cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pascal Jolyot
Pascal Jolyot (født 26. juli 1958 i Fontainebleau), fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva og 1984 i Los Angeles.
Jolyot ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1980 i Moskva. Han var med på det franske laget som vant lagkonkurransen i florett foran Sovjetunionen og Polen. De andre på laget var Philippe Bonnin, Bruno Boscherie, Didier Flament og Frédéric Pietruszka. I den individuelle konkurransen i florett ble han nummer to bak Vladimir Smirnov fra Sovjetunionen.
Fire år senere, under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, vant han en bronsemedalje i lagkonkurransen i florett med det franske laget som kom på tredjeplass bak Italia og Vest-Tyskland.
Skjefte (skytevåpen)
Et skjefte er en del av et skytevåpen som skytteren kan holde i for å sikte og ta opp rekyl. Glidekassen festes ofte til skjeftet.
For langvåpen (rifle og hagle) deles skjeftet ofte inn i forskjefte og bakskjefte (sistnevnte ofte kalt kolbe ). Stokk benyttes også om skjefter for langvåpen. Betegnelsene kan samskrives ved å bruke prefiks som rifle-, hagle- eller gevær- (for eksempel rifleskjefte, hagleskjefte eller geværskjefte). Prefikset gevær kan da vise til skjefter både for rifle- og haglegevær.
Historie og etymologi
Av de tre begrepene skjefte, kolbe og stokk, så er trolig skjefte det mest brukte uttrykket på norsk for å beskrive et helt geværskjefte. Ordet skjefte stammer fra tyske Schaft. Kolbe kan noen ganger vise til hele skjeftet, men refererer som oftest bare til den bakre delen av skjeftet.
Den fremre delen av skjeftet kalles forskjefte på norsk.
Det har også gradvis blitt mer vanlig å bruke ordet stokk på norsk, trolig etter påvirkning fra engelsk. Stokk stammer fra det tyske ordet Stock (som betyr trestamme), og kan i forbindelse med skytevåpen spores tilbake til 1571.
Tidlige håndkanoner hadde en enkel trestokk montert bakpå kanonen som fungerte som et håndtak til å sikte med. Formen som sees på geværskjefter i dag begynte å utvikle seg med innføringen av arkebusen, en luntelås som hadde lengre løp og en faktisk låsemekanisme, i motsetning til håndkanonen hvor man måtte sikte med en hånd og antenne kruttet med den andre. En luntelås med skulderskjefte og integrert avfyringsmekanisme gjorde derfor at man enklere kunne sikte og avfyre samtidig, og har gitt opphav til dagens for på geværskjefter som har overlevd i over 500 år. Arkebusen økte slik den praktiske skytepresisjonen til et nivå som ikke ble forbigått før innføringen av riflede piper.
Oppbygningen av et geværskjefte
Et geværskjefte kan grovt deles inn i fremre og bakre del. Fremre del kalles ofte forskjefte, mens den bakre delen av skjeftet ofte kalles for kolbe. Modulære skjefter med justerbare og utskiftbare deler kalles systemskjefte (tysk Schaftsystem).
Bakerst på kolben hvor skjeftet skal ha kontakt med skulderen finner man som regel en rekylkappe (engelsk recoil pad eller buttpad), ofte i gummi eller annet mykt materiale, som skal gjøre det mer behagelig ta opp rekyl. Den øverste delen av rekylkappen kalles hel, mens den nederste delen kalles tå.
Oppå kolben hvor skytteren hviler kinnet under sikting og skyting kalles kolbekam eller kinnstøtte (engelsk comb eller cheek rest).
Ulike typer og stiler
Den mest grunnleggende inndelingen av skjeftetyper er mellom de som består av ett sammenhengende stykke (f.eks. Sig Sauer 200 STR) og de som delt opp i to separate deler for kolbe og forskjefte (f.eks. Sig Sauer 202). Et todelt skjefte kan være enklere å produsere, ettersom det er lettere å oppdrive korte tremateriale enn lange.
Formen på den bakre delen av skjeftet har tradisjonelt vært delt inn i «europeiske» og «amerikanske» stiler. Den europeiske stilen har fall ved helen og kammen, og er tiltenkt hurtig skyting med jernsikter. Den amerikanske stilen har rettere kam og mindre fall ved helen, og er tiltenkt presisjonsskyting med optiske sikter. Det finnes også flere hybriddesign med rett kam og «halvveis» fall ved helen.
Kolbens lengde og høyde bør tilpasses anatomien til brukeren, og kolber med justerbar lengde for kinnstøttepg ekylkappe har økende popularitet hos jegere og sportsskyttere. Kolber med justerbar lengde har fordelen at våpenet lett kan tilpasses forskjellige brukere, og har lenge vært brukt på militære våpen.
Kolber kan også være foldbare for å minske lengden til våpenet under transport og lagring, men slås vanligvis ut før skyting.
Kolber kan også ha annet tilleggsutstyr, for eksempel utstikk for håndstøtte, kolbekrok og tilleggsvekter, som brukt i frigevær. Kolbekroken skal hindre at våpenet tipper fremover på grunn av vekten til pipen og er brukt i en del konkurranseskyting samt på hagler som Franchi SPAS-12 for at skjeftet skal kunne foldes sammen når det ikke er i bruk.
Pistolgrepet
Pistolgrepet på skjeftet holdes av skytehånden, som vanligvis vil si den høyre hånden for en høyrehendt skytter. Overgangen fra kolbe til forskjefte regnes som regel å skje ved pistolgrepet. Bakre del av pistolgrepet kalles kolbehals (engelsk tang). Mange pistolgrep har nettskjæring (engelsk checkering) for å øke friksjonen og dermed gjør det lettere å holde et fast grep. Noen pistolgrep har tommelstøtte (engelsk thumb rest) for å gi et mer ergonomisk grep.
Pistolgrep fås i mange stiler og fasonger. Et «engelsk» pistolgrep (A) går i en rett linje fra kolbens tå til avtrekkeren, og gir nesten en vertikal holdevinkel for avtrekkshånden. «Fulle» pistolgrep (C, D og E) er nær vertikale, og gjør at holdevinkelen for avtrekkshånden blir nær horisontal. Moderne skjefter for sportsskyting har i dag stort sett fullt pistolgrep.
