cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Snikende tiger, skjult drage
Handlingsreferat
Mu Bai ønsker å pensjonere seg, og ber Shu Lien om å sende sitt fantastiske sverd "Green Destiny" til sin velgjører Sir Te i Peking. For lenge, lenge siden ble læreren til Mu Bai drept av Jade Fox, en kvinne som også ønsket å lære seg Wudang-ferdigheter. En kveld sniker en maskert tyv seg inn hos Sir Te, og stjeler sverdet Green Destiny. Sir Tes tjener Master Bo og Shu Lien sporer tyveriet til en bekjent av guvernør Yu. Like etter kommer Mu Bai til Beijing for å ta opp jakten etter Jade Fox.
Priser
Filmen ble nominert til ytterligere seks Oscar:
Hundvikfjorden
Hundvikfjorden er navnet på en del av Nordfjord på kommunegrensen mellom Stad og Gloppen i Vestland. Fjordstykket er rundt 14 kilometer langt fra vest til øst, og har to sidefjorder i Gloppen kommune, Hyefjorden og Gloppefjorden.
Fjordens innløp i vest er mellom Krokeneset i nord (ved fjordåpningen til Eidsfjorden) og Øksneelvane kraftverk i sør. Denne sørlige delen av fjorden ligger i Bremanger kommune. Fjordsidene har bare et fåtall spredde, isolerte garder ved fjordsidene, men på nordsiden av fjorden ligger bygden Hundvika, som har veisamband nordover til Nordfjordeid. Mellom innløpet til Hyefjorden og Gloppefjorden ligger neset Hestenesøyra, som trafikkeres av Rv615. På vestre side av Hyefjorden ligger Skjerdalen, Mettenes og Hyeneset, tre garder som er avhengige av båt for kommunikasjon.
Fjorden er omgitt av høye fjell, særlig mot sør der Skjerdingane stiger til 1276 meter over havet. Sør for Skjerdingane ligg Gjegnalundsbreen og fjelltoppen Gjegnet (1670 moh). På nordsiden av fjorden ligger de mindre toppene Hornet (719 moh) og Trollenykjen (899 moh).
Mot øst ved ferjesambandet (E39) Anda – Lote slutter Hundvikfjorden, og Nordfjord fortsetter østover som Utfjorden.
19. etappe av Vuelta a España 2009
1. klatring (Alto del León)
Etter 48,2 km
2. klatring (Puerto de Navacerrada)
Etter 74,8 km
3. klatring (Puerto de La Morcuera)
Etter 112,5 km
4. klatring (Puerto de Navacerrada)
Etter 161,9 km
1. spurt (Mataelpino)
Etter 147,2 km
2. spurt (Navacerrada)
Etter 156 km
Målgang (La Granja. Real Fábrica de Cristales)
Etter 179,8 km
Eksterne lenker
2009 Vuelta a España, Stage 12 to Stage 21
Luigi Cagni
Luigi «Gigi» Cagni (født 14. juni 1950 i Brescia) er en italiensk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han trente sist Parma i Serie B i sesongen 2008-09.
Fra 1969 til 1978 spilte han for Brescia Calcio. Han spilte bare åtte kamper i Serie A, men har spilt hele 473 kamper i Serie B.
Han la opp som fotballspiller i 1988, og begynte umiddelbart som trener for klubbens ungdomslag. Han har vært trener for en rekke italienske klubber, blant annet Piacenza, Hellas Verona og Empoli, før han gikk til Parma i 2008. Han underskrev en toårskontrakt i mai 2008, og skulle trene klubben i dens første sesong i Serie B på 18 år. Han fikk imidlertid sparken i september samme år, og ble erstattet av Francesco Guidolin.
Buenos Aires (Pernambuco)
Buenos Aires er en kommune i delstaten Pernambuco i nordøstregionen av Brasil.
Europaparlamentsvalget i Sverige 2009
Europaparlamentsvalget i Sverige 2009 ble avholdt søndag den 7. juni 2009. Det ble valgt 18 mandater i Europaparlamentet, noe som er ett mandat mindre enn i valget 2004. I valget var hele Sverige en valgkrets, og det var en sperregrense på fire prosent. Forhåndsstemming begynte den 20. mai.
Under valget var det 7 088 303 stemmeberettigede. Valgdeltagelsen var på 45,5%.
Baltimore County
Baltimore County er et fylke i den amerikanske delstaten Maryland. Det ligger nord i staten og grenser mot Anne Arundel County i sør, Carroll County i vest, Harford County i nord og øst, Howard County i sørvest og Baltimore City som er omkranset av fylket unntatt i sør. Det har også grense mot delstaten Pennsylvania i nord.
I henhold United States Census Bureau (Folketellingsbyrået), utgjør Baltimore Countys totale areal er 1,770 km² hvorav 210 km² er vann. Administrasjonssenteret ligger i byen Towson. Fylket ble offisielt grunnlagt i 1659, blant nå 23 fylkene i delstaten Maryland. I henhold til folketellingen av 2020 utgjør befolkningen på 854 535 innbyggere.
PlayStation Portable
PlayStation Portable (PSP) er en bærbar spillkonsoll utviklet av Sony. Det er den tredje konsollen utgitt til PlayStation-serien, og den første bærbare spillkonsollen utgitt av Sony. Maskinen ble lansert i Europa den 1. september 2005.
Detaljer
PSP er en håndholdt multimedieenhet som kan brukes til både videospill og spilling/visning av video, musikk og fotografier. Den har en innebygget kortleser for Memory Stick Duo. Både spill og filmer produseres på UMD, men det er også mulig å lagre multimediefiler på minnekortet. Maskinen kan kobles trådløst direkte mot en annen PSP, eller via et trådløst nettverk, slik at man kan surfe på nettet og spille mot andre via internett. Systemoppdatering 30. januar 2008 (versjon 3.90) la til støtte for IP-telefoni, i første omgang Skype på Slim & Lite-versjonen). PSP kan kobles til PlayStation 3 trådløst og brukes som fjernkontroll.
PSP Slim & Lite
En ny PSP kom 3. september 2007, og hadde navnet PSP Slim & Lite. Denne PSPen produseres i tre farger, Pianosvart, keramisk hvitt og sølv. I Norge selges den kun i Base Pack, som består av en PSP-enhet, lader, og batteri. For å lagre spillprosessen trenger du et minnekort, som må kjøpes separat hvis du kjøper Base Pack. Prisen på PSP Slim & Lite ligger på rundt NOK 1500-2000,-.
I Japan finnes også disse fargene: Blå, Grønn, Rosa, Lilla og Turkisgrønn.
