cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erwin Engelbrecht
Andre verdenskrig
For Finlands øverstkommanderende, marskalk Gustaf Mannerheim, ble Engelbrecht-divisjonen en uventet forsterkning. Mannerheim synes imidlertid ikke å ha blitt helt overbevist om styrkens verdier. Dette var en fremmed tropp som nå ble ham understilt, men som verken hadde utrustning eller trening som stod i samklang med en ødemarkskrigs utfordringer. Da fikk den i oppgave å støtte den finske hærens operasjoner langs elven Svir.
Det viste seg at da divisjon Engelbrecht ble kastet inn i kampene var deres kontinentale taktikk mindre velegnet i den skogrike terreng der stridene ble utkjempet. Engelbrecht-divisjonen stridsdebut i Finland ble på marskalk Mannerheims ordre i området mellom Suojärvi og Tolvajärvi, et område som etter harde kamper ble tatt fra de sovjetiske okkupantene.
Engelbrechtdivisjonen kjempet mot sovjetrusserne også fra det nordlige Finland. Sommeren 1942 fratrådte Engelbrecht fra denne kommandoen og ble i stedet øverstkommanderende for Höheres Kommando z.b.V. XXXIII som fra Trondheim hadde ansvar for understilte okkupasjonsstyrker. Denne staben byttet i januar 1943 navn till XXXIII. Armeekorps med Engelbrecht som fortsatt øverste befalingsmann. I september 1942 ble han forfremmet til general i artilleriet. Den 25. desember 1943 måtte han avgå fra denne kommandoen og ble overført til Führerreserve.
I midten av september 1944 ble han utnevnt til kommanderende general av Höhere Kommando Saarpfalz. Denne post beholdt han til kapitulasjonen.
Jac. van Ginneken
'''Jac. van Ginneken''' (født 21. april 1877 i Oudenbosch i Noord-Brabant i Nederland, død 22. oktober 1945 i Nijmegen) var en nederlandsk lingvist og katolsk prest tilhørende jesuittordenen. Han virket ved Universitetet i Nijmegen med nederlandsk språk og litteratur, og komparative studier av de indoeuropeiske språk og sanskrit.
Erwin Engelbrecht
Andre verdenskrig
Ved krigsslutt havnet han i alliert krigsfangenskap. Han ble løslatt derfra i 1947.
Scavengers datter
Scavengers datter var et torturinstrument som særlig ble brukt i England i tudortiden.
Vikeså kraftverk
Vikeså kraftverk er et  vannkraftverk i Oslandsvassdraget i Bjerkreim kommune i Rogaland.
Scavengers datter
Historie
Instrumentet ble oppfunnet i Henrik VIIIs regjeringstid av Leonard Skevington (død 1535), som var løytnant i Tower of London. Navnet er en forvanskning av hans etternavn; en eldre form er Skevingtons datter.
Vikeså kraftverk
Kraftverket utnytter et fall på 107 meter fra Storrsheivatnet til utløpet i Storrsheiåna. Vannet ledes i en 1,7 km lang rørgate fra inntaket til kraftstasjonen. Konsesjon for kraftverket ble gitt i 2002.
Installert effekt er på 4,4 MW fra en francisturbin og midlere årsproduksjon er på 17 GWh.
Kraftverket eies av Vikeså Kraft der Dalane Energi eier 50%.
Nouvelle Vague
Navnet eller begrepet Nouvelle Vague har flere betydninger:
Kumihimo
Kumihimo er en japansk flette-teknikk. Materialene til kumihimo avhenger av formålet med fletten, men silke er det tradisjonelle materialet.
Flettene som ut av denne fletteteknikken kan bli brukt til mye forskjellig: Armbånd, belter, borter, nøkkelringer og mye annet.
Scavengers datter
Historie
Det består av en A-formet ramme i metall, hvor en bøyle på toppen ble lagt rundt halsen, to bøyler lenger ned ble lagt rundt håndleddene og to bøyler nederst rundt anklene. Kroppen ble da så sammenpresset at ofrene begynte å blø fra nese og ører; i noen tilfeller skal de også ha blødd fra fingertuppene. Tilknytningen til Tower of London gjør at den ofte blir sammenlignet med strekkbenken, som fungerer etter motsatt prinsipp idet kroppen strekkes i stedet for å bli presset sammen.
Instrumentet er sjelden nevnt i dokumenter, og ble nok ikke ofte brukt. Den meste kjente bruken var mot iren Thomas Miagh, som var tiltalt for å ha vært i kontakt med irske opprørere i 1581. Det kan ha vært dette instrumentet han viste til da han på celleveggen i Beauchamp Tower skrev om «torture straynge», «merkelig tortur»
Kelvinbridge
Kelvinbridge (Drochaid Chealbhainn på skotsk-gælisk) er et område i den vestlige delen av Glasgow, Skottland. Navnet kommer fra en bro i støpejern, som offisielt heter Great Western Bridge, men som i vanligvis omtales som Kelvinbridge. Broen går over elven Kelvin og er en del av Great Western Road, som er en av hovedveiene ut av byen.
Tidligere krysset broen grensen mellom Glasgow og Hillhead, som i dag er en del av Glasgow. Tett inntil broen, til sydøst, ligger Kelvinbridge undergrunnsstasjon.
På grunn av at Kelvinbridge ligger nært University of Glasgow er det mange studenter som bor i området, i liket med mange andre områder i de vestlige delene av Glasgow.
Skrue
En skrue er et skaft med en heliks på overflaten. De to viktigste bruksområdene er som festemiddel og som en enkel maskin for å omdanne en roterende kraft til en lineær kraft.
En maskinskrue kalles bolt, og er en av de vanligste typene skruer sammen med treskruer og plastskruer.
Skruer klassifiseres blant annet etter fastheten og hardheten til materialet, type hode (for ulike verktøy) og typen gjenger.
Etter bruksområde
Noen typer skruer etter bruksområde er:
Maskinskruer
Maskinskruer (eller bolter) har maskingjenger, det vanligste er metriske ISO grov-gjenger, men fin-gjenger benyttes også. Fin-gjenger har mindre gjengestigning enn grov-gjenger. Før midten av 1970-årene brukte vi tommegjenger (UNC) i Norge.
Maskinskruer benyttes når det er gjengede hull i metaller eller andre materialer, eller når man benytter mutter.
Metriske skruer dimensjoner går i stepp M4, M6, M8 til M68 for (vanlige) grov-gjenger og MF3, MF4, MF5 til MF52 for fingjenger.
