cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Auerbach (Erzgebirge)
Auerbach er en kommune i Erzgebirgskreis i Direktionsbezirk Chemnitz i den sørlige delen av Fristaten Sachsen. Kommunen har siden 21. mars 2008 vært en del av forvaltningsfellesskapet Auerbach-Burkhardtsdorf-Gornsdorf. Kommunen hadde 6 424 innbyggere den 31. desember 2010.
Cocaine.no
Cocaine.no er et norsk nettsted som tar for seg problemene kokainindustrien skaper i produksjons- og transittlandene. Nettstedet publiserer norske oversettelser av internasjonale nyheter på området og produserer også egne reportasjer. Cocaine.no har mottatt støtte fra blant annet Helsedirektoratet og Utenriksdepartementet og drives av den norske organisasjonen Stiftelsen Golden Colombia. Nettstedet ble lansert i 2010.
Eksterne lenker
Nettstedet
For Your Entertainment
For Your Entertainment er debutalbumet til den amerikaneren Adam Lambert.
Albumet ble utgitt 23. november 2009 og inneholder hitsinglen «Time for Miracles» fra blockbuster-filmen 2012. Lambert har selv deltatt som låtskriver på fire av sporene.
Batus
Utseende
Middelsstore, blanke, gule eller oransje og svarte trebukker. Slekten kjennes lett på at de tykke, innerste leddene av antennene er kledt med utstående, svarte hår i den ytre delen av hvert ledd. Pronotum er bredere enn langt, på sidene med en utstående, butt tann ved forhjørnet og en i midten, også med en oppstående tann nærmere midten i den bakre delen. Dekkvingene hare ne opphøyd lengderibber som krummer seg utover i den fremre delen. Beina er forholdsvis spinkle.
Levevis
De voksne billene besøker gjerne blomster, og er dagaktive. De er aktive flygere.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Kristiansand stasjon
Kristiansand stasjon ligger i sentrum av Kristiansand, 365,29 km fra Oslo, 5,5 moh. Stasjonen stod ferdig i 1895 da Setesdalsbanen ble åpnet fra Kristiansand til Byglandsfjord.
Kristiansand stasjon skiller seg fra de øvrige langs den opprinnelige Setesdalsbanen ved at den er bygd i mur. Årsaken er at et ble innført murtvang i Kristiansand etter bybrannen i 1892. Stasjonsbygningen er i likhet med de øvrige stasjonene som lå til Setesdalsbanen tegnet av Paul Due. Bygningen har likhetstrekk med Hamar stasjon sin murbygning, som også var tegnet av Due og åpnet i 1896.
Sørlandsbanen ble åpnet på hele strekningen frem til Kristiansand i 1938. Da var også traséen fra Nelaug til Kristiansand gjort ferdig med normalspor. I forbindelse med åpningen av den nye banen ble stasjonsbygningen utvidet. Samtidig ble endestasjonen for Setesdalsbanen flyttet til Grovane. Kristiansand stasjon er en sekkestasjon (fra fransk cul-de-sac) noe som betyr at alle tog skifter kjøreretning før de kjøres videre. Det finnes et triangelspor nord for stasjonen, Nordre Tilsving mellom Suldal i vest og Dalane i øst, der godstog mellom Oslo og Stavanger kan passere Kristiansand uten å skifte kjøreretning og uten å kjøre ned til Kristiansand stasjon. Stasjonen har et havnespor, og har også et jernbanespor til Glencore Nikkelverk. Det tidligere havnesporet til Silokaia på Odderøya er nedlagt.
Korskirker i Norge
En korskirke er et kirkebygg som har en korsplan. Planen kan være utformet som et latinsk kors med langt hovedskip og kortere korsarmer, eller som et gresk kors med like store korsarmer. Korsarmene består av et tverrskip eller transept som krysser hovedskipet. I Norge finnes også eksempler på korskirker som ble bygget etter et Y-plan. I Norge ble det bygget få korskirker i middelalderen, mens det på 1600-1700-tallet ble oppført mange korskirker og eldre kirker ble utvidet med korsarmer.
Form
Grunnplanen kan være utformet som et latinsk kors med langt hovedskip og kortere korsarmer, eller som et gresk kors med like store korsarmer. Katedralen i York (York Minster) kan være et eksempel på denne formen. En kvadratisk form der kirken danner et gresk kors med like lange armer er vanlig i innenfor den ortodokse kirke. I Norge har for eksempel Olden gamle kirke grunnplan som et gresk kors, ved at kirken er satt sammen av fem kvadrat på 6 x 6 meter hver. Korsarmene består av et tverrskip eller transept som krysser hovedskipet. En slik plan kan symbolisere både Kristi kors og hovedgatene i Jerusalem, som danner et kors. Plantypen finnes i store deler av verden. I protestantiske kirker ble ofte prekestolen plassert sentralt i et av hjørnene i krysset. I Norge er det vanlig med et sentralt tårn midt over korset som Kors kirke i Romsdalen eller Aurdal kirke i Valdres. Tårn over inngangen (våpenhus) som i Oslo domkirke og Feda kirke brukes også.
Y-form
Y-kirke eller Y-plan er en videreutvikling av korskirkens grunnplan, men med den ene armen fjernet. De tre armene som var igjen var som regel like lange og vinkelen mellom tilnærmet like stor. Y-kirken har et kor og to skip i en trekantet grunnform som symboliserer Den kristne treenighet. Planformen kan ha vært en norsk spesialitet og finnes ikke utenfor Norge. Det ble bygget ti slike kirker hvorav fem fortsatt står, den første var Bratsberg kirke fra 1663. Kvinnene satt i den ene armen og mennene i den andre i Y-plankirken. Det var også lettere å se inn i koret.
Konstruksjon
Oslo domkirke fra 1694 er eksempel på opprinnelig korskirke i stein/tegl, men de fleste norske korskirker fra 1600-1700-tallet er i laftet tømmer.
