cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mellissius
Mellissius er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
Middelsstore (ca. 15 millimeter), gjerne rødbrune hornbiller, hannene uten horn. Oversiden er gjerne litt læraktig.
Levevis
Larvene lever i jorda, der de spiser røtter og råtnende organisk materiale.
Utbredelse
Slekten har en meget begrenset utbredelse da den er endemisk for St. Helena.
Happy Days Are Here Again
«Happy Days Are Here Again» er en sang fra 1929, skrevet og komponert av Milton Ager og Jack Yellen. Leo Reisman og Lou Levin spilte inn sangen for filmmusikalen Chasing Rainbows (1930). Låten har blitt sunget av flere artister, men er kanskje best kjent fra Barbra Streisands tolkning. Låten ble populær da USAs president Franklin D. Roosevelt brukte den i sin reklamekampanje for presidentvalget i 1933, som han vant.
Barbra Streisands versjon
En av de mest innflytelsesrike innspillingen av låten var Barbra Streisands. Selv om låten vanligvis blir sunget i et raskt tempo, ble versjonen hennes kjent for å være tregere og mer uttrykksfull.
Streisand sang låten under The Garry Moore Show i en sketsj som het «That Wonderful Year». Hun sang den på et sarkastisk vis som en millionær som nettopp hadde mistet alle pengene sine. Hun går inn på en bar, og tilbyr smykkene sine for et par drinker.
Streisand spilte inn sangen i oktober 1962 hos Columbia Records musikkstudio i New York, noen måneder før arbeidet på debutalbumet. Denne versjonen ble satt sammen av George Williams, og ble utgitt som Streisands første singel i november 1962 med «When the Sun Comes Out» som B-side. Kun 500 eksemplarer av denne singelen ble gitt ut på markedet i New York, og radiostasjonene fikk ingen av dem. Versjonen ble utgitt på nytt i mars 1965 som en del av Hall of Fame-serien sammen med låten «My Coloring Book».
Streisand spilte inn sangen på nytt i januar 1963 for debutalbumet The Barbra Streisand Album.
Streisand sang også låten på The Judy Garland Show i en mashup med Judy Garlands «Get Happy». Dette liveopptaket ble senere utgitt på Streisands samlealbum Duets i 2002.
I juni 1967 fremførte hun sangen for over 135 000 mennesker i Central Park. Denne innspillingen ble utgitt på det første livealbumet hennes A Happening in Central Park, og senere på samlealbumene Barbra Streisand's Greatest Hits og The Essential Barbra Streisand. Hun har også sunget sangen på flere av konsertene sine.
Sverige under Vinter-OL 1988
Sverige under Vinter-OL 1988. 67 utøvere, 34 menn og 13 kvinner fra Sverige deltok i ni grener, aking, alpint, bobsleigh, langrenn, hurtigløp på skøyter, kunstløp, skiskyting, skihopping og ishockey under Vinter-OL 1988 i Calgary i Canada. Sverige ble femte beste nasjon på den uoffisielle medaljestatistikken med fire gull- og to bronsemedaljer. Langrennsløperen Thomas Wassberg var Sveriges flaggbærer under åpningsseremonien.
30px|Skøyter hurtigløp Hurtigløp på skøyter
I hurtigløpskonkurransene stilte Sverige blant annet med tittelforsvareren på 5,000 meter og sølvmedaljevinneren på 10,000 meter fra Sarajevo-OL, Tomas Gustafson og i tillegg et brødrepar i Claes og Per Bengtsson.
Ashridge Executive Education
Ashridge Executive Ecucation, tidligere Ashridge Business School, er en institusjon for høyere utdanning i nærheten Berkhamsted i Hertfordshire, England. Ashridge er en del av Hult International Business School, og skiftet navn til Ashridge Executive Education etter fusjonen mellom de to handelshøyskolene i 2015. Ashridges driver åpne og skreddersydde executive education programmer, MBA, og diverse andre mastergrader, i tillegg til organisasjonsrådgivning og forskning. Ashridge samarbeider med private og offentlige organisasjoner fra hele verden. Institusjonen har campus i Ashridge House, en av de største nygotiske landstedene i England. Ashridge Executive Educations campus er et klasse 1 verneverdig bygg etter britiske standarder.
Sverige under Vinter-OL 1988
30px|Skøyter hurtigløp Hurtigløp på skøyter
Gustafson satte olympisk rekord på 5,000 meter og både verdensrekord og olympisk rekord på 10,000 meter.
Ashridge Executive Education
Institusjonen er en av åtte medlemmer i den nyopprettede Independent Universities Group, hvis mål er å differensiere sin akademisk kompetanse fra de mer kommersielle institusjonene som arbeider med utdanning i Storbritannia.
Historie
Høgskolen ble etablert på Ashridge House i 1921, da huset ble kjøpt av en stiftelse etablert av Andrew Bonar Law, en tidligere britisk Statsminister. I 1929 ble institusjonen en såkalt "College of Citizenship", etablert for å hjelpe det Konservative Partiet utvikle sine intellektuelle krefter i kampen mot organisasjoner på venstresiden, slik som Fabian Society. Det ble en krysning mellom en tenke-tank og en utdanningsinstitusjon og hadde Arthur Bryant som pedagogisk veileder. Etter andre verdenskrig ble "College of Citizenship" re-lansert for en kort periode, men ble i 1959 igjen organisert som et College for fag innen management. I 2015 ble Ashridge Business School fusjonert med Hult International Business School, en amerikansk handelshøyskole med studiesteder i London, New York City, Boston, San Francisco, Dubai og Shanghai. Som en del av fusjonen endret Ashridge Business School navn til Ashridge Executive Education, og institusjonen opererer nå som et ledd i Hult International Business School.
Faglige prestasjoner
I Financial Times - rangeringen (Mai 2014) for tilpassede og åpne utdanningsprogrammer var Ashridge rangert på 23.-plass i verden. Ashridge er den eneste britiske handelshøyskolen for Executive Education med adgang til å tildele master- og doktorgrader, noe som gir institusjonen tilsvarende status som et hvilket som helst britisk universitet. Ashridges akademiske akkreditering gir institusjonen adgang til å få godkjent utdanninger fra andre utdanningsinstitusjoner innen forretningsadministrasjon og ledelse.
Fakultetet
Ashridge sysselsetter om lag 95 fulltids professorer og har ytterligere 100 tilknyttede professorer. Ashridges akademikere er ikke tradisjonelle akademikere – sammen med betydelige faglige kvalifikasjoner har de fleste også omfattende internasjonal erfaring innen sine fagfelt. Dette gjør dem i stand til å bli fullt involvert i problemstillinger og utfordringer klienter står ovenfor. Institusjonen deler også sin ekspertise gjennom professorer som gjesteforeleser på en rekke internasjonale handelshøyskoler og universiteter.
