cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
6. Verdensungdomsfestival
Festivalen var en samling av musikale og kulturelle inntrykk. Den russiske jazzmusikeren Aleksey Kozlov kunne for første gang spille for utlendinger. Leningradbandet Druzhba vant første pris innenfor populærmusikk, takke være sin vokalist, Edyta Piecha, en av 1950-tallets stjerner som kunne flere språk.
Edyta Piecha, Vladimir Troshin og internasjonale gjester framførte og den etter hvert så populære sangen Podmoskovnye vechera («Moskvakvelder»), som gjorde sin internasjonale debut under festivalen.
Flere hoteller ble åpner i forbindelse med festivalen, deriblant Hotel Ukraina, samt Luzjniki stadion.
I forbindelse med festivalen ble det utgitt flere frimerker i Sovjetunionen.
Digitonthophagus
Digitonthophagus er en underslekt av biller som hører til den artsrike slekten Onthophagus i familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). De lever av møkk som de graver dypt ned i jorda.
Utseende
Små, blanke, ovale skarabider, svarte med brunlige dekkvinger. Hannen har to korte, fingeraktige horn på hodet.
Levevis
Gjødselgraverne er knyttet til møkk. De graver tunneler under møkka, som ofte kan være overraskende lange sammenlignet med billens størrelse, og leder ned til et ynglekammer der hunnen arbeider møkka til en ball som hun legger egg på.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.
Japangropa
Japangropa er ei djuphavsrenne vest i det nordlige Stillehavet øst for Japan. Gropa strekker seg fra øygruppa Kurilene til Izuøyene og er en del av en serie forsenkinger fra Kurilgropa i nord til Boningropa og Marianergropa i sør. Maksimalt havdjup i Japangropa er 8513 meter. Japangropa er danna i subduksjonssona der Stillehavsplaten og Okhotskplaten møtes.
Gideon Motorfabrikk
Motorfabrikken A/S Gideon (etablert 1907 i Molde) var en norsk motorfabrikk som produserte motorer på lisens fra den danske bilfabrikanten Rud. Kramper & Jørgensen, som var grunnlagt i 1891 i danske Horsens. Firmaet hadde fått bra innpass på det norske motormarkedet med sin «Gideon». Sofus Jørgensen (1869–1956) flyttet med familie til Molde i 1907 og ga navn til Sofus Jørgensens gate. Fabrikken lå på Røysan ved Julsundvegen, helt nede ved fjorden der det var lett å få skipet ut de tunge firetakts glødehode-motorene på 4-5 hk, som blant annet gikk til fiskerflåten. Like ved etablerte man i 1909 filial av Rauma Støperi som lagde motorgods til Gideon.
Ved starten på den første verdenskrig i 1914 hadde man hundre mann i arbeid og filial i Tromsø. Gideon produserte ikke to-taktere, men gjorde fånyttes forsøk på å få til en tre-takter. Konkurs ble åpnet i 1927. I 1931 levertes motor til den nye «Moldefergen» som ble satt inn på ferjesambandet Sølsnes–Åfarnes med plass til omtrent fire biler. På 1930-tallet kom fabrikken i vanskeligheter og Jørgensen forsøkte å få i gang produksjon i Ålesund i stedet, men det lyktes ikke. Fabrikken drev frem til 1939. Etter at Sofus døde i 1956 drev sønnen Aage en lignende fabrikk.
Liste over Bhutans statsministre
Bhutans politiske system endret seg i og med Parlamentsvalget i Bhutan 2008, og fra og med april 2008 er det politiske systemet i Bhutan i prinsippet en form for parlamentarisk monarki.
Alto Horizonte
Alto Horizonte er en kommune i delstaten Goiás i sentral-vestregionen av Brasil.
Mrezisk
Mrezisk er et naturalistisk kunstig språk laget i 2000 av Libor Sztemon.
Alvin Stoller
Alvin Stoller (født 7. oktober 1925, død 19. oktober 1992) var en amerikansk jazztrommeslager. Han ble født i New York City og lærte å spille trommer hos Henry Adler. Han spilte mye i storband i swing-tiden med artister som Benny Goodman, Tommy Dorsey, Harry James og Charlie Barnet. Han spilte for vokalister som Billie Holiday, Maler Tormé og Frank Sinatra på noen av de store innspillingene deres. Man kan høre trommene hans på mange av Ella Fitzgeralds «Songbook»-innspillinger og spilte med Duke Ellington.
Stoller har også spilt med Art Tatum, Roy Eldridge, Oscar Peterson, Coleman Hawkins, Ben Webster, Benny Carter, Herb Ellis og Erroll Garner I 1950-årene flyttet Stoller til Los Angeles, hvor han arbeidet mye i studio i Hollywood.
Chitra Bahadur Gurung
Chitra Bahadur Gurung (født 21. mai 1970, død 22. november 2010) er en nepalsk tidligere svømmer. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2000 i Sydney, der han blant annet var flaggbærer for sin nasjon under åpningsseremonien.
Hemera
Hemera (gresk: Ἡμέρα, «dag») var i henhold til gresk mytologi personifiseringen av dagen, og en av de greske opphavelige guddommer (en gudegruppe som alle andre guder nedstammer fra). I henhold til Hesiod er datter av Erebos (mørket) og Nyx (natten). I Ciceros De Natura Deorum (Om gudenes natur) nevner den romerske forfatteren Hemera i en sammenheng hvor det er logisk å slå fast at Dies (Hemera) må være en (mannlig) gud om Uranos er en gud. Poeten Bakkhylides hevder at Nyx og Chronos var hennes foreldre, men Gaius Julius Hyginus nevner i forordet til sin bok Fabulæ at Khaos er hennes mor/far og Nyx er hennes søster.
Hemera er den kvinnelige motparten til sin bror og gemal, Aither (luften), men ingen av dem figurerer aktivt noen myte eller kult. Hyginus lister deres barn som Uranos, Gaia og Thalassa (den opphavelige havgudinne), mens Hesiod kun nevner Thalassa som deres barn.
I henhold til Hesiods Theogonien forlot Hemera stedet Tartaros, i henhold til opphavelig gresk kosmologi avgrunnen i den greske underverden, samtidig som Nyx ankom stedet. Da Hemera kom tilbake forlot Nyx stedet:
Pausanias synes å forveksle henne med Eos (morgenrøden) da han sa at hun fraktet Kefalos vekk. Han gjorde denne identifikasjonen med Eos da han undersøkte flisetekkingen av det kongelige portiko i Athen, der myten om Eos og Kefalos er illustrert. Han gjorde den samme identifikasjonen på nytt i Amyklai og Olympia da han studerte statuene og illustrasjonene der Eos (Hemera) er avbildet.
