cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lancaster (Ohio)
Den har og dekker et areal på 48,99 km².
Lima (Ohio)
Lima er en amerikansk by som ligger i Allen County i Ohio.
Den har og dekker et areal på 35,65 km².
La Spezia
La Spezia er en by i Liguria i det nordlige Italia. Den er hovedstad i provinsen La Spezia. Byen er en av de større italienske militære og kommersielle havnebyer, og ligger mellom Genova og Pisa ved det liguriske hav.
Den har ingen virkelig bemerkelsesverdig arkitektur, bortsett fra den moderne (ca. 1960) Cristo Re alla Spezia-katedralen og Lia kunstmuseum. La Spezia er en svært moderne by; nesten alle bygningene er oppført etter 1920.
La Spezia har blitt beskrevet som en hyggelig by med lite turister, og provinsen La Spezia inkluderer vakre steder som Lerici, Portovenere og Cinque Terre, alle beliggende ved La Spezia-bukten.
The Man Without a Country
The Man Without a Country er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Ernest C. Warde.
Handling
Når Barbara Norton blir foreldreløs, flytter hun inn sammen med tanten og onkelen. Som voksen blir Barbara forlovet med en velstående ung mann, som tror sterkt på pasifisme. Når USA erklærer krig mot Tyskland, nekter Barbaras forlovede å verve seg til militæret. Derfor gir Barbara ham tilbake forlovelsesringen hans, før hun reiser til Frankrike som sykepleier for Røde Kors.
Men underveis til Frankrike blir dampbåten hennes torpedert, og det blir antatt at Barbara har druknet. Selv denne tragedien inspirerer ikke den unge mannens patriotisme. Når han igjen blir bedt om å verve seg, erklærer han at USA er fordømt.
Alfred George Kruger
Alfred George Kruger (født 18. februar 1979) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i kvalifiseringen i sleggekast.
The Marcellini Millions
The Marcellini Millions er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Donald Crisp.
Handling
Marcellini, en vellykket vinforhandler, får et plutselig et hjerteinfarkt og dør. Hans testament overlater hele formuen til hans eneste slektning, en mann og kone som driver en liten gård sammen.
Guido, ektemannen, sier seg enig - mot hans bedre vitende - om å reise til Marcellino-godset. Men før han vet ordet av det, er han opp til nakken i ekteskapsproblemer, folk som forsøker å svindle ham ut av arven sin, og han blir utsatt for utpressing.
Steppekamfot
Steppekamfot (Enoplognatha serratosignata) er en av edderkoppene i gruppen kamfotedderkopper (Theridiidae).
Utseende
Steppekamfot er sammen med de andre artene i denne slekten, forholdsvis små edderkopper og mange er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen er hos hunnen stor og kuleformet. På det bakerste beinparets ytterste ledd, har de en fin kam av korte børster, derav familiens norske navn.
Levevis
Steppekamfot lever litt skjult, i hulrom og skyggefulle steder og bygger ureglemessige fangstnett med tallrike silketråder som går på kryss og tvers.
Hunnen spinner eggene sine inn i en fritthengende, rund eggsekk.
Øskje
Øskje er en rund eller oval eske eller beholder med sveipet eller lagget korpus og sveipet lokk. Øskjer med sveipet korpus ble brukt langt opp på 1900-tallet til oppbevaring av klær, smykker og andre småsaker. Øskjer med lagget korpus har i hovedsak vært brukt til oppbevaring og transport av smør og ost.
Synonymer: Ask, eske, esje, smørøskje, sponeske, sponøskje.
Presteskøytene
Presteskøytene var tre skyssbåter ment til bruk for prester i Finnmark. Skøytene var en gave fra lutherske kirker i USA til gjenreisningen av Finnmark etter nedbrenningen av Finnmark og Nord-Troms under andre verdenskrig. Presteskøytene ble bygget ved J.M. Kleivset Baåtbyggeri på Klevset i Halsa og sjøsatt under navnene «Presteskøyta I», «Presteskøyta II» og «Presteskøyta III» i juli 1949.
Øskje
Eksterne lenker
Se øskjer i DigitaltMuseum
Presteskøytene
Presteskøytene avløste «Kirkeskøyta» som hadde blitt vigslet 11. april 1946, men som måtte innstille på grunn av manglende driftsmidler.
I den perioden skøytene tilhørte kirken var «Presteskøyta I» stasjonert i Loppa prestegjeld fra 6. august 1949 til 7. mai 1955 og i Hasvik prestegjeld fra 8. mai 1955 til 1968. «Presteskøyta II» var i Måsøy prestegjeld fra 6. august 1949 til mars 1969 og skøyte nummer III var i Tana prestegjeld i tidsrommet 10. august 1949 til 22. oktober 1956 og i Skjervøy prestegjeld 23. oktober 1956 til våren 1968.
The Mark of Cain (1917)
Handling
Etter at gamle Trowbridge blir mystisk drept, blir nevøen hans Kane Langdon anklaget for å stå bak denne forbrytelsen. Trowbridges adoptivdatter Alice gjør alt hun kan for å bevise Kanes uskyld, men til ingen nytte. Da Kane rømmer fra lovens klør, jobber Alice sammen med ham for å etterforske forbrytelsen videre.
De oppdager snart at dommer Hoyt, en god venn av Trowbridge som liker Alice, hadde drept Trowbridge etter å ha forfalsket den gamle mannens testament. Nå inneholder dette testamentet en klausul om at Alice bare kan arve formuen etter bestefaren sin dersom hun går med på å gifte seg med dommeren.
Erzincan
Byen er kjent for sine koppervarer og en spesiell ost kalt «Tulum Peyniri».
Christian Kiehl
Christian Kiehl er en tysk tidligere skihopper som konkurrerte for Øst-Tyskland.
Erzincan
Erzincan ble natten til den 27. desember 1939 rammet av et av Tyrkias mest voldsomme jordskjelv. Jordskjwlvet er beregnet til ca. 8 på Richter-skalaen, og kostet 32.962 mennesker livet, forårsaket ca. 100.000 sårede, samt 116.720 ødelagte bygninger.
Christian Kiehl
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i 1969/70 og 1971/72, og ble henholdsvis nummer 13 og 53 sammenlagt. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 6.-plass i Oberstdorf 28. desember 1969. Han vant hopprennet i Lahtis 2. mars 1969.
