cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prince of Darkness
Prince of Darkness er en amerikansk skrekkfilm fra 1987 regissert av John Carpenter. Filmen handler om Satans gjenkomst der en forfallen kirke midt i Los Angeles er i begivenhetenes sentrum. Her har det onde ligget i dvale i århundrer og når vitenskapsmenn prøver å komme til bunns i saken, våkner den demoniske kraften i en urgammel antigud. Hovedrollene spilles av Donald Pleasence, Jameson Parker og Victor Wong. En mindre birolle spilles av Alice Cooper.
Filmen fikk relativt dårlig mottakelse av kritikerne. Den kan beskrives som en liten publikumssuksess – sett på bakgrunn av dens lave produksjonsbudsjett.
Filmen ble ikke satt opp på norske kinoer, men ble utgitt på video av Juno Media i 1988.
Handlingsreferat
En prest inviterer kvantefysikk-professor Howard Birack og hans studenter til å bli med ham i kjelleren på et kloster i Los Angeles som tilhører "The Brotherhood of Sleep" en gammel orden som kan kommunisere gjennom drømmer. Presten behøver deres hjelp for å undersøke en mystisk sylinder som inneholder en merkelig virvlende grønn væske. Blant de tretten akademikerne som er tilstede, er Walter og Kelly, samt elskerne Brian Marsh og Catherine Danforth.
Forskerne må forsøke på forstå en tekst som blir oppdaget på den siden av sylinderen. Denne teksten beskriver væsken som den kroppslige utførelsen av Satan. Akademikerne bruker en datamaskin for å analysere bøkene rundt sylinderen, og finner ut at bøkene inkluderer Differensialligning. I løpet av de neste par dagene slipper små grønne væske-stråler ut fra sylinderen. Forskerne blir eksponert av væsken, blir besatt av enheten, og går til angrip på de andre forskerne. Men hvis de forsøker å komme seg ut av bygningen, så blir de drept av det stadig økende antallet schizofrene hjemløse som omgir bygningen de befinner seg i.
Birack og presten begynner å tro at Satan faktisk er avkom til en enda sterkere ondskap, "Anti-Gud", som er bundet av den grønne materien. De overlevende forskerne får en tilbakevendende drøm som endres litt for hver drøm, og avslører gradvis mer detaljer. Drømmene instruerer dem om at de er vitne til en faktisk sending fra fremtiden, og de må forhindre dette mulige utfallet. Walter, fanget i et skap, er vitne til at hans besatte kollegaer bringer sylinderen med det grønne stoffet til en sovende Kelly. Væsken absorberes i Kelly, og forvandler henne til en fysisk inkarnasjon av Satan: En grufullt vansiret skapning, med krefter fra blant annet telekinese og regenerering. Kelly forsøker å tilkalle Anti-Gud gjennom en dimensjonal portal ved hjelp av et speil, men speilet er for lite og forsøket hans mislykkes.
Darapsa myron
Darapsa myron er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae).
Yu Minzhong
Yu Minzhong (kinesisk: 于敏中, pinyin: Yú Mǐnzhōng; født 1714 fra fylket Jintan i provinsen Jiangsu i Kina, død 1779) var en kinesisk embedsmann og politiker under Qing-dynastiet. Han var Qianlong-keiserens viktigste minister under den midtre del av Qianlong-eraen, ansett som hederlig av mange i samtiden, men ble rett etter sin død avslørt for stor korrupsjon.
Han hadde ikke så stor innflytelse på keiseren som forgjengerne hadde hatt, eller som den senere keiserlige yndling Heshen skulle få.
Han er også kjent for sitt forfatterskap og sin kinesiske kalligrafi.
I takt med tiden (film)
I takt med tiden er en norsk informasjonsfilm fra 1949 regissert av Toralf Sandø på oppdrag fra Arbeidernes Opplysningsforbund. Manuset var skrevet av Per Sogstad, og musikken i filmen var komponert av Jolly Kramer-Johansen.
Filmen er en kavalkade over Arbeidernes faglige Landsorganisasjon (LO)s historie fra 1899 til 1949, i anledning organisasjonens 50-årsjubileum.
Lateritt
Lateritt er rødfarget forvitringsjord med aluminium- og jernhydroksider som hovedbestanddeler.
Det er jernoksid sammen med goethitt og hematitt som gir den rødbrune fargen.
Lateritt forekommer i fuktige tropiske strøk og har ingen tydelig lagdeling. På grunn av kjemisk forvitring er de fleste silikatmineralene borte slik at jordsmonnet i stor grad består av jern og aluminium. Jernforbindelsene gjør at fargen er rødlig. Hvis plantedekket forsvinner og jordsmonnet kommer i dagen, danner det seg et hardt lag/skorpe.
Fuji (eple)
Fuji er en eplesort som ble utviklet i Japan sent på 1930-tallet. Det er en krysning mellom to amerikanske eplesorter, Red Delicious og Ralls Genet.
Silja Line
Silja Line Oy (siden 2006: Tallink Silja Oy) er et cruiseferge-markedsselskap mellom Sverige og Finland, og et datterselskap av det estiske fergeselskapet AS Tallink Grupp. Silja Line sin opprinnelse er vanligvis avledet fra de felles rederiselskapene, Stockholms Rederi AB Svea, Finske Steamship Ltd (FÅA) og Steamship Ab Bore, som grunnleggerene av Silja Line i 1957. Senere oppkjøp og nedsalg har påvirket hvilke rederier som til enhver tid var inkludert i Silja Line.
Silja Line, som først og fremst var opprinnelig ment å håndtere godstrafikk og passasjertrafikk med personbiler fra Norrtälje i Sverige, forble frem til tidlig på 1970-tallet, hvoretter den ble oppløst og skipene ble fordelt på de felles rederiene. Silja Line ble etablert som et merkevare- og markedsføringsselskap for både gods- og passasjervirksomheten og levde videre i disse egenskapene.
Den 12. juni 2006 kunngjorde det estiske fergeselskapet AS Tallink Grupp oppkjøpet av Silja Line Oy. Tallink-rederiet betalte 450 millioner euro av kjøpsummen og 20 millioner euro med egne aksjer. Tidligere i mars 2006 hadde Tallink-rederiet kjøpt tre fartøyer, MS «Superfast VII», MS «Superfast VIII» og MS «Superfast IX» av Superfast Ferries SA, som opererte mellom Hangö og Rostock, for 310 millioner euro. Etter oppkjøpene hadde AS Tallink Grupp en gjeld på cirka 800 millioner euro. Oppkjøpet av Silja Line doblet Tallinks markedsandel i Finland til omtrent 40 prosent.
Danai Gurira
Danai Jekesai Gurira (født 14. februar 1978) er en amerikansk skuespiller og forfatter.
