cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Janakkala
Janakkala er en kommune i landskapet Egentliga Tavastland i Finland. Kommunen har cirka 16 600 innbyggere og et areal på 586,09 km² hvorav 38,61 km² er vann. Janakkala er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Hausjärvi, Tavastehus, Loppi og Riihimäki.
Ingefær
Bruk i matlagning
Unge ingefærrøtter er saftige og har en svært mild smak, noe som gjør at de ofte blir syltet i eddik – eller sherry som delikatesse – eller blir brukt i tilberedningen av annen mat. Eldre ingefærrøtter er mye tørrere, og har seige fibre. Saften fra eldre ingefærrøtter har en meget sterk smak, og brukes mye i kinesisk matlagning til å gjemme andre sterke smaker, f.eks. lammekjøtt og fisk.
Ingefær blir også brukt til godteri, brukt som smaksstoff i småkaker, og er det primære smaksstoff i ingefærøl, en søt leskedrikk.
I vestlig matlagning blir ingefær nesten utelukkende brukt til søtsaker, slik som ingefærøl, småkaker, godteri, og kaker.
Tørket ingefærpulver har en meget skarp smak, som ikke minner mye om frisk ingefær. Av denne grunn kan man ikke bruke en av de to formene for ingefær som erstatning for den andre.
Økonomi og utbredelse
Ingefær blir dyrket i det meste av den tropiske del av verden. De dyreste variantene, og også dem av høyeste kvalitet kommer vanligvis fra Australia, Sør-India og Jamaica, selv om mest ingefær blir dyrket i Kina. Dens opprinnelse kjennes ikke.
Medisinsk bruk
Medisinsk bruk av ingefær anbefales ikke for følgende grupper: gravide, ammende, personer med blødningsforstyrrelser, hjertesykdom, samt personer med kjent allergi for ingefær eller andre planter i ingefærfamilien. Diabetikere og personer som bruker medisiner, urter eller kosttilskudd bør drøfte bruk av ingefær med lege.
Ingefærroten inneholder mange antioksidanter, og pulverisert tørket ingefær brukes i tabletter. Drikken ingefærøl har også alltid vært anbefalt mot kvalme i de land hvor det har blitt brygget.
Roger de La Fresnaye
Roger-Noël-François de La Fresnaye (født 11. juli 1885 i Le Mans, død 27. november 1925 i Grasse) var en fransk kubistisk maler.
Han ble født inn i en adelig familie med Château de La Fresnaye nær Falaise i Calvados som hovedsete. Utdannelsen var klassisk rettet og ble fulgt opp med Académie Julian (1903 -1904) og École des Beaux-Arts (1904 – 1908), begge i Paris. Fra 1908 var han ved Académie Ranson under Maurice Denis og Paul Sérusier, noe som vises i et tidlig verk: Kvinne med krysantemumer (1909). Akademiet var under innflytelse av kunstnergruppen som ble kalt les Nabis, som dyrket drømmeaktig symbolisme.
Han var med Section d'Or-gruppen fra 1912 til 1914 og nærmet seg til kubismen. Stilen hans viser spor av både Georges Braque og Pablo Picasso, men oppleves mer dekorativt enn den sterke strukturen de andre hadde. Fargebruken viser mer av Robert Delaunays innflytelse. Han var også med i Puteaux-gruppen, som var en avlegger av kubismen og Section d'Or, ledet av Jacques Villon. Hans mest kjente verk er trolig Luftens erobring, som viser ham og broren med en ballong i bakgrunnen.
Han tjenestegjorde i den franske hæren under den første verdenskrig. Helsen fikk da en knekk han ikke kom over. Han malte ikke etter 1919, og døde i 1925 i en alder av 40 år.
Fylkesvei 7950
Fylkesvei 7950 går mellom Indre Storvik og Bakkeberget i Nordreisa kommune. Veien er 20,4 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 355 (Troms).
Feiringklinikken
Feiringklinikken var tidligere Norges eneste pasienteide sykehus for hjertepasienter. I 2018 ble klinikken samlokalisert med Glittreklinikken på LHL-sykehuset Gardermoen. Det eies og drives av Landsforeningen for hjerte- og lungesyke (LHL). Feiringklinikken lå sentralt i Kjerkebygda ned mot Mjøsa på Feiring i Eidsvoll kommune i Akershus fylke.
Klinikken ble opprettet i juni 1989; senteret ble bygget i 1984 som kurs-konferansesenter for LHL. Klinikken foretok utredning av sykdommer i hjertets kransarterier med koronarangiografi (hjertekateterisering).
På Feiringklinikken ble det fra 2001 tilbudt 4 ukers opptreningsopphold i rehabiliteringsavdelingen. Hjerterehabilitering innebærer to treningsøkter daglig og undervisning i mestring av hjertesykdom, kosthold og treningsteori. Det offentlige har gitt refusjon for slike opphold siden 2003. De første årene sponset Feiringklinikken og LHL hver hjerterehabiliteringspasient med vel 30,000 kr. ved å drive avdelingen uten refusjon.
Tour de France 2001
Den '''88. utgaven av Tour de France''' ble arrangert i perioden 7. – 29. juli 2001.
Touren startet i Frankrike, men var innom Belgia i løpet av den første uka. Avslutningen var, som vanlig, på Champs-Élysées i Paris.
De største favorittene i forkant av løpet var amerikaneren Lance Armstrong og tyskeren Jan Ullrich. Andre sammenlagtkandidater var Joseba Beloki (Spania), Christophe Moreau (Frankrike) og Francesco Casagrande (Italia). Blant de som ikke startet fordi deres lag ikke var tatt ut, var sveitseren Alex Zülle, den italienske klatreren Marco Pantani og den italienske sprinteren Mario Cipollini.
Armstrong vant det som i utgangspunktet var hans tredje sammenlagtseier på rad, men ble i 2012 fratatt seieren uten at ny vinner ble kåret. Erik Zabel vant poengkonkurransen og dermed sin sjette grønne trøye på rad.
Vagn Ekman
Vagn Walfrid Ekman (født 3. mai 1874 i Stockholm, død 9. mars 1954 i Stockaryd) var en svensk fysiker og oseanograf. Ekman var utdanna fil.dr. fra Stockholms Högskola i 1902. Samme år ble han tilsatt som underdirektør ved Det internasjonale havforskningslaboratorium i Oslo. Fra 1910 var han professor i mekanikk og matematisk fysikk ved Lunds universitet.
Ekman er mest kjent for sin modell for hvordan vinddrevne havstrømmer under påvirkning av corioliseffekten får et økende avvik i forhold til vindretningen fra overflata og nedover – den såkalte ekmanspiralen.
