cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Panagiotis Takhtsidis
Genoa
Den 21. april 2010 gikk Takhtsidis over til fotballaget Genoa. Avtalen om å flytte over Takhtsidis til dette laget ble allerede avtalt i januar 2010. Samtidig som Tachtsidis gikk over til Genoa ble han og lånt bort til Grosseto i et år fra august 2010, hvor han ble frem til sesongslutt i februar 2011. Deretter ble han lånt bort til laget Verona og spilte her i sesongen 2011/2012. Hans tid hos Verona viste seg å være meget suksessfull.
Roma
Den 19. juli 2012 signerte Takhtsidis en kontrakt på fem år med laget AS Roma for 2,5 millioner euro. . I løpet av sine 21 første kamper for laget klarte han å skåre ett mål så laget lå i A-serien i sesongen 2012/2013.
Catania
Det ble offentliggjort den 20. juni 2013 at Takhtsidis gikk over til Genoa, men kun en måned senere ble det offentliggjort at han ble flyttet til Calcio Catania mot at Francesco Lodi ble flyttet til Genoa.
Livré
Livré betegnet opprinnelig de kapper (gjerne med pelskrage) som den franske konge ved større årlige festforanstaltninger tildele bannerherrer og riddere.
Senere er uttrykket gått over til å betegne de uniforms lignende drakter til finere tjenerskap og væpnere. De var holdt i bestemte farger, som for eksempet i de våpenfarger som ble brukt innen den adelsslekt de betjente. Også mer detaljerte elementer fra slektens heraldikk inngikk gjerne, også i små detaljer som preget på plaggenes knapper.
Livré-moten ble i Europa lenge dominert av impulsene fra det franske hoff i Versailles. Det kunne i tillegg til hverdagslivréet også lages livrésett beregnet for herrskapets mer høytidelige tilstelninger, og dessuten morgenlivréer.
Livréer har mange steder blitt bibeholdt, for eksempel ved mange moderne hoff og i hoteller (dørvakter, portnere, resepsjonister, piccoloer).
Etymologi
Ordet 'livré' kommer fra det franske verbet livrer («levere»). Draktene ble «overlevert» til dem som skulle benytte dem.
22. serierunde i Tippeligaen 1990
Kampfakta
<div id="Lillestrøm v Tromsø">
Sympatisk magi
Sympatisk magi (tidligere kalt sympatetisk magi) er en type «magi» som baserer seg på «imitasjon» eller korrespondering.
Likhet og smitte
Teorien om sympatisk magi ble først utviklet av Sir James George Frazer i The Golden Bough (Den gylne greinen). Her deler han sympatisk magi inn i to varianter: den som vekter på likhet (likhetsloven), og den som vekter på kontakt eller smitte:
Altså vil denne likhetsloven bygge på at likt produserer likt, eller at en effekt ligner på effektens årsak. Smitte vil så si at objekter som har vært i kontakt med hverandre vil fortsette å påvirke hverandre på avstand, etter den fysiske kontakten er blitt brutt.
Imitasjon i sympatisk magi
Imitasjonen involverer som regel bruk av bilder eller dukker til å påvirke miljøet til personer, eller personene selv. Voodoodukker er et kjent eksempel.
Korrespondens i sympatisk magi
Correspondence, (teologisk sett, er basert på tanken om at man kan influere noe, basert på forholdet eller likheten til dette noe i forhold til noe annet. Spesielt når det gjelder planter, frukt og grønnsaker, har de i ulike samfunn, ifølge mange ulike trosretninger, utviklet seg til slik de er nå grunnet sympatisk magi. For eksempel at visse urter med gul sevje kan kurere gulsott, at valnøtter kan styrke hjernen ettersom nøttene kan ligne på hjernen, og så videre.
Die Forelle
Tekstgrunnlaget er et dikt av Christian Friedrich Daniel Schubart.
Sympatisk magi
Korrespondens i sympatisk magi
Mange tradisjonelle samfunn har lenge trodd at en effekt på ett objekt kan forårsake en effekt på et annet objekt, uten en tilsynelatende åpenbar tilknytning mellom objektene. For eksempel, mange folkefortellinger forteller om en 'skurk' der skurkens liv eksisterer i et annet objekt, skurken kan så kun drepes om objektet er ødelagt. (Eksempel Saurons ring (den ene ringen) i Ringenes herre, samt det russiske fortellingen om Koschei.
NM i judo 2002
NM i judo 2002 ble arrangert i Stavern 6. april.
Kongepokalene ble vunnet av Esther Myrebøe og Geir-Aage Jacobsen.
SimpleLinux
simpleLinux er en Linuxdistribusjon som er basert på Slackware, og som benytter LZMA-kompresjon til å komprimere sine systemfiler. Prosjektet startet i 2007 av en gruppe malaysiske utviklere.
Die Forelle
Historikk
Sangen finnes i fem ulike versjoner, skrevet i perioden november 1816 til juli 1817. Det er først og fremst tempoangivelsene som skiller versjonene:
SimpleLinux
Slackware kommer både i en Live CD-versjon og en Persistence-versjon som kan installeres på en harddisk.
Theodosia katsurai
Theodosia katsurai er en bille som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.
SimpleLinux
Siste versjon er simpleLinux 1.10 (Optimist Oncilla) som ble lansert i 2012.
Theodosia katsurai
Utseende
En middelsstor (ca. 22 millimeter), litt avlang, grønt eller kobberaktig metallisk farget gullbasse, dekkvingene gjerne gulbrune. Hannene har ganske korte horn både på hodet og pronotum, disse går mot hverandre slik at de danner en klype. Beina, særlig hannenes forbein, er lange og slanke.
Die Forelle
Toneart og melodi
Originalversjonen er for høy stemme i Dess-dur, taktarten er 2/4. Klaverakkompagnementet er preget av sekstoler, noe som sammen med tempoangivelsen Etwas lebhaft («ganske livlig») gir et inntrykk av en hurtig svømmende ørret (Forelle). Sangmelodien er nesten helt gjennomgående glad, bare tre takter formidler et flyktig inntrykk av tristhet / sangerens medfølelse, hvoretter melodien kort tid etter vender tilbake til et dur-preg.
Theodosia katsurai
Levevis
Arten lever i regnskog.
Die Forelle
Tekstgrunnlag
Christian Friedrich Daniel Schubart skrev diktet mens han satt i fangenskap, en gang mellom 1777 og 1783. Fabelen om ørreten symboliserer hans egen skjebne. For å hindre at parallellen ble alt for åpenbar, omtolket han en fjerde strofe som en advarsel til unge jenter om å la seg forføre. Diktet ble første gang trykt i 1783. Schubarts skjebne var motiv for flere forfattere, eksempelvis Friedrich Schillers drama Die Räuber.
