cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mercury-Redstone 3
Høydepunkter fra ferden
3 posisjons-raketter med 1,6 kN hver ble avfyrt i 1 sekund og separerte romskipet fra Redstone-raketter 2 minutter og 32,3 sekunder etter oppskyting. Etter 3 minutter ble romskipet rotert 180° av «automatic attitude control system» (AACS) slik at varmeskjoldet pekte fremover i bevegelsesretningen. Romskipet forble i denne stillingen resten av turen. Romskipet hadde nå nesten nådd apogeum i sin ballistiske ferd. Shepard tok så manuell kontroll av romskipet. Det første han gjorde var å posisjonere romskipet. Han rapporterte at romskipet reagerte akkurat som i Mercury-simulatoren.
Shepard gjorde så observasjoner ved å bruke to vinduer og et periskop. Han så den vestlige kysten av Florida og Mexico-gulfen. Lake Okeechobee i det sentrale Florida var også synlig, men han kunne ikke se noen byer. Andros Island og Bahamas ble også observert i periskopet.
Tilbakevendingrakettene ble avfyrt etter ca. 5 minutter og 15 sekunder like etter at romskipet nådde apogum på 187 km. De tre rakettene avfyrte med en kraft på 4,4 kN hver i 10 sekunder. De ble avfyrt med 5 sekunders mellomrom slik at de overlappet hverandre.
Ved 6,4 km høyde, ca. 9 minutter og 38,1 sekunder inn i ferden, begynte fallskjermen å utløse seg, i en høyde på 4,6 km over bakken ble en snorkel åpnet for å utligne trykket i kabinen med luften utenfor. I 3 km høyde, ca. 10 minutter og 14, 8 sekunder ut i ferden, ble antennen frakoblet fra toppen av romskipet som planlagt. 5 sekunder senere slapp beryllium-varmeskjoldet seg ned 1,2 meter, for å gi plass til landings-luftputen under romskipet. Freedom 7 dalte nå ned mot landing i sjøen i 11 m/s.
Landing skjedde etter 15 minutter og 22 sekunder. Shepard mente at en vannlanding kunne sammenlignes med å lande på et hangarskip. Freedom 7 lente seg over mot høyre, ca. 60° til siden. Shepard sjekket romskipet innvendig etter lekkasjer, men fant ingen. Sakte rettet Freedom 7 seg vertikalt igjen, etter ca. 1 minutt.
Et helikopter som hadde observert landingen i 5 minutter, nådde frem til og hektet en kabel til toppen av romskipet. Mannskapet på helikopteret var i radio-kontakt med Shepard. Han fortalte at han ville frigjøre luken når romskipet var ute av vannet. Helikopterete løftet Freedom 7 ca. en meter, og luken ble utløst. Shepard ble så heist ombord i helikopteret, og astronaout og romskip ble fløyet til hangarskipet USS Lake Champlain, der de ankom ca. 11 minutter etter landing. Både astronaut og romskip var i fin form.
Etter ferden ble romskipet undersøkt av ingeniører og ble erklært i utmerket stand, faktisk så bra var romskipet at det trygt kunne blitt brukt på en ny ferd. Freedom 7 var fra 1998 (etter Shepards død) frem til januar 2012 utstilt i lobbyen på Leftwich Visitor Center, U.S. Naval Academy i Annapolis. Fra 2012 var den utstilt i John F. Kennedy Presidential Library and Museum i Boston, Massachusetts før den i 2020 ble overført til Smithsonian National Air and Space Museum i Washington DC.
Jorden – vår mor
Jorden – vår mor er en samling indianske myter og legender fra Nord-Amerika. Boken er redigert av Tor Åge Bringsværd og utgitt i bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter i 2002.
Samlingen inneholder fortellinger fra de ulike stammenes trosforestillinger om jordens opprinnelse, menneskenes forhold til dyr, naturkreftene og himmelegemene, de indianske gudeskikkelsene og livet etter døden.
Tekstene er organisert i åtte hovedkapitler, etter åtte kultur- og næringsgeografiske regioner i USA og Canada: Nordøst, Præriene, Sørøst, Sørvest, California, Great Basin og Platået, Nordvestkysten og Det kalde nord. Den største andelen av stoffet kommer fra de to regionene Præriene (blant annet stammene sioux, cheyenne og kiowa) og Sørvest (det vil si Arizona, New Mexico, Texas; blant annet med stammene pueblo, hopi, apache og navahoer.)
Den europeiske kommisjonen for demokrati gjennom lovgiving
Den europeiske kommisjonen for demokrati gjennom lovgiving (Veneziakommisjonen) er et rådgivende organ under Europarådet. Det blei etablert etter Berlinmurens fall for å bistå de østeuropeiske landa med å etablere vestlig-demokratiske grunnlover.
Ved starten i 1990 hadde kommisjonen, som har sete i Venezia i Italia, 18 medlemsstater, men etter hvert slutta alle Europarådets medlemsstater seg til, og fra 2002 kan også andre land bli med. Per 2018 har den 61 medlemmer. Hviterussland er assosiert medlem, og det er åtte observatører (Argentina, Canada, Japan, Uruguay og Vatikanstaten). EU, Sør-Afrika og den palestinske sjølstyremyndigheten har spesialstatus. Representanter for Europakommisjonen og Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa deltar på Veneziakommisjonens plenumsmøter, som holdes fire ganger årlig.
Kommisjonens viktigste oppgave er å bistå med å utarbeide grunnlover og grunnlovstillegg, valglover og lover som sikrer minoritetsrettigheter. Kommisjonens synspunkter er rådgivende.
Medlemslanda representeres stort sett ved eksperter på internasjonal rett. Norge har vært aktivt med i Veneziakommisjonens arbeid sia starten. Norsk medlem har vært førsteamanuensis Jan Erik Helgesen (med professor Fredrik Sejersted som vara). Fra 2007 var Helgesen president for kommisjonen.
Underorganet Rådet for demokratiske valg bidrar til å overvåke valg og gi råd om valgprosesser.
Lørenbanen
Lørenbanen (opprinnelig kalt Haslesvingen, senere Lørensvingen) er en strekning på T-banen i Oslo på 1,600 meter mellom Sinsen stasjon og Økern stasjon. Banen, som åpnet 3. april 2016, går i tunnel fra Sinsen stasjon til like før Økern stasjon, og på banen ligger Løren stasjon.
