cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toril Rygh
Undervisning
Etter en Macdesign utdannelse fra Merkantilt institutt i 1997, etablerte Toril Rygh et enkeltmannsforetak i grafisk design der hun hadde oppdrag som firmaprofilering, kataloger, blader og aviser ved siden av kunstnerisk praksis. I 2005 begynte hun å jobbe på Ullern videregående skole som lærer ved den yrkesfaglige studieretningen Medier og kommunikasjon. Her underviser hun fremdeles i fag som design, produksjon, visuell kultur og samfunn, grafikk og foto og ungdomsbedrift. Rygh har også over flere år samarbeidet med kunstneren Anna Widén om undervisningsopplegget "Stedets ånd", et landskapskunst prosjekt for den Kulturelle skolesekken i Akershus. Siden 2014 har Rygh også undervist på Høgskolen i Oslo og Akershus som timelærer på institutt for Estetikk. Her har hun utført mange ulike typer undervisning som etterutdanning for KDA lærere, ulike kurs og digitale workshops, foredragsholder, veileder og sensor.
Sverdet i stenen
Handling
I forsøk på å finne igjen pilen møter han Merlin, en eldre trollmann som bor sammen med sin snakkende kjæledyr-ugle Archimedes. Arthur sitt hjem, et slott som drives av Sir Ector, Arthurs fosterfar. Ectors venn, Pellinore, ankommer for å kunngjøre at en årlig turnering skal avholdes i London, og vinneren skal krones til konge. Ector bestemmer seg for å gi Kay ordentlig trening før turneringen og utnevner Arthur til Kays hjelper. For å utdanne Arthur forvandler Merlin gutten og seg selv til fisk or å lære om fysikk. Etterpå bruker Merlin trolldom for at oppvasken skal vaske seg selv. I en ny leksjon forvandler Arthur dem til ekorn for å lære dem om tyngdekraften.
Etter at de har kommet tilbake til menneskelig form, beskylder Ector ham for å ha brukt svart magi mot oppvasken. Arthur forsøker å forsvare Merlin, men Ector straffer Arthur ved å gi Kay en ny hest, Hobbs, og forhindrer Arthur fra å reise til London. Merlin forvandler deretter Arthur til en spurv, og Archimedes lærer ham hvordan han kan fly. Arthur møter kort tid senere Madam Mim, en eksentrisk, ondskapsfull heks som er Merlins nemesis. Merlin forsøker å redde Arthur, og Mim utfordrer Merlin til duell. Men Merlin narrer henne, og illustrerer samtidig viktigheten av kunnskap over styrke. På turneringsdagen innser Arthur at han har lagt igjen Kays sverd ved et vertshus, som nå er stengt. Men Archimedes ser det legendariske "sverdet i steinen" som Arthur er nødt til å trekke opp av steinen og bruke til turneringen for å bevise at han er Englands sanne konge.
Popularitet og økonomi
Sverdet i stenen ble en suksess i USA hvor den innbrakte $13 millioner i 1963. Den ble satt opp på nytt i 1983 og har totalt innbrakt $22 millioner på kino i USA.
Produksjonskostnadene var på $3 millioner.
Anmelderne
Den fikk blandet mottakelse av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 67 % på Rotten Tomatoes.
De norske anmelderne gav den middels god mottakelse.
Liste over kulturminner i Herøy (Møre og Romsdal)
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Robert Wilson (scenekunstner)
Robert Wilson (født 4. oktober 1941 i Waco, Texas) er en amerikansk teater- og operaregissør, dramatiker og scenograf.
Wilson studerte arkitektur ved Pratt Institute i New York. I 1976 samarbeidet han med komponisten Philip Glass på operaen Einstein on the Beach. I 1992 grunnla han studiesenteret The Watermill Center på Long Island i New York. Han har særlig arbeidet med oppsetninger basert på Faust-myten, blant har han skrevet stykket The Black Rider som har vært satt opp på Rogaland Teater.
Sannidal Idrettslag
Sannidal Idrettslag (stiftet 28. januar 1915 som Sannidal Skiklubb) er et idrettslag fra Sannidal i Kragerø, Telemark.
Fotball
I 1973 tok Sannidal IL inn en annen lokal klubb, Sportsklubben Spring som hadde brutt ut fra Kragerø IF og dannet egen fotballgruppe. Fotballgruppa feirer således 40-årsjubileum i 2013.
Coimbatore
Coimbatore (tamilsk: ), også kjent som Kovai (tamilsk: ), er den nest største byen i den indiske delstaten Tamil Nadu. Byen er det administrative sentrum i distriktet Coimbatore og et viktig sted for tekstilvev og ingeniørvitenskap i Sør-India. Coimbatore utgjør en del av den gamle Kongu Nadu-regionen i Sør-India, hvor mennesker fra byen var de første som etablerte en territorial delstat. Byen ble erobret av britene i 1799. Coimbatore by med sine forstadsområder har en befolkning på 2 millioner innbyggere. Innenfor næringslivets sirkler blir byen ofte kalt Sør-Indias Manchester.
Sannidal Idrettslag
Fotball
Klubben har sitt hovedsete på Kolbånn i Sannidal, hvor det nylig er opparbeidet en moderne kunstgressbane i tillegg til hovedbanen som er gress. Det er også lysløype i området og klubbens klubbhus ligger også i tilknytning til anlegget på Kolbånn.
Coimbatore
Byen som ligger langs breddene av Noyyal-elven og ved den østre delen av fjellpasset Palghat Gap, er godt kjent for sine mange tekstilfabrikker, ingeniørselskaper, produsenter av bildeler, helsefasiliteter, utdanningsinstitusjoner, behagelig vær, gjestfrie folk og for dens Kongutamilsk (også kjent som Kovaitamilsk). Faktisk er området rundt Coimbatore blant. de mest industrialiserte i delstaten Høydedragene Ooty, Coonnor og Valparai ligger i nærheten av Coimbatore og gir god utsikt over hele byen, noe som trekker mange turister til byen gjennom hele året.
Sannidal Idrettslag
Fotball
A-laget i fotball spiller i 2012 i 5. divisjon.
Ski
Klubben arrangerte sitt første renn i Rindebakken 14. februar 1915. Men arbeidet med Vastølbakken var igang, og det første skirennet der ble holdt 11. januar 1916.
Heyl Ha’Yam
Heyl Ha'Yam (Den israelske marine, hebraisk: חיל הים הישראלי, cheyl hayam ha’israeli) er Israels forsvars marineavdeling, som hovedsakelig opererer i Middelhavet i vest og i Akababukten, Rødehavet og Suezbukten i sør. Sjøforsvarets øverstkommanderende er Aluf Ram Rothberg.