Fridtjof Nansen hadde på sin Fram-ekspedisjon i 1893 observert at isfjell drev i en annen retning enn vindretningen. Nansen framsatte den hypotesen at vinddrevne havstrømmer ville få en annen retning enn vinden på grunn av jordrotasjonen, og at overflatevannet i sin tur ville trekke med seg dypereliggende vannlag, men med stadig større avvik fra vindretningen. Nansen henvendte seg til Vilhelm Bjerknes, som på det tidspunktet var professor i fysikk ved Stockholms Högskola. Bjerknes satte i sin tur en av sine unge studenter, Vagn Ekman, på oppgaven å regne på Nansens hypotese.
I 1905 kom Ekman med sin modell i avhandlinga On the influence of the earth's rotation on Ocean-currents. Modellen vakte stor motstand fordi den brøt med den rådende oppfatninga at havstrømmer ikke ble påvirka av jordrotasjonen, og at vannet hadde samme retning fra overflata og nedover. Modellen har gyldighet ikke bare i vann, men også i atmosfæren.
Ekmans navn er knytta til flere viktige forhold innen studiet av havstrømmer, som ekmanspiral, ekmanpumping og ekmantransport.
Suter
Suter (Tinca tinca) eller sudre er en ferskvannsfisk i gruppen karpefamilien. Den er utbredt over store deler av Eurasia. I Norge er den hovedsakelig utbredt i vann langs Skagerakkysten, særlig i området rundt Arendal. Den er ikke naturlig forekommende i norsk fauna, men er utsatt. Det er dokumentert at den ble utsatt i Solborgvannet ved Arendal midt på 1800-tallet av gruvearbeidere fra Tyskland. Den har siden spredt seg derfra, dels naturlig, og dels med hjelp av mennesker.
I Norsk svarteliste 2012 ble suter vurdert til svært høy risiko blant annet fordi at den kan påvirke bestandene av stedegne fiskearter og amfibier negativt. I Fremmedartslista 2018 er arten nedgradert til høy risiko på grunn av moderat invasjonspotensial og middels økologisk effekt.
I Arendalsområdet betegnes fisken som sudre.
Atferd
Suteren trives i vann hvor bunnen er dekket med organisk materiale, og helst med tett vegetasjon. Den er nattaktiv og spiser snegler, mygglarver og plantedeler.
Suter kan bli opp til 8 kg, men blir sjelden større enn 3 kg i Norge. Den kan være grønn eller brun av farge, avhengig av vannet.
Nytte
Suter er en utmerket matfisk med fast kjøtt. Skinnet er svært tykt og fast, og er blitt brukt til å lage sko av, og den er derfor også blitt kalt for «skofisk». Skinnet er dekket av et slim som er blitt brukt som medisin mot feber og gulsott, og i England har den fått navnet «doctor fish».
Til bruk som matfisk, er det viktig at den blir tappet for blod så snart som mulig for å unngå misfarving av kjøtt, og redusert smakskvalitet. thumb|250px|right|Typisk biotop for suter
Fiske
Fisket foregår gjerne med ruse eller stangfiske med agn. Fisken har en liten munn, og ved agnfisket, som foregår sent om kvelden eller på natten, brukes små kroker. Som agn brukes mais eller meitemark. Den største suteren som er tatt med sportsfiskeutstyr i Norge, veide 3,96 kg. Rekorden ble satt i Østeråa 9. juni 2011
Robert Napier (1791–1876)
Robert Napier (født 21. juni 1791, død 23. juni 1876) var en ingeniør fra Skottland.
Bakgrunn og virke
Robert Napier ble født i Dumbarton under den industrielle revolusjonen, han var sønn av James og Jean Napier. Hans bror som også het Robert var en smed.
Robert ble utdannet ved the burgh school i Skottland, her viste han stor interesse for tegning. Dette kom også igjen senere i livet da han malte klassisk kunst. Hans far hadde håpet at han ville utdanne seg som teolog og bli en kirkeminister i Skottland. Robert viste også stor interesse for å jobbe i familiens bedrift. Etter en tid ble Robert kontaktet av den britiske kongelige marine. Dette var noe han ikke var interessert i, derfor signerte han en femårig arbeidskontrakt med faren for å slippe. Etter tiden i sin fars bedrift flyttet han til Edinburgh, der jobbet han for Robert Stevenson, ingeniør bak the bell rock.
I 1815 åpnet han sin egen bedrift med en butikk i Glasgow og tok to ansatte.
I 1818 giftet han seg med sin onkel John Napier sin datter.
I 1823 fikk han en kontrakt med å bygge en dampmaskin til the Leven steamer. Motoren var så god at den senere ble passet til et annet skip, The Queen of Beauty. The Leven steamer, hans første maskin står idag på the Scottish Maritime Museum i Dumbarton.
Kunst
Napier sluttet aldri og vise interesse for kunst. Han bygde sitt hjem i vest Shandon, ved the Gareloch, for og holde sin store kunstsamling. Her var det malerier fra kjente kunstnere som Henry Raeburn og Horatio McCulloch i tillegg til malerier fra andre store kunstmestere.
Død
I 1875 døde hans kone Isabella bare 57 år gammel. Kun et år senere døde Robert. Han er begravd ved the Parish Kirkyard, i Dumbarton.
Laoxikaikirken i Tianjin
Laoxikaikirken, også kalt den franske kirke, er en katolsk kirke i storbyen Tianjin øst for Beijing i Folkerepublikken Kina. Den er stor nok til å romme over 2 000 kirkebesøkende, og er byens største (2007). Kirken er inspirert av fransk romansk stil. Byggingen tok til i 1914 og kirken stod ferdig tre år etter. Den har en planløsning som gir den et inneareal formet som et langt kors, og har skip og sideskip. Tre tårn reiser seg over fasaden.
Laoxikaikirken er bispedømmet Tianjins katedral, og bispegården ligger rett ved siden av.
Menigheten har (2008) 30 000 medlemmer (tretti prosent av alle katolikker i bispedømmet), og vokser stadig.
Kirken hadde fra gammelt av et stort pipeorgel, men det ble skadet under kulturrevolusjonen (1966–76). Et nytt ble bestilt i januar 2010.
Joseph-Henri-Marie de Prémare
Joseph-Henri-Marie de Prémare, kinesisk: Ma Longzhu Ruozhe (født 17. juli 1666 i Cherbourg i Frankrike, død 7. september 1736 i Macao i Kina), var en fransk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han var tilhenger av figurismen, en skoleretning blant jesuittiske misjonærer i Kina.