Theodosia katsurai
Utbredelse
Arten lever på Borneo (Kalimantan, Sabah).
Die Forelle
Innhold og oppbygning
Selv en generasjon senere var Franz Schubert godt kjent med bakgrunnen for diktet, og skrev sangen slik at den fjerde strofen ikke ble tonesatt, og heller ikke kunne føyes til senere. I de første to versene observerer fortelleren en ørret som svømmer fritt i en krystallklar bekk mens en fisker forgjeves forsøker å fange den. Musikken består av en reprise av hovedmotivet. Det tredje verset er delt inn i en dramatisk seksjon der fiskeren ordner det slik at bekken blir grumset, og deretter fanger ørreten, og en reprise der handlingen observeres og fortelleren fortolker det han ser. Dermed danner sangen en lukket A–B–A′-form som forhindrer en utvidelse med den fjerde tekststrofen.
Schubert brukte sangtemaet som grunnlag for variasjonsverket Forellenquintett, på norsk ofte kalt «Ørretkvintetten». Han skrev kvintetten for musikkelskeren Sylvester Paumgartner, som han bodde hos en tid mens han var på i Oberösterreich sommeren 1819.
Dokumentarfilm
Filmskaperen Christopher Nupen spilte i 1969 inn en 61 minutter lang dokumentarfilm der Schuberts kvintett fremføres av musikerne Itzhak Perlman, Zubin Mehta, Pinchas Zukerman, Jacqueline du Pré og hennes ektemann Daniel Barenboim. Denne innspillingen har blitt legendarisk. Opptakene ble gjort i Southbank Centre i London. Dokumentaren fikk tittelen «The Trout», til tross for at BBC, som var Nupens arbeidsgiver, fryktet at publikum ville tro at det dreide seg om et program om fisking.
Desemberbarn
Desemberbarn er et musikkalbum med Kari Bremnes og Rikard Wolff, utgitt i 2001.
Stephenklatresmett
Stephenklatresmett var en fugl i slekten Xenicus i familien klatresmetter. Den døde ut rundt 1900.
Mortobukta
Mortobukta er en bukt sørvest for Kapp Helles ved Gallipolihalvøya i Tyrkia. Kapp Helles var stedet hvor Gallipolifelttoget startet under første verdenskrig.
Stephenklatresmett
Utbredelse
Stephenklatresmett var endemisk til Stephens Island på New Zealand, der populasjonen var så begrenset at en enkelt katt har fått skylden for utryddelsen (Rothschild, 1905 og 1907). Dette er det imidlertid flere som bestrider, selv om det beviselig var mange katter på øya mot slutten av 1800-tallet. Kattene ble utryddet fra øya i 1925, men alt sent i 1903 begynte det en storskala avskoging på øya. Da var imidlertid sannsynligvis stephenklatresmetten alt utryddet.
Camilla Hattersley
Camilla Hattersley (født 24. februar 1995) er en britisk svømmer.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 800 meter fri.
Aulielva bru
Aulielva bru er en spennbetongbro på europavei 18 i Tønsberg kommune i Vestfold. Brua krysser Aulielva, er 56 meter lang, og lengste spenn er 25 meter.
Vitenskapsåret 1509
Vitenskapsåret 1509 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1509.
Jan Hendrik Hintz
Jan Hendrik Hintz (født 24. juni 1976) er en newzealandsk fotballdommer. Han ble FIFA-dommer i 2008, og er tatt ut som assistentdommer til VM i fotball 2014.
Mark Rule
Mark Rule (født 8. juni 1981) er en newzealandsk fotballdommer. Han ble FIFA-dommer i 2008, og ble tatt ut som assistentdommer til VM i fotball 2014 etter at fijianske Ravinesh Kumar måtte melde avbud på grunn av en skade.
Emma Robinson (newzealandsk svømmer)
Emma Robinson (født 26. september 1994) er en newzealandsk svømmer.
Hun representerte New Zealand under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 800 meter fri.
Ole Øverland
Ole Eimund Øverland (født 27. oktober 1935) er en tidligere, norsk disponent og politiker (Sp). Han har sittet som fylkesordfører i Møre og Romsdal og var ordfører i Gjemnes.
Øverland var medlem av kommunestyre og formannskap i Gjemnes kommune fra 1965 - 1991. Han var ordfører 1972 - 1991 (herav 2 år som varaordfører). Videre var han medlem i Møre og Romsdal fylkesting 1972 -1975 og 1987 - 2003, fylkesvaraordfører 1991 - 1995 og fylkesordfører 1995 - 2003. Han var fylkesleder i KS Møre og Romsdal 1980 -1987, og nestleder i hovedstyret Kommunenes Sentralforbund 1992 -1995. Han var medlem i hovedstyret i Den Norske Stats Husbank 1992 -1998, styreleder 1998 - 2000.
Han ble i 2008 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.
Han er gift med Randi Elisabeth (f. 1939).
Metopoides typicus
Metopoides typicus  er en art av slekten Metopoides som er en av de mange slektene av krepsdyr i Stenothoidae-familien. Den familien er i sin tur er plassert direkte (Incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppen består av bentiske bunndyr med relativt sett stor bevegelsesradius og små øyne, sammenliknet med de planktonisk frittsvevende og mer storøyde Hyperiidea-artene.
María Vilas Vidal
María Vilas Vidal (født 31. mai 1996) er en spansk svømmer.
Pål Bye
Pål Bye (født 21. mai 1946) er en norsk tidligere håndballspiller. Hans posisjon på banen var målvakt.
Han representerte Norge under Sommer-OL 1972, der det norske landslaget ble nummer 9.
Per Axel Ankre
Per Axel Ankre (født 4. august 1948) er en norsk tidligere håndballspiller.
Han representerte Norge under Sommer-OL 1972, der det norske landslaget ble nummer 9. Etter OL spilte han 3 sesonger for Atlético Madrid som Norges første profesjonelle håndballspiller.
Chlamydotis
Chlamydotis er en liten slekt som består av to mellomstore, terrestriske fugler i trappefamilien (Otididae), som videre inngår som eneste familie i ordenen trappefugler (Otidiformes).
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).
