cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oceaneering International
Historie
NAVSEA ga i 2006 Oceaneering en kontrakt for vedlikeholdsprogram på Dry Deck Shelter(tørr dekk hangar ) "Dry Deck Shelter" er brukt for å frakte utstyr som ASDS (miniubåt) eller en Zodiac (gummibåt) ombord på en ubåt. "Hangarene" er vedlikeholdt av et samarbeid mellom US NAVY Divers stasjonert på lagene og Oceaneering.
Oceaneering gikk sammen med det Kanadiske selskapet "GRI Simulations" for å designe og produsere ROV simulatorer som de bruker for trening, utvikling av prosedyrer, og utstyr øvning. Etter en tvist over tyveri av forretnings hemmeligheter og opphavsrett krenkelse som varte i flere år, har Oceaneering nå lisensiert VROV simulator system fra GRI Simulation.
Et samarbeid med Royal Dutch Shell i 2009 kunne vise til installasjon av Wireline på rekord dybde 814m, for reparering av en sikkerhetsventil.
Fjerde kvartalsrapport i 2011 var den beste i selskapets historie. Petrobras, det største dyp-vanns selskapet i verden, la inn den største umbilical bestillingen i selskapet i 2012.
I 2012, var 80% av Oceaneering inntekt kom fra dypvanns-arbeid. Selskapet er også verdens største operatør av ROVer.
Selskapet er også en aktiv utvikler av opplærings- og underholdnings-teknologi som "Shuttle Launch Experience" ved Kennedy Space Center Visitor Complex i Florida. Oceaneering har utviklet bevegelses simulator for Transformers: The Ride, Antarctica: Empire of the Penguin, og Speed of Magic, og flere andre.
BAE Systems(Maritime) fikk i oktober 2013 kontrakten for å bygge et støtte fartøy for å supplere deres "subsea intervention" tjenester i ultra-dypt vann ved Mexico Gulfen. Leveranse er forventet i 2016.
Samfunns utstrekking
Oceaneering donerte et Trykkammer for å assistere behandling av Miskito-folket i 1986. Selskapet donerte en kompressor i 1997, som sammen med penger fra "Divers Alert Network" fortsatte den medisinske støtten til Miskito befolkningen.
Stavanger Offshore Tekniske Skole mottok i november 2009 en donert ROV fra Oceaneering for gjennomføre fagprøven for deres elever. En ROV ble donert til South Central Louisiana Technical College i 2011 for å støtte deres unike ROV vedlikeholdsfag.
Eiksmarka senter
Eiksmarka senter på Eiksmarka i Bærum regnes som Norges første kjøpesenter og åpnet i 1953. Senteret ligger rett ved siden av Eiksmarka stasjon.
Gamle Eiksmarka senter (1953-2013)
Det opprinnelige senteret var tegnet av Odd Gengenbach og stod ferdig i 1953. Det var bygget i en hestesko og manglet fram til 1985 de innendørs gangarealene som moderne kjøpesentre ofte har. I 1985 ble det inne i hesteskoen oppført en svalgang, som noen år senere ble bygget inn. Ut fra en kulturminnefaglig vurdering gikk fylkeskommunen i 2013 inn for å bevare det opprinnelige senteret, med begrunnelsen at «senteret har kulturhistorisk og samfunnsmessig betydning som en del av et større planlagt utbyggingsområde i de første tiårene etter andre verdenskrig.» Det ble likevel besluttet å rive den opprinnelige bygningen og oppføre en ny med større butikklokaler og et antall leiligheter.
Nye Eiksmarka senter (2018-)
Nye Eiksmarka senter ble åpnet av ordfører i Bærum Lisbeth Hammer Krog i 2018. Senteret omfatter supermarked og blomsterbutikk i underetasjen, og på bakkeplan bl.a. bakeri/pizzeria, tyrkisk grønnsaks- og delikasseforretning, sushibar, frisør, klesbutikk, bokhandel og apotek. I tillegg omfatter komplekset den kommunale Eiksmarka helsestasjon, 66 leiligheter og underjordisk parkeringsanlegg.
Valsøya (Halsa)
Valsøya er en øy i Halsa kommune på Nordmøre i Møre og Romsdal. Den ligger ved innløpet til Valsøyfjorden, som går mot sør. I nord ligger Vinjefjorden, som går mot øst, og Arasvikfjorden, som går mot vest.
Valsøya har et areal på 2,18 km² og er kommunens største øy. Det høyeste punktet ligger 86 meter over havet.
Europavei 39 går langs den sørøstre delen av Valsøya, og knytter den til fastlandet i øst med ei bru over Stokksundet, og krysser i vest over Valsøyfjorden via Kjøløya.
Yes Sir, I Can Boogie
Bakgrunn
Baccara besto i 1977 av de spanske flamencodanserne Mayte Mateos og Maria Mendiola. De to ble oppdaget under en forestilling på den spanske øya Fuerteventura av RCA Records-toppen Leon Deane.
«Yes Sir, I Can Boogie» ble skrevet og produsert av tyskerne Frank Dostal og Rolf Soja, og sangen ble utgitt i Tyskland i april 1977. Samme høst ble sangen utgitt i resten av Europa. I likhet med resten av Europa, ble også sangen en stor hit i Norge. Den lå på VG-lista i 30 uker – hvorav 22 uker på førsteplass, om en inkluderer uke 52, som det ikke eksisterer noen liste for. «Yes Sir, I Can Boogie» ble avløst som nummer én av to andre Baccara-sanger: «Sorry, I'm a Lady» og siden «Darling». Totalt regjerte duoen på toppen av VG-lista i hele 25 uker sammenhengende i 1977 og 1978, noe som ikke hadde skjedd siden The Beatles i 1960-årene.
Sangen starter med at Baccara-medlemmene puster og stønner, før sangen går over til å bli en ren discolåt. I 1999 ga hiphoperen Michael Universal ut en ny versjon av låten, kalt «Yes Sir I Can Boogie '99». I den nye versjonen rappet Universal versene, mens Baccara sang refrengene.
Øystein Wiik
Øystein Wiik (født 7. juli 1956 i Ås) er en norsk sanger, skuespiller og forfatter. Han er utdannet ved Statens teaterhøgskole.
Han var ansatt ved Det norske teatret fra 1980. I 1988 gjorde han stor suksess som Jean Valjean i oppsetningen av Victor Hugos Les Misérables, og dette førte til at han fikk spille samme rolle på scener i Wien og London i 1989–1990.
