cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Personaladministrasjon
Personalavdelingen (HR-avdelingen) i en organisasjon utfører personalledelse, tilsyn med ulike aspekter av ansettelse som for eksempel overholdelse av arbeidsrett og arbeidsrelaterte standarder, intervju og seleksjon, prestasjonsledelse (performance management), administrasjon av frynsegoder, organisering av ansattmapper, og noen aspekter av rekruttering og avslutningsprogram for ansatte (offboarding). De fungerer som en støttefunksjon eller kobling mellom en organisasjons ledelse og de ansatte.
Ye Mingchen
Ettermæle
Folk i Guangzhou skal ha hatt stor respekt for Ye Mingchens standhaftighet mot britene. Men de gjorde også narr av hans manglende gjennomføringsevne. Der i byen ble han kjent som «de seks ikke»: «Han ville ikke kjempe, ikke slutte fred og ikke forsvare; han ville ikke dø, ikke kapitulere og ikke flykte».
Rødknoppkeiserdue
Rødknoppkeiserdue (Ducula rubricera) er en fugl i duefamilien. Den bor på Papua Ny-Guinea and Salomonøyene i fuktige skoger.
Personaladministrasjon
Andre oppgaver kan inkludere å legge ut stillingsannonser, evaluere ytelsen til ansatte, organisere CV-er, og administrasjon av lønn, ferie, sykdom og utlegg.
Ye Mingchen
Ettermæle
Ye nøt en stund Xianfeng-keiserens gunst, men det tok slutt da fiendtlighetene brøt ut.
Samtidens britiske folkemening var formet av en negativ propaganda. Han ble ofte karikert i pressen som en legemliggjørelse av kinesisk xenofobi. En skisse av Ye i fangenskap på krigsskipet HMS «Inflexible» fremstilte ham som et avskyelig monster. Det fant bred spredning i den britiske propaganda som ville rettferdiggjøre krigshandlingene.
Men Vestens bilde av ham var ikke negativt overalt. Et eksempel på dette er det tyske forfatter Theodor Fontane, som bodde i London sent i 1850-årene og forfattet et positivt essay om ham.
I offisiell kinesisk historieskrivning fikk Ye lenge skylden for å ha utløst Annen opiumskrig. Men senere er han heller blitt fremhevet som en tidlig kinesisk antikolonialistisk patriot, og et monument til hans minne er blitt reist i Guangzhou.
Balachandrudu
Balachandrudu er en indisk film fra 1990, regissert av Krishna.
Handling
Historien følger Chandram og Sujatha, som blir oppdratt av bestefaren deres etter at foreldrene deres dør. Senere når Sujatha gifter seg med Raja, sverger hennes foraktede kjæreste - Minor Babu - å ta hevn.
Kishanganj (distrikt)
Kishanganj (bihari: किशनगंज जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Bihar. Distriktets hovedstad er Kishanganj.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,690,948 innbyggere i distriktet, mot 1,296,348 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 9,68 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 20,22 % i 2011 mot 22,21 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 966 i 2011 mot 947 i 2001.
Zorros merke (film, 1920)
Zorros merke (originaltittel: The Mark of Zorro) er en amerikansk stum eventyrfilm fra 1920, regissert av Fred Niblo og med Douglas Fairbanks i hovedrollen. Filmen handler om helten Zorro, basert på Johnston McCulleys roman fra 1919. Dette er den første filmatiseringen om Zorro.
Handling
Don Diego Vega er sønnen til den velstående ranch-eieren Don Alejandro på begynnelsen av 1800-tallets California (som på denne tiden blir kontrollert av spanske kolonister). Men Diego legger merke til hvordan grunn-eiere undertrykker de fattige menneskene som arbeider for dem. Han tar derfor på seg identiteten til en maskert Robin Hood-lignende kjeltring som går under kallenavnet Señor Zorro. Han forsøker å beskytte de fattige mot den korrupte administrasjonen til guvernør Alvarado, hans håndlanger kaptein Juan Ramon.
Zorro skjærer ett arr som ligner på bokstaven Z i ansiktene til gjerningspersoner. Samtidig er Diego interessert i den attraktive Lolita Pulido. Men Lolita blir også kurtisert av kaptein Ramon. Men etter Lolitas familie blir arrester og havner i fengsel, forsøker Diego å vinne alle soldatene til å støtte ham. Deretter tvinger han guvernør Alvarado til å abdisere.
Viking Fotballklubb (menn) i 2019
Viking Fotballklubb (Menn) i 2019 er en oversikt over samtlige spillere, tabell og kamper som Viking Fotballklubbs herrelag spilte i fotballsesongen 2019.
Eliteserien
{|
UNTAES
UNTAES, formelt United Nations Transitional Administration for Eastern Slavonia, Baranja and Western Sirmium og på norsk også kalt FNs overgangsadministrasjon for Øst-Slavonia, Baranja og Vest-Syrmia, var en fredsbevarende FN-styrke opprettet 15. januar 1996 ved FNs sikkerhetsråds resolusjon 1037. Styrken hadde oppgaver knyttet til tilbakeføring av Øst-Slavonia, Baranja og Vest-Syrmia til Kroatia. Disse østlige delene av Kroatia hadde vært under serbisk kontroll. Kroatia og Den føderale republikken Jugoslavia undertegnet 12. november 1995 Erdutavtalen om områdenes tilbakeføring til Kroatia og UNTAES påså at så skjedde. Etter at området var reintegrert i Kroatia ble UNTAES virksomhet avsluttet i januar 1998.
Yunnanobium
Yunnanobium er en slekt av små, ofte vedborende biller. Disse artene utmerker seg ved å ha kamformede antenner.
UNTAES
UNMIBH hadde en styrke på 2,346 soldater, 97 militærobservatører og 404 politifolk. 30 land bidro med personell, deriblant Norge. Hovedkvarteret lå i Vukovar.
Nansen-Expressen
Nansen-Expressen er en utforløype for terrengsyklister (downhill). Nansen-Expressen ligger i Stavåsen i Elverum og starter på koordinatene 60°55'17.13"N/ 11°34'31.66"Ø. Den går 1 km i lettsyklet, til tider litt teknisk krevende skogsterreng og tar deg ned 99 raske høydemeter. Snittfarten i Nansen-Expressen ligger normalt på rundt 25 km/t, og toppfarten rundt 40 km/t.
Yunnanobium
Levevis
Artene borer i morken, død ved av løvtrær eller i sopp.