Missilbåtflåten – 3. flåte
Missilbåtflåten –shayetet 3 – har sin hovedbase ved byen Haifas havnebasseng.
Flåtens hovedmål er:
Ubåtflåten – 7. flåte
Ubåtflåten er en frivillig eliteflåte, etablert i 1959. De moderne ubåtene i Dolphin-klassen er produsert i Tyskland. Ubåtflåten utgjør Israels undersjøiske angrepsstyrker.
Flåtens hovedmål er:
Spesialstyrkenes flåte – 13. flåte
Marinekommandoens elite-spesialstyrker og kontraterrorisme-flåte er den israelske marinens 13. flåte.
Jannicke Larsen
Jannicke Larsen Berglund (Jannicke Larsen til august 2015, født 19. september 1976) er en norsk musiker og låtskriver fra Laksevåg i Bergen hvor hun i dag også er etablert. Hun er sanger, gitarist, pianist og låtskriver i Ephemera.
Hun setter sitt særpreg på Ephemera med hennes oppbygging av vakre vokalharmonier. Hun spiller for øvrig flere instrumenter på deres mange utgivelser og konserter, hovedsakelig synthesizer og piano, men også klokkespill, mandolin, ukulele, trekkspill og diverse rytmeinstrumenter.
Hun har studert arkitektur ved Bergen Arkitekthøgskole (BAS) og har i dag en karriere som arealplanlegger i tillegg til musikk.
Daniel Heinrich Mumm von Schwarzenstein
Daniel Heinrich Mumm von Schwarzenstein (født 18. desember 1818 i Frankfurt am Main, død 29. april 1890 samme sted) var den første overborgermester i det prøyssiske Frankfurt am Main. Han tilhørte adelsslekten Mumm, som siden 1873 etter sin herkomst kalte seg Mumm von Schwarzenstein.
Mumm studerte jus i Berlin og Heidelberg og tok den juridiske doktorgrad i 1840. Deretter slo han seg ned i fødebyen som advokat. Etter den prøyssiske anneksjonen av bystaten Frankfurt gikk han inn for å akseptere og tilpasse seg de nye forholdene. Han var overborgermester i Frankfurt fra 1868 til 1880.
I hans tid som overborgermester ble freden i Frankfurt inngått, som avsluttet den fransk-prøyssiske krig. Han fikk igjennom gjenoppbygningen av keiserdomen St. Bartholomäus, og bygget en rekke nybygg, som ferskvannsledningen fra Vogelsberg til byen, den berømte broen Eiserner Steg, Untermain-, Obermain- og Wilhelmsbrücke, Kleinmarkhalle, Frankfurts operahus og Dreikönigskirche.
Ludwik Grohman
Ludwik Grohman (født 28. juni 1826 i Warszawa, død 1. februar 1889 i Łódź) var en polsk fabrikant.
Ludwiks far Traugott Grohmann hadde fra 1827 et verksted i Zgierz. Etter sønnens fødsel flyttet familien i 1844 til Łódź for godt. Tidligere, i 1842, hadde Traugott fått residensen «Lamus» i Księży Młyn i evig forpaktning, og bygde her en bomullsfabrikk.
Etter farens død i 1874 tok Ludwik over forretningen og giftet seg med Paulina Adelina, datter av kjøpmannen Karol Trenkler, noe som styrket hans økonomiske posisjon. Fra 1861 til 1869 var han byrådsmann, og i årene 1880–1882 reiste han en villa ved Tylna-gaten (Ludwik Grohmans villa). Grunnet delvis assimilering begynte Ludwik å skrive etternavnet sitt på polsk (med én «n»).
Grohman ble kjent for å opprette det første fabrikkbrannvesenet i fabrikken sin, og i årene 1876–1888 var han formann for Det frivillige brannvesen i Łódź. Han var med på å grunnlegge Handelsbanken i Łódź og var mangeårig formann for Kredittselskapet i Łódź. Grohman var motstander av den polske januaroppstanden i 1863.
Ludwik Grohman ligger gravlagt på Den gamle kirkegård i Łódź like ved Scheiblers kapell.
William F. Wharton
William F. Wharton var en amerikansk politiker. Under president Benjamin Harrison var Wharton to ganger fungerende utenriksminister i USA, første gang fra 4. juni til 29. juni 1892, og andre gang fra 24. februar til 6. mars 1893.
Marcos Rocha
Marcos Luis Rocha Aquino (født 11. desember 1988) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den brasilianske klubben Sociedade Esportiva Palmeiras.
Glidelås
En glidelås er en anordning som brukes til midlertidig å samle to stoffkanter. Glidelåser brukes som lukke- og åpnemekanisme istedenfor knapper, hemper, lisser og borrelåser i klær, vesker, kofferter m.m.
Et firma som er svært kjent for å lage glidelåser er YKK fra Japan.
Oppbygning
De forskjellige delene av en glidelås er:
Glidenøkkel
Delen som åpner og lukker glidelåsen kalles glidenøkkel (engelsk zipper slider), mens håndtaket kalles glidelåstrekker (engelsk zipper puller eller zipper loop). Trekkeren kan enten være et stivt stykke av plast eller metall, eller bestående av en tøyelig hempe (liten løkke).
Delbar/ ikke-delbar
Hektene på glidelåsen kan enten være delbare eller ikke-delbare. Forskjellen er at med en delbar glidelås kan de to sidene demonteres helt fra hverandre, og brukes for eksempel på hovedglidelåser på jakker. Dersom en delbar glidelås åpnes helt må de to delene tres innpå hverandre før de monteres igjen. På en ikke-delbar glidelås vil de to delene imidlertid ikke separere seg selv om man åpner glidelåsen helt. Et eksempel er på ikke-delbar glidelås vil være de fleste buksesmekker.
Historikk
Glidelåsen ble patentert første gang i 1851 av symaskinkonstruktøren Elias Howe (1819–67). Oppfinnelsen ble forbedret flere ganger siden. I 1913 utviklet Gideon Sundbäck et system der de opprinnelig løse enkelthektene ble stanset ut og klemt fast til to tøybånd som så kunne sys på plass ved hjelp av en symaskin. Glidelåser ble vanlige fra 1930-tallet.
Liste over ordførere i Norge 2011–2015
Liste over ordførere i Norge 2011–2015 er en sorterbar liste over norske ordførere med kommuneinformasjon for perioden 2011–2015. Listen inneholder opplysninger om de personer som ble valgt ved konstituerende møter høsten 2011. I en del tilfeller er den også oppdatert med endringer som er gjort etter dette.