Tverrarmene i laftede korskirker hjelper til å avstive konstruksjonen slik at kirkerommet kan lages større. Hans D. F. Linstow («Udkast til Kirkebygninger» 1829) mente at rektangulære grunnplan (langkirke) var det mest bekvemme, men på grunn av problem med avstiving av høye, lange tømmervegger kunne denne formen bare brukes i små laftede kirker. I store laftede kirker er avstivingsproblemet løst på ulike måter, for eksempel som i Leksvik kirke der det er en tverrvegg midt på det 16 m lange skipet. Av byggetekniske hensyn tilrådde Linstow derfor korsformen. I Gjemmestad kirke og Hamre kirke er avstivingsproblemet løst med små utstikk på skipet (korte korsarmer) som gir antydning til korsformet grunnplan. Disse laftede korskirkene har mye til felles med korskirker i tegl som ble reist på den tiden, for eksempel Oslo domkirke. Korsformen gjorde det mulig å bygge større kirkerom uten å bruke nye konstruksjonformer i taket slik det ville ha blitt nødvendig med bredere og lengre skip. I Olden blåste kirken ned i vinterstormen på 1700-tallet og en ny ble bygd i korsform for å tåle den sterke vinden. Y-kirker (som Rennebu kirke) har også den fordel at veggene avstiver hverandre innbyrdes, og ifølge Håkon Christie ga Y-formen bedre innsyn til koret og dessuten ble det ansett som en fordel at kvinner og menn satt adskilt i hver sin arm. De vanlige korskirkene med fire armer hadde imidlertid den fordel at kirkerommet ble større.
Historie og utbredelse
Det korsformede grunnplanet finnes i store deler av verder, men sognekirker av stein med opphavelig korsform har vi ikke hatt i Norge i middelalderen, selv om flere senere har blitt ombygget. Korskirken i Bergen ble reist som langkirke og utvidet til korsform på 1600-tallet. Norderhov kirke på Ringerike og Haslum kirke i Bærum er også eksempler på korskirker i stein som er utvidet fra opprinnelig langkirke, mens Nidarosdomens grunnplan har preg av korskirke selv om den trolig er reist som basilika. Eidsvoll kirke er en av få middelalderkirker opprinnelig oppført i korsform.
Det finnes bevarte stavkirker som fikk korsform ved ombygging etter reformasjonen, blant annet Uvdal og Hedalen stavkirker. Ifølge Lorentz Dietrichson var de største kjente stavkirkene på Sunnmøre og både disse og andre stavkirker i Møre og Romsdale var ofte i korsform. Han var i tvil om disse var opprinnelige korskirker eller om korsarmene var tilført i laftet tømmer etter reformasjonen (som Flesberg stavkirke). Dietrichson konkluderte med at for flere stavkirker i Møre og Romsdal var opprinnelig oppført i korsform i middelalderen: Hareid, Stangvik, Øksendal, Ørskog, Ørsta, Volda med flere, samt Hofs Olafskirke i Solør som den eneste utenfor «erkestiftet». I tillegg kan 10-15 stavkirker være oppført med korsform i middelalderen uten at Dietrichson fant sikker dokumentasjon. Ved slutten av middelalderen fantes det i erkestiftet omkring 30 stavkirker med korsform. Med unntak av Hofs kirke i Solør var det på den tiden ingen kjente stavkirker med korsform utenfor erkestiftet som da omfattet Nord-Norge, Trøndelag, Herjedalen, Møre og Romsdal, og nordre Østerdal. Dietrichson trodde at værforholdene har gitt raskt forfall og dermed oppføring av helt nye bygg med ny planform. Han trodde også at korsformen kan ha vært inspirert av Nidarosdomens grunnplan. Hauglid antok at oppføring av store stavkirker i korsform på Møre hang sammen med oppsvinget i fiskeriene på den tiden, hansahandelen og folkeflytting fra dalene til ytre strøk. Stangvik stavkirke i korsform ble beskrevet av Gerhard Schøning da han besøkte stedet i 1773. Hauglid mente at kirken i Stangvik var en korskirke der hele bygget opprinnellig var oppført i middelaldersk stavkonstruksjon. Hauglid konkluderte med færre middelalderske korskirker i stav enn Dietrichson. For eksempel skrev Hauglid at korskirken i Øksendal ble oppført i stavteknikk i 1642. Hauglind mener også at det store antallet korskirker i erkestiftet har oppstått ved ombygginger etter reformasjonen.
På landet var alle nye kirker (med få unntak) i tiden 1600-1800 laftet tømmer, dette ga en lavere og tyngre bygningstype enn stavkirkene fra middelalderen. Grunnplanet tidlig på 1600-tallet var ofte enkelt med et rektangulært skip og smalere kor (langkirke), men i siste halvdel av 1600-tallet ble korsformet grunnplan vanlig og på 1700-tallet var korskirken det dominerende (på Vestlandet dominerte fortsatt langkirken). Av de 130 norske kirkene fra 1700-tallet er over halvparten korskirker i laftet tømmer. I tillegg finnes noen få Y-formede kirker (også kalt «stjernekirker» ) fortsatt: Holmestrand kirke, Mo kirke i Surnadal, Rennebu kirke og Budal kirke i Trøndelag, samt Tydal kirke som er delvis ombygget til langkirke. Det ble bygget totalt ti Y-kirker på 1600-1700-tallet.
Store korskirker
Noen av de størst korskirkene i Norge regnet etter sitteplasser.
Korskirker av tømmer
Eksempel på korskirker oppført i laftet tømmer (ofte utvendig panel som skjuler tømmerstokkene)
Murkonstruksjon
Eksempel på korskirker oppført i stein og/eller tegl.
Stavkonstruksjon
Eksempel på stavkirker med korsform (mange ombygde stavkirker har tverrarmer i annen konstruksjonsteknikk, ofte tømmer).
14. serierunde i Tippeligaen 1990
Kampfakta
<div id="Viking v Vålerengen">
<div id="Tromsø v Kongsvinger">
Eirik Myhre Slåsletten
Eirik Myhre Slåsletten (født 20. februar 1996) er en norsk ishockeyspiller. Slåsletten spiller løper på den norske 1. divisjonsklubben Gjøvik, men er fra Lillehammer og har spilt for Lillehammer Ishockeyklubb, han spilte der fram til 2016 da byttet han klubb til Bergen Ishockeyklubb etterhvert ble det spil for Kongsvinger foran 2017/18-sesongen. Det ble 38 kamper der, før han kom til Gjøvik.
Svartdalsparken
Parken ligger på Kværner gårds tidligere marker nederst og helt vest i Svartdalen. Den er avgrenset av Enebakkveien i vest, Alnaelva mot nord og et skogholt mot Eirik Raudes vei i syd. I øst går parken over i den 110 mål store naturparken Svartdalen. Svartdalsparken er anslagsvis fem mål stor og består av en gresslette med en rad unge trær i en bue. Mot elva står turbinen «Det blå løpehjulet» som er gitt av Kværner Vel og satt opp på 2000-tallet i samråd med verkstedklubben ved Kværner Bruk, som ble nedlagt i 1999.