Norgesmesterskapet i skiskyting 2016
Norgesmesterskapet i skiskyting 2016 ble arrangert i Dombås fra 31. mars til 3. april 2016 av Dombås Idrettslag. I tillegg ble det arrangert NM i mix-stafetter i Mo i Rana 7. februar.
Nansen-Expressen
Nansen-Expressen er delt inn i følgende seksjoner: «Inngangen», «Hogstfeltet», «Løvskogen», «Steinpartiet», «Trollskogen øvre», «Trollskogen nedre», «Lysløypa» og «Flytstien i Gaffa».
Yunnanobium
Utbredelse
Arten er utbredt i Kina.
Arnt Nikolai Brodtkorb
Arnt Nikolai Brodtkorb (født 3. november 1834 i Vardø, død 21. februar 1880 samme sted) var en norsk kjøpmann og grosserer, konsul og ordfører i Vardø.
Brodtkorb overtok som ordfører i Vardø i oktober 1871 da forgjengeren Johan Carl Richard Wisløff reiste for å tiltre som sogneprest til Steigen i Nordland, og han holdt frem som ordfører i ytterligere ett år.
Han var sønn av kjøpmann og Vardøs første ordfører Andreas Esbensen Brodtkorb.
Lake Lanao
Lake Lanao (maranao: Ranao eller Ranaw) er en stor, gammel innsjø på Filippinene, i provinsen Lanao del Sur på øya Mindanao. Den har et overflateareal på 340 km2, og er Mindanaos største innsjø, og den nest største på Filippinene. Den regnes som en av de 15 eldste innsjøene i verden.
Åge Rosnes
Åge Ronald Rosnes (født 1954) er en norsk politiker og pedagog som representerer SV.
Rosnes er cand.mag. og tok sin utdannelse ved Universitetet i Bergen, Universitetet i Stavanger og Statens lærerhøgskole.
I 2005 og 2006 var Rosnes statssekretær i Kunnskapsdepartementet for Jens Stoltenbergs andre regjering. Ved utnevnelsen var han varaordfører i Askøy kommune.
Rosnes arbeidet i mange år som lærer ved Askøy videregående skole og ble i 2006 rektor på Olsvikåsen videregående skole. I 2013 tiltrådte han som kommunalsjef for oppvekst i Askøy kommune.
Knud Graahs gate (Oslo)
Knud Graahs gate (1-7, 2-8) er en gate på Sandaker i Oslo.
Den går nordøstover fra Hans Nielsen Hauges gate ved Hans Nielsen Hauges plass til Brettevilles gate.
Gaten fikk navn etter industrigründeren Knud Graah i 1923.
Bebyggelsen inngår i anlegget for Nordre Åsen, og søyleportalen mot Hans Nielsen Hauges plass er muligens den mest storslåtte i sitt slag i Oslo.
Badnam
Badnam er en indisk film fra 1990, regissert av Shibu Mitra.
Handling
Haranath er en fattig, men snill mann. Han arbeider hardt for å overleve, men han godkjenner korrupsjon eller bestikkelser. Han går i en felle planlagt av Mathur Ghosh, som tvinger ham til å begå selvmord. Haranaths sønn Shankar vokser deretter opp til å bli en mann som har de samme egenskapene som faren sin. Men han får snart problemer i et samfunn som er full av korrupsjon og undertrykkelse.
Thygesons gate (Oslo)
Thygesons gate var tidligere navn på den delen av Borger Withs gate som ligger over Brettevilles gate, idet den nedre delen ble regnet som en del av Christies gate.
Badnam
Handling
Shankar forelsker seg i en velstående manns datter ved navn Priya, men han er fast bestemt på å kjempe tilbake mot Mathurs dominans. Etter å ha beseiret kjeltringene, kan Shankar og Priya endelig være sammen med.
Interprosesskommunikasjon
Interprosesskommunikasjon (IPK) er innen informatikk deling av data mellom flere og vanligvis spesialiserte prosesser ved å bruke kommunikasjonsprotokoller. Programmer som bruker IPK er typisk kategorisert som klienter og tjenere, hvor klienter ber om data og tjeneren responderer på klientforespørsler. Mange applikasjoner er både klienter og servere, som vi ser i distribuert databehandling. Metoder for å oppnå IPK er delt i kategorier som baserer seg på programvarekrav, slik krav til som algoritmisk effektivitet og modularitet, og systemkrav som nettverksbåndbredde og latens.
Peter O’Donoghue
Peter Gerard O'Donoghue (født 1. oktober 1961) er en newzealandsk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i mellomdistanseløp.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i semifinalen på 1500 meter. Han konkurrerte senere for Australia, men ikke i OL.
Purnia (distrikt)
Purnia (bihari: पूर्णिया जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Bihar. Distriktets hovedstad er Purnia.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 3,273,127 innbyggere i distriktet, mot 2,543,942 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 10,41 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 19,68 % i 2011 mot 21,61 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 953 i 2011 mot 967 i 2001.
Michael Hillardt
Michael Hillardt (født 22. januar 1961) er en australsk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i mellomdistanseløp.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i semifinalen på 1500 meter.
PEX-kabel
PEX-kabel er en elektrisk kabel isolert med det termoplastiske kunststoffet polyetylen som tverrbundet isolasjon. Kablene er solide og godt isolerte og benyttes for føring av høyspent elektrisitet opp til 420 kV. Opprinnelig ble kablene utviklet som trygge jordkabler for høye spenninger, men de er også brukt som erstatning for oljefylte sjøkabler.
Til gassfeltet Ormen Lange leverte kabelprodusenten Nexans Norway verdens første 420 kV PEX sjøkabel. På Økern i Oslo står et 62 meter høyt PEX-tårn, mens PEX-tårnet kalt Nexanstårnet i Halden er med sine 120 meter høydemeter Norges høyeste bygning.
Bantengfe
Bantengfe, også kalt sundaokse, (Bos javanicus) er et sørøstasiatisk dyr i oksefamilien. En voksen hann er ca. 170 cm høy, har bøyde horn og hvite bein. Bantengfe regnes som en truet art.
Guro Tarjem
Guro Tarjem (født 1954) er en norsk journalist som er særlig kjent for å formidle populærvitenskap i NRK P2.