Med utbyggingen ble det etablert en direkte forbindelse mellom Grorudbanen og T-baneringen, med mulighet til å kjøre tog fra øst mot vest på T-banenettet og motsatt uten å belaste kapasiteten på Fellestunnelen. Byggingen av Løren stasjon og Lørenbanen var en del av Oslopakke 3, og kostet totalt 1,330 millioner kroner. Anleggsperioden var fra juni 2013 til april 2016. Det er beregnet at Løren stasjon vil få 8,000 passasjerer hver dag og dermed bli en av de 10 største stasjonene i Oslos T-banenett. Byggestart for prosjektet var 3. juni 2013. Lørenbanen får metrostandard, universell utforming og Løren stasjon blir såkalt «høystandard stasjon».
Formål
Målene med Lørenbanen er å etablere ny sporforbindelse for en direkte linje mellom Grorudbanen og T-baneringen mot nord, som medfører at kapasiteten til dagens T-banesystem kan øke med opptil 30 prosent, avlaste fellesstrekningen gjennom bykjernen med ett tog fra Grorudbanen, slik at Østensjøbanen kan få økt frekvens fra ett til to tog per kvarter, og etablere Løren stasjon i byutviklingsområdet på Løren og knytte de nye boligområdene til T-banen.
Prosjektutvikling
Muligheten for Lørenbanen kom da T-baneringen ble bygget (år 2000-2006), og en realisering av Lørenbanen ville utnytte T-baneringens potensial ytterligere. Sammenlignet med T-baneringen er Lørenbanenprosjektet vesentlig mindre: førstnevnte var på 5 km og med 3 stasjoner, mens Lørenbanen er på 1,6 km og har én stasjon. Prosjektet er finansiert via Oslopakke 3.
Under Fastsettelse av program for planarbeidet kom det fram at: «Jernbaneverket er positive til prosjektet, som et godt alternativ til persontrafikk på Alnabanen. Persontrafikk på Alnabanen ble utredet i 2006, og konklusjonen var at investeringene var altfor høye i forhold til et svært usikkert trafikkgrunnlag. Konklusjonen ble støttet av Storting og departement.»
Tidslinje
Ulike datoer for prosjektet
Ᵽ
Ᵽ og ᵽ (P med en strek gjennom) er en bokstav som brukes på letuama/tanamukaenes språk. Bokstaven representerer en bilabial frikativ.
I Unicode kodes ᵽ som U+2C63 (&#X2C63;) og U+1D7D (&#X1D7D;).
Fjellhamar kirke
Fjellhamar kirke er en korskirke fra 1989 i Lørenskog kommune. Den ligger i Nedre Romerike prosti i Borg bispedømme.
Byggverket er i tre og har 320 plasser. Arkitekt for kirken var Aksel Fronth.
Cristóbal de Oñate
Cristóbal de Oñate (født 1504 i Vitoria i Spania, død 1567 i Pánuco i Zacatecas i Mexico) var en baskisk-spansk conquistador og gruvebaron. Han var aktiv er erobringen og styret av Ny-Spania, og grunnla blant annet byen Guadalajara i det som i dag er Mexico.
De Oñate kom til Amerika i 1524 som assistenten til Rodrigo de Albornoz, og i 1529 ble han med i Nuño Beltrán de Guzmáns ekspedisjon i det vestlige Mexico. Erobringen av området tok et par år, og førte til opprettelsen av provinsen Nueva Galicia. I 1531 grunnla de Oñate byen Guadalajara, men i årene som fulgte ble byen flyttet hele tre ganger på grunn av diverse problemer med beliggenheten.
I løpet av erobringen av Zacatecas var det blitt funnet sølv, og gruvedriften gjorde de Oñate og partnerne til noen av Ny-Spanias rikeste menn. De Oñate slo seg ned ved gruvene ved Pánuco, og fikk sammen med hustruen Catalina (født de Salazar de la Cadena) flere barn, blant annet den senere oppdageren Juan de Oñate. Cristóbal de Oñate fungerte også som guvernør av Nueva Galicia i flere perioder.
Europarett
Europaretten omfatter i vid forstand rettssystemene for europeiske internasjonale sammenslutninger, herunder Den europeiske union og Europarådet. I snever forstand dreier det seg om EU-retten (unionens regelverk).
Unionens regelverk
Unionens regelverk eller EU-retten (fransk og engelsk: Aquis), er et begrep for de samlede rettigheter og forpliktelser som sammenbinder EU-landene som medlemmer av EU. Rettssystemet omfatter traktater, lovgivning, erklæringer og resolusjoner, utenriks- og innenrikspolitiske handlinger, internasjonale avtale som EU inngår og avtaler mellom medlemslandene.
Søkerland må akseptere EU-retten, før de blir medlemmer av EU. Et søkerland skal innføre og anvende EU-retten fra det tidspunkt det blir medlem.
Overnasjonalitet
EU-retten er bygget på overnasjonalitet. Det innebærer at unionen har institusjoner som i noen saker kan treffe flertallsvedtak som binder også de medlemsstatene som har stemt imot. Deler av EU-retten får dessuten direkte anvendelse i medlemsstatene, uten noen mellomliggende ratifikasjon.
EU må følge legalitetsprinsippet. Det gjelder både ved utøvelse av myndighet og ved lovgivningen. Det innebærer at det må finnes grunnlag i en traktat for at EU kan vedta nye lover. En stat kan vedta endringer i sin egen grunnlov. EUs institusjoner kan imidlertid ikke selv vedta nye traktater, det er det bare medlemsstatene som kan.
Overnasjonaliteten er bare delvis gjennomført. Rådet for Den europeiske union (tidligere ministerrådet) kan ikke treffe flertallsvedtak i alle saker. Videre er det bare forordningene som har direkte virkning. Direktiverne krever nasjonal gjennomføring.
Autonomi, unionsborgernes stilling
EU-retten bygger på traktatene og er dermed selvstendig (autonom), i forhold til medlemsstatenes rettssystemer. Det medfører at ikke bare statene, men også innbyggerne (unionsborgerne) kan pålegges plikter og gis rettigheter.
Momenter ved lovtolkning
Et viktig moment tolkningen av lovene i EU, er hensynet til den europeiske integrasjon. Man velger den løsning som tjener integrasjonen. Også det konkrete formålet med bestemmelsen vil ved lovtolkningen kunne få større vekt enn ordlyden. Det skyldes eksistensen av EUs 24 offisielle språk. Et ord kan ha ulik betydning på ulike språk, men dersom formålet er ens vil det være avgjørende.
Generelle prinsipper er av stor betydning. De viktigste prinsippene er respekt for de nasjonale identiteter, for de grunnleggende rettigheter som fremgår av medlemsstatenes statsforfatningsrett, for subsidaritetsprinsippet og for åpenhet for opptak av nye medlemmer i unionen. Traktaten om den europeiske union slår fast at Den europeiske unions pakt om grunnleggende rettigheter er inkorporert i EU-retten, og at EU skal tiltre Den europeiske menneskerettskonvensjon.