To ganger har han deltatt i norsk Melodi Grand Prix, en gang sammen med Jahn Teigen (under navnet «To tenorer»). I 1991 utgav han soloalbumet ''Too Many Mornings. Songs By Sondheim, og i 1993 kom albumet Stage''.
De senere år har han skrevet tekster til musikaler, i samarbeid med komponisten Gisle Kverndokk og dramaturgen Inger Margrethe Schjoldager. De har blant annet skrevet en musikal basert på Sofies verden av Jostein Gaarder, samt Frendelaus, en familieforestilling basert på Hector Malots mest kjente roman.
Parhestene Wiik/Kverndokk har også skrevet operaen Jorden rundt på 80 dager. Operaen skulle vært den første forestillingen i det nye operabygget i Bjørvika, men ble av tekniske grunner utsatt. Den uroppføres 21. mai 2010.
I 2010 debuterte Wiik som kriminalforfatter med romanen Dødelig applaus, og ble nominert til Rivertonprisen for denne boken.
Platorchestia platensis
Platorchestia platensis er en art innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Eikestjertvinge
Eikestjertvinge er en av stjertvingene, en dagaktiv sommerfugl i gruppen glansvinger.
Utseende
Begge kjønn har blå fiolett, mørk farge på vingenes overside. Vingeundersidene er stort sett grå, men det er et hvitt tverrbånd, med mørk skygge, over vingene. Bakvingen har en gul orange rund flekk med mørk kjerne like ved «stjerten».
Vingespennet er mellom 27 og 34 millimeter.
Levevis
Eikestjertvinge finnes i skog med eik, kombinert med åpne lysninger og bergknauser. Arten foretrekker solrike steder.
Larven lever på eiketrær, av både unge blad og kopper.
Eikestjertvinge tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) glansvingen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen, vanligvis noen uker.
Folsyre
Folsyre er betegnelsen på den syntetiske formen av folat, et vannløselig B-vitamin (B9). Folsyre finnes ikke naturlig i kroppen. Ved inntak av for eksempel vitaminpiller som inneholder folsyre, blir den gjort om til dihydrofolat i cellene i tarmveggen ved hjelp av enzymet dihydrofolat reduktase.
Folsyre (til gravide) er et av de kosttilskuddene som anbefales av norske helsemyndigheter. Anbefalt dose er 0,4 mg (400 μg) per dag i en måned før befruktning og i de første tre månedene av graviditeten. Vitaminpiller inneholder normalt 0,2 mg folsyre, så det selges egne folsyretabletter på apoteket med 0,4 mg i tillegg til reseptbelagte tabletter på 1 mg.
Folsyre har også vært utprøvd som medisin for pasienter med hjerte-kar-sykdommer. Ved inntak over tid viste folsyre seg imidlertid å øke risikoen for kreft.
Washington Award
Washington Award er en amerikansk ingeniørvitenskapspris.
Fra 1916 har den blitt delt årlig for «prestasjoner som fremmer lykke, komfort og velvære for menneskeheten». Den deles i fellesskap av følgende foreninger innen ingeniørvitenskap: American Institute of Mining, Metallurgical, and Petroleum Engineers, American Nuclear Society, American Society of Civil Engineers, American Society of Mechanical Engineers, Institute of Electrical and Electronics Engineers, National Society of Professional Engineers, og Western Society of Engineers (som administrerer prisen).
Andrej Dugin
Andrej Vjatsjeslavovitsj Dugin (russisk: Андрей Вячеславович Дугин; født 3. november 1955 i Moskva) er en russisk illustratør og maler. Sammen med ektefellen Olga Dugina har han illustrert en rekke bildebøker, blant annet Madonnas Abdis eventyr fra 2005, med surrealistiske og nitid detaljerte akvareller og akrylmalerier.
I 1989 flyttet kunstnerparet til Tyskland der de bor og arbeider i dag.
Urim og Tummim
Urim og Tummim (, hāʾÛrîm wəhatTummîm, usikker betydning, muligens «lys og åpenbarelse») var i Den hebraiske bibelen (Det gamle testamente) elementer i hoshen, brystduken som ble båret av ypperstepresten i Israel. De er forbundet med orakel og spådom. De fleste forskere antar at frasen refererer til et sett med to objekter som ble benyttet av ypperstepresten som ble sluppet eller kastet og således avslørte Guds vilje.
Urim og Tummim opptrer første gang i Andre Mosebok, men uten å spesifisere hvordan de så ut. De omtales for å være en del av bryststykket som ble båret av Aron i det hellige sted.
Hos De siste dagers hellige (mormonere) har Urim og Tummim fått en spesiell betydning. Der hevdes det at Joseph Smith kom i besittelse av loddene og brukte dem.
Melzerus
Melzerus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En liten, kraftig, brun trebukk med lange antenner. Pronotum har en rundet knøl på hver sidekant. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Oversiden er kraftig punktert.
Levevis
Larvene lever i død ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Cyndaquil
Cyndaquil er en av starterne i andregenerasjons Pokémon. Den er av typen Fire (ild) Pokémon.
Navnet er sammensatt av en forvrengnig av ordet «cinder» som betyr glo (eventuelt «cinders» som betyr aske) og «quill» som betyr pigg/fjærpenn.
Cyndaquil utvikler deg til Quilava,som igjen utvikler seg til typloshyon.
Cyndaquil er nr. 155 i National Dex.
Talorchestia longicornis
Talorchestia longicornis er en art innenfor tangloppefamilien av ordenen Gammaridea, som inngår i gruppen av amfipoder.
Den er utbredt bl.a i Atlanterhavet.
Panamerikansk mesterskap i håndball for kvinner 2015
Panamerikansk mesterskap i håndball for kvinner 2015 ble arrangert i Havanna på Cuba i 2015.
Deshayesorchestia deshayesii
Den er utbredt bl.a i Atlanterhavet, Kattegat og Nordsjøen.
Stemt bilabial plosiv
En stemt bilabial plosiv er en konsonantlyd som forekommer i mange talespråk. Symbolet i det internasjonale fonetiske alfabetet for denne lyden er, og det tilsvarende X-SAMPA-symbolet er <tt>b</tt>. I norsk skrives en ustemt bilabial plosiv med bokstaven «b», som i bror.
