cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kåre Høitomt
Høitomt var arrangementsansvarlig for oppvisningskamper i fotball i forbindelse med antivoldsarbeid på 1990-tallet, og hadde eliteserielagene, og  som motstandere mot et forsterket hjemmelag, Nordre Land (3. divisjon), på Dokka stadion.
Kåre Høitomt bor i dag på Jessheim i Ullensaker kommune.
Rhopalizodes
Rhopalizodes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, mørke trebukker med svak metallglans. Antennene er tynne og lengre enn kroppen. Pronotum er nokså avlangt, med en bred tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover. Beina er nokså lange, med kraftig klubbeformede lår.
Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Afrika og Swaziland.
Sofie Voss
Sofie Benedicte Voss (født Horn 25. oktober 1873 i Risør, død 4. mars 1963 i Oslo) var en norsk forfatter, redaktør og oversetter som utmerket seg gjennom sine barnebøker og sitt mangeårige virke for Norske kvinners sanitetsforening.
Liv og virke
Sofie Voss var utdannet lærer, med høyere lærerinneeksamen. Hun etablerte seg imidlertid som skribent i 1890-årene, og var i en årrekke medarbeider i Verdens Gang, Tidens Tegn og Urd. Hun var skribent i Nylænde og varamedlem av hovedstyret i Norsk Kvinnesaksforening fra 1905. I Nylænde skrev hun blant annet en nekrolog over Fernanda Nissen. Sofie Voss benyttet tidvis psevdonymene SV og Svipp.
Sofie Voss utga en lang rekke barnebøker, både som forfatter og som oversetter og gjendikter. Hun var redaktør for tre samlinger av barnefortellinger, kalt Barnenes bok, som utkom i årene 1914–1916. Hun sto dessuten for tekstene til Gudmund Stenersens Norsk dyrebilledbok (1923) og oversettelsene til norsk av Elsa Beskows Tante Grøn, Tante Brun og Tante Violet (Tant Grön, tant Brun och tant Gredelin).
Familie
Sofie Voss var datter av overrettssakfører Johan Henrik Aas Horn og Johanne Christiane Steenstrup. Hun ble 10. august 1897 gift med overrettssakfører Johan Fredrik Voss.
George Dewey
George Dewey (født 26. desember 1837 i Montpelier i Vermont i USA, død 16. januar 1917 i Washington, D.C.) var en amerikansk admiral, Admiral of the Navy 2. mars. 1899. Han ledet den amerikanske flåte under slaget i Manilabukten under den spansk-amerikanske krig.
Etter den spansk-amerikanske krig var det mange som foreslo at han skulle gå inn i politikken og søke demokratenes nominering til presidentvalget i USA 1900. Hans kampanje møtte motstand i pressen blant annet etter at han medgav at han aldri hadde stemt i et presidentvalg. Han trakk tilbake sitt kandidatur i mai 1900.
Han er begravd i Washington National Cathedral.
Miloš Ćuk
Miloš Ćuk (født 21. desember 1990) er en serbisk vannpolospiller.
Han representerte Serbia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull i herrenes turnering.
Vinter-X Games Aspen 2016
Vinter-X Games Aspen 2016 ble arrangert i Aspen i Colorado i USA fra 28. januar til 31. januar 2016.
I den 15. utgaven ble det konkurrert i 20 øvelser innen ski, snøbrett og snøscooter. I tillegg ble det avholdt konserter med Run the Jewels, Nas, Twenty One Pilots, DJ Snake, Deadmau5 og Kygo.
Gökhan Gönül
Gökhan Gönül (født 4. januar 1985) er en tyrkisk fotballspiller som spiller for Çaykur Rizespor.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Xylocrius
Xylocrius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, mattsvarte trebukker med litt flat kroppsform. Antennene er tynne og kortere enn kroppen. Pronotum har rundede sider og er nærmest ovalt, dekkvingene er parallellsidige, med litt læraktig overflate.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika, mot nord til Britisk Columbia, øst til Rocky Mountains.
Kratersjø
En kratersjø er en innsjø som har blitt dannet inni et vulkansk krater, kaldera eller maar. Fordypningen fylles med nedbør og danner en stadig dypere innsjø fram til en likevekt har blitt oppnådd mellom vann som tilføres og vann som forsvinner på grunn av fordampning, drenering og i noen tilfeller også utstrømming over kraterkantens laveste punkt. Kratersjøer som dekker aktive vulkanske skorsteiner er ofte kjent som vulkanske innsjøer, og vannet i disse er vanligvis surt, mettet med vulkanske gasser, uklare og med en sterk grønnlig farge. Innsjøer som ligger i sovende eller utdødde vulkaner består vanligvis av ferskvann. Sikten er ofte ekstremt god på grunn av mangelen på innstrømmende elver og sedimenter.
Den høyeste vulkanen i verden Ojos del Salado (6 891 moh) har en permanent kratersjø som er rundt 100 m i diameter og ligger i en høyde av 6 390 m på den østre siden av vulkanen. Dette er trolig den høyestliggende innsjøen i verden.
På grunn av det ustabile miljøet eksisterer kratersjøer ofte bare periodisk. Kalderasjøer kan i motsetning være store og bestå i lang tid. For eksempel ble Lake Toba dannet av et vulkanutbrudd for rundt 70 000 år siden, og har et areal på over 1 000 km²
Selv om mange kratersjøer er svært naturskjønne kan de også være dødelige. Gass som ble frigitt fra Lake Nyos tok i 1986 livet av 1 800 mennesker ved kvelning, og andre kratersjøer slik som Mount Ruapehu sin har ofte har medvirket til ødeleggende laharer.
Innsjøer kan også dannes i nedslagskratere, men disse blir vanligvis ikke omtalt som kratersjøer unntatt i noen få frittstående tilfeller. Eksempler på slike innsjøer er blant annet Lake Bosumtwi i Ghana, Manicouagansjøen i Canada og Siljan i Sverige.
EC
EC, Ec, eC og ec kan bety:
Mikhail Grigorenko
Mikhail Grigorenko (født 16. mai 1994) er en russisk ishockeyspiller.
Han representerte Olympiske utøvere fra Russland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han tok gull.
Arthur Leighton
Arthur Francis Leighton (født 6. mars 1889 død 15. juni 1939) var en britisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen. Leighton ble olympisk mester i landhockey under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det britiske laget som vant landhockeyturneringen. Fire lag deltok i turnering og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Storbritannia vant foran Danmark og Belgia. Det britiske laget vant over Danmark med 5-1 og Belgia med 12-1 og siste kampen mot Frankrike vant de på walk over. Turneringen ble spilt i perioden 1. til 5. september 1920.