«Demokratisk underskudd»
EUs politiske system har vært kritisert for å lide av «demokratisk underskudd». Det er blant beskrevet som at EU-institusjonene og deres beslutningsprosesser er uten demokratisk legitimitet, og at institusjonene virker utilgjengelige for alminnelige borgere. EU har selv søkt å imøtekomme dette ved å gi økt innflytelse til Europaparlamentet. Andre har ment at EU ikke kan bli demokratisk ved å styrke Europaparlamentet, i hvert fall ikke så lenge tilslutningen til valgene til Europaparlamentet holder seg lav.
Primærretten i EU
Primærretten kan betraktes som den viktigste rettskilde i Den europeiske union. Den rangerer høyest i den europeiske rettsorden og omfatter først og fremmest følgende traktater:
Ved disse traktatene fordeles kompetansen mellom EU og medlemsstaten, beslutningsprosessen og EU-institusjonenes kompetanse og utstrekningen av dem på hvert enkelt politikkområde.
Sekundærretten i EU
Sekundærretten består av ensidige rettsakter og avtaler. Ensidige rettsakter er hovedsakelig de rettsakter som er nevnt i Traktaten om den europeiske unions virkemåte artikkel 288, blant annet
Beslutning er en rettsakt som er bindende kun for dem det angir eller retter seg mot. Anbefalinger og uttalelser er noe medlemslandenes myndigheter kan, men ikke må ta hensyn til.
«La Couronne» (1636)
La Couronne (fransk for krone) ble bygget på foranledning av kardinal Armand-Jean du Plessis de Richelieu som i 1627 hadde blitt utnevnt som marineminister for den franske marinen. «La Couronne» er det første krigsskip som både ble tegnet og bygget utelukkende av franske konstruktører og skipsbyggerne i statlig regi for den franske marinen i historien.
Richelieu hadde realisert viktigheten av en permanent og moderne flåteorganisasjon underlagt statlig kontroll med moderne krigsfartøyer som kunne måle seg med de moderne krigsskip fra de sjøfarende nasjoner i Europa.
I begynnelsen ble en opprustningsplan utarbeidet og gjennomført med anskaffelse av 5 større skip fra nederlandske verft, samtidig innkalte Richelieu nederlandske og italienske konstruktører til tjeneste for seg for å importere deres ekspertise til en ny klasse av konstruktører og skipsbyggere. Det ble opprettet skoler for sjøfolk, konstruktører, skipsbyggere og ingeniører. Også skipsverft og kanonstøperier ble oppført av Richelieu som med rette er kalt den franske marinens far.
«La Couronne» ble konstruert av den fremragende konstruktøren Charles Morieur fra Dieppe som også kontrollerte byggingen i La Roche Bernard. Etter sjøsettingen var dette nye krigsskipet en av de meste avanserte som straks ble et forbilde for andre skipskonstruktører i samtiden, det var et av de største krigsskipene med en robust konstruksjon ment for krigsformål.
Med en kjølslengde på 40 meter og deplasement på over tusen tonn samt en bestykning på 68 til 72 kanonskyts gjorde det nye skipet et fantastisk inntrykk for observatører i 1638 da hun sluttet seg til eskadren i Biscayabukten. Akterstevnen med akterspeil ble praktfullt utsmykket med forgylte statuer og allegoriske figurer. De to akterdekkene som tilsammen utgjorde skansen lå meget høyt over sjøen med tre store lykter øverst. Mellom skansen og kastellet forut er det et halvdekk med kubrygger og åpning ned til det øverste kanondekket.
Det øverste kanondekket var mindre enn nederste mellomdekket der hovedbatteriet lå, et typisk karaktertrekk ved krigsskip i 1600-tallet. Fram til midten av 1600-tallet hadde krigsskipene deres bestykning i alle retninger med lav forstavn forutover for fritt skuddvidde og høy akterstavn for et stort antall kanonporter. «La Couronne» hadde 8 skyts på baugen og 8 skyts i akterspeilet.
478 Tergeste
478 Tergeste er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 21. september 1901 av Luigi Carnera fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Navnet er latin for Trieste.
Night of the Stormrider
Night of the Stormrider er Iced Earths andre studioalbum fra 1991.
Bring Me the Horizon
Bring Me the Horizon er et britisk rockeband fra Sheffield, Yorkshire.
Bandet ble etablert i 2004 av medlemmer fra andre lokale band. Navnet fikk de fra filmen Pirates of the Caribbean: The Curse of the Black Pearl, hvor Captain Jack Sparrow roper ut «Now... Bring me that horizon». Etter en liten endring, ved å bytte ut «that» til «the» ble navnet på bandet til.
De er for tiden signert hos Visible Noise Records, men var i starten signert til plateselskapet Thirty Days of Night Records. De var det første bandet som ble signert hos Thirty Days of Night Records, men etter uenigheter og dårlig markedsføring av bandet valgte BMTH å bytte til det nåværende Visible Noise Records UK. Bandet har også platekontrakt hos Epitaph Records i USA og Shock Records i Australia.
Bandet utga i 2004 EP-en This Is What the Edge of Your Seat Was Made For, og debutalbumet Count Your Blessings ble utgitt 30. oktober 2006. Deres andre album, Suicide Season, ble sluppet 29. september 2008. Bring Me The Horizons tredje album, ''There Is a Hell, Believe Me I've Seen It. There Is a Heaven, Let's Keep It a Secret'', kom høsten 2010. Det fjerde albumet Sempiternal kom ut 29. mars 2013. Bandet ga ut var singelen «Drown» 21. oktober 2014. Det femte albumet That's the Spirit ble sluppet ut 9. september 2015, og det sjette albumet Amo ble utgitt 24. januar 2019 og ble deres første album til å toppe den britiske albumlista.
Bandet har også samarbeidet med den norske sangeren Sigrid på låta «Bad Life», som er fjerde singel fra hennes andre studioalbum How to Let Go, som ble sluppet 6. mai 2022.
Bring Me The Horizons første konsert i Norge var under Hovefestivalen i Arendal i 2009. Det var også da de kunngjorde at Jona Weinhofen ble deres nye gitarist og erstatning etter Curtis Ward, på heltid. Den andre var på John Dee 18. oktober 2009, hvor de annonserte mange nye Norges-besøk i fremtiden etter strålende velkomst fra sine norske fans. 13. januar 2011 ble det bekreftet at Bring Me the Horizon var booket til Øyafestivalen i Oslo samme år. 1. november 2011 var de oppvarmingsband for Machine Head på Sentrum Scene i Oslo. De opptrådte også på Hovefestivalen 2014. Deres forrige konsert i Norge var den 24. juni 2022 som en av headlinerne på festivalen Tons of Rock på Ekebergsletta i Oslo.