Global tilstedeværelse
Ashridge Business School har et antall representanter i Europa og over hele verden, inkludert: Danmark, Tyskland, Norge, Sverige, Kina, India, De forente arabiske emirater, i Nord-Amerika og Benelux.
Forskningssentre
Ashridge Executive Education har seks forskningssentre, hvor hver av dem gjennomfører forskning på konkrete emner og tilbyr konsulenttjenester og spesialiserte programmer innen sine fagfelt. Disse inkluderer: Ashridge Centre for Business and Sustainability, Ashridge Centre for Coaching, Ashridge Leadership Centre, Ashridge Strategic Management Centre, Centre for Research in Executive Development, og Ashridge Centre for Action Research.
European Winter Throwing Challenge 2003
European Winter Throwing Challenge 2003 ble arrangert 1. og 2. mars 2003 på Stadio Polivalente Gioia Tauro i Gioia Tauro i Italia. Arrangør var European Athletic Association, og 137 deltakere fra 24 land deltok.
Dette var den tredje utgaven av denne konkurransen.
Medalje- og poengtabell
{{legend|#ccccff|Vertlandet er markert i blått|border=solid 1px #AAAAAA}}
Maria Gaetana Agnesi
Maria Gaetana Agnesi (født 16. mai 1718 i Milano, død 9. januar 1799 samme sted) var en italiensk matematiker og filosof.
Bakgrunn
Maria Gaetana Agnesi kom fra en velstående familie av intellektuelle og forretningsfolk. Hennes far Pietro Agnesi var matematikkprofessor, moren var den italienske adelige Anna Fortunata Brivio fra familien Brivius de Brokles. Nyere forskning karakteriserer det som uklart om eller uriktig at faren faktisk var professor; alle kilder istemmer imidlertid i at han (også) var tekstilkjøpmann. Maria Gaetana Agnesi var den eldste av i alt 21 barn. Særlig faren fremmet hennes matematiske bevavelse og hjalp henne til en god utdannelse. Maria ble betraktet som et vidunderbarn. I en alder av ni år forfattet hun en én timer lang tale på latinsk som hevdet kvinners rett til utdannelse - dette var den gang ikke en opplagt oppfatning. I en alder av bare elleve år kunne hun snakke syv språk.
I samtiden beskrives hun som ca tyveåring som en ung dame med «likefrem og mildt vesen», og at hun var i stand til å diskutere et hvilket som helst filosofisk eller matematisk tema på latin. Den første boken hennes i filosofien, Propositiones philosophicae, kom ut da hun var 20 år gammel.
Da hun var 21 år, ville hun gå i kloster. Men det ville ikke faren hennes, og Maria Gaetana Agnesi respekterte hans ønske.
Matematikk
I ett tiår beskjeftiget hun så med matematikk og vitenskapene. I 1748 ble hennes verk Instituzioni analitiche (Analysens grunnlag) offentliggjort. Agnesi dediserte sitt verk til den østerrikske keiserinne Maria Theresia. Dette verket ble snart oversatt til fransk og engelsk.
Pave Benedikt XIV utnevnte henne i 1750 til professor ved universitet i Bologna. Men den lærestillingen utøvde hun aldri - hun tok aldri opp noen undervisning der, selv om hennes berømte samtidige, fysikeren Laura Bassi, flere ganger bad henne om det.
Hun er kjent for en kurve som ble kalt Agnesis heks. På italiensk heter denne kurven la versiera di Agnesi som betyr «Agnesis kurve». Fra tidlig av ble dette lest av professoren John Colson som «l'avversiera di Agnesi», der «avversiera» betyr «kvinne som setter seg i mot Gud», som da ble identifisert som «heks», og feiloversettelsen ble hengende ved.
Karitativt engasjement
Da Maria Agnesi var 34 år gammel, døde hennes far. Hun avsluttet da straks sine vitenskapelige beskjeftigelser til fordel for troens liv og for karitativt arbeide. Hun studerte katolsk teologi og tok seg av fattige og syke. Til å begynne med gjorde hun dette fra foreldrehjemmet, men senere leide og drev hun et hus der hun gav hjemløse et sted å være.
I 1771 overtok hun ledelsen av et aldershjem for kvinner. I 28 år viet hun seg til denne institusjonen, som det åre hun døde hadde 450 beboere.
Hennes søster Maria Teresa Agnesi Pinottini ble en kjent komponist og musiker (sang og cembalo). Til forskjell fra den tilbaketrukne og kirkelig orienterte Maria Gaetana beskrives hun som galant og beleven.
Langya
Langya (kinesisk: 琅琊区; pinyin: Lángyá Qū) er et bydistrikt i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Chuzhou.
Det har et areal på 126 km² 58 km² og teller ca. 240.000 innbyggere (2004).
Charles Oluf Herlofson
Charles Oluf Herlofson (født 28. mars 1916 i Oslo, død 4. desember 1984) var en norsk sjømilitær offiser. For sin innsats under andre verdenskrig ble han tildelt Krigskorset med to sverd.
Han ble født i Oslo som sønn av Charles Herlofson og Ellinor Boe. Han seilte først noen år i handelsflåten og tok deretter sjømilitær utdannelse. I 1939 ble han sjøoffiser. Under andre verdenskrig deltok han først i kampene mot invasjonsstyrkene. Han tok seg i desember 1940 over til Storbritannia og sluttet seg til de norske styrkene der. Herlofson tjenestegjorde ved den norske MTB-avdelingen i Storbritannia og gjennomførte tokt over Nordsjøen til kysten av det okkuperte Norge.
Etter oppdragene i Etiopia arbeidet Herlofson i forskjellige stillinger i Sjøforsvaret i Norge. Han var en periode assisterende forsvarsattaché i Washington, DC. I 1965 ble Herlofson ansatt som direktør for et utviklingsprosjekt i Ghana, der målet var å etablere en skole for offiserer til landets fiskeflåte. I 1969 ble han utnevnt til sjef for Sjøkrigsskolen. Herlofson ble generalinspektør for Sjøforsvaret i 1976, da med rang av kontreadmiral. Han ble pensjonert i 1981.
