cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Casey Affleck
Caleb Casey McGuire Affleck (født 12. august 1975 i Falmouth i Massachusetts) er en amerikansk skuespiller og den yngre broren til Ben Affleck. Han er kjent for sine roller i Mordet på Jesse James av den feige Robert Ford, Gone Baby Gone, Ocean's Eleven (med oppfølgerne Ocean's Twelve og Ocean's Thirteen), og Good Will Hunting.
Edward Burne-Jones
Død
Burne-Jones' assistant, Charles Fairfax Murray, fortsatte videre i det som ble en heldig kunstkarriere som maler på egen hånd. Han ble senere også en viktig kunstsamler og en respektert kunsthandler. Mellom 1903 og 1907 solgte han langt under markedsverdi mange verker av Burne-Jones og pre-rafaelittene til Birmingham Museum and Art Gallery. Dette galleriet har nå den største samlingen i verden av Burne-Jones' verker, inkluderte det massive vannfargemaleriet «Betlehems stjerne» som galleriet bestilte i 1897. Maleriene hadde en sterk påvirkning på den unge J.R.R. Tolkien som vokste opp i Birmingham. Han hadde også en betydelig påvirkning på en rekke lokale kunstnere, den såklate Birmingham-gruppen, fra 1890-tallet og framover.
Ettermæle
I samtiden var Burne-Jones’ navn stort og skinnende og hadde en betydelig innflytelse på britisk maleri, og hadde også en betydelig innflytelse på franske symbolistmalere fra 1889. Burne-Jones arbeidet i en neddempet fargeskala og i et lineært maner som bidro til å gi impulser til art nouveau. Også de glassmalerier som han gjorde for sin venn William Morris utøvet en stor innflytelse. Hans arbeid inspirerte også poesien til Algernon Swinburne, og dennes diktsamling fra 1886, Poems & Ballads, var dedikert til Burne-Jones.
Hos Burne-Jones savnes dog den kraftfullhet og de samfunnsideal som utmerket pre-rafaelittene. Hans mystiske romantiske og uhistoriske malerier med litterære motiv, først og fremst fra den greske mytologien, Chaucer og Malory, representerte en drømmeverden fra 1800-tallets industrialisme.
Med modernismen og den abstrakte ekspresjonismen ble Burne-Jones’ kunst tilsidesatt og bortimot glemt før han fra midten av 1970-tallet igjen kom på mote, noe som spesielt var framtredende i den store utstillingen i 1989 i galleriet Barbican Art Gallery i London.
Noomi Rapace
Hilda Noomi Rapace (født Noomi Norén 28. desember 1979 i Hudiksvall) er en svensk skuespiller.
Privatliv
Mellom 2001 og 2010 var Noomi Rapace gift med skuespilleren Ola Rapace, og de har en sønn, Lev (født 2005). Hennes far var spansk flamencosanger, og hun vokste opp i Järna sammen med sin mor og islandske stefar. De bodde også på Island i 3 år.
Karriere
Sju år gammel fikk hun en statistrolle i Hrafn Gunnlaugssons film Ravnens skygge (islandsk originaltittel Í skugga hrafnsins) og bestemte seg da for å bli skuespiller.
Noomi Rapace studerte ved Skara Skolscen 1998–1999. Etter studiene har hun vært engasjert ved Teater Plaza 2000–2001, Orionteatern 2001, Teater Galeasen 2002, Stockholms stadsteater 2003 og Dramaten. Hun filmdebuterte i 1996 i TV-serien Tre kronor der hun spilte rollen som Lucinda Gonzales.
Rapace spiller Lisbeth Salander i filmatiseringen av Stieg Larssons Millennium-serien.
John MacBride
John MacBride (født 7. mai 1868, død 5. mai 1916 var en irsk republikaner. Han var en av lederne for påskeopprøret i 1916, og ble henrettet for sin rolle i dette.
Liv og virke
MacBride ble født i Westport i Mayo. Faren var Patrick MacBride, butikkeier og handelsmann, og moren var Honoria Gill. Han ble utdannet hos Christian Brothers i Westpost og senere ved St. Malachy's College i Belfast. Deretter jobbet han en periode i en tekstilbutikk i Castlerea. Han hadde studert medisin, men fullførte ikke studiene og begynte i stedet å jobbe for et legemiddelfirma i Dublin.
Kort etter at Gaelic Athletic Association var stiftet var han mye sammen med Michael Cusack, og han meldte seg inn i Irish Republican Brotherhood (IRB). Han var også medlem av Celtic Literary Society, hvor han ble kjent med Arthur Griffith, som ble en god venn. I 1893 klassifiserte britene ham som en «farlig nasjonalist», og i 1896 reiste han til USA for IRB. Etter denne reisen emigrerte han til Sør-Afrika.
Innen mai 1900 hadde de irske kommandosoldatene blitt splittet opp i to irske Transvaalbridager. I Irland vokste støtten til boerne, og særlig Arthur Griffith og Maud Gonne drev pro-boeragitasjon.
Etter boerkrigen reiste MacBride til Paris. Han giftet seg med Maud Gonne i 1903; de hadde møtt hverandre i 1900 gjennom W.B. Yeats. Sønnen Sean MacBride, som i 1974 vant Nobels fredspris, ble født året etter. Ekteskapet slo feil; det kom frem anklager om vold i hjemmet. MacBride vente tilbake til Dublin, og paret ble formelt separert. Ingen av dem giftet seg igjen.
Ulikt de fleste av de andre lederne for påskeopprøret var MacBride ikke medlem av Irish Volunteers, og kjente ikke til planene. Men da han befant seg midt oppe i det tilbød han sine tjenester til Thomas MacDonagh, og ble straks satt inn som nestkommanderende for 3. bataljon av Volunteers' Dublinbrigade, stasjoner ved Jacob's Biscuit Factory. Han erstattet Michael O'Hanrahan i denne stillingen. Posisjonen var lite i kamp, ettersom britene hadde mulighet til å gå rundt den under fremrykningen mot de sentrale stillingene.
MacBride ble arrestert ved kapitulasjonen. Han ble stilt for krigsrett og dømt til døden. Henrettelsen fant sted ved skyting i Kilmainham fengsel 5. mai 1916, to dager før hans femtiførste fødselsdag. Hans siste ord var «Jeg har sett nedover for mange geværløp i den sørafrikanske krigen til å frykte krigen, så vær så snill å eksekvere dommen nå». Han ble gravlagt på Arbour Hill gravlund i Dublin.
Gákkajávri
Gákkajávri er en innsjø i Porsanger kommune i Troms og Finnmark. Den er regulert som magasin for Luostejok kraftverk, som utnytter fallet i Lailafossen i utløpselva Luostejohka.
