cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
VIF
Idrett
VIF forbindes gjerne med forkortelsen for Vålerengens Idrettsforening, men det er også forkortelse for en rekke andre idrettsforeninger:
Vålerengens Idrettsforening
Følgende klubber ligger under paraplyklubben Vålerengens Idrettsforening (VIF) :
Viftevinger
Viftevinger (Strepsiptera) er en liten orden av insekter, små insekter, bare 0,5 til 4 millimeter lange. De har på norsk hatt det «latin-norske» navnet strepsipter, men kalles vel nå mest for viftevinger. Det er bare mellom fem og sju arter i Norge. I verden er det bare funnet omtrent 600 arter fordelt på 11 familier.
Liv og utvikling
Viftevinger har fullstendig forvandling og må gjennom et puppestadium før de blir kjønnsmodne (imago). Viftevinger lever som endoparasitt inne i et annet dyr. Det vil si at de lever av vertens blodvæske og indre organer, men på en slik måte at verten ikke dør, selv om døden er slutten på dette samlivet.
Larver
Eggene klekkes inne i hunnen, og larvene ernærer seg den første tida på hunnens kroppsvæsker og organer uten at hun dør før de er født. Hunner «føder» levende unger gjennom en egen kanal som munner ut under hunnens hode der hun ligger med hodet og brystet delvis ute av verten. Hundrevis av små larver kryper eller sprøytes ut av hunnen og videre ut av vertsdyret. Nyklekkede primærlarver (første stadium ) er i gjennomsnitt 230 mikrometer lange, mindre enn mange encellede organismer. De er svært mobile med med seks føtter og velutviklede punktøyne som gjør dem i stand til å se farger. Undersiden av kroppen er dekket av små hårlignende strukturer (microtrichia), som lar larvene holde seg fast til våte overflater med en kapillærvirkning. På baksiden av kroppen er det velutviklede store bustlignende hår festet til muskler, som lar larvene hoppe. Fotsegmentet av bena deres har strukturer som lar dem klamre seg til vertene. De nyklekte viftevingene begynner straks en leiting etter et eget vertsdyr. De kryper opp i en blomst, hvor de venter på at en passende vert skal komme for å spise fra blomsten. De foretrekker bier, vepser, sugere, teger, sølvkre eller kakerlakker. Når de har funnet et vertsdyr klamrer de seg fast og skiller ut et enzym for å mykne en del av vertens ytre skjelett og trenge seg inn i vertens kropp. Her fortsetter den å vokse på vertens bekostning. Nesten umiddelbart inne i vertens kropp skjer første hudskifte, og alle seinere larvestadier - og voksne hunner - er nesten ubevegelige, men det første larvestadiet er altså annerledes.
Hanner
Om larven blir en hann, vil det siste larvestadiet forpuppe seg delvis ute av bakkroppen til verten og når puppen «klekkes» forlater hannen verten. Vertsdyret dør like etterpå. Hannen har nå bare 5–6 timer på å finne minst en hunn og pare seg. Hannene av viftevinger har vinger, ben, øyne og antenner, selv om munndelene deres ikke kan brukes til mat. Mange har munndeler modifisert til sensoriske strukturer. For de uinnvidde ser hannene overfladisk ut som fluer. Forvingene er modifisert til små kølleformede strukturer som svingkøller, som registrerer gyroskopisk informasjon. Et lignende organ finnes i fluer, men i den gruppen er bakvingene modifisert i stedet, og de to gruppene antas å ha utviklet strukturene uavhengig av hverandre. Bakvingene er generelt vifteformede, og har sterkt reduserte årer eller støtteribber. Antennene er forgreinet og kan sannsynligvis oppdage hunner over lange avstander.
Voksne hanner av viftevinger har øyne av en type ulikt alle andre insekter, og ligner de øynene som finnes i trilobittgruppen kjent som Phacopina. I stedet for et sammensatt fasettøye som de fleste insekter har som består av hundrevis til tusenvis av fasetter, hvor hvert enkeltøye produserer en piksel av hele bildet, består viftevinge-øynene av bare noen få dusin "småøyne" som hver produserer et komplett bilde. Disse småøynene er atskilt, noe som gir klyngeøyet som helhet et bjørnebærlignende utseende. Hanner er sjelden å se, men kan lokkes til ubefruktede hunner i bur, og noen ganger kommer de til lysfeller.
