cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Olga Olsen
Olga Olsen deltok sammen med flere venninner i arbeid for Tsjili-misjonen. Mot slutten av 1911 kom denne gruppen i kontakt med Elias Aslaksen. Flere av disse sluttet seg da til trosfellesskapet som hadde oppstått rundt Johan Oscar Smith og som har utviklet seg til det som i dag kalles Brunstad Christian Church. Olsen ble blant de første i bevegelsen til å forfatte egne sanger og salmer. Hun skrev til sammen 20 sanger i perioden 1912 til 1915 som i dag inngår i menighetens sangbok Herrens Veier. Også hennes venninner fra Tsjili-misjonen Gjertrud Wehme, Else Eriksen og Hanna Eriksen har forfattet sanger i sangboken.
Hun døde 26 år gammel av tuberkulose.
Augustin Matata Ponyo
Augustin Matata Ponyo (født 1964) er en kongolesisk politiker. Han var statsminister i Den demokratiske republikken Kongo fra 2012 til 2016.
Han studerte økonomi ved Universitetet i Lubumbashi med eksamen 1986, og fortsatte ved Universitetet i Kinshasa, der han fortsatte som vitenskapelig assistent til 1995, samtidig som han jobbet ved Kongos sentralbank. Fra 2000 til 2003 var han finansministerens rådgiver om samarbeid med internasjonale institusjoner. Dette ble videreført da han i 2003 ble generaldirektør for sentralbyrået for samarbeid (BCECO). 19. februar 2010 ble han tatt inn i Adolphe Muzitos andre regjering som finansminister. 12. februar 2012. Mens han fungerte som finansminister, ble Ponyo alvorlig skadet i en flyulykke nær byen Bukavu der to passasjerer og begge besetningsmedlemmer ble drept.
18. april 2012 ble han utpekt til statsminister av president Joseph Kabila, og 9. mai 2012 ble han godkjent som statsminister av nasjonalforsamlingen. Som statsminister beholdt han ansvaret for finansporteføljen. 14. august 2016 ble byen Beni angrepet av rebeller, og mange ble drept. Da Matata Ponyo besøkte byen 18. august ble han buet av hundrevis av mennesker. Det brøt ut voldelige protester som resulterte i at tre personer døde. Han trakk seg som statsminister for Den demokratiske republikken Kongo 14. november 2016, som en del av en avtale støttet av den afrikanske unionen om Kabilas avgang, som spesifiserte at en opposisjonsleder skulle ta stillingen som statsminister.
I 2020 ble han siktet for underslag og nepotisme i perioden han var statsminister. 15. november 2021 erklærte forfatningsdomstolen seg inhabil til å prøve Augustin Matata Ponyo og to andre tiltalte. Saken er dermed avsluttet i denne jurisdiksjonen.
Berd (Armenia)
Berd er en armensk by som ligger i provinsen Tavusj.
Den har 9 864 innbyggere (2016) og dekker et areal på 3,5 km².
Kvalifisering til EM i fotball for kvinner 2022, gruppe A
Kvalifisering til EM i fotball for kvinner 2022, gruppe A besto av de 6 lagene, , regjerende mester , , og. Trekningen ble utført i Nyon i Sveits 21. februar 2019, og seedingen var basert på lagenes ranking.
Gruppevinnerne og de 3 best rangerte lagene på andreplass kvalifiserte seg direkte til sluttspillet, de andre gruppetoerne skal spille playoff om de siste 3 plassene.
17. mars 2020 ble alle kampene utsatt på ubestemt tid på grunn av Koronaviruspandemien.
Kamper
{{Fotballkamp kollapsbar Van de Donk ⚽ 55' Spitse {{Goal|84|str.}} Kaya
{{Fotballkamp kollapsbar Zlidnis ⚽ 41', 56' Uka L. Syla
{{Fotballkamp kollapsbar Raadik Aarna Topçu {{Goal|55}} Civelek ⚽ 76' Hız Kaya ⚽ 81' Uraz {{Fotballkamp kollapsbar Tsjernomyrdina ⚽ 22', 46' Mashina ⚽ 49' Kozjnikova {{Gult|84}} Abdullina ⚽ 86' Karagenç
Høyfinnet havbrasme
Høyfinnet havbrasme (Taractes asper) er en fiskeart.
Den er sølvfarget med store skjell, og kroppen er sterkt sammentrykt fra sidene. Den skiller seg fra slektningen havbrasme ved panna ikke er så sterkt konveks og på at kroppen ikke er like høy. Arten kan bli 50 cm lang. Den lever i de frie vannmassene ute på åpent hav ned til 140 m dyp.
Høyfinnet havbrasme er en kosmopolitisk art som finnes i alle hav. Den er en sjelden gjest i norske farvann. Det første norske funnet ble gjort i Altafjorden, og Laurits Martin Esmark beskrev i 1862 dette eksemplaret som en egen art, Taractes raschii.
Zone interdite
Zone interdite («forbudt sone») sikter til to distinkte territorier etablert i tysk-okkupert Frankrike under andre verdenskrig etter undertegnelsen av våpenhvilen med Frankrike (andre Compiègne).
Den militære kystsone
En sone med begrenset tilgjengelighet for sivile ble etablert for å øke Atlanterhavsvollens sikkerhet. Den var 20 km bred og løp langs atlanterhavskysten fra Dunkerque til Hendaye. Den ble administrert fra Brussel av militæradministrasjonen for Nord-Frankrike og Belgia (Militärverwaltung in Belgien und Nordfrankreich).
Sone tiltenkt tyske bosettere
Et meget stort område i de nordlige og østlige deler av tysk-okkupert Frankrike omfattet seks departementer og deler av fire andre fra munningen av elven Somme til den sveitsiske grensen i Jura. Dette område ble atskilt fra zone occupée med en demarkasjonlinje og dermed i praksis atskilt fra det øvrige Frankrike. Uttrykkene zone réservée (reservert sone) og zone interdite ble ofte benyttet om hverandre, men noen kilder utskiller en mindre forbudt sone, med deler av departementene Somme, Aisne og Ardennes, fra den større reserverte sonen. Denne ekstra demarkasjonslinjen synes imidlertid aldri å ha eksistert annet enn i teorien.