Som den tidligere versjonen av psp, kan denne også ha custom firmware. På den tidligere versjonen var den seneste firmwaren 1.50, men på psp slim & lite er den seneste versjonen 3.60.
Modifikasjoner
Det gikk ikke lenge fra PSPs lansering til entusiaster fant måter å omgå PSPs restriksjoner og kjøre kode som ikke var signert av Sony. I mai 2005 slapp Sony versjon 1.51 av firmwaren til PSP som tettet sikkerhetshullene for dette. Brukere med "hackede" versjoner av PSP ønsket naturlig nok ikke å laste ned oppdateringer som gjorde den nye funksjonaliteten ubrukelig og Sony gikk inn for det BusinessWeek kalte en "pisk og gulrot" tilnærming, ved at senere oppgraderinger inneholdt både sikkerhetsoppgraderinger og nytteprogram som nettleser og PS1-emulator.
Det har også foregått utvikling av tredjeparts firmware. Den mest kjente er "Dark Alex's Open Edition firmware" produsert av den spanske hackeren Dark Alex. Denne firmwaren tillater funksjonalitet som for eksempel sikkerhetskopiering av PSP spill (og dermed også piratkopiering), sonefri PSP og kjøring av egenprodusert programvare. Oppgraderinger av denne firmwaren har tradisjonelt bakt inn den "nyttige" delen av de offisielle oppgraderingene fra Sony.
Arsenal (Paris)
Arsenal er et kvarter i Paris, i 4. arrondissement. Kvarteret danner en trekant mellom Seinen, Bassin de l'Arsenal og Boulevard Henri IV.
Navnet kommer fra det kongelige arsenalet, som lå her fram til 29. juli 1538. Da forårsaka et lynnedslag en kraftig eksplosjon som førte til store ødeleggelser i nabolaget. Bygningen ble ombygd til rettslokale under Ludvig XIII.
På 1700-tallet ble bygningen omgjort til bibliotek, og er i dag et av de større bibliotekene i Paris.
Bassin de l'Arsenal er en viktig havn for cruisefart på Seinen.
Frida Boccara
Frida Boccara (født 29. oktober 1940 i Casablanca, Marokko, død 1. august 1996) var en fransk sanger. Hun vant Eurovision Song Contest 1969 for Frankrike.
Musikken var en viktig del av Boccaras liv allerede fra barnsben av, og hun kom fra en kunstnerisk familie. Broren hennes var blant annet en teaterskuespiller og en dyktig pianist. Søsteren hennes, Lina, har også gitt ut en lærebok i musikk for barn.
I Eurovision Song Contest 1969 i Madrid, Spania representerte hun Frankrike med sangen «Un jour, un enfant». Hun kom på delt førsteplass sammen med Lenny Kuhr fra Nederland, Lulu fra Storbritannia og Salomé fra Spania. Dette er den eneste gangen flere artister har delt førsteplassen i konkurransen, og det skyldtes at det på dette tidspunktet ikke var noen regler som skilte de ulike landene fra hverandre ved stemmelikhet. Boccara deltok også i den franske nasjonale finalen i sangkonkurransen i 1980 og 1981, men hun vant ingen av gangene.
Hun døde i 1996 av en lungeinfeksjon.
SACEUR
SACEUR står for Supreme Allied Commander Europe, og er en tittel brukt først av de allierte under andre verdenskrig, og deretter av NATO.
SACEUR er den formelle tittelen til overhodet for Allied Command Operations (ACO), en av de to overkommandoene i NATOs militære kommandostruktur. Allied Command Operations (ACO) har ansvaret for alliansens militære operasjoner. Hovedkvarteret, Supreme Headquarters Allied Powers Europe (SHAPE), ligger nær Mons i Belgia.
Eosentomidae
Eosentomidae er vingeløse primitive insekter som hører til gruppen proturer.
Levevis
Som andre proturer lever disse små, blinde og vingeløse urinsektene nede i jorden. De krever spesielle innsamlingsmetoder, dette er trolig grunnen til at de først nylig er blitt så noenlunde kartlagt.
Utbredelse
Familien er utbredt over hele Jorden. Det er beskrevet særlig mange arter fra Øst-Asia.
Systematisk inndeling
Antelientomidae ble tidligere regnet til denne familien, men er nå skilt ut som en egen familie.
EM i fotball for kvinner 1991
Sluttfasen av EM i fotball for kvinner 1991 (fra og med semifinalene) ble arrangert i Danmark. Europamestre ble Tyskland.
Kvalifisering
For kvalifiseringsgruppene, se EM i fotball for kvinner 1991 kvalifisering
Anning
Anning kan være:
}
Bobby Lennox
Robert «Bobby» Lennox (født 30. august 1943 i Saltcoats i Ayrshire) er en britisk tidligere fotballspiller.
Lennox kom til Celtic F.C. i september 1961 og debuterte i mars 1962. Han scoret 273 ligamål på 571 kamper for Celtic, noe som gjør ham til nest nest mestscorende Celtic-spiller gjennom tidene.
Han vant elleve ligamedaljer og åtte cupmedaljer. Han var vant Serievinnercupen med Celtics «Lisbon Lions» i 1967.
Han har spilte 10.
Han var en svært rask ving, og ble kalt «Buzz Bomb» eller «Lemon» (sitron) av fansen da de syntes han fikk motstanderne til å se ut som 'suckers'.
Lennox forlot Celtic på slutten av 1970-årene og flyttet til USA for å spille for Houston Hurricane. I 1978 sesongen scoret han 15 mål i 36 kamper, før han vendte tilbake til Celtic i 1979. Samme år var han med å vinne den skotske ligaen og cupen året etter.
Han er en av de få skotter som har spilt to europacupfinaler og er også en av de få som har scoret i en skotsk sedier over på Wembley da han scoret et av målene i 3-2-seieren i 1967.
Han ble tatt opp i det såkalte Scottish Football Museum Hall of Fame i november 2005 og utnevnt til Member of the Order of the British Empire i 1981.
Lennox ga ut sin selvbiografi A Million Miles For Celtic i 1982. Han bidrar fortsatt for Celtic som vertskap på kampdagene.
Guancheng
Guancheng (kinesisk: 管城回族区; pinyin: Guǎnchéng Huízú Qū) er et autonomt bydistrikt for Hui-kinesere i Zhengzhou i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 204 km² og teller 320 000 innbyggere.