Utmerkelser
I statsråd 14. september 1945 ble Herlofson tildelt Krigskorset med sverd. Han hadde gjort seg fortjent til dette «som Flotillesjef ved M.T.B. å ha vist mot og fremrakende [sic] lederegenskaper særlig under kamp med fienden den 23.–24. desember 1944.» Kapteinløytnant Herlofson hadde i desember 1944 ledet angrep på en tysk destroyer i norsk farvann og anlegg på land i Norge. Styrken returnerte til Shetland uten egne tap. I 1949 ble han hedret med utmerkelsen nok en gang og fikk tildelt sverd nummer to. Denne gang nevnte innstillingen en omfattende liste av vellykkede operasjoner fra mars 1943 til mars 1945 «hvorunder store tap ble påført fiendens handelsmarine og sjøstridskrefter.»
For sin krigsinnsats ble han også tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren, Krigsmedaljen med stjerne, Deltagermedaljen med rosett og Haakon VIIs 70-årsmedalje. Han ble tildelt den britiske dekorasjonen Distinguished Service Cross, ble to ganger Mentioned in Despatches, samt tildelt 1939–1945 Star og Atlantic Star.
Foruten krigsmedaljene mottok også Herlofson andre ordener og utmerkelser. Han ble utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden og offiser av den etiopiske Keiser Menelik IIs orden. Herlofson ble også tildelt Dronning Elizabeth IIs kroningsmedalje. I 1970 ble han utnevnt til offiser av USAs Legion of Merit. I 1979 mottok han storkors av den portugisiske Avizordenen.
Yingquan
Yingquan (kinesisk: 颍泉区; pinyin: Yǐngquán Qū) er et bydistrikt i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Fuyang.
Det har et areal på 643 bzw. 648 km² og teller ca. 640.000 innbyggere (2004).
HAV Eiendom
Selskapets formål er å delta i byutviklingen i Bjørvika-området gjennom utvikling, utleie, forvaltning, kjøp og salg av fast eiendom i Bjørvika-området og virksomhet som står i forbindelse med dette, samt å inneha eierinteresser i selskap som driver tilsvarende virksomhet. HAV Eiendom AS eier 66 prosent av Bjørvika Utvikling AS, som igjen eier Bjørvika Infrastruktur AS 100%. Selskapet deltar også som minoritetseier i utbygging av en rekke boliger i Bjørvika.
Selskapet ble stiftet 7. april 2003, og stiftelsen var avhengig av en lovendring i havne- og farvannsloven (§ 23). Siden 2003 har Hav Eiendom gitt sin eier Oslo Havn 900 millioner kroner i utbytte, som benyttes til å utvikle moderne og mer bærekraftig havnevirksomhet.
HAV Eiendom AS eier brorparten av arealene i Bjørvika. Det utgjør om lag 156 dekar som kan bebygges med 570 000 m² T-BRA. Reguleringsplanen åpner for at Bjørvika-området totalt kan bebygges med 900 000 m² gulvareal hvorav 400 000 m² boligareal, noe som tilsvarer 5 000 boliger. Boligprosjektene HAV Eiendom utvikler i Bjørvika er blant annet Clemenskvartalet og C6. I 2022 skal de nye planene for utbyggingen av Grønlikaia fremlegges og godkjennes. Planene utvikling av over 200 000 m2 – mesteparten boliger. I tillegg vil en kilometer ny sjøfront bli åpnet for publikum.
HAV Eiendom eier Diagonale sammen med Thongård, og er eier av det nye hotellet som nå bygges i Bjørvika. I tillegg eier Hav Eiendom en rekke tomter og områder som ikke er bygget ut ennå.
HAV Eiendom har også utviklet og skal utvikle en rekke prosjekter for næringsformål i Bjørvika. Dette gjelder blant annet kontorlokaler, bevertning og annen tjenesteyting, som prosjektene Fiskebrygga, Sadelmakerhullet og Sukkerbiten. HAV Eiendom skal også bygge en barne- og ungdomsskole, Bjørvika skole, som er planlagt ferdigstilt i 2023.
Utviklingen av HAV Eiendoms tomter i Bjørvika vil strekke seg over flere år. Fremdriften koordineres med Oslo Havn KFs vedtatte flytting av havnedriften fra området.
Hemofobi
Hemofobi (også kjent som blodfobi) er en ekstreme og irrasjonell frykt for blod. Alvorlige tilfeller av denne frykten kan føre til fysiske reaksjoner som er uvanlig i de fleste andre fobier, spesielt besvimelse. Lignende reaksjoner kan også forekomme med trypanofobi (frykt for nåler) og traumatofobi (frykt for skader).
Reidun Bakken
Reidun Bakken (født 26. desember 1954) er en norsk lokalpolitiker (KrF) som fra 2015 til 2019 var ordfører i Audnedal kommune.
Elizabeth Copes
Elizabeth Copes (født 4. oktober 1976) er en argentinsk judoka.
Hun representerte Argentina under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i omspillet.
Sørfjord I kraftverk
Sørfjord I kraftverk er et vannkraftverk i Botnvassdraget i Hamarøy kommune i Nordland fylke.
Kraftverket utnytter fallet på 515 meter fra Brynvatnet og havnivå ved Sørfjorden. Brynvatn er oppdemmet av en 185 meter lang og 31 meter høy steinfyllingsdam. Magasinkapasitet er 72 millioner m³. Vannet reguleres mellom 515 og 435 moh. Til magasinet overføres det vann fra en rekke bekkeinntak og fra Gammeloftvannet, som reguleres mellom 712 og 670 moh. Det overføres også vann fra Sørfjord II kraftverk.
Brynelva er regulert som følge av kraftverket.
Kraftverket startet produksjonen i 1983 og ble utvidet i 2003.
Det er installert en francisturbin på 68 MW. Midlere årsproduksjon er på 290 GWh.
Nedbørsfeltet er på totalt 108 km².
Kraftverket er eid av Nordkraft.
Gamle Sørfjord kraftverk
Nordland Portland Cementfabrik, nå Norcem, fikk i 1920 bygget ut Brynselvvassdraget med inntaksdam for Sørfjorden kraftverk i Brynsvatn. . Opprinnelig gikk det en 150 m lang trerørledning med diameter 0,8 m fra Brynsvatn. Denne rørledningen fortsatte inn i en 150 m lang tunnel frem til fordelingsbassenget. Herfra førte to 1300 m lange stålrør ned til kraftstasjonen med en diameter på 0,61-0,43 m. Slukeevnen til kraftstasjonen var 1 m3/s og brutto fallhøyde på 453 m. Det var i 1953 monter tre peltonturbiner med horisontal aksling. To av generatorene hadde en ytelse på 1,5 MVA og den tredje var på 3 MVA. Maksimalytelsen for anlegget var 4,5 MW og gjennomsnittlig årsproduksjon 13-14 GWh. Fra kraftstasjonen gikk det en 22 kV-linje ut til Kjøpsvik i ytre del av Tysfjord.
