cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ari Behn
Barndom, oppvekst og familiebakgrunn
I 1983 ble foreldrene skilt og giftet seg med et vennepar som tidligere hadde vært gift med hverandre, illustratøren Jan Pahle og steinerskolelæreren Tone Bjerke; Tone Bjerke var datter av kulturpersonligheten André Bjerke og halvsøster av Ole Paus' stedatter Vilde Bjerke. Pahle og Bjerke ble dermed hans steforeldre på hver sin side; han og søskenene Espen og Anja Bjørshol hadde mest kontakt med moren og stefaren i oppveksten. Senere gjenopptok han kontakten med faren og stemoren Tone. I 2000-årene ble hans foreldre skilt fra Jan Pahle og Tone Bjerke, og de giftet seg på nytt med hverandre i 2007, 24 år etter at de ble skilt.
Som student i 20-årene tok Mikael Bjørshol Ari Behn som sitt offentlige- og kunstnernavn, og han skiftet formelt navn til Behn i 1996. Behn var mormorens opprinnelige etternavn; navnet er nedertysk og trolig en kortform for Bernhard, og familien stammer fra den tyskfødte offiseren Henrich Jürgensen Been fra Schleswig-Holstein. I slutten av august 2009 kom det fram at den pensjonerte bilmekanikeren Terje Erling Ingebrigtsen (1933–2009) fra Tromsø var Behns biologiske farfar; Behns far hadde blitt adoptert av advokat Bjarne Bjørshol fra Tromsø. Ingebrigtsen døde få måneder senere.
Han studerte idéhistorie og religionshistorie ved Universitetet i Oslo og oppnådde en bachelorgrad. Han arbeidet ved siden av studiene som truckfører, lagerarbeider, bartender og i førskolen. Som ung voksen tilbrakte Behn flere år på reise i Afrika, USA og Asia.
Senere liv og karriere
Ari Behn fikk sitt litterære gjennombrudd i 1999 med novellesamlingen Trist som faen. Den fikk flere gode anmeldelser og solgte i over 100,000 eksemplarer; pr. mars 2001, da det ble kjent at han og Märtha var sammen, hadde han solgt 30,000 eksemplarer.
Behn giftet seg med prinsesse Märtha Louise i Nidarosdomen i Trondheim den 24. mai 2002. Deres første datter, Maud Angelica, ble født på Rikshospitalet i Oslo 29. april 2003, og deres andre datter Leah Isadora kom til verden på Bloksbjerg på Hankø 8. april 2005. Parets tredje datter, Emma Tallulah, ble født i parets hjem i Lommedalen 29. september 2008. De kunngjorde i august 2016 at de skulle skilles.
I årene etter at han giftet seg med Märtha Louise utgav Behn flere bøker. I tillegg til sitt forfatterskap hadde Behn også hatt andre kunstneriske og kreative prosjekter. Sammen med Baron von Bulldog lanserte han en smokingkolleksjon i 2004. I 2007 lanserte han vinglass og serviset «Peacock» for Magnor Glassverk.
I tillegg laget han dokumentarer for fjernsyn. I 2002 sendte TV2 Øst for krigen – invitert av Taliban, en kritisk dokumentar om Afghanistankrigen. Han arbeidet som skribent for diverse publikasjoner som Dagbladet, Aftenposten, Vagant og Hot Rod. Våren 2011 debuterte han som dramatiker med stykket Treningstimen, som ble satt opp ved Rogaland Teater i regi av Kim Sørensen.
QuarkXPress
QuarkXpress er et program for å formgi trykksaker på skjerm, også kalt et sideombrekkingsprogram eller desktop publishing (DTP), som er utviklet av Quark Inc.
Ari Behn
Senere liv og karriere
Han var i noen år, særlig rundt årtusenskiftet, en del av den kunstneriske vennekretsen «Den nye vinen», som bestod av blant andre fotografen Per Heimly. Dette vennskapet endte i brudd og en del medieomtale da Heimly solgte et privat bilde av Behn til ukebladet Se og Hør noen måneder før Behn giftet seg. Vennskapet ble etterhvert tatt opp igjen, og Behn og Heimly jobbet sammen om underholdningsserien Ari og Per som ble vist på NRK våren 2011. Serien vant prisen for beste underholdningsserie under Gullruten 2011 og ble dessuten nominert i klassen beste nye programserie. Fra han debuterte med novellesamlingen i 1999 og senere ble gift med Märtha Louise var Ari Behn beskrevet som en fargerik personlighet i den norske offentligheten. Rundt årtusenskiftet var han kjent for «knallharde offentlige oppgjør med kritikere og forfatterkolleger», og meningene om ham var ofte delte; f.eks. ble han i 2002 beskrevet av Ole Paus (som var i hans fjernere familieomkrets) som «Prins Kvaps von und zu Quasi». Behn fikk mye oppmerksomhet da han i 2001 bokstavelig talt kastet en hanske for å utfordre Kjetil Rolness til duell. Behn ble senere forsont med flere av kritikerne fra denne perioden, blant annet med Rolness.
QuarkXPress
Etter lanseringen i 1987 var QuarkXpress lenge mer eller mindre enerådende på markedet for sideombrekkingsprogrammer. Inntil da hadde Aldus PageMaker (senere Adobe PageMaker) på det nærmeste hatt monopol på det samme markedet. QuarkXPress har de siste (anslagsvis) 15 årene i sin tur blitt kraftig forbigått av Adobe InDesign som ble lansert i 1999. I tillegg «utkonkurrerte» QuarkXPress på sett og vis seg selv dette året ved å lansere en så god versjon (versjon 4.1) at mange mediebedrifter rett og slett ikke så noe poeng i å oppgradere etter dette, veid opp mot kostnadene. Versjon 4.1 benyttes fortsatt i en del mindre avishus og trykkerier.
Quark slet dessverre lenge med et dårlig omdømme i forhold til notorisk dårlig kundeservice og det som av mange ble vurdert som en veldig høy pris. Prisen på QuarkXPress lå på rundt 16 000 kr for en enkelt lisens ved tusenårsskiftet, men selges i 2016 for 999 euro. Denne lavere prisen, kombinert med at Adobe har gått over til sin av mange freelancere hardt kritiserte abonnementsmodell Creative Cloud, sies å være grunnlaget for at Quark Inc. håper på framgang i markedsandeler i årene framover.
Ari Behn
Død
Ari Behn begikk ifølge familien selvmord den 25. desember 2019. Han ble bisatt fra Oslo domkirke 3. januar 2020.