Hunner
Hunnen lever hele sitt liv inne i verten, hvor hun går gjennom et puppestadium inne i sin siste larvehud. Hun har hodet og bryst sammenvokst, redusert munn, og er uten vinger eller bein. Hun ligner et larvestadium, noe som kalles neoteni der «barnslige» trekk beholdes hos det voksne kjønnsmodne individet. Nesten alle viftevinger er beskrevet ved hjelp av hunnene, side de er lettest å finne siden de sitter fast i vertsdyret og hannene er vanskeligere å finne og derfor dårligere undersøkt. I en familie som ikke finnes i Norge (Mengenillidae, og sannsynligvis også familien Bahiaxenidae) har hunnen utviklet bein, øyne, antenner. Hun forlater ikke verten, men noe av forkroppen hennes stikker ut mellom segmentene i vertens bakkropp. Når hun er kjønnsmoden skiller hun ut noen seksualferomoner, en lukt, som skal tiltrekke seg hannen. Hannen finner henne ved å følge dette «luktsporet» i luften. Hos i alle fall en gruppe foregår paring som hos veggedyr ved traumatisk inseminasjon, ofte mot inngangen til en egen kanel fra undersiden av hodet langs buksiden til kjønnsåpningen langt inne i vertsdyret hvor hannen ellers ikke når fram. Og de parer seg. Hunnen fortsetter å leve i verten helt til hun har født sitt avkom. Da dør etter hvert både hun og vertsdyret.
Panzer VI
Historie og utvikling
En vektøkning til 45 tonn og en større kanon på 88 mm ble øyeblikkelig beordret. Ferdigstillingsdatoen for prototypen ble satt til 20. april 1942, Hitlers bursdag. På den begrensede tiden ingeniørene hadde til rådighet måtte de basere den nye stridsvognen på allerede eksisterende lettere stridsvogner. Den økte vekten gjorde at chassiset hadde større belastning enn det var beregnet for, noe som reduserte påliteligheten. I motsetning til Panther-stridsvognen tok ikke Tiger-designet inn over seg moderne teknologi; for eksempel brukte den ikke skrånende panser.
Sandnes Ulf i 2014
Målscorere
Utdypende artikkel: Målscorerliste for Tippeligaen 2014
Panzer V
Panzer V eller Panther var en tysk stridsvogn fra andre verdenskrig. Den var i tjeneste fra midten av 1943 som et svar på den sovjetiske T-34, og som en erstatning for Panzer III og Panzer IV.
Panzer VI
Historie og utvikling
Porsche og Henschel sendte inn prototyper, og Hitler overvar prøver ved Rastenburg. Henschel-designet ble akseptert, men med tårnet fra Porsche. Produksjon av den første utgaven, Ausfürung E, ble satt i verk i august 1942. På samme tid så ble 90 eksemplarer av Porsche-utgaven også bestilt. Disse ble ikke brukt, og ble konvertert til Panzerjäger Tiger, også kjent som Elefant eller Ferdinand.
Panzer V
Fram til 1944 hadde den navnet Panzerkampfwagen V Panther og modellbetegnelse Sd.Kfz. 171. 27. februar 1944 beordret Hitler at vognen deretter skulle bære bare navnet Panther.
Historie og utvikling
De to forslagene ble levert inn i april 1942. Daimler-Benz sin var en direkte klone av T-34, mye enklere enn daværende tyske stridsvogner. MAN-designet var mer konvensjonelt tysk – vogna var høyere og bredere med et større tårn plassert langt bak på skroget, bensinmotor, hjuloppheng med torsjonsstaver og typisk, tysk plassering av mannskapet. Forslaget fra MAN ble akseptert i mai 1942, på tross av at Hitler foretrakk Daimler-Benz sitt forslag.
En prototype, laget av ikke-herdet stål, ble presentert i september 1942, og ble satt i øyeblikkelig produksjon etter testing ved Kummersdorf. Ferdige vogner ble levert allerede i desember, og hadde på grunn av hastearbeid problemer med påliteligheten. Etterspørselen etter stridsvogna var så høy at Daimler-Benz og Henschel måtte hjelpe til med produksjonen.
Først var produksjonen beregnet til 250 i måneden hos MAN, men anslaget ble økt til 600 i måneden i januar 1943. Dette tallet ble aldri nådd, på grunn av alliert bombing, flaskehalser i produksjonen og andre vanskeligheter. Produksjonen i 1943 nådde et gjennomsnitt på 148 i måneden. I 1944 kom gjennomsnittet opp i 315 i måneden, og 3 777 enheter hadde blitt produsert ved slutten av året. Rekorden for antall Panthere i felt var 2 304 1. september 1944, men samme måned ble 692 rapportert tapt (kilde: T.L. Jentz (1999) Die deutsche Panzertruppe Band 2).