Encanto (film)
Encanto er en animasjonsfilm fra 2021, produsert av Walt Disney Animation Studios. Filmen er regissert av Jared Bush, Byron Howard og Charise Castro Smith, etter et manus skrevet av Jared Bush, Charise Castro Smith og Lin-Manuel Miranda.
Lin-Manuel Miranda har skrevet åtte nye sanger til filmen.
Filmen er i sin helhet dataanimert. Handlingen er lagt til Colombia, og sjangeren er magisk realisme.
Handling
Filmen handler om en familie som kalles for Madrigalene, som bor i en liten magisk by i fjellene i Colombia.
Huber Heights (Ohio)
Huber Heights er en amerikansk by som ligger i Montgomery County i Ohio.
Den har og dekker et areal på 57,92 km².
Cathrin Puhl
Cathrin Puhl (født 4. april 1994) er en tysk turner som spesialiserer seg i rytmisk gymnastikk. I Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 10 i lagkonkurransen.
Pappa - spøkelsesmannen er her igjen!
Pappa - spøkelsesmannen er her igjen! er en kort norsk «spøkfiction» fra 1970. Den inngikk i TV-serien Science Fiction.
Stykket ble dramatisert av Bing & Bringsværd etter Wilson Tuckers novelle The Tourist Trade. Den ble opprinnelig publisert i magasinet Worlds Beyond i januar 1951.
Handling
Forfatteren lekte med tanken om hvordan utviklingen ville arte seg når man i en kanskje ikke så altfor fjern framtid blir i stand til å avholde selskapsreiser bakover i tiden.
Cel
Cel (forkortelse fra engelsk celluloid, film) er et gjennomsiktig ark som er laget av plastmaterialet celluloid. Det blir brukt i tegnefilmer og tradisjonell, håndtegnet animasjon i tiden før computergenererte tegninger.
Først animerer man på normalt papir, så overfører man det til celluloidarket. Deretter fargelegger man det med akrylmaling på baksiden. Til slutt legger man den fargelagte arket på en bakgrunn som er tegnet eller malt på vanlig ark.
Celluloid (bestående av nitrocellulose og kamfer) ble brukt i løpet av første halvdel av 1900-tallet, men siden det var brannfarlig og ustabilt ble det i stor grad erstattet av celluloseacetat. Med bruken av datamaskinassistert animasjonsproduksjon har bruken av cel nesten blitt forlatt i store produksjoner. Disney-studioene sluttet å bruke det i 1990 da Computer Animation Production System (CAPS) erstattet dette elementet i animasjonsprosessen deres, og i løpet av det neste og et halvt tiåret faset også de andre store animasjonsstudioene ut dette systemet.
1030 (tegneserie)
1030 er en humoristisk tegnestripeserie om vikingtiden. Den ble tegnet av Thore Hansen. Stripeserien gikk ukentlig i magasinet Aktuell fra 1964 til magasinet ble lagt ned i 1974. 1030 gikk også mange år i Mannskapsavisa/Forsvarets forum og Alle Menn. Thore Hansen sluttet å tegne stripeserien rundt 1979.
En forløper til 1030 ble utgitt i Magasinet for Alle i 1964 under navnet Jomsvikingene. Den amerikanske stripeserien om vikingen Hårek den hardbalne ble skapt i 1973.
VM i sjakk 1935
VM i sjakk 1935 ble arrangert i flere byer i Nederland i 1935.
A Marked Man
A Marked Man er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av John Ford.
Handling
En mor er overbevist om at den voksne sønnen hennes er en velstående ranch-eier.
Men egentlig er han en kriminell fredløs, og moren hans må forsøke å redde ham fra å bli henretted ved hengning.
Den evangelisk-lutherske kirke i Chile
Den evangelisk-lutherske kirke i Chile (Iglesia Evangélica Luterana en Chile) er et av de minste kirkesamfunnene i Det Lutherske Verdensforbund med bare 2500 medlemmer. Kirken ble medlem i 1955. Forbundets generalsekretær Martin Junge var prest i dette kirkesamfunnets menigheter i Santiago de Chile før han kom til Geneve. Biskop Izani Bruch er kirkepresident fra 2015, hun etterfulgte Luis Alvarez.
Delaware (Ohio)
Delaware er en amerikansk by som ligger i Delaware County i Ohio.
Den har og dekker et areal på 49,55 km².
Christian IV av Danmark og Norge
Christian IV eller Christian Kvart, skrives også Qvart eller Quart, (født 12. april 1577 i København, død 28. februar 1648 samme sted) var konge av Danmark og Norge og hertug av Slesvig og Holsten fra 1588 til 1648. Han tilhørte det tyske huset Oldenburg og var sønn av kong Frederik II og Sophie av Mecklenburg.
Christian var knapt 11 år da faren døde. Derfor utnevnte det danske riksrådet en formynderregjering som besto av fire riksrådsmedlemmer under ledelse av Niels Kaas. Formelt var Christian IV konge i 60 år, men han utøvet regjeringsmyndighet i 52 år.
Oppvekst
Christian ble født på Frederiksborg slott og døpt i Vor Frue kirke i København 2. juni samme år. Kongefamilien benyttet anledningen til to ukers feiring både på slottet og i byen, blant annet oppførte studenter fra Københavns universitet en komedie med bibelske emner. En scene viste Davids kamp mot Goliat der filistrene skulle flykte for israelittene. I stedet gikk studentene som spilte filistere, til motangrep og nektet å gå av scenen. Slagsmålet vekket den gamle riksadmiral Peder Skram som duppet av på første rad, men nå kløv opp på scenen og kastet seg for fullt inn i kampen som leder for «israelittene». Omsider fikk disse overtaket.
Som skikken var, tok morens foreldre - Ulrik av Mecklenburg-Schwerin og Elisabeth av Danmark - med seg dattersønnen til oppfostring. Etter to år ble han hentet hjem igjen, og Frederik fikk ham valgt som sin etterfølger på herredagen i Odense i april 1580. Valget ble stadfestet i Norge to år senere uten at prinsen var til stede.
Skrivebøkene hans er bevart. Av opptegnelser fremgår det at han fikk undervisning i skjønnskrift og flere språk; han snakket og skrev dansk, tysk og latin og kunne gjøre seg forstått på fransk, spansk og italiensk. Han fikk også opplæring i andre fag; matematikk, geometri, tegning og bygningskonstruksjon. Videre ble han undervist i musikk og flere forskjellige idretter, som ballspill, fekting og dans i tillegg til historie, rettslære og krigskunst. Deler av undervisningen foregikk i en liten klasse bestående av Christian og utvalgte barn fra adelen. Frederik II ga detaljerte bestemmelser for utdannelsen.