Latias
Navnet kan antakeligvis komme fra det latinske ordet "lateo", som betyr skjult. Suffiksen -as i navnet dens kan indikere at det er en hunn. Latias kan ta form av en menneskejente, og gjøre seg usynlig.
Latias kan bli funnet i Pokémon Ruby og Sapphire, Pokémon Emerald, Pokémon HeartGold og SoulSilver, Pokemon Black og White 2 og Pokémon Omega Ruby og Alpha Sapphire.
Latias har nr. 380 i National Dex.
The Hurt Locker
The Hurt Locker er en amerikansk krigsthriller fra 2009 regissert av Kathryn Bigelow. Den er en av de mest kritikerroste filmene fra 2009, og har blitt tildelt priser og nominasjoner fra en rekke organisasjoner, festivaler og grupper, inkludert ni Oscar-nominasjoner, hvor filmen fikk seks av disse, deriblant beste film og beste regissør. Til tross for dette ble den en seermessig flopp og innehar rekorden som den minst sette filmen som har fått Oscar for beste film.
Historien er skrevet av Mark Boal, en frilans-forfatter som har tjenestegjort i et bombe-desarmeringsteam. Filmen følger USAs hærs Explosive Ordnance Disposal under Irak-krigen, hvor de uskadeliggjører bomber.
Handling
Oversersjant William James (Jeremy Renner) blir stasjonert som ny lagleder for en avdeling i Irak-krigen, hvor han skal ta over etter stabssersjant Matt Thompson (Guy Pearce) som ble drept av en radiostyrt improvisert eksplosiv innretning (IED) i Bagdad. Laget hans består også av J.T. Sanborn (Anthony Mackie) og Owen Eldridge (Brian Geraghty). William James sine metoder og holdninger gjør at Sanborn og Eldridge vurderer ham som uvøren og spenningssøkende. Når laget blir tildelt å ødelegge noen eksplosiver i et avsidesliggende ørken-område, overveier Sanborn åpenlyst å «tilfeldigvis» drepe James ved å utløse eksplosjonen, noe som gjør Eldridge svært ubehagelig, men Sanborn gjør ingenting.
På vei tilbake til den amerikanske basen i en humvee, oppdager laget fem bevæpnede menn i tradisjonelle arabiske klær stående ved siden av en bil med flatt dekk. Etter et anspent møte, åpenbarer mennene seg for å være private militære kontraktører og britiske leiesoldater. De har tatt til fange to ettersøkte irakiske personer. Hele gruppen kommer plutselig under fiendtlig ild, og når fangene forsøke å rømme i all forvirringen, husker lederen for leiesoldatene (Ralph Fiennes) at dusøren for de irakiske ettersøkte gjelder uansett om de er døde eller levende, og han skyter begge to. Fiendtlige snikskyttere dreper tre av leiesoldatene, inkludert lederen. Sanborn og James dreper tre fiender, og Eldridge dreper den fjerde. Under en evakuering fra et lager blir oberstløytnant John Cambridge (Christian Camargo), en nær venn av Eldridge drept i en eksplosjon. Når en bensintank eksploderer, bestemmer James seg på å jakte på fiendene på egen hånd, og han gjetter at opprørerne fremdeles er i umiddelbar nærhet. Sanborn protester, men idet James er på vei ut blir Sanborn og Eldridge motvillig med ham. Etter at soldatene deler seg opp tar opprørerne Eldridge til fange. James og Sanborn redder ham, men ved et uhell skyter de ham i beinet. Rett før Eldrige blir fløyet til et annet sted for å gjennomgå en operasjon for skaden i beinet. Så legger han skylden for skaden på James.
James og Sanborn sin enhet blir kalt til et nytt oppdrag i løpet av de siste dagene av deres opphold i Irak. En uskyldig iraker har fått en bombe-vest festet til kroppen. Soldatene prøver å fjerne vesten, men de får ikke nok tid på seg før bomben detonerer, og de må forlate mannen for å redde sitt eget liv. Mannen blir drept da bombevesten eksploderer. Sanborn forteller James at han ikke lenger kan takle presset, at han ønsker å returnere hjem, og at han har en sønn å ta vare på. Etter at deres periode i Irak er over drar James hjem til sin kone, Connie, og deres felles sønn. Men han føler en enorm kjedsomhet i sitt nye sivile liv med sine ordinære oppgaver med shopping på supermarkedet og familie-middager. En kveld, tilstår James overfor sin sønn at det er bare én ting han egentlig elsker å drive med. Kort tid senere verver James seg til en ny tur til Irak for å uskadeliggjøre bomber.
772 Tanete
772 Tanete er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 19. desember 1913 av Adam Massinger fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Bakgrunnen for navnet er usikker, men Tanete er navnet en by på Sulawesi.
Latios
Latios er en av de Legendariske Pokémon i 3.generasjon. Den er av typene Dragon (drage) og Psychic (psykisk) Pokémon.
Navnet kan antakeligvis komme fra det latinske ordet "lateo", som betyr skjult. Suffiksen -os i navnet dens kan indikere at det er en hann.
Latios har nr. 381 i National Dex.
Parisobservatoriet
Ved Pariserobservatoriet virket blant annet tre av familien Cassinis store astronomer. Flere av observatoriets astronomer er gjennom tidene blitt medlemmer av Pariserakademiet Académie des sciences.
En av Cassiniene, Jacques Cassini fastslo i 1718 en av en av de mange nullmeridianer som ble definert. Den ble trukket gjennom dette observatoriet og dermed gjennom Paris. Den ble beregnet nøyaktig i 1806 av Dominique François Jean Arago. I 1995 ble denne meridianen, som beholdt sin bestemmelse i Frankrike til 1884, foreviget og synliggjort av kunstneren Jean Dibbets i et kunstverk i gulvet, den såkalte Aragomedaljongen.
Det store speilteleskopet fra 1870 var ett av sin tids beste teleskoper, og ved hjelp av det ble det fremstilt uovertruffent skarpe fotografiske bilder av særlig månen.
École du Louvre
École du Louvre er en utdanningsinstitusjon stiftet i 1882 som en avdeling under det franske departementet for kultur og kommunikasjon ved universitetet for kunst, historie, arkeologi, epigrafi og museologi i Paris. Det ligger i Louvre, i fløyen «Aile de Flore», og er et høyere utdanningssenter innen kultur.
École du Louvre og Institutt for europeisk kunsthistorie ved Universitetet i Heidelberg tilbyr felles mastergrad gjennom kurset «Internasjonal master i kunsthistorie og museologi» (PROSESS). Dette programmet ble etablert i vintersemesteret 2006/07 og henvender seg til internasjonale studenter.