Miyazubukta
Miyazubukta er ei havbukt på vestkysten av øya Honshu i Japan. Den er en del av Wakasabukta. Byen Miyazu ligger ved bukta.
Danai Gurira
Hun er blant annet kjent for sin rolle som Michonne i TV-serien The Walking Dead på AMC.
Michael Williamson
Michael Williamson (født 5. februar 1981) er en irsk svømmer.
Han representerte Irland under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter bryst.
Taarab
Taarab er en musikkgenre, som er populær i Tanzania og Kenya. Forløperen til taarab kom til Zanzibar så tidlig som i 1820, da taarabliknende musikk ble spilt ved sultanens palass. Denne musikken var importert fra Den arabiske halvøy. Likevel var det ikke før begynnelsen av 1900-tallet, da sultan Seyyid Hamoud bin Muhammed oppfordret til dannelse av taarabklubber, at musikkstilen fant sin form, slik den spilles idag. Musikken tok da til seg elementer fra indisk og afrikansk musikk, samt av vestlige instrumenter ble introdusert. Et tradisjonelt taaraborkester kan bestå av flere dusin musikere og benytter seg av både tradisjonelle og moderne instrumenter, som fiolin, kanun (et strengeinstrument), trekkspill, nay (en arabisk fløyte), trommer og vokal. I senere år er det blitt vanligere å bruke elektroniske instrumenter og utstyr.
Waldeck
Waldeck kan vise til:
Hans Christian Geelmuyden
Hans Christian Geelmuyden (født 14. januar 1861 i Drammen, død 20. mars 1945 i Oslo) var en prisbelønt norsk medisiner, ekspert på stoffskifte.
Han ble i 1891 gift med Helga Johanne Scheel (1871–1951). Deres sønn Knut Bernhard Geelmuyden (1893–1978) ble gift i 1918 med Unni Wiers-Jenssen (1895–1957), søster av Johan Henrik Wiers-Jenssen.
Fårbaute
Fårbaute (norrønt: Fárbauti, «den som slår hardt», eller «en som slår farlig» ) var en jotne i norrøn mytologi. Hans make var Lauvøy. Det er uklart fra Lauvøys navn om hun også var jotne eller en åsynjer (gudinne). Hennes andre navn var Nål. Sammen fikk de tre barn, Byleist, Helblinde og først og fremst Loke, en av de viktigste gudene.
Kunnskapen om Lokes slekt er hva som står i Gylvaginning i Den yngre Edda: «Namnet hans er Loke eller Loft. Han er son til jotnen Fårbaute; mor hans heiter Lauvøy eller Nål; og brørne hans er Byleist og Helblinde.»
Cruisin (album)
Cruisin er det andre studioalbumet fra Lava, utgitt i 1981. Albumet lå ti uker på VG-lista og endte med syvendeplass som beste plassering.
Sofia Rotaru
Sofija Mikhajlovna Jevdokimenko-Rotaru (russisk София Михайловна Евдокименко-Ротару, født 7. august 1947 i Marsjyntsi, Tsjernivtsi oblast, Ukraina), kjent under artist- og originalnavnet Sofia Rotaru, er en russisk, ukrainsk, moldovsk og sovjetisk popartist som har vært et popikon i flere tiår.
Breivika (Tromsø)
Breivika er en bydel i Tromsø. Den ligger på østsida av Tromsøya, rundt tre kilometer nord for Tromsø sentrum. Her ligger blant annet Universitetet i Tromsø, Universitetssykehuset i Nord-Norge, Tromsø havn og Breivika videregående skole.
Breivika er også et viktig knutepunkt for veinettet i byen, hvor E8 har sitt nordligste sluttpunkt. E8 fortsetter gjennom Tromsøysundtunnelen og så til fastlandet. Riksvei 862 fra Tromsø lufthavn møter E8 i rundkjøring, og Breivikatunnelen på fylkesvei 862 går ut her. Fv59 fra Nord-Tromsøya møtes i rundkjøringen ved Tromsøysundtunnelen og UNN.
Tiravolo
Tiravolo er en administrativ bydel i Eritreas hovedstad Asmara. Bydelen ligger øst i byen.
Midt-Troms
Midt-Troms er betegnelsen på regionen som omfatter områdene rundt Senja, Finnsnes og Indre Sør-Troms. Det er ikke fastsatt offisielle grenser for dette området, men normalt omfatter Midt-Troms kommunene Bardu, Dyrøy, Lavangen, Målselv, Salangen, Senja og Sørreisa, med et samlet folketall på 33 165 (1. januar 2013 SSB) og et areal på 9 391 km². Kommunen Lavangen har imidlertid også sterke bånd til Harstadområdet, noe som blant annet gjør seg gjeldende i regionrådssamarbeid.
Offisielle og uoffisielle inndelinger
Det er som nevnt over ingen offisielle fastsatte grenser for Midt-Tromsregionen, men regionen som helhet eller deler av den inngår i flere forskjellige inndelinger og samarbeid:
Kommuneinndelingshistorikk
I 1838 ble området inndelt i Lenvik, Tranøy og Berg kommuner (unntatt Bardu som inngikk i Ibestad kommune i Sør-Troms frem til 1854). Av Lenvik ble Målselv skilt ut som en egen kommune i 1848 og Hillesøy i 1856. Av Tranøy ble Dyrøy og Sørreisa skilt ut som egne kommuner i 1886, og av Berg ble Torsken skilt ut som egen kommune i 1902. Av Målselv ble Øverbygd utskilt som egen kommune i 1924. (Kilde: Brøgger, Waldemar: Norge. Geografisk leksikon. Cappelen, 1963). I 1964 ble det gjennomført mange grensejusteringer. Øverbygd ble gjeninnlemmet i Målselv kommune, og Hillesøy ble delt mellom Lenvik og Tromsø kommuner. Fra 1. januar 2020 ble kommunene Berg, Lenvik, Torsken og Tranøy slått sammen til Senja kommune.
Presse
Fire aviser dekker Midt-Troms eller deler av regionen:
Politikk
Ved Stortingsvalget 2013 var det 22 310 stemmeberettigede velgere i Midt-Troms (Salangen og Lavangen ikke inkludert, se Sør-Troms). Det ble avgitt 16 313 stemmer. Valgdeltagelsen var dermed 73,1 %. Valgresultatet ga en borgerlig overvekt på 3,7 prosentpoeng (50,2 % H+Frp+KrF+V, 46,5 % Ap+Sp+SV). Tabellen viser stemmefordelingen:
Donji Milanovac
Donji Milanovac (serbisk: Доњи Милановац; «Nedre Milanovac») er en by i Majdanpek kommune i distriktet Bor øst i Serbia. Byen ligger ved Donaus høyre bredd, nær inngangen til Kazan-juvet i Jernporten. Utgravningsstedet Lepenski Vir med 9 000 år gamle arkeologiske funn ligger 10 kilometer nord for byen.