Da pålitelighetsproblemene fra de tidlige vognene ble løst, ble Panther et mer effektivt kampkjøretøy enn Tiger, da det var enklere å produsere og krevde mindre logistisk støtte.
Erobrede Panthere var populære hos sovjetiske styrker. De ble delt ut til stridsvognmannskaper som hadde utmerket seg i kamp som en slags belønning, og disse gikk ofte til store anstrengelser for å holde dem i drift. Sovjetiske reglementer sa at havarerte Panthere og Tigere skulle ødelegges, ikke repareres og settes i drift igjen, men dette ble ignorert av mannskapene. Til og med den tyske brukermanualen for stridsvognen ble oversatt til russisk.
Panthere i større antall ble først brukt i kamp rundt Kursk 5. juli 1943. Tidlige vogner hadde mekaniske problemer. Beltene og hjulopphenget gikk ofte i stykker, og motorene hadde tendens til å bli overopphetet og ta fyr. Til å begynne med gikk flere Panthere tapt på grunn av mekaniske problemer enn på grunn av fiendtlig ild. Heinz Guderian, som ikke hadde vært enig i Hitlers ordre om å sende dem i kamp så tidlig, bemerket senere at «de brant for lett, drivstoff- og oljesystemene var utilstrekkelig beskyttet og mannskapene gikk tapt på grunn av manglende opplæring». På den annen side påpekte Guderian også den gode pansringen og kanonen. De fleste av vognene som gikk i stykker ved Kursk kunne repareres igjen, og Panther ødela også flere sovjetiske stridsvogner.
Panther var i tjeneste til slutten av krigen. Senere varianter av Panzer IV med langløpet 75 mm kanon var billigere å produsere og mer pålitelige, og var i produksjon side om side med Panther.
De fleste Panthere ble brukt på østfronten, men ved invasjonen i Normandie i juni 1944 var det leveranser av Panther underveis til avdelinger i Frankrike, som ble brukt mot allierte styrker. I Normandie utgjorde Panther nesten halvparten av de tyske stridsvognene. Under den tyske Ardenneroffensiven (desember 1944 – januar 1945) ble et antall Panthere forkledd som den amerikanske panserjageren M10 Wolverine, for å støtte operasjoner som involverte tyske soldater som ga seg ut for å være amerikanere.
Teknisk
Tidlige utgaver hadde maksimalt 60 mm panser, noe som snart ble økt til maksimalt 80 mm. D-varianten og senere varianter hadde en maksimumstykkelse på 120 mm. Et 5 mm tykt panserskjørt over beltene og Zimmerit-belegg ble også standard.
Kanonen var en 75 mm Rheinmetall KwK 42 L/70 med 79 granater i vognen, med to MG34-mitraljøser i tillegg. 75 mm var ikke spesielt grov kaliber på tidspunktet, men kanonen hadde både stor kruttladning og langt løpt, noe som økte munningshastigheten og gjorde den til et effektiv våpen. Den flate kulebanen gjorde det også lettere å treffe målet. 75 mm-kanonen hadde faktisk bedre penetrasjonsevne enn 88 mm-kanonen på Tiger I.
Huashan
Huashan (kinesisk: 花山区; pinyin:  Huāshān Qū) er et distrikt i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Ma'anshan. Huashan har et areal på 123 km² og ca. 240 000 innbyggere (2004).
Panzer V
Teknisk
Stridsvognens vekt hadde økt til 43 tonn innen den kom i tjeneste. Motoren var en Maybach HL 230 23 liters V-12 bensinmotor på 520 kW (700 hk). Hjulopphenget hadde torsjonsstaver, med åtte overlappende hjulsett på hver side. Girkassen var en Maybach-Olvar syvtrinns, episyklisk, synkronisert kasse. Vogna hadde hydrauliske skivebremser.
Huashan
Administrative enheter
Subdistrikter:: Storkommune:
Panzer VI
Historie og utvikling
Tiger var i bunn og grunn en prototyp da den ble satt i tjeneste, og små endringer ble innført under hele produksjonen. Den viktigste endringen var et nytt tårn med en lavere, sikrere tårnluker. For å spare penger ble snorklingskapasiteten fjernet. Sterkere, ikke-overlappende hjul ble også brukt. Et eksternt luftfilter ble også fjernet.