Innsjøen ligger nær E6, mellom Lakselv og Karasjok. I sørenden finner man Porsangers største hyttefelt.
Gákkajávri utgjør sammen med Skoganvarre og Øvrevann et populært utfartsområde, særlig vinterstid, da det fungerer som knutepunkt for ski- og snøscooter-aktivitet.
Giovanni Plazzer
Plazzer vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på den italienske båten som kom på andreplass i firer med styrmann bak Tyskland. Mannskapet besto av roerne; Bruno Vattovaz, Giovanni Plazzer, Riccardo Divora, Bruno Parovel og Giovanni Scher som var styrmann.
Uniformt polyeder
Et uniformt polyeder er innen geometri et polyeder hvor alle sider er regulære og alle hjørner er like.
De konvekse uniforme polyedrene er følgende figurer:
Linus Stensson
Linus Stensson (født 7. november 1978 i Stockholm) er en svensk ishockeyspiller som for øyeblikket spiller forward. Han kom til klubben foran 2006-sesongen fra Hammarby og har tidligere spilt for de svenske klubbene Huddinge, Djurgården og den norske eliteserieklubben Storhamar Dragons. Stensson regnes som en defensiv spiller, men er også en farlig avslutter med god arbeidmoral.
Gjerde kirke
Gjerde kirke er en langkirke fra 1600 i Etne kommune i Vestland fylke.
Byggverket er i tømmer og har 249 plasser.
Tømmerkirke fra 1675, tårn påbygd i 1930. Gammel altertavle og prekestol, kirkeklokker fra middelalderen. Flyttet fra Lille Sandvigen, Bergen, i 1676.
Joachim Frich
Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz Frich (født 17. juli 1810 i Bergen, død 29. januar 1858 i Christiania ) var en norsk kunstmaler. Han var utdannet ved Det Kongelige Danske Kunstakademi og var deretter elev av J.C. Dahl i Dresden.
Frich var særlig kjent som kunstner i sin samtid, blant annet fordi han bodde i Norge (Christiania), og han blir sett på som en sentral kunstner i nasjonalromantikken. I 1844 var han en av stifterne av Foreningen til norske Fortidsminnesmerkers Bevaring, og ble medlem av dens første direksjon.
Verker
Hans hovedverk er seks store landskapsmalerier som henger i spisesalen i Oscarshall på Bygdøy, malt i 1850. Helt fra han var ung, var han på en rekke reiser i Norge, og han hadde mange bilder i Chr. Tønsbergs populære litografiske bokverk Norge fremstillet i Tegninger fra 1846–48. Han er også kjent for en rekke akvareller av norske drakter. Disse dannet grunnlaget for en bok av Aagot Noss.
Bol
Bol er en kropp uten lemmer også kalt torso.
Gårdsnavn
Denne listen viser en variasjon i bruken av ulike sammensetninger med bol i norske gårds- og navn og etternavn:
Lars Barmen
Lars Barmen (født 3. februar 1963) er en norsk kokk fra øya Barmen i Selje kommune.
Han lærte kokkefaget i Åndalsnes, var lærling ved Hotell Alexandra i Molde, før han startet ved Bagatelle i 1984. Etter debut på Norges kokkelandslag i 1988 og forfremmelse til soussjef, meldte han i 1989 overgang til Ole Peter Rostads gjenåpnede Restaurant Kastanjen og var 1991-92 ved Gastronomisk Institutt i Stavanger. Deretter tilbrakte Barmen sesongene 1992-94 i Østen som frilans, vesentlig i Singapore og i samarbeid med Frank Næsheims Snorre Food.
Tilbake i Oslo var han kaptein for Restaurant Lipp på Hotel Continental, en innsats han i 1997 ble kåret til Årets kjøkkensjef for. Samme året han tok over som TV-kokk i NRK med eget program, Barmeny, som varte i fire år, og ekspert i Kokkekamp fra 1998 til 2003. Deretter har han arbeidet mest som frilanser med opptredener og kurs.
Han gav navn til to viner for Arcus i 2008; en hvit Pinot Grigio fra Lombardia og en rød Sangiovese fra Toscana.
I 2010 var han en av ti kjendiser som deltok i TV-programmet 71° nord.
Gianduia
Gianduja er en av maskene som blir brukt i italiensk Commedia dell'arte. Denne representerer som oftest byen Torino (og ellers generelt sett regionen Piemonte). Masken skal illustrere en ærlig bonde fra landsbygda i Piemonte med en viss forkjærlighet for vin, gastronomi og vakre jenter, mens han er fullstendig trofast til kjæresten Giacometta, som vanligvis representeres av en søt jente.
Giandujas opprinnelse er fra Callianetto, et område mellom byene Torino og Asti. Navnet lyder «Gian d'la dojia» på piemontesisk, og betyr omtrent «Johan som setter pris på god vin». Noe som også mange fra Piemonte gjør. Karakteren Gianduja ble opprinnelig laget som marionett og den er nå Torinos offisielle «karnevalskonge». Gianduja er normalt kledt i en trekantet hatt, en brun jakke med røde kanter og han er i godt humør.
Reiniery Mayorquín
Reiniery Joel Mayorquín (født 13. juli 1989) er en honduransk fotballspiller. Han er midtbanespiller for C.D. Marathón i Honduras og spilte tidligere for Aalesunds Fotballklubb etter en overgang i mars 2009.
Aalesund FK
Mayorquín signerte for sunnmørsklubben i slutten av mars 2009. Han signerte på en kontrakt som løp til 1. desember 2009. Etter at kontrakten var utløpt returnerte Mayorquín til sin tidligere klubb Marathón.
Landslagsspill
Mayorquín er kaptein på Honduras' U20-landslag.
Preludium
Preludium betyr egentlig «forspill», og blir blant annet brukt ved åpningen av høymesser. Et preludium er fritt og improvisatorisk i formen. På 1700-tallet ble det vanlig å sette sammen preludium, toccata og fantasi med en fuge.
Holtsjøen
Holtsjøen er en innsjø nordøst i Midtre Gauldal kommune i Trøndelag. Sjøen har tilsig fra mindre bekker, og det naturlige utløpet er i sørenden gjennom elva Holta, mot Gaula. Det er imidlertid bygd en reguleringsdam nedstrøms bekken fra Holttjønna, og vannet ledes i en tunnel vestover til kraftverksmagasinet i Samsjøen. Det er gitt flere konsesjoner, de første den 1.6.1962 og 9.12.1966. Det er ingen hjemmel i konsesjonen av 09.12.1966 for å kunne gi pålegg om minstevannføring i Holta. Konsesjonen av 1.6.1962 kan trolig tas opp til revisjon etter 1.6.2012.