Parken ble anlagt i 1993 på et mindre område av Svartdalen. Et stort område av Svartdalen ble parkmessig behandlet på 1930-tallet. I dag er turveiene i god stand, men områder for øvrig er tett skog uten tegn til parkmessig behandling. Både i kommunale dokumenter og ellers brukes både Svartdalsparken og Svartdalen som navn på det store naturområdet.
Turveien gjennom Svartdalen og Svartdalsparken ender i vest på Klosterenga, i øst mot Etterstad og Bryn og mot syd ved Nøklevann. Parken ligger nær boligstrøket Kværnerbyen, som hadde innflytting fra 2007.
Seen Lee
Seen Lee (født 15. november 1982) er en australsk vektløfter som konkurrerer i -63 kg. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun kom på 7.-plass.
Diary of the Dead
Diary of the Dead er en skrekkfilm som ble lansert 15. februar 2008. Den vil ikke være kronologisk den femte filmen i regissør George A. Romeros Dead serie. Men i et «forsøk på å gjenetablere en lukrativ franchise» vil filmen teknisk og filosofisk være en restart, «a rejigging of the myth [sic]» sier Romero. Selv om den fjerde filmen ble studioprodusert av Universal Studios vil Diary of the Dead bli produsert av Romero og hans produsentvenn Peter Grunwalds Romero-Grunwald Productions sammen med Artfire Films. Filmen begynte de første fire ukene med filming i Toronto den 19. oktober 2006.
Filmen var planlagt å ha verdenspremiere på Toronto International Film Festival (TIFF) den 8. september 2007, men ble et halvt år forsinket og ble ikke sluppet før 15. februar året etter.
Sammendrag
Opptak fra nyhetene viser en historie om en mann som drepte hans kone og sønn før han begikk selvmord. Sønnen og kona hans blir til zombier, og dreper flere sykehus-personell og politifolk. Nyhetsreporteren, Debra, forklarer at det meste av opptakene aldri ble offentliggjort på nyhetene. En gruppe unge studenter fra University of Pittsburgh er i en stor skog for å produsere en skrekkfilm sammen med fakultetsrådgiver Andrew Maxwell. De hører nyheter om et tilsynelatende opprør og massemord. To studenter, Ridley og Francine, bestemmer seg for å forlate resten av gruppen. De andre reiser til Pennsylvania, og underveis kjører Mary over en politimann og tre andre zombier. Gruppen tar en pause, og Mary forsøker å begå selvmord. Vennene hennes tar henne med til sykehus, hvor de oppdager enda flere zombier, og menneskene må slåss for å overleve og komme seg unna.
Mary forvandler seg til en zombie, og blir derfor drept av Maxwell. Senere blir Gordo bitt av en zombie og dør kort tid senere. Snart blir kjøretøyet ødelagt, og gruppen blir angrepet av zombier samtidig som Tracy forsøker å reparere kjøretøyet. Samuel blir også bitt av en zombie og begår selvmord. De blir stoppet av en bevæpnet gruppe overlevende, lederen er medlem av Nasjonalgarden. Deres eneste pålitelige kilde til informasjon er nå Internett, hjulpet av forskjellige sosiale medier og bloggere. De ankommer Ridley sitt herskapshus, hvor Ridley forklarer at begge foreldrene hans, tjenerne deres og Francine ble drept, og at han "begravde" dem ved å dumpe kroppene deres i familiens svømmebasseng.
Det blir avslørt at Ridley også er en zombie som myrder Eliot, før han angriper Tracy og Jason. Jason er i stand til å distrahere Ridley lenge nok til at Tracy klarer å unnslippe. De resterende overlevende gjemmer, med unntak av Jason, som forlot gruppen for å fortsette med filmen deres. Han blir deretter angrepet og smittet av Ridley. Maxwell dreper Ridley med et gammelt sverd. Senere begynner et stort antall zombier å angripe herskapshuset, og de menneskene som fremdeles er i live må slåss for å redde seg selv.
Storøya biotopvernområde
Storøya biotopvernområde (cirka 29 daa, hvorav cirka 6 daa landareal) ligger nord for Svangstrand i Holsfjorden (del av Tyrifjorden), rett nord for de to øyene Kavringen og Midtøya, og ble fastsatt ved kgl. res. 22. juni 2018 med hjemmel i lov 19. juni 2009 nr. 100 om forvaltning av naturens mangfold (naturmangfoldloven) § 34, jf. § 38 og § 62. Fremmet av Klima- og miljødepartementet. Verneområdet ligger i Lier kommune, Buskerud, og inngår i Tyrifjorden våtmarkssystem IBA. Det består den ene øya og en sone på cirka 50 m rundt denne.
Biotopvernområdet skal ta vare på et område som har særskilt betydning som økologisk funksjonsområde i form av hekkelokalitet for fiskemåke. Det er en målsetting å beholde verneverdiene i best mulig tilstand, og eventuelt videreutvikle dem.
Søren Rasmussen
Søren Rasmussen (født 12. august 1976) er en dansk tidligere håndballmålvakt, nå målvaktstrener for den danske kvinnelaget.
Spiller
Rasmussen begynte å spille håndball i Balling Volling Ungdoms- og Idrætsforening i Salling og skiftet som senior til Hjortshøj-Egaa Idrætsforening, senere Thisted IK. I 1997 skrev Rasmussen kontrakt med Viborg Håndboldklub. Her var han med å vinne Landspokalturneringen i 2000.
Han debuterte for Danmarks håndballslandslag i 2000.
I 2003 skrev han kontrakt med AaB Håndbold, og den ble i 2006 forlenget frem til sommeren 2008. Året etter forlenget partene samarbeidet frem til sommeren 2011. I 2010 vant han sammen med AaB både danmarksmesterskapet og Landspokalturneringen. I 2004 vant klubben bronsemedaljer i kampen om danmarksmesterskapet.
Rasmussen skiftet i sommerpausen 2010 til den tyske bundesligaklubben SG Flensburg-Handewitt på en toårig kontrakt. Klubben manglet en avløser på målmannsposten etter Johan Sjöstrand, som hadde reist til FC Barcelona Handbol. AaB Håndbold var villige til å løse Rasmussen fra kontrakten da den tyske klubben henvendte seg, selv om AaB-kontrakten var gjeldende til 2011.
