cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peter Pan (2004)
Forestillingen ble regissert av Aleksander Herresthal. Skuespillere var blant annet Henriette Steenstrup, Trond Fausa Aurvåg, Bernhard Arnø, John Brungot og Christian Greger. Kruttårnteatret er kjent for å gå løs på klassikerne med motorsag og Peter Pan var intet unntak.
Cristóbal Aburto
Cristóbal Aburto (født 2. oktober 1975) er en meksikansk judoka.
Han representerte Mexico i Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i tredje runde.
Slimfisker
Slimfisker er en delgruppe av piggfinnefisker. De fleste artene er små og slanke, og har en kropp som er flattrykt fra siden. Huden har få, eller ingen skjell, men er rik på celler som kan produsere slim.
Gjeld
Gjeld er et flertydig begrep, men defineres her som; et økonomisk begrep som et pengekrav i en eller annen valuta. Gjeld mellom stater og  andre internasjonale organisasjoner behandles ikke her.
Gjeld er det pengebeløpet som står ubetalt til enhver tid og som skyldneren (debitor) har en rettslig forpliktelse til å gjøre opp med et pengebeløp eller med naturalia. Motstykket til gjeld er eiendeler/formue. Gjelden kan være sikret med pant, eller den kan være usikret. Normalt oppstår gjeld ved utlån av penger, men gjeld kan også oppstå på annet avtalerettslig grunnlag mellom juridiske personer (privatpersoner, selskaper, kommuner, foreninger mm.), på grunnlag av erstatningskrav, straffbar handling eller ved offentlig beslutning med hjemmel i lov.
Gjeld kan normalt inndrives ved felles gjeldsforfølgelse (konkurs) eller ved enkelt gjeldsforfølgelse av kreditor ved namsmyndighetens bistand hvis skyldner ikke frivillig betaler forfalt gjeld. Krav mot staten kan ikke tvangsfullbyrdes.
Namsmyndigheten krever i forbindelse med begjæringen om utlegg/tvangssalg at det fremlegges tvangsgrunnlag, jf. tvangsfullbyrdelsesloven § 7-1 og § 7-2; eksempelvis dom i forliksrådet, uimotsagt gjeld/krav eller forfalt pantekrav i gjenstand, og kravet må også som hovedregel være forfalt til betaling før rettslig inndriving kan skje. Offentligrettslige krav, eksempelvis skattegjeld, trenger normalt ikke særskilt tvangsgrunnlag, men kan normalt tvangsinndrives direkte med hjemmel i lov så snart kravet er misligholdt. Eksempel på gjeld som ikke kan inndrives ved namsmyndighetenes bistand, er spillegjeld og gjeld til person med grunnlag i en straffbar handling.
Etter lov om fordringshavernes dekningsrett av 1984 nr. 59 (dekningsloven) er mange formuesverdier unntatt fra utlegg, eksempelvis vanlig innbo av rimelig verdi hos privatperson.
I sammenheng med regnskap, omtales gjerne gjeld som fremmedkapital. Sammen med selskapets egenkapital, utgjør fremmedkapitalen selskapets passiva. Gjeld klassifiseres som kortsiktig hvis den forfaller i løpet av 12 måneder og langsiktig hvis forpliktelsen har en levetid lengre enn 12 måneder.
Sterk kjernekraft
Sterk kjernekraft kalles også nukleon-til-nukleon-kraften, kjernekraften eller den residuelle fargekraften og virker mellom to eller flere nukleoner i atomkjernen. Den binder protoner og nøytroner slik at de kan danne en stabil kjerne.
I perioder har begrepene den residuelle kjernekraften og den sterke kjernekraften hatt noe forskjellige betydninger. Skillet ble innført på 70-tallet i forbindelse med utviklingen av kvantekromodynamikk (QCD). Før den tid ble kraftpotensialet mellom to nukleoner omtalt som den sterke kjernekraften, men med innføringen av kvarker og gluoner ble den sterke kjernekraften assosiert med fargeegenskapen til kvarkene. Nå bruker man begrepet fargekraft om den fundamentale kraftvirkningen mellom kvarkene, mens sterk kjernekraft (igjen) beskriver kraftvirkningen mellom hadroner som baryoner (f.eks nukleoner) og mesoner.
Siden hadronene skal være «fargenøytrale», er det på noe avstand ikke noen fargekraft (sterk vekselvirkning). Men fargeladningen er ikke symmetrisk fordelt i kvarkene, og dette gir opphav til en residuell fargekraft. som vil kunne koble til residuell fargekraft fra nabonukleonene. Denne faller raskt av, typisk 1/r7 på avstander over fermi radius (omtrent radien på et proton), og er derfor praktisk uten kobling til andre enn nabonukleonene.
Balansen mellom sterk kjernekraft mellom nabonukleonene og coulombkraft fra elektromagnetisk frastøtning mellom protonene er bestemmende for atomkjernens oppbygning, stabilitet og bindingsenergi.
Historie
Kraften som binder nukleonene sammen har vært sentral innen kjernefysikken siden feltet oppsto i 1932 med James Chadwicks oppdagelse av nøytronet. Tradisjonelt har målet for kjernefysikken vært å forstå egenskapene til atomkjernen ut ifra kreftene mellom nukleonene.
I 1935, gjorde Hideki Yukawa de første forsøkene på å forklare egenskapene til kraften som binder atomkjernen. Ifølge ham skulle massive bosoner (som er en type mesoner) formidle kraften mellom nukleonene. På grunn av framveksten av kvantekromodynamikk blir ikke meson modellen betraktet som fundamental, men den blir fortsatt ansett som det beste utgansunktet for kvantitative nukleon-nukleon potensialer.
Det viste seg å bli en formidabel oppgave å beskrive kjernekraften, selv med enkle fenomenologiske modeller, og det tok et kvart århundre før man kom fram til de første semi-empiriske kvantitative modellene på 1950-tallet. Siden da har det blitt gjort store framskritt både eksperimentelt og teoretisk. De fleste grunnleggende spørsmålene ble utforsket og løst i 1960- og 1970-tallet. I de senere år har kjernefysikerne fokusert på mer raffinerte detaljer slik som ladningsavhengighet, den nøyaktige verdien av koblingskonstanten, forbedret phase shift analysis, høyere presisjon på parametre, spredningsforsøk ved et vidt spekter av energier og forsøk på å utlede den residuelle kjernekraften fra QCD.