Henrik Sigvard Scheel
Henrik Sigvard Scheel (født 1806 i Frederikshald, død 1891) var en oberstløytnant, tollkasserer, Karttegner og midlertidig ordfører i Lier kommune i 1848. Scheel bodde på gården Rød (gnr. 45) som var fra 1802 sjefsgård for kompanisjefen i det Lierske kompani av Akershusiske Dragonregiment. Han skal være kjent for å ha laget et kart over Lier i 1844. Han var først gift med Karen Rosenberg Vogt (født 27. november 1810 i Nordfjord, død 2. september 1855 i Christiania) fra 13. april 1835. Etter Karens død i 1855 giftet han seg med hennes søster, Marie Lovise Vogt (født 11. mai 1817 i Christiania) den 7. september 1860. Før Karen døde fikk de åtte barn sammen, to gutter og seks jenter i årene mellom 1839 og 1849. Henrik var sønn av Anthon Wilhelm Scheel.
Stefan III
Bakgrunn
Stefan var født på Sicilia og var sønn til en mann ved navn Olivus. Han kom til Roma under pave Gregor IIIs pontifikat og gjorde karriere i kurien.
Benediktiner, prest, kardinal
Han hadde først inntrådt i benediktinerordenen, og senere blitt presteviet av pave Zacharias, som gav ham arbeidsoppgaver i Lateranpalasset. Pave Paul I utså ham i år 761 til kardinalprest med Santa Cecilia som tittelkirke.
Pavevalg
Etter at motpavene Constantinus, som var lekmann, og Filippus var blitt avsatte, ble Stefan valgt til pave, og ble kronet 7. august 768. Opplysningene varierer om beslutningene fra det kirkelige møte som ble avholdt i april 769 og hvorved Constantinus formelt ble avsatt, men visse nye regler for pavevalg ble innført, og bruken å venerere ikoner ble bekreftet som tillatelig (se ikonoklasmen). For å forhindre at et lignende skisma oppstod som med Constantinus, ble lekmenn erklært som ikke valgbare til pavestolen.
Pontifikat
Pave Stefan kom også til å gripe inn konkret mot visse lekmenn, ettersom de (uten å lykkes) forsøkte å slå ner erkediakonen Leo i Ravenna; samtidig klarte Stefan å erobre en del av langobardenes territorier.
Stefan skal ha alliert seg mer med langobardene enn med frankerne.
Visse martyrologier har opptatt Stefans navn som helgen.
Metopoides magellanica
Metopoides magellanica er en art av slekten Metopoides som er en av de mange slektene av krepsdyr i Stenothoidae-familien. Den familien er i sin tur er plassert direkte (Incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppen består av bentiske bunndyr med relativt sett stor bevegelsesradius og små øyne, sammenliknet med de planktonisk frittsvevende og mer storøyde Hyperiidea-artene.
Rajinder Kumar Dhanger
Rajinder Kumar Dhanger (født 4. oktober 1961) er en indisk judoka.
Han representerte India under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 21 i mellomvekt.
EM i friidrett 2014 – 400 meter menn
400 meter menn under EM i friidrett fant sted den 12. og 13. og 15. august 2014 på Letzigrund i Zürich, Sveits.
Program
Alle klokkeslett er lokaltid (UTC+2)
Runde 1
Første 4 i hvert heat (Q) og 4 beste utøverne ellers (q) gikk til semifinalene.
Semifinale
Første 2 i hvert heat (Q) og de 2 beste utøverne ellers (q) gikk videre til finalen.
Marokkos sentralbank
Marokkos sentralbank (Bank Al-Maghrib) er sentralbanken i Marokko. Den ble etablert i 1959, for å erstatte den tidligere Banque d'Etat du Maroc.
Historie
I januar 1906 var det en internasjonal konferanse i Algeciras (Algeciras-konferansen) i Syd-Spania, bl.a. for å sikre Marokkos selvstendighet, sikre frihandel, og vurdere reformer innen landets økonomi og finans.
Samme år ble Banque d'Etat du Maroc vedtatt etablert; 12 europeiske land samt USA og Marokko signerte forordningen 7. april. Banken ble etablert i februar 1907 som et åpent aksjeselskap. Fra 1911 var banken i gang med produksjon av mynter og sedler. Valutaen het da hassani, som er forløperen til dagens dirham.
De første årene hadde de et fastkursregime der hassani var låst til franske franc. Dette ble imidlertid oppgitt i 1919. Året etter ble hassani tatt ut av omløp og erstattet av marokkanske franc, som også var låst til franske franc. Disse var i bruk til 1959, da Marokko fikk forhandlet tilbake retten til å utstede egne penger. 1. juli endret banken navn til Banque de Maroc, og i oktober ble dirham-en lansert.
I 1967 kom den nye bankloven (banking act of April 21, 1967), som ga sentralbanken utvidet mandat til å også overvåke banknæringen.
I mars 1987 byttet sentralbanken igjen navn, og fikk navnet Bank Al-Maghrib, som den dag i dag er bankens navn. Samtidig etablerte de også Dar As-Sikkah, et industriforetak som tar seg av trykkingen av landets penger.
Oppgaver og målsettinger
Marokkos penge- og finanspolitikk har som hovedmål å sikre prisstabilitet, dvs en lav og stabil inflasjon. Dette er nedfelt i artikkel 6 i statuttene fra 2006.
Sentralbankens hovedoppgaver er:
I tillegg skal sentralbanken være regjeringens bank og rådgiver, og representere regjeringen i internasjonale forum.
Sentralbanksjef
Sentralbanksjef er pr mai 2014 Abdellatif Jouahri. Han har vært sentralbanksjef siden 2003.
Yang Young-ja
Yang Young-ja (født 6. juli 1964 i Iksan i Nord-Jeolla), sørkoreansk bordtennisspiller som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul. Young-ja ble olympisk mester i bordtennis under Sommer-OL 1988 i Seoul. Sammen med Hyun Jung-hwa vant hun damedoublen foran Chen Jing / Jiao Zhimin fra Kina og Jasna Fazlić / Gordana Perkučin fra Jugoslavia.
Hun ble verdensmester i bordtennis 1997 i New Delhi i double sammen med Hyun Jung-hwa.
Tamila Holub
Tamila Holub (født 15. mai 1999) er en portugisisk svømmer.
Hun representerte Portugal under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 800 meter fri.
Ishockey under Sommer-OL 1920 – Tropper
Troppene til ishockeyturneringen under Sommer-OL 1920 inneholder samtlige syv tropper som ble tatt ut til OL-turneringen fra 23. til 27. april 1920. Alle aldre er som de er ved starten av turneringen (23. april 1920).