QuarkXPress
Mye av den tidlige suksessen med QuarkXpress kom av at programmet allerede ved lanseringen hadde en rekke funksjoner som etter datidens standard var meget kraftige. Dette hang også sammen med at QuarkXPress lot seg kjøre på en vanlig Apple Macintosh. Programmet utvikles fortsatt både for Mac og Windows, og QuarkXPress 2017 er ventet lansert første halvår i 2017.
Ari Behn
Død
Behns død fikk stor internasjonal presseomtale; den utenlandske presseomtalen fokuserte på en episode som involverte skuespilleren Kevin Spacey og omtalte Behn primært som en «Kevin Spacey-anklager». Behn hadde i 2017 uttalt at Spacey hadde befølt ham på en nattklubb, men presisert at han «opplevde det ikke som trakassering [...] for meg var det faktisk en kompliment». I norske medier ble den internasjonale omtalen kritisert som «en forvridd versjon av virkeligheten».
Forfatterskap
Hans debutbok, novellesamlingen Trist som faen – fortellinger (1999), fikk sitt første opplag utsolgt på under en uke. Førsteopplaget var på 1 800 eksemplarer. Boken består av 15 fortellinger og beskriver unge mennesker i Afrika, Las Vegas og Norge som prøver å finne sin plass i samfunnet. Den er utgitt innbundet, som paperback samt som lydbok. Ari Behns debut ble meget godt mottatt blant kritikerne, noe hans neste samling med fortellinger, Talent for lykke (2011), også ble. VGs kritiker omtalte boken som «fremragende» og ga den terningkast seks.
I tillegg bidro Ari Behn med tekster til boken Hot Rod i samarbeid med Jan Walaker og Lars Fr. H. Svendsen. Han har også bidratt i Kolon Forlags antologi Nye Linjer (1995) med fem korttekster. Disse korttekstene blir gjerne omtalt som Behns aller første debut på trykk da noen av dem senere ble utgitt i redigerte versjoner i Trist som faen. I antologien skriver Ari Behn under navnet Ari Mikael. Bøkene hans er oversatt til svensk, dansk, tysk, fransk, ungarsk og islandsk.
Billedkunst
De siste seks årene av sitt liv var Behn mest aktiv som billedkunstner og arbeidet i en nyekspresjonistisk tradisjon; Behn uttalte at han særlig var inspirert av Jean-Michel Basquiat og hans bruk av graffitimotiver. Han debuterte som billedkunstner i 2013; i 2018 solgte han bilder for 5,7 millioner kroner. Kunsten fikk særlig i begynnelsen blandet mottagelse blant kritikere, men høstet etterhvert også flere positive vurderinger.
Kunsthistoriker Øivind Lorentz Storm Bjerke uttalte at Behn «er tidvis blitt framstilt som en glad amatør som plutselig fant ut at han skulle drive med kunst, men det stemmer ikke. [...] Han er en del av en gruppe aktører innenfor billedkunstfeltet, som ikke har tradisjonell skolering, men som utmerker seg innenfor flere disipliner».
Juyongguan
Juyongguan eller Juyonguanpasset (kinesisk: 居庸關, pinyin: Jūyóng Guān) ligger i en 18 kilometer lang dal kalt «Guangou», og ligger i Changping fylke mer enn 50 kilometer fra Beijing. Det er ett av de tre viktigste passene gjennom Den store kinesiske mur. De to andre passene er Jiayuguanpasset og Shanhaipasset.
Ari Behn
Bibliografi
Romaner
Juyongguan
Det har hatt mange forskjellige navn opp gjennom kinesisk historie, men navnet Juyongguanpasset er blitt brukt under mer enn tre dynastier. Det ble først benyttet under Qin-dynastiet da keiser Qinshihuang satte i gang byggingen av Den store kinesiske mur. Juyongguanpasset har egentlig to pass; ett åpner seg mot sør, og det andre mot nord. Det sørlige kalles Nanpasset og det sørlige Badaling.
Ari Behn
Bibliografi
Skuespill
Novellesamlinger
Utmerkelser
Behn var innehaver av stort æreskors med stjerne av Oranje-husordenens kroneorden. Han ble også tildelt Kongehusets 100-årsmedalje, Kong Olav Vs 100-årsmedalje og Kong Harald Vs jubileumsmedalje 1991–2016.
Pêches et Océans Canada
Pêches et Océans Canada (fransk) eller Fisheries and Oceans Canada (engelsk) er et canadisk føderalt departement med ansvar for å utvikle og gjennomføre Canadas økonomiske, økologiske og vitenskapelige interesser i hav og innsjøer. Mandatet omfatter konservering og bærekraftig bruk av Canadas fiskeriressurser, samtidig som det leveres trygge, effektive og miljøvennlige marine tjenester i en global økonomi.
Departementet har ansvar for kystvakten, Garde côtière canadienne, og sjøkartverket, Service hydrographique du Canada.
Jaguaruana
Jaguaruana er en kommune i delstaten Ceará i nordøstregionen av Brasil.
Sun386i
Sun386i (kodenavn Roadrunner) var en hybrid mellom en UNIX arbeidsstasjon og en personlig datamaskin som ble lansert av Sun Microsystems i 1988. Den var basert på en Intel 80386 mikroprosessor, men delte mange egenskaper med den samtidige Sun-3 serien.
Europavei 60
Europavei 60 går mellom Brest i Frankrike og Irkeshtam i Kirgisistan. Veiens lengde er rundt 6590 km.
Sun386i
En oppgradert modell, Sun486i (kodenavn Apache) ble konstruert med en 25 MHz Intel 80486 mikroprosessor og forbedret SCSI-grensesnitt. En liten mengde prefabrikerte modeller ble bygd, men produktet ble kansellert i 1990, før dets offisielle lansering.
Europavei 60
Trasé fastlagt av UNECE: Brest – Nantes – Tours – Orléans – Courtenay – Beaune – Besançon – Belfort – Mulhouse – Basel – Zürich – Winterthur – St. Gallen – St. Margrethen – Lauterach – Feldkirch – Imst – Innsbruck – Wörgl – Rosenheim – Salzburg – Linz – Wien – Nickelsdorf – Mosonmagyaróvár – Győr – Budapest – Püspökladány – Oradea – Cluj-Napoca – Turda – Târgu Mureş – Braşov – Ploieşti – București – Urziceni – Slobozia –  Hârșova – Constanţa – Agigea ... Poti – Samtredia – Khashuri – Tbilisi – Gandja – Evlak – Baku ... Turkmenbashi – Gyzylarbat – Asjkhabad – Tedjen – Mary – Chardzhu – Alat – Buchara – Karshi – Guzai – Sherobod – Termis – Dusjanbe – Jirgatal – Sary Tash – Irkeshtam
Sun386i
Referanser
<References/>
Callisina
Callisina er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små (ca. 3-4 millimeter), brede, blanke, brungule til svarte bladbiller. Antennene er noe over halvparten så lange som kroppen, utvidete mot spissen. Hiodet har litt store fasettøyne. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene, avrundet. Dekkvingene er nokså jevnbrede, med kraftige punktrader. Beina er kraftige, lårene fortykkede med en liten tann på undersiden.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia.