Produksjonen av den første utgaven fra august 1942 resulterte i 1 355 slike vogner innen august 1944. Produksjonen startet på 25 vogner i måneden og nådde sitt høydepunkt i april 1944 hvor 104 vogner ble produsert. Antallet Tigere i tjeneste var høyest 1. juli 1944 på 671. Som en tommelfingerregel tok det dobbelt så lang tid å produsere en Tiger som andre stridsvogner i samme periode. Da Tiger II B kom i produksjon i januar 1944, tok det ikke lang tid før Tiger I ble faset ut.
Teknisk
En Tiger hadde et mannskap på fem. Foran i skroget satt vognføreren og en radiotelefonist, i tårnet satt vognkommandøren, laderen og skytteren.
Panseret foran var opp til 100 mm tykt, med 80 mm på sidene og bak. Panseret oppå var mellom 25 og 40 mm. Dette var en av tingene som gjorde Tiger over dobbelt så tung som forgjengeren Panzer IV.
Eastern Creek (New South Wales)
Eastern Creek er en bydel i Sydney, i delstaten New South Wales, Australia. Eastern Creek ligger 35 kilometer vest for Sydney sentrum, i kommunen City of Blacktown og er en del av Greater Western Sydney regionen.
Panzer VI
Teknisk
Bevæpning besto av en 88 mm L/56 kanon, en av de kraftigste stridsvognkanonene fra perioden. Den var basert på den berømte tyske 88 mm luftvernkanonen.
Eastern Creek (New South Wales)
Eastern Creek ligger vest for vannmagasinet Prospect Reservoir og er mest kjent for racerbanen Eastern Creek Raceway og den tidligere fornøyelsesparken Wonderland Sydney. Eastern Creek Raceway er arena for 5 runde i V8 Supercar motor racing serien. Wonderland Sydney var en stor fornøyelsespark i bydelen mellom 1985 og 2004. Wonderland er nå stedet for en business park kalt Interchange Park.
Panzer VI
Teknisk
Motoren var en Maybach 21 liters motor på 590 hk (440 kW), som senere ble oppgradert til en 24 liters utgave.
Sandnes Ulf i 2014
Kort
{|
Eastern Creek (New South Wales)
Historie
Bydelen fikk sitt navn fra det at den østlige delen av South Creek ble kalt 'Eastern Creek'. Tettstedet som vokste frem der veien krysset elven ble kjent som Eastern Creek.
Sandnes Ulf i 2014
Kort
Serie
Eastern Creek (New South Wales)
Handel og industri
Eastern Creek huser store industriområder og beskrivelsen 'Eastern Creek Area' inkluderer også industriområdene i nabobydelene Arndell Park og Huntingwood. Det finnes derfor lite statistikk og informasjon om demografi som refererer kun til selve bydelen. Søppelfyllingen og gjenvinningsanlegget Eastern Creek Waste and Recycling Centre tar også opp store områder av bydelen.
Sandnes Ulf i 2014
Kort
Cup
Clarence Peacock
Tidlig tjeneste
Peacock tjenestegjorde først i Coldstream Guards. Etter å ha vært ute av militærtjeneste noen år, gikk han i 1936 på nytt inn i den britiske hæren, denne gang i Green Howards. Han var stasjonert i Palestina, der han i desember 1938 utmerket seg da avdelingen hans ble angrepet på vegen mellom Nablus og Tulkarem. For dette ble han tildelt Military Medal.
Andre verdenskrig
Etter Tysklands angrep på Norge i april 1940 ble Peacock sendt til Norge, der han utmerket seg i kampen mot invasjonsstyrkene ved Otta i Gudbrandsdalen 28. april 1940. På bakgrunn av en innstilling som vektla hans mot, tapperhet og tjenestevillighet ble Peacock i norsk statsråd i London 20. mars 1942 tildelt Krigskorset med sverd.
Etter kampene i Norge fortsatt Peacock sin tjeneste gjennom krigen forskjellige steder i verden. I krigens siste dager utmerket Peacok seg 1. mai 1945 igjen i kamp ved byen Buchen i Baden-Württemberg. Han ble for dette belønnet med Distinguished Conduct Medal.
Etter verdenskrigen
Etter verdenskrigen tjenestegjorde han i Malaya, på Kypros og i Hongkong.
Peacock deltok som britiske representant i begravelsen til Haakon VII.