Brattlikollen
Brattlikollen er et boligstrøk i bydel Nordstrand i Oslo. Området var tidligere en del av Ryen gård, men ligger på en høyde (derav navnet) mellom de øvrige Ryenjordene og Brannfjell / Ryen Varde. Brattlikollen er også navnet på grunnkrets 3504 i Oslo. Kretsen grenser mot Ryen i øst (langs E6), mot Karlsrud i sør (langs Sandstuveien), og Bekkelagshøgda (grense ved Steingrims vei) og naturområdet Ekeberg i vest, og ved friområde nord for Bauneveien mot Simensbråten i nord. Grunnet nærheten til Ekeberg/Brannfjell kaller enkelte området bare for Brannfjell, selv om dette egentlig kun er navnet på høydedraget.
Navnet kommer fra A/S Brattlikollen, stiftet av murmester Hermod Brattli på slutten av 1940-tallet. I årene 1952–1956 stod selskapet for utbyggingen av 13 boligblokker i Bratlikollen Boligsameie, mens strøket for øvrig består for det meste av småhusbebyggelse. I tillegg finner man Brattlikollen stasjon her, denne stasjonen ligger 40 meter høyere enn nabostasjonen Ryen stasjon.
Simon Schama
Simon Michael Schama (/ˈʃæmə/; født 13. februar 1945) er en britisk historiker som spesialiserer seg på kunsthistorie, nederlandsk historie, jødisk historie og fransk historie. Han er universitetsprofessor i historie og kunsthistorie ved Columbia University i New York.
Tidlig liv og utdannelse
Schama ble født i Marylebone i London. Moren hans, Gertie (født Steinberg), var fra en askenasisk litauisk jødisk familie (fra Kaunas i dagens Litauen), og hans far, Arthur Schama, var av sefardisk jødisk bakgrunn (fra Smyrna, dagens Izmir i Tyrkia), som senere flyttet gjennom Moldova og Romania.
På midten av 1940-tallet flyttet familien til Southend-on-Sea i Essex før de flyttet tilbake til London. I 1956 vant Schama et stipend til den private Haberdashers 'Aske's Boys' School i Cricklewood. Deretter studerte han historie ved Christ's College i Cambridge, hvor han ble undervist av John H. Plumb. Han ble uteksaminert fra University of Cambridge med toppkarakterer i 1966.
Karriere
Schama arbeidet i korte perioder som foreleser i historie ved Cambridge, hvor han var stipendiat og direktør for historiestudier ved Christ's College. Deretter underviste han en stund i Oxford, hvor han ble stipendiat ved Brasenose College i 1976, og spesialiserte seg i den franske revolusjonen. Han jobbet også ved École des hautes études en sciences sociales (EHESS) i Paris.
På dette tidspunktet skrev Schama sin første bok, Patriots and Liberators, som vant Wolfson History Prize. Boken var opprinnelig ment som en studie av den franske revolusjonen, men som den ble utgitt i 1977, fokuserte den på effekten av Patriottentijd-revolusjonen på 1780-tallet i Nederland og dens etterspill.
USA
I 1980 tok Schama en akademisk stilling ved Harvard University. Hans neste bok, The Embarrassment of Riches (1987), fokuserte igjen på nederlandsk historie.
Citizens (1989), skrevet raskt til en forlagskommisjon, så publiseringen av hans studie av den franske revolusjonen, og vant NCR Book Award i 1990.
Schamas neste bok, Landscape and Memory (1995), fokuserte på forholdet mellom fysiske omgivelser og folkeminne. Til tross for blandede anmeldelser var boken en kommersiell suksess og vant flere priser.
Schama ble kunstkritiker for The New Yorker i 1995. Han hadde stillingen i tre år, og vekslet denne stillingen med professoroppgaver ved Columbia University. Et utvalg av hans essayer om kunst for bladet, valgt av Schama selv, ble utgitt i 2005 under tittelen Hang Ups. I løpet av denne tiden produserte Schama også den rikt illustrerte Rembrandt's Eyes, nok en kritisk og kommersiell suksess. Til tross for bokens tittel, står den i kontrast til biografiene av Rembrandt van Rijn og Peter Paul Rubens.
BBC
Schama kom tilbake til Storbritannia i 2000, etter å ha fått i oppdrag fra BBC om å produsere en serie TV-dokumentarer om britisk historie som en del av deres tusenårsfeiring, under tittelen A History of Britain. Det har imidlertid blitt uttrykt en del irritasjon og kritikk fra en gruppe historikere om Schamas kondenserte fortelling om De britiske øyers historie ved denne anledningen, spesielt av de som spesialiserte seg på den pre-angelsaksiske historien til den insulære keltiske sivilisasjonen. Det ble laget tre serier på til sammen 15 episoder, som dekket britisk historie fram til 1965. Serien ble en av BBCs mest solgte dokumentarserier på DVD. Schama skrev også en trilogi med bøker for showet, som tok historien frem til år 2000. Serien hadde også en viss popularitet i USA da den først ble vist på History Channel.
I 2001 ble Schama utnevnt til kommandør (CBE) av Order of the British Empire. I 2003 signerte han en ny kontrakt med BBC og HarperCollins om å produsere tre nye bøker og to tilhørende TV-serier. Verdt 3 millioner pund representerer den den største forhåndsavtalen noensinne for en TV-historiker. Det første resultatet av avtalen var en bok og et TV -program med tittelen Rough Crossings: Britain, the Slaves and the American Revolution, som særlig omhandlet proklamasjonen som ble gitt under revolusjonskrigen av lord Dunmore som tilbød slaver fra opprørsplantasjer frihet i retur for tjeneste til den britiske kronen.
I 2006 sendte BBC en ny TV-serie, Simon Schamas Power of Art, som med en tilhørende bok ble presentert og skrevet av Schama. Den markerer en tilbakevending til kunsthistorien for ham og behandlet åtte kunstnere gjennom åtte nøkkelverk: Caravaggios David med Goliaths hode, Berninis Den hellige Teresas ekstase, Rembrandts konspirasjonen til Claudius Civilis, Jacques-Louis Davids Marats død, J.M.W. Turners The Slave Ship, Vincent van Goghs Hveteåker med kråker, Picassos Guernica og Mark Rothkos Seagram-veggmalerier. Den ble også vist på PBS i USA.
I 2011 gav BBC Simon Schama i oppdrag å skrive og presentere en serie i fem deler kalt A History of the Jews for BBC Two for kringkasting i 2012, kringkastingen ble imidlertid forsinket til september 2013. Andrew Anthony skrev det i The Observer og kalte det «en forbløffende prestasjon, et TV-landemerke».
I 2018 skrev og presenterte Schama fem av de ni episodene av Civilizations, en oppdatert versjon av TV-serien fra 1969 av Kenneth Clark. Samme år ble han utnevnt til Knight Bachelor. Han ble dermed medlem av ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn.