Arkeologiske funn
Ruinene etter byen Ao (forenklet kinesisk: 隞; pinyin: Aó) fra Shangdynastiets tid ligger i Shang bypark i Guancheng. På dette stedet har arkeologer avdekket en bybebyggelse omgitt av murer. Dette er etter de flestes oppfatning den gamle Shen-hovedstaden Ao. De arkeologiske funn viser at stedet var et kulturelt sentrum også før Shang-perioden (uansett hvordan denne dateres), og det synes åpenbart at Shang-kulturen stod særlig sterkt her. Bronsegjenstander ble anferdiget her; kniver, fiskekroker, pilspisser. Det er funnet gravkamre med hellebarder (ko, et våpen som åpenbart var viktig i Shang-perioden), beininskripsjoner (blant annet på oksebrystbein og skilpaddeskall, benyttet til prognostisering av helse og fremtid).
Hjerte av glass
Hjerte av glass (tysk originaltittel Herz aus Glas) er en vesttysk spillefilm fra 1976 regissert og produsert av Werner Herzog.
Handling
Handlingen i filmen foregår i en liten landsby i Bayern på 1700-tallet der man lager verdifullt rødt «rubinglass». Når glassmesteren dør og tar med seg oppskriften i graven, oppstår fortvilelse blant befolkningen og glassverket brenner ned.
Bakgrunn
Hovedpersonen Hias, spilt av Josef Bierbichler (født 1948), bygger på den klarsynte Mühlhiasl (1753–1805), en legendarisk gjeter og «skogsprofet» i bayersk folklore som har etterlatt seg en rekke spådommer om framtida og landsbyene der han bodde.
Filmen er særlig kjent for at alle skuespillerne, bortsett fra Hias og glassblåserne, opptrer under hypnose. Spillestilen er derfor tidvis svært kunstig, stiv og langsom.
Deler av naturscenene i filmen er spilt inn i Yellowstone nasjonalpark i USA og på Skelligøyene i Irland. Musikken er ved krautrock-bandet Popol Vuh.
Storavan
Storavan (umesamisk: Buovđđahávva) er en regulert innsjø i Arjeplog kommune i Norrbottens län, i landskapet Lappland, Sverige. Innsjøen renner ut i Skellefteälven. Storavan er den minste av de tre store innsjøene i Skellefteälvens vannsystem; de andra to er Uddjaure og Hornavan. Innsjøen har et areal på 184 km² ved normalt vann-nivå, og befinner seg 419 meter over havet. Største dybde er 21 meter.
Før siste istid hadde innsjøen trolig sitt utløp ved den dype Avaviken, og rant videre til Bottenvika via Byskeälven. Dens nåværende elveutløp er en kort forbindelse med innsjøen Návstajávrie som kalles Bergnäsälven. Fossen i Bergnäsälven er et populært sted for fritidsfiskere.
Henning Haslund-Christensen
Henning Haslund-Christensen (født 1896 i København i Danmark, død 1948 i Kabul i Afghanistan) var en dansk forskningsreisende, orientalist, mongolog.
Han kom første gang til Ytre Mongolia i 1923. Etter å ha engasjert seg i et mislykket jordbruksprosjekt ble han engasjert i forskning etter å ha kommet i kontakt med svensken Hertog Larsen, (populært kalt «Mongolias hertug»). Haslund-Christensen var med som karavanefører i Indre Mongolia og Xinjiang på den svenske geografen Sven Hedins forskningsreiser i 1927 til 1930 der de blant annet samlet inn etnografika og folkemusikk.
I 1930 selvstendiggjorde han seg forskningsmessig, men sykdom førte ham snart tilbake til Europa, der han så foreleste i Danmark og Sverige.
I 1947 førte hans tredje danske forskningsreise ham til Afghanistan, og det var der han døde. Han ble begravet i Kabul, ikke langt unna graven til sir Aurel Stein, en av pionerene innen det sentralasiatiske forskningsfeltet.
Jordanes
Jordanes (el. Jordanis) var en gotisk historiker på 500-tallet som bodde i Konstantinopel og skrev på latin. Det fins få samtidige kilder til hans liv, men han ble sannsynligvis født først på 500-tallet og var av god familie. Han var bl.a. notar hos den romerske hærtjenestemannen Guntigis, søstersønn til den østgotiske høvdingen Kandak eller Andak, og av gotisk kongeætt. Det antas at Jordanis en tid var biskop i Kroton i Syd-Italia, og at han fulgte pave Vigilius da denne ble forvist til Konstantinopel i 550.
I sitt verk De summa temporum vel origine actibusque gentis Romanorum tillegger han bl.a. Andak (sin tidligere arbeidsgivers morbror) æren for egenhendig å ha drept vestgoternes kong Teoderik I under slaget ved Chalons i 451. Begge Jordanes' hovedverk er datert til år 551.
Goternes historiker
Jordanes skrev De origine actibusque Getarum (Om goternes opprinnelse og gjerninger), som er en av de viktigste kildene man har til goternes historie. I tittelen forveksler Jordanes gotere med getere, et helt annet folkeslag. Verket var en forkortet utgave av et tapt verk av den latinske forfatteren Cassiodorus (ca. 490-580). Boka er oversatt til nynorsk av Sigmund Skard.
Jordanis levde i en brytningstid etter Romerrikets fall og under de store folkevandringene med kamper mellom bl.a. østgoterne, vestgoterne og hunerne. Politiske hensyn spilte derfor en rolle under nedskrivningen. Cassiodorus' tapte 12-bindsverk var et teoretisk fundament for den østgotiske kong Teoderik den store som ønsket å fremme fredelig sameksistens og assimilasjon mellom romerne og østgoterne i Romerrikets ruiner. For det første skjer der en forvanskning, slik at de amaliske østgoteres historie i vidt omfang gjøres til alle goteres historie. Dessuten forsøker Jordanes å gjøre goternes historie til en del av romersk historie. Den engelske forskeren Peter J. Heather advarer mot bruk av Jordanes' Getica som historisk kilde. I Getica hevdes at visigotere og ostrogotere trengte inn i Romerriket som etablerte grupper som erobret nytt land. Ved hjelp av mer samtidige kilder kan Peter Heather bevise at visigotere og ostrogotere tvert imot var nydannede grupper, og at mange gotiske samfunn ikke klarte seg gjennom folkevandringstiden.
Omtale av nordmenn og hunnere
Jordanes navnga 13 stammer eller folk i Norge, og like mange i Sverige. De fleste av disse 13 kan identifiseres. Han skriver om raumaricii (folk på Romerike), ragnaricii (folk i Ranrike, dvs Båhuslen), granii (folk i Grenland), augandzi (folk i Agder), æthelrugi (dvs adalryger, bosat på fastlandet i Rogaland, og holmryger bosatt på øyene, eunix), og arochi (dvs. haruder eller horder, folk i Hordaland), og om finni eller skredefinni (dvs. «skridfinner», skiløpende «finner», altså samer). Herulene omtales også.