Tarjem har studert marinbiologi ved Universitetet i Oslo. I 1994 begynte hun som reporter og programleder i redaksjonen i NRKs daglige vitenskapsmagasin Verdt å vite. Der var hun prosjekt- og redaksjonsleder fra 2005 til 2011 da Verdt å vite gikk sammen med samfunnsmagasinet Sånn er livet og fikk samlenavnet Ekko. Tarjem ble da seniorreporter i radioprogrammet. Tarjem har blant annet samarbeidet med NRK-kollegaen Ivar Grydeland på flere reportasjereiser til Kina og andre steder. Tarjem var redaksjonsleder for P2-akademiet.
Tarjem har skrevet lærebøker og laget kursopplegg i naturfag. Hun har dessuten arbeidet som informasjonssjef i Norges Naturvernforbund og undervist på Journalisthøgskolen.
Pat Scammell
Pat Scammell (født 15. april 1961) er en australsk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i mellomdistanseløp.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i semifinalen på 1500 meter.
Øystein Dahle (ordfører)
Øystein Dahle (født 7. april 1940, død 1. november 2019) var ordfører i Tinn kommune fra 1987 til 1993.
Katihar (distrikt)
Katihar (bihari: कटिहार जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Bihar. Distriktets hovedstad er Katihar.
Øystein Dahle (ordfører)
Han representerte Tverrpolitisk Liste og satt i en hel periode, deretter i en halv periode hvorav ordførerposten i siste halvdel av perioden tilfalt Olav Ulleren.
Etter ordførerperioden jobbet han i Hydro og bodde i Oslo, men som pensjonist flytta han tilbake til Tinn. Han var også medstifter av Rjukan Lions Club i 1971 og ble tildelt Lions' høyeste utmerkelse.
Katihar (distrikt)
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 3,068,149 innbyggere i distriktet, mot 2,392,638 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 8,91 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 19,61 % i 2011 mot 21,96 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 956 i 2011 mot 966 i 2001.
Plattform
Plattform er en flat, forhøyet konstruksjon eller oppbygning som typisk danner grunnlag for andre konstruksjoner og installasjoner, for eksempel en perrong på en jernbanestasjon eller et boretårn på en oljerigg.
Overførte betydninger
Plattform brukes også som et uttrykk i andre sammenhenger, for eksempel i uttrykket politisk plattform, for å betegne noe grunnleggende eller fundamentalt.
Innen informasjonsteknologi benyttes plattform om maskinvare og/eller programvare som samvirker for å gi et helhetlig utviklingsmiljø. Valg av teknisk plattform vil legge begrensninger - og gi muligheter - for hvilken teknologi som fungere sammen med de eksisterende. For eksempel vil apper og mobiltelefoner som er laget for iPhone-plattformen (ofte kalt iOs-plattformen) ikke fungere på den konkurrerende Android-plattformen, og omvendt.
Leiopus
Leiopus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Små til middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker. Antennene er lange, særlig hos hannene. Pronotum er nærmest tønneformet med en liten pigg litt bakenfor midten av siden. Dekkvingene er gjerne brune med et lysgrått tverrbånd.
Levevis
Larvene lever i død ved av løvtrær.
Utbredelse
Slekten har en holarktisk utbredelse.
Genrikh Jagoda
Genrikh Grigorjevevitsj Dinarevic Jagoda (russisk: ; født 7. november 1891 i Rybinsk, henrettet 15. mars 1938 i Moskva), født Jenokh Gersjevitsj Ijeguda (Енох Гершевич Иегуда) var direktør for det sovjetiske hemmelige politiet NKVD (Det sovjetiske sikkerhets- og etterretningsbyrået) fra 1934 til 1936. Han var en av lederne for Moskvaprosessene, men falt selv som ett av deres siste ofre.
Tidlig liv og karriere
Jagoda ble født i Rybinsk i en jødisk familie. Han tilsluttet seg bolsjevikene i 1907. I motsetning til ryktene han selv satte ut, var Jagoda aldri en farmasøyt, men gravørlærling i Jakov Sverdlovs fars forretning. Jagoda giftet seg med Sverdlovs niese Ida Averbach.
Caitlin McClatchey
Caitlin McClatchey (født 28. november 1985) er en britisk svømmer som spesialiserer seg i fristil. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun røk ble nummer syv på 200 meter fri. Hun har to bronsemedaljer fra stafetter i VM.
Genrikh Jagoda
Politisk virke
Jagoda er viden kjent for å være en brutal drapsmann i det som betegnes som Holodomor i Ukraina. Jagoda var ansvarlig for at et sted mellom 7 til 10 millioner ukrainere fra alle trosretninger, inkludert minst hundre tusen jøder ble drept.
Elaine Chao
Elaine Lan Chao (født 26. mars 1953 i Taipei, Taiwan) er en amerikansk politiker. Hun representerer det republikanske partiet.
Genrikh Jagoda
Politisk virke
Som mange sovjetiske sikkerhetspolitimenn på 1930-tallet ble Jagoda selv et offer for Moskva-prosessene. Han ble avsatt fra direktørstillingen i NKVD og ble erstattet av Nikolaj Jezjov i 1936, og arrestert i 1937.
Han ble tiltalt for sabotasje, spionasje, trotskisme, og konspirasjon, Jagoda var en av de tiltalte i «Rettssaken mot de enogtyve», den siste av de store sakene i Moskva-prosessene på 1930-tallet. Etter rettssaken og de innrømmelsene som der framkom, ble Jagoda funnet skyldig og skutt.
Elaine Chao
Chao var den første asiatisk-amerikanske kvinnen og den første taiwansk-amerikanske i USAs historie til å bli utnevnt til minister i den føderale regjeringen. Hun er gift med senator Mitch McConnell.
Familie
Chao er den eldste av seks søstre; de andre er Jeannette, May, Christine, Grace og Angela. Ifølge den amerikanske avisen The New York Times har «flere av hennes fem yngre søstre giftet seg med Wall Street-titaner, inkludert Bruce Wasserstein, den nå avdøde eieren av New York Magazine».
Faren hennes, James S.C. Chao, er en shippingmagnat som grunnla Foremost Group. I april 2008 gav Chaos far Chao og McConnell mellom 5 og 25 millioner dollar, som «økte McConnells personlige formue fra minst 3 millioner dollar i 2007 til mer enn 7 millioner dollar» og «hjalp paret etter at aksjeporteføljen deres tapte seg i kjølvannet av finanskrisen samme år».
I 2012 donerte familien 40 millioner dollar til Harvard Business School for stipendier for studenter av kinesisk herkomst og Ruth Mulan Chu Chao Center, en bygning oppkalt etter Chaos avdøde mor. Moren Ruth Mulan Chu Chao gikk tilbake til skolebenken i en alder av 51 år for å ta en mastergrad i asiatisk litteratur og historie fra St. John's University.
