cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Enten – Eller
De to bøkenes oppbygning og form henger nøye sammen med egenskapene til personene som har skrevet dem pseudonymt. Den første delen, skrevet av én eller flere "Estetikere", er fragmentert og eklektisk, og dekker en rekke emner. Hovedfokuset er likevel en form for hedonisme hvor egen estetisk nytelse er viktigst. Den andre delen er mer strukturert, og begrenser seg i hovedsak til to lange brev fra Assessor Wilhelm til hans "unge venn", en Estetiker. Her forklarer han fordelene ved det Etiske livet over det Estetiske livet, og forklarer også hvordan det Estetiske bevares, men endrer innhold, i det Etiske.
At tilværelsen utlegges i stadier må ikke forveksles med at Kierkegaard skulle mene at det virkelig var sånn at noen av oss var 100% Spissborgerlig helt til man plutselig blir 100% Estetiker, og at gangen i disse stadiene er en nødvendig gang fra begynnelse til slutt; man kan like godt bli Etiker rett ut av det Spissborgerlige som man kan bli Estetiker.
Første del
Bokens første del gir en skisse av det Estetiske livet fra Estetikerens eget synspunkt. Estetikeren er i stand til å betrakte seg selv på en radikalt forskjellig måte enn hva en såkalt Spissborger er i stand til. Estetikeren er til en viss grad selvbevisst, og har en forakt for et rolig dagligliv, som levd av Spissborgeren. En Spissborgers stemme har aldri kommet til orde hos Kierkegaard. Mest sannsynlig fordi Spissborgeren ikke er seg bevisst å være Spissborger; i det øyeblikk han blir seg dette bevisst, vil han havne enten i det Estetiske eller i det Etiske liv.
Grunnene til at Estetikeren har tatt slik avstand til det Spissborgerlige liv kan rent konkret være mange, men som regel dreier det seg om en eller annen hendelse som rystet grunnmuren i hans liv som Spissborger. Slik har Estetikeren innsett at det Spissborgerlige liv er fortvilelse, og han ønsker å distansere seg fra dette, og enhver mulighet for å igjen bli fortvilet. Som sådan ønsker han å ikke bygge sitt liv på noe annet enn egen nytelse; det finnes alltid en ny kvinne, en ny vin, en ny kamerat å drikke natten vekk med.
Annen del
Annen del er en utlegning som i stor grad dreier seg om en kritikk av det estetiske livet slik det ses med en Etikers øyne. Etikeren har i større grad slått seg til ro med at han er det han er, og tar som sådan ansvar for seg selv. Etikeren er på utsiden meget lik en Spissborger: Han har en jobb, kone og barn, og er ganske så fornøyd med dette. Forskjellen mellom ham og Spissborgeren ligger i at han er seg bevisst å være underlagt alle disse kreftene, og at han har "valgt seg selv i sin evige gyldighet." Han har også valgt seg selv inn igjen i samfunnet fra en tidligere posisjon som Estetiker.
Etikerens kritikk av Estetikeren går i stor grad ut på at også Estetikeren er fortvilet, han er bare ikke alltid klar over dette (selv om fortvilelsen tidvis skinner gjennom). Den klareste utlegningen av dette får man i sammenheng med utlegningen av Keiser Nero, den Aldrende Estetiker.
Avslutningsvis foreligger det også en preken som Etikeren har fått tilsendt fra en venn som er prest. Denne prekenen viser det Religiøse stadiets forrang over det Etiske ved å peke på hvordan man alltid er skyldig overfor gud.
Kulturkanonen
Enten – Eller er tatt opp i den danske kulturkanonen under litteratur.
Berutarube
Berutarube er en vulkan sør på øya Iturup i Kurilene i Russland.
Norgesmesterskapet i boksing 1924
Norgesmesterskapet i boksing 1924 ble arrangert 26-27. april av Østfold Boksekrets i Arbeiderforeningens sal, Fredrikstad og 2.–3. mai av Telemark Boksekrets i Odds turnhall, Skien.
Kongepokalen ble delt ut i tungvekt og vunnet av Otto von Porat.
Javindo
Javindo, også kjent under det mer nedsettende navnet krontjong, var et kreolspråk som ble brukt på øyen Java i Indonesia. Språkets navn er et teleskopord, sammensatt av Java og det nederlandske ordet indo som angir en person med både indonesiske og nederlandske forfedre. Javindo var relatert til petjo, men javindos grammatikk var basert på javansk.
Bernardo Daddi
Bernardo Daddi (født ca. 1290, død 1348) var en tidlig italiensk renessansemaler og lærling hos Giotto. Han var også influert av Sienakunsten til Lorenzetti.
Daddis fødested er ukjent. Han er først nevnt i 1312. Daddi fokuserte på religiøse motiver og altertavler. Et triptyk som han malte i 1328 er i Uffizi, og det er flere tavler i National Gallery of Art og Walters Art Gallery.
Daddi ble den ledende maleren i Firenze i sin generasjon. Hans siste arbeid er tidfestet til 1347, og han døde antagelig året etter.
Avskjed
Avskjed i juridisk (arbeidsrettslig) forstand er det at en arbeidsgiver bringer et arbeidsforhold til opphør med umiddelbar virkning. Dette er i motsetning til oppsigelse da arbeidsforholdet opphører etter en lovbestemt eller nærmere avtalt frist (oppsigelsesfrist). Avskjed benevnes vanligvis i dagligtale med mer folkelige uttrykk, som å «få sparken», «få fyken», «bli jaget hjem» og lignende.
Avskjed etter arbeidsmiljøloven
For at avskjeden skal være rettmessig må arbeidstakeren ha gjort seg skyldig i grovt pliktbrudd eller annet vesentlig mislighold av arbeidsavtalen, jf arbeidsmiljøloven § 15-14. Før avskjed finner sted skal arbeidsgiveren så langt det er praktisk mulig drøfte spørsmålet med arbeidstakeren og med arbeidstakerens tillitsvalgte, med mindre arbeidstakeren selv ikke ønsker dette.
Avskjed skal gis skriftlig, og leveres arbeidstakeren personlig eller sendes til denne i rekommandert brev, jf arbeidsmiljøloven § 15-4. Avskjeden anses for å ha funnet sted når den er kommet frem til arbeidstakeren. Loven setter formkrav til hvordan avskjeden skal utformes. Avskjeden skal således inneholde opplysninger om arbeidstakerens rett til å kreve forhandling og reise søksmål, og om de frister som gjelder for å kreve forhandling og reise søksmål. Dersom disse formkravene ikke er overholdt gjelder det ingen søksmålsfrist.
