cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sirkelinversjon
hvor OP og OP'  er avstandene til disse punktene fra sirkelens senter. Punktet P'  sies å være invers til P  og omvendt. Når linjen gjennom O og P skjærer sirkelen i punktene Q  og Q' , vil P og P'  være harmonisk konjugerte med disse to punktene.
For punkter nær sirkelen vil denne se tilnærmet ut som en rett linje. Sirkelinversjonen går da over til å bli en refleksjon eller speiling i denne linjen. Noen ganger kan geometriske problem som omhandler gjensidige forhold mellom linjer og sirkler, løses enklere etter en sirkelinversjon.
Transformasjonen kan også utvides til tre dimensjoner hvor den da vil tilsvare inversjon i en kuleflate. I motsetning til de fleste andre koordinattransformasjoner i høyere dimensjoner, gir en inversjon alltid en konform avbildning.
Noen egenskaper
De fire karakteristiske egenskapene til en sirkelinversjon er:
Med enkle, geometriske betraktninger kan de forholdsvis lett bevises. At et punkt på en linje gjennom origo O blir transformert til et annet punkt på samme linje, følger direkte fra definisjonen.
Mens denne betraktningen også beviser den tredje egenskapen, kan den siste egenskapen forklares ved å la en rett linje gjennom O skjære en annen sirkel med sentrum i M. De to skjæringspunktene A og B har inverse punkt A'  og B' . På linjen OM kan nå et nytt punkt C bestemmes som skjæringspunktet med en linje gjennom A'  og parallell med BM. Da blir linjestykkene A'C og B'C like store og uavhengig av den nøyaktige posisjonen til skjæringspunktene A og B. Det viser at alle punkt på sirkelen om M blir avbildet på en ny sirkel.
Harmonisk konjugasjon
Denne egenskapen følger fra å anta at P ligger innfor sirkelen i avstand x fra dens sentrum. Da er og OP'  = r 2/x  fra definisjonen. Langs denne linjen er nå QP'  = QO + OP'  og Q'P'  = OP'  - OQ' . Dermed blir forholdet
som er akkurat likt med forholdet QP/PQ' . For tilfellet at punktet P ligger utenfor sirkelen, gjennomføres beviset på samme måte.
Disse sammenhengene betyr at inversjonssirkelen kan identifiseres med Apollonios-sirkelen for de to punktene P og P' . For hvert punkt X på sirkelen er forholdet XP/XP'  mellom de tilsvarende avstandene alltid det samme.
Ortogonale sirkler
En sirkel som skjærer inversjonssirkelen med sentrum i O under en rett vinkel, sies å være en ortogonal sirkel til denne. Den har sitt sentrum i et punkt C og skjærer linjen OC  i to punkt P og P'  og inversjonssirkelen i to punkt T og T' . Da linjen gjennom O og T står vinkelrett på radius CT, er den en tangent til sirkelen om C. Potensen til punktet O med hensyn til denne sirkelen er derfor OP⋅OP'  = OT⋅OT = r 2. Det betyr at de to punktene P og P'  er inverse til. hverandre. Omvendt betyr det også at hvis man for to inverse punkt P og P'  konstruerer en sirkel med PP'  som diameter, vil denne stå vinkelrett på inversjonssirkelen.
Punktene T og T'  ligger på inversjonssirkelen og vil derfor forbli uforandret under en slik transformasjon. Andre punkt på sirkelen om C  vil derimot transformeres, men til nye punkt på den samme sirkelen. Hele denne ortogonale sirkelen vil derfor bli liggende i ro under en inversjon.
Konform avbildning
Det inverse bildet av en rette linje er en sirkel som går gjennom inversjonssenteret O. Ved å betrakte likedannede trekanter kan det vises at tangenten til bildesirkelen i dette punktet er parallell med linjen som avbildes. To sirkler som tangerer hverandre i O, vil derfor transformeres til to parallelle linjer ved inversjon.
To rette linjer som skjærer hverandre under en viss vinkel, vil dermed avbildes på to sirkler som skjærer hverandre i inversjonssenteret O. Hvis skjæringsvinkelen mellom sirklene defineres som vinkelen mellom deres tangenter i skjæringspunktet, vil denne derfor være den samme som vinkelen mellom de opprinnelige linjene. Samme egenskap kan vises å gjelde for skjæringsvinklene mellom to sirkler som transformeres til to andre sirkler. Den inverse transformasjonen er derfor et eksempel på en konform avbildning da skjæringsvinkler forblir uforandret.
Geometrisk konstruksjon
Ved bruk av en passer og linjal kan det inverse punktet relativt til en gitt sirkel finnes ved en geometrisk konstruksjon. Det gitte punktet P kan ligge innenfor eller utenfor denne sirkelen med senter i O og radius r. I det spesielle tilfellet at det ligger på sirkelen, forblir P  uforandret.
Grunnen til dette er at de to rettvinklete trekantene OPN and ONP' er similære da de har to like store vinkler. Derfor er som viser at betingelsen for inversjon er oppfylt.
Da punktet P'  er harmonisk konjugert med P, vil den rette linjen gjennom N og N'  være polaren til punktet P med hensyn til inversjonssirkelen.
I det motsatte tilfellet ligger P innenfor sirkelen. Hvis nå en linje blir trukket gjennom dette punktet og vinkelrett på OP, vil den skjære sirkelen i to punkt N og N' . Det inverse punktet finnes nå ved å konstruere en ny sirkel som går gjennom de tre punktene O, N og N' . Der denne skjærer forlengelsen av linjen OP, ligger det inverse punktet P' . Det bevises på samme måte som i det første tilfellet.
Eksempel på bruk
En firkant med alle sine hjørner på en sirkel, sies å være syklisk. For den gjelder Ptolemaios' sats som sier at produktet av lengdene til dens to diagonaler er lik med summen av produktene av lengdene til motstående sider. Hvis de fire hjørnene er A, B, C og D, vil derfor
Denne setningen kan bevises på flere måter, men spesielt enkelt er det å benytte sirkelinversjon. Man tenker seg da en sirkel med radius r og senter på et av hjørnene i firkanten slik at de tre andre hjørnene vil avbildes på en rett linje. Hvis for eksempel senteret er i D, vil A avbildes på et punkt A'  med en slik avstand fra senteret at DA'⋅DA = r 2 og tilsvarende for de andre bildepunktene  B'  og C'  på samme linje.