Utmerkelser
I tillegg til det norske Krigskorset med sverd og de britiske Distinguished Conduct Medal og Military Medal mottok Peacock også General Service Medal med spenner for tjeneste i Palestina, Malaya og Kypros, 1939–1945 Star, Africa Star, Italy Star, France and Germany Star, Defence Medal, War Medal, Dronning Elizabeth IIs kroningsmedalje og Long Service and Good Conduct Medal. For tjenesten på Kypros ble han Mentioned in Despatches, noe han også ble to ganger under andre verdenskrig.
Reinhold Messner
Reinhold Andreas Messner (født 17. september 1944) er en italiensk tindebestiger og eventyrer fra Syd-Tirol i Italia. Han er kjent for den første solobestigning av Mount Everest uten tilførsel av oksygen og for å være den første klatrer som har fullført «åttetusener» (besteget alle toppene på over 8000 moh.).
Biografi
Han er født i Brixen (Syd-Tirol i Italia) og har tysk som morsmål. Han tilbragte sine ungdomsår med å klatre i Alpene og ble bergtatt av Dolomittene. Hans far, Josef Messner, var lærer. Da Reinhold var 13, begynte han å klatre med broren Günther, som var 11 år gammel. Da Reinhold og Günther var i begynnelsen av tyveårene, var de allerede regnet blant Europas beste klatrere.
Siden 1960-tallet, og inspirert av Hermann Buhl, var han en av de første og mest entusiastiske tilhengere av en klatrestil, Alpe-stilen, som besto i å klatre med meget lett utstyr og et minimum av hjelpemidler. Messner betraktet den vanlige ekspedisjons-stilens «beleiringstaktikk» som respektløs overfor naturen og fjellene.
Hans første større bestiging i Himalaya i 1970, Nanga Parbat, viste seg å bli en tragisk suksess. Både han og hans bror Günther Messner nådde toppen, men Günther døde to dager senere under nedstigningen. Reinhold mistet syv tær og tre fingre, som var sterkt forfrosset under bestigningen og som måtte amputeres.
I 1980 ble Messner den første som besteg Mount Everest alene, uten medbragt oksygen. (Messner hadde gjort dette tidligere som en del av et tomannslag med Peter Habeler i 1978). Han ble i 1986 den første som fullførte alle fjorten «åttetusener» (topper over 8 000 moh., noen ganger kalt «Himalayas krone»), og vant således kappløpet mot Jerzy Kukuczka. Han har også gjennomført solobestigning av det teknisk meget vanskelige Nanga Parbat. Messner har krysset Antarktis på ski sammen med Arved Fuchs langs den såkalte Messner-ruta. Han har skrevet en rekke bøker om sine erfaringer. Flere av dem er oversatt til en rekke språk, blant annet engelsk. Det ble laget en film om ham i 1984, Werner Herzogs The Dark Glow of the Mountains.
Solobestigningen av Everest, da ingen andre klatrere var til stede på fjellet, er ansett som enestående.
Messner leder i dag en rekke forskjellige foretak som bygger på hans erfaringer, kunnskaper og ferdigheter som innen fjellsport. Fra 1999 til 2004 var han medlem av Europaparlamentet for Det italienske grønne partiet (Federazione dei Verdi).
I 2004 gikk han 2000 kilometer gjennom Gobi-ørkenen. Han hadde nå hovedsakelig ofret seg for Messner Mountain Museum, et konglomerat av museer som han hadde grunnlagt og som omhandlet forskjellige tema fra fjellverden.
Yingjiang (Anqing)
Yingjiang (kinesisk: 迎江区; pinyin: Yingjiang Qu) er et bydistrikt i byprefekturet Anqing i den kinesiske provinsen Anhui. Det har et areal på 207 km² og teller 244 000 innbyggere (2005).
Administrative enheter
Subdistrikter:
Storkommuner:
Liam Fox
Liam Fox (født 22. september 1961 i East Kilbride i Skottland) er en britisk konservativ politiker som var minister for internasjonal handel i Theresa Mays regjering. Han er parlamentsmedlem for North Somerset og tidligere britisk forsvarsminister.
Bakgrunn
Fox studerte medisin ved University of Glasgow og arbeidet som allmennpraktiker og reservelege i hæren før han ble politiker i 1992.