Australia under Sommer-OL 1984
Australia under Sommer-OL 1984. 242 sportsutøvere, 169 menn og 73 kvinner fra Australia deltok i 26 grener under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Australia kom på 14.-plass på den uoffisielle medaljestatistikken med fire gull-, åtte sølv- og tolv bronsemedaljer. Wayne Roycroft var Australias flaggbærer under åpningsseremonien.
A Nightmare on Elm Street 5: The Dream Child
A Nightmare on Elm Street 5: The Dream Child er en amerikansk skrekkfilm fra 1989 og den femte filmen i A Nightmare On Elm Street-serien. Den ble regissert av Stephen Hopkins. Robert Englund, Lisa Wilcox og Danny Hassel har hovedrollene.
Sammendrag
Handligen finner sted nesten ett år etter den forrige filmen. Alice og Dan har et forhold, og det er ingen tegn til Freddy Krueger. Alice drømmer at hun er i et merkelig asyl og går kledd i en nonne-drakt med et navneskilt hvor det står Amanda Krueger. Hun blir så angrepet av flere sinnssyke kriminelle, men hun våkner opp før det skjer noe. Neste dag tar Alice en eksamen på skolen sammen med vennene sine; Greta, en fremadstormende supermodell, Mark, en tegneserie-geek, og Yvonne.
På vei til jobb oppdager Alice at hun er tilbake på asylet for sinnssyke, og hun skriker i smerte idet hun blir trillet inn på en operasjonsstue liggende på en båre, iført Amanda sin nonne-drakt. Amanda Krueger ligger på et bord, og hun føder en sønn. Babyen kommer seg løs fra legene og kommer seg ut av rommet. Alice følger etter og havner på samme sted som hun beseiret Freddy Krueger i den forrige filmen. Før Alice kan stoppe ham finner barnet Freddys klær og vokser raskt til en voksen mann. Amanda dukker opp for å hjelpe Alice. Men Freddy smeller igjen kirkedørene før de kommer seg inn i kirken. Etter disse hendelsene er Alice plutselig tilbake på jobben, men fire timer senere. Alice ringer umiddelbart til Dan som reiser fra vennene sine og skynder seg til Alice. Før Dan rekker frem til Alice sovner han. Freddy tar over kroppen til Dan og kjører inn i en tankbil som eksploderer, og Dan dør. Alice ser at Freddy tar kontroll over Dan, og hun besvimer midt i veien.
Når Alice våkner på sykehuset får hun vite at hun er gravid med Dans barn. Mens hun kommer til kreftene igjen på sykehuset, ser hun en liten gutt; Jacob. Yvonne nevner senere at det ikke var noen barn ved sykehuset da Alice skal ha sett Jacob, og det var heller ingen barneavdeling der. Freddy Krueger begynner å drepe vennene til Alice en etter en når de sover. Først ut er Greta, ved å tvinge henne til å spise seg i hjel. Freddy går etter Mark, men det er først når Alice trekker seg selv inn i Marks drøm at han begynner å tro på henne. Alice ber om en tidlig ultralyd fordi hun er gravid, og hun innser at Freddy bruker barnet hennes for å komme seg inn i drømmene til vennene hennes. Alice oppdager også at Jacob egentlig er hennes ufødte sønn.
Samtidig som Alice leter etter stedet Amanda Krueger ble begravet, blir Yvonne angrepet av Freddy. Hun klarer så vidt å unnslippe med litt hjelp fra Amandas sjel, og hun innser at Freddy virkelig er tilbake for å drepe dem. Deretter blir Mark drept av Freddy, og han blir bokstavelig talt revet i små biter, fordi han ble forvandlet til et papir-figur i marerittet sitt. Alice sender Yvonne til det nå forlatte mentalsykehuset, Westin Hills Asylum, i et forsøk på redde Amandas sjel. De møter Freddy igjen, og en stor slåsskamp bryter ut mellom dem før Freddy forsvinner i løse luften. Det hopper deretter et par måneder frem i tid. Alice føder Jacob, og hun har endelig fått fred fra marerittene.
Den kongelige belønningsmedalje
Den kongelige belønningsmedalje (dansk: Den Kongelige Belønningsmedaille, Den Kongelige Belønningsmedalje eller Belønningsmedaljen) er en dansk fortjenstmedalje innstiftet av kong Christian IX ved reskript av 4. september 1865. Belønningsmedalje tildeles etter monarkens egen beslutning. Den benyttes i våre dager særlig som belønning for lang og tro tjeneste i næringslivet, men også for eksepsjonell innsats av annen karakter.
Den kongelige belønningsmedalje med inskripsjonen «for modig indsats» regnes som en egen utmerkelse.
Inndeling
Belønningsmedaljen har to valører, gull og sølv. Begge valører tildeles med og uten krone, slik at medaljen således har fire trinn.
Utforming
Medaljen er gjort i sølv og forgylt sølv. Den har en diameter på 28 mm og kan tildeles med eller uten kongekrone på toppen. Aversen viser regjerende monarks portrett omgitt av dennes navn og tittel på latin. Medaljene som nå utdeles bærer dronning Margrethe IIs høyrevendte portrett med omskriften «MARGARETA II» «REGINA DANIÆ». Reversen viste under Christian IX en genius med vinger og med en laurbærkrans i den ene hånden og en fakkel i den andre. Fra Frederik VIIIs tid har reversen vist en eikekrans.
Medaljen er opphengt i et rødt bånd med hvitt kors, som i Danmarks flagg.
I særlige tilfeller utstyres reversen av Belønningsmedaljen med inskripsjon. Dette skjedde eksempelvis i anledning Expedition Sirius 2000, som gikk med hundeslede over Nord-Grønland.
Før kvinner i 1951 fikk tilgang til Dannebrogordenen, kunne kvinner tildeles Belønningsmedaljen i Dannebrogordenens bånd. Den siste slike tildeling fant sted i 1950.