Kunståret 1933
Kunståret 1933 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1933.
Priser
|| bildekunstner og bokkunstner ||align=center| 69 ||align=center| 2002 ||
|| illustratør ||align=center|83 ||align=center| ||
og || skulptør ||align=center| ||align=center| - ||
Forsvarets Satellittstasjon Eggemoen
Forsvarets Satellittstasjon Eggemoen på Eggemoen på Ringerike driftes av Cyberforsvaret, og er Forsvarets hovedanlegg for militær satellittkommunikasjon i Norge og NATO. Stasjonen ble etablert i 1972, da som en NATO-stasjon, men har siden den gang utvidet med en omfattende nasjonal virksomhet.
Stasjonen må ikke forveksles med Forsvarets stasjon Ringerike. Stasjonene har en viss samlokalisering.
Ola Larsen
Ola Larsen er en norsk tidligere fotballmålvakt som spilte for Odd Grenland. Han kommer opprinnelig fra Båtsfjord, men kom til Odd allerede som 16-åring i 1981. Han fikk sin debut to år senere, og da Geir Karlsen la opp i 1984 var det duket for Larsen, som, med flere avbrudd, spilte i klubben til og med opprykkssesongen 1998. Han har også ett mål på samvittigheten. 1989-sesongen spilte han for.
Japan under Paralympiske vinterleker 2002
Japan deltok under Paralympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City, USA, fra 9. til 18. mars 2002.
Før lekene i Salt Lake City 2002 hadde Japan vunnet 51 medaljer (12 gull, 19 sølv og 20 bronse) fra 7 vinterleker siden 1976.
Ola Larsen
Larsen jobber i dag i DnB NOR og sitter i styret for Odd Grenland. Han spiller også på klubbens fjerdelag.
Nykeynesiansk økonomi
Nykeynesiansk økonomi er en retning i moderne nyklassisk makroøkonomi, som kombinerer et keynesiansk utgangspunkt med et mikroøkonomisk grunnlag. Fremtredende nykeynesianske økonomer er John B. Taylor, Stanley Fischer, Gregory Mankiw, David Romer, Olivier Blanchard, Nobuhiro Kiyotaki, Jordi Galí og Michael Woodford. Nykeynesianisme er den dominerende tradisjonen innenfor den såkalte Osloskolen.
To hovedantagelser definerer den nykeynesianske tilnærming til makroøkonomi. Akkurat som den nyklassiske tilnærmingen forutsetter nykeynesianere vanligvis at husholdninger og bedrifter handler rasjonelt, og herunder at de har rasjonelle forventninger. De to retningene skiller seg ved at nykeynesianere vanligvis antar at økonomien samtidig er preget av ulike markedsfeil. Særlig forutsetter nykeynesianerne at det er ufullkommen konkurranse i pris- og lønnsdannelsen, noe som forklarer hvorfor priser og lønninger kan være «stive», dvs. de tilpasser seg ikke umiddelbart til endringer i økonomiske forhold.
Historie
Nykeynesianismen oppsto i 1980-årene, i høy grad som svar på kritikken av keynesiansk makroøkonomi fra de nyklassiske økonomers side. Nyklassikerne kritiserte de eldre keynesianeres inkonsistens i lys av begrepet om rasjonelle forventninger. Nyklassikerne kombinerte rasjonelle forventninger med en markedslikevekt med fullkommen konkurranse og dermed full sysselsetting. Nykeynesianerne viste at når det er prisstivhet og andre markedsfeil, kan man også oppleve ufrivillig arbeidsledighet og konjunktursvingninger, selv om aktørene har rasjonelle forventninger.
Mikrofundamentet for prisstivhet
«Nominelle stivheter», det vil si treg pris- og lønnstilpasning, er et sentralt element i alle nykeynesianske modeller. Et nøkkelspørsmål er: «Hvorfor skulle prisene tilpasse seg langsomt?» En vanlig forklaring fra nykeynesianere er tilstedeværelsen av «menyomkostninger», dvs. at det er (normalt små) omkostninger med å justere nominelle priser, for eksempel med å trykke nye menyer på en restaurant. Nykeynesianere forklarer hvordan selv små slike omkostninger kan forstørre kortsiktige svingninger. Ikke bare må bedriftene betale disse omkostningene, men det finnes også eksternaliteter forbundet med prisendringene. Eksempelvis vil en bedrift som setter ned prisene sine øke realinntekten hos sine kunder. Dette vil gi dem en større kjøpekraft, som ikke nødvendigvis kommer den bedriften til gode som senket sine priser. Ettersom bedriftene ikke får den fulle gevinst av å senke sine priser, forminskes deres incitament for å tilpasse prisene som reaksjon på makroøkonomiske hendelser.
I den nykeynesianske litteraturen opptrer også flere andre årsaker til prisstivheter, eksempelvis effektivitetslønn, implisitte kontrakter og ugunstig utvelgelse.
Andre mikroøkonomiske ingredienser
Utover prisstivhet er en annen markedsfeil også en fast del av de fleste nykeynesianske modeller, nemlig antagelsen om at bedriftene er i monopolistisk konkurranse. Faktisk ville det ikke gi mening at anta prisstivhet uten en viss form for monopolmakt, for under fullkommen konkurranse vil enhver bedrift med en pris som er marginalt høyere enn konkurrentenes, ikke kunne selge noen varer, og enhver bedrift med en pris som er marginalt lavere enn konkurrentenes, ville bli nødt til å selge langt mer enn det kan lønne seg for dem å produsere. Derfor antar nykeynesianske modeller i stedet at bedrifter bruker sin markedsmakt til å opprettholde et prisnivå som er høyere enn deres marginale omkostninger, slik at de kan opprettholde en profitabel produksjon.
Andre eksempler på markedsfeil som opptrer i noen nykeynesianske modeller, er kredittmarkedsimperfeksjoner, koordinasjonsfeil og arbeidsledighet som oppstår som følge av problemer med moralfare eller søkefriksjoner.
Nykeynesianske DSGE-modeller
Etter pionerarbeidet med å undersøke hvilke former for mikroøkonomiske ingredienser som kunne medføre keynesianske makroøkonomiske resultater, begynte økonomer å sette disse brikker sammen til sammenhengende makroøkonomiske modeller. Disse modellene beskriver beslutningene hos husholdninger, monopolistisk konkurrerende bedrifter, regjeringen og sentralbanken, og til tider andre økonomiske aktører. Bedriftene antas å ha stiv prissetting. Mange modeller antar også en stiv lønnsfastsettelse.