Jordanes gjengir deler av grekeren Priscus' beretning om hunnerne. Priscus oppholdt seg blant hunnere i 449, men hans verk er tapt. Jordanes gjengir klagen hunnerne fremførte i Attilas gravferd.
Merapi
Vulkanen Merapi (indonesisk: Gunung Merapi, som betyr ildfjellet) ligger midt på øya Java, like ved byen Yogyakarta i Indonesia; i nærheten ligger også de historiske tempelanleggene Borobudur og Prambanan.
Vulkanen/fjellet har en høyde på 2 911 moh. Mount Merapi regnes per 2022 som en av verdens mest aktive.
1930
Så mange som 1 300 mennesker mister livet under et utbrudd i 1930.
1992–2002
I 1994 nådde «domen» kanten av krateret, og fra det øyeblikket skapte ras fra domen hyppige pyroklastiske strømmer. Sent i 1994 kollapset omtrent hele lava-domen, skapte en veldig stor pyroklastisk strøm som bevegde seg flere km fra vulkanen og drepte 43 mennesker.
Etter dette utbruddet i november 1994, dannet det seg en ny «lava dome» i krateret, og små eksplosive utbrudd fulgte i flere år. Dette skapte mange lavaras og pyroklastiske strømmer hver eneste dag. Utbruddene stoppet sent i 2002
2006
I april 2006 merket forskere økt seismisk aktivitet, samt en kuppel inne i vulkanen. Dette tydet på at et utbrudd var nært forestående. 19. april 2006 kom det røyk og aske fra krateret som nådde 400 m opp. Den 23. april 2006, etter 9 overflateskjelv og omtrent 156 mindre skjelv – noe som indikerte bevegelse av magma – ble 600 mennesker evakuert fra siden av vulkanen.
Tidlig i mai begynte så lavastrømmene. Den 11. mai var strømmene konstante, og 17 000 mennesker ble beordret til å evakuere. 13. mai ble alarmstatusen økt til høyeste nivå. Tre dager senere hadde aktiviteten sunket igjen.
Etter katastrofejordskjelvet like ved Mount Merapi den 27. mai 2006, som målte 6,3 på Richters skala, økte vulkanens aktivitet dramatisk. Mer enn tusen etterskjelv har rammet regionene siden det første og største jordskjelvet. Vulkanforskere uttalte at siden jordskjelvet har vulkanen spydd ut røyk og varme skyer omtrent 150 ganger om dagen, sammenliknet med 50 ganger om dagen som den gjorde før.
Vulkanens lavainnhold formet en kuppel, og denne este med rundt 100 meter i løpet av uken.
Den 8. juni 2006 sendte vulkanen ut en pyroklastisk sky som rakk 4,5 km nedover den sørlige helningen av vulkanen. Vulkanens største utbrudd til da skjedde den 8. juni 2005 klokken 04 norsk tid, og var del av en hel serie med kraftige eksplosjoner.
2010
Vulkanen hadde en serie dødbringende utbrudd med følger nedover sine sør- og sørvestvendte skråninger i oktober-november 2010. Utbruddet var ventet, og i forkant hadde myndighetene oppfordret folk bosatt innen en 10 km bred sone fra krateret om å evakuere. Senere ble evakueringsradiusen vesentlig utvidet.
Lagtingets finanskomité
Lagtingets finanskomité (færøysk: Fíggjarnevndin) er den fagkomiteen som behandler finans-, økonomi-, skatte- og avgiftssaker på Lagtinget på Færøyene. I dagens finanskomité inngår også den gamle Skattekomiteen.
Medlemmer
Medlemmer i perioden 2011–2015:
Erik Fredriksson
Erik Fredriksson (født 13. februar 1943) er en svensk tidligere fotballdommer. Han var hoveddommer i fire VM-matcher: mot  i VM 1982;  mot  (turneringens åpningsmatch) og  mot  i VM 1986; og  mot  i VM 1990.
Fredriksson var i tillegg dommer i den uavgjorte kampen mellom og  i den første runden av EM 1984, samt kampen mellom  og  i den første runden av EM 1988.
Anning (Lanzhou)
Anning (kinesisk: 安宁区; pinyin: Ānníng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Lanzhou, hovedstaden i den kinesiske provins Gansu. Anning har et areal på 86 km² og teller ca. 210 000 innbyggere (2004).
Harford County
Harford County er et fylke i den amerikanske delstaten Maryland. Det ligger nordøst i staten og det grenser mot Baltimore County i vest og Cecil County i øst. Det har også grense mot delstaten Pennsylvania i nord.
Harford Countys totale areal er 1,364.2 km² hvorav 223,7 km² er vann. I 2000 hadde fylket 218,590 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Bel Air. Den største byen i fylket er Aberdeen.
St Johns (Man)
St Johns (mansk Balley Keeill Eoin) er en liten landsby på vestsiden av øya Man. Den ligger langs vegen A1 mellom Douglas og Peel langs den sentralen dalen på Man. En betydningsfull aktivitet er utendørstinget som skjer på Tynwald ved St Johns.
Tynwald, det gamle tinget på Man
Tynwald er det gamle samlingsstedet for rådsmøter og ting på Man, og årlig er det en formell seremoni på dette stedet den 5. juli hvor lovene på Man blir proklamert på engelsk og på mansk. Tynwald-dagen tiltrekker seg tusenvis av tilskuere som overværer seremonien og deltar i Tynwald Fair, en lokal messe og marked.
Den norrøne høvdingen Godred Crovan invaderte og erobret Man i 1079 og hersket over det for 16 år. Det er antatt det var under hans styre at han etablerte ting etter norrønt mønster på Tynwald (= Tingvoll). Hans bilde kan bli sett i et glassmaleri i Tynwald Chamber i Douglas.
En kunstig lagdelt haug, bygget opp av fire sirkulære plattformer utgjør selve vollen. Dens sokkel er på omtrent 24 meter i diameter og fra bakkenivået og opp til toppen av haugen er det omtrent 3,5 meter. Foruten å være møtestedet for det gamle mansk-norrøne tinget antar man at det var et enda eldre møtested for en mansk førkristen midtsommerfeiring. Derav er det reist et stort keltisk høykors, som foruten den kristne symbolverdi også representerer den keltiske solgud Lug eller Lugh, som står seremonielt mellom Tynwald-vollen og kirken.
Kirken St Johns
Landsbyen er dominert av Slieau Whallian, et bratt fjell eller ås som ligger rett sør. På motsatt side av kirken ligger stedet for den eldgamle innhegning hvor løse dyr ble plassert inntil noen kom og krevde dem. Om de ikke ble krevd i løpet av et år og en dag ble deres eierskap overført til Herren av Mann, mens gjenfinningsgebyret for dyr som ble hentet ble delt likt mellom Herren av Mann og den som eide innhegningen.