Ungarn under OL
Ungarn er en av de 14 nasjonene som deltok i de første moderne olympiske leker under Sommer-OL 1896 i Athen. De har siden deltatt i alle påfølgende sommerleker, unntatt Sommer-OL 1920 i Antwerpen, da de ble utestengt på grunn av sin rolle under første verdenskrig, og Sommer-OL 1984 i Los Angeles som de boikottet. Ungarn har deltatt i samtlige vinterleker.
Zhou Daguan
Zhou Daguan (kinesisk: 周達觀, født i 1266 i Wenzhou i Zhejiang i Kina, død 1346) levde under Yuan-dynastiet i Kina. Han var medlem av en keiserlig delegasjon som i 1296–1297 besøkte den daværende kambodsjanske hovedstad Yasodharapura, nå kjent under navnet Angkor.
De første to oversettelser av det omfattende verket til et vestlig språk var begge til fransk: I 1819 av Jean-Pierre Abel-Rémusat, i 1902 av Paul Pelliot.
Kinesisk Taipei under Sommer-OL 2004
Kinesisk Taipei under Sommer-OL 2004. Åttini sportsutøvere, femti menn og trettini kvinner fra Taiwan deltok i fjorten sporter under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var sjette gangen sportsutøvere fra Taiwan konkurrerte for Kinesisk Taipei under et sommer-OL. De kom på 31.-plass på medaljestatistikken med to gull, to sølv- og en bronsemedalje.
Raúl Alves Calane da Silva
Raúl Alves Calane da Silva, kjent også som Calane da Silva, (født 20. oktober 1945 i hovedstaden Laurenço Marques i daværende Portugisisk Østafrika (Mosambik), død 29. januar 2021 samme sted - Maputo i Mosambik) var en mosambikisk forfatter, journalist og dikter.
Bakgrunn
Calane da Silva ble født i kolonihovedstaden Laurenço Marques og var sønn av en portugisisk far og en mor fra rongafolket. I sin bok Dos Meninos da Malanga skildrer han sin oppvekst som svart tenåring i den lovløse forstaden Malanga.
Vesljuvbreen
Vesljuvbreen er en liten isbre i Jotunheimen i Lom kommune i Innlandet. Den ligger like ved Juvasshytta, nordøst for Galdhøpiggen. 11. november 1957 omkom ei jente på 15 år da hun falt ned i en bredsprekk.
Raúl Alves Calane da Silva
Bakgrunn
Som student ble da Silva tiltrukket av Núcleo de Estudantes Secundários Africanos de Moçambique, en nasjonalistisk bevegelse grunnlagt av Eduardo Mondlane i 1949, men ble ikke medlem i den. Han tjenestegjorde i den portugisiske hær fra 1965 til 1968 i Nampula nord i landet.
Karriere
Så begynte han ved avisen Notícias og tidsskriftet Tempo. Han grunnla blant annet teatertruppen Tchova Xi Ta Duma, der han var leder og skuespiller, og Associação dos Escritores Moçambicanos.
Vesljuvbreen
På breen ligger Galdhøpiggen sommerskisenter.
Raúl Alves Calane da Silva
Karriere
Han ble også redaktør ved Televisão Experimental de Moçambique i 1987.
I 1990-årene ble han professor ved Universitetet i Maputo. I 2003 utgav han en bok som beskriver hvorledes hans eget språk ronga har påvirket talemålsportugisisk i Mosambik. Han forsvarte et doktorarbeid ved Universitetet i Porto i 2009 med tittel Do lexico à possibilidade de campos isotópicos literários. .
Provincia de Última Esperanza
Última Esperanza er en provins i den chilenske regionen Magallanes y de la Antártica Chilena. Provinshovedstaden er Puerto Natales. Provinsen dekker et areal på 55 443,9 km² og har 22 686 innbyggere (2017).
Raúl Alves Calane da Silva
Karriere
Han var også med i styringsgruppen for Associação dos Escritores Moçambicanos. Han ledet også Centro Cultural Brasil-Moçambique i Maputo.
Calane da Silva døde av covid-19 i Maputo den 29. januar 2021 i en alder av 75 år.
Provincia de Última Esperanza
Kommuner i provinsen Última Esperanza
Provinsen består av to kommuner:
EM i luftvåpen 1996
EM i luftvåpen 1996 (europamesterskapet i skyting) ble arrangert i Budapest i Ungarn i 1996.
Mesembrina meridiana
Mesembrina meridiana er en stor mørk flue, tilhører møkkfluene (Muscidae), en artsrik familie av fluer. Den er nyttig, fordi den bidrar til nedbrytingen av organisk materiale i naturen.
Utseende
Det er flere ytre kjennetegn som skiller familiegruppen møkkfluer fra andre nærstående fluer. For en generell beskrivelse se hovedsiden om møkkfluer.
Mesembrina meridiana er en stor svart farget flue. Kroppen er nesten glinsende. Vingene er gul-orange ved vingeroten. Kroppen er mellom 11 og 13 millimeter.
Larvene er av den vanlig fluetype (maggot), radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. De er mer eller mindre kjegleformede med hodet i den spisse enden. De har ingen form for bein, men på grensen mellom hvert ledd sitter en liten forhøyning som bærer korte pigger som hjelper dem å feste seg til underlaget.
Levevis
Mesembrina meridiana er ganske vanlig. Den flyr fra mai til oktober, men er nok vanligst om høsten. Ofte sitter den på trestammer, husvegger eller på bakken og «soler» seg. Eller den spiser nektar og pollen på blomster eller på overmodne bær.
Den er saprofager i larvestadiene, og nyttig da de bidrar til nedbrytingen. Eggene legges i ku- eller hestemøkk, hvor også larvene utvikles.
Mesembrina meridiana tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der fluens indre og ytre organer endres. Helt mot slutten av puppestadiet blåser fluen opp en «ballong», bak spalteåpning kalt frontalsuturen. Dette er nødvendig eller i alle fall til god hjelp, for å komme seg ut av puppehylsteret. Utviklingstiden eller generasjonstiden er avhengig av temeraturen.