Yongshun
Yongshun (kinesisk: 永顺县; pinyin: Yǒngshùn Xiàn) er et fylke i prefekturet Xiangxi i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina.
Kulturminner
Kobbersøylen i Xizhou (Xizhou tongzhu, 溪州铜柱) og landsbyen Laosicheng (Laosicheng yizhi, 老司城遗址), som før var et kulturelt sentrum for tujiafolket, ble i 1961 oppført på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.
Samferdsel
Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.
Dimerini
Dimerini er en gruppe av små, rødlige eller brunlige biller, der mange av artene er knyttet til maur. De ble før gjerne regnet som en egen familie, men nyere fylogenetiske undersøkelser tyder på at de bør regnes som en undergruppe av kortvinger (Staphylinidae).
Utbredelse
Gruppen er utbredt i tropene.
Estland under OL
Estland deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Tidligere hadde utøvere fra Estland deltatt som en del av Det russiske keiserdømmet. Fra og med Sommer-OL 1952 i Helsingfors til og med Sommer-OL 1988 i Seoul – inkludert vinterlekene i samme tidsrom – deltok utøvere fra Estland som en del av Sovjetunionen. Etter at Estland igjen ble en selvstendig nasjon i 1991, har de deltatt i samtlige påfølgende sommer- og vinterleker.
Longshan (Xiangxi)
Longshan (kinesisk: 龙山县; pinyin: Lóngshān Xiàn) er et fylke i det autonome prefekturet Xiangxi for tujia- og miaofolket i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 519,872 innbyggere i 1999.
Kulturminner
Den gamle byen Liye (Liye gucheng yizhi, 里耶古城遗址) med minner fra de stridende rikers tid, Qin-dynastiet og Han-dynastiet, ble i 2001 oppført på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.
Samferdsel
Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.
Slaget ved Krokusmarkene
Slaget på Krokusmarkene (gresk: Μάχη του Κρόκιου Πεδίου), tidvis også omtalt som «slaget ved Volo», var et slag i den tredje hellige krig, utkjempet mellom hærene til Fokis under sin leder Onomarkos, og en kombinert hær fra Thessalia og Makedonia under Filip II. I det blodigste slaget utkjempet i antikkens Hellas' historie, ble fokierne avgjørende beseiret av Filips styrker. Hans seier sikret hans utnevnelse som hersker av Thessalia, markerte et viktig skritt i Makedonias vekst til politisk overlegenhet i Hellas. Historikernes meninger er delt i hvilket år slaget ble utkjempet; noen mener 353 f.Kr. mens andre foretrekker 352 f.Kr.
Kilder og kronologi
De antikke kildene for den tredje hellige krig er knappe, og mangler generelt klar kronologisk informasjon. Hovedkilden for perioden er Diodorus Siculus' Bibliotheca historica («Historisk bibliotek»), skrevet på 100-tallet f.Kr., hvilket gjør teksten i stor grad til en sekundær kilde. Diodorus er ofte spottet av moderne historikere for hans stil og unøyaktigheter, men han har bevart mange detaljer om den antikke perioden som ikke er funnet andre steder. Diodorus arbeidet hovedsakelig med å forkorte verkene til andre historikere, utelot mange detaljer når de ikke passet inn i hans hensikt, som var å illustrere moralske lærdommer fra historien; hans redegjørelser for den tredje hellige krig inneholder således mange hull.
Bortenfor Diodorus kan ytterligere detaljer om den hellige krigen bli funnet i talene til athenske statsmenn, hovedsakelig Demosthenes og Aiskines, som har blitt bevart intakt. Ettersom disse talene aldri hadde til hensikt å være historisk materiale, må de bli behandlet med forsiktighet; Demosthenes og Aiskines har blitt beskrevet som «et par løgnere, ingen av dem kan bli tiltrodd for å fortelle sannheten i noen sak hvor det selv var fjernt i hans interesse å lyve.» Uansett, deres hentydninger til samtidige eller tidligere hendelser indikerer en del av hullene eller utelatelsene til Diodorus' fortelling, og bidrar til å sikre kronologien. Redegjørelsene til Diodorus, Demosthenes og Aiskines kan bli ytterligere utvidet ved fragmenter av ellers tapte historiske verker (som eksempelvis av Theopompos) og av samtidig epigrafiske kilder.
Ser man bort fra dateringene, er de fleste historikere enige om den samme sekvensen av hendelser for denne delen av den hellige krigen. Hovedspørsmålet er derfor når denne sekvensen begynte. John Buckler (som Beloch og Cloche) daterer Neon til 355 f.Kr., Methone til 355–354 f.Kr., Filips første militære kampanje i Thessalia til 354 f.Kr., og hans andre til 353 f.Kr. Omvendt har Cawkwell, Sealey, Hammond og andre historikere senket disse datoene med et år, begynner med Neon i 354 f.Kr.
Bakgrunn
Den tredje hellige krig (ofte kalt kun den hellige krig) brøt ut i 356 f.Kr. og ga Filip II hans første virkelig mulighet til å utvide sin innflytelse i hendelsene i sentrale og sørlige Hellas. Krigen var tilsynelatende utløst ved at det fokiske forbund nektet å betale en bot som ble pålagt dem i 357 f.Kr. av det amfiktyoniske forbud, en fellesgresk religiøs organisasjon som styre meste hellige sted i antikkens Hellas, tempelet til Apollon i Delfi. Bak den religiøse fasaden lå et antagelig en realpolitisk strid i føre anklager mot fokierne, pådrevet av thebanerne. På denne tiden kontrollerte Theben flertallet av stemmene i rådet, og høstmøtet i 357 f.Kr. var thebanerne i stand til å fordømme og bøtelegge både fokierne (for å kultivere hellig land) og spartanerne (for å okkupere Theben 25 år tidligere). Ettersom bøtene for begge grupepr var «urettmessige harde», forventet Theben antagelig at ingen av dem var villig til å betale, og således var forberedt til å erklære en «hellig krig» mot dem begge.
