cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Livstidssenator
Sør-Amerika
En rekke søramerikanske land har gitt tidligere presidenter rett til sete i senatet på livstid (senador vitalicio). Fordi ordningen ble ansett som udemokratisk har den blitt avskaffet i de fleste land. Paraguay har fremdeles en slik ordning, men livstidssenatorene har ikke stemmerett. I Venezuela fantes ordningen fra 1961 til 1999, i Peru fra 1979 til 1993 og i Chile fra 1980 til 2005. Augusto Pinochet var livstidssenator i Chile frem til 2000, men ble fradømt setet.
Sellafield
Sellafield er et kjernefysisk anlegg og et tidligere kjernekraftverk i Cumbria i England på kysten av Irskesjøen. Det ble anlagt i 1947 i en nedlagt sprengstoffabrikk for å produsere spaltbart materiale til Storbritannias atomvåpenprogram. Anlegget blir idag drevet av British Nuclear Fuels Limited (BNFL), men anlegget er siden 1. april 2005 eid av Nuclear Decommissioning Authority (NDA). Anlegget omfatter Thermal Oxide Reprocessing Plant (THORP), Magnox nuclear fuel reprocessing plant, den inaktive Calder Hall Magnox kjernekraftverk — verdens første kommersielle kjernekraftverk og nest eldste kjernekraftanlegg.
Windscale
To luftavkjølte Windscale-reaktorer utgjorde de første britiske produksjonsenheter for produksjon av plutonium 239 av militær kvalitet. Disse ble bygget for det britiske atomvåpenprogrammet på slutten av 1940-tallet og gjennom 50-tallet.
Prototypen for en avansert britisk gassavkjølt reaktor ble også bygget på Windscale.
Siden begynnelsen har Sellafield vært vert for et antall reprosesseringsfasiliteter, som separerer uran, plutonium og andre fisjonsprodukter fra brukt atomdrivstoff. Uran kan deretter bli brukt for å produsere nytt atomdrivstoff, eller i applikasjoner hvor urans tetthet kan bli nyttiggjort. Plutonium kan bli brukt for å produsere blandede oksider (MOX) som bl.a. brukes som drivstoff for varmereaktorer.
THORP-lekkasjen (2005)
Den 19. april 2005 ble det oppdaget at 83 000 liter med radioaktivt materiale i THORP-anlegget hadde lekket fra et sprukket rør ut i en stor betong-bunnpanne innkapslet i rustfritt stål som var bygget for å samle opp eventuelle lekkasjer.
Allerede i august 2004 ble det oppdaget at det ikke var samsvar mellom mengde radioaktivt materiale som ble tilført og sluppet ut av THORP-anlegget. Dette funnet ble ikke rapportert oppover i systemet.
Andre indikasjoner på et problem inkluderte en temperaturøkning i bunnpannen og funn av radioaktivt materiale, men dette ble først ignorert. Utslippet ble anerkjent først etter at et annet tilsyn fastslo at mer materiale var på avveie. Operatøren av anlegget valgte nå å bruke et kamera å måle volumet av væske i bunnpannen.
Ansvarlige ledere ved anlegget har måttet stå til rette for dette. Ca. 19 tonn med uran og 160 kg med plutonium oppløst i salpetersyre er blitt pumpet fra bunnpannen inn i en oppbevaringstank bort fra det nå stengte THORP-anlegget. Strålingsnivåer i tanken gjør det umulig med menneskelig inspeksjon. Bruk av roboter for å reparere lekkasjen er muligens også for vanskelig.
Omstridt
Anlegget har vært omstridt på grunn av utslipp av radioaktivt materiale. Disse utslippene har hovedsakelig kommet som følge av ulykkeshendelser, mens noen utslipp er blitt hevdet å være overlagte. Siden tidlig på 1970-tallet og fremveksten av miljøbevegelsen i USA og Europa, har det også vært generell skepsis til kjernekraftindustrien. Denne industriens tidlige forbindelser til kjernefysiske våpenprogrammer har ikke hjulpet i så måte.
Kreftrisiko
Tidlig på 90-tallet ble det reist bekymring for at det fantes overhyppighet av leukemi nær atomanlegg. Detaljerte studier utført av the Committee on Medical Aspects of Radiation in the Environment (COMARE) fant i 2003 ikke bevis for økt hyppighet av kreft hos barn som bodde nær atomanlegg, men fant en overhyppighet av leukemi og non-Hodgkin's lymphoma (NHL) nær andre atomanlegg inkludert Sellafield, AWE Burghfield og UKAEA Dounreay. COMARE konkluderer at «det er usannsynlig overhyppigheten rundt Sellafield og Dounreay er tilfeldig, selv om det i øyeblikket ikke finnes overbevisende forklaringer på dette».
Die Geschichte der stillen Mühle
Die Geschichte der stillen Mühle (originaltittel: Die Geschichte der stillen Mühle, som betyr Historien om den stille møllen) er en tysk stumfilm fra 1914, regissert av Richard Oswald.
Aqzjürek Tangatarov
Aqzjürek Dostykuly Tangatarov (kasakhisk: ; født 3. september 1986) er en kasakhstansk bryter, som spesialiserer seg i fri stil. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse i 66-kilosklassen.
Det tyske akademiet i Roma Villa Massimo
Det tyske akademiet i Roma Villa Massimo (tysk: Deutsche Akademie Rom Villa Massimo eller kortform, Villa Massimo (italiensk: Accademia Tedesca Roma Villa Massimo)) er en tysk offentlig eid kulturinstitusjon i Roma.
Villa Massimo ble bygget i perioden 1910 til 1914 av forretningsmannen Eduard Arnhold (1849–1925) fra Berlin. Arnhold overlot i 1913 eiendommen til den prøyssiske stat, sammen med en kontant sum på 680 000 Riksmark. I tillegg til bygningen oppførte Arnhold også ti atelierer med tilhørende leiligheter.
Stipendieopphold
Den tyske stat bevilger årlig en rekke stipendieopphold i Villa Massimo eller Casa Baldi, til fremragende kunstnere innenfor bildende kunst, litteratur, musikkomposisjon og arkitektur. Kunstnerne kan bo og arbeide kostnadsfritt i anlegget og får i tillegg utbetalt et honorar. Stipendiatene til Akademie der Künste Berlin i Villa Serpentera blir også inkludert i alle aktiviteter til Det tyske akademiet.
Riversul
Riversul er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Eumolpus (bille)
Eumolpus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små til middelsstore, nokså brede, glatte bladbiller, ofte med skinnende metallisk glans. Dekkvingene er mye bredere enn pronotum.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. Flere av artene er kjente skadedyr
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-, Mellom- og Sør-Amerika.