Det er ikke krav om at avskjeden skal være begrunnet. Arbeidsgiveren må imidlertid gi en slik begrunnelse dersom arbeidstakeren krever det. Begrunnelsen skal gis skriftlig dersom arbeidstakeren krever det.
Arbeidstakeren kan kreve forhandlinger med arbeidsgiveren dersom han mener at avskjeden ikke er rettmessig. Krav om forhandlinger må fremsettes innen to uker etter at arbeidstakeren har mottatt avskjeden. Forhandlingsmøte skal deretter gjennomføres innen to uker. Arbeidsgiveren skal sette opp protokoll fra forhandlingsmøtet. Dersom forhandlingene ikke fører frem kan arbeidstakeren innen 8 uker reise søksmål for tingretten.
I motsetning til ved oppsigelse, har arbeidstakeren ikke rett til å bli i stillingen under tvistens behandling. Retten kan imidlertid etter begjæring fra arbeidstakeren bestemme at han skal gjeninntre i stillingen.
Arbeidstakeren kan i retten nedlegge påstand om at avskjeden skal kjennes ugyldig, slik at han får stillingen tilbake, eller han kan nøye seg med å kreve erstatning. Retten kan avsi dom for erstatning for det lønnstap arbeidstakeren har hatt mens han har vært ute av stillingen og i tillegg for ikke-økonomisk tap.
Selv om avskjeden ikke har vært urettmessig kan retten avsi dom for at arbeidsforholdet skal opphøre. Dette gjelder i de særlige tilfeller der retten etter avveining av partenes interesser finner at det vil være åpenbart urimelig at arbeidsforholdet fortsetter. Også i slike tilfeller vil retten kunne gi arbeidstakeren erstatning for både økonomisk og ikke-økonomisk tap.
Avskjed av embets- eller tjenestemann
Tjenestemannsloven bestemmer at en embets- eller tjenestemann kan avskjediges dersom vedkommende har vist grov uforstand i tjenesten eller grovt har krenket sine tjenesteplikter. Det samme gjelder dersom han eller hun trass i skriftlig advarsel eller irettesettelse gjentatt har krenket sine tjenesteplikter.
En avskjed kan også komme som følge av at tjenestemannen har vist utilbørlig atferd i eller utenfor tjenesten og dermed har vist seg uverdig til sin stilling eller brutt ned den aktelse eller tillit som er nødvendig for stillingen.
Embets- og tjenestemenn kan også bli fradømt stillingen som straff.
Den avskjedigete har klagerett til overordnet forvaltningsorgan. Avskjeden kan som hovedregel ikke iverksettes før klagesaken er avgjort. Det gjelder et unntak dersom vilkårene foreligger for suspensjon. Dersom klageinstansen opprettholder vedtaket om avskjed kan tjenestemannen gå til søksmål. Fristen for å gå til søksmål er 8 uker, men likevel 6 måneder dersom tjenestemannen bare krever erstatning. Søksmålet fører ikke til at tjenestemannen kan stå i stillingen mens saken pågår (den har ikke oppsettende virkning), med mindre retten bestemmer noe annet.
Bogatyrryggen
Bogatyrryggen er en vulkanrygg sentralt på øya Iturup i Kurilene i Russland. Den høyeste toppen på ryggen er Stokap som òg er det høyeste punktet på øya med en høyde på 1634 moh.
Amoydialekt
Amoy (Xiamen) er en dialekt av hokkien som har sin hjemstavn i området i og rundt havnebyen Xiamen («Amoy») sør i provinsen Fujian i Kina. Den ligger ganske nær taiwansk, og utenfor Kina kalles den gjerne hokkien ettersom den er den dialekten av språket hokkien som har høyest prestisje.
Poncho
Poncho (uttales påntsjo) er en ermeløs kappe eller skulderplagg i form av et firkantet teppe med en splitt til å stikke hodet gjennom. Ponchoer blir vanligvis laget av varme, vanntette ulltekstiler, men kan også være for eksempel tynne regnkapper av plastmaterialer. Plagget skal stamme fra Peru og er særlig kjent fra tradisjonelle drakter i Sør-Amerika.
Chamanto er en type dobbeltsidig prydponcho fra Chile, laget av ull med innvevde silketråder. Den mørke sida bæres ut om dagen, den lyse ut om natta. Ordet poncho kommer fra quechua, som igjen er lånt inn fra språket mapudungun, hvor det heter pontro.
Tilsvarende plagg har vært brukt mange steder i verden, og ordet 'poncho' brukes ofte og disse, slik som den romerske 'paenula' (en poncho med hette) og enkle regnponshoer i plast.
Enhuus
Enhuus er en gård på vestre Kråkerøy i Fredrikstad kommune. Den er fra gammel tid av en av de største gårdene på øya. Den var klostergods i katolsk tid, tilhørte senere kronen og var en tid residens for lagmannen i Fredrikstad. Gården ble imidlertid drevet av festebønder i samme slekt gjennom generasjoner. I 1750 ble den overtatt til eie.
Gården har fortsatt betydelig innmark, og leier ut et større antall hyttetomter langs vestkysten og ved Enhuskilen. Den gamle hovedbygningen brant på 1980-tallet og et nytt hovedhus ble oppført.
Enhuskilen er den nordligste av kilene som i nordøstlig retning skjærer seg inn i vestkysten av Kråkerøy, og inneholder hytteområde, campingplass og badestrand.
Fra Rød fortsetter Enhusveien som en direkte fortsettelse av Rødsveien forbi Enhuus gård frem til Kråkerøyveien ved Kråkerøy kirke.
Assyria
Assyria (gammelsyrisk: ܐܬܘܖ) var i oldtiden betegnelsen på området ved Tigris hvor oldtidens assyriske folk bodde. Oldtidens assyrere gjorde seg gjeldende som en sterk politisk makt i området og dannet et rike som mange regner for å være det første virkelige verdensriket.
Assyrerne
Assyrernes kjerneområde var det trekantede området mellom elvene Tigris og Lille Zab. Her lå de viktigste av deres byer, deriblant Assur, som sannsynligvis var rikets første hovedstad, og Ninive. Deres landområde ble utvidet mot sør da de fikk overtaket på babylonerne, mens Babylonia ble utvidet mot nord da babylonerne fikk overtaket.
Assyrerne og babylonerne talte to dialekter av det semittiske språket akkadisk. De skrev med kileskrift. På et senere tidspunkt brukte de arameisk i utstrakt grad.