Cyanogen
Cyanogen, eller vanligere cyan,, er en fargeløs giftig og brennbar gass ved standard trykk og temperatur med stikkende lukt av bittermandel.
Nykeynesiansk økonomi
Nykeynesianske DSGE-modeller
Den samlede produksjon bestemmes av husholdningenes innkjøp, som avhenger av bedriftenes priser. Siden den makroøkonomiske adferd avhenger av samspillet mellom alle disse aktørers beslutninger over lengre tidsrom under usikkerhet om den fremtidige økonomiske situasjon, betegnes disse modellene som dynamiske stokastiske generelle likevektsmodeller (på engelsk dynamic stochastic general equilibrium eller DSGE-modeller). Modellenes parametre blir normalt anslått eller valgt for å få modellens dynamikk til å ligne faktiske makroøkonomiske data fra det landet eller området som analyseres.
Novus Homo
Homo novus (latin for «ny mann»; flertall, homines novi) var et uttrykk under Romerriket for en mann som var den første i sin familie til å oppnå et viktig magistrat, spesielt konsul. Eksempel på slike menn er Cicero og Gaius Marius. Når en mann gikk inn i offentlig liv i en høy posisjon uten sidestykke, ble begrepet novus civis (flertall: novi cives) benyttet.
Cyanogen
Smeltepunktet ligger på -28 °C og kokepunktet på -21 °C. Cyan er lettløselig i vann, etanol og eter (dietyleter). Cyan har ikke noen større teknisk betydning. Giftigheten kommer av at den hydrolyseres til hydrogencyanid (cyanhydrogen) i vevet hos levende organismer.
Kenneth Mikkelsen
Kenneth Mikkelsen (født 23. mai 1970 i Narvik) er en norsk fotballtrener og tidligere spiller. Som spiller spilte Mikkelsen for i 1. divisjon, og for  i 2. divisjon. Som trener har Mikkelsen erfaring som assistent for, og /Norges Toppidrettsgymnas. Men har siden 2011 jobbet som assistenttrener for. Da Rune Skarsfjord trakk seg som hovedtrener for Brann i november 2013, ble Mikkelsen midlertidig ansatt til å lede laget ut sesongen. Men gikk tilbake til sin tidligere stilling som assistent da Rikard Norling ble ansatt som permanent hovedtrener. Mikkelsen er utdannet fysiolog ved NTNU i Trondheim.
Nykeynesiansk økonomi
Betydning for den økonomiske politikk
Nykeynesianske økonomer er enige med nyklassikerne i at ekspansiv penge- eller finanspolitikk ikke har gagnlige effekter i form av høyere sysselsetting på lang sikt. På grund av prisstivheten vil disse formene for økonomisk politikk derimot kunne øke produksjonen og senke arbeidsledigheten på kort sikt. Fastholdes en slik politikk på lengre sikt, vil den imidlertid etterhvert skape høyere inflasjonsforventninger og dermed medføre stigende fremtidige problemer. Man vil derfor ikke anbefale ekspansiv politikk for å skape en midlertidig økonomisk boom, da det neppe vil være mulig å eliminere de økte inflasjonsforventningene uten å skape en resesjon. Hvis økonomien rammes av et uventet eksternt sjokk, kan det imidlertid være en gode ide å dempe de makroøkonomiske virkningene av sjokket ved hjelp av penge- eller finanspolitikk. Det er særlig tilfelle hvis sjokket virker i retning av å forminske både sysselsetting og inflasjon (et såkalt negativt etterspørselssjokk), i det ekspansiv penge- eller finanspolitikk i dette tilfelle vil stabilisere begge deler.
Undersøkelser av optimal pengepolitikk i nykeynesianske DSGE-modeller har fokusert på regler for renten (ikke minst såkalte Taylor-regler) som kan si hvordan sentralbanker bør styre den nominelle rente som svar på endringer i inflasjon og produksjon.
Nanqiao
Nanqiao (kinesisk: 南谯区; pinyin: Nánqiáo Qū) er et bydistrikt i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Chuzhou.
Det har et areal på 1.273 km² 58 km² og teller ca. 270.000 innbyggere (2004).
Paal Berg
Paal Olav Berg (født 18. januar 1873 i Hammerfest, død 24. mai 1968 i Bærum) var en norsk jurist, hjemmefrontleder og politiker som representerte Venstre. Han var sosialminister (1919–1920) og justisminister (1924–26) i to Venstre-regjeringer og var høyesterettsjustitiarius fra 1929 til 1946. Under andre verdenskrig var han sentral i motstandsarbeidet mot den tyske okkupasjonen igjennom rollene i «Kretsen» og Hjemmefrontens Ledelse.
Bakgrunn
Paal Berg var sønn av tollkasserer Marius Ørbek Berg (1829–1904) og hans hustru Annette Karoline Rotnes (1838–91). Paal Bergs far var født på gården Berg i Nes på Romerike. Paal Berg likte å betrakte seg som romeriking, selv om han var født i Finnmark.
Faren ble 1887 utnevnt til tollkasserer i Fredrikstad, og her tok Paal examen artium 1890. Han tok juridisk embetseksamen i Kristiania i 1895, og etter noen år som dommerfullmektig og advokatfullmektig studerte han rettsvitenskap i utlandet. Paal Berg var far til tekstilkunstneren Sigrun Berg.
Karriere
Etter hvert ble han også mer aktiv innen politikk. Etter at han i praksis forfattet utkastet til arbeidstvistloven som ble vedtatt i 1915, ble han i 1919 utnevnt som sosialminister i Gunnar Knudsens andre regjering mellom 1919 og 1920.
Mellom 1924 og 1926 var han justisminister i Johan Ludwig Mowinckels første regjering. Han ble høyesterettsjustitiarius i 1929.
Andre verdenskrig
Som høyesterettsjustitiarius fikk han i første omgang en sentral rolle i norsk krigshistorie. Under Bergs ledelse opprettet Høyesterett 15. april 1940 Administrasjonsrådet som et styringsorgan etter Tysklands okkupasjon av deler av Norge. Rådets hensikt førte blant annet til at Vidkun Quisling delvis ble spilt utover sidelinjen som ministerpresident. Berg deltok også i Riksrådsforhandlingene med tyskerne sommeren 1940.
Til tross for å inneha en slik formell rolle i det okkuperte Norge, var han langt fra en kollaboratør. Historikeren William L. Shirer gikk til og med så langt som å anse ham som motstandsbevegelsens hemmelige leder.