Siden 2003 har den tidligere skolebygningen til St John's School vært benyttet av Bunscoill Ghaelgagh, en grunnskole som gir undervisning på og i mansk.
Nasjonalpark
Tynwalds nasjonalpark, også kjent som Arboretum, ligger på nordsiden av landsbyen og nedenfor kirken og Tynwald. Nasjonalparken, som er en botanisk hage med gangveger og fugledammer er åpent for publikum uten avgift. Parken ble åpnet den 26. juni 1979 av Kristján Eldjárn, daværende president av Island, og fulgt av Mans viseguvernør, sir John Warburton Paul. Hagen dekker rundt 121 m2 eller 30 acre, og er tematisk inndelt i tre seksjoner.
Bellaharra-steinene
Rett ved siden av vegen og Tynwald står Bellaharra-steinene, en del av eller restene av et megalittisk monument, store steiner fra et gravkammer fra rundt 2300 f.Kr. Stedet er en av ti megalittiske graver på Man.
Gravstedet ble avdekket i 1971 av Sheila Cregeen, en lokal arkeolog fra Peel. Det ble fastslått at det var en kammergrav og en omfattende forekomst av kremasjon. Det synes som om graven har inneholdt to kamre og synes å tilhøre den samme neolittiske tradisjonen som Cashtal yn Ard i Maughold og King Orry’s Grave i Laxey. Det ble avdekket en rekke redskaper av flint og steingods og keramikk, en del med dekorasjoner som tidligere har vært funnet ved Meayll-sirkelen. En urne fra den senere bronsealder ble også funnet. Seks store steiner ble funnet, skjønt to av dem var blitt knust, men de gjenværende har blitt reist på nytt i millenniumprosjektet i 2000-2001.
Karin Alfredsson
Karin Alfredsson (født 1953) er en svensk forfatter og journalist.
Alfredsson er utdannet ved Journalisthögskolan i Stockholm. Hun har arbeidet som journalist i Aftonbladet, sjefredaktør for det svenske tidsskriftet Journalisten, leder for Sveriges Televisions morgenprogram, programsjef for SVT Nord i Umeå og gjesteprofessor i journalistikk ved Umeå universitet. Hun har arbeidet mye som reporter i Afrika. Hun har forelest og drevet journalistopplæring i flere land, blant annet Vietnam, Nepal, Pakistan, Zambia og Mongolia. I Sverige har hun undervist ved Poppius journalistskola og Pressinstitutet. Alfreddson arbeider nå som frilansskribent og konsulent.
Fram til 2000 bestod Alfredssons forfatterskap av sakprosa, ofte sentrert omkring likestillingsspørsmål. Hennes debut Den man älskar agar man? fra 1979 er omtalt som den første svenske boken som tok opp problemet vold mot kvinner. I 2006 utga hun sitt første skjønnlitterære verk, kriminalromanen 80 garder från Varmvattnet. Den ble belønnet med Svenska Deckarakademins debutant-diplom.
Adam Gontier
Adam Wade Gontier (født 25. mai 1978 i Norwood i Ontario i Canada) var vokalist og gitarist i bandet Three Days Grace.
Personlig liv
Gontier har, foruten sin egen mor, latt seg påvirke av band som The Beatles, Sunny Day Real Estate, Jeff Buckley, Pearl Jam og Alice in Chains.
Hans mor var svært interessert i musikk og hørte også på all slags musikk, noe som tente Gontiers interesse for gitar. Adam Gontier skriver på Three Days Graces nettside: «My mother is a musician, so she's really the one who introduced me to the experience of performing live. She got me singing with jam bands in bars when I was 12 years old. The Seattle music scene really inspired me and my songwriting.»
Gontier er for tiden på turné med sitt band Three Days Grace. På coveret på bandets album One-X er det trykket et sitat, hvor Gontier slår fast at: Sitatet er i realiteten deler av sanger fra albumet.
Adam Gontier har flere tatoveringer; inkludert en solid, sort tatovering og utdrag av teksten til sangen «Never Too Late» ('Now and again we try to just stay alive maybe we'll turn it around 'cause it's not too late, it's never too late') på høyrearmen og en hyllest til bestemora si på venstrearmen.
Gontier ble i 2005 lagt inn til rehabilitering på senteret CAMH (Centre for Addiction and Mental Health) i Toronto på grunn av en avhengighet av stoffet oksykodon. Her skrev han mange av sangene som er utgitt på albumet One-X, inkludert «Animal I Have Become», «Over and Over», «Pain» og «Riot». Han er i dag tørrlagt. En dokudramafilm som sentrerer rundt hans narkotikaavhengighet, kalt «Behind the Pain», ble lansert i 2007.
Adam Gontier deltok i 2006 i Big Dirty Band-prosjektet (laget av Geddy Lee og Alex Lifeson) på Trailer Park Boys-soundtracket, sammen med andre kanadiske rockeartister som Lee, Lifeson, Care Failure, Jeff Burrows og Ian Thornley.
Gontier deltok i [2007] på Apocalypticas sang «I Don't Care». Da Three Days Grace turnerte sammen med Breaking Benjamin og Seether opptrådte han sammen med Seether på sangen «Broken». Han sang da strofene som normalt blir sunget av Amy Lee, vokalisten i rockebandet Evanescence.
Den evangelisk-lutherske kirke
Den evangelisk-lutherske kirke er de kirkesamfunn som bygger på den protestantiske reformasjon av den katolske kirke i 1517 som ble initiert av den tyske munken og teologen Martin Luther (1483–1546). De største evangelisk-lutherske kirkene finnes i Tyskland, Norden og USA. Den norske kirke er et evangelisk-luthersk kirkesamfunn.
Splittelsen mellom tilhengerne av Luthers lære og katolikkene ble offentlig og klart med riksdagen i Worms i 1521 og ved Wormser-ediktet ble Luther fordømt og erklært som kjetter på grunn av sin avvisning av den katolske kirkes lære. Offisielt fikk alle borgere av det tysk-romerske rike forbud mot å forsvare eller fremme hans tanker med trusler av konfiskering og tap av eiendom. Skisma sentrerte seg hovedsakelig om to punkter: kirkens særlige autoritet, ofte kalt for reformasjonens formelle prinsipp, og doktrinen om rettferdiggjørelse, ofte kalt for det materielle prinsipp for den lutheranske teologi. For Luthers teologi er det formelle prinsipp Bibelen alene (sola Scriptura) mens det materielle prinsipp er et sammendrag av den kristne sannhet ved at folket er rettferdiggjort av Guds nåde gjennom troen i Kristus alene.