Katie Glynn
Katie Glynn (født 14. mars 1989) er en newzealandsk landhockeyspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på fjerdeplass med det newzealandske landslaget.
Ved utgangen av 2016 ble hun utnevnt til medlem av New Zealands fortjenstorden.
Duvha kullkraftverk
Duhva kullkraftverk er et av verdens største kullkraftverk. Det har en installert produksjonskapasitet på 3600 MW fordelt på 6 like store blokker, og er lokalisert i Sør-Afrika 15 km øst fra Witbank i provinsen Mpumalanga. Utbyggingen skjedde i årene 1975–1984.
Årsproduksjonen er 22,8 TWh elektrisk kraft. Det er om lag 900 ansatte ved anlegget.
Frankfurt-Bahnhofsviertel
Bahnhofsviertel er en bydel i Frankfurt am Main. Den har navn etter Frankfurt Hauptbahnhof, omfatter 0,525 km² og har 2 505 innbyggere. Det er den nest minste bydelen i Frankfurt, og grenser i vest til Frankfurt-Gutleutviertel og Frankfurt-Gallusviertel, i nord til Frankfurt-Westend, i øst til Frankfurt-Innenstadt og i syd til elven Main. Bydelen ligger sentralt i det indre bydistriktet.
Slaget ved Barcelona
Slaget ved Barcelona var et slag under det katalanske opprøret som varte i tre dager fra 1. til 3. juli 1642. Slaget sto mellom den franske og den spanske flåten. Den franske flåten besto av total 83 krigsfartøyer, hvorav 44 skip, 25 galeier og 14 brannskip. Fra 1. juli besto den spanske flåten av 52 krigsfartøyer, hvorav 36 skip, 10 galeier og 6 brannskip. Dette var en av samtidens største maritime sammenstøt på Middelhavet der kampene var om herredømmet over sjøveiene til Barcelona.
Jesper Grundt
Jesper Andreas Grundt (født 20. oktober 2002) er en norsk fotballspiller som spiller for.
Kongsvinger
Den 25. september 2020 fikk han sin OBOS-liga-debut for Kongsvinger mot.
Den 7. februar 2021 skrev han under en treårskontrakt med Kongsvinger.
Moss (lån)
Den 11. august 2022 ble han lånt ut til ut sesongen 2022.
Privatliv
Faren hans er den tidligere vokalisten i dansebandet Trond Erics, Trond Erik Grundt.
Psykisk vold
Psykisk vold kan være holdninger eller handlinger som, uten bruk av fysisk makt, oppfattes som fiendtlige, truende, kontrollerende eller ydmykende, og som kan gi en følelse av frykt, skyld, skam eller mindreverd. Begrepet brukes særlig om slike holdninger og handlinger når de foregår i nære relasjoner. Psykiske skader som følge av psykisk vold kan blant annet være angst, depresjon, posttraumatisk stresslidelse eller selvmordstanker.
Arkitekturåret 1572
Dødsfall
1572 in architecture
Fatehpur Sikri
Fatehpur Sikri (urdu فتحپور سیکری, hindi फतेहपूर सिकरी ) er en by med omkring 30 000 innbyggere (1. januar 2004) i den indiske delstaten Uttar Pradesh. Byen ligger ca. 40 km fra Agra. Den var den politiske hovedstaden i det indiske Mogulriket under Akbar den store fra 1571 til 1585. De historiske bygningene fra den tiden står på UNESCOs liste over verdensarven.
Historie
Akbar bestemte seg i 1571 for å bygge byen på stedet hvor Shaikh Salim Chisti (1480–1572) hadde varslet fødselen av Akbars sønn, Jahnagir. Mogulen ledet selv arbeidet som varte til 1573. I 1585 forlot han Fatehpur Sikri og valgte Lahore som ny hovedstad mens han sloss mot stammene i Afghanistan. Byen fungerte som hovedstad igjen i 3 måneder i 1619. Jahangir søkte da tilflukt der fra pesten som herjet i Agra.
Den gamle hovedstaden
De kongelige bygningskompleksene og moskéen er bygget på en høyde. Rød sandsten er det dominerende byggematerialet. Den er hentet fra stenbrudd på stedet. Det er en 6 kilometer lang bymur som avgrenser byen på 3 av sidene. Bymuren har tårn og 7 byporter. Den største av byportene er Agraporten.
Rugholt holdeplass
Rugholt holdeplass ligger langs Bratsbergbanen i Notodden kommune, den ble åpnet 1947. Den har ingen trafikk mer, men er oppført i Jernbaneverkets Network statement og er ikke offisielt nedlagt.
Anna Berit Monrad
Anna Berit Monrad (født 28. november 1918, død 20. april 1997) var en norsk fekter.
Hun vant tre NM-gull i florett i perioden 1953–1961.
Diplomatic Security Service
Diplomatic Security Service (DSS) er en sikkerhetsstyrke i det amerikanske Utenriksdepartementet, med ansvar for å legge til rette for et trygt og sikkert miljø for utenriksforvaltningen. DSS inngår i Bureau of Diplomatic Security med hovedkontor i Foggy Bottom.
DSS består av kriminaletterforskere, sikkerhetsingeniører, sikkerhetsteknikere og diplomatiske kurérer.
Kriel kullkraftverk
Kriel kullkraftverk er et av verdens største kullkraftverk. Det har en installert produksjonskapasitet på 3 000 MW fordelt på 6 blokker og 5 turbiner, og er lokalisert mellom byene Kriel og Ogies i provinsen Mpumalanga i Sør-Afrika.
Anlegget stod ferdig i 1979, og var dengang det største kullkraftverket på den sørlige halvkule. Årsproduksjonen er 17,5 TWh elektrisk kraft. Det er om lag 960 ansatte ved anlegget.
Osbumagasinet
Osbumagasinet (også kalt Osvatnet) er en innsjø og et kraftmagasin i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Den er magasin for Osbu og Aura kraftverk og ble dannet da Osvatnet ble demmet opp og fløt sammen med de høyereliggende sjøene Langvatnet, Sandvatnet og Torbuvatnet, samt flere mindre vann til et 11 kilometer langt sammenhengende magasin.
Alana Millington
Alana Millington (født 28. juni 1988) er en newzealandsk landhockeyspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på fjerdeplass med det newzealandske landslaget.