Nukleon-nukleon-potensialer
Systemer med to nukleoner slik som deuteriumkjernen og spredningsforsøk med nøytron-nøytron eller nøytron-proton er idelle for å studere den sterke kjernekraften. Slike systemer kan beskrives ved å ta utgangspunkt i et potensial (for eksempel Yukawa-potensialet) og løse den tilhørende Schrödinger-ligningen. Beskrivelsen blir svært komplisert selv for små kjerner, og er derfor ikke utledet fra grunnprinsippene. Formen på potensialet er derfor som regel utledet fenomenologisk (ved observasjon av spredningsforsøk). For reaksjoner som skjer på litt større avstander kan teorier basert på utveksling av mesoner brukes til å konstruere potensialet. Parametrene i potensialet må tilpasses slik at man reproduserer eksperimentelle data, slik som bindingsenergi eller tverrsnitt/faseskift.
De mest brukte nukleon-nukleon potensialene er Paris-potensialet, Argonne AV18-potensialet, CD-Bonn-potensialet og Nijmegen-potensialet.
Fra nukleoner til atomkjerner
Det overordnede målet innen kjernefysikk er å beskrive egenskapene til atomkjernen ved help av de grunnleggende kreftene mellom nukleonene. Dette kalles for en mikroskopisk eller ab initio framgansmåte. Det finnes to betydelige utfordringer:
Dette er utfordringer som setter sterke begrensninger for hva som er mulig med dagens teknikker. Med moderne superdatamaskiner er det mulig å gjøre skall modell-beregninger som inkluderer to- og tre-legeme krefter for kjerner med nukleontall opp 10–12.
Potensialer for hele atomkjernen -- nucleære potensial
En måte å beskrive krefter i atomkjernen er å bruke et potensial for hele kjernen, i stedet for eksplisitt å ta høyde for hver enkelt av komponentene i kjernen. Dette kalles gjerne en makroskopisk framgansmåte. Eksempelvis kan spredning av nøytroner på atomkjerner beskrives som en planbølge som påvirkes av potensialet til kjernen. Når potensialet brukes på denne måten er det ikke uvanlig at det har en reell og en imaginær del. Dette kalles gjerne for en optisk modell fordi det minner om hvordan lys blir spredt av en glasskule.
Takin’ Off
Takin' Off er et musikkalbum med Laila Dalseth og Per Borthen Swing Department, utgitt i 2007.
Gedde (slekt)
Gedde er flere slekter, mest kjent er de adelige svenske Gädda (Skåne) og danske Giedde. Deres våpen har en sølvfarget gjedde i seg. Den i Norge utplasserte riksadmiral Ove Gjedde (1594–1660) er her å finne.
Gedde er også en norsk slekt med dansk opphav, uten at det er kjent om den har adelig kobling.
Lost Years
Lost Years er en amerikansk stumfilm fra 1911.
Handling
John Walters, formann ved et konstruksjonsanlegg, må irettesette en av arbeiderne hans - James Brown - på grunn av dårlig arbeid. En krangel oppstår, og arbeideren blir hørt når han kommer med trusler mot formannens liv. Neste morgen får Brown sparken, og de begynner igjen å krangle. Walters snur seg for å gå sin vei, men han sklir på en våt planke og stuper med hodet først i en elv. Brown klarer ikke å svømme, og det blir umulig for ham å redde Walters.
Få øyeblikk senere, når to politimenn ankommer området, og det blir snart fastslått at Walters har druknet. De arresterer derfor arbeideren, og sikter ham for drap. Brown blir funnet skyldig, dømt til Livsvarig fengselsstraff, og tilbringer de neste førti årene bak murene. Men det viser seg at Walters egentlig ikke hadde druknet i det hele tatt.
Hwa Rang Hamar
Hwa Rang Hamar er en norsk taekwondo-klubb fra Hamar. Klubben trener i Ankerskogen svømmehall, og er en del av Hwa Rang Norge. Den har i dag 140 medlemmer.
Hamar HwaRang ble etablert i 1983 av Grand Master Tien Ton That. Et par år seinere tok Master Chi Cuong Quach over klubben. 1993 tok så Master Tan Le Duy over klubben da Master Cuong startet opp ny klubb i Drammen.
Nå drives klubben av daglig leder og hovedinstruktør Håkon Halleby
Klubben har et variert treningstilbud både for barn, unge og voksne.
L’Hospitalet de Llobregat
L'Hospitalet de Llobregat (eller L'Hospitalet) er en by og en kommune i provinsen Barcelona i Catalonia, Spania. Den ligger mellom Barcelona, Esplugues de Llobregat, Cornellá de Llobregat og El Prat de Llobregat. Med sine 253 518 innbyggere (2014) er den den nest mest befolkede kommunen Catalonia. Den er dessuten den byen i Spania som har størst befolkningstetthet, og er blant de tettest befolkede byene i hele Europa, med 20 281 innb./km².
Love in the Hills
Love in the Hills er en amerikansk stumfilm fra 1911, regissert av D. W. Griffith.
Handling
En attraktiv ung kvinne fra landsbygda blir nødt til å velge mellom tre forskjellige menn som ønsker å gifte seg med henne: En ung mann fra fjellet, en ubestemt spelemann, eller en kjekk besøkende fra storbyen.
Ring of Kerry
Ring of Kerry, «Kerry-rundturen» (irsk: Mórchuaird Chiarraí), er en kjent turistvei i rundt i grevskapet Kerry i det sørvestlige hjørnet av Irland. Den 179 km lange runden følger riksveiene N70, N71 og R562, om klokken går den fra Killarney med N71 til Kenmare, deretter N70 rundt Iveraghhalvøya til Killorglin – passerer gjennom Sneem, Waterville, Cahersiveen og Glenbeigh – før den går tilbake til Killarney via N72.
Rundtur med variasjoner
Turen med buss eller bil tar ikke mer 2 til 3 timer uten stopp, men for nødvendige stopp for å se, kreves minst 7 til 10 timer for den offisielle rundturen. Den uoffisielle turen har noen ekstra destinasjoner, som til Skellig Michael og øya Valentia.
Det er mange busselskaper som kjører rundturer langs Ring of Kerry. Siden det mange steder er smale veier og vanskelig for turbusser å passere hverandre, praktiseres det anbefalt retning ved at bussene kjører runden, mot klokka når en ser på kartet. Biler kjører runden med klokka for å unngå å bli hindret av turbussene som lett blir forsinket.
Det er også skiltet en rute for syklister langs mindre veier, og en rute for turgjengere langs stier og mindre veier kalt for «Kerry Way» (irsk: Slí Uíbh Ráthaigh). Spaserveien er Irlands lengste merkede turvei med 214 km. Disse veiene følger noen lunde kjøreruten Ring of Kerry, og er vanligvis delt inn i ni stadier.