Karriere
Chao var arbeidsmarkedsminister mellom årene 2001 og 2009 i George W. Bush-regjeringen. Hun ble dermed den første kvinnelige asiatisk-amerikaner i en amerikansk føderal regjering. I sine to mandatperioder som minister ble hun også den eneste i Bush-regjeringen som satt i åtte år.
Den 29. november 2016 meddelte Donald Trump at han valgte Chao som ny transportminister. Nominasjonen ble godkjent av USAs senat den 31. januar 2017 og samme dag ble Chao tatt i ed som USAs transportminister. Hun trakk seg fra Donald Trumps regjering i kjølvannet av stormingen av den amerikanske kongressen etter Trumps valgnederlag.
Esther Cremer
Junior
På 200 meter ble hun tysk juniormester i både 2009 og 2010.
Senior
Ved det tyske mesterskapet i 2009 fikk hun sølv på 400 meter utendørs, og bronse innendørs. Året etter, i 2010, vant hun gull på 200 meter.
Ved VM i friidrett 2009 i Berlin kom de tyske jentene på femteplass på 4 x 400 meter.
CARIFTA Games 2015
CARIFTA Games 2015 (XLIV CARIFTA Games) ble arrangert fra 3. til 6. april 2015, i Basseterre på Saint Kitts og Nevis. Arrangør var St. Kitts and Nevis Amateur Athletic Association. Dette var andre gang Saint Kitts og Nevis arrangerte disse lekene.
Under lekene fikk stadion offisielt endret navn til Kim Collins National Athletic Stadium, til ære for landets verdensmester på 100 meter fra 2003, Kim Collins.
Austin Sealy Award
Austin Sealy Award deles ut i hvert mesterskap, til en utøver som utmerker seg resultatmessig. Mary Fraser fra Barbados vant denne utmerkelsen i 2015, hun vant tre gullmedaljer; 800 meter og 1500 meter i U18-klassen, og 3000 meter i åpen klasse (junior og ungdom).
Herrer U20 (junior)
†: Åpen for både junior og ungdom.
Kvinner U20 (junior)
†: Åpen for både junior og ungdom.
Gutter U18 (ungdom)
‡: Resultatlistene lister opp både Enzo Hodebar og Aaron Worrell på 3.-plass, men Hodebar greide 2,00 meter på første forsøk, og Worrell på tredje forsøk, derfor skal ikke Worrell stå med bronsemedalje. Dette bekreftes også av avisen Nation News' rapport fra konkurransen.
Deltakere
Ifølge uoffisielle tall deltok 499 utøvere fra 25 land. Stafettlag er ikke helt kjent. • (5)
• (15)
• (4)
• (53)
• (27)
• (12)
• (14)
• (20)
• (29)
• (11)
• (19)
• (22)
• (1)
The Beatles’ Second Album
The Beatles' Second Album er The Beatles' andre Capitol-utgivelse, men det tredje amerikanske albumet etter Introducing... The Beatles av Vee-Jay Records.
CARIFTA Games 2015
Deltakere
• (16)
The Beatles’ Second Album
Denne platen kom raskt etter Meet The Beatles!, som i praksis var Beatles-sangene fra With The Beatles og et par singlesanger. På dette albumet er coversanger fra With The Beatles og flere singler, ettersom det i USA ikke var samme uskrevne regel om at man ikke ga ut singler på album.
CARIFTA Games 2015
Deltakere
• (34)
The Beatles’ Second Album
Sporliste
Alle spor skrevet av John Lennon og Paul McCartney, (Lennon-McCartney), unntatt hvor merket.
CARIFTA Games 2015
Deltakere
• (8)
• (2)
• (6)
• (17)
• (65)
• (18)
Pascal Thiébaut
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i semifinalen på 1500 meter.
Stortingsvalget 2013 i Vestfold
Stortingsvalget 2013 i Vestfold ble avholdt mandag 9. september 2013. Det skulle velges syv stortingsrepresentanter for Vestfold for perioden 2013 til 2017, herav seks distriktsmandater og ett utjevningsmandat.
Innvalgte i perioden 2009-2013
I perioden 2009-2013 har følgende representanter vært valgt inn fra Vestfold:
Per Arne Olsen ønsket ikke gjenvalg i 2013.
Stortingskandidater 2013
Det er 15 valglister som er godkjent av fylkesvalgstyret i Vestfold. Her følger en oversikt over listetoppene:
Meningsmålinger
Meningsmålinger for Vestfold med spørsmål om stortingsvalg
Mandatfordeling:
Valgresultat
Det var 176 779 stemmeberettigede velgere i Vestfold.
420 (jolle)
420 er en tomanns, planende, seiljolle. Navnet kommer fra båtens lengde, den er 420 cm lang. Båten er utstyrt med spinnaker, genoa og trapes, i tillegg til grunnleggende rigg. Båten kan rigges om til å kunne bli seilt av bare én person. 420 ble konstruert for å være lettere å håndtere enn storesøsteren 470. Begge båtene er konstruert av den franske ingeniøren Christian Maury. 420 er anerkjent av Det internasjonale seilforbundet.
Robertus Hirsch
Robertus Jacobus Hirsch (født 9. april 1790 i Stjørdal, død 2. juli 1856 i Trondhjem) var en norsk offiser og stortingsmann.
Han ble født inn i embedsmannsslekten Hirsch som sønn av major Jacob (Jobst) Conrad von Hirsch og hustru Marie Henrici på gården By i Stjørdal, som faren hadde kjøpt i 1786. Morfaren var stadsfysikus i Trondhjem, Robertus Stephanus Henrici. Robertus Hirsch giftet seg i 1812 med Nicoline Hornemann, datter av generalmajor Johan Thomas Hornemann på Reppe i Lånke. Blant deres barn var apoteker Robert Nicolai Hirsch, sogneprest og ordfører Thomas Conrad Hirsch, lege Christian Hornemann Hirsch og dommer, banksjef og ordfører Christian Hirsch.
Som kadett var han med i forsvaret av København i 1807, og ble offiser året etter. Hirsch var premierløytnant i Den nordenfjelske skiløperbataljon fra 1814 og i Den trondhjemske brigade fra 1818, kaptein fra 1825, major fra 1838 og oberstløytnant fra 1840. Han fikk skjøte på By av faren i 1821, men tok med seg familien til Trondhjem i 1837 og solgte gården i 1840. Ole Løchen drev noe senere brenneri på By, mens Ole Øvre Richter på Mæle kjøpte halvparten av jorden. Hirsch tok avskjed fra militæret i 1847.
Hirsch var innvalgt på Stortinget fra Nordre Trondhjems amt 1830–1832, og satt i bankkomiteen, komiteen om brannvesenet i byene og den oppnevnte kroningsdeputasjonen.
Will Patton
William Rankin «Will» Patton (født 14. juni 1954 i Charleston i South Carolina i USA) er en amerikansk skuespiller.
Liv og karriere
Patton er det eldste av tre barn og vokste opp på familiens gård hvor hans foreldre også mottok fosterbarn. Hans far, Bill Patton, var dramatiker, teaterinstruktør og luthersk prest, og virket som prest ved Duke University.
Uwe Becker
Uwe Becker (født 10. desember 1955) er en tysk (Vest-Tyskland) tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i mellomdistanseløp.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i semifinalen på 1500 meter.
Air Mauritanie
Air Mauritanie var det nasjonale flyselskapet i Mauritania fra 1962 til det sluttet virksomhet i 2007 på grunn av økonomiske vanskeligheter. Det var basert på Nouakchott internasjonale lufthavn, hvor det drev innenlandske flyvninger, samt flyvninger til afrikanske destinasjoner og Paris. Selskapet hadde sitt hovedkvarter i Nouakchott.
Historie
Air Mauritanie ble etablert i september 1962 som det nasjonale flyselskapet i landet. Virksomheten startet i oktober samme år med en DC-3 leiet fra Spantax, sammen med teknisk assistanse. En Nord Nordatlas 262 ble bestilt i 1965. Flyselskapet ble omorganisert i 1967, og aksjene ble fordelt mellom myndighetene i Mauritania (60%), Air Afrique (20%) og Union de Transporterer Aériens (UTA) (20%). To Ilyushin Il-18 ble kjøpt i 1969, med sovjetisk opplæring og teknisk bistand, og disse flyene gikk i ruter til Dakar, Nouadhibou og Las Palmas.
I april 2000 var det 259 ansatte. Flåten bestod av én Fokker F28-4000 som fløy på Abidjan, Aioun el Atrouss, Atar, Bamako, Banjul, Casablanca, Dakar, Kiffa, Las Palmas, Ne Nouadhibou, Nouakchott, Tidjikja og Zouerate. På denne tiden hadde Air Afrique en 20% deltakelse i flyselskapet. På midten av 2000 økte det Pan-afrikanske flyselskapet sin eierandel til 32 På grunn sikkerhetsbekymringer stengte Storbritannia Air Mauritanie fra å fly inn i landets luftrom i januar 2004. Blant andre operatører ble Air Mauritanie svartelistet på grunn av svikt i det mauritanianske luftfartsverket som ikke var i samsvar med ICAO - standarder. Den økonomiske situasjonen til flyselskapet fikk en bratt nedgang i 2005 da krisen tvang regjeringen til å erstatte selskapets direktør. Det ble rapportert i august 2006 at Royal Air Maroc ville overta en majoritetsandel (51%) i selskapet og effektivt ta over ledelsen. På denne tiden var de største aksjonærer assuransedelskapet Nationale d'assurances et réassurance (40%), Banque Mauritanienne de Commerce International, Établissements Noueigued, og Oil-Star Mauritanie. Men i desember2006 opprettet regjeringen i Mauritania en annen operatør, Mauritania Airways med hjelp fra det private Mauritanian investor og Tunisair, som ble den største aksjonæren (51%) i det nyopprettede selskapet.
Innen 2007 var Air Mauritanie så gjeldstynget at i september ble to fly beslaglagt for å dekke gjelden. Selskapet leide fly gjennom International Lease Finance Corporation, etter at deres egne var blitt beslaglagt. En Boeing 727-200. Gjeld for leasing av disse tre flyene hadde steget til 2 700 millioner dollar. Air Mauritanie opphørt virksomhet i september 2007 og ble likvidert. To måneder senere starter Mauritania Airways sin virksomhet.
Destinasjoner
Air Mauritanie var basert på Nouakchott internasjonale lufthavn. .,Flyselskapet fløy til følgende destinasjoner i løpet av sin historie:
Ulykker og hendelser
Per 1. april 2014 hadde Air Mauritanie opplevd fem ulykker eller hendelser, ifølge Aviation Safety Network. Den ene ulykken førte til tap av menneskeliv skjedde i juli 1994. Følgende er listen over disse hendelsene.
Vlad The Impaler
Vlad The Impaler er et musikkalbum med Holter. Albumet ble utgitt den 9. november 2018.
Xyletinites
Utseende
Små, kort sylindriske, gjerne brune borebiller.
Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra fossiler fra Rott i Tyskland, disse stammer fra Sen Oligocen, ca. 24 millioner år før nåtid.
Gnostus
Gnostus er en slekt av tyvbiller.
Utseende
Små (ca. 2 millimeter), avlange, halvblanke, brune tyvbiller. Kroppen er uten skjellkledning. Antennene er kraftig, det innerste leddet langt og klubbeformet, det andre leddet stort og ovalt, de ytre leddene er korte og danner en avlang svøpe. Pronotum er rundet og hvelvet med to skarpe, buede lengdesribber. Dekkvingene er jevnbrede med litt uregelmessige rader av grove, grunne punktgroper.
Levevis
Artene i denne slekten lever sammen med maur.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen, én art går nord til Florida.
Bakspiller
Bakspiller eller back er en spillerposisjon i håndball. Det er tre bakspillere: venstre, høyre og midtre. Midtre bakspiller benevnes også playmaker.
Simon Røttingen
Simon Røttingen (født: 3. juni 2000 i Oslo) er en norsk komponist, pianist og skribent. Han har skrevet musikk siden 2012, og vant i 2016 Prøysens stjerneskuddpris for blant annet verket Overmennesker.
Biografi
I 2013 skrev han novellen «Borte» og vant novellekonkurransen Ungt Blikk på Verda på Teateret Vårt i Molde. I 2014 var han med på prosjektet BiLyd i Bærum Kulturhus som senere ble inspirasjonen til «Overmennesker». Fra 2014 til 2016 anmeldte han ungdomslitteratur for Foreningen !Les. Etter å ha vunnet Prøysens stjerneskuddpris i 2016, skrev han en intermezzo inspirert av novellen «Matja Madonna» til ære for Prøysen.