Selv om Adolf Hitler opprinnelig ikke hadde noen planer om territoriell ekspansjon inn i det østlige Frankrike annet enn tilbakeføringen av det tidligere tyske område Alsace-Lorraine (og han syntes ikke engang at disse provinsene representerte noen særlig vinning for Tyskland, idet han overfor Albert Speer gav uttrykk for sin oppfatning at flere tiårs fransk styre hadde gjort dem «rasemessig verdiløse» ), gjorde det fullstendige tyske hegemoni som fulgte etter seieren over Frankrike at dette området ble oppfattet av ham som av særlig interessant å annektere til gagn for tyske strategisk og økonomiske interesser. Dette gjaldt særlig de områder der man med henvisning til historiske fransk-tyske grenser kunne på et vis rettferdiggjøre det.
Håkan Jeppsson
Som sportsutøver
I sine yngre dager spilte Jeppsson fotball for Malmö FF, samtidig som han spilte bordtennis for IK Pallas. Etter et par år som aktiv i begge idretter, bestemte Jeppsson seg for å slutte med fotball, og satse på en karriere som profesjonell bordtennisspiller. Jeppssons aktive karriere var i en god periode for svensk bordtennis, som dominerte i idretten på verdensbasis på 1970- og 80-tallet. Etter en tid gikk han lei av et liv som en profesjonell idrettsutøver, og han begynte studiene innen internasjonal økonomi ved Lunds universitet.
Zone interdite
Sone tiltenkt tyske bosettere
Mot slutten av mai 1940 (før våpenhvilen), instruerte Hitler Wilhelm Stuckart, statsekretær i Innenriksministeriet, til å utarbeide forslag for en ny tysk vestgrense. Et memorandum fra Stuckart fra 14. juni 1940, eller fra noen i hans nærhet i innenriksministeriet, drøftet annektering av visse deler av det østlige Frankrike. Dokumentet la frem en plan for å svekke Frankrike ved å redusere landet i henhold til de middelalderske grenser gjeldende for Det tysk-romerske rike og ved å erstatte den franske befolkning i de annekterte områder med tyske innflyttere. Dette memorandum dannet grunnlaget for den såkalte nordøstlinjen (også kalt «Den svarte linje» og «Førerlinjen»), som avgrenset den forbudte sone.
Håkan Jeppsson
Sivil karriere
Etter endt utdanning jobbet Jeppsson seg til bedre posisjoner innen svensk næringsliv. Jeppsson hadde en ledende stilling i Papyrus AB fra 1999 til 2001, og var senere konsernsjef i BE Group. Jeppsson var konsernsjef i Inwido fra 2009 av.
Zone interdite
Sone tiltenkt tyske bosettere
Den 28. juni 1940 var sonen blitt hermetisk lukket, angivelig på grunn av ødeleggelsene der etter de harde kampene under den tyske invasjon. Flyktninger som hadde rømt unna den tyske fremmarsj ble til å begynne med ikke tillatt å flytte tilbake, men etterhvert ble det gradvis utstedt tillatelser for arbeidere i underbemannede yrker. Etter august 1940 ble jordbrukseiendommer til bønder som ikke hadde vendt tilbake, konfiskert av the Ostdeutsche Landbewirtschaftungsgesellschaft, som var blitt opprettet for drift av polske landbruksområder. Selskapet tok i bruk navnet Westland i den forbudte sone, og sommeren 1942 var dets drift kommet opp i rundt fire 4 millioner hektar jordbruksland.
Håkan Jeppsson
Styreleder i Malmö FF
Jeppsson ble valgt inn i Malmö FFs styre i 2004. Han ble etter hvert valgt til nestleder i styret, hvor Bengt Madsen var valgt til styreleder. I 2010, da Madsen bestemte seg for ikke å stille til gjenvalg, var Jeppsson eneste kandidat til å etterfølge ham, noe han også gjorde 18. februar 2010. I Første sesong med Jeppsson som styreleder, og i det som var klubbens hundreårsjubileum, vant Malmö FF sitt 16. svenske mesterskap.
Malmö FF hadde flyttet fra sin tidligere hjemmebane Malmö stadion, til Swedbank Stadion, året før Jeppsson tok over klubbens ledelse. Det nye stadionet skapte økonomiske muligheter, men utgjorde også en risiko for klubben. Denne risikoen ble synliggjort da klubben for 2010-sesongen rapporterte om et underskudd på 30 millioner SEK. Malmö FFs administrerende direktør, Pelle Svensson, gikk av, og Jeppsson annonserte flere innstrammingstiltak for å snu resultatet til overskudd. Et av tiltakene som ble iverksatt, var en økning av Malmö FFs eierandel av Swedbank Stadion til 75 %, for å redusere klubbens kostnader, samt øke inntektene. Jeppsson beholdt vervet som styreledere til sin bortgang i 2018.
Zone interdite
Sone tiltenkt tyske bosettere
Noen landredistribusjon til tyske bønder var det imidlertid ikke mulig å gjennomføre, grunnet den begrensede tilgang på potensielle nybyggere, et problem som ble ytterligere forverret av de stadig økende behov for mannskaper til Wehrmacht. Uansett var de tyske styrker som bevoktet demarkasjonslinjen utilstrekkelig store til å forhindre at innbyggerne vendte tilbake, og slik var det ved utgangen av 1940 bare om lag én million av dem som fortsatt manglet (om lag en syvdel av befolkningen der før krigen).
Om natten mellom 17. og 18. desember 1941 ble de tyske styrker som bevoktet demarkasjonslinjen rett og slett trukket tilbake, ettersom den militære kommandant i Frankrike, Otto von Stülpnagel, anså linjen for illusorisk, etter at så godt som hele befolkningen hadde vendt tilbake. Men på papiret fortsatte linjen å eksistere for resten av okkupasjonstiden.
Domitia
Domitia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, svarte eller brune trebukker. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er avlange med markerte, rettvinklede "skuldre".
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sentral- og Vest-Afrika.
Ski-VM 2011 – 10 kilometer klassisk kvinner
Kvinnenes 10 kilometer klassisk under Ski-VM 2011 ble holdt den 28. februar 2011 i Oslo. Marit Bjørgen vant øvelsen foran Justyna Kowalczyk, mens regjerende verdensmester, Aino-Kaisa Saarinen, ble nummer tre. Regjerende olympisk mester, Charlotte Kalla, ble nummer 11.
Konsistens
Konsistens refererer til den fysiske følelsen mat eller drikke gir i munnen, i motsetning til smak. Sammen med smak og lukt utgjør den den de tre måtene mat oppleves på.
Loomis
Loomis AB er i dag et svensk verdihåndteringsselskap. Selskapet ble skilt ut av Securitas AB i 2008. Det har omkring 20 000 ansatte i 16 land.