Bandet har også sterke bånd til «GoblinMetal»-bandet Nekrogoblikon, siden Oliver Sykes var deres tidligere trommeslager.
Annika Sörenstam
Annika Sörenstam (født 9. oktober 1970 i Stockholm) er en svensk golfspiller. Siden 1993 har hun deltatt på den amerikanske LPGA-touren.
Sörenstams karriere på golfbanen er blitt sammenlignet med Tiger Woods på herresiden. I 2003 deltok hun, som første kvinne på nesten 50 år, i en profesjonell herreturnering. I mai 2008 vant hun sin 72. turnering på LPGA-touren. Kun to kvinner har vunnet flere turneringer i tourens historie. Hun har deltatt på det europeiske Solheim Cup-laget åtte ganger: i 1994, 1996, 1998, 2000, 2002, 2003, 2005 og 2007. I desember 2005, under Lexus Cup 2005, var hun for første gang kaptein på et internasjonalt lag. Det er forventet at hun vil bli kaptein også for det europeiske Solheim Cup-laget etter hvert. I 1995 ble hun tildelt både Svenska Dagbladets gullmedalje og Radiosportens Jerringpris; Jerringprisen fikk hun også i 2003. Hun fikk plass i World Golf Hall of Fame i 2003.
Sörenstam giftet seg i 2009 med sin manager Mike McGee; dette er hennes andre ekteskap. Hun er bosatt i Orlando i Florida.
Meritter
Annika Sörenstam har 72 seire på LPGA-touren og 17 på Ladies European Tour. I tillegg har hun fire seire på den australske profftouren og to på den japanske.
Hun var første kvinne under 60 slag (59 slag) i en PGA-sanksjonert turnering.
LET
Hun har også vunnet to major-turneringer på Ladies European Tour:
Frenchtown (New Jersey)
Frenchtown er en kommune (borough) i Hunterdon County i den amerikanske delstaten New Jersey som ble opprettet i 1867. Ved folketellingen i 2010 hadde Frenchtown 1373 innbyggere.
Henricus Thyssen
Henricus Thyssen var en nederlandsk turner.
I 1903 ble han Nederlands første verdensmester, da han vant gull i bøylehest under VM i Antwerpen. Han fikk 18 poeng, og delte gullet med de to franskmennene Georges Dejaeghere og Joseph Lux.
Nederlands neste VM-gull i turn ble vunnet av Yuri van Gelder i 2005, 102 år senere, da han vant ringer under VM i Melbourne.
Kommuner i Provinsen Trieste
Provinsen Trieste består av i alt 6 kommuner som gjør provinsen til den minste i Italia. Provinsen ligger i regionen Friuli-Venezia Giulia.
Ung Kirkesang
Ung kirkesang er en norsk barne- og ungdomsorganisasjon som arbeider for å bevare og fornye korsangen i Den norske kirke. Organisasjonen har over 8000 medlemmer og over 300 medlemskor. Ung kirkesang arrangerer kurs for både korsangere og dirigenter.
Ung kirkesang ble skilt ut fra Norges Kirkesangforbund 12. oktober 1996. Organisasjonen er bygd opp av regionale stiftsforbund – et i hvert bispedømme i Norge.
Ung kirkesang er med i en rekke forskjellige andre strukturer og organisasjoner: LNU (Landsrådet for Norges barne- og ungdoms-organisasjoner), NMR/MSF (Norsk musikkråd), Ungdommens kirkemøte og Norbusang (Nordisk barne- og ungdomskor samarbeid). Nåværende leder for Ung kirkesang er Ole Aleksander Østhassel.
Ɽ
Ɽ og ɽ (R med krok) er en bokstav som brukes i flere språk i Sudan, bl.a. heiban, koalib, moro og otoro, og alfabetiseres som en egen bokstav, etter r. Minuskelen brukes i det internasjonale fonetiske alfabetet for en retrofleks flapp, lyden vi på norsk gjerne kaller tjukk l. To ulike utgaver av majuskelen til denne bokstaven finnes: En som er basert på en majuskel r med hale, og en som er lik minuskelen, men høyere.
I Unicode kodes ɽ som U+2C64 (&#X2C64;) og U+027D (&#X27D;).
Ivan Tsjerezov
Ivan Jurjevitsj Tsjerezov (russisk Иван Юрьевич Черезов) (født 18. november 1980 i Izjevsk i Udmurtia) er en russisk tidligere skiskytter.
Tsjerezov fikk sin første pallplassering i et verdenscuprenn med tredjeplass på fellesstarten i Östersund i 2004/05-sesongen.
I 2003 var han med på laget som vant VM-gull i miksstafett i Khanty-Mansijsk, sammen med Olga Pyljova, Svetlana Isjmuratova og Nikolaj Kruglov. Under OL 2006 i Torino var han med på å ta sølv på stafetten, og under VM 2007 og VM 2008 var han med på å ta stafettgull.
I verdenscupen har Tsjerezov sju individuelle seire.
I det russiske mesterskapet i sommerskiskyting i 2011 falt Tsjerezov og brakk begge anklene og skinnebeinet.
Ụ
Ụ og ụ (U med prikk under) er den 29. bokstaven i det pan-nigerianske alfabetet, mellom u og v, og den representerer lyden [ʊ]. På vietnamesisk markerer en prikk under en vokal brytende lav tone; der en vokal har en slik prikk under seg, anses den dog ikke for å være en egen bokstav.
I Unicode kodes ụ som U+1EE4 (&#X1EE4;) og U+1EE5 (&#X1EE5;).
Cardona (Uruguay)
Cardona er en by i Soriano-departementet i det sørvestlige Uruguay. Byen har om lag 4 689 innbyggere. Cardona ble grunnlagt i 1903.
Befolkning
Kilde:
Kommune
Byens ordfører (alcalde) er Raúl Bertinat.
Transport
Ruta 2 forbinder Cardona med Fray Bentos, Mercedes og Argentina.
Ruta 57 forbinder Cardona med Trinidad, i Flores, og Sarandí Grande i Florida.
Isabel Blanco
Isabel Blanco (født 10. mai 1979 i Bergen) er en norsk håndballspiller som for øyeblikket spiller for Halden Håndballklubb, der hun også er ansatt som assistenttrener. Hun har tidligere spilt for Larvik Håndballklubb, Club El Ferrobus Mislata, Kjøkkelvik, Nordnes, Tertnes, Aalborg DH, Vadmyra, den danske eliteserieklubben FC Midtjylland Håndbold og Molde Håndballklubb.
Institutt for samfunnsvitenskap (UiT)
Institutt for statsvitenskap er et samfunnsvitenskapelig institutt ved Det samfunnsvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Tromsø. Instituttet driver forskning og utdanning på bachelor-, master- og ph.d.-nivå og har 22 årsverk i forskerstillinger. Det omfatter fagene sosiologi, statsvitenskap, sosialantropologi, samfunnsplanlegging og kulturforståelse.
Isabel Blanco
Blanco har per 16. juli 2012 spilt 73 landskamper for det norske kvinnelandslaget i håndball, scoret 145 mål og var med på å vinne gullmedalje under håndball-EM i 2004 og 2008. I 2005 var hun med på å vinne seriesølv i den danske eliteserien, mens hun vant bronse i 2006, samtidig som hun ble kåret til årets lagspiller. Hun spilte sin første sesong for Larvik i 2011/12 og vant NM, serien og sluttspillet.
Utenom håndballen har Blanco studert ved kunstskolen i Aalborg og vokste opp i Kjøkkelvik i Loddefjord i Bergen. Hennes far heter Fernando Blanco, og er en tidligere spansk fotballspiller som spilte for Brann på begynnelsen av 1970-tallet.
Frigg (andre betydninger)
Frigg kan vise til:
Trond Jøran Pedersen
Trond Jøran Pedersen (født 19. juni 1958) er en tidligere norsk skihopper, aktiv for Trønderhopp og Stålkameratene.
Pedersen fikk tredjeplass i Čerťák (verdenscup, 1985) og fjerdeplass i Holmenkollbakken (1986), og hadde som personlig rekord 175 meter. Han var landslagstrener i skihopp i Sverige 1990–1992 da Jan Boklöv var aktiv, og i Norge 1992–98, i en tid da Espen Bredesen, Tommy Ingebrigtsen og Lasse Ottesen utmerket seg, deriblant med gull og sølv under Vinter-OL 1994. Han ble avløst av Hroar Stjernen/Ludvik Zajc og ansatt som nyhetsredaktør i hjembyens avis Rana Blad.
Han er far til skihopperen Robin Pedersen.
Dongnimmun
Dongnimmun er en minneportal i Seoul i Sør-Korea. Den ble bygd etter den første kinesisk-japanske krig for å insiprere til koreansk uavhengighet, i stedet for landets daværende solle som kinesisk protektorat. Byggearbeidene startet 21. november 1896 og ble sluttført 20. november 1897.
Byggverket er 14,28 m høyt, 11,48 m bredt og består av vel 1850 granittbiter. Modellen er Arc de Triomphe i Paris. I 1979 ble portalen flyttet vel 70 meter nordvest.
Dongnimmun ble bygd for å erstatte Yeongeunmun som var et symbol på de diplomatiske forbindelsene mellom Korea og det kinesiske Qingdynastiet. Byggingen ble finansiert av gaver, blant annet fra Philip Jaisohn.
Eksterne lenker
Life in Korea
Nederland under Sommer-OL 1988
Nederland under Sommer-OL 1988. 147 sportsutøvere, nittitre menn og femtifire kvinner fra Nederland deltok i sytten sporter under sommer-OL 1988 i Seoul. Nederland vant to gull-, to sølv- og fem bronsemedaljer og ble nummer 22 på medaljestatistikken.
Hebreere
Hebreere (eller mer sjeldent hebertere, eberittere, hebreianere; fra hebraisk עברים eller עבריים, Iḇrîm, ʿIḇriyyîm, «gå over», «passere») er et oldtidsfolk som er definert som etterkommere av profeten Eber, sønn av Sjelah og far til Peleg.
I Bibelen er patriarken Abraham referert til en enkelt gang som ivri, som er entallsformen av det hebraiske ordet for hebreer (fletall ivrim, eller ibrim). Begrepet hebreer opptrer i den hebraiske Bibelen (Tanákh) både som navnet gitt til Israels barn av andre folk, og som det de benyttet på seg selv. Jahve, Israels gud, viser til seg selv som «Hebreernes Gud» når han taler til Moses. begrepet hebreer i seg selv er avledet fra ordet eber, eller ever, i betydningen «bortenfor» eller «den andre siden», og viser til Abraham og Israels barn som krysset over elven Jordan, og inn i landet Kanaan. I Første Mosebok 10:21 er Sem, den eldste av tre brødre, sønner av Noah. De to andre er kjent som Jafet og Kam. Noah, er stamfar til hebreere.
En del forfattere mener at hebreer/ibri betyr etterkommerne av den bibelske patriark Ever (hebraisk עבר), en senere etterkommer av Noah og er en stamfar til Abraham, men begrepet har ikke blitt funnet i en bibelsk tekst eller tilleggslitteratur for noen annen stamme eller nasjon enn Abraham og hans etterkommere. Merk imidlertid at Abraham er en gang referert til som «Abram hebreeren» i Første Mosebok.
Hebreerne er kjent som forfedrene til israelittene som benyttet det hebraiske språket. Israelitter var de som skrev den hebraiske Bibelen. De er også teologisk og historisk forfedrene til jødene. I Bibelen og i nåværende språk er ordet hebreer ofte benyttet som synonym med israelitter, og stundom for de som talte hebraisk (jøder og israelere).
Arthur Crispien
Arthur Crispien (født 4. november 1875 i Königsberg i Østpreussen, død 29. november 1946 i Bern i Sveits) var en tysk sosialdemokratisk politiker. Han var pertiformann i to tyske sosialdemokratiske partier, først i USPD og deretter i SPD.
Journalist, politiker
Fra 1894 var Crispien medlem av SPD og arbeidet i Königsberg og senere i Danzig som journalist og redakrør for flere partiorganer: Königsberger Volkszeitung (1904–1906) og Danzigs Volkswacht (1906–1912). Før første verdenskrig var han partisekretær for Vest-Preussen. Så var han redaktør for Schwäbische Tagwacht i Stuttgart (1912–1914).
Ved utbruddet av Første verdenskrig opponerte han mot SPDs Burgfriedenpolitikk vedrøende de tyske krigskreditter og ble oppsagt fra Schwäbische Tagwacht. Han publiserte illegalt avisen Der Sozialdemokrat og fikk en seks måneders fengselsstraff for det. Så ble han innkalt til krigstjeneste i 1916.