Historie
Byen er fra det femtende århundret kjent som Poreč og den lå da på en øy i Donau med samme navn. Som følge av oversvømmelser ble byen flyttet i 1830 til Donaus høyre bredd. Samtidig fikk den navnet Milanovac etter Milan Obrenović II fyrste av Serbia fra 1839. Fra 1856 heter byen Donji (nedre) Milanovac etter at Gornji (øvre) Milanovac ble grunnlagt.
Byggingen av kraftverket i 1970 førte til at vannspeilet på Donau ble hevet og deler av byen måtte derfor også flyttes. Donau er ved Donji Milanovac ca. 2 kilometer bred og kalles på stedet Djerdapsjøen.
Keith Moon
Keith John Moon (født 23. august 1946 i Alperton, Brent, London, død 7. september 1978 i London) var en britisk musiker og trommeslager i rockebandet The Who. Han var kjent for sin unike spillestil og sin eksentriske oppførsel.
Innflytelse og spillestil
Samtidige trommeslagere og perkusjonister, som Neil Peart, Mitch Mitchell, Ringo Starr, John Bonham og senere vår egen Michael Krohn holder fram Keith Moon som en viktig inspirasjonskilde. Han hadde en sjelden energisk teknikk, nærmest hyperaktiv og anarkistisk og tilsynelatende ute av kontroll. Spillestilen gjorde ham til et viktig visuelt punkt i The Whos opptredener, noe som er sjelden for trommeslagere.
Bakgrunn
Keith Moon vokste opp i Wembley i Middlesex. Som barn var Keith Moon svært hyperaktiv og rastløs og viste tegn på det vi idag kaller ADHD. Han var ikke akkurat noen mønsterelev på skolen, men allerede i ung alder vakte hans musikalske evner oppmerksomhet blant lærerne.
Moon har selv fremhevet at på den tid han gikk inn i musikken, tidlig i 1960-årene, var han i motsetning til de fleste andre inspirert av West Coast-musikk og The Beach Boys, mens miljøet for øvrig var mer opptatt av amerikansk rock and roll. Som så mange i sin samtid, fremhevet han Brian Wilsons måte å skrive musikk, særlig bruken av harmonier mer enn melodiene. Surfesanger sto tross alt ganske langt unna for en gutt oppvokst i Londons arbeiderstrøk.
I 1964, i en alder av 17 år, var Moon på en konsert med The Who. Bandet og plateselskapet hadde på dette tidspunktet funnet ut at de trengte en annen trommeslager og sagt opp sin daværende trommeslager Doug Sandom. I mellomtiden ble rekken fylt opp med en studiomusiker. Moon kontaktet bandet etter konserten og hevdet at han var en bedre trommeslager enn hva de hadde med på konserten. Han hoppet opp på scenen, improviserte en audition ved å overta trommesettet og hamret løs i senere kjent stil slik at pedalen til stortrommen brakk. Han fikk jobben.
I The Who
Moon ble kalt «Moon the Loon» og fungerte som gruppens muntrasjonsråd, og det manglet aldri sprø innslag. Særlig var dette viktig i de periodene forholdet mellom Daltrey og Townshend var på det mest anspente. The Whos spillestil var full av improvisasjoner, og hans primære oppgave var ikke å sørge for at bandet holdt takten, som så ofte ellers for trommeslagere. Slik fikk også Moon som musiker anledning til å utvikle sin egen stil i bandet. I stedet for å følge John Entwistles bassgang (for eksempel ved å slå på 2 og 4 i 4/4-takt) kan man høre at han ofte i stedet følger vokalen, noe som er sterkt medvirkende til å skape den hamrende rytmen. Slik sett er det hevdet at Moon mer spilte den rollen som keyboardet tradisjonelt spiller i en gruppe. Dette særlig tydelig på for eksempel mot avslutningen av A Quick One, While He's Away («You are forgiven-seksjonen») fra konsertalbumet Live at Leeds, da bandet slår over til 6/8-takt og dette bæres tydelig og sikkert av Entwistles bass, slik at Moons trommer i stedet kan bygge opp og utløse nummerets klimaks sammen med Roger Daltreys vokal og Pete Townshends sologitar. På sangen «Happy Jack» er Moons trommer i stor grad hovedstemmen.
Moon startet først med et enkelt trommesett for senere å spille på et dobbelt sett. Tidlig i bandets karrière utviklet de stilen med å knuse instrumentene mot slutten av enkelte, store konserter, og her viste Moon særlig gode evner. Hans destruktive stil gikk også utover hotellrom og egne og venners hjem. Etter hvert gikk hans destruktive livsstil, som også inkluderte misbruk av alkohol og andre rusmidler, utover hans musikalske prestasjoner, og han trengte stadig mer tid på å «spille som Keith Moon» igjen. Da bandet tok pause i årene 1975–1978 la han betydelig på seg.
Utenfor The Who
Keith Moon sies på denne tiden å være opphavsmann til navnet Led Zeppelin. Under en samtale med vennen Jimmy Page i forbindelse med oppstarten av bandet antydet Moon at de kom til å mislykkes. Advarselen som ble fremført, lød: «You should call the band Lead Zeppelin, because it will go down like a lead balloon.» (Du bør kalle bandet Lead Zeppelin (bly-luftskip), fordi det kommer til å gå i bakken som en blyballong.) Dette er senere tilbakevist av Page som har presisert at det egentlig var bassist John Entwistle som uttalte dette.
I 1974 ga han ut sitt eneste soloalbum, en samling popcovers, Two Sides of the Moon. Merkverdig nok sto Moon på dette albumet mest for vokalen, med sin svært begrensede stemme, mens trommespillingen blir på bortsett fra to låter overlatt til venner som Ringo Starr og studiomusikeren Jim Keltner.
Han spilte noen mindre roller i flere filmer, blant annet i rockoperaen Tommy og i Monty Pythons Life of Brian.
7. september 1978 hadde han vært sammen med sin svenske venninne Annette Walter-Lax og spist middag og deltatt i et større selskap hos Paul McCartney og kona Linda. Han døde sovende den påfølgende natten av en overdose med Clomethiazole, et medikament han tok mot sitt alkoholmisbruk. Det ble slått fast at dette ikke var selvmord, snarere «accidential misadventure», altså at han mistet oversikt over hvor mange piller han hadde tatt.
Selv om The Who fortsatte etter Keith Moon, blir det hevdet, også av de gjenværende medlemmene, at mye av The Who døde med Keith Moon.