Runden passerer mange forskjellige landskap med mange utsikter og variert vegetasjon. Noen av de høyeste toppene og noen utsiktpunkter kan ikke nås på grunn av irsk lovgivning om utmark som ikke gir fri ferdsel i utmark uten grunneierens tillatelse og merking. Nordmenn, som er vant til allemannsretten, bør passe på slik at de ikke går på områder i utmarka der grunneieren ikke tillater ferdsel.
Li Rui
Li Rui er navnet til flere personer:
Trond Einar Frednes
Trond Einar Frednes  (født 23. juni 1978 i Sandefjord) er en norsk forfatter og foredragsholder bosatt i Larvik.
Frednes ble i 2004 dømt for drapet på Zia Anwar i Arendal den 15. mars 2003. Anwar var en sentral skikkelse i A-gjengen. Frednes forteller om drapet og sin kriminelle fortid i boken Badboy, skrevet i samarbeid med den tidligere etterforskningslederen Jørn Lier Horst.
Frednes var etter bokutgivelsen involvert i et kriminalitetsforebyggende arbeid for barn og unge med tittelen «BadBoy-Prosjektet». Han engasjerte seg også i arbeidet med ettervern og rehabilitering av innsatte. Sommeren 2017 begikk han ny, alvorlig kriminalitet og har siden sonet lengre fengselsdom for blant annet narkotikabruk, grov legemsbeskadigelse og kidnapping.
Daytonavtalen
Daytonavtalen fra 1995 avsluttet den tre og et halv år gamle Bosnia-krigen. Avtalen utgjør rettsgrunnlaget for dagens Bosnia-Hercegovina.
Avtalens parter var den daværende føderale republikken Jugoslavia, Kroatia og Bosnia-Hercegovina. Forhandlingene om avtalen ble ført i Dayton, Ohio, USA fra 1. til 21. november 1995. Daytonavtalen ble underskrevet i Paris 14. desember 1995, i nærvær av USA, Russland, Storbritannia, Tyskland, Frankrike og EU.
Deltakerne
Forhandlingslederne fra Balkan var Serbias president Slobodan Milošević som også representerte Republika Srpska, Kroatias president Franjo Tuđman som representerte de bosniske kroatene og Bosnia-Hercegovinas president Alija Izetbegović som ivaretok interesser for bosnjaker og staten Bosnia-Hercegovina. De bosniske serbernes leder Radovan Karadžić, deltok ikke i fredsforhandlingene da han var etterlyst for folkemord og forbrytelser mot menneskeheten av ICTY.
Fredsforhandlingene ble ledet av USAs utenriksminister Warren Christopher og hans sjefsforhandler i Bosnia-krigen Richard Holbrooke, og to spesialutsendinger fra EU, Carl Bildt og Russlands første viseutenriksminister Igor Ivanov.
En nøkkeldeltaker i den amerikanske delegasjonen var general Wesley Clark (som senere ble NATOs øverstkommanderende for Europa i 1997). Storbritannias militære representant var oberst David Leakey. The Public International Law & Policy Group (PILPG) fungerte som juridisk rådgiver overfor den bosniske regjeringen i forhandlingene.
I Paris ble avtalen signert av Frankrikes president Jacques Chirac, USAs president Bill Clinton, Storbritannias statsminister John Major, Tysklands kansler Helmut Kohl og Russlands statsminister Viktor Tsjernomyrdin, i tillegg til partene selv.
Avtalens innhold
Daytonavtalen regulerte alle ledd i fredsprosessen frem til separasjon, demilitarisering av de stridende partene og retur av flyktninger.
Etapper i den militære del av Daytonavtalen
D = 20. desember 1995
Montcada i Reixac
Montcada i Reixac er en kommune i comarcaet Vallès Occidental i Catalonia, Spania, og er en del av Stor-Barcelona. Kommunen, med et areal på 23,34 km², har 32 153 innbyggere (2006). Befolkningstettheten er på 1 369,9 innb./km². Montcada i Reixac grenser til kommunene Barcelona, Cerdanyola del Vallès, Santa Coloma de Gramenet, Badalona, Ripollet og Mollet del Vallès.
Neskollen skole
Neskollen skole er en barneskole som ligger på Neskollen i Nes kommune i Viken fylke. Skolen er med sine 520 elever kommunens største i antall elever.
Skolen er bygget i 2000, og er således en av kommunens nyeste skolebygg. Fra og med skoleåret 2010/2011 tilhører elever fra tidligere Vormsund skolekrets Neskollen skole, noe som øker antall elever fra omtrent 230 til 341. Elevene fra tidligere Udnes skole ble flyttet over til Neskollen skole fra og med skoleåret 2011/2012, noe som økte elevantallet til rundt 500.
April Fool’s Day
April Fool's Day er en amerikansk skrekk-komedie og slasher-film fra 1986 regissert av Fred Walton. De ledende rollene spilles av Deborah Foreman, Amy Steel og Ken Olandt. April Fool's Day regnes som en parodi på slasher-film-sjangeren og var en av de siste innen sjangeren med en større budsjett.
I 2008 kom en nyinnspilling som ble lansert direkte på video.
Handling
Muffy St. John inviterer sine collegevennene hjem til foreldrenes hus som ligger på en isolert øy for å feire «Spring Break». De besøkende forventer at dette blir deres livs beste fest, men etter hvert innser de at det vil bli deres livs siste fest. En etter en blir likene av dem funnet drept på de mest makabre måter. Det som begynte som en helg full av uskyldige aprilspøker, ser ut til å bli en blodig kamp for livet.
Daniel James Gercke
Daniel James Gercke (født 9. oktober 1874 i Philadelphias bydel Holmesburg i Pennsylvania i USA, død 19. mars 1964) var en amerikansk katolsk prelat aonm var viskop av Tucson i Arizona fra 1923 til 1960.
Bakgrunn
Danile Gercke var sønn av Christopher og Catherine (née Shea) Gercke. Han gikk på St. Joseph's College i Philadelphia, og fikk der en Bachelor of Arts i 1891. Han fullførte sine teologiske studier ved St. Charles Borromeo Seminary i Overbrook.
April Fool’s Day
Om filmene
April Fool's Day hadde en moderat kommersiell suksess i USA, hvor den innbrakte nesten 13 millioner dollar. Produksjonskostandene var på rundt 5 millioner dollar.
Daniel James Gercke
Prest
Han ble presteviet av erkebiskop Patrick John Ryan den 1. juni 1901.
April Fool’s Day
Om filmene
Det fikk blandet mottakelse fra kritikerne. Både den amerikanske filmsiden Classic Horror.com og den svenske Fanatisk film har gitt den gode skussmål, men den har bare fått 38 % oppslutning på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Leonard Maltin gav den to av fire stjerner.
Daniel James Gercke
Prest
He then served as a curate at St. Joseph's Church in Girardville. Han var så sjelesørger ved Holy Trinity Church i Philadelphia. Han virket så en kort tid ved St. Mary's i Philadelphia før han ble sendt til Vigan i Filippinene i 1903. Han var generalvikar for bispedømmet Nueva Cáceres fra 1910 til 1919.
April Fool’s Day
Om filmene
Den ble innspilt i Britisk Columbia, Canada.
Nyinnspilling
I 2008 kom en nyinnspilling med samme tittel som ble lansert rett på video. Den ble regissert av The Butcher Brothers og har Taylor Cole, Josh Henderson og Scout Taylor-Compton i noen av de ledende rollene. Filmen fikk lite oppmerksomhet i sin samtid.
Daniel James Gercke
Biskop
Den 21. juni 1923 ble Gercke utnevnt til den tredje biskop av Tucson i Arizona av pave Pius XI. Han bispeviet den 6. november av kardinal Denis Joseph Dougherty, med biskopene John Bernard MacGinley og James Paul McCloskey som medkonsekrerende. Han var den første biskop i Tucson som var født i USA.
Etter 37 år som biskop fratrådte han den 28. september 1960.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Narve Læret
Narve Læret (født 10. mars 1966) fra Horten er en norsk kampsportutøver er verdensmester i Tameshiwari (knusing). Han er den nordmannen med flest rekorder i Guinness rekordbok per 2012 (14 stk).
Læret begynte med kampsport i 1984, og har vært innom flere stilarter.
I 2008 ble han verdensmester og vant tittelen «Best of the Best world breaking champion» i Tyrkia da han blant annet knuste 700 steinblokker på 29 sekunder. Samme år tok han sort belte i Kyokushin Karate (fra gult belte gikk han opp til en tilpasset svartbeltegradering).
Læret er lisensiert Mixed martial arts- og Shootfighting-dommer, og var hoveddommer i den norske TV-serien Norges beste fighter i 2012. Han har også vært på flere andre TV-programmer, som Senkveld, Liga, Guinness-TV, Sportsmagasinet, God morgen, Norge! og Norske Talenter. Sammen med Arild «Hulk» Haugen var han i 2012 med å vinne i programmet Hvem kan slå Aamodt og Kjus?.
Dan Byrd
Daniel «Dan» Byrd (født 20. november 1985) er en amerikansk skuespiller.
Byrd er mest kjent for sine roller i filmene A Cinderella Story og Easy A, samt TV-serien Cougar Town. A Cinderella Story ble også hans gjennombrudd som skuespiller. Etter det har han spilt i The Hills Have Eyes i tillegg til nevnte Easy A, samt en rekke gjesteroller (både av større og mindre art) i TV-serier som Clubhouse, Boston Legal, Aliens in America, Greek og Heroes.
Carl Fogarty
Carl Fogarty (født 1. juli 1965 i Blackburn, Lancashire)) er en legendarisk britisk motorsykkelfører som har vunnet VM i roadracing i klassen Superbike fire ganger (1994, 1995, 1998 og 1999), i tillegg til en rekke andre viktige konkurranser innen motorsykkemiljøet. Mellom 1994 og 1999 vant Fogarty tilsammen 59 løp i VM-rundene i Superbike med sin Ducati motorsykkel (fabrikklag).
Helen Jones Woods
Helen Elizabeth Jones Woods (født 9. oktober eller 14. november 1923 i Meridian i Mississippi i USA, død 25. juli 2020 i Sarasota i Florida) var en amerikansk jazz- og swing-trombonist mest kjent for sine opptredende med gruppen International Sweethearts of Rhythm.
Bakgrunn
Jones tilbragte en kortere tid på et barnehjem for foreldreløse hvite barn i Meridian i Mississippi før hun ble adoptert av Laurence og Grace Jones. Jones var grunnlegger av Piney Woods Country Life School, en kostskole for svarte, der musikk stod sterkt.
Musiker
Hennes storhetstid som musiker var i 1940-årene. Da spilte Jones i det som var det fremste kvinnelige jazzbandet i USA. Fra ung alder hadde hun vært fascinert av trombonens teknikk. Hun begynte å spille for gruppen da hun var elleve år gammel, mens det fortsatt bare var skoleband ved Piney Woods Country Life School i Mississippi. Jones var en av seks fortsatt levende bandmedlemmer som i 1986 ble intervjuet i dokumentarfilmen International Sweethearts of Rhythm.
Etter at bandet ble oppløst i 1949, flyttet Jones til Omaha i Nebraska der hun en kortere periode spilte i Omaha Symphony Orchestra. Hun ble sparket da det gikk opp for orkesteret at hun ikke var hvit.
Etter dette arbeidet hun som sykepleier ved Douglas County Hospital. Jones Woods og hennes ektemann, William Alfred Woods, bodde i Logan Fontenelle Housing Projects mens han studerte ved jesuittenes Creighton University. Han ble den første svarte som ble uteksaminert derfra med bokholderutdannelse.
Woods' fjerde barn er Cathy Hughes, en fremgangsrik forretningsentreprenør fra Omaha.
Helen Woods døde 25. juli 2020 på et sykehus i Sarasota i Florida av covid-19.
Lia (navn)
Lia er et kvinnenavn med flere opprinnelser. Det kan være:
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Web 2.0
Web 2.0 er en populærbetegnelse på den nye situasjonen på verdensveven med deltagerdrevne, interaktive nettjenester.
Med web 2.0 ønsker man å betegne den nye generasjonen sosiale nettjenester som har blomstret opp de siste årene, og som avhenger av aktiv deltagelse fra brukerne for å kunne ekspandere. Her inngår alt fra blogger til wikier og sosiale nettverkstjenester. Grunntanken går med andre ord ut på å ta i bruk kollektiv intelligens, i den forstanden at vi som nettbrukere jobber sammen eller innenfor samme rammer fremfor løsrevet på egen hånd. Eksempler her er hvordan bloggen, med mulighet for tilbakemeldinger og tilhørende diskusjoner, eller profilsider hos tjenester har tatt over mye av markedet for de personlige hjemmesidene som hadde sin storhetstid rundt årtusenskiftet.
Overgangen til web 2.0
Begrepet ble foreslått av Dale Dougherty i 2004, og har blitt videreført og popularisert av O'Reilly Media og MediaLive International. Tre faktorer ses på som viktige drivkrefter i overgangen til det man kaller web 2.0:
Begrepsproblematikk
Web 2.0 som begrep var altså ment å favne et sett prinsipper og praksiser i tendensen man så i teknologiene på og bruken av Internett. I dag brukes web 2.0 om mye forskjellig, og er slik sett blitt en noe diffus kategorisering. Et spørsmål som man kan stille seg, er hvor det gamle nettet slutter og det nye begynner. Tross i navnet, er det ikke snakk om en «ny versjon» av Internett, det dreier seg i all hovedsak om en jevn utvikling. Gamle bruksområder av Internett som for eksempel Usenet-grupper (news), er helt og holdent drevet av brukerne, men trenger ikke engang å ta i bruk World Wide Web. Nettanalytikerne Mary Madden og Susannah Fox stiller her spørsmålet om dette vil inngå som web 2.0 eller web 1.0
Se også
Bibliotek 2.0
Nettsamfunn
Kollaborativ publisering
Aleksandra Zabelina
Aleksandra Ivanovna Zabelina russisk: Александра Ивановна Забелина (født 11. mars 1937 i Moskva) var en sovjetisk fekter som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma, 1968 i Mexico by og 1972 i München. Zabelina ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1960 i Roma. Hun var med på det sovjetiske laget som vant lagkonkurransen i florett foran Ungarn og Italia. De andra på laget var Ljudmila Shishova, Valentina Prudskova, Tatjana Petrenko-Samusenko, Galina Goroksjova og Valentina Rastvorova.
Integrert som faen
Integrert som faen var en humorforestilling av og med jentegruppa Queendom. Forestillingen ble satt opp på Fabrikken i 2005 og på Drammens Teater og Parkteatret i 2006. Forestillingen ble regissert av Aleksander Herresthal.
Queendom var Norges første humor-og revygruppe bestående av norsk-afrikanske kvinner. Gruppen ble etablert våren 1999 og bestod av skuespillere, sangere, skribenter og journalister med lang erfaring fra scene, radio og TV. Den faste kjernen bestod av fem kvinner: Hannah Wozene Kvam med bakgrunn fra Etiopia, Monica Ifejilika med bakgrunn fra Nigeria, Asta Busingye Lydersen med bakgrunn fra Uganda, Elisabeth Rodrigues med bakgrunn fra Kapp Verde og Isabell Dahlsveen Sterling med bakgrunn fra Trinidad og Tobago. I 2007 ble gruppen tildelt Oslo Bys Kunstnerpris fra Oslo kommune.
I 2019 feiret Queendom sitt 20-årsjubileum med platelansering og konsert på Riksscenen i Oslo 16. april. Gruppen var da blitt en duo bestående av Monica Ifejilika og Asta Busingye Lydersen. Platen de utga i 2019 har tittelen MamaLove.
Reidar Bøe
Reidar Simon Bøe (født 7. mai 1921 i Bergen, som sønn av Sigurd Bøe og Synneve født Thorsen, død 9. august 1969) var en norsk komponist, sanger og revyartist.
Sammen med Kurt Foss utgjorde Reidar Bøe på 1940-, 50- og 60-tallet den svært populære duoen Radiofantomene. De platedebuterte i 1947 med en oversatt versjon av den danske Grønlandsvisen. I 1950 utgav de «Blåveispiken», med tekst av Arne Paasche Aasen, som solgte i 100 000 eksemplarer. Siden kom både elleville humorlåter og finstemte viser, deriblant «Tre yndige små mus», med musikk av Kristian Hauger, i 1950, «Nordlandsnetter» sammen med Jens Book-Jenssen («Book'n») i 1952, «Det ringer, det ringer» i 1953, «Kallen og katten» i 1954, som var én av flere tonsettinger av Jakob Sandes dikt, og «De nære ting» i 1951, også den med tekst av Arne Paasche-Aasen.
Reidar Bøe var også revyartist, og begynte under Book'n allerede i 1947 i hans Sirkusrevy. Utenom revysesongene i Oslo og revyturnéene med Book'n, dro han sammen med Kurt Foss på større og mindre turnéer med gitaren og bassen. De pleide å opptré med et fast repertoar i tillegg til at de puttet inn nye viser. Bøe var også god til å imitere kjente stemmer, samt at de underholdt med gode historier.
I 1955 spilte han sammen med Carsten Byhring og Dan Fosse i en revy på Chat Noir, hvor disse tre spilte i en sketsj som het «Ungkarsfolket fra Vera». Historien hentet fra ei bygd i Nord-Trøndelag som de fleste forstår hadde en overrepresentasjon av ungkarer med lengsel i blikket – som søkte lykken i Holland på jakt etter noen pene «hollandeiser».
I 1960 hadde Reidar Bøe en liten birolle i den norske filmen Millionær for en aften der han sammen med Arvid Nilssen og Ulf Wengård øver på en tømmerflåtesketsj. I 1968 spilte han inn fire titler på platemerket Columbia, tre av sangene var med tekst av Jakob Sande. Den fjerde var med tekst av Svend Svendsen og het «Bergensregn». Dette var det siste han gjorde i rampelyset før han gikk bort i august 1969 i en alder av bare 48 år.
I 2004 kom den første CD-utgivelsen med Radiofantomene, utgitt av Arne Bendiksen Records AS. Samleplate nummer 2 kom i august 2005, og en tredje plate med tonesatte dikt skrevet av Jakob Sande kom i november 2006.
Johann Christoph Bach
Johann Cristoph Bach er navnet til flere personer av musikerfamilien Bach:
Pine Island-breen
Pine Island-breen (PIG) er en stor isstrøm som flyter vest–nordvest langs sørsiden av Hudsonfjellene i Marie Byrd Land til Pine Island Bay i Amundsenhavet i Antarktis. Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) fra landmålinger og flyfoto fra United States Navy (USN) 1960–66 og ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Pine Island Bay.
Området som Pine Island-breen drenerer utgjør rundt 10 % av den vestantarktiske innlandsisen. Satellittmålinger har indikert at nedbørfeltet til Pine Island-breen har større netto tilførsel av is til sjøen enn noe annet nedbørfelt i verden, og dette har økt de siste årene fordi isstrømmen har begynte å flyte raskere.
Isstrømmen ligger særdeles øde til. Den nærmeste helårsbemannede forskningsstasjonen er Rothera, som ligger 1 300 km unna. Området ligger ikke innenfor kravområdene til noe land, og Antarktistraktaten forbyr at nye krav blir fremsatt.
Svakt underlag under den vestantarktiske innlandsisen
Pine Island-breen og Thwaitesbreen er to av de fem største isstrømmene i Antarktis. Forskere har funnet ut at hastigheten til disse isstrømmene har økt de siste årene, og indikerer at om de skulle smelte helt, så ville havnivået øke med 0,9 til 1,9 meter. Hele den vestantarktiske innlandsisen ville blitt destabilisert, kanskje også deler av den østantarktiske innlandsisen.