Prøving og feiling
Prøving og feiling er en utbredt heuristisk metode for problemløsing. Den består i å prøve ut mulige løsningsforslag inntil en god nok løsning er funnet (og mange feilslåtte forslag er forkastet). Metoden brukes i en rekke ulike sammenhenger.
Frankfurt-Ostend
Ostend er en bydel i Frankfurt am Main. Den ligger øst for Innenstadt, og grenser ellers i nordvest til Nordend, i nord til Bornheim, i nordøst til Riederwald, i øst til Fechenheim og i syd til elven Main med Offenbach am Main, Frankfurt-Oberrad og Sachsenhausen-Nord på den andre siden. Bydelen har et areal på 6,432 km² og 27 090 innbyggere.
Sammenlignet med andre sentrumsnære bydeler som Westend og Nordend er befolkningens velstand lavere. Gjennom saneringstiltak og ikke minst sin forholdsvis sentrale beliggenhet har bydelen imidlertid blitt vesentlig mer attraktiv i senere år.
Før annen verdenskrig var den vestlige delen av bydelen særlig preget av sin jødiske befolkning. Ved Friedberger Anlage ble det i det tidlige 20. århundre bygget en ortodoks synagoge, og ved Röderbergweg lå det jødiske barnehjemmet og det jødiske sykehuset. En rekke gatenavn som Reinganumstraße eller Königswarterstraße minner om bydelens store jødiske befolkning. Frankfurts nåværende jødiske befolkning bor spredt over hele byen.
Ved den tidligere Großmarkthalle ved Mainbredden bygges det nye hovedkvarteret for Den europeiske sentralbanken, som skal stå ferdig i 2010. Dessuten ligger Frankfurts zoologiske have i Ostend.
Ostend er tilknyttet S-banenettet med stoppestedet Ostendstraße, hvor alle linjer bortsett fra S7 stopper. Det finnes flere U-banestasjoner på linjene U6 og U7 og sporvognsstoppesteder på linjene 11 og 14. Ostbahnhof er en regional jernbanestasjon for tog i retning Hanau og Würzburg. Bydelens hovedgate er Hanauer Landstraße.
Struthette
Struthette,, også kalt chaperon eller i fordansket form kaprun, kravehette, hetteslag og annet, er et historisk hodeplagg formet som en kort skulderkappe med hette. Hettespissen smalner i en «strut» bak, en trang tut eller et båndliknende vedheng som har gitt plagget navn. Kragehetter i forskjellige varianter var vanlig klesplagg i europeisk middelalder, også i Norden. Mennene hadde gjerne lang hale på hetta, kvinnene kort.
På 1300-tallet ble det mote å legge de trange og varme hetteslagene som en hatt oppå hodet. Denne bruken førte til turbanliknende hodeplagg med nedhengende draperier som ble båret av overklassen i gotikken på 1400-tallet.
Både tidlige kragehetter og de overdådige turbanene som uviklet seg seinere, ble kalt chaperon på fransk, eller kapruner i Norden.
Historikk
Struthetter ble vanligvis sydd sammen av to likeformede halvdeler laget av vadmel. De symmetriske delene kunne eventuelt være i hver sin farge, i såkalt mi-parti. Hettene var utstyrt med en nedhengende krage, et skulderslag eller en kort kapper med innfelte kiler. Halsen var trang og plagget måtte vanligvis dras over hodet, men kunne også ha åpning med knapper foran.
Struten var en båndformet forlengelse av spissen på hetta. Kvinner bar hette med liten spiss, mens menns kunne være mye lengre. Struten kunne slynges eller surres rundt halsen for å gjøre hodeplagget vindtett i kaldt vær. En kunne dessuten oppbevare mynter og personlige eiendeler trygt i hettespissen, som i et kremmerhus. Det ble imidlertid flere steder, blant annet fra prester på Island, gitt pålegg om å begrense lengden og bredden på struten. I 1389 skal også den danske dronning Margrethe I ha latt Albrecht av Mecklenburg promenere til spott og spe med en strut som var «15 alen lang», gjengitt i folkevisen:
Norges eneste bevarte struthette er funnet under gulvet i Uvdal stavkirke og er fra slutten av 1200-tallet. Det er ellers funnet slike på Ikigaat, Herjolfsnes i 1921, etter den norrøne middealalderbosetningen i Austerbygd på Sørvest-Grønland, og i myrfunnet i Bocksten i Sørvest-Sverige. En kortere middelalderhette ble også funnet på et myrlik i Skjoldehamn på Andøya i 1936. Middelalderdrakten er datert til 1050 og består av ullester, sko, belte, skobånd, bukse, innerjakke, kofte og skulderhette med en topp på bakhodet, kraftig søm midt på og snorer i sidene som kan strammes og knyttes i nakken. Skjoldehamntrøya likner på lulesamiske kofter.
Kragehettene ble i middelalderen båret sammen med andre enkle og praktiske plagg som side kjortler, kortere tunikaer, kapper og lange hoser (buksebein eller strømpebukser).
Videreutvikling på 13- og 1400-tallet
Struten og hettene utviklet seg i nye hodeplagg da klesmoter i moderne forstand for alvor oppstod på 1300-tallet. Fra 1360 ble Sendelbinde, tysk for «silkebånd», en betegnelse for dekorative stoffstrimler på mannens hodebekledning.
På 1400-tallet kunne hettetypen bæres sammenfoldet som ei lue oppe på hodet, med issen stukket inn i det som opprinnelig var ment som ansiktsåpningen, og struten viklet omkring som på en turban. Tøyremsen hang ned omkring ansiktet og kunne pyntes med fliker eller tunger. En tilsvarende utvikling med dekorative «flasker» langs kantene sees også i de fransk-burgundiske houppelandene. Dette var side, vide kjortler med slep og uttungede kanter som ble brukt av begge kjønn etter 1380.
Liknende plagg
Det finnes flere kjente hettekapper og spisse kragehetter også før middelalderen, blant annet romernes cucullus.
Narreluene kan sees som en videreføring av middelalderens kragehetter med overdrevne struter. Spissene på narrehattene kan også ha oppstått som lange eselører, et velkjent symbol på dumskap.
Kvinner enkelte steder i Norge, blant annet i Sunnfjord, har båret liknende hodeplagg fram til fram til våre dager under betegnelsen køyse («kyse»).
Kabuss (fra tysk Kapuze, «hette», og fransk capuce) var et hodeplagg for menn i form av en hetteliknende lue av skinn med øreklaffer.
Betegnelser og etymologi
Struthetter har eksistert i litt forskjellige varianter og under ulike navn.