I dag brukes betegnelsen assyrere om en innfødt befolkning i Irak, Iran, Tyrkia, Syria og i tillegg har flere emigrert til Europa, Amerika og Australia. De hevder å være etterkommere av oldtidens assyrere og snakker et språk som står arameisk nær, men som inneholder visse påvirkninger fra fortidens assyriske språk. De fleste av dem tilhører Den assyriske kirke i øst.
Assyrerne gjorde seg gjeldende innen oldtidens kunst og arkitektur. Innen byggekunst og fremstilling av statuer viste de stor oppfinnsomhet. Assyrerne oppførte imponerende bygninger, og dessuten utviklet de vanningssystemer med store akvedukter. Kunstnere laget statuer av både stein og metall. I palassene ble veggene utsmykket med relieffer som skildret scener fra krig og fred.
Historieskrivning
Assyria nevnes i Bibelen som et av de rikene som hadde kontakt med Israel. Assyrernes historie var trolig godt kjent blant antikkens skribenter, ikke minst grekerne. Herodot skrev en assyrisk historie som nå er gått tapt. I etterfølgende tider var store deler av historien lite kjent og ble først gjenoppdaget på 1800-tallet, da arkeologer for alvor begynte å undersøke ruinene av fortidens byer og å lese de gamle tekstene. Ikke minst de britiske forskerne Henry Layard og Henry Rawlinson var viktige i så måte. Man finner mange opplysninger om felttog og andre begivenheter fra assyrernes egne leirtavler og innskrifter. Til tross for overdrevne lovprisninger av kongenes gjerninger, utgjør tekstene en uvurderlig kilde til kunnskap om riket. Særlig interessante er kongelistene, hvorav flere ble skrevet etter assyrerrikets fall. Derfor har man etter hvert fått et godt bilde av de viktigste trekkene i Assyrias historie.
Assyrerrikets historie
Assyrerriket var i begynnelsen konsentrert rundt byen Assur. Riket fikk trolig ikke noen endelig form før 1400-tallet f.Kr. Det nyassyriske riket ble et imperium som strakte seg over store deler av Midtøsten og Orienten. Assyria og Babylonia hadde et varierende forhold; noen ganger støttet rikene hverandre, og noen ganger var det krig mellom dem. Det var til slutt babylonerne som gav assyrerriket dødsstøtet.
Gammelassyrisk tid
Assur, Ninive og Arbela var viktige byer, og antagelig bystater, i det nordlige Mesopotamia. De befant seg i det området som dannet grunnlaget for assyrerriket. Assyrerne rådde over handelsstasjoner og handelskolonier flere steder i Mesopotamia og Anatolia på denne tiden. En av de første viktige erobrerkongene var Shamshi-Adad I (1800-tallet f.Kr.) Han var opprinnelig en amoritt, men klarte å vinne makten i Assyria gjennom sine erobringer. Etter hvert la han under seg en rekke bystater (Mari, Terqa, Sjubat-Enlil, Ekallate, Ninive, Karana) og hadde til slutt kontrollen over hele det nordlige Mesopotamia. Hans sønn Ishme-Dagan I ble imidlertid beseiret og riket ble underlagt Hammurabi. Babylonernes storhetstid etter Hammurabi ble dog kortvarig. I tiden som fulgte hadde Mitanni-riket en glansperiode.
Monsieur Hulot
Monsieur Hulot er en komisk karakter skapt og spilt av den franske regissøren Jacques Tati.
Rowan Atkinson har sagt at Hulot har vært en inspirasjonskilde til hans figur Mr. Bean.
Assyria
Mellomassyrisk tid
Assyrerne kom sterkt tilbake under Assur-Uballit I og hans etterfølgere. Amarnabrevene vitner om Assur-uballits diplomatiske forbindelser med Egypt. En viktig konge i den følgende tid var Salmanassar I (1200-tallet). Hans sønn og etterfølger var Tukulti-Ninurta I (ca. 1244-ca. 1208), som bygde assyriske militærforlegninger langs hele grensen mot Eufrat og slo hettittene i flere slag i nordvest. Imidlertid ble han drept under en oppstand i hjemlandet.
Deretter gjennomgikk riket en lang skiftende periode med folkevandringer og stridigheter, men også noen fremgangsrike regenter, som Tiglat-Pileser I (ca. 1100). Tiglat-Pileser I gjennomførte en rekke vellykkede felttog bl.a. i fjellområdene i nord for å sikre råvarer og handelsveier og å avskrekke de arameiske stammene, og vestover til Middelhavet. På sørfronten hadde han mindre hell og tapte et slag mot babylonerkongen Nebukadnesar I.
Fra og med denne tiden har man funnet årstekster, hvor assyrerne gjengir viktige hendelser. På denne tiden laget assyrerne også en lovsamling, som blant annet satte strenge regler for hvordan kvinner skulle gå kledd når de gikk omkring utendørs og som foreskrev forskjellige fysiske avstraffelser for en rekke lovbrudd.
Det nyassyriske riket
Den nyassyriske tid var en tid med fremgang for riket. På denne tiden utviklet Assyria seg antagelig til det mektigste riket i verden i sin samtid. Adad-Nirari II og Tukulti-Ninurta II kjempet mot arameerne og sørget for at babylonerne tapte et stort territorium. Det ble allikevel stiftet fredsavtaler mellom assyrerne og babylonerne som skulle vare i en periode fremover. Kong Asurnasirpal II (800-tallet f.kr.) førte en rekke kriger. Mange innskrifter forteller om hans gjerninger og den grusomme behandlingen han gav fienden. Han gjorde Kala til sin hovedstad. Hans sønn og etterfølger Salmanassar III fortsatte krigene og gjorde flere riker tributtpliktige. Han kjempet mye mot arameerne og kongene Ben Hadad II og Hasael. Han hevder i en innskrift å ha mottatt en tributt fra kong Jehu i nordriket i Israel. Salmanassar inngikk også en traktat med Babylonia.
Glutaminsyre
Glutaminsyre er en av de 20 aminosyrene som er byggestener i proteiner. Glutaminsyrens salter kalles glutamater og brukes som smaksforsterkere med E-nummer E621-E628. Glutamat er også den mest utbredte eksitatoriske nevrotransmitter i pattedyrs nervesystem. I hjernen antas glutamat å være involvert i viktige funksjoner som hukommelse og læring.
Norges Vannski- og Wakeboard Forbund
Norges Vannski- og Wakeboard Forbund (NVWF), tidligere Norges Vannskiforbund, er særforbundet for vannskiidrett under Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité (NIF).