Tildeling
Belønningsmedaljen er monarkens private fortjenstmedalje. Den var fra starten en medalje som supplerte Fortjenstmedaljen og ble tildelt personer som ikke nådde opp til denne. Den ble også benyttet som belønningsmedalje for ansatte ved Det kongelige hoff. Etter hvert ble Belønningsmedaljen også tildelt deltagere i vitenskapelige ekspedisjoner, kunstnere, for redningsdåd og til andre som hadde gjort en særlig innsats. Den ble også benyttet som belønning for lang og tro tjeneste.
Medaljen benyttes nå i hovedsak som belønning for lang og tro tjeneste og tildeles for minst 50 års tjeneste i samme bedrift, likevel slik at medaljen kan tildeles etter 40 års tjeneste når arbeidsforholdet avsluttes. Tildeling skjer i henhold til mottagerens plassering i bedriftens hierarki, slik at arbeidere tildeles medaljen i sølv uten krone, mens funksjonærer tildeles medaljen i sølv med krone. Ledere tildeles belønningsmedaljen i gull.
Medaljen i gull med krone tildeles svært sjelden.
Medaljen overrekkes som regel av sjefen for den bedrift mottageren arbeider i. I sjeldne tilfeller overrekkes medaljen av monarken selv.
Belønningsmedaljen benyttes fortsatt som belønning av medarbeidere ved hoffet og andre, eksempelvis militære, som tjenestegjør der. Medaljen tildeles også utlendinger i forbindelse med statsbesøk.
Hornravner
Hornravner (Bucorvinae) er en underfamilie av hornfuglfamilien (Bucerotidae) og består kun av to arter i slekten Bucorvus. Begge er endemiske for Afrika sør for Sahara og utpreget terrestriske, og som regel tilknyttet savanne.
Etymologi
De vitenskapelige navnene Bucorvidae (familie), Bucorvinae (underfamilie) og Bucorvini (tribus) følger direkte av slektsnavnet Bucorvus, som er en forkortelse satt sammen av de to slektsnavnene Buceros (med horn som en okse) og Corvus (ravn). En variant av slektsnavnet er Bucervus. Det norske navnet på gruppen (hornravner ) er således nærmest en perfekt oversettelse av det vitenskapelige navnet, i motsetning til den engelske navnet (ground hornbill) som snarere betyr bakkehornfugl og i større grad hensynstar habitatet som særpreger denne gruppen enn det vitenskapelige navnet.
Taksonomi
Hornravner betraktes som en underfamilien i denne oversikten, men noen betrakter også denne gruppen som en selvstendig familie, jamfør det vitenskapelige navnet Bucorvidae, eller til og med som et tribus (Bucorvini) under Bucerotidae.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Kemp (2016). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Ikke alle arter har blitt navngitt på norsk.
Guivveráššanjunis
Guivveráššanjunis (nordsamisk) er et fjell i Tana og Lebesby kommune i Finnmark. Det ligger mellom Geaidnogáisá i øst og Guivverášša i vest og er en østlig utløper av Guivverášša-massivet (nordsamisk njunni betyr «nese»). Fjellet har en høyde på 776 meter over havet.
Jardim
Jardim kan vise til:
Mayfair (andre betydninger)
Mayfair kan vise til:
Kynne älv
Kynne älv er ei elv i Tanum kommune i Bohuslän i Sverige. Den har sine kilder i Kornsjøvassdraget i grensetraktene mellom Halden kommune i Østfold og Bohuslän. Kynne älv har utløp fra Søndre Kornsjø og munner ut i Södra Bullaresjön, som igjen har avløp nordover til Norra Bullaresjön gjennom Långevallsälven og videre til Iddefjorden gjennom Enningdalselva. Nedbørfeltet er på 282,2 km².
Calmeyergatens Misjonshus
Calmeyergatens Misjonshus var et forsamlingslokale for evangeliske møter i Hausmannskvartalene i Oslo (dagens adresse er Calmeyers gate 5).
Det var Otto Treider som sørget for at misjonshuset ble oppført i 1891 i nygotisk stil etter tegninger av arkitekt Henrik Nissen. Det rommet Skandinavias største forsamlingslokale med plass til mer enn 5000 mennesker. Kristiania Indremisjon overtok det i 1898. Det ga plass til en rekke store møter, blant annet samlet vekkelsene i 1905 og 1906 fullt hus kveld etter kveld. Også Christian Michelsen talte der i 1905. I regi av Studentersamfundet holdt Rudolf Steiner foredraget «De høyere verdeners virkelighet» her den 25. november 1919 for mer enn to tusen tilhørere. Lokalet var også møteplass for det berømte Calmeyergatemøtet i 1920 under striden mellom liberal og ortodoks teologi. Inntil 1950-årene ble det flittig benyttet til konserter. Under okkupasjonen 1940-45 ble det rekvirert av tyskerne. I de siste årene ble det brukt som lagerlokale, inntil det ble revet i 1972.
Tomten var blant annet parkeringsplass inntil Kirkens bymisjon bygget et kontorbygg med utleieboliger der. Etter at nybygget sto ferdig i 1987, har kontordelen vært leiet ut til Statens helsetilsyn.
Henriette Aksnes
Aksnes tok doktorgrad i molekylærbiologi i 2014. Hun har i sin forskning fokusert på molekylær cellebiolog og nevrovitenskap.
Priser og utmerkelser
I 2020 mottok Henriette Aksnes påskjønnelsen Søren Falch Juniorpris, som deles ut årlig til yngre forskere ved Universitetet i Bergen.
I 2023 ble hun tildelt Meltzerprisen som gis til unge forskere som har utmerket seg med fremragende forskning.
Timea Tătar
Timea Judita Tătar (født 28. juli 1989 i Baia Mare) er en rumensk håndballspiller, som spiller for den rumenske klubben og for det rumenske landslaget. Hun fikk sin mesterskapsdebut under Håndball-VM 2017.
Háskóli Íslands
Háskóli Íslands, eller Universitetet på Island, er et islandsk statlig universitet. Det ble grunnlagt i 1911, og hadde 45 studenter det første året. I dag har Háskóli Íslands rundt 8,000 studenter, fordelt på elleve fakultet, for en befolkning på rundt 310,000 innbyggere.
I tillegg til de store fakultetene, er det mange forskningsavdelinger forbundet med universitetet. Med 423 ansatte lærere, omtrent 1800 andre lærere og om lag 281 forskere og administratorer, er Háskóli Íslands den største enkelt-arbeidsplassen på Island. De første 29 årene var universitetet i Alltings-huset i sentrum av Reykjavík. I 1933 fikk universitetet tillatelse til å starte et eget lotteri. Universitetslotteriet som begynte i 1934 er fortsatt en hovedkilde til investeringer i bygningsmassen. I 1940 flyttet universitetet inn i det nye hovedbygget (Aðalbygging) på universitetsområdet ved Suðurgata. Der er de fleste bygningene også i dag.