De syv deltakende lag hadde forskjellige nomineringsprosesser. De etablerte europeiske ishockeynasjonene Sveits, Frankrike, Belgia og Tsjekkoslovakia kunne nominere lag som hadde erfaring med ishockey, men som spilleteknisk ikke var på samme nivå som nordamerikanerne. Canada nominerte et klubblag (vinneren av Allan Cup, Winnipeg Falcons). USA hadde også opprinnelig valgt å velge et klubblag, men endret senere mening og nominerte et all-starlag.
I Canada ble det besluttet at årets Allan Cup-vinner skulle representere landet ved OL. Winnipeg Falcons vant troféet etter at University of Toronto ble slått i et dobbelmøte i Toronto med sifrene 8–3 og 3–2 og ble dermed valgt til å representere Canada. Toronto lå over 3,000 km øst for Winnipeg, og da laget skulle reise med båten «SS Melita» fra Saint John, New Brunswick fem dager senere, hadde spillerne ikke mulighet til å returnere til Winnipeg eller å informere sine familier om at de skulle delta i OL. Det canadiske laget seilte fra Canada den 3. april og ankom Liverpool i Storbritannia en uke senere. Deretter seilet de fra Dover til Ostend og ankom Antwerpen den 14. april, hvor ble vel mottatt av både belgierne og de britiske soldatene utstasjonert i landet. Omkostningene for reisen ble estimert til å være 10,000 canadiske dollar (CAD), en enorm sum som ble innsamlet fra inntektene av Allan Cup og donasjoner fra provinsregjeringen i Manitoba (2,000 CAD) og bystyret i Winnipeg (500 CAD).
Winnipeg Falcons var et lag som neste utelukkende besto av spillere med islandsk bakgrunn.
I Sverige var det bandy som var den dominerende vinterlagsporten og ishockey hadde først blitt introdusert vinteren 1919/20. Bandy var underordnet Svenska Bollspelsförbundet (i dag Svenska Fotbollförbundet) og det var også forbundet som i januar 1920 gikk med til å sende et ishockeylag til OL. Treningen begynte 2. februar 1920 og fortsatte inntil Sveriges Olympiska Kommitté nominerte det endelige laguttaket i slutningen av mars 1920. Laget var bygget opp om de tre stjernespillerne Nils «Nisse» Molander, David Säfwenberg og Hans Georgii, som til daglig spilte ishockey i Tyskland. Georgii, som spilte for Berliner Schlittschuhclub og var utvalgt til å være kaptein på det svenske laget, ble imidlertid syk og måtte melde forfall. Det svenske laget reiste med tredjeklassestog via Trelleborg og Sassnitz til Berlin hvor de møtte opp med stjernespillerne Nils «Nisse» Molander og David Säfwenberg, som til daglig spilte ishockey i Tyskland. Etter en lang og vanskelig reise gjennom Tyskland, som var preget av politisk kaos som følge av Kappkuppet, nådde endelig Antwerpen om kvelden den 10. april.
Böhmens landslaget, som var forgjengeren til Tsjekkoslovakia, var i årene innen første verdenskrig en av de europeiske ishockeystormaktene og en av grunnleggerne av LIHG i 1908 og hadde vunnet EM-gull i 1911 og 1914 og EM-sølv i 1913. Det tsjekkoslovakiske laget var optimistiske, men kom uforberedt da den milde vinteren hadde gjort det vanskelig å forberede seg tilstrekkelig for turneringen. Laget hadde bare hatt anledning til å trene og avholde det tsjekkoslovakiske mesterskapet på tre dager i Štrbské Pleso i Tatrafjellene. Tsjekkoslovakia ankom dessuten Antwerpen uten to av deres beste målscorere. Jaroslav Jirkovský og Jaroslav Jarkovský hadde begge vært stjerner på det böhmiske landslaget før krigen og hadde stått for 33 av 53 mål på fire EM-turneringer. Jirkovský hadde vært krigsfange og kom ikke hjem fra Sibir før på slutten av året. Dessuten brakk deres førstemålvakt Karel Wälzer tommelen på trening og kunne først spille i bronsekampen mot Sverige.
I USA startet forberedelsene i januar og det ble opprinnelig besluttet at en utslagsserie skulle avholdes hvor vinnerlaget skulle representere USA i OL. Når det var bare to lag igjen, Boston og Pittsburgh, ble avgjørelsen endret til at man utvalgte et all-star-lag. Videre ble det antatt at utelukkende å bruke amerikanske spillere ikke ville være nok mot canadierne, så fem naturaliserte canadiere som spilte for amerikanske klubber ble også valgt. Canadierne protesterte mot dette og mente det ikke var rettferdig å la canadiere spille for det amerikanske laget, men Belgias avviste protesten og konkluderte at de var spilleberettigede. Det amerikanske laget seilet fra New York med «SS Finlandia» den 7. april og ankom Antwerpen til et entusiastisk belgisk oppmøte den 19. april, dagen før turneringen opprinnelig skulle starte. For å gi amerikanerne tid til å akklimatisere seg ble åpningsdagen flyttet til den 23. april. Laget skulle opprinnelig ha blitt ledet av Pittsburg ACs trener Roy D. Schooley, men tre dager før avreise måtte han melde avbud da hans kone plutselig ble syk. I stedet ble formannen for United States Figure Skating Association, Cornelius Fellowes, bedt om å overta trenerrollen.
Merete Bø
Merete Bø (født 1976) er en norsk journalist, podkastprogramleder og sakprosaforfatter. I 2007 begynte hun som vinjournalist i Dagens Næringsliv.
Biografi
Merete Bø er fra Voss. Hun er utdannet ved WSET (Wine & Spirit Education Trust) og har vært restaurantsjef på Park Hotell på Voss, og hun har arbeidet som sommelier på restaurant Bagatelle. I 2007 begynte hun som vinjournalist i Dagens Næringsliv.
I 2008 vant hun både NM og nordisk mesterskap for vinkelnere.
Sagaen om slaget på heia
I den første halvdelen av sagaen handler det om at drapsmannen Styr (Viga-Styr) blir drept av en ung mann som hevner sin far, og om alle konsekvensene av Styrs død. I den andre halvdelen skildres en kamp mellom to bygdelag, mellom folk fra Borgarfjörður og Húnavatnssýsla, kjent som Slaget på Tvídægra-heia og datert til 1014.