Først i 1596 ble Christian kronet til konge. Selve kroningen fant sted i Vor Frue kirke og ble forestått av Sjællands biskop Peder Jensen Vinstrup.
Politikk
Økonomisk sett førte Christian en merkantilistisk politikk, som var mer gunstig for Danmark enn Norge. Ved å begrense markedet med høye tollmurer bandt han nordmennene til dyrt dansk korn i stedet for billig baltisk korn, mens danskene kunne kjøpe norsk metall (blant annet kobber) til en lavere pris. På denne tiden delte han ut handelsmonopoler til kjøpsteder. Han opprettet det islandske, det grønlandske og Det ostindiske kompaniet, og i 1616 overtok han kolonien Trankebar i India. Men kongens ambisjoner var å gjøre Danmark-Norge til Nord-Europas sterkeste makt politisk, økonomisk og militært. Imidlertid hadde han store problemer med bare å opprettholde den danske lederstillingen i Norden etter at Sverige hadde innledet en ekspansiv politikk. Den dansk-norske flåten ble kraftig opprustet (og i hovedsak bemannet av nordmenn), men hæren var ikke jevnbyrdig med den svenske bondehæren og måtte i stedet basere seg på dyre tyske leiesoldater i stort antall. Kalmarkrigen i 1611–13, som fra dansk side i stor grad ble ført med leietropper, førte ikke til noe resultat. 30% av Christians sjøoffiserer kom fra adelen. De var født til lederstillinger, men hadde ofte så liten kjennskap til sjøfart at kongen måtte forby dem å diskutere sjøfart mens mannskapet hørte på – da ville det bli altfor tydelig hvor kunnskapsløse offiserene faktisk var.
Freden i Knærød ble underskrevet i 1613, og sikret med støtte fra England dansk-norsk kontroll over nordområdene ved at Sverige trakk sine krav der. Danmark-Norge ble også tilkjent en krigserstatning på en million riksdaler, kalt «Älvsborgs løsepenger». Frem til disse var betalt, satt Christian med munningen av Göta elv som pant.
Merkantilismen baserte seg på at et lands rikdom skrev seg fra en handelsbalanse der eksporten var større enn importen. Derfor måtte forbruket av utenlandske varer begrenses med tollmurer eller importforbud. Ved hjelp av nederlandske ansatte grunnla Christian IV rundt 1620 en silkefabrikk som Silkegade har navn etter. Borgerne fikk bare lov å gå med silke som var danskprodusert. Noen suksess ble produktet ikke, og i 1631 ble fabrikkbygningene omgjort til en fattiggård der man delte ut mat og penger til trengende en gang i uken. Fremstilling av sukker, såpe, salt og matolje ble også igangsatt på kongens initiativ og under statens ledelse. Etter hvert ble dette overført til private fabrikanter som fikk drahjelp av privilegier og importforbud. Langs Mølleåen mellom Øresund og Furesø med fabrikasjon av kobber-, messing- og jernvarer, krutt og papir. Dette var de første egentlige industriforetak i Danmark, men kvaliteten var oftest dårligere og prisen høyere enn for importerte varer.
Kongen var opptatt av at undersåttene ikke ble lurt, og i 1606 ble det bestemt at alle som solgte drikkevarer, skulle bruke «lovlig mål og la sine målepotter rette inn etter kobberpotten som henger på rådhuset». I 1610 sørget Christian for en forordning om pris og vekt på brød. På København rådhus ble det hengt opp tre skålvekter med lodd som hadde den vekten de forskjellige brødtypene skulle holde. Så kunne kundene selv kontrollere at brødene holdt riktig vekt. Videre kom en bestemmelse om at alle bakere i København hver onsdag og lørdag - minst tre timer om formiddagen - skulle selge brød på Nytorv, slik at folk kunne finne ut hvem som bakte det beste brødet. Med denne opptattheten av kundenes velferd er det overraskende at Christian i 1613 forbød håndverkerlaugene. Fra da av skulle enhver fritt kunne livnære seg som håndverker. Dermed ble et 400 år gammel system med kontroll av arbeidets kvalitet og utførelse forbudt. Laugsordningen ble da også gradvis gjeninnført, men med lempeligere regler. I 1635 kom enda en forordning som påla bakerne å selge brød fra tidlig morgen til kl 7 om kvelden, også på søn- og helligdager straks prekenen var over. Selv gikk kong Christian rundt i gatene og førte personlig tilsyn med byen. I 1637 oppdaget han at en hollandsk kvinne i Købmagergade solgte brød ut av vinduet sitt. Han skrev deretter til rentemestrene at de fikk innkalle byfogeden som hadde unnlatt å stanse dette ureglementerte brødsalget, og «love ham gratis opphold i Blåtårn hvis jeg erfarer noe lignende igjen, om han så var ti ganger så bra en mann som han er».
I 1619 sendte kongen Jens Munk av sted med fregatten «Enhjørningen» og jakten «Lamprenen» for å finne sjøveien til India og Kina nord for Canada. Før avreisen talte kongen selv under en gudstjeneste i Holmens kirke til de 64 mann som skulle reise. Ekspedisjonen var en del av kongens planer om å kunne ta kontroll over de arktiske stredene både i nordøst og nordvest og på denne måten sikre seg tilgang til rikdommene i India og Kina.
Etter Christian IVs forordning av 1. juli 1619 skulle en mann være fylt 18 år for å ha råderett over sitt bo, og først når han var 25, kunne han selge jord, kausjonere eller stille som verge for andre. Men med sin tidligere verges samtykke kunne han selge jord, hvis det var for å betale sine foreldres eller sin egen gjeld, eller utgifter til studier utenlands. For at ungdommen skulle slippe dyre studier utenlands, opprettet kongen i 1623 Sorø akademi, så dannelsesreiser rundt i Europa ble overflødige. Videre forbød han utreise før folk var fylt 19 år, slik at de skulle være mindre påvirkelige av nye tanker i tiden.