Liv og virke
Han ble jesuitt i 1683, og kom til Kina i november 1698 sammen med ni andre jesuitter. Så virket han i flere år i Raozhou i provinsen Jiangxi og i Jianzhang, og ble en fremragende kjenner av kinesisk språk og kultur.
Hans Notitia linguae sinicae er den første viktige kinesiske grammatikk. Han innså at det ville være fåfengt å presse kinesisk inn i et grammatisk system som uvergerlig ville være etter europeisk lest. Dette var en innsikt om kinesisk som det skulle ta øvrige europeiske grammatikere til å skjønne og ta lærdom av. Hvilken dyktighet som lå hans arbeide, kan illustreres at han i store stykker i lang tid skulle bli plagiert, om enn selektivt (fordi senere grammatikere likevel forsøkte en «europeisk» grammatisk tilnærmelse).
Hans brev kan bli funnet i Lettres édifiantes et curieuses de Chine-serien.
Pater de Prémare var blant de misjonærer som forsynte pater Jean-Baptiste du Halde meed materiale til hans verk Description de la Chine (Paris, 1735). Blant hans bidrag var oversettelser fra den kinesiske konfucianske klassiker Shujing (Du Halde, II, 298); åtte av odene i Shijing (II, 308); og den aller første oversettelse til et europeisk språk av et kinesisk drama, the «Den foreldreløse av huset Zhao» (III, 341), titled L'Orphelin de la Maison de Tchao.
Premaré sendte denne siste oversettelsen til orientalisten professor Étienne Fourmont. Men det havnet i stedet i pater Jean Baptiste Du Haldes besittelse, og han medtok det i Description Géographique, Historique, Chronologique, Politique et Physique de l'Empire de la Chine et de la Tartarie Chinois i 1735, skjønt han ikke hadde fått veken Prémares etter Fourmonts tillatelse til dette.
Som figurist befattet pater Prémare seg med tidlig kinesisk litteratur under den synsvinkel at man der skulle kunne finne mange rester av en guddommelig uråpenbaring. Pater Joachim Bouvet S.J. (1656–1730), grunnleggeren av figurismen i Kina, planla å opprette et vitenskapelig-apostolisk akademi sammen med de Prémare og Jean-François Foucquet (1666–1741) for å gå dypere inn i den kinesiske litteratur. Kangxi-keiseren, som fattet interesse for prosjektet, kalte i 1714 Prémare og Foucquet til hoffet i Beijing, der Bouvet allerede virket. Der skulle de granske verket Yijing med dette for øye.
Teorien hvilte blant annet på en forestilling om at Noahs sønn Sem hadde reist til og utbredt «Guds Lov» i Kina, og at de kinesiske skrifttegn og den tidlige kinesiske filosofi derfor inneholdt spor av de kristne mysterier. Missiologisk innebar dette at kineserne derfor kunne omvendes til kristendommen gjennom deres egen kultur.
Figurismen var sterkt omstridt, og etterhvert kom Prémare tidvis på avstand fra den. Han dro som vanlig misjonær til Jiujiang, og ble som så mange andre misjonærer nødt til å dra til Kanton i 1724, grunnet Yongzheng-keiserens forfølgelser. I 1733 ble han forvist til Macao, der han døde noen få år etter.
The Dark Ride
The Dark Ride er det tyske power metal-bandet Helloweens niende studioalbum, utgitt i oktober 2000. Dette er det siste albumet fra Helloween der Roland Grapow og Uli Kusch medvirker, da de fikk sparken fra bandet etter den påfølgende turneen.
George Darwin
George Howard Darwin (født 9. juli 1845 i Cambridge, død 7. desember 1912) var en engelsk astronom og matematiker. Han var sønn av Charles og Emma Darwin.
Han studerte tidevannskreftene som påvirket solen, månen og jorden. Han var professor ved University of Cambridge og president i Royal Astronomical Society.
Skjønn
Skjønn brukes på norsk om flere begreper:
Greg Page
Greg Page (født 25. oktober 1958 i Louisville, Kentucky, USA, død 27. april 2009) var en amerikansk tungvektsbokser. Han var WBA-verdensmester 1984–85.
Han ble verdensmester 1. desember 1984 gjennom å beseire tittelinnehaveren Gerrie Coetzee på knockout i runde åtte. Hans tid som mester ble kort. Allerede 29. april 1985 tapte han tittelen til Tony Tubbs.
Page bokset 76 kamper som profesjonell. Han vant 58, hvorav 48 på knockout, tapte 17 og 1 endte uavgjort.
I 2001 bokset Page sin siste kamp. I Erlanger, Kentucky (nær Cincinnati, Ohio) møtte Page bokseren Dale Crowe. Page ble beseiret i tiende runde og kom seg aldri opp igjen. Page hadde pådratt seg en hodeskade.
Mandag 27. april 2009 døde han av senskadene fra denne kampen.
Post (album)
Post er islandske Björks andre internasjonale soloalbum, utgitt i 1995. Post ble en både kritisk og kommersiell suksess og solgte til platina i flere land, inkludert Storbritannia, USA, Canada og Australia. Post bygget på det samme elektroniske pop-soundet til stede på hennes forrige album, Debut, og flørtet med andre sjangre, blant annet jazz og trip hop.
Albumtittel
Björk ga albumet navnet Post ettersom hun så det og Debut som en slags "serie". Debut ble skrevet før hun flyttet til England mens Post ble skrevet etter. I tillegg følte hun at albumet "postet" følelsene hennes.
Musikkstil
Samtidig som det fulgte Debuts elektroniske pop, eksperimenterte Post med flere sjangere, og Björk kalte det selv "musikalsk promiskuøst". Hun sa også at hennes "musikalske hjerte" var "spredt" på den tiden og ville vise dette gjennom Post – fra den industrielle "Army Of Me" til 50-talls-jazzen gjennom "It's Oh So Quiet", og fra trip hop-eksperimenteringen på "Enjoy", "Possibly Maybe" og "Headphones" til den cinematiske "Isobel".
Tema og låtskriving
Björk anså Post å være fryktløs og taklet følelsene til "en jente som forlot hjemmet sitt og står ovenfor en ny, uutforsket verden".
"Army Of Me" samt "The Modern Things" ble skrevet av Björk og Graham Massey før innspillingen av Debut. "Army Of Me" handler om å komme videre med livet uten å klage. "Hyperballad", inspirert av en drøm, handler om – ifølge Björk – å "gi fra seg deler av seg selv når man er i et forhold, da selve forholdet blir viktigere enn partnerne som individer". "The Modern Things" beskriver at teknologi tar over verden og ble skrevet i respons til folkets frykt for den "sjelløse teknologien". "Isobel", skrevet av Björk og Sjón, handler om en kvinne, "gift med seg selv", som har isolert seg fra det moderne liv. "Possibly Maybe" ble skrevet om Björks mislykkede forhold med Stéphane Sednaoui, samtidig som "I Miss You" handler om å forelske seg i en man ennå ikke har møtt. "Headphones" ble skrevet til Graham Massey som takk for mixtapene hans, og som et "kjærlighetsbrev til lyd".