Assyria
Det nyassyriske riket
Assyrerne kom sterkt tilbake igjen under Tiglat-Pileser III. Både han og hans etterfølger Salmanassar V kontrollerte store landområder og spilte en viktig rolle i begivenheter i området. I denne tidsperioden ødela assyrerne nordriket i Israel.
Deretter fulgte Sargon II og hans etterkommere. Sargon hadde vekslende hell med sin krigføring, men han klarte i høy grad å holde tilbake trusselen fra Urartu. Han fikk endog perserne til å betale tributt. Med tiden kontrollerte han så å si hele Midtøsten. Den babylonske kong Merodak-Baladan II kjempet imot assyrerne på denne tiden.
Sargon ble etterfulgt av sønnen Sankerib. Sankerib gjorde mye for å opprettholde det riket hans far hadde grunnlagt. Han utkjempet en rekke kriger, også mot Egypt. Bibelen forteller om det angrepet Sankerib rettet mot sørrikets konge Hiskia. Sankerib sørget for at Merodak-Baladan til sist ble sendt i landflyktighet.
Sankerib ble til sist myrdet og etterfulgt av sønnen Asarhaddon. Asarhaddon var mye plaget av sykdom, men han utførte viktige ting i løpet av sin regjeringstid. Han sørget for å gjenoppbygge Babylon. Han bekjempet skyterne i øst og kimmerne i nord. Han oppnådde også å få innflytelse over Egypt.
Norges Vannski- og Wakeboard Forbund
Forbundet ble stiftet i 1961, og har som visjon (vedtatt 2001) at: «gjennom nytenkning og endring ha hoved fokus på at vårt arbeid skal skape aktivitet. Forbundet skal i best mulig grad lytte til signaler fra brukerne, nemlig klubber, medlemmer og andre som ønsker å utøve sporten. Gjennom å skape aktivitet skal vannskisporten bidra til å spre glede og verdi for løpere, funksjonærer, tillitsvalgte, ansatte, samarbeidspartene og samfunnet ellers».
Assyria
Det nyassyriske riket
Asarhaddon døde mens han var på reise og sønnen Assurbanipal etterfulgte ham. Assurbanipal regnes for den største av assyrerkongene. Selv holdt han seg stort sett i ro hjemme, mens han ledet operasjoner rundt omkring i riket. Han hadde kontakt med Lydias konge Gyges. Da Gyges allierte seg med egypterne mot Assyria, trakk Assurbanipal støtten tilbake, og Lydia ble invadert av kimmererne.
Sent på 600-tallet f.Kr., da Assurbanipal var død, begynte riket å gå i oppløsning. Hans to tvillingsønner etterfulgte ham i tur og orden som konger, samtidig som det oppstod stridigheter om makten. Til sist ble Assyria angrepet av hærene til babylonernes konge Nabopolassar og medernes konge Kyaxares, som inntok, plyndret og la de mektige assyrerbyene Assur, Kalhu og Ninive i aske. Assur-Uballit II gjorde et forsøk på å fortsette rikets styre fra Karan, men tapte makten etter ganske kort tid.
Norges Vannski- og Wakeboard Forbund
I 1976 ble forbundet tatt opp av NIF, og ble særforbund i 1984. Administrasjonen er på Idrettens Hus på Ullevaal Stadion i Oslo.
Forbundet organiserer idrettsgrenene: klassisk, barfot og wakeboard. Pr 2018 har forbundet en medlemsmasse på ca 2400 medlemmer fordelt på 20 klubber.
Nåværende president i forbundet er Lars Andreas Marthinsen (fungerende fra 4. november 2017, valgt på tinget 4. november 2017).
Tidligere presidenter har vært:
Marin Alpin
Marin Alpin er et norsk selskap som driver med design samt produksjon av marine og alpine sportsklær. Det er hjemmehørende i Stavern, Larvik kommune. Marin Alpin ble grunnlagt i 1989 av Stavern-mannen Per Olav Myhrvoll og Porsgrunns-mannen Gisle Dyhre. Marin Alpin består av tre avdelinger: Sport and Leisurewear, Businessline samt et gave- og profilbyrå. Daglig leder er Safet Cehajic.
Marin Alpin eier et 2 000 kvadratmeter stort lager på Risøya. Det har tyve ansatte i Stavern samt opptil seksti sommervikarer. Selskapet står også for driften av «Båtisen», foruten å betjene syv utsalgssteder i Stavern samt Helgeroa og for første gang i Nevlunghavn. Det har i 2008 åpnet ny butikk.
Klærne blir produsert i Kina. Marin Alpin selger til større forhandlernett, dekker 200 butikker over hele Norge samt distribuerer til Sverige. Marin Alpin omsetter for mer enn seksti millioner kroner, med et resultat på tre millioner i 2007 samt ti millioner i egenkapital. Målet er en omsetning på åtti millioner kroner de neste årene.
Nils Halleland
Som utøver på elektrisk og akustisk gitar, dobro, mandolin og lapsteel har han bidratt på en rekke studioinnpillinger, radio/TV-sendinger og turneer i flere land. Han har også produsert flere plateinnspillinger. Noen av artistene han har samarbeidet med er: Trond Granlund, Bill Booth, Somebody's Darling, Henning Kvitnes, Tom Pacheco, Eriksen, Steinar Albrigtsen, Bob Woodruff, Stein Ove Berg, Torry Enghs, G. Thomas, Ida Lind, Lynni Treekrem, Matpackers, Geir Wentzel, m. fl.
Han har bl. a. skrevet musikk til flere av nynorskforfatteren Ingvar Moe sine dikt og komponert musikken til teaterstykket "Kongen frå Etne" av Johannes Heggland.
Han har også bidratt som arrangør og komponist på flere utgivelser med populærmusikk.
Fra 1980 var han med å etablere flere selskaper innenfor musikkbransjen: Englund Musikk AS, Musikkbørsen, DM Audio AS, AM Produkter (nå Hønefoss Lyd AS).
Halleland er medeier og styreleder i ABC studio, Lydloftet AS og Halvnote AS, samt styreleder i stiftelsen Etne Bustadskiping. Han var kultursjef i Etne kommune fram til 2018.
Petjo
Petjo, også kjent som petjoh, petjok og pecok er et kreolspråk som fremdeles brukes noe av indos i Indonesia og Nederland. Petjo er ikke det samme som det utdødde javindo. Språket er basert på nederlandsk, javansk og betawi, med en grammatikk bygget på malayisk. Språket forventes å være utdødd ved slutten av det 21. århundre.