Historie
Selv om Loomis er et relativt ungt selskap i skandinavia, har det historie som stammer tilbake 150 år tilbake i tid. Det begynte med at Wells Fargo & Co ble grunnlagt på midten av 1850 tallet. Noen år senere tok selskapet over den vestlige halvdelen av the Pony express. Dette selskapet drev primært med å frakte pakker mellom øst og vest i Amerika. Navnefaren til Loomis-navnet, Lee Loomis fraktet i 1905 utstyr og forsyninger til gullgruvene i Amerika og returnerte med gull. På slutten av 1920-tallet stiftet han Loomis Armored Car Serive. Etter flere fusjoner tok loomis over Wells Fargo, og tok det nye navnet Loomis, Fargo &CO. På starten av 2000-tallet kjøpte Securitas opp Loomis, Fargo & Co. Etter oppkjøpet ble ble det oppkjøpte selskapet implementert i Securitas. Noen år senere i 2006 bestemte Securitas at de skulle skille ut alle selskapene i egne selskaper som skulle spesialisere seg innenfor sitt område. Det var den gang at Securitas Cash Handling Services tok da navnet Loomis som vi kjenner den dag i dag.
I Norge
I Norge håndteres cirka 50% av kontanter og ca 30% av alle korttransaksjoner håndteres av Loomis. I alt benytter 13200 butikker i Norge tjenesten.
Loomis tilbyr avhenting av dagsoppgjør, transport, levering av veksel og vektertjenester.
Kunder
Rema 1000, Jernia, Elkjøp, Plantasjen, Nille og Clas Ohlson er noen av butikkkjedene i Norge som benytter Loomis for pengehåntering. Norges bank er også en samarbeidspartner, da Loomis har flere droppunkt for penger rundt om i byer hvor kunder kan avlevere sine dagsoppgjør.
Vilde Heggem
Vilde Heggem (født 28. mars 1983) er en norsk forfatter og lyriker, bosatt i Halden.
Blikåsbekken kraftverk
Installert effekt er 4 kW. Årsproduksjon er 0,016 GWh.
Verdon
Verdon er en 175 km lang elv sørøst i Frankrike, og en av sideelvene til Durance fra venstre. Den har sitt utspring i en høyde om lag 2 400 meter over havet sørvest i Alpene (De maritime Alpene) nær Col d'Allos i fjellkjeden Trois Evêchés nær Barcelonnette. Den renner sørvestover gjennom følgende departement og byer:
Verdon renner gjennom flere kunstige innsjøer før den munner ut i Durance nær Vinon-sur-Verdon sør for Manosque. Verdon er mest kjent for det imponerende gjelet den renner gjennom, Gorges du Verdon. Dette kalksteinsgjelet er 20 km langt og mer enn 300 meter dypt, og er et populært turiststed, blant annet for fjellklatring. Navnet kommer av den grønnaktige fargen vannet har i gjelet.
Calometopus unicolor
Calometopus unicolor er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.
Calometopus ducarmei
Utseende
Små til middelsstore, avlange, litt matte gullbasser. Hodet er forholdsvis stort med tydelig «hals», foran med en U-formet innskjæring. De er mørke med lyse flekker.
Utbredelse
Arten er utbredt i Den demokratiske republikken Kongo.
Calometopus unicolor
Utseende
Små til middelsstore, avlange, litt matte gullbasser. Hodet er forholdsvis stort med tydelig "hals", foran med en U-formet innskjæring. De er mørke med lyse flekker.
Utbredelse
Arten er utbredt i Den demokratiske republikken Kongo.
Ischiocassis
Ischiocassis er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Ganske små, ovale, halvblanke, rødbrunlige (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbiller. Sett frå siden er de butt kjegleformede, høyest i midten. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen bredt oval, nokså jevnbred i midten. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" skarpt framskytende. Kantene av pronotum og dekkvingene danner en nesten kontinuerlig kurve. Oversiden er ganske grovt punktert.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.
Opplag (trykk)
Opplag er antallet eksemplarer som trykkes av ei bok, ei avis, et tidsskrift og liknende. Et opplag er også hele mengden av eksemplarer fra den samme trykkinga.
Elisabeth Bjøre
Elisabeth Bjøre Glesne (født Elisabeth Bjøre; 25. september 1966) er en norsk advokat og tidligere skøyteløper. Hun representerte Norge og Oslo Idrettslag. Bjøre gikk for Ask SK og Fagernes IL som henholdsvis junior og jenteløper.
Opplag (trykk)
Opptrykk, nytt opplag og ny utgave
Slik kan for eksempel bestselgere som Bibelen eller Snorres kongesagaer komme ut i ulike utgaver, altså med forskjellig språk, illustrasjoner, manusutvalg, bokstørrelser og annet. Når en derimot gjør et opptrykk fra samme trykkplater eller digitale originaler og får ei bok som ser helt lik ut som en fra forrige opplag, kalles det nytt opplag. Ei bok kan derfor få et tillegg som «2. reviderte utgave, 3. opplag» i kolofonteksten.
Norske bokopplag
Forlagene prøver å beregne opplaget etter sannsynlig salg av ei bok. Vanlige opplag for ny, norsk skjønnlitteratur er 2500-3000 eksemplarer for dikt og barnebøker, hvorav staten gjennom innkjøpsordningen kjøper inn 1500 eksemplarer til folkebibliotekene. Romaner trykkes vanligvis også i rundt 3000 eksemplarer som et førsteopplag. Mer populære og kommersielle bøker trykkes ofte i flere eksemplarer første gang. Opplag over 5 000 -10 000 regnes som salgsmessige suksesser. Forlagene oppgir imidlertid sjelden hvor mye bokutgivelsene deres faktisk selger, men bruker isteden antall opplag eller opplagstall, altså antall trykte eksemplarer, i markedsføringa for å antyde hvor populær ei bok er. Reklameteksten «Nytt opplag!» forteller bare at boka er trykt opp igjen, ikke at den har solgt mye. Det kan for eksempel ha vært et urealistisk lavt førsteopplag for å få anledning til å trykke flere og annonsere med det.
Blir hele opplaget utsolgt, kan forlagene vurdere å trykke et nytt opplag, eventuelt en ny utgave i for eksempel pocketbokformat. Usolgte bøker som blir liggende på lager, blir ofte lagt ut på billigsalg eller eventuelt makulert, det vil si brent opp.