1766 Slipher
1766 Slipher er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Lydia. Den ble oppdaget 7. september 1962 av Indiana Asteroid Program ved Goethe Link Observatory i Brooklyn i Indiana.
Riccardo Divora
Riccardo Divora (født 22. desember 1908, død 10. januar 1951) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Divora vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på den italienske båten som kom på andreplass i firer med styrmann bak Tyskland. Mannskapet besto av roerne; Bruno Vattovaz, Giovanni Plazzer, Riccardo Divora, Bruno Parovel og Giovanni Scher som var styrmann.
Svart jordmaur
Svart jordmaur (Lasius niger) er en middels stor brun-svart maur. Den kalles ofte bare sukkermaur og er den vanligste av de norske artene i slekten Lasius. Den er vanlig i store deler av Norge.
Utseende
Svart jordmaur er en svart og mørk brun, middelstor maur og er svært lik tvillingsukkermaur (Lasius platythorax)
Levevis
Reiret til svart jordmaur er oftest anlagt i hager, i jorden, ofte under en større stein, eller annen gjenstand. Det dannes ofte løse tuer av jord over boletet.
Svart jordmaur forekommer ofte i hus på jakt etter mat. Den finner raskt fram til alt søtt og anlegger gjerne travle maurstier. Det hender at jordmaur etablerer bol i råteskadet treverk innendørs, eller isolasjonen, som f.eks. under baderomsgulv. Maur i bygningsmaterialer er et problem som bør tas alvorlig. Ofte er det jakten på mat som er årsaken til at maur etablerer seg i hus.
Hilleknuten
Hilleknuten  er et fjell i Sirdal kommune i Agder. Det har en høyde på 1 209 meter over havet.
Amazonasregnskogen
thumb|Amazonas-[[biomet ( i hvitt) og nedbørfelt (i lyseblått)]] Amazonasregnskogen er verdens største regnskog og ligger i Sør-Amerika. Området er på 5,5 millioner km². Ifølge World Wildlife Fund er halvparten av jordas regnskog å finne i Amazonas.
Skogen dekker områder i ni ulike land (Brasil (60 %), Colombia (10 %) og mindre andeler i Peru, Venezuela, Ecuador, Bolivia, Guyana, Fransk Guyana og Surinam). Området har gitt navn til delstater eller provinser i fire av disse landene.
Flora og fauna
Amazonas er verdens største elvesystem. Amazonas, med sine 650 mil, er ikke verdens lengste, men i vannføring er Amazonas suverent størst. Elva drenerer en tredjedel av hele Sør-Amerika, og har ved utløpet en vannføring som tilsvarer en femtedel av alt ferskvann som føres ut i verdenshavene. Med tusenvis av bielver danner Amazonas et nettverk av vann med et imponerende liv. I brasiliansk Amazonas er det oppdaget 2,657 fiskearter, noe som tilsvarer 11 prosent av alle registrerte fiskearter i verden, og stadig oppdages det nye.
Amazonasbassenget domineres av tropisk regnskog. Det varme og fuktige klimaet gir grunnlag for en svært variert vegetasjon. Bare i brasiliansk Amazonas er det påvist over 55 000 frøbærende planter. Det tilsvarer 22 prosent av verdens registrerte plantearter. Klimaet er én årsak til mangfoldet i Amazonas, en annen er at regnskogen er et svært gammelt økosystem. Regnskogen i Amazonas har utviklet seg uavbrutt i 15 millioner år. Det resulterer i at hver plante finner sin nisje tilpasset små variasjoner i temperatur, lys, fuktighet, vind og så videre. De spesialiserer seg også med hensyn til andre planter og dyr.
Det er et svært rikt dyreliv i Amazonas. Det er registrert 502 forskjellige pattedyr, 1,294 fugler og over 600 amfibier i brasiliansk Amazonas, noe som tilsvarer respektivt 11, 17 og 15 prosent av verdens katalogiserte arter. Siden næringsstoffene i regnskogen hovedsakelig er bundet i vegetasjonen, og ikke i jordsmonnet som i Norge, lever mange av dyrene i trærne heller enn på bakken. Ett eksempel er dovendyret som tilbringer mesteparten av livet opp ned i tretoppene.
Urfolkene i Amazonas
I dag finnes det mellom 400 og 500 ulike urfolk i Amazonas, fordelt på alle de ni landene som regnskogen strekker seg over. Til sammen dreier det seg om en befolkning på mellom 500 000 og 1 million mennesker. Alle disse folkene har sine særegne kulturer og samfunnsorganisering, og snakker omtrent 300 ulike språk.
I dag bor de fleste urfolkene i Amazonas langs sideelvene i små samfunn der størrelsen varierer fra én eneste familie og opp til noen hundre medlemmer. Ved erobringen av Sør-Amerika fantes det store og tett befolkede byer langs hovedelvene i Amazonas. Byene hadde forbindelser med hverandre, og til sammen utgjorde de komplekse samfunn med egne hierarkier som omfattet «aristokrater», «krigere», «slaver» og krigsfanger. Disse høvdingdømmene ble raskt ødelagt av den europeiske overmakten. 100 år etter europeernes ankomst til Amazonas var 90 prosent av urbefolkningen utryddet.
Avskoging
Omtrent 20 % av regnskogen i brasilianske Amazonas er blitt borte i perioden fra 1970-tallet til 2020. Rundt 800,000 kvadratkilometer av de opprinnelige fire millioner er forsvunnet på grunn av skoghogst, landbruk, gruvedrift, veier, demninger og annen infrastruktur. Det tapte området tilsvarer Tyrkias samlede flateinnhold.
Ifølge Coalizão Brasil Clima, Florestas e Agricultura (Brasils koalisjon for klima, skog og landbruk), som omfatter rundt 200 nasjonale og internasjonale organisasjoner, forskningsinstitusjoner og selskaper, foregår rundt 90 % av avskogingen i landet ulovlig.
I 2015 ble det reist et 325 meter høyt observasjonstårn, ATTO, for å studere klima og foreta målinger av atmosfæren.
Skogbranner
miniatyr|[[NASAs satellittbilde viser noe av omfanget av brannene i 2019.]] miniatyr|Landbruksbranner syd i delstaten [[Pará]] Brasils president Jair Bolsonaro nedla styret for Amazonas-fondet og den tekniske komiteen som prøver å redusere avskogingen. I hans regjeringstid har avskogingen økt radikalt.