Tour de France 1989
Tour de France 1989 var den 76. utgaven av Tour de France. Det var historiens jevneste utgave. Greg LeMond var 50 sekunder bak Laurent Fignon før den avsluttende tempoetappen inn til Paris. Han kjørte en av de raskeste tempoetapper i Tour de France (54,545 km/t), og vant totalt, kun 8 sekunder foran Fignon. Det var foreløpig siste gang Touren ble avsluttet med en tempoetappe.
Beale Air Force Base
Flystasjonen er oppkalt etter brigadegeneral Edward Fitzgerald Beale.
I Threw It All Away
I Threw It All Away var en av de første sangene som Bob Dylan komponerte for LP-en Nashville Skyline, og en av bare to nye sanger som ble skrevet for albumet. Den andre var Lay Lady Lay.
Dylans sangbok. Mottakelse
I Threw It All Away ble utgitt som den første singelplaten fra albumet, og nådde 85.-plass på den amerikanske Billboard Hot 100, og 30.-plass i Storbritannias UK Singles Chart.
I Skandinavia var det imidlertid B-siden, Drifter's Escape, som ble hentet frem som potensiell listepop, men denne slo selvfølgelig ikke an. Enkelte holder denne låta for å være LP-ens beste spor,, selv om Lay Lady Lay ble en større hit.
I november 1968 spilte Dylan sangen for George Harrison og kona Patti. George lærte seg sangen og spilte den som del av en akustisk medley for de andre medlemmene av The Beatles under innspillingen av Let It Be i januar 1969.
Tekstanalyse
"I Threw It All Away" har iørefallende melodi og en god vokal understrekning av erkjennelsen; "Love is all we need. It makes the world go round." Sangen omhandler sorgen over å ha mistet sin kjæreste etter å ha oppført seg dårlig. Kritikerne har også spurt seg om det er noen spesifikk opplevelse Dylan refererer til, og forslagene har vært flere, blant annet; Suze Rotolo, Joan Baez og Edie Sedgwick.
Ulikt mange andre sanger Dylan har skrevet om brutte forhold, f.eks. "Don't Think Twice, It's All Right", "It Ain't Me, Babe" og "One of Us Must Know (Sooner or Later)", tar subjektet her selv skyld og ansvar for fadesen. I tillegg har sangen blitt fortolket som en portrettering av Dylans dikteriske muse Erato. Det finnes også mer seksuelle antydninger teksten, for eksempel i verslinjen "Once I had mountains in the palm of my hand".
Amelandsk
Amelandsk er en nederlandsk dialekt. Dialektens ordforråd stammer hovedsakelig fra hollandsk og en vestfrisisk grammatikk. Amelandsk er i bruk på øyen Ameland i den nederlandske provinsen Friesland. Generisk sett er den i slekt med byfrisisk, akkurat som midslandsk som snakkes på Terschelling. Selv om hver av Amelands fire landsbyer har en egen dialekt fungerer kommunikasjonen mellom dem uten problemer. En stor forskjell mellom amelandsk og byfrisisk og frisisk som snakkes på fastlandet finnes i de ordene som begynner med sch- og ikke sk-. Denne forskjellen finnes også i de frisiske dialektene som tales på Terschelling og Schiermonnikoog.
Å, for en bursdag!
Å, for en bursdag! (originaltittel: Sixteen Candles) er en amerikansk romantisk ungdomskomedie fra 1984 regissert av John Hughes (hans regidebut). Filmen handler om en tenåringsjente som våkner spent til dagen hun fyller 16. Til hennes skuffelse blir bursdagen ignorert av familien på grunn av et bryllup. Utover dagen opplever hun en rekke forviklinger, både på skolen og hjemme. Hovedrollene spilles av Molly Ringwald, Michael Schoeffling og Anthony Michael Hall.
Amelandsk
Hvorfor den amelandske dialekten beveget seg mot hollandsk i løpet av det attende århundre, mens dette ikke skjedde på Terschelling er ikke klart. En mulighet er at handelen med Holland kan ha forårsaket dette. Amelandsk er nå den mest utbredte og brukte dialekten på øyene i Vadehavet, ifølge nyere studier brukes dialekten av 85% av de yngre på øyen.
Å, for en bursdag!
Filmen var den første av flere ungdomsfilmer regissert av Hughes på 1980-tallet. Like etter fulgte The Breakfast Club (1985), Weird Science (1985) og Skulk med stil (1986).
Handling
Samantha forventer at hele livet skal forandre seg når hun fyller 16 år. Familien har imidlertid helt glemt hennes bursdag siden hennes storesøster skal gifte seg samme dag. I tillegg er hun håpløst forelsket i en kjekk avgangsstudent ved navn Jake Ryan, en forelskelse han umulig kan gjengjelde til en førsteårsstudent som henne (slik hun ser det). I tillegg til alt dette er en innpåsliten nerd ved navn Farmer Ted forelsket i henne. Men selv om fødselsdagen begynner som en stor skuffelse, oppstår det allikevel en rekke overraskelser utover dagen.
Popularitet og økonomi
Å, for en bursdag! ble en moderat suksess i USA, hvor den innbrakte $23,6 millioner. Ifølge The Numbers havnet den på 44. plass over de mest innbringende filmene i 1984.
Produksjonkostnadene er estimert til $6,5 millioner.
Mange regner den som en av de store amerikanske ungdomsfilmene på 1980-tallet. Den ble det store gjennombruddet både til Molly Ringwald og til regissør John Hughes.
Anmelderne
Den ble godt mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 85 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske kritikeren Roger Ebert gav den 3 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin har gitt den 2 av 4 stjerner.
Også de norske anmelderne gav den godt omtale. Både VG, Dagbladet, Dagsavisen og Aftenposten gav den terningkast fire.
Priser
Både Molly Ringwald og Michael Schoeffling ble tildelt hver sin Young Artist Award.
Annet
Den ble innspilt ulike steder i Illinois sommeren og høsten 1983.
Shantou
Shantou (kinesisk: 汕頭; pinyin: Shàntóu; tidligere mer kjent med stavemåten Swatow, tildels som Suátao) er en kinesisk storby og by på prefekturnivå i provinsen Guangdong ved Kinas kyst mot Sørkinahavet, og en viktig havneby i lange tider. Befolkningen anslås (2004) til 1 221 000 innbyggere.