Undervisningsspråket er islandsk, men noen kurs er tilrettelagt for utenlandske studenter, slik at de kan fylle ett år med kurs der undervisningsspråket er engelsk. Utlendinger får lov til å skrive eksamen på engelsk i alle kurs. De fleste sensorene forstår også et skandinavisk språk, og da er det mulig for nordmenn å skrive eksamen på norsk.
Tullinløkka
Tullinløkka er plassen som ligger mellom Kristian IVs gate (på andre siden ligger Universitetshagen) og Kristian Augusts gate i Oslo.
Historie
Staten overtok eiendommen i 1837, og den ble mye brukt som idrettsplass for barn og ungdom. I årene 1877 til 1881 ble bygningene til Norges geografiske oppmåling (som nå er Statens kunstakademi) og Skulpturmuseet, kjent som Nasjonalgalleriet – i dag Nasjonalmuseet – oppført på hver sin side av plassen. I 1883 fungerte Tullinløkka som utstillingsområde for Den Norske Kunst og Industriutstilling. I 1890-årene var Tullinløkka samlingssted for flere store politiske demonstrasjoner. Historisk museum ble oppført i 1898–1903.
Det er avholdt tre arkitektkonkurranser om utvikling av det gjenværende arealet mellom Historisk museum og Nasjonalgalleriet, som gjennom nesten hele 1900-tallet ble brukt som parkeringsplass. Nasjonalmuseet bygde en kunsthall der i 2005, og de benyttet også plassen til «Kyss Frosken»-utstillingen samme år. I 2011 ble det anlagt park på hele plassen, med fire grusganger som ledet til et område som var tilrettelagt for midlertidige aktiviteter som marked og utstillinger.
Plassens fremtid er igjen uviss, etter at planene om Nasjonalmuseets nybygg på Tullinløkka er skrinlagt til fordel for Vestbanetomten.
Victor Jørgensen
Jørgensen vant en olympisk bronsemedalje i boksing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på tredjeplass i vektklassen weltervekt bak Zygmunt Chychła fra Polen og Sergei Tsjerbakov fra Sovjetunionen. Jørgensen vant de tre første kampene og i semifinalen tapte han med 0-3 til Tsjerbakov. De begge tapende semifinalistene fikk bronsemedaljer.
Ankertorget
Ankertorget var et torg i Oslo som lå i strøket Hausmannsområdet i bydel Grünerløkka og avgrenset av Torggata, Hausmannsgate, Storgata og Axel Maurers vei. Hausmannskvartalet ligger der det tidligere torget lå.
Historie
Ankertorget ble anlagt 1880-1882 til dels på grunnen til den nedlagte Ankerløkken kirkegård. Ankertorget ble anlagt som furasjetorg, det vil si torg for omsetning av hestefor. Her var det vekthus, og her lå den offentlige kjøttkontrollen fra 1894 til 1908, da den ble flyttet til Grønlands torg. Fra 1921 til begynnelsen av 1970-årene var torget bussterminal for bussruter til Oslos sørlige og østlige omland. I 1970-årene ble «Yrkesskolenes hybelhus» bygget der, og anlegget endret seinere navn til Anker Studentboliger.
Ilford
Ilford er et område i bydelen Redbridge i østlige London. Det er i all hovedsak et boligområde, hvor de fleste pendler inn til det sentrale London. Byens drosjesjåfører skal være overrepresentert i området. Ilford var opprinnelig en egen by, men har blitt absorbert av London. Det ligger 14,6 km øst fra Charing Cross. Administrasjonssenteret for Redbridge ligger her. Befolkningen i Ilford (som består av valgkretsene Clementswood, Loxford, Goodmayes, Newbury, Mayfield, Seven Kings, Barkingside, Clayhall, Redbridge, Green Street, Fullwell, Fairlop, Cranbrook og Valentines) hadde i henhold til folketellingen i 2011 en befolkning på 158 168 innbyggere.
Flere større selskaper har blitt opprettet i Ilford, med film- og kjemikalieprodusenten Ilford som den mest kjente. Det ble opprettet i 1879 under navnet Britannia Works, og produserte opprinnelig fotoplater. Senere har de blitt kjent for sine svart/hvitt-filmer og fotopapir, som regnes for å være av svært høy kvalitet. I 1989 ble selskapet kjøpt opp av et amerikansk selskap, og hovedkvarteret er flyttet til Knutsford i Cheshire.
Torquay United Supporters Norway
Torquay United Supporters Norway er supporterklubb for den engelske fotballklubben Torquay United FC. Supporterklubben ble etablert 11. november 1999 i Stavanger av Bård O. Håland og Svein A. Handeland, og oppgir å ha ca. 350 medlemmer over hele Norge. Det er dermed den nest største supporterklubben for Torquay United i hele verden (etter den lokale i Torquay). TUSN har fått mye oppmerksomhet i britisk media, og har blant annet hatt hovedroller i en dokumentar for ITV.
Ilford
Et annet viktig firma var Plessey, som produserte radio-, elektronikk- og telekommunikasjonsutstyr. Det ble grunnlagt i Marylebone i 1917, men flyttet til Ilford i 1919. I 1998 ble firmaet kjøpt opp, og fabrikken i Ilford ble nedlagt.
Kollektivtransport
De nærmeste stasjonene er:
August Rei
August Rei, født 22. mars 1886 i Pilistvere i daværende Guvernementet Livland, død 29. mars 1963 i Stockholm, var en estisk jurist, politiker og diplomat. Han var Estlands rikseldste (stats- og regjeringssjef) fra 4. desember 1928 til 9. juli 1929 og statsminister med presidentens oppdrag i den estiske regjeringen i eksil fra 9. januar 1945 og fram til sin død.
Biografi
Rei tok gymnaset i Tartu og Novgorod. Årene 1904–1905 samt 1907–1911 studerte han jus ved St. Petersburgs universitet og deltok i 1905-revolusjonen. I 1906 var han selv redaktør for undergrunnstidsskriftet Sotsiaaldemokraat (Sosialdemokraten) i Tallinn.
Under første verdenskrig tjenestegjorde Rei som artillerioffiser i St Petersburg, han tilhørte de estiske arméenhetene der som i mars 1917, på initiativ av estiske politikere fikk samle de estiske soldatene i egne enheter. Mellom 1917 og 1919 var Rei atter sjefredaktør for  Sotsiaaldemokraat og nesten samtidig (1918–1919) var han arbeids- og sosialminister, visestatsminister samt assisterende utdanningsminister i den provisoriske regjeringen. Deretter (1919–1920 var han ordfører i "Asutava Kogu" (det estiske konstituerende parlament).