Kolben
Kolben, og særlig kolbekammen/kinnstøtten, kan fås i mange ulike varianter og utforminger. Hensikten med kinnstøtten er å ha et sted å hvile hodet mens man ser gjennom siktene. Ideell kolbehøyde bestemmes blant annet av høyden på siktene, skytestillingen (f.eks. liggende eller stående) og skytterens anatomi (f.eks. høyt eller lavt kinnbein). På mange våpen må kikkertsikter monteres høyere enn jernsikter, og krever derfor høyere kinnstøtte enn med jernsikter.
Den enkleste formen er en rett kam (A) som kan sees på mange tradisjonelle våpen. Til tross for navnet er en «rett» kolbekam egentlig vinklet skrått nedover. En Monte Carlo kam (B) finnes ofte på skjefter designet med tanke på bruk av kikkertsikte, og har derfor en høyere og horisontal kam. Helen på rekylkappen er fremdeles montert noe lavt for at skytteren ikke skal behøve å krumme nakken for mye. En spesiell variant av Monte Carlo-stokken med rund kuppelformet kinnstøtte kalles «hogback». En bred kinnstøtte (C) (kalt cheekpiece på engelsk) bygger ut til siden fra resten av skjeftet, og kan dermed gi en bedre tilpasset støtte for skytterens kinn. En kinnstøtte som går høyere enn resten av kolben (D) kalles «rollover cheeckpiece», og brukes ofte for å danne en høy Monte Carlo-kam. Det hersker tidvis litt forvirring mellom navngivingen til type C og D i figuren ettersom de til forveksling kan se svært like ut.
En del moderne skjefter har justerbar kinnstøtte (engelsk adjustable cheek rest eller cheek rise) som kan justeres for å tilpasses etter skytterens ergonomiske preferanser. Disse kan vanligvis justeres i høyde, men posisjonen kan noen ganger også justeres frem eller bakover, eller i vinkel sidelengs eller i helling opp/ned.
Skjeftemål
En del skytterorganisasjoner har begrensninger på vekt, dimensjoner og utforming av skjefter til ulike klasser i konkurranseskyting (for eksempel benkeskyting).
Presisjon
I tillegg til ergnonomi kan oppbygningen av et skjefte også påvirke den mekaniske presisjonen til et våpen. De viktigste faktorene er:
For eksempel er det kjent at et godt konstruert laminatskjefte kan være mer stabilt mot værpåvirkninger enn et tradisjonelt treskjefte. Skjefter i syntetiske materialer kan være enda mer stabile. Tre er fremdeles et populært materialvalg av estetiske årsaker.
En metode for å bedre tilpasningen mellom skjefte og glidekasse kalles «bedding». De tre vanligste metodene er støping med kunstharpiks (tradisjonell bedding), søylebedding (pillar bedding) eller bruk av beddeblokk (bedding block). Slike løsninger kan gi et treskjefte tilsvarende stabilitet som et syntetisk og samtidig beholde estetikken til et treskjefte.
Konstruksjon
Tradisjonelt har skjefter hovedsakelig blitt laget av treverk, og da vanligvis i harde tretyper som for eksempel valnøtt. I dag er laminatskjefter et populært alternativ som består av mange tynne lag av tre som er limt sammen under høyt trykk med kunstharpiks, hvilket resulterer i et relativt tett og stabilt kompositt. Den historiske betydningen av treverk gjenspeiles av at våpenskjefter ofte omtales på engelsk som furniture, som kan oversettes til «møblement», men begrepet brukes i dag av kuratorer, forskere og andre våpeneksperter uavhengig av hvilket materiale skjeftet er laget av.
Mekanismer som justerbare skjefter og foldemekanismer pleier å produseres av stål og andre metallegeringer for økt styrke, sammen med deler av tre eller plast.
Heltre
Valnøtt regnes av mange som det beste materialet for skjeftebygging. Andre populære tresorter er lønn, myrt, bjørk, og mesquite. Når man skal forme et skjefte må man ta hensyn til de naturlige strukturene og egenskapene til tresorten. Fibrene i treverket er det som gir skjeftet styrke. Særlig kolbehalen er et utsatt punkt på mange skjefter, og fibrene skal ideelt sett flyte gjennom kolbehalsen for å gi den styrke. Å derimot ha fibre vinkelrett i slike områder svekker skjeftet betydelig.
I tillegg til treslaget kan behandlingen også ha mye å si. Emner for geværskjefter bør tørkes langsomt for å hindre at det oppstår sprekker, samt for å bevare den naturlige fargen. Skjeftemakere kjøper ofte emner som har blitt tørket mellom 2-3 år, og tørker de deretter i flere år før de formes til et skjefte. Grundig utvelgelse kan gi spesielle mønstre på det ferdige skjefet (f.eks. crotch figure, feathering, fiddleback, eller burl), som kan øke prisen på et skjefte betraktelig. Mens et rimelige skjefteemner muligens kan selges for noen tusenlapper, så kan emner med godt potensial selges for så mye som 20.000. Slike eksklusive emner kalles gjerne for «exhibition grade». Emner for skjefter som består av en sammenhengende del er ofte dyrere enn emner for todelte skjefter, ettersom det kan være vanskelig å finne gode emner som lange nok. Man ønsker ofte at et todelt skjefte er laget av samme trestykke, slik at de to delene har lignende farger og mønstre.
Laminert tre
Laminerte treskjefter består av flere lag med treverk som er limt sammen, og dermed er mer motstandsdyktig mot vridninger på grunn av fuktighet og temperatur. Moderne laminat er vanligvis laget av bjørk. Lagene har tykkelse rundt 1,6 mm, og er lagt på kryss og tvers. De impregneres med kunstharpiks og herdes under høy temperatur og høyt trykk. Resultatet er et komposittmateriale som er mye sterkere enn vet originale treverket. Ofte blir lagene farget i ulike farger før laminering, som kan resultere i mønster som ligner på ekte treverk når skjeftet blir skåret ut, eller eventuelt mer spreke farger. En ulempe med laminat er noe høyere vekt. For eksempel kan et typisk laminatskjefte veie mellom 110 til 140 gram mer enn et tilsvarende valnøttskjefte.
Laminatskjefter har vært tilgjengelig som spesialbygg fra skjeftemakere i svært mange år, men ble ikke populært på fabrikkvåpen før i 1987 da laminatprodusenten Rutland Plywood overbeviste produsentene Ruger, Savage og Winchester om å stille ut noen av modellene sine med laminatskjefter i grønt, brunt og svart mønster. Responsen var overveldende, og dette regnes som starten for laminaskjefter på produksjonsvåpen.