Minister
Fox forsøkte å bli leder i det konservative partiet i 2010, men tapte. Samme år ble han utpekt til forsvarsminister, en stilling han trakk seg fra den 14. oktober 2011 som følge av upassende kontakt med en nær venn, Adam Werritty, som han hadde gitt tilgang til Forsvarsdepartementet og tatt med på offisielle turer utenlands.
'Granskning: I oktober 2011 tiltrakk Fox' relasjon til den nære vennen Adam Werritty oppmerksomhet og ledet til Fox sin avgang. Fox ønsket innledningsvis at Ursula Brennan, en medarbeider ved Forsvarsdepartementet, skulle etterforske deres forbindelse.
Den 9. oktober 2011, før hennes første rapport, kom Fox med en offentlig unnskyldning vedrørende sin relasjon til Werrity, hvor han benektet å ha gjort noe galt, men innrømmet feil ved bedømmelsen av å blande offentlige og private lojalitet. Dette ledet til mer oppmerksomhet og Fox trakk seg før en publikasjon av hele rapporten.
Den komplette listen av Fox sine møter i perioden da han satt i sin stilling, fra 20. mai 2010 til 8. oktober 2011, ble publisert av Forsvarsdepartementet den 10. oktober 2011 og avslørte at Werrity var til stede ved 40 av Fox sine 70 møter i den perioden (57%).
I perioden 2005/2006 brukte Fox offentlige midler, fra sin utgiftskonti som parlamentsmedlem, til å betale Adam Werritty.
Økonomiske interesser
Fox er aksjonær i det medisinske selskapet Arrest Ltd. Hans beregnede formue beløper seg til £1m.
Privatliv
Den 10. juni 2005 bekjentgjorde han sin forlovelse med kjæresten over lengre tid Jesme Baird, 37, også hun en lege som arbeider ved Roy Castle Lung Cancer Foundation og som er utdannet ved University of Glasgow. De giftet seg ved St Margaret's Church vis-à-vis Parlamentet den 17. desember 2005.
Innbrudd: Fox var offer for et innbrudd i sin London-leilighet i april 2010. En bærbar pc, en mobiltelefon og Fox sin bil ble stjålet. Bilen ble senere funnet forlatt. Politiet arresterte seks personer samt en 17-åring fra Bermondsey, Sør-London, som senere ble dømt for innbruddet.
Chester Harding
Chester Harding (født 1. september 1792, død 1. april 1866) var en amerikansk portrettmaler, født i Conway, Massachusetts, og døde i Springfield (Massachusetts).
Han vokste opp i New York. Han marsjerte som trommeslager med militæret til St. Lawrence som liten, i 1813. Senere ble han stolmaker, dørselger, krovert og husmaler, og til slutt selvlært portrettmaler.
Hans favorittsted var Springfield (Massachusetts), og han bodde der det meste av sitt liv. Han var dog villig til å reise fra Springfield til hvor som helst i verden for å male. Han døde i Springfield i 1866.
Store Austanbottstind
Store Austanbottstind er et fjell i Luster og Årdal kommune i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på 2 203 meter over havet og er den høyeste toppen vest i Hurrungane i Jotunheimen. Toppen ligger på en fjellrygg med Søre Austanbottstind i sør og Vestre Austanbottstind i vest.
Bestigning av toppen via normal vei gir lett klatring, men innebærer passering av utsatt snøfelt og krever normalt klatreerfaring.
Patriarkatet Lisboa
Patriarkatet Lisboa er et av Portugals tre metropolitanbispedømmer og et av den romersk-katolske kirkens totalt seks gjenværende patriarkater.
Historie
Bispedømmet ble grunnlagt på 300-tallet som Olisipo bispedømme (latin Dioecesis Ulixbonensis), men ble gitt opp i 716, da byen ble erobret av maurerne. Bispedømmet ble gjenopprettet i 1147, og byen ble i 1255 Portugals hovedstad. Etter å ha vært suffraganbispedømme under Santiago de Compostela erkebispedømme, ble Lisboa i 1394 selv opphøyet til erkebispedømme.
Lisboas kirkeprovins omfattet fra 1551 alle «nyoppdage» landområder øst for 46,5° vestlig lengde. Lisboa var således ikke bare metropolitanbispedømme for Coimbra, Elvas, Guarda, Lamego, Leiria og Portalegre på det portugisiske fastlandet, men også for Mange av disse områdene ble etter hvert skilt ut som egne kirkeprovinser. (Goa ble f.eks. erkebispedømme allerede i 1558, Bahia i 1676.)