Lakhimpur (distrikt)
Lakhimpur (assamesisk: লখিমপুৰ জিলা ) er et distrikt i den indiske delstaten Assam. Distriktets hovedstad er North Lakhimpur.
Demografi
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 14,50 % i 2011 mot 16,91 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 958 i 2011 mot 967 i 2001.
The Strong Man’s Burden
The Strong Man's Burden er en amerikansk stumfilm fra 1913.
Aegir Havbruk
Selskapet ble stiftet i 2001 og har kontoradresse i Stavanger, mens hovedvirksomheten ligger på Farøy i Farsund. Virksomheten i Farsund omfatter et hummerklekkeri og et havbeiteområde som sammen er tilknyttet en ingeniør-, forsknings- og utviklingsavdeling. Daglig leder er T. Kjetil Frøyland. Aegir Havbruk har utviklet og patentert et system for utsetting av hummeryngel i naturen, kalt Lobster Settling System.
Henri de la Tour d’Auvergne de Turenne
Henri de la Tour d'Auvergne, vicomte de Turenne, ofte omtalt som Turenne, (født 11. september 1611 i Sedan, død 27. juli 1675 ved Salzbach) oppnådde militær berømmelse og ble marskalk av Frankrike. Han ble ansett av Napoleon å ha vært en av historiens fremste feltherrer.
Torsten Krill
Torsten Krill (født 24. mars i Ansbach, Tyskland) er en tysk jazztrommeslager og komponist.
Tettegras
Tettegras (Pinguicula vulgaris) er den vanligste arten i tettegrasslekta i Norge. Denne arten finnes i myrområder i store deler av Norge og er lett gjenkjennelig med sin bladrosett av gulgrønne blader og enslige fiolette blomst. Planten er «kjøttetende» ved at insekter fester seg til bladene og så fordøyes av enzymer som planten skiller ut.
Utseende
Tettegras er flerårige planter med en bladrosett av gulgrønne blader og en enkelt, bladløs stengel med en blomst. Blomsterstengelen har kjertelhår. Blomsten er ensymmetrisk, fiolett og 1,5-2 cm lang med en spore. Plantens frukt er en kapsel med ett rom og mange frø.
Økologi og utbredelse
Tettegras er vanlig i hele landet til høyt til fjells, høyderekord er 1570 moh i Lom. Artens utbredelse er ellers sirkumboreal, dvs. i boreale områder på den nordlige halvkule.
Kulturhistorie
Denne arten har hatt stor betydning i for folk idet bladene har vært brukt til å produsere syrnet melk kalt tettemelk. Hvorvidt bladene virkelig har en funksjon i dette er omdiskutert. Tettemelk er en syrnet melk med karakterisk seighet; melka kan trekkes ut i lange strenger. Som andre syrnede melketyper er tettemelk et resultat av melkesyrebakterier, men hvorvidt de bakteriene som gir tettemelk har en tilknytning til tettegras er fortsatt uklart. Det hele kompliseres av tettegrasbladenes funksjon som løype; melk vil løpe sammen når den utsettes for bladenes enzymer.
Francesco Monterisi
Francesco Monterisi (født 28. mai 1934 in Barletta i Italia) er en emeritert kuriekardinal, pavelig diplomat og erkeprest for patriarkalbasilikaen San Paolo fuori le mura i Roma.
Nuntius, titulærerkebiskop
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 24. desember 1982 til titulærerkebiskop av Alba Maritima og til pro-nuntius i Korea. Johannes Paul II bispeviet ham i Peterskirken den 6. januar 1983; medkonsekratorer var kuriebiskopene Eduardo Martínez Somalo og Duraisamy Simon Lourdusamy.
Etter at nuntiustiden i Seoul var omme den 20. juni 1987 virket han i Statssekreteriatet og som professor ved Det pavelige diplomatakademi. I 1990 ble Monterisi utnevnt til delegat for de pavelige representasjoner, og med dette personalsjef ikke bare for vatikandiplomatene men for hele den romerske kurie.
I 1993 ble Monterisi den første apostoliske nuntius i Bosnia-Hercegovina.
Den 7. mai 1998 ble han sekretær for Bispekongregasjonen.
Den 3. juli 2009 utnevnte pave Benedikt XVI ham til erkebiskop for basilikaen St. Paul utenfor murene.
Kardinal
Ved konstitoriet den 20. november 2010 kreerte pave Benedikt XVI ham til kardinaldiakon med titteldiakoniaSan Paolo alla Regola.
Den 23. november 2012 innvilget Benedikt XVI hans aldersbetingede søknad om fratreden fra embedet som erkeprest dor St. Paiul utenfor murene.
Kardinal Monterisi deltok på konklavet i 2013, det som valgte pave Frans. Den 3. mai 2021 promoverte pave Frans ham til kardinalprest.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Sundhedsstyrelsen
Sundhedsstyrelsen er et av tolv organer under Ministeriet for Sundhet og Forebyggelse i Danmark. Organet ble opprettet i 1909 som en videreføring av det tidligere Sundhedskollegium fra 1803. Før dette hadde man hatt et rådgivende organ for saker som gjaldt helse, Collegium medicum, som var blitt opprettet i 1740 på bakgrunn av flere epidemier som hadde herjet landet.
Fra 1932 har Sundhedsstyrelsen formenn, som alltid har vært leger, blitt kalt medicinaldirektører. Nåværende medicinaldirektør er Jens Kristian Gøtrik, som har hatt stillingen siden 2000.
Under Sundhedsstyrelsen finnes flere spesielle enheter, for eksempel Abortankenævnet, Center for Forebyggelse og Statens Institut for Medicinsk Teknologivurdering.
4. divisjon fotball for menn (Nordmøre og Romsdal)
4. divisjon fotball for menn (Nordmøre og Romsdal) er en regionalliga i fotball under Nordmøre og Romsdal Fotballkrets. Siden 2011-sesongen har 4. divisjon vært det høyeste nivået i det regionale divisjonssystemet, og kretsens øverste divisjon før dette var ''3. divisjon, avdeling 18''.
I 2008 ble ligaen kalt AMFI-serien og i perioden 2005–07 BFH-serien. I 1999 og 2000 hadde ligaen avdelingsnummer 13.
Sully Erna
Sully Erna (født Salvatore Paul Erna, 7. februar 1968 i Lawrence, Massachusetts), er både vokalist og den primære låtskriveren for hard rock/heavy metal bandet Godsmack. Erna spiller også gitar og trommer, både på albumene og under konserter. Han har en datter som heter Skyler Erna, og er en erklært Wicca-tilhenger.
