cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frontispis (bok)
Frontispis eller frontispise er en detaljert, dekorativ illustrasjon som befinner seg på siden som er vendt mot tittelsiden i en bok. Tidligere ble betegnelsen brukt om selve tittelsiden.
Egil Hovland
Egil Hovland (født 18. oktober 1924 på Mysen, død 5. februar 2013 i Fredrikstad) var en norsk korleder og organist, og en av Norges mest produktive samtidskomponister. Produksjonen omfatter symfoniske verk, kammermusikk, korverk, konserter (for ulike soloinstrumenter), opera, kirkemusikk (bibelspill, kirkeballetter, liturgisk musikk). Han er allment kjent for salmen Måne og sol med tekst av Britt G. Hallqvist. I Norsk Salmebok er han representert med en rekke melodier.
Da Hovland var fire år, flyttet familien til Fredrikstad. Faren dirigerte der et kor, og dette ble Egils første kontakt med musikk. Han begynte snart å få undervisning og studerte senere ved Oslo Musikkonservatorium med Arild Sandvold og Bjarne Brustad, og mottok sin eksamen i kirkemusikk. Han studerte også i København med Vagn Holmboe, ved Tanglewood med Aaron Copland og i Firenze med Luigi Dallapicolla. I 1949 startet han sitt mangeårige daglige virke som organist i Glemmen kirke i Fredrikstad. Han var også en tid musikkanmelder i Demokraten.
Padling under Sommer-OL 1948
Padling under Sommer-OL 1948. Padling var med som olympisk øvelse for andre gang i OL-1948 i London. Det ble konkurrert om ni olympiske titler og for første gang deltok kvinner. Det var fire klasser for kajakk og kano for herrer og en i kajakk for kvinner. Sverige ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Tsjekkoslovakia med tre.
NM i fotball for kvinner 2006
Norgesmesterskapet i fotball for kvinner 2006 er en norsk fotballturnering. Det var det 29. offisielle norgesmesterskapet i fotball for kvinner. Røa Idrettslag ble norgesmestre etter å ha slått Asker i finalen, som ble spilt lørdag 11. november på Bislett stadion i Oslo.
Egil Hovland
I 2005 ble han forfremmet til kommandør av St. Olavs Orden for sin innsats for norsk musikkliv. I 2004 ble han utnevnt til æresmedlem av Foreningen for Norske Kordirigenter (Fonoko) og i 1992 mottok han Fritt Ords Honnørpris for "nyskapende virke innen kirkelig kunst." I 2013 ble det startet en kirkemusikkfestival i Fredrikstad i Egil Hovlands ånd, kalt Egil Hovland-festivalen.
NM i fotball for kvinner 2006
Røa kom til finalen ved å slå Horten, Bamble, Kolbotn og Trondheims-Ørn.
1. runde
Asker og Kattem slapp å spille første runde.
2. runde
Tirsdag 13. juni:
Egil Hovland
Hovland døde den 5. februar 2013 på et sykehjem i Fredrikstad.
NM i fotball for kvinner 2006
2. runde
1= Mandag 12. juni.
Egil Hovland
Innspillinger
I 2004, i anledning Hovlands 80-årsdag, spilte Gunnar Petersen-Øverleir inn platen Egil Hovland organ works med orgelverker av Hovland.
«Fange og Fri» Op 134. Kringkastingsorkesteret, Den norske operas kor.
NM i fotball for kvinner 2006
3. runde
2= Tirsdag 1. august
3= Fredag 4. august
4= Søndag 6. august
4. runde/Kvartfinale
Onsdag 30. august:
Semifinale
Lørdag 30. september/Søndag 1. oktober:
Finale
Finalen ble spilt på lørdag 11. november foran 8856 tilskuere.
Ubenyttede reserver, Asker:Christine Libach, Ann-Mariell Storvold, Gunhild Herregården, Kristin Stundal, Hanne Ruud Reksten, Pernille Frostad Bakken.
Sundbrua
Sundbrua kan vise til:
Svindlere med stil
Svindlere med stil kan referere til
Umettet fett
Umettet fett er fett som inneholder umettede fettsyrer og hvor det ett eller flere steder i karbonkjeden er en dobbeltbinding mellom to av karbonatomene. Disse har en dobbeltbinding mellom karbonatomer. Disse har da «umettet» antall karbonatomer fordi istedenfor en dobbeltbinding kunne det vært andre atomer, da karbon bare kan ha fire enkeltbindinger. Vi finner umettet fett i fisk, planter og grønnsaker, men også i kjøtt og animalske matvarer. Umettede fettsyrer gir mindre kolesterol i blodet enn mettede fettsyrer. Umettet fett kan deles inn i cisfett og transfett.
Dronning Alia internasjonale lufthavn
Dronning Alia internasjonale lufthavn er en flyplass i byen Amman i Jordan. Flyplassen ble åpnet i 1983, og er betegnet som en internasjonal flyplass. Den er oppkalt etter Alia al-Hussein, dronning av Jordan.
Hitraaksjonen
Hitraaksjonen var en aksjon i 1975 der bønder på Hitra nektet å betale skatt som en protest mot de dårlige rammebetingelsene landbruket hadde fått over lengre tid. Aksjonen fikk stor nasjonal oppmerksomhet og førte til en bedring av norsk landsbruks vilkår gjennom en opptrappingsplan.
Jan van Eyck
Jan van Eyck (født ca. 1390 i Maaseik nær Maastricht, død 9. juli 1441 i Brugge) var en flamsk billedkunstner.
Introduksjon
To geografiske sentre dominerte 1400-tallets europeiske maleri: ungrenessansens Italia, med blant annet Masaccio og Boticelli, og Flandern med Jan van Eyck. I Italia ville kunstnerne gjenopplive antikkens skikkelser av den menneskelige anatomien med temmelig idealiserende drag. Derfor ble sentralperspektivet oppfunnet, og et flertall av malere forsøkte å gi en illusjon av dybde i sine malerier og fresker. I Flandern innstilte man seg derimot stort sett på en minutiøs detaljrealisme i fremstillingen av først og fremst sakrale motiver, som viste et omfattende symbolsk innhold. I Flandern fikk staffelimaleriet sitt gjennombrudd, hvilket ledet til at en nyrik og mektig borgerklasse kom til å utgjøre bestillerne av malerier. Maleriene, som tidligere hadde blitt utført på store paneler eller som fresker, fikk nå et intimere format gjennom lerretmaleriet. Til og med maleriteknikken ble utviklet, gjennom at Jan van Eyck forfinet oljemaleriet.