Som reaksjon på dette dro fokierne, under ledelse av Filomelos, til Delfi (som lå innenfor grensene til Fokis) og hevdet deres gamle krav på lederskapet til det amfiktyoniske forbund, hensikten var å oppheve bestemmelsen mot dem selv. Det synes å ha vært en del sympati i Hellas for fokierne ettersom andre bystater kunne se at «thebanerne ... hadde brukt amfiktyoniet til føre smålige og nedbrytende vendettaer.» Fokierne fikk støte fra Athen (mangeårige fiender av Theben) og ikke overraskende av Sparta som hadde interesse å få opphevet deres dom og bot. Imidlertid plyndret Filomelos skattene i Apollons tempel for å betale sine leiesoldater, således skaffe seg en mektig hær, men i drastisk grad endret han oppfatningen til de andre greske bystatene. I 356/355 f.Kr. ble det erklært «hellig krig» mot fokierne av det amfiktyoniske råd hvor thebanerne var de fremste pådriverne. Krigen begynte relativt bra for fokierne, men i et hardt nederlag som ble påført fokierne ved Neon av thebanerne i enten 355 eller 354 f.Kr. og Filomelos ble drept. Fryktløs overtok Onomarkos ledelsen av den fokiske hæren og skaffet seg nye leiesoldater for å fortsette kampen.
Den hellige krigen synes å ha fått økt konflikt innenfor Thessalia. Det thessaliske forbund var pålitelige tilhengere av det amfiktyoniske forbundet og hadde et gammelt hat mot fokierne. Omvendt hadde bystaten Ferai alliert seg med fokierne. I enten 354 eller 353 f.Kr. sendte adelen i den thessaliske byen Larissa bud til Filip II om å hjelpe dem med å bekjempe fokierne. Filip tok imot og førte sin hær inn i Thessalia, antagelig med den hensikt å angripe Ferai. Under betingelsene av alliansen anmodet Lykofron fra Ferai støtte fra fokierne, og Onomarkos sendte sin bror Fallyos avsted med 7 000 menn; imidlertid slo Filip II tilbake denne hæren før den kunne forene seg med hæren til Ferai. Onomarkos oppga da den beleiringen han holdt på med, og førte hele sin styrke til Thessalia for å angripe Filip II. De nøyaktige detaljene av den militære kampanjen som fulgte er uklare, men Onomarkos synes å ha påført to nederlag på Filip II hvor mange makedonere ble drept. Etter disse nederlagene trakk Filip II seg tilbake til Makedonia for vinteren. Det er sagt at han kommenterte at han «flyktet ikke, men som en rambukk trakk jeg meg tilbake for å ramme hardere.»
Filip II kom tilbake til Thessalia den neste sommeren (enten 353 eller 352 f.Kr. avhengig av den kronologien som fulgte) etter å ha samlet sammen en ny hær i Makedonia. Filip anmodet formelt hæren i Thessalia til å bli med ham i krigen mot fokierne. Filip II mønstret nå alle motstandere av Ferai som han kunne, og i henhold til Diodorus utgjorde hans hær til sist 20 000 infanterister og 3 000 kavalerister.
Innledning
Både Buckler og Cawkwell antyder at Filip II beleiret den strategiske havnen i Pagasai som fungerte som havneby for Ferai før slaget ved Krokusmarkene. Ved å ta Pagasai er det sannsynlig at Filip II hadde til hensikt å sikre seg mot at fienden fikk forsterkninger sjøvegen. Buckler antyder at Filip II hadde lært sin lekse fra de tidligere hærtoktene, og ønsket forhindre Ferai fra å få hjelp utenfra før han angrep byen. I mellomtiden hadde Onomarkos kommet tilbake til Thessalia for å forsøke å bevare fokiernes herredømme der med omtrentlig den samme hæren som året tidligere. Enn videre sendte Athen sin hærfører Kares med en betydelig flåte for å gi sin støtte til sin allierte fokierne da de så muligheten til å påføre Filip II et betydelig nederlag. Fokierne og athenerne hadde antagelig til hensikt å møtes ved Pagasai ettersom det var den eneste havnen som den athenske flåten kunne bruke, og siden Filip II var der uansett.
Slaget
De påfølgende hendelsene er uklare, men et slag ble utkjempet mellom makedonerne og fokierne, antagelig da Filip forsøkte å forhindre fokierne i å forene sine styrker med soldatene til Ferai, og avgjørende, før athenerne hadde kommet. I henhold til Diodorus møttes de to hærene på en stor slette i nærheten av havet, antagelig i nærheten av Pagasai. «Krokusmarkene» i Thessalia passer for denne beskrivelsen, og slaget er derfor siden blitt kjent som «slaget på Krokusmarkene»; imidlertid er denne sletten så stor at det har vært umulig å bestemme slagmarken med nøyaktighet.
Filip sendte sin menn i slag ved å bære en krans av laurbær, symbolet til Apollon; «ettersom han var en hevner... av helligbrøde, og han gikk i slaget under lederskapet, som det var, av guden.» En del av de fokiske leiesoldatene skal ha kastet fra seg sine våpen, smertet av deres smertelige samvittighet. I det påfølgende slaget, det blodigste som er nedtegnet i antikkens Hellas' historie, vant Filip en avgjørende seier over fokierne. Slaget synes å ha blitt vunnet ved være tallmessig overlegne og på grunn av motet til Filips kavaleri.
Da fokierne flyktet fra nederlaget, løp de mot havet hvor Kares' flåte hadde ankommet under slagets gang, men mange av dem ble drept mens de ble forfulgt, eller druknet mens de forsøkte å komme seg ut til de athenske skipene. Totalt skal rundt 6000 fokiske soldater ha blitt drept, blant dem også Onomarkos, og ytterligere 3000 ble tatt til fange. Onomarkos ble enten hengt eller korsfestet og andre fanger ble druknet, hvilket var det religiøse kravet for tempelplyndrere. Denne straffen var formet for å hindre de beseirede å gi sine døde en ærefull begravelse; Filip kunne således fortsette å framstille seg selv som den fromme hevneren av den helligbrødre som var blitt begått fokierne. Buckler uttalte at: «Ikke skal man automatisk anta at en massedrukning ... ville sjokkere den greske verden. Selv den milde Isokrates mente at de fokiske leiesoldatene var bedre som døde enn levende... Fryktelig som straffen enn var, var den helt i overensstemmelse med Filips rolle som Apollons forkjemper.»