Det brasilianske romforskningssenteret INPE registrerte 75,336 branner i amazonasregnskogen fra januar til 23. august 2019, hvorav over 20,000 i august alene. Det utgjør en økning på 83–85 % siden 2018. Ifølge NASA forekommer brannene oftest i tørre perioder som for eksempel september. NASAs statistikk viser at brannaktiviteten i Amazonasbekkenet er lavere enn gjennomsnittet totalt de siste 15 årene per 2019, men høyere i selve Amazonasregnskogen og i delstaten Rondônia. Her lå antallet branner i 2019 på rundt 190 % prosent av normalnivået.
Brannene har vakt global bekymring; blant annet betegnet Frankrikes president Emmanuel Macron dem som «internasjonal krise».
Ifølge målinger som er foretatt av NASAs overvåkningssatellitter lå antallet branner langs hele Amazonas – som omfatter Brasil, Peru, Colombia og flere andre land – på et nivå som er normalt for årstiden; imidlertid lå det over gjennomsnittet i delstatene Amazonas og Rondônia.
Det er antatt at rundt 9,000 kvadratkilometer skog er gått tapt i 2019.
Det er blitt hevdet av det kan ta rundt hundre år før de nedbrente skogområdene finner tilbake til sin opprinnelige tilstand.
Gimse ungdomsskole
Gimse ungdomsskole er en ungdomsskole i Melhus kommune i Trøndelag. Skolen har 375 elever og 45 ansatte (2017). Skolen ligger i samme område som Gimse skole og Melhus videregående skole. Rektor ved Gimse ungdomsskole er Ola Indergård (2017).
Amazonasregnskogen
Skogbranner
Brasilianske myndigheter kunngjorde 24. august 2019 at de ville sette inn opptil 440,000 militære tropper for å bekjempe brannene. De fire delstatene Roraima, Rondônia, Tocantins og Pará søkte om føderale midler til brannslukning. Regjeringen hadde tidligere avslått internasjonal assistanse i brannslukningen, men godtok et tilbud fra G7-landene i utgangen av august.
Gimse ungdomsskole
Klasser
Ungdomsskolen har det «normale» klassesystemet som andre skoler; elevene er fordelt på to «15-grupper» som i de fleste timene har undervisning sammen i «30-grupper», men i noen timer hver for seg.
Amazonasregnskogen
«Verdens lunger»
En populær myte er at regnskogen i Amazonas produserer 20 % av verdens oksygen. Denne myten har videre fostret slagord som at regnskogen er «verdens lunger», og at hele kloden er avhengig av dens okygenproduksjon. I virkeligheten har regnskogen ingen stor nettoproduksjon av oksygen. Den forbruker omtrent like mye oksygen som den produserer.
Bilecik (provins)
Bilecik er en av Tyrkias 81 provinser. Provinsens areal er 4 181 km². Administrasjonssenteret ligger i byen Bilecik.
Provinsen ligger nordvest i Tyrkia og grenser til provinsene Bursa, Kütahya, Sakarya, Bolu og Eskişehir.
Distrikter
Provinsen Bilecik består av åtte distrikter:
Fjørvatnet
Fjørvatnet (også kalt Fjærvatn, finsk/kvensk: Höyhenjärvi, russisk: Хеюхенъярви – Khejukhenjarvi) er en innsjø som ligger på grensen mellom Norge og Russland.
Vatnet ligger i naturreservat på begge sider av grensa. Den norske delen ligger i Pasvik naturreservat i Sør-Varanger kommune i Troms og Finnmark.
Östavall
Östavall er et tettsted i Ånge kommune i Västernorrlands län i landskapet Medelpad i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 222 innbyggere.
Akira Sasaki
Sasaki representerte Japan under OL 2006, men han fullførte ikke noen av øvelsene han deltok i. Han debuterte i verdenscupen i Shigakogen i februar 2001. Tre ganger har han stått på seierspallen etter verdenscuprenn. Hver gang har han kommet på andreplass, og hver gang har det vært i favorittdisiplinen slalåm. Første gang var i Wengen i 2003, der han overrasket med å kjøre sterkt med det høye startnummeret 65. De to neste pallplasseringene er fra Schladming og Shigakogen i 2006.
Alby
Alby er et tettsted i Ånge kommune i Västernorrlands län i landskapet Medelpad i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 367 innbyggere.
Tunsbergdalsvatnet
Tunsbergdalsvatnet er en innsjø på vestsida av Jostedalen i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Innsjøen er reguleringsmagasin for Leirdøla kraftverk.
1767 Lampland
1767 Lampland er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eos. Den ble oppdaget 7. september 1962 av Indiana Asteroid Program ved Goethe Link Observatory i Brooklyn i Indiana.
Aursjoen
Aursjoen er en innsjø i Skjåk kommune i Innlandet. Sjøen er regulert som magasin for Skjåk kraftverk, som nytter fallet ned til Ottadalen ved Bismo.
Lutnes
Lutnes er ei grend som ligger ved Trysilelva helt sør i Trysil kommune mot Sverige, rundt 30 kilometer sør for Nybergsund.
Lutnes har rundt 40 husstander, kraftverk i Trysilelva, samt grendehuset Oddheim. På Lutnes holder også Lutnes Musikklag til. Musikklaget startet som en messingkvartett i 1883, og er et av Trysils eldste nålevende korps og blant Norges ti eldste korps. Her ble også musikkfestivalen Lutuvalen arrangert. Lutnes er ellers en grunnkrets tilhørende delområdet Nybergsund.
Grindheim kirke (Etne)
Grindheim kyrkje er en langkirke fra 1728 i Etne kommune i Vestland fylke.
Byggverket er i tre og har 248 plasser. Enskipet tømmerkirke uten tårn. Denne kirken ble påbegynt et helt annet sted, men en måneskinnsnatt flyttet folket på Grindheim hele kirken dit den nå står.
Nordbyen kirke
Nordbyen kirke er en mindre kirke i Nordbyen bydel i Molde. Kirken ble innviet av biskop Odd Bondevik 5. mars 2006 etter at bygget i ti år hadde vært disponert av Nordbyen skole. Den er en del av Den norske kirke og hører til Molde domprosti i Møre bispedømme.
De re metallica
De re metallica er en bok om gruvedrift og smelteverk utgitt i 1556. Forfatteren var Georg Bauer, og boken ble en mal for gruvedrift 250 år etter sin utgivelse.
Bauer hadde brukt ni år i den böhmiske byen Joachimsthal, nå Tsjekkia. Etter dette brukte han resten av sitt liv i Chemnitz en tidligere gruvedriftsby i datidens Sachsen. Han levde derfor hele sitt liv i Erzgebirge.
Koksidiose
Koksidiose eller Coccidiosis er en parasittsykdom som angriper fordøyelsessystemet hos sau og andre dyr som høns, geit og storfe, og er den første parasittsykdommen lam blir utsatt for.