Ordet «struthette», sjeldnere også skrevet «strutthette», skrives på dansk strudhætte og svensk struthätta. Ordet «strut» er i slekt med verbene «strutte» og «stritte» som betyr «være fullstappet» og «stå stivt ut». Andre betegnelser for struthetter er hetta og «kragehette», og på dansk også kolhætte («trang munkehette»), kapperøllike, hætteslag og hætslag. Kaprun var den gamle, norske og danske betegnelsen både på en mannshette som var festet til en kappe eller kjortel, og på en kappe, et skulderslag eller en løs halskrave med hette.
Hetteslag blir kalt cullullus på latin. Struthette har i norske oversettelser også blitt kalt «snabelhette».
Hette- og hattevarianter med lang strut kalles chaperon på fransk og cappucio eller massocchio på italiensk. Både kaprun, chaperon og cappucio er i slekt med det latinske cappa som betyr «hette, kappe eller hodebekleening». «Kapusjong», av fransk capuchon, er et eldre navn på hetter og hetteliknende luer som er fastsydd til en kappe, kåpe eller jakke som på en moderne hettegenser. På tysk blir struthetter kalt Gugel og avbildes i byvåpenet til den tyske byen Güglingen.
På latin blir selve struten, svansen, kalt cauda («hale»), på engelsk liripipe (fra et middelalderlatinsk ord av ukjent opprinnelse) og på tysk ofte Sendelbinde («silkebånd»).
I dag
I moderne populærkultur har struthetter nærmest blitt et symbol på middelaldermoten, og de bæres ofte av dystre treller og mystiske munker i filmer og tegneserier. Også mange laiv- og levende historie-deltakere som forsøker å gjenskape drakter og utstyr fra denne tida, er ikledt struthetter. Fordi hettene er lune i dårlig vær, bruker noen dem dessuten sammen med vanlige klær utenom arrangementene.
Airco DH.9
Airco DH.9, etter 1920 mer kjent som de Havilland DH.9, var et britisk bombefly fra første verdenskrig. En en-motors to-dekker som etter krigen ble tatt i bruk som passasjerfly.
Konstruksjon
DH.9 ble utviklet hos Airco av Geoffrey de Havilland, Aircos sjefkonstruktør. Ved konstruksjonen ble det benyttet erfaringer fra den meget vellykkede DH.4. I byggearbeidet brukte de Havilland konstruksjonsløsninger fra denne modellen. Flyets hale og vinger ble hentet fra DH.4, mens hele flykroppen var en nykonstruksjon. Da den var klar for testflyvninger over Hendon i juli 1917 var den utrustet med en Galloway-Adriatic motor som viste seg å gi for lite kraft ved flyvning i større høyder. Man prøvde med andre motoralternativ for å få en løsning på fartsproblemet. Blant annet prøvde man Siddeley Puma, Fiat A12, Napier Lion og en trimmet variant av Galloway-Adriatic, men prøven var resultatløs, og motorinstallasjonene krevde ombygging av flykroppen. Til slutt valgte man å tilpasse en Siddeley Puma motor.
Flykroppen var en rammeverkskonstruksjon av lister og spanter som ble kledd med finer og duk. Flyet var en dobbeldekker der den nederste vingen var plassert i nedre kant av flykroppen, mens den øvre vingen var festet til nedre vinge med fire stag på hver vingehalvdel. Under flyet var et fast understell montert sentralt under vingen. Pilot og bombekaster (senere passasjeren) satt i hver sin sittebrønn i førerkabinen. Bensintanken var plassert mellom motor og fremre sittebrønn. På vingetuppene var det montert meier eller bøyler som skulle hindre vingespissene i å berøre bakken ved landing og start.
Til bevæpning var flyet utstyrt med et fast fremadrettet Vickers maskingevær, mens sittebrønnene hadde fester for Lewis mitraljøser. Flyet kunne bære 209 kilo bomber. En upålitelig motor som ikke svarte til forventningene, i forhold til flyet den var ment å erstatte, førte til store tap, spesielt på vestfronten. Dette førte til utviklingen av Airco DH.9A med en kraftigere og mer pålitelig motor.
Sivilt bruk
Det store antall DH.9 som ble tilgjengelig etter krigen, førte til at flere ble kjøpt opp av sivile aktører som prøvde seg med flytransport. Flyene hadde en brukbar lastekapasitet og var tilgjengelig for en billig penge. De ble brukt i en tidlig flyrute som ble etablert mellom London, Paris og Amsterdam som ble drevet av Aircraft Transport and Travel. En rekke forandringer ble gjort, blant annet ble maskingeværfestene i sittebrønnen fjernet og ekstra sittebrønn bygget inn. Enkelte DH. 9J med stjernemotor var i bruk helt frem til 1936.
Museumsfly
Av de mer enn fire tusen DH.9 som ble bygget finnes det bare noen få på museer:
Enzo Finger
Han begynte 16 år gammel som elev på Kunstgewerbschule i Zürich; han flyttet til Norge i 1976 og jobbet først for Bruno Oldani. Han etablerte i 1982 sitt eget firma Enzo Finger Design, med kontorer i Drøbak.
Han har utarbeidet grafiske profiler for flere store virksomheter som Kloster cruiserederi, Flytoget, Alpharma, Universitetet i Oslo, Oslo 1,000 år. Han er også ansvarlig for flere frimerkeutgivelser siden 1994, blant annet Prinsessedåpen, Posthorn, Oslo lufthavn Gardermoen, Norges Fotballforbund 100 år, 100 års markering av Nobels fredspris. Han har fått Merket for god design 12 ganger fra 1994 til 2005, for bedrifters grafiske profil og for frimerkeutgivelser ; Gullblyanten 1989, 1990, 1991, 1992; pris i Årets vakreste bøker 1989, 1991; Visueltprisen flere ganger fra 1993 til 2004; og vunnet flere konkurranser om minnemynter i regi av Norges Bank. Da han mottok Jacobprisen for 2005 sa juryen at han «har satt sitt preg på norsk design med sin personlige og elegante stil og sine avstemte farger. Det fremheves at hans arbeider er uavhengig av trender og hippe tendenser i bransjen. Enzo Fingers fokus er på kundene og det å finne de komplette visuelle svar på deres problemstillinger.» Han har, som den tredje nordmann, vært medlem av AGI –, siden 1993.
14. serierunde i OBOS-ligaen 2022
14. serierunde i OBOS-ligaen 2022 startet søndag 10. juli kl. 15:00 med tre kamper, og ble avsluttet mandag 11. juli kl. 18.00 med fem kamper kl. 18:00.