I 1682 kjøpte det kongelige akademi i Sverige verket fra Island med Jón Eggertsson som mellommann. På den tiden kan det ha vært et fullstendig verk, men da Arni Magnusson kom på sporet av det i Sverige i 1722, var det bare rester tilbake i form av 36 blader. De første 23,5 var et bruddstykke av en tått - og hele Sagaen om slaget på heia. De resterende 12,5 bladene utgjorde den best bevarte avskriften av Sagaen om Gunnlaug Ormstunge. Arni Magnusson søkte det svenske akademi om å få låne håndskriftet, men mottok heldigvis bare de første tolv bladene som hadde løsnet fra resten. Magnussons kopist Jón Olafsson (1705-78) skrev av dette i 1727; men både originalen og avskriften ble ødelagt i Københavns brann i 1728. Olafsson skrev ned innholdet etter minnet. På en forskningsreise til Stockholm i 1772 oppdaget Finnur Jónssons sønn, biskop Hannes Finnsson (1739-96), de tapte restene av verket.
Oversatt til bokmål av Arnhild Mindrebø, 2014.
Carmen Barth
Carmine R. DiBartholomeo (kjent som Carmen Barth, født 13. september 1912 i Cleveland i Ohio, død 17. september 1985 i Lorain i Ohio) var en amerikansk bokser som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles. Barth ble olympisk mester i boksing under OL 1932 i Los Angeles. Han vant gull i vektklassen, mellomvekt (72,6 kg), i finalen beseiret han argentinske Amado Azar. Det var ti boksere fra ti nasjoner som stilte i klassen mellomvekt som ble avviklet i perioden 9. til 13. august 1932.
Alberto López (basketballspiller)
Alberto López (født 1. november 1929, død 20. mars 2003) var en argentinsk basketballspiller. Som basketballspiller ble han verdensmester i 1950. Han deltok også under Sommer-OL 1952 og var med på basketball-laget som kom på 4. plass.
Fjellklatresmett
Fjellklatresmett er en fugl i slekten Xenicus i familien klatresmetter. Arten er en EDGE-art.
Utbredelse
Den er endemisk til Sørøya i New Zealand.
Metopoides sarsi
Metopoides sarsi  er en art av slekten Metopoides som er en av de mange slektene av krepsdyr i Stenothoidae-familien. Den familien er i sin tur er plassert direkte (Incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppen består av bentiske bunndyr med relativt sett stor bevegelsesradius og små øyne, sammenliknet med de planktonisk frittsvevende og mer storøyde Hyperiidea-artene.
Calybistum
Calybistum er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Systematisk inndeling
Oemini blir ofte slått sammen med Xystrocerini.
Holmlia Sportsklubb
Holmlia Sportsklubb, stiftet oktober 1982, er et norsk idrettslag fra Holmlia i Oslo. Holmlia SK har idrettsgrupper innen fotball, håndball, innebandy, basketball, turn, dans, fekting og ballett. Fotballaget spiller pr. 2018 på seniornivå i 4. divisjon.
Holmlia SK har pr. 2011 vunnet totalt seks NM-gull i innebandy, for kvinner i 2001, 2002, 2003, 2008 og 2011 og for menn i 1995.
Stöcksjö
Stöcksjö er et tettsted i Umeå kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 215 innbyggere.
San Juan-fjellene
San Juan-fjellene er en del av fjellkjeden Rocky Mountains og strekker seg fra Ouray sørvest i Colorado mot sør og sørøst til Chama nordvest i New Mexico, USA. Bergartene er hovedsakelig av vulkansk opprinnelse, og er rik på mineraler og metaller - særlig i nord. San Juan-fjellene har 18 topper over 4 000 moh, alle i Colorado. Det høyeste fjellet er Uncompahgre Peak med 4 365 moh. Elven Rio Grande har sitt utspring på østsiden av San Juan-fjellene og munner til slutt ut i Mexicogulfen. Mindre elver med utspring fra sør- vest- og nordsiden av fjellene renner inn i elven Colorado som i sin tur munner ut i Stillehavet i Californiabukta.
På slutten av 1800-tallet var San Juan-fjellene gjenstand for en voldsom vekst i gruvevirksomhet. I dag er de fleste gruvene forlengst nedlagt, og de gruvesamfunnene som ikke er fraflyttet overlever på turistene som tiltrekkes av naturopplevelser i fjellene.
Seter (Osen)
Seter, også kjent som Sætervika eller Setervika, er ei bygd i Osen kommune i Trøndelag. Bygda ligger på nordsiden av Svesfjorden, helt nord i Osen kommune. Grunnkretsen Seter hadde 71 innbyggere i 2019. Seter har ingen veiforbindelser til resten av kommunen, men har veiforbindelse med Flatanger kommune via fylkesvei 6304. Stedet har hurtigbåtforbindelse med Sandviksberget. Stedet har en egen skole, og et kapell.
Itaipu-demningen
Itaipu (guarani: Itaipu, portugisisk: Itaipu, spansk: Itaipú; uttales: [itaiˈpu]) er et vannkraftverk i Paraná-elven på grensen mellom Brasil og Paraguay. Den øverste damlokasjonen er vannfallet Foz do Iguaçu i Brasil, mens byen Ciudad del Este i Paraguay er den nedre avgrensningen av anlegget.
Kraftverket driftes av selskapet Itaipu Binacional og var lenge verdens største vannkraftverk. Bare det kinesiske anlegget De tre kløfters demning har en større vannkraftproduksjon.
Installert effekt på 14 GW er fordelt på 20 turbiner hver på 700 MW. I 2000 produserte verket 93,4 TWh, som tilsvarer om lag 70 % av hele Norges vannkraftproduksjon.
I forbindelse med kraftverket er det bygget en dam på 7 700 meters lengde og 196 meters høyde. Produksjonen startet i 1984, men utbyggingen gikk i tre faser med ferdigstillelse av de neste fasene i 1991 og 2003.
Det har vært protester mot utbyggingen, som gir en oversvømming som førte til oversvømming av 1 320 km² skog og flytting av minst 10 000 familier.
Diego de Almagro
Diego de Almagro (født 1479 i Almagro i Spania, død 8. juli 1538 i Cusco) var en spansk conquistador som erobret Inkariket sammen med Francisco Pizarro. Han kom imidlertid hele tiden til kort med hensyn til utkommet av erobringen i forhold til Francisco Pizarro. Han utforsket det nordlige Chile (1534-35), og hersket over byen Cuzco i en periode (1535-38), men ble til slutt drept i et stort slag mellom de tidligere allierte conquistadorene, der Francisco Pizarro igjen kom seirende ut.