Betegnelsen «begrenset opplag» kan øke eksklusiviteten til en utgivelse og fremme kjøpelysten ved at kjøperen får inntrykk av at det er få eksemplarer og derfor er viktig å kjøpe fort før det blir utsolgt.
Avis- og tidsskriftsopplag
Opplagstall for trykte numre av aviser og blader oppgis ofte som gjennomsnittsopplag per nummer i løpet av en tidsperiode, for eksempel et år. Økning eller nedgang i opplaget av aviser og blader forteller om utviklingen for salget, enten det er foregår gjennom løsslag eller gjennom abonnement.
I 1990 satte avisen Argumenty i Fakty verdensrekord for største opplag med 33,5 millioner eksemplarer i den tidligere Sovjetunionen.
Åsa landhandleri
Åsa landhandleri er en butikk som ligger i tidligere Vegårdsfjerdingen, bokstavelig talt langs Åsaveien innerst i Steinsfjorden, ved det vesle tettstedet i Åsa i. Landhandleriet ble etablert i 1892 og har hatt flere eiere opp gjennom tiden. Den siste eieren overtok driften i 2009, kjøpte eiendommen i 2010, og la ned butikkdriften i 2011. Men det var ikke slutt for landhandleriet allikevel.
Ayrum
Ayrum er en armensk by som ligger i provinsen Tavusj.
Den har 2 400 innbyggere (2017) og dekker et areal på 1,3 km².
Noyemberyan
Den har 5 310 innbyggere (2011) og dekker et areal på 3,6 km².
Jeghegnadzor
Jeghegnadzor er en armensk by som ligger i provinsen Vajots Dzor.
Den har 7 633 innbyggere (2006) og dekker et areal på 27 km².
Karl-Heinz Steffens
Karl-Heinz Steffens (født 1961 i Trier) er en tysk dirigent og klarinettist. Han avsluttet i 2007 sin virksomhet som soloklarinettist ved Berliner Philharmoniker og ble kunstnerisk leder (Generalmusikdirektor) ved Halle Opera. Han har siden 2009 vært sjefdirigent ved Den tyske statsfilharmoni Rheinland-Pfalz. Steffens overtar som musikksjef ved Den norske Opera & Ballett fra 1. august 2016.
Liv og virke
Karl-Heinz Steffens studerte fra 1982 til 1985 klarinett ved Hochschule für Musik und Darstellende Kunst Stuttgart under Ulf Rodenhäuser. Etter sitt første engasjement som klarinettis ved Kassel statsteater, var han solo-klarinettist ved Frankfurt-operaen (1985-89). Siden arbeidet han for Symphonieorchester des Bayerischen Rundfunks (1989-96) og for Berliner Philharmoniker (2001–2007).
Steffens underviste ved Hannover høyskole for musikk og teater i perioden 1996 til 1999. I 2001 tiltrådte han som professor ved Hochschule für Musik „Hanns Eisler“ Berlin
Nahum Goldmann
Nahum Goldmann også Nachum og Goldman, (født 10. juli 1895 eller 1894 i Visjnievo, henholdsvis Visjnieva (belarusisk Ві́шнева, russisk: Вишнево), daværende Det russiske keiserdømmet, nå Belarus, død 29. august 1982 i Bad Reichenhall i Bayern i Vest-Tysjkland) var en jurist, publisist, politiker og ledende sionist av jødisk bakgrunn. Han hadde i løpet av sitt liv flere statsborgerskap, herunder russisk, tysk, sveitsisk, amerikansk og israelsk. Goldmann var som grunnlegger og mangeårig president i Den jødiske verdenskongressen, en av samtidens ledende sionister.
Bakgrunn
Nahum Goldmann var sønn av en jødisk lærer og forfatter. Hans fødselsår angis som enten 1894 eller 1895. Nahum tilbrakte tidlige år hos sine besteforeldre. Bestefaren var lege og leder i den lokale jødiske samfunn. I 1901 flyttet han til familien i Frankfurt am Main, der faren, Solomon Goldman utga Frankfurt israelske familieblad.
Goldmann studerte jus i Marburg, Berlin og Heidelberg, blant annet under Karl Jaspers. Under første verdenskrig protesterte Goldmann mot utvisningen av utenlandske jøder, og ble selv internert i Bad Nauheim.
Karriere
Siden ble han ansatt i Auswärtiges Amt hvor han arbeidet i avdelingen for jødiske spørsmål.
Goldmann utga i Heidelberg Freien Zionistischen Blätter, og var fra 1926 medlem av Zionistischen Vereinigung in Deutschland. Han grunnla i 1920 i Berlin Eschkol-Publikations-Gesellschaft og utga fra 1926 til 1933 sammen med Jakob Klaatzkin Encyclopaedie Judaica, i den opprinnelige tyskspråklige utgaven.
Emigrasjon(er)
Goldmann emigrerte i 1933, og var fra 1935 til 1940 representant for Jewish Agency i Folkeforbundet i Geneve.
Nahum Goldmann bodde i USA fra 1940 til 1960, og fra 1945 som amerikansk statsborger. Han arbeidet sammen med David Ben Gurion for etableringen av staten Israel. Fra 1949 til 1978 var han president i Den jødiske verdenskongressen, og fra 1951 også leder av Claims Conference som rettet erstatningskrav blant annet mot Tyskland. Goldmann deltok i forhandlingene med Tyskland som førte til Luxembourg-avtalen.
Fra 1960 bodde han i Sveits og Israel. Han var fra 1956 til 1968 president i World Zionist Organization.
Automeris
Automeris er en artsrik slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae). De lever bare i Amerika, og med et par unntak bare på vestsiden av Nord-, Mellom- og Sør-Amerika. Flest arter finnes i det nordvestlige Sør-Amerika og i Mexico.
Utseende
Stort sett middelsstore (vingespenn oftest 50 – 80 mm) påfuglspinnere. Disse artene har ensfargede, gjerne brunlige eller gule, framvinger og store øyeflekker på bakvingene. Bakvingen har et eller flere mørke tverrbånd langs kanten. Larvene er tett kledt med stive, korte hår som inneholde gift.
Levevis
Som hos mange andre påfuglspinnere kan larvene leve på mange ulike busker og trær. Larvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge. De kan legge ut på vandringer på en lang rekke, den ene bak den andre. Som andre påfuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke næring til seg. Noen flyr om natten, andre om dagen.
Neslehår
Larvene, til dels også de voksne sommerfuglene, er kledt med neslehår. Disse frigjør gift om man kommer i kontakt med dem og kan utløse hudirritasjon, av og til også mer alvorlige komplikasjoner. Hemileucinae er den sommerfugl-gruppen som forårsaker mest medisinske problemer i Mellom- og Sør-Amerika. I motsetning til enkelte andre slekter er Automeris-larvene ikke potensielt dødelige, men de kan forårsake betydelig ubehag.
Anastasija Vorontsova
Anastasija Aleksandrovna Vorontsova (født 17. september 1988 i Kostroma) er en russisk skøyteløper.
Automeris
Systematisk inndeling
Det er beskrevet rundt 260 arter, listen under er ikke fullstendig.
Jesper Löfgren
Jesper Fredrik Löfgren (født 3. mai 1997) er en svensk fotballspiller som spiller for.
Löfgren signerte for Brann den 15. august 2018. Han ble offisielt Brannspiller den 12. januar 2019.
Rampage: Capital Punishment
Rampage: Capital Punishment (originaltittel: "Rampage: You End Now") er en amerikansk actionfilm fra 2014.
Filmen var en oppfølger til actionfilmen Rampage fra 2009. Den ble regissert av Uwe Boll, og ble publisert i USA den 19. august 2014. Den tredje og foreløpig siste filmen i film-serien ble publisert i 2016, under navnet Rampage: President Down.
Handlingsreferat
Umiddelbart etter å ha begått voldsomme massemord i hjembyen Tenderville, Oregon, forsvant Bill Williamson og har gjemt seg fra amerikanske myndigheter i årevis med alle pengene han stjal fra en bank i løpet av massakren. Video-opptak av hans meninger for voldelig kontroll av verdens befolkning har fått millioner av treff, og har gjort Bill Williamson til en Internett-sensasjon. En dag bruker Bill noe av de stjålne pengene til å finansiere enda et mord, kjøpe enda flere skytevåpen og utstyr. I tillegg konstruerer han flere hjemmelagde eksplosiver. Han gjør sine siste forberedelser, kler på seg rustningen av kevlar, og skyter flere tilfeldige fotgjengere uten å bli oppdaget.
Bill reiser videre til en TV-stasjon i Washington, D.C., hvor han ødelegger bilen sin og går inn i bygningen. Innvendig skyter han en sikkerhetsvakt og flere ansatte. Deretter holder han de overlevende, inkludert nyhetsanker Chip Parker, som gissel og tvinger dem til en kjeller. Han dreper en av gislene som nektet å følge hans ordre. Bill gir Chip en video som skal sendes på landsdekkende TV, og krever at Chip deretter skal komme tilbake til kjelleren med et kamera sånn at TV-stasjonen kan gjøre et intervju med ham. Samtidig som Chip er vekk, blir Bill konfrontert av et gissel - som avslører at hun er søster til en av dem han drepte i løpet av Rampage.
Videoen han lagde tidligere blir sendt på direktesendt TV, og Bill appellerer til det amerikanske folket om å gjengjelde seg mot politikere og den velstående eliten for å gjenopprette det amerikanske samfunnet. Chip kommer tilbake til kjelleren med et kamera-team, inkludert en undercover-politibetjent. Bill blir umiddelbart mistenksom overfor undercover-betjenten og dreper ham. Bill mener at hans handlinger utelukkende handler om menneskeheten og jordklodens overlevelse. Bill havner deretter i en skuddveksling med SWAT, før han forsøker å stikke av og komme seg unna politiet som hadde omringet bygningen.
Fred Trump
I 1920, i en alder av 15 år, begynte Fred Trump med eiendomsutvikling og entreprise, og grunnla firmaet Elizabeth Trump & Son med sin mor Elizabeth Christ Trump, som var en aktiv partner. Det var hun som signerte dokumenter, fordi han var under 21. I 1927, da Fred var 22, ble E. Trump & Son formelt stiftet.
I 1927 ble Trump arrestert under en Ku Klux Klan-parade gjennom Jamaica-nabolaget i Queens.
Trump ble kalt «husbyggingsindustriens Henry Ford» av avisen Brooklyn Eagle i 1938. Han var av tysk avstamming, men under andre verdenskrig og flere tiår senere hevdet han å være av svensk opprinnelse. Ifølge nevøen John Walter var årsaken at «[Trump] hadde mange jødiske leieboere og det var ikke bra å være tysk på den tiden.»
Donald gikk inn i farens selskap Trump Management Company i 1968 og i 1971 ble han gjort administrerende direktør av faren. I 1973 ble de saksøkt av borgerrettighetsavdelingen av USAs justisdepartement (Civil Rights Division) for brudd på borgerrettighetene ved å bedrive diskriminering av minoriteter. Trump slo da tilbake og hevdet at regjeringen bevisst hadde kommet med falske og misvisende uttalelser og de krevde 100 millioner dollar i et motsøksmål. Partene inngikk forlik i 1975 og begge hevdet de hadde seiret.
En undersøkelse foretatt av The New York Times i 2018 hevdet at Fred Trumps sønn Donald, gjennom skatteundragelser, mottok over 413 millioner dollar fra farens eiendomsselskaper.
I 1999 fikk Trump lungebetennelse og ble innlagt ved Long Island Jewish Medical Center. Han døde 25. juni 1999, 93 år gammel, og ble begravet ved Lutheran All Faiths Cemetery i Middle Village i New York City. Hans ektefelle, Mary Anne, døde et år senere, 88 år gammel.
Chasing Liberty
Chasing Liberty er en amerikansk romantisk film fra 2004 regissert av Andy Cadiff. Hovedrollene spilles av Mark Harmon, Mandy Moore og Matthew Goode. Filmen handler om den 18 år gamle datteren til USAs president som gjør opprør mot den konstante tilstedeværelsen av Secret Service-agenter i hennes liv, og dette fører til både eventyr og uventet romantikk. Chasing Liberty ble filmet Praha, Venezia, Berlin, London og Washington, DC.