Krim-plattformen
Krim-plattformen (engelsk: Crimea platform, Ukrainsk: Кримська платформа) er et internasjonalt forum som ble etablert i 2021 etter et diplomatisk initiativ fra Ukraina høsten 2020. Plattformen er ment å være en internasjonal koordineringsmekanisme for å motvirke konsekvenser og trusler i forbindelse med Russlands anneksjon av Krim i 2014. Den er også ment å være et internasjonalt format for konsultasjoner med hovedformålet å få tilbake halvøyen under ukrainsk kontroll.
Krim-plattformen er ment til å forene alle nasjonale og internasjonale innsatser som er knyttet til returnering av den ukrainske halvøyen.
Mohamed Abdelaziz
Mohamed Abdelaziz (محمد عبد العزيز) (født 17. august 1947 i Marrakech i Marokko, død 31. mai 2016 i Tindouf i Algerie) var en vest-saharisk frigjøringsleder.
Han var generalsekretær i frigjøringsbevegelsen Polisario fra 1976 til sin død. Polisario proklamerte Den saharawiske arabiske demokratiske republikk (SADR) som en selvstendig republikk i 1976, og i oktober 1982 ble Abdelaziz utpekt til SADRs første president. Etter hans død i 2016 overtok Khatri Addouh som fungerende president i SADR, før Brahim Ghali ble valgt som president i juli 2016.
Krim-plattformen
Crimean Platform Summit
Krim-plattformen ble lansert under toppmøtet Crimean Platform Summit mandag 23. august 2021 i Kiev. Embetsrepresentanter fra 46 land deltok på toppmøtet. Daværende statssekretær i Utenriksdepartementet Audun Halvorsen representerte Norge på toppmøtet. Hovedformålet var å representere Norge under markeringen av 30-årsdagen for Ukrainas uavhengighet og lanseringen av Krim-plattformen.
Ski-VM 2013 – 4 × 10 km stafett menn
Mennenes 4 x 10 kilometer stafett under ski-VM 2013 i Val di Fiemme ble arrangert fredag 1. mars 2013 kl. 13.30.
Krim-plattformen
Deltakere på toppmøtet i 2021
Følgende nasjoner og internasjonale organer deltok på toppmøtet 23. august 2021 – delegasjonslederne er også navngitt i listen:
Ski-VM 2013 – 4 × 10 km stafett menn
Norge er regjerende verdensmestre helt fra ski-VM 2001 i Lahtis (6 strake gull) og var favoritter foran øvelsen med følgende lag: Tord Asle Gjerdalen, Eldar Rønning, Sjur Røthe og Petter Northug.
Krim-plattformen
Prioriteter og formater
Krim-plattformen lanserte fem prioriterte mål :
Ski-VM 2013 – 4 × 10 km stafett menn
Resultater
Rennet startet kl. 13:30.
Krim-plattformen
Støttegrupper
I samarbeid med NATOs parlamentarikerforsamling dannet Ukrainas parlament Verkhovna Rada støttegrupper for Krim-plattformen i Litauens og Latvias parlamenter. Den 6. august 2021 ble det første Crimea Platform Expert Network-møtet avholdt i Kiev. Over 200 ukrainske og utenlandske eksperter og forskere fra 33 ulike land deltok. Nettverket skal observere og analysere situasjonen på halvøyen og i Svartehavet og Azovhavet, utvikle ideer og forslag på grunnlag av plattformens fem prioriteter.
Regan Harrison
Regan Harrison (født 21. september 1980) er en australsk svømmer.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter bryst. Han tok sølv på medleystafetten under Sommer-OL 2000.
Riksarkivet (Sverige)
Riksarkivet (RA) er Sveriges nasjonale arkiv. Sjefen kalles riksarkivarie.
Riksarkivet er en av Sveriges eldste myndigheter, med røtter i middelalderen og 1500-tallet. Axel Oxenstierna grep inn i arkivforholdene gjennom å fastsette en kanselliordning 18. oktober 1618. Han foreskrev hvordan «det gamla kansliet», dvs. Riksarkivet, skulle være organisert. Dermed ble Riksarkivet formelt etablert som et selvstendig embetsorgan innen det kongelige kanselliet.
Surugabukta
Surugabukta er ei havbukt på østkysten av øya Honshu i Japan. Den ligger mellom Izuhalvøya i øst og Omaezakihalvøya i vest. Byen Shizuoka ligger ved bukta. På japansk heter bukta 駿河湾, Suruga-wan.
Riksarkivet (Sverige)
Arbeidsområdet ble begrenset fra begynnelsen til det kongelige kanselliet, men fra 1800-tallets slutt fikk Riksarkivet også oppgaver med arkivoppbyggingen hos andre sentrale og lokale myndigheter. Et selvstendig embetsverk ble det først i 1878. Hos Riksarkivet finnes siden 1953 også statsheraldikeren.
Sosialdepartementet (Sverige)
Myndigheter
Den største enheten under Socialdepartamentet (sortert etter kostnader) er Försäkringskassan, med årlige kostnader over 15 % av BNP og 16 000 ansatte. Denne myndighet har hånd om økonomiske aspekter av familiepolitikk, samt økonomisk trygghet ved sykdom, handicap og alderdom.
Prime Time
Prime Time er det tredje studioalbumet fra Lava, utgitt i 1982. Albumet lå 9 uker på VG-lista og endte med 6.-plass som beste plassering. I 2015 ble albumet utgitt på CD på plateselskapet Preservation Records.
Eumorpha pandorus
Eumorpha pandorus er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne store arten er ganske vanlig i det østlige Nord-Amerika.
Utseende
En stor (vingespenn 82 – 115 mm), kraftig, grågrønn svermer. Hodet er lyst, brystet mørkebrunt med en timeglass-formet, grønnlig-grå tegning. Bakkroppen er mørk grønnlig-grå med en lysere midtstripe. Forvingen er avlangt trekantet, med en mørk flekk i spissen, en luten, svart flekk nær midten av vingen, en svart og rødlig lengdestrek i ytre halvdel, to mørke flekker ved bakkanten og flere diffuse tverrlinjer. Vingen er litt innbuktet innenfor bakhjørnet slik at dette er fremtredende. Bakvingen er grønnlig med to svarte flekker, og korte, rosa streker ved bakhjørnet. Larven er kort og trinn, grønn til brunrød med fem par store, svartkantede, hvite flekker på sidene. Det tredje kroppsleddet er større enn de omkringliggende og danner en pukkel. Unge larver har et langt, krøllete horn på bakkroppen med dette er redusert til en knapp hos det siste larvestadiet.
Levevis
Larven lever på vinranke (Vitis), villvin (Parthenocissus) og på slekten Ampelopsis. De voksne svermerne besøker gjerne blomster.
Stockton
Stockton er en by i San Joaquin County i delstaten California i USA. Byen hadde et innbyggertall på 291 707 i 2010. Stockton er fylkessete i San Joaquin County. Den er den fjerde største byen i Central Valley og den trettende største byen i California. Stockton ligger i nordre California, rett sør for delstatshovedstaden Sacramento og nord for byen Modesto.