Injeksjonstøpte syntetiske skjefter
Produksjonslinjen for injeksjonsstøpte skjefter er dyr å sette opp, men rimelige å produsere. Alle skjeftene som produseres får tilnærmet lik dimensjon, og det kreves vanligvis ingen bedding, inletting eller etterbehandling. Slike skjefter er imidlertid ikke like stive og stabile for temperaturendringer grunnet egenskapene til de termoplastiske materialene som brukes i støpingen.
Håndlagde komposittskjefter
Et håndlaget komposittskjefte kan bygges opp av materialer som glassfiber, kevlar, karbonfiberduk eller en kombinasjon av disse. Deretter mettes fibrene med passende kunstharpiks før det plasseres i en form for å sette seg og stivne. Resultatet er som regel et sterkere og mer stabilt skjefte enn ved injeksjonsstøping. Et komposittskjefte er også ofte lettere, gjerne halve vekten av et injeksjonsstøpt skjefte. Inletting og bedding kan enten gjøres som en del av støpeprosessen, ved maskinering etterpå, ved å støpe glidekassen fast i skjeftet, eller ved å støpe inn en beddeblokk.
Metallskjefter (chassis)
Noen våpen har skjefter laget av metall, for eksempel stål eller aluminium. Slike skjefter kalles ofte chassis, og er eksempler på systemskjefter som muliggjør et sterkt, kompakt og modulært design. Metallskjefter er ofte tyngre enn tilsvarende treskjefter. Metallskjefter bruker ofte detaljer har ofte detaljer laget av andre materialer som tre eller plast. For eksempel har Accuracy International et metallskjefte som festes mot glidekasse og andre komponenter, men med paneler av plastikk til å holde i.
Firesafe
Firesafe er et norskeid selskap som arbeider med brannsikring av ny og eksisterende bygningsmasse, tunneler og offshore. Selskapet har hovedkontor i Oslo og 13 avdelingskontorer i andre byer i Norge. Firesafe AS har datterselskaper i Sverige og Danmark og har totalt 500 medarbeidere. Av disse arbeider 350 i Norge.
Historie
Selskapet ble grunnlagt i 1981 under navnet Protan Brannsikring som en del av selskapet Protan. I 1990 ble Protan kjøpt opp av Norsk Hydro og Firesafe fikk dagens navn. I 1992 ble Firesafe privateid. På begynnelsen av 1990-årene var det en stor utvikling innen brannvern og brannsikring i Norge. Fra å kun ha Plan og bygningsforskriften, kom Forskrift om forebyggende tiltak og tilsyn (Forebyggingsforskriften) i 1991. Dette innebar at det ikke bare var nybygg som hadde regelverk for brannsikring, men også eldre bygg. Et mer omfattende lovverk førte til at Firesafe utvidet virksomheten med det som ble kalt Firesafe Service, i dag Firesafe Consulting.
Totalleverandør brannsikring
Firesafe fremstår i dag som en totalleverandør innen brannsikring med aktiviteter som brannteknisk rådgiving, PRO/KPR/KUT, tiltaksklasse 3, utførelse entreprenør, kontroll, ettersyn og vedlikehold av slokkeutstyr, alarmanlegg, etterlysende ledeanlegg, inergen slokkegass, og salg av spesialprodukter innen brann. Firesafekonsernet omsetter for om lag 500 mill kr og har nærmere 500 ansatte i Norge, Sverige og Danmark. De siste årene har selskapet kjøpt flere mindre bedrifter som har tilført nye markeder og kompetanse.
Firesafe holder kurs og seminarer innen brannvern og sikkerhet. Annenhvert år arrangerer Firesafe brannsymposium. Firesafe er også en del av Rehabgruppen som består av ulike aktører innen bygg- og anlegg i Norge. Rehabgruppen holder fagseminarer innen rehabilitering av eksisterende bygningsmasse.
Arbeider med brannsikring i nybygg og etablerte bygg. Ut fra byggets risikoklasse og brannmotstandskrav, må alle bygg brannseksjoneres og brannbeskytte bæresystemet. KEV er avdelingen for kontroll, ettersyn og vedlikehold. KEV har fokus på eksisterende bygg.
Firesafe Consulting ble opprettet i 1991 som en reaksjon på et mer komplisert og omfattende lovverk. Firesafe Consulting arbeider med brannteknisk og organisatorisk rådgivning, risikoanalyse og prosjektering.
Cantona
Cantona er et mesoamerikansk arkeologisk utgravningssted i Mexico. Det ligger i delstaten Puebla, like ved grensa til Veracruz. Ruinene stammer fra en by som hadde sin storhetstid mellom 600 og 1000, og som lå langs den gamle handelsruta mellom golfkysten og Mexicodalen. Byen dekker et areal på rundt 12 km², og bare 10 % av den er gravd ut. Innbyggerne levde hovedsakelig av jordbruk og handel.
Cantona har en uvanlig arkitektur ettersom hele byen er bygd uten mørtel; det er steinenes vekt som holder strukturen sammen.
Cantona har 24 ballspillbaner og en rekke mindre pyramider.
Christianna Brand
Christianna Brand (født Mary Christianna Lewis 17. desember 1907, død 11. mars 1988) var en britisk forfatter.
Hun vokste opp i Malaya og India. Hun kom til England for å gå på klosterskole, men på grunn av farens økonomiske problemer ble hun tvunget til å avbryte utdanningen. Etter dette hadde hun en rekke yrker, inkludert modell, danser, guvernante og ekspeditrise før hennes første kriminalroman Death in High Heels ble utgitt i 1941. Mindre enn et år senere fulgte den første romanen med hennes faste detektiv, inspektør Cockrill ved Kent County Police.
Disse to bøkene innledet den serien på åtte detektivromaner forfattet mellom 1941 og 1955 hun særlig er kjent for. Christianna Brand er blitt berømmet som en av de siste og beste forfatterne av klassisk krim. Hennes mest populære kriminalroman Green for Danger, lagt til London under Blitzen, ble beæret med en plassering på britiske Crime Writers' Associations liste over verdens 100 beste kriminalromaner.
Brand skrev også innen andre sjangere, og hennes barnebøker om guvernanten Matilda er blitt klassikere i engelsktalende land. De er flere ganger filmatisert for TV, og i 2005 dannet de grunnlaget for spillefilmen Nanny McPhee.