Liv og verk
Jan van Eyck var, sammen med broren Hubert (1375–1426), samt, i en viss målestokk Hugo van der Goes, det flamske maleriets fremste skikkelser på denne tiden. Broren Huberts rolle og delaktighet i den kunstneriske produksjonen har blitt holdt i skyggen. Hans signatur finnes, de facto, bare på ett verk, den praktfulle altertavlen, Gentalteret, i St. Baconkatedralen i Gent. Forsøk har blitt gjort, gjennom genetisk analyse, å kunne sikre Huberts innsatser, men dessverre forgjeves.
Jan van Eyck, som ble født rundt 1390 i en liten by nær Maastricht, var i 1422-1424 i tjeneste hos Johan av Bayern, greve av Holland. Etter hans død, søkte han seg til Filip den gode av Burgunds hoff i Lille, og ble i løpet av kort tid hans sendebud, med oppdrag i Spania (1426) og Portugal (1428). Fra 1430 var han bosatt i Brugge.
De første verkene som tilskrives Jan van Eyck er de miniatyrene som i 1902 ble identifisert som «Heures de Turin» og «Heures de Milan». Brødrene van Eycks klare og realistiske stil ble prissatt og iblant imitert, men viste seg å være for vanskelig for de fleste kunstnere å følge. Selv om tradisjonen som påstår at den ene eller begge brødrene oppfant oljemaleriet er blitt motbevist, forandret uten tvil deres virtuose beherskning av teknikken og de forbedringer de innførte, hele karakteren av mediet. Jans elev Petrus Christus kan ha vært den som utlærte hemmeligheten med teknikken til Antonello da Messina og hans italienske kunstnerkolleger.
Jan van Eycks mest kjente maleri, er det symbolmettede maleriet «Arnolfinis bryllup», som er et dobbeltportrett av stor psykologisk innsikt, med et omfattende interiør, og et av de første sjangermaleriene. Storheten i Jan van Eycks genialitet fremgår av hans måte å fremstille et sådant motiv med den aller største klarhet og realisme, og på tross av de hverdagslige omgivelsene, skaper han en mystikk som er så stor at den har trosset alle tolkningsforsøk.
Arnolfinis bryllup
Den italienske kjøpmannen Giovanni Arnolfini, som bodde i Brussel, holder sin unge brud Jeanne de Chenany i hånden. Den lille hunden, tøflene på gulvet, frukten på vindusbordet, det enslige vokslyset, båndet som henger på spikeren, gulvplankene og teppet - alt er malt med den samme presisjonen, som i et smykke. Jan van Eyck fikk trolig oppdraget å male dette bildet til minne for det lykkelige bryllupet, og kunstneren har prentet ordene "Johannes de eyck fuit hic" (Jan van Eyck var her) på den bortre veggen.
Nedenfor, i speilet bak de trolovede, sees en tredje person, som kan være kunstneren som bevitner hendelsen. Maleriets slette overflate er tilveiebragt gjennom lasurer. Kunstneren har lagt på flere tynne lag av fargepigmenter blandet med linolje og deretter fernissert overflaten. De ulike tingene, som vokslyset og båndet, påviser ulike hellige aspekter.
Monarkens personlige kanadiske flagg
Det Kongelige personlige kanadiske flagg er det personlige flagget for Canadas monark. Dette flagget ble innført i 2023; en personalisert versjon av dette flagget ble brukt av Dronning Elisabeth II i perioden 1962-2022. Flagget er basert på Canadas riksvåpen og består av fem felter. De tre første feltene er identiske med det britiske kongelige flagg og har felter for England, Skottland og Irland, mens det fjerde feltet er byttet ut med Frankrikes tre fleur-de-lis, gull på blått felt. De fire feltene står for de europeiske folkene som anses som grunnleggere av Canada: engelskmenn, skotter, irer og franskmenn. Den nederste tredjedelen av flagget har tre lønneblader, symbol for Canada, røde på hvitt felt. Flagget er i størrelsesforholdet 1:2.
Den daglige utøvelsen av rollen som statsoverhode ivaretas av Canadas generalguvernør og for denne finnes et eget flagg.
Sirkelens ende
Sirkelens ende er en norsk roman av Tom Egeland. Boken ble utgitt i 2001 og handler om den albinoide arkeologen Bjørn Beltø som på Værne kloster i Østfold finner et 2 000 år gammelt gullskrin med et innhold av verdenshistorisk interesse.
Boka er oversatt til 23 språk og har fått oppmerksomhet, da den ble sammenlignet med Da Vinci-koden, som utkom to år senere. De to bøkene har mange tematiske – men ikke stilistiske – likhetstrekk. Da boka første gang ble utgitt i 2001, solgte den ca. 10 000 eksemplarer. Med årene har salget passert 100.000 eksemplarer bare i Norge.
Boka fikk økt oppmerksomhet da Da Vinci-koden kom ut i 2003 – dette fordi romanens handling ligner mye på Da Vinci-kodens handling. Enkelte hevdet til og med at Da Vinci-koden var et plagiat av Sirkelens ende, noe som ble gjendrevet først og fremst fordi Sirkelens ende ennå ikke var oversatt til engelsk. Begge romanene handler om gåter knyttet til Jesus, og handlingen beskriver en vitenskapsmann som skal løse disse ved en reise i Europa. Romanene setter spørsmålstegn ved Bibelens fremstilling – en fremstilling som kanskje var påvirket av kirkefedrenes syn. Begge er basert på konspirasjonsteorier og andre teorier – blant annet at Jesus var gift med Maria Magdalena. På tross av dette skiller romanene seg fra hverandre i skrivestilen. Tom Egeland har selv også avvist at Da Vinci-koden skulle være et plagiat av Sirkelens ende.
Handling
Arkeologen Bjørn Beltø – albino og vegetarianer – får i oppdrag å overvåke et arkeologisk utgraving ved Værne kloster i Østfold ledet av den kjente engelske arkeologen og professor Graham Llyleworth på vegne av SIS. Men Beltø finner fort ut at meningen med utgravingen er noe helt annet enn det de går ut med, og særlig når et skrin med noe hemmelig i blir så å si stjålet uten at reglene for nytt funn blir fulgt. Han bestemmer seg for å finne ut hvorfor det er så viktig å holde innholdet i skrinet så hemmelig og tar det fra dem – noe som sender ham ut på en lang og eventyrlig reise. Underveis må han slite med sine egne problemer også.
Kuriosa
Forfatteren er oldebarnet til folkedikteren Jon Flatabø. I et intervju med Aftenposten fortalte Egeland at hovedpersonen Bjørn Beltø i Sirkelens ende er oppkalt etter to av Flatabøs pseudonymer: Bjørn Botnen og Sven Beltø.