Forekomst
Helst hos få uker gamle lam. Dyr som blir friske fra sykdommen er oftest immune resten av levetiden, men voksne dyr kan spre smitten uten å vise tegn til sykdom.
Ved dårlig hygiene i sauefjøset kan lam smittes inne, men til vanlig får de i seg parasitten når de kommer ut om våren, med symptomer 12-16 dager etter beiteslipp. Lammene blir syke bare ved sterke angrep, men kan ellers være smittebærere.
Oftest friskner lammet til etter noen dager, men noen kan gå syke i lang tid og stryke med. En må regne med at alle lam i Norge møter denne parasitten.
Årsak
Koksidier forekommer hos både sau, geit, høns og storfe, men smitter ikke mellom artene. Et viktig unntak fra dette er koksidien Toxoplasma gondii som forårsaker toksoplasmose hos sau. De mest alvorlige koksidiene hos sau regnes for å være Eimeria crandallis og Eimeria ovinoidalis.
Forebygging
Tiltak inkluderer god hygiene i sauefjøset og at lammene kommer på rent beite de første 2-3 ukene om våren. Spesielt må lamsøyer holdes borte fra områder der det har gått sauer om vinteren. Vær ekstra oppmerksom på steder nær sauefjøset. I nevnes forebyggende medisinering med 200 mg/kg sulfadimidin på dag 12, 14 og 16 etter beiteslipp, samt toltrazuril (Baycox) i 20 mg/kg på dag 7 etter beiteslipp. Etter dag 9 vil toltrazuril ha mindre effekt, da koksidiene vil ha mer tid på seg. Smitte kan unngås dersom lammene slippes ut på rent beite der det ikke har vært sauer på minst 2 år eller på beite som er nytilsådd etter pløying.
Behandling
Toltrazuril etter utbrudd med 20 mg/kg en gang eller 10 mg/kg to dager på rad er en anbefaling. Medisiner finnes både for injisering, oralt og iblanding i fôret. Det kan vere gunstig å medisinere hele flokken men samtidig vil flere doser med medisin stresse lammene og kunne gjøre de mer mottagelige for andre sykdommer. Medisinering i fôret har også den effekten at dyrene med mest matlyst får i seg mest medisiner. En strategi bør derfor utarbeides i samråd med veterinær.
Lucy Liu
Lucy Alexis Liu (kinesisk: 劉玉玲, pinyin: Liú Yúlíng, født 2. desember 1968 i Queens i New York City) er en Emmy-nominert amerikansk skuespiller.
Liu ble kjent for sin rolle som Ling Woo, i TV-serien Ally McBeal (1998–2002), og har siden medvirket i mange filmer, som blant annet Kill Bill og Charlie's Angels-filmene. Hun spilte også i filmen Payback fra 1999.
I 2004 fikk hun en rolle i filmen Mulan 2, og i 2005 spilte hun i filmen Domino. I 2006 hadde hun en rolle i Lucky Number Slevin, og i 2007 spilte hun i Code Name: The Cleaner. I 2008 fikk hun en rolle i animasjonsfilmen Kung Fu Panda, og Kung Fu Panda 2, og i oppfølgeren Kung Fu Panda 3 fra 2016.
Barrow (Cheshire)
Barrow er et verdslig sogn i Cheshire, England, som omfatter landsbyene Great Barrow, Little Barrow og Stamford Bridge. Det ligger rundt 7 kilometer øst-nordøst for Chester, 10 km nordvest for Tarporley og 10 km sør for Frodsham. Den ble et sogn i 1866. I henhold til folketellingen i 2011 var det 941 innbyggere i sognet.
Sognekirken er St. Bartholomew og er nedtegnet i listen for den nasjonale kulturarven som vernet bygning i klasse II*. Kirken har opprinnelse tilbake til styret til kong Henrik II av England (1133–1189). Kirken er bygget i rød sandstein i tilhugget kvadersten og med tak i rød takstein.
Giovanni Scher
Giovanni Scher (født 21. oktober 1915, død 1992) var en italienske roer som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Scher vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1932 i Los Angeles. Han var styrmann på den italienske båten som kom på andreplass i firer med styrmann bak Tyskland. Mannskapet besto av roerne; Bruno Vattovaz, Giovanni Plazzer, Riccardo Divora, Bruno Parovel og Giovanni Scher som var styrmann.
Bruno Parovel
Bruno Parovel (født 6. oktober 1913 i Capodistria) var en italienske roer som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Parovel vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på den italienske båten som kom på andreplass i firer med styrmann bak Tyskland. Mannskapet besto av roerne; Bruno Vattovaz, Giovanni Plazzer, Riccardo Divora, Bruno Parovel og Giovanni Scher som var styrmann.
Slaget om Pindos
Slaget om Pindos var et avgjørende slag i begynnelsen på den gresk-italienske krigen blant de høye fjellene i Pindos fjellkjeden i Epiros. De greske forsvarerne klarte å slå tilbake en italiensk offensiv.
Under den gresk-italienske krigen startet den innledende italienske offensiven den 28. oktober med tre fremstøt fra sørlige Albania inn i den greske regionen Epiros med «Littoral gruppen» langs kysten, 25. «Ciamuria» korps i retning Ioannina sentralt i regionen og divisjonen «Julia» gjennom Pindosfjellene.
De italienske planleggerne hadde undervurdert den greske forsvarsevnen som hadde støtte i en defensiv forsvarsplan omkring fremskutte forposter og en forsvarslinje som lå fem til femten kilometer dypere inn i landet, dels hjulpet av meget vanskelig terreng i lite utbygde områder. Man hadde også undervurdert den greske kapasitet for rask mobilisering og forflytning av sine soldater.
Bare det tredje av de tre samtidige fremstøter hadde tvunget seg dypere inn i Epiros og dermed kom meget nær sine strategiske objekter som den strategiske viktige Metsovon, et viktig bindeledd mellom Epiros og vestlige Makedonia. Den 10.800 mann sterke 3. alpinske divisjon «Julia» hadde suksess i de innledende operasjoner ved å tvinge seg over Pindosfjellene og brøt gjennom forsvaret som var tynt bemannet av et enslig regiment. Oberst Konstantinos Davakis som ledet regimentet, var nødt til å retirere for å unngå de truende flankeangrepene på egne posisjoner, dermed skapt et gap i forsvarslinjen. I løpet av bare tre dager hadde de italienske soldatene trent for fjellkrig lagt grunnlag for et brohode i form av en salient på tretti kilometer dybde.