ISM-koden
ISM-koden, ISM-normen, eller ISM-forskriften (engelsk: International Management Code for the Safe Operation of Ships and for Pollution Prevention, ISM-Code) er et regelverk vedtatt gjennom Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen (IMO) som setter overordnede rammer for sikker drift av skip. De fleste fartøy med bruttotonnasje på 500 tonn eller mer må følge ISM-koden ved å ha et sikkerhetsstyringssystem og et gyldig sikkerhetsstyringssertifikat. Statsskip (for eksempel krigsskip) som ikke er i kommersiell fart er ikke omfattet av ISM-koden.
Bakgrunn
De tidligste formene for regulering av ulykker innen skipsfarten besto i å finne noen å legge skylden på etter det hadde skjedd. Dette førte til en straffekultur, hvor det ofte var de siste leddene i en lang årsakskjede som ble straffet. Prinsippet var at trusselen om straff ville bidra til å endre rutiner, slik at sikkerhet ble høyere prioritert. Neste steg, utviklet i løpet av 1900-tallet, var etablering av en rekke sett med regler (SOLAS, MARPOL og STCW konvensjonene). Dette nivået var et fremskritt, fordi det rettet seg mot å utbedre kjente svake punkter, før de førte til ulykker. Resultatet var dagens kultur hvor man følger eksterne regler.
En serie alvorlige ulykker innen skipsfarten i 1980-årene (som «Exxon Valdez»-forliset) viste at etterlevelse av regler ikke alltid var nok for å unngå uhell og forebygge forurensning. Selv om eksterne regler fremdeles ble ansett som viktig, var ikke det tilfredsstillende.
Miles Ahead (andre betydninger)
Miles Ahead har flere betydninger
ISM-koden
Bakgrunn
Det neste steget ble derfor å etablere en kultur hvor man regulerer seg selv. Selvregulering alene er imidlertid ikke nok; for å oppnå sikker skipsfart og beskytte miljøet mot forurensning må alle tre fremgangsmåter (straff, eksterne regler og selvregulering) benyttes.
Etter et møte i IMO i oktober 1989 og etter påfølgende arbeid vedtok IMO i 1993 ISM-koden, eller International Management Code for the Safe Operation of Ships and for Pollution Prevention, som er dens fulle engelske navn. ISM-koden er også en del av SOLAS, nærmere bestemt kapittel IX. I 1998 ble ISM-koden obligatorisk for et flertall av større skip i internasjonal fart. I motsetning til annet regelverk fra IMO er ISM-koden svært generell, og tilnærmet uten detaljer, utfyllende bestemmelser finnes i andre internasjonale maritime konvensjoner.
Nylænde (Oslo)
Nylænde (1–23, 6–10) er en gate og et borettslag på Lambertseter i Oslo. Navnet «Nylænde» er etter det norske tidsskriftet Nylænde, med Gina Krog som redaktør. Parallellgata til «Nylænde» heter «Gina Krogs vei». Gata går også i parallell med et nærliggende skogholt med tursti som går forbi stedet der hoppbakkene kjent som «Bekkelagsbakkene» lå før.
ISM-koden
Hva slags fartøy som dekkes
Fiskefartøy med bruttotonnasje 500 tonn eller mer, passasjerskip og lasteskip (tankskip, bulkskip og andre lasteskip), offshoreskip med bruttotonnasje 500 eller mer. Statsskip (for eksempel krigsskip) som ikke er i kommersiell fart er ikke omfattet av ISM-koden, men slike vil ofte allikevel etablere tilsvarende sikkerhetsstyringssystem.
Nylænde (Oslo)
Borettslaget
Nylænde borettslag består av 368 leiligheter fordelt på 18 bygninger. Det drives av OBOS. Borettslaget er på 43 352 m², og ligger i Gina Krogs vei, Lambertseterveien, Nylænde og Østerlisvingen. Den første familien flyttet inn i 1954.
ISM-koden
Sikkerhetsstyringssystem
Et godt SMS lar selskapet måle drift, og viser områder hvor sikkerheten kan forbedres. SMS skal i henhold til ISM-koden dokumenteres både om bord på fartøyene og i land hos selskapet, og gjennomgå jevnlige revisjoner (kontroller), både av interne- og eksterne revisorer. Om selskapet feiler i oppfølging av SMS kan sertifisering for et enkelt skip (sikkerhetsstyringssertifikat), eller hele selskapet (godkjenningsbevis), bli inndratt. Erfaring viser at selskaper som har et fungerende SMS opplever en reduksjon i ulykker og utslipp. Et godt utviklet og vedlikeholdt SMS vil etablere flere barrièrer som hindrer ulykker. Slike barrierer er: utforming og vedlikehold av skip og utstyr, rekruttering og utdanning av ansatte om bord og i land, standard fremgangsmåter for ulike arbeidsoperasjoner og overvåking av at de følges, en sikkerhetskultur, og tilgjengelighet og korrekt bruk av personlig sikkerhetsutstyr.
Uønskede hendelser og avvik
Det er videre et krav i ISM-koden at det er utarbeidet planer for ulike uønskede hendelser, både av selskapet og av det enkelte fartøy. For skipet omfatter det blant annet vurdering av kritisk utstyr som problemer med maskineri, kollisjon, grunnstøtning, brann, forurensning og terrorisme. For organisasjonen på land er det blant annet snakk om planer for organisering av krisestab (maritim/teknisk assistanse, pårørendesenter, presse osv.), oversikt over besetninger og utstyr, rutiner for varsling og kontakt med pårørende.
Både ved ulykker, hendelser som kunne ført til ulykker, og andre hendelser og rutiner som ikke er i samsvar med ISM-koden er det et krav at de rapporteres i et system for avvik. Slike rapporter skal behandles av ledelsen både om bord og i land så korrigerende tiltak kan gjennomføres. Selskapet er pålagt å sørge for at fartøyenes vedlikehold foretas og følges opp systematisk, dette skal dokumenteres fortløpende og eventuelle avvik fra prosedyrer skal rapporteres.
Noter
<references group='note'/>
Sør-Koreas valgkommisjon
Sør-Koreas valgkommisjon (Hangul:, engelsk: National Election Commission, NEC) er et uavhengig myndighetsorgan i Sør-Korea som skal overvåke nasjonale valg, samt å administrere forhold knyttet til landets politiske partier, samt finansieringen av disse. Kommisjonen ble etablert 21. januar 1963.
NEC er etablert etter paragraf 114 i Sør-Koreas konstitusjon som gir den samme status som Sør-Koreas nasjonalforsamling, Sør-Koreas regjering, Sør-Koreas høyesterett og Sør-Koreas konstitusjonsdomstol. NECs viktigste oppgave er å sikre frie valg.