Barnehjem
I 1621 utstedet Christian IV en forordning om institusjonen mellom Amagertorv og Gråbrødretorv som delte den opp i et tukthus og et barnehjem i oppdragende hensikt. Rentemester Christoffer Urne fikk overordnet ansvar, mens en foged stod for den daglige driften. I 1630-årene var opptil 700 personer satt til å behandle ull, silke, lin og bomull. Det var ikke ment som noen straff. Tid var satt av til skolegang og lek. Hensikten var å lære barna et håndverk de kunne leve av. Etter tre år som svenn i tukthuset fikk guttene økonomisk støtte til å etablere seg som frie håndverkere. Barna fikk god og nærende mat, noe Christian 4. jevnlig kontrollerte ved selv å prøvesmake den. Han fikk innrettet et eget kontor i porthuset, som ga navn til nærmeste gate som inntil ca 1850 het Tugthusporten (nå: Niels Hemmingsens gade). Kongen kunne finne på å stille kl 5 om morgenen for å kontrollere at læremestrene også var møtt frem slik de skulle; men trass i legetjenester og medisinsk behandling kunne han ikke hindre høy dødelighet blant barna. De mange epidemiene grep raskt om seg der folk bodde tett. I 1618 var barnehjemmet, som da lå i Farvergade, så hardt ramt av pest at man ikke torde annet enn å stenge ned i en periode.
Krig og møte med Kristus
Tross Riksrådets motstand brakte han i 1625 Danmark inn i den tyske religionskrig, tredveårskrigen, et foretagende som endte med fiasko og en periode med okkupasjon og utplyndring av Jylland. Tidlig om morgenen 8. desember 1625 mottok kongen et syn på Rotenburg-slottet ved Fulda i Hessen. Under intens bønn opplevde kong Christian at Kristus, som han også var oppkalt etter, viste seg på rommet i bar overkropp og med tornekrone og rørsepter, men med bundne hender. Det var fangen Jesus som viste seg, som beskrevet i Matteus-evangeliet 27,29: «De […] flettet en krone av torner og satte den på hodet hans og ga ham en stokk i høyre hånd.» Kongen markerte et kors i sin dagbok og skrev: «Gloria in altissimo Deo, qui nostri misertus est» («Lovet være Gud i det høyeste, han som har forbarmet seg over oss»). Han sørget for å få hendelsen gjengitt i malerier, som i variasjoner ble kopiert frem til 1800-tallet. I Norge finnes iallfall 24 eksemplarer av kong Christians syn, de fleste i kirker, andre på museer og i privat eie. Kongen var lamslått over møtet med en som ikke led forgjeves og dermed ga mening til hans egen lidelse. Han forordnet at det ble malt bilder av hendelsen for opphenging i tvillingrikets kirker, blant andre Tjøme kirke, Valle kirke på Lindesnes og Bø kirke i Vesterålen. I brev til Rasmus Nyerup beskrev justitiarius J.L. Schydtz fra Bergen sitt besøk i St. Thomaskirken på Filefjell i 1797: «''Skydsgutten aabnede Døren med sin Tollekniv, og saaledes kom jeg ind. Kirken er behængt med Billeder, saadanne som Bønderne i Danmark klistre paa den indre Side af sine Kistelaag. Jeg lagde Mærke til et, hvorpaa Christus og Kong Christian IV forestilledes. Underneden stod: I denne Skikkelse aabenbaredes den Herre Christus for Kong Christian IV o.s.v.''» Kongens «syn» er kjent også fra kistebrev, men ble ikke brukt i noen agitasjon. Det virker som kongen holdt det i sin privatsfære.
I 1643 rykket den svenske generalen Lennart Torstensons tropper opp gjennom Jylland, som nå for annen gang på tyve år ble okkupert – i Torstenson-krigen, hvor den 67-årige Christian IV i 1644 ledet slaget på Kolberger Heide. Under dette sjøslaget mistet kongen synet på sitt ene øye, idet en svensk kule traff en kanon på det danske flaggskipet «Trefoldigheden». Episoden er fremstilt av Wilhelm Marstrand i «Christian 4. på Trefoldigheden» som henger i Roskilde domkirke.
Krigen endte igjen med et nederlag, og i fredsslutningen ved Brömsebro opphørte den danske dominans i Norden. Christian IV måtte heretter i større utstrekning rette seg etter Riksrådet.
Finnmark
Christian hadde stor tiltakslyst som også ga seg utslag i mange reiser. Han var i Norge mellom 25 og 30 ganger. De fleste av reisene gikk til Oslofjordregionen, Båhuslen og Agder, han var fire ganger i Bergen. Den ene gangen han var innom Bergen var i forbindelse med en reise langs hele den vestlige og nordlige norskekysten helt til Kolahalvøya i 1599. På dette toktet reiste han som Christian Frederiksen.
I sin biografi om Chr. 4. fra 1997 skriver Lars Roar Langslet: «Når Norge fortsatt strekker seg til Nordkapp og Grense-Jakobselv, er det fremfor alt Christian IV vi kan takke for det. Hadde han ikke satt hardt mot hardt, ville vår nordlige landsdel sannsynligvis vært en del av Sverige i dag.» I midten av april 1599 seilte åtte tungt bevæpnede marinefartøyer - «Victor», «Gideon», «Josaphat», «Raphael», «S. Michel», «Hector», «Duffven» og «Pappegøjen» -med flere hundre gaster om bord ut fra København nordover mot Kolahalvøya. Den 22 år gamle generalkaptein Christian Fredriksen med kommandoen på datidens fremste krigsskip, fregatten «Victor» i den dansk-norske marinen, var kong Christian selv i selskap med admiraler, skipshøvedsmenn, samt fremstående adelsmenn. Toktet varte i tre måneder, og av sikkerhetshensyn var det dødsstraff for å røpe kongens identitet.
Ekspedisjonen var kanskje den dristigste noen monark har begitt seg ut på. Nordkalotten var blitt interessant i storpolitikken. Briter, franskmenn og hollendere hadde begynt handel med Nord-Russland, så sjøtrafikken på Kvitsjøen og Arkhangelsk etter hvert antok et betydelig omfang. Denne aktiviteten tydeliggjorde at Sverige, Russland og Danmark-Norge hadde helt ulike oppfatninger av landegrensene. Christian hevdet sin rett over storparten av Kolahalvøya, og i tillegg over havet utenfor Nord-Norge og Nord-Russland. Her krevde han gyldig pass og toll av skip i områdene. Utlendingers fiske og hvalfangst var også til skade for kjøpmenn i Bergen og Trondheim. Under toktet tok kongen seks handelsskip og større fiskebåter fra England og Nederland i arrest, og innså behovet for overvåkning av norskekysten for å rense den for slike fribyttere. Sverige, som han kalte «den onde nabo», ekspanderte også i området. Svenske fogder skattla sjøsamene, brukt som begrunnelse for svensk herredømme over hele Nordkalotten med sine attraktive havner ut mot Nordsjøen. Tsaren på sin side hevdet russisk territorialrett over Kola og Vardø, og at både Vardøhus og fiskeværet skulle tilfalle Russland - eller rives.