Handling
Anna Foster (Mandy Moore) er datter av USAs president James Foster (Mark Harmon). Når Secret Service-agenter ødelegger et stevnemøte, krever Anna mer frihet fra sikkerhetsagentene sine. Under en tur til Praha går presidenten med på at Anna bare skal følges av to agenter, hvis Secret Service sitt kodenavn er Liberty. I Praha går Anna og venninnen Gabrielle (Beatrice Rosen) til en konsert, hvor Anna oppdager flere Secret Service-agenter i folkemengden. Anna tror at faren hennes har brutt løftet han ga til henne, og hun sniker seg vekk fra agentene med hjelp fra Gabrielle. Anna ber en ung mann, Ben Calder (Matthew Goode) om han kan kjøre henne vekk på motorsykkelen hans. Det Anna ikke vet er at Ben tilhører Secret Service, og han informerer agentene Alan Weiss (Jeremy Piven) og Cynthia Morales (Annabella Sciorra) om hvor Anna befinner seg. Når presidenten får vite om oppførselen hennes, instruerer han Ben til å beskytte Anna uten å avsløre sin sanne identitet, for å gi Anna en illusjon av frihet samtidig som hun er i sikkerhet.
I den tro at hun endelig er fri, hopper Anna naken ut i Vltava-elven i den tro at det er Donau. Neste morgen, ringer Anna til foreldrene sine. I begynnelsen er de lettet over at datteren deres er har det fint, men presidentens tone endrer seg når han blir vist bilder av Anna som hoppet naken i elven. Irritert på farens overbeskyttende tone, bestemmer Anna seg for å reise til Loveparade i Tyskland. Hun og Ben går ombord et tog med planer om å dra til Berlin, og på toget møter de Scotty McGruff (Martin Hancock), en romantiker som gir dem noen klistremerker, som de kan legge fra seg på tilfeldige offentlige steder, og en dag når de er ulykkelige, oppdager de kanskje et klistremerke og dette vil gjøre at de blir glade igjen. Ben oppdager at toget de sitter på er på vei til Venezia, som ligger i motsatt retning av Berlin. I Venezia kontakter Ben agentene Weiss og Morales - som nå er kjærester – før han utforsker byen sammen med Anna og McGruff. Når McGruff forsvinner fra dem, innser Anna at han har stjålet lommeboken og alle pengene hennes.
Når Anna blir gjenkjent av noen turister, prøver hun og Ben å flykte. Uten penger, forteller de en godhjertet gondolier, Eugenio (Joseph Long), at de nylig har giftet seg mot foreldrenes ønsker. Under den gratis gondol-turen, kysser Ben Anna. Når han får vite at de "nygifte" ikke har noen steder å bo, inviterer Eugenio dem hjem til seg, hvor de blir ønsket velkommen av moren hans, Maria (Miriam Margolyes). Anna tror at kysset deres var dyptfølt, og hun vil ha sex med Ben, men han avviser hennes tilnærmelser. Neste dag, kjører Eugenio dem til den østerrikske grensen. Agentene Weiss og Morales dukker opp hjemme hos Eugenio hvor Maria forteller dem at Anna og Ben nylig har giftet seg, og agentene rapporterer deretter til Annas foreldre. Opprørt over at Ben avviser tilnærmingene hennes, haiker Anna i en lastebil, og Ben følger etter henne gjennom den østerrikske landsbygda. Anna kommer til en bro, hvor hun møter noen tyskere som driver med strikkhopping. Ben kommer akkurat i det Anna blir fastspent i tauet og skal hoppe fra broen, og han insisterer på å hoppe sammen med henne.
Senere den kvelden spør en av tyskerne som driver med strikkhopping om Anna vil dele telt med ham for natten. Først nekter hun og flørter med Ben, men Ben avviser stadig tilnærmingene hennes. Opprørt, ombestemmer hun seg og går for å finne teltet til tyskeren. Ben innrømmer endelig sine følelser for Anna, og de tilbringer natten sammen. I Berlin kontakter Ben de andre Secret Service-agentene, Anna overhører ham og avslører hvem han er. Rasende på at Ben ikke fortalte hvem han var løper Anna sin vei, bare for å bli trakassert av noen menn. Ben redder henne, og Anna reiser tilbake til USA sammen med foreldrene sine. Når hun begynner på college blir hun fremdeles beskyttet av Weiss og Morales som planlegger å gifte seg. Anna ser et klistremerke som minner henne på eventyrene hennes i Europa. I løpet av julen nevner faren hennes at Ben har trukket seg fra Secret Service, og arbeider som fotograf i London. Under et utvekslingsprogram til Oxford University går Anna for å besøke Ben og de kysser hverandre før de reiser en tur på motorsykkelen hans.
Lysefjorden Rundt Extreme Ultra Trail
Lysefjorden Rundt Extreme Ultra Trail er et årlig ultraterrengløp som arrangeres rundt Lysefjorden i Forsand kommune i Rogaland. Løpet ble arrangert første gang i 2016.
Løpet er på ca 130 km, og har 5-6.0000 høydemeter.
Calometopus legrandi
Calometopus legrandi er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.
Utseende
Små til middelsstore, avlange, litt matte gullbasser. Hodet er forholdsvis stort med tydelig "hals", foran med en U-formet innskjæring. De er mørke med lyse flekker.
Utbredelse
Arten er utbredt i Sentral-Afrika.
Martin Johannes Bugge
Martin Johannes Bugge (født 2. oktober 1830 i Verdal, død 24. januar 1916 i Kristiania) var en norsk overlærer, lyriker og litterat.
Martin Johannes Bugge var sønn av proprietær, senere tollbetjent Christian Severin Bugge og Johanne Cathrine Helsing. Han tok examen artium med laud (= karakteren 2) ved Trondhjem katedralskole i 1847, og ble dimittert til filologiske studier ved Universitetet i Christiania. Bugge ble cand. philol. med haud (= karakteren 3) i 1853. Han vikarierte en stund som lærer i Fredrikstad, før han i november 1854 ble utnevnt til adjunkt ved «Kongsbergs Middel- og Realskole».
I 1861 ble han gift med Marie Mjøen (1839–1868) fra Kongsberg, som døde allerede året etter at sønnen, den senere museumsbestyreren og lokalhistorikeren Kristian Martin ble født. De hadde også fått to døtre, Ellen Johanne (f. 1863) og Hanna Marie (f. 1865). Familien bodde på den tiden i Ekermogt. mt. 381 på Kongsberg. Martin Johannes Bugge giftet på nytt i 1873 med sin kollega Christine Margrethe Pavels Støren. Fra juni 1875 fungerte Bugge som overlærer ved «Aalesunds Latinskole». Han ble dessuten etter hvert et ivrig lagsmedlem og styreleder i «Foreningen til Dyrenes Beskyttelse i Kristiania».
Sucking in the Seventies
Sucking in the Seventies er det fjerde offisielle samlealbumet fra The Rolling Stones, og det ble utgitt i april 1981.