Abdülâziz
Abdülâziz (osmantyrkisk: عبد العزيز; født 9. februar 1830 i Eyüppalasset i Istanbul, drept 4. juni 1876 i Çırağanpalasset i samme by) var sultan av Det osmanske riket fra 1861 til 1876.
Liv og virke
Han etterfulgte sin bror Abdülmecit som sultan i 1861 og viste snart alvorlige intensjoner om å slå inn på en liberal reformpolitikk. Han stadfestet sin brors liberale konstitusjon (hatt-i sjerif), nedsatte sivillisten fra 70 til 12 millioner piaster og erklærte seg å ville innskrenke haremets makt. Disse og andre reformer støttet på hard motstand hos hans folk og flere av hans sentrale medarbeidere, og fikk dermed ikke noen virkelig betydning.
Abdülaziz hadde to innflytelsesrike liberale rådgivere i Ali Pasja og Fuat Pasja.
Stor forundring vakte Abdülaziz ved sin, i strid mot landets sedvane i 1867 - foretatte reise til verdensutstillingen i Paris samt til England, Tyskland og Østerrike. Denne reisen styrket nok hans reformiver, men til syvende og sist oppfylte han likevel ikke forventningene til de reformvillige ministrene sine eller til Vesten. Dermed fikk den store administrative reform Abdülaziz etter hjemkomsten i 1868 foretok ved å forandre statsrådet til en slags rådgivende forsamling av 34 muslimer og 16 kristne ingen viktigere følger.
Indre og ytre forviklinger av alvorlig art opptok meget av hans tid. Opprøret på Kreta (1867-1869), som ble støttet av Hellas, endte imidlertid til et for osmanene fordelaktig resultat.
Sultan Abdülaziz var en av de konger og herskere som mottok brev av Bahai-lærens grunnlegger Bahá'u'lláh, som på 1860-tallet var blitt deportert til Tyrkia ved en overenskomst mellom Persia og Det osmanske rike. I brevet oppfordres sultanen til å vise sin takknemlighet til Gud ved å behandle sine undersåtter med kjærlighet. Bahá'u'lláh advarte dessuten Abdülaziz mot å omgi seg med ministrer som var ute etter å skade både sultanen og befolkningen.
Etter at såvel Ali Pasja som Fuat Pasja døde i 1871, kom Abdülaziz under stadig mer russisk innflytelse. Den nye storvesiren, Mahmut Nedim Pasja, rettet seg etter sultanens lynne, og slik ble hans gamle reformplaner lagt på hylla. I stedet beskjeftiget sultanen seg så med å endre tronfølgen til fordel for sønnen sin i strid mot den muslimske tronfølgeordningen (han hadde fortsatt mange brødre som var i live).
Egypts selvstendighetsbestrebelser ble kronet med hell i 1873, da kediven utnyttet sultanens pengeforlegenhet og vant en på det nærmeste suveren herskermakt. En voksende forvirring i rikets sosiale og finansielle forhold, statsbankerotten i 1875 og de samme år ved russiske agitasjoner fremkalte folkereisninger i Bosnia, Hercegovina og Bulgaria gav omsider blant folket opphav til en misnøye, som førte til «softaopprøret» i Konstantinopel den 11. mai 1876, da Abdülaziz måtte la Mahmut falle.
Natten 29.-30. mai ble Abdülaziz tvunget av de nye makthaverne, med Mithat Pasja i spissen, å abdisere. Han ble på den sammes befaling så myrdet den 4. juni.
Hunderfossen Eventyrpark
Ivo Caprinos arbeider er et gjennomgangstema i parken. Det store trollet rommer en hall med flere eventyrtablåer fra Asbjørnsen og Moes norske folkeeventyr, formgitt i Caprinos ånd, og en restaurant. Videre er Eventyrslottet og Eventyrskipet klart påvirket av Asbjørnsen og Moe. Hunderfossen Eventyrpark har også en vinterpark som åpner dørene i februar hvert år.
Sagadammen (Oslo)
Sagadammen (1–25, 2–26) er en vei på Brekke i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som blindvei østover fra Brekkeveien.
Jukka Leino
Jukka Leino (født 10. juni 1978 i Heinävesi) er en finsk alpinist. Han har spesialisert seg i slalåm og storslalåm.
Leino debuterte i verdenscupen 10. desember 2000 i et storslalåmrenn i Val-d’Isère. De neste sesongene var preget av hyppige utkjøringer, og de gode resultatene uteble. Han tok sine første verdenscuppoeng ved å bli nr. 23 i slalåmrennet i Wengen 19. januar 2003. Nøyaktig ett år senere oppnådde han sin hittil beste plassering da han ble nr. 11 på samme sted. Etter dette har han oppnådd flere poengplasseringer. I sesongen 2007/08 konsentrerte han seg om europacupen, der han vant to renn og endte på 5.-plass i totalsammendrag og gikk helt til topps i storslalåmcupen.
Meritter (per 14. februar 2009)
Verdenscup
Verdensmesterskap
Sierpinskitall
I matematikken er et Sierpinskitall et odde naturlig tall k hvor heltallene på formen k·2n+1 er sammensatte for alle naturlige tall n.
Med andre ord, når k er et Sierpinskitall, er alle medlemmer av følgende sett sammensatte:
Tall i dette settet med odde k og hvor k er mindre enn 2n kalles Proth-tall.
I 1960 viste den polske matematikeren Wacław Sierpiński at det er et uendelig antall heltall k slik at k·2n−1 ikke er primtall for noe heltall n.
Kjente Sierpinskitall
Rekken av kjente sierpinskitall begynner med:
78557, 271129, 271577, 322523, 327739, 482719, 575041, 603713, 903983, 934909, 965431, …
Tallet 78557 ble bevist å være et sierpinskitall av John Selfridge i 1962, som viste at alle tall på formen 78557·2n+1 har en faktor i dekningssettet {3, 5, 7, 13, 19, 37, 73}. Et annet eksempel er 271129 som har dekningssettet {3,5,7,13,17,241}. Alle kjente sierpinskitall har liknende dekningssett.
Sierpinskiproblemet
Sierpinskiproblemet består i å finne det laveste sierpinskitallet. 78557 er det antatt laveste, men for å bevise dette, må man vise at alle oddetall lavere enn 78557 ikke er sierpinskitall. I november 2007 var det bare seks kandidater som ikke var eliminert. Prosjektet "Seventeen or Bust" jobber med å teste disse gjenstående tallene.
Se også
Rieseltall
13. serierunde i Tippeligaen 2009
13. serierunde i Tippeligaen 2009 startet lørdag 13. juni klokken 20:00 med Rosenborg mot Strømsgodset. Runden fortsatte med seks kamper søndag 14. juni, fem kamper klokken 18:00 og én kamp 20:00. Runden ble avsluttet mandag 15. juni klokken 19:00 med Start mot Molde.
Sverre Jordan
Sverre Jordan (født 25. mai 1889 i Bergen, død 10. januar 1972 i Bergen) var en norsk komponist og dirigent. Han var kapellmester ved Den Nationale Scene.
Fra 1907 til 1914 studerte han komposisjon i Berlin. Han debuterte som pianist i Bergen i 1911. Jordan har i tillegg til scenemusikk skrevet kor-, orkester- og kammermusikk. Arven etter Jordan omfatter ca. 200 romanser til tekster av blant andre Knut Hamsun, melodramaet Feberdigte (1921), Holbergsilhouetter (Op. 39, 1938) og en fiolinkonsert.
Fra 1918 til 1949 var han gift med Magda Blanc, en av de fremste skuespillerne ved Den Nationale Scene, fra 1949 med Nina Sandvik Kristensen.
Angels & Airwaves
Angels & Airwaves er et amerikansk rock-supergruppe ledet av Blink-182-gitarist/vokalist Tom DeLonge. Bandet inkluderer også gitarist David Kennedy, kjent fra Over My Dead Body, Hazen Street og Box Car Racer, trommeslager Atom Willard fra The Offspring og Rocket from Crypt, samt bassist Matt Wachter fra 30 Seconds to Mars, som erstattet Ryan Sinn fra The Distillers i 2007.
Historie
DeLonge fikk med David Kennedy, som er en gammel venn av Tom og som spilte i Box Car Racer med ham i 2002, på gitar, Ryan Sinn fra The Distillers på bass og Atom Willard fra The Offspring og Rocket From The Crypt på trommer. Fansen fikk vite om bandet høsten 2005, da e-mailer ble sendt ut til alle som bla. var på mailing-listen til Blink-182.
Det ble lansert en hjemmeside like etterpå der det var en video med et lite intervju med bandet og en trailer til filmen som også skulle lages til albumet. Fansen ble lovet en sang som skulle komme 13. desember 2005, men den kom ikke før i januar 2006. Bandet ble booket forskjellige plasser for å spille konserter. Den lille «turneen» begynte 12. april 2006 og varte i to måneder. I et intervju med et fransk rocke-magasin ble utgivelsesdatoen for albumet satt til den 23. mai 2006 under navnet We Don't Need To Whisper, men den 11. april ble flere av sangene fra albumet lagt ut på internett. Først ut kom The Adventure, som fort ble bandets største suksess. Dette kom frem i Angels and Airwaves sin dokumentar, Start the Machine.
Våren 2007 annonserte Ryan Sinn at han ikke lenger var en del av Angels & Airwaves på grunn av interne vanskeligheter i bandet. Matt Watcher (tidligere bassist i 30 Seconds To Mars ble midlertidig satt inn for å overta etter Sinn, og har siden vært et permanent medlem i bandet.
2011-nåtid
Før utgivelsen of Love II avslørte Tom DeLonge at Angels & Airwaves hadde allerede begynt arbeidet med to nye album og to tilsvarende filmer. 4. oktober ble det annonsert at trommeslager Adam Willard forlot bandet. 7. oktober ble det annonsert at Angels & Airwaves ville være en del av lineup for SOUNDWAVE Festival i Australia i løpet av februar gjennom til mars i 2012. Den 20. oktober 2011 ble det kunngjort at Ilan Rubin fra Lostprophets og Nine Inch Nails er den nye trommeslageren i bandet.
Diskografi
Studioalbum
Ridderskap
Ridderskap er et begrep som henger sammen med den middelalderske ridderen. Det assosieres vanligvis med idealene ridderlighet, ære og ren kjærlighet. Ordet stammer fra det lavtyske riden og indikerer en som rir en hest, men begrepet har fått utvidet sin betydning etter dette.
Marc'heg (den) Кавалерство Sifalri Ritterlichkeit Rüütellikkus Chivalry Caballería medieval Kavalireco Chevalerie 騎士道 Cavalaria medieval Kalorësi Chivalry Ridderlighet
Sagstukroken (Oslo)
Sagstukroken (1–7) er en vei på Grorud (bydel Grorud) i Oslo. Den går som blindvei nordvestover fra Grorudveien.
Veien fikk navn i 1981 etter husmannsplassen Sagstuen (under Grorud), som er revet.
Nikolaus
Nikolaus er et gresk mannsnavn som betyr «seier» og «folk». Navnene Nikolas, Nicolas, Nicholas og Nichlas er varianter av dette. I tillegg kommer avledede former som Nikolai og Nils, og kortformer som Klaus, Claes, Clas og Klas og Nick.
Nikolaus og Nikolas har norsk navnedag den 6. desember.
Utbredelse
Nikulas er kjent brukt i to runeinnskrifter fra vikingtiden, så navnet var kjent, men antakelig ikke blant de mest brukte i Norden på den tiden. Nikulas og Nikolas var vanlige navn i Norge i middelalderen. Over 140 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Nikolaus var sammen med Nils det fjerde vanligste navnet i Norge rundt år 1500. Formen Nils har senere vært den mest populære formen av navnet.
I England var Nicholas et vanlig navn fra 1200-tallet til 1700-tallet.
Nicholas har vært et populært navn i USA siden slutten av 1900-tallet.
De forskjellige formene av navnet er tilsammen svært utbredt i mange land, spesielt i Europa og Amerika.
Kjente personer som heter Nikolaus/Nikolas
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Hovedtariffavtalen i staten
Hovedtariffavtalen i staten er den sentrale avtalen som regulerer lønns- og arbeidsvilkår for tilsatte i staten i Norge.
Avtalen er inngått mellom staten ved Fornyings- og administrasjonsdepartementet som arbeidsgiverpart og LO Stat, YS Stat, Akademikerne og Unio som arbeidstakerparter.
Avtalen blir reforhandlet hvert annet år i hovedtariffoppgjørene, og arbeidstakerne har da streikerett ved uenighet om avtalens innhold. I de årene hvor partene ikke forhandler om avtalen blir det gjennomført justeringer av de økonomiske delene av avtalen.
Ved hovedtariffoppgjøret i 2008 ble avtalens del om pensjon og da spesielt avtalefestet pensjon utsatt til mellomoppgjøret i 2009, og arbeidstakerne ble gitt streikerett også ved dette oppgjøret.
Paul Wagnberg
Paul «Palle» Wagnberg (født 1961 i Norrköping ) er en svensk organist, kjent fra flere plateutgivelser. Han flyttet til Oslo (1985) og var med i den godtselgende gruppen Real Thing også som sentral komponist (åtte plater 1992-).
Operasjon Durham
DURHAM var kodeordet for den psykologiske krigføringen i Norge mot tyske soldater.
Operasjonen ble ført i Trøndelag fra tidlig 1944 og frem til mars 1945 og ble ledet av den høyt dekorerte motstandsmannen Erik Gjems-Onstad.
Mother Love Bone
Mother Love Bone var et amerikansk band som eksisterte fra 1988 til 1990. Bandet regnes ofte som forløperen til Pearl Jam.
Mother Love Bone ble dannet i 1988 etter at Green River ble oppløst. Bandet besto de tre tidligere Green River-medlemmene Jeff Ament, Stone Gossard og Bruce Fairweather, samt vokalist Andy Wood, som tidligere hadde vært medlem av bandet Malfunkshun, og trommeslager Greg Gilmore. Bandets musikk var mer melodisk og mer preget av tradisjonell rock enn Green River. Dessuten tok den eksentriske Wood med seg elementer av glamrock til bandet.
Mother Love Bone rakk å gi ut én EP og ett album i løpet av sin historie. EP-en Shine hadde relativt bra salgstall å vise til, og man ventet derfor at bandets første album Apple kunne bli deres store gjennombrudd. Slik gikk det ikke. Wood, som hadde narkotikaproblemer, tok en overdose 16. mars 1990 og døde tre dager senere – bare noen uker før utgivelsen av Apple. Kort tid etter ble bandet oppløst. Bandets siste utgivelse Stardog Champion var en samleplate som besto av låtene fra de to tidligere platene.
Etter Woods død spilte Ament og Gossard inn et minnealbum dedisert til Wood sammen med Chris Cornell og Matt Cameron fra Soundgarden i et prosjekt som fikk navnet Temple of the Dog. Deretter var Ament og Gossard med på å starte opp et nytt band som fikk navnet Pearl Jam, noe som ble et av de største og mest populære rockebandene i verden på 1990-tallet.
Cerberus
Cerberus kan sikte til:
Angelo Weiss
Angelo Weiss (født 9. februar 1969 i Trento) er en italiensk tidligere alpinist. Han var spesialist i tekniske disipliner, først og fremst slalåm, og utgjorde et sterkt italiensk lag sammen med blant andre Alberto Tomba, Matteo Nana og Fabrizio Tescari.
Karriere
Han debuterte i verdenscupen i 1992 i Crans-Montana.
I 1994 deltok han under OL på Lillehammer, der han ble nr. 8 i storslalåm. Under OL 1998 i Nagano ble han nr. 16 i samme disiplin. I 1995 ble han italiensk mester i slalåm. I 2000 vant han sin eneste seier i verdenscupen (dette var også han eneste pallplassering) – 9. januar gikk han til topps i slalåmrennet i Chamonix.
Han la opp som alpinist sommeren 2003. I 2005 ble han trener for det italienske kvinnelandslaget.
Snaustrinda Spelemannslag
Historikk
Snaustrinda ble stiftet til UKA i 1967, og bestod den gang kun av feler. De første Snaustrinderne var musikere som spilte i Studentersamfundets Symfoniorkester, og som ønsket å spille noe annet enn bare klassisk musikk; de ville spille folkemusikk! I dag er Snaustrinda blitt et stort spelemannslag som er aktivt i både studentmiljøet i Trondheim og omegn, og ikke minst i folkemusikk-Norge. Hvert år underholder de på blant annet Rørosmartnan, og deltar på flere konkurranser under festivaler som Landsfestivalen i gammeldansmusikk, Landskappleiken og Trøndelagskappleiken. Snaustrinda deltar også fast på flere studentarrangementer og -festivaler. De er fast innslag på åpningsseremonien av ISFIT og promenadekonserten under UKA. De utgjør også en viktig del av husunderholdningen under UKA, og holder opptil flere konserter her. Snaustrinda har blant annet en god og lang tradisjon med å spille opp til dans for den eldre garde under UKA. Besetningen består i dag av feler og hardingfeler, trekkspill, kontrabass, gitar, mandolin, fløyte og klarinett, samt diverse rytmeinstrumenter. Snaustrinda har tilholdssted på «Musikerlåfte» på Studentersamfundet i Trondhjem og er ofte å se på Samfundets mange scener.
Snaustrinda har opp igjennom tidene samarbeidet med flere kjente norske folkemusikere, blant annet Sturla Eide som også komponerte tittelsporet på 50 års jubileumsalbumet.
Rollefigurer i Hamlet
Rollefigurene i Hamlet, skuespillet til den engelske skuespillforfatteren William Shakespeare, er listet opp under. Det eksisterer tre ulike versjoner av skuespillet fra gammelt av: disse er kjent som første quarto (Q1), andre quarto (Q2) og første folio (F1). Hver av disse versjonene har setninger – og til og med scener – som ikke er å finne i de andre. Navnene på rollefigurene kan også variere noe.
Stone Gossard
Green River ble oppløst i 1988. Gossard var deretter med på å starte Mother Love Bonesammen med de tidligere Green River-medlemmene Jeff Ament og Bruce Fairweather. Også Mother Love Bone hadde en kortvarig karriere. Bandet ble oppløst etter vokalist Andy Woods død i 1990. Senere samme år var Gossard med på å gjenopplive Pearl Jam, også denne gangen sammen med Jeff Ament.
I tillegg til Pearl Jam, har Gossard også gitt ut to singler med sitt sideprosjekt «Brad». Han har også dukket opp som gjest på andre artisters plater.
Øya (Hønefoss)
Øya i Hønefossen er synonym med det området hvor Hønefoss Brug, tidligere Ringerike Stormarked og Hønefoss kraftstasjon I ligger i dag. Øya tilhørte opprinnelig Kvernbergsunds-Ødegaarden (gnr. 45) og eksisterte i tiden før Hønefossen ble temmet og Hønefoss ble by. Den gangen var fossen mye større, i det den hadde tre nedløp. I tillegg til Storfossen, som er synonym med dagens fossefall, fantes også den såkalte Sigtefossen eller Høgbro foss og Litlefossen. Litlefossen gikk langs det vi nå kaller Fossveien, mens Sigtefossen gikk mellom Litlefossen og Øya. Øya lå mellom Sigtefossen og Storfossen.
Øyabakken (bakken opp fra krysset mellom Hønefoss bru, Arnemannsveien og Kongens gate) er oppkalt etter Øya. Lokalhistorien er også full av historier om folket på Øya, der det skal ha vært lovløse tilstander både på 1600- og 1700-tallet.
Under folketellingen i 1865 bodde det 1026 personer i Hønefoss, og Øya var med sine 19 bolighus den fjerde største av byens fem bydeler. De fire andre var Nordsiden (55 boliger), Sørsiden (35 boliger), Blyberghaugen (25 boliger) og Vesterntangen (7 boliger).
Øyasamfunnet og oppgangssagene
Det var tømmerfløtingen på elva og oppgangssagene rundt fossen som la grunnlaget for både samfunnet på Øya og senere byen. Rett overfor fossen ligger stilla Molvald med Molvaldhengslet, der det ble samlet sammen enorme mengder tømmer som skulle skulle ned fossen og ut i Tyrifjorden. Noe av dette var også skurtømmer som skulle gjennom oppgangssagene i fossen. Man antar at de første sagene ble anlagt der omkring år 1620. Før dette var det møllebrukene som dominerte. I 1640 er det 6 sager i drift rundt fossen. Noen år senere var dem blitt 18, men på det meste var det minst 23 sager der, om man skal tro kildene.
«Oppgangssaga» er en større skulptur laget av Knut Steen. Den ble gitt i gave fra Hønefoss Sparebank til Ringerike kommune i forbindelse med bankens 100-årsjubileum i 1976. Skulpturen ble opprinnelig plassert i bybruas sørende, men fordi den har rennende vann skapte den problemer for trafikken. Mange mente dessuten at den heller skulle vært plassert ut i fossen, og dit ble den omsider flyttet i 1987.
Norges første dampskip
Norges første egenbygde dampskip ble sjøsatt i Hønefoss i 1837, nedenfor fossen som ga navn til byen. Dampbåten fikk navnet DS «Kong Ring» og ble bygget på Øya i Hønefossen, før fossen fikk endret sine nedløp. Båten skulle frakte tømmer og varer på elva og over Tyrifjorden til Svangstrand i Lier, men de viste seg snart å være for svak for oppgaven. En ny og kraftigere dampbåt, som fikk navnet «Halvdan Svarte», ble derfor bygget på Randsfjord i Jevnaker og fraktet over Eggemoen og sjøsatt på elva nedenfor Øya.
Wolfmother (album)
Wolfmother er debutalbumet til den australske trioen Wolfmother. Det ble kåret til årets album i avisen Aftenposten i 2006.
Sporliste
Alle spor er skrevet av Andrew Stockdale, Chris Ross, og Myles Heskett.
Bandh
Bandh er et indisk ord som beskriver ei politisk aksjonsform. Det svarer grovt sett til, men er ikke helt identisk med, det som ellers i verden blir kalt generalstreik.
Opprinnelig stammer ordet fra hindi, der det betyr lukket eller stengt. Bandh er gått inn også i indisk engelsk, avisspråk osv. i den nye betydninga.
Aksjonistene kan bruke midler fra fredelig blokade til aggressive demonstrasjoner, hærverk og vold for å stoppe de som ikke respekterer oppfordringa til bandh. Butikker kan f.eks. bli plyndra og knust, offentlige kontorer stengt og satt fyr på, og biler og busser stoppa og brent.
Bandh kan brukes som våpen i en arbeidskonflikt eller for å sette makt bak politiske krav. Fagforeninger eller politiske bevegelser kan erklære bandh. Dette er et fryktet våpen, fordi aksjonsforma stopper all økonomisk virksomhet og etter kort tid fører til store tap, varemangel, kanskje mangel på mat og bensin osv.
Aksjonsforma blei først utvikla i India. Men den spredde seg seinere til de fleste andre landa på subkontinentet, og ordet bandh har også gått inn i det politiske språket der.
Andreas Hauge (forfatter)
Andreas Paulsen Hauge (født 21. februar 1925, død 2005) var en norsk major, tegner og krigshistorisk forfatter. Han er særlig kjent for å ha illustrert til bøker om invasjonen av Norge 1940 og forsvarets håndbøker.
Bakgrunn og arbeid
Hauge vokste opp i Lillehammer og var 15 år da Norge ble invadert. Under krigen deltok Hauge i Milorg på slutten av den andre verdenskrig, fikk befalsutdannelse i Sverige, tjenestegjorde senere i Tysklandsbrigaden, før han gikk over til Heimevernet i 1948. Han tjenestegjorde som kompanisjef ved 14 repetisjonsøvelser i Hæren. Som HV-offiser planla og øvde han som leder av nærforsvaret for Fornebulandet i 15 år. Hauge gikk Statens håndverks- og kunstindustriskole, og gikk etter krigen inn som tegner i 10 år i Høydahl Ohmes reklamebyrå.
Det er imidlertid som militærhistorisk illustratør at Hauge ble mest kjent. På 1960-tallet illustrerte Hauge en bok om kjente kamphandlinger under invasjonen av Norge i 1940. Disse artikkelseriene ble senere utvidet til tobindsverket Kampene i Norge 1940 hvor nærmest hver eneste større trefning og slag mellom norske og tyske styrker våren 1940 ble illustrert med i alt 700 strektegninger i Hauges karakteristiske stil; dramatiserte motiver tegnet med energisk, ekspressiv strek i en slags heroisk realisme. Den militære utviklingen ble også forklart med tegnede terrengkart som viste troppenes posisjoner og fremrykninger. Teksten til dette verket bygde hovedsakelig på bokserien Krigen i Norge 1940 som var utgitt av Forsvarets krigshistoriske avdeling fra 1952 til 1971. Hauge besøkte slagstedene og intervjuet sivile og veteraner for å tilstrebe at illustrasjonene var mest mulig realistiske. Ettersom det finnes relativt få fotografier tatt av norske soldater under kamphandlingene, er Hauges illustrasjoner i enkelte tilfelle av de få bildemateriale fra kamphandlingene.
Reproduksjoner av Hauges tegninger finnes innrammet på veggene i de fleste militære avdelinger i Norge. Han donerte for øvrig illustrasjonene i Kampene i Norge 1940 til Forsvarsmuseet.
Han har blant mye annet lagd diplomene til alle de militære dyktighetsmerkene. Han laget en stor del av illustrasjonene i håndboka Soldaten i felt som har blitt delt ut til alle vernepliktige i hæren i flere tiår.
Det har blitt sagt om Hauge at «han er den eneste billedkunstneren som har preget det moderne forsvaret, og kanskje også den siste.»
Hedersbevisninger
Hauge ble hedret med Kongens fortjenstmedalje i gull, Forsvarsmedaljen med laurbærgren, Heimevernets fortjenstmedalje, Norske Reserveoffiserers Forbunds hederstegn og Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden. Det har blitt hevdet at Hauge var «sannsynligvis den høyest dekorerte reserveoffiseren i fredstid»
Kenan Olcay
Kenan Olcay (født 1914) var en tyrkisk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Olcay vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i den letteste vektklassen, fjærvekt opp til 52,0 kg, i gresk-romersk stil bak Pietro Lombardi fra Italia.