Trekantene DAB og DB'A'  er nå likeformede da de har en felles vinkel D med tilstøtende sider som står i samme forhold til hverandre. Det betyr at A'B' /AB = DA' /DB. Ved samme betraktning av trekantene DBC og DAC  får man B'C' /BC = DB' /DC og A'C' /AC = DC' /DA. Siden A'B'  + B'C'  = A'C' , har man dermed at
Dette er nå beviset for Ptolemaios' sats da DC' /DB'  = DB/DC.
Analytisk beskrivelse
Den inverse transformasjonen har samme form der (x,y) og (X,Y) byttes om.
Bryting under Sommer-OL 2016 – Gresk-romersk stil 75 kg
Gresk-romersk stil 75 kg for menn i bryting under Sommer-OL 2016 fant sted den 14. august 2016 på Arena Carioca i Rio de Janeiro.
Sirkelinversjon
Analytisk beskrivelse
Betrakter man en rett linje ax + by + c = 0, vil den etter en sirkelinversjon gå over til
Dette beskriver i alminnelighet en sirkel. Men i det spesielle tilfellet at c = 0, går linjen gjennom origo og den transformeres som forventet over i seg selv.
Jeløy prestegjeld
Jeløy prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Vestre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Jeløy kommune i Østfold fylke, og hovedkirken var Jeløy kirke.
Sirkelinversjon
Analytisk beskrivelse
Når c ≠ 0, kan ligningen for den transformerte linjen skrives som
Jeløy prestegjeld
Jeløy prestegjeld og dets sogn er nå en del av Moss kirkelige fellesråd underlagt Vestre Borgesyssel prosti.
Historikk
Moss landsogn var opprinnelig annekssogn under Moss prestegjeld, og dannet grunnlaget for Jeløy formannskapsdistrikt opprettet i 1837.
Sirkelinversjon
Analytisk beskrivelse
Denne analytiske beskrivelsen gir derfor både koordinatene for senteret til den resulterende sirkel samt dens radius uttrykt ved retningen til den gitte linjen.
Inversjon av en sirkel
En sirkel med radius r og sentrum i (x0,y0) er gitt ved ligningen (x - x0)2 + (y - y0)2 = r 2. Den transformeres på samme måte til
Jeløy prestegjeld
Historikk
Jeløy ble eget prestegjeld ved utskillelse fra Moss prestegjeld i 1963, og Jeløy kirke ble innviet i 1975.
Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.
Sirkelinversjon
Inversjon av en sirkel
som gir dens sentrum og radius.
I det spesielle tilfellet at k = 0 går den opprinnelige sirkelen gjennom origo (0,0), det vil si sentrum til inversjonssirkelen. Den transformeres da til en rett linje med ligningen i overenstemmelse med hva man også kan vise ved rene, geometriske betraktninger.
Inversjon av kurver
En generell kurve kan angis på den implisitte formen f(x,y) = 0. Under sirkelinversjonen (x,y) → (X,Y) vil ligningen dermed fremstille en ny kurve.
Berskog Idrettspark
Berskog Idrettspark ligger i Drammen, har tre gressbaner, samt anlegg for cricket. Det har også en grusbane som brukes av Drammen Loggers Baseballklubb.
Sirkelinversjon
Inversjon av kurver
Som et eksempel kan man betrakte den symmetriske hyperbelen x 2 - y 2 = s 2 som skjærer x-aksen i punktene ±s. Ved inversjon i enhetssirkelen går den over til
Jeløy prestegjeld
Menigheter
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:
Berskog Idrettspark
Banene åpner rundt 17. mai hvert år. Det er ikke flomlys på banene. Garderobeanlegget driftes av Drammens Ballklubb.
Eksterne lenker
Drammen kommune Om idrettsparken
Sirkelinversjon
Inversjon av kurver
Parabelen y 2  =  4a(x + a) har sitt brennpunkt i origo. Den skjærer x-aksen i punktet (-a,0) og og y-aksen i punktene (0,±2a). Når denne kurven inverteres i en sirkel med sentrum i origo og med radius, tar dens ligning i de nye koordinatene formen
Den beskriver en kardioide med spiss i origo og skjærer x-aksen i punktet (-4a,0).
Ved å uttrykke parabelen i polarkoordinater (r,θ) med sentrum i dens brennpunkt, blir denne transformasjonen bedre klarlagt. Ligningen for parabelen er da. Inversjon i sirkelen gir dermed en ny, polar koordinat  som ganske enkelt blir
Dette er ligningen for kardioiden i polarkoordinater.
To påfølgende inversjoner av et punkt fører tilbake til det samme punktet. Det betyr derfor at den inverse kurven til en lemniskate er en hyperbel på samme måte som at den inverse av en kardioide er en parabel.
Punkt i det uendelige
Fra definisjonen av sirkelinversjon vil hvert punkt P utenom origo O med koordinatene (0,0) transformeres entydig til et nytt punkt P' . For at transformasjonen skal være gyldig for alle punkt, er det mulig å utvide det euklidske planet med et nytt punkt i uendelig (\infty) avstand fra origo. Dette kan kalles P∞ og kan tas med i den analytiske beskrivelsen ved regnereglene og.
Med denne utvidelsen har det euklidske planet gått over til å ble et inversivt plan. I motsetning til det projektive planet som inneholder en linje med punkt i det uendelige, har dette planet kun ett slikt punkt. Man kan forstille seg det euklidske planet som veldig stort, men endelig. Hvis nå omkretsen av dette planet blir «sydd» sammen på et slikt vis at det blir en lukket flate, vil det kan det være et mentalt bilde av det inversive planet. Punktet P∞ tilsvarer projeksjonspunktet i en stereografisk projeksjon av en kuleflate på et euklidsk plan.
I det inversive planet kan nå en rett linje sies å være en sirkel som har uendelig stor radius og derfor går gjennom P∞. To sirkler som tangerer hverandre i O, transformeres til parallelle linjer som nå kan betegnes som sirkler som tangerer hverandre i P∞. Alle egenskapene til en sirkelinversjon kan da sammenfattes i den ene setningen at den transformerer sirkler over i sirkler. Den definerer derfor det som ofte blir kalt for en sirkelgeometri.
Komplekse koordinater
Med kartesiske koordinater kan hvert punkt i planet angis som (x,y). Det kan identifiseres med det komplekse tallet z = x + iy. Ved bruk av polarkoordinater kan det alternativt skrives som. Her angir \rho = |z| punktets avstand fra origo og er gitt ved der  er den konjugerte til z.