Maskinskruer kan enten være helgjenget (gjengepartiet går helt til hodet), eller delvis gjenget, og med eller uten frispor. Maskinskruer klassifiseres etter holdfasthetsklasse som sier noe om elastisitet og hardhet, og dermed hvilke bruksområder de er egnet for. Blant spesielle materialer kan det nevnes skruer i A2-rustfritt eller A4-syrefast stål.
Treskruer
Treskruer er i dag som regel selvborende ved å ha et fiberkutt som gjør at det tar bedre og minsker behovet for foboring. Fiberkuttet har noen likheter med den selvgjengende delen på enkelte andre skruer. Blant spesielle overflatebehandlinger kan det nevnes galvanisert, varmforsinket, rustfritt (A2) og syrefast (A4).
Andre
Det finnes et utall typer varianter av spesialskruer. Noen eksempler er:
Møbelskrue kan vise til ulike typer skruer (og noen ganger muttere) brukt på møbler, og særlig flatpakkede møbler.
I tillegg finnes det en rekke spesielle mutre (se mutter for utdypende artikkel):
Typer spor
Sporene på en skrue finnes i en rekke forskjellige utgaver. De vanligste typene i dag er flatt spor, krysspor, sekskantnøkkel og torx. Kryssport kalles også stjerne, og fås i flere undervarianter av de to typene Phillips og Pozidriv.
Utvendig sekskant
Utvendig sekskanthode brukes ofte på maskinskruer i industrien, og festes som regel med fastnøkkel eller pipenøkkel, eventuelt skiftenøkkel. Størrelser på pipe- og fastnøkler (og tilhørende utvendige sekskanthoder) angis internasjonalt i millimeter etter korteste normalavstand fra flate til flate. Verktøystørrelsene oppgis kun med størrelse og suffikset mm, og må ikke forveksles med gjengestørrelsene som også angis i millimeter, men i istedet med en stor «M» foran. For eksempel angir «M4» og «M5» utvendige gjengediametre på henholdsvis 4 mm og 5 mm, mens verktøystørrelsene til M4- og M5-skruer med utvendig sekskanthode er henholdsvis 7 mm og 8 mm.
Metriske fastnøkler kan som hovedregel ikke benyttes på tommeskruer, eller omvendt. Det vil isåfall føre til unødig slitasje grunnet dårlig passform. Unntakene er 4 mm, 8 mm og 19 mm som i praksis er svært lik tommestørrelsene 5⁄16", 5⁄32" og 3⁄4".
Innvendig sekskant
En fordel med sekskantnøkkel er at de vanlige metriske størrelsene er lagt opp slik det ikke er mulig å bruke en nøkkel med feil størrelse, og man unngår dermed fare for å ødelegge skruehodet eller verktøyet ved bruk av feil verktøy. Dette gjelder imidlertid ikke dersom man blander tommer og metrisk, ettersom tommestørrelsene i de fleste tilfeller faller mellom to metriske størrelser. Man kan derfor lett ødelegge både nøkler og skruer dersom man bruker metriske nøkler på tommeskruer, eller omvendt.
Torx
Torx har form som en sekskantet stjerne med avrundede kanter. Typen ble lansert av Textron, Inc. i 1967, og begynte å bli populær på 1990-tallet da patentet gikk ut. Denne typen skruer er vanlige i datamaskiner, forbrukerelektronikk og etter hvert også i biler, spesielt europeiske biler som Mercedes, BMW og Volkswagen.
Torx er designet slik at størrelsene ikke er knyttet opp til runde tall i hverken millimeter eller tommer, men istedet er utformet slik at samme nøkkelstørrelser brukes for både metriske og tommeskruer. Det at samme verktøy kan brukes både på metriske og tommeskruer gjør Torx attraktiv ettersom USA ikke enda har gått over til det metriske systemet. I tillegg tåler Torx en teoretisk høyere kraftoverføring enn vanlig sekskantnøkkel. Imidlertid er Torx-størelsene lagt opp slik at størrelsene ligger tett nok inntil hverandre til at nøkler i en størrelse for liten vil gripe skruen med redusert gripeevne, og dertil glippe når man skrur rundt, hvilket resulterer i skade på skruehode eller verktøy. Etter at Torx-patentet gikk ut i 1990 lanserte Textron Torx Plus. Denne har mer rette linjer for høyere kraftoverføring og mindre slitasje, men er ikke direkte kompatibel med vanlig Torx.
Flatspor
Flatt spor eller tverrspor er den eldste typen spor, og er den enkleste å produsere. Flatspor glipper imidlertid lett, og det at de kommer i svært mange forskjellige størrelser (bredde, tykkelse og dybde) øker faren for å bruke feil flatjern til verktøy. Faltspor er ikke beregnet på maskinell tiltrekning (f.eks. med boremaskin ettersom verktøyet da ofte vil hoppe ut av sporet. Flatspor brukes fremdeles noe i snekkerarbeid.
Phillips (stjerne)
Phillips (ofte forkortet PH) har noe avrundede hjørner inne i sporet, slik at verktøyet skal glippe i stedet for å trekke til skruen for hardt. Dette sporet ble lansert av The Phillips Screw Company, derav navnet Phillips head på engelsk.
Phillips-hodet kommer i mange ulike størrelser, og det er viktig å bruke rett størrelse for å unngå at skruen glipper. Det er mulig å bruke Phillips-verktøy på Pozidriv-skuer, men man vil ikke få like bra indeksering og gripeevne. Derimot bør man unngå å bruke Pozidriv-verktøy på Phillips-skuer ettersom verktøyet ikke vil indeksere ordentlig på skruen, hvilket gir stor fare for at verktøyet glipper og skader verktøyet og/eller skruehodet.
Pozidriv (stjerne)
Pozidriv (ofte forkortet PZ) ble lansert av Phillips Screw Company og American Screw Company. Det har fire ekstra kontaktpunkter i forhold til krysspor, og er laget for å gi ekstra indeksering og gripeevne slik at verktøyet ikke skal glippe. Pozidriv-hodet kommer i mange ulike størrelser, og det er viktig å bruke rett størrelse for å unngå at verktøyet glipper.
Det er viktig å ikke bruke Pozidriv-verktøy på Phillips-skuer (eller andre stjerneskruer), ettersom verktøyet ikke vil indeksere ordentlig på skruen hvilket gir stor fare for at verktøyet glipper og skader verktøyet og/eller skruehodet. Omvendt fungerer ofte greit, altså å bruke Philips-verktøy på Pozidriv-skruer, men er selvsagt avhengig av at størrelsen er rett.
Firkanthode
Firkanthode eller Robertson var tidligere vanlig på møbler og andre gjenstander fra Canada. Den svært kjente Ford Model T som ble produsert fra 1908 til 1927 brukte firkanthoder, men skruetypen brukes veldig lite i dag.