Brand brukte også pseudonymene Mary Ann Ashe, Annabel Jones, Mary Roland, og China Thompson.
Bergland Productions
Bergland Productions (etablert i Trondheim) er et norsk plateselskap drevet av Gunnar Andreas Berg.
Kwak Ok-chol
Kwak Ok-chol (født 6. februar 1973) er en nordkoreansk judoka.
Han representerte Nord-Korea i Sommer-OL 2000 i Sydney, der han ble utslått i rekvalifiseringskamp.
Mattheus Kantakouzenos
Mattheus Kantakouzenos (gresk: Ματθαίος Ασάνης Καντακουζηνός), født ca. 1325, død 15. juni 1383, var medkeiser (sammen sin far Johannes VI Kantakouzenos) i Østromerriket fra 1353 til 1357. Fra 1380 til sin død i 1383 var han despot i Despotatet Morea hvor han etterfulgte sin bror Manuel Kantakouzenos.
Biografi
Mattheus Asanes Kantakouzenos var sønn av den bysantinske keiser Johannes VI Kantakouzenos og hans kone Irene Asanina som var barnebarn av den bulgarske tsar Ivan Asen III. Han støttet sin far under den bysantinske borgerkrigen 1341-1347 mellom Johannes VI og Johannes V Palaiologos, og som takk for støtten fikk han overherredømme over deler av Trakia fra 1347. Han ble utnevnt til medkeiser i Østromerriket fra 1353 under en ny borgerkrig som hadde brutt ut mellom de to Johannes’er.
Fra sitt sete i byen Gratini i Trakia ledet han flere angrep mot Serbia. I allianse med tyrkiske styrker forsøkte han å innta Serres, men han ble beseiret i kamp i 1356 eller 1357 av en serbisk hær under caesar Vojihna. Mattheus ble tatt til fange, og serberne planla å kreve løsepenger for å sette ham fri. Johannes V, som raskt hadde okkupert noe av Mattheus’ områder, tilbød en større sum for å få utlevert ham.
Mattheus ble holdt fanget forskjellige steder, og han måtte etter hvert gi avkall på sin keisertittel og fikk reise til sin bror som var despot i Morea. Etter brorens død i 1380 overtok Mattheus styret i Morea, Han styrte først sammen med sin sønn Demetrios I Kantakouzenos, men denne døde allerede året etter. Mattheus døde i 1383.
Familie
Med sin kone Irene Palaiologina som han giftet seg med i Thessaloniki tidlig i 1341 hadde Mattheus Kantakouzenos fem kjente barn :
Liste over vitenskapelige tidsskrifter i samfunnsøkonomi
Vitenskapelige tidsskrifter i samfunnsøkonomi er tidsskrifter inne faget samfunnsøkonomi som har en vitenskapelig redaksjon, har rutiner for fagfellevurdering og har en bred forfatterkrets.
Vitenskapelig publikasjon
Universitet- og høyskolerådet definerer en vitenskapelig publikasjon gjennom fire kriterier, hvorav samtlige må være oppfylt. Publikasjonen må:
Vitenskapelige tidsskrifter avgrenses mot fagtidsskrifter og kulturtidsskrifter. Fagtidsskrifter er rettet mot (ikke-vitenskapelige) faggrupper innen bestemte profesjoner eller samfunnssektorer. Med kulturtidsskrift menes tidsskrift som tar sikte på å nå et allment publikum med informasjon og refleksjon om kultur- og samfunnsspørsmål.
Vitenskapelige tidsskrifter i samfunnsøkonomi
På slutten av 1800-tallet ble samfunnsøkonomi etablert som et eget universitetsfag. Det ble samtidig etablert egne organisasjoner med formål å fremme fagets utvikling i form av konferanser og utgivelse av vitenskapelige tidsskrifter.
Et av de eldste vitenskapelige tidsskriftene i samfunnsøkonomi er Zeitschrift für die gesamte Staatswissenschaft (Journal of Institutional and Theoretical Economics) som har kommet ut i Tyskland side 1844. I Frankrike ble Annales de la Société d'Économie Politique utgitt fra 1846 mens De Economist er blitt utgitt i Nederland siden 1852.
Andre tidlige tidsskrift er Jahrbücher für Nationalökonomie und Statistik (Journal of Economics and Statistics) som er blitt utgitt i Tyskland siden 1863, Jahrbuch für Verwaltung und Rechtspflege des Deutschen Reichs (Schmollers Jahrbuch – Journal of Applied Social Science Studies) som er ble blitt utgitt i Tyskland siden 1871 , L'Économiste français som er ble utgitt i Frankrike fra 1873 og Giornale degli economisti (Giornale degli economisti e annali di economia) som er blitt utgitt i Italia siden 1873.
Philippe Bonin
Philippe Bonin (født 30. april 1955), fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.
Liste over vitenskapelige tidsskrifter i samfunnsøkonomi
Vitenskapelige tidsskrifter i samfunnsøkonomi
Det eldste vitenskapelige tidsskriftet i samfunnsøkonomi på engelsk er Quarterly Journal of Economics som er blitt utgitt av Harvard University siden 1886. Andre tidlige tidsskrift på engelsk er Economic Journal som er blitt utgitt av Royal Economic Society siden 1891, Journal of Political Economy som er blitt utgitt av University of Chicago siden 1893 og American Economic Review som er blitt utgitt av American Economic Association siden 1911.
Philippe Bonin
Bonin ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1980 i Moskva. Han var med på det franske laget som vant lagkonkurransen i florett foran Sovjetunionen og Polen. De andre på laget var Pascal Jolyot, Bruno Boscherie, Didier Flament og Frédéric Pietruszka.
Liste over vitenskapelige tidsskrifter i samfunnsøkonomi
Vitenskapelige tidsskrifter i samfunnsøkonomi
Norden var tidlig ute med å utgi vitenskapelige tidsskrifter i samfunnsøkonomi. Først ute var Nationaløkonomisk Forening i Danmark som har gitt ut Nationaløkonomisk Tidsskrift siden 1873. I Norge ble Statsøkonomisk Tidsskrift (videreført som Norsk økonomisk tidsskrift) utgitt av Statsøkonomisk Forening fra 1887 mens svenskene fikk sitt Ekonomisk Tidskrift (nåværende Scandinavian Journal of Economics) i 1899.