Valgkommisjonen er involvert i valg til offentlige stillinger, inkludert både president, nasjonalforsamling, samt lokale forsamlinger, og administrative ledere i lokalforvaltningen. Kommisjonen har også håndtert valg til ledelsen i landets universiteter, ledere av samvirkeorganisasjoner innenfor landbruk, fiskeri og skogsdrift, samt enkelte private organisasjoner.
Kommisjonen består av en sentral nasjonal kommisjon, samt 16 regionale kommisjoner for hver provins og by på øverste administrative nivå i Sør-Korea. I tillegg finnes 251 kommisjoner for de sørkoreanske byene, bydelene og fylkene, samt 3489 kommisjoner for de lavere administrative nivåene eup, myeon og dong.
Den nasjonale kommisjonen består av ni medlemmer. Tre er utnevnt av presidenten, tre av nasjonalforsamlingen og tre av landets høyesterettsjustitarius. Kommisjonen velger sin egen leder samt ett stående medlem, den eneste som har jobben på fulltid. Det er tradisjon for at en dommer velges som valgkommisjonens leder.
Medlemmene sitter i seks år og kan bare fjernes ved riksrett eller etter en rettskraftig dom. Medlemmene kan ikke være medlem av politiske partier eller delta i politisk aktivitet.
Kommisjonen har et sekretariat til rådighet, som har lokaler i byen Gwacheon i provinsen Gyeonggi, sør for Seoul.
Fredrik Th. Bolin
Fredrik Thorstein Bolin (1931–2005) var en norsk pressemann fra Moss.
Han begynte som journalist i Moss Avis etter artium i 1949. Han studerte senere zoologi og geografi ved Universitetet i Oslo og University of Cambridge og deltok under ekspedisjoner til Svalbard, Grønland, Sør-Amerika og Antarktis. Han hadde også et oppdrag som presseoffiser ved FNs fredsbevarende styrke på Sinai.
I 1965 ble han ansatt i Aftenposten, der han var Brussel-korrespondent fra 1970 til 1976 og redaksjonssekretær for utenriks fra 1976 til 1977. Bolin var tilbake i Moss Avis som ansvarlig redaktør fra 1977 til 1992, da han gikk tilbake til en stilling som politisk journalist for samme avis.
Bolin var medlem av Moss bystyre for Høyre 1956–1959. Mens han var redaktør, var Bolin formann i Den Konservative Presses Forening 1986–1994. Han var hadde også styreverv innen idretten, speiderbevegelsen, naturvernorganisasjoner, Round Table, Rotary, Røde Kors og Norsk Polarklubb.
Bolin ble tildelt Antarctica Service Medal i 1966, Médaille d’honneur pour acte de courage et de dévouement i 1968 og flere pressepriser. Han ble utnevnt til æresmedlem av Den Konservative Presses Forening i 1994.
Miles Ahead (album)
Miles Ahead er et jazzalbum utgitt i av trompetisten Miles Davis. Dette var det første albumet etter Birth of the Cool der Davis hadde med Gil Evans. Evans kombinerte de ti stykkene på albumet som en slags suite, der alle låtene fulgte opp den forrige uten stopp. Davis er den eneste som spiller solo på dette albumet.
En femte innspillingsdag, som involverte kun Davis, ble brukt for å spille over enkelte småfeil og mangler. Siden albumet er produsert som mono, er disse overspillingene ganske klare i en nyere stereo setting.
Sporliste
En CD-utgivelse inneholder et alternativt opptak av «Springsville», «Miles Ahead» (feilmerket som «Blues for Pablo»), et komplett sammensatt øvelsesopptak av låtene «The Meaning of the Blues» og «Lament» (spilt inn som ett sammenhengende spor) og «I Don't Wanna Be Kissed (By Anyone But You)»
Helsingforsavtalen
Helsingforsavtalen, eller samarbeidsavtale mellom Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige er en avtale som regulerer det offisielle samarbeidet mellom de nordiske landene, og blir i blant kalt «Nordens grunnlov».Traktaten ble underskrevet i Helsingfors i Finland 23. mars 1962 og trådte i kraft 1. juli samme år.
Parter i avtalen er Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige. Avtalen har 70 artikler og i første artikkel heter det: ''«Avtalepartene skal søke å bevare og ytterligere utvikle samarbeidet mellom landene på det rettslige, kulturelle, sosiale og økonomiske område, og når det gjelder samferdsel og miljøvern. Avtalepartene bør rådføre seg med hverandre i spørsmål av felles interesse som behandles i europeiske og andre internasjonale organisasjoner og konferanser.»''
I artikkel to heter det: «Ved utformingen av lover og andre rettsregler i de nordiske land skal statsborgere i de øvrige nordiske land behandles likt med landets egne statsborgere.»
Foreningen Norden feirer hvert år Nordens dag på dagen da avtalen ble inngått.
Theodor Kinck
Ved siden av legeyrket var Theodor Kinck også aktiv som maler, både portretter og landskapsbilder med motiver fra lokaliteter som Setesdal og Hardanger hvor han virket som lege. Flere av bildene er samlet i det som var hans hjem på Tangerås, Strandebarm i Hardanger.
Loppa og Nærøy
Otto Theodor Kinck giftet seg med Hanna Guliante Johannessen (1840–1923) i 1864. De flyttet til Loppa i Finnmark hvor han begynte som lege.
Den eldste sønnen, Hans Ernst Kinck, ble født 11. oktober 1865. Faren skildrer fødselen i sin dagbok, og skriver: «Nu følte jeg en Glæde jeg aldrig før har fornemmet». Seksten måneder senere ble tvillingene Karl (1867-1938) og Johan (1867-1897) født.
I mars 1867 fikk han en ny stilling, i Ytre Namdal. Familien slo seg ned på gården Skillingstad i Nærøy.
Japan under Paralympiske sommerleker 2016
Japan deltok under Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro, Brasil, fra 7. til 18. september 2016.
Theodor Kinck
Setesdal
Høsten 1871 flyttet familien til Frøysnes i Bygland i Setesdal. Her møtte de Johannes Skar som var i Setesdal «for at optegne dalens sagn», skriver Hans E. Kinck. Skar ble huslærer for de tre brødrene. Dikteren skriver videre at undervisningen «bestod omtrent udelukkende i at gjenfortelle Snorre og Mosebøgerne, – og fortellingenes tone blev den samme i begge; de to værker løb ialfald sammen for meg – som en kongesaga begge.