1716 ble Patriarkatet Lisboa delt i to: Vest-Lisboa ble opphøyet til patriarkat, mens Øst-Lisboa forble metropolitanerkebispedømme med de oversjøiske suffraganene. 1740 ble de to bispedømmene gjenforent til patriarkatet Lisboa. Det har vært tradisjon at alle patriarker av Lisboa blir utnevnt til kardinaler.
Den franske konsesjon i Shanghai
Den franske konsesjon i Shanghai (kinesisk: 上海法租界; pinyin: Shànghǎi Fǎ Zūjiè, fransk: La concession française de Shanghai) var et franskkontrollert område i det sentrale Shanghai mellom 1849 til 1946.
Den 6. april 1849 utvirket den franske konsul i Shanghai, Charles de Montigny, en konsesjon og proklamasjon fra den kinesiske daotai (en lokalmyndighet, dao, sammenlignbart med guvernør) Lin Gui som definerte franske borgeres bosettingssone i byen. Den tettbygde delen av dette området lå nord for den såkalte Kineserbyen, og var ellers avgrenset i øst av elven Huangpu og i nord av kanalen Yangqingbang langs sørgrensen til den britiske konsesjon. Dimensjonene på 66 hektar var blant de mer beskjedne av de utenlandske konsesjoner i byen (den britiskdominerte internasjonale bosetning var på 199 ha). I dag ligger dette franske området innen det moderne bydistriktet Huangpu.
Selv om konsesjonen begynte som et område for franskmenn, tiltrakk det seg raskt folk fra an rekke andre land.
I 1920-årene, etter at konsesjonen var blitt utvidet vestover, begynte britiske og amerikanske forretningsfolk som arbeidet i den internasjonale sonen (Shanghai International Settlement) å bygge seg mer rommelige residenser i den nye delen av franske konsesjon. Man kan fremdeles se noen spor av dette engelskspråklige nærvær i American College-bygningen i Rue de Pétain (nå Hengshan Lu) og Community Church like i nærheten.
Shanghai fikk en kraftig tilflytting av russiske immigranter i kjølvannet av den russiske revolusjon. Dette økte den russiske befolkning i den franske konsesjon fra 41 i 1915 til 7000. Dette talle økte ytterligere til 8260 i 1934 med den japanske okkupasjon av Mandsjuria. To russisk-ortodokse kirkebygg er fremdeles å se i området. Det russiske nærvær var særlig påtagelig langs avenue Joffre.
Den kinesiske befolkning i området økte kraftig under Taipingopprøret, og var kommet opp i 500.000 rett før utbruddet av den annen sino-japanske krig. Under annen verdenskrig nøyde japanerne seg til å begynne med å okkupere de kinesiske deler av byen, og lot de utenlandske områdene i fred. Da steg antall kinesere i den franske konsesjon til 825.342.
Konsesjonen opphørte etter avtale mellom Frankrike og Republikken Kina den 1. mars 1946.
Eksterne lenker
Le Paris de l'Orient – Présence française à Shanghai, 1849-1946
Verdenscupen i alpint menn 2015/16 — Slalåm / Kitzbühel
Eksterne lenker
Offisiell resultatside
Hanjiang (Yangzhou)
Hanjiang (kinesisk: 邗江区; pinyin: Hánjiāng Qū) er et bydistrikt i den kinesiske provinsen Jiangsu. Det er et bydistrikt i byprefekturet Yangzhou.
Hanjiang har et areal på 824 km² og teller 550 000 innbyggere.
Første tideverv
I J.R.R. Tolkiens fiktive verden, begynte det første tideverv med solens første reise og Noldoenes komme til Beleriand i Midgard, og det sluttet med Morgoths fall. Det første tideverv er også kjent som Alders tid.
Dette tidevervet varte bare litt mer enn 580 år (og er det korteste av de tre tidevervene som er beskrevet av Tolkien), og det sluttet med Morgoths endelige fall ved å kombinere både Beleriands og Valinors hærstyrker.
Tolkien beskrev primært de hendelsene som dukket opp i Beleriand. Disse hendelsene ble samlet rundt de mange slagene skapt av Sindaene, Noldoene og de tre hus av Edain mot Angbands hærer og onde menn. Slagene hadde begynt alt før det første tideverv, faktisk i De to trærs år, men begynte for ramme alvor først etter at Noldoene kom til Beleriand. Det hadde vært alver i Beleriand i uminnelige tider, men de syntes nesten ikke å eksistere, og derfor hadde Morgoth tatt liten notis av dem, men Noldoene, særlig Fëanors sønner, hadde kommet nettopp for å overvinne Morgoth.