Kvaliteten på de ulike tidsskriftene er varierende. Et mye brukt mål på kvaliteten til et vitenskapelig tidsskrift er hvor hyppig artiklene i dette tidsskriftet blir sitert i andre artikler. Basert på antall siteringer er det utarbeidet flere rangeringer av de vitenskapelige tidsskriftene i samfunnsøkonomi. Blant de vitenskapelige tidsskriftene som oftest er på topp i slike rangeringer er American Economic Review, Econometrica, Journal of Political Economy, Quarterly Journal of Economics og Review of Economic Studies. Basert på bl.a. slike rangeringer deler Universitet- og høyskolerådets publiseringsutvalg inn alle vitenskapelige publiseringskanaler inn i to grupper: Kanaler med høyest internasjonal prestisje (nivå 2) og ordinære vitenskapelige publiseringskanaler (nivå 1).
Torfinn Borkhus
Torfinn Borkhus (født 6. januar 1981) er en norsk filmkritiker og programleder i NRK fra bygda Dalholen i Folldal.
Han studerte data- og multimedieteknologi ved Høgskolen i Gjøvik og drama- og teaterstudier ved NTNU i Trondheim. Han arbeidet deretter i P3 på Tyholt i Trondheim i 2006, med ansvar for program som Show Show, Osenbanden, Hundepatruljen og Filmpolitiet.
Han var årogramleder for radioprogrammet Lønsjsammen med Rune Nilsen 2012-2017. Radioprogrammet ble lagt ned i 2017. Borkhus tok i 2014 over etter Per Olav Alvestad som Rune Nilsons makker i TV-serien Ikke gjør dette hjemme. Han er for tiden programleder for Freddan på NRK P1 sammen med Sven Bisgaard Sundet. Han har vært programleder for NRK P1-programmet "Nesten helt sant" sammen med blant andre Are Sende Osen og Kirsti Falch-Nilsen.
Han er tildelt Folldal Mållags pris.
Borkhus er gift med musiker Siri Gjære og bosatt på Svartlamoen.
Diskografi
Som medlem av
Geir Wulsch
Geir Wulsch (født 1959) er en tidligere norsk utøver innenfor idretten styrkeløft, som konkurrerte for Drammen SI.
Bryting under Sommer-OL 2012
Bryting under Sommer-OL 2012 ble avholdt mellom 5. og 12. august, den siste dagen av lekene, på ExCeL London. Det ble delt i to disipliner, fristil og gresk-romersk som er videre delt inn i ulike vektklasser. Menn konkurrerte i begge disiplinene, mens kvinnene bare deltok i fristiløvelsene. 18 gullmedaljer ble delt ut. Bryting har stått på programmet i alle moderne Sommer-OL bortsett fra Paris 1900.
Soslan Tigijev fra Usbekistan vant opprinnelig bronsemedalje i 74-kilosklassen for menn i fribryting. Han ble 7. november 2012 diskvalifisert og fratatt medaljen, da IOK kunngjorde at han hadde avlagt positiv dopingprøve. Gábor Hatos fra Ungarn rykket dermed opp til bronseplass.
Program
Alle tider er lokale
Karl Hohmann
Karl Hohmann spilte 26 landskamper scoret 20 mål for Tysklands herrelandslag i fotball mellom 1930 og 1937. I VM 1934 der Tyskland vant bronse i sitt første VM, avgjorde Hohmann kvartsfinalen mot Sverige da han scoret begge målene i 2-1 seieren.
Etter spillerkarrieren tok Karl Hohmann over som manager i Rot-Weiss Essen och ledet dem til seier i den tyske cupen i 1953.
Israels statsminister
Etter et valg nominerer presidenten en statsminister etter å ha spurt partilederne hvem de støtter til å få posisjonen, selv om det fra 1996 til 2001 ble valgt statsminister ved separert valg fra resten av Knesset.
På hebraisk er stillingen kalt Rosh HaMemshala (, bokstavelig leder for regjering), et uttrykk som også gjelder for utenlandske statsministre. Av og til brukes tittelen «premier» når man refererer til statsministeren.
Liste over Israels statsministre
Totalt tretten personer har vært statsminister i Israel, inkludert nåværende. Fem av disse har tjent ved to separate tidsperioder.
Trängseldammen
Trängseldammen er en kunstig sjø som er dannet ved oppdemming av Österdalälven om lag seks mil nordvest for Mora.
Demningen ble bygget i årene 1955 - 1960 for å sikre jevn vannføring til Trängslet kraftverk, og var den gang en av verdens største jorddemninger. Den er 120 meter høy, og damkronen er 890 meter lang. Ved foten er demningen 550 meter bred. Reguleringshøyden er 35 meter, og ovenfor dammen er det dannet en 70 kilometer lang sjø.
Divisópolis
Divisópolis er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Ephel Dúath
Ephel Dúath eller Skyggefjellene er en fjellkjede i J.R.R. Tolkiens Midgard. Ephel Dúath er Mordors vestre og søndre grensevakt, og rammer inn landet.
Navnet dens betyr bokstavelig oversatt Den mørke skyggens ytre gjerde på Sindarin. Ephel Dúath møter Ered Lithui ved Morannon (Den svarte port), og mellom dem ligger Mordor praktisk talt beskyttet mot angrep fra tre sider. Passet Cirith Ungol leder inn i Mordor gjennom Ephel Dúath fra Cirith Ungols trapper som starter bak Minas Morgul, og leder til Cirith Ungols tårn. Også festningen Durthang var plassert i Ephel Dúath.
Mordor Lista gór i wzgórz Śródziemia
Kazem Sarikhani
Kazem Sarikhani (født 5. april 1978, død 10. oktober 2013) var en iransk judoka.
Han representerte Iran under Sommer-OL 2000 i Sydney, der han ble utslått i omspillet.
Jean Martell
Jean Martell (født 1694 på Jersey, død 1753) er grunnleggeren av konjakkhuset Martell.
I begynnelsen handlet han med ulike varer, både konjakk, vin, kull, ull, stoffer og mel. Men konjakk var hovedproduktet. Imidlertid gikk han tidlig konkurs, men kom seg raskt på bena igjen.
I 1726 giftet han seg med sin første kone, som kom fra en konjakkfamilie. Hun het Jeanne Brunet. Hun døde ung, og da giftet han seg på ny, og nok en gang fant han en kone fra en konjakkfamilie. Hun het Rachel Lallemand. Året var 1737.
Etter hans død i 1753 overtok Rachel Lallemand og hans to sønner, Jean og Frédéric driften av gården. De overtok en blomstrende forretning, og Martell er den dag i dag et av de største konjakkhusene.