Ko Hyon-suk
Ko Hyon-suk (født 21. mars 1985 i Hyesan, Nord-Korea) er en nordkoreansk skøyteløper som konkurrerer i hurtigløp og som ble tatt ut til å delta i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2010. Hun deltok i 500 meter damer og 1 000 meter damer.
Ruter
Ruter AS er et offentlig eid selskap som er ansvarlig for kollektivtrafikken i Oslo og det som tidligere var Akershus. Ruter avgjør takster og rutetilbud for T-bane, trikk, buss og ferjer i de to fylkene, som deretter bestilles fra ulike operatørselskaper. For buss og båt tildeles kontraktene etter anbudskonkurranser. For T-bane og trikk forhandles årlige kontrakter med Sporveien T-banen og Sporveien Trikken.
Ruters ansvar omfatter også investeringer, og pengestrømmene i kollektivtrafikken som Oslo kommune og Viken fylkeskommune har ansvar for går igjennom selskapet. Regionens jernbanetrafikk faller også inn under Ruters takstsystem, men driftes i sin helhet av Vy på oppdrag fra Jernbanedirektoratet. Ruter eies av Oslo kommune (60 prosent) og Viken fylkeskommune (40 prosent).
Selskapsstruktur
Ruters datterselskap Konsentra selger, administrerer og planlegger persontransport for mennesker som ikke kan benytte det ordinære kollektivtrafikktilbudet. Disse to selskapene er «sovende selskaper» som er opprettet «kun for å ivareta foretaksnavn, logoer og varemerker». I tillegg er Ruter majoritetseier i Interoperabilitetstjenester AS og Oslo og Akershus trafikkservice AS (Trafikanten). Sistnevnte selskap ble fra januar 2012 et heleid Ruter-selskap og fortsatte etter dette sin virksomhet under Ruter-navnet.
Statistikk
I 2008 ble det foretatt 242 millioner reiser med Ruter, noe som er rundt 50 % av den totale kollektivtrafikken i Norge. I 2010 hadde antall reiser steget til 271 millioner, og i 2013 hadde antall reiser steget ytterligere til 309 millioner. Det er klart flere enn de andre fylkestrafikkselskapene tilsammen. Reisene fordelte seg slik (alle tall i millioner):
I hele Ruters trafikkområde er kollektivtrafikkens andel av all motorisert trafikk 33 % (2013), en økning fra 29 % i 2009.
I regi av Ruter kjøres det 1 526 millioner personkilometer i året, noe som tilsvarer cirka 38 000 ganger rundt jorda. I 2010 var 68 % av befolkningen i Oslo og Akershus tilfreds med kollektivtrafikken, en økning på 5 prosentpoeng fra 2009. Befolkningen i Oslo er mest tilfreds med kollektivtrafikken, hvor 82 % av befolkningen tilfreds med kollektivtrafikken (noe som er en økning på 6 prosentpoeng sammenlignet med 2009). Tilfredsheten med kollektivtrafikken er lavere i Akershus, hvor 53 % av befolkningen tilfreds med kollektivtrafikken (noe som er en økning på 4 prosentpoeng sammenlignet med 2009). 91 % av Ruters kunder er fornøyd med reisen.
Historie
Målet var å etablere et felles kollektivtrafikkselskap for Oslo og Akershus allerede da Stor-Oslo Lokaltrafikk (SL) ble opprettet i 1974 med Oslo kommune, Akershus fylkeskommune og staten som eiere. SL skulle i utgangspunktet overta ansvaret for all kollektivtrafikk i Oslo og Akershus (inkludert togtrafikken), men sent i prosessen valgte Oslo kommune å beholde styring med kollektivtrafikken i Oslo gjennom det kommunalt eide selskapet Oslo Sporveier. Tilsvarende valgte Samferdselsdepartementet å la staten beholde ansvaret for togtrafikken i det samme området. Etter dette var det i flere tiår ønskelig fra både myndigheter og andre involverte parter å etablere et felles kollektivtrafikkselskap, og dette selskapet ble så etablert 23. oktober 2007 gjennom en sammenslåing av Oslo Sporveier og Stor-Oslo Lokaltrafikk. Selskapet ble etablert som Oslo og Akershus Kollektivtrafikk AS, men navnet ble endret til Ruter på det nye selskapets generalforsaming 14. desember 2007. Virksomheten til de to selskapene ble overtatt av det nye selskapet 1. januar 2008.
Korrupsjonssaken i Unibuss
I september 2011 ble det tatt ut siktelse for korrupsjon mot to sentrale personer i ledelsen til Unibuss. Utgangspunktet for korrupsjonssaken var en rettsprosess mot den tyske bussprodusenten MAN, som hadde betalt ut bestikkelser, blant annet til ansatte i Unibuss, i den hensikt å tilegne seg kontrakter på leveranse av bussmateriell. Etter at politiet startet sin etterforskning økte «Unibuss-saken» stadig i omfang. I alt var per januar 2012 tilsammen 13 personer blitt siktet, deriblant administrerende direktør i Unibuss som ble avskjediget.
På samme tid foregikk det en abudskonkurranse om busstjenester i Oslo vest. I alt seks tilbydere var prekvalifisert til konkurransen. Unibuss ble i kjølvannet av korrupsjonsavsløringene avvist med hjemmel i anskaffelsesforskriften § 20-12. Denne bestemmelsen gir oppdragsgiver adgang til å avvise et tilbud fra en leverandør som «i sitt yrke har gjort seg skyldig i alvorlige forsømmelser mot faglige og etiske krav i vedkommende bransje». Ruter vurderte det slik at Unibuss hadde «begått alvorlige forsømmelser mot faglige og bransjeetiske krav av en karakter som er relevant for anskaffelsen av busstjenester Oslo vest». Ruter påpekte også at selskapet er underlagt regelverk om offentlige anskaffelser, og derfor konsekvent må følge regelverket for å sikre likebehandling av tilbyderne. I samråd med ekstern advokat ble det ansett riktig å avvise Unibuss. Avvisningen ble også behandlet av styret i Ruter og tiltrådt 14. november 2011.
Anbudet ble til slutt tildelt Nobina Norge 9. januar 2012 dagen før sakens foreløpig siktelse kommer, en av Ruters egne ansatte som jobber direkte med anbudsprosessen. Tildelingen av anbudet ble påklaget av flere av søkerne, men alle er avvist.
Eierskap
Selskapet eies av Oslo kommune (60 prosent) og Viken fylkeskommune (40 prosent), og administrerer og planlegger all kollektivtrafikk i Oslo og Akershus med unntak av Vys togvirksomhet. Fra politisk hold i Oslo og Akershus er det imidlertid ytret ønske om at lokaltogene i regionen også skal legges inn under selskapet.
