Rize har 2,171 mm.
Musikkåret 1652
Musikkåret 1652 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1652.
Folkloristikk
Folkloristikk er den akademiske betegnelsen på faget som tidligere også var omtalt som folkeminnevitenskap eller folkeminnegransking. Det var det romantiske syn, som, via Herder, ledet til oppfattelsen av studieobjektet «folkeminner», og som i hovedsak rommet allmuens ("folkets") dikteriske frembringelser, slik disse var overlevert fra en generasjon til den neste.
Opprinnelig beskjeftiget folklorister seg altså med tradisjonsbegrepet i forbindelse med emnene folkedikting, folketro og studiet av immaterielle skikker. I dag er fagområdet utvidet til også å omfatte traderte og kommuniserte holdninger og opplevelser, aspirasjoner og verdisetting, mer flyktige fortellergenre som vitser, rykter, moderne vandrehistorier (på engelsk urban legends), UFO-historier og liknende har kommet mer i fokus. Dessuten er kommunikasjonsteori, semiotikk og samfunnsvitenskapelige forklaringsmodeller mye brukt i faget.
Folkloristikken er nå, ved de norske universitetene, slått sammen med blant annet søsterfaget etnologi (som omfatter studiet av materiell kultur), under fellesbetegnelsen kulturhistorie (i Oslo) eller kulturvitenskap (i Bergen).
Folklorist er avledet av det engelske ordet folk-lore (lore = kunnskap). Begrepet ble skapt av arkeologen William J. Thomas (1803-1885), som først brukte det i et brev som ble publisert i Londontidsskriftet Athenaeum i 1846. En eldre betegnelse på folklorister er folkeminneforskere eller folkeminnegranskere.
Fagfeltet kalles folkloristikk (tidligere folkeminnevitenskap), Volkskunde (ty), Folkloristics (eng), folkloristique (fr) osv.. Forskere innenfor denne disiplinen omtales sammen med etnologer, religionshistorikere og kulturantropologer også for kulturhistorikere. Folkloristikk er en utpreget komparativ vitenskap som arbeider med immaterielle kulturtradisjoner, spesielt folkediktning (ulike former for muntlig tradert litteratur og booklore), sang som kommunikasjon, men også med holdninger og strategier fremkommet gjennom livsløpsstudier og ulike politiske og religiøse bevegelser, aspirasjoner, trossystemer, myter og ritualer. Noen nordiske skriftserier som publiserer innenfor det folkloristiske emneområdet er Folklore Fellows' Communications, NIF Publications, Norsk Folkeminnelags skrifter, Nord Nytt og Tidsskrift for kulturstudier.
Eksterne lenker
Hva er folkoristikk? - artikkel fra forskning.no 26. juni 2005
Wolfenstein 3D
Wolfenstein 3D er et førstepersonsskytespill utviklet av id Software, utgitt våren 1992 til MS-DOS, og senere omprogrammert til en mengde systemer og spillkonsoller. Wolfenstein 3D regnes som spillet som populariserte og på mange måter definerte sjangeren førstepersons skytespill.
id Software publiserte den 21. juli 1995 kildekoden til spillet, som id etterhvert kom til å gjøre med flere av sine spill når de ble gamle. Ut fra kildekoden ble det laget flere versjoner til forskjellige systemer.
Oppbygning
I Wolfenstein 3D er spilleren den amerikanske soldaten «BJ Blazkowicz», som er fanget i nazistslottet Wolfenstein under den andre verdenskrig. For å rømme må spilleren drepe vaktene han kommer over, plukke opp deres våpen og ammunisjon, lege sårene sine ved å plukke opp helsepakker og finne hemmelige ganger inneholdende alt dette. Alle disse momentene er sentrale i de fleste førstepersons skytespill også i dag.
Spillet ble utgitt som shareware, og i en kommersiell versjon. Sharewareversjonen inneholdt en episode bestående av ti brett, mens den fulle versjonen hadde seksti. Ved slutten av hver episode skal spilleren drepe en hovedskurk, til sist Adolf Hitler selv.