Mecaspidius
Mecaspidius er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Beskrivelse
Mecaspidius cinereus er en liten til middelsstor gullbasse som lett kjennes på at hele oversiden er fløyelsaktig olivenbrun. Dekkvingene har uregelmessige punktrader som delvis består av utstrukne punkter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Dizzy Gillespie
John Birks «Dizzy» Gillespie (født 21. oktober i Cheraw i South Carolina, død 6. januar  i Englewood i New Jersey) var en amerikansk trompetist, perkusjonist, pianist, orkesterleder, vokalist, gjøgler og komponist. Han har en stjerne på Hollywood Walk of Fame og ble tildelt flere Grammy-priser.
Musikkstil
John Birks Gillespie var en av hovedpersonene i jazzens utvikling på 1940-tallet. Med sin rytmiske og harmoniske oppfinnsomhet lyktes han i å endre jazzens språk til et mer moderne uttrykk som slo svært godt an verden over.
Sammen med Charlie Parker (saksofon), Bud Powell (piano) og Kenny Clarke (trommer) ble han regnet for å være en av frontfigurene i den nyskapende stilen, bebop. Dette er en type jazzmusikk som består av raske, kompliserte og ofte asymmetriske melodier.
Historie og musikalsk utvikling
Den unge Gillespie fikk sin musikalske utdanning fra naboer og på grunnskolen. Etter å ha spilt piano en stund valgte han trompet som sitt instrument. Han fikk aldri noen formell undervisning på instrumentet og var dermed å betrakte som selvlært.
Dizzy Gillespie slutta på ungdomsskolen, som mange andre, for å jobbe på en bomullplantasje i depresjonstida. I 1935 flytta han tilbake til Philadelphia for å være sammen med mora. Etter noen dager fikk han jobb i Frankie Fairfax band der han fikk kallenavnet sitt: Dizzy.
Per Olav Reinton
Per Olav Reinton (født 6. september 1941) er en tidligere norsk journalist og programleder i NRK.
Reinton er utdannet statsviter (magister i statsvitenskap). Han har tidligere arbeidet ved Institutt for fredsforskning (PRIO) og vært rektor ved Norsk journalisthøgskole. Fra 1989 var han redaksjonssjef i NRK P2 og programleder for radioprogrammer om politikk, mat og musikk. Han har også vært leder av Gamlebyen historielag i Oslo.
Dizzy Gillespie
Dizzys orkestre
Han drev eget orkester, der blant annet Benny Bailey var med 1949-51. Med Jazz at the Philharmonic gjestet han Nordstrandhallen den 18. februar 1956 og 22. mai 1958.
Han besøkte en ungdomsfestival i Sovjetunionen med sitt orkester i 1957. Ved Kongsberg Jazzfestival i 1971 både spilte han og ga storband-seminar. Ifølge Erling Wicklund «En mer kvalifisert mann til denne oppgaven finnes vel knapt i dag … Dizzys erfaring som storbandleder går tilbake til 1946 … Gillespie-bandet fram til ca. 1950 er blitt stående som en revolusjon i jazzhistorien.»
I oktober 1981 var han ved Bergen Jazzfestival og ved Miloud Guiderks EmmaJazz-jubileum i Sandvika kino. Besetningen var Paquito D'Rivera sax, Michael Howell gitar, Ed Cherry bass og Ignacio Berroa rytme. De fremførte «inspirert bebop med afrokubansk preg tilsatt store doser av kapellmesterens elleville gjøgling». På 80-tallet var han ofte brukt artist på jazzcruisene med SS «Norway» der også Arild Andersen var med. Ved hans gjenvisitt til Sandvika kino i januar 1988 spilte han i lusekofte med Sam Rivers på saksofon, Ed Cherry bass, Ignacio Berroa rytme og John Lee bass. Hans tredje besøk til Sandvika var med et 15-musikers storband i mai 1989, hvorefter han med sin All Stars septett debuterte ved Moldejazz 1989. I den spilte Phil Woods saksofon, Cedar Walton piano, Bobby Hutcherson vibrafon og Steve Turre trombone, og Idrettens Hus var «et fuglefjell i fóringstiden». Samme året etablerte han De forente nasjoners orkester.
Dizzy som person
I ungdommen var Dizzy Gillespie en opprører. Som voksen var han svært opptatt av å støtte ideelle politiske saker som for eksempel raseintegrasjon. Biografen Alyn Shipton mener denne endringa i karaktér i stor grad skyldes Gillespies sterke gudstro og støtte til trosretninga Bahai-troen fra slutten av 1960-tallet.
Morten Johansen (ishockeyspiller)
Morten Roar «Mojo» Johansen (født 25. desember 1952 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han representerte Frisk Asker Ishockey.
Ryszard Kotys
Ryszard Kotys (født 20. mars 1932 i Mniów i Polen, død 28. januar 2021 i Poznań) var en polsk skuespiller.
Han spilte i mer enn 140 spillefilmer og fjernsynsfilmer i løpet av sin karriere. Hans karriere varte fra 1953 og til hans død. Han er kjent for sine roller i Operacja Himmler, Dreszcze og Świat według Kiepskich.
Anatrichis
Anatrichis er en slekt av løpebiller.
Ryszard Kotys
Kotys døde den 28. januar 2021 etter lang tids sykdom, og til slutt med covid-19 som kompliserende faktor, i Poznań, i en alder av 88 år.
Anatrichis
Utseende
Nokså små (gjerne 5-6 millimeter), ovale, blanke, mørke løpebiller. Hodet er rundet, kort og bredt, med utstående fasettøyne. Pronotum er rundet, bredere enn langt, med rettvinklede bakhjørner. Dekkvingene er nokså jevnbrede med fine lengdefurer.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord- og Mellom-Amerika, det sørlige Asia, og Australia.
Erytropoietin
Erytropoietin (forkortet EPO) er et hormon som stimulerer utviklingen av røde blodlegemer. Som legemiddel benyttes det til behandling av pasienter med alvorlig blodmangel, og kan være et alternativ til blodoverføring.
EPO øker kroppens egenproduksjon av røde blodlegemer. Stoffet produseres normalt i spesielle celler i nyrene med øket produksjon ved redusert oksygenmetning. Stoffet virker i benmargen og øker produksjonen av hemoglobin. I 1989 ble kunstig fremstilt EPO godkjent som legemiddel.
Opphold i høyden gir redusert trykk av oksygen og gir dermed øket produksjon av EPO og høyere produksjon av hemoglobin og er bakgrunnen for idrettsutøvernes høydetrening. Denne effekten kan også oppnås ved å oppholde seg i rom med redusert gasstrykk og dermed lavere oksygentrykk, såkalte høydehus.