Tri-wing
Tri-wing brukes som en sikkerhetsskrue, for eksempel der en produsent av noe utstyr ikke ønsker at forbrukeren skal demontere utstyret.
Torq-Set
Torq-Set er uvanlig i Norge, men brukes på moderne fly.
Spanner
Spanner har to runde hull ved siden av hverandre. De er laget for å hindre tukling og hærverk, og tåler mye mishandling. De er vanlig brukt på heiser i USA.
Loxspor
Loxspor er det nyeste skruehode som har blitt lansert med sitt dype spor. Skruehode har best grep og har minst sjanse for å bli ødelagt. Denne typen påstås også å være enklere og billigere å produsere, og har blitt nevnt som en kandidat til å erstatte Torx.
Andre
Det er også flere andre skruehodetyper i USA som kun kan skrues inn, for å motarbeide demontering, f.eks. i WC-vegger.
Eksempler på skruer som kan skrus for hånd uten verktøy er tommelskrue, krage-tommelskrue og vingemutter.
Aichi Tokei Denki Kabushiki Kaisha
Aichi Tokei Denki Kabushiki Kaisha ble etablert i 1899, men begynte først å produsere fly i 1920 og flymotorer fra 1927. Leverte først og fremst kampfly til den japanske marine, men produserte også noen sivile fly. Hadde en teknisk samarbeidsavtale med Junkers i Tyskland som i stor grad infuerte utviklingen av stupbombeflyene D1A og D3A.
De mest kjente flytypene inkluderer Aichi D3A, brukt under angrepet på Pearl Harbor, og Aichi B3A.
T-type-asteroide
T-type-asteroider er sjeldne asteroider fra det indre av hovedbeltet av ukjent sammensetting. De har et mørkt, trekkløst og moderat rødt spektrum, og et moderat abosorpsjonstrekk ned mot 0.85 µm. Til dags dato er det ikke funnet noen meteoritter som kan antas å stamme fra en T-type-asteroide. Det antas at T-typen er anhydrert og er relaterte til P-typen eller D-typen, eller kanskje en sterkt omformet C-type. Et eksempel på T-typen er 114 Kassandra.
Christian Flindt-Bjerg
Christian Flindt-Bjerg (født 19. februar 1974) er en tidligere dansk fotballspiller som for tiden trener Thisted Fodbold Club sitt junior elitelag. Tidligere spilte han selv for nevnte klubb (på tredje nivå), samt FC Tirol, Karlsruher SC, Aalborg Boldspilklub, Viking FK, Odd Grenland, Viborg FF og Jetsmark Idrætsforening.
Flindt-Bjerg spilte hovedsakelig på midtbanen, og er kjent for sitt følsomme skuddbein. I cupfinalen i 2000 scoret Flindt-Bjerg seiersmålet for Odd Grenland mot nettopp Viking som han hadde forlatt etter internt bråk før sesongen.
I 2009 ble han utsatt for en alvorlig motorsykkelulykke, som resulterte i at han måtte legge opp, og at han ikke kan løpe.
Christian Flindt-Bjerg er sønn av tidligere Odd Grenland-trener Ove Flindt-Bjerg.
Torkel Brekke
Torkel Brekke (født 7. mai 1970) er en norsk forsker med religion og politikk som spesialfelt, Brekke er professor ved Oslomet – storbyuniversitetet.
Bakgrunn og virke
Han avla en doktorgrad ved University of Oxford i 1999. Han har publisert en rekke arbeider om Sør-Asias kultur, politikk og religion. Brekke er spesialist på krigens etikk i verdensreligionene. Han har også fordypet seg i fenomenet religiøs fundamentalisme. Brekke knytter framveksten av fundamentalisme til tiden etter 1850, og ser fundamentalisme som en motreaksjon på modernismen og nasjonalismen.
Brekke fikk i 2005 pris for mest lovende forskere under 40 år ved Det humanistiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Han var professor i religionshistorie og Sør-Asia områdestudier ved Institutt for kulturstudier og orientalske språk ved Universitetet i Oslo i 2007. Brekke har sittet i det svenske Vetenskapsrådet og har vært gjesteforsker ved Universitetet i Oxford ved flere anledninger. I 2013–2014 var han Senior Lecturer ved Det teologiske fakultet ved Universitetet i Oxford og Pembroke College. Fra mai 2016 er Torkel Brekke forsker I ved Institutt for fredsforskning (PRIO). Han har også et engasjement i forskningssenteret C-REX (senter for ekstremismeforskning), der han er temaleder for området ideologi, aktivisme og organisasjon.
Ved siden av sitt arbeid som forsker har Brekke hatt en bistilling ved den liberale tankesmien Civita. Han har markert seg i offentlig debatt om blant annet innvandring og pluralisme, samt forskningspolitikk. Han var leder for utvalget for nasjonale retningslinjer for åpen tilgang til forskningsresultater, som leverte sin innstilling til Kunnskapsdepartementet 1. juni 2016. Brekke er medlem av Oslo Høyre og var kandidat til stortingsvalgene i 2013 og 2017. Per 2021 er Brekke professor ved Oslomet – storbyuniversitetet.
Spesielle trekkrettigheter
Metoden blir brukt av nasjonene som er medlem ved Det internasjonale pengefondet (IMF), en SDR representerer et krav til utenlandske valutaer som det kan byttes om til. I dag er den amerikanske dollaren verdens viktigste valuta-aktivum, og SDR blir derfor lite brukt. Noen land, spesielt Kina og Russland (samt FN), favoriserer økte substanser og funksjonene til SDR.
Den nominelle verdien av hvert lands eiendeler blir avledet fra en kurv av verdens valutaer, i dette tilfellet et fast beløp på japanske yen, amerikanske dollar, britiske pund og valutaen euro. Hver enkelt andel av disse fire valutaene bidrar sammen til den nominelle verdien av et SDR som blir revurdert med jevne mellomrom, vanligvis hvert femte år. Fra 2016 inngår også en femte valuta, den kinesiske renminbi.
SDR er merket med ISO 4217 og har valutakode XDR. Den ble opprettet av Det Internasjonale pengefondet i 1969 og var opprinnelig ment å være den primære eiendelen holdt i utenlandske valutareserver under Bretton Woods fastkurssystemet men etter sammenbruddet av dette systemet tidlig på 1970-tallet, har den hatt en langt mindre viktig rolle i verdenssamfunnet.
Alpint terreng
Alpint terreng eller alpint landskap er terreng som ligger over tregrensen i høyfjellet, bestående av bratte vegger, renner, høytliggende platåer, skarpe egger og høye tinder, med en blanding av snø, is og klipper. Navnet kommer av den mellomeuropeiske fjellkjeden Alpene. Alpint terreng er i hovedsak utformet av breerosjon.