Birds of Passage
Birds of Passage er et musikkalbum med Bel Canto. Albumet ble utgitt i 1989.
Koh-i-Noordiamanten
Kohinoor (telugu: కోహినూరు; persisk: کوہ نور ,urdu: کوہ نور ,hindi: कोहिनूर Koh i Noor er persisk og betyr «fjell av lys» eller «det skinnende fjell») er en diamant på 105 karat. Nå tilhører diamanten den britiske kongefamilien, innfelt i en krone som en del av de britiske kronjuvelene. Tidigere har den tilhørt ulike eiere i Persia og India. Det er den 90. største diamanten i verden.
Det er ikke kjent nøyaktig hvor diamanten ble funnet. Den stammer ikke fra en gruve, men fra et uttørket elveleie. Trolig kommer diamanten fra et sted i Sør-India.
Diamanten var en av flere edelsteiner som befant seg i mughalkeiserens samling. Da Nadir Shah plyndret India tok han i 1739 diamanten i krigsbytte. Han førte med seg sitt bytte til Persia. Tidlig på 1800-tallet kom diamanten til Punjab.
I forbindelse med kroningen i 1902, fikk dronning Alexandra laget en ny krone med kohinoordiamanten satt inn i et kors foran. Den ble så satt inn i kronen laget til dronning Mary i 1911 og deretter dronning Elizabeth i 1937.
Epleglansvikler
Epleglansvikler (Cydia pomonella) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
Utseende
Vingespennet er mellom 14-22 millimeter.
Levevis
Larvene lever i frukt, særlig på epletrær, men også pære, kvede og hagtorn. Den gjør skade ved å lage ganger i frukten.
Flygetiden er i skumringen og om kvelden, fra juli til august. De blir lett tilltrukket lys og kan finnes ved utelamper.
Vestre (bygd)
Vestre er ei bygd i tidligere Ørskog kommune med om lag 100 innbyggere. Vestre ligger utsikt med over Storfjorden. Skog- og landbruk er den eneste næring på Vestre, og det er to gårder igjen i drift mot rundt 20 på midten av 1900-tallet. De aller fleste jobber i Sjøholt, eller i Ålesund. Vestreelva renner gjennom bygda. Fylkesvei 650 mellom Sjøholt og Linge passerer gjennom stedet.
Aske og diamanter
Handling
Den 8. mai 1945, ved slutten av andre verdenskrig, forbereder de tidligere soldatene Maciek, Andrzej og Drewnowski seg på å myrde Konrad Szczuka, en politisk motstander og sekretær for det polske arbeiderpartiet. Bakholdet mislykkes, og angriperne oppdager i ettertid at de ved en feiltakelse har myrdet to uskyldige mennesker. Andrzej og Macieks overordnede, major Waga, får også høre om dette mislykkede attentat-forsøket. Waga beordrer Andrzej og Maciek til å gjennomføre oppdraget. De kommer til Hotel Monopol Restaurant, hvor en bankett til ære for at krigen endelig er over. Når de sitter ved puben ved siden av restauranten lytter Maciek og Andrzej til sanger, og mimrer over deres falne kamerater. Drewnowski blir alt for alkohol-påvirket, og han diskuterer potensielle karriere-muligheter i etterkrigstidens Polen med Pieniążek, som arbeider for en avis.
Under festen har han en flørtende samtale med en kvinne som heter Krystyna, og han inviterer henne til værelset sitt. De innser snart at de har blitt forelsket. Men Krystyna ønsker ikke å bli alt for nært knyttet til ham, ettersom Maciek ikke planlegger å bli lenge i byen. De bestemmer seg for å gå seg en tur sammen. Men når det begynner å regne, bestemmer de seg for å søke ly i en ødelagt kirke. De sier deretter farvel til hverandre. Imidlertid er Andrzej usympatisk til Macieks situasjon, og sier at Maciek vil være en desertør hvis han ikke oppfyller sin forpliktelse til å myrde Szczuka. I mellomtiden ødelegger en fullstendig beruset Drewnowski hele banketten, dekker de andre gjestene med skum fra et brannslokningsapparat.
Alle problemene han forårsaker gjør at Drewnowskis tiltenkte karriere som funksjonær allerede ligger i ruiner, før han i det hele hadde rekker å begynne i denne stillingen. Etter mottakelsen får Szczuka vite at sønnen hans Marek har blitt arrestert, etter å ha sluttet seg til en milits. Maciek venter på at Szczuka skal forlate hotellet for å møte sin arresterte sønn, følger deretter etter ham og skyter ham til døde. Neste morgen planlegger Maciek å forlate området med tog. Men Maciek får ved et uhell problemer med noen soldater fra det polske militæret, og trekker sin egen pistol i panikk. De skyter og såret ham dødelig. Maciek forsøker å stikke av, men han kollapser snart og dør i smerter.
Olivengren
Olivengren eller olivenkvist, også kalt «oljekvist», er brukt som symbol fra antikken og til nyere tid. Den er en gren eller kvist av oliventreet og kan være mer eller mindre hardt stilisert. Også bare et blad fra oliventreet, ofte kalt «oljeblad», er brukt som symbol. Oljegren, -kvist og -blad er oftest gjengitt med små oliven (olivenfrukter) mellom og inntil bladene.
Ordet «olje» i stedet for oliven, brukes i Oljeberget i Jerusalem fordi berget har navn etter oliventrærne som gror der.
I Bibelen er olivengren, olivenblad og oliventrær nevnt ca. 30 ganger, både i Det gamle testamentet og i det nye. I Det gamle testamente er omtalt bl.a. Noas due som kom tilbake til arken med «oljekvisten» i nebbet (Første Mosebok 8,11). Duen med oljekvisten skal vise Guds velvilje og den nye tiden etter syndfloden. Oliventrær med symbolsk betydning er omtalt i Koranen og bl.a. i Homers Odysseen og Iliaden.
I Athens skapelsesmyte konkurrerte Atene med Poseidon om makten over byen. Poseidon erklærte sitt eierskap ved å kaste treforken inn i Akropolis, slik at det en kilde med saltvann brøt fram. Atene markerte eierskap ved å plante det første oliventreet ved siden av kilden. Den mytiske kong Kekrops dømte at Atene hadde den beste saken fordi hun hadde gitt den beste gaven. Ugle og olivengren er senere brukt som symboler for Atene, ofte sammenstilt.
To olivengrener stilt som en krans ligner, og har vært forvekslet med, en laurbærkrans som er et symbol for seier i kamp, strid og konkurranser. Olivenkrans, -gren, -kvist, eller -blad er mer vanlig som symbol for fred, fredsarbeid, samarbeid og lignende. Brukt som fredssymbol er også palmegrener og eikegrener, -kvister og -blad.