En rett linje kan nå uttrykkes ved komplekse koordinater som  der a = u + iv. Når linjen går gjennom origo, er. Likedan kan ligningen for en sirkel med radius r  og sentrum i det komplekse punktet c = p + iq omformes til |z - c| = r som betyr at  eller. Her kan alle ledd bli multiplisert med en konstant uten at ligningen forandrer sitt geometriske innhold. Den er derfor ekvivalent med uttrykket hvor k og s er reelle tall. Hvis, vil sirkelen gå gjennom origo. Tilsvarende vil gi ligningen for en linje. Når k > 0, beskriver den en sirkel med sentrum i a/k og radius gitt ved. Denne ene ligningen sammenfatter dermed begge kurvene.
da det transformerte punktet må ligge på samme, radielle linje fra origo. Settes radius til inversjonssirkelen, vil den generelle sirkelligningen på formen transformeres til. Avhengig av verdiene på de to reelle parametrene k og s inneholder denne alle egenskapene ved en sirkelinversjon.
Uekte Möbius-transformasjon
Hvis inversjonssirkelen ikke har sitt sentrum i origo, vil formen til transformasjonen bli mer komplisert. Men den kan finnes ved å først foreta en translasjon slik at senteret blir liggende i origo. Inversjonen kan da foretas som før og til slutt translateres det resulterende punktet tilbake like langt som i første stepp.
Hvis senteret er i det komplekse punktet c, forandrer den første translasjonen koordinatene til alle punkt som. En inversjon om origo gir som før. Da den avsluttende translasjonen nå er, er denne mer generelle sirkelinversjonen gitt ved
der er et reelt tall.
Dette har samme form som en Möbius-transformasjon bortsett fra at den komplekskonjugerte z^* opptrer på høyre side i stedet for z. Transformasjonen sies derfor å være uekte og skyldes at den gir motsatt orientering av punkt. For eksempel vil tre punkt definere en trekant og en omdreiningsretning hvis man går rundt den i punktenes rekkefølge. Etter en sirkelinversjon vil denne retningen bli den motsatte. I samme klasse av uekte transformasjoner er speilinger eller refleksjoner. For eksempel vil en speiling i x-aksen der forandre det komplekse tallet x + iy til x - iy, det vil si  i kompleks notasjon.
En sirkelinversjon etterfulgt av den samme, gir et netto resultat som tilsvarer ingen transformasjon av det opprinnelige punktet. Derimot vil to forskjellige inversjoner etter hverandre resultere i en ekte Möbius-transformasjon. Den avbilder linjer og sirkler på andre linjer eller sirkler uten å gi en forandring av orienteringen.
Tre dimensjoner
Sirkelinversjon kan generaliseres til euklidske rom med høyere dimensjoner. Med et inversjonssentrum i punktet O, vil et vilkårlig punkt P bli transformert til et nytt punkt P'  slik at avstandene OP og OP'  oppfyller betingelsen at produktet OP⋅OP'  er en konstant.
For det tredimensjonale rommet R3 med koordinater (x,y,z) gjennomføres inversjonen i en kuleflate. Har denne sentrum i origo, er transformasjonen dermed definert som
hvor r er radius i kulen. I det mer generelle tilfellet der inversjonssenteret ligger i et punkt x0 utenfor origo, kan transformasjonen skrives som
ut fra samme argumentasjon som i to dimensjoner. Ved analytiske eller rent geometriske betraktninger kan man vise at dette gir en konform avbildning av rommet på seg selv.
På tilsvarende måte som i to dimensjoner vil en inversjon i tre dimensjoner transformere plan og kuleflater over til geometriske objekt av samme sort. Et plan går generelt over til en kuleflate bortsett fra når det går gjennom origo. Da blir det avbildet på samme plan. Tilsvarende vil en kuleflate gjennom origo bli avbildet på et plan, men generelt vil den transformeres til en annen kuleflate.
Historie
Bruk av inversjon i sirkler eller kuleflater har i lang tid vært kjent og benyttet i geometriske sammenhenger og kan føres helt tilbake til Pappos. Men det var først på 1800-tallet med utviklingen av moderne, analytisk geometri at denne metoden ble mer systematisk undersøkt og utviklet.
I Frankrike kunne Poncelet vise hvordan sirkelinversjon naturlig opptrer i teorien for pol og polare, mens Steiner i Tyskland gjorde bruk av samme metode ved løsning av forskjellige problem i syntetisk geometri. Dette ble spesielt klart etter hans død. I mellomtiden hadde Plücker gjort utstrakt bruk av denne fremgangsmåten i sin mer analytiske beskrivelse av geometriske forhold. Det at han hadde et vanskelig forhold til Steiner, kan forklare det inntrykk han etterlot at han ikke var kjent med Steiners bidrag.
Vinter-X Games Aspen 2022
Vinter-X Games Aspen 2022 ble arrangert i Aspen i Colorado i USA fra 21. til 23. januar 2022, med 14 øvelser innen ski og snøbrett.
Sirkelinversjon
Historie
Men den person som i størst grad har fått sitt navn knyttet til geometriske inversjoner, er Möbius. I sitt verk Theorie der Kreisverwandschaft brukes denne metoden ikke så mye for å belyse andre problem, men er en detaljert undersøkelse av hva som skjer med linjer og sirkler under slike transformasjoner. Her viser han også betydningen av dobbeltforholdet og dets invarians i denne sammenhengen.
Når sirkelinversjon kombineres med translasjoner, kan den foretas om vilkårlige senter. I to dimensjoner kalles slike operasjoner i dag for Möbius-transformasjoner. De spiller en viktig rolle spesielt i beskrivelsen av det hyperbolske planet. Men også i rom med mer enn to dimensjoner benyttes vanligvis dette navnet nå for de samme operasjonene.
Lasse Berntzen (kunstner)
Han har en mastergrad fra Kunst- og designhøgskolen i Bergen og Vestlandets kunstakademi.
Lasse Berntzen er medlem av Norske Billedkunstnere, foreningene Norske Grafikere og Grafill. Sammen med tre kolleger etablerte han i 1984 Bergens første rene grafiske design og illustrasjonsstudio, som fikk navnet Svart på Hvitt. Han var ansatt i LOOC s designseksjon og arbeidet med planleggingen, implementeringen og gjennomføringen av designprogrammet til de olympiske vinterlekene på Lillehammer i 1994.