Alle de evangelisk-lutherske kirker tilhører altså den protestantiske gren av kristenheten. De kirker som fulgte Luthers tolkning av evangeliet, kaller seg ofte evangelisk-lutherske. Det gjelder kirkene i Tyskland, Sverige, Danmark og Norge og kirker som springer ut fra misjonsvirksomhet utgått fra disse landene. I dag er den evangelisk-lutherske kirke en av de største trosretninger innen protestantismen. Med omtrentlig 80 millioner tilhengere, noe som utgjør rundt en tredjedel av de fleste vanlige tilhengere etter historiske tilhengere av pinsebevegelsen og den anglikanske kirke. Verdens evangelisk-lutherske kirkesamfunn har ikke én felles kirkeledelse eller personlig leder (som den katolske paven, eller den anglikanske erkebiskopen av Canterbury), men over 90 % av dem har et forpliktende internasjonalt samarbeid gjennom Det Lutherske Verdensforbund. Det representerer over 74 millioner mennesker.
Hallaren kirke
Hallaren kirke ligger på Storhallaren i Frøya i Trøndelag og ble innviet i 1881. Bygningen er en langkirke i tre fra med 400 sitteplasser. Koret er i østenden, og tårn og hovedinngang i vest.
Kirken er tegnet av samme arkitekt som gamle Sletta kirke, Henrik Nissen, og oppført av byggmester Kristian Hovde. Sandstad kirke på Hitra ble sju år senere bygd etter de samme tegningene som Hallaren kirke.
Veggene er av laftet tømmer, utvendig bordkledd og innvendig panelt. Den har ikke noen bærende søyler innvendig så det er bare langveggene med sine strekkfisker som bærer det tunge skifertaket. I koret er det foruten alter og alterring en innebygget klokkerstol på sørsiden.
På østveggen i koret er det høyt oppe et femfags vindu med farget glass i rødt og blått. Ved senere restaurering ble det innvendig dekket med fem malerier. På sidene av koret er det to tilbygg – sakristi – med hver sin inngang. Det mot nord er for presten og det søndre for mødre med dåpsbarn. Vanlig betegnelse har vært «skrifthuset» og «barnhuset».
I vestenden av kirken er det et galleri som også ble utformet med tanke på fremtidig orgel. På hver side av tårnfoten – våpenhuset – er også tilbygg. Det nordre har trapp opp til tårnet og galleriet. Det mot sør har et rom som gjennom tidene har vært brukt til forskjellige formål, først bibliotek, nå toalett.
Hallaren kirke er bygget i rundbuestil når det gjelder utforming av kor, vinduer og dører.
Orgelet fra 1915 har ett manual og pedal og omfatter seks stemmer. Det er av den pneumatiske type, det vil si trykkluft leder impulsene gjennom blyrør fra tangenter og register til pipeseksjonen. Bygget av orgelbygger Lønseth fra Steinkjer.
Dewey (andre betydninger)
''Dewey har flere betydninger
Ole Brodersen
Ole Brodersen (født 13. februar 1981) er en norsk kunstfotograf og grafisk designer, bosatt på Lyngør utenfor Tvedestrand, tidligere bosatt i Oslo.
Etter endt utdanning ved Noroff, Mulitimedia (2001-2002) og Westerdals School of Communication i Oslo (2002-2005) arbeidet han flere år i reklamebyråer i Stockholm, Bergen, Oslo og Praha. Senere omskolerte han seg til kunstfotograf ved Oslo fotokunstskole (2010-2011) og ble assistent for den norske fotokunstneren Dag Alveng.
I 2012, 2013 og 2014 hadde Brodersen separatutstillinger blant annet i Kristiansand, Risør og Oslo i regi av Stiftelsen Arkivet i Kristiansand. Utstillingene viste en portrettserie av gjenlevende krigsseilere. I 2014 stilte Brodersen ut på Teknisk museum i Oslo med utstillingen «I mine sko». Han deltok på Sørlandsutstillingen i 2010, 2012 og 2014 og Østlandsutstillingen i 2013. Han har hatt separat- og kollektivutstillinger i Serbia (2012 og 2013), Frankrike (2010 og 2011), California, USA (2013) og Manhattan i New York (2013 og 2014). Han er representert hos the Project Room i Chicago, USA og hos online-galleriet Darger HQ i USA. Brodersen har mottatt prosjektstøtte av Kulturrådet og av Den norske ambassade i Beograd i Serbia.
Brodersen beskriver seg selv som tolvte generasjon oppvokst på Lyngør. Han forteller til Tvedestrandsposten at faren er seilmaker, bestefaren var sjømann og selv rodde han til skolen da han var liten. Maritime elementer spiller hovedrollene i hans motiver, og motivene til fotoserien «Trespassing», som er en serie fotografier som utforsker møter mellom mennesket og naturen, er hentet fra Lyngør. Denne utstillingen er vist en rekke steder, blant annet i Muriel Guépin Gallery i New York (2014), Galleri Skyskraper i Oslo (2013) og på 4910 Galleri på Lyngør (2013).
Brodersen er medlem i Forbundet Frie Fotografer, Norske billedkunstnere (NBK) og Unge Kunstneres Samfund (UKS).
Malcolm Christie
Malcolm Christie (født 11. april 1979 i Peterborough, Cambridgeshire, England) er en engelsk fotballspiller som har spilt for tre engelske klubber. Han er angrepsspiller og spiller nå for Middlesbrough i Premier League.
Biografi
Malcolm Christie startet sin profesjonelle fotballkarriere i Nuneaton Borough som er et lag som spiller i Football Conference. Han kom til klubben i 1997, og var i denne klubben fram til oktober 1998 da han ble kjøpt av Derby County for £50 000. Han debuterte for Derby den 30. januar 1999 da de slo Sheffield Wednesday 1-0 i en ligakamp i Premier League. Totalt fikk han med seg 2 ligakamper for The Rams i 1998/99-sesongen. Hans første ligamål for Derby kom 15. januar 2000 da de slo Middlesbrough 4-1 i en ligakamp. Christie laget to mål i kampen der det første kom i det 8.spilleminutt, mens det andre kom i det 59. spilleminutt. Da 1999/00-sesongen var over hadde Christie spilt 21 ligakamper og laget 5 ligamål for klubben fra Derbyshire. Den påfølgende sesongen ble det 34 ligakamper og 8 ligamål før han fikk bokført 35 ligakamper og 9 ligamål i 2001/02-sesongen. I første del av 2002/03-sesongen spilte han 24 ligakamper og laget 8 ligamål før han sammen med Chris Riggott ble solgt til Middlesbrough den 31. januar 2003 for en samlet sum på £3 000 000.