The Breakfast Club
The Breakfast Club er en amerikansk dramakomedie og ungdomsfilm fra 1985 regissert og skrevet av John Hughes. Filmen handler om fem elever på en amerikansk high school som må tilbringe lørdagen på skolen som straff for diverse ting. De er høyst forskjellige, men i løpet av dagen oppdager de at de har mer tilfelles enn de på forhånd ante. De ledende rollene spilles av Emilio Estévez, Anthony Michael Hall, Judd Nelson, Molly Ringwald og Ally Sheedy.
Handling
Filmen handler om fem amerikanske high school-elever som må tilbringe en lørdag på skolen som straff for forskjellige forseelser. De fem består av idrettstjernen Andrew, pøbelen John, nerden Brian, den alternative og nevrotiske Allison og den pene Claire (alle de klassiske high school-personlighetene). Alle har på hver sin måte gjort seg fortjent til å sitte igjen, til alt overmål på en lørdag formiddag. De har ingenting til felles og liker heller ikke hverandre, men i løpet av dagen brytes alle psykologiske og menneskelige barrierer, nyansene kryper frem, alle de individuelle forskjellene. Utover dagen oppstår det en slags solidaritet mellom dem, og når dagen er omme går alle derfra med et mer nyansert syn på livet.
Popularitet og økonomi
Breakfast Club innbrakte $51,5 millioner på verdensbasis, hvorav $45,9 millioner i USA alene. Den ble den 16. mest innbringende filmen på amerikansk kino i 1985.
Anmelderne
Filmen ble meget godt mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 89 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 3 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.
Også de norske anmelderne var jevnt over positive. Både Dagbladet, Dagsavisen og Aftenposten gav den terningkast fire, mens VG gav den terningskast fem. Anmelderen på CINERAMA gav den terningkast seks i 2006 og skrev følgende: «''Filmen er strålende godt skrevet av John Hughes, som også har regien. Dialogen er treffende, både den morsomme, den mer bitende satiriske og ikke minst den såre og utleverende. Karakterene er så renskåret og gjennomførte at de nærmest grenser over i en parodi, og det er nettopp det som får dette kammerspillet til å fungere.» Per Haddal i Aftenposten skrev at: «Det er så sjelden at man roper et uforbeholdent hurra: For her har vi en ungdomsfilm som ikke forakter sitt publikum, men tar tenårenes stormfulle problemer på alvor. En moden film om umodne mennesker, men like mye en avsløring av lettvint vanetenkning.''»
Priser
I 2016 besluttet amerikanske National Film Preservation Board at filmen var betydningsfull nok til å lagres i National Film Registry.
Annet
The Breakfast Club blir i hovedsak drevet frem av dialogen og ikke så mye av handlingen.
Filmens tittelmelodi, "Don't You (Forget About Me)" med av Simple Minds, ble meget populær og nådde blant annet førsteplassen på Billboard-lista i 1985.
The Sisters (1914)
The Sisters er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av Christy Cabanne.
Handling
I mellomtiden har May og George bodd i en annen by, og May er i ferd med å bli mor. Men barnet hennes viser seg å være dødfødt. Men legene er bekymret for å fortelle henne sannheten, og blir tvunget til å finne en baby som skal ta den døde babyens plass - frem til kona er sterk nok til å tåle å bli fortalt sannheten. Carol blir oppsøkt angående å gi bort barnet sitt, og nekter først. Men til slutt, for søsterens skyld, samtykker hun. Men Carol begynner snart å savne babyen sin. May nekter å la henne ta hånd om det hun tror er hennes eget barn - og Carol blir panisk.
16. serierunde i Tippeligaen 1990
Kampfakta
<div id="Lillestrøm v Vålerengen">
<div id="Strømsgodset v Kongsvinger">
<div id="Tromsø v Molde">
The Sky Pirate
The Sky Pirate er en amerikansk stumfilm fra 1914 regissert av Fatty Arbuckle.
Arvid Storsveen
Arvid Kristian Storsveen (født 9. juli 1915 i Aker, død 27. april 1943 i Oslo) var en norsk sivilingeniør og motstandsleder under andre verdenskrig. Storsveen tok ingeniørvåpenets befalsskole og studerte deretter ved Norges tekniske høyskole i Trondheim. Under felttoget i Norge i 1940 deltok han i kampene på Ringerike ved Ingeniørregimentet (INGR) som fenrik og troppsjef i 2. Pionerkompani (Pikp 2). Etter kapitulasjonen engasjerte han seg raskt i motstandsarbeid.
Storsveen startet etterretningsvirksomhet, som etter hvert ble slått sammen med XU. Da lederne i XU måtte flykte høsten 1941, ble Storsveen ny leder for organisasjonen. I juli 1942 måtte han selv flykte til Sverige og ledet så organisasjonen derfra, med Øistein Strømnæs som leder i Oslo. Under et besøk i Oslo 1943 gikk Storsveen i en felle og ble skutt og drept av Gestapo. Tyskerne fant imidlertid aldri ut hvem de hadde drept; Storsveen hadde falske papirer, og for XUs videre eksistens var det et hell i tragedien.
Utmerkelser
Storsveen ble i statsråd 13. august 1943 post mortem tildelt Krigskorset med sverd. I den hemmelige innstillingen het det at «Storsveen ved sitt mot og sin handlekraft har utmerket seg på en fremrakende [sic] måte».
I 1990 fikk en plass på Blindern i Oslo navnet Arvid Storsveens plass.
Rosana (São Paulo)
Rosana er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Milka Kraljev
Milka Kraljev (født 8. november 1982) er en argentinsk roer som spesialiserer seg i dobbeltsculler, lettvekt. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 15.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 13 i dobbeltsculler lettvekt.
Fouad Chouki
Fouad Chouki (født 15. oktober 1978 i Strasbourg) er en fransk 1500 meter spesialist.
Multicyde
Multicyde var en norsk hiphop-duo bestående av Patrick Hauge fra Haugerud i Oslo øst og Lars Larssen Naumann fra Bestum i Oslo vest. De to kalte seg også Pierre Palish og Larry Lavish. I 1998 slo duoen gjennom med låten «Not for the Dough», med vokal av Silya Nymoen, alias Anèa. Duoen ga ut flere singler og album, før Hauge og Naumann gikk hver til sitt tidlig i 2000-årene.