Se oså: andre tideverv, tredje tideverv og fjerde tideverv
Det første tidevervs tidslinje
Dette tidevervet varte i 583 år.
år
Referanser
Chronologie de la Terre du Milieu
Kjærlighetssorg
En artikkel hos NRK tok opp temaet «Kan litteraturen være til hjelp for dem som går gjennom et brudd?».
Daguan (Anqing)
Daguan (kinesisk: 大观区; pinyin: Daguan Qu) er et bydistrikt i byprefekturet Anqing i den kinesiske provinsen Anhui. Det har et areal på 203,9 km² og 267 000 innbyggere (2005).
Administrative enheter
Subdistrikter:
Storkommune:
Kommune:
Uruguay under Sommer-OL 1992
Uruguay under Sommer-OL 1992. Seksten sportsutøvere, alle menn fra Uruguay deltok i elleve sporter i Sommer-OL 1992 i Barcelona. De vant ingen medaljer.
Vilhelm Boye
Vilhelm Christian Boye (født 28. juni 1837 i Helsingør, død 22. september 1896) var en dansk arkeolog. Han var blant annet med å grave ut flere av de eikekistene fra bronsealderen hvor innholdet inngår i Det danske Nationalmuseets permanente utstilling. Han utførte også mange oppdrag i Sverige, blant annet i Hasslöv.
Gavin Meadows
Gavin Meadows (født 8. september 1977) er en britisk svømmer.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2004 i Athen, der han deltok i stafettene.
The Final Fantasy Legend
The Final Fantasy Legend, kjent i Japan som Makai Toushi Sa·Ga (魔界塔士 Sa・Ga), er et videospill gitt ut for Game Boy i desember 1989. Det ble utviklet av Square Co.. Det er det første spillet i SaGa-serien og det første rollespillet utviklet for Game Boy-konsollen. Square valgte å oversette til engelsk for utgivelsene utenfor Japan, og koblet det sammen med Final Fantasy-serien for markedsføringen.
The Final Fantasy Legend har et turbasert-spillsystem som ligner på det i Final Fantasy II. Spillfigurene sloss mot monstre og andre fiender ved bruk av diverse våpen, rustning og andre ferdigheter man bygger opp mens man spiller spillet. Spillet følger fire spillfigurer som prøver å klatre opp et tårn i senter av verden, som vist nok leder til paradiset. De fire spillfigurene kan tilhøre en av tre forskjellige klasser.
Ideen om The Final Fantasy Legend ble skapt av Nobuyuki Hoshino og utviklet i regi av Akitoshi Kawazu, mens Nobuo Uematsu var komponist. Spillet er Squares første spill som solgte mer enn en million eksemplarer. Selv om det mottok blandet kritikk da det kom ut, har det siden blitt beskrevet som et av Game Boy-konsollens beste spill, og også hatt innflytelse på Pokémon-serien.
Handling
Spillet foregår i forskjellige verdener sentrert rundt et stort tårn, bygget av Skaperen i eldgamle tider (Gud i den japanske versjonen av spillet) for å knytte alle de forskjellige verdener sammen. Det er fire unike hoved-verdener som utgjør forskjellige lag av tårnet: World of Continent ved basen, World of Ocean i femte etasje, samt World of Sky og World of Ruins.
Men tiden flyter ikke i et konstant tempo mellom nivåene i tårnet, noe som gjør at enkelte verdener mer teknologisk avanserte enn andre områder. Ulike monster kommer også ut fra tårnet til hver verden. Mange av disse monstrene er fiendtlige. Men enkelte monstre oppfører seg også vennlige mot mennesker, og er villige til å eksistere sammen. En annen rase av menneskeheten (en slags mutanter) eksisterer også i hvert område.
Haarlemmermeer
Haarlemmermeer er en polderkommune i den nederlandske provinsen Noord-Holland. Byen Hoofddorp og Schiphol lufthavn ligger i kommunen.
Grana kraftverk
Grana kraftverk er et vannkraftverk i Orklavassdraget i Rennebu kommune i Trøndelag. Kraftverket utnytter et fall på 462 meter fra Granasjøen som er regulert mellom 650 og 610 moh. Vannet ledes i en 10 km lang tunnel fra magasinet til kraftverket. Det hentes også inn vann fra flere bekkeinntak, blant annet Fjellbekken og Jøla. