cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Józef Antoni Poniatowski
Liv og virke
Han ble etter henvendelse fra sin onkel kong Stanisław August Poniatowski av Polen overført til de reorganiserte polske styrker i 1789. Han begynte med generalmajors rang, men ble snart forfremmet til generalløytnant. Da russiske tropper samme år truet med innmarsj, ble han utnevnt til kommandør for Ukraina-avsnittet med hovedkvarter ved Bracław ved elven Bug.
Etter Napoléon Bonapartes seier i slaget ved Jena og Preussens påfølgende tilbaketrekning fra landets polske provinser, ble Poniatowski tilbudt kommandoen for nasjonalgarden. Han satte i gang med å reorganisere den polske hær, og da Napoleon fikk opprettet storhertugdømmet Warszawa, ble han hertugdømmets krigsminister. Han førte et polsk korps under Napoleons angrep på Russland i 1812. Angrepet endte med katastrofe for den store franske invasjonshær, og mange polakker begynte å vakle i sin oppslutning om den franske keiser. Poniatowski forble lojal og organiserte en ny polsk hærstyrke på 13 000 mann, tidsnok til å kjempe ved siden av Napoleon under slaget ved Lützen (1813).
Under folkeslaget ved Leipzig 16.-19. oktober 1813 ble han utnevnt til feltmarskalk (marskalk av Frankrike) på grunn av sitt ekstraordinære heltemot i forsvaret av Leipzig. På slagets siste dag falt han. Da han tilslutt skulle trekke tilbake restene av sitt korps over en bro som førte over elven Elster, sprengte franskmennene ved en misforståelse i luften før alle var kommet i sikkerhet. Poniatowski var avskåret og nektet å overgi seg for overmakten. Med blodet rennende fra tallrike sår styrtet han i elven og kjempet der videre til døden.
Loi Bakani
Loi Bakani (født 12. august 1963) er en papuansk økonom. Han er sittende sentralbanksjef for Papua Ny-Guineas bank.
Bakani har en Honors Masters Degree i økonomi fra 1994, fra University of Wollongong i Australia, i tillegg til en bachelorgrad i økonomi fra University of Papua New Guinea ti år tidligere.
Han har jobbet i sentralbanken siden 1985, og ble utnevnt til visesentralbanksjef i 2005. Den 9. desember 2009 ble han valgt som sentralbanksjef for en syvårsperiode. Han overtok da for Wilson Kamit.
Han er gift og har tre barn.
Pidurutalagala
Pidurutalagala (2 524 m) er det høyeste fjellet på Sri Lanka.
Lucien Rebuffic
Lucien Rebuffic (født 22. desember 1924 i Bois-Colombes, død 4. januar 1997) var en fransk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Rebuffic vant en olympisk sølvmedalje i basketball under OL 1948 i London. Han var med på det franske laget som kom på andreplass i basketturneringen bak USA. Det var andre gang basketball sto på det olympiske programmet, og tjuetre lag deltok i turneringen. Frankrike vant semifinalen over Brasil med 45-33, men i finalen tapte de mot USA med 21-65.
Osmond Ezinwa
Osmond Ezinwa (født 22. november 1971) er en tidligere friidrettsutøver fra Nigeria. Sammen med Olapade Adeniken, Francis Obikwelu og Davidson Ezinwa vant han sølvmedalje på 4x100 m under VM i friidrett 1997.
Han er yngre tvillingbror av Davidson Ezinwa. Osmond Ezinwa testet positivt på efedrin i februar 1996. Ezinwa testet positivt for efedrin i februar 1996, sammen med Davidson.
200 Po Vstrechnoy
200 po vstretsjnoj er det første russiske studioalbumet fra popduen t.A.T.u., utgitt 21. mai 2001.
På grunn av albumsalgene ble t.A.T.u den første Øst-Europeiske artist som fikk en IFPI Europeisk Platinum Pris. Den engelske utgaven, 200 km/h in the Wrong Lane, fikk den samme prisen, noe som gjorde at t.A.T.u ble den første gruppen til å noengang ha mottatt denne prisen for samme album på to forskjellige språk.
I februar 2002 ble albumet gjenutgitt i Russland med nye sanger og nye albumbilder. I september 2003 ble albumet utgitt i Japan og noen andre asiatiske land. Sporlistingen var den samme, men i det 11 sporet, «30 Minut (HarDrum Remix)», lå en gjemt sang, «Ya Soshla S Uma (HarDrum Remix)».
NM i ishockey 1969
NM i ishockey 1969 var det 30. norgesmesterskapet i ishockey.
vant sitt åttende norgesmesterskap etter seier i gruppespillet.
Leszek Lubicz-Nycz
Leszek Władysław Lubicz-Nycz (født 20. august 1899, død 22. september 1939) var en polsk fekter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Lubicz-Nycz vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Han var med på de polske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn og Italia. De andre på laget var Władysław Segda, Marian Suski, Adam Papée, Tadeusz Friedrich og Władysław Dobrowolski.
Museum Jorn, Silkeborg
Museum Jorn, Silkeborg, er et dansk kunstmuseum som ligger ved Remstrup å (Gudenå) i Silkeborg.
Youxian kullkraftverk
Youxian kullkraftverk er et kullkraftverk under bygging i provinsen Hunan i det sørlig-sentrale Kina.
Anleggene får en installert kapasitet på totalt 1.200 MW fordelt på 2 turbiner på 600 MW hver.
Museum Jorn, Silkeborg
Historie og arkitektur
I 1961 åpnet museet utstilling i lokaler i den gamle Th.Langs Skolers bygning i Silkeborg og i 1965 ble institusjonen Silkeborg Kunstmuseum stiftet. I 1973 overtok kunstmuseet hele Th. Langs skolebygning hvor det holdt til inntil 1982.
På Asger Jorns fødselsdag, den 3. mars 1982, flyttet Silkeborg Kunstmuseum til et nyoppført bygningskompleks på en 8,000 m² tomt ved Remstrup å (Gudenåen). Bygningen ble tegnet av arkitekt Niels Frithiof Truelsen og var bl.a. inspirert av Constantin Brâncuşis atelier foran Centre Pompidou i Paris.
På grunn av museets store internasjonale samling, egne innkjøp samt kunstneres og samleres donasjoner ble de ti utstillingsrommene med årene utilstrekkelige. Det medførte at et tilbygg – også tegnet av Niels Frithiof Truelsen – kunne innvies i 1998. Utstillingsarealet ble dermed øket til 3,200 m² i tillegg til et galleri som var uten dagslys i underetasjen til utstilling av arbeider på papir.
Museet gikk gjennom en totalrenovering i 2010 og skiftet samtidig navn til Museum Jorn, Silkeborg. Et moderne Cobra-forum ble innredet. Her kan besøkende fordype seg i museets omfattende forskningsmateriale om og av Asger Jorn i elektroniske medier og i bøker m.m.
Museets samlinger
Museum Jorn har over 12,000 arbeider av 450 forskjellige kunstnere fra hele verden i sin samling. Av Jorn selv ses rundt 100 malerier og like mange keramiske arbeider, grafikk og tegninger. To av hans hovedverker, maleriet «Stalingrad», og den fjorten meter lange billedveven Den lange rejse, utført i samarbeide med Pierre Wemaëre, er sentralt plassert i museet.
Museets egen samling begynner rundt år 1900 med verkgrupper av Johannes Holbek, Julius Paulsen, Albert Gottschalk og fra de følgende årtier Jens Adolf Jerichau og Aksel Jørgensen. Fra anden halvdel av det 20. århundre finnes arbeider av bl.a. Sonja Ferlov, Erik Ortvad, Frank Rubin, Poul Gernes, Per Kirkeby og Richard Winther. Samlingen inneholder verker av kunstnere fra både Vest- og Øst-Europa.
To store keramiske vegger skjenket av Jean Dubuffet og Pierre Alechinsky møter den besøkende i museets gård, hvor også Erik Nyholms keramiske blå sten finnes.
Innenfor kan man se noen av de kunstnere som inspirerte Jorn: Max Ernst, Francis Picabia, Le Corbusier, Fernand Léger. Den danske kunsten er representeret av bl.a. Ejler Bille, Bjerke Petersen, Carl-Henning Pedersen, Egill Jacobsen, Henry Heerup og Wilhelm Freddie. Fra COBRA-gruppen ses Pierre Alechinsky, Karel Appel, Constant Nieuwenhuis, Reinhoud D’Haese, Theo Wolvecamp og fra 1950-årene: Enrico Baj, Jean Dubuffet, Pinot Gallizio, Wifredo Lam, Matta Echaurren, Henri Michaux, Walasse Ting, Pierre Wemaëre og Gruppe SPUR m.fl
318 Magdalena
318 Magdalena er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 24. september 1891 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Bakgrunnen for navnet er ikke kjent.
Kauai County
Kauai er et fylke av i alt fem i den amerikanske delstaten Hawaii. Det ble opprettet i 1905 og ligger i den nordre delen av staten og består av øyene Kauai, Niihau, Lehua og Kaula.
Kauai Countys totale areal er 3 280 km² hvorav 1 668 km² er vann. I 2008 hadde fylket 63,689 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Lihue.
Jean-Claude Duvalier
Jean-Claude «Baby Doc» Duvalier (født 3. juli 1951 i Port-au-Prince i Haiti, død 4. oktober 2014 samme sted ) var en haitisk politiker og president i Haiti fra 1971 til 1986.
Fylkesvei 7946
Fylkesvei 7946 er en kort forbindelsesvei mellom europavei 6 og Sørkjosen lufthavn i Nordreisa. Veien er 322 meter lang.
Jean-Claude Duvalier
Han etterfulgte 19 år gammel sin avdøde far François Duvalier («Papa Doc») som president på livstid i 1971. Både far og sønn Duvalier styrte Haiti på en brutal og udemokratisk måte, i det som har blitt beskrevet som et terrorregime hvor tusener ble drept eller drevet på flukt.
Władysław Dobrowolski
Władysław Dobrowolski (født 2. januar 1896 i Będzin, død 25. februar 1969 i Warszawa) var en polsk fekter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Jean-Claude Duvalier
Bakgrunn
Jean-Claude Duvaliers far François Duvalier ble ved militærets støtte Haitis president i 1957 og utropte seg til president på livstid etter en manipulert folkeavstemning i 1964.
DNT
DNT kan på norsk blant annet referere til
Władysław Dobrowolski
Dobrowolski vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Han var med på de polske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn og Italia. De andre på laget var Władysław Segda, Marian Suski, Adam Papée, Tadeusz Friedrich og Leszek Lubicz-Nycz.
Jean-Claude Duvalier
Bakgrunn
Jean-Claude ble utdannet ved landets beste skoler og gikk deretter på universitetet i Port-au-Prince der han studerte rettsvitenskap. Han oppviste lite interesse for politikk eller for sitt land.
Livstidspresident
De første årene av den unge Duvaliers presidentperiode lå mye av makten hos farens innenriksminister, Luckner Cambronne. Haiti forble Amerikas fattigste land under hans styre. Duvalier gjorde noen kosmetiske politiske endringer og lettet sensuren litt, men alt i alt ble diktaturet videreført med forbud mot enhver reell opposisjon.
Forholdet til USA ble først forbedret under Nixon-administrasjonen fra 1971, men deretter forverret under Carter-administrasjonen. Etter at Ronald Reagan ble amerikansk president, orienterte USA seg tilbake til en mer positiv holdning til Baby Doc.
Det statsfinansierte, US$ 3 millioners-bryllupet med Michèle Bennett Pasquet 27. mai 1980 bidro til å synliggjøre Duvaliers luksusliv i kontrast til fattige haitianere. Også større bedrifter led etter hvert under den økende korrupsjonen.
Pave Johannes Paul II besøkte landet i mars 1983, og uttalte støtte til reform og demokratisering.
Duvaliers fall 1985-1986
Etter en folkeavstemning i 1985 der Duvalier fikk gjennomslag for at tittelen som president på livstid skulle legitimeres, ble det store opptøyer, som startet i Gonaïves i oktober 1985 og spredte seg til hele sørkysten tidlig i 1986. og han måtte dra i eksil til Frankrike. Med megling fra Jamaica fikk Duvaliers familie forhandlet fram fritt leide ut av Haiti, med støtte fra USA. Duvalier skal ved flukten 7. februar 1986 ha tatt med seg mesteparten av landets statskasse.
I 2004 meddelte Duvalier første gang at han ønsket å returnere til Haiti og bli presidentkandidat, uten å gjøre alvor av planene. 16. januar 2011 vendte Duvalier tilbake til Haiti fra sitt eksil i Frankrike. Han meldte etter få dager at han ønsker å stille som presidentkandidat i Haiti. Den 18. januar 2012 ble han derimot fremstilt for en dommer anklaget for korrupsjon, men 1. mars 2013 var det fortsatt uavklart hvilke anklager som skulle fremmes mot han.
Duvalier døde av hjerteinfarkt i en alder av 63 år.
Mýrdalsjökull
Mýrdalsjökull er den fjerde største isbreen på Island og ligger i Mýrdalur; på sørkysten. Den ligger øst for den vulkanske Eyjafjallajökull, de to isbreene var tidligere såvidt sammenhengende over fjellryggen mellom dem. Arealet er 590 km² og høyeste punkt er 1 450 meter over havet. Under ligger vulkanen Katla som truer innbyggere og natur i regionen. Den hadde sist utbrudd i 1918.
Øst for Mýrdalsjökull renner to store glaciale breelver ut i Atlanterhavet: Kúðafljót i vest er Islands største breelv, og har sitt opphav direkte fra Mýrdalsjökull. Denne elven deler delta med Skaftá, som har sitt opphav dels fra fjellmassivene nord for Mýrdalsjökull, og dels fra lengre nordvest ved Skaftárjökull (Vatnajökull).
Fylkesvei 7946
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 351 (Troms).
Verdal flyplass
Verdal flyplass var en flyplass som lå på den flate øra på Rinnleiret i Verdal.
Lenge før krigen planla Hærens Flyvevåben å flytte hele Trøndelag Flyveavdeling hit og legge ned driften på Værnes, men denne planen ble oppgitt. Tyskerne benyttet plassen en del under krigen og bygde bl.a. en voll for å hindre flomskader. Etter krigen ble flyplassen brukt av Luftforsvarets flygeskole til ca. 1985. De siste årene var det Verdal Flyklubb som benyttet plassen. De reiste en hangar med klubbrom på dugnad. Blant annet er det blitt holdt seilflykurs ved flyplassen. Flystripen var på 750 × 30 meter med gressdekke. Vollen som tyskerne bygde er nå ødelagt, og plassen var meget utsatt for flomvannet.
Flystripen er idag pløyd opp og brukes som åker. Hangaren ble kjøpt opp og overtatt av VK Entreprenør. Natt til 6. september 2019 klokken 00:50 brant hangaren (det eneste som var igjen av flyplassen) ned til grunnen. Det ble senere bygget et nytt industribygg der hangaren sto, også eid av VK Entreprenør.
Vi
Vi (russisk: Мы;, 1920) er en roman av den russiske forfatteren Jevgenij Zamjatin. Det er en klassisk dystopisk satire og var inspirasjonen bak både George Orwells 1984 og Aldous Huxleys Vidunderlige nye verden. Den siste skal dog ha nektet for dette.
Verden i Vi er superrasjonell, eller i alle fall tilsynelatende det. Hovedpersonen, «D-503», ingen har navn lenger – bare nummer, sammenligner den fundamentale ideen med den gamle myten om Edens hage. Den eneste perioden der menneskeheten var fullstendig lykkelig. Den hendelsen som dro oss ut av denne tilstanden var den ulykksalige ankomsten av fri vilje, kilden til det ulykkelige. Tanken bak «Den forente staten», eller «Enhetsstaten» om man vil, er å kvitte seg med den frie viljen og slik gjøre alle lykkelige.
Minimalismen preger omgivelsene i Vi. Alt, har blitt redusert til de enkleste former og manglet alt som er av farge. Det går i hvitt, grått, stål eller rett og slett gjennomsiktig. Disruptive elementer som naturen holdes vel unna. Byen er omringet av en grønn mur som skiller dette kaos fra samfunnets komplette orden. I byen er alt bygd eller lagd av glass. Vegger, «aero-ene», alt. I et slikt samfunn finnes det naturligvis ikke noe privatliv, og det er hele poenget. Faktisk har man ikke anledning til å trekke for gardinene uten særskilt tillatelse, noe man bare får i anledning av seksuelt samvær autorisert av myndighetene.
Det er ikke bare infrastrukturen som er ultraminimalistisk, rasjonell og strengt organisert. Livet til «numrene» er like nøye regulert. Tabeller dikterer hva som skal gjøres ved ethvert tidspunkt. Trening får man ved at alle marsjerer i takt gatene til musikk fra musikktårnene. Når man spiser tygger man i takt med en metronom, 50 tygg per bit. Alle går med merker med klokke på sine grå «unif-er».
«D-503» er byggeren av «Integralen», er romskip som skal brukes til å spre budskapet til «Enhetsstaten» til resten av verdensrommet. Ikke helt frivillig blir «D-503» innblandet i et forsøk på å styrte «Velgjøreren» en slags «Storebror»-type. Dette forsøket blir desto viktigere etter at en operasjon for å fjerne innbilningskraften lanseres.
Prednisolon
Prednisolon er et legemiddel, et syntetisk glukokortikoid som brukes i behandlingen av en rekke inflammatoriske tilstander. Prednison er et legemiddel som omdannes til prednisolon i leveren etter peroralt inntak.
Enkelte bruker begrepet prednisolon som en betegnelse på glukokortikoider eller kortikosteroider («steroider») generelt, men dette er upresist.
Historikk
Prednison ble oppfunnet tidlig på 1950-tallet da Arthur Nobile (1920- ) ved legemiddelfirmaet Schering viste at bivirkningene av kortison (vannretensjon, høyt blodtrykk og muskelsvakhet) kunne reduseres ved å oksidere medikamentet ved hjelp av mikrober. Prednison ble lansert av Schering på 1960-tallet.
Tilgjengelige preparater
Prednisolon finnes i en rekke formuleringer til behandling av flere ulike tilstander:
Kalawao County
Kalawao County er et fylke av i alt fem i den amerikanske delstaten Hawaii. Det ligger på halvøya Kalaupapa på den nordre kysten av øya Moloka'i. Den smale halvøya Kalaupapa ligger isolert fra resten av Molaka'i av bratte fjellvegger og eneste adgangen til lands er via en eselsti.
Kalawao Countys totale areal er 136 km² hvorav 101 km² er vann. I år 2000 hadde fylket 147 innbyggere. Det er det minste fylket i hele USA, både med tanke på areal og innbyggertall.
Royal Irish Constabulary
Londonderry og Belfast hadde også sine egne politistyrker i det 19. århundre, men begge ble oppløst i 1870 på grunn av innblanding i sekterisk vold. RIC tok da over deres områder. Flertallet av tjenestemennene var katolikker, men ledelsen var dominert av protestanter.
I 1922 ble RIC oppløst i forbindelse med delingen av Irland. I Den irske fristaten ble styrken erstattet av Garda Síochána, og i Nord-Irland av Royal Ulster Constabulary.
RICs struktur og metoder var et forbilde ved opprettelsen av North West Mounted Police i Canada.
Dope
Dope er et industrial metal-band fra New York, USA. Bandet startet i 1997.
Eksterne lenker
Dope
Bung Tomo
Bung Tomo (Kamerat Tomo), egentlig Sutomo (født 3. oktober 1920 i Surabaya, Jawa Timur, død 7. oktober 1981 på Arafatberget, Saudi-Arabia) var en indonesisk offiser som er best kjent for sin rolle som militær leder i den indonesiske nasjonalrevolusjonen mot kolonimakten Nederland. Han spilte en sentral rolle som indonesisk kommandant i slaget om Surabaya i oktober og november 1945 da indisk-britiske styrker angrep byen.
Tidlig liv
Sutomo ble født i Kampung Blauran i sentrum av Surabaya. Faren Kartawan Tjiptowidjojo var en kontorarbeider mens mora var av blandet javanesisk, sundanesisk og maduresisk avstamming. Da han var tolv ble han nødt til å gi opp utdannelsen på grunn av familiens økonomiske vansker under den store depresjonen på 1930-tallet. Ved siden av å jobbe som tjener ble han medlem av den indonesiske speiderbevegelsen Gerakan Pramuka med den høyeste graden (Pramuka Garuda), som bare hadde blitt holdt av tre andre indonesiere før den japanske okkupasjonen 1942-5 under stillehavskrigen.
Personlig liv
9. juni 1947 giftet Sumoto seg med Sulistina i Malang i Øst-Java. Han ble kjent som en engasjert religiøs (muslimsk) fembarnsfar som hele livet satte kunnskap høyt. Før han døde klarte Sutomo å gjøre ferdig en skisse for sin egen utilfredshet med religionens rolle i utviklingen på landsbynivå. 7. oktober 1981 døde han på hajj i Mekka i Saudi-Arabia. Siden han var en kjent 1945-revolusjonshelt klarte familien å få gjennom sin anmodning om å få ham gravlagt i Indonesia, men selv om hans rykte og militære rang ga ham rett til å gravlegges i Heltegravplassen, ble han til slutt gravlagt i den offentlige Ngagel-gravplassen i Øst-Java.
Mercurgården
Mercurgården er en bygård i Midtbyen i Trondheim. Den har adresse Kongens gate 8 og ligger i krysset mellom Kongens gate og Nordre gate.
Bygningen er fra 1863 og har rommet børs, posthus og telegrafstasjon. Arkitekter var Heinrich Ernst Schirmer og Wilhelm von Hanno. Navnet er etter guden Merkur som det er en statue av både inne i bygget og på utsiden. Utenfor bygget står en statue av skøyteløperen og æresborgeren av Trondheim, Hjalmar Andersen.
Mercursenteret
Kjøpesenteret Mercursenteret åpnet høsten 2000 og ble i 2004 kjøpt av E.C.Dahls Eiendom som er et selskap i Reitangruppen. E.C. Dahls Eiendom tok i 2007 også over driften av senteret, etter at Amfi hadde styrt Mercur fra åpningen i 2000. Mercur hadde en omsetning på ca. 220 millioner kroner i 2007. I 2020 ble Mercurgården ombygd til kontorer med plass til butikker og spisesteder i første etasje.
Dyp hjernestimulasjon
Dyp hjernestimulasjon eller DBS (av eng.: deep brain stimulation) er en fellesbetegnelse for en gruppe behandlinger som innebærer nevrokirurgisk implantasjon av elektroder dypt inne i hjernen, samt et medisinsk apparat (styringsenhet) som kalles en hjernestimulator eller hjernepacemaker (av eng. brain pacemaker) som sender elektriske impulser via elektrodene til spesifikke deler av hjernen. Styringsenheten drives av batterier og plasseres under huden på brystet eller magen.
Behandlingen tilbys typisk til pasienter som ikke har god nok effekt av legemiddelbehandling. Inngrepet brukes mest til å behandle bevegelsesforstyrrelser, som alvorlig tremor, rigiditet og bradykinesi ved Parkinsons sykdom, essensiell tremor, og primær dystoni, men det kan også benyttes til å behandle alvorlig kronisk klasehodepine (selvmordshodepine) og forsøksvis også noen andre tilstander (som alvorlig depresjon og tvangslidelse) der tradisjonelle medisiner ikke virker godt nok. Det er også forsøksvis gjort studier med DBS mot Alzheimers sykdom, anorexia nervosa og Gilles de la Tourettes sykdom, men så langt har svarene ikke vært konklusive.
DBS mot klasehodepine
DBS mot klasehodepine har på 2010-tallet og tidlig på 2020-tallet vist seg å være en svært effektiv behandling. Behandlingen tilbys pasienter med refraktær kronisk klasehodepine, når alternativene ikke gir godt nok resultat. Norske pasienter blir imidlertid ikke operert i Norge per 2022, men sendes til London for å få det utført av britiske nevrokirurger. Der har man tatt i bruk avansert MR-assistert billeddiagnostikk for å plassere elektrodene med størst mulig nøyaktighet (i nedre posteriore hypothalamus). Dette fordi riktig plassering er svært essensielt for resultatet. Inngrepet kalles gjerne «hypotalamisk DBS» og benyttes også suksessfullt mot SUNCT.
I Norge har man manglet MR med nødvendig kapasitet til å utføre denne typen inngrepet med høy nok nøyaktighet. Ved St. Olavs hospital i Trondheim fikk man imidlertid installert en Siemens MAGNETOM Terra System av typen 7T MR (kapasiteten er 7 Tesla) i 2019. Maskinen ble tatt i bruk i desember 2019, og disponeres av sykehuset sammen med NTNU til nasjonal infrastruktur innen nevrovitenskapelig forskning. Investeringen var på omkring 100 millioner NOK.
Kompetansesenter for brukererfaring og tjenesteutvikling (KBT) gjennomførte fra desember 2021 til februar 2022, på oppdrag fra Nasjonal kompetansetjeneste for hodepine, en kvalitativ forstudie i forbindelse med planleggingsfasen av en behandlingsstudie på kronisk klasehodepine, for å avklare om avansert kirurgisk inngrep med dyp hjernestimulering kan være effektiv som behandling. Formålet med forstudien var å undersøke hvordan representanter for pasienter med kronisk klasehodepine reflekterer omkring etiske og praktiske aspekter vedrørende planlagt studiedesign. Hensikten var å bidra til brukerinvolvering og medvirkning i den planlagte behandlingsstudien.
Inngrepet
Selve inngrepet foregår ofte mens pasienten er våken og under lokalbedøvelse. På den måten kan man under inngrepet, med klinisk vurdering av den våkne pasienten, få til en optimal plassering av elektrodene. Optimal bruk av MR-teknikker gir imidlertid en alternativ mekanisme for kirurgene for å bekrefte at de har truffet rett sted. Dette fjerner også behovet for at pasientene må være våkne under inngrepet, noe som kan være svært traumatisk for noen.
Adelbert von Chamisso
Adelbert von Chamisso (født 30. januar 1781 på slottet Boncourt, Frankrike, død 21. august 1838 i Berlin; opprinnelig Louis Charles Adélaïde de Chamisso) var en franskfødt prøyssisk naturforsker og romantisk dikter.
Liv
Adalbert ble født som fjerde sønn av grev Louis Marie de Chamisso på familiens stamsete, slottet Boncourt i Champagne-provinsen. I 1790 mistet familien alt og flyktet i likhet med tallrike andre franske adelige hals over hode fra den franske revolusjonen til Preussen. I 1796 ble Adalbert pasje hos dronning Louise av Preussen i Berlin. Fra 1798 til 1807 avtjente han sin militærtjeneste som prøyssisk offiser.
Fra 1804 utga han de grønne almanakker sammen med sine venner i den romantiske dikterkretsen Nordsternbund. Til denne kretsen hørte Julius Eduard Hitzig, Friedrich de la Motte Fouqué, Karl August Varnhagen von Ense og Friedrich Wilhelm Neumann. Fra 1809 til 1815 oppholdt han seg i Frankrike og Sveits, deretter igjen i Berlin.
I årene mellom 1815 og 1818 deltok han på en jordomseiling med briggen Rurik. Ekspedisjonen var under kommando av Otto von Kotzebue og var finansiert av den russiske skattkansleren grev Romanzow. I Rurik utforsket de Stillehavet, og de hadde som mål å finne den legendariske nordøstpassasjen. Chamisso er kjent for å ha kartografert store deler av kysten i Alaska, forfattet en flora over området (en øy her er oppkalt etter ham) og beskrivet eskimoenes levevis. Han publiserte også etnografiske beskrivelser fra Ratak-kjeden på Marshalløyene.
1819 ble han direktør for de botaniske haver i Berlin.
Hans grav finnes på gravlundene ved Halleporten i Berlin-Kreuzberg. I nærheten ligger den etter ham benevnte Chamissoplatz.
Jakob Kjeldbjerg
Jakob Kjeldbjerg Jensen (født 21. oktober 1969 i Frederiks) er en dansk tidligere profesjonell fotballspiller som spilte midtstopper i forsvaret til Viborg FF, Silkeborg IF, Chelsea og for. Han fikk totalt 14 landskamper og representerte Danmark under Sommer-OL 1992.
I 1993 ble han kåret til årets fotballspiller i Danmark sammen med Peter Schmeichel.
Spillerkarriere
Kjeldberg startet sin fotballkarriere hos Viborg FF før han gjennom Holstebro BK i 1987 dro videre til Silkeborg IF i 1988. Han ble utnevnt til kaptein på det danske U21-landslaget som deltok under Sommer-OL 1992 i Barcelona og vant samme år prisen for årets danske U21-spiller. Han fikk videre sin landslagsdebut for Danmark i november 1992 og scoret sitt første og eneste mål i kampen mot i januar 1993. I februar 1993 spilte han for Danmark under Artemio Franchi Trophy, hvor han etter kampen fikk positiv omtale for sin mannsoppdekning av Argentinas Diego Maradona.
Chelsea
I august 1993 dro han fra Silkeborg IF til den engelske klubben Chelsea i en overgangsavtale verdt £485 000, og 80 år etter at Nils Middelboe hadde debutert for klubben i 1913 ble Kjeldberg den andre danske fotballspilleren i Chelsea. Han forble i klubben i fire år, og var blant annet en del av laget som tapte finalen i FA-cupen 1993/94 mot Manchester United. I en kamp mot Millwall i februar 1995 satte han skulderen ut av ledd, som ble den første i en lag rekke skader for Kjeldberg. Han skadet deretter ett leddbånd i kneet og fikk siden problemer med å komme tilbake i form, noe som gjorde at han la opp som fotballspiller i slutten av mai 1997 i en alder av 28 år.
Etter fotballkarrieren
Etter at han la opp som fotballspiller gikk Kjeldberg inn i tv-bransjen. I mai 1998 begynte han som ekspertkommentator i fotballkamper fra Superligaen og Mesterligaen for den danske TV-kanalen TV3. I 2002 var han for øvrig også programleder for den danske versjonen av Robinsonekspedisjonen, og i 2007 ble han programleder for det danske fotballmagasinet Onside.
Afgrunden (andre betydninger)
Afgrunden kan ha følgende betydninger:
SEFO
De særskilte etterforskningsorganene (SEFO) var en norsk ordning for etterforskning av embets- og tjenestemenn i politi- og lensmannsetaten og påtalemyndigheten anmeldt for straffbare forhold i tjenesten. I SEFO deltok også polititjenestmenn, dog i mindretall.
Ordningen med SEFO trådte i kraft 1. januar 1988. Siktemålet var å oppnå en effektiv og uhildet etterforsking i saker hvor det var mistanke om at embets- eller tjenestemenn i politiet eller påtalemyndigheten hadde begått straffbare forhold i tjenesten.
Ved lov 12. juni 1987 nr. 53 fikk Kongen myndighet til å bestemme at etterforskingen skulle ledes av særskilte etterforskingsorganer i saker hvor embets- eller tjenestemenn i politiet eller påtalemyndigheten var anmeldt for å ha begått en straffbar handling i tjenesten (straffeprosessloven § 67 sjette ledd). Videre skulle det særskilte etterforskingsorganet lede etterforskingen i saker hvor det var påtalemyndigheten som fant grunn til at det ble iverksatt etterforsking mot en av politiets eller påtalemyndighetens embets- eller tjenestemenn for straffbart forhold i tjenesten, eller når en mistenkt selv begjærte etterforsking. I visse nærmere angitte tilfeller skulle SEFO iverksette etterforsking, selv om det ikke var grunn til mistanke om straffbar handling.
Forut for opprettelsen av SEFO var det ingen særskilte ordninger eller instruks for behandling av anmeldelser eller saker som gjaldt mistanke om straffbare handlinger begått i tjenesten av ansatte i politiet eller påtalemyndigheten. Det eneste unntaket var anmeldelser som gjaldt ulovlig maktbruk, hvor det i 1981 ble gitt retningslinjer fra Riksadvokaten. Saker av denne typen skulle oversendes statsadvokaten i Eidsivating og styres direkte derfra, og ansvaret for oppfølgingen var tillagt to spesielt utpekte statsadvokater. Disse skulle deretter velge ut tjenestemenn, enten fra politikamrene eller Kripos, som fikk i oppdrag å etterforske saken og avgjøre om det utover dette var nødvendig å legge sakens behandling til et annet politikammer. Kun voldssaker vurdert som alvorlige ble etterforsket av et settepolitikammer.
SEFO-ordningen ble erstattet av Spesialenheten for politisaker 1. januar 2005.
Ergica
Ergica (spansk: Égica, født ca. 610, død 701/702) var vestgoternes konge i Spania fra 687 til han døde. Han var gift med Cixillo, datteren til kong Erwig som var hans forgjenger på tronen.
Da Ergica giftet seg med Cixillo, fikk Erwig ham til å sverge en ed for å beskytte Erwigs barn. Før han døde krevde Erwig at han skulle sverge en ny ed på at han ikke skulle nekte folket rettferdighet. Kort tid etter at han tok tronen, sammenkalte Ergica det femtende konsilet i Toledo hvor han hevdet at de to edene var motstridende og ba rådet av biskoper om å løsrive ham fra den ene eller den andre. Da konsilet bare delvis annullerte eden om å beskytte Erwigs barn, sammenkalte Ergica et nytt konsil av provinsielle biskoper, som resulterte i at Erwigs enke, Liuvigoto, ble sendt i kloster.
Metropoliten av Toledo, Sisebert, ledet i 693 et opprør mot Ergica til fordel for en mann kalt Suniefred, og mynter ble laget i den potensielle tronranerens navn. Opprøret mislyktes og Sisebert ble fratatt sitt presteembete og utstøtt av kirken. Videre ble hans etterkommere hindret fra å få embeter. Det ble bestemt at eventuelle andre opprør eller etterkommere av opprørere som ville dukke opp mot Ergica skulle selges som slaver.
Ergica hevdet i 694 å ha lært fra informanter at den jødiske befolkningen i Spania hadde forsøkt et opprør der de konspirerte med jøder og muslimer i Nord-Afrika. I respons erklærte Ergica at alt land som jøder eide var uten eier, alle jøder skulle være slaver og at alle jødiske barn over syv år skulle tas fra deres hjem og oppfostres som kristne. I landsbyer hvor jødene var uvurderlige for økonomien, gjaldt riktignok ikke denne loven. Men den ble sjelden gjennomført i praksis utenfor hovedstaden Toledo.
Musa bin Nusair, en jemeni-general, ble i 698 gjort til visekonge i Nord-Afrika og gitt ansvaret for å slå ned et stort berber-opprør. Han måtte også ta seg av konstant trakassering fra den bysantinske marine og bygget senere en egen marine for å erobre øyene Ibiza, Mallorca og Menorca.
Som tredjegenerasjons ariansk kristen, var ikke Ergica tolerant overfor dem som stod ham i mot. Han forfulgte homoseksuelle, som han straffet med kastrering, og jødene som ikke fikk utføre forretninger med kristne. Det er derfor ingen overraskelse at der senere, da Tariq ibn-Ziyad invaderte Den iberiske halvøy i 711, og dermed satte i gang den muslimske erobringen av Iberia, var utallige jøder i hans arméer.
Kort tid før han døde forandret Ergica en lov som sa at den som ble anklaget for tyveri av gods verdt 300 solidi skulle gjennomgå en test med kokende vann. Under Ergicas forandringer, kunne hvem som helst anklages for hvilket som helst beløp utsettes for denne ordningen. Samtidig publiserte Egica flere lover som slo hardt ned på rømte slaver.
Ergica startet byggingen i 691 av kirken San Pedro de la Nave i Zamara.
Ergica var far til kong Witiza som han delte styret med fra 693 til 701.
Junot Díaz
Han flyttet i 1974 fra Den dominikanske republikk til USA, hvor hans far hadde jobbet i årene før familien flyttet. Han fullførte en BA i engelsk på Rutgers College i 1992. I 1995 fikk han sin MFA fra Cornell University. Diaz arbeider nå som professor i kreativ skriving ved Massachusetts Institute of Technology.
Han debuterte i 1995 med den kritikerroste novellesamlingen Drown og brukte de neste elleve år på å skrive romanen Oscar Wao korte, makeløse liv, et arbeid som slet meget på ham. Men hans anstrengelser ble belønnet med en god mottakelse og han fikk året etter, i 2008 Pulitzerprisen for fiksjon, samt en rekke andre priser.
Díaz er inspirert blant annet av Toni Morrison og trekker en del veksler på sin store viten om og pasjon for klassiske tegneserier.
Giovanni Antonio Scopoli
Giovanni Antonio Scopoli (latinisert Johannes Antonius Scopoli; født 3. juni 1723 i Cavalese i Val di Fiemme i Tirol, død 8. mai 1788 i Pavia) var en lege og naturhistoriker fra Tirol.
Bakgrunn
Scopoli ble født som sønn av en advokat av italiensk herkomst. Han tok en grad i medisin ved Universität Innsbruck.
Karriere
Han praktiserte som lege i Cavalese og Venezia. Mye av tiden tilbrakte han i Alpene, hvor han samlet planter og insekter. Så arbeidet han som lege ved kvikksølvgruvene i Idrija, en liten slovensk by i Habsburgerriket i 16 år.
Han var også i to år privatsekretær for den katolske fyrdtbiskop av Seckau, biskop Leopold Ernst von Firmian.
I 1761 utga han De Hydroargyro Idriensi Tentamina om symptomene på kvikksølvforgiftning blant gruvearbeidere.
Scopoli brukte tid på å studere den lokale naturhistorien, og utga Flora Carniolica (1760), så vel som et større verk om insektene i Krain, Entomologia Carniolica (1763). Han utga også en serie Anni Historico-Naturales (1769–72), som blant annet inneholdt de første beskrivelsene av fugler fra flere samlinger.
I 1769 ble Scopoli professor for kjemi og metallurgi ved gruveakademiet i Schemnitz (nå Banská Štiavnica, Slovakia), og i 1777 overført til universitetet i Pavia. Han ble en bitter rival av Lazzaro Spallanzani som ble anklaget for å stjele spesimener fra museet i Pavia. Spallanzani ble stilt for retten, og den langvarige rettssaken endte med frifinnelse. Scopoli døde av slag kort tid etter Spallanzanis frifinnelse.
Hans siste verk var Deliciae Flora et Fauna Insubricae (1786–88), som også inneholdt vitenskapelige navn til fugler og pattedyr beskrevet av Pierre Sonnerat.
Plante-alkaloidet skopolamin ble først funnet i slekten Scopolia som er oppkalt etter ham. Autornavnet Scop. brukes på taksa han har beskrevet.
Pafnutij Tsjebysjov
Pafnutij Lvovitsj Tsjebysjov (Пафнутий Львович Чебышёв; født, død ) var en russisk matematiker. Navnet hans transkriberes også Tsjebysjef, i tillegg til en rekke andre varianter på andre språk: Chebyshev, Chebyshov, Tchebychev, Tchebycheff, Tschebyscheff (eldre tysk transkripsjon), Czebyszew med flere.
Han var en av Nikolai Brashmans studenter. Den av hans studenter som oppnådde mest anerkjennelse var Andrej Markov.
Han er kjent for sitt arbeid innen sannsynlighet og statistikk. Tsjebysjevs ulikhet sier at sannsynligheten for at en tilfeldig variabel ikke er mer enn a standardavvik fra forventningen ikke er mer enn 1/a2:
Özcan Eralp
Özcan Eralp (født 27. november 1935 i Izmir, Tyrkia, død 12. januar 2019) var en tyrkisk tegneserieskaper, mest kjent som tegner av Fantomet. Eralp flyttet til sin bror i Sverige i 1967, og fikk jobb hos Semic, som var utgiveren av Fantomet i Sverige. I 1968 tegnet han om og gjorde tillegg til historier fra italienske Fratelli Spada; i 1969 gjorde han det samme med gamle amerikanske eventyr av Ray Moore og Wilson McCoy. Den første historien med originale tegninger av Eralp er «Skattesøkeren», som ble utgitt i Fantomet 7/1971. I 1971 flyttet han tilbake til Tyrkia, men fortsatte å tegne Fantomet. I periodene 1976–1979 og 1986–1988 samarbeidet Eralp med veteranen Bertil Wilhelmsson; Wilhelmsson skisset stripene, mens Eralp tusja dem. Eralps siste historie kom i Fantomet 12/1991, og var den eneste av hans historier som ble laget for farger (Fantomet-bladet gikk over til farger i 1991).
Pafnutij Tsjebysjov
Tsjebysjevs ulikhet brukes til å bevise store talls svake lov og Bertrand-Tsjebysjevteoremet (1845|1850).
Debet
Debet er en regnskapsteknisk betegnelse som anvendes
I resultatregnskapet er en debetpost en kostnad siden kostnader reduserer resultatet, som igjen reduserer egenkapitalen som ligger på kreditsiden i balansen.
En debetpost vil alltid ha sin motpost i en bokføring som går til kredit.
Huskeregel: Å anvende kapital, debiteres. Å anskaffe kapital, krediteres. I kontoplanen innebærer kapitalanvendelse en økning av eiendeler eller kostnader mens kapitalanskaffelse innebærer økning av egenkapital, gjeld eller inntekter.
Debetsaldo
Debetsaldo er en saldo som står i venstre kolonne i regnskapet. For en eiendel betyr det at det er noe man eier. En debetsaldo i kontogruppe 2, betyr at man har noe tilgode hos noen. En debetsaldo i kontogruppe 3, betyr at man har kreditert salg, i kontogruppe 4 betyr det at man har kjøpt varer, i kontogruppe 5 betyr det at man har hatt personalkostnader, i kontogruppe 6 betyr det at man har hatt driftsutgifter, i kontogruppe 7 betyr det at man har hatt reise, representasjons, og salgskostnader. I kontogruppe 8 betyr det at man har hatt finanskostnader.
Den danske Smålandskrigen
Den danske Smålandskrigen (Danska Smålandståget 1154) var en kort dansk-svensk krig mellom Svein III av Danmark og Sverker den eldre av Sverige om herredømmet over Småland, senhøstes 1153 til tidlig vår 1154.
Orivesi
Orivesi er en finsk by og kommune i landskapet Birkaland. Kommunen har ved slutten av februar 2015 9,569 innbyggere og et areal på 940,07 km² hvorav 160,42 km² er vann. Orivesi er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Juupajoki, Ruovesi, Tammerfors, Kangasala, Kuhmois og Jämsä.
Den danske Smålandskrigen
Bakgrunn
En gang på slutten av 1140-tallet, under De danske kongekrigene, giftet den svenske kong Sverker den eldre seg med Rikissa av Polen. Rissika var enke etter Magnus den sterke, sønn av kong Nils av Danmark. Magnus den sterke ble valgt til svensk konge av vestgøterne i 1125 (i konkurranse med først Ragnvald Knapphövde, senere Sverker den eldre, begge valgt av uppsveaere og østgøtere),
Rikissas og Magnus den sterkes førstefødte sønn, Knut Magnusson V, måtte flykte fra Danmark i 1150, og søkte da tilflukt hos moren og stefaren, kong Sverker den eldre. På grunn av ekteskapet med Sverker hadde Rikissa muligheter til å hjelpe sin sønn. Mens Knut oppholdt seg ved det svenske hoffet fant han behag i Sverkers datter fra Sverkers første ekteskap, og i 1156 fikk han tillatelse til å gifte seg med henne. På et noe underlig vis ble Rikissa både mor og svigermor til sin sønn.
Samtidig ble det også inngått forlovelse mellom Magnus den sterkes allierte, Valdemar I av Danmark og Magnus den sterkes halvsøster Sofia. Med disse dynastiske båndene ble Sverige dypt innblandet i de danske tronstridighetene (se De danske kongekrigene) uten egentlig å ta del. Disse giftermålene kan også ha vært en del av motivet for Svein IIIs planer om krig mot Sverige. De politiske begivenhetene i Danmark etter riksmøtet i Merseburg, der den tysk-romerske keiser Frederik Barbarossa påtvang de tre danske tronpretendentene en fredsavtale, er noe dunkle.
Den utløsende årsaken for den danske Smålandskrigen, var at Sverkers sønn Johan Sverkersson, bortførte to adelige kvinner; hustruen og søsteren til jarl Karl av Halland. Johan Sverkersson var allerede beryktet for en ustyrlig natur og lettsindighet, og nøt ingen popularitet. Han bortførte de to kvinnene fra jarlens gård i Halland, for så å mishandle og voldta dem begge. Slike overgrep var den gang var sjeldne at kongesønnens handling ble tatt meget ille opp. Dansker, halleninger og svensker raste. På Vestergøtertinget ble Johan Sverkersson slått ihjel av bøndene, muligens anført av jarl Karls slektninger, som straff for udåden.
Men for danske kong Svein III var dette anledningen han hadde ventet på for å gå til krig. Svein III hadde innledet en samarbeidsavtale med Henrik Løve om et felles angrep på venderne, med løfte om betaling av 1500 pund i sølv. Dette toktet ble det ikke noe av, fordi hertugen av Sachsen var opptatt på annet hold. Da vendte Svein III seg overraskende mot Småland.
Krigen
Det var sent i året 1153 da de første forberedelsene til et militært angrep på Småland startet. For danskene bød ikke dette på vesentlige problemer; fordi sjøene og myrene var frosset til, kunne danskene ta seg fram lettere.
Først rykket danskene opp i Finnveden, en landsdel vest for Halland. Der møtte de liten motstand i områdene Sunnerbo, Östbo og Vestbo, som utgjør landsdelen. Folk overga seg og delte heller ut proviant enn å bli utsatt for plyndringer av danskene. Svein III førte hæren videre inn i Värend, nord for Blekinge. Men da ble vinterkulda verre enn danskene hadde regnet med, og det førte til store lidelser for hærfolket. Danskene fant færre forsyninger, da innbyggerne flyktet vekk med eiendeler og forsyninger. Kulde og sult begynte å ta liv på begge sider.
Värendboerne sperret et pass lengre innover i landet med tømmer som ble lagt på tvers i trange passasjer. I tillegg ble det reist en mur, slik at forsvarerne fikk fordel av å stå høyere enn danskenes hær, som straks de fikk se muren angrep under ledelse av Svein III. Danskene ble slått tilbake den første dagen i passet. Bøndene trakk seg, i ly av natten, vekk fra sperringene, og underkastet seg senere Svein III. Dermed ønsket han straks å fortsette videre innover i landet. Men forholdene var ikke lenger til stede for den planlagte fremrykningen, det var for lite mat til hestene, og mennene var medtatt av både kulde og de vanskelige forholdene med dyp sne. Svein III måtte innse at det ikke var mulig å fortsette felttoget, og han ga ordre om tilbaketrekning. Han delte hæren sin i to, den ene dro tilbake til Skåne, mens jarl Karl av Halland tok med seg noen folk til Halland.
Bøndene i Finnveden tok godt i mot de danske soldatene og holdt et gjestebud med mengder av mat og drikke. Men det hele var en felle, for etter at de trette danskene hadde drukket og spist seg sløve, ble låven de var i satt i brann, og væpnede bønder hogg og stakk ned de som flyktet ut. Jarl Karl mistet flere av slektningene sine i denne episoden, som er myteomspunnet av ettertiden. Trolig skjedde dette i Albo häred og Lekaryds sogn, ikke langt fra elven Nissan.
Med dette var krigen overstått, uten andre resultater enn død og lidelse.
Etterspillet
Svein IIIs troverdighet var blitt svekket i og med hærtoget inn i Småland. Han hadde dessuten pålagt folket sitt større skatt enn før. Dette var med på å utløse et opprør på Arnedal ting i Skåne. Opprøret fant trolig sted våren 1154. Svein III måtte møte til tings med væpnet følge, fordi bøndene hadde tatt med seg våpen, men det stoppet ikke skåningene fra å kaste stein etter kongen sin.
Pierre Thiolon
Pierre Thiolon (født 17. januar 1927, død 14. april 2014 ) er en fransk tidligere basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Den danske Smålandskrigen
Etterspillet
Rasende over denne ydmykelsen gjennomførte kongen represalier mot opprørenes gårder, medregnet landsbyene og omegn. Med opprøret slått ned med makt av den sjællandske hæren, ble freden gjenreist. Men kong Svein IIs omdømme, som allerede var dårlig, fortsatte å forringes.
Pierre Thiolon
Thiolon vant en olympisk sølvmedalje i basketball under OL 1948 i London. Han var med på det franske laget som kom på andreplass i basketturneringen bak USA. Det var andre gang basketball sto på det olympiske programmet, og tjuetre lag deltok i turneringen. Frankrike vant semifinalen over Brasil med 45-33, men i finalen tapte de mot USA med 21-65.
Den danske Smålandskrigen
Etterspillet
Skåningene var Svein IIIs viktigste støtte under kongekrigene. Men da Knud og Valdemar senere på året truet kongen, nektet skåningene å støtte kongen sin. Det var anledningen Knud og Valdemar hadde ventet på, for på sommeren dro de til Sverige for å hente sine tilkommende hustruer og sikre seg støtte fra svenskekongen. Sverker hadde nok merket seg at Knud og Valdemar hadde unnlatt å delta i vinterfelttoget mot Småland.
Innen den tid hadde Svein III forstått at skåningene hadde gått over til Valdemar og Knud, at de hadde inngått et forbund som tok Sverige med som en mulig faktor i en fremtidig strid.
Krigen mellom Danmark og Sverige ble avsluttet med Svein IIIs landflyktighet, men to år senere ble Sverker den eldre drept ved Alebäckbro, Alvastra. Det var trolig et bestillingsdrap fra den danske Magnus Henriksson. Samtidig hadde Svein III vendt tilbake til Danmark med Henrik Løves støtte og en vendisk hjelpeflåte.
Toner
Toner kan referere til
De brendte åsane
De brendte åsane, også skrevet  De brendte åsene, er et fjell i Larvik kommune i Vestfold og Telemark. Det har en høyde på 540 meter over havet og er det 11. høyeste fjellet i Vestfold av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.
Fortid (tidsskrift)
Fortid er et norskspråklig fagtidsskrift stiftet i 2004, som publiserer historierelaterte artikler og bokanmeldelser.
Tidsskriftet gis ut av historiestudentene ved Universitetet i Oslo, som også utgjør redaksjonen. Bladets visjon er å skape et bindeledd mellom historiestudenter og akademikere. Fortid utkommer med fire temanumre i året, og hadde per 2009 et opplag på 600. Fortid er medlem av Norsk Tidsskriftforening og distribueres gjennom Interpress.
Studieåret 2005/2006 ble tidsskriftet kåret til årets studentpublikasjon av Studentsamskipnaden i Oslo.
Rosemary Clooney
Rosemary Clooney (født 23. mai 1928 i Maysville i Kentucky, død 29. juni 2002 i Beverly Hills i California) var en amerikansk sangerinne og skuespillerinne.
Clooney begynte sin karriere som 13-åring, da hun sang med sin søster Betty på lokalradioen i Cincinnati. Hun var senere orkestervokalist og ble oppdaget over natten for sin innspilling av Come-on-a-My-House (1951). Hun medvirket senere i noen filmer men hadde sin største suksess som sangerinne.