Endringer
Ruter viderefører Oslo Sporveier og Stor-Oslo lokaltrafikks arbeid med implementering av nytt elektronisk billettsystem (NBB, «Nytt billett- og betalingssystem», eller EBIR, «Elektronisk billettering i Ruter») som inkluderer Flexus for periodekort og reisepenger samt Impuls for enkeltreiser, og arbeider for flere og hyppigere avganger, nye direkte linjer og kortere reisetid. Noen endringer ble innført allerede i løpet av 2008, men de største kom først i 2009.
Blant endringene som kom allerede i 2008 var at reisende med enkeltbillett fra Akershus kan bruke billetten til overgang i Oslo fra 1. januar 2008. Motsatt kan også reisende med enkeltbillett i Oslo bruke denne til overgang hvis de vil fortsette reisen ut i Akershus. Fra samme dato startet også linje 151 (Rykkinn-bussen), som går via E18 Sjølystveien og Ring 1, å ta med lokalreisende innen Oslo. Andre endringer som innføres gradvis innebærer omprofilering av transportmidler underlagt selskapet (buss, båt, trikk, og T-bane vil alle bære Ruters logo) og en samordnet utforming av stasjoner og holdeplasser i hele regionen (særlig gjennom det såkalte «TID-prosjektet»).
Ruter utvidet fra 1. februar 2010 sin reisegaranti, som ble innført av Oslo Sporveier i Oslo i 1994, til å også gjelde reiser i Akershus. I april 2010 satte Ruter i drift et nytt morgenbusstilbud i Oslo. Morgenbussene kjører avganger langs de viktigste kollektivtraséene før det ordinære driftsdøgnet starter. I oktober 2010 satte Ruter i drift et nytt og forbedret nattbusstilbud i Oslo og Akershus. Dette innebar bl.a. innføring av heldøgnsdrift på linjene 31 og 37 alle ukedager. I tillegg ble nattbusslinjenettet i helgene endret slik at det er mer likt dagbusslinjenettet. Busstilbudet på Øvre Romerike ble også lagt om i oktober 2010. De viktigste endringene ble gjennomført for å styrke tilgjengelighet på tvers av det sentrumsrettede tilbudet. Ruter mente det var særlig viktig å gi et bedre lokalt reisetilbud mot Gardermoen. Samtidig ble det gjort tilbudsreduksjoner på linjer med lite kundegrunnlag, og tilbudet mot Oslo ble noe redusert og bedre samordnet med togtilbudet. Tilbudsreduksjonene skapte reaksjoner hos en del av de reisende.
Ruter er også en av de ansvarlige, sammen med sine eiere og NSB, for den nye pris- og sonestrukturen for Oslo og Akershus som ble innført 2. oktober 2011.
Økonomi
Ruters omsetning var i 2008 på 4,478 milliarder kroner. I 2010 steg den totale omsetningen i selskapet til 5,2 milliarder kroner, og av dette utgjorde offentlige tjenestekjøp 45 % mens billettinntektene dekket 55 %. I 2011 var omsetningen i selskapet på 5,595 milliarder kroner. Offentlig tjenestekjøp fra Oslo kommune og Akershus fylkeskommune finansierte i 2011 35,9 % av kollektivtrafikken i regionen. Inklusive driftsdelen av Oslopakke 3 ble 46,1 % av kollektivtrafikken i Oslo og Akershus finansiert gjennom tilskudd i 2011.
En rapport utarbeidet på oppdrag fra Oslo kommune og Akershus fylkeskommune i 2011 konkluderte med at «Det fremgår at Ruter i dag leverer mer kollektivtrafikk for pengene». Dette gjennom bl.a. at:
Petra Roth
Hun var i unge år i en periode au pair.
Roth var overborgermester i Frankfurt am Main fra 1995 til 2012. Petra Roth var Frankfurts første kvinnelige, og dessuten første direktevalgte overborgermester. Hun vant knapt over sin forgjenger Andreas von Schoeler.
I 2003 ble hun også valgt til president for to år for Deutscher Städtetag. I denne stillingen ble hun etterfulgt av Münchens overborgermester Christian Ude i 2005.
Hun ble utnevnt til offiser av den franske Æreslegionen i 2001.
Familie
Hun er enke og har to sønner.
Color-field painting
Color-field painting, abstrakt maleri med enkle og rene former og farger uten tonale kontraster, der motiv og grunn har samme verdi. Bildets tema er dets form. Maleriene er vanligvis svært store, men skal likevel sees på nært hold for å utfylle hele synsfeltet til iakttageren. Betegnelsen dekker visse sider ved abstrakt ekspresjonisme (hos malere som Ad Reinhardt, Mark Rothko og Barnett Newman), og arbeider av den etterfølgende generasjon sent i 1950-årene (Morris Louis, Kenneth Noland, Jules Olitski).
Eksterne lenker
Color-field painting hos Store norske leksikon
Erik Finn Lorentzen
Erik Finn Lorentzen (født 21. mars 1921 i Aker, død 18. mars 2010 i Oslo ) var en norsk skipsreder.
I perioden 1941–1945 var han flyver i Canada, Storbritannia og Nord-Afrika. Han var administrerende direktør i familierederiet Øivind Lorentzen Rederi i perioden 1959–1983, og siden eier av Øivind Lorentzen A/S Sobral og hadde en rekke styreverv. Han var visepresident (1987–1991) og styreleder (1991–1993) i Redningsselskapet.
Han var sønn av skipsreder Øivind Lorentzen, fra holmestrandsslekten Lorentzen, og bror av Erling Lorentzen og dermed svoger av Prinsesse Ragnhild. Erik Lorentzen var gift med Eva von Munthe af Morgenstierne (1921–2017) og hadde tre sønner.
Han var styreleder i Libertas 1972-1976, og satt i styret fra 1960-tallet.
Tanaostigmatidae
Tanaostigmatidae er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser. I motsetning til de fleste andre Chalcidoidea er de aller fleste planteetere, som danner galler på ulike planter, mest busker og trær. Det er en artsfattig familie med 92 kjente arter fordelt på 9 slekter.
Utseende
Små, forholdsvis slanke vepser. Antennene er knebøyde. Vingene er mer eller mindre kølleformede, uten årer bortsett fra en litt fortykket framkant i forvingen og en kort, buet åre nær framkanten i den ytre delen. Forkroppen har en "knekk" på midten (rett foran vingefestet), den fremre delen er ofte nesten loddrett. Sett ovenfra har den markerte "skuldre". Mesteparten av sidene av forkroppen er dekket av én, udelt plate (mesosternum). Mellom-hoftene er festet på nivå med underkanten av denne. Beina er slanke. Bakkroppen er nesten trykket helt inn til propodeum, slik at man såvidt kan se "vepsetaljen".