Eksempler på alpint terreng i Norge er Hurrungane i Jotunheimen, Molladalen i Møre og Romsdal og Lyngsalpan i Troms.
Prikkfluer
Prikkfluer (Pallopteridae) er en liten familie av spedbygde fluer. Alle de norske artene har en karakteristisk mørk vingefremkant, i tillegg er gjerne området rundt en eller flere tverrårer inne i vingen mørkfarget.
Larvene lever enten inne i stengler eller blomsterhoder av ulike planter, eller under barken på trær. De voksne fluene finner man ofte på blomster.
Utseende
Små (2-6 mm lange), spedbygde fluer. Kroppen er som oftest rødaktig på farge, vingene glassklare med mørke tegninger. Brystet (thorax) har oftest kraftige børster. Bakkroppen er trukket ut til et langt eggleggingsrør hos hunnene.
Hodet er forholdsvis lite med store, runde fasettøyne, pannen med tre punktøyne (ocelli) og to kraftige børster ved innerkanten av hvert fasettøye. Antenner og munndeler er av vanlig fluetype. De har ikke kinnbørster (vibrissae).
Vingene er store, hos de norske artene med mørk fremkant og gjerne også et eller flere mørke felter inne i vingen.
Levevis
Larvene til noen arter lever i stenglene til skjermplanter, halvgress og gress, eller i blomsterhodene til kurvplanter. Man vet ikke sikkert om de er planteetere eller rovdyr som lever av andre insekter der inne. En annen gruppe har larver som lever under barken på trær, der de spiser larvene til barkebiller eller gallmygg.
De voksne fluene vifter hele tiden med vingene når de løper rundt på vegetasjonen, dette har trolig en signalfunksjon.
Fortuna (roman)
Fortuna er en roman av Alexander Kielland fra 1884. Den er en fortsettelse av Gift fra 1883, med de samme personene i det samme miljøet. Romanen har navn etter et aksjeselskap som står sentralt i romanen, og Fortuna er først og fremst en roman om det økonomiske liv. Her gir Kielland en klartseende framstilling av hvordan økonomisk uansvarlighet og spekulasjonslyst fører fram mot en uunngåelig økonomisk krise, og hvordan depresjonen etterpå alltid rammer de som var minst ansvarlige for krisa – arbeiderklassen – hardest.
Innhold
Abraham Løvdahl er blitt student og lever studentens lykkelige tilværelse. Det som han har igjen av opprørsånd og trang til å leve etter høye idealer, kanaliseres ganske snart inn i en ironisk og sarkastisk holdning til det bestående. Omstendigheter i oppveksten har fratatt Abraham evnen til å forfølge sine egne mål og idealer, og han lar seg i sterk grad lede av andre. Den viljesterke fru Meinich har bestemt at Abraham er et passende gifte for hennes datter Clara, og slik blir det. Hun mener også at Abraham bør gjennomføre et kortere studium enn medisin, som han hadde tenkt; derfor blir det jus.
I hjembyen bestemmer Michal Mordtmann seg for å si opp stillingen som direktør ved fabrikken Fortuna, som han sjøl har sørga for å få i gang. Carsten Løvdahl nærer et gammelt hat til Mordtmann, og tar med glede imot vervet som arbeidende styreformann. Han sørger også for at sønnen Abraham trer inn som hans assistent og daglig leder ved Fortuna. Slik kommer Abraham nygift tilbake til hjembyen og flytter inn ovenpå i farens hus.
Når Carsten Løvdahl får ansvaret for fabrikken, må han først overvinne sin gamle akademiske forakt for kremmerne, men ganske snart får han sansen for den uimotståelige makta som stråler ut fra den som forvalter egen og andres formue, og han kaster seg inn i en runddans av spekulative forretninger. Den første som forstår at det kan bære galt av sted, er den forsiktige banksjef Christensen, som har en særlig nese for konjunktursvingninger. Løvdahl er for ærekjær til å innse at fabrikken ikke gir det resultatet den bør, og han støtter opp sine egne usunne forretninger med å sette inn egne (og Wenches) midler i driften. Etter hvert settes også mange andre små og store formuer inn i en stadig mer uoversiktlig virksomhet. Svært få andre enn Christensen har motforestillinger; Carsten Løvdahls navn på et papir borger for soliditet og sikkert utbytte. Enda etter at han bør ha innsett at det bare er tidsspørsmål hvor lenge skuta kan bære, fortsetter han runddansen med veksler og endossementer, og på slutten begår han en del handlinger som både juridisk og moralsk er langt over streken. Blant annet overtaler han Abraham til å overlate seg arbeidernes spare- og livsforsikringskasse, som Abraham er blitt betrodd.
Etter konkursen – som river med seg nær sagt alle i byen unntatt banksjef Christensen – gjør han den genistreken å opptre som en hardt prøvet, men dypfølt kristen. «Han visste at intet er sterkt som dette hykleri som aldri blinker: ingen rettskaffenhet, ingen dyd kan avvæpne ondskap eller beskytte mot mistanke som det hykleri, som aldri skammer seg; han visste, at den som kunne iføre seg en full rustning av dette stoff, hvormed de fleste mennesker stykkevis bedekker seg, han ville kunne gå igjennom denne skjærsild, som forestod ham, vinne nytt fotfeste, – ja kanskje gjøre sin skam til en glorie, som ingen ville ha mot til å rive av ham.» Og han beregner rett – det blir verken rettssak eller naken nød; borgerskap og embetsverk beskytter sine egne. Dertil greier han og Clara å gjemme unna sølvtøy og annet for skifteretten.
Den som rammes hardest av folkets dom, er Abraham. Han mistenkes for å ha tilrana seg arbeidernes penger, og når Steffensen og Grete forsvinner fra byen under konkursen, blir det til at «Grete måtte sendes bort, – formodentlig med en god klatt av de stjålne penger.»
Kirgisistan under Sommer-OL 2012
Kirgisistan deltok under Sommer-OL 2012 i London som ble arrangert i perioden 27. juli til 12. august 2012. Fjorten utøvere, elleve menn og tre kvinner deltok i åtte sporter, friidrett, seiling, skyting, svømming, bryting, taekwondo, judo og vektløfting. Det var femte gangen Kirgisistan deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer. Judoka Chingiz Mamedov var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
30px|alt=|link= Friidrett
Friidrettsutøver som har kvalifisert seg til lekene:
Castel Focognano
Castel Focognano er en kommune i Provinsen Arezzo i den italienske regionen Toscana.