M.U.L.E.
M.U.L.E. (forkortelse for Multiple Use Labor Element, akronym for mule som er engelsk for muldyr) er et banebrytende flerspiller-strategispill som opprinnelig ble utviklet i 1983 for Atari 400/800 av det amerikanske programmerer-teamet Ozark Softscape bestående av Dan Bunten, Bill Bunten, Jim Rushing og Alan Watson, hjemmehørende i Little Rock, Arkansas. Spillet ble utgitt i 1983 av Electronic Arts. Etter hvert ble spillet også portert til Commodore 64, Nintendo Entertainment System (NES), og IBM PCjr. Det har også blitt lansert japanske versjoner for PC–8801, Sharp X1 og MSX 2, samt senere nettbaserte versjoner. I 2015 kom spillet også i tradisjonelt brettspillformat i form av M.U.L.E. The Board Game som er utviklet i Finland. Selv om spillet fungerer som et strategispill, innbefatter det også aspekter som simulerer økonomiske forhold.
Christian IV av Danmark og Norge
Finnmark
På returreisen i juni 1599 kom flåten inn i en storm. Mannskapet mente denne skyldtes at en av kongens hornblåsere hadde stjålet en svart langhåret katt, «meget større enn våre danske katter», fra en samekvinne, enda hun løp etter ham og gråt som var den hennes barn. Det brydde ikke han seg om, men slengte en halv daler til henne. Skipperen Amon som vokste opp i Finnmark, kjente «hine Folks [samenes] Natur», og mente katten var skyld i stormen og burde kastes på havet. Kongen var glad i katten og nektet. Mannskapet hadde også moro av den når den svingte seg i tauene midt under prekenen så de brast i latter, og presten skjelte dem ut. Nå ble katten også anklaget for å hindre mannskapet i å høre Guds ord, så kongen måtte gi etter, selv om han hadde sagt at han ikke hadde fått med seg noe annet fra nordområdene som var ham så kjært som denne katten og en russisk lykt forarbeidet i glass. Skipperen avgjorde at katten skulle kastes i sjøen og drukne. Dette fikk kongen forhindret, og sørget for at den ble satt i et kar og forsynt med mat for en måned, i håp om at den fant veien hjem til sin fortvilte eierinne i Kildin. Slik ble den satt på havet 16. juni 1599.
M.U.L.E.
Spillet
Handlingen består i at fire spillere skal kolonisere den fiktive planeten IRATA (Atari stavet baklengs), og er i praksis en grei øvelse i en tilbuds og etterspørselsdrevet økonomi. Spillet er tuftet på en konkurranse mellom fire spillere (computerspillere fyller automatisk inn for eventuelle manglende menneskelige spillere) og foregår over 6 eller 12 runder (months) alt etter hvilket nivå man velger å spille på. Det er i alt tre nivåer: beginner, standard og tournament. Innledningsvis kan spillerne velge mellom åtte ulike skapninger for sin kolonist. Dette gir spillerne valg som gir ulike fordeler og ulemper underveis i spillet, som kan knyttes opp til den enkeltes spillers respektive strategi. For å vinne spillet, må spillerne ikke bare konkurrere mot hverandre for å samle seg selv størst mulig rikdom, de må også samarbeide for å sikre koloniens overlevelse og suksess.
Sentralt i spillet står anskaffelse og bruk av såkalte Multiple Use Labour Elements (MULEr), muldyrliknende maskiner som benyttes til å utvikle og høste ressurser fra spillerens eiendommer. En MULE kan konfigureres til å høste henholdsvis food (mat spillerne må ha for å få tid til å utvikle eiendommene sine), energy (energi som trengs for å drive produksjonen), smithore (metallet som MULEne er konstruert av), og crystite (et verdifull mineral som kun er tilgjengelig på «Tournament»-nivået). Spillerne må balansere tilbudet og etterspørselen etter disse ressursene gjennom å kjøpe det de trenger, og selge det de ikke trenger. Spillere kan også utnytte eller skape ressursknapphet ved å nekte å selge til andre spillere eller til butikken slik at denne øker prisen på den aktuelle ressursen i de etterfølgende rundene. Samarbeid mellom spillere er dessuten oppmuntret gjennom en «Collusion»-funksjon, som initierer en modus som tillater private transaksjoner mellom to spillere.
Christian IV av Danmark og Norge
Finnmark
Den 20. juli var kongen og hans følge tilbake i hovedstaden. Forfatterne avslutter reiseberetningene med å prise Gud for at han brakte dem velberget fra verdens ende tilbake til sivilisasjonen. I en av de to bevarte dagbøkene fra turen, heter det: «''Ønske ved vår sjøreises slutt: Nok har jeg pløyd den skummende sjø, nu priser jeg det tørre. Måtte Gud sørge for at jeg aldri mer måtte komme til sjøs.''»
M.U.L.E.
Spillet
Hver ressurs, med unntak av crystite, er nødvendig for gjennomføringen av visse ting i hver runde. Hvis en spiller har underskudd på food, vil denne få mindre tid til å utvikle sine eiendommer i den påfølgende runden. Tilsvarende, hvis en spiller har underskudd av energy blir dennes produksjon av alle andre ressurser redusert tilsvarende i den påfølgende runden, og dersom det i kolonien er underskudd på smothore i forhold til å dekke behovet for nye MULEr stiger prisene på både smothore og butikkens MULEr. Butikken trenger to enheter smothore for å konstruere en MULE. crystiteer en vare som ikke er påvirket av de lokale tilbuds og etterspørselsmekanismene, da den kun er en eksportartikkel som butikken kjøper opp for å eksportere fra Irata. Strategien for denne ressursen er dermed noe annerledes enn for de tre andre ved at spillerne kan forsøke å maksimere produksjonen uten frykt for at tilbudet skal overstige etterspørselen.