I oktober 2018 spilte han Einojuhani Rautavaraas «Piano Sonata No. 2, The Fire Sermon» i danseforestillingen «A list of things he said»/«En liste på ting han sa» av Ingun Bjørnsgaard Prosjekt på Dansens Hus i Oslo.
Barbara Jardin
Barbara Jardin (født 22. oktober 1991) er en canadisk svømmer som spesialiserer seg i fristil. Hun representerte landet sitt i Sommer-OL 2012 i London, der hun ble slått ut i semifinalen på 200 meter fri.
Jean Baptiste Boisduval
Jean Baptiste Alphonse Dechauffour de Boisduval (født 14. juni 1799 i Ticheville, død 30. desember 1879 samme sted) var en fransk entomolog, sommerfuglsamler (lepidopterist) og lege.
Han utviklet Boisduvalmålestokken og identifiserte mange nye arter av sommerfugler. Boisduval var en av de mest kjente sommerfuglsamlerne i Frankrike og var med på å stifte Société Entomologique de France. Tidlig i sin karriere interesserte han seg for biller og allierte seg med både Lacordaire og Latreille. Han var kurator for Pierre François Marie Auguste Dejean-samlingen i Paris og beskrev mange bille-arter, og i tillegg sommerfugler og møll, som følge av reisen med Astrolabe, ekspedisjonsskipet til Jean-François de La Pérouse og "Coquille" til Louis Isidore Duperrey. Boisduvals smellere er i Natural History Museum, London og mange typer av snutebiller i Brussels naturhistoriske museum. Sommerfuglene hans ble solgt til Charles Oberthür. Svermerne er i Carnegie Museum of Natural History i Pittsburgh, Pennsylvania.
Tapfumaneyi Jonga
Tapfumaneyi Jonga (født 13. november 1959) er en zimbabwisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i mellomdistanseløp.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i semifinalen på 1500 meter.
Skihopping, beslektede emner
Skihopp eller Skihopping har flere nær beslektede emner :
FF «Michael Sars» (1979)
F/F «Michael Sars» er et forskningsfartøy som ble bygd av Mjellem & Karlsen i Bergen i 1979, for Havforskningsinstituttet. Skipet ble solgt til Åland i 2003 og er nå skoleskip. Fartøyet i likhet med forgjengeren FF «Michael Sars» (1900), oppkalt etter zoologen Michael Sars.
Melani Costa Schmid
Melanie Felicitas Costa Schmid (født 24. april 1989) er en spansk svømmer som spesialiserer seg i fristil. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun røk ut i semifinalen på 200 meter fri. Hun tok en gullmedalje under kortbane-VM 2012 i Istanbul.
James Igohe
James Igohe (født 1962) er en tanzaniansk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i mellomdistanseløp.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i semifinalen på 1500 meter.
EM i slalåm-padling 1996
EM i slalåm-padling 1996 (europamesterskapet i slalåm-padling) ble arrangert i Augsburg i Tyskland i 1996.
Computer and Video Games
Computer and Video Games (ofte forkortet til CVG, C&VG eller C+VG) var et britisk videospilltidsskrift som ble gitt ut mellom 1981 og 2004. Tidsskriftet fortsatte som en nettside, computerandvideogames.com fra 1999 opptil februar 2015.
Slottet Shopping
Slottet Shopping var et kjøpesenter i Kvadraturen i Kristiansand. Slottet Shopping lå i enden av byens hovedgate, Markens gate, med adresse Tordenskjolds gate 9. I Slottsquartalet fantes det, foruten kjøpesenteret også kontorer, boliger og et av byens største parkeringshus. Senteret la ned 2020.
På folkemunne har bygningsmassen lenge vært kalt «Slottet». Bakgrunnen for det er at det opprinnelige byggets posisjon ble sammenliknet med Karl Johans gate i Oslo, der Det kongelige slott markerer enden av hovedgaten.
Slottet Shopping hadde ni butikker som var åpne mandag til fredag 09:00–19:00 og lørdager 10:00–17:00. Kjøpesenteret ble eid av Skeie Real Estate AS.
Fra august 2021 skal Noroff bruke bygget som skolebygg.
Nataša Bokal
Nataša Bokal (født 9. mai 1967 i Škofja Loka) er en tidligere slovensk alpinist.
I VM 1991 i Saalbach-Hinterglemm, der Bokal representerte Jugoslavia, tok hun sølv i slalåm, bare slått av Vreni Schneider. Bare få uker før, 12. januar 1991, hadde hun vunnet sitt første og eneste renn i verdenscupen, slalåm i Kranjska Gora, foran Monika Maierhofer og Veronika Šarec. Våren 2002 kunngjorde Bokal at hun la opp som toppidrettsutøver.
Cratoatractocerus
Cratoatractocerus er en utdødd slekt av treborende biller.
Utseende
En ganske stor (28 millimeter), lange og slank, sylindriske verftsbille.
Levevis
Disse billene borer like under barken på døde og døende trær.
Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra Cratoformasjonen i Brasil, denne stammer fra Kritt-tiden.
Vannkraftlaboratoriet
Vannkraftlaboratoriet er et forskningslaboratorium ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim som driver med hydrauliske strømningsmaskiner og systemer, samt oljehydraulikk. Laboratoriet driver med både undervisning og forskning på master- og PhD-nivå. Spesielt utvikling av vannturbiner (vannkraftmaskiner) har vært, og er, viktig ved laboratoriet. Vannkraftlaboratoriet ble opprettet som del av Norges tekniske høyskole og ledet av professor Gudmund Sundby. Laboratoriet har fått mye av æren for utviklingen av norsk turbinindustri.
Bygningen for laboratoriet er den samme som ved starten i 1917 og ligger ved Alfred Getz' vei på Gløshaugen. I 1999 startet en omfattende rehabiliteringen av bygningens interiør med nye kontorer, studieplasser for 20 studenter, kantine og forelesningsrom. I tillegg er det bygget et nytt strømningsteknisk laboratorium og den gamle delen av laboratoriet er oppgradert eller utskiftet. Bygningen er tegnet av arkitekt Bredo Greve, og er fredet, både inn- og utvendig, i henhold til Landsverneplan for Kunnskapsdepartementet.