Berg ble senere en sentral mann i «Kretsen», en gruppering som ledet en del av den sivile motstanden, og var derfor med på de såkalte «Grimelundsmøtene» på Grimelund gård. Dette førte til at han i juni 1943 motvillig tok imot anmodningen fra regjeringen i London om å bli leder for Hjemmefronten, til tross for at en slik organisering ennå ikke fantes. Først i 1944 ble det som formelt ble kalt «Hjemmefrontens Ledelse» (HL) dannet, med Berg som formann.
Etterkrigstiden
Etter andre verdenskrig falt det i Paal Bergs hender å forsøke å danne en samlingsregjering som skulle virke frem til stortingsvalget høsten 1945, men motstand – ikke minst fra stortingspresident C.J. Hambro og fra sitt eget parti Venstre – samt hans alder (han var 72 i 1945) førte til at Berg ga opp. Istedenfor ble Einar Gerhardsens første regjering dannet.
Han var riksmeklingsmann i tre år fra 1946 til 1948. Berg ble også rådsformann i VG, som ble dannet av sentrale hjemmefrontmenn i 1945.
Utmerkelser
Berg ble tilbudt begravelse på statens bekostning, men de etterlatte takket nei til dette.
Sørfjord II kraftverk
Sørfjord II kraftverk er et vannkraftverk i Botnvassdraget i Hamarøy kommune i Nordland fylke.
Kraftverket startet produksjonen i 1983.
Kraftverket er eid av Nordkraft.
Frances Bean Cobain
Frances Bean Cobain (født 18. august 1992) er en amerikansk artist, og enebarnet til Courtney Love og Kurt Cobain.
Frances har hatt en dramatisk oppvekst, først med farens dødsfall i 1994 og deretter med morens voldsomme rusmisbruk. Courtney Love har vært i retten flere ganger fordi myndighetene har tvilt på hennes evner som mor.
Stiv kuling
Stiv kuling er et musikkalbum med 3 Busserulls, utgitt i 1980. Albumet lå tre uker på VG-lista og endte med 14.-plass som beste plassering.
Utforskning av Mars
Utforskningen av Mars har vært en viktig del av Sovjetunionen, USA, Europa og Japans program for utforskning av verdensrommet. Dusinvis av robot-romsonder, inkludert banesonder, landingsfartøy og rovere har blitt sendt mot Mars siden 1960-tallet. Disse oppdragene hadde som mål å samle data om nåværende forhold og finne svar på spørsmål om Mars' historie så vel som forberede et mulig bemannet oppdrag på Mars. Spørsmålene som er reist av det vitenskapelige samfunnet forventes å ikke bare gi en bedre forståelse av den røde planeten, men også gi ytterligere innsikt i fortiden, og muligens fremtiden, til jorden.
Utforskningen av Mars har blitt til en betydelig økonomisk kostnad der omtrent to tredjedeler av alle romfartøy med Mars som mål svikter før oppdraget er ferdig og noen svikter før selve oppdragene begynner. En så høy feilprosent kan tilskrives kompleksiteten og det høye antallet variabler som er involvert i en interplanetarisk ferd, og har ført til at forskerne spøkefullt snakker om en «stor galaktisk Ghoul» som livnærer seg på marssonder. Dette fenomenet er også uformelt kjent som marsforbannelsen. Per juli 2011 er det én fungerende del av utstyret på overflaten av Mars som sender signaler tilbake til jorden; Opportunity.
I oktober 2009 ble en avtale inngått mellom USAs romfartsorganisasjon NASA og Den europeiske romfartsorganisasjon (ESA) med tanke på å øke samarbeidet og utvide felles evner, ressurser og kompetanse for å fortsette utforskningen av Mars. Denne avtalen er kalt Mars Exploration Joint Initiative (MEJI).
Et døgn på mars (hvor lang tid mars bruker på å snurre rundt sin egen akse) varer i 24,6 timer mens på jorden varer et døgn i 23,9 timer.
Tianjia’an
Tianjia'an (kinesisk: 田家庵区; pinyin: Tiánjiā'ān Qū) er et bydistrikt i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Huainan.
Utforskning av Mars
Eksterne lenker
Mars (Planet)
Tianjia’an
Bydistriktet har et areal på 239 km² og teller ca. 520 000 innbyggere (2004).
Øyvind
Øyvind er et norsk mannsnavn av urnordisk opprinnelse. Navnet har flere betydninger. Navnet er vanlig i Norge, men lite utbredt i andre land.
Etymologi
Øyvind er en yngre norsk form av norrøne Øyvindr, som var en variant at Eyvindr. Dette navnet kan være dannet av det rekonstruerte urnordiske navnet *Auja-windu R . De to navneleddene har blitt forklart på mange måter:
Eivind og Eyvind er yngre former av Eyvindr. Even er en yngre norsk og svensk form av Eyvind. I Norge er Eivind eller Even beinlaus brukt som et kallenavn for vinden.
Eivindur og Oyvindur er færøyske former av navnet og Eyvindur er en islandsk form. Øivind er en dansk skrivemåte av Øyvind og Ejvind er en dansk variant av Eivind.
Utbredelse
Eivind var et vanlig navn i Norge i høymiddelalderen. Over 110 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Øyvind var også vanlig i Norge i høymiddelalderen, med over 60 forskjellige personer med navnet nevnt i Regesta Norvegica. I nyere tid nådde popularitet til navnet Øyvind i Norge toppen tidlig på 1980-tallet med opptil 400 nye i 1982. Da hadde populariteten vært stigende siden begynnelsen av 1900-tallet. De siste årene har navnebruken gått ned til under 50 nye per år.
Ejvind var mest brukt i Danmark og Sverige i 1920- og 1930-årene. I Danmark, spesielt i Nordjylland og på Fyn. Det svenske kallenavnet Önnert er kjent brukt fra 1716. Den svenske formen Öyvind er kjent brukt i Sverige fra 1901. Formen Öjvind var i Sverige mest brukt i 1950- og 1960-årene.
Øyvind og relaterte navn har navnedag i flere land:
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår
Brachinus
Brachinus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) bombardérbiller (Brachininae) i familiegruppen løpebiller. Ingen arter er registret fra Norge.
Utseende
Små til middelsstore (gjerne 5-10 millimeter), spinkle løpebiller, dekkvingene forholdsvis brede. På farge er dekkvingene ofest mørke, ofte med metallglans, hode, pronotum og bein ofte rødlige. Hodet er omtrent femkantet, fasettøynene forholdsvis små, antennene lange og tynne. Pronotum er omtrent så bredt som hodet, bredere foran enn bak, med innsvungne kanter. Dekkvingene er noe flate, oftest med fine punktstriper.