Spillerne må også forholde seg til periodiske tilfeldige hendelser med potensielt destruktive eller gunstige effekter, så som stråling som får MULEr til å kortslutte og stikke av, planetskjev som halverer produksjonen av smithore og crystite (mining), meteorittnedslag som ødelegger den MULEn den eventuelt treffer, men som samtidig etterlater en høy forekomst av smothore i det aktuelle landområdet, solflekkaktivitet som øker ENERGT-produksjonen, surt regn som øker food-produksjonen og reduserer energy-produksjonen, matpest som ødelegger food-produksjonen i et landområde, rompirater som stjeler hele koloniens beholdning av smithore (på standard-nivået) eller crystite (på tournament-nivået) og brann i butikken som ødelegger hele varelageret i butikken. Spillet har et balanserende system for tilfeldige hendelser som kun påvirker enkeltspillere, slik at gunstige hendelser aldri skjer for den ledende spilleren, mens ugunstige hendelser aldri vil ramme spilleren på sisteplass. På samme vis inntrer samme utjevningsprinsipp når noe uavgjort skjer i spillet (for eksempel når to spillere ønsker å kjøpe en ressurs til samme pris), da har den av spillerne som ligger lengst nede i sammendraget fordelen.
Christian IV av Danmark og Norge
Finnmark
Øystein Rian påpeker at Nordkalottspørsmålet har vært undervurdert, selv om det endte med Kalmarkrigen der Christian IV vant og fikk gjennomslag for at svenskegrensen skulle gå langs Kjølen, endelig vedtatt i 1751 - det eneste stående vitnesbyrd om all hans utenrikspolitiske aktivitet. For samene var ulempen at fellesområdene på Nordkalotten krympet, og de årlige markedene forsvant med statens grensereguleringer. Men Sverige oppga for alltid sitt krav på Nord-Norge og skattlegging i området. Grenseoppgangen mellom Russland og Norge i 1826 ble et kompromiss mellom tsarens krav på Varangerhalvøya og Christians krav på Kola. Delelinjen i Barentshavet var omdiskutert frem til endelig avtale i 2010.
Camilla Pfeffer
Camilla Pfeffer (født 24. januar 1993) er en tysk turner som spesialiserer seg i rytmisk gymnastikk. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 10 i lagkonkurransen.
Christian IV av Danmark og Norge
Sørlandet
I 1607 besøkte Christian IV sørlandskysten for å redusere antall skjenkesteder som han mente lokket menn til å vekke «stor Guds Fortørnelse ved Drukkenskab (og) Drab». Kongen ga bare bevilling til én kro i Merdø, to kroer på Flekkerøy, én i Vester-Risø (dvs. Mandal), to i Øster-Risø (Risør) og én i Grimstad. I 1618 da kyststrøkene begynte å bli uthogd, utstedte kongen restriksjoner på videre uttak. Han fikk med seg at en skipper i Nedenes len på tross av forbudet skulle ha kjøpt og innskipet eiketømmer, og ville sette skipperen under tiltale. Samme sak på Merdø: «udi lige Maade udi Mærdøen at have været en Hollænder med et Skib, som havde indskibet 400 Stykker Hjultømmer af Bøg huggen imod vort Forbud, som ingen Toldseddel havde [og] en Flaade Egetømmer, som ingen vilde vedkjendes, hvilket skal være oplagt hos Thor i Arnedal». I 1637 fikk tolleren på Merdø brev fra kong Christian etter innføringen av «Rosenobel-Tolden» på Flekkerøy til inntekt for festningsbygget. Kongen lurte på hvor mange flere skip som nå la til i Merdø havn for å slippe tollen på Flekkerøy.
I 1646 foretok Christian IV sin siste tur til Norge, og la til i Arendal for å besøke «elskelige Christopher Gøye, vor Mand og Tjener» som var blitt avsatt som lensherre på Agdesiden i 1630 for underslag av 35.000 daler, og til gjengjeld måtte bygge og levere kongen fire skip på verftet sitt på gården Tangen på Hisøy. I 1645 hadde Gøye opplyst om et funn av gullerts på sin eiendom. Det var gjort minst to funn, både i jernmalmgruvene under Barbu Jernverk (dvs. Steinsås- eller Langsægruvene), og på gården His på Hisøy. Alle edle malmfunn var kongens eiendom etter tysk bergrett, men i Norge kom dette synet i konflikt med odelsretten. Derfor kjøpte kong Christian i 1646 Barbu Jernverk og hovedgård av Gøye, innbefattet gården His. Fra Arendal tok han med seg malmprøver til Christiania der myntmester Peter Grüner og guardein Christopher Hermann konkluderte med at det ikke kunne utvinnes lødig gull av ertsen. Skuffet dro kongen hjem til København der han fikk bygd en ovn på slottet, og «ved Guds hjelp» kom det gull ut av ertsen. Ettersom «hvo der ikke vilde tro eller ikke kunde se, maatte betjene sig af briller», lot han slå mynter av dette gullet som ble kjent som «brilledukatene» med et par briller avbildet på ene siden. 29. august 1646 skriver han i et brev at han har sendt et skip for å hente gullerts utvunnet fra Arendals og Grødevigens gruber, men at hele partiet bare var på 7 tønner. 14. november 1646 ble Palle Rosenkrantz beordret til «Arendal bergverk» for å undersøke hvilken mengde gullerts kongen kunne vente derfra, samt fra Grødevigen «paa Hedzerøen» dvs. Hisøy. 18. januar 1648 fikk Hannibal Sehested i oppdrag å finne ut hvordan «dette jernværk ved Arendal» kunne drives mest fordelaktig. Kongen døde en måned senere, og gullverket ble nedlagt kort etter, åpenbart grunnet manglende lønnsomhet. Det skal ha vært Caspar Herbach (d. 1664) med tilnavnet «Kunstkasper» (Frederik IIIs myntmester) som «bragte af den norske erts en god kvantitet guld tilveie», hvorav både brilledukatene og flere mynter i Fredrik IIIs første regjeringstid ble slått. Herbach kan ha benyttet seg av juks for å få den syke gamle og syke kongen til å tro at den arendalske ertsen kunne gi rent gull, og gledet ham med dette.
Religion
Christians trolldomsforordning av 12. oktober 1617 var del av kongens moralske korstog. Samtidig presenterte han to andre forordninger - en mot unødvendige utgifter til brylluper og begravelser, og en mot løsaktighet.