Tiden etter slaget
Det var antagelig i kjølvannet av denne seieren (om ikke tidligere) at thessalierne utpekte Filip som «arkont av Thessalia». Det var en utnevnelse på livstid og ga Filip kontroll over alle ressurser i den thessaliske forbund, og gjorde i tillegg Filip til leder av den forente thessaliske hæren. Tyrannene i Ferai, framfor å lide samme skjebne som Onomarkos, fikk til en avtale med Filip, og i motytelse for å overgi byen fikk de lov til, sammen med 2000 av sine leiesoldater, å reise til Fokis. Filip tilbrakte en del tid med å reorganisere Thessalia, og straks han var fornøyd, marsjerte han sørover til Thermopylene, en smal kystpassasje på grensen mellom Thessalia og Lokris. Hans hensikt var antagelig å følge opp seieren over fokierne ved å invadere selve Fokis, en mulighet som fikk alarmen til å gå i Athen for straks Filip passerte Thermopylene kunne han også marsjere mot Athen. Athenerne sendte derfor en styrke til Thermopylene og okkuperte overgangen. Det er en del debatt blant historikerne om andre bidrag deltok sammen med athenerne. Selv om det hadde vist seg umulig å tvinge seg gjennom passet, hadde Filip ikke til hensikt å gjøre det da han ikke ville risikere et nederlag kort tid etter hans store suksess i Thessalia.
I mellomtiden hadde fokierne omgruppert seg under Onomarkos' bror Fallyos. Etter de store fokiske nederlagene ved Neon og Krokusmarkene, måtte han gi dobbel betaling til leiesoldater for å tiltrekke seg nok folk til å bygge opp en hær. Til tross for deres nederlag var flertallet av fokierne fortsatt for å fortsette krigen. I løpet av vinteren dette året var Fallyos opptatt med diplomatiske anstrengelser for å samle mer støtte fra Fokis' allierte, og greide å utvide konflikten i den neste krigsåret. Unikt i gresk historie var fokierne i stand til utjevne store tap i arbeidskraften, takket være deres plyndring av rikdommene i Apollontempelet, en faktor som bidro til at krigen fortsatte uavgjort fram til 346 f.Kr.
Bilirubin
Bilirubin er et gult avfallsprodukt som dannes under nedbrytningen av hemoglobin i røde blodlegemer. Stoffet skilles vanligvis ut via galle. Urin skal ikke inneholde bilirubin. Nedbrytningsprodukter av bilirubin er årsaken til at blåmerker først blir blå (biliverdin) og siden blir gule, og farger også avføring. Ved høyt bilirubinnivå i blodet (hyperbilirubinemi) kan man utvikle gulsott (ikterus), en tilstand der man får gul misfarging av huden og konjunktiva i øynene.
Metabolisme
Bilirubin dannes i milten under nedbrytningen av gamle eller skadde røde blodlegemer, i første omgang som ukonjugert bilirubin, en lite vannløselig form. Ukonjugert bilirubin bindes til albumin og transporteres til leveren, der det konjugeres med glukuronsyre før det skilles ut i gallen til tarmen. Konjugert bilirubin blir ikke reabsorbert i tynntarmen sammen med andre gallesyrer, og går derfor videre til tykktarmen. Bakteriene i tykktarmen dekonjugerer og omdanner bilirubinet til urobilinogen, som igjen oksideres til urobilin og stercobilin, som gir avføringen den brune fargen.
Diagnostikk
Mengden av bilirubin i serum er en mye brukt blodprøve for å se etter lever- og gallegangspåvirkning, samt i diagnostikk av hemolytisk anemi. Gilberts syndrom er en annen vanlig årsak til økt bilirubin i befolkningen. Bilirubinverdiene varierer gjennom dagen, og kan være dobbelt så høy på morgenen. Blodprøven bør settes i sammenheng med andre leverprøver.
Paul Merker
Paul Merker (født 1. februar 1894 i Oberlößnitz, idag Radebeul, død 13. mai 1969 i Berlin) var en tysk politiker og et sentralkomitemedlem innenfor Kommunistische Partei Deutschlands og Sozialistische Einheitspartei Deutschlands.
Kunståret 1712
Kunståret 1712 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1712.
Paul Merker
Under andre verdenskrig var han internert i konsentrasjonsleiren Le Vernet. Som sentralstyremedlem i DDR ble han i 1950 arrestert og beskyldt for å være fransk agent. Han ble rehabilitert i 1956. Etter hans død i 1969, ble han av DDR-regjeringen posthumt tildelt fedrelandets fortjenesteorden.
Francisco Javier Abad
Francisco Javier Abad (født 18. august 1981) er en spansk mellomdistanseløper.
Karriere
Han fikk sølv på 3000 meter ved det spanske innendørsmesterskapet i 2010, bak Jesús España.
Ved VM i friidrett innendørs 2012 i Istanbul kom han på 8.-plass i finalen på 1500 meter, med tiden 3:48,14.
Heiduskfly
Heiduskfly (Nola aerugula) er en sommerfugl som tilhører familien båtspinnere (Nolidae). I Norge er denne arten bare funnet én gang, i Eidskog i Hedmark, men det er sannsynlig at den kan finnes her og der på Østlandet.
Utseende
En liten (vingespenn 15 – 20 mm), grå – eller brunaktig sommerfugl. Fargen er svært variabel. Den kan være nesten hvit, ensfarget rødbrun eller lys med mørkere tverrbånd. Kroppen er sylindrisk, hodet nokså stort og bredt med små fasettøyne. Antennene er trådformede med fine, oppstående hår, omtrent halvparten så lange som forvingene. Forvingen er avrundet trekantet, ganske bred. Begge vingeparene har temmelig lange, grå- eller brunaktige hårfrynser langs ytterkantene. Bakvingen er ensfarget grå- eller brunaktig.
Levevis
Heiduskfly finnes helst på små, åpne torvmyrer, men kan også forekomme på sandete områder ved kysten. Man vet lite om hvilke planter larvene til denne arten lever på, men i fangenskap kan de leve av blant andre bjørk, molte og blåbær, og også på planter i erteblomstfamilien (Fabaceae). De voksne sommerfuglene flyr i juli – august. Hannene begynner å fly rett før solnedgang, og kan enkelte ganger sees nokså tallrikt når de svermer et par desimeter over bakken på leting etter hunner som etter hvert kryper opp på stråene og begynner å lokke på hannene. Artens bestander svinger mye fra år til år, men enkelte år kan den være ganske tallrik der den finnes.
Utbredelse
Arten finnes over store deler av Europa og videre østover til Japan. I Norden finnes den i Vestjylland, i det sørøstlige Sverige og det sørlige Finland. I Norge er den bare funnet én gang, i Eidskog, Hedmark i 1974.