Juridiske problemer
I Tyskland og Østerrike er nazisymboler ikke lovlig, og både PC-versjonen og Atari-versjonen av Wolfenstein 3D ble derfor sensurert der i 1994.
I frykt for at den samme skulle skje med Super Nintendo-versjonen, fjernet Nintendo alle nazistreferanser, skiftet blodet ut med svette (for å gjøre spillet mindre voldelig) og vakthundene med gigantiske rotter. Det sistnevnte ble gjort etter klager fra dyrevernaktivister, som mente det var umoralsk å måtte drepe hunder i et spill.
Flere spill
Return to Castle Wolfenstein ble utgitt i 2001. Spillet begynner som i Wolfenstein 3D med at spilleren er fanger i slottet Wolfenstein under andre verdenskrig og skal rømme, men likheten i historien stanser der, og resten av spillet er også svært forskjellig.
Wolfenstein ble utgitt i 2009. Spillet er en direkte oppfølger til Return to Castle Wolfenstein, og den bruker samme grafikkmotor som Doom 3 (Id Tech 4) i tillegg til grafikkmotoren Havok.
Wolfenstein: The new order ble utgitt i 2014. I starten av spillet, finner historien sted to år etter hendelsen i Wolfenstein (2009). Resten av spillet finner sted i en alternativ versjon av |960, hvor nazistene vant krigen (i 1948). Spillet bruker grafikkmotoren Id Tech 5.
Wolfenstein: The old blood ble utgitt i 2015. Spillet er en forløper til Wolfenstein: The new order, og bruker samme grafikkmotor som sistnevnte spill.
Val-de-Marne
Val-de-Marne er et fransk departement i regionen Île-de-France. Hovedbyen er Créteil.
Det er tre arrondissementer, 49 kantoner og 47 kommuner i Val-de-Marne.
Orthanc
Orthanc var et fiktivt tårn i Tolkiens litterære verden.
Dette tårnet var først eid av Gondors herskere. Sarumann flyttet inn i dette tårnet i Tredje tideverv. Orthanc var i midten av Jarnagard. Etter Sarumann hadde blitt dratt over til Saurons side prøvde Sarumann og få Gandalf over på denne siden, da Gandalf svarte nei ble han fanget på toppen av Orthanc.
Siden dette tårnet og murene til Minas Tirith var bygget på en spesiell måte av númenóreiske menn var det så godt som umulig og komme gjennom.
Christian Meyer Ross
Christian Meyer Ross (født 1843 i Flekkefjord, død natt til 2. april 1904 i Roma) var en norsk maler.
Foreldrene var tollinspektør Lauritz Lassen Ross (1794–1872) og Helene Dorthea Meyer (1801–59). 9 år gammel kom Ross til Bergen hvor han i 1862 ble dimittert ved Bergen Latinskole til studier ved Universitetet i Christiania. Som student var hans spesialitet å spille gamle damer ved Samfundstheatret.
Etter studier i ved Kunstakademiet i København sammen med Marcus Grønvold og August Schneider, fortsatte Grønvold og Ross studier som figur- og historiemalere ved akademiet i München i 1870. Senere fortsatte han studiene i Paris. I 1879 slo han seg ned i Roma, hvor han ble en populær og vel ansett portrettmaler.
Han var også usedvanlig språkmektig og en flink pianist.
Ross ble begravd på den Cimitero acattolico di Roma (den protestantiske kirkegården) ved Cestiuspyramiden. Bjørnstjerne Bjørnson hadde bestemt seg for å holde en tale på italiensk ved båren, men gråten hindret ham fra å åpne munnen.
Arkeologiåret 1961
Arkeologiåret 1961 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1961.
Gaucho
Gaucho (gaúcho på portugisisk) er en betegnelse ofte brukt for å beskrive beboere på de søramerikanske slettelandskapene (pampas), chacos eller patagoniske gresslandskapene som finnes i deler av Argentina, Uruguay, sørlige Chile og sørlige Brasil. Gaúcho blir nå brukt om beboerne i den brasilianske staten Rio Grande do Sul.