Skepi
Skepi var et kreolspråk basert på zeeuws som ble brukt i området rundt Essequibo i Guyana. Skepi-språklige og berbice-nederlandskspråklige kunne ikke forstå hverandre.
Språket regnes som utdødd, den siste som snakket språket døde i 1998. Guyana er en tidligere nederlandsk koloni der VOC drev handel med plantasjeeiere fra Zeeland. Språket ble brukt av slaver fra disse plantasjene og deres etterkommere.
Wisła Płock (håndball)
Wisła Płock er en håndballklubb i byen Płock i Masoviske voivodskap i Polen. Klubben ble etablert i 1964 og utgjør håndballavdelingen i idrettslaget Wisła Płock. Klubben er polsk mester sju ganger, i 1995, 2002, 2004, 2005, 2006, 2008 og 2011. Den norske landslagsspilleren Vegard Samdahl spilte for klubben fra 2009 til 2011. Den norske landslagsspilleren Christian Spanne spilte for klubben fra 2011 til 2013.
Invalidenfriedhof
Invalidenfriedhof er en gravlund i Berlin-bydelen Mitte anlagt i 1748. Den ligger mellom Scharnhorststraße og Berlin-Spandauer Schifffahrtskanal, nord for det føderale nærings- og teknologidepartementet. Hele gravlunden er fredet.
Invalidenfriedhof hører til de eldste gravlundene i Berlin, den ble etablert i 1748 etter ordre fra Fredrik den store som gravsted for de skadede og invalide fra Den østerrikske arvefølgekrig og som bodde på et pleiehjem («Invalidenhaus») i nærheten. Gravlunden og dens historie er nært knyttet til prøyssisk militærhistorie og Revolusjonskrigene fra 1813–1815. Blant det første prominente prøyssiske militære som ble begravet er her Bogislav Friedrich Emanuel von Tauentzien.
Anlegget ble skadet i løpet av andre verdenskrig, men betydelig skade ble gravlunden først påført da den ble vandalisert av det kommunistiske regimet i den sovjetiske okkupasjonssonen under den kalde krigen. Dette skyldtes spesielt at kommunistregimet bygget Berlinmuren tvers gjennom gravlunden. Rundt 230 graver eksisterer fremdeles. En forening har siden 1992 arbeidet for å restaurere anleggene og gravene.
Kjente personer
I kronologisk orden:
Anárjohka nasjonalpark
Anárjohka nasjonalpark  (nordsamisk Anárjoga álbmotmeacci) er en norsk nasjonalpark som ligger sørøst på Finnmarksvidda; langs elven Anárjohka, ved grensen til Finland. Parken ble vedtatt opprettet 19. desember 1975, men vedtaket trådte først i kraft 1. april 1976; derfor kan begge årstall forekomme i omtale av nasjonalparken, for «''å bevare et stykke av Finnmarksvidda med et representativt utvalg av de naturtyper som forekommer der, så som furuskog, bjørkeskog og vidde med kratt, myr, vatn, elver og låge fjell. Dyre- og plantelivet skal få utvikle seg mest mulig fritt uten menneskelig påvirkning. ''» og den dekker et område på 1409 km².
Nasjonalparken ligger i kommunene Karasjok og Kautokeino; og den grenser opp til Lemmenjoki nasjonalpark i Finland. Parken endret navn fra Øvre Anarjokka nasjonalpark til Anárjoga álbmotmeacci/Anárjohka nasjonalpark i juli 2021.
Geografi, landskap, geologi
Anárjohka utgjør en del av Finnmarksvidda og preges av bjørkeskog og furumoer, store myrer og mange vann. Vidda utgjør et flatt platå med flere rolige, lave høgdedrag. Myr, vann og skogløs vidde utgjør halvparten av nasjonalparken. Myrene kan være flere kilometer lange, og er da et hinder for ferdsel.
Gavdnjajávri er den største innsjøen i området, og det er i alt over 700 vann. Flere elver har sitt utspring her. De største elvene fra nasjonalparken er Skiehččánjohka, Anárjohka, Gorsjohka, Bávttajohka og Kárášjohka som alle renner ned og forbi Karasjok og danner Deatnu (Tanaelva).
Flora og fauna
Nasjonalparken har stort innslag av østlig vegetasjon, som f.eks. storveronika, sibirturt, finnmarksfrøstjerne, russefrøstjerne, lappflokk, lappsoleie, dvergmaigull og brannmyrull.
Fuglelivet er rikt og variert, og også dette er delvis østlig orientert.
Elgen er det største pattedyret i området og er å finne i området hele året. Elgen har sine vinterbeiteområder i Anarjok og Gorsjokdalen der den de senere år har økt i antall og tildels kommer i konflikt med reindrifta i området. Bjørn overvintrer og yngler her og jerv finnes som streifdyr og har også yngling i området. Rødrev, røyskatt og smågnagere er vanlig. Musearten rødmus, som ellers har sin vanligste utbredelse i Sibir, har en av få norske bestander her.
Kulturminner
Området har vært brukt av samene til veiding og reindrift så langt tilbake som man kjenner kilder. Det er også dokumentert boplasser fra steinalderen og fram til vår tid.
En ikke drivverdig gullgraving på 1960-tallet er en parentes i områdets historie.
Adkomst
Nasjonalparken er lite tilrettelagt for friluftsliv, men det finnes noen turmuligheter. Ellers er adkomst til nasjonalparken via tettstedet Karasjok, derfra går turen 17 kilometer mot Finland og tar av oppover langs Anárjohka på norsk side. Her følges en grusvei 7 mil oppover dalen der veien slutter, herfra er det omtrent 5 kilometer å gå inn til nasjonalparkgrensa. Et annet alternativ er å ta av fra Anárjohkveien oppetter elva Gorsjohka eller langs veien som går ca. 12 kilometer oppover Gorsjokdalen. Fra veis ende i Gorsjokdalen er det ca. 15 kilometer til nasjonalparkgrensa og er da oppe på fjellet Galmmat.
Det går også an å gå til nasjonalparken fra Guovdageaidnu (Ávži eller Šihččajávri), men det er en del lenger og vil normalt kreve overnatting på vegen. Det er noe kortere å gå til nasjonalparken fra finsk side.
Reindrift
I nasjonalparken er det vinterbeiteområde for reindrifta.
Patricia Emonet
Patricia Emonet (født 22. eller 23. juli 1956 i Sallanches) er en tidligere fransk alpinist.
Steinerskolen i Bærum
Steinerskolen i Bærum er en steinerskole på Grav i Bærum som bruker lokalene til tidligere Grav gård. I ettertid er det bygget to nybygg for ungdomsskolen, videregående og grunnskole.