På grunn av effekten på økt hemoglobinkonsentra­sjon i kroppen, er middelet nyttet som dopingmiddel og er oppført på WADAs liste over forbudte stoffer. Høye doser av EPO er farlig siden det kan forårsake blodpropp, spesielt i kombinasjon med væsketap.
I forbindelse med Tour de France 2008 ble flere utøvere utestsengt for bruk av «tredjegenerasjons-EPO»: (Continuous erythropoietin receptor activator, CERA. Siden har også utøvere fra flere utholdenhetsidretter testet positivt for bruk av CERA. Preparatet står på WADAs liste over forbudte stoffer i idretten.
Mêda
Mêda er en bykommune i det portugisiske distriktet Guarda. I 2011 hadde kommunen 5202 innbyggere.
Freguesier
I 2013 ble antall freguesier (sogn) i kommunen redusert fra 16 til 11:
Ichinen sanzen
Ichinen Sanzen (japansk 一念三千), ordrett «3000 eksistensplan i et enkelt øyeblikk av eksistensen» er et teknisk begrep innenfor buddhismen, som er omtalt i Lotussutraen. Dette er læren om at hvert enkelt øyeblikk i livet [Ichinen] inneholder alt av muligheter i 3,000 verdener [sanzen].
Innenfor Nichirenbuddhismen (deriblant Sōka Gakkai) tolkes dette som at Buddhanaturen er potensielt nærværende i hver enkelt person, i hver enkelt sosial handling og i hvert enkelt øyeblikk.
Innleggelsesjournal
Det taes opp et sett standardopplysninger om pasienten og sykehistorien, kalt anamnesen, og en standard undersøkelse som innebærer en vanlig legeundersøkelse med tillegg av undersøkelser som er spesielle for den aktuelle problemstillingen.
Journalopptaket utføres vanligvis av en turnuskandidat eller assistentlege med "forvakt" på vedkommende sykehusavdeling. Ofte blir anamneseopptaket og undersøkelsen utført i et undersøkelsesrom i mottagelsesavdelingen.
Det vanlige er at journalen blir diktert og at den blir skrevet inn i datasystemet (tidligere på skrivemaskin) og blir referert eller lest opp på avdelingens morgenmøte neste morgen.
Innleggelsesjournalen er et av grunnlagene for skriving av epikrisen, som er en sluttrapport med beskrivelse av oppholdet. Epikrisen blir vanligvis sendt til innleggende lege, fastlegen og til annen sykehusavdeling som pasienten er henvist til, eller er overført fra eller til.
Eksempel på journal
(Alt i parentes er kun forklaringer/oversettelser)
Aktuelt:
Tidligere sykdommer:
Familie og sosialt:
Yrkesanamnese:
Allergier og overfølsomhetsreaksjoner: Kløende utslett etter penicillin 1993. CAVE PENICILLIN.(obs. penicillin kan være farlig for ham.) Uproblematisk narkose ved operasjon i 1995. Ellers ingen kjente allergier eller overfølsomhetsreaksjoner.
Stimulantia:
Faste medisiner:
Monba
Monba, eller monpa, moinba eller menba (kinesisk: 门巴族, pinyin: Ménbāzú), er et minoritetsfolk i India, Bhutan og i Folkerepublikken Kina. I den indiske delstaten Arunachal Pradesh er det rundt 42.000 monba. De bor i de to vestlige distrikter Tawang og West Kameng. I Folkerepublikken Kina er de en av de mindre av de 55 offentlig anerkjente etniske minoritetsfolk. Ved folketellingen i 2000 fantes det knapt 9.000 av dem i KIna, i den autonome region Tibet.
Innleggelsesjournal
Eksempel på journal
Pasienten er en 42 år gammel mann, utseende tilsvarende alder, moderat overvektig, kommer gående til undersøkelsen, klar og velorientert, ikke smertepåvirket.
Monba
Språk
Monba i Kina taler, alt etter hvor de bor, to språk som er nokså forskjellige. Begge tilhører den sinotibetanske språkgruppe:
Innleggelsesjournal
Eksempel på journal
BT.130/85 puls 75 regelmessig.
Pupillereflekser
Cavum oris (munnhule)
Collum (hals utvendig)
Axiller (armhuler)
Cor (hjertet)
Pulmones (lunger)
Abdomen (mave/buk)
Reflekser          H      V
Status localis: (Undersøkelse av aktuelt problem.)
Thomas Scott Baldwin
Thomas Scott Baldwin (født 30. juni 1854, død 17. mai 1923) var en amerikansk luftfartspionér.
Tidlig karriere
I januar 1885 gjorde han et av de første registrerte hopp fra et luftfartøy.
Motoriserte luftskip
I 1900 konstruerte Baldwin en motorisert luftballong. Med en motorsykkelmotor laget av Glenn Curtiss, og en sigarformet, hydrogenfylt ballong, hadde Baldwin skapt luftskipet «California Arrow», som den 3. august i 1904 i St. Louis gjennomførte den første kontrollerte sirkulære luftferden i USA.
Den amerikanske hærens signalkorps betalte Baldwin $10 000 for et luftskip egnet for vedvarende kontrollert luftferd. Han konstruerte et 29 meter langt fartøy, med en ny motor fra Curtiss. Ved mottakelsen ble fartøyet døpt SC-1 (Signal Corps Dirigible Number 1).
Fly
I 1919 fortsatte samarbeidet med Glenn Curtiss. Baldwin tegnet et fly, og Curtiss bygde både flyet og motorene. Det hadde først en 25-hesters firesylindret motor, som seinere ble erstattet med en V8-motor. Baldwin fløy maskinen første gang på et stevne i oktober 1910 i Kansas City, Missouri, før han la ut på en turne til Asia. Der ble han flere steder den første til å gjennomføre luftferder. Først våren 1911 ankom han USA igjen.
I 1914 bygget Baldwin den amerikanske marinens første luftskip av betydning, DN-I. Han startet opp med å utdanne flygere, og ledet flyskolen til Curtiss.
Første verdenskrig
Da USA gikk inn i den første verdenskrig, meldte Baldwin, i en alder av 62, seg frivillig. Han ble utnevnt til kaptein i flydelen til den amerikanske hærens signalkorps. Der var han inspektør for samtlige luftfartøyer i hærens tjeneste under krigen. Før krigen var omme, var han forfremmet til major.