Levevis
De fleste medlemmene i denne familien har larver som utvikler seg i galler, gjerne på busker og trær i erteblomstfamilien (Fabaceae). Man regner med at de fleste fremprovoserer galledannelsen selv, men noen lever også i galler laget av andre insekter – arter med slikt levesett kalles inkviliner. Man kjenner én art som lever som parasitoid og snylter på gallevepser (Cynipidae).
CipSoft
CipSoft GmbH, eller CIP, er et firma basert i Regensburg, Tyskland, som produserer videospill. Firmaet er mest kjent for online-spillet Tibia, som de også har laget en mobiltelefonversjon av.
Roseanna
Roseanna har flere betydninger og kan referere til:
Liste over kulturminner i Ulstein
Liste over kulturminner i Ulstein er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Ulstein. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
Etnisitet
Den viktigste egenskapen ved etnisitet er at den ikke har noen direkte sammenheng med biologi og kan være flytende, fleksibel og endres. Mennesker kan endre eller forsterke sin etnisitet ved å lære om eller bli tatt opp og inn i en annen kultur. Amerikanske samfunn illustrerer dette: Den omfattes av grupper av mennesker fra hundrevis av forskjellige kulturer i verden som alle har tatt opp i seg noen sider ved amerikansk kultur og nå deltar i en felles etnisk identitet som amerikanere. Denne egenskapen ved det amerikanske samfunn kalles for «smeltedigelen».
Etnisitet er et mye brukt begrep i antropologien. Andre grupperinger i dette fagfeltet er rase, identitet og minoritetsgruppe, som har andre definisjoner og ikke må forveksles med etnisitet. Rase er en biologisk måte å gruppere mennesker på. Minoritet er en numerisk måte å gruppere deler av en befolkning på. Identitet kan både dreie seg om etnisitet og om andre måter å identifisere seg selv og andre på. Brubaker skriver at det er overdrivelse å betrakte etnisk identitet i betydningen en entydig og fundamental likhet (sameness).
Etnisitet og rase
Etnisitet er forskjellig fra rasebegrepet. Rasebegrepet henviser til unike felles fysiske og biologiske og genetiske karakteristika som oppfattes som felles for en befolkning. Kriteriene som brukes for å beskrive en gruppe, men om det brukes omfattende unike kulturelle karakteristika eller biogenetiske, bestemmer om gruppen er ansett som en etnisk gruppe eller en rase. På slutten av 1900-tallet og ved 2000-årsskiftet ble «irsk» ansett som en etnisk merkelapp og «hvit» som en karakteristikk av rase.
Etnisitet og minoritetsgruppe
En minoritetsgruppe er en gruppe hvis unike kulturelle karakteristika oppfattes som forskjellig fra det som karakteriserer de dominante gruppene i et samfunn. Antropologien kan bruke termen minoritetsgruppe både om grupper som skilles ved etnisitet, rase, kjønn og seksuell legning. Antropologer ser etnisitet, rase og minoritetsgruppe som sosiale og kulturelle konstruksjoner og ikke som biologiske. I alle tilfellene forklares oppfatningen av identiteter som resultat av spesielle sosiale, kulturelle, politiske og økonomiske sammenhenger som har eksistert i en lang historisk periode.
Etnisitet og identitet
Identitet viser både til gruppers oppfatning av sine unike karakteristika og individers oppfatning av å være inkludert i en slik gruppe. Egen oppfatning kan formuleres med sett av omfattende kulturelle begrep (etnisk identitet), med biologiske begrep (rase identitet), med seksuell orientering som identitet og som kjønnsidentitet. Personer og grupper knytter seg ofte til mange og flytende identiteter. Identiteter som er kan være relevante i den spesielle sosiale situasjonen de brukes. Ifølge den norske sosialantropologen Fredrik Barth er ikke liknende trekk eller felles kultur avgjørende, i stedet er etnisk identitet et spørsmål om klassifisering av seg selv og av andre praktiseres. Barths prinsipp gjelder også for rase (som har et tvilsomt biologisk grunnlag) og nasjon.
Noen antropologer går lengre og peker på fremveksten av blandingsidentiteter, oppløsningen av rigide kulturelle grenser mellom grupper som til nå har blitt sett som separate. Mye av antropologien innenfor denne grenen viser hvordan identiteter har blitt oppfunnet og gjenoppfunnet for politiske og andre grunner med bakgrunn i ulikeartede historiske og kulturelle erfaringer. Andre studier har gjentatte ganger vist hvordan identiteter er motsetningsfylte (i motsetning til gruppens selvfremstilling som identitet) og ikke kan forstås som sømløse, sammenhengende, altomfattende kulturelle identiteter.
Identiteter formes i samfunnet på grunn av sosiale, økonomiske, kulturelle og politiske krefter som ikke kan skilles fra krefter som skaper og opprettholder sosioøkonomiske grupper. Etter dette synet vil identitetspolitikk og klassepolitikk selv om de er forskjellige ha et potensial til å bli allierte aktører i en felles politisk prosess.
Etniske grupper og etnisk konflikt
Sosialantropologen Thomas Hylland Eriksen skriver at kulturelle forskjeller ikke er tilstrekkelig til å skape etnisitet eller etniske grupper, oppfatninger av forskjeller ved samhandling og identifisering med gruppe er også nødvendig. Eriksen skriver at etnisk tilhørighet ikke er basert på objektive kulturforskjeller, men på sosial kommunisering av forskjeller. Det vil variere hvilke forskjeller som er relevant for avgjøre etnisk tilhørighet: I noen situasjoner kan utseende og hudfarge være avgjørende, i andre situasjoner kan religion eller språk være viktig. Etnisitet handler om at forskjeller gjøres relevante av aktørene. Etnisitet handler om å markere kontrastere til andre forestilte grupper og forutsetter at personer både innenfor og utenfor gruppen oppfatter gruppen som kulturelt særegen. Ifølge Eriksen kan etnisk tilhørighet endre seg over tid (ved at personen glir over i en annen gruppe) og det kan variere med situasjonen ved et en persons etniske tilhørighet avhenger av situasjonen.