Otto Theodor Kinck malte flere av sine største landskapsbilder i Setesdal. I Setesdal ble datteren Aadel (1874-1961) født. Året etter, i 1875, kom sønnen, Otto Theodor, men han levde bare i ett år og ble begravet i Bygland.
Strandebarm
De eldste barna slo dype røtter i Setesdal og for dem var det nok tungt da familien brøt opp i 1876 og flyttet til Strandebarm i Hardanger. I det mildere klimaet i Hardanger kunne distriktslegen falle til ro, og der ble det født ytterligere to barn; en gutt i 1878 som døde bare fire måneder gammel, og en pike i 1884 som heller ikke fikk leve. Hans kone Hanna fødte i alt ni barn, hvorav fem levde opp. Men Johan, den ene av tvillingene, ble bare 30 år gammel. Han døde i 1897.
Plikttro og folkekjær
Edvard Beyer skriver: «Vitnemålene om Otto Theodor Kinck stemmer godt over ens. Han var en plikttro og folkekjær lege, mild og blid, fordomsfri, hensynsfull og varhendt, jevn og liketil i omgang, lun og gløgg, med sterk sans for humor og stor evne til å komme på talefot med bøndene – voksne som barn – og vinne tillit hos dem». (Beyer, 1956, s. 9.) Politisk var han konservativ, og han ble gjerne valgt til kommunale tillitsverv der han virket som lege. I tillegg til malingen, var han ivrig opptatt av lokalhistorie og botanikk. Han fulgte levende med i barnas utvikling, og var opptatt av at også døtrene skulle få utdannelse. Karl ble lege som sin far, og Ida var en av de få kvinnene på den tid som tok Examen Artium. Foreldre og søsken leste Hans Ernsts bøker etter hvert som de kom ut, og faren kommenterte dem gjerne i brev. Man har ment at sønnen hadde sin psykologiske interesse og utpregede fargesans fra faren.
Kinckhuset på Tangerås
Etter Otto Theodor Kincks død i 1903 har de lokale tatt vare på hans gravsted, og dette har blitt blant de største turistmålene i bygden. Otto Theodors enke, Hanna Guliante, overlevde sin mann med 20 år. Hun solgte eiendommen i 1920, og levde sine siste år i Kolbotn utenfor Kristiania der hun døde i 1923. Men Kinck-huset i Strandebarm ble pietetsfullt behandlet av dem som overtok det, og i dag er det et interessant kultursentrum (jf. www Kinckhuset.no). Det er både et synlig minne om distriktslegen, hans familie og hans virke, og ikke minst, en ramme om kulturarrangementer viet en av Norges mest særpregede og betydelige diktere, Hans E. Kinck.
Gandhinagar
Gandhinagar (hindi, gujarati ) er hovedstaden i den indiske delstaten Gujarat. Den ligger på bredden av elven Sabarmati, i nordøstlige Gujarat. Ahmadabad, som er delstatens største by, ligger omtrent 30 km sør for Gandhinagar. Selve byen består av 30 sektorer. Gandhinagar er oppkalt etter Mahatma Gandhi, som ble født i Gujarat.
Da den gamle delstaten Bombay skulle deles i Maharashtra og Gujarat i 1960, var det først tenkt at Ahmadabad skulle bli Gujarats hovedstad, men i stedet bygde man da en helt ny by lenger inn i landet, langs Sabarmati-elven.
Gandhinagar, som den nye hovedstaden skulle hete, ble ferdiggjort og begynte å fungere som hovedstad i 1970. Den er den nest største byen i India etter Chandigarh som har blitt utarbeidet gjennom byplaner. Ettersom man anvendte nesten samme retninger som i Chandigarh kan det hevdes at også byplanen for Gandhinagar ble utarbeidet av den sveitsiske arkitekten Le Corbusier.
Ved siden av de administrative enhetene i byen har også elektronikkindustrien vokst i Gandhinagar. Befolkningsveksten i Gandhinagar var spesielt stor i 1980-årene.
Eksterne lenker
Gandhinagar
HG
Hg og hg kan sikte til:
Jørpa
Jørpa, også skrevet Gjørpa, er en årviss snøskavl som dannes i fjellet Middagsnibba (Nonsnibba, 1803 moh.) på vestsida av Kjenndalen innerst i Lodalen i Stryn kommune i Sogn og Fjordane.
Navnet brukes også om snøraset som utløses når snøskavlen faller 500-600 meter ned i dalen. Det årlige raset skaper et enormt lufttrykk som kan gjøre store ødeleggelser. På motsatt side av dalen ligger ei stor fjellblokk, Jørpesteinen. Den skal ha blitt flyttet av lufttrykket fra Jørpa blant annet i 1832, 1904 og en gang på 1970-tallet. Kjenndalen er ubebodd, og det er ikke kjent at mennesker skal ha blitt tatt av snøraset. Men en restaurant oppe i dalen ble knust av lufttrykket i 1989. Sju hester på beite i dalen ble drept av lufttrykket fra Jørpa i 1893, og 17. mai 1924 tok lufttrykket fra raset livet til fem hester.
Eicochrysops
Eicochrysops er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
Små (vingespenn 20-25 millimeter), spinkle blåvinger med eller uten stjert på bakvingen. Hannenes overside er skinnende blåfiolett, hunnenes brun. Begge kjønn har et kort, oransje tverrbånd eller en oransje flekk på bakvingen. Undersiden er lysgrå med noen små, svarte flekker og en oransje flekk ved bakhjørnet.
Levevis
Larvene lever på ulike planter, blant andre i syrefamilien, erteblomstfamilien og Santalaceae.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara, også på Madagaskar.
Twelve Inch Club
Twelve Inch Club var den andre musikk-EPen med a-ha av fire eksklusive for det japansk markedet. Denne ble utgitt i 1985. Som de andre tre EP-ene er den sjelden i den forstand at den ble utgitt kun i Japan. Noen, men ikke alle, av de første eksemplarene hadde tittelen feilstavet som «Twelve Ihch Club».
NG
NG, Ng og ng kan referere til:
Kuummiut
Kuummiut er en bygd i Ammassalik kommune på Grønland. Den ligger i Østgrønland amt, innerst i Ammassalikfjorden.
Kuummiut er kommunens største, og Grønlands tredje største bygd med ca. 377 innbyggere.
Bygda ble etablert i 1915 som en misjonsstasjon. Før dette kaltes området Tsiarngarmiit («sandens folk»), mens dagens navn betyr «elvens folk». Det nye navnet ble valgt på grunn av sin nærhet til elven. I 1965 ble bosettingen Skjoldungen lagt ned, og befolkningen herfra ble flyttet til Kuummiut.