Designer
Sammen med interiørarkitekt Bente Irminger tok Berntzen i 1997 initiativet til etableringen av det flerfaglige design- og arkitekturfirmaet Fuggibaggi Design as i Bergen. Per januar 2022 er han partner og daglig leder i firmaet, som nå består av 8 ansatte med ulik flerfaglig design og arkitekturkompetanse.
Berntzen var designsjef i Festspillene i Bergen i syv år. Han var Norges representant i styret for Nordiske Tegnere i to år. Han har også vært styremedlem i Bergen Kunstforening (Bergen Kunsthall), Hordaland Kunstnersentrum og Bergen Jazzforum. Han var formann i Grafill Bergen i tre år, og styremedlem i Grafills hovedstyre samt formann i Grafills fagutvalg i to år.
Som designer har Berntzen deltatt på flere juryerte nasjonale og internasjonale design- og illustrasjons-utstillinger, deriblant:
Han har vunnet en rekke priser for design og illustrasjonsarbeid, blant annet ₗI Form, Gullblyanten, Visuelt-prisen og Merket for god design. Med foretaket Fuggibaggi Design har han vært med på å vinne Red Dot Design Award og Vakre vegers pris for Bybanen i Bergen i 2009. Firmaet fikk i 2003 en førstepris i arkitektkonkurransen om utformingen av Vågsbunnenområdet i Bergen, i samarbeid med arkitektgruppen Cubus i Bergen, Kontrapunkt design i København, billedkunstner Magne Furuholmen og kunsthåndverker Kari Åsen. Fuggibaggi Design har arbeidet i ulike grupperinger med flere store byplan- og stedsutviklingsprosjekter på ulike steder i Norge.
Undervisning
Lasse Berntzen har undervist i flere perioder ved Kunsthøgskolen i Bergen. Han har også vært sensor ved samme institusjon i flere år. Videre har han vært gjesteforeleser ved blant annet Universitetet i Bergen (medievitenskap og kunshistorie) og ved Norges Handelshøyskole (NHH) i Bergen. Han er ansatt som førsteamanuensis ved Universitet i Bergen.
På 2010-tallet har han også holdt en rekke foredrag ved flere seminar/konferanser og arrangementer i Norge og Skandinavia.
Separatutstillinger
I tillegg hadde Berntzen separatutstillinger i ulike private gallerier og kunstinstitusjoner, herunder kunstforeningene i Haugesund, Arendal, Grimstad, Voss og Ålesund, på 1970- og 1980-tallet.
Kollektive utstillinger
Berntzen deltok blant annet på Statens Høstutstilling og Vestlandsutstillingen flere år på rad på 1970- og 1980-tallet, samt på en rekke temautstillinger i inn- og utland.
Musiker
Berntzen har vært aktiv i det bergenske rock- og jazzmiljøet i mange år. Han har vært eller er medlem av gruppene Hole In The Wall, Nøkken, Thomas Ryers Hevn, Cafe X, Swang, Kjerefolk og Revolver, sammen med sønnen Julian Berntzen, Rolf Skogstrand, Mats Glambek og Inge Glambek.
Familie
Han er sønn av skuespillerne Karin Simonnæs og Rolf Berntzen. Han er gift med designer Lisbeth Lillebøe fra Bergen, og far til musikeren Julian Berntzen.
VM i friidrett 2015 – 800 meter kvinner
Norge var ikke representert i øvelsen.
Rekorder
Før konkurransen var det følgende rekorder og bestenotering:
Program
Alle klokkeslett er lokal tid (UTC+8)
Forsøksheat
Kvalifisering: De tre første i hvert heat (Q) og de seks raskeste ellers (q) gikk videre til semifinalene.
Semifinaler
Kvalifisering: De to første i hvert heat (Q) og de to raskeste ellers (q) gikk videre til finalen.
Finale
Finalen startet kl. 14.15
Ruta 7 (Uruguay)
Ruta 7 Aparicio Saravia (populært kalt for Ruta 7, N-7) er en veistrekning som går fra Montevideo til Melo i nordøstlige Uruguay. Veistrekningen, slik den er i dag, ble åpnet 1981, og er 387 kilometer lang.
Kardinalitet (datamodellering)
Innen datamodellering viser kardinaliteten til en skjøt (join) til den numeriske relasjonen mellom radene i en tabell og radene i en annen tabell. Noen vanlige kardinaliteter inkluderer en-til-en (ofte redundant), en-til-mange (svært vanlig), og mange-til-mange (ikke uvanlig, men krever en logikk). Mange-til-en er mindre vanlig.
Kardinalitet brukes for eksempel til å bestemme hvordan man skal knytte sammen faktatabeller og dimensjonstabeller.
Retning på kryssfilter (cross-filter direction)
Data kan filtreres på en eller begge sider av en relasjon, og dette kan visualiseres med en pil i datadigrammer.
Med et enveis kryssfilter (single cross-filter direction) kan bare én tabell i relasjonen brukes for å filtrere dataene, og pilen i visualiseringen vil peke i til-argumentets retning. Retningen av pilen peker ofte i retning av faktatabellen i en relasjon, hvilket for eksempel vil være mot midten i en stjernemodell. På denne måten vil filtreringen skje i den tabellen som (ofte) har flere verdier (altså faktatabellen).
Med et toveis kryssfilter (bi-directional cross filtering) kan begge av tabellene i en relasjon brukes for å filtrere den andre. Dette kan imidlertid medføre dårligere ytelse, tvetydigheter, overrepresentasjon eller uventede resultater, og bør ikke implementeres uten at man har full forståelse for alle implikasjoner dette medfører. På grunn av dette er mange-til-mange-relasjoner og/eller toveisrelasjoner kompliserte.
Eksempler
For eksempel kan en database i en elektronisk pasientjournal inneholde følgende tabeller:
Det eksisterer noen naturlige relasjoner mellom disse entitetene, som for eksempel et møte mellom mange leger. Det er også en mange-til-mange-relasjon mellom oppføringene i  og oppføringene i , fordi leger har mange pasienter og pasienter kan ha mange leger. Det er en en-til-mange-relasjon mellom oppføringer i  og oppføringer , fordi pasienter kan ha mange møter og hvert møte involverer bare en pasient.