Utbredelse
Slekten har en holarktisk utbredelse, inkludert det meste av Europa, men er ikke funnet i Norge. Det er tallrike arter i Middelhavsområdet.
Park Kyung-mo
Park Kyung-mo (født 15. august 1975) er en sørkoreansk, profesjonell bueskyter. Park har flere medaljer fra verdensmesterskapet i bueskyting, blant annet fire gull. Hans eneste individuelle gull kom i 1993 i Antalya i Tyrkia. Park representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2008, der han tok gull i lagkonkurransen, og sølv i den individuelle konkurransen bak Viktor Ruban fra Ukraina.
Knut Seland
Knut Seland (født 4. november 1965) er en tidligere norsk fotballspiller som spilte for Odd. Han begynte i klubben allerede som 6-åring, og som 16-åring i 1982 fikk han sin A-lagsdebut. Han fikk også med seg 5 kamper for U-landslaget. Seland, som forlot klubben for å trappe ned i Skotfoss i 1993 er tidenes toppscorer i serien for Odd med 86 mål. Han er gift med Siri Eftedal og har to barn.
Abby Mann
Abby Mann (født Abraham Goodman 1. desember 1927, død 25. mars 2008) var en Oscar-belønnet amerikansk manusforfatter og produsent som er mest kjent som skaperen av tv-serien Kojak.
Han er best kjent for sitt arbeid med kontroversielle temaer og sosiale drama. Hans mest kjente dramatiske verk er Judgment at Nuremberg, som først var et TV-drama første gang sendt i 1959. Stanley Kramer regisserte senere en filmversjon i 1961, hvor Mann ble belønnet med en Oscar for Beste filmatisering.
Han døde av hjertesvikt i Beverly Hills, California 25. mars 2008 i en alder av 80 år. Han døde en dag etter Richard Widmark, en av stjernene i Judgment at Nuremberg.
Manns stesønn er Aaron Cohen, administrerende direktør for sikkerhetsfirmaet IMS Security.
Antonie Løchen
Antonie Løchen (født 13. juli 1850, død 30. april 1933) var en norsk venstrepolitiker og kvinnesakskvinne i Trondheim. Hun stiftet Trondhjems Kvinnesaksforening, som hun også ledet. Hun var også aktiv i Foreningen til Dyrenes Beskyttelse.
Bakgrunn
Hun vokste opp på Sundnes bruk i Inderøy, og giftet seg i 1874 med sitt søskenbarn, Olaf Løchen. Antonie og Olaf Løchen fikk to barn, datteren Margit ble gift med arkitekten og maleren Gabriel Kielland; de fikk sønnen Olav. Sønnen Finn ble disponent i et trelastfirma i Oslo.
Barneboka Smaahistorier om dyr inneholder dels fortellinger fra barndommen i Inderøy og Mosvik, dels fortellinger motivert av hennes engasjement for dyrebeskyttelsen. Boka ble gjenutgitt i 2016 av Mosvik historielag. Noen tekstene derfra ble gjenbrukt i Christian Killengreens Lesebok for folkeskolen (1926). Hun var venn av og brevvekslet med eventyrsamleren Peter Christen Asbjørnsen, og har også skrevet «Ungdomsminde om P. Chr. Asbjørnsen»,.
I Trondheim bodde de i Munkegata 30, vis-à-vis Stiftsgården. Olaf Løchen hadde sitt sakførerkontor i tilknytning til leiligheten.
Politikk
Hun var en av de første kvinnene som ble valgt inn i kommunestyret i Trondheim. I 1901 ble hun Venstre-representant sammen med Thora Storm.
Antonie Løchen regnes som stifteren av Trondhjems Kvindesagsforening i januar 1885; stiftelsesmøtet fant sted hjemme hos henne. Hun var formann i foreningen 1887–1888 og 1891–1892.
I 1887 holdt Antonie Løchen et foredrag; «Om kvindelighed» i Trondheim, hvor hun bl.a. forteller: «I mine forældres ungdom, altsaa for snart 50 aar siden, var det aldrig tale om, at kvinder skulde lære at svømme, saa der var ingen anledning til debat om svømmings tilladelighed ligeoverfor kvindeligheden. Bade sig gjorde de dog, men – i yderste hemmelighed ! Kvinder maatte aldrig tale om at de badede sig, – fy, det vilde være frygtelig upassende ! Nei, man listede sig ned til søen eller badeanstalten, for at mændene ikke skulle se det, og mødte man saa en af dem, og man troede at han forstod, i hvilken uanstendig hensigt man var gaaet ud, da var man nær ved at synke i jorden af undseelse». Foredraget ble trykt i tidsskriftet Nylænde samme år. Foredraget «Sundheden og kvindesagen» fra 1885 ble utgitt som pamflett.
Ekteparet Løchen tilhørte Venstremiljøet i Trondheim i 1880-årene, et miljø hvor lagmann Jacob Lindboe var en nøkkelperson. Hun har skrevet om dette i en serie avisartikler «Minner fra lørdagskveldene i lagmann Lindboes hjem».
Løchen var også engasjert i Foreningen til Dyrenes Beskyttelse. Hun ble tildelt Foreningen til Dyrenes Beskyttelses sølvmedalje ved dens 60-årsjubileum i 1919.
Antonie Løchens veg på Byåsen i Trondheim ble oppkalt etter henne i 1965.
Francisco Ceinos
Don Francisco Ceinos var en av 5 oidores (medlemmer) av Audiencia i Ny-Spania. Disse styrte kolonien fra den 10. januar 1531 til den 16. april 1535. Ceinos hadde også midlertidig vervet som visekonge av Ny-Spania i 2 perioder. Første gang fra 1564 til 1566. Annen gang fra juli til november 1568.
Torgny Håstad
Torgny Håstad (født 1943) er en svensk jurist. Han har vært justisråd siden 1998. Håstad tok juristexamen i 1967. Han ble jur.dr. 1973 og professor i privatrett 1976, alt ved Uppsala universitet.
Håstad har skrevet en rekke juridiske monografier, først og fremst innenfor kontraktsrett og insolvensrett.
Håstad er medlem av Kungliga Vetenskapssamhället i Uppsala, Det Norske Videnskaps-Akademi og Kungliga Vetenskapsakademien.
Adiel Palma
Adiel Palma López (født 20. august 1970 i Cienfuegos), cubansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen og 2008 i Beijing.