Ordet gaucho tilsvarer det nordamerikanske «cowboy», venezuelanske «llanero» og meksikanske «vaquero» og andre regionale betegnelser for «gjetere av kveg». På 1800-tallet utgjorde kvegfarmere og bønder størstedelen av den argentinske landbruksbefolkningen.
Det finnes flere motstridende teorier om opprinnelsen til betegnelsen. Det kan komme fra quechua huachu («foreldreløs» eller «vagabond») eller fra det arabiske chaucho (en type pisk brukt for å gjete dyr). Andre hypoteser finnes i stort antall. Den første nedtegnede bruken av ordet dateres til tiden rundt den argentinske frigjøringen i 1816.
Se også
Ridende kvegdrivere og -oppdrettere i Amerika:
Bremnes kirke
Bremnes kirke (Bremnes kyrkje) er en langkirke fra 1869 i Bømlo kommune i Vestland fylke.
Byggverket er i tre og har 750 plasser.
Carl Wilhelm Boeck
Carl Wilhelm Boeck (født 15. desember 1808 på Kongsberg, død 10. desember 1875) var en norsk lege og stortingsrepresentant, kjent for sitt arbeide med syfilis og spedalskhet.
Bakgrunn og virke
I sine unge studieår reiste han med den tyske botaniker J. W. P. Hübener til Dovre i 1828. Sånn gikk det til at han fikk mosen Sarcoscyphus Boeckii oppkalt etter seg. Etter cand.med. 1831 var han berglege ved Kongsberg Sølvverk, samt distrikslege i Numedal og Sandsvær 1833-46. I tillegg var han Kongsberg Våpenfabrikks første lege fra 1836 fram til våren 1846. I sitt virke som lege her gjorde han seg bemerket ved at han opererte plastisk på øyelokk og for skjeling.
Han fikk i 1839 det av Stortinget utlyste stipend for å forske på spedalskhet og reiste i 1840 til St. Jørgen hospital i Bergen der han møtte den nytilsatte Daniel Cornelius Danielssen som også ble overlege og en aktet forsker på spedalske. Boeck reiste så til Storbritannia, Paris, Italia, Hellas og Østerrike, og i 1847 utkom avhandlingen Om spedalskhed. De ble begge innvalgt i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim i 1849 og prisbelønt av Det franske akademi med 2000 franc for den franske oversettelse, som ble utført av Boecks datter Kristiane Boeck.
Cessna CJ1
Cessna CJ1 er et amerikansk passasjerfly.
CJ1 er en forbedret variant av CitationJet med blant annet ny avionikk, og har erstattet denne i produksjon. Den første CJ1 ble levert 31. mars 2000.
Carl Wilhelm Boeck
Bakgrunn og virke
Boeck ble valgt inn som stortingsrepresentant for Kongsberg i 1845 og utdannet seg videre. Han ble lektor i medisin ved Det Kongelige Frederiks Universitet i Kristiania i 1846 samtidig med  halvbroren Christian Boeck som var medisinlektor 1828-1840. Wilhelm ble forfremmet til professor  i 1851, slik halvbroren ble i 1840. Fra 1850 engasjerte William seg sterkt i å utvikle en kvikksølvfri behandling av syfilis. Teknikken ble kalt syfilisering og Boeck drev egen hudklinikk med teknikken som oppstod med den franske Joseph Alexandre Auzias-Turenne (1812-1870) som ikke hadde fått tillatelse til å eksperimentere på mennesker. Det antas at Louis Pasteur drog veksler på disse studiene da han på 1880-tallet utviklet vaksiner mot rabies.
Brødrene var begge med på å i 1857 stifte Videnskabs-Selskabet i Christiania. Æresdoktor ved Lunds universitet ble Wilhelm i 1868, året før han ble kommandør av St. Olavs Orden og medlem av den franske Æreslegionen. Etter å ha gått av med pensjon i 1869 besøkte han spedalske blant norske emigranter til Amerika, og var en kort tid praktiserende ved Rikshospitalet. Han døde altså i 1875, to år før broren Christian. Hans nevø Cæsar Peter Møller Boeck (1845–1917) overtok ledelsen av hudavdelingen.