I 1917 ble han medlem av USPD, som han var formann for mellom 1919 og 1922. I 1920 forhandlet han om partiets deltakelse i det internasjonale arbeid som var organisert av sovjeterne, men så nektet han å godta Lenins betingelser for partiets deltakelse i Komintern.
Etter revolusjonen i Tyskland ble han Crispien i 1918 som visepresident medlem av den württembergske regjering, og I noen måneder også innenriksminister. I 1919 ble han innvalgt i Württembergs landdag, og mellom 1922 og 1933 var han medlem av den tyske Riksdagen og ble også formann for SPD, som var blitt medlem av igjen.
Etter den nasjonalsosialistiske maktovertagelsen i 1933 dro han over Østerrike i eksil i Sveits den 30. januar 1933. I motsetning til Hans Vogel und Otto Wels var han ikke med i ledelsen av SPS i eksil (Sopade).
Crispien døde 29. november 1946 i Bern.
Did It Again
«Did It Again», opprinnelig tittelen «Clever Girl (Did It Again)», er den andre singel fra Kylie Minogues album Impossible Princess (1997). Singelen ble en suksess i Australia, nådde nummer 15 og blir sertifisert gull. I Storbritannia nådde singelen nummer 14.
Sangen ble skrevet av Minogue med Steve Anderson og David Seaman på et tidspunkt da hun prøvde å utvikle seg som artist. Hennes duett med Nick Cave «Where the Wild Roses Grow» i 1995 hadde blitt en hit, og duetten hadde hatt betydelige pop og kritisk suksess inkludert fire ARIA Awards. Hun fremførte sangen live med ham på flere festivaler.
Formater og sporliste
Disse formatene og spor oppføringer av store singel utgivelser av «Did It Again».
Raoul Hausmann
Raoul Hausmann (født 12. juli 1886 i Wien i Østerrike, død 1. februar 1971 i Limoges i Frankrike) var en østerriksk-tysk dadaistisk kunstner (maler og skribent).
Kunstner
Mellom 1918 og 1922 var han sentral i Dada-bevegelsen i Berlin. Han grunnla tidsskriftet Der Dada i 1919. Dette kom ut tre ganger før det opphørte i 1920. Han var på den tid samboende og samarbeidspartner med Hannah Höch. Sammen med Kurt Schwitters prøvde de å få i gang en reaksjon mot det de oppfattet som en polarisering av Berlin-dada. De startet en anti-dada-turne, og besøkte Praha-dadaistene i 1920. Samboerskapet varte til våren 1921.
Han måtte emigrere i 1933, da NS-regimet ganske snart fant at Dada ikke hadde noen plass i deres verdensordning, og stemplet det som "Entartete Kunst". Han dro da til Ibiza, og videre via Zürich og Praha til Paris, der han etterhvert måtte flykte til Sør-Frankrike, hvor han slo seg til ro i Limoges fra 1944.
Verker og arbeider
Han arbeidet med flere media, og vekslet mellom maleri, collager og tekster med dada-innhold. Sammen med Hannah Höch laget han fotomontasjer, slik at paret fremsto som pionerer på feltet. Arbeidsmåten hadde han utviklet under den første verdenskrigen, parallelt til at han la vekk den tidligere ekspresjonistiske orienteringen.
Diktet «fmsbv» inspirerte Kurt Schwitters til hans «Ursonate», mens Schwitters inspirerte Hausmann til å eksperimentere med lyddikt og typografi. Hausmann var også sentral i arrangementet «Erste Internationale Dada-Messe» (første internasjonale Dada-messe) i Berlin sammen med George Grosz og John Heartfield. Denne messen utgjorde både klimaks og endepunkt for Berlin-dada-bevegelsen.
Etter krigen tok han opp igjen malingen og arbeidet videre med alle media. Han hadde tallrike utstillinger og opptredener og fremsto som en historisk representant og tolker av dada-bevegelsen.
Sitat
''"O, meine Herren Spießer, Sie sagen, die Kunst sei in Gefahr? Ja, wissen Sie nicht, daß die Kunst eine schöne weibliche Gestalt ist, ohne Kleidung, daß sie darauf rechnet, ins Bett genommen zu werden, oder dazu anzuspornen? Nein, meine Herren, die Kunst ist nicht in Gefahr – denn die Kunst existiert nicht mehr! Sie ist tot." (aus: Der Dada, 1919)''
(«Å, mine spissborgerlige herrer, dere sier at kunsten er i fare? Ja, vet dere ikke at kunsten er en vakker kvinnelig skapning, uten klær, som regner med å bli ført til sengs, eller å oppfordre til dette? Neida, mine herrer, kunsten er slett ikke i fare – kunsten eksisterer ikke lengre! Den er død.»)
Halvor Fosmark
Halvor Olaus Samuelsen Fosmark (født 1860 i Høgsfjord i Rogaland, død 1933) var ordfører i Vardal i Oppland fra 1902 til 1910. Fosmark var Arbeiderdemokratenes første ordfører i kommunen.
Fosmark var utdanna lærer, med eksamen fra Ekersund lærerskole (1879) og Stord seminar (1883). I 1883 ble han ansatt som lærer i Klepp på Jæren, men 3 1/2 år seinere kom han til Vardal. Han var først ved Bjugstad skole, men ble i 1897 ansatt ved Vindingstad. Fosmark arbeidde som lærer til 1926.
I Vardal bygdebok skildres Fosmark som "en klok og forsiktig fremskrittsmann som la fast grunn under demokratiets styre i bygden". Mange i Vardal skal ha frykta de radikale Arbeiderdemokratene, men partiets første ordfører virker å ha lagt seg på ei forsiktig reformlinje.
Fosnes var som mange av sine partifeller aktiv avholdsmann, både på kommune- og fylkesnivå.
Jens R. Nilssen
Jens Richard Nilssen (født 11. august 1880, død 28. februar 1964) var en norsk tegneserietegner og illustratør. Nilssen lagde en mengde karikaturer, vittighetstegninger og tegneserier fra 1905 og nesten seksti år framover, ofte under signaturen Jens R.
Jens R. Nilssen ble født og vokste opp på Valberg i Lofoten. Han gikk på Kunst- og håndverksskolen i Oslo, reiste til Peter Severin Krøyers malerskole i København, og var representert med malerier på Høstutstillingen i 1905 og 1907. Han begynte imidlertid fra da av å tegne i satiriske vittighetsblader som Hvepsen, Humoristen og Karikaturen og ble etterhvert en av de mest brukte og kjente illustratørene i landet.