Aqua Nor
Aqua Nor er en internasjonal fiskeoppdrettsmesse som avholdes annethvert år i Trondheim Spektrum i Trondheim. Messens standplasser preges av leverandører til oppdrettsnæringen. Aqua Nor ble for første gang arrangert i 1979. Stiftelsen Nor-Fishing arrangerer både Aqua Nor og Fiskerimessen Nor-Fishing. Disse avholdes vekselvis annethvert år. I 2023 arrangeres Aqua Nor fra 22. til 25. august.
Mellom 20 000 og 30 000 personer besøker messen hvert år.
Alto Paraíso de Goiás
Alto Paraíso de Goiás er en kommune i delstaten Goiás i sentral-vestregionen av Brasil.
Karlskrona kommune
Karlskrona kommune er en kommune i Blekinge län i landskapet Blekinge i Sverige. Kommunen grenser i vest til Ronneby kommune, samt i nord til Emmaboda og Torsås kommuner, Kalmar län (Smålands landskap). I sør og øst finnes skjærgård og strender.
Kommunens administrasjonssenter ligger i Karlskrona.
Administrativ historikk
Karlskrona kommune har en meget komplisert inndelingshistorikk fra kommunalforordningenes innføring i 1863 og fram til kommunens nåværende inndeling fra 1974.
Ved inngangen til 1900-tallet besto området av, foruten byen Karlskrona, fjorten landskommuner og en municipalköping. En del av disse hadde oppstått gjennom delinger i 1888. I 1925 ble kommunen Hasslö och Aspö delt i to, Aspö og Hasslö. I 1934 ble en del av Augerums landskommun innlemmet i Karlskrona by.
I 1963 gikk Tving inn i Fridlevstad og Ramdala i Jämjö. I 1967 gikk Lyckeby inn i Karlskrona by. I 1974 ble den foreløpig siste kommuneendringen gjennomført ved at Jämjö og Fridlevstad ble slått sammen med Karlskrona.
Tettsteder
Karlskrona kommune har 18 tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Ingvald B. Jacobsen
Ingvald Bernhoft Jacobsen (født 15. april 1891 på Alstahaug i Helgeland, død 23. februar 1945) var en norsk pressemann, redaktør og politiker (NKP/AP).
Jacobsen startet som fisker og sjømann, før han begynte i typograflære. I 1912 ble han redaktør for avisen Rjukan, men mistet av politiske årsaker jobben. Han var alt den gang fagorganisert og tilknyttet Arbeiderpartiets ungdomsorganisasjon. I 1914 gikk han også inn i partiet.
I 1915 ble han redaksjonssekretær i Sørlandets Socialdemokrat i Kristiansand, og i 1918 redaktør for avisen Tidens Krav i samme byen. I 1921 begynte han som redaktør for Arendals-avisen Tiden.
Ved den store splittelsen i Arbeiderpartiet i november 1923 fulgte han Norges Kommunistiske Parti, og i 1924 ble han medarbeider i NKPs Trondheims-avis Ny Tid. Han satt også i NKPs partistyre i byen.
Jacobsen fortsatte i Ny Tid fram til 1936, men arbeidet i perioder også for andre NKP-aviser. Fra januar til mai 1927 var han «fast medarbeider» da NKP dro i gang den nye avisen Fosna-Arbeideren i Kristiansund. Samme året fungerte han en tid også som redaktør for NKPs Hamar-avis Arbeideren og Gudbrandsdalens Arbeiderblad.
Han forlot imidlertid kommunistpartiet, og gikk over til AP og partiets Trondheimsorgan Arbeider-Avisen. Fra 1937 til 1938 var han igjen redaktør i Tiden i Arendal, før han vendte tilbake til Arbeider-Avisen.
Jacobsen ble arrestert i 1941 og satt som fange i Falstad fangeleir til han i desember 1943 ble sendt til Tyskland. Ingvald B. Jacobsen døde 23. februar 1945 i konsentrasjonsleiren Dora i Schlesien.
Else Marie Mustad Astrup
Else Marie Mustad Astrup er gift med forretningsmannen Ebbe C. Astrup.
Caymangropa
Caymangropa er ei djuphavsrenne vest i Karibhavet. Den ligger sør for Caymanøyene og nord for Jamaica og strekker seg fra Windwardpassasjen sørøst for Cuba og vestover mot Hondurasbukta. Maksimalt havdjup er 7686 meter, djupest i Karibhavet. Renna ligger i sona der Den karibiske platen møter Den nordamerikanske kontinentalplaten. På 5 kilometers djup i Caymangropa finnes det hydrotermiske skorsteiner.
Statuslinje
En statuslinje er et grafisk styreelement som viser et informasjonsområde som vanligvis finnes i bunnen av et vindu. Den kan oppdeles i seksjoner for å gruppere informasjon. Dens oppgave er primært å vise informasjon om vinduets nåværende tilstand, men enkelte statuslinjer har ekstra funksjonalitet. For eksempel har mange nettlesere klikkbare seksjoner som viser et sikkerhetsvarsel eller informasjon om personvern.
Hygrometer
Hygrometer er et instrument som blir brukt for å måle fuktighet. Et psykrometer er et enkelt hygrometer som består av to termometer, der det ene har en føler som er konstant våt og måler våttemperaturen. Fordampning fra føleren fører til lavere temperatur, slik at termometeret vanligvis viser lavere temperatur enn det tørre termometeret. Når lufttemperaturen er under frysepunktet kan derimot våttermometeret (som da er dekket med et tynt islag) vise høyere temperatur enn tørrtermometeret. Relativ fukt blir regnet ut ved hjelp av de to temperaturene, eller ved å bruke psykrometeriske diagrammer. Et instrument som benytter seg av tørr/våttemperaturmetoden er slyngepsykrometeret, der termometrene er festet til et håndtak eller et tau, som man så slynger rundt i luften et par minutter.
Det finnes flere andre hygrometer som er vanlig å bruke. Ofte blir det brukt menneske- eller dyrehår (som oftest hestehår) som blir strammet for å finne luftfuktigheten. For å kunne se endringen over tid registrerer mange hygrometer målingene på et papir som man så kan lese av.
Duggpunkthygrometer
Duggpunktet er temperaturen der fuktig luft (eller en annen gass som inneholder vanndamp) blir mettet med vanndamp. Hvis lufttemperaturen blir lavere enn duggpunkttemperaturen vil vann begynne å kondensere fra luften. Doggpunkthygrometer med avkjølte speil er det mest presise instrumentet man har. De bruker avkjølte speil og en optoelektronisk mekanisme for å måle kondensasjonen på speilflaten. Temperaturen til speilet blir kontrollert av en elektronisk tilbakekopling som opprettholder en dynamisk likevekt mellom fordampning og kondensasjon på speilet, og på den måten blir duggpunkttemperaturen nøyaktig målt.