Bakgrunn
Multicyde fikk sitt nasjonale gjennombrudd med singelen «The Claptrap» i 1998, og sangen nådde en andreplass på VG-lista. Med oppfølgersingelen «Not for the Dough» gikk de til topps på den norske singellisten, og de nådde en tredjeplass med neste singel, «A Better Day». For «Not for the Dough» ble Multicyde nominert til både årets låt og årets musikkvideo under Spellemannprisen 1999.
Kjennetegnet for bandets største hits var at kjente norske melodier fra film, tv og populærmusikk ble samplet, slik som Bent Fabricius-Bjerres munnspilltema fra Flåklypa Grand Prix i «Not for the Dough», et av Egil Monn-Iversens temaer fra tv-serien Fleksnes fataliteter i «Claptrap» og Sigmund Grovens versjon av Henning Sommerros «Vårsøg» i «A Better Day».
Album
Duoen ga ut to album i perioden 1998–2001:
Singler
Lister over singler utgitt av Multicyde. Kolonnen Liste viser singelens høyeste plassering på VG-lista.
Musikkorpset Tempo
Musikkorpset Tempo er et musikkorps med base i Kristiansund. Korpset, som ble stiftet i 1926, er i dag et amatørkorps med janitsjarbesetning. Musikkorpset Tempo er tilsluttet Norges Musikkorps Forbund.
Arnot kullkraftverk
Arnot kullkraftverk er et kullkraftverk. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 100 MW fordelt på 6 turbiner, og er lokalisert i Mpumalanga i Sør-Afrika. Anlegget stod ferdig i 1975 etter ti års utbygging.
Anlegget forsyner sammen med Camden kullkraftverk blant annet MOZAL aluminiumsverk ved Maputo i nabolandet Mosambik. Årsproduksjonen er 9,7 TWh elektrisk kraft.
Roseira
Roseira er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
No vil eg vake med deg
No vil eg vake med deg er et norsk musikkalbum med Hilde Louise Asbjørnsen. Det ble utgitt i 2006. Albumets betegnelse er UpNorth Discs UNCD004.
Det var en hyllest til Monica Zetterlund.
Produsent: Georg Wadenius.
Uggedal stadion
Uggedal stadion Fotballstadion til Norborg på Sunnmøre.
Åpnet: 5. juni 2005
Spilleflate: 110m x 67m
Dekke: Naturgress
Olje for utvikling
OFU skal fases ut innen 2024.
Uggedal stadion
Tribune med 247 sitteplasser.
Tilskuerrekord: 635 (5. juni 2005)
Pensjon
Pensjon er en betegnelse for en rekke offentlige og private ytelser som har det til felles at de skal gi kompensasjon for bortfall av arbeidsinntekt eller mangel på slik inntekt enten ved varig yrkeshemmende sykdom (uførepensjon) eller ved oppnådd avtalt alder (alderspensjon).
Norge
Folketrygdsystemet i Norge dekker behov i de fleste livsfaser. Som pensjonsordning dekker den alder ved alderspensjon og uførhet ved uførepensjon. De offentlige pensjonene administreres av NAV. NAV administrerer også dagpenger under sykdom (sykepenger), yrkesskadetrygd og attføringspenger av forskjellig slag. For å få full alderspensjon i Norge kreves det at en har bodd i landet i 40 år fra og med det kalenderåret en fylte 17 år. Ordinær pensjonsalder er 67 år.
Tjenestepensjoner ble først innført for offentlig ansatte, og tilsvarende ordninger finnes i mange private bedrifter. Tjenestepensjoner med skattefordel kan være foretakspensjoner (ytelsesspensjoner) eller innskuddspensjoner, og utbetales fra fylte 65 år. Etter innføringen av obligatorisk tjenestepensjon (OTP) i 2006, vil de aller fleste få utbetalt noe tjenestepensjon. De fleste nye tjenestepensjonsordningene som er opprettet etter innføringen av OTP, er innskuddspensjoner.
En annen ordning er Avtalefestet pensjon (AFP), som finansieres av arbeidsgiverne og staten i fellesskap. AFP ble første gang innført i 1989 med pensjonsalder 66 år. Pensjonsalderen er gradvis blitt redusert og er i dag 62 år.
Særaldersgrenser for særskilte yrkesgrupper gir mulighet til pensjonering før fylte 67 år.
Fra 1. januar 2011 ble pensjonsreformen med ny fleksibel alderspensjon innført i Norge.
Caroline Piasecka
Caroline Piasecka (født 17. oktober 1990) er en norsk fekter.
Hun har vunnet tre NM-gull i kårde siden 2005. Hun er søster av fekteren Bartosz Piasecki.
Kontrollert fylling
Kontrollert fylling var en metode for deponering av avfall. Metoden ble i Norge også kalt «Bradford-metoden», fordi teknikken ble hentet fra Bradford i England.
Fremgangsmåte
Fremgangsmåten var slik at avfallet, både organisk og ikke-organisk som glass og hermetikk, ble lagt i såkalte «floer», det vil si rabatter som ikke skulle overstige en høyde på 2,5m. Disse «floene» ble deretter dekket til med stein, jord, slam og sand. Når dette var gjort skulle fyllinga presses sammen med tilgang på oksygen.
Nyvinningen med denne metoden å deponere avfall på, var at oksygenet i fyllingen vil starte en forråtnelsesprosess, der det organiske avfallet blir til jord. Andre fordeler var lite eller ingen lukt, på grunn av tettingen ovenfra etter hver arbeidsdag. Samtidig gjør forråtnelsesprosessen temperaturen så høy at det ikke blir problemer med skadedyr som fluer og rotter. Den store baksiden med den høye temperaturen er faren for branner og eksplosjoner.
Bruk i Norge
I Norge ble metoden tatt i bruk i flere byer, Trondheim, Agder, Stavanger og Oslo. I Oslo ble metoden tatt i bruk allerede på 1930-tallet.
Den kontrollerte fyllingen fungerte fint før forbrukersamfunnet endret volumet og sammensetningen av avfallet som måtte håndteres. En kontrollert fylling krevde et nøye utført arbeid, noe som gikk greit for seg der avfallsmengdene ikke var for store. Et slikt deponi krevde store, ubrukte arealer som ikke var i tilknytning til vannkilder. En kontrollert fylling ble full i løpet av 10-12 år og ble deretter brukt som fundament for ulike samfunnsprosjekter, som sivil flyplass på Fornebu, militær flyplass på Kjeller , Rommensletta idrettspark.
Avvikling
I Bergen gikk Renovasjonsverket over til det som blir kalt DANO-anlegget. Der ble avfallet kvernet og i stor utstrekning brukt som kompostjord.