Shantou var en av de første «spesielle økonomiske soner» i Folkerepublikken Kina, men i motsetning til de fleste andre byer, som Shenzhen, Xiamen og Zhuhai, uteble den økonomiske oppblomstringen. Men byen har det eneste universitetet i den nordøstre delen av Guangdong-provinsen.
Språket teochew, et minnanspråk, har hjemstavn i denne delen av Kina.
Historie
Shantou var lenge en fiskelandsby under byen Tuojiang i Jieyang-distriktet under Song-dynastiet (960-1279). Under Yuan-dynastiet ble den til byen Xialing. I 1563 var Shantou del av Chenghai-distriktet i Chao-prefekturet (Chaozhou). Så tidlig som i 1574 fikk Shantou tilnavnet Shashan Ping. På 1600-tallet ble det laget en kanonplattform kalt Shashan Toupaotai i byen, og det er dette navnet som i forkortet versjon gjenfinnes i dagens navn «Shantou».
Shantou fikk moderne bystatus i 1919, og ble utskilt fra Chenghai i 1921. Mellom 1983 og 1989 var den gamle situasjonen snudd på hodet ved at det var Shantou som administrerte nabobyen og den gamle handelsmetropolen Chaozhou.
Shantou har likesom nabobyen i nord, Chaozhou, særlige bånd til Thailand, ettersom størsteparten av den kinesiske befolkningen der har sine røtter i området rundt Shantou.
De fleste av innbyggerne identifiserer seg som teochew. Det er også mange hakkaer, særlig i distriktene Chaoyang og Chaonan.
Administrasjon
Byprefekturet Shantou har jurisdiksjon over 6 distrikter (区 qū) og ett fylke (县 xiàn).
Samferdsel
Kinas riksvei 206 har sitt endepunkt i Shantou. Den løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.
UFC 86
UFC 86: Jackson vs. Griffin var et MMA-arrangement i regi av UFC i Las Vegas, Nevada, USA 5. juli 2008.
Even Trygve Hansen
Even Trygve Hansen (født 4. august 1950) er eier og daglig leder av rådgivningsselskapet Strat & Media. Han er styreleder i stiftelsen Asker og Bærums Budstikke, styremedlem i Bente Aid og Finansmarkedsfondet.
Frem til 2017 var han spesialrådgiver ved HL-senteret på Bygdøy i Oslo. (Senter for studier av Holocaust og livssynsmionoriteter) Han gikk av som adm. direktør i Fagpressen, Den Norske Fagpresses Forening, presse- og interesseorganisasjonen for blader, magasiner og tidsskrifter sommeren 2013 etter 17 år. Han har sin bakgrunn fra presse og næringsliv, bl.a. som journalist i VG, politisk medarbeider i Aftenposten, samt fra ledende stillinger innen informasjon og samfunnskontakt i SAS Norge, Alcatel og Scanpartnergruppen. Han var tidligere medlem av styret i Bærum Kulturråd og har også hatt flere sentrale styreverv innen mediebransjen, bl.a. i Norsk Presseforbund, Kopinor, Stiftelsen Asker & Bærums Budstikke, Kommunal Rapport og de internasjonale bladorganisasjonene FIPP og FAEP.
Even Trygve Hansen var gitarist i instrumentalbandet The MoonCats fra 2000. Bandet hadde mange spilleoppdrag i Norge og Sverige. The MoonCats ble oppløst i 2016. I 2018 startet han bandet The Stingrays. Gruppen spilte instrumentalpop/surf fra tidlig 60-tall, samt egenkomponert materiale. De øvrige medlemmer av bandet var Tore Heggelund (sologitar), Leif Lillejordet (bassgitar) og Magnar Bergo (trommer). The Stingrays hadde en rekke konserter, blant annet på Victoria Scene, Bakgården i Sandvika, rockepuber i Oslo og gitarfestivaler i Gøteborg og Fredrikstad. Etter at gitarist Tore Heggelund brått døde i september 2022 er bandet oppløst.
Mark Noot
Mark Noot (født 28. januar 1975 i Kitchener i Ontario) er en canadisk kjelkehockeyspiller. Han spiller forsvar.
Ole Kirk Christiansen
Ole Kirk Christiansen (født 7. april 1891, død 11. mars 1958) var en dansk snekker og forretningsmann. Han er kjent som oppfinneren av Legoklossene og som grunnleggeren av selskapet med samme navn som produserer dem.
Han ble født i Filskov nord for Billund i Danmark. Etter endt skolegang begynte han først å jobbe på fabrikk, før han lærte seg trearbeid og ble snekker. Han grunnla et firma som lagde krakker, strykebrett og leketøy i tre. I 1949 kom han frem til Legoklossene, som var laget av plast og kunne brukes til å konstruere større enheter. Klossene ble ytterligere forbedret i 1958.
Sønnen Godtfred Kirk Christiansen ledet legokonsernet etter hans død.
Hanne Bjurstrøm
Bakgrunn
Bjurstrøm er utdannet jurist. Hun har vært konsernadvokat i Aker RGI og dommer/nestleder i Arbeidsretten, og har også jobbet i Europarådet, hos Regjeringsadvokaten og i Justisdepartementet. Hun kom til arbeidsminister-stillingen fra en stilling som spesialrådgiver i Miljøverndepartementet og Norges forhandlingsleder i de internasjonale klimaforhandlingene. Hun er fra 2013 partner i advokatfirmaet Arntzen de Besche AS i Oslo. Nestleder i Fondet for dansk-norsk samarbeid fra 2017 og leder fra 2022.
Washingtonmonumentet
Washington-monumentet (Washington Monument) er en stor obelisk reist til ære for USAs første president, George Washington, som gjorde USA uavhengig av Storbritannia. Den er reist i den vestlige enden av National Mall i USAs hovedstad Washington, D.C.. Washingtonmonumentet ble tegnet av arkitekten Robert Mills i 1840-årene. Man påbegynte byggingen av monumentet i 1848, men det stod imidlertid først ferdig i 1884, omtrent tredve år etter arkitektens død. Obelisken er av marmor, granitt og sandstein. Obelisken er formet som et frustum med en pyramide på toppen.
Hanne Bjurstrøm
Statsråd
Bjurstrøm ble utnevnt som statsråd 20. oktober 2009. Hun bisto først statsråd Erik Solheim med internasjonale klimaforhandlinger, før hun etter FNs klimakonferanse 2009, der hun ledet for den norske delegasjonen, tiltrådte som arbeidsminister 21. desember 2009.