Begynnelsen
Diego de Almagro kom til Den nye verden med en kongelig spansk koloniseringsflåte ledet av admiral og guvernør Pedro Arias de Avila (Pedrarias Davila) i 1514. Ekspedisjonen skulle erobre land og undertvinge urbefolkningen i Darién-kysten av dagens Panama og den karibiske kysten av dagens Colombia. I Darién var det allerede etablert en liten koloni med navn Santa Marta Antigua, som ble utgangspunkt for kampanjen. Lederen for den allerede etablerte kolonien, Balboa, hadde året før oppdaget Sydhavet (Stillehavet) på andre siden av Panamatangen, og hadde av den spanske kongen fått enerett på å utforske kystene av Sydhavet, men var underordnet guvernøren. Men da guvernør Davila mistenkte Balboa for å ha sveket ham, ble Balboa dømt til døden og henrettet i 1519, og Sydhavets kyster ble tatt i øyesyn. Mens de karibiske kystene var dekket av mangroveskog og innlandet av jungel, oppdaget guvernøren at Sydhavskysten var mye mer tilgjengelig, og Panama By ble grunnlagt  her samme år. Alle spanjolene ble overført til den nye administrasjonsbyen, og Santa Marta Antigua ble nedlagt. Som respektert offiser ble Almagro tildelt en encomienda utenfor byen som takk for sine tjenester.
Alliansen med Francisco Pizarro
I Panama by ble Almagro venn med en annen encomendero, nemlig Francisco Pizarro. Pizarro hadde kommet til Darién allerede i 1509 sammen med Balboa da Santa Marta Antigua ble etablert. Men da den nye guvernøren Davila kom til kolonien i 1514, hadde Pizarro straks skiftet lojalitet og blitt guvernørens mann. Dette gav Pizarro en encomienda da han kom til Panama. Da arbeidskraften ganske tidlig begynte å tynnes ut på grunn av den harde arbeidsbelastningen de encomenderte indianerne ble utsatt for, deltok bade Almargro og Pizarro på en ekspedisjon til det folkerike Nicaragua i 1522 for å erobre landet og skaffe seg ny arbeidskraft ved å overføre de beseirede indianerne til sine gårder i Panama.
Samme år fikk de høre om den fantastiske erobringen av Aztekerriket i Mexico, og samtidig vendte en gruppe spanjoler tilbake fra en reise sørover, med beretningen om de fantastiske rikdommene som skulle befinne seg i Gullandet i Andesfjellene. Almagro og Pizarro ble enige om at de sammen skulle sette i gang et prosjekt for å erobre landet etter inspirasjon av erobringen av Aztekerriket. Med på laget fikk de også presten Luque, som hadde større midler til å investere i prosjektet. Med velsignelse fra guvernør Davila satte de så i gang sitt prosjekt.
Jakten på Inkariket
I fire år jobbet de to allierte seg sørover langs Sydhavets kyster. Det var en vanskelig oppgave med mye motgang. Etter et angrep fra fiendtlige indianere flyktet Pizarro og Almagro med sine skip ut til øya Isla Gallo, utslitt og med manko på forsyninger. Mens Pizarro og hans menn ventet på Isla Gallo, seilte Almagro tilbake til Panama by for å skaffe nye forsyninger. Men i Panama var det kommet en ny guvernør, Pedro de los Rios. Han betraktet Pizarros og Almagros prosjekt som et mislykket eventyr som kostet for mye, dessuten brøt det med hans egne interesser. Han nektet derfor Almagro å forlate byen, og sendte i stedet et eget skip for å hente Pizarro og hans menn tilbake. Pizarro nektet å forlate øya, og ble igjen med 12 lojale menn, mens resten ble med tilbake til Panama by. Da Almagro hørte om at Pizarro var blitt igjen, lyktes det ham å snike seg ut fra havnen med et skip med både flere menn og forsyninger, og kom til Pizarros unnsetning. Slik reddet han Pizarro. Sammen seilte de videre sørover, og kom tilslutt til byen Tumbes, der de ved selvsyn kunne se rikdommene til Inkariket. De seilte tilbake til Panama fast bestemt på å vende tilbake for å erobre riket og forsyne seg av rikdommene.
Erobringen av Inkariket
Vel tilbake i Panama fant de ingen velvilje hos guvernør de los Rios. På tross av rikdommene de kunne lokke med, nektet han dem å gå videre med prosjektet. Til slutt gav de opp å forsøke å vinne støtte i Panama, og Pizarro reiste i 1529 til Spania for å henvende seg direkte til kong Karl om støtte til prosjektet. Kongen ble begeistret, og gav Pizarro alle fullmakter. Da han kom tilbake til Panama i 1531, hadde han til og med fått tittelen Adelantado av Peru, (til Almagro hadde han bare sikret en mer underordnet tittel), skaffet seg mannskap og forsynt seg av alle de våpen han måtte trenge fra Spanias våpendepot på Jamaica. Med seg hadde han også sine brødre Fernando, Gonzalo og Juan. Mennene Pizarro hadde meg seg betraktet han som sine, men kong Karl hadde også gitt dem rett til å skaffe flere menn til sin ekspedisjon i Panama, og mens Pizarro seilte i forveien, satte Almagro straks i gang med å skaffe seg egne folk. Pizarro lovet å vente på sin allierte i Tumbez.
Pizarro holdt ikke sitt løfte. Da Almagro endelig ankom Tumbez med sine nyvervede menn, fant han at Pizarro allerede hadde forlatt byen. Han hadde marsjert sørover til byen Cajamarca, der Inkarikets hersker Atahualpa skulle befinne seg. Almagro og Pizarro hadde planlagt å følge eksempelet til Cortes i Mexico, som hadde tatt kontrollen over hele riket ved å ta kong Moctezuma til fange, og styre gjennom ham. Nå når Pizarro visste hvor rikets keiser befant seg, ville han ikke vente.
Almagro skyndte seg etter, men da han ankom Cajamarca, fant han at Pizarro allerede hadde tatt Atahualpa til fange og fått ham til å fylle et av palassets rom med gull og ett med sølv mot løfte om å bli sluppet fri. Almagro forlangte at gullet og sølvet skulle fordeles likt mellom Pizarro og Almagro og begge parters menn, men det nektet Pizarro; det var han og hans menn som hadde gjort grovarbeidet, og da skulle de ha mest. Almagro og hans menn skulle få 1/10. Almagro var rasende. Han svarte med å nekte Pizarro å løslate Atahualpa. Han fikk også høre at landet hadde vært igjennom en borgerkrig, og at Atahualpas motstander, broren Huascar, hadde blitt tatt til fange like før de hvites ankomst, i tillegg til at Huascar var den rettmessige arving til tronen. Almagro øynet en sjanse til å vinne spillet om makten, og sendte noen av sine ryttere sørover til stedet Huascar ble holdt som fange for å befri ham og utrope ham som hersker. Men Atahualpa fikk høre om Almagros planer, og var raskere med å sende beskjed sørover. Da rytterne ankom fangeleiren, var Huascar drept. Almagro ble igjen tatt ved nesen. Han var rasende, og forlangte at Atahualpa skulle dømmes for brodermord, flerkoneri og incest. (Han var etter inkaenes tradisjon gift med sin egen søster). Han ble stilt for en spansk domstol, og ble dømt til døden og garrotert.