I 1981 la Terry Hughes frem en teori om at regionen rundt Pine Island Bay kan ha et svakt underlag under innlandsisen. Dette er basert på at isstrømmene som flyter ut i Amundsenhavet ikke er beskyttet fra havet av en stor flytende isbrem, i motsetning til hva de fleste andre store isstrømmene i Vest-Antarktis er. Dessuten, selv om overflaten av isbreen ligger over havnivå, ligger basen under havnivå og heller nedover innover i land. Dette indikerer at det ikke er noen geologisk barriere som kan stoppe en tilbakegang av isen når dette først har startet.
Akselerasjon og uttynning
Hastigheten til Pine Island-breen har økt med 73 % fra 1974 til slutten av 2007, med en 8 % økning de siste 16 månedene av denne perioden alene. Denne hastigheten betyr at mot slutten av 2007 hadde Pine Island-breen en negativ massebalanse hvor den mister 46 gigatonn is hvert år, noe som tilsvarer en økning i havnivået på 0,13 mm årlig. Med andre ord strømmer mye mer vann ut i sjøen fra Pine Island-breen enn det som blir erstattet av snøfall over land. Målinger langs midten av isstrømmen ved hjelp av GPS har vist at akselerasjonen fremdeles er høy 200 km inne på kontinentet, rundt 4 % i løpet av 2007. En teori er at den nylige akselerasjonen er utløst av varmt hav ved enden av breen, hvor den flytende delen (isbremmen) er rundt 50 km lang.
Etter hvert som isen akselererer blir den også brattere. Uttynningen sentralt i breen har firedoblet seg fra 1995 til 2006. Om den nåværende akselerasjonsraten vedvarer vil hoveddelen av isbreen være flytende innen 100 år.
Brefronten holdt seg ganske stabilt fra 1973 til 2014, med en betydelig 10 km tilbaketrekning fra 2015
Subglasial vulkan
I januar 2008 rapporterte forskere fra British Antarctic Survey (BAS) at en vulkan hadde utbrudd for 2200 år siden under den antarktiske innlandsisen. Dette var det største utbruddet i Antarktis de siste 10 000 år. Vulkanen ligger i Hudson Mountains, nær Pine Island-breen. Utbruddet spredte et lag med vulkansk aske (eller tefra) over overflaten av isen. Dette ble så gravlagt under snø og is. Forskerne klarte å kartlegge askelaget ved hjelp av et radarsystem fra luften og kalkulere når utbruddet skjedde og hvor dypt asken ligger begravet ved hjelp av iskjerneboringer. At denne vulkanen ligger i nærheten kan tyde på at vulkansk aktivitet kan ha medvirket til, eller i fremtiden kan medvirke til, den økte strømmen i isbreen.
Leva livet, som Eldar i en Elvis-film
Leva livet, som Eldar i en Elvis-film er et musikkalbum med Eldar Vågan. Albumet kom ut den 13. april 2012. Albumet er innspilt i distingverte uthus på Østre Toten 2010–2012. Det er produsert av Eldar Vågan for sitt eget plateselskap Kapping.
Organisme
Kjennetegn
Alle organismer er i en eller annen form i stand til å reagere på stimuli, reprodusere seg, vokse og utvikle seg, og opprettholde homeostase. En organisme kan være encellet eller bestå av mange milliarder celler gruppert i spesialiserte vev og organer (flercellete organismer).
Alle organismer bruker DNA i formeringsprosessen. På grunnlag av cellestrukturen til organismene, kan de klassifiseres i to typer: eukaryoter og prokaryoter. Hovedforskjellen mellom dem er at en eukaryot har en cellekjerne som inneholder DNA, mens en prokaryot ikke har noen kjerne, men i stedet er dens DNA flytende i cellen. Bakterier er prokaryoter, mens mennesker er eukaryoter.
I spesielle tilfeller kan det være problematisk å avgrense den enkelte levende organismen, eksempler er korallrev, lav og ulike planter som formerer seg ved rotskudd og andre former for egenkloning.
For oversikt over inndeling og utvikling av organismer, se liv.
Etymologi
Begrepet «organisme» kommer via gresk ὀργανισμός – organismos, fra gammelgresk ὄργανον – organon «organ, instrument, verktøy».
Tour de France 2006
Siden vinneren fra de siste sju år, Lance Armstrong, hadde lagt opp ble touren sett på som den mest åpne på lenge. Før løpet begynte ble mange syklister, deriblant Ivan Basso og Jan Ullrich, nektet å delta i Touren på grunn av en omfangsrik dopingskandale innenfor sykkelsporten (Operación Puerto). Laget til Alexandre Vinokourov, Astana-Würth, fikk så mange syklister kastet ut at hele laget trakk seg. Ingen av de fem beste fra Tour de France 2005 var altså med.
Thor Hushovd var eneste norske deltaker. Han vant prologen og siste etappe. Han hadde den gule ledertrøya på første og tredje etappe, og ble nummer tre i konkurransen om den grønne trøya, som Robbie McEwen vant.
Floyd Landis vant sammenlagt, men testet positivt på doping under rittet (testosteron) og ble fratatt seieren i september 2007. Oscar Pereiro Sio som ble nummer to, og ble dermed den offisielle vinneren av Tour de France 2006.
Rattus (brettspill)
Rattus er et brettspill i eurospillsjangeren fra de norske spilldesignerne Åse Berg og Henrik Berg. Spillet ble lansert i 2010 og utgitt av White Goblin Games.
Rattus henter tematikken fra et pestbefengt Europa på 1300-tallet. Spillerne gjør bruk av ulike samfunnsklasser fra middelalderen i kampen mot pesten – og rottene. Bøndene gir for eksempel ekstra befolningsvekst, munkene holder rottene unna, mens de rike kjøpmennene rømmer når pesten kommer.
Rattus er for 2 – 4 spillere og rangeres som et middels til lett familiespill. Spillmekanikken er områdekontroll. Spillet har til nå fått to store utvidelser (Pied Piper og Rattus Africanus).
Ukraina under Paralympiske vinterleker 2002
Ukraina deltok under Paralympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City, USA, fra 9. til 18. mars 2002.
Sjakk-OL for kvinner 1966
Sjakk-OL for kvinner 1966 (sjakkolympiaden for kvinner) ble arrangert i Oberhausen i Tyskland i 1966.