Washingtonmonumentet
Mellom dette og Lincolnmonumentet ligger et reflekterende basseng.
Washington-monumentet er 169 meter høyt. I en årrekke var det verdens høyeste byggverk, og den er fortsatt (2007) verdens høyeste obelisk. Monumentet ble åpnet for offentligheten den 9. oktober 1888.
Østre Toten
Østre Toten er en kommune på Toten i Innlandet fylke. Kommunen grenser i vest til Vestre Toten, i nord til Gjøvik, i nordøst til Ringsaker, i øst til Stange, i sørøst til Eidsvoll og i sør til Hurdal.
Natur
Kommunen strekker seg langs vestsida av Mjøsa. Den beste dyrkingsjorda finnes i den nordlige delen av kommunen, mens den høyereliggende delen i sør er mer preget av skog og annen utmark. Området hever seg fra Mjøsa på ca. 120 meter over havet, til det høyeste punktet Torsæterkampen på 841 meter over havet. Lenaelva har innhentet seg som fiskeelv og begynner å nærme seg fordums tider, etter nesten å ha blitt kvalt av avrenning fra særlig landbruket.
Samfunn
Kommunen hadde i 2021 i alt 14 827 innbyggere. Bosetningen er overveiende spredd, men drøyt 40% av befolkningen bor i tettstedene Kapp, Kolbu, Lena (kommunesenter), Lensbygda, Nordlia, Skreia og Sletta.
Mange av de kommunale tjenestene er delt med egen, relativt selvstyrt enhet i hver "fjerding"/firedel av kommunen. Dette gjelder Bo og servicesentra, hjemmesykepleie, legesentre og tidligere helsestasjoner. (Kapp og Kolbu Helsestasjoner er lagt ned og flyttet til Lena).
Fjerdingene er kalt Lena, Skreia, Kapp og Kolbu.
Kommunen ble i 2021 utsatt for et datasnok.
Militæranlegg
Tidligere lå et av hærens kløvkompanier, i tillegg til hærens veterinærtjeneste på Starum leir. Dette anlegget er overtatt av Stiftelsen Norsk Hestesenter. Denne ble nedlagt på starten av 1980-tallet. FLO-Sanitet (Sanitetsmagasin Sør-Norge) lå på Starum, men er nå nedlagt. Hele bygningsmassen er dessuten solgt slik at det nå ikke er igjen noe av FLO-Sanitet på Starum. Dessuten ligger deler av Steinsjøen skytefelt i Østre Toten kommune.
Næringsliv
Østre Toten er Vestopplands største jordbrukskommune etter jordbruksareal, og den nest største i Innlandet fylke etter Ringsaker kommune på Hedmarken. Dette gjenspeiler seg i kommunevåpenet som er en potetplante. Østre Toten er en av Norges største produsenter av potet og løk. Kims fabrikker (som produserer potetchips) ligger på Skreia.
På Kapp lå en av tidligere Oppland fylkes større bedrifter. Det var Kapp Melkefabrikk, som ble bygd på slutten av 1800-tallet for produksjon av Dr. Sopps (1860–1931) oppfinnelse: kondensert melk uten sukkertilsetning.
De røde murbygningene er nå for en stor del restaurert og strutter av trivelig og inspirerende atmosfære med sin gamle sjel og flotte beliggenhet ved Mjøsa. Kapp Melkefabrikk er fremdeles en arbeidsplass, men det drives ikke lenger med melkeprodukter.
Museer og kulturvern
Etter at Anders Bugge, som representant for Riksantikvaren, besøkte storgardsmiljøet i bygda i 1921, ble følgende hus vedtatt fredet i 1923:
Ard
Ard er den første plogtypen vi kjenner til. Arden var av tre og besto av et rammeverk som gjorde at den kunne styres, med en pigg som gikk ned i jorden, og et feste som gjorde det mulig for et trekkdyr, (trolig ku eller okse, til hesten ble mere vanlig), å dra den. Arden vendte ikke jorden, men laget primært en fure, slik at en kunne gå etter og så, eller sette ned planter.
Arden bestod av tre deler - skjær, ås og styre - og kunne lages ved hjelp av bare øks og kniv. Den veide ikke mer enn 10-15 kilo, men var likevel robust, og kunne trekkes av en hest eller et par okser. Viktigst var likevel at en mann ved hjelp av en ard og trekkdyr i løpet av et par dager kunne bearbeide og så til nok land til å fø seg selv og en familie. Arden er avbildet på helleristninger, blant annet i Valla og i Finntorp i Båhuslen.
Et stykke inn i yngre steinalder begynte man å pløye både på langs og tvers av jordstykket, såkalt korsarding, for å få jorden løs, lett og ugressfri. De første eksempler på korsarding fra oldtiden fant arkeologene på Hunnfeltene i Østfold i 1950. Oldtidens åkre fremstår med mørke, kryssende striper, for hver gang ardskjæret stakk dypt, trakk det mørk jord ned i den lyse, sterile morenen under. Funn av slike ardspor på den værharde vesle øyen Fjørtofta nordvest for Ålesund, viser at man i bronsealderen drev et like avansert jordbruk her som i Østfold.
Etter hvert ble piggen eller trekroken påsatt et ardjern eller ardskjær slik at den arbeidet mer effektivt. I deler av landet ble ard bruk som betegnelse på mindre ploger langt ut på 1900-tallet. «Å arde» kunne bety både «å pløye» og «å hyppe med ard».
Arden kan sees som en videreføring av gravestokken.
Else Dehli
Else Synnøve Dehli (født 20. november 1932) er en norsk operasanger (sopran) fra Oslo.
I hjembyen studerte hun sang hos Oskar Raaum. Hun er utdannet ved Mozarteum i Salzburg og Musikkhøyskolen i Wien, hvorpå hun i 1961 debuterte ved Landesteater Detmold som Agathe i "Jegerbruden" og senere både Antonia og Giulietta i "Hoffmanns eventyr" og Evchen i Wagners "Meistersinger". Hun var ansatt ved Städtische Bühnen, det kommunale teater i byen Hagen, der hun blant annet sang titelrollen i "Arabella" av Richard Strauss. Sin debutkonsert hadde hun i Universitetets aula i 1962. Hun bosatte seg deretter noen år i USA.