Nabokommunene er Bibbiena, Capolona, Chiusi della Verna, Loro Ciuffenna, Ortignano Raggiolo, Poppi, Subbiano og Talla.
Falkum
Falkum er en bydel i Skien, nordvest for sentrum med 10 000 innbyggere. Mens nedre Falkum stort sett består av eneboliger, er øvre Falkum preget av blokkbebyggelse. Fotballklubben Odds ballklubb er fra Falkum, og klubbens stadion, Skagerak Arena, ligger fortsatt i bydelen. Bydelen er ellers kjent for å huse Norges eldste fornøyelsespark, Lekeland (nå nedlagt), og messesenteret Stevneplassen.
Bydelen grenser i vest til Falkumelva, i nord til Mæla, i sør til Bakken og øst til Lundedalen.
Gården Søndre Falkum fra 1700-tallet antas å ha vært et landsted og har en portal med året 1794 og en F i speilmonogram.
Karin Alvtegen
Karin Alvtegen (født 8. juni 1965 i Huskvarna i Sverige) er en svensk forfatter, manusforfatter og attributør.
Vever (bille)
Utseende
En stor (15–32 mm), bred og kraftig, matt svart trebukk. Antenner, bein og kjever er meget kraftige. Antennene er tykke og omtrent så lange som kroppen. Hodet er kort og bredt, de nedoverrettede kjevene (mandiblene) store og kraftige. Kroppen er sparsomt kledt med fine, korte hår, og hele overflaten er læraktig. Pronotum er litt bredere enn langt med svakt rundede sider, midt på sidekanten med en lang, kraftig pigg. Dekkvingen er en del bredere enn pronotum, har markerte, rettvinklede skuldre, bak disse er de parallellsidige. Beina er påfallende grove.
Levevis
Larven utvikler seg i levende røtter av selje og andre vier-arter, og osp. Den kan også finnes i den nederste delen av stammene på de samme trærne. Tidligere, da kurvpil ble dyrket i et visst omfang, ble arten regnet som et alvorlig skadedyr i denne produksjonen. Larveutviklingen tar 2-4 år. De voksne billene er tunge og trege, og finnes krypende rundt røttene på egnede trær i mai-september. Det er sannsynlig at de voksne billene kan leve i flere år, noe som er svært uvanlig mellom nordiske trebukker (eller insekter i det hele tatt). De voksne billene eter store mengder bark fra de samme trærne som larvene utvikler seg på. De kan også gnage på blader.
Utbredelse
Arten er utbredt over det meste av Europa, men er sjelden lengst i sør. Videre finnes den østover til Japan. I Norge forekommer den langs kysten i Sør-Norge.
Karin Alvtegen
Alvtegen er datterdatter til Astrid Lindgrens bror Gunnar Ericsson.
Ingse Skattum
Ingse Skattum (født 26. februar 1941) er en norsk filolog og afrikanist og professor emerita ved Universitetet i Oslos institutt for kulturstudier og orientalske språk, seksjon for Midtøstenstudier og Afrika sør for Sahara, språk og områdekunnskap.
Hun er født i Wiborg, vokste opp i Bergen og tok artium ved Fana gymnas i 1959. Hun ble cand. philol. i 1981, tok doktorgraden i fransk språk i 1992 og var professor i frankofon kultur ved Universitetet i Oslo (UiO) i tiden 2001-2011. Hun er spesialist på det frankofone Afrika. I sitt fagarbeide har Skattum blant annet fokusert på afrikanske språk og muntlig afrikansk litteratur.
Precision Pistol Competition
Precision Pistol Competition (PPC) er en skytesport med fokus på presisjonsskyting i forskjellige stillinger på ulike hold, og administreres i Norge av PPC 1500 Norge som er en del av Norges Skytterforbund. Det internasjonale forbundet heter «World Association PPC 1500» (WA1500), og sporten er stor i USA, Sverige, Tyskland, Australia og Canada. Det skytes både med pistol og revolver på avstandene 3, 7, 15, 25 og 50 meter eller yards, og i forskjellige stillinger som liggende på magen, sittende, knestående, og stående. Det anbefales et et godkjenningskurs for å skyte PPC, og som PPC-skytter kan man delta på PPC-stevner rundtom i hele verden.
Konkurranseformen oppstod i USA mellom 1957 og 1958 og var opprinnelig tilpasset politiopplæring. Lenge var konkurransen kun for tjenestepersonell, men det ble etterhvert også åpnet opp opp for sivil deltakelse. PPC er derfor også kjent under navn som blant annet «Police Pistol Combat», «Practical Police Course», «Practical Pistol Course» og «Practical Pistol Combat», men «Precision Pistol Competition» er det navnet som brukes i dag.
Konkurranseprogram
En full PPC1500 match består av 150 skudd, og er delt opp slik:
Match 1
Match 2
Klassifisering av utøvere
Maksimal poengsum er 1500, derav navnet. Skytterne klassifiseres etter tidligere resultat, og det kåres vinnere innenfor de forskjellige klassene:
Resultatkravet må nås to ganger før man rykker opp.
Mesterskap
Norgesmesterskapet i PPC arrangeres årlig.
Baffinbukta
Baffinbukta (engelsk: Baffin Bay) er den nordre delen av havområdet mellom Grønland og de arktiske øyene i Canada. 70. breddesirkel er satt som avgrensning mot Davisstredet i sør. I nord snevres Baffinbukta inn til det smale Naresstredet mellom Nordvest-Grønland og Ellesmereøya. Bukta har fått sitt navn etter William Baffin, som oppdaget den.
Lahti L-39
Våpenet er halvautomatisk, og grunnet den kraftige ammunisjonen har den en meget kraftig rekyl. Pga størrelsen og vekt var den vanskelig å transportere ved bruk. Den blir kalt for «Norsupyssy» (elefantrifle) på finsk. Våpenet ble designet av Aimo Lahti, og omtrent 1900 eksemplarer ble laget mellom 1939 og 1945. Den ble brukt av det finske militære i vinterkrigen og den finske fortsettelseskrigen.
Den ble brukt i begrenset omfang etter andre verdenskrig som anti-helikopter rifle. En del ble så solgt til USA til samlere.
Sånn er livet
Sånn er livet er et norsk radioprogram som gikk på NRK Radio fra 1985 til 2011. Programmet var faktaorientert og handlet om aktuelle samfunnsforhold og mennesker. Innslagene bestod ofte av intervjuer og utdypende debatter. Et gjennomgangstema var etiske veivalg som enkeltmennesker ble stilt overfor. Programmet ble sendt på P2 og gikk alle hverdager mellom klokka 10 og 11.