Fra Kuummiut kan man drive med kajakk, eller drive med fjellvandring. Fjellene her er ganske bratte, og når 2 000 meters høyde.
Pandesal
Pandesal eller pan de sal (spansk for «salt brød» ) er et vanlig brød bolle på Filippinene, laget av mel, egg, gjær, sukker og salt.
Beskrivelse
Pandesal er en populær gjærbakst i Filippinene. Brøddeigen rulles i lengen (bastón) som rulles i fine brødsmuler, deles, settes til gjæring og bakes.
De serveres gjerne varme og dyppes gjerne i kaffen. Den kan også komplementeres med smøt eller margarin, ost, syltetøy eller peanøttsmør.
ISmak og tekstur ligner det puertoricanske brød pan de agua og de meksikanske bolillos. Til tross for sitt navn smaker pandesal heller noe søtlig enn salt.
Historie
Forløper til pandesal var pan de suelo («gulvbrød»"), en lokal spank-filippinsk verdjon av den franske baguette bakt direkte på bunnen (gulvet) av trefyrt ovn (en pugon). Den var av hvetemel og ble hardere enn pandesal, og kunne ha en skorpe. Ettersom hvete ikke dyrkes på Filippinene, fikk bakerne over til et noe mer tilgjengelig og billigerre slag mel, som gav pandesal en mykere og mer deigaktig tekstur.
Pandesal fikk mer popularitet tidlig på 1900-tallet, da billigere amerikansk hvete ble lettere tilgjengelig. Pandesal bakes imidlertid slik at det har noe mer til felles med spansketidens type. Brødet er blitt svært vanlig til frokost.
Kārlis Skrastiņš
Kārlis Skrastiņš (født 9. juli 1974 i Riga i Latviske SSR, død 7. september 2011 i en flyulykke i nærheten Jaroslavl i Russland), var en profesjonell latvisk ishockey forsvarsspiller, som spilte for Lokomotiv Yaroslavl i Kontinental Hockey League.
Kvindelige Studenters Sangforening
Kvindelige Studenters Sangforening (KSS) er det offisielle kvinnekoret ved Universitetet i Oslo. Det ble stiftet allerede i 1895, og i 2020 fylte koret 125-årsjubileum. Tross sin høye alder er koret i dag et ungt og ambisiøst akademisk kor med ca. 55 sangere. - Som verdens eldste akademiske kvinnekor har KSS spilt en viktig rolle, både for universitetet og for kvinnesaken, samtidig som koret har fått sin plass i musikkhistorien med sine musikalske prestasjoner og uroppføringer. KSS har også vært en sentral del i livene til hundrevis av sangersøstre som gjennom årene har deltatt i dette musikalske fellesskapet.
Miljøet innad har alltid vært viktig for koret, og det sosiale danner et fundament som skal inspirere både til samhold og vakker sang. Koret har mange tradisjoner som opprettholdes årlig. Blant annet pleier koret å synge ved markeringen ved Camilla Collett-statuen i Slottsparken på 17. mai, og bidra med musikalske innslag under doktorkreeringer og ved immatrikuleringen av nye studenter. Av nyere tradisjoner kan den årlige Luciakonserten nevnes, der overskuddet fra konsertene har gått til et veldedige formål. Tidligere har overskuddet gått til blant annet Flyktninghjelpen (2005-2015), Malala Fund (2016-2017) og Zulufadder (2018-2019).
Historie
Korets første opptreden fant sted i Studentersamfundet våren 1896. Den første konserten ble holdt i Drammen den 11. mai 1897. Solister på konserten var Ella Anker og Gudrun Domaas.
Dirigenter
Kvindelige Studenters Sangforenings første dirigent var O.A. Grøndahl, som fra før dirigerte Den norske Studentersangforening. Dirigenter gjennom tidene har vært:
Konkurransedeltagelser
KSS har de senere årene deltatt i en rekke korkonkurranser i inn- og utland. I august 2019 deltok koret i Grand Prix of Nations under European Choir Games i Gøteborg, arrangert av Interkultur. Her gikk koret av med seieren både i klassen for voksenkor og folklore, med noen av konkurransens høyeste poengsummer. Våren 2019 deltok koret i Fleischmann International Trophy Competition i Cork, Irland, og vant en tredjeplass. Høsten 2017 deltok koret på en konkurranse arrangert av European Grand Prix for Choral Singing i Tolosa, Spania. Koret fikk andreplass i klassen Folklore og fjerdeplass i Polyfoni. Sommeren 2015 deltok de i European Choir Games i Magdeburg, Tyskland. Med seier i både klassen for like stemmer og blandede kor, samt Folklore, gikk de til Grand Prix of Nations i begge klasser og vant også begge disse konkurransene. Med høye poengsummer kunne de etter konkurransen innta førsteplassen på Interkulturs rangering av verdens beste kvinnekor, en posisjon koret fortsatt holder i dag (2021). I tillegg til å være rangert som verdens beste kvinnekor har koret i dag plasseringen 3. beste kor innen Folklore, samt en 22.-plass i verden blant alle kor. De er dermed det høyeste rangerte norske koret i verden på Interkulturs ranking.
I september 2009 deltok KSS i Grieg Internasjonale Korfestival i Bergen under ledelse av dirigent Marit Tøndel Bodsberg. Her hentet de hjem en tredjeplass i klassen for folkemusikk, samt en sammenlagt tredjeplass i klassen for sakral musikk. I oktober 2011 reiste KSS til Manchester for å representere Norge og NRK i den internasjonale korkonkurransen Let the peoples sing, og vant 3.-plass i klassen for voksenkor. I juni 2012 deltok KSS i Syng for oss i Bergen, og hentet hjem 1. premie i klasse A+, og i november 2012 vant koret 1.-plass i klassen for like stemmer, og ble nummer 2 i Grand Finale under NM for kor.
Hank Garland
Walter Hank Garland (født 11. november 1930 i Cowpens, Sør-Carolina, USA, død 27. desember 2004 i Orange Park, Florida, USA) var en amerikansk gitarist.
Den Konservative Presses Forening
Den Konservative Presses Forening (DKPF) var en norsk konservativ presseorganisasjon med nær tilknytning til partiet Høyre. Den ble stiftet i 1892, og var lenge en av de eldste presseorganisasjonene i Norge. Medlemmene omfattet redaktører, journalister, utgivere og forretningsførere i erklærte konservative aviser. Med partipressens gradvise avvikling fra 1970-årene forsvant etter hvert også foreningens eksistensberettigelse.
Stiftelse og storhetstid
Foreningen ble stiftet på et møte i Frimurerlosjen i Kristiania den 29. august 1892. Initiativtagerne var Amandus Schibsted fra Aftenposten og Nils Vogt fra Morgenbladet. Til møtets æresformann ble sjefredaktør Christian Friele i Morgenbladet valgt, mens Nils Vogt ble valgt til foreningens første formann. Foreningen ble i begynnelsen et møtested for konservative journalister som diskuterte pressefaglige og politiske spørsmål. Språkpolitisk stod DKPF på riksmålets side, og motsatte seg samnorsklinjen. Allerede i 1898 opptok DKPF et kvinnelig medlem, Anna Hvoslef, som forøvrig var en av Norges første kvinnelige journalister.
Motsatsen Venstres Presseforening ble stiftet i 1894, men de to foreningene innledet et tett pressefaglig samarbeid istedenfor å ligge i konflikt med hverandre. Senere oppstod også Frisindede Venstres Presseforening og Den sosialdemokratiske presseforening, presseorganisasjoner for henholdsvis Frisinnede Venstre og Arbeiderpartiet. DKPF og Venstres Presseforening gikk i 1910 sammen om å stifte det partipolitisk uavhengige Norsk Presseforbund, etter flere mislykkede forsøk på å komme til en slik enighet.
På Høyres landsmøte i 1893 ble det fattet et vedtak om å la DKFP sende sin egen delegasjon med tre delegater, og DKPFs formann ble også gitt en fast plass i Høyres landsstyre. På Høyres landsmøte i 1908 vedtok man med stort flertall Amandus Schibsteds forslag om å henstille sentralstyret til å gi alle DKPFs sjefredaktører adgang til partiets landsmøter, på lik linje med stortingsrepresentantene. I foreningens jubileumsskrift fra 1917 understreket man også den store politiske innflytelsen man hadde overfor Høyre, og at foreningen hadde blitt et «politisk centrum for vort parti, ved siden av de aarlige landsmøter».
Man fikk etter hvert to varige lokalforeninger, Vestfold Konservative Presseklubb og Østfold Konservative Presseforening, som lenge var tilknyttet henholdsvis Vestfold Høyre og Østfold Høyre i tillegg til Den Konservative Presses Forening.
Etterkrigstid og bortfall
Etter den andre verdenskrig organiserte man i 1945 fellesorganet Norsk Høyrepresse, hvor DKPF og Høyres Bladeierforening gikk sammen. Norsk Høyrepresse sørget for at Høires Pressekontor, Høirepressens Propaganda- og Organisasjonskontor og Høirepressens Oslokontor slo seg sammen til Høires Pressekontor, senere kjent som Høyres Pressebyrå. De konservative presseorganisasjonene fikk så en paraplyorganisasjon kalt Høyrepressens Samarbeidsutvalg, hvor DKPF fikk tre representanter. På et medlemsmøte i 1966 besluttet man å støtte norsk EF-medlemskap.
Selv om DKPF stadig var representert i Høyres organer, tapte foreningen innflytelse fra slutten av 1960-årene og utover. I begynnelsen av 1970-årene oppstod en debatt i Høyre om avisenes faste representasjon i partiets organer, og det ble rettet kritikk fra partiet mot avisene. DKPF kritiserte samtidig partiledelsens ønske om bistand samtidig som man distanserte seg fra den konservative pressen, og man motsatte seg et riksdekkende medlemsblad for partiet. I 1977 ble DKPFs sjefredaktørers adgang til Høyres landsmøte som selvskrevne delegater endret, og DKPF måtte nøye seg med å velge 15 delegater, hvorav foreningens formann og viseformann var selvskrevne. Fra 1982 hadde DKPFs formann kun observatørstatus med talerett i Høyres sentralstyre. På Høyres landsmøte i 1983 ble partiets vedtekter endret, og DKPF møtte med fast delegasjon for siste gang. Fra slutten av 1980-årene anså ikke DKPF seg som partipolitisk bundet overhodet, og formann Fredrik Th. Bolin oppfordret Norsk Høyrepresse til å slutte å bruke betegnelsen «høyreaviser», ettersom avisene var hverken eiermessig, redaksjonelt eller organisatorisk bundet til Høyre.
I 1993 var det ca. 100 medlemmer i foreningen. I 2002 forsvant den gjenværende aktiviteten i foreningen.
The Great Escape (Paperboys-album)
The Great Escape er et musikkalbum med Paperboys, utgitt i 2003. Albumet lå 4 uker på VG-lista og endte med 3.-plass som beste plassering.
Kunståret 1265
Dødsfall
1265 in art
Kaikadi
Kaikadi er ei indisk mynde som minner litt om whippet, men den skal ikke være en slektning. Likheten har trolig kun med størrelse å gjøre. Noen hevder at det er en god del terrierblod i denne hunden, men man vet egentlig ingen ting om opphavet.
Opprinnelse og alder
I sin opprinnelige form skal rasen være utdødd, men det eksisterer fortsatt hunder under denne betegnelsen i India. Navnet har den fått etter en nomadisk stamme (samme navn) som lever i Maharashtra-området. Også språket dette folket snakkes kalles kaikadi. Trolig er dagens hunder en krysning mellom den nå utdødde mynden og andre raser (som terrier).
Utseende, anatomi og fysikk
Kaikadi har ei mye rettere overlinje enn whippet, nesten som en azawakh. Fargene kan være hvit, gyllenbrun eller sort sies det.
Den er liten til mynde å være, med en mankehøyde på maksimalt ca. 40 cm, noe som forsterket intrykket av at denne mynden kanskje ikke er en ren mynde, men en blanding. Pelsen er trolig lang eller semi-lang, for det fortelles at den trenge ganske mye vedlikehold.
Lynne og væremåte
Kaikadi er voktsom og skeptisk og ikke så rent lite sky overfor fremmede, men sies å være lojal og hengiven overfor de den regner som en del av flokken.
Olivier Karekezi
Olivier Karekezi (født 25. mai 1983) er en rwandisk fotballspiller som spiller for den svenske klubben Östers IF. Han har en fortid hos Helsingborgs IF og Hamarkameratene
Spillerkarriere
Karekezi blir regnet som en offensiv midtbanespiller, men han kan også spille midtspiss. Han kom til Helsingborg foran 2005-sesongen fra den rwandesiske klubben APR FC og skåret fem mål på 18 kamper den første sesongen. I 2006 skåret han elleve mål for Helsingborg og ble dermed klubbens toppskårer. Han ble også cupfinalemester med Helsingborg i 2006.