En en-til-en-relasjon brukes som regel for å dele en tabell i to slik at informasjonen skal kunne gis på en mer konsis og forståelig måte. I et sykehuseksempel kan en slik relasjon brukes for å skille en enkelt leges faglige informasjon fra administrative detaljer.
Innen datamodellering grupperes samlinger av dataelementer i tabeller som inneholder grupper av datafeltnavn kalt "databaseattributter", og tabellene er lenket sammen ved hjelp av nøkkelfelter. En primærnøkkel brukes for identifisere en oppføring, og alle relasjoner i en database skal ha en og bare en primærnøkkel. For eksempe kan feltet  kanskje bli tildelt som en primærnøkkel for tabellen , hvor alle etternavn er sortert alfabetisk i henhold til de tre første bokstavene i fornavnet. En tabell kan også ha en fremmednøkkel som indikerer hvilket felt som er lenket til primærnøkkelen i en annen tabell.
En kompleks datamodell kan inneholde hundrevis av tabeller med relasjoner seg imellom, og informatikeren Edgar F. Codd laget og publiserte en systematisk metode for å dekomponere og organisere relasjonsdatabaser. Codd sine steg for å organisere databasetabeller og deres nøkler kalles databasenormalisering, og er ment å unngå visse skjulte designfeil for databaser (sletteanomalier eller oppdateringsanomalier). I praksis medfører normalisering ofte at tabeller brytes opp i et større antall av mindre tabeller.
Datamodellering er kritisk fordi data lenket med nøkler etterhvert blir nødvendig for å hente ut data raskt når datamengden vokser. Dersom en datamodell er dårlig utformet kan man få uakseptabel responstid hos sluttbrukerne allerede ved en million oppføringer, og datamodellering anses derfor som en av nøkkelferdighetene som trengs hos en moderne programvareutvikler.
Teknikker for databasemodellering
En entitet–relasjonsmodell er et eksempel på en teknikk for å fremstille entitet-relasonsdiagrammer (ERD-diagrammer) som kan anvendes for å fange opp informasjon om entitetstyper, relasjoner og kardinalitet i en datamodell. Eksempelvis kan en kråkefot (crow's foot) i et slikt diagram vise en en-til-mange-relasjon. Alternativt representerer en enkelt linje en en-til-en-relasjon.
Tilnærminger til modellering for applikasjonsprogrammering
I det objektorienterte programmeringsparadigmet (som er relatert til design av databasestrukturer) kan UML-klassediagrammer brukes til objektmodellering. I så fall blir relasjonene mellom objektene modellerte ved hjelp av UML-assosiasjoner, og multiplisitet brukes på disse assosiasjonene for å betegne kardinalitet. Noen eksempler er:
MF «Oskarsborg»
MF «Oskarsborg», også skrevet MF «Oscarsborg», er navnet på en rekke bilferger eid av AS Fergeforbindelsen.
Beit Hanina
Beit Hanina (arabisk بيت حنينا, hebraisk בית חנינא) er et palestinsk nabolag i Øst-Jerusalem. Den ligger langs veien til Ramallah, åtte kilometer nord for sentrum av Jerusalem, i en høyde på 780 meter over havet. Beit Hanina grenser til Hizma i øst, Shuafat i sør, Beit Iksa og Nabi Samwil i vest, og Bir Nabala, al-Jib, Kafr Aqab og ar-Ram i nord.
Beit Hanina er delt av Israels barriere på Vestbredden i Al-Jadida (den nye landsbyen), som ligger i den israelske Jerusalem kommune og omfattwr det meste av de utbygde området, og Al-Balad (den gamle landsbyen), som ligger utenfor kommunen.
I 2007 hadde Beit Hanina ett folketall på over 27 000, med 26 762 innbyggere i den nye landsbyen og 1 072 i den gamle.
Historie
Beit Hanina kan være datert tilbake til kanaanittisk tid. Ifølge den franske reisende Victor Guérin var Beit Hanina den bibelske Ananiah som hørte til stammen Benjamin. Edward Robinson var enig, mens W.F. Albright mente at Ananiah er landsbyen al-Eizariya i Øst-Jerusalem.
Fredagsmoskeen i Beit Hanina, Sultan Ibrahim Ibn Adham-moskeen, er tilegnet Ibrahim ibn Adham.
Landsbyen var en del av Det osmanske rike i 1517 likesom resten av Palestina, og i 1596 stod Beit Hanina oppført i osmanske skattelister som en del av Quds nahiya i Quds liwa. Den hadde et folketall på 28 muslimske husholdninger.
I 1883 skildret Palestine Exploration Fund i Survey of Western Palestine stedet som «en mellomstor landsby, med steinhus, i særdeles steinete lende på en rygg mellom to daler. Den er omgitte av oliven, og har en kilde i vest. Det vokser også vinranker nær landsbyen.»
I en folketelling i 1922 utført av De britiske mandatnyndighetene hadde «Bait Hanina» en befolkningpå 996, alle muslimer, og dette økte i folketellingen i 1931 til ett folketall på 1226, fremdeles alle muslimer, i 317 hus. I 1945 hadde Bein Hanina et folketall på 1 590, alle arabere, med 14 948 mål land, i følge en offisiell landmåling. Av dette var 3 072 mål var plantasjer og irrigert land, 4 304 brukt til korn, mens 219 mål var utbygd land.
Under den arabisk-israelske krigen i 1948 ble Beit Hanina erobret av jordanske styrker, likesom resten av Vestbredden og ble del av Jordan frem til 1967. Under jordansk styre ble det bygd nye veier og skoler.
Etter seksdagerskrigen i 1967 okkuperte israelerne Vestbredden, dermed også Beit Hanina, og Jerusalems kommunegrense ble flyttet helt til den østlige delen av Beit Hanina, som ble kalt Beit Hanina al-Jadid.
Etter den andre intifadaen begynte Israel å bygge sin barriere på Vestbredden, som skilte Jerusalem-delen av Beit Hanina fra Vestbredden. Området har tidvis vært åsted for sammenstøt mellom israelske sikkerhetsstyrker og palestinske militante.
En-til-mange (datamodellering)
Innen systemanalyse er en en-til-mange-relasjon en type kardinalitet som viser til at relasjonen mellom to entiteter A og B hvor et element av A kan knyttes til mange elementer av B, men et medlem av B er knyttet til bare ett element av A. Et eksempel på en en-til-mange-relasjon kan være at: en bok kan ha mange sider, men en side kan bare være i en bok.