Deretter reiste Almagro og Pizarro videre sørover sammen. Forholdet mellom de to allierte var nå dårlig, men så lenge de befant seg i fiendeland måtte de holde sammen. Underveis motsto de flere angrep fra inkastyrker, og inntok hovedstaden Cusco. Her utropte de en ny inkahersker, Manco Inca Yupanqi, Huascars nevø, som imidlertid ble holdt i fangenskap på samme måte som Atahualpa ble. Av rikdommene de hadde ervervet seg, ble kongens rettmessige femtedel sendt til Spania under tilsyn av Fernando Pizarro. Da Fernando Pizarro kom tilbake i 1534, hadde han med seg en ny tittel til Almagro; som plaster på såret var han utnevnt som Adelantado av Chile, et land lenger sør som visstnok også skulle være rikt.
Maktkamp
Almagro samlet straks sine menn og indianske hjelpestyrker og marsjerte sørover. Men landet han kom til var karrig og mistrøstig. Han måtte over mange forrevne fjellområdet og den tørre og glohete Atacamaørkenen, og i Chile møtte han ville og krigslystne indianere. Almagro snudde, og han og hans menn vendte tilbake fillete og utmattede, akkurat tidsnok til å redde Pizarro-brødrene fra en inkahærs beleiring av Cuzco, som var på nippet til å falle. Manco Inca hadde lyktes med å flykte. Han hadde samlet en stor hær, satt i gang beleiring av byen og bombardert byen med brannpiler og annet skyts. Almagros overraskende ankomst sendte inkahæren på flukt.
Almagro marsjerte inn i byen som redningsmann, men tok straks Pizarro-brødrene til fange. Mens Francisco Pizarro ved Almagros avreise hadde forlatt byen og etablerte en ny spansk koloni ved kysten med navnet Ciudad de los Reyes (dagens Lima), var hans brødre blitt igjen i Cuzco, og hadde med sine menn heltemodig forsvart byen mot inkaenes beleiring. Almagro krevde nå at Cuzco skulle være hans by og landet sør i Peru skulle være hans. Francisco Pizarro godtok Almagros krav om todeling, men hans brødre ble ikke frigitt. Imens strømmet stadig flere conquistadorer fra koloniene i nord til Pizarros koloni, de hadde hørt om rikdommene i Inkariket, og ønsket å delta i utplyndringen. På den måten fikk Pizarro styrket sin posisjon med enda flere væpnede menn.
Men mens Almagro og Pizarro hersket over hver sin by, var situasjonen blitt alt annet enn lys. Manco Inka hadde gjenerobret det meste av de sentrale deler av Peru, og truet nå Pizarros koloni. Ved et stort slag utenfor kolonien ble imidlertid inkahæren beseiret og drevet opp i sine tilfluktssteder i fjellene (Vilcabamba- og Urubamba-dalen). Året var 1538. Pizarro sendte nå sine styrker mot Cuzco, og ved et stort slag mellom Pizarros og Almagros menn på en slette utenfor Cuzco, ble Almagro overvunnet. Han ble tatt til fange og henrettet. Pizarro hadde igjen tatt kontrollen over hele Peru.
Men tre år senere hevnet Almagros sønn drapet på hans far. Han snek seg inn i Pizarros residens i Lima og drepte ham med et sverdslag.
Byggveien (Oslo)
Byggveien (1-15, 4-12) er en vei på Manglerud i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Enebakkveien like sørøst for Ryenkrysset og til Plogveien øst for Manglerud senter og Manglerud T-banestasjon, omtrent parallelt med Adolf Hedins vei (Ring 3).
Veien fikk navn etter kornslaget bygg i 1955. I området finnes også en rekke andre veier med navn etter korn og annet jordbruksrelatert.
Mye av bebyggelsen i veien er OBOS-blokker. Manglerud kirke er i nr. 10, og i nr. 15 er Søndre Manglerud gård, der det ble anlagt parsellhager i 1980-årene.
Botsmark
Botsmark er et tettsted i Umeå kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. Det ligger cirka 50 kilometer nord for Umeå. I 2010 hadde tettstedet 201 innbyggere.
Here Comes Santa Claus
«Here Comes Santa Claus» er en sang skrevet av Gene Autry og Oakley Haldeman som ble spilt inn og gitt ut på singel med Gene Autry i 1948.
Wenche Myhre spilte inn sangen og ga den ut på albumet Wenches jul i 1991. Den norske teksten ble skrevet av Jan Vincents Johannessen. På norsk ble sangen kalt Her kommer nissefar.
Bungalotis
Bungalotis er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae).
15. etappe av Tour de France 2017
15. etappe av Tour de France 2017 gikk fra Laissac-Sévérac-l'Église til Le Puy-en-Velay 16. juli 2017.
Bungalotis
Utseende
Store (vingespenn 50–70 millimeter) og kraftige smygere, de fleste har noen små, hvite flekker, antennene er forholdsvis lange og tynne. Det er markert forskjell mellom kjønnene, hunnene er større med bredere vinger. Hannene er gjerne lyst brune (kanelbrune) med eller uten lysere flekker, hunnene som oftest mørkere brune med et hvitt tverrbånd på forvingen. Larvene er nakne, oftest mer eller mindre grønnlige, med spiss bakende og stor hodekapsel.
15. etappe av Tour de France 2017
Bauke Mollema vant etappen.
Bungalotis
Levevis
Disse smygerne flyr gjerne i skumringen, i en hurtig flukt lavt over bakken.
Utbredelse
Artene er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra Mexico i nord til det sørlige Brasil og Bolivia i sør.
Hvitstrupehonningeter
Hvitstrupehonningeter (Melithreptus albogularis) er en fugl i slekten Melithreptus i familien honningetere. Den forekommer i det nordlige og østlige Australia og på Ny-Guinea.
Underarter
Det er beskrevet to underarter av hvitstrupehonningeter :
Västibyn
Västibyn er et tettsted i Umeå kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. Det ligger cirka tretti kilometer nordvest for Umeå. I 2010 hadde tettstedet 234 innbyggere.