Goodyear
Etter krigen ble han ansatt som konstruktør av Goodyear Tire and Rubber Company i Ohio.
Andreas Isachsen
Andreas Hornbeck Isachsen (født 31. mai 1829 i Grimstad, død 22. februar 1903 i Köln) var norsk skuespiller og dramatiker.
Andreas Isachsen ble student i 1850 og redigerte en kort stund studentsamfunnets håndskrevne avis Samfundsbladet sammen med Henrik Ibsen. 18. januar 1852 debuterte han som skuespiller ved Det norske Theater i Bergen som Ruy Gomez i enakteren Man kan hvad man vil. Han var ansatt i Bergen til 1858, da han for en stund forlot scenen.
Han fikk igjen ansettelse som skuespiller under artistisk direktør Henrik Ibsen ved Kristiania norske Theater i 1860, og var knyttet til denne scenen inntil teateret ble slått konkurs i 1862. Han var deretter knyttet til teateret i Trondheim fra 1862. I 1865 kom han til Christiania Theater sammen med sin hustru, men de fulgte Bjørnstjerne Bjørnsons protesttog til Folketheatret i Møllergaten, hvor de begge jobbet som skuespillere fra september 1870 til februar 1872, da hans hustru valgte å legge opp som skuespiller, mens han selv gikk tilbake til Christiania Theater, og ble værende fast knyttet til dette inntil han søkte avskjed fra scenen i 1894.
Isachsen var kjent som karakterskuespiller med særlig talent for komiske roller. Isachsen kom opp i en krangel med Henrik Ibsen om noen opplesningsaftener han arrangerte i Christiania på eget initiativ fra Kejser og Galilæer i 1873. Skuespilleren pådro seg etter dette dramatikerens vrede. Han hadde tidligere holdt slike opplesninger med Asbjørnsen og Moes eventyrtekster, under entusiastiske bifall fra P. Chr. Asbjørnsen selv.
Etter kontroversen med Ibsen forlangte dramatikeren spesifikt i sine brev til teaterstyret at «den forferdelige Isachsen» ikke skulle få plass i stykkene, fordi han hadde en hang til å overspille og karikere rollene.
Andreas Isachsen ble gift med skuespiller Janny Grip (1835–1894) i Bergen 10. november 1853.
ED
ED, Ed, eD og ed kan bety:
Sphingacestes
Sphingacestes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Kenya.
Mary Jane
Mary Jane er en navnekombinasjon av Mary og Jane som er brukt i utallige sammenhenger. Mary er en engelsk form av kvinnenavnet Maria, mens Jane er et kvinnenavn som stammer fra mannsnavnet Johannes.
I den moderne populærkulturen har navnet Mary Jane som regel en av to ganske så motsatte betydninger.
Slanguttrykk: Den ene betydningen er et amerikansk slanguttrykk for det narkotiske stoffet marijuana, som igjen er en slags oversettelse fra det engelske navnet.
Skotype: Den andre betydningen av navnet Mary Jane er mer tradisjonell og uskyldig. Mary Jane er også navnet på en klassisk skotype som stammer fra renessansen som videre gjennom århundrene ble bekledd av velstående menn i høytidelige selskaper. Dette er kanskje ikke så uskyldig, men fra 1800-tallet er skoene mest lagd som barnesko og festet over foten med en enkel beltereim. Disse skoene ble som oftest bekledd av små piker med lange strømper eller bukser under vide skjørt, et motiv som er brukt i mange sammenhenger og som en slags beskrivelse av renhet og uskyld.
Sukkertøy: Mary Jane er også et sukkertøy fra 1914, som nå lages av den amerikanske sukkertøyprodusenten Necco. Det er pakket inn enkeltvis i mindre enheter, og godteripapiret har det velkjente motivet av en ung pike med Mary Jane-sko.
Lucy Hale
Karen Lucille «Lucy» Hale (født 14. juni 1989 i Memphis i Tennessee) er en amerikansk skuespiller og sanger.
Skuespiller
Lucy Hale spilte Aria Montgomery i TV-serien Pretty Little Liars.
Hun har dessuten spilt i filmene The Sisterhood of Travelling Pants 2 (2008), Skrik 4 (2011) og A Cinderella Story: Once Upon a Song (2011). I sistnevnte film spilte hun hovedrollen. Hun har også hatt gjesteroller i TV-serier som The O.C., How I Met Your Mother, Private Practice og CSI: Miami.
Musikk
Hale satser også tungt på en karriere innenfor musikk, og signerte i juni 2012 en platekontrakt med Hollywood Records. Hun skal spille inn plate i løpet av 2012, og et album var planlagt å slippes i 2013. Det er blitt sagt at albumet skal være i countrysjangeren.
Privat
Hun er sammen med skuespilleren Chris Zylka. Tidligere har hun hatt et forhold til David Henrie, en annen skuespiller.
Porbandar
Porbandar er en by i den indiske delstaten Gujarat. Den har et innbyggertall på 217000. Porbandar har en viktig havn, som ligger ved Arabiahavet. Byen er i dag kanskje mest kjent som Mahatma Gandhis fødested og hovedstad i Porbandar distrikt.
Historien
Fyrstedømmet Porbandar ble grunnlagt i 1785. Det var styrt av det hinduistiske dynastiet Jethwa som regjerte. I tiden da britene kontrollerte India, hadde fyrstestaten et areal på 1 663 km².
Githa Mandir
Githa Mandir er en bygning som skal ha blitt bygd av en industrimann på 1800-tallet. Det finnes inskripsjoner fra Bhagavad-Gita på alle vegger i bygget, og skulpturene som er i bygget skal forestille guder og gudinner. Det finnes også en statue som skal forestille Mahatma Gandhi.
Rokhadia Hanuman-templet
Tempelet er en av de eldre templene i India, og ligger i Porbandars utkant. Rokhade betyr penger på gujarati. Det sies at de som kommer til tempelet for å besøke det og for å "se" guden Hanuman kommer til å bli rike.
Referanser
Porbandar (Staat) Porbandar Porbandar
Knut Andresen
Knut Henning Andresen (født 2. juni 1959 i Asker) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han representerte Frisk Asker og Viking Ishockeyklubb.
Andresen spilte 27 offisielle landskamper for Norge, og deltok under vinter-OL for Norge i 1980 i Lake Placid med 11.-plass.
Guillermo Galeote Jiménez
Guillermo Galeote Jiménez (født 6. mai 1941 i San Sebastián i Spania, død 28. januar 2021 i Madrid) var en spansk lege og politiker.