Croix Rouge (Paris Metro)
Croix Rouge (no. «Røde Kors») er en nedlagt stasjon på metroen i Paris.
Denne stasjonen, som befinner seg på linje 10 mellom Mabillon og Sèvres Babylone, ble lagt ned 2. september 1939.
Bruno Boscherie
Bruno Boscherie (født 22. februar 1951), fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.
Boscherie ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1980 i Moskva. Han var med på det franske laget som vant lagkonkurransen i florett foran Sovjetunionen og Polen. De andre på laget var Pascal Jolyot, Philippe Bonin, Didier Flament og Frédéric Pietruszka.
Klostergata
Klostergata kan vise til:
VM i fotball 2010 – Sluttspill
Sluttspillet i VM i fotball 2010 ble spilt etter ferdigspilt gruppespill. De to beste lagene fra hver gruppe (16 totalt) gikk videre til sluttspillet for å kjempe i en cup-lignende turnering. Sluttspillet begynte den 26. juni med åttendedelsfinaler, og ble spilt ferdig 11. juli med turneringens finalekamp på Soccer City i Johannesburg. En bronsefinale ble spilt mellom taperne av semifinalene.
I sluttspillet (inkludert finalen) skulle det spilles to ekstraomganger på 15 minutter hver dersom en kamp endte uavgjort ved full tid, det vil si etter 90 minutter. Hvis stillingen fortsatt skulle holde seg uavgjort etter ekstraomganger, ville kampen bli avgjort på straffesparkkonkurranse.
Uruguay – Sør-Korea
26. juni 2010 – 16:00
Nelson Mandela Bay Stadium, Port Elizabeth
USA – Ghana
26. juni 2010 – 20:30
Royal Bafokeng Stadium, Rustenburg
Tilskuere: 34 976
Tyskland – England
Free State Stadium, Bloemfontein
Fury og Heclastredet
Fury og Heclastredet er et smalt (fra 2 til 20 km.) sund i Qikiqtaaluk-regionen Nunavut i Canada. Det skiller Baffinøya i nord fra Melvillehalvøya i syd. Den forbinder Foxesjøen i øst med Boothiagulfen mot vest. Sundet har tidevannsstrømmer begge veier, og danner utløpet for Hudsonbukta mot Atlanterhavet.
VM i fotball 2010 – Sluttspill
Argentina – Mexico
27. juni 2010 – 20:30
Fury og Heclastredet
Sundet er oppkalt etter de to Royal Navy-skipene «HMS Fury» og «HMS Hecla» som i 1822 forsøkte å finne en passasje vestover. Ekspedisjonen var ledet av William Edward Parry. Begge skipene ble satt fast i isen oktober 1821, og kunne ikke komme ut før etter åtte måneder. I ventetiden lærte ekspedisjonen fra de lokale inuittene at det faktisk var et sund de var kommet til.
VM i fotball 2010 – Sluttspill
Argentina – Mexico
Soccer City, Johannesburg
Fury og Heclastredet
Sundet er nesten alltid dekket av is noe som har gjort maritim ferdsel vanskelig. Den første gjennomseiling var med isbryter i 1948. Den første gjennomseiling fra vest til øst var i 1956.
VM i fotball 2010 – Sluttspill
Argentina – Mexico
Tilskuere: 84 377
Nederland – Slovakia
28. juni 2010 – 16:00
Moses Mabhida Stadium, Durban
Tilskuere: 61 962
Erling Pedersen (friidrett)
Erling Pedersen (født 28. juni 1903, død 5. januar 1984) var en norsk friidrettsutøver som representerte Lilleaker IF.
VM i fotball 2010 – Sluttspill
Brasil – Chile
28. juni 2010 – 20:30
Erling Pedersen (friidrett)
Han vant 3 NM-gull på 5000 meter og 10000 meter i perioden 1925–1927.
VM i fotball 2010 – Sluttspill
Paraguay – Japan
29. juni 2010 – 16:00
Loftus Versfeld Stadium, Pretoria
Tilskuere: 36 742
Spania – Portugal
29. juni 2010 – 20:30
Cape Town Stadium, Cape Town
Tilskuere: 62 955
Nederland – Brasil
2. juli 2010 – 16:00
Nelson Mandela Bay Stadium, Port Elizabeth
Tilskuere: 40 186
Uruguay – Ghana
2. juli 2010 – 20:30
Soccer City, Johannesburg
Tilskuere: 84 017
Argentina – Tyskland
3. juli 2010 – 16:00
Cape Town Stadium, Cape Town
Tilskuere: 64 100
Paraguay – Spania
3. juli 2010 – 20:30
Ellis Park Stadium, Johannesburg
Tilskuere: 55 359
Kristian Fjerdingen
Kristian Adolf Fjerdingen (født 16. september 1884 i Steinkjer, død 5. februar 1975 samme sted) var en norsk turner. Han representerte Stenkjær Turnforening.
Han deltok i «Ekstralekene» 1906 i Athen, og var der med på det laget som vant Norges første OL-gull gjennom historien. Både Fjerdingen og Oswald Falch på dette laget var fra Steinkjer. Stenkjær Turnforening ble spurt om de kunne stille med et par utøvere til den norske troppen i denne olympiaden, og etter en pengeinnsamling ble det økonomisk mulig for dem å reise. Det ble først arrangert en kvalifiseringskonkurranse i Oslo, der 21 av de 30 deltakerne kvalifiserte seg til å delta i olympiaden.
Beridarebanan
Beridarebanan er et kvartal i Stockholm som ligger mellom Hötorget, Slöjdgatan, Mäster Samuelsgatan og Sveavägen, og er i dag bebygget av Hötorgscity (med unntak av Hötorgsskrapan som ligger i kvartalet Stigbygeln) som ble innviet i 1959. Navnet Beridarebanan kommer av bygningen ved samme navn som sto her på 1600-tallet.
Historie
I middelalderen lå landsbyen Väsby sannsynligvis i nærheten av det nåværende kvartalet Beridarebanan der Sveavägen møter Kungsgatan. I denne landsbyen bygde Gustav Vasas regjering et kongelig fjøs for kuer, og Gustav Vasa lot senere sin sønn Johan III, bruke det til å huse en løve som han hadde fått fra England. Gustav II Adolf likte sporten Dysting og bygget på 1620-tallet Beridarebanan for disse ridderleker. Det er fra denne sporten som foregikk her at navnet er avledet. Norrmalms første reguleringsplan ble utarbeidet av stadsingenjören Anders Torstensson året 1637 Der kalles det Ridarebanan.