I perioden 1968–85 var hun sopransolist ved Den Norske Opera, først i rollen som Alice Ford i Verdis "Falstaff", Micaela i Bizets "Carmen" og Senta i Wagners "Den flyvende Hollender", der hun alternerte med Aase Nordmo Løvberg. Hun sang også Moren i Dallapiccolas "Fangen", og ble kjent fra roller som Marie i "Wozzeck", Sieglinde i "Valkyrien", kurtisanen Giulietta i Offenbachs "Hoffmanns Eventyr", Venus i "Tannhäuser", tittelrollen i "Salomé", Donna Elvira i "Don Juan", Leonora i "Trubaduren" og Leonore  i "Skjebnens makt" av Verdi, titelrollene i "Katarina Ismailowa" og "Katia Kabanova".
Sekkepipe
Historie
Sekkepipens opprinnelse er usikker, det finnes ikke sikre kilder om sekkepiper før ca. år 1000 e.kr. Enkelte historikere antar at den stammer fra Balkan/Lilleasia og har sitt opphav hos trakerne. En oversettelse av den romerske historikeren Sueton beretter at keiser Nero spilte tibia utricularis, noe som oversetteren tolker slik at det dreide seg om et rørbladinstrument med lærsekk, med andre ord – en sekkepipe. Det er også mulig at et sekkepipelignende instrument ble brukt i Babylon under kong Nebukadnesar II sin regjeringstid (605 f.kr til 562 f.kr).
Robert de Vere, 9. jarl av Oxford
'''Robert de Vere, 9. jarl av Oxford''' (født 16. januar 1362, død 22. november 1392) (tittel fratatt 1388) var sønn og arving av Thomas de Vere, 8. jarl av Oxford. Han arvet jarledømmet fra sin far da denne døde i 1371. Robert var nært knyttet til kong Rikard II, og i 1386 utnevnte kongen ham til hertug av Irland. Da deler av Rikards adel – de såkalte Lords Apellant – gjorde opprør mot kongen i 1387, forble de Vere lojal. Han møtte de opprørske styrkene i slaget ved Radcot Bridge, men ble beseiret, og så seg nødt til å flykte landet. I det nådeløse parlamentet i 1388 ble han fratatt sin tittel og sine eiendommer, og dømt til landsforvisning. I 1392 ble han skadet under en villsvinjakt i Frankrike, og døde kort tid senere. Han hadde ingen direkte etterkommere, og ble etterfulgt av sin onkel Aubrey de Vere, 10. jarl av Oxford.
Tony Tubbs
Tony Tubbs (født 15. februar 1958 i Cincinnati, Ohio, USA) er en amerikansk bokser. Han var WBA-verdensmester noen måneder i 1985–86.
The Scarecrows
The Scarecrows er et norsk countryrock-band med opprinnelse i Trondheim. Musikkstilen er beskrevet som americana-inspirert.
Sekkepipe
Historie
På grunn av sekkepipas lange historie finnes det mange forskjellige versjoner rundt om i verden, de mest kjente er den irske uilleann pipes og den skotske great Highland bagpipe. Sekkepipa var opprinnelig et blåseinstrument med en sekk og et rør i tillegg til munnstykke, etterhvert som den har blitt utviklet har den fått både to og tre rør foruten munnstykket. I Irland og Skottland har det blitt vanlig med tre rør. At det er tre rør gjør at det blir bedre klang og lyd på høyere og lavere toner.
The Scarecrows
Bandet består av Bjørn Grønvik (vokal, gitar og munnspill), Svein Grostad (gitar og mandolin), Geir Tranø (slagverk) og Ove Røen (kontrabass). Bandets opprinnelige besetning inklusive Bjørn Grønvik var: Svein Grostad (gitar, banjo, mandolin, fiolin og lap steel), Magne Morken (slagverk), Erik (bassgitar) samt Dagfinn Leinum (gitar). Tommy Folstadli spilte trommer i bandet i 2004 og medvirker på EP`en Backfire.
Gruppen ble dannet omkring 1994 og deres første album, Waiting For A Wonder, ble gitt ut året etter. Gode kritikker til tross ble ikke albumet en suksess. Et nytt album ble gitt ut i 1997 med navnet Scarecrows. Heller ikke dette albumet solgte så bra, til tross for at det vanket 5'ere i Dagbladet og Adressa. I 2000 gav bandet ut sitt tredje album, Crowman.
Etter å ha turnert og spilt på de fleste country- og rockfestivaler siden utgivelsen av Crowman, gikk bandet igjen i studio for å spille inn albumet Rattlesnake Law. Dette albumet fikk glimrende kritikker i både Adressa, Dagbladet og VG.
EP-en "Backfire" ble produsert i 2004 og ble distribuert til plateselskaper og radioer både i Norge og i utlandet.
Crowmen er Bjørn Grønviks nye prosjekt. Med Offentlig debut i Langfjæran som supportband for Levi Henriksen den 11. august 2018.
Sekkepipe
Historie
Det karakteristiske for sekkepipa er den uendrede tonen som understøtter melodiens forløp, bordun. Virkningen oppnås med en basspipe på skotsk sekkepipe.
Sekkepipa er Skottlands nasjonalinstrument, deres versjon av sekkepipa blir kalt «The Highland Bagpipe», ei sekkepipe som har ei lang historie.
Det var kelterne som stod for utviklingen av skottenes sekkepipe. Da instrumentet kom til Skottland hadde den opprinnelig bare ett rør, men fikk rundt 1500 år e.kr. det andre røret, og i 1623 kom det tredje eller «the great drone» som det blir kalt.
I Skottland og i en del andre land blir sekkepipa ofte brukt i begravelser, bryllup og i andre anledninger.
Tony Tubbs
Han ble verdensmester 29. april 1985 da han beseiret Greg Page. Han tapte tittelen allerede 17. januar 1986 til Tim Witherspoon. Tubbs har bokset 58 kamper som profesjonell. Han har vunnet 46, hvorav 25 på knockout, og tapt 10.
David Martin (fotballspiller)
David Edward Martin (født 22. januar 1986) er en engelsk fotballspiller som spiller for.
Liverpool
Han ble hentet til i januar 2006 fra. Han har etablert seg som keeper på reservelaget til og har holdt nullen i 10 av 15 kamper. Martin var en ubrukt reserve i Liverpool sin ligacup-kamp mot Reading FC 25. oktober 2006. Han er inkludert i s Mesterligatropp i 2006/07-sesongen og har fått trøye nummer 40.
Accrington Stanley
Martin ble signert av Accrington Stanley på en måneds langt lån 23. februar 2007. Men kun 5 minutter ute i sin debut for klubben, fikk Martin en ankelskade, som satte han utenfor resten av sine låneperiode og han returnerte derfor til Liverpool. Han vendte imidlertid tilbake til Accrington Stanley på lån igjen for resten av sesongen 2006/2007 etter å ha kommet seg fra skaden.