Han tilhørte Partido Socialista Obrero Español. Galeote var medlem av Spanias deputertkammer fra 1977 til 1993.
Galeote døde 28. januar 2021 i Madrid av covid-19, i en alder av 79 år.
Hoff (Oslo)
Hoff er et strøk i Bydel Ullern vest i Oslo. Strøket ligger mellom strøkene Skøyen, Montebello og Smestad. Litt mer konkret ligger det nord for "sentrum" på Skøyen, vest for Skøyenparken (Søndre Skøyen), sør for Smestad, sørøst for Montebello og øst for Abbediengen. Nederst i strøket, nær næringsbebyggelsen på Skøyen, er det næringsbygg også på Hoff. Her ligger også trikkeholdeplassen Hoff på Lilleakerbanen. Ellers består strøket av boliger, dette er gjerne blokk- og terrassehusbebyggelse fra 1950-tallet. Hoffselva renner gjennom strøket.
Stedet tar navnet sitt etter Hoff gård, som fortsatt er bevart. På gården står et almetre, vernet den 21. januar 1958 som naturminne.
EE
EE, Ee, eE og ee kan bety:
Sang til Sandefjord
Sang til Sandefjord er en lokalpatriotisk sang som hyller byen Sandefjord. Teksten ble skrevet av Thorleif Jacobsen på 1930-tallet. Den opprinnelige melodien ble komponert av Baard Heradstveit. Hans melodi ble av mange vurdert som vanskelig å synge. For å revitalisere sangen komponerte Rolf Hansen Stub en alternativ melodi tidlig på 1980-tallet, og det er denne som er i bruk i dag.
Melodien har i lengre tid blitt spilt daglig fra klokkespillet i Sandefjord kirke.
Sang til Sandefjord
''Tekst: Thorleif Jacobsen Melodi: Rolf Hansen Stub '' Sandefjord, du by blandt alle hvor vår vei så enn kan falle. Deg vi elsker høyst i verden i vårt liv og all vår ferden. alltid ungdomsfrisk og sund. :/:
By med utferd, by med evne
By med fest og by med hygge
hvor vårt livsverk vi vil bygge.
er du byen, byen vår. :/:
Wam-Kam Fotballklubb
Wam-Kam Fotballklubb (stiftet 21. august 2007) er et fotballag fra Oslo. Navnet er en forkortelse for Waldemarskameratene, da klubben ble stiftet på Waldemars Café på St. Hanshaugen i Oslo.
Sang til Sandefjord
Sang til Sandefjord
hjem til Norges vår og sommer,
når du stevner inn ad fjorden
til den beste by på jorden.
nu i dag og alle år. :/:
Mark Clattenburg
Mark Clattenburg (født 13. mars 1975) er en engelsk fotballdommer. Han dømmer for Birtley og har vært FIFA-dommer siden 2006. Clattenburg var den yngste dommeren i Premier League 2006/07. Han dømte sin første kamp i Premier League 21. august 2004. Clattenburg er Newcastle-supporter og dømmer derfor ikke kamper som involverer Newcastle.
I 2007 dømte han Merseysidederbyet mellom Everton og Liverpool. Clattenburg idømte Liverpool to straffespark, et soleklart og et mer diskutabelt. Everton fikk to spillere utvist og burde fått minst ett straffespark. I tillegg mener flere, blant andre tidligere toppdommer Graham Poll, at Liverpools tomålsscorer Dirk Kuyt skulle hatt rødt kort etter en tofotstakling i knehøyde, men Clattenburg gav gult kort. Clattenburg ble suspendert for å dømme kamper helga etter.
I august 2008 ble Clattenburg utestengt fra dømming i åtte måneder på grunn av problemer med gjeld.
Han har dømt 132 kamper i Premier League.
Martinus Thomsen
Martinus Thomsen, kalt Martinus, (født 11. august 1890 i byen Sindal i Hjørring kommune, Nordjyllands amt, død 8. mars 1981) var en dansk forfatter og mystiker. Blant hans større verk hører Det Tredje Testamentet og Livets Bok.
Oppvekst
Martinus vokste opp på landet i utkanten av stasjonsbyen Sindal i Nordjylland.
Hans barndomshjem Moskilvad – som i dag er åpent for interesserte – vitner om hans fattige oppvekst. Moren var ugift og arbeidet som husbestyrerinne for godseieren på en stor landeiendom ved navn Kristiansminde. En stallkar med etternavnet Thomsen tok på seg farskapet, og hans offisielle navn ble derfor Martinus Thomsen. Men Martinus anså det for mer sannsynlig at godseieren selv var hans biologiske far.
Martinus’ mor hadde ikke mulighet for å ta seg av gutten, så han vokste i stedet opp som fosterbarn hos sin onkel og tante i spartanske omgivelser i huset Moskilvad. Fosterforeldrene var oppe i årene og hadde allerede oppfostret 11 barn. Martinus omtalte dem alltid som meget kjærlige mennesker, som skapte en varm og trygg ramme om hans oppvekst. Martinus hadde kun begrenset kontakt med sin biologiske mor, som døde allerede da han var 11 år.
Undervisningsmessig ble det aldri til annet enn landsbyskolen med dens i alt fem klasser og meget elementære pensum.
I likhet med mange andre barn fra beskjedne kår kom Martinus til å tjene som gjetergutt fra han var tolv år gammel.
Tidlig arbeid
En stund tenkte han på å bli misjonær, men gav opp tanken, blant annet fordi han ikke kunne forlike sig med datidens forklaring av mange kristne dogmer.
I 1910 blev Martinus utdannet meierist og arbeidet på forskjellige meierier rundt omkring i Danmark, før han flyttet til København i 1917. Der arbeidet han i perioder som nattevakt og postbud, før han i 1920 ble ansatt som kontorist på meieriet Enigheden.
Åpenbaring
Den utløsende faktoren for Martinus' forfatterskap var opplevelsen av en dyptgående bevissthetsendring, som fant sted i mars måned 1921. Etter anvisning i en lånt bok forsøkte Martinus å meditere over begrepet Gud. I meditasjonen, hvor han var ved full bevissthet, så han et kraftig lys i form av et kristuslignende vesen. Martinus opplevde seg å hvile i allkjærlighetens opphav, i den guddommelige fullkommenhet.
Gjennom resten av sitt liv virket Martinus aktivt som forfatter, symboltegner og foredragsholder. Via økonomiske bidrag fra sine støttepersoner kunne han etter hvert stoppe med vanlig lønnet arbeid, og arbeide heltid med å skrive sine bøker og utbrede sitt budskap.