Moderne instrumenter bruker elektronikk for å måle fuktigheten. De to mest vanlige elektroniske sensoarene er kapasitiv eller resistiv. De kapasitive sensorene registrerer vann ved å sende et AC signal mellom to plater og måler endringen i kapasitansen som vannet skaper. De resistive sensorene bruker en polymermembran som endrer konduktivitet etter hvor mye vann den absorberer. Temperaturen må også måles, siden den påvirker kalibreringen av disse sensoarene.
Den sørarabiske føderasjon
Den sørarabiske føderasjon (arabisk اتحاد الجنوب العربي, Ittiḥād al-Janūb al-‘Arabī, engelsk: Federation of South Arabia) var en sammenslutning av britiske protektorater sør på Den arabiske halvøy, i det som senere ble til Sør-Jemen og deretter en del av det forente Jemen. Føderasjonen eksisterte fra 1962 til 1967.
Hygrometer
Duggpunkthygrometer
I meteorologien blir slynge eller motoriserte psykrometer brukt. Drivhus og industristeder bruker hygrometer i tillegg til badstuer, tobakksfukter og museum.
Den sørarabiske føderasjon
Historie
Føderasjonen ble opprettet 4. april 1962 og hadde da 15 medlemsstater, alle tidligere en del av Føderasjonen av sørarabiske emirater. Føderasjonen fikk ytterligere to medlemmer: Staten Aden ble med 18. januar 1963 og i juni 1964 sluttet sultanatet Øvre Aulaqi seg til. Hovedstaden var al-Ittihad, vest for byen Aden. De fire statene som ikke sluttet seg til Den sørarabiske føderasjon, sultanatene Øvre Yafa, Kathiri, Qishn og Sokotra samt Shihr og Mukalla, ble fra januar 1963 samlet i Sør-Arabia-protektoratet.
Spørsmålet om Adens status og innflytelse var viktig. Planen om å innlemme Aden i føderasjonen var opprinnelig et forsøk på å demme opp for fagforeningsaktivismen i den strategisk viktige havnebyen. Aden gikk inn i føderasjonen med fortsatt status som kronkoloni og fikk rett til å tre ut av føderasjonen. Videre fikk Aden 24 av 85 medlemmer i føderasjonsforsamlingen og 4 av 14 regjeringsmedlemmer. Grunnlovsreform sto på dagsorden de følgende årene. Storbritannia inngikk en traktat med føderasjonen med sikte på selvstendighet. Den britiske regjeringen erklærte 1968 som året for selvstendighet.
Britene møtte økende motstand og føderasjonen var preget av opprør. I 1963 ble National Liberation Front (NLF) dannet. Den var aktiv i føderasjonens ulike medlemsstater og i 1965 ble den regnet som en viktig maktfaktor. Andre grupper var også aktive i opprørskamp mot britene. Front for the Liberation of South Yemen (FLOSY) var støttet av Egypt, og var NLFs hovedrival i kampen om makten i et uavhengig Sør-Jemen. Konflikten i Nord-Jemen spilte også inn på situasjonen.
The Green Umbrella
Innspillingsfakta
Noen få scener ble innspilt på location i London. De øvrige opptakene ble foretatt i Centralfilms studio i Keysers gate i Oslo.
Trimenia (sommerfugl)
Trimenia er en slekt av dagsommerfugler som hører til familien glansvinger (Lycaenidae).
Den sørarabiske føderasjon
Historie
25. september 1965 opphevde britene føderasjonens grunnlov for å innføre direkte styre. Storbritannia bestemte seg for å trekke ut sine militære styrker og da denne prosessen var fullført gikk Den sørarabiske føderasjon i oppløsning. Den nasjonale frigjøringsfronten avsatte herskerne i medlemsstatene og erklærte landet selvstendig som Folkerepublikken Sør-Jemen den 30. november 1967.
Trimenia (sommerfugl)
Utseende
Små til middelsstore (vingespenn 25-40 millimeter) sommerfugler. Ulikt de fleste andre Aphnaeinae har de knapt synlige stjerter på bakvingene, men det er en innskjæring ved bakhjørnene slik at kantene onkring den stikker litt ut. Oversiden er oransje og brun, undersiden brunlig med små, uregelmessige, hvite flekker.
Álvaro Vadillo
Álvaro Vadillo Cifuentes (født 12. september 1994) er en spansk fotballspiller som spiller for, på lån fra RCD Espanyol. Han har spilt flere aldersbestemte landskamper for Spania.
Trimenia (sommerfugl)
Levevis
I alle fall én av artene har larver som lever sammen med maur.
Utbredelse
Denne slekten er endemisk for Sør-Afrika.
Nohoch Che’en
Nohoch Che'en, også alminnelig kjent som Caves Branch (grottegreinene), er et arkeologisk reservat i Belize som består at et nettverk av kalksteinsgrotter.
Olofström kommune
Olofström kommune er en kommune i Blekinge län i landskapet Blekinge i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Olofström. Kommunen er omgitt av hundretalls innsjøer og grenser til Osby, Kristianstad, Bromölla, Sölvesborg, Karlshamn, Tingsryd og Älmhult kommuner.
Administrativ historikk
Da de svenske kommunalforordningene trådte i kraft 1. januar 1863 ble Jämshögs landskommun etablert av Jämshögs sogn i Listers härad. Denne ble delt allerede 16. oktober samme år, da Kyrkhults landskommun ble skilt ut. Neste deling skjedde i 1941 da Olofströms köping ble skilt ut fra Jämshögs kommune. I 1966 ble alle gjenforenet under navnet Olofström, fremdeles köping frem til kommunereformen i 1971 da enhetlig kommunetype ble innført og nåværende Olofström kommune formelt oppstod.
Tettsteder
Olofström kommune har fem tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Hovsmarkveien
Hovsmarkveien eller Hovsmarkveien kan vise til følgende veier eller gater i Norge:
Särna gammelkyrka
Särna gammelkyrka (Særna stavkirke) er en tidligere kirke i Särna i Älvdalens kommun som nå benyttes til kirkemuseum og bare er i bruk som sognekirke om sommeren. Kirken ligger sentralt i Särna, men i tårnet, som er sponkledd, henger det nå bare en helt liten klokke.
Det var en lang prosess å få bygget kirken, da man ikke så seg råd til det. Området var i 1644 blitt fristilt fra Norge da Älvdalskapellanen Daniel Buskovius, som hadde fått i oppdrag av dronning Kristina å legge området under Sveriges krone, gjorde det ved å holde gudstjeneste og dåp i Särna. Tidligere hadde bygden hørt til Elverum prestegjeld. På den tiden bodde det hundre personer i hele dette veldige skogsområdet.