Han illustrerte også mange bokomslag og gjennomillustrerte barnebøker. Jens R. er likevel mest kjent som skaper og første tegner av seriene Smørbukk, Tuss og Troll for Norsk Barneblad, Vangsgutane for Fonna Forlag, Hauke-patruljen (1930-1959) for Ukemagasinet og Peik 1955-1957. Disse ble seinere samlet i egne hefter.
De fleste av illustrasjonene til Jens R. Nilssen er preget av en tynn, presis pennestrek og en tegnestil som kombinerer realisme, karikatur og solid tegnehåndverk. Jens R. var produktiv. Han skal ha laget rundt tusen tegninger hvert år i over femti år. Tegnestilen forandret seg lite i løpet av disse årene.
The Dark Saga
The Dark Saga er Iced Earths fjerde studioalbum fra 1996.
Søsteren til gitarist Jon Schaffer, Kate Barlow, korer på albumet.
Peder Stian Madsen
Mynt- og seddelsamler
Madsen grunnla Oslo Numismatiske Forening i 1972, og ble i 1982 tildelt æresmedlemskap for sitt grunnleggende arbeid for foreningen. Han er kjent som den «gale amerikaneren» i numismatiske kretser. Han var en av de første i Norge som baserte sin mynt og seddelsamling på statistikk. Ved å være den første til å registrere høyeste og laveste seddelnummer for hver litra pr. år og annen informasjon som signaturer, vignetter, vannmerker, etc. fikk Madsen en unik oversikt over hvilke norske sedler som var sjeldne og hvilke som var vanlige. Han ga i 1983, sammen med Mogens Christensen, ut den første katalogen med oversikt over priser i det norske seddelmarkedet, grunnet statistikken ble katalogen suksess da samlere og handlere over hele Norge kunne stole på prisvurderingene. Han bygde store deler av sin egen samling ved hjelp av Jan Olav Aamlid og Gunnar Thesen ved Oslo Mynthandel. Han solgte den største norske seddelsamlingen noensinne bygd opp i Norge til Norges Bank i 1993.
Stabæk Fotball
Peder Madsen var investor, styremedlem og leder i Stabæk Fotball.
Madsen var med i gruppen som satte målet «Ullevaal ’95» i 1990, hvor Stabæk skulle rykke opp fra 5. divisjon i norsk fotball og helt til Tippeligaen, inkludert en cupfinale innen året 1995. Madsens mantra var "taking the konsekvenser" som innebar å sikre klubben en god økonomi, slik at Stabæk kunne skaffe seg bedre spillere, trener etc. Målet «Ullevaal ’95» ble delvis nådd innen tiden da Stabæk var i Tippeligaen, men Ullevaal ’95 ble til Ullevaal ’98 da Stabæk meget overraskende slo Rosenborg i cupfinalen på Ullevaal i 1998 – tre år etter opprinnelig mål. Gullet ble feiret av hele Stabæklaget hjemme hos Peder Madsen i hans bar i kjelleren.
Madsen ledet Stabæk Fotball på 1990-tallet med fokus på statistikk og å skaffe Stabæk nok finansielle midler. Han hadde en helt egen evne til å skaffe Stabæk penger, som da han foreslo å selge «Asker og Bærums-daleren» som ble preget på den Kongelige Mynt og var godkjent betalingsmiddel i butikkene på Stabekk og Bekkestua i en uke. Stabæk solgte mynter for 2 millioner kroner.
Madsen endret også navnet Stabæk Fotball til Stabæk Jets i 1979-sesongen, da Madsen mente navnet passet godt på grunn av nærheten til Fornebu flyplass.
Madsen kjøpte fotballspilleren André Flem sammen med myntsamler Jan Olav Aamlid i 1989 fra Clausenengen for 20 000 kroner, han «eide» Flem frem til 2003 hvor han la opp karrieren etter 14 år og fire opprykk. André Flem skulle vise seg å bli en av de mer betydningsfulle spillerne i Stabæk Fotballs historie.
Per Sveaas Andersen
Per Sveaas Andersen (født 18. november 1921 i Skoger, død 4. mai 2014 i Oslo) var en norsk historiker. Andersen studerte ved Universitetet i Oslo da det ble stengt etter Aula-brannen i 1943. Han flyktet deretter til Sverige hvor han ble til frigjøringen og fulgte Reservepolitiet tilbake til Norge. Andersen fortsatte studiene etter frigjøringen og avsluttet med et studieopphold i USA hvor han avla hovedfagseksamen i historie i 1953.
Sveaas Andersen var professor i historie ved Universitetet i Oslo. Hans fagfelt var tidlig norsk middelalder, og han har særlig arbeidet med vikingtidens historie. Hans doktoravhandling omhandlet historikeren Rudolf Keyser.
Utrecht-psalteret
Hvor gammelt manuskriptet er noe uklart. Det ble gjenoppdaget på 1800-tallet og ble da antatt å være fra 500-tallet hovedsakelig på grunn av bruken av arkaiske konvensjoner i teksten. Det er skrevet i grove, rustikke bokstaver som på 800-tallet var blitt umoderne i karolingiske manuskripter. Det er nå antatt å være ikke eldre enn fra 800-tallet, antagelig gjort i nærheten av Reims i Frankrike da dens stil minner en del om Ebo-evangeliaret. Det er mulig at det er gjort med støtte fra Ebo, erkebiskop av Reims, og av den grunn er det vanligvis datert til mellom 816 og 835, skjønt noen forskere vil forskyve datoen til rundt 850, særlig med henvisning til salmeillustrasjonene.
Manuskriptet tilbrakte en tid på slutten av 800-tallet i området ved Metz, kanskje ved hoffet til Karl II av Det tysk-romerske rike. En gang rundt år 1000 nådde manuskriptet fram til Canterburykatedralen i England og ikke lenge etter ble det gjort en kopi av det. Kopien, Harley-psalteret er i dag ved British Library (MS Harley 603). Utrecht-psalteriet ble kopiert i sin helhet tre ganger i løpet av middelalderen, den andre kopien er Eadwine-psalteret (Cambridge, Trinity College Library, MS R.17.1) som ble gjort i tiden 1155–1160. Den siste kopien ble gjort i farger med bladgull og er kjent som det anglo-katalanske-psalteret (MS Lat. 8846 i Bibliothèque nationale de France), gjort i 1180–1190.
I den tiden som manuskriptet tilbrakte i England, fra rundt 1000 til 1640, hadde det gjennomgående innflytelse på angelsaksisk kunst og ga opphav til hva som er karakterisert Utrecht-stilen.