Stockton ligger langs hovedveiene Interstate 5, Route 99 og Route 4, midt i jordbruksområdet i den sentralen dalen i California (Central Valley). Byen er forbundet vestover med San Francisco Bay Area med 126 km lange elven San Joaquin, og er med Sacramento den ene av delstatens to innlandshavner. I og rundt Stockton er det en rekke vannveier og elver som danner Californias store elvedelta.
Byen er vert for den årlige aspargesfestivalen og er lokaliseringen av Haggin Museum, et kunst og historisk museum som ble bygget i Victory Park i 1931. Museet viser kunstverker fra 1800- og 1900-tallet og har lokalhistoriske utstillinger. For mye av det senere 1800-tallet som begynte med gullrushet, var Stockton en av de største byene i delstaten, for en stund den tredje største byen.
Byen har i senere tid blitt hindret av notorisk dårlig rangering og negative nyhetsoverskrifter. I juli 2012 ble Stockton den største byen i USA som ba om beskyttelse under Kapittel 9 av den amerikanske konkursloven. Også i 2012 ble byen rangert som en av de farligste byene i USA, havnet da på tiendeplass, og er den nest farligste i California, rett bak Oakland. I 2013 ble Stockton rangert som den 3. mest ikke lesekyndige byen i USA med mindre enn 17 prosent av den voksne befolkningen som hadde eksamen fra høyskole eller universitet. I begynnelsen av april 2013 ble det klart at byen slår seg selv konkurs for å slette gjeld og muligens bli kvitt pensjonsforpliktelser. I påsken ga en føderal skifterettsdommer grønt lys for å åpne konkurs til sterke protester fra obligasjonseierne (byens långivere).
Zeeuws
250px|thumb|Området der zeeuws brukes i det nederlandskspråklige området Zeeuws (Zeêuws på dialekten, Zeeuws på nederlandsk) er navnet på en gruppe dialekter i det sørvestlige Nederland, hovedsakelig i provinsen Zeeland. Dialektene på Goeree-Overflakkee i provinsen Zuid-Holland regnes for å høre til zeeuws, mens det som snakkes i Land van Hulst og i en smal, sydlig del av Land van Axel regnes for å høre til østflamsk. Dialektene i restene av Zeeuws-Vlaanderen regnes som zeeuws selv om de er så avvikende at de også kan kalles vestflamsk. Selv om zeeuws og vestflamsk i første omgang høres forskjellige ut, er de internt beslektet med hverandre takket være at de har utviklet seg på en lik måte. Enkelte plasserer zeeuws i vestflamsk. Faktisk kan man si at zeeuws og vestflamsk flyter over i hverandre. Disse årsakene gjør at dialektene kan behandles som et språk.
Generelt sett regnes altså zeeuws som en dialekt. De største forskjellene fra nederlandsk ligger i uttale, men også grammatikken og vokabularet skiller seg tydelig fra nederlandsk. Dette gjør det vanskelig for uøvede brukere av nederlandsk å forstå hva som sies eller skrives.
Dialekter
Zeeuws og hollandsk har et dialektkontinuum. Dette er tydeligst på øyen Voorne-Putten i Zuid-Holland. Til og med i rotterdamsk kan trekk fra zeeuws gjenkjennes. Med hensyn til dialekten øst for Zeeland, brabantsk, er ikke dette tilfelle. Grensen mellom provinsene Zeeland og Noord-Brabant er en av de sterkeste isoglossene i Nederland. Bare i landsbyene Oud-Vossemeer (Tholen kommune i Zeeland) og Nieuw-Vossemeer (Steenbergen kommune i Noord-Brabant) kan man se at dialektene har påvirket hverandre.
De ulike dialektene er tydelig ulike, men forskjellene er ikke store. For eksempel utelater ikke dialekten på Goeree-Overflakkee h'en, noe zeeuws gjør, mens dialektene på Walcheren og Zuid-Beveland har ord med umlaut der de nordligere dialektene mangler dette, som for eksempel i ordet for smør: beuter [] og boter []. På en øy finnes også forskjeller mellom de ulike (tett-)stedene. Beboere på en øy kan ofte skille dialektene i de ulike landsbyene på den fra hverandre selv om utenforstående ikke hører noen forskjell.
I regionen Zeeuws-Vlaanderen finnes mange dialekter som ikke faller innenfor definisjonen for zeeuws. Disse deles inn i vest- og østflamsk. De vestflamske dialektene i denne regionen klassifiseres ofte likevel som zeeuws.
Språkhistorie
Langs hele den nederlandske og vestflamske kysten snakket man kystgermansk (ingvaeonsk) i den tidlige middelalderen. Dette var en gruppe av germanske språk der bl.a. frisisk hørte til. Under merovingernes styre, og helt sikkert under karolingernes, begynte det frankiske språket å bli utbredt i områder som frankerne hadde erobret og frankernes språk fortrengte det lokale språket. Dette fant tidlig sted i provinsen Zeeland. Fremdeles finnes kystgermansk substrat i dialekten, muligens blant annet takket være tilknytningen området hadde og har med Holland.
Senere i middelalderen ble Flandern det viktigste området i Nederlandene og språket i regionen ble påvirket av det flamske språket. Utviklingen som fant sted innen språket her ble i varierende grad spredt til resten av Nederlendene. De viktigste forandringene var at -ft gikk over til -cht, og den konsekvent brukte [u:] (IPA []) gikk over til [y:] (IPA []). Dermed uttales det nederlandske ordet for mave, «buik» (bæuk), i Zeeland som buuk [] og ikke som boek som i twents og limburgsk språk.
Flanderns ledende posisjon ble langsomt overtatt av Brabant i den senere middelalder. I Brabant hadde språket gjennomgått andre forandringer med hensyn til klangen av lydene: uu (IPA []) og ii (IPA []) ble til diftongene ui (au, []) og ij (ei, []). Av ulike årsaker ble disse endringene ikke gjennomført i zeeuws, mens forandringene raskt ble tatt opp i hollandsk. Siden denne tiden forbindes ii- og uu-klangen stadig mer med zeeuws. Zeeuws ble påvirket av hollandsk i den hollandske gullaldereren (ned.: de Gouden Eeuw) da Holland var den dominante regionen. Bortsett fra i byene Middelburg og Vlissingen ble dialekten ikke sterkt dreiet mot hollandsk. Hollandsk nådde nesten ikke de mer isolerte stedene, som for eksempel øyen Zuid-Beveland og Zeeuws-Vlaanderen, og avstanden mellom dialekten på disse stedene og det nederlandske standardspråket, som etterhvert vokste frem, ble stadig større. Ikke før loven om skoleplikt ble innført i 1900, snudde dette. Fra da av nærmet dialektene seg langsomt det nederlandske standardspråket, og antallet mennesker som snakket dialektene minsket tydelig, men Zeeuws er foreløpig ikke en utrydningstruet dialekt.