Den amerikanske sosiologen Rogers Brubaker skriver at en etnisk gruppe ikke er en klart avgrenset helhet eller selvstendige handlende aktør i seg selv. En etnisk kategori eller gruppe kan ikke betraktes som enhetlige aktører ved at gruppen er helt ensartet innad og med et felles mål. Brubaker skriver at det er en fallgrube å tingliggjøre etniske kategorier ved å gjøre dem til mer konkrete eller «substansielle» enheter enn det er grunnlag for. Etnisitet eller etnisk identitet er det som skal forklares (eksplanandum), ikke det som brukes til å forklare noe annet (eksplanans), ifølge Brubaker. For eksempel er ikke konflikter fremstilt som etniske konflikter egentlig konflikter mellom etniske grupper. Brubaker advarer mot å bruke etnopolitiske definisjoner av grupper som grunnlag for vitenskapelig studie av slike konflikter. Etnisk identitet brukes av politiske aktivister og strateger for mobilisere og rettferdiggjøre handling. For eksempel i Kosovokrigen var polariseringen og styrket gruppeidentitet en konsekvens av voldsspiralen, og ikke en årsak til volden. Fordi etniske kategorier ikke er handlende aktører, er ingen konflikter «etniske» i utgangspunktet, konfliktene blir etniske i måten de omtales og betraktes, ifølge Brubaker.
Forskjellen mellom rasisme og etnosentrisme
Rase og rasisme blir lett blandet med etnisitet og etnosentrisme. Etnisitet viser til kulturelle egenskaper og kulturelle egenskaper kjennetegner alle grupper mennesker. Etnisitet henviser til en oppfatning av identitet og medlemskap i en gruppe som deler felles språk, kulturelle særtrekk (verdier, tro, religion, matvaner, skikker osv), og en oppfatning av felles historie. Alle mennesker er medlemmer av en kulturell (etnisk) gruppe og noen ganger av flere. De fleste slike grupper føler med varierende intensitet, at deres måte å leve på, deres mat, klesskikk, vaner, tro, verdier med mer, er overlegen andre grupper.
Flytende etnisitet
Etnisitet er ikke nødvendigvis bestemt en gang for alltid. I USA registrerer man «rase» eller «opphav» ved folketelling. Alle som fyller ut bestemmer hvilken etnisitet man selv mener man tilhører. Det er mulig å oppgi mer enn én etnisitet ved å krysse av for flere ruter. Forskere ved Population Association of America (PAA) har analysert hvordan 168 millioner amerikanere, nær halvparten av befolkningen, har svart ved to folketellinger, år 2000 og år 2010. Påfallende mange, over ti millioner, har justert sin etniske identitet fra den ene folketellingen til den andre. Den største endringen er blant de som hadde identifisert seg som «spanskættet» og «annen rase» til «spanskættet» og «hvit». Flere var blitt «indianer» fra 2000 til 2010, hvilket neppe har skyldes innvandring eller økte fødselstall. Årsaken til endringene kan være slektsforskning, for lettere å komme inn på bestemte skoler, og at foreldrene hadde oppgitt en bestemt etnisitet i 2000 for avkommet mens man selv hadde definert etnisitet i 2010. De mest stabile gruppene var de som oppfattet seg som «hvit uten spansk opphav», «svarte» (afroamerikanere), og «asiater».
Uhuru Kenyatta
Uhuru Muigai Kenyatta (født 26. oktober 1961 i Nairobi) er en kenyansk politiker. Han var president i Kenya fra 2013 til 2022.
Bakgrunn
Kenyatta er sønn av Kenyas første president, Jomo Kenyatta. Han studerte statsvitenskap og samfunnsøkonomi ved Amherst College i USA.
Etter å ha vendt tilbake til hjemlandet arbeidet han som forretningsmann. Han eier store landområder og er regnet som en av Afrikas rikeste av magasinet Forbes. Familien eier meieriet Brookside Dairies, har eierinteresser i banksektoren og i fjernsynsstasjonen K24.
Politisk virke
I 1997 forsøkte han seg i rikspolitikken, men klarte ikke å bli innvalgt i parlamentet. Han ble i 1999 utnevnt til sjef for Kenya Tourism Board av president Daniel arap Moi og ble i 2001 kommunalminister. I 2002 stilte han til presidentvalg for partiet Kenyas afrikanske nasjonale union (KANU), men tapte for Mwai Kibaki. Han var deretter opposisjonsleder og vant partilederskapet i KANU i 2005. Kenyatta støttet Kibaki ved presidentvalget i 2007 og ble året etter igjen kommunalminister, for så å bli visestatsminister og handelsminister.
Ved presidentvalget i 2013 stilte Kenyatta mot sittende statsminister Raila Odinga. Han representerte partiet The National Alliance, en del av Jubilee Alliance, som støttet hans kandidatur. Kenyatta fikk 50,07 % av stemmene og ble erklært som vinner av valget. Etter at Odinga klaget på gjennomføringen av valget, bekreftet Kenyas høyesterett 30. mars 2013 valgresultatet med Kenyatta som vinner. Han ble innsatt i presidentembetet 9. april 2013. Han ble gjenvalgt i 2017.
Vordingborg slottsruin
Vordingborg slottsruin er restene av den middelalderske kongeborgen Vordingborg slott. Ruinen ligger i Vordingborg på Syd–Sjælland i Danmark. Selve Gåsetårnet ble fredet i 1950.
Vordingborg slott ble grunnlagt av kong Valdemar den store rundt år 1160. Men allerede før dette har det på stedet ligget en stormannsgård. Nyere arkeologiske utgravinger har funnet en del av en kirkegård fra begynnelsen av 1100–tallet. Dengang var det vanlig at kirkene ble bygget i forbindelse med stormannsgårdene og det var sannsynligvis også tilfellet i Vordingborg.
Man har begrenset kunnskap om kong Valdemars borganlegg. Arkeologiske undersøkelser har vist at det var en ringvoll med en omkransende vollgrav. Selve borgplassen har vært 30 x 40 meter. Det er ikke funnet spor etter faste bygninger fra den eldste borgen.
Vordingborg ble sentrum for den ekspansive utenrikspolitikken som kong Valdemar og erkebiskop Absalon førte på den sydlige delen av Østersjøkysten. Kongen oppholdt seg gjerne på Vordingborg slott når flåten samlet seg i Grønsund, i Fanefjord eller i viken nedenfor Vordingborg før et tokt. Kulminasjonen ble Arkonas fall og erobringen av Rügen i 1169. Og det var på Vordingborg slott at kongen døde i 1182.
Borgen fornyes
Valdemar den stores Vordingborg ble endret allerede i neste generasjon. Om arbeidet ble startet under Knut VI av Danmark eller Valdemar Seier vet man ikke, men begge konger benyttet ofte Vordingborg til residens og base for hær og flåte. Byggearbeidene menes å ha blitt foretatt fra ca. år 1200.