Olivengrener som krans finnes bl.a. i kjennetegnet til FN med underorganisasjoner/-avdelinger og i våpenskjold, flagg, segl og andre kjennetegn. Israels riksvåpen har to opprette olivengrener, og det greske riksvåpenet har to krysslagte olivengrener rundt skjoldet, mens Maltas riksvåpen har krysslagt olivengren og palmegren rundt skjoldet. Frankrikes riksvåpen er et statsmerke med bl.a. krysslagt olivengren og eikegren. En rekke offentlige og private våpenskjold i mange land har olivengren, -kvist eller -blad.
Blant seglene til eidsvollsmennene på Grunnloven av 17. mai 1814, er det due med olivenkvist i våpenseglet til Hilmar Meincke Krohg og i allegoriseglet til Peter Hount. I norske slektsvåpen er duen med olivenkvisten figur i skjoldet eller hjelmtegnet til bl.a. Blehr, Falsen, Lange, Munch, Nannestad, Omsted og Thaulow.
Rødsund bru
Rødsund bru, broa over Rødsundet i Vansjø bidrar til å markere skille mellom Våler kommune og Moss kommune. På vålersiden av brua finnes en rasteplass med toaletter og tilgang til badeplass.
Luz Acosta
Luz Mercedes Acosta Valdez (født 22. desember 1980) er en meksikansk vektløfter som konkurrerer i -63 kg. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun kom på 6.-plass.
St. Patricks flagg
St. Patricks flagg består av et rødt andreaskors på hvit duk. Flagget med denne formen er oppkalt etter Irlands nasjonalhelgen og er særlig forbundet med Irland etter at korsformen i 1783 ble innført som merke for den nyinnstiftede St. Patricks-ordenen. Det røde korset på hvitt ble ikke ført i offisielle flagg før 1801 da England, Skottlands og Irlands flagg ble kombinert for å danne unionsflagget for Det forente kongerike Storbritannia og Irland. Etter 1801 fikk St. Patricks-korset større utbredelse i ulike offentlige og private sammenhenger og i faner for ulike foreninger.
St. Patricks flagg var aldri offisielt anerkjent som Irlands nasjonalflagg. Etter opprettelsen av St. Patricks-ordenen i 1783 og framover til etableringen av Den irske fristaten i 1922 ble det røde andreaskorset på hvitt uoffisielt benyttet til å representere Irland. Det hadde da konkurranse av grønne flagg med en gul harpe på, et symbol som uttrykte irsk nasjonalisme på en sterkere måte enn St. Patricks-flagget.
Maritzopprøret
Maritzopprøret (også kalt boeropprøret og femshillingsopprøret) oppsto i Sør-Afrika i 1914, ved utbruddet av første verdenskrig: opprørerne ønsket en gjenopprettelse av de gamle boerrepulikkene og sto i sterk opposisjon til regjeringen i den nye Unionen Sør-Afrika.
Opprøret mislyktes, og intiativtagerne ble fengslet og bøtelagt.
Viktor Hovland
Viktor Hovland (født 18. september 1997) er en norsk profesjonell golfspiller som spiller på PGA-touren (og på Europatouren som tilknyttet medlem). Hovland rangeres 🇵🇪 som verdens tredje beste golfspiller og er dermed den høyest rangerte golfspilleren i Norden i tillegg til å være nummer to i Europa. I april 2019 var han rangert som verdens beste amatørgolfspiller.
Han ble første nordmann til å vinne en turnering på PGA-touren da han vant Puerto Rico Open i 2020, og på Europatouren da han vant BMW International Open i 2021. Han har til sammen fire seire på PGA-touren (pluss to uoffisielle) og to på Europatouren.
Karriere som amatør
Hovland begynte å spille golf som elleveåring, etter at faren Harald hadde begynt mens han bodde og arbeidet som ingeniør i St. Louis i USA. Fem år senere, som 16-åring i 2014, ble Viktor Hovland norgesmester. Fra 2016 til 2019 spilte han collegegolf for Oklahoma State University sammen med blant andre Kristoffer Ventura.
I august 2018 vant han US Amateur Championship, etter å ha slått amerikaneren Devon Bling med 6&5 i finalen. Noen uker tidligere hadde han deltatt på laget til Miklagard Golf som vant lag-NM.
Florimond Rooms
Florimond Rooms (1894, død ukjent) var en belgisk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Viktor Hovland
Karriere som amatør
Takket være seieren i det amerikanske amatørmesterskapet var han kvalifisert til Masters-turneringen i 2019. Her klarte han cuten, som første nordmann i Masters og kun andre norske herregolfer i en major-turnering. Han endte turneringen som beste amatør på delt 32.-plass med 285 slag, tre slag under par, det beste resultatet til en amatør på 58 år. Han var også kvalifisert til US Open Championship 2019, der han endte som beste amatør på delt tolvteplass. Han satte ny rekord for amatører med 280 slag, to slag bedre enn Jack Nicklaus' gamle rekord fra 1960.
Florimond Rooms
Rooms vant en olympisk bronsemedalje i vektløfting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i den nest letteste klassen, lettvekt opp til 67,5 kg. Det var første gangen i OL som løfterne ble delt inn i ulike vektklasser. Det var totalt fem vektklasser under OL-1920. Rooms løftet sammenlagt 230,0 kilo, eller 27,5 kg mindre enn gullvinneren Alfred Neuland fra Estland og ti mindre enn sin landsmann Louis Williquet som vant sølv. Vektløftkonkurransen besto av tre løft, rykk og støt med en hånd og støt med begge hendene. Det var 12 utøvere fra 10 nasjoner i lettvektklassen som ble avviklet 29. august 1920.
Viktor Hovland
Karriere som profesjonell
Etter US Open 2019 ble Hovland profesjonell. Han spilte de fem siste ordinære turneringene på PGA-touren i 2018/2019-sesongen takket være sponsorinvitasjoner, men greide ikke å komme blant de 125 beste som ble automatisk kvalifisert til 2019/2020-sesongen. Han deltok derfor i sluttspillet på Korn Ferry-touren, der han kvalifiserte seg for PGA-touren i løpet av to turneringer.