Kristiina Mäkelä
Meri Kristiina Mäkelä  (født 20. november 1992) er en finsk friidrettsutøver som konkurrerer i tresteg. Hun representerte landet sitt i tresteg under VM i friidrett 2015 i Beijing, hvor hun så vidt havnet utenfor kravet for kvalifisering til finalen.
En-til-mange (datamodellering)
I en relasjonsdatabase eksisterer en en-til-mange-relasjon når en rad i tabell A kan være koblet med mange rader i tabell B, men en rad i tabell B er koblet til bare en rad i tabell A. Det er viktig å merke seg at en en-til-mange-relasjon ikke er en egenskap for dataene, men heller av selve relasjonen. Eksempelvis: En liste over forfattere og deres bøker kan tilfeldigvis bare inneholde bøker fra én forfatter (og i så fall vil en rad i tabellen "bøker" referere til bare én rad i tabellen "forfattere", men selve relasjonen mellom de to tabellene er likevel ikke en-til-mange, fordi bøker kan ha mer enn en forfatter, hvilket medfører at disse tabellene naturlig har en mange-til-mange-relasjon (uavhengig av dataene).
Det motsatte av en-til-mange er mange-til-en, det vil si samme relasjon, men sett fra andre siden.
Raw Air 2022
Raw Air 2022 ble arrangert i Norge fra 2. til 6. mars 2022.
Menneskehjerter (1922)
Menneskehjerter (engelsk originaltittel: Human Hearts) er et amerikansk stumfilmdrama fra 1922 regissert av King Baggot. Filmen ble produsert og distribuert av Universal Film Manufacturing Company. Hovedrollen spilles av House Peters. Filmen bygger på et skuespill av Hal Reid med samme tittel.
Handling
Barbara Kaye besøker Logan-gården i Ozarks med det formål å gifte seg med Tom Logan, fordi hun håper å få tilgang til kullet som ligger under Logan-eiendommen. Paul, faren til Tom, er imidlertid mistenksom overfor Barbara. Men rastløs fra monotonien i gårdslivet, faller Barbara snart for fristelsen til sin tidligere kjæreste, Benton. Hun vender tilbake til byen sammen med sin tidligere kjæreste og datteren sin, når Benton dreper Paul Logan men Tom blir arrestert for dette mordet. Men etter hvert angrer Barbara på det hun har vært med på, innrømmer sannheten og blir endelig forsonet med Tom. Han redder deretter Barbara fra den brutale Benton, og tar familien hans tilbake til gården sin.
Jochen Rindt
Karl Jochen Rindt (født 18. april 1942 i Mainz i Tyskland, død 5. september 1970 i Monza i Italia) var en tysk racerfører som representerte Østerrike i sin karriere. Rindt er den eneste føreren som har blitt Formel 1-verdensmester etter sin død, etter at han i omkom under trening for Italias Grand Prix.
Herkomst
Rindt var sønn av en tysk far og en østerriksk mor. De bodde i bydelen Neustadt i Mainz, hvor de drev krydderfirmaet Klein & Rindt. Da han var bare 15 måneder gammel ble foreldrene drept under det allierte bombeangrepet på Hamburg i 1943. Rindt vokste deretter opp hos sine besteforeldre i Graz, hvor han tidlig begynte med motorsport. Etter anbefaling fra sin bestefar, som var advokat, beholdt han sitt tyske statsborgerskap og sitt tyske pass. Selv om han aldri ble østerriksk statsborger, kjørte imidlertid Rindt gjennom hele sin karriere med en østerriksk racinglisens, og han er dermed blitt betraktet som østerriksk helt fra sin død til i dag. Men også i samtidige offisielle dokumenter fra FIA oppgis han å være østerriker. Rindt hadde sitt bosted ved Genfersjøen i Sveits.
Tidlig karriere
Etter avsluttet skolegang begynte han i familiens importforretning. Men hans interesse for motorsport førte ham i 1962 til Formel Junior, hvor han kjørte en ikke lenger konkurransedyktig Cooper. Da han til tross for dette oppnådde gode resultater ble han lagt merke til av Ford i Østerrike, som i 1964 støttet hans Brabham-Cosworth Formel 2-bil. Han kjørte to løp i England hvor han gjorde seg bemerket mot konkurrenter av høyeste klasse: På Mallory Park ble han nummer to og han vant løpet på Crystal Palace i London, i konkurranse mot den tidligere verdensmesteren Graham Hill.
1964–1968
Rindt fikk sitt debutløp i Formel 1 da han kjørte en Brabham-BRM for Rob Walker Racing Team i Østerrikes Grand Prix 1964, og han ble dermed den første østerrikske føreren i Formel 1. Han kvalifiserte for trettende startposisjon, men måtte bryte løpet etter 58 runder på grunn av problemer med styringen. Dette ble Rindts eneste F1-løp denne sesongen.
Hans gode resultater i Formel 2 gjorde imidlertid at han for Formel 1-sesongen 1965 fikk et sete i Coopers Formel 1-lag, som lagkollega til Bruce McLaren. Cooper-bilen var ikke spesielt konkurransedyktig, men Rindt kjørte likevel inn til fjerdeplass i Tysklands Grand Prix og sjetteplass i USAs Grand Prix.
Under 1000-kilometerløpet på Nürburgring Nordschleife i mai 1965 delte Rindt en Porsche med Jo Bonnier og ble nummer tre. I juni samme år vant han 24-timersløpet på Le Mans sammen med Masten Gregory i en NART Ferrari 275LM.
På denne tiden pleide Formel 1-førerne å spe på inntekten sin ved også å kjøre Formel 2-løp, selv om resultatene deres ikke ble regnet med i F2-mesterskapet. Rindt begynte i 1965 en lengre forbindelse med det private Brabham-laget Roy Winkelmann Racing. Han kom på tredjeplass i Pau og Vallelunga, og vant løpet i Reims. I Østerrike var Rindt allerede i ferd med å bli en nasjonalhelt, noe som ble ytterligere styrket da han i oktober 1965 vant Prix Du Tyrol i Innsbruck i en Abarth 2000.