Cindy Crawford
Cynthia Ann Crawford (født 20. februar 1966 i Illinois) er en amerikansk modell og skuespiller. Hun var den første «moderne supermodellen» som poserte for Playboy, og i det samme magasinet er hun rangert på 5.-plass på listen over «de 100 mest sexy stjernene i det 20. århundre». Hun ble berømt i Norge som undertøysmodell for kleskjeden Hennes & Mauritz.
Ray Romano
Raymond «Ray» Romano (født 21. desember 1957 i Queens i New York City) er en amerikansk Emmy-belønnet og Golden Globe-nominert skuespiller og komiker, best kjent for sin rolle som «Ray Barone» i Alle elsker Raymond. Han er også kjent for å gi stemmen til mammuten «Manfred» i animasjonsfilmene i Istid-serien.
Cindy Crawford
I tillegg til å posere for Playboy har hun også prydet forsiden av over 600 magasiner, bl.a. Vogue, W, People, Harper's Bazaar, ELLE og Allure. I perioden 1989 til 1995 var hun programleder for MTVs House of Style.
Crawford er gift for andre gang, med Randy Gerber, som hun har to barn med. Hun var tidligere gift med skuespilleren Richard Gere.
Hun hadde hovedrollen i filmen Fair Game sammen med William Baldwin i 1995.
Halit Balamir
Halit Balamir (født 1922 i Gümüşhane, død mars 2009 i Ankara) var en tyrkisk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i London. Olcay vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i den letteste vektklassen, fjærvekt opp til 52,0 kg, i fristil bak Lennart Viitala fra Finland.
Sagstuveien (Oslo)
Sagstuveien (1A–11B, 2–18) er en vei på Grorud (bydel Grorud) i Oslo. Den går fra Grorudveien til Vestbyveien.
Navnet – etter husmannsplassen Sagstuen (revet) – er gammelt.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2008
2. runde
I 2.runde av Norgesmesterskapet kom det to store cupbomber da både Lillestrøm og Rosenborg ble slått ut av henholdsvis Eidsvoll Turn og Kristiansund BK.
Finale
Vålerengas finalelag: Troy Perkins, Freddy dos Santos, André Muri, Kjetil Wæhler, Allan Jepsen, Morten Berre, Martin Andresen, Kristofer Hæstad, Lars Iver Strand, Daniel Fredheim Holm og Mohammed Abdellaoue. Innbyttere: Øyvind Bolthof, Erik Hagen og Harmeet Singh. I tillegg ble disse spillerne også norgesmestre: Jarl André Storbæk, Bengt Sæternes, Luton Shelton, Bojan Zajic, Ronny Johnsen, Christer Jensen, Fredrik Carlsen, Gunnar Heidar Thorvaldsson, Dan Thomassen, Glenn Roberts og Adnan Haidar.
Adil Candemir
Adil Candemir (født 1917 i Amasya, død 12. januar 1989) var en tyrkisk bryter som deltok i De olympiske leker i 1948 i London. Candemir vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i vektklassen mellomvekt, opp til 79,0 kg, i fristil bak Glen Brand fra USA.
Jørgen Jalland
Jørgen Gunnar Jalland (født 9. september 1977 i Horten) er en norsk tidligere fotballspiller. Han var midtbanespiller. Jalland begynte og avsluttet karrieren med Ørn Horten, og var ellers i Sandefjord, i to perioder i Vålerenga og et utenlandsopphold i russiske FK Rubin Kazan
Jalland var en viktig brikke i Vålerenga sitt sølv-lag fra 2004. Laget tapte seriemesterskapet med minst mulig margin mot Rosenborg Ballklubb (1 mindre scoret mål). Etter 2004-sesongen ble han kjøpt av den russiske klubben FK Rubin Kazan og ble sammen med Erik "Panzer" Hagen en av de to første nordmenn i Russisk Eliteserie.
History
History Scandinavia
History Scandinavia er en TV-kanal som sender programmer relatert til historie, som for eksempel dramatiseringer av historiske hendelser og dokumentarer. Språket er engelsk, men de fleste programmene har undertekster tilgjengelig på norsk, svensk, finsk og dansk i de respektive land.
Kanalen er et joint venture mellom British Sky Broadcasting og eieren av The History Channel i USA, A&E Television Networks. Kanalen startet sendingene 1. februar 2007, og distribueres i Norge av Canal Digital.
Jørgen Jalland
Den 24. mars 2009 skrev Jalland til slutt under på en ettårskontrakt med Hamarkameratene etter at han sammen med sin agent Kent Karlsen hadde brukt betenkningstid som følge av at HamKam spilte på nivå to. I samme prosess kom det også frem at han ikke hadde fått tillit av Martin Andresen i Vålerenga,.
History
History Scandinavia
En HDTV-versjon av kanalen ble lansert 13. desember 2007. HDTV-kanalen har egen sendeplan separat fra moderkanalen. Den amerikanske versjonen av The History Channel var tidligere tilgjengelig i Norden, distribuert av Viasat. Kanalen ble fjernet fra Viasats tilbud da de lanserte sin egen historie-kanal Viasat History i november 2004.
Jørgen Jalland
I slutten av mars 2010 skrev han under på kontrakt med moderklubben Ørn Horten og spilte der i 5 sesonger, de to siste som spillende trener.
History
H2
Historys søsterkanal, H2, ble lansert i Norge 12. november 2014 som en faktabasert underholdningskanal. Kanalen beskrives som en naturlig forlengelse av History, med programmer som skal gå i dybden på temaer som blant annet vitenskap, millitærhistorie, eldre og moderne kulturer og historie og konspirasjonsteorier.
Jørgen Jalland
Jalland kommer fra tettstedet Nykirke i Horten kommune.
Norges klima
Norges klima er preget av Golfstrømmens påvirkning, de store høydeforskjellene og landets lange utstrekning nord–sør.
Norge ligger på samme breddegrad som Alaska og Sibir, men fordi havtemperaturene ligger 5–10 ° over andre steder på tilsvarende breddegrader, og fordi landet mottar temperert havluft med vestavindene, ligger også lufttemperaturene godt over tilsvarende breddegrader.
Havtemperaturen varierer ikke mer enn 4–5 ℃ mellom sommer og vinter, og derfor vil steder langs kysten ha milde vintre og relativt kjølige somre (kystklima). I innlandet er temperaturen mer direkte bestemt av solinnstrålingen; derfor har innlandsklimaet varme somre og kalde vintre. Månedsmiddeltemperaturen for januar spenner fra −17 ℃ på Finnmarksvidda til +3 ℃ i ytre kyststrøk på Sørlandet og Vestlandet. I juli varierer middeltemperaturen fra 17 ℃ omkring Oslofjorden til 0 ℃ på de høyeste toppene i Jotunheimen.