Den greske generalstab var ikke sen med å innse faren i dette, og beordret straks forsterkninger fra TSDM-korpset (senere 2. Korps) og 1. Korps til området, som hørte under 2. greske korps. Det første motangrepet som ble innledet den 31. oktober, ble slått tilbake av italienerne som rykket gjennom fjellene 40 km fra grensen og inntok Vovousa 30 km nord for Metsovon. Men det var ikke nok mannskap og forsyninger til å utnytte gjennombruddet i Pindosfjellene på den italienske siden. De greske styrker strømmet til for å forsegle deres stillinger og deretter starte flankeomgående bevegelser for å lukke inn salientet fra tre kanter. Etter få dager var «Julia» divisjon praktisk talt omringet av de fremrykkende greske enheter. Etter hvert som italienerne kom lenger opp i fjellene, ble motstanden sterkere av små koordinerte enheter i tett forbindelse med hverandre som tok seg høyere opp for deretter å avansere langs fjellskrenter. Fra deres overhengende stillinger kunne grekerne fra tid til annen gå ned i velorganiserte angrep med overraskelsesmoment.
Fra 3. november var Julia-divisjonen tvunget på en defensiv og etterhvert mer desperat kamp i skrekkelig vær med regn og deretter snø høyt opp i fjellene fra de dype daler, langs fjellskråninger og på de forblåste fjelltopper. Vovousa og flere andre landsbyer ble tatt tilbake den 4. november, deretter kom den nyorganiserte greske 1. kavaleridivisjon til angrep sammen med enheter som 8a infanteridivisjon. Grekerne hadde fått en overlegenhet i antall infanterister og artilleriskyts mot Julia-divisjonen som var ikke forsterket fort nok i møte med det greske motangrepet. Etter flere dager var sjefen for «Julia», general Mario Girotti, tvunget til å innrømme nederlag den 8. november. Man hadde sett seg nødt til å forlate en meget utsatt stilling ettersom de andre fremstøt var bremset ned sammen med fraværet av en offensiv inn i det vestlige Makedonia. Girotti med hans divisjon i salientet hadde kommet under kryssild fra begge greske korps.
Den organiserte retretten avverget en militær katastrofe, men moralen var rystet, og tapene var meget merkbare. Man hadde vært overlatt til seg selv mot de greske tropper som dertil hadde støtte av egne fly. De italienske flyangrepene blant annet med Stuka stupbombere var ineffektivt i sammenligning.
De greske tropper tok seg fram til grenseområdet den 13. november i forfølgelse av de siste italienske elementer, og med dette var Slaget om Pindos avsluttet med en fullstendig gresk seier. De italienske tapene er formodentlig ikke helt kjent, den stolte Julia-divisjonen som var ansett som en av de beste i hele Italia, hadde ifølge én kilde et tap på en femtedel i døde, sårede og fanger ut av sin styrke. Ifølge andre kilder var det hevdet at det var et tap på opptil 5.000 døde, sårede og fanger.
Counter-Strike: Source
Counter-Strike: Source (offisielt forkortet CS:S ) er et førstepersonsskytespill, utviklet av Valve Corporation. Spillet er en relansering av Counter-Strike som bruker spillmotoren Source. Counter Strike: Source foregår rundt enkeltoppdrag på rundebasis, som kan vinnes enten ved å fullføre et mål ved for eksempel bombe et mål, redde gisler eller å eliminere det andre laget.
Spillet er tilgjengelig for PC og Mac og blir utgitt gjennom Steam samt på CD og DVD gjennom Electronic Arts.
Historie
Counter-Strike: Source ble opprinnelig lansert som en beta til medlemmer av Valve Cyber Café Program 11. august 2004. 18. august 2004 ble betaversjonen sluppet til eiere av Counter-Strike: Condition Zero og de som hadde mottatt et Half-Life 2 gavekort sammen med noen ATI Radeon skjermkort. ATI Radeon skjermkort.
Aulus Avillius Flaccus
Aulus Avilius Flaccus (død 39 e.Kr.) var en romersk prefekt i Egypt som ble utpekt av keiser Tiberius i år 32 e.Kr.
Flaccus’ styre endte med en massakre av jøder i Alexandria i 38. I henhold til en del redegjørelse kan han faktisk ha oppmuntret til opptøyene som førte til utbruddet av vold og drap på de jødiske innbyggerne. I henhold til den jødiske filosofen Filon, som selv deltok i en diplomatisk reise til Roma i år 40 for å klage på behandlingen av jødene, ble Flaccus senere arrestert og til sist henrettet for sin andel i denne hendelsen.
Flaccus var født i Roma og var en equites, ridder – en rang under senator, og fra 32 til 38 e.Kr. var han prefekt i Egypt. Han var barndomsvenn med de to sønnene til Marcus Vipsanius Agrippa: Gaius og Lucius Cæsar, og i tillegg en venn av den romerske keiseren Tiberius. Flaccus var anklageren av Agrippina den eldre, mor til den senere keiser Caligula, på grunn av sitt problematisk forhold til Tiberius. Flaccus sto på Tiberius Gemellus’ side (sønnesønn av Tiberius) og derfor imot Caligula.
Fra 32 til 38 var Flaccus prefekt i Egypt, utnevnt av Tiberius. Han bodde i Alexandria som hadde en stor andel av jøder og grekere. Han autoriserte reisningen av keiserstatuer i synagogene under påbudet at keiseren skulle æres som en gud, og da jødene protesterte mot denne uhørte krenkelsen av deres gudshus sendte Flaccus ut et edikt som slo fast at jødene var fremmede og utlendinger i byen. Det førte til at det var en nærmest offisiell tillatelse til å gjøre som man ville med den jødiske befolkningen. Grekerne stormet da jødiske hjem og jagde jødiske familier, mishandlet disse og drepte mange på bestialsk vis. I løpet av disse massakrene fratok Flaccus jødenes romerske statsborgerskap og fikk 38 medlemmer av deres eldre ledere offentlig pisket. Opptøyene mot jødene utviklet seg til den største pogrom, jødeforfølgelse, som er kjent fra antikken.
1769 Carlostorres
1769 Carlostorres er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 25. august 1966 av Zenon M. Pereyra ved Córdoba i Argentina.
Lothar-Günther Buchheim
Lothar-Günther Buchheim (født 6. februar 1918 i Weimar, død 22. februar 2007 i Starnberg, Bayern) var en tysk forfatter, kunstmaler og kunstsamler. Han er kjent for den internasjonale bestselgeren Ubåten fra 1971 som ble filmatisert i 1981 og igjen i 2018. Romanen er skrevet på bakgrunn av hans virke som krigskorrespondent i Kriegsmarine under andre verdenskrig.