Det er oppfølgeren til samlealbumet Made in the Shade fra 1975, og inneholder materiale fra It's Only Rock 'n Rolls «Time Waits for No One» i 1974 til «If I Was a Dancer (Dance Pt. 2)» fra Emotional Rescue-innspillingen i november 1979.
Tbilisis metro
Tbilisis metro (georgisk: თბილისის მეტროპოლიტენი, Tbilisis Metropoliteni) er en undergrunnsbane i Georgias hovedstad Tbilisi. Den åpnet 11. desember 1966 og ble dermed det fjerde undergrunnssystemet i daværende Sovjetunionen. Som i de fleste andre sovjetiske metroer er de fleste stasjonene svært dype og har mange dekorasjoner. Metroen har to linjer, og en tredje er under bygging.
Sucking in the Seventies
Der Made in the Shade bestod kun av standard albumversjoner, består Sucking in the Seventies for det meste av spesielle versjoner. Kun «Shattered» og singel B-siden «Everything Is Turning to Gold» er standardutgave. «If I Was a Dancer (Dance Pt. 2)» er en annen versjon av «Dance Pt. 1» fra Emotional Rescue, med annen tekst.
AllMusic skriver "The amazing thing is that Sucking in the Seventies captures the garish decadence and ennui of the band better than the proper albums from this period. Not that this is a better record than Some Girls, but it is better than either Black and Blue or Emotional Rescue."
Den eneste listetopperen fra denne perioden, «Miss You», er utelatt, noe som kan være grunnen til at Sucking in the Seventies havnet lavt på listene i 1981.
Sporliste
Alle låter skrevet av Mick Jagger og Keith Richards, med mindre noe annet er oppgitt.
Movendi International
Movendi International (tidligere IOGT International og International Organisation of Good Templars, også kjent som Godtemplarordenen) er et internasjonalt fellesskap av frivillige organisasjoner i avholdsbevegelsen. Hovedkontoret ligger i Stockholm i Sverige og internasjonal president er Kristina Sperkova fra Slovakia.
Våge (Stolmen)
Våge er en grend på sørsiden av Stolmen i Austevoll i Vestland fylke.
Movendi International
Opprinnelig var IOGT en orden, «Independent Order of Good Templars», stiftet i Utica i New York i USA i 1851, som senere ble en internasjonal organisasjon, og endret derfor navnet tilsvarende. I desember 2019 vedtok en ekstraordinær verdenskongress å endre navnet på organisasjonen til Movendi International.
Organisasjonens arbeid er bygget på at alle er like mye verd og har rettigheter til et meningsfylt liv.
Historie
Opprinnelig hadde ikke navnet noe å gjøre med middelalderens tempelriddere, men ordenen kom til å søke inspirasjon også her, og antok malteserkorset som sitt symbol. Ordet «Independent» kom inn i navnet i 1852 som følge av en strid mellom Coon, som hadde flyttet til Syracuse og lederne i Utica. Syracuse-losjen, som het Excelsior, ønsket med dette tillegget å markere at den var uavhengig losjen i Utica. Coon og hans tilhengere gikk seirende ut av konflikten.
Den første storlosjen ble opprettet i 1852 med en Grand Worthy Chief Templar som sjef. Utformingen av ordenens ritualer ble i hovedsak utformet av metodistpresten dr. D. W. Bristol, som også var frimurer. Ritualene innebar krav om akseptasjon av de kristne hoveddogmer og var utformet i protestantisk ånd, noe som vanskeliggjorde ordenens fremgang blant katolikker og «fritenkere». I ordenens målsetting ble den kristne brorskapstanken spesielt vektlagt.
I 1853 ble bevegelsen spredt til Canada og i 1855 ble det dannet en verdensomspennende organisasjon, The Right Worthy Grand Lodge. I 1874 fantes det i alt 11 850 losjer med  et oppgitt medlemstall på 735  000, de fleste i USA. På denne tiden nådde IOGT sin største tilslutning i USA. Det anslås at IOGT på sitt sterkeste har hatt omkring én million medlemmer. Hvor mange medlemmer som er tilknyttet IOGT International i dag er vanskelig å si, da de forskjellige organisasjonene har ulike metoder for å telle medlemmer. IOGT opplevde også medlemstap på 1920-tallet, da det ble innført alkoholforbud i USA, og den såkalte forbudstiden begynte. Forbudet ble sett på som en seier for avholdsbevegelsen og IOGT, men mange mente at bevegelsen nå var overflødig.
Tidligere var det en sterk kobling mellom lokalt, nasjonalt og internasjonalt, blant annet gjennom at alle losjene fikk chartere (stiftelsesbrev) underskrevet av verdenslederen. I dag er IOGT en løsere samling av organisasjoner som jobber på forskjellige måter.
En ekstraordinær verdenskongress i desember 2019 vedtok å skifte navnet på organisasjonen fra IOGT International til Movendi International. Navnet skal underbygge at organisasjonen samler en bevegelse (på engelsk movement), og spiller i tillegg på det latinske uttrykket modus vivendi, som betyr «måte å leve på».
Til Norge
Før 1870-årene var godtemplarordenen lite kjent i Norge. Noen få sjøfolk og andre nordmenn i utlandet var blitt opptatt i den, og litt kunnskap om bevegelsen trengte etter hvert inn gjennom engelske og amerikanske aviser og avholdstidskrifter. En som gjennom dette fattet interesse for ordenen var danskfødte Laurits Balle. Balle flyttet i 1860 til Stavanger. Han var en venn av Asbjørn Kloster, og sammen snakket de om godtemplarlosjene. Ved én anledning skal Balle ha spurt Kloster om ikke dette var noe for Norge, noe Kloster mente det kunne være, men det måtte bli Balle og andres sak.
Den første godtemplarlosjen i Norge ble stiftet i Porsgrunn 8. mars 1877 av Carl Reynolds, en svenskfødt skipper som på en reise til Hull ble kjent med ordenen, og fikk stiftet losjen Første norske tilbake i Porsgrunn.
Movendi International som paraplyorganisasjon
Movendi International fungerer i dag som en paraplyorganisasjon, og det er i dag 117 medlemsorganisasjoner i 51 land. Det som binder disse organisasjonene sammen, er en felles prinsipiell plattform.