Etter sesongslutt forlot Bruce McLaren Cooper-laget for å starte sitt eget lag, og i ble Rindt dermed midlertidig førstefører i Cooper, fram til John Surtees kom over fra Ferrari. Cooper-Maseratien var tung og vanskelig å kjøre, men den var pålitelig og sammenlignet med de nye motorene som ennå ikke var fullt utviklet var den likevel konkurransedyktig. Rindt kom på andreplass på Spa-Francorchamps og i USAs Grand Prix, tredjeplass i Tyskland, fjerde i Frankrike og Italia og i Storbritannias Grand Prix kom han på femte. Han avsluttet sesongen på tredjeplass i førermesterskapet, bak Jack Brabham og John Surtees.
Formel 2 var i 1966 dominert av Brabham-Honda, som vant de elleve første løpene i sesongen. Rindt vant sesongavslutningen på Brands Hatch foran mesteren Jack Brabham, og tidligere i sesongen hadde han også vunnet Eifelløpet på Nürburgring. Rindt vant i alt 23 Formel 2-løp for Winkelmann-teamet.
Til -sesongen byttet han Formel 1-lag og gikk til Brabham, som i de to foregående sesongene hadde vunnet førermesterskapet med henholdsvis Jack Brabham selv og Denny Hulme. Men den hittil så pålitelige Repco V8-motoren viste seg å ikke lenger være konkurransedyktig, spesielt mot den nye og overlegne Ford-Cosworth-motoren som skulle dominere Formel 1 de neste 15 årene. Det ble også eksperimentert med spoilere og vinger og maktbalansen mellom lagene endret seg fra løp til løp. Etter en sesong preget av tekniske problemer og brutte løp oppnådde Rindt kun to tredjeplasser, i Sør-Afrika og Tyskland, og avsluttet på en skuffende 12.-plass i førermesterskapet.
Lotus
Til -sesongen gikk Rindt til Team Lotus, som ble ledet av grunnleggeren Colin Chapman. Lotus var de regjerende verdensmestrene i konstruktørmesterskapet, og førsteføreren Graham Hill tittelforsvarer i førermesterskapet. I Lotus fikk endelig Rindt, som var kjent som en eksepsjonelt rask fører med fremragende bilkontroll og reflekser, en bil som matchet hans talent. Rindt hadde fra tid til annen et anstrengt forhold til Colin Chapman, ettersom han foretrakk et stabilt teknologisk grunnlag, noe som sto i motsetning til Chapmans behov for å innovasjon og oppfinnelser, men de to dannet likevel et vellykket partnerskap.
Sesongen startet imidlertid med en serie brutte løp, og under Spanias Grand Prix 1969 i Barcelona hadde han en skremmende uhell hvor den høyt monterte bakvingen knakk og Rindt pådro seg et brudd i nesebeinet og en hjernerystelse. Han kom seg raskt etter skaden, men sleit med problemer med syn og balanse en stund etter. Etter ulykken skrev han et åpent brev til pressen hvor han tok til orde for et forbud mot vinger på bilene, ettersom han hevdet at de var en fare for både førere og publikum.
Rindt fant fort tilbake til sin gamle form og hadde flere dueller mot Jackie Stewart, som ble årets verdensmester. Han tok sin første Grand Prix-seier i USAs Grand Prix på Watkins Glen. Løpet ble dog preget av en alvorlig ulykke hvor hans lagkamerat Graham Hill brakk begge bena. Rindt avsluttet sesongen med 22 poeng og en fjerdeplass i førermesterskapet i Formel 1.
Graham Hills ulykke førte til at Jochen Rindt ble Lotus' førstefører i -sesongen. Etter at laget i 1969 hadde eksperimentert med firehjulsdrift og gassturbiner, stilte Lotus i 1970 til start med den kileformede Lotus 72. Men etter testing gikk Rindt tilbake til [Lotus 49]-bilen fra 1969. Med den vant han Monaco, etter at den ledende Jack Brabham kjørte av banen i siste sving da han skulle passere Piers Courage med en runde.
Til Nederlands Grand Prix var Lotus klar med en videreutviklet og kraftig revidert Lotus 72, og Rindt vant en klar seier foran Jackie Stewart. Seieren ble imidlertid overskygget av dødsulykken til hans gode venn Piers Courage. Etter denne ulykken besluttet Formel 1-førerne å kreve forbedrede sikkerhetstiltak til Tysklands Grand Prix på Nürburgring, og boikotte løpet hvis dette ikke ble gjennomført. Rindt vant deretter løpet i Frankrike, og i Storbritannias Grand Prix på Brands Hatch tok han igjen seieren foran Jack Brabham da australieren gikk tom for bensin på siste runde. Han vant også Tysklands Grand Prix, som var blitt flyttet til Hockenheim, og han hadde dermed vunnet fire løp på rad. På hjemmebane på Österreichring måtte han imidlertid bryte med motorproblemer etter 21 runder, og løpet ble vunnet av Jacky Ickx i en Ferrari. 30. august 1970, seks dager før sin død, kjørte Jochen Rindt sitt siste løp, et Formel 2-løp på Salzburgring i Østerrike.
Monza 1970
Til treningsomgangene forut for Italias Grand Prix 1970 på Monza ved Milano ble Chapman og Rindt enige om å følge eksemplet til Jackie Stewart i Tyrrell og Denny Hulme i McLaren og kjøre uten vinger i et forsøk på å redusere luftmotstanden og oppnå høyere topphastighet. De kraftigere Ferrariene til Jacky Ickx og Clay Regazzoni hadde vært opptil 15 km/t raskere enn Lotus under det forrige løpet i Østerrike. Rindts lagkamerat, John Miles, var ikke fornøyd med det vingeløse oppsettet under fredagens trening, og rapporterte at bilen «ikke ville gå rett». Rindt rapporterte ingen slike problemer, og Chapman sa at Rindt fortalte at bilen uten vinger var «nesten 800 o/min raskere på rettstrekningen».
Neste dag kjørte Rindt med høyere girutveksling på bilen for å dra fordel av den reduserte luftmotstanden og øke bilens potensielle topphastighet til 330 km/t. På Rindts femte runde i den siste treningsomgangen passerte han Denny Hulme i høy hastighet. Hulme, som lå bak Rindt, rapporterte at under innbremsingen til Parabolica-svingen «vinglet Jochens bil litt og skjente deretter brått til venstre og inn i autovernet» En sammenføyning i autovernet delte seg, hjulopphenget grov seg inn under autovernet og bilen kjørte rett inn i en stolpe og ble slengt ut på banen igjen. Fronten på bilen var fullstendig ødelagt og Rindts ben hang fritt. Den 28 år gamle Rindt ble løftet ut av bilen og raskt brakt inn i en ambulanse til Milanos universitetssykehus, men han døde i ambulansen før den rakk fram. Dødsårsaken ble fastslått å være et avrevet luftrør og en inntrykt brystkasse.