Rett nord for borgen ble det bygget en kirke i teglsten, Skt. Andreaskirken. Den gamle randvollen ble sløyfet til fordel for en ringmur oppført av munkesten. Jorden fra randvollen ble benyttet til å heve nivået på borgplassen innenfor muren.
Langs den sydlige ringmuren ble det på omtrent samme tid oppført et 30 meter langt stenhus. Det er mulig at dette var kongens bolig.
I århundret etter kong Valdemar Seier ble borgen utvidet flere ganger.
Valdemar Atterdags Vordingborg
Kong Valdemar Atterdag var fra sin overtakelse av tronen langt fra herre over hele Danmark. Store dele av riket var pantsatt til grever i Holsten. Kongen brukte de første årene av sin regjeringstid til å betale de forskjellige panthavere. Vordingborg ble innløst i 1346 for de pengene som Valdemar mottok for at korsridderne Den tyske orden overtok Estland.
Tupifeltet
Tupi oljefelt er et gigantfelt i Santos-bukta, 250 km utenfor kysten av Rio de Janeiro, Brasil. Oljefeltet fikk navn etter Tupifolket og regnes som den vestlige halvkules største oljefunn de siste 30 år.
Historikk
Oljefeltet ble funnet i oktober 2006 av BG Group og inneholder 8 milliarder fat med utvinnbar olje.
Kyogre
Navnet kommer av det japanske ordet "kai", som betyr hav, og ordet "orca", som er det vitenskapelige navnet for spekkhogger.
Kyogre er utseendemessig løst basert på en spekkhogger. Den er blå på ryggen og hvit på magen, med gule øyne og en rød stripe langs siden. Flere steder på kroppen har den merkelige symboler og markeringer, som lyser opp når den er opphisset. Ifølge legenden var Kyogre en gang i evig kamp mot Groudon, før livet begynte å utvikle seg. Groudon skapte kontinenter ved å rive opp jordskorpa så magma fløt ut, Kyogre sendte kjempebølger over land for å utvide havene. Alt i alt er Kyogre en av de aller sterkeste pokémon, med kraft til å fullstendig utslette et hvilket som helst landområde på kort tid. På grunn av dens spesielle evne, "Drizzle", er det konstant regnvær hvor enn den er, og den har både kraft og vilje til å gjøre det langt dårligere dersom det skulle være nødvendig. På kort tid kan den fremkalle voldsomme tornadoer, virvle opp vann til et brølende inferno, fremkalle ekstreme lynnedslag, lage isstormer, blåse ut vannstråler fra munnen, og hovedangrepet, den kan lage gigantiske (over 40 meter høye) tsunamier. Uten noe til å roe den ned (som Groudon, Rayquaza eller visse typer musikk), vil en rasende Kyogre lett utslette et kontinent. Til gjengjeld er det veldig vanskelig å gjøre Kyogre sint, da den tilbringer mesteparten av tilværelsen sovende i huler under vann. Bare en spesiell rød kule skal kunne kontrollere den, men denne skal visstnok nå være tappet for krefter eller ødelagt. Legendene om Groudon, Kyogre og Rayquaza er basert på Bibelens fortelling om Leviatan, Behemot og Ziz.
Kyogre har nr. 382 i National Dex.
Super Trouper
Super Trouper er ABBAs syvende musikkalbum for plateselskapet Polar Records.
Albumet var det sjette i rekken av nummer en-album i England, og ble utgitt den 3. november 1980 og ble det mest solgte albumet dette året. Med albumet vendte gruppen, musikalsk, tilbake til popmusikk, istedenfor å fortsette med disco som hadde preget det tidligere albumet Voulez-Vous.
Mottakelse
Albumet nådde førsteplass i åtte land, blant andre England, Norge og Sverige. Albumet nådde #17 i USA, godt hjulpet av hiten The Winner Takes It All som var den første singel fra albumet. Super Trouper var den andre singel, og siste låten fra gruppen som toppet den engelske salgslisten, og i Tyskland. De siste to europeiske singlene Lay All Your Love On Me og Happy New Year solgte bra, og lå i de fleste topp – 10 listene rundt omkring, mens singlene On And On And On og Andante Andante ble sluppet i henholdsvis Japan og Sør-Amerika.
Samme året spilte gruppen inn et album for Sør-Amerika, kalt Gracias Por La Música som toppet listene i de spansktalende landene.
Sporliste
Alle sanger skrevet og komponert av Benny Andersson og Björn Ulvaeus.
Ri Song-chol
Ri Song-chol (født 5. april 1986 i Pyongyang, Nord-Korea) er en nordkoreansk kunstløper på skøyter. Han ble nasjonal mester i 2003, 2007, 2008 og 2009. Han er tatt ut til å delta i kunstløp under Vinter-OL 2010 i øvelsen singel herrer.
Rick Leonardi
Rick Leonardi (født 1957) er en amerikansk tegneserietegner. Han er mest kjent for sitt arbeid for Marvel Comics' superheltserier.
Han er kanskje aller best kjent for sitt arbeid på Cloak and Dagger (med Bill Mantlo) og Spider-Man 2099 (med Peter David). Han har samarbeidet med forfatteren Chris Claremont på X-Men og New Mutants og med Ann Nocenti på Daredevil og Colossus: God's Country.
Piero Biggio
Piero Biggio (født 29. juni 1937 i Calasetta på øya Sant'Antioco tett ved Sardinia i Italia, død 19. april 2007 samme sted) var katolsk erkebiskop og apostolisk nuntius.
773 Irmintraud
773 Irmintraud er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 22. desember 1913 av Franz Kaiser fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Irmintraud er et tysk jentenavn, men den konkrete bakgrunnen for valget av dette navnet er ikke kjent.
Piero Biggio
Bakgrunn
Piero Biggio nedstammet fra ligurere som på 1700-tallet hadde slått seg til på øya Tabarka tett på den nordsmerikanske tunisiske kyst, men så senere i århundredet fikk slå seg til på den til da ubefolkede øya Sant'Antioco foran Sardinias sørvestkyst. Han begynte på gutteseminar i Cuglieri i ung alder og studerte ferdig ved Pontificio Seminario Regionale Sardo.
Prest
Den 5. august 1962 ble han presteviet for bispedømmet Iglesias på Sardinia, og tok deretter doktorgrad i kirkerett og sivilrett. Etter srudiene ved Det pavelige diplomatakademi gikk han i 1970 inn i Den hellige stols diplomatiske korps, og ble stasjonert ved de apostoliske nuntiaturer i Panama, Chile, Zambia, Sveits og Australia.
Han var så stasjonssjef med tittel Charge d'Affaires i Taipei ved det apostoliske nuntiatur til Republikken Kina (Taiwan) fra 1986 til 1988.