Er zeeuws et språk, en dialekt eller en variant?
Fra gammelt av sees zeeuws som en nederlandsk dialekt og ikke som et eget språk og årsaken til dette er ikke fri for politiske motiver. Forskjellen mellom nederlandsk og zeeuws kan sammenlignes med forskjellen mellom norsk og svensk. Selv om det til tider kan være vanskelig, er det generelt sett godt mulig å forstå hverandre. Som nevnt i avsnittet om språkhistorie, har zeeuws gått gjennom to av tre store forandringer, og dermed er det nærmere beslektet med nederlandsk enn hva limburgsk er, men fjernere enn afrikaans og brabantsk.
I lys av dialektenes renessanse, og trenden med at stadig flere varianter av nederlandsk blir sett på som separate (regionale) språk, har enkelte forsøkt å få zeeuws erkjent som et regionalt språk i Nederland, slik som limburgsk og nedersaksisk. Forsøket kom ikke lengre enn til statsråden i «innenriksdepartementet og departementet for kongedømmets relasjoner» (ned.: Binnenlandse zaken en koninkrijksrelaties). De zeelandske dialektene ble sett på som "en del av det nederlandske språk", selv om zeeuws ikke har påvirket den generelle nederlandske målformen i nevneverdig grad.
For Ethnologue er zeeuws et eget språk, noe som vises ved at ISO har inkludert det i ISO/DIS-639-3-kodene. Koden er <tt>zea</tt>. I denne artikkelen brukes ulike ord som «språk», «dialekt» og «variant» for å beskrive zeeuws, men disse begrepene brukes ikke for å indikere et bestemt ståsted. Heller ikke har begrepet «nederlandsk», som brukes for å angi målformen, en politisk årsak.
Kjennetegn
Under denne overskriften vil hovedforskjellene mellom zeeuws og «offisiell» nederlandsk bli behandlet, mye av dette vil ikke gjelde de enkelte dialektene (og da spesielt ikke de fra Zeeuws-Vlaanderen).
Hovedforskjellene er som følger: Zeeuws har tre ulike kjønn, ikke to, og dermed har hunkjønnsordene beholdt den endelige schwaen. Videre har det beholdt monoftongene [] og [] istedenfor å bryte dem over til [] og []; det lar de fleste []er få umlaut og gå til []er; det behandler det gammelgermanske [] og [] som fallende diftonger ([] og []), mens «offisiell» nederlandsk føyde dem sammen med etymologiske e'er og o'er og til slutt lar h'en falle.
Tabellen illustrerer disse forskjellene (nb: ortografien er nederlandsk):
Vokalforbindelser
De mest fremtredende lydene, i alle dialektene som regnes til zeeuws, er uu og ii (skrives ie) som opptrer i de fleste tilfellene der man skriver ui eller ij på nederlandsk. For de følgende eksemplene vil det norske ordet bli gitt i parentes, som følge av denne endringen går uit (ut) over til uut, buiten (ute) til buten, zwijgen (tie) til zwiege(n) og tijd (tid) til tied. I noen ord, som for eksempel ruilen (bytte) beholdes det nederlandske ui eller ij. Ved ijs (is) og ies opptrer en forskjell i ordenes mening: ijs er iskrem og ies er naturis.
I fire – fem ord kommer den nederlandske lyden ij (høres ut som 'ei') tilbake som uu på zeeuws. Dette er et resultat av at lydene gjøres runde. Dette gjelder ordene bluve(n) («blijven» (bli)), pupe («pijp» (pipe)), twuvel eller twievel («twijfel» (tvil)), vuuf/vuve («vijf» (fem)) og wuuf («wijf» (kvinne)). Denne rundingen finnes også i et antall ord som opprinnelig hadde en kort e-lyd, spesielt dersom e'en ble etterfulgt av en l. Schelp (skjell) ble schulp, og der mange nederlendere sier «sloot» (type kanal) sier man i zeeuws dulve (sml. nederlandsk Delft og delven (grave)).
Det omvendte av runding fant sted i mange ord der bokstaven u opprinnelig hørte til: put (hull/avløp) ble pit, rups (larve) ble rispe og rug (rygg) blir i mange varianter av zeeuws til rik. Videre finner dette av og til sted ved lange vokaler: vuur (ild) blir vier (fire), sturen (styre) høres ut som stiere(n) (okser).
En lyd som har en sterk assosiasjon med zeeuws er ae. Denne kommer der standardnederlandsk har aa. Denne mutasjonen mangler i en del zeeuwse dialekter, den finnes ikke syd for Westerschelde, og mangler generelt sett i Middelburg og Vlissingen. Videre brukes den ikke overalt der aa står foran på nederlandsk. Fortrinnsvis i fremmedord høres der ao (uttalt som [A:], av og til som [O:]). Nasjonale ord der dette finner sted er blant annet vaoder (far) og praote(n) (snakke). «Hollandere» som prøver å snakke zeeuws gjør ofte feil her, og uttaler ae som [E:] (som è det franske ordet mère), dette skjer ikke på Zuid-Beveland: er utvikler lyden seg videre til [I:].
Denne ae-lyden er egentlig et tilfelle av tøddel. Bortsett fra aafår også o og den lange lyden oo tødler i enkelte ord, slik at de forandres til u og eu. Dette øker jo lengre sør man kommer. På Zuid-Beveland (og i Arnemuiden og Nieuw- en Sint Joosland) forkortes eu til u. Dette gjør at zomer (sommer) går over til zomer på Overflakkee og Schouwen-Duiveland, til zeumer i Goedereede og Ouddorp og på Walcheren og på Zuid-Beveland zummer. Solen (De zon) kalles ofte zunne.
De gammelgermanske lydene ai og au har på nederlandsk utviklet seg til monoftongene ee og oo. I de fleste zeeuwse dialektene har de følgende ordene beholdt en rudimentær diftong: det nederlandske ordet for tre, boom (fra urgermansk *baumjô) blir boôm: vokalen er en åpen o med et etterslep ([bO@m], av og til [bOAm] eller [buAm]). Eén (tallet en) (fra urgermansk *ainaz) har kognatet eên (uttales [I@n], [IAn] eller [iAn]). Lyden som beskrives ovenfor, oô finnes også merkelig nok igjen i flere ord som ikke har røtter i den gammelgermanske lyden au som for eksempel doôs. På Walcheren uttales ord som «boom» med en nederlandsk, lukket oo i mange landsbyer.
Dem korte e-lyden forandres ofte til en a-aktig lyd, slik blir werken (arbeide) til waarke(n).