Historikk
Steinerskolen i Bærum startet undervisning i august 1971 med fire klasser.
Det første nybygget ble tegnet av foreldreparet Molle og Per Cappelen. Siden har arkitekten Jan Arve Andersen tegnet småklassebygget og utvidelsen av Cappelenhuset. Låven er innredet til administrasjon og undervisningsrom ved hjelp av Jan Arve Andersen.
I dag har skolen over 300 elever fordelt på 13 årstrinn, fra 1. klasse til 3. videregående. På gården er det også tre barnehageavdelinger og fritidshjem for 1.-4. klasse.
Steinerskolen i Bærum er i tillegg kjent for sitt julemarked. Markedet er en årlig tradisjon som trekker til seg store mengder besøkende. Skolens lokaler blir omdannet til salgsboder og temarom. Hest og kjerre er en av attraksjonene som foregår ute på skoleplassen.
Borgerjournalistikk
Borgerjournalistikk, også kjent som grasrotjournalistikk eller dugnadsjournalistikk, er når publikum selv bidrar til nyhetsbildet gjennom å innhente, rapportere, analysere og kringkaste nyheter og informasjon. Borgerjournalistikk har vokst frem som et alternativ til eller supplement til tradisjonelle medier for å fremme en bredere og mer uavhengig nyhetsdekning, spesielt innenfor områdene der borgerne selv er eksperter på det de rapporterer om, har andre vinklinger og perspektiver på stoffet eller sitter nærmere kilder og/eller lokalstoff.
Borgerjournalistikk forveksles ofte med blogging, leserinnlegg og artikkelkommentarer, men er en egen sjanger innenfor brukergenerert innhold. Borgerjournalister bidrar til nyhetsbildet gjennom å publisere tekst, foto, og video på egen blogg, på et nettforum, en fildelingstjeneste eller på et spesialisert borgerjournalistisk nettsted.
Hvis flere borgerjournalister samarbeider på dugnadsbaserte nettsteder omtales systemene som tillater interaksjonen for sosiale teknologier, og selve aktiviteten som crowdsourcing.
Hva er borgerjournalistikk?
Det er ulike oppfatninger om hva som omfattes av begrepet "borgerjournalistikk". Noen vil legge mest vekt på hvorvidt det som publiseres er egnet til å påvirke nyhetsbildet, mens andre vil vektlegge i hvilken grad det endelige produktet, det være seg en artikkel eller video, ligner på tradisjonell journalistikk slik man kjenner det fra kommersielle medier. Mange vil hevde at detaljerte øyenvitnebeskrivelser eller oversatte nyheter fra utlandet publisert på egen blogg eller på dugnadsbaserte nettsteder slik som Wikinews er typiske eksempler på borgerjournalistikk.
Som med profesjonell journalistikk vil kvaliteten på borgerjournalistikk variere, og avhenge av den som skriver og hvor mye tid som er lagt ned før publisering. Ofte vil borgerjournalistikk ta en form som minner om nyhetsoppdateringer fra for eksempel Bloomberg LP, hvor viktige markedsfakta blir publisert kort og konsist så raskt som mulig. I motsetning til profesjonelle journalister som vanligvis publiserer hos sin arbeidsgiver, publiserer borgerjournalister sitt materiale på egen blogg, i et nettforum, på en fildelingstjeneste slik som YouTube, eller på et eget borgerjournalistisk nettsted. På samme måte som nyhetsbyråer oppdaterer og av og til korrigerer sine første rapporter om en begivenhet, vil borgerjournalistiske publikasjoner ofte bli gradvis utvidet og forbedret, enten av den opprinnelige skribenten eller av andre som har tilgang til bedre informasjon etter hvert som saken utvikler seg. Det finnes ingen fasit på hvordan en borgerjournalist bør velge å formidle et tema eller en nyhet, og borgerjournalister benytter seg derfor av et vidt spekter av stilarter på samme måte som journalister gjør det. Noen borgerjournalister foretrekker å dobbeltsjekke opplysninger før publisering slik det er vanlig blant profesjonelle journalister, mens andre foretrekker å gjøre informasjon tilgjengelig umiddelbart og overlater til andre å korrigere eventuelle feil.
Da mange borgerjounalister er mer aktive brukere av internett enn de fleste journalister, kjennetegnes borgerjournalistikk av at det ofte er bedre kildehenvisninger en det som er vanlig i tradisjonelle medier, gjerne med direkte lenker til originalkilder slik som pressemeldinger, utenlandske nyhetspublikasjoner eller forskningsrapporter. Med borgerjournalistikk er det derfor ofte lettere for leseren å vurdere om bildet som tegnes av nyhetsformidleren samstemmer med tilgjengelige fakta. Ved at detaljer om originalkilder ikke holdes skjult kan leseren også selv lettere kunne sette seg inn i faktagrunnlaget, og slik gjøre seg opp en opp en selvstendig mening.
Det er ingen enighet om hvilken sjanger og metode som er best egnet for borgerjournalistikk. Hva som representerer god, og hva som representerer dårlig borgerjournalisme vurderes også forskjellig av ulike lesere.
De som er tilhengerne av borgerjournalistikk fremhever fordelen ved at borgerjournalisme i større grad enn tradisjonell journalisme er transparent, og at stoff i mindre grad blir servert "ferdigtygd" for leseren uten detaljerte kildehenvisninger. Borgerjournalister selv er ofte også opptatt av at det stilles spørsmål ved objektiviteten til etablerte medier, og mange mener borgerjournalisme kan bidra til at viktige saker og fakta som ellers blir fortiet eller lite omtalt i tradisjonelle medier, får oppmerksomhet. Tilhengere av borgerjournalisme påpeker også at det ved dugnadsprosjekter slik som for eksempel Wikinews eller nyhetsforum hvor det kan være hundrevis av bidragsytere, er mulig å sammenfatte detaljert informasjon om en nyhetssak mye raskere enn det som er mulig ved hjelp av tradisjonell journalistikk, hvor det som regel ikke er mer enn en håndfull journalister som samarbeider om en enkelt sak. At ansatte fra internasjonale nyhetsbyråer i økende grad blir observert som deltagere på private nettfora hvor nyheter blir rapportert og analysert tolkes av noen som en indikasjon på at borgerjournalistikk allerede har fått betydelig innflytelse på det internasjonale nyhetsbildet.