Ettervirkninger
Mye avfall som ikke burde blitt deponert har i mange tilfeller blitt det, noe som igjen har skapt problemer med sigevann og skadelige gassutslipp, hovedsakelig av metangass.
Gassproblematikken har gjort seg gjeldende for blant annet beboerne i leilighetene som er bygget oppå den gamle kontrollerte fyllinga på Skedsmo.
Imerika
Bakgrunn
Dahlen er oppvokst i Orkdal i Trøndelag og startet med sang og låtskriving i ungdomstiden. Hun følte seg ensom og alene om musikken, og sluttet på videregående skole. I stedet kom hun inn på Liverpool Institute for Performing Arts i England og utviklet seg som musiker, låtskriver og sessionvokalist. Senere tok hun artistnavnet Imerika, stilisert som IMERIKA.
I 2021 stilte hun opp i Melodi Grand Prix, både som låtskriver for Kaja Rode, og som vokalist for «I Can't Escape», som hun har skrevet sammen med Ben Adams. Hun vant delfinale 5 lørdag 13. februar og er blant finalistene i finalen.
EM i vintertriatlon 2007
EM i vintertriatlon 2007 (europamesterskapet i vintertriatlon) ble arrangert i Triesenberg i Liechtenstein i 2007.
Vintertriatlon består av løping, sykling og langrenn.
Jens Edvard Kraft
Jens Edvard Kraft (født 1784 i Kristiansand, død 1853 i Mandal) var en norsk historisk-statistisk forfatter og embetsmann. Han er først og fremst kjent for sin Topographisk-Statistisk Beskrivelse over Kongeriget Norge (1820–1835).
Kraft var sønn av Kristiansandskjøpmannen Even Jensen Kraft og Marie Hielm. Han ble dimittert fra Kristiansand katedralskole i 1799 og reiste deretter til Københavns Universitet. Der studerte han først teologi og siden jus, men interesserte seg mest for statistikk, historie og språk. Han samlet materiale til en fortsettelse av et forfatterleksikon som den danske skolemannen Jens Worm hadde gitt ut noen år tidligere. Resultatet ble utgitt i samarbeid med Rasmus Nyerop i 1820. Et norsk forfatterleksikon som Kraft hadde fullført, men ikke utgitt før sin død i 1853, ble besørget utgitt av Christian C. A. Lange i 1863.
Han hadde planer om å søke seg til utenrikstjenesten, men disse lot han fare ved krigsutbruddet i 1807, og året etter tok han juridisk embetseksamen og vendte hjem. Under kaperfarten arbeidet han som oversetter ved  priseretten i Kristiansand. Etter dette hadde han flere stillinger i forskjellige departementer, men fra 1832 til sin død var han sorenskriver i Mandal.
I årene 1820 til 1835 utga Kraft sitt storverk Topografisk-Statistisk Beskrivelse over Kongeriget Norge i seks bind. Beskrivelsen tar for seg landet distriktsvis etter inndelingen i amt. Det ble ingen salgssuksess, men staten bidro med permisjon, pengetilskudd og innkjøp av eksemplarer.
Krafts Norgesbeskrivelse ble forbilde for det omfangsrike verket Norges land og folk, som ble utgitt av Amund Helland omkring hundre år senere.
I årene 1817–1826 var Kraft medutgiver av Budstikken. I 1819 utgav han botanikeren Christen Smiths dagbok fra dennes ekspedisjon til Kongo.
Han var fra 1817 gift med Henriette Rosenkilde.
Club Natació Sabadell
Club Natació Sabadell er en idrettslag etablert i 1916 i Sabadell i Spania. Det er et av de største idrettslagene i Catalonia med mer enn 30 000 medlemmer.
Historie
Club Natació Sabadell ble stiftet i 1916 av Joan Valls og Vidal. Til å begynne med holdt klubben til på baren Imperial de la Rambla i Sabadell.
I 1918 bygget klubben det som antas å være Spanias første ferskvannsbasseng i gaten Lacy i Sabadell. Fra da av vokste klubben ustanselig og i 1959 åpnet man et innendørsbasseng som fremdeles er i drift. I 2001 åpnet klubben det nye idrettsanlegget Can Llong.
Club Natació Sabadell har avholdt mange sportsarrangement i sin historie, blant annet det nasjonale mesterskapet i vannpolo 1946 og EM i svømming 1989.
Flere kjente idrettsøvere har vært medlem i Club Natació Sabadell, bl. a. svømmerne Santiago Esteva Escoda, Martín López Zubero, David Meca, Nina Zhivanevskaia, Lourdes Becerra og Aschwin Wildeboer, og vannpolospillerne Joan Serra, Miquel Torres, Vicenç Brugat, Salvador Franch og Dani Ballart.
Avdelinger
Club Natació Sabadell er delt inn i flere avdelinger, bl. a.: svømming, vannpolo, friidrett, basketball, squash, frontón, futsal, volleyball, petanque, tennis, bordtennis og triatlon.
Wang Toppidrett Oslo
Wang Toppidrett Oslo er en skole drevet av Wang Toppidrett og ligger i Hansteens gate 8 i samme bygg som Wang Studiespesialiserende og den felles administrasjonen for alle Wang-skolene. Den tilbyr følgende linjer:
Abdullah Mirza
Abdullah Mirza ibn Ibrahim Sultan ibn Shah Rukh (født 19. mars 1433, død juni 1451 i Samarkand) var emir (hersker) i Timuridriket i Transoxiana (tilsvarer omtrent dagens Usbekistan, Tadsjikistan og deler av Turkmenistan, Kirgisistan og Kasakhstan) fra 9. mai 1450 til juni 1451.
Henning Irgens
Henning Irgens (født 1637 i Itzehoe i Schleswig-Holstein, død 1699 i Trondhjem) var direktør for Røros Kobberverk i tre perioder fra 1669 til 1699. Han var nevø av kammerherre for Christian IV og Frederik III, Joachim Irgens (1611–75).
Abdullah Mirza
Bakgrunn
Han var sønn av Ibrahim Sultan, sønnesønn av den tidligere herskeren Shah Rukh og sønnesønns sønn av dynastiets grunnlegger, den tyrkisk-mongolske erobreren Timur Lenk. Han mor var Mihr Sultan Agha. Hans bror var Babur Mirza.