Gangsta’s Paradise
«Gangsta's Paradise» er en sang av den amerikanske rapperen Coolio, med sangeren L.V. Sangen ble utgitt på Coolios album ved samme navn, i tillegg til soundtracket for filmen Dangerous Minds fra 1995. Den sampler refrenget og instrumenteringen, og inneholder noe av teksten, med endret betydning, på Stevie Wonders sang "Pastime Paradise".
Sangen ble nummer 85 på Billboard's Greatest Songs of All Time og var mestselgende singel i 1995 på U.S. Billboard. I 2008, ble den nummer 38 på VH1's 100 Greatest Songs of Hip Hop. NME listet sangen som nummer 100 i sin rangering av "100 Best Songs of the 1990s" i 2012. Coolio ble tildelt Grammy for Beste rapsolofremføring, to MTV Video Music Awards for Beste rapvideo og Beste video fra en film og en Billboard Music Award for sangen/albumet. Sangen var stemt frem som årets beste singel i The Village Voice Pazz & Jop critics' poll.
Sangen har solgt over 5 millioner eksemplarer i USA, Storbritannia og Tyskland alene, Coolio fremførte denne sangen live på 1995 Billboard Music Awards med L.V. og Wonder og på 38th Annual Grammy Awards med L.V.
Kjell Ivar Lundemoen
Kjell Ivar Lundemoen (født 23. september 1972) er en norsk tidligere svømmer.
Han representerte Norge under Sommer-OL 1992, der han ble utslått i de innledende heatene.
Vikerøya landskapsvernområde
Vikerøya landskapsvernområde ble opprettet i 2006, og omfatter Vikerøya samt flere små holmer i Indre Viksfjord. Øya er omgitt av store gruntvannsområder. Her er eikehager, slåttemark og strandenger. I de beitede eikeskogene lever nasjonalt sjeldne og utrydningstruede arter av sopp og orkideer. I gruntvannsområdet i sør vokser den utrydningstruede planten dvergålegresss, og på de beitede strandengene vokser den sjeldne planten hartmannstarr.
Det går bro fra fastlandet til øya. På øya er det to gårdsbruk, store tuntrær og hagemark. På Tjøllingholmen og Refsholtholmen er det beitede eikehager. Deler av de åpne områdene på øya er i ferd med å gro igjen. Færre dyr på beite og den innførte arten rynkerose er mye av grunnen til dette. Når beitemark gror igjen, blir artsmangfoldet mindre. Seks sjeldne plantearter har forsvunnet fra Vikerøya. Flatholmen, som også inngår i verneområdet, er en viktig hekkeplass for sjøfugler. Mot nord grenser landskapsvernområdet til Indre Viksfjord naturreservat.
Hotell Transylvania 3: Monsterferie
Hotell Transylvania 3: Monsterferie (engelsk originaltittel, Hotel Transylvania 3: Summer Vacation; publisert internasjonalt som Hotel Transylvania 3: A Monster Vacation) er en amerikansk dataanimert komediefilm fra 2018. Dette var tredje filmen i Hotel Transylvania-filmserien, og en oppfølger til Hotel Transylvania 2 (fra 2015)
Filmen ble regissert av Genndy Tartakovsky. Adam Sandler, Andy Samberg, Selena Gomez, Kevin James, Steve Buscemi, Molly Shannon og David Spade står på rollelisten. Hotell Transylvania 3: Monsterferie hadde premiere i løpet av Annecy International Animated Film Festival den 13. juni 2018. Den 13. juli 2018 kom den ut på kino i USA.
Handlingsreferat
I år 1897 reiser Dracula og vennene hans, i forkledning, på ferie med et tog til Budapest. Imidlertid kommer Draculas erkefiende, professor Abraham Van Helsing, også om bord på det samme toget. Han avslører monstrenes egentlige identitet, men monstrene slipper så vidt unna. Van Helsing blir besatt av å ødelegge Dracula, men blir stadig overlistet av ham. I nåtiden, noen få uker etter den andre filmen, driver Dracula hotell-virksomheten sin sammen med datteren Mavis og svigersønnen Johnny. Dracula er deprimert, og sliter med ensomhet helt siden hans kone Martha døde.
Men Mavis feiltolker farens følelser som stress på grunn av overarbeid, og hun bestiller en cruise-reise til dem slik at de alle kan ta en pause og tilbringe mer tid sammen som en familie. Dracula, Johnny, Mavis, deres sønn Dennisovitch, Draculas far Vlad og hotell-gjestene går deretter om bord på et cruiseskip kalt Legacy. Dracula får snart øye på skipets menneskelige kaptein, Ericka, og faller umiddelbart for henne. Ericka går til et privat og hemmelig rom på nedre dekk, hvor hun møter Abraham Van Helsing – i hemmelighet hennes egen oldefar. Van Helsing har nesten fullstendig mekanisert kroppen sin for å unngå døden. Han har også utarbeidet en plan for å eliminere alle monstrene, en gang for alle.
Mavis oppdager at Dracula er interessert i Ericka, og hun blir mistenksom overfor Erickas egentlige motiver. Cruiseskipet når etter hvert Atlantis, som har blitt omgjort til et kasino. Men Ericka blir snart tvunget til å avsløre at hun er oldebarnet til Professor Van Helsing. Kraken ankommer også øya, og angriper monstrene. Dracula forsøker å forhindre Kraken, men han blir skadet. Ericka redder Dracula fra Kraken, og ber oldefaren om å stoppe disse ødeleggelsene. Ericka tilstår hennes kjærlighet til Dracula. Men dette irriterer Van Helsing, og han angriper dem begge.
Tekoindustrien
Tekoindustrien er en samlebetegnelse for tekstilindustri og konfeksjonsbransjen, altså utvikling og produksjon av klær. Det kan også inkludere produksjon av skotøy.
I Norge startet tekstilindustrien opp i Oslo i 1840-årene. Her var det tilgang til vannkraft fra Akerselva, og det var her markedet var størst med en raskt økende bybefolkning.
Fra 1970 til 1990 var det en kontiuerlig tilbakegang for den norsk tekoindustrien, men bransjen tok seg opp i 1990-årene. En av årsakene var at tradisjonsrike, norske mønstre ble populære i forbindelsen med OL på Lillehammer i 1994.
Magdalene Vedeler
Marie Magdalene Vogt Vedeler (født 16. oktober 1856 i Kristiania, død i 6. september 1926 i Horten ) var en norsk lærer, politiker og kvinnesaksforkjemper.
Hun var i årene 1883-1898 lærer ved Hortens høiere almenskole.