Hovland leverte en meget sterk debutsesong på PGA-touren med én seier (Puerto Rico Open i februar), tre topp ti-plasseringer og ni blant de 25 beste på totalt 20 turneringer. Han kvalifiserte seg til The Tour Championship og endte sesongen som nr. 20 i FedEx-cupen med totalt 1,982,275 dollar i premiepenger. Hovland ble nr. 33 i PGA-mesterskapet, sesongens eneste majorturnering. På Europatouren 2020 endte Hovland som nr. 27 på Race to Dubai-rangeringen etter tredjeplassen i DP World Tour Championship, Dubai i desember.
2020/2021-sesongen åpnet med delt tolvteplass i US Open. Karrierens andre seier på PGA-touren kom i Mayakoba Golf Classic i desember. Hovland avsluttet 2020 som nr. 14 på verdensrankingen og på tredjeplass i FedEx-cupen. I februar 2021 ble Hovland kåret til månedens spiller på Europatouren etter en andreplass i WGC–Workday Championship og sjetteplass i Saudi International.
Hovland ble i juni 2021 enda en gang historisk ved å bli den første mannlige norske golfspilleren som vinner en turnering på Europatouren da han vant BMW International Open 2021. I november forsvarte Hovland tittelen i Mayakoba, og i desember vant han sin femte turnering som profesjonell i Hero World Challenge, som er en uoffisiell turnering på PGA-touren med et begrenset startfelt med kun 20 spillere.
Seier nummer seks kom i Dubai Desert Classic på Europatouren i januar 2022 etter at han slo Richard Bland i omspill. Hovland endte PGA-toursesongen på delt 15.-plass i FedEx-cupen, mens han sammenlagt ble nummer seks i Europatourens Race to Dubai.
Hovland oppnådde en rekke sterke plasseringer i 2022/23-sesongen. Han forsvarte seieren i Hero World Challenge, kom på tredjeplass i The Players Championship og andreplass i PGA-mesterskapet før han tok sin fjerde seier på PGA-touren i The Memorial Tournament. <!--
Resultater
-->
Amatør
Kilde: World Amateur Golf Ranking
Suspense
Suspense er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Lois Weber og Phillips Smalley.
Handling
En nybakt mor blir forlatt av hushjelpen sin, i et isolert hus på landsbygda. Hun må deretter beskytte seg selv og babyen sin mot en invaderende landstryker, samtidig som ektemannen hennes forsøker å skynde seg hjem i en stjålet bil for å redde familien sin - før det er for sent.
Gent–Wevelgem 2020
Gent–Wevelgem 2020, den 82. utgaven av sykkelrittet Gent–Wevelgem, ble arrangert 11. oktober 2020, utsatt fra 29. mars.
Mads Pedersen vant rittet.
Den lokale superhopen
Den lokale superhopen, eller Virgosuperhopen, er superhop hvor Melkeveiens galaksehop, den lokale gruppen, inngår. Den domineres av Virgohopen nær dens sentrum, som også har gitt opphav til superhopens andre navn.
Den lokale superhopen har formen til en utflatet skive med en diameter på ca. 100–200 millioner lysår som går gjennom Store bjørn-hopen i stjernebildet Store bjørn og med de inngående galaksehopene og galaksene sterkt konsentrert runt Virgohopen i stjernebildet Jomfruen. Galaksehopenes middelavstand til sentrum er ca. 70 millioner lysår. Den lokale galaksehopen hvor Melkeveien inngår ligger på omtrent denne avstanden i den ene kanten av superhopen.
Den totale massen av superhopen er i størrelsesorden 1015 ganger solens masse og den inneholder omtrent 100 galaksehoper med totalt ca. 10,000 galakser.
Bakgrunn
Allerede fra den første samlede fremstillingen av stjernetåker, som ble utgitt av William og John Herschel i 1863, var det kjent at det er en betydelig overvekt av tåkeområder i stjernebildet Jomfruen (Virgo) nær den nordlige galaktiske pol. I 1950-årene var den fransk-amerikanske astronomen Gérard Henri de Vaucouleurs den første til å hevde at denne overvekten representerte en galakselignende struktur i stor skala. Han benenvte denne «den lokale supergalaksen» i 1953, men endret senere navn til «den lokale superhopen» (LSC ) i 1958. Harlow Shapley foreslo i sin bok Of Stars and Men fra 1959 benevnelsen metagalakse I 1960- og 1970-årende ble det debattert om den lokale superhopen virkelig var en struktur eller bare en tilfeldig ordning av galakser.. Spørsmålet ble avklart ved store undersøkelser av rødforskyvninger på slutten av 1970- og 80-årene. Disse viste den flattrykte konsentrasjonen av galakser i det supergalaktiske planet.
Struktur
I en omfattende avhandling fra 1982 presenterte R. Brent Tully konklusjonene fra sin utforskning av den grunleggende strukturen i den lokale superhopen. Den utviser to komponenter, nemlig en betydelig flattrykt skive med to tredjedelen av superhopens lysende galakser, og en tilnærmelsesvis sfærisk halo hvor den resterende tredjedelen befinner seg. Skiven er i en tynn (~1 Mpc) ellipsoide med et forhold mellom den lille og store aksen på minst 6 til 1 – muligvis så mye som 9 til 1. Data offentliggjort i juni 2003 fra det femårige prosjektet «2dF Galaxy Redshift Survey» har gitt astronomer muligheten til å sammenligne den lokale superhopen med andre superhoper. De fant at den lokale superhopen er en typisk og relativt liten superhop uten et sentrum med høy tetthet (superhoper med høy tetthet i sentrum betegnes som «rike» og de øvrige som «fattige»). Den har en enkelt omfattende galaksehop i sentrum, omgitt av strenger av galakser og galaksegrupper – også uten fremdtredende sentre.
Elias (Mendelssohn)
Elias op. 70 (MWV A 25) er et oratorium av Felix Mendelssohn Bartholdy. Handlingen dreier seg om historien til profeten Elias i Det gamle testamente. Etter at Mendelssohn hadde arbeidet med verket i ti år, ble det under hans egen ledelse uroppført 26. august 1846 under Birmingham Triennial Music Festival i Birmingham, England. Verket var det siste Mendelssohn Bartholdy skrev før han døde i 1847.
Besetning
I Elias ba Mendelssohn Bartholdy i 1837 sin venn Karl Klingemann om skrive «riktig brede, sterke, fulle korsatser» («recht dicken, starken, vollen Chören»). Koret deltar som Israels folk, Baal-presteskapet, henholdsvis Serafimkor.
Orkesteret består av 2 fløyter, 2 oboer, 2 klarinetter, 2 fagotter, 4 horn, 2 trompeter, 3 basuner, 1 ofikleide (idag ofte erstattet av en basstuba), pauker og strykere (1. og 2. fioliner, bratsjer, celli og kontrabasser) og orgel.