Etter oppløsningen av Englands klostre kom Utrecht-psalteriet i besittelse hos Robert Bruce Cotton, en kjent oldtidsgransker, som på et tidspunkt fikk det innbundet på nytt med sitt våpenskjold på omslaget. Cotton lånte manuskriptet den store samleren Thomas Howard, 21. jarl av Arundel, som tok det med seg da han dro i eksil i løpet av den engelske borgerkrigen. Det ble tatt med til Nederland en gang rundt 1642 og ved Howards død ble det solgt av hans enke og sønn. Det nådde Universitetet i Utrecht i 1716 og ved et tidspunkt plassert i universitetets bibliotek hvor det gikk i glemselen inntil det ble gjenoppdaget i 1858.
Tokyo institutt for teknologi
Tokyo institutt for teknologi (東京工業大学) eller Tōkōdai (東工大), engelsk Tokyo Institute of Technology (TiTech), er et offentlig universitet i Japan med hovedcampus i bydelen Ōokayama i Tokyos Meguro-distrikt. Universitetet ble grunnlagt i 1881.
Kjente studenter inkludeter Satoru Iwata, president i Nintendo fra 2002 til 2015.
San Cristóbal (Bogotá)
San Cristóbal er en bydel (localidad) sørøst i Colombias hovedstad Bogotá. Den omfatter både et urbant område og en del av fjellkjeden Cerros Orientales.
Ingrid Alexandra av Norge
Ingrid Alexandra av Norge (født 21. januar 2004) er en norsk prinsesse som er nummer to i arvefølgen til den norske tronen.
Hun er det eldste felles barnet til kronprins Haakon og kronprinsesse Mette-Marit. Dersom hun blir dronning, blir hun Norges andre kvinnelige monark, etter dronning Margrete I. Prinsessen er den første kvinnen som er født med arverett til tronen etter at lik arverett for kvinner og menn ble innført ved en grunnlovsendring i 1990. Grunnlovsendringen i 1990 ble ikke gjort gjeldende for de medlemmer av kongehuset som allerede var født da endringen trådte i kraft.
Til daglig benyttes bare det første av prinsessens fornavn som tiltalenavn.
Fødsel, dåp og konfirmasjon
Ingrid Alexandra ble født 21. januar 2004 klokken 09:13 på Rikshospitalet i Oslo. Etter Ingrid Alexandras fødsel opplevde den allerede velrenommerte kongefamilien en økning i popularitet.
Hun ble døpt 17. april 2004 i Slottskapellet av biskop Gunnar Stålsett, og ble båret til dåpen av sin farfar, kong Harald V. De øvrige fadderne var kronprins Frederik av Danmark, kronprinsesse Victoria av Sverige, Felipe VI av Spania, prinsesse Märtha Louise og Marit Tjessem. Kronprins Felipe av Spania og kronprins Frederik av Danmark kunne ikke delta. Begge forberedte seg til bryllupet deres måneden etter dåpen.
I anledning dåpen utga Posten Norge et spesielt jubileumsfrimerke. Hun begynte januar 2006 i den privateide Sem barnehage.
Konserveringsmiddel
Konserveringsmiddel er et stoff som tilsettes matvarer, legemidler og annet, slik at de får en lengre holdbarhetstid. Tradisjonelle konserveringsmidler har vært eddik, sukker og salt, dog brukes det i dag mange andre stoffer. Tilsetning av konserveringsmiddel i matvarer oppgis vanligvis med E-nummer.
Ingrid Alexandra av Norge
Fødsel, dåp og konfirmasjon
Prinsessen ble konfirmert 31. august 2019 i Slottskapellet, og da var alle fadderne til stede. Konfirmasjonen og seremonien etterpå ble sendt direkte på riksdekkende fjernsyn.
Skolegang
19. august 2010 begynte hun på Jansløkka barneskole i Asker, en offentlig skole som hennes halvbror gikk på. Foreldrene hennes valgte skolen fordi de ønsket at hun skulle få en så vanlig barndom som mulig. Skolens ansatte håpet å gjøre skolen til et sted hvor prinsessen kunne få venner og nyte litt lettelse fra offentlig søkelys.
I august 2014 byttet hun til Oslo Internasjonale Skole på Bekkestua, angivelig fordi foreldrene hennes ønsket at hun skulle kunne lære flytende engelsk. Skoleåret 2019/2020 gikk hun på Uranienborg skole i Oslo. Høsten 2020 begynte hun på studiespesialiserende utdanning på Elvebakken videregående skole i Oslo.
Offentlige opptredener
Prinsesse Ingrid har gjennom oppveksten deltatt på tradisjonelle markeringer av Grunnlovsdagen, samt den tradisjonelle hoppturneringen i Holmenkollen i Oslo.
Den 19. juni 2010 var prinsesse Ingrid Alexandra brudepike i bryllupet til sin gudmor, kronprinsessen av Sverige.
I desember 2012 deltok prinsessen sammen med sin far i barneprogrammet Julemorgen på NRK Fjernsyn. Hun skulle etter planen stilt i studio sammen med sin mor, men kronprinsessen måtte melde sykdomsforfall. I programmet svarte de på spørsmål som seerne hadde stilt og delte ut penger til Miljøagentene.
Prinsesse Ingrid Alexandra døpte 4. mai 2015 Redningsselskapets nye redningsskøyte, RS 159 «Elias», i sitt første kongelige oppdrag. Hun var da i følge med sin bestefar. RS «Elias» skulle etter planen stasjoneres i Moss, men har siden 2019 ligget i Fuglevik lenger syd, der et frivillig sjøredningskorps står for bemanningen. I 2023 ble redningsskøyta flyttet fra basen på Fuglevik i Moss til Noatun i Horten, og ble midlertidig tatt ut av drift grunnet splid innad i det frivillige lokallaget som drifter skøyta.
Under Vinter-OL for ungdom i 2016 tente Ingrid Alexandra OL-ilden under åpningsseremonien på Lillehammer, som faren hadde gjort 22 år tidligere under Vinter-OL i 1994.
I 2016 åpnet Prinsesse Ingrid Alexandras Skulpturpark i den nordlige delen av Slottsparken. Målet med parken var å lage «en park med skulpturer av og for barn»; parken var et resultat av en landsomfattende idékonkurranse blant 5.- og 6. klassinger hvor vinnerne fikk sjansen til å realisere skulpturutkastene sine i samarbeid med profesjonelle kunstnere. Prinsessen deltok selv i arbeidet med å velge blant bidragene til skulpturparken fra skolebarn over hele Norge. Parken ble gitt til kongefamilien som en gave fra Sparebankstiftelsen DNB i forbindelse med kongeparets 25-årsjubileum. I 2018 ga prinsessen en guidet omvisning i parken til hertugen og hertuginnen av Cambridge, i anledning deres offisielle besøk i Norge.