Byggherre og bygrunnlegger
Selv om hans regjeringstid var preget av militære nederlag og økonomisk tilbakegang, fremstår Christian IV som en av de mest fremtredende, elskede og beundrede konger i Danmark og Norges historie. Det skyldes ikke minst alle byene han anla i sin tid: Christianshavn, Christianstad i Skåne og Christianopel i Blekinge, Glückstadt i Holsten, Christiania (Oslo), Christianssand (Kristiansand) og Konningsberg (Kongsberg) i Norge. Byene er anlagt etter renessansetidens idealer med gatene vinkelrett på hverandre, som på Manhattan. Bergstaden Kongsberg ble anlagt i forbindelse med oppdagelsen av sølvforekomstene på Sandsvær. Han dro selv på en av sine mange norgesreiser til Sandsvær for å inspisere forekomsten, i tillegg anla han Kongsberg Sølvverk ved en kongelig resolusjon og ga ordre om å bygge en kjørevei, kongeveien, fra Kongsberg til Hokksund for å lette transporten til og fra sølvverket. Under dette oppholdet, som ved flere andre opphold, bodde han et par uker på Sem setegård på Eiker.
I København etterlot han seg mange vakre bygninger som Børsen, Holmens kirke, Regensen, Trinitatis kirke med Rundetårn, som skulle tjene som observatorium, Nyboder, Proviantgården, Tøjhuset og Bryggerhuset. Dessuten bygde han om Frederiksborg slott ved Hillerød til et vakkert renessanseslott. Han var utvilsomt den største byggherre som har vært i Norden. I 1660 kjøpte han en del private hager mot Kastellet for å utvide Københavns areal, samt opprette en ladegård som skulle forsyne København slott med matvarer. I stedet ble Rosenborg slott oppført på tomten, kongens favoritt, der han også døde. Han var svært stolt av «hustelefonen» der (et talerør), vannklosettet, og at han fra rommet sitt kunne sveive vindebroen opp og ned ved hjelp av en håndsveiv i veggen.
Privatliv
Christian fikk i alt 24 barn, seks av disse med Anna Kathrine som han giftet seg med i 1597, deriblant den fremtidlige kongen, Frederik III. Allerede før dronningen døde i 1612, hadde kongen innledet et forhold til Kirsten Madsdatter, som han fikk et barn med. Kort tid etter ble Karen Andersdatter hans nye elskerinne. Med henne fikk han tre barn. Endelig fikk han tolv barn med Kirsten Munk, som han var gift med til venstre hånd, bl.a. Leonora Christina, som allerede i en alder av 15 år ble gift med Corfitz Ulfeldt og Hannibal Sehested forlovet seg med Christiane da hun var 10 år men de giftet seg ikke før hun var 16 år, samtidig ble også hennes tvillingsøster Hedevig gift med Ebbe Ulfeldt. Kongen og Kirstens mangeårige, stormfulle forhold endte med at han beskyldte henne for utroskap og for å forsøke å forgifte ham, og han lot seg skille fra henne. Etter 1629 levde Christian sammen med Vibeke Kruse, som han fikk to barn med.
Gjennom sine mer enn 3.000 etterlatte brev har man fått god innsikt i Christian IVs tanker, følelser, personlige liv og ikke minst alle hans byggeprosjekter. Han innførte kirkebøker i 1645 på Sjælland og 1646 i resten av Danmark.
Christian IV var en velutdannet og kreativ person, han snakket fem språk og spilte flere musikkinstrumenter. Han tegnet og konstruerte store deler av sine egne byggverk. Han hadde stor interesse for teknikk og vitenskap, og fant opp enkelte hjelpemidler, blant annet en maskin for å ruge ut kyllinger, «en kyllingemor».
Han fulgte med på det meste av det som skjedde innen familien, blant annet passet han på at alle hans avlagte klær ble omsydd til barna. Den yngste, Dorothea Elisabeth, hadde en annen far, og kongen anerkjente henne aldri, men omtalte henne som «den kasserte frøken» og fikk henne sendt til et augustinerkloster i Tyskland, der hun siden ble nonne.
Miriam Wicklund
Miriam Ida Wicklund (født 14. juni  1949) er en norsk journalist.
Hun ble kjent på NRK Radio, der hun ledet Nitimen, og den 2. september 1983 var den som først fikk Jakob Margido Esp inn i radiostudio med sin Flettfrid Andrésen. Hun var med i starten på det nye P2 som sendte fra Tyholt i Trondheim i september 1984.
Fra 1985 var hun programleder for Kjerringråd. I 1984 var hun med i TV-showet Dobbeltshow i eteren med Vidar Lønn-Arnesen, som handlet om å vise på TV det som skjedde i P1 og P2s radiostudio. I 1988 var hun med i Sosialkanalen og pratet om samlivsproblemer, samt åpnet radioserien Kjære deg med Tine Sheba Komissar (1956–).
Med den svenske seersken Saida Andersson (1923–98) ledet hun i 1994 sommerserien Titorget på P1, der folk ringte inn og fortalte om rare ting de hadde opplevd. Fra 1996 var hun med i Nitimen og Minitimen.
Hun har utgitt flere godtselgende bøker med kjerringråd. Hennes arbeidsgiver NRK P2 ga henne i 1992 prisen «Underholdningsbusken» for serien Kjerringråd. Wicklund anbefaler ifølge Helgelendingen å svelge 20 hele pepperkorn når man merker forkjølelse.
Hun er datter av skuespiller Kåre Wicklund (1914–86) og Annie Sachs (1911–98). Hun er lillesøster til jazzmann og NRK-journalist Erling Wicklund (1944–2019).
Eve Muirhead
Eve Muirhead (født 22. april 1990) er en britisk curlingspiller. Hun spiller for Dunkeld Curling Club,
Eve er datter av Gordon Muirhead som vant sølv i to curling-VM. Hun er scratch handicap i golf og har deltatt i verdensmesterskapet i sekkepipespilling.
Muirhead var skip for Storbritannias lag under Vinter-OL 2010 og 2014.
Muirhead ble i 2020 utnevnt til medlem av Order of the British Empire (MBE).
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok hun gull.
Marion (Ohio)
Marion er en amerikansk by som ligger i Marion County i Ohio.
Den har og dekker et areal på 30,7 km².
Kystkuleedderkopp
Kystkuleedderkopp Enoplognatha thoracica er en av edderkoppene i gruppen kamfotedderkopper (Theridiidae).
Utseende
Kystkuleedderkopp er sammen med de andre artene i denne slekten, forholdsvis små edderkopper og mange er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen er hos hunnen stor og kuleformet. På det bakerste beinparets ytterste ledd, har de en fin kam av korte børster, derav familiens norske navn.
Levevis
Kystkuleedderkopp lever litt skjult, i hulrom og skyggefulle steder og bygger ureglemessige fangstnett med tallrike silketråder som går på kryss og tvers.