Renny Quow
Quows store gjennombrudd kom da han ved VM for juniorer i 2006 vant gull på 400 meter på tiden 45,74. Han deltok ved VM 2007, men gikk ikke videre fra forsøkene. Ved Sommer-OL 2008 noterte han ny personlig rekord i semifinalen med tiden 44,82. Like raskt løp han ikke i finalen, der han endte på syvendeplass på tiden 45,22.
Ved VM 2009 noterte han ny personlig rekord i finalen på 400 meter, da han løp på 44,53, som ga ham bronsemedalje.
Også ved VM i friidrett innendørs 2012 fikk han bronse, denne gang på 4 x 400 m stafett, sammen Lalonde Gordon, Jereem Richards og Jarrin Solomon. De løp da på ny nasjonal rekord på 3:06,85.
Gigi Fernández
Beatriz Cristina «Gigi» Fernández (født 22. februar 1964 i San Juan på Puerto Rico) er en tidligere profesjonell kvinnelig tennisspiller. Fernández ble profesjonell tennisspiller i 1983 og ble dermed den første kvinnelige profesjonelle sportsutøveren fra Puerto Rico. I løpet av sin tenniskarriere, som varte til 1997, vant hun 70 turneringer, 2 i single og 68 i double, hvorav 17 Grand Slam-titler. Hun var nummer 1 på rankingen over verdens beste kvinnelige doublespillere ved flere anledninger i årene 1991–95. Hun ble også olympisk mester to ganger i double.
Hun vant doubletitlene flere ganger i alle fire Grand Slam-turneringene; Australian Open 2 ganger, French Open 6 ganger, Wimbledon 4 ganger og US Open 5 ganger. Hun vant 14 av doubletitlene sammen med Natasja Zvereva. De er dermed det tredje mest suksessrike damedoubleparet i tennisens historie etter Louise Brough / Margaret duPont og Martina Navrátilová / Pam Shriver som har vunnet 20 Grand Slam-titler hver i double.
Sammen med tsjekkiske Cyril Suk spilte hun i tre Grand Slam-finaler i mixed double, men de tapte alle tre. I single var hun i semifinale i Wimbledon i 1994.
Hun vant to olympiske gullmedaljer, i OL 1992 i Barcelona og i OL 1996 i Atlanta vant hun doubleturneringene sammen med Mary Joe Fernández de representerte USA.
Gigi Fernández deltok også på det amerikanske Fed Cup-laget i 1988–97, hun spilte 26 Fed Cup-kamper hvorav hun vant 23. Hun var med på det seirende laget i 1990 som i finalen vant over Russland, hun spilte og vant doublekampen sammen med Zina Garrison. I 1999 ble hun valgt til århundrets kvinnelige sportsutøver i Puerto Rico.
Radarhode
Radarhode er en operativt fjernstyrt radarstasjon, særlig i kontroll- og varslingstjenesten. Ved større radarhoder har man fast bemanning av eget teknisk personell, og mulighet for operativ bemanning.
Takane, Yamanashi
Takane (高根町, Takane-chō) er en tidligere by i Kitakomadistriktet i prefekturet Yamanashi, Japan.
I 2003 hadde byen en estimert befolkning på 9,579 og en folketetthet på 148.14 per km². Arealet var 64.66 km².
Den 1. november 2004 ble Takane, sammen med byene Hakushi, Nagasaki og Sutama og landsbyene Akeno, Mukawa og Ozumi, innlemmet i storbyen Hokuto.
Jon Vea
Jon Vea (født 5. desember 1947) er en norsk diplomat og tidligere direktør i Næringslivets Hovedorganisasjon. Han var Norges ambassadør i Angola, Gabon, Republikken Kongo, São Tomé og Príncipe og Ekvatorial-Guinea.
Vea studerte statsvitenskap, historie, tysk og miljø ved Universitetet i Oslo og ble i 1974 cand.philol.
I 1975 ble han tatt opp i utenrikstjenesten. Vea var stasjonert i India (1977–1980) og i Sverige (1980–1983). Fra 1986 til 1987 arbeidet han i arbeidsgiverorganisasjon Norsk Industri. Etter å ha vendt tilbake til Utenriksdepartementet arbeidet Vea med spørsmål knyttet til norsk medlemskap i EU og med energispørsmål. I årene 1987 til 1990 arbeidet han som informasjonsdirektør i Norges Eksportråd. Deretter arbeidet Vea igjen et par år i utenrikstjenesten, der han til 1992 var industriråd ved Norges delegasjon til EU. Vea har vært styremedlem i Norges Varemesse (1987–1990), Norges Turistråd (1988–1990), Norsk Designråd (1988–1990) og Norges Eksportråd (1999–2004).
I 1992 ble Vea internasjonal direktør i Næringslivets Hovedorganisasjon, en stilling han hadde til 2005. Han ble da prosjektleder for NHO-prosjektet «Norge i verden», som tok for seg næringslivets utfordringer fra globalisering. Vea var fra 2005 også leder for det departementsoppnevnte Omdømmeutvalget, som hadde i oppgave «å utarbeide forslag til en verdibasert posisjon for å profilere Norge i utlandet, drøfte organisering og finansiering av omdømmearbeidet, samt identifisere konkrete tiltak.»
Vea har senere vært direktør for NHOs Europakontor i Brussel. Han ble i 2008 utnevnt til Norges ambassadør i Angola. Fra 2009 var han også ambassadør i Gabon og Republikken Kongo og fra 2010 i São Tomé og Príncipe og Ekvatorial-Guinea. Fra 2012 er Vea seniorrådgiver i næringslivsseksjonen i Utenriksdepartementet.
I 2009 ble Vea utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.
Dieter Borchmeyer
Dieter Borchmeyer (født 3. mai 1941 i Recklinghausen) er en tysk litteraturkritiker.
Borchmeyer er professor emeritus i moderne tysk litteratur (Neuere Deutsche Literatur) og dramatisk teori (Theaterwissenschaft) ved universitetet i Heidelberg, hvor han for tiden er seniorprofessor. Borchmeyer er president for det bayerske kunstakademiet. Hans hovedfelt er tysk litteratur fra 1700- til 1900-tallet og musikkteater. Han har publisert bøker om Goethe, Schiller, Mozart og Richard Wagner.
Biografi
Borchmeyer begynte å studere tysk og katolsk teologi i 1961 ved universitetet i München. Etter at han tok sin doktorgrad, underviste han på en allmennskole i München fra 1972 til 1979 og var også foreleser ved universitetets tyske avdeling. Etter habilitasjonen hans i 1979 overtok han professorstillinger ved universitetene i Erlangen og Würzburg. I 1982 ble han utnevnt til professor i teaterstudier ved universitetet i München. Siden 1988 har han vært professor for moderne tysk litteratur og teaterstudier ved universitetet i Heidelberg. Fra 1991 til 1993 var han dekan ved fakultetet for moderne filologi. Hans tid i Heidelberg ble gjentatte ganger avbrutt av besøkende professorater ved en rekke universiteter i Frankrike, Østerrike og fremfor alt USA.