Konsonantforbindelser
Zeeland hører til det store området sørvest i det Nederlandske språkområdet der h'en faller bort. Dette betyr at ord som huis (hus), horen (høre) og hemel (himmel) uttales som uus, oôre og emel. Kun i moderne lånord kan h'en av og til forekomme. Tidligere var denne lyden meget vanskelig for zeeuws-språklige når de måtte bruke standardnederlandsk. Ofte ble den da overdrevet så den lignet mer på en «g». I området der zeeuws snakkes er det bare på Goeree-Overflakkee, med unntak av landsbyene Achthuizen og Oude-Tonge, at dette ikke finner sted.
Dette gjør at lyden nærmer seg h, selv om meget få uttaler den som den nederlandske h'en i «hond». Mange forfattere som skriver på zeeuws skriver likevel denne bokstaven, Hod står for «God» og stedet Goes blir til Hoes.
I hele provinsen, men mindre ofte i bydialektene i Middelburg og Vlissingen, går r over til s. Kers (kirsebær) blir til kes, hersenen (hjerne) blir assens og gos/hos som betyr gras (gress), kommer fra varianten «gors».
Morfologiske avvik
Mellom nederlandsk og zeeuwsk formlære er det ingen store avvik, men en del tydelige ulikheter kan påvises.
Ved bøyning av verb er det en del ting som kan legges merke til:
Verbene hebben (ha) og zijn (være) er fullstendig uregelmessige. Under er en kort oversikt over formene de har på dialekten fra Walcheren.
Mange verb får på zeeuws en annen fortidsform enn de har på nederlandsk. Noe som er at de på zeeuws ofte får sterke bøyninger der de opprinnelig ikke var sterke, som for eksempel maeke(n) – miek – gemaekt (maken, maakte, heb gemaakt, å lage), vege(n) – voog – gevogen (vegen, veegde, heb geveegd, å feie), erve(n) – orf – he-orve (erven, erfde, heb geërfd, å arve) og jaege – joeg – gejogen (jagen, joeg, heb gejaagd, å jakte/jage).
Hólar
Hólar er et lite samfunn eller en landsby, Hólar í Hjaltadal, med rundt 100 beboere som er lokalisert i distriktet Skagafjörður i nordlige Island, omtrent 379 km fra Reykjavík.
Zeeuws
Syntaktiske avvik
Akkurat som de fleste regionale dialektene i Nederland og Flandern lages konjunksjoner og relative pronomen på zeeuws ved at ordet dat (som) (av og til også als eller of (dersom, eller))føyes til. Dette har som resultat at et ord som
Bøyning av konjunksjoner er et fenomen som er typisk for nederlandske regiodialekter, og det finnes i de fleste zeeuwse dialektenen. Dersom ordet som kommer etter konjunksjonen er i flertallsform får konjunksjonen eller det relative pronomenent også en flertallsform.
Eksempler:
Hólar
Historie
Den best kjente lutherske biskopen ved Hólar var Guðbrandur Þorláksson.
Den første trykkerimaskinen ble introdusert ved Hólar i 1530. Hólars landbrukshøyskole ble grunnlagt i 1882. Høyskolen ble omdøpt til Hólar universitetshøyskole i 2003.
Springfield (Missouri)
Springfield er den tredje største byen i den amerikanske delstaten Missouri og fylkessetet i Greene County. Ifølge folketellingen 2010 er det 159 498 innbyggere, en økning av 5,2% siden folketellingen 2000. Stor-Springfield, innbyggere 436 712, omfatter fylkene Christian, Dallas, Greene, Polk og Webster. Springfields klengenavn er «Queen City of the Ozarks» («Dronningbyen av Ozark») og er kjent som fødestedet til Route 66.
Zeeuws
Syntaktiske avvik
Akkurat som i alle regiodialektene fra Vest- og Nord-Nederland og Flandern er ordet zich ukjent i zeeuws. Zich er det refleksive pronomenet i tredje person entall i det nederlandske språk. I regiodialektene brukes de refleksive pronomenene m'n eige, j'n eige, z'n eige osv. (min egen, din egen, sin egen osv.).
Ordforråd
De fleste dialektene som hører hjemme i zeeuws har beholdt mange av sine spesielle kjennetegn, men det er vanskeligere for vokabulæret å holde stand mot nederlandsk innflytelse enn det er for uttale og grammatikk. Hvor fort de ulike dialektenes ordforråd minsker varierer, bydialektene i Middelburg, Vlissingen og (noe mindre) Goes har siden republikkens dager blitt utsatt for tilpasning mot nederlandsk. I moderne tid nærmer de ulike dialektene fra jordbruksområdene seg hverandre. Dialektene i fisker(lands)byene som for eksempel Arnemuiden, Bruinisse og Westkapelle har beholdt mange veldig typiske ord, som ikke alltid er forståelige i nabolandsbyen.
Ordene som regnes for å være typisk for zeeuws finnes generelt sett i et mye større område enn dialekten selv. Mange ord er vanlige i flamsk, mens andre tidligere var vanlige i hollandsk (for disse gjelder at de nå er gammeldagse i hollandsk). En etter forholdene stor gruppe ord er av fransk-pikardisk opprinnelse.
En fullstendig oversikt over ord som hører hjemme i zeeuws ville kreve for mye plass, nedenfor følger noen få eksempler.
I 2004 ble en avstemning om «det vakreste zeeuwse ordet» avholdt i Zeeland. Platte zeuge vant, ordet – eller egentlig ordene – betyr «kjøkkenbørste» eller «skrukketroll».
Språk avledet av zeeuws
Tre kreolspråk, som er basert på nederlandsk (Skepi, Berbice-nederlandsk og Negerhollandsk), faller tilbake på Zeelands dialekter. Videre har også afrikaans historisk sett blitt påvirket av zeeuws og nord-hollandsk, selv om dets karakter hovedsakelig er sør-hollandsk. Dette kan tilskrives det faktum at Holland og Zeeland var Nederlandenes fremste sjøfartsprovinser i det 17. århundre, noe som gjorde at deres dialekter ble spredt til koloniene.
Navn og motto
I reklameverdenen, og dermed for mange nederlendere, er zeeuws udødelig takket være margarinreklamen for «Zeeuws Meisje», der en ung kvinne kledd i bunad fra Zeeland sier Ons bin zuneg (vi er sparsomme) og Geên cent te vee, oor! (ikke en cent for mye!).
Musikk
Musikk der dialekten brukes, som trønderrock i Norge, har på beskjedent vis slått rot i Zeeland. Innen pop og rock, har zeeuws to bands fra Zuid-Beveland, «Surrender» og «Du Driefstang». De fleste artistene faller innenfor visesang, eksempler er Peter Dieleman fra Wilhelminadorp, Engel Reinhoudt fra Wolphaartsdijk og Bei Cok fra Kruiningen.