I 2011 ble programmet nedlagt og innholdet delvis videreført til det nye samfunnsmagasinet Ekko.
I 2006 ble programmet tildelt prisen for Årets radioprogram.
Jan ten Berge
Johannes Josephus (Jan) ten Berge (født 14. desember 1892 i Leens i Nederland, død 23. desember 1978) var en nederlandsk katolsk prest tilhørende jesuittordenen og misjonær i Indonesia. Under annen verdenskrig var han motstandsmann i Nederland. Han var bror av dikteren Willem ten Berge.
Sånn er livet
Programmet hadde opp gjennom årene en rekke programmedarbeidere, blant annet Olga Meyer, Astrid Brekken, Kristin Moksnes, Nils R. Ringdal, Anne Skard, Elisabet Steiro, Jan Erlend Leine, Jan Birger Arentz, Lise Borchgrevink, Øystein Rakkenes og Rikke Eckhoff. Programmet forbindes også med radiolegenden Wenche Margrethe Myhre.
Første program gikk på lufta den 3. januar 1985. Siste program gikk fredag 28. januar 2011.
Berthold Grünfeld
Berthold Grünfeld (født 22. januar 1932 i Bratislava i daværende Tsjekkoslovakia, nå Slovakia, død 20. august 2007 i Oslo) var en norsk lege, spesialist i psykiatri og professor i sosialmedisin ved Universitetet i Oslo. Han var gjennom mange tiår Norges mest markante sosialmedisiner, en aktiv debattant innen et bredt spekter av temaer og var mye brukt som sakkyndig i straffesaker.
Fra Bratislava til Oslo
Berthold Grünfeld var sønn av jødiske Frederika («Frida») Grünfeld (tsjekkisk: Grünfeldová; født 1908). Fra han var en uke gammel bodde han hos katolske fosterforeldre. Nina Grünfeld utga i 2020 ''Frida. Min ukjent farmors krig''. Grünfeld visste svært lite om moren og det var lite materiale etter henne; Nina Grünfeld sporet opp arkivmateriale, særlig politirapporter, der farmoren var omtalt. Frida Grünfeld var under andre verdenskrig slavearbeider blant annet i bordellet i Auschwitz og ble gasset ihjel i konsentrasjonsleiren i Mittweida (en underleir til Flossenbürg konsentrasjonsleir) 6. april 1945.
Moren ble utvist til Ungarn etter en krangel med kvinnen som leide ut rommet hennes. Berthold møtte Frederika én gang som han selv kunne huske, i 1939, da han var syv år, og hun uventet dukket opp i Bratislava. Samme år ble han sendt med Nansenpass til Norge via Berlin med tog sammen med 34 andre jødiske barn, ledsaget av representanter for Nansenhjelpen og Kvinneligaen for fred og frihet.
Grünfeld fikk bo hos en jødisk familie i Trondheim, men etter at tyskerne i 1940 okkuperte Norge, ble han overført til det jødiske barnehjemmet i Oslo. Der ble han boende inntil oktober 1942, da det ble satt i gang med arrestasjoner av jødene. Det lyktes å få Berthold og de andre barna på barnehjemmet over til Sverige hvor de ble boende fram til frigjøringen i 1945. Deretter kom han igjen til det jødiske barnehjemmet i Oslo. Denne hendelsen var utgangspunktet for den norske filmen I slik en natt fra 1958. I 2015 hadde hans datter, filmskaperen Nina Grünfeld, premiere med dokumentarfilmen Ninas barn, som også forteller historien om hvordan barna på det jødiske barnehjemmet ble reddet i 1942. Som voksen oppkalte Berthold Grünfeld datteren etter bestyreren på det jødiske barnehjemmet, barnepsykologen Nina Meyer Hasvoll.
Det jødiske samfunnet bestemte seg for å påta seg kostnadene med hans utdanning.
Lege, sexolog, sosialmedisiner, rettspsykiater
Berthold Grünfeld ble utdannet lege i 1960, ble dr.med. i 1973 og ble spesialist i psykiatri. Han ble i 1967 ansatt som vitenskapelig assistent ved det daværende Institutt for sosialmedisin ved Universitetet i Oslo, som var hans hovedarbeidsplass til han gikk av med pensjon. Han ble etter kort tid forfremmet til amanuensis og deretter til førsteamanuensis i 1973. Han ble professor i 1993. Han har også vært spesiallege i samlivsproblemer og sexologi ved Oslo Helseråd.
Fra 1992 til 2003 virket han fast som rettspsykiater, men også etter dette ble Grünfelds ekspertise innhentet.
Selvbestemt abort, eutanasi
Grünfelds doktoravhandling handlet om kvinner og abort i Norge og ble utgitt i januar 1973 (Legal abort i Norge: Legalt svangerskapsavbrudd i Norge i tidsrommet 1965-1971). Den fikk stor betydning for gjennombruddet av den nye norske lovgivningen om selvbestemt abort som så dagens lys da «abortloven» av 1975 ble endret i 1978.
Han var også styremedlem i Foreningen Retten til en verdig død som arbeider for aktiv dødshjelp.
Annet samfunnsengasjement
Grünfeld hadde et omfattende vitenskapelig forfatterskap og hadde også egne spalter i flere aviser. Han engasjerte seg blant annet i debatten om fremmedfrykt og vakte oppsikt da han fremla en genetisk hypotese om fremmedfrykt. Han drøftet også antisemittismen i samtiden og fryktet at forståelig motstand mot israelsk politikk overfor palestinerne og en sammenkobling av president Bush' midtøstenpolitikk og Israel nørte opp om europeisk antisemittisme. Han mente videre at europeeres dårlige samvittighet for holocaust paradoksalt nok bidro til økt antisemittisme.
Samuel Hahnemann
Samuel Friedrich Christian Hahnemann (født 10. april 1755 i Meißen, Sachsen, død 2. juli 1843 i Paris) var en tysk lege og farmasøyt. Han er kjent som opphavsmannen til homøopati, en alternativ medisinsk behandling der virkestoffer som er ekstremt uttynnet i væske ble påstått å kurere sykdommer.
Oppvekst og utdanning
Christian Friedrich Samuel Hahnemann ble født i Meissen i Sachsen. Faren og flere andre familiemedlemmer levde av å designe og male porselen. Som ung lærte Hahnemann seg engelsk, fransk, italiensk, gresk og latin. Senere levde han av å oversette og undervise i språk, og lærte seg i den forbindelse også "arabisk, gammelsyrisk, kaldeisk og hebraisk". Hahnemann studerte medisin i to år i Leipzig, deretter ett år i Wien.