I 1644 ble deler av kvartalet og torget jevnet med jorden. Torget, senere Hötorget ble stensatt i 1670. Den nordlige delen var Bondtorget hvor det ble omsatt kjøtt og melk, mens i den sørlige delen ble det solgt grønnsaker og brød. I 1881 åpnet PUB sin første butikk på torget, og etter hvert åpnet de filialer på alle sider av torget.
På 1690-tallet ble det på stedet etablert virksomhet, et støperi for produksjon av statuer som skulle pryde det nye Stockholms slott. Fra 1786 lå i en av bygningene billedhuggeren Sergel's studio. I 1859 flyttet han til Nye Elementarskolan i nybygde lokaler tegnet av Johan Fredrik Åbom. Kvaralet Beridarebanan omfattet i løpet av første halvdel av 1900-tallet av den nye barneskolen, Sergelhuset og Det nasjonale kunstakademi.p På begynnelsen av 1950-tallet, ble de tidligere bygninger revet for bygging av den nye Hötorgscity som en del av Norrmalmsreguleringen og for utvidelse av Stockholms T-bane. Kvartalsnavnet Beridarebanan ble senere brukt til nyoppførte bygg som ble bygget  i kjølvannet av et stort antall blokker rundt i byen. For å få rett til å bruke gatenavnet i forbindelse med den totale utbyggingen av kvartalet brukte byen juridisk ekspertise for å fastslå om en kunne gi disse gaten, kvartalet og det store antall av blokker samme navn. Etter forespørsler fra publikum fikk gatene tilbake sine opprinnelige navn i 1985. Noen justeringer måtte gjøres med de nye gatestrekninger og kvartalsstrukturen. Kvartalet Beridarebanan kom dermed til å bli utvidet mot nordøst til Sergelgatan, til også å omfatte Torvhallen og fire av de fem høybyggene i deler av de andre kvartalet, Uppvaktaren og Putten. Bygningerne i den sørlige delen mot Slöjd- och Mäster Samuelsgatora ble det først gjort lite med å få kontrast mot de høye bygninger, men det har på 2000-tallet blitt bygget fler-etasjes bygninger med leiligheter.
Teateråret 1870
Teateråret 1870 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1870.
Fødsler
(Hector Hugh Munro) || engelsk || novelleforfatter og dramatiker ||align=center|45 ||align=center|1916 ||
Norsk Fotballtrenerforening
Norsk Fotballtrenerforening (NFT) (stiftet 9. november 1986) er en interesseorganisasjon for norske fotballtrenere. Av foreningen vedtekter av 10.november 2006, kan man lese:
§ 1 HENSIKT
Norsk Fotball-Trenerforening (NFT), stiftet 9.november 1986, skal arbeide for å
1. sikre den enkelte treners rettsstilling i sitt arbeid.
2. styrke trenerutdanningens og treneryrkets stilling på linje med tilsvarende utdanninger og yrker i offentlig og privat virksomhet.
3. fremme utviklingen av norsk fotball gjennom faglig utvikling av trenere i samarbeid med Norges Fotballforbund, Norges idrettshøgskole og andre aktuelle samarbeidspartnere.
Foreningens leder er Ivar Morten Normark, mens Teddy Moen er daglig leder og Frode Thomassen nestleder. Pr. 31.desember 2012 har NFT over 2.200 medlemmer.
Utmerkelser
Norsk Fotballtrenerforening deler ut følgende utmerkelser:
Kenneth Ruud
Kenneth Ruud (født 16. september 1969 i Fredrikstad) er en norsk professor i kjemi ved Universitetet i Tromsø og leder for Senter for teoretisk og beregningsorientert kjemi. Siden 1. august 2013 har han vært prorektor med ansvar for forskning og utvikling ved universitetet.
Han er dr.philos. i teoretisk kjemi fra Universitetet i Oslo fra 1998. Ruud ble professor allerede da han var 32 år. Ruud er den første nordiske forskeren som er blitt beæret med Dirac-medaljen for yngre, fremragende kjemikere. I 2004 ble han en av de 26 som fikk fireårsstipend som Yngre fremragende forskere av Norges forskningsråd. Ruud er president i Norsk kjemisk selskap.
I 2012 ble han valgt inn i Det Norske Videnskaps-Akademi i gruppe for kjemi.
I 2018 ble han nestleder i styret til Norges forskningsråd.
Han tiltro som administrerende direktør ved Forsvarets forskningsinstitutt 3. januar 2022.
Alvaro Paseyro
Alvaro Paseyro (født 27. november 1968) er en uruguayansk judoka.
Han representerte Uruguay under Sommer-OL 2000 i Sydney, der han ble utslått i omspillet.
Specialist Crime Directorate
Specialist Crime Directorate (SCD) er en av de viktigste delene av London Metropolitan Police Service. SCD håndterer saker innenfor et vidt spekter, inkludert drap og organisert kriminalitet. Direktoratet, som ledes av Stephen House, er Storbritannias ledende politistyrke innenfor områder som internettkriminalitet, seksualkriminalitet og kidnappinger, gisseltakning og bestillingsdrap.
Direktoratet er delt opp i flere avsnitt:
Cair Paravel
Cair Paravel er den fiktive hovedstaden i eventyrlandet Narnia, en fantasiverden som ble skapt av forfatteren C. S. Lewis som sted for hans syv romaner i Narnia-serien for barn som ble utgitt i tidsrommet 1950–1956.
Ifølge profetien skulle fire menneskebarn («to sønner av Adam og to døtre av Eva») sitte på de fire tronene i Cair Paravel og styre landet. Cair Paravel var ikke hovedstad hele tiden. Den onde Dronning Jadis/Heksa Hvit brukte sitt eget slott i nord som sin hovedstad. Hun fryktet Aslan (skaperen av landet) og holdt seg i flere hundre år borte fra Narnia. Årsaken til dette var et tre, hun hadde spist et eple av et tilsvarende tre for å få evig ungdom. Ettersom hun tok eplet til egen vinning var bare lukten av treet nok til å holde henne borte.
Kong Miraz, som hadde begått drap for å få tronen, hadde slottet Miraz som hovedstad. Det var bare de som på lovlig måte hadde tilegnet seg tronen som brukte Cair Paravel som hjem og hovedstad.