Original litteratur og oversettelser
Zeeuws litteratur er pã begynnerstadiet nå, det finnes et litterært tidsskrift kalt Noe der mer eller mindre all litteratur på zeeuws nå publiseres. Fortrinnsvis er det som publiseres korte dikt, skrevet av lokale diktere fra Zeeland. Historikeren Jan Zwemer fra Oostkapelle ga ut en bok med bearbeidede klassiske eventyr. «Provinciale Zeeuwse Courant», den lokale avisen, har en egen seksjon om zeeuws.
Enkelte verk har blitt oversatt til zeeuws, hovedsakelig bibelfragmenter. Wim Joosse fra Nieuw- en Sint Joosland ga ut Salmenes bok på zeeuws i 2000. Noen år senere ble andre bibelfragmenter utgitt på tre ulike dialekter under tittelen  'k Za je dát vertelle (la meg fortelle deg). På stedet Kats utførte den lokale amatørteatergruppen en oversettelse av Herman Heijermans' teaterstykke Brief in schemer («Brief in d'n duuster» (Brev i skumringen)).
Geografisk inndeling og sosiale aspekter
Zeeuws forbindes generelt med provinsens bønder siden det er mest brukt utenfor (lands-)byene og de større tettstedene. Dialektene i Middelburg og Vlissingen er begge mye nærmere beslektet med «offisiell» nederlandsk enn variantene som snakkes i distriktene. «Bydialektene» taper terreng i forhold til zeeuws. Undersøkelser som ble utført i 1990-årene viste at minst 60% av Zeelands befolkning fremdeles bruker zeeuws som hverdagsspråk. Det antas at omtrent 250 000 mennesker har zeeuws som morsmål (medregnet vest-zeeuws-flamsk). Selv om det mister terreng, som de andre regionale språkene, er det ikke fare for at det skal forsvinne. I enkelte landsbyer med mer isolerte samfunn snakker mer enn 90% av de yngre zeeuws. På den andre siden finnes det landsbyer med mange innflyttere der dialekten kun snakkes av den voksne befolkningen, og barna ikke lærer den lengre.
Tap og konservasjon av dialekten
Som alle regiospråk og dialekter taper også zeeuws terreng, rett nok i mindre grad enn man skulle vente siden området der zeeuws brukes ligger nær Randstad. Muligens kan dette tilskrives den sterke tilknytningen dialekten har til befolkningen på bondegårder. I 1990-årene ble en detaljert undersøkelse gjort, og den viste at innen området der zeeuws ble brukt, mer enn seksti prosent brukte dialekten ofte. Zeeuws er da noe svakere enn limburgs (som brukt i nederlandsk Limburg), men sterkere enn drents som ikke brukes av mer enn omtrent halvparten av befolkningen i dialektens område. På Goeree-Overflakkee står dialekten sterkt, det er et område uten utbredt turisme, by-/tettstedsforming som dessuten er relativt isolert, og i Zeeuws-Vlaanderen. I og rundt byene (Middelburg, Vlissingen, Goes og Terneuzen) er bruken marginalisert, der benyttes zeeuws ifølge undersøkelsen maksimalt av en tredjedel av befolkningen – dette gjelder også for turiststeder som Zoutelande og Renesse, der bruken av dialekten har avtatt som følge av innstrøm av nederlandskspråklige beboere. På Voorne har det samme skjedd i de tre landsbyene der man fra gammelt av snakket zeeuws, årsaken er mange nye beboere fra Rotterdam og området rundt. Spesielt gjelder dette for veksten i Hellevoetsluis. Med hensyn til resten av området der zeeuws snakkes viser det seg at landsbyene, og også de yngre der, generelt sett bruker dialekten. Positive unntak som beviser dette er Arnemuiden, Westkapelle, Bruinisse, Ouddorp og flere steder i Zeeuws-Vlaanderen der man antar at zeeuws snakkes og brukes av mer enn nitti prosent av ungdommen. At dialekten generelt forbindes med «mannen i gata» og bøndene har ikke vært en ulempe for zeeuws, mange zeeuwer sier om dialekten at den er «De mooiste taele van allemaele» (det vakreste språket av dem alle). Denne slags kjærlighet for et språk er sentralt for at det skal overleve.
Tom Jones
Tom Jones (født Thomas John Woodward 7. juni 1940) er en britisk Grammy-belønnet sanger som er særlig kjent for sin kraftige stemme. Han ble født i Treforest, ikke langt fra Pontypridd i søndre del av Wales.
Liv og virke
Jones startet sin karriere på midten av 1960-tallet og har siden kommet med en rekke hitsanger. Han benyttet mange stilarter, country, rock, pop, og i de senere år også disco, og har alltid klart å være mer eller mindre populær. Spesielt tidligere hadde han et sterkt seksuelt image.
Jones slo igjennom i 1965 med sangen «It's Not Unusual». Siden fulgte hitsanger som «Thunderball», (tittelsang til James Bond-filmen av samme navn), «What's New, Pussycat» (tittelsang til Woody Allen-filmen av samme navn), «Green, Green Grass of Home», «Delilah», og «She's A Lady».
Jones er en av pophistoriens store fortolkere med en meget karakteristisk vokal. Han har gjennom hele sin karriere hatt dramatiske sanger som sitt varemerke og er sammen med Elvis Presley den sanger som oftest blir imitert.
Jones har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame. Han mottok Order of the British Empire i 1999 og ble gjort til Knight Bachelor i 2006.
Peter Fredrik Holst
Peter Fredrik Holst (født 23. desember 1861 i Trondheim, død 5. januar 1935) var en prisbelønt norsk indremedisiner, ekspert på hjertesykdommer.
Etter cand.med. 1888 forsket han på leprabasillen hos Armauer Hansen og Daniel Cornelius Danielssen i Bergen et par år, studerte bakteriologi i Berlin 1890 før han i 1892 fikk fast jobb ved patologisk avdeling på Rikshospitalet der han virket under Hjalmar Heiberg og Emanuel Winge. Etter sin dr.med. i 1894 som omhandlet en dødelig infisert (Salmonella Typhimurium) kalvestek ved Gaustad sykehus i 1891, ble han forfremmet til overlege og fra 1902 til 1932 var han professor. Holst forsket blant annet på Adams-Stokes syndrom.
Holst var Henrik Ibsens lege etter at Christian Sontum døde 28. august 1902. Men forholdet mellom Holst og Ibsen var kjølig, og varte bare frem til mai 1903.
Han var bror av Freia-direktør Johan Throne Holst (1868–1946), og far til medisinprofessor Johan Holst (1892–1953).
Scott Usher
Scott Usher (født 27. april 1983) er en amerikansk svømmer.
Han representerte USA under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble nummer 7 på 200 meter bryst.