Mellom årene 1938 og 1940 var han Estlands Sendemann i Sovjetunionen. I 1940 flyktet han derfra til Sverige via Riga. Under årene i Sverige var Rei medlem av den estiske regjeringen i eksil, fra 31. desember 1944 til 9. januar 1945 som utenriksminister og fra 9. januar 1945 fram til sin død som statsminister med presidentens oppdrag.
Rei har selv skrevet og oversatt sosialistiske bøker og utgitt sine memoarer. Han var i hele sitt liv kulturelt interessert. Under største delen av tiden i Sverige bodde Rei med sin familie i Bromma og han ble gravlagt på Bromma kirkegård.
Den 27. august 2006 ble han og hans hustru ombegravet på Skogskirkegården i Tallinn.
Nechisar nasjonalpark
Nechisar nasjonalpark (også kalt Nech Sar) ligger i Riftdalen omtrent 510 kilometer sør for Addis Abeba i Etiopia, og dekker totalt et område på 514 km2. Innsjøene Abaya og Chamo grenser til parken, og utgjør omtrent 15 % av den. Terrenget som omfattes av parken ligger på mellom 1 108 og 1 650 moh. Nechisar nasjonalpark ble opprettet i 1974 og tilhører Verdens naturvernunion (IUCN) kategori II (National Park). Parken ligger i regionen for sørlige nasjoner, nasjonaliteter og folk, men er administrert på føderalt nivå. Flere truede fugle- og pattedyrarter lever i nasjonalparken som stadig er utsatt for press fra kvegfarmere, krypskyttere og innbyggere som hogger ned trær til brensel.
I 2004 inngikk den nederlandske organisasjonen African Parks en kontrakt med etiopiske myndigheter om å stå for driften av Omo og Nechisar nasjonalpark. En av klausulene African Parks satte var at alle bosetningene inne i parken måtte fraflyttes. På tross av tvangsflytting greide ikke myndighetene å tvinge beboerne ut, og i desember 2007 kansellerte African Parks kontraktene og overførte ansvaret for begge nasjonalparkene tilbake til myndighetene.
I Nechisar nasjonalpark er det registrert minst 350 fuglearter, 91 pattedyrarter, 16 fiskearter og 21 slangearter. I Chamo-sjøen finnes noen av Afrikas største nilkrokodiller.
Drosje
Drosje (fra russisk дрожки, dróžjki – «lett vogn»), også kjent som taxi (fra fransk taximètre, «taksameter»), er et transportmiddel med sjåfør som man kan leie for en bestemt distanse eller for et avtalt tidsrom. Begrepet taxi stammer fra det engelske ordet taxicab, som betyr «drosje med taksameter». Drosjer skiller seg markant fra andre former for kollektivtransport, ved at kunden selv bestemmer avreise- og destinasjonssted og tidspunktet for avreise.
Centrum-Demokraterne
Historie
Centrum-Demokraterne deltok i de fleste store forlik og i regjeringsdannelser mot både høyre og venstre i 1980- og 1990-årene. Partiet var med i Poul Schlüters to første regjeringer, «firkløverregjeringene», sammen med Det Konservative Folkeparti, Venstre og Kristeligt Folkeparti mellom 1982 og 1988. Under ledelse av Mimi Jakobsen fikk partiet en viss venstredreining. Etter at Schlüter gikk av som statsminister i 1993, deltok Centrum-Demokraterne i Poul Nyrup Rasmussens to første regjeringer sammen med Socialdemokratiet, Kristeligt Folkeparti og Radikale Venstre mellom 1993 og 1996.
Drosje
Det hender at behovsbaserte kollektivselskap rekvirerer drosjer som et supplement til den ordinære rutetrafikken, som oftest for å betjene kunder i grissgrendte strøk.
Chloropterus
Chloropterus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Drosje
Etymologi
Ordet «drosje» kommer gjennom tysk Droschke fra russisk дрожки, dróžki – «lett vogn»; det russiske ordet er diminutiv form av droga, «arbeidsvogn».
Chloropterus
Utseende
Små, avlange, blanke, brungule bladbiller, gjerne med svarte flekker. Antennene er noe over halvparten så lange som kroppen. Hiodet har litt store fasettøyne. Pronotum er litt smalere enn dekkvingene, avrundet, svært tett punktert. Dekkvingene er nokså jevnbrede, med fine punktrader. Beina er kraftige, lårene fortykkede med en kraftig tann på undersiden.
Drosje
Etymologi
Betegnelsen «taxi» kommer av en forkortelse av fransk taximètre, «taksameter»; taksameter kommer fra tysk Taxameter, et nydannet ord sammensatt av latinske taxa, «vurdering», og tyske meter, «meter».
Historie
Den aller eldste formen for «drosjevirksomhet» foregikk trolig med såkalte bærestoler. Slike er fortsatt i bruk noen steder i verden. Bærestolen er kjent fra mange tusen år tilbake i tid, men om den kunne leies på regulær basis vet man lite om i dag. En gullbelagt bærestol ble blant annet funnet i graven til Tutankhamon.
Chloropterus
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Drosje
Historie
På begynnelsen av 1600-tallet dukket det i Paris og London opp hestedrosjer, en kusk med hest og vogn som kunne leies for et begrenset tidsrom eller over en bestemt distanse. Den første dokumenterte regulære drosjevirksomheten ble etablert av Nicolas Sauvage i Paris, i 1640. Kjøretøyene han betjente var kjent som fiacres, angivelig fordi vognstallen hans lå vis-à-vis kapellet Sankt Fiacre. Begrepet fiacre brukes fortsatt i Frankrike for å beskrive en hestekjerre, mens det tyske uttrykket fiaker blant annet brukes i Østerrike. The Hackney Carriage Act fra 1635 ble den første reguleringen av drosjetjenesten i England.
Chloropterus
Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst- og Sørøst-Europa, Nord-Afrika, og Vest- og Sentral-Asia.
Drosje
Historie
Tyskeren Wilhelm Bruhn fant i 1891 opp taksameteret. Dette var en mekanisk innretning som beregnet turkostnaden. Den første moderne drosjen med taksameter var Daimler Victoria, bygget i 1897 av Gottlieb Daimler. Det første moderne drosjeselskapet ble etablert i Stuttgart samme år. Bensindrevne drosjer gjorde sitt inntog i Paris i 1899, London i 1903 og New York i 1907.