Normandin-Mercier
Normandin-Mercier er et konjakkhus. De har ikke egne vinmarker, så de er en negociant. De kjøper kun inn fra Grande og Petite Champagne. Gården deres heter Château de la Péraudière.
Historie
Huset ble grunnlagt i 1872 av Jules Normandin. Han grunnla selskapet, og kjøpte gården i 1885, mye på grunn av konjakklagrene her. Navnet Mercier stammer fra hans svigermor, som ble hans forretningspartner.
Hans sønn Edward overtok etterhvert gården, og senere Edwards sønn George. George døde i 1977, og først da ble familieeiendommen delt; Georges datter arvet jorden, mens hans sønn, Jean-Marie Normandin, overtok forretningen. I dag driver hans sønn Edouard gården, som 6. generasjon Normandin.
De leverte en periode (1945–1978) kun konjakk på tønner til de større konjakkhusene, men har etter dette solgt mye selv, på flaske og under eget navn, og er kjent for god kvalitet på sin konjakk. De blandingene som fortynnes før de kan selges tynnes ut svært gradvis, ca. 5% pr år.
Noe av utvalget
I tillegg selger de både rød og hvit Pineau des Charentes.
Ellezelles
Ellezelles (nederlandsk: Elzele) er et sted og en kommune i provinsen Hainaut (Henegouwen) i Belgia. Ellezelles ligger 65 km sørvest for hovedstaden Brussel og består av tre delkommuner: Elzele, Lahamaide og Wodecq. Ellezelles hevder å være fødested for Agatha Christies romanfigur Hercule Poirot.
Dom Bosco
Dom Bosco er lokalisert nordøst for Paracatu og sørøst for Unaí. Motorveg knyttes mellom disse og distansen til Unaí er bortimot 85 km. Den viktigste sysselsettingen er kvegdrift som besto av rundt 34 000 dyr i 2006. I tillegg er det også dyrking av soyabønner, korn, bønner og ris. Det er dessuten en liten produksjon av kaffe og mango. I 2006 utgjorde antallet gårder 406 som hadde rundt 1000 mennesker sysselsatt.
21. Waffen-Gebirgs-Division der SS «Skanderbeg»
21. Waffen-bergdivisjon av SS Skanderbeg (1. albanske) var en Waffen-SS-divisjon med fjelljegere som ble etablert av Heinrich Himmler i mars 1944, under navnet ''21. Waffen-Gebirgs-Division der SS „Skanderbeg“ (albanische Nr. 1)''.
Navn
Den fikk navn etter den albanske nasjonalhelten Georg Kastriota Skanderbeg som samlet de andre albanske fyrstedømmene og gjennomførte mer enn to tiår med militær motstand mot Det osmanske riket på 1400-tallet.
Bakgrunn
Gjennom 1942 og 1943 forsøkte både Wehrmacht og Waffen-SS å rekruttere lokale mannskaper til å opprettholde lov og orden og bekjempe partisaner og den kommunistiske motstandsbevegelsen i Albania. Videre ønsket de fascistiske makthaverne i Albania å etablere enn «hær, som vil være i stand til i sikre Kosovos og Metohijas grenser og frigjøre de omliggende regioner»
Verving
Himmler håpet å kunne skape en hær av albanere, hovedsakelig fra Kosovo, som så aksemaktenes invasjon av Kongeriket Jugoslavia som en mulighet for frigjøring av Kosovo fra Jugoslavia. Vervekampanjer ble gjennomført særlig i byene Peć, Priština og Prizren. Etter hvert ble en liste på 11,398 mulige rekrutter rapportert til Berlin. Av disse viste det seg at 9,275 tilfredsstilte kravene til rekruttene og rundt 6,000 ble faktisk innrullert i Waffen-SS. I tillegg ble 300 albanere som tjenestegjorde i 13. Waffen-Gebirgs-Division der SS «Handschar» også overført til den nye divisjonen.
Deltakelse
Divisjonen ble i februar satt inn i antipartisankrigføring i Albania og Jugoslavia. Divisjonen var bare operativ i bare noen få måneder, fram til november samme år. Den nådde på det meste en størrelse på 6,491 mann,, mot en normal divisjonsstyrke på 10,000 til 20,000 mann. Antall faktiske soldater sank imidlertid rask, særlig gjennom desertering hvor soldatene forsvant med våpen og utstyr og moralen ble stadig dårligere. I oktober var det bare 3,500 mann igjen. Det synes som om de ofte nektet å gå i strid og ta ordre, og ble aldri noen styrke av betydning.
Det faktum at divisjonen bare eksisterte noen få måneder gjorde at den ble ansett som «militært ubrukelig» og ble erklært som en «fiasko». Mmanglende lydighet, dårlig disiplin, plyndring og voldsbruk mot ubevæpnede sivile (særlig serbere, men også albanere som ble antatt å være kommunister) var et vedvarende problem. Personell fra divisjonen ble hovedsakelig benyttet som hjelpestyrker til Whermacht-enheter i søk etter partisaner, eller til å terrorisere den lokale befolkningen som ikke var albanere innenfor Stor-Albania.
SS-Brigadeführer August Schmidthuber var kommandant for divisjonen fra mai 1944, og han ble arrestert i 1945 og overlevert jugoslaviske myndigheter. Han ble stilt for et jugoslavisk militærtribunal i Beograd i februar 1947 og dømt til døden ved hengning for deltakelse i massakre, deportasjoner og grusomheter mot sivile. Han ble henrettet 27. februar 1947.
William Holden
William Holden (født William Franklin Beedle jr. 17. april 1918 i O'Fallon i Illinois, død 12. november 1981 i Santa Monica i California) var en amerikansk skuespiller.
Holden vant Oscar for beste mannlige hovedrolle for rollen som sersjant J.J. Sefton i krigsfilmen Dronningen slår begge veier (1953). Han vant en Primetime Emmy Award for rolleskildringen i TV-filmen Politirapport (1973). Holden spilte også i filmer som Sunset Boulevard (1950), Sabrina (1954), Picnic (1955), Broen over Kwai (1957), Den ville gjengen (1969) og Network (1976).
Holden har en stjerne på Hollywood Walk of Fame. I 1999 ble han kåret til tidenes 25. største mannlige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet.
Birkenwerder stasjon
Birkenwerder stasjon er en jernbanestasjon i Brandenburg i Tyskland. Den blir betjent av S-bane og av lokaltog.