Navn
Martinus hadde et høyt ønske om å bli fri fra sitt etternavn: Thomsen. Han henvendte seg først til politimesteren på Frederiksberg, som forklarte at det var lite sannsynlig at han ville få tillatelse til å slette etternavnet uten å ta et annet, men at han kanskje kunne få tillatelse til å hete Martinus Thomsen Martinus. Den løsningen fant han akseptabel, og han søkte om å få denne navneforandringen godkjent. Han fikk avslag på søknaden, og måtte derfor leve videre med sitt døpenavn.
Martinus' lære
Martinus’ samlede verker har tittelen Det Tredje Testamente. Hovedverket er Livets Bog i syv bind. Som supplement til dette er det utgitt Det Evige Verdensbillede bok 1–5, hvor Martinus med bruk av fargelagte symboler med tilhørende forklaringer beskriver hovedprinsippene i sitt verdensbilde. I tillegg skrev han bøkene Logik, Bisættelse, Den Intellektualiserede Kristendom og 28 mindre bøker samt et stort antall artikler.
Åndsvitenskap
Martinus har i sine verker beskrevet et samlet åndsvitenskapelig verdensbilde, som rommer en logisk underbygget helhetsforklaring på tilværelsen. Hans bakgrunn for dette var en høyutviklet intuisjonsevne, som satte ham i stand til å overskue og analysere den åndelige verden, som ligger bak den kjente fysiske verden. Målet med hans arbeid var å skape en åndelig vitenskap som kan gi vår tids sannhetssøkende og logisk tenkende mennesker en dypere innsikt i livets natur og utviklingen i verden. I sine analyser presenterer Martinus et langt mere optimistisk og vidtgående livssyn enn det vi vanligvis kjenner. Samtidig er de et verdifylt hjelpemiddel til den praktiske utviklingen av moral og væremåte.
Et kjernepunkt i det åndsvitenskapelige verdensbildet er forståelsen at vi mennesker og alle andre levende vesener inngår i et levende verdensalt. Gjennom dette synliggjøres i en logisk og vitenskapelig form at det eksisterer en evig, allkjærlig guddom, som til alle tider har vært kilden til religioner og åndsliv. Martinus viser dessuten hvordan vår bevissthet, psyke og moral gjennom reinkarnasjon og karma utvikler seg etter logiske naturlover, som bevirker at alle erfaringer - behagelige som ubehagelige - med tiden blir til gagn for den enkelte. Livets Bog legger grunnlaget for en vitenskap om livet. Den redegjør for prinsippene som muliggjør vår livsopplevelse. Den viser hvordan vår eksistens er forbundet med naturens helhet, og hvordan vi skaper vår fremtid – vår skjebne, ved måten vi tenker og handler på i dag. Vi er i utvikling, på vei til å bli "riktige" ferdigutviklede mennesker. Prinsippet om "den sterkestes rett", diktaturet, erstattes etter hvert av en voksende human livsinnstilling, demokratiet. Vår tids mørke verdenshendelser er fødselsveer for en fremtidig lys verdenskultur, som fører til en gjennomgripende forandring av tilværelsen for oss alle.
Joachim Irgens
Joachim (Jochum) Irgens von Westervick (født 19. mai 1611 i Itzehoe i hertugdømmet Holstein, død 29. august i København 1675) var en tysk-dansk embedsmann og eier av store jordeiendommer i Norge, Danmark og Nederland. Han var døpt Jochum Jürgens, sønn av kjøpmannen Heinrich Jürgens og Catharina Früchtnichts, og ble i 1656 gift med Cornelia Bickers, datter av borgermesteren i Amsterdam. Som sin bror Johannes studerte Irgens medisin, men etter en del reising rundt i verden, ble han i 1634 kammerherre for Christian IV og Frederik III.
Hans navn er skrevet Jochum Irgens og von Westerwig i bl.a. Thiset og Wittrup (1904) side 311.
Bergverk
I 1646 reiste Irgens med kongen til Trondheim og Røros, og ble da omtalt som en «mand der fandt særdeles smag i bergverker». Etter at kongens svigersønn, stattholder Hannibal Sehested falt i unåde hos Christian IV, ble Irgens ved kongelig resolusjon i Rendsborg 19. oktober 1646 også overdratt Rørosverkets privilegium.
Han ønsket å oppkalle Røros etter seg selv og omdøpe byen til Irgenstal, men det ble ikke noe av. Johannes og brorsønnen Henning Irgens tok etter hvert del i ledelsen av verket.
Martinus Thomsen
Reinkarnasjon
Sentrale elementer i hans lære er at alle vesener har mange liv (reinkarnasjon), da formålet med de mange livene er å oppnå stadig høyere bevissthetsformer. Denne utviklingen foregår vekselvis i en åndelig tilstand og vekselvis bundet i en fysisk organisme. Den åndelige verden er for Martinus det samme som guds tanker eller verdensaltets stråleformede materie. Den fysiske verden er kroppens, rommets og tidens verden, hvis motstand og besværligheter individet skal lære seg å overvinne – derfor reinkarnasjon. Her skal individet gjennomgå ubehagelige og behagelige erfaringer som alle beriker dets bevissthet og som gradvis omskaper dets vesen til stadig mer fullkomne former. Til slutt bliv det til et kjærlighetsvesen som forstår sin eksistens, handler til gavn for helheten og lever i harmoni med verdensaltet. Tanken om evig fortapelse avvises av Martinus, idet ingen innenfor ett liv kan utføre nok onde gjerninger som kunne utløse en evig straff. Dette er hverken rettferdig eller logisk, mener Martinus.
Alt som eksisterer utgjør tilsammen guddommen, som vi alle er en del av. Verdensaltets liv er således, ifølge Martinus, i seg selv bare en enhet og evig eksisterende, men manifesterer seg i et uendelig antall forskjellige livsformer. Alt som skjer i verdensaltet utgjør hårfine logiske og irreversible ledd i den evige evolusjonen, mener Martinus. Alt er en kjærlighetsfull skapelse og dette er selve eksistensens essens og forutsetning. Det som vi mennesker kaller livløst er det hvis liv vi ikke ser; det vi mennesker kaller stilhet er det hvis bevegelse vi ikke ser; det vi kaller tomrom er det hvis materie vi ikke ser; og det vi kaller meningsløst er det hvis mening vi ikke ser. Den åndelige vitenskap er ifølge Martinus et nødvendig komplement til den naturvitenskap som i vår tid har tatt religionenes plass som underlag og inspirator for vårt syn på livet.
Joachim Irgens
Kjøpet av «Nordlandene» («Irgensgodset»)
Irgens bidro med vesentlige leveranser til kong Frederik IIIs krigføring på 1650-tallet. Dette ble til slutt betalt ved at kongen, i et skjøte av 12. januar 1666, betalte ham med alt krongods i Helgeland, Salten, Lofoten, Vesterålen, Andenes, Senja og Troms. Dette ble det største enkeltsalget, og det største salg av jord som noensinne har skjedd i Norden. Salget utgjorde halvparten av all matrikulert jord, og verdien ble anslått til 100.000 riksdaler, tilsvarende en tønne gull. Irgens fikk derved alle leieinntekter fra eiendommene i «Irgensgodset», samt alle vanlige statsinntekter fra Nordlandene, herunder tiende, finneskatten og leidang.
Annet gods
I Danmark solgte kongen Gjorslev gods til Irgens, likeså Vestervig kloster ved Vestervig kirke, Nordens største landsbykirke. Klosteret ble raskt revet og ombygd til et stort gods.
Men de engelsk-hollandske krigene utover i 1660-årene gjorde det vanskelig å få kobberet trygt levert til Amsterdam. Jürgens måtte ta opp lån med pant i både Røros og Gjorslev, men fortsatte å leve ødselt og over evne. I 1666 ble han oppmerksom på at det forelå en alvorlig klage mot ham for ubetalt lønn og overprising av varer. Bergmester Tax på Røros bekreftet den nøden Jürgens lot sine ansatte og familiene deres leve i. Han skyldte da arbeiderne 9.700 riksdaler og bøndene 15.000 riksdaler. Til sist dro 200 arbeidere til Trondheim, der de tok beslag i kobber tilhørende Jürgens. Bergmester Tax påtalte videre brutaliteten bergverksfolkene ble møtt med av Jürgens' leiesvenner: Vinduer slått inn, kvinner og barn jagd hjemløse ut i sludd og snø. Den 4. oktober 1674 ble han adlet av Christian V med navnet Irgens von Westervick. I Nederland eide han Irgensgodset ved Hilversum. Han bodde på sine gods i Danmark, Amsterdam og på de Ost-Indiske øyer, og var sjelden å se i Norge. Støtt klarte han å få den danske øvrigheten på sin side, men ved sin død var Irgens konkurs. Rørosverket alene hadde en gjeld på 110.598 riksdaler. Eiendommene på Helgeland ble solgt til kjøpmann Lorentz Mortensen Angell fra Trondheim. Resten var for en stor del pantsatt, men hans kone, Cornelia Bicker (1629-1708), fikk for enkelte gods (blant annet Tromsøgodset) gjenkjøpt eiendommene noe senere. Hun sto som godseier frem til sin død i 1708. Enkelte eiendommer ble da overdratt til hennes slektning, baron Jacob de Petersen fra Amsterdam, som i 1669 var blitt gift med Catharina Bickers (Amsterdam 1642–30. okt. 1678 Utrecht) (g. 1. gang med Christian Ditlev Testmann [født 16. nov. 1635 i Rendsburg]), datter av Jacob Bicker (1612–76), herre til Engelenburg, og Alida Bicker (1628–1702), «vrouwe van Engelenburg», som var en søster av Cornelia Bicker. Irgens og konen ble begravet i Vestervig kirke.
Martinus Thomsen
Reinkarnasjon
Som navnet Det Tredje Testamente antyder, mener Martinus at hans bøker utgjør en fortsettelse av Det nye testamente i Bibelen, beregnet på humant og vitenskapelig innstilte mennesker som sympatiserer med Jesu kjærlighetsbudskap, men som ikke lenger kan bli inspirert av trosreligion og dogmer.
Foredrag
Det holdes foredrag og kurser rundt omkring i Norden basert på Martinus' forfatterskap. Etter hans egne bestemte instruksjoner finnes hverken seremonier, sekt eller forening med medlemskap.
Død, og arv
Da Martinus døde i en alder af 90 år den 8. mars 1981 etterlot han sig et forfatterskap som mot slutten av hans liv fikk navnet Det Tredje Testamente. Dette består av et antall bøker, inklusiv hovedverket Livets Bog i syv bind med cirka 3000 sider. Deler av Martinus’ forfatterskap er oversatt til en rekke språk, men kun på originalspråket – dansk – foreligger dette i sin helhet. Martinus' bøker er foreløpig ikke oversatt til norsk, men mye er oversatt til svensk.
Martinus' bisettelse fant sted i Tivolis Konsertsal i København den 29. mars 1981. Bisettelsen ble betegnet som en festlig høytidelighet, som helt levde opp til Martinus egen beskrivelse i hans bok ’’Bisættelse’’, kap. 161: “Fremtidens begravelse eller jordefærd vil ikke blive en sørgefest, men derimod en glædes- og takkefest for livets evige beståen”.
Etter eget ønske ble Martinus’ kropp balsamert. Han er gravlagt på Frederiksberg Ældre Kirkegård.
Martinus åpnet i 1932 et lite kontor som fikk navnet ”Livets Bogs Bureau”. I 1943 overtok Martinus eiendommen Mariendalsvej 94-96 på Frederiksberg i København. Eiendommen var i nesten 40 år Martinus’ faste bolig og arbeidssted, og dannet samtidig rammen om de praktiske oppgavene med bokutgivelser, tidsskriftredaksjon, foredrag og studiekretser. I 1945 fikk Instituttet det offisielle navnet ”Martinus Åndsvidenskabelige Institut” eller, i forkortet form, ”Martinus Institut”. I 1956 ble Instituttet organisert som en selveiende stiftelse.
Frem til Martinus’ bortgang ble prinsippene for Instituttets fremtidige virke beskrevet i dets vedtekter, ”Love for Martinus Åndsvidenskabelige Institut”.
I sitt testamente ga Martinus sin formelle godkjennelse av vedtektene og overdro alle rettigheder til Instituttet.
Vedtektene er senere videreført i Instituttets nåværende to fond, Martinus Idealfond og Martinus Aktivitetsfond. Martinus Institut har utgitt boken ’’Samarbejdsstrukturen’’, som inneholder en samlet beskrivelse av prinsippene for samarbeid og organisering innenfor Instituttets rammer.