Henning Irgens
Tiden ved Røros Kobberverk
Etter å ha studert til licentiatus (tilsvarende doktorgrad) ved Universitetet i Kiel, ble Henning Irgens ansatt som sin onkels (Joachim Irgens) private fullmektig ved Røros Kobberverk i 1659. Han ble forfremmet til direktør ved verket i 1669, og fikk også tittelen som Bergmester nordenfjelske samme år. Tiden ved verket ble turbulent for Henning Irgens. Som direktør ble han ansatt tre ganger, avskjediget to ganger, og var direktør under en rekke arbeiderkonflikter samt to kriger med Sverige.
Abdullah Mirza
Veien til makten
Han var av sin farfar Shah Rukh innsatt som guvernør i provinsen Fars, men da farfaren døde i 1447 ble hans posisjon truet av fetteren Sultan Muhammad (sønn av Ibrahim Sultans bror Baysunghur) og han ble tvunget til å forlate provinsen. Abdullah støttet sin onkel Ulugh Beg som nå var øverste hersker i Timuridriket, men Ulugh Begs sønn Abd al-Latif gjorde opprør mot sin far og fikk ham styrtet og drept i 1449. Abdullah ble fengslet av den nye herskeren som også drepte sin bror Abd al-Aziz.
Henning Irgens
Første periode som direktør
Den første perioden Henning Irgens hadde som direktør var også den lengste. Den varte fra den første ansettelsen i 1669 og frem til han ble avskjediget i 1684. Irgens hadde en høy utdannelse fra Tyskland, men kompetansen hans innen bergverksyrket var begrenset. De første årene var preget av dårlig fortjeneste, mislighold av lønnsutbetalinger til arbeiderne og høye proviantpriser. Dette gjorde Irgens til en lite populær direktør blant allmuen i Røros. I tillegg hadde hans onkel, Joachim Irgens, et frynsete rykte som en kynisk og grådig person, noe som gjorde veien lenger for Henning Irgens om han skulle vinne tillit hos befolkningen.
Abdullah Mirza
Emir
I 1451 marsjerte Abu Sa'id Mirza med militær støtte fra Usbek-khanatets leder Abu'l-Khayr Khan mot Samarkand og beseiret Abdullah Mirza. Abdullah ble henrettet og Abu Sa’id Mirza overtok som hersker i Samarkand.
Henning Irgens
Første periode som direktør
Omstendighetene var da heller ikke gunstige for Irgens. I 1678 angrep svenskene Røros med plyndring og brente bygninger som resultat. Irgens forsøkte å møte befolkningen på krav om oppreisning, men disse ble stadig utsatt. Bedre ble det ikke av at svenskene i 1679 angrep på ny med samme resultat, om enn med noe mindre økonomisk tap for verket. Dette ledet naturligvis til ytterligere nød for arbeiderne. På tross av at han ikke kunne klandres for ulykken ble ikke omdømmet til Irgens bedre, snarere tvert om.
Etter krigene verserte det rykter om at Henning Irgens hadde drevet handel med svenskene for å utnytte situasjonen økonomisk. I tillegg var det debatt om hvordan nødbistanden fra kongen på 24.000 riksdaler hadde blitt benyttet. Disse anklagene ble Irgens senere frikjent for.
I etterkant av krigene med Sverige (kalt Gyldenløvefeiden, etter statholder Gyldenløve ) var opprør fra arbeiderne det neste som ventet Irgens. I starten av 1680 – årene var det flere protester fra ansatte ved verket som til slutt kulminerte i et overfall på en av Henning Irgens´ sønner: Siden vare nogle saa uforskammet dristige, at de gikk inn i Bergmesterens [Henning Irgens] Gaard och paa det groveste mishandlede och saarede hans drenge. Dette førte til en vedvarende strid mellom Irgens og arbeiderne, som endte med at Irgens ble avskjediget i 1684, mens en kommisjon skulle oppklare forholdene.
Andre periode som direktør
Kommisjonens arbeid endte med oppreisning for Henning Irgens. Han ble frikjent for anklagene om ulovlig handel med svenskene, samt de andre punktene som handlet om økonomisk svindel og fornærmelser. Han ble gjeninnsatt som direktør for verket i 1685. Denne gangen gikk det imidlertid ikke lang tid før han igjen ble fratatt vervet som direktør. Den nye overberghauptmannen i Kongsberg, Henrich von Schlanbusck, ønsket å gå bergledelsen etter i sømmene og gjerne erstatte de sittende lederne med tyske bergkyndige (perioden under Schlanbuscks ledelse er i ettertiden blitt referert til som ”Tysketiden” ved verket ). Irgens ble av Schlanbusck referert til som ”den største idiot i gruve- og hyttedrift jeg noen gang har sett”. 15. juli 1687 ble dermed Henning Irgens oppsagt som direktør ved verket for annen gang. Han ble imidlertid nok en gang gjeninnsatt, og denne gang for en lenger periode. Nok en gang var det arbeidet til Bragerneskommisjonen som ble hans redning.
Tredje og siste periode som direktør
Den 22. juni 1689 ble Henning Irgens innsatt som direktør for tredje gang. Direktørposten ble nok en gang kilde til ubehagelige konflikter med andre ved verket, og da spesielt gruvearbeiderne. Dårlig avkastning på kobberproduksjonen førte til høye proviantpriser for befolkningen. Dette skyldtes delvis at partisipantene og direktøren var motvillige til å kutte i sine egne fortjenester. Irgens var personlig i stor gjeld til verket på denne tiden. Da han døde i oktober 1699, gjorde han det uten å ha vunnet bergfolkets tillitt. Ole Øisang treffer nok rimelig godt når han skriver at Henning Irgens var ''” ... driftig og energisk leder av verket, og mange tegn tyder også på at han hadde god vilje til å gjøre rett og skjell, men vanskene tårnet seg opp og evnene ble for små” .''
Rubineia
Rubineia er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Bureau of Diplomatic Security
Bureau of Diplomatic Security er en avdeling i det amerikanske Utenriksdepartementet, med ansvar for å legge til rette for et trygt og sikkert miljø for utenriksforvaltningen. Alle amerikanske utenriksstasjoner driver sin virksomhet under en sikkerhetsplan utarbeidet og vedlikeholdt av Bureau of Diplomatic Security.
Avdelingen har ansvar for Diplomatic Security Service, en sikkerhetsstyrke som består av kriminaletterforskere, sikkerhetsingeniører, sikkerhetsteknikere og diplomatiske kurérer.
Henri Cornet
Henri Cornet (født Henri Jaudry 4. august 1884 i Desvres i Pas-de-Calais, Frankrike, død 18. mars 1941) var en fransk landeveissyklist. Han vant Tour de France i 1904, bare 20 år gammel, og er fortsatt tidenes yngste vinner av det tradisjonsrike etapperittet.