Han var den andre førsteføreren i Lotus som omkom på to år, ettersom Jim Clark ble drept i et Formel 2-løp på Hockenheim i 1968. En italiensk rett kom senere fram til at ulykken ble forårsaket av en svikt i bilens høyre fremre bremsestag, men at Rindts dødsfall skyldtes et feilaktig montert autovern.
Personlig liv
I mars 1967 giftet Rindt seg med finske Nina Lincoln, som var datter av den kjente finske racerføreren Curt Lincoln. De fikk datteren Natascha, som ble født 7. august 1968.
Rindt var en nær venn av Jackie Stewart, som også var hans nabo i Sveits. Briten Bernie Ecclestone, som har kontrollert Formel 1 siden 1970-tallet, var også en nær venn og tidvis også Rindts manager.
Jarle Klepp
Jarle Klepp er en romanfigur skapt av den norske forfatteren Tore Renberg. «Jarle Klepp» oppsto i romanen Mannen som elsket Yngve, første gang utgitt på Forlaget Oktober 2003.
Jochen Rindt
Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, kursiv indikerer raskeste runde)
Jarle Klepp
Mannen som elsket Yngve (2003)
I den melankolske gymnasromanen Mannen som elsket Yngve og i dannelsesfortellingen Kompani Orheim (2005), blir leseren kjent med den unge Jarle Klepp, en middelklassegutt fra bydelen Madla utenfor Stavanger. Han er født i 1972, sønn av en sekretærmor og en lærerfar, Sara Klepp og Terje Orheim. I barneårene går Jarle på Gosen skole og Madlavoll Skole, han er en dedikert og engasjert gutt, søkende og ivrig. Tidlig blir han eksponet for den alternative musikkscenen i slutten av åttiårene, og han søker en vei ut av den hjemlige tristessen han lever i, med en alkoholisert far. Når han går ut av niende klasse i 1988, dras han mot Stavanger sentrum og den legendariske Stavanger katedralskole, Kongsgård, som i sin tid huset Alexander Kiellands Lille Marius og Abraham Løvdahl. Der ekspanderes horisonten hans. Jarle er kjæreste med Katrine Halsnes, han spiller gitar i punkbandet Mathias Rust Band, som er kjent for låten «Fittesatan Anarkikommando», og han er fortsatt på stadig søken etter et sterkt lys, enten han finner det i popmusikken, i jentene; i politikken, representert ved sin kommunistiske venn, Helge Ombo; eller i den underlig vakre gutten, Yngve Lima, som er sentrum for hans både vakre og tragiske fascinasjon i Mannen som elsket Yngve.
Kompani Orheim (2005)
Kompani Orheim kom etter Mannen som elsket Yngve, men foregår allikevel tidligere. Man møter Jarle Klepp i 1985 som er like rebelsk som alltid. I denne romanen får leseren oppklart forholdet mellom Jarle og foreldrene hans, noe som var relativt urørt i den forrige romanen. Faren Terje Orheim er en voldelig far med drikkeproblemer, og enda han prøver å slutte for å skape en god familie så klarer flasketuten-peker-på alltid å komme tilbake. Romanen og filmen er langt mer depressiv enn den forrige, men det har allikevel innspill av både kjærlighet og håp.
Ruta 8 (Uruguay)
Ruta 8 Brigadier General Juan Antonio Lavalleja (populært kalt for Ruta 8, N-8) er en veistrekning som går fra Montevideo til Melo og Aceguá i nordøstlige Uruguay. Veistrekningen, slik den er i dag, ble åpnet 1981, og er 387 kilometer lang.
Jarle Klepp
Charlotte Isabel Hansen (2008)
Når leseren møter Tore Renbergs sentrale person i kvintetten igjen, er han fylt 25 år og flyttet til Bergen. I Charlotte Isabel Hansen, som forfatteren selv har kalt en komedie, bor Jarle Klepp på Møhlenpris i Bergen og er en ung, lovende student i litteraturvitenskap ved universitetet på Nygårdshøyden. Han skriver om onomastikken (navneproblematikk) i Marcel Prousts På sporet av den tapte tid (en oppgave forfatteren selv skrev da han studerte i Bergen i 90-årene). Året er 1997, og det er høst. Romanen foregår i uken etter prinsesse Dianas død og diskuterer på satirisk og humoristisk vis natur versus kultur, ånd versus kropp, idet Jarle Klepp, den selvsikre unge studenten, får et brev i hendene som sier at han er far til en datter på snart syv år. Charlotte Isabel Hansen, som har gitt romanen sin tittel, viser seg å være produktet av en fuktig natt, som tidligere ble beskrevet i Mannen som elsket Yngve. Mora er Annette Hansen fra Skien, ei dame som jobber på REMA 1000.
Pixley Mapogo (2009)
I neste roman om Jarle Klepp, Pixley Mapogo, er han flyttet hjem til Stavanger. Forfatteren har gjort et betydelig hopp i tid og man befinner seg i 2007. Klepp er nå frilansjournalist i hjembyen, for den største avisa, Stavanger Aftenblad. Men romanen foregår, som den eneste av Renbergs bøker, i Oslo, hvor Klepp er sendt for å skrive om (den fiktive) reuinonen til hans ungdoms store forelskelse, Manchesterbandet The Smiths, som spiller på Øyafestivalen det året. Pixley Mapogo foregår over noen få timer en kveld og en natt i august 2007, og forfatteren har selv sagt at han ønsket å forske i et 24-aktig tempo med teksten. På mange måter er Pixley Mapogo den mest kontroversielle av Jarle Klepp-romanene, den mest politiske og den mest omdiskuterte. På retorisk og vågalt vis tar romanen for seg hverdagsrasismen i samtiden ved at den tidligere venstreradikale Klepp får se sin datter, Charlotte Isabel Hansen, i seksuell omgang med en mørkhudet mann ved navn Pixley Mapogo, og Klepp reagerer slett ikke slik han selv forventet at han skulle eller leseren forventet eller ønsket at han skulle.
Nanne Ruuskanen
Nanne Ruuskanen (født 19. november 2001) er en finsk fotballspiller som spiller for Brann.