Den teknologiske utviklingen har ført til at moderne drosjer gjerne er utstyrt med elektroniske taksametere. Drosjer som inngår i en drosjesentral har ofte også flåtestyring med GPS og skriver. Betalingsterminal for kredittkort har også blitt vanlig utstyr.
Uniformering av drosjer tok til da de karakteristiske gule drosjene (såkalte yellowcabs) oppsto i New York. Bilene ble i starten importert fra Paris av Harry N. Allen. Han var den første drosjeeieren som lakkerte drosjene sine gule, etter å ha lært at gult er den fargen som lettest blir sett på avstand. I dag har mange land uniformerte drosjer.
Drosje kontra annen kollektivtransport
Valg av drosje som transportmiddel gir kunden stor fleksibilitet med hensyn til destinasjoner og reisetidspunkt, selv om det gjerne blir mer kostbart enn med annen kollektivtransport. Passasjerene betaler for transporten i henhold kjørt distanse og medgått tid, som breregnes av taksameteret, dersom det ikke på forhånd er inngått avtale om fastpris for turen. Reiser man flere i sammen kan det allikevel bli billigere med drosje enn med annen kollektivtransport.
På rutegående kollektivetransport betaler gjerne kunden en mindre fastpris for en aktuell kjørestrekning (avstand). Kunden må forholde seg til tidspunkter og destinasjoner som er definert av transportselskapet. Dette betyr at kunden selv må sørge for å være tilstede ved avreisedestinasjonen til rett tid. I mange tilfeller må også kunden ta seg fra ankomstdestinasjonen og dit denne skal for egen regning. Slik transport er derfor mindre praktisk, men mer økonomisk.
Prisen for kjøring med drosje øker gjerne i takt med antallet passasjerer, men den er som oftest like om det er én, to, tre eller fire passasjerer. Noen steder forekommer det at prisen for 3–4 passasjerer er noe høyere enn for 1–2 passasjerer. Likeledes er det vanlig at taksten øker gruppevis, for eksempel ved 5–8 passasjerer, 9–12 passasjerer, og 13–16 passasjerer. Videre er det gjerne ulike takster om det er dag, kveld, natt, hverdag, helg eller høytid.
I Nord-Amerika leier sjåføren ofte bilen av eieren for en fast sum (rundt $100–$130) per døgn eller 12-timersperiode. Sjåføren beholder da det innkjørte selv, og må selv betale for drivstoffet. På den amerikanske landsbygda ligner systemet mer på det nordiske. Dog har man her ofte fastlønn som drosjesjåfør, noe som også er svært vanlig i Asia.
Drosjesjåfører i Norden avlønnes gjerne på provisjonsbasis. Provisjonen (typisk 40 %–45 %) beregnes av innkjørt beløp, fratrukket merverdiavgift til staten og spesielavgifter som påløper turene (for eksempel fergeavgift, bomavgift og lignende). Av provisjonen betales det inntektsskatt, og det beregnes feriepenger.
Drosjenæringen i Norge
Ifølge nettstedet Transportløyve.no (som eies og driftes av Samferdselsdepartementet og Hordaland fylkeskommune) finnes det omkring 8600 drosjer i Norge (tall fra 2010).
Drosjeløyve
I Norge kreves det transportløyve (drosjeløyve, bopelsløyve eller reserveløyve) for å operere drosjer. Transportløyver utstedes av myndighetene (fylkeskommunen). Det kreves ett løyve for hver motorvogn. Løyvet gjelder for transport innenfor det enkelte løyvedistriktet som det er gitt tillatelse for, samt for transport til og fra løyvedistriktet.
Oslo og Akershus er ett løyvedistrikt fra 2003. Det betyr at A og C-merkede drosjer kan plukke opp og levere hvor som helst i Oslo og Akershus. I tillegg kan disse hente og levere passasjerer enten til eller fra andre destinasjoner i verden, så lenge oppdraget starter eller avsluttes i Oslo og Akershus. De kan dog ikke påta seg oppdrag for passasjerer mellom destinasjoner som både starter og slutter utenfor løyvedistriktet. Til dette trenger man såkalt turvognløyve.
Turvognløyve
Turvogner kan påta seg oppdrag fra hvorsomhelst til hvorsomhelst på samme vilkår som taxi. Slike biler trenger ikke å ha taksameter. Det er imidlertid ikke lov til å drive spotkjøring uten taksameter.
Biler med turvognløyve kan operere som ordinære drosjer i et løyvedistrikt (drive spotkjøring) dersom bilen det gjelder har installert et såkalt rullende taksameter. Turvogner med taksameter har også anledning til å ta på passasjerer fra offentlige drosjeholdeplasser.
Kjøretillatelse
Sjåførene må ha kjøretillatelse for å kunne transportere passasjerer mot godtgjørelse. Kjøreseddel utstedes av politiet etter søknad. Det kreves god vandel (vandelsattest) og god helse (legeattest) for å få kjøretillatelse for drosje. Mange steder kreves det også kjentmannsprøve for å kunne operere som drosjesjåfør. Krav om kjentmannsprøve innføres enten av drosjesentralen eller politiet på stedet, og bestått test påføres kjøreseddelen til den enkelte sjåføren. Bestemmelsen om kjøreseddel finnes i yrkestransportlovens kapittel 7A.
Kjøretøytyper i Norge
I drosjenæringen benyttes i hovedsak tre biltyper. Dette er sedan/stasjonsvogn, med en kapasitet på 3-4 passasjerer. Såkalt minimaxi, med en kapasitet på opp mot 8 passasjerer. Og maxitaxi, med en kapasitet på opp mot 16 passasjerer. Både minimaxi og maxitaxi kan være utstyrt for frakt av passasjer i rullestol og/eller liggetralle. Slike kalles gjerne enten rullestoltaxi eller rullestoldrosje. Begge de to sistnevnte biltypene regnes som spesialtransport når de bestilles spesielt. Når disse bilene frakter 1-4 passasjerer opererer de som vanlige drosjebiler med samme takst som småbilene. Det er således behovet (for eksempel antallet personer) det bestilles bil for som avgjør taksten.
Parallelltakst
Parallelltakst ble innført av myndighetene for hele drosjenæringen fra og med 1. september 2011. Taksten fastsettes av myndighetene, som oftest etter såkalt maksimaltakst (jfr. maksimalprisforskriften ). På steder der det er god konkurranse (flere drosjesentraler) kan prissettingen etter innvilget søknad være fri (altså styrt av markedskreftene). For spesialtransport (eksempelvis maxitaxi og rullestolbiler) gjelder heller ikke maksimalprisforskriften.