I 2017 publiserte han boken Was ist deutsch? (Hva er tysk?), som tar for seg Tysklands identitetssøken gjennom ulike historiske og kulturelle skikkelser. På spørsmål om "Hva er tysk?", uttalte han til radioprogrammet Deutschlandfunk at "Det politiske og åndelige Tyskland aldri var identisk". (Politisches und geistiges Deutschland […] nie identisch [war]).
Electric Feet
Electric Feet er et musikkalbum med Bertine Zetlitz, utgitt den 16. mars 2012. På albumet samarbeidet hun med blant andre William «Nasty Kutt» Wiik Larsen, Fred Ball, Tommy Tee, Souldrop, Samsaya og Martin Sjølie.
Hakon Mielche
Hakon Mielche (født 21. oktober 1904 i Fensmark, død 22. oktober 1979 i Odense) var en dansk reisebokforfatter, journalist og eventyrer. Mielche har publisert en rekke bøker som har blitt oversatt til minst tretten språk. Han reiste i mange år for ukebladet Familiejournalen.
Bakgrunn
Mielche var sønn av en glassmaker på Holmegaard Glassverk og tok ungdomstrinnet ved Haslev Gymnasium. Han utdannet seg som billedkunstner ved Académie Colarossi i Paris, men begynte deretter på en variert karriere; sjømann 1920–21, sirkusartist 1922–28, reklametegner og teatermaler 1928–33.
Forfatter
Mielche var journalist for Jyllands-Posten i tiden 1933–41 og reisekorrespondent for Aller Press i 1941. Han deltok i en ekspedisjon til Stillehavet med seilskipet Monsunen 1933–35 og i en ekspedisjon til Ildlandet i 1936 og var i 1937 krigskorrespondent under den spanske borgerkrigen.
Under den tyske okkupasjonen av Danmark 1940–45 måtte han motvillig bo i Danmark på grunn av reiseforbudet. Dette førte til at han i disse årene befattet seg med å skrive biografier om dansker som hadde levd eventyrlige liv i den store vide verden. Eksempler er bøkene Nick Nielsens fantastiske reise og Jorden rundt med morgenbrød.
Tegner
Mielche illustrerte nesten alle sine bøker med små humoristiske vignetter. De ble trukket i margen på hver side og kommenterte teksten ved siden av. Han illustrert også cover og bakside på paperback-utgavene av sine reisebøker.
Heder og tillitsverv
Mielche mottok Galathea-medaljen fra Det Kongelige Danske Geografiske Selskab og var ridder av Dannebrogordenen. Han var formann i Eventyrenes Klubb i Danmark 1944–1945 og medlem av Explorers Club i New York og satt i Dansk Forfatterforenings styre 1944–1945.
Leo Stein
Leo Stein, egentlig Leo Rosenstein, (født 23. februar 1861 i Lemberg, død 28. juli 1921 i Wien) skrev librettoen til flere kjente operetter.
Blant komponistene Leo Stein samarbeidet med var Johann Strauss d.y., Franz Lehár, Emmerich Kálmán og Oskar Nedbal.
Leo Stein skrev blant annet librettoen til operettene Wiener blut (1899) og Den glade enke (1905) (begge sammen med Victor Léon), og Czardasfyrstinnen (1915) (sammen med Bela Jenbach.
Leo Stein er gravlagt på gravlunden Wiener Zentralfriedhof.
Monschau
Monschau (fransk: Montjoie, vallonsk: Mondjoye) er en liten by med 11,841 (pr. 31. desember 2014) i Byregion Aachen i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.
Geografi
Byen er plassert i det nordlige Eifel, som østlig ytterpunkt for nasjonalparken Hohes Venn – Eifel i den trange dalen hvor elven Rur renner.
Det historiske bysentret har mange bygninger i utmurt bindingsverk og smale gater som har stått mer eller mindre uforandret i 300 år, noe som i dag gjør byen til et populært turistmål. Om sommeren er det friluftskonserter med klassisk musikk i Burg Monschau.
Historie
Burg Monschau er fra 1200-tallet, og byen er første gang nevnt i et dokument fra 1198. Fra begynnelsen av 1433 ble borgen benyttet som fast residens for hertugene av Jülich. I 1543 ble det erobret av keiser Karl V av Det tysk-romerske rike og borgen og byen ble plyndret. Borgen forble imidlertid under kontroll av Jülich fram til 1609 da det ble en del av palatinatet Neuburg.
I 1795 ble området erobret av det revolusjonære Frankrike, og byen fikk navnet Montjoie og ble administrasjonssenter i det daværende franske departementet Roer. Etter Wienerkongressen i 1815 kom området under Kongeriket Preussen og byen ble administrasjonssenter i Kreis Montjoie.
I 1918 fikk byen navnet Monschau av keiser Vilhelm II. I 1972 ble byen utvidet med de tidligere kommunene Höfen, Imgenbroich, Kalterherberg, Konzen, Mützenich og Rohren. Vest for byens sentrum ligger eksklaven Mützenich omsluttet av belgisk territorium, adskilt av jernbanetraseen til Vennbahn som ble belgisk territorium som følge av Versaillestraktaten i 1919.
Italia under Vinter-OL 1988
Italia under Vinter-OL 1988. Femtiåtte sportsutøvere, førtito menn og seksten kvinner fra Italia deltok i åtte sporter, aking, alpint, bobsleigh, kunstløp, langrenn, hurtigløp på skøyter, skihopping og skiskyting under Vinter-OL 1988 i Calgary i Canada. Italia kom på tiendeplass med to gull- en sølv- og to bronsemedaljer. Langrennsløperen Maurilio De Zolt var Italias flaggbærer under åpningsseremonien.
Belait
Belait er det største og det vestligste av Bruneis fire distrikter (daerah). Hovedstad er Kuala Belait.
Belait er delt inn i 8 provinser (mukim):
Fabien Barthez
Fabien Alain Barthez (født 28. juni 1971 i Lavelanet i Ariège) er en fransk tidligere fotballspiller. Han gjorde et comeback i Nantes og han avsluttet karrieren i Nantes. Etter at han la opp begynte han som racerfører.
Barthez er kjent for sin fargerike personlighet, og sin høyde til tross, en svært god keeper med bra spenst og stor rekkevidde. Han ble verdensmester for i 1998, og europamester i 2000. Han ble også Premier League-mester sesongen 2002/03 med Manchester United.