Hunnen spinner eggene sine inn i en fritthengende, rund eggsekk.
Collateral Beauty
Collateral Beauty er en amerikansk komedie og dramafilm. Den er regissert av David Frankel basert på manuset til Allan Loeb. Will Smith, Kate Winslet, Keira Knightley, Helen Mirren, Edward Norton, Michael Peña og Naomie Harris har hovedrollene.
Filmen hadde premiere i USA 16. desember 2016, på samme dag som Rogue One: A Star Wars Story.
Handling
En suksessfull reklamesjef bosatt i New York (Will Smith) mister datteren sin og trekker seg fra samfunnet. Vennene hans (Edward Norton, Michael Peña, Kate Winslet) setter i gang en merkelig plan for å tvinge ham til å konfrontere sorgen.
Persön
Persön er et tettsted i Luleå kommune i Norrbottens län i landskapet Norrbotten i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 223 innbyggere.
Die Ehe der Luise Rohrbach
Die Ehe der Luise Rohrbach er en tysk stumfilm fra 1917, regissert av Rudolf Biebrach.
Reynoldsburg (Ohio)
Den har og dekker et areal på 29,11 km².
Dimmer
En dimmer er en elektronisk regulator som ofte brukes til å regulere lysstyrken på forskjellige slags glødelamper.
Lignende regulatorer brukes også til å regulere effekten av andre elektriske apparater, som støvsugere eller boremaskiner.
Selv om det er teknisk mulig å dimme de fleste lyskilder, er det ikke alltid praktisk eller økonomisk gjennomførbart.
Det er derfor nødvendig å ta hensyn til et eventuelt behov for lysregulering før lyskilden velges. Det finnes i dag flere måter å regulere lysstyrke på, men felles for all vanlig lysstyring er at den baseres på vekselstrøm, og at en del av sinuskurven fjernes ved hjelp av en triac, eller transistor. Ved bruk av triac, får vi det vi kaller fasesnittstyring. Og ved bruk av transistor frå faseavsnittstyring.
Radio 1
Radio 1 eller Radio One kan vise til ulike radiostasjoner.
Sara Radman
Sara Radman (født 20. juli 1993) er en tysk turner som spesialiserer seg i rytmisk gymnastikk. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 10 i lagkonkurransen.
Karin Endsjø
Karin Randi Endsjø (født 13. april 1942) er en norsk idrettsutøver fra Ski. Hun vant 1 gullmedalje, 2 sølvmedaljer og 1 bronsemedalje i kjelkepigging i Paralympiske vinterleker 1984, og 1 sølvmedalje og 2 bronsemedaljer i 1980. Hun mottok Erling Stordahls ærespris for 2009.
Liste over vinnere på durspel på landsfestivalen i gammeldansmusikk
Vinnere av landsfestivalen i gammeldansmusikk, durspel senior
Gøran Skaalmo
Sammen med Bjørn Eckblad utga han i august 2012 boka Se hva som skjedde om TV-kanalen TV 2s historie.
Journalistisk arbeid
I 1997 vant Skaalmo, Ingun Spetalen, Knut B. Steen og Jarle Aabø SKUP-prisen for avsløring av «NAT-affæren» om at meglerhuset R.S Platou Securities hadde handlet i selskapet de tilrettela en emisjon i. Saken førte til at Stortinget endret i verdipapirhandelloven og flere meglere i Platou ble bøtlagt av Økokrim.
I 2009 vant Skaalmo og Trond Sundnes SKUP-prisen for avsløring av kameraderi i Forsvaret med prosjektet «Under radaren». Her ble det avslørt at selskapet Ocas AS hadde påvirket Luftfartstilsynet til å avsertifisere Ocas' eneste konkurrent, og utforme regler for luftfartshindre på en slik måte at det ville gi Ocas salg på 5-15 milliarder kroner uten påviselig sikkerhetsgevinst. Dessuten ble det avslørt at selskapene Ocas, SSPR, Tyra Invest til sammen hadde mottatt sammen over 100 millioner kroner fra Forsvaret for produkter som ikke ble utviklet. Saken førte til høring i Stortingets kontroll- og konstitusjonskomité
I 2008 påviste Skaalmo og Trond Sundnes hvordan ledelsen i Fast Search & Transfer i flere år hadde blåst opp regnskapene i selskapet ved å bokføre ikke-gjennomførte salg for å oppnå opsjonsgevinster ved økning aksjekursen
I 2011 ble Gøran Skaalmo og Kjetil Sæter tildelt SKUP-prisen for «Pengebingen» som avslørte hvordan konsulentselskapet McKinseys partnere og ansatte forvaltet 33 milliarder kroner gjennom investeringsselskap uten selskapets kunder blir informert om McKinsey-konsulentenes privatøkonomiske interesser i selskaper og bransjer de bistår.
Westerville (Ohio)
Den har og dekker et areal på 12,61 kvadratmile.
Raya og den siste dragen
Raya og den siste dragen (originaltittel: Raya and the Last Dragon) er en amerikansk animasjonsfilm som hadde premiere 5. mars 2021. Filmen er regissert av Don Hall og Carlos López Estrada. Den er den 59. filmen som har blitt produsert av Walt Disney Animation Studios.
Filmen er i sin helhet dataanimert.
The Marriage Market
The Marriage Market er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Arthur Ashley.
Raya og den siste dragen
Handling
Filmen utspiller seg i det fiktive universet Kumanda. Hovedpersonen Raya er en liten pike som leter etter dragen Sisu – den aller siste dragen i Kumanda. Ved dragens hjelp kan statene Heart (norsk: Hjerte), Tail (Hale), Spine (Ryggrad), Talon (Klo) og Fang (Huggtann) bli gjenforent; de utgjorde en gang en union, men fiendskap menneskene i mellom førte til at unionen ble splittet.
The Marriage Market
Handling
I et forgjeves forsøk på å redde faren sin fra fullstendig økonomisk katastrofe, går Helen Grant med på å gifte seg med den velstående Bradley Spayden. Men før hun rekker å gi faren sin de pengene han trenger, tar faren livet av seg. Helen, behandlet nærmest som løsøre av den nye ektemannen sin, forsøker Helen å oppnå større økonomisk uavhengighet ved å selge fullblodshesten hun er så glad i - til Eric Foxhall. Mens han inngår avtalen, angriper Foxhall henne. I den påfølgende konflikten avfyrer Helen en revolver.