Torquay United FC
Torquay United Football Club er en engelsk fotballklubb. Klubben ble stiftet i 1899, ble valgt inn i The Football League i 1927, ble slått ut i 2007, kom inn igjen etter playoff i 2009, og ble slått ut på nytt i 2014. «The Gulls», som er kallenavnet til Torquay United, spiller hjemmekampene sine på Plainmoor Ground i Torquay. Byen Torquay ligger i den engelske regionen Sørvest-England.
Drosje
Parallelltakst
Systemendringen gjelder hvordan tids- og distansetelleren påvirker prisen. Med det nye takstsystemet løper både tids- og distansetelleren samtidig. I det gamle løp enten tids- eller distansetelleren, avhengig av bilens fart.
Det nye systemet skal sikre at grunnlaget for prisberegningen ikke endrer seg i løpet av turen, slik at det blir enklere for publikum å forstå og etterkontrollere taksten for den enkelte tur. Samtidig blir det lettere å sammenligne priser mellom ulike drosjesentraler. Alle drosjer skal derfor ha en såkalt jamførpris, en slags stykkpris eller kilopris for drosjoenæringen som kan direkte sammenlignes, siden jamførprisen skal være beregnet på en nærmere definert standardtur og sentralens takster.
Torquay United FC
Annet
Klubben har en stor norsk supporterklubb med 350 medlemmer. Denne klubben kalles Torquay United Supporters Norway (TUSN).
Drosje
Parallelltakst
Overgangen til parallelltakstsystemet har ikke hatt til hensikt å øke takstnivået. For enkeltturer kan man allikevel oppleve at endringen gir et marginalt utslag på prisen. Utslaget kan imidlertid være både positivt og negativt for kunden.
Påslag/starttakst
Påslag/starttakst er en form for startavgift, en sum som settes automatisk i taksameteret når drosjen starter på en ny tur. Retningslinjene for påslag fastsettes av myndighetene. Summen inngår i minstetaksten og kommer derfor ikke alltid til uttrykk i displayet på taksameteret.
Framkjøring/avstandstakst
Framkjøring/avstandstakst er en sum som kommer til uttrykk når drosje bestilles til en bestemt adresse. Sammen med påslaget skal avstandstaksten dekke kostnadene til drosjen de 10 første kilometerne før kunden plukkes opp i bilen. Framkjøring skal startes fra der drosjen befinner seg i øyeblikket eller nærmeste holdeplass (det som blir billigst for kunden) og beregnes etter en fast kilometerpris. Dersom framkjøring allikevel overstiger 10 km vil kunden måtte betale for det overstigende (altså over minstepris) etter en definert kilometerpris. Taksameteret vil da kunne ha en høyere sum enn minstepris når drosjen ankommer kunden, avhengig av distanse og tid. I områder som er maksimalprisregulert er det myndighetene som fastsetter kilometertaksten.
Minstepris/minimumsvederlag
Minstepris er summen av påslag og framkjøring. Den kommer til uttrykk når en tur avsluttes før taksametersummen når minste tillatte pris/sum for taxikjøring. Taksten varierer med hensyn til sted/drosjeselskap, antallet passasjerer, tidspunktet på døgnet, og hverdager, helger og høytider. Det er myndighetene som fastsetter minsteprisen.
Fastpris
Drosjeselskapene kan avtale en fast pris for en bestemt tur/strekning, for eksempel mellom to faste destinasjoner. I tilfeller der en drosjesentral har definert fastpris for bestemte turer skal alltid kunden underrettes om denne før turen starter. Kunden skal da i maksimalprisregulerte områder betale laveste pris med eventuelle tillegg, uavhengig av om det velges fastpris eller parallelltakst for oppdraget. Kjøring utenfor definert kjørerute, eventuelle stopp og lignende som ikke inngår eller blir avtalt på forhånd, kommer da inn under eventuelle tillegg og må betales ekstra.
Fastpris på strekninger som ikke inngår i selskapets standardtilbud kan avtales i hvert enkelt tilfelle. Slik fastpris må være avtalt på forhånd (senest før turen starter eller når den bestilles). Sjåføren kan uansett nekte å kjøre til fast pris som ikke er forhåndsdefinert i selskapet.
Ordinære taksttillegg
For drosjetransport påske-, pinse-, jul- og nyttårsaften fra klokken 12:00 til klokken 06:00 den påfølgende dag, og for drosjetransport nyttårsdag, skjærtorsdag, langfredag, første og andre påskedag, Kristi himmelfartsdag, første og andre pinsedag, første og syttende mai og første og andre juledag fra klokken 06:00 til klokken 06:00 den påfølgende dag kan det kreves 45 prosent tillegg til takstene.
Andre tillegg
Det kan også kreves tillegg for andre ting, for eksempel for forhåndsbestilling til et bestemt tidspunkt, frakt av personer som må sitte i rullestol under transporten, sykekjøring av smittefarlige personer som nødvendiggjør desinfeksjon av drosjebilen, og spesielle transportoppdrag som kjøring i bryllup, konfirmasjon, barnedåp, begravelse og lignende som krever at drosjebilen framstår eksemplarisk.
Det kan også beregnes tillegg for plasskrevende bagasje og lignende, avgiftsparkering, bompenger (unntatt bomringer definert av Vegdirektoratet), fergeavgifter, flyplassavgift og lignende.
Annen taksameterpraksis
I prinsippet skal ikke en takst endres når turen er påbegynt. Dette forutsetter imidlertid at kunden har gitt riktige opplysninger ved bestilling av turen, noe denne plikter. Om opplysningene var ufullstendig eller uriktige kan taksten endres av sjåføren, som da også kan kreve dekket eventuelle tap som følge av de ukorrekte opplysningene. Om det er tvil omkring valg av takst skal valget komme kunden tilgode.
Det vil imidlertid kunne inntre forhold etter et påbegynt oppdrag som medfører takstendring opp eller ned: Alle taksametertyper som benyttes i Norge har automatiske takstplaner, og skifter selv mellom dag-, kvelds-, natt-, helge- og helligdagstakst når klokkeslettet for innslag av disse inntreffer. Dette innebærer at et oppdrag som startes på den dyrere nattaksten, automatisk endres til den rimeligere dagtaksten, når det aktuelle klokkeslettet passerer.
Videre kan sjåføren manuelt endre takst underveis i forhold til antall passasjerer i bilen (maxitaxi). Dersom det plukkes opp eller slippes av passasjerer underveis i et drosjeoppdrag, kan sjåføren endre maxitaxi-taksten slik at den hele tiden er overensstemmende med antallet passasjerer.
Merverdiavgift
Alle takster er inklusive merverdiavgift. Merverdiavgiften utgjør, 12 prosent for persontransport og 25 prosent for godstransport.