Kritikk
Kritikere av borgerjournalistikk er ofte selv journalister, og hevder gjerne at det er nødvendig med spesialutdannelse for å kunne rapportere nyheter tilfredsstillende. Videre hevder kritikere av borgerjounalistikk ofte at vanlige borgere har liten troverdighet sammenlignet med profesjonelle journalister som er betalt for å skrive om bestemte saker, ofte under veiledning av en erfaren redaktør.
Noen borgerjournalister mener imidlertid at norske medier ikke er noe godt utgangspunkt når det gjelder kvalitet og etikk, og at borgerjournalister i Norge vil være best tjent med å distansere seg fra norske pressetradisjoner.
Diskusjonen som foregår om borgerjournalistikk minner på mange måter om diskusjonen omkring Wikipedia. Noen argumenterer for at det ikke er mulig å få til noe nyttig og informativt ved å la hvem som helst slippe til med sin kunnskap, mens andre vil hevde at dette er mulig. Noen hevder demokratiseringen av medielandskapet er uheldig, mens andre ønsker forandringene velkommen.
Nettsteder internasjonalt
I flere land har borgerjournalistikk allerede hatt stor gjennomslagskraft. Den sørkoreanske borgeravisen OhmyNews som har over 80 000 bidragsytere er kanskje det borgerjournalistiske nettstedet som er best kjent i Norge. Den engelske utgaven av Wikinews vokser også raskt, og artiklene er som på Wikipedia ofte et resultat av mindre bidrag fra flere bidragsytere. Den norske utgaven Wikinytt har relativt liten aktivitet. I februar 2008 lanserte CNN nettstedet iReport.com, hvor alle som vil kan laste opp egenproduserte nyhetsartikler, foto og videoer uten forhåndsredigering, og hvor CNN kan bruke innsendt materiale i sine globale nyhetssendinger.
Som med andre samfunnstrender, henger utviklingen av borgerjournalistikk i Norge foreløpig litt etter utviklingen i andre land det er naturlig å sammenligne seg med. Mens for eksempel uavhengige politiske bloggere har hatt betydelig innflytelse på nyhetsbildet i de siste valgkampene i USA, har noe lignende ikke forekommet i Norge enda. Det har vært foreslått at dette kan kan ha sammenheng med det relativt lave folketallet i Norge, og den generelle negative holdningen blant norske journalister til publikumdeltagelse i samfunnsdebatten. En annen årsak kan være at mange nordmenn har vokst opp i en tid da staten hadde monopol på kringkasting, og derfor foretrekker nyheter i et ensrettet format.
Norske nettsteder
Noen eksempler på norske nettsteder som har vært pionerer innenfor borgerjournalistikk i Norge er Document.no, Borgerjournalistene.org , Root.no , Viamag.net , ABC Nyheter , iNorden.no og Deldet.no. I tillegg publiserer en rekke mindre norske nettsteder og enkeltblogger materiale som av mange vil regnes som borgerjournalistikk.
FM Belfast
FM Belfast er et islandsk indieband innen sjangeren elektronika. Bandet ble stiftet i 2005 som en duett mellom Lóa Hlín Hjálmtýsdóttir og Árni Rúnar Hlöðversson. De ga ut albumet How To Make Friends høsten 2008. FM Belfast har spilt på Iceland Airwaves (2006, 2007 og 2008) og By:Larm i 2008.
Medlemmene varierer litt; fra 3 til 8. De faste medlemmene er:
Dessuten er Sveinbjorn Hermann Pálsson (Terrordisco), Örvar Þóreyjarson Smárason (múm, Borko, Skakkamanage), Björn Kristjánsson (múm, Borko, Skakkamanage), Birgitta Birgisdóttir og Eiríkur Orri (múm, Kira Kira, Benni Hemm Hemm) med.
Norgesmesterskapet i boksing 1925
Norgesmesterskapet i boksing 1925 ble arrangert 28.–29. mars av Oslo Boksekrets i Turnhallen, Oslo.
Kongepokalen ble delt ut i fluevekt og vunnet av Fredrik Sofus Michelsen.
Adolf Øien
Adolf Øien (født 9. oktober 1849 i Trondhjem, død 19. november 1918 i Stockholm) var en norsk industrimann, skipsreder og velgjører.
Bakgrunn
Adolf Øien kom fra en velstående handelsfamilie i Trondheim. Farfaren kom til Melhus og Skogn som husmann, mens faren slo seg opp som handelsmann i Trondheim, blant annet innen brennevin.
Adolf Øien gikk Trondhjems borgerlige realskole og dro i 1866 til Christiania for å gå en forberedende klasse ved Peter Qvams latin- og realskole og bli opptatt ved Krigsskolen. Han kom imidlertid ikke inn, fordi han var nærsynt. Han arbeidet så som kontorbetjent i hjembyen.
Han ble i 1882 gift med Karen Emilie Evensen. De hadde ingen barn. Paret bodde i Trondheim, men tilbrakte mye av tida på deres landsted på Midtsand i Malvik.
Forretningsmann
I 1876 etablerte han firmaet Øien & Wahl sammen med kompanjongen Ingebrigt Wahl. De drev allsidig handel i Sandgata, med vareslag som jernvare, kjemikalier, bygningsartikler, sprengstoff m.m.
Etter hvert ekspanderte Øien virksomheten til å gjelde industriproduksjon: Han grunnla Ihlens Dampsæbefabrik (1878), Trondhjems Traadspigerfabrik, Trondhjems Børste- & Penselfabrik og ikke minst så han muligheter innafor metallurgi/elektrokjemisk industri basert på den nye elektrisiteten. A/S Ilens smelteverk ble grunnlagt i 1907 av Øien og hans kompanjonger.
Adolf Øien var med å opprette Dampskipsrederiet Ivanhoe og seinere ble han sentral i Det Selmerske Dampskibsselskab. Han bekledte ei lang rekke styreposisjoner i bankvesen og i handelsvirksomhet for øvrig i Trondheim. I tillegg var han aktiv i lokalpolitikken og var medlem av bystyret i 16 år. Det er karakteristisk at han på folkemunne ble omtalt som «halve byen».
Med sin gode forretningsnese opparbeidet Øien seg en formue som ble realisert ved hans død like etter første verdenskrig. Siden en stor del av verdiene var knytta til skipsfart ble disse realisert til uvanlig høge priser. Hadde generalkonsulen gått bort et år seinere, ville verdien vært ubetydelig.
I 1912 ble han svensk konsul og 1918 generalkonsul i Trondhjem. I mai 1918 skrev ekteparet Øien sitt testamente, og i løpet av et halvt år var de begge døde.
Adolf Øien ble gravlagt ved sin hustrus side på Malvik kirkegård, og til begravelsen ble det satt opp ekstratog fra Trondhjem.