Palma ble olympisk mester i baseball under Sommer-OL 2004 i Athen. Han var med på det cubanske laget som vant turneringen foran Australia og Japan. Cuba vant over Australia med 6-2 i finalen.
Fire år senere, under Sommer-OL 2008 i Beijing vant han en sølvmedalje i baseball. Cuba tapte finalen mot Sør-Korea med 2-3. Det var siste gangen som baseball var med på det olympiske programmet.
Vanlig ravsnegl
Vanlig ravsnegl, storravsnegl eller bare ravsnegl, (Succinea putris) er et bløtdyr og tilhører de landlevende lungesneglene. Den er utbredt i hele Norge.
Utseende
Skallhøyde er 17-24 millimeter og det har 4 vridninger. Å lese et skall vil si å holde det på en spesiell måte slik at antall vridinger kan telles og høyden kan måles. Åpningen skal vende mot deg og toppen opp. Mål er skallhøyde og nummer er vridninger. Skallet er blekt gult, med mørkere spiss. Det er uvanlig tynt og åpningen (munningen) er stor. Det er avlangt og har få vridninger.
Kroppen er lys grå og ganske kort i forhold til skallet. Tentaklene er mørke, nesten svarte, og fra basis av hver tentakel fortsetter en mørk linje bakover kroppen.
Levevis
Vanlig ravsnegl lever på land i nærheten av vassdrag og innsjøer. De finnes i vegetasjonen eller krypende på mudderbunn.
Vanlig ravsnegl er tvekjønnet noe som gjør det lettere å finne en partner. For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under paringen, befrukter hverandre gjensidig. De kjønnsmodne parer seg to ganger i året, i mai og i august. Ettersom de er tvekjønnet kan begge legge egg.
Vanlig ravsnegl lever normalt i 3-4 år.
Norsk Landbruk (tidsskrift)
Norsk Landbruk er et magasin om landbruk. Det utgis 20 ganger i året av forlaget Tun Media i Oslo. Bladet har et faglig fokus der målet er å gi konkrete råd til norske gårdbrukere som direkte bidrar til økt lønnsomhet i drifta på gården. Iver K. Gamme er ansvarlig redaktør i bladet per 2013.
Historie
Norsk Landmandsblad – Ugeskrift for det praktiske landbrug, som senere ble til Norsk Landbruk, kom ut første gang 8. april 1882. Utgiver og redaktør var sigdølen L. K. Ramstad, i samarbeid med hallingdølen Knut Knutsen Heje. Fødselen var forholdsvis trang, men barnet overlevde, og vokste seg gradvis sterkere fram til dagens solide posisjon i landbruket.
Like etter at Norsk Landmandsblad var i gang, begynte etableringen av mer spesialiserte tidsskrifter for landbruksnæringa. I løpet av 1880-årene kom Birøkteren, Fjærfe, Samvirke, Tidsskrift for Skovbrug og Norske Havetidende. Bondevennen så dagens lys i 1898, startet av bonden A. Lærdal i Sandeid i Vindafjord.
1935 representerte en milepæl i Norsk Landmandsblads historie. Da ble bladet slått sammen med Ukeskrift for Landbruk og Pelsdyravl. Nyskapningen ble døpt Norsk Landbruk. Samtidig ble et nytt eierselskap etablert, A/S Norsk Landbruk. Hovedaksjonæren i det nye selskapet var Norske Landbrukskandidaters Forening, senere Norsk Sivilagronomlag. De øvrige aksjonærene var enkelmedlemmer av denne organisasjonen.
På 1950- og 1960-tallet var det mye intern debatt i landbruksorganisasjonene om de mange tidsskriftene i næringa. Det skjedde imidlertid ikke noe konkret før i 1969, da Bøndenes Forlag og Landbrukets Brevskole ble slått sammen til A/S Landbruksforlaget. Forlaget hadde helt fra starten av ambisjoner om å bli et produksjonsselskap for informasjonsmidler, med avdelinger for forlag, brevskole, tidsskrifter, film/bilder og trykkeri. Etter stor møtevirksomhet mellom A/S Norsk Landbruk og A/S Landbruksforlaget, ble en avtale mellom de to selskapene vedtatt på Landbruksforlagets generalforsamling 8. desember 1969. Avtalen gikk ut på at A/S Norsk Landbruk overdro retten til å gi ut tidsskriftet Norsk Landbruk til Landbruksforlaget. Forlaget overtok også Norsk Landbruks abonnenter, løpende annonsekontrakter og A/S Norsk Landbruks forlagsvirksomhet.
Rettighetene skulle gjelde for ti år om gangen, med virkning fra 1. januar 1970. Styret i forlaget nedsatte samme året et tidsskriftutvalg som skulle vurdere Norsk Landbruks plass i forlagets samlede virksomhet. Utvalget kom med innstillingen sin høsten 1971, men det skjedde ikke noe konkret før i mars 1975. Da diskuterte styret i Landbruksforlaget om det var ønskelig å overta Norsk Landbruk permanent. Det var det. Forhandlinger ble startet, og i februar 1976 var partene blitt enige om et forslag til ny avtale. Den ble vedtatt av forlagets generalforsamling 3. juni 1977. Avtalen gikk ut på at Landbruksforlaget overtok retten til å gi ut Norsk Landbruk. A/S Norsk Landbruk ble oppløst, og forlagsvirksomheten ble overdratt til Landbruksforlaget.
Dermed var Norsk Landbruk en fullverdig del av Landbruksforlaget, helt fram til 1. januar 2001, da forlaget ble slått sammen med Bondebladet til det som først hadde arbeidsnavnet «Landbrukets Medieselskap», men som seinere ble til Tun Media AS.
Munich Sound
Munich Sound var en musikkstil fra 1970-årenes discoæra. Kjennetegnet var det dominerende innslag av strykere – ofte orkestrert av Die Münchner Symphoniker – oppebåret av mekaniske bass- og trommerytmer. Musikkstilen oppsto i den sydtyske by München, hvor også størsteparten av musikken ble produsert.
Færøyenes lagmann
Færøyenes lagmann (færøysk: Føroya løgmaður) er formann for Færøyenes landsstyre, altså regjeringssjef på Færøyene. Inntil 2008 hadde lagmannen også ansvaret for utenlandssaker, men i 2008 ble dette tildelt en landsstyremann eller -kvinne (landsstýrismaður, landsstýriskvinna) utelukkende med utenlandshandel og internasjonale relasjoner som ansvarsområde. På tross av sin kjønnsbestemte form ble tittelen også benyttet av Færøyenes hittil eneste kvinnelige lagmann, Marita Petersen.