Leicester City
Martin gikk i august 2008 på et seks måneder langt utlån til Leicester City, der blir han lagkamerat med bl.a Jack Hobbs, også på utlån fra Liverpool. I en kamp 14. februar 2009 fikk Martin en ribbensskade.
Trivia
Han er sønnen til tidligere spiller, Alvin Martin.
Som ungdomsspiller for Tottenham Hotspur spilte Martin som forsvarer.
Sekkepipe
Lokale varianter
Her er et utvalg sekkepipevarianter som brukes i tradisjonsmusikk, tidligmusikk og moderne folkemusikk (mange av disse navnene betyr bare sekkepipe på det lokale språket, som «gaida», «gajde», «dudelsack», «sackpfiff», «cornemuse», men representerer også ulike lokale varianter):
Fylkesvei 307
Fylkesvei 307 (Fv307) går mellom Bergan og Gravdal i Andebu i Sandefjord kommune.
Røyskamfot
Røyskamfot (Achaeridion conigerum) er en av edderkoppene i gruppen kamfotedderkopper (Theridiidae), og finnes sør i Norge. Den ble første gang registrert fra Norge ved Bø i Telemark, august 2011. Det er gjort svært få funn i Europa. Trolig er den vanligere enn antatt og oversett på grunn av sin beskjedne størrelse.
Utseende
Røyskamfot er en liten edderkopp i underkant av 2 millimeter lang. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen er hos hunnen stor og kuleformet. På det bakerste beinparets ytterste ledd, har de en fin kam av korte børster, derav familiens norske navn.
Det finnes flere lignende arter, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Levevis
Røyskamfot lever litt skjult, på skyggefulle steder, som under steiner og lignenede. Den bygger ureglemessige fangstnett med tallrike silketråder som går på kryss og tvers.
Hunnen spinner eggene sine inn i en fritthengende, rund eggsekk.
Midbrød
Midbrød ligger på nord på Eigerøy, mellom Ystebrød og Seglem.
Eigerøy fyr ligger på Midbrød. Det er flere krigs minnesmerker på Vedafjellet på Midbrød, og det var tidligere en militær kystradarstasjon der som ble kalt «Kulå». Fiskeoppdretteren Egersund Aqua ligger på Midbrød, og det er et hyttefelt i Seksavik.
Yangjiang
Yangjiang (kinesisk: 阳江; pinyin: Yángjiāng) er en by på prefekturnivå i provinsen Guangdong ved Kinas kyst mot Sørkinahavet.
Befolkningen anslås (2004) til 2 628 000 innbyggere.
Administrasjon
Byprefekturet Yangjiang har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū), ett byfylke (市 shì) og 2 fylker (县 xiàn).
Aubrey de Vere, 10. jarl av Oxford
'''Aubrey de Vere, 10. jarl av Oxford''' (født 1340, død 1400) var onkelen til Robert de Vere, 9. jarl av Oxford. Han var sentral i den kongelige administrasjonen, og var nært knyttet til både Edward, den svarte prinsen, Edvard III og Rikard II. I 1388, i det nådeløse parlamentet, ble Robert fratatt sin tittel for sin dårlige innflytelse på kong Rikard II. Som et resultat av dette falt også Aubrey i unåde, men da Robert døde i 1392 ble tittelen jarl av Oxford gjenopprettet for Aubrey året etter. Da Aubrey døde i 1400 ble han etterfulgt av sin sønn Richard de Vere, 11. jarl av Oxford.
Yangjiang
Samferdsel
Kinas riksvei 325 (Guangnan-veien) løper gjennom området. Den fører vestover fra Guangzhou i Guangdong til Nanning til den autonome region Guangxi.
Økonomi
Av stor betydning for prefekturets økonomi er kniver, lakk, soyabønner og fiskeri. Seksti prosent av den kinesiske produksjon av kniver finner sted i Yangjiang, og åtti prosent av eksporten av slike varer. Produksjonen av drager er en tradisjon i prefekturet som går tilbake til 600-tallet.
Det svært store Yangjiang kjernekraftverk er under bygging (2009) i Dongping i Yangdong fylke i byprefekturet. Da byggingen startet i desember 2008 var dette det så langt største kjernekraftverkprosjektet i Folkerepublikken Kinas historie. Effekten vil etter planene bli 2.000 MW.
Lang strand
Byprefekturet er kjent for sølvstranden Ten Li på øya Hailing. Den er på 7,4 km, og skal dermed være verdens lengste sandstrand.
Kvadratcentimeter
Kvadratcentimeter er en avledet SI-enhet for måling av areal. Symbolet for kvadratcentimeter er cm².
Kvadratcentimeter er en enhet som brukes for å angi størrelsen av mindre flater. Betegnelsen kan være hensiktsmessig i forbindelse med registrering av hårtetthet i pels/hud. Innen idrett oppgis størrelser for lovlige sponsormerker i kvadratcentimeter.
1 cm² er lik:
Og motsatt
Stenkilætten
Stenkilætten er et navn som i ettertid er blitt satt på den kongsslekt som styrte over Sverige (eller deler av Sverige) fra ca. 1060 til 1120-tallet.
Ættens navn er fra dens første konge, Stenkil, som i henhold til Vestgøtalovens kongeliste nedstammet fra Vestergøtland, men som ble valgt til konge av sveaerne ettersom han var giftet inn i den gamle kongsætten som døde ut ca. 1060. Stenkil døde i det store omveltningsåret 1066 og vår kunnskap om de neste to århundrene er svært usikker og sparsommelig.
Umiddelbart etter at Stenkil døde skal det ha brutt ut innbyrdeskriger mellom to tronpretendenter som begge hette Erik, den ene kan ha vært Stenkils sønn. Det er derimot sikkert at Stenkil var far til kongene Halstein og Inge Stenkilsson den eldre. Halstein ble far til kongene Filip og Inge den yngre. Når Ragnvald Knaphövde (antageligvis en sønn av Inge den eldre) døde var også Stenkilsætten utdødd på mannssiden.
Antageligvis var samtlige konger på 1100-tallet på et eller annet vis beslektet med Stenkilsætten. De forbindelser som er kjente gikk via Inge den eldres barn – tre døtre og en sønn: Margret Fredskolla (gift med kong Magnus Berrføtt av Norge), Katarina Ingesdatter, Kristina Ingesdatter og den før nevnte Ragvald Knaphövde.
Margrets sønn fra andre ekteskap med den danske kongen Nils av Danmark, Magnus Nilsson eller Magnus den sterke som han er blitt kjent som, gjorde et forsøk på den svenske kronen gjennom slektskapet via moren og klarte å bli valgt til konge av vestgøterne (men aldri over hele Sverige).