Bakgrunn
Buchheim var sønn av den tyske kunstmaleren Charlotte Buchheim (1891–1964). Han hadde en bror, Klaus Buchheim, som var to år yngre. I 1924 flyttet familien til Rochlitz i Sachsen, hvor han tilbrakte resten av barndommen, inntil familien flyttet til Chemnitz da han var 14 år. Han dro sammen med broren på en rekke sykkelturer, blant annet til Østersjøen og tegnet landskapsbilder som han senere reproduserte som linoleumstrykk. Han ble tidlig betraktet som et «malende vidunderbarn». Han produserte etter hvert bilder i en rekke ulike former og fikk sitt første offentlig oppdrag fra byen Chemitz som 17-åring.
Etter abitur i 1937 reiste han til Italia, hvor han skrev sin første bok, Tage und Nächte steigen aus dem Strom, som ble utgitt i 1941. Denne boken bygger på opplevelser fra en reise på Donau til Svartehavet i en sammenleggbar kajakk.
Forfatterskap basert på krigen
Under andre verdenskrig tjenestegjorde han fra 1941 som krigskorrespondent i et propagandakompani i Kriegsmarine og tjenestegjorde på minesveiper, jager og undervannsbåt. Han steg i gradene og var ved krigens slutt løytnant.
Da han tjenestegjorde på ubåten U-96 under kommando av Heinrich Lehmann-Willenbrock, skulle Buchheim dokumentere livet ombord både gjennom tekst og bilder under båtens syvende tokt under slaget om Atlanterhavet. På grunnlag av dette materialet skrev han først novellen Die Eichenlaubfahrt (Eikeblad-patruljen), senere Das Boot (Ubåten), og til slutt U-Boot-Krieg (Ubåtkrig) i 1976.
Han skrev med denne erfaringsbakgrunnen også romanene U-Bootfahrer (Ubåtmannskap) og Zu Tode Gesiegt (For seier inntil døden). Bøkene om forholdene for ubåtene har også over 5,000 fotografier som ble tatt under krigen.
Nytrøa
Nytrøa er en bygd i Tynset kommune i Nord-Østerdal. Nytrøa ligger langs riksvei 3 mellom Tynset og Kvikne, 25 km fra Tynset og 20 km fra Kvikne. Stedet er et naturlig utgangspunkt for skiturer, en av disse er Ljomsjøløypa mellom Nytrø og Savalen. En annen slik løype er Børstuvolløypa. Begge beskrives som lette løyper.
Ut i verden
Programmet bar like mye preg av kulturgeografi og historie som ren reiseinformasjon.
Radøy mottok i 2008 Lytterprisen, blant annet for sitt arbeid med programmet.
Siste sending gikk den 20. juni 2009.
Tettbebyggelse
Tettbebyggelse betegner et større eller mindre geografisk avgrenset område som er preget av tett bebyggelse, særlig bolighus. Tettbebyggelser kan omfatte deler eller kjernen av en by eller et tettsted, et sentrum eller knutepunkt i en bygd eller kommune, et strandsted, en ansamling av bygninger og hus rundt brygger og kaier langs kysten, stasjonsbyer langs jernbanen samt byggefelt og boligområder i en viss avstand fra etablerte byer og større sentra. En tettbebyggelse består ofte en blanding av bygninger med boliger, butikker og servicefunksjoner.
Begrepet tettbebyggelse har ingen formell definisjon til forskjell fra tettsted, som på 1950-tallet ble introdusert i norsk som et formelt statistisk begrep for et sted med mer enn 200 innbyggere hvor bygningene har en innbyrdes avstand på 50 meter eller mindre. Ordet tettbebyggelse ble i denne sammenheng vurdert og funnet for tungvint.
Begrepet tettsted ble straks et ord i norsk dagligspråk for en tettbebyggelse som ikke var stor eller viktig nok til å kalles by.
Salvieslekta
Se tekst
Salvieslekta er ei slekt i leppeblomstfamilien. Når man snakker om salvie, menes vanligvis arten kryddersalvie som brukes til krydder og te, eller den psykoaktive planten Salvia divinorum, men det kan i prinsippet være snakk om enhver av de 700–2000 artene i gruppa.
Niels Wulfsberg
Niels Wulfsberg (født 29. august 1775 i Tønsberg, død 25. juni 1852 i Drammen) var en norsk prest og avisgrunnlegger, sønn av Jacob Wulfsberg og bror av Gregers Winther Wulfsberg.
Liv og virke
Niels Wulfsberg ble cand. theol. 1801, og ble samme år tredjeprest ved Vår Frelsers kirke i Christiania. I 1802 grunnla han en bokhandel og i 1803 et boktrykkeri. Avisen Tiden ble grunnlagt av ham i 1808. Denne bestod frem til 1814, med et avbrudd fra 1811 til 1813, da den gikk inn i Den norske Rigstidende, hvor Wulfsberg var medutgiver.
I 1809 var Wulfsberg i egenskap av prest med på henrettelsen av morderen Peter Westerstrøm i Moss. I 1814 agiterte han for norsk selvstendighet og løsrivelse fra Danmark-Norge, senere støttet han unionen med Sverige. Mellom 1815 og 1820 var han arkivar ved den norske statsrådsavdeling i Stockholm og lærer for kronprins Oskar, den senere Oskar I. Fra 1828 til 1836 var han overtollbetjent i Drammen. I 1819 grunnla han avisen Morgenbladet.
Ferrero
Ferrero SpA er en italiensk produsent av sjokolade og andre konfektprodukter. Selskapet ble grunnlagt av konditoren Pietro Ferrero i 1946 og har sitt hovedkontor i Alba i Italia. Det har over 32 000 ansatte og er fortsatt i Ferrero-familiens eie.
Marlboro County
Marlboro County er et fylke i den amerikanske delstaten Sør-Carolina. Det ligger i de nordøstlige delene av staten og det grenser mot Dillon County i øst, Florence County i sør, Darlington County i sørvest og mot Chesterfield County i vest. Det har også grense mot delstaten Nord-Carolina i nord.
Marlboro Countys totale areal er 1 257 km² hvorav 14 km² er vann. I 2000 hadde fylket 28 818 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Bennettsville.
Helga Mjeldheim
Mjeldheim er mest kjent for rollen som «Nina Martens» i såpeoperaen Offshore på NRK fra 1996 til 1999, men har også hatt andre roller. Hun har vært tilknyttet Riksteatret, og medvirket i filmen Ballen i øyet (2000), samt NRKs serie Ved kongens bord i 2005.
Skånevik kirke
Skånevik kirke er en langkirke fra 1900 i Etne kommune i Vestland fylke.