Malcolm Christie debuterte for Boro 8. februar 2003 i en ligakamp mot Liverpool, mens hans første mål for klubben kom 22. februar 2003 da de slo Sunderland 3-1 i en ligakamp på Stadium of Light. Totalt fikk han med seg 12 ligakamper, og 4 ligamål, i siste del av 2002/03-sesongen for Middlesbrough. Etter å ha spilt 10 ligakamper og laget 1 ligamål i første del av 2003/04-sesongen brakk Christie foten på trening, og denne skaden sørget for at det ikke ble mer spilletid på han i siste del av denne sesongen. Han slet med å bli helt restituert av skaden og først i februar 2005 var han tilbake i ligakampsammenheng for klubben fra North Yorkshire. Kun fire dager senere, i en ligakamp mot Blackburn Rovers, ble han nok en gang skadet og sommeren 2005 fikk han nok et beinbrudd. Christie var tilbake for Middlesbrough i april 2006, og på slutten 2005/06-sesongen fikk han med seg 6 ligakamper for Teessiders.
Kildevangen
Kildevangen er en av Opplands mer kjente eiendommer og ligger på Skreia i Oppland, ved porten av Totenåsen, med utsikt over Totenbygdene og til Synfjellet.
Historie
Kildevangen ble bygget i 1978 av Inger Lise Rypdal og Terje Rypdal som deres privatbolig. Etter salg, påbygging og drift som et Retreat-senter noen år før Kildevangen Behandlingssenter ble etablert av Trond Malmedal i 2001. Senteret ble i 2013 solgt og overtatt av firmaet Kildevangen Kurs og kompetansesenter AS, et selskap som nå eies og drives av Svein Bjørnar Amsrud og Roger Granberg.
Geografi
Kildevangen ligger ved inngangen til Totenåsen på Skreia i Østre Toten kommune i Oppland fylke.
Kildevangen Behandlingssenter
Kildevangen er også i dag et behandlingssenter for mennesker med alkoholproblemer eller andre misbruk- og avhengighetsproblemer. Stedet eies i dag av Kildevangen AS.
Billboard Hot 100
Billboard Hot 100 er en hitliste som presenterer de 100 mest populære singlene i USA for øyeblikket. Listen publiseres i Billboard og er basert på avspillinger på radio og platesalg.
Den første singelen på Billboard Hot 100 var «Poor Little Fool» av Ricky Nelson den 4. august 1958.
For de viktigste rekordene gjennom tidene, se Liste over rekorder på Billboard Hot 100.
Pipekrage
Pipekrage eller pipekrave, også kalt prestekrage, møllesteinskrage, halsekrus og frese, er en type historisk, kransformet halskrage. Kragen ble vanligvis sydd av lerret laget av lin. Stoffet ble lagt i tette folder og stivet slik at foldene til sammen dannet en sirkelrund, flat ring av små rør eller piper som stod ut fra halsen. Buklene ble formet og glattet med et spesielt pipejern. Pipekrager i forskjellige størrelser, og med en eller flere piperekker, var vanlig moteplagg for kvinner og menn i europeisk overklasse, først særlig i Spania, fra omkring 1550 til 1650 da nedbrettede kniplingskrager gradvis overtok. Pipekrage som tilbehør til samarie (svart prestekjole) gikk ut av bruk i Norge i 1980, men bæres fortsatt av prester i Danmark og Island.
Historikk og bruk
Pipekragene oppstod på 1500-tallet som en gradvis videreutvikling av den sammensnørte kragekanten på skjorter og kjoler som kunne ende i en snipp med en tynn pipet eller rysjet halsstrimmel under haken og med tilsvarende mansjetter. Pipekragene ble etter hvert svært omfangsrike og høye og de største ble spøkefullt kalt møllesteinskrager. De begynte som en slags halssmekker blant den spanske adelen, men ble så omfangsrike at en måtte ty til ekstra langt bestikk.
Overgangen fra krager med rørformede piper til kniplinger skjedde i barokken på 1600-tallet, men i ulike faser og på forskjellig måte for kvinne- og mannsdraktene. I «reformasjonsårhundret» var tunge kapper og pipekrage vanlig for fornemme herrer. For mannsdrakten forsvant moten litt tidligere enn for kvinnedrakten. Først ble stivelsen fjernet slik at kragene hang som en flæse. Den ble så erstattet av en bred, nedfallende krage. Til sist gikk man over til glatt, firkantet krage med kniplinger i kanten for både menn og kvinner. I Spania ble imidlertid kniplinger forbudt i 1623, og der ble den glatte, runde underkragen, som hadde holdt pipekragene oppe, båret alene under navnet golilla. De kjempestore, hvite kragene utviklet seg andre steder de store, men enkle bladkrager som igjen gradvis ble avløst av kalvekryss og kravatter på 1700-tallet. Ellers ser man av blant annet samtidige malerier at de eldste i samfunnet, en gruppe som tidligere hadde vært kritiske til den overdrevne pipekragen, er de som fortsetter å bære pipekrager etter at de har gått av moten for de unge.
Selv lenge etter at pipekrager gikk av moten, ble de beholdt i embetsdrakten for protestantiske prester i Danmark og Norge. Da Den norske kirke innførte nye regler for sin prestedrakt i 1980, ble den tradisjonelle hvite prestekragen avskaffet. Kragetypen blir imidlertid fortsatt brukt av danske prester. Prester i Den norske kirke som er ordinert før 1980 har mulighet til å bruke pipekrage til sort prestekjole (samarie) dersom de er ordinert til prest før innføringen av nye liturgiske klær i 1981.
Pipekrager ble også lenge beholdt som del av embetsdrakten for tyske dommere. En løsere variant av pipekragene er en del av det tradisjonelle harlekinkostymet. Slike krager kan også brukes i visse klovnedrakter.
Saraj
Saraj (avledet fra persisk سرای / sarây – «Hus», «Boplass») var hovedstaden i Den gylne horde og en av middelalderens største byer.
Byen ble grunnlagt av Batu Khan i 1242 og lå ved Akhtuba, en sideelv av Volga. Byen lå 120 kilometer opp elven fra Astrakhan i det som i dag er Astrakhan oblast. Innbyggertallet blir estimert til ca. 600 000. Saraj var en multikulturell by, og blant innbyggerne var blant annet alanere, kiptsjakere, italienere, bysantinere og russere.