Forskning
Forskningen er knyttet til oppgaver på master- og PhD-nivå, og det utføres også forskningsprosjekter i samarbeid med Statkraft og andre virksomheter. Oppgaver som Vannkraftlaboratoriet er involvert i, er design av strømningsmaskiner og komponenter, beregninger for ferdig design ved hjelp av numeriske regneprogrammer for datamaskin, materialprøving med hensyn til kavitasjonserosjon, vurdering av materialer med hensyn til utmatting i kombinasjon med strømningsinduserte strukturvibrasjoner, beregninger for stabilitets- og sikkerhetsmarginer i vannveier, og tilrettelegging for målinger og analyser i strømningssystemer. Arbeidet ved laboratoriet skjer ved samarbeid mellom NTNU, SINTEF og eksterne.
I laboratoriet er det pumper som kan skaffe vannføring og trykk for blant annet å teste modeller av turbiner og pumper. NVE har sammen med NTNU tatt initiativ til at vannkraftlaboratoriet kan brukes til kontroll av små vannturbiner som brukes til mini- og småkraftverk i Norge. Her kan både leverandører og kjøpere få testet småturbiners virkningsgrad og eventuelt undersøkt om kavitasjon kan bli et problem.
Historie
Den 1. januar 1912 ble Gudmund Sundby utnevnt til professor i vannkraftmaskiner ved Norges tekniske høyskole. Det ble Sundbys oppgave å få etablert vannkraftlaboratoriet, og etter en studiereise til Sveits og Italia tok han fatt på byggingen. Vannkraftlaboratoriet ble fullført i 1917 og dets offisielle navn var «Laboratoriet for vannkraftmaskiner». Før dette hadde Kværner Brug og Myrens verksted bygget hver sin prøvestasjon for vannturbiner. Imidlertid var det nye vannkraftlaboratoriet mye større.
Oppbyggingen av vannkraftlaboratoriet
Vannkraftlaboratoriet ble bygget med tre uavhengige hydrauliske systemer, hvert med forskjellig kapasitet for fallhøyde og vannføring. En nedskalert modell av turbinkonstruksjonen som skulle undersøkes, ble satt inn i laboratoriet, og denne modellen ble drevet av vann fra en stor tank som stod på loftet i bygningen. Vannet som strømmet ut fra turbinen ble pumpet opp tilbake til tanken, slik at det samme vannet sirkulerte rundt i systemet. For å måle vannmengden ble det brukt en metode der vannet ut fra testturbinen strømmet sakte i en målekanal. Langs kanalen var det skinner, og på disse skinnene ble det plassert en liten vogn som trillet lett avgårde. Vognen hadde et lite stativ for en skjerm som ble satt ned i kanalen. Skjermen og vognen ble dratt med av vannstrømmen. Når så kanalens tverrsnitt var kjent kunne man måle hvor lang tid vognen brukte på å rulle en viss avstand, og ut fra dette kunne man beregne vannstrømningen i for eksempel liter per sekund.
En metode for å beregne dreiemoment som modellturbinen ytet, var å la turbinen drive rundt en skive. Rundt denne skiven, som ble kalt en bremseskive, ble det strammet et bånd. Båndet hadde regulerbar stramming, og var oppstilt i et stativ. Dette stativet hadde videre forbindelse til en arm med en påmontert vekt. Kraften som ble avlest på vekten ble multiplisert med armens lengde. Resultatet av kraft multiplisert med armens lengde kalles «momentet», og dette momentet er igjen direkte proporsjonalt med turbinens dreiemoment. Videre hadde en nøyaktige instrumenter for å finne turtallet til turbinen, og dermed kunne man enkelt beregne turbinens effekt. Når også vannstrømningen og fallhøyden er kjent, beregnes effekten som vannet inn til turbinen teoretisk kan yte. Ut fra dette kan til sist virkningsgraden bestemmes.
Forbedring av virkningsgraden til turbiner er også viktig, ikke bare å kunne konstatere denne størrelsen for en gitt turbinkonstruksjon. For å finne årsaken til at forskjellige turbiner har større eller lavere virkningsgrad, er det viktig å kunne måle trykk og vannhastighet inne i turbinen mens den går. Om for eksempel en francisturbin skal undersøkes, må man undersøke så mange punkter som mulig inne i ledeapparatet, på løpehjulet (selve turbinen) og inne i sugerøret. Det som er interessant å få målt direkte er trykket. For å få undersøkt trykket ble det laget modeller av turbiner der flere pitotrør var montert inn i turbinen, slik at målinger kunne foretas under kjøring av turbinmodellen i laboratoriet. Dermed kunne en få dannet seg et bilde av hvordan vannet beveget seg gjennom turbinen, og i neste omgang kunne en konstruere en ny turbin med enda bedre egenskaper.
Utvikling av turbinene til Solbergfoss kraftverk
En oppgave som fikk stor betydning for vannkraftlaboratoriet og utvikling av norsk turbinindustri, var byggingen av Solbergfoss kraftverk, som ble vedtatt av Stortinget i 1916. Dette kraftverket ble bygget av Vassdragsvesenet og Kristiania kommune. Det ble oppnevnt en byggekomité bestående av representanter fra de nevnte institusjonene samt av professor i vannkraftutbygging Olav Heggstad. På grunn av første verdenskrig ble flere utenlandske verksteder utelukket fra å være med på anbudskonkurransen for turbinene, enten fordi de var opptatt med krigsviktig produksjon eller på grunn av blokade. Først ville byggekomiteen at de to norske turbinprodusentene, Kværner Brug og Myrens verksted, samt to svenske fabrikanter, skulle konkurrere om anbudet. Imidlertid besluttet man at bare de norske fabrikantene skulle få være med i anbudskonkurransen. Av nasjonale hensyn mente man at norsk industri måtte favoriseres.
Byggekomiteen kontaktet professor Sundby for å få hans hjelp til å utforme anbudskonkurransen. Sundby var spesielt opptatt av at byggekomiteens utkast til anbudspapirer ikke var konkret nok når det gjaldt turbinenes virkningsgrad. Han mente at virkningsgraden måtte spesifiseres både til vannmengde gjennom turbinene og fallhøyden, samt også til målemetode. Bare slik kunne det knyttes garantier til oppgitt virkningsgrad ved kontraktsinngåelse. Sundby foreslo også at verkstedene som ville være med på anbudskonkurransen skulle levere modeller av turbinene. Disse kunne dermed testes på vannkraftlaboratoriet for å få konstatert virkningsgraden.
Ved inngåelse av anbudskonkurransen satte de to svenske fabrikantene byggekomiteen under press, og det ble til at de skulle få levere inn sine uoffisielle anbud. Det viste seg at Myren og Kværner tilbød turbiner med lavest virkningsgrad med henholdsvis 83 % og 84 %. Byggekomiteen ble nå mer interessert i de svenske tilbudene, men Sundby mente at de norske turbinene hadde bedre tekniske løsninger og at forbedringer for å oppnå bedre virkningsgrad var mulige. Det ble til at Sundby i alt fikk teste hele 12 turbinmodeller fra de to norske leverandørene. Disse var nedskalert nøyaktig i forholdet 1:5. Virkningsgraden ble dermed stadig forbedret for hver modell som ble testet. Solbergfoss kraftverk fikk, på grunn av dette, turbiner som var spesiallaget for kraftstasjonens særegne vannføring. Med dette hadde anbudsrunden endret seg fra å være et rent forretningsmessig anliggende til å bli en utviklingsprosess, noe som kom de norske bedriftene til fordel.
Senere ble det utlyst en ny anbudskonkurranse for seks nye turbiner, og i denne omgangen ble hele 12 verksteder rundt om i verden kontaktet. I februar 1921 kom det inn anbud på turbiner fra Kværner Bruk, Myrens verksted, Westinghouse (England), Leflaive & Cie (Frankrike), Voith (Tyskland), Bieglieb Vulcan-Werke (Tyskland), og Karlstad Mekaniska Werkstad (Sverige). Nå var det de to norske verkstedene som tilbydde turbiner med størst virkningsgrad. Myren garanterte en virkningsgrad på 90 % og Kværner på 88,5 % Kværners turbin var på den andre siden billigere. Den hadde også større virkningsgrad over et stort pådragsområde og ved varierende fallhøyder. Nå kunne det velges norskproduserte turbiner uten noen nasjonal favorisering. En spesiell omstendighet var at utvidelsen av kraftstasjonen ble utsatt i to år. Dermed kunne Kværner få foreta nye modellprøver i vannkraftlaboratoriet, og etter at turbinene var satt i drift viste det seg at virkningsgraden kom opp i hele 94,6 %. I en populærfremstilling om NTH noen år senere ble det påstått at dette til da var den høyeste virkningsgrad som noen gang var målt på en vannturbin noe sted i verden.
Testene hadde kostet 28 000 kroner, men Sundby kunne regne ut at dette kun utgjorde 10 % av kraftverkets økte inntekter på grunn av den oppnådde forbedringen av virkningsgraden. Den norske stat eide 1/3 av Solbergfoss kraftverk, og med den store økningen av virkningsgraden hadde staten fått tilbakebetalt hele kapitalen som var nedlagt i byggingen av Vannkraftlaboratoriet.
Historikeren Gunnar Norheim mener at leveransen av turbinene til Solbergfoss kraftverk var det endelige beviset på at norske turbinprodusenter kunne lage like gode maskiner som sine utenlandske konkurrenter. Utviklingen av disse gjorde at turbinproduksjon i Norge ble en vitenskapsbasert industri i verdensklasse. Videre har Geir Barlaup i sin hovedfagsoppgave lagt vekt på at ingeniørdeltagelsen i byggekomiteen for Solbergfoss var viktig for prosjektets forløp. Spesielt var professor Olav Heggstads deltagelse viktig, på grunn av hans store kontaktnett, blant annet i Arbeidsdepartementet. Det var også Heggstad som kontaktet Gudmund Sundby, som var en professorkollega på NTH.
Utover 1920-årene ble det økonomiske nedgangstider og dette utviklet seg til det verre med økonomisk depresjon i 1930-årene. Det ble derfor bygget få nye kraftstasjoner i Norge, og aktiviteten på Vannkraftlaboratoriet ble dermed liten.
Nyere historie
I hele perioden med norsk vannkraftutbygging var Vannkraftlaboratoriet sentralt for industriens behov for utdannelse av ingeniører. Videre skjedde det en utvikling av et kompetent miljø i SINTEF med bakgrunn fra Vannkraftlaboratoriet. I 1980-årene ble SINTEF-aktiviteten skilt ut i «SINTEF Turbinlaboratoriet» på Valgrinda. Dette laboratoriet ble etterhvert overtatt av Kværner, senere GE Hydro, deretter Rainpower. Den vitenskapelige aktiviteten ved Vannkraftlaboratoriet har fått en mye mer generell anvendelse i dag (pr. 2014).
Eystein Orres gate
Eystein Orres gate er ei gate i Ålesund som tverrer sentrumsøya Aspøy i nord-sørlig retning. Gata krysser Steinvågvegen, og fortsetter sørover til Nedre Strandgate via et trappeløp fra Skutvika og opp til krysset mellom de to møtende gatene. Den sørlige delen av gata er sjelden inntegnet på bykart. Under det nedre løpet (den sørligste delen) av gata ligger et tilfluktsrom som betjenes av Sivilforsvaret. I nord leder gata via et sperret industriområde til Fjordgata på nordsida av Aspøya. Tidligere var det søppelfylling på dette stedet, og navnet «Bossvegen» brukes ennå av lokalbefolkningen som alternativt navn på gata.
Gata er oppkalt etter Eystein Orre, en norsk høvding fra Giskeætta som falt i slaget ved Stamford bro. Flere av tverrgatene (nord-sør) på Aspøya er oppkalt etter personer fra vikingtida: Ragnvald Jarls gate og Gange Rolfs gate.
I gatas nederste trappeløp, ved Sivilforsvarets bomberom, har enkelte tatt til orde for at det lages utløp for en foreslått tunnelforbindelse mellom Ysteneset på Nørvøya og Steinvågneset på Aspøya. Planene er imidlertid omstridte og blant annet imøtegått av landskapsarkitektene Christina Sæter og Ola Martinsen.
Havnevesenets avtale om disposisjon av Skutvika som conteinerhavn utløper i 2020. Til dette formålet er Flatholmen på Nørvøya utbygd til å håndtere all innkommen transport. Skutvika vil da kunne utbygges til andre formål, og aksen tvers over øya via Eystein Orres gate vil kunne bli et sentralt knutepunkt.
MS «Song of Norway»
MS «Song of Norway» (IMO: 7005190) var et norsk cruiseskip som var eid av det norske sameiet M/S Song of Norway (I. M. Skaugen & Co.) og som gikk i cruisetrafikk i Karibia for det norskeide cruiserederiet Royal Caribbean Cruise Line (RCCL) fra 1970 til 1997 med ukentlige avganger fra Miami i Florida.