Et halvt år senere, den 10. august 1779, var han ferdig lege fra universitetet i Erlangen. Hoveoppgaven hans het "Conspectus adfectuum spasmodicorum aetiologicus et therapeuticus", Om årsakene til, og behandling av, kramper.
Sarah Sjöström
Sarah Sjöström (født 17. august 1993 i Handen) er en svensk svømmer. Hun konkurrerer for Södertörns simsällskap i Handen.
Samuel Hahnemann
Yrkesliv
I 1781 etablerte Hahnemann seg som lege i en landsby ved kobbergruvene i Mansfeld i Sachsen, i dag delstaten Sachsen-Anhalt. Han giftet seg med Johanna Henriette Kuchler og fikk 11 barn med henne.
Hahnemann var lite fornøyd med kvaliteten på medisinfaget på den tiden, og var spesielt uenig i at pasienter skulle årelates. Han mente at legeyrket han hadde blitt opplært til noen ganger skadet pasienten mer enn den gavnet:
Sarah Sjöström
Karriere
Sjöström slo igjennom da hun som fjortenåring 22. mars 2008 vant EM-gull på 100 meter butterfly i Eindhoven. Allerede i semifinalen slo hun Anna-Karin Kammerlings svenske rekord da hun noterte 58,38.
Samuel Hahnemann
Yrkesliv
"Min pliktoppfyllenhet vil ikke med lett hjerte la meg behandle de ukjente patologiske tilstander hos mine lidende brødre med disse ukjente medisiner. Tanken på å på denne måten bli en morder eller skadegjører mot livet til mine medmennesker var så grusom for meg, så fryktelig og forstyrrende at jeg helt gav opp min praksis det første året jeg var gift, og beskjeftiget meg kun med kjemi og skriving" Etter å ha oppgitt praksisen rundt 1784, tjente Hahnemann til livets opphold hovedsakelig ved å oversette medisinske lærebøker.
Han reiste rundt i Sachsen i mange år, bodde i mange forskjellige byer og landsbyer, blant annet Dresden, Torgau, Leipzig og Köthen før han til slutt flyttet til Paris i juni 1835.
Gus Ahl
Gus Ahl var en tysk-amerikansk turner.
Han ble amerikansk mester i skranke og svingstang i det tredje nasjonale mesterskapet (UAA) som ble arrangert i USA, i 1890. Han representerte Newark Turnverein.
I 1894 fikk han sølv i skranke, etter at han og Buehler måtte turne om igjen for at dommerne skulle greie å kåre en vinner.
Ahl emigrerte fra Pforzheim i kongedømmet Württembert i Keiserriket Tyskland på 1880-tallet, sammen sin kone og sine foreldre, og slo seg ned i New Jersey-området. Fornavnet Gus er en amerikansk versjon av hans opprinnelige navn, som trolig var Gustav eller Gustaf.
Sarah Sjöström
Karriere
Hun hadde sin OL-debut 9. august 2008 og ble nummer 27 på 100 meter butterfly. Sjöström vant gull på 100 meter fri i ungdoms-OL i 2007.
I sommer-OL 2012 i London vant hun sitt kvalifiseringsheat på 100 m butterfly med tiden 57,27. I finalen endte hun på fjerdeplass med tiden 57.17.
I VM 2015 vant hun 100 meter butterfly på ny verdensrekord 55.64. Hun vant også 50 meter butterfly.
Sjöström ble tildelt Jerringprisen både for 2014 og 2015 og Svenska Dagbladets gullmedalje (Bragdguldet) for både 2015 og 2017.
I Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro vant Sjöström gull i 100 m butterfly med ny verdensrekord med tiden 55.48 søndag 7. august 2016. Hun ble med dette første svenske kvinne med en olympisk gullmedalje i svømming.
Stevie Ray Vaughan
Stephen «Stevie» Ray Vaughan (født 3. oktober 1954 i Dallas, død 27. august 1990 i East Troy i Wisconsin) var en amerikansk bluesmusiker som regnes blant tidenes største gitarister, til tross for at han fikk en aktiv karriere på bare sju år.
Liv og karriere
Vaughan regnet Jimi Hendrix som sin viktigste inspirasjonskilde, og påvirkningen kan spores i Vaughans stil, selv om han bygde videre og skapte sitt helt egne uttrykk.
Oljeboring
Leting
Oljespråket deler under- søkelsesbrønnene i to hovedgrupper: Wildcats; leting på nye prospekter, både i nye områder og i kjente områder med oljeaktivitet. Appraisals; brønner som skal videre undersøke og avgrense tidligere funn.
Stevie Ray Vaughan
Liv og karriere
Vaughan spilte mesteparten av sin musikkarriere sammen med bandet «Double Trouble», hvor han også var vokalist og frontfigur. Blant hans mest kjente låter er «Tin Pan Alley», «Scuttle Buttin'», «Pride and Joy», «Mary Had a Little Lamb» og «Leave My Girl Alone», samt Hendrix-coverne «Little Wing» og «Voodoo Child (Slight Return)».
I 2000 ble han posthumt valgt inn i Blues Hall of Fame, og i 2011 rangerte magasinet Rolling Stone Stevie Ray Vaughan som nummer 12 på sin liste over tidenes 100 største gitarister, mens han i 2003-versjonen av lista besatte sjuendeplasen.
Oljeboring
Boremetoder
Ved knuseboring brukes gjerne et trehodet diamant-bit som knuser bergarten til borekaks. Ved å pumpe boreslam ned gjennom borestrengen og ned i bunnen av hullet presses borekaksen opp til boreriggen for analyse. For å unngå at borehullet raser sammen settes foringsrør ned i borehullet.
Stevie Ray Vaughan
Liv og karriere
Vaughan spilte på en 1959/ 61 Fender Stratocaster. Denne gitaren ble kalt «Number One». Den har omvendt vibratoarm, tykke strenger (0,13–0,58 mm) og er en halv tone nedstemt.
Oljeboring
Boremetoder
Ved turbinboring pumpes boreslammet med høyt trykk ned gjennom borestrengen. Trykket får borekronen til å rotere og dermed knuse bergarten. Denne metoden brukes mye fordi boringen går hurtig i løse formasjoner og fordi borekronen kan festes til et kne-ledd ved retnings-boring.
Ved kjerneboring roteres nedre del av borestrengen slik at det skjæres ut en hel kjerne av borehullet. Dermed kan både porevæsken og formasjonen analyseres svært grundig.
Stevie Ray Vaughan
Liv og karriere
Ved Vaughans første norgesbesøk i 1984 var det meningen at han også skulle spille i Tromsø 26. mars, men denne konserten ble avlyst da de ikke klarte å finne et egnet lokale.