Sognet hadde fått kyrkoherde i 1651, men først da Karl XI i 1684 innvilget sognet tre års skattefrihet, kom arbeidet i gang 9. juni. Tømmermenn fra Mora og Våmhus fullførte veggene på tre dager, så tok lokale folk over, og 27. juni 1684 kunne kirken innvies. Etter innvielsen gikk det tregere med byggingen, først i 1697 var kirken fullt ut ferdig.
I 1766 ble kirken utvidet med nytt sakristi og nytt kor. I 1843 ble kirken hvitmalt innvendig og veggmaleriene fra 1771 ble overmalt. Da fikk den også de godt bevarte apostelmaleriene på galleribrystningen. I 1856 ble taket herjet av brann. Selv om det ble gjort nødvendige reparasjoner, begynte man å alvor å diskutere ny kirke. Den nye Särna kirke stod ferdig i 1879. Derfor valgte man å auksjonere bort inventaret i kirken i 1881, men kirken fant ingen kjøper, men sto til forfall i mange år.
Først i 1953 ble den vedtatt restaurert, et arbeid som ble påbegynt 29. juni samme år. 12. september 1953 besøkte Gustav VI Adolf den gamle kirken og sa seg fornøyd med det som var gjort. Nå brukes den til gudstjenester hver søndag om sommeren. I år 2000 kom et helgenbilde av Martin av Tours fra middelalderen, som i 1880 havnet på Historiska museet, tilbake til kirken. Kirken har også en noe ødelagt skulptur av Olav den hellige.
Det Akademiske Kvarter
Det Akademiske Kvarter, også kalt Kvarteret, er studentenes kulturhus i Bergen. Navnet er et ordspill da akademisk kvarter tradisjonelt er det navnet man i dannede kretser har satt på forsinkelser som man bør se gjennom fingrene med, samtidig som et kvartér betyr et kvartal. Hvert år arrangeres det et stort antall arrangementer på Kvarteret, med alt fra brettspill til konserter.
Kvarteret huser virksomheten til Studentersamfunnet i Bergen, Studentteateret Immaturus, Aktive Studenters Forening, Bergen Realistforening og Bergen Filmklubb. Huset har plass til 1 500 gjester etter at det ble gjenåpnet 5. februar 2010 etter tre års ombygging. Etter ombygging er det over ti rom og barer som kan benyttes på huset og det er stipulert 2200 arrangementer årlig. Kvarteret drives av frivillige studenter og så mange som 700–1000 jobber her til en hver tid. Opp gjennom tidene har det blitt arrangert mange store konserter og debatter på Kvarteret.
Historie
Det Akademiske Kvarter ble åpnet 22. februar 1995 av kronprins Haakon. Navnet “Det Akademiske Kvarter” spiller på en tradisjon om at akademikere hadde et kvarter over oppsatt tid til å møte “presist”. I samme tradisjon var det tidligere slik at alle klokkeslett til forelesninger ved norske universiteter var satt et kvarter før selve forelesningen. Av denne grunn har en alltid et kvarter ekstra til for å treffe venner og venninner på Kvarteret.
I 2007 stengte huset for utbygging, og åpnet igjen februar 2010. Kapasiteten på huset ble da utvidet til 1500 besøkende.
Stjernesalen
Stjernesalen er Kvarterets kafé, og er et vannhull som kan passe til så mangt - men kanskje først og fremst til et realt måltid eller en ekstra digg kaffe. Kokkegruppen er ansvarlige for å lage mat, med både en lunsj- og middagsmeny.
Stjernesalen er oppkalt etter danserestauranten som lå i de samme lokalene fra 1940 til 1971, som senere også huset restaurantene Boulevard og Ugla. Til hverdags er inngangen på oversiden av bygget. Barens åpningstider i Stjernesalen følger stort sett kjøkkenet.
I Stjernesalen kan du delta på Kvarterets egne quiz hver tirsdag, som arrangeres av husets Produksjonsavdeling. Det er også et passende sted for å lese avisquiz sammen med venner, eller for å slå ihjel tid med laptop og kaffikopp.
Grøndahls flygel- og pianobar
Grøndahls er Kvarterets egne pub i pålitelig pratestil og med stort utvalg. Baren er oppkalt etter den gamle pianoforretningen som lå i de samme lokalene før i tiden.
Grøndahls ligger i byggets 1. etasje og er åpent alle dager utenom søndag. I hverdagene har puben inngang på gateplan i Håkonsgaten. I helgene må man benytte hovedinngang på siden av bygget. På mandager huser Grøndahls det faste konseptet "Mikromandag".
Halvtimen
Halvtimen er studenthusets cocktailbar, og holder kun åpent i helgene. Dette er husets eneste bar med 20-årsgrense for alle gjester. Halvtimen ligger i 3. etasje av bygget. Her er det drinkutvalg og oppstemt musikk! I Halvtimen selges det også rista brød til sultne natteravner.
Organisasjon
Bygningsmassen som utgjør Det Akademiske Kvarter eies av Universitetet i Bergen (UiB), men disponeres av aksjeselskapet som står for driften av Kvarteret, Studentkulturhuset i Bergen AS (SkiBAS). Den daglige driften bestyres av Kvarterstyret (KvaSt), et styringsorgan med medlemmer som velges for ett år av Kvarterets Generalforsamling. Det er i tillegg en ansatt administrativ leder og kjøkkensjef i fulltidsstillinger. På kveldstid og i helgene er det til enhver tid en eller flere Driftsledere (Kvarter) som har overordnet ansvar for huset.
Arbeidsgrupper
De fleste frivillig arbeidende studentene på Kvarteret er organisert i arbeidsgrupper (ARGer), som hver har sitt spesifikke arbeidsområde. Arbeidsgruppene er:
Driftsorganisasjonene
Fem Driftsorganisasjoner (DORGer) arrangerer de fleste og største arrangementene på huset. Disse er (etter størrelse) Studentersamfunnet i Bergen (Samfunnet), Studentteateret Immaturus (Immaturus), Aktive Studenters Forening (ASF), Bergen Realistforening (RF) og Bergen Filmklubb. I tillegg finnes det flere studentorganisasjoner med avtaleregulert tilknytning til Kvarteret, som for eksempel Mannskoret Arme Riddere (MAR). Disse omtales som Brukerorganisasjoner (BORGer).