Ytre og midtre strøk mellom Stavanger og Stadlandet får mest nedbør med mer enn 2000 millimeter i flere områder. Ytre og midtre strøk av Møre og Romsdal, Trøndelag og Nordland fylker får også mye nedbør. Finnmarksvidda og Sør-Varanger samt Ottadalen-Dovre, Rondane og Folldal får minst nedbør med 200 til 400 millimeter årlig middelnedbør. Høyfjellsområder som Rondane med lite nedbør har ikke isbreer av betydning. Østlandet, indre Trøndelag og Troms samt enkelte indre strøk på Vestlandt får moderat nedbør 500 til 1000 millimeter årlig.
Nedbør
Vestlandet er blant de mest nedbørsrike områdene i hele Europa, og et av de våteste områdene i verden utenfor tropene. Lavtrykkene kommer ofte rett inn mot Vestlandet og fører med seg mye mild og fuktig luft fra havet. Når man i tillegg har orografisk heving langs Langfjella i Sør-Norge, kan man få svært våte forhold. Våtest er det i et belte 50–60 km inn fra kysten.
Målestasjonen med høyeste årlige nedbørsnormal er Brekke i Sogn og Fjordane med 3575 mm. De vestlige fjellområdene mottar imidlertid vesentlig større mengder, og estimater tyder på at for eksempel Ålfotbreen har en normal årsnedbør like i underkant av 6000 mm. I 1990 falt det 5595 mm i Brekke.
Indre Matre i Kvinnherad har nedbørrekorden for et døgn med 229,6 mm. Denne ble nesten slått i november 2005 da det kom 223,0 mm på målestasjonen Opstveit like ved. Disse målestasjonene ligger midt i det nevnte nedbørsbeltet, og videre østover fra denne maksimalsonen minker nedbøren gradvis. Inne i fjordene kan det være svært tørt i forhold på grunn av de høye fjella som skjermer disse områdene. Lærdal har for eksempel bare 491 mm i normal årsnedbør. Værstasjonen Øvre Ljøsne i Lærdal var i drift i 14 år og hadde i disse årene en årsnedbør på bare 388 mm.
Langfjella beskytter også Østlandet fra de store nedbørmengdene i vest, og denne delen av landet har vesentlig mindre nedbør (hvis man ser bort i fra de indre fjordstrøkene på Vestlandet), vanligvis rundt 1000 mm i året. Dette betyr og at Østlandet har flere dager med sol og varmere vær. Indre strøk nord i Sør-Norge er de tørreste områdene på fastlandet. Skjåk har høye fjell både nord, vest og sør for seg, og fra øst kommer det vanligvis lite nedbør. Dette fører til en normal årsnedbør på bare 278 mm. Den laveste årsnedbøren som noen gang er registrert i Norge kom i dette området, det skjedde på Hjerkinn i Dovre i 1914 med bare 65 mm. I senere år har Saltdal i Nordland vært nærmest denne rekorden med 74 mm i 2005. Saltdal har en årsmiddel på 291 mm, Dividalen har 282 mm, mens Levajok (Finnmark) og Skibotn (Troms) begge er registrert med 300 mm.
Indre deler av Nordland og Troms, Finnmarksvidda og Øst-Finnmark får også lite nedbør, omtrent 400 mm i året. Disse områdene er både skjermet av fjellområder i vest og sør, samtidig som den kaldere luften i dette området ikke inneholder like mye fuktighet som lenger sør.
Kystområdene fra Lindesnes til Vardø har om lag 200 dager i året med målbar nedbør. Tallet på dager med minst 3 mm nedbør er 77 i Oslo (Blindern), 96 i Kristiansand (Kjevik), 158 i Bergen (Florida), 93 i Trondheim (Værnes) og 109 i Tromsø (Langnes).
Været i Norge er preget av de vandrende lavtrykka langs polarfronten, som befinner seg over Norge store deler av året. På grunn av landets nord-sørlige utstrekning har imidlertid sjelden både Nord- og Sør-Norge lavtrykk samtidig. Kontrasten mellom temperert luft sørfra og polarlufta i nord – og dermed lavtrykksaktiviteten – er størst senhøstes og utover vinteren. På kysten er derfor nedbøren høyest fra september til februar, mens innlandet – som har mer konvektiv nedbør – har juli eller august som mest nedbørrike måned.
Longyearbyen har en årsmiddel på 190 mm og er det stedet i Norge som får minst nedbør.
Vind
Beliggenheten i vestavindsbeltet gjør at vi får mye vestlig og sørvestlig vind inn over landet. Når lavtrykksområder passerer, kan vindretningen avvike fra det generelle mønsteret. Forskjellen mellom land og hav genererer også en monsuneffekt over Norge, slik at det blir overveiende pålandsvind om sommeren og fralandsvind om vinteren. I tillegg oppstår lokal solgangsbris om sommeren. Vindstyrken kan ofte komme opp i storm styrke på kysten, særlig om høsten og vinteren, og orkaner kan gjøre stor skade på båter og bebyggelse.
Temperatur
Lofoten er det nordligste området i verden der alle månedene i året har en døgnmiddeltemperatur over 0 ℃. Havstrømmene i Nord-Atlanteren blir derimot svekket jo lenger nord man kommer, og på Finnmarksvidda finner man de laveste temperaturene i landet. Det kan også bli kaldt i nordlige fjell- og dalstrøk på Østlandet. Røros har for eksempel målt temperaturer på −50 ℃, og Vollen i Slidre har målt månedsmiddeltemperatur ned mot −25 ℃. Våren er den tiden på året da temperaturforskjellene mellom nord og sør er størst, og samtidig tiden da temperaturforskjellene mellom dag og natt er størst i hele landet.
De månedlige middeltemperaturene varierer fra −17,1 ℃ i januar i Karasjok til 17,3 ℃ i juli i Oslo (Studenterlunden). Den høyeste årlige middeltemperaturen i landet er på 7,7 ℃ i Skudeneshavn på Karmøy, mens den laveste er −3,1 ℃ i Šihččajávri på Finnmarksvidda, en forskjell på 10 ℃. Omtrent samme temperaturforskjell som det er mellom Skudeneshavn og Athen i Hellas. I høyfjellet er det store områder der den årlige middeltemperaturen ligger under −4,0 ℃.
Den høyeste temperaturen som er målt i Norge er 35,6 ℃ i Nesbyen, og den laveste temperaturen er −51,4 ℃ i Karasjok. Den høyeste månedlige middeltemperaturen ble målt i Oslo i juli 1901 og var på hele 22,7 ℃, mens den laveste månedlige middeltemperaturen kom i Karasjok i februar 1966 med −27,1 ℃.