Det var også seriøse planer om å få Vaughan til Tromsø 1. juni 1986, men også denne gangen ble konserten avlyst da både Tromsøhallen og Skarphallen var opptatt den aktuelle datoen.
Det var planlagt at Vaughan skulle spille flere steder i Norge høsten 1986, men de tre konsertene i Bergen (Oleana), Stavanger (De røde sjøhus) og Oslo (kjelleren på Chateau Neuf) ble avlyst på grunn av sykdom.
Stevie Ray Vaughan omkom i en helikopterulykke 27. august 1990 etter å ha spilt en utendørskonsert i Alpine Valley, East Troy Wisconsin. På konserten delte Vaughan scene med Eric Clapton, Buddy Guy, Robert Cray og sin bror, Jimmie Vaughan. Årsak til ulykken var tett tåke og pilotens manglende erfaring med instrumentflygning. Alle ombord i helikopteret omkom, deriblant tre fra Eric Claptons hjelpemannskap.
E-type-asteroide
E-typene har en høy albedo, 0,3 eller høyere, noe som skiller de fra de mer vanlige M-type-asteroidene. Spektret er trekkløst flatt til rødt. E-typene er små; bare tre asteroider har diameter større enn 50 kilometer, og ingen andre har diameter over 25 km. Dette er sannsynligvis fordi de heller stammer fra de ytre delene av opphavslegemet enn kjernen.
Det antas at aubritt-meteoritter stammer fra E-type-asteroider. E-typen kan være relatert til Xe-typen i SMASS-klassifiseringen.
Jerzy Buzek
Jerzy Karol Buzek (født 3. juli 1940 i Smilovice, i det nåværende Tsjekkia) er en polsk politiker. Han er lutheraner og representerer Platforma Obywatelska, et kristendemokratisk og liberalkonservativt parti i Polen. Fra 2009 til 2012 var han president for Europaparlamentet.
Bakgrunn
Jerzy Buzek er professor i tekniske vitenskaper. Han har vært universitetslærer i Opole, Gliwice og Częstochowa i en årrekke og forsker ved det polske Videnskapenes Akademis institutt i Gliwice. I denne tiden var han sterkt engasjert i Solidaritet. I 1972 hadde han forskningsophold ved University of Cambridge. Han var Polens representant ved Det internasjonale energibyråets – program vedrørende virkningen av drivhusgasser (1992–1997). Han organiserte og var formann for et internasjonalt nettverk av 19 institusjoner som arbeider med energi og miljøbeskyttelse (1996).
Buzek var prorektor ved Polonia Universitet i Częstochowa og medstifter av Polens Diplomatskole (2002–2004). Han har skrevet omkring 200 forskningsrapporter, over et halv snes rasjonaliseringsrapporter og har tre patenter innenfor miljøbeskyttelse, energi og prosessteknikk.
Han har æresdoktorgrader fra universitetene i Dortmund, Seoul og Isparta samt fra politekniske læreanstalter i Śląski og Opolskie.
Politisk karriere
Buzek ble valgt inn i Sejmen i 1997, da som representant for Solidaritets valgallianse, som vant valget dette året. Han var Polens statsminister fra 1997 til 2001 og ledet arbeidet med å føre Polen inn i NATO i 1999. Han ledet også forberedelsene til at Polen ble medlem av EU, men hans parti mistet makten ved valget i 2001.
Han ble i 2009 valgt til president for Europaparlamentet med 555 av 644 gyldige stemmer.
Methods of Mayhem
Methods of Mayhem var et nu metal-prosjekt med Mötley Crüe-trommeslageren Tommy Lee. Platen med samme navn kom ut i 1999. De amerikanske rapartistene Kid Rock, Tilo og Lil' Kim er også med i dette prosjektet. Ideen til Methods Of Mayhem fikk Tommy Lee da han satt i fengsel. Han har senere utgitt flere plater under sitt eget navn, da det ikke ble noe mer ut av prosjektet Methods Of Mayhem. Tommy Lee har senere uttalt at han regner denne som sin første soloplate, og ikke et band som først planlagt.
Aimar Sørenssen
Aimar August Sørenssen (født 6. januar 1823 i Christiania, død 2. juni 1908 i Rygge) var en norsk gårdbruker, jurist og politiker for partiet Venstre. Sørenssen er idag mest kjent for sin beslutning om å beslaglegge Hans Jægers roman Fra Kristiania-Bohêmen (1885) og Christian Krohgs roman Albertine i 1886.
Fra 1862 til 1879 var han innvalgt til Stortinget fra Smaalenenes amt. Han var odelstingspresident fra 1874 til 1879.
Aimar A. Sørensen tok juridisk embetseksamen i 1846 og arbeidet som kopist i Arbeidsdepartementet. Fra 1874 var han fogd i Rakkestad, og i perioden 1881–1884 var han sorenskriver i Moss. Fra 1860 til 1871 var han ordfører i Rygge.
Han var sønn av dr. med. Niels Berner Sørenssen og hustru Elisabeth Dorthea Augusta Weidemann. I 1856 ble han gift med Else Petrine Gudmundsen (1825–1911).
Verdikjede
Verdikjede (også kjent som Porters verdikjede eller verdikjeden) er et begrep innenfor forretningsstrategi som brukes for å kartlegge strategiske aktiviteter i en bedrift. Begrepet kan med hell brukes om andre organisasjoner, både ideelle og politiske, men verdikjeden ble i utgangspunktet beregnet på bedrifter som skapte produkter og tjenester til kunder med profitt som mål. Verdikjeden ble først fremstilt av Michael Porter i 1985, i hans bok "Competitive Advantage: Creating and Sustaining Superior Performance", som et analyseverktøy for å kartlegge årsakene til en bedrifts konkurransefortrinn. Modellen har siden blitt forbedret og endret til å kunne brukes på andre områder som for eksempel kostnadsanalyse.
Filosofi
Porter mente at en bedrifts verdikjede var en del av et større verdisystem, hvor også bedriftens kunder og leverandører hadde sine egne verdikjeder. Selv om en bedrift har mer kontroll over sine egne aktiviteter så vil også verdikjedene til de andre aktørene i verdisystemet ha en innvirkning på bedriftens verdiskapning. Leverandøren produserer kanskje produkter som er av lavere kvalitet, men til en pris tilsvarende et høykvalitetsprodukt. Dette fører til at bedriftens sluttprodukt muligens blir av lavere kvalitet fordi råvarematerialet er av dårligere kvalitet, men da til en lavere pris for sluttkunden. En annen effekt av dette blir at leverandøren tar en større del av verdisystemets marginer som ellers kanskje hadde blitt fordelt på de andre aktørene.