FSM
FSM kan sikte til:
Napalm Death
Ingen av Napalm Deaths opprinnelige medlemmer er fremdeles med i gruppen. Bandets tidlige historie består av en konstant utskifting av medlemmer, og alle gruppens opprinnelige medlemmer var sluttet allerede før innspillingen av andre side på deres debutalbum Scum i 1987. Det nærmeste man kommer originalmedlem er bassisten Shane Embury, som har spilt siden det andre albumet, From Enslavement to Obliteration. Napalm Death er listet av Nielsen SoundScan som det syvende bestselgende death metal-band gjennom tidene.
Tidlig historie 1982-1986
Gruppens opprinnelige besetning besto av Nicholas Bullen på vokal og bass, Simon Oppenheimer på gitar, og Miles Ratledge på trommer, og varte fra desember 1981 til januar 1982, da Graham Robertson kom inn som bassist.
Bandet var til å begynne med inspirert av den tidlige bølgen av punk-band, spesielt anarcho-punk bevegelsen (en undersjanger av punk-musikken, som fokuserte på anarkistisk politikk) og grupper innen den sjangren, som Crass, Flux of Pink Indians, Rudimentary Peni, The Apostles, The Rondos og The Ex.
Simon Oppenheimer forlot bandet i august 1982 og ble erstattet av Darryl Fedeski, som forlot gruppen igjen allerede i oktober samme år. Graham Robertson begynte da som gitarist og Finbarr Quinn (ex- Curfew) kom inn på bass og backingvokal.
Gruppen spilte konserter gjennom hele 1982 og 1983 (med anarcho-punk-band som Amebix, The Apostles og Antisect), og gjorde 4 demoinnspillinger i 1982 og 1983, og en av disse utgjorde deres første utgivelse, som en del av samlealbumet Bullshit Detector Volume 3, som ble utgitt av Crass Records i 1984.
Bandet gikk inn i en dvaleperiode fra slutten av 1983, og spilte bare én konsert i 1984 (en veldedighetskonsert for gruvearbeiderstreiken som pågikk i Storbritannia på den tid) med ekstra vokalist Marian Williams (ex-Relevant POS, og søster til trommeslagere i gruppen Human Cabbages fra Coventry). I løpet av denne perioden møtte Nic Bullen Justin Broadrick, en gitarist fra Birmingham, og de delte interesse for musikken til band som Killing Joke, Throbbing Gristle, Crass, Amebix, Swans og band innen power electronics-sjangeren som var under utvikling på den tid. Bullen ble medlem av Broadrick's Final-prosjekt i en periode i 1983.
Etter denne konserten ble Broadrick spurt av Ratledge og Bullen om å bli medlem av Napalm Death som gitarist, med Bullen på vokal og bass. Bandet begynte å utvikle en musikkstil som blandet elementer fra post punk (spesielt Killing Joke og Amebix), heavy punk som Discharge, og thrash metal (med spesiell henvisning til Possessed og Celtic Frost).
De spilte sin første konsert som trio 31. august 1985 (med to konserter på samme dag: I Telford med Chumbawamba og Blyth Power, og i Birmingham med We've Got a Fuzzbox og We're Gonna Use It), og begynte å spille på regelmessig basis i Birmingham-området (spesielt på puben The Mermaid i Sparkhill-området i byen) sammen med et bredt spekter av andre band, herunder Icons of Filth, Concrete Sox, The Varukers, Decadence Within og The Groundhogs.
I september 1985 sluttet Peter Shaw (ex-Autism) seg til gruppen som bassist. Denne firemanns-besetningen spilte inn Hatred Surge (bandets femte demo-innspilling) 23. oktober 1985, og de solgte den på konsertene og via postordre.
Etter innspillingen av demoen ønsket Bullen og Broadrick å utvide sin utforskning av en mer ekstrem musikkstil, noe Miles Ratledge ikke var enig i, og han forlot gruppen på grunn av dette. Mick Harris (en lokal fan) ble spurt om å bli gruppens nye trommeslager i desember 1985.
Denne trioen – Bullen på vokal og bass, Broadrick på gitar og Harris på trommer – hadde sin første opptreden 15. desember 1985 og fortsatte med mange konserter i 1986, hovedsakelig i Birmingham-området, sammen med band som Amebix, Antisect, Chaos UK, Varukers, Disorder og Dirge. Gruppen spilte inn sin sjette demo, From Enslavement to Obliteration, 15. mars 1986 (også denne ble solgt via konserter og postordre), før de spilte inn en demo som var beregnet å utgjøre en del av en delt LP med det engelske hardcore thrash bandet Atavistic på plateselskapet Manic Ears. Denne innspillingen ble senere førstesiden på bandets debutalbum Scum i 1986.
Bandet gjennomgikk deretter flere endringer i besetningen. Nicholas Bullen var blitt frustrert over bandets musikalske retning (som beveget seg mot en musikkstil influert av amerikansk death metal), og begynte å miste interessen. Som et resultat ble Jim Whiteley spurt om å bli med som bassist. Bandet spilte flere konserter med denne firemannsbesetningen, før Justin Broadrick forlot gruppen for å spille trommer for det lokale bandet Head of David. Gruppen forsøkte å finne en ny gitarist ved å spørre Shane Embury (ex-Unseen Terror og en fan av gruppen) om å bli med, og å gi en prøveperiode til Frank Healy (ex-Annihilator, senere i Cerebral Fix og Sacrilege) som gruppen hadde kjent siden de delte konserter med hans band Annihilator tidlig i 1986. Etter at Broadrick forsvant førte Nic Bullens misnøye med gruppens musikalske retning endelig til at han forlot Napalm Death i desember 1986, for å fokusere på sine universitetsstudier i engelsk litteratur og filosofi.
1987-1989
Med Broadrick og Bullen ute måtte bandet se etter nye medlemmer. Gitaristen Bill Steer spilte i et band fra Liverpool kalt Carcass og gitt det musikalske slektskapet mellom bandene ble han med i Napalm Death mens han fremdeles spilte en aktiv rolle i Carcass. Videre spurte de en venn, Lee Dorrian, om å bli vokalist, på grunn av hans gode forbindelser med bandet (han hadde organisert flere konserter for bandet), selv om han aldri hadde vært i et band før. Med denne besetningen spilte de inn det som skulle bli B-siden på Scum i Rich Bitch studios i mai 1987. Resultatet ble endelig utgitt gjennom Earache. Dette klassiske albumet inneholder nyskapende grindcore-klassikere som «Dragnet», «Control» og «You Suffer».