Batus by ble senere flyttet noe oppover elven av khanen Berke. Den nye byen ble kalt Sarai Berke, mens den gamle byen ble kjent som Sarai Batu. Sarai Berke ble ødelagt av Timur Lenk i 1395, og senere også av Meñli I. Giray i 1502. Saraj ble endelig ødelagt av Ivan IV i 1556 da han erobret Astrakhan-khanatet.
Cabo de Santo Agostinho
Cabo de Santo Agostinho er en kommune i delstaten Pernambuco i nordøstregionen av Brasil.
Danmark under Paralympiske vinterleker 2002
Danmark deltok med én deltaker i de paralympiske vinterlekene 2002 i Salt Lake City, USA.
Tidus
Tidus (ティーダ) er protagonisten i rollespillet Final Fantasy X. Han opptrer også i Final Fantasy X-2 og Kingdom Hearts-serien.
Seljestad barneskole
Seljestad barneskole er en barneskole i Harstad kommune i Troms. Skolen er lokalisert i bydelen Seljestad, omtrent to kilometer sør for Harstad sentrum. Skolen har omtrent 310 elever fra 1. til 7. klassetrinn. Vegg i vegg med barneskolen ligger Seljestad ungdomsskole, men denne har egne bygninger, administrasjon og stab. Rektor er Ole Stavrum.
Bygninger
Skolen disponerer to bygninger:
Tidus
Den engelske stemmeskuespilleren for Tidus er James Arnold Taylor, og han har nevnt at Tidus' modenhet går gjennom utviklingsfaser under handlingen. Et eksempel er at Tidus' kommentering i spillet høres modent ut, mens stemmen hans i starten av spillet er mye lysere. Siden spilleren kan gi Tidus et nytt navn i Final Fantasy X, blir han verken referert til som Tidus i Final Fantasy X eller Final Fantasy X-2.
Karakteristikker
Tidus er en 17 år gammel gutt fra byen Zanarkand. Han har halvlangt blondt hår og blå øyne. Som person er Tidus en eplekjekk ungdom som ikke er av typen som tenker helt igjennom ting før han handler. Hans store lidenskap før hans reise til Spira er blitzball. Sporten som hele byen Zanarkand er opptatt av. Tidus er laget Zanarkand Abes fremste stjerne, og han er arvtager til den plassen etter hans far Jecht som før han forsvant sporløst for ti år siden var den store helten.
Tidus har alltid båret nag til faren som har i hele hans barndom ertet Tidus for at han ikke er tøff nok til å bli den mannen Jecht ønsker at han skal være. Blitzballferdighetene til Tidus får også gjennomgå av mobbingen til Jecht. Dette er noe av grunnen til at Tidus driver med blitzball, slik at han en dag skal overgå faren i ferdigheter.
Etter den fatale dagen hvor monsteret Sin angriper Zanarkand blir Tidus transportert til Spira, en verden ikke helt ulik den Tidus kommer fra. Denne verdenen er også plaget av Sin, monsteret ingen har greid å utslette totalt. I verdenen Spira, i landsbyen Besaid, treffer Tidus Yuna, Wakka, Lulu og Kimahri Ronso. Yuna er en ung kvinne på 17 år som har bestemt seg for å bli en summoner (påkaller). Hennes guardians (voktere) er Wakka – Besaid Aurochs stolte blitzballkaptein, Lulu – Tidligere kjæreste av Wakkas lillebror, nå en magiker, og Kimahri – Tilhører av den stolte klanen Ronso som holder til i Ronsoenes hellige fjell; Mount Gagazet. Han er utvist av rasen sin fordi han var for liten og svak (til deres rase å være). Sammen legger Tidus ut på en reise gjennom Spira med sine nye venner for å følge Yunas' mål: å befri Spira fra det fryktelige monsteret Sin. Gjennom denne reisen lærer Tidus mer om seg selv og hans personlighet endres veldig gjennom spillets gang.
Tidus er en drømmer. Han tror alltid det er noe bedre. At det alltid er en vei gjennom all elendigheten. Som regel er han og Rikku de i gruppa som holder humøret oppe til de andre og man merker ungdommens naivitet spesielt i disse to figurene. Tidus er til for at man skal lære å tro på at det gode alltid vinner over det onde til slutt, man må bare prøve hardt nok. Han er alltid den som grubler mest over dette.
Prologen
I starten av Final Fantasy X er Tidus en innbygger i Zanarkand og skal til å spille en blitzballkamp i Jecht Memorial Cup for laget Zanarkand Abes. En turnering til ære for Tidus savnede far Jecht. Kampen begynner, og utenfor samles det en svær kule av vann, som senere vises å være det mystiske monsteret Sin. Akkurat i det Tidus skal skyte blir blitzball banen knust av tingen inni kulen. Alle løper ut av stadion inkludert Tidus og utenfor står Auron. Han og Jecht var Braskas guardians. Av Auron får Tidus et sverd. Han forklarer at den tingen inni kulen er et monster som kalles Sin. Sin skyter ut små monstre kalt Sinspawn som de må slåss mot. Etter det blir Tidus sugd inn i en tidsportal og havner 1000 år inn i fremtiden.
Eksterne lenker
Personnages de Final Fantasy X et X-2
Ragnhild Hennum
Ragnhild Helene Hennum (født 11. juni 1967) er en norsk jurist og rettssosiolog, og professor i offentlig rett ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Hennum var viserektor ved Universitetet i Oslo i perioden 2009–2014 og konstituert prorektor i perioden 2014–2017, og direktør for Norsk senter for menneskerettigheter i 2018. Hennes hovedområder er strafferett, straffeprosess og rettssosiologi. Hennum er også leder i Norges kvinnelobby og har sittet i flere styrer og regjeringsoppnevnte utvalg.
Karrière og faglig arbeid
Hun var ansatt ved Institutt for kriminologi og strafferett/Institutt for kriminologi og rettssosiologi i perioden 1992–2003 som forsker, stipendiat, postdoktor og universitetslektor. Hun ble førsteamanuensis ved Institutt for offentlig rett i 2004 og fikk opprykk til professor i 2007.
Hennum ble utnevnt til viserektor ved Universitetet i Oslo av rektor Ole Petter Ottersen i 2009, et verv hun beholdt etter at Ottersen ble gjenvalgt i 2013. Hennum var konstituert prorektor ved Universitetet i Oslo i perioden 2014–2017, etter Ruth Vatvedt Fjelds avgang. I 2018 var hun konstituert som direktør for Norsk senter for menneskerettigheter. Hennum har også ledet Universitetet i Oslos koordineringsgruppe for likestilling og ble i 2017 utnevnt til leder for universitetets ressursgruppe for arbeidet med å forebygge seksuell trakassering.