Olivier Karekezi er også fast inventar og kaptein på Rwandas herrelandslag i fotball, og har skåret seks mål på 44 kamper. Blant annet representerte Karekezi landet sitt under Afrikamesterskapet i fotball i 2004.
Stemt bilabial frikativ
En stemt bilabial frikativ er en konsonantlyd som forekommer i enkelte talespråk. Symbolet i det internasjonale fonetiske alfabetet for denne lyden er, og det tilsvarende X-SAMPA-symbolet er <tt>B</tt>. Symbolet er den greske bokstaven beta. Dette symbolet brukes av og til også til å angi en bilabial approksimant, men denne kan angis mer nøyaktig ved å legge til et diakritisk tegn,.
Forekomst
Denne språklyden forekommer i blant annet amharisk, ewe, japansk, kabylsk, katalansk, enkelte belgiske dialekter av nederlandsk, gascognsk oksitansk, spansk, turkmensk og ukrainsk.
Kunståret 1224
Kunståret 1224 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1224.
Dødsfall
1224 in art
Spesialområde bevaring
Spesialområde bevaring er en tidligere bestemmelse i plan- og bygningsloven som innebærer at et større natur og/eller kulturmiljø er regulert til spesialområder med formål bevaring, jf. Plan- og bygningsloven § 25 nr 6.
«Hensikten med reguleringsformålet med tilhørende bestemmelser er å bevare, videreutvikle og dels gjenopprette områdets opprinnelige karakter og uttrykk. Tiltak som virker skjemmende og som kommer i konflikt med planens målsetting skal ikke tillates.»
I gjeldende plan- og bygningslov har bestemmelsene knyttet til hensynssone bevaring erstattet spesialområde bevaring.
Holmlia
Holmlia ligger helt syd i Oslo i bydelen Søndre Nordstrand og er blant Oslos største og nyeste drabantbyer/boligstrøk. Avstand til bysenteret er omtrent én mil. Området består av omkring 4 500 leiligheter med tilsammen over 12 000 beboere og ble hovedsakelig utbygd i 1980-årene. Den første innflyttingen i forbindelse med drabantbyutbyggingen skjedde høsten 1980 på Sloreåsen. Holmlia-navnet stammer fra Holmlia stasjon med samme navn på Østfoldbanen, som igjen er konstruert fra gården Holm kombinert med husmannsplassen Lia. (Det første forslaget, Holm stasjon, ble avvist av Jernbaneverket fordi Vestfoldbanen allerede hadde en Holm stasjon.) Holmlia har en sentral beliggenhet, det tar kun 13 minutter med tog til Oslo S. Området er omgitt av mye skog og har gode turmuligheter. Stasjonsområdet med trappen er tegnet av NSB Arkitektkontor v/ Arne Henriksen. Prosjektet mottok Houens fonds diplom for 1988. Den nye Holmlia stasjon (som ble anlagt noen hundre meter nord for den gamle stasjonen) ble tatt i bruk i juni 1982.
Befolkning
Gjennomsinittsalderen til Søndre Nordstrands beboere er lav. Nesten halvparten av beboerne er under 30 år, og ca. 27 % er barn under 15 år. Holmlia er et av de mest internasjonale strøkene i Norge og representerer mange ulike nasjonaliteter.
Holmlia har et bredt fritidstilbud for barn og ungdom. Blant annet:
Holmlia Idretts- og svømmehall – kommunal og åpent for både barn og voksne.
Holmlia senter
Senteret ble åpnet i desember 1982. Området foran Holmlia senter er knutepunkt for flere bussruter. Senteret består av flere bygninger rundt en åpen plass og har et utvalg butikker som dagligvarehandel, Vinmonopol, bokhandel, blomsterbutikk osv. Holmlia politipost, som ble opprettet i 1984, har også kontorer på senteret. Politiposten er et "servicekontor" for Manglerud politistasjon og er en del av stasjonenens kriminalitetsforebyggende arbeid.
November 2021 åpnet nye Holmlia senter.
Jacqueline Auriol
Jacqueline Auriol (født 5. november 1917 i Challans, Vendée, død 11. februar 2000 i Paris) var en fransk flyger som har satt flere verdensrekorder.
Biografi
Hun ble født som Jacqueline Marie-Thérèse Suzanne Douet i Challans, Vendée, datter av en velstående skipsbygger, og hun ble uteksaminert fra Universitetet i Nantes etter å ha studert kunst ved École du Louvre i Paris.
I 1938 giftet hun seg med Paul Auriol, sønn av Vincent Auriol (som senere skulle bli Frankrikes president). Under andre verdenskrig arbeidet Jacqueline Auriol mot den tyske okkupasjonen av Frankrike ved å hjelpe den franske motstandsbevegelsen.
Hun tok opp flyvning i 1946, fikk sitt flysertifikat i 1948 og ble en dyktig stunt- og testpilot. Jacqueline ble alvorlig skadet under en kollisjon med en Grumman G-44 Widgeon hvor hun var passasjer i 1949. Flere bein i ansiktet ble knust og hun tilbragte nesten tre år i sykehus og gjennomgikk 33 rekonstruktive operasjoner. For å sysselsette tankene studerte hun til mastergrad i algebra, trigonometri, aerodynamikk, og andre fag som var nødvendig for å oppnå sertifikat som yrkesflyger.
Fire ganger ble hun tildelt Harmontroféet av en amerikansk president som en anerkjennelse for hennes luftfartsbedrifter. Hun forklarte en gang sin lidenskap for fly ved å si:
Hennes livshistorie ble fortalt i hennes selvbiografi fra 1070: I Live to Fly utgitt  på fransk og engelsk.
Jacqueline og hennes mann ble skilt i 1967 og hun giftet seg på nytt i 1987. De fikk to sønner sammen. I 1983 var hun en av grunnleggerne av det franske Académie de l'air et de l'espace.
Rekorder
Jacqueline Auriol har følgende hastighetsrekorder:
1757
1757 (MDCCLV) i den gregorianske kalender var et år uten skuddag som begynte på en lørdag.
Siste stikk
Siste stikk blir regnet som et roligere album enn det foregående albumet Månemannen, men fremdeles er det flere låter som har et typisk rockepreg. Vamp samarbeidet på tre av låtene («Denne uro», «Kim du nå va?» og «Svin på skog») med Kringkastingsorkestret.