Øien var kommandør av St. Olavs Orden, ridder av Dannebrogordenen og Officier d'Académie Française, og hadde dessuten kroningsmedaljen.
I 2018 åpnet Sverresborg Trøndelag Folkemuseum en permanent utstilling viet Adolf Øien. De innredet en leilighet med hans møbler i museets byavdeling.
Legater
Etter Adolf Øien og hustru finnes det flere kapitalsterke fond. De fire største er:
Disse har gjennom en årrekke støtta ulike tiltak i Trondheim med betydelige overføringer. Siden handelens fremme var et sentralt anliggende for giverne, har etablering og utvikling av merkantil utdanning vært et felt som har vært spesielt tilgodesett. For å hedre en av byens store velgjørere, het da også det tidligere Trondhjems handelsgymnasium/Trondheim økonomiske gymnas Adolf Øiens skole fra 1976 til 2009.
Trivia
Adolf Øiens veg ligger på Risvollan, sørøst for Trondheim sentrum.
Judytsjvumtsjorr
Judytsjvumtsjorr (russisk: Юдычвумчорр) er et fjell i fjellmassivet Khibiny i Murmansk oblast i Russland. Høyeste punkt er 1200 moh. Judytsjvumtsjorr er det høyeste fjellet på Kolahalvøya.
Fylkesvei 453
Fylkesvei 453 (Fv453) går mellom Ryen i Kristiansand og Vennesla. Veien er 11,3 km lang.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Litteraturåret 1861
Litteraturåret 1861 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1861.
Fødsler
|| forfatter og psykoanalytiker som skrev skjønnlitteratur, sakprosa og essay ||align=center|75 ||align=center| ||
Fartsområde
Fartsområde et nærmere definert farvann et skip kan trafikkere. Fartsområdet skipet kan trafikkere får direkte betydning for hva slags konstruksjon, utrustning, bemanning og drift skipet må ha. Både skipet og mannskapet må ha sertifikater for fartsområdet skipet skal operere.
Fartsområdene bestemmes av forskrift om fartsområde, som ble fastsatt av Nærings- og fiskeridepartementet 4. november 1981 og trådte i kraft 1. januar 1982. Forskriften har senere blitt løpende oppdatert..
De ulike fartsområdene
Forskrift om fartsområde definerer følgende fartsområder:
Skolens sangbok
Med et allsidig utvalg norske sanger har boken vært en formidler av den norske sangskatten, og ved å gi skolebarn felles kunnskap om norske sanger har den vært ansett som et element i den norske nasjonsbyggingen.
Noen utgaver av Mads Bergs skolesangbok
Førsteutgaven som kom i 1914 under tittelen Skolens sangbok / samlet av Mads Berg hadde 160 sider med sangtekster og noter for en- og tostemmige melodier.
En ny, utvidet utgave i 1929 hadde 199 sider. Samme året kom det ut et tillegg; Tillegg til Mads Berg: Skolens sangbok med metodiske anvisninger for sangundervisningen samt en del trestemmige sanger, på 32 sider. Dette tillegget ble seinere tatt inn som en del av boken.
I 1933 var boken kommet ut i 342 000 eksemplarer, den hadde da 231 sider med illustrasjoner.
Utgavene fra 1940 hadde 256 sider musikk og en tilleggsdel på 29 sider. Dette året kom sangboken i to målformer; bokmål og nynorsk:
Med utgaven Skule-songbok : med metodisk rettleiing for opplæring i song / av Mads Berg i 1952 var boka trykt i 693 000 eksemplarer.
I 1954 kom en ny utgave ved Arnfinn og Åse Klakegg; Skolens sangbok : med metodisk rettledning for undervisning i sang og musikk / Mads Berg.
Utgaven ved Klagegg kom òg på nynorsk som Skulesongbok : med metodisk rettleiing for opplæringa i song og musikk / Mads Berg. 26. utgave fra 1966 hadde 350 sider, av dette 25 sider metodikk. Den tilsvarende bokmålsutgaven kom i 12. opplag så seint som 1995, merket «For folkeskolens 2.-9. skoleår».
Annet
I 1946 gav Arild Sandvold ut boken Sangen har lysning med piano- eller orgelakkompagnement til de mest kjente melodiene i skolesangboka til Mads Berg.
Akheloos (kommune)
Akheloos (gresk: Αχελώος) er en tidligere kommune i prefekturet Karditsa i Thessalia i Hellas. Siden reformen i lokalstyre i 2011 er den i dag en del av kommunen Argithea som en kommunal enhet.
Gåsværulykka
Gåsværulykka var en ulykke som skjedde 22. mai 1941 på Gåsvær i Vikna. Da tok noen fiskere i land en gjenstand som de hadde fått i garnet. Den lignet på en flottør, men var en mine. Gjenstanden eksploderte, og 12 mennesker omkom, 5 av disse var barn.
Vesicularia (bladmoser)
Vesicularia er en gruppe bladmoser i flettemosefamilien. Det er små til mellomstore planter.
Toppen
Toppen finnes flere steder og har flere betydninger:
Krigsfortjenestemedaljen
Krigsfortjenestemedaljen (Kriegsverdienstmedaille) er en medalje fra det tredje rike.
Historie
Medaljen ble introdusert 19. august 1940, 10 måneder etter at det tredje riket hadde innstiftet Krigsfortjenestekorset (KvK). Dette ble bestemt da det høye antallet personer, da spesielt sivile, som hadde mottatt KvK gjorde at korset ble mindre anerkjent og prestisjen ved å motta korset sank. Adolf Hitler innså dette og bestemte seg derfor for å komme med en ny lavere klasse av medaljen; Krigsfortjenestemedaljen.
Design
Medaljen er rund og produsert i buntmetall. Advers viser KvK uten sverd, mens revers har teksten: «Fur Kriegsverdienst 1939» (For krigsfortjeneste 1939). Medaljen har samme medaljebånd som KvK, men har i tillegg en tynn rød stripe midt på båndet. Båndet kom i 2 bredder.
Utdeling
Medaljen var kun ment til sivile for innsatsen de gjorde for Tyskland under den andre verdenskrig. Den var spesielt ment for arbeidere som jobbet i fabrikker o.l. som produserte nødvendig utstyr til det tredje riket.
Liu Changqing
Liu Changqing (tradisjonell kinesisk: 刘长卿; forenklet kinesisk: 刘长卿; pinyin: Liu Chángqīng, født i 709 i Xuancheng i det som er dagens provins Anhui i Kina, død 785) var en kinesisk poet under Tang-dynastiet.