Byggverket er i tre, og har 400 sitteplasser. Arkitekt for kirken var Hartvig Sverdrup Eckhoff. Kirken er en del av Sunnhordland prosti.
Etnologi
Den som har æren av å ha etablert faget som vitenskapelig disiplin er professor Nils Lid, som tidligere var dosent i norske målfører. I 1940 ble Lid utnevnt til den første professor i etnologi i Norge. Med Nils Lid kom etymologi og den tyske Wörter und Sachen-forskingen til å stå sterkt i den første faglige orientering. Sammen med folkloristen Svale Solheim satte de i gang et større prosjekt med innsamling via spørrelister. Disse ble publisert under tittelen Ord og sed, som i 1951 ble gjort om til tidsskriftet Norveg, og var et organ for etnologiske og folkloristiske studier. Rigmor Frimannslund Holmsen ble Norges første magister i etnologi 1941.
Den disiplin faget i dag sorterer under ved Universitetet i Oslo har fått betegnelsen kulturhistorie, og ved Universitetet i Bergen kulturvitenskap. Begge steder innbefatter faget også folkloristikk. Norsk etnologi har særlig i tiden fra 1960 i høy grad hentet impulser fra svensk etnologi.
To som gjennom 1960 og 70-tallet satte sitt preg på faget ved Universitetet i Oslo var professorene Hilmar Stigum og Knut Kolsrud. Ved Universitetet i Bergen var professor Brynjulf Alvers arbeid enestående, og hans forskning skilte seg på mange måter ut fra de rådende tendenser i Oslo. For Vestlandets del har nok Alver hatt størst innflytelse.
Etnologi må ikke forveksles med etnografi, som er den tidligere betegnelsen på faget sosialantropologi.
Folklivsgransking
Faget (uavhengig av de skiftende navn) ble utviklet da industrialiseringen for alvor satte i gang på 1870-årene. Man syntes at det var viktig å redde minnene om en opprinnelig og ekte kulturarv som var i endring og forsvant. Derfor ble bondebefolkningen folkelivsgranskernes første studieobjekt. Granskerne forsøkte å samle informasjon fra så langt tilbake som mulig. Opplysninger som ble samlet ble katalogisert i ulike fag og man tegnet bl.a. kart over utbredelsen av ulike fenomener, f.eks. sagn og jordbruksredskaper.
Innsamlingen var rettet mot materielle ting, og mye av denne forskningen foregikk ved museene. I Sverige ble etnologi tidligere enn i Norge et universitetsfag, og omfattet både det som i Norge skulle kalles folkeminnevitenskap og etnologi.
De evolusjonistiske og diffusjonistiske aspektene ble utviklet i forskningen omkring temaet kulturområder i perioden 1920–1960, som førte til rene studier av innovasjonsforløp og spreding av nyheter, både i bondekulturen og i det tidlige industrielle samfunn.
Den typiske avhandlingen i 1950-tallets svenske folkelivsgransking var en studie av et kulturelements spredning i tid, rom og sosialt miljø – et sagn, et jordbruksredskap, en festtradisjon.
Forskning på samtidsfenomener
Fra og med 1960-tallet har folkelivsgranskingen vendt seg i retning forskning på kulturfenomener i samtiden. Dette er en av årsakene til at faget folklivsgransking i Sverige i 1972 endret navn till etnologi. Forskning på etniske grupper i Sverige begynner å interessere flere blant annet på grunn av den store innvandringen fra land som Finland.
Etnologene på 1960-tallet interesserte seg ofte for spørsmål omkring skikker, samfunnsstruktur og sosial organisasjon. De vitenskapelige teoriene fra funksjonalismen vant innpass som perspektiv. Funksjonalismen la grunnlag for lokalsamfunnsstudier på 1960- og 70-tallet. Etterhvert kunne disse få en profil der forskeren var deltakende aktør.
Lokalstudier
1970-tallets avhandling var en studie av et lokalsamfunn med vekt på det sosiale livet. Da var det mange som ble påvirket av sosialantropologiens studier av oversiktlige småsamfunn og folkegrupper og man lette opp mer eller mindre eksotiske lokalsamfunn for å utforske dem med intervjuer og deltakende observasjon. Åke Dauns «Upp till kamp i Båtskärsnäs» (1969) dannet skole for framtidens etnologer. Lokalsamfunnet kunne være ei grend, et industrisamfunn, en fabrikk, et kontor, et villaområde eller en forstad.
Når man på 1970-tallet valgte å studere lokalsamfunn, skjedde det nesten alltid med en problemstilling som gjaldt kulturelt fellesskap.
Kulturanalyse
På 1980-tallet kan man si at det etnologiske synsfeltet ble utvidet ved innflytelse fra internasjonal kulturforskning innen ulike disipliner. Kulturanalyse frigjorde en annen måte å identifisere problemstillinger som forskingen kunne rettes mot. Den lokale avgrensningen mistet noe av sin betydning til fordel for historiske og kulturelle prosesser. Klassekultur, kulturell endring og kulturkonflikter ble nye dominerende tema for 1980-tallets forfattere av avhandlinger.
Etnisitetsforskning
Den typiske avhandlingen fra tidlig 1990-tallet handlet gjerne om en gruppes identitetsbygging og hvordan deres egenart ble utviklet. En stor del av dagens forskning innen etnologi dreier seg om dette. På Södertörns högskola i Huddinge finnes et etnologisk grunnkurs med denne problemstillingen i sentrum.
Bursa (provins)
Bursa er en av Tyrkias 81 provinser. Provinsens areal er 11 087 km². Administrasjonssenteret ligger i byen Bursa.
Provinsen ligger nordvest i Tyrkia og grenser til provinsene Yalova i nord, Kocaeli i nordøst, Bilecik og Sakarya i øst, Kütahya i sør og Balıkesir i vest og i nord har den kystlinje mot Marmarahavet.
Distrikter
Provinsen Bursa består av sytten distrikter:
1770 Schlesinger
1770 Schlesinger er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 10. mai 1967 av Carlos Ulrrico Cesco og Arnold Richard Klemola ved Complejo Astronómico El Leoncito i El Leoncito.
Sundenga Idrettspark
Sundenga Idrettspark også kalt Hof Idrettspark er hovedkvarteret til Hof Idrettslag og hjemmebanen til Åsa/Hof Fotball.
Sundenga ligger ved Arneberg bru på vestsiden av Glomma like ved Hof sentrum.
Anlegget har to fotballbaner med gress og en grusbane, alle i full størrelse; rundt grusbana står det lyskastere. Sundenga har også en håndballbane, en hoppbakke, en friidrettsbane med grusdekke og 2 tennisbaner. På Sundenga står også klubbhuset til Hof IL.