Fullt medlemskap kan gis til frivillige medlemsorganisasjoner eller sivilsamfunnsnettverk som støtter plattformen. Delegater fra organisasjoner med fullt medlemskap kan delta på og har stemmerett på verdenskongresser, og deres medlemmer kan inneha alle typer verv i organisasjoner. Tilknyttet medlemskap kan gis organisasjoner, institusjoner, stiftelser nettverk og andre enheter som støtter plattformen, men ikke aktivt fremmer en livsstil uten bruk av alkohol og andre rusmidler. Delegater fra tilknyttede medlemmer kan delta på verdenskongresser, men gis ikke stemmerett og kan heller ikke inneha verv.
Medlemsorganisasjoner i Norge
I Norge har Movendi International følgende medlemsorganisasjoner: IOGT i Norge, DNT Edru Livsstil, Juvente, junior- og barneorganisasjonen JUBA og FORUT.
C-båndet
C-båndet er radiofrekvensområdet SHF mellom 4 og 8 GHz og brukes blant annet av satellittelefoner.
Guernsey under Samveldelekene 2022
Guernsey deltar under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det er den 14. gangen Guernsey deltar under samveldelekene da øya deltok for første gang i 1970.
Syklisten og badmintonspilleren  var flaggbærere for Guernsey under åpningsseremonien.
De Sjenerte
De Sjenerte var et punkband fra Kløfta/Gjerdrum, aktive i perioden 1979–1981.
Tidlig historie
De Sjenerte ble startet i oktober 1979 av Bjørn-Asle Nordli (også kjent som Bobo Maniac), tidligere medlem i bandet Squirms. Besetningen besto også av Tor Østensen, Robert Horvath og Jo Vinkenes. De var inspirert av britisk gladpunk som The Undertones og Cockney Rejects, og var tydelige på at de ville være et alternativ til den oppdressede og ferdigkjøpte 'posørpunken'. Deres første låt, «Gutta Fra 80-åra», som utgjorde hele repertoaret under debutkonserten i begynnelsen av november, signaliserte også at gruppa så framover, snarere enn å reprodusere ’77-ånden.
Jo Vinkenes fikk sparken umiddelbart etter debuten, derfor ble vokal overlatt til Bjørn-Asle Nordli før deres neste spillejobb. Innen de nådde Oslopublikummet i januar, var vokalistrollen gått videre til Morten Tandberg. Gruppa imponerte foran et Lysthuset-publikum som lot seg sjarmere av De Sjenertes uhøytidelige stil og låter som «Folk er rare» og «Rockerne må være nekrofile», sistnevnte med henvisning til gammelrockeres dyrking av avdøde Elvis Presley.
Si ja til De Sjenerte er debututgivelsen spilt inn i øvingslokalet på Gjerdrum på en gammel, sliten opptager den 20. og 21. desember 1979. Kassetten ble gitt ut på deres eget selskap Blyge Records, i et antall på kun ni eksemplarer. Disse ble lånt ut til og kopiert av andre i regionen. Låtene ble gjenutgitt i 2009 sammen med en rekke liveopptak, på samlealbumet Gutta fra 80-åra.
Innspilling av EP
Liveopptredener med nærhet, sjarm, pågående naivitet og spilleglede gjorde De Sjenerte til publikumsyndlinger utover 1980, og et av høydepunktene var da de spilte på The Clash-nachspielet på Lysthuset i mai, med hele det britiske bandet måpende foran scenen. I november gikk de i Roxy studio på nyetablerte Zado Records sin regning for å spille inn en EP, Helge Gaarder var produsent og Morten Tandberg ble erstattet med Kåre Sponberg som vokalist.
EP-en fikk samme navn som deres tidligere utgivelse og gruppa fikk opptre på NRKs musikkprogram ZikkZakk våren 1981, men personlige motsetninger internt førte til at De Sjenerte gikk i oppløsning ikke lenge etterpå. Nordli og Sponberg fortsatte å spille sammen i Donk-Donk.
Raa
Raa eller Rå har flere betydninger.
Eutaenia
Eutaenia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore trebukker med lange antenner. Grunnfargen er mørk, men med lyse (hvite til oransje) tegninger.
Frihetsplassen (Tbilisi)
Frihetsplassen (georgisk: თავისუფლების მოედანი, Tavisuplebis moedani), tidligere kjent som Erivanplassen (ერევანსკი მოედანი, Erevansk'i moedani) under Det russiske keiserdømmet og Leninplassen under Sovjetunionen, er en plass i sentrum av Georgias hovedstad Tbilisi. Den befinner seg i den østlige enden av avenyen Rustavelis Gamziri og fungerer som byens naturlige midtpunkt.
Eutaenia
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.
Frihetsplassen (Tbilisi)
På plassen ruver Frihetsmonumentet, ei 35 meter høy søyle med en gullbelagt statue av Sankt Georg til hest. Rådhuset i Tbilisi og hovedkontoret til Georgias bank ligger ved plassen.
Eutaenia
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Borneo i øst.
Kommunedel 10, Svelvik
Etter Kommunereformen 1. januar 2020 ble Drammen, Nedre Eiker og Svelvik kommune slått sammen til nye Drammen kommune, i den sammenheng ble Drammen delt opp i ti kommunedeler. Svelvik, Ebbestad og Berger er kommunedel 10.
Nyborgelva
Nyborgelva (også kalt Bruelva, nordsamisk: Rovvejohka) er ei elv i Nesseby kommune i Finnmark. Vassdraget har en total lengde på 13,7 kilometer.
Elva har utspring på eidet mellom Varangerfjorden og Tanadalen, hvor flere småbekker samles i Rovvejávri. Herfra renner elva mot øst, på de første par kilometrene gjennom en skogkledt elvedal, før den kommer ut på den store Varangerbotnmyra. Myra har palser, permanente frostformer, spesielt i sør. Deler av myra nærmest elva er rikmyr. På øvre del av myra er det mye vadefugl, særlig brushane og enkeltbekkasin. Elva munner ut i Meskefjorden ved Nyborg, to kilometer øst for kommunesenteret Varangerbotn.
Svensk Jakt
Svensk Jakt er et tidsskrift utgitt siden 1863 av Svenska Jägareförbundet. Bladet har fokus på jakt og vilt, og utgis til medlemmer og andre abonnenter. Bladet utgis for tiden elleve ganger i året, omtrent den 25. hver måned. Mellom 1998 og 2013 ble det også utgitt en nyhetsavis i tabloidformat under navnet Svensk Jakt Nyheter.
Nyborgelva
Europavei 6 følger øvre del av vassdraget, og Europavei 75 krysser elva ved munningen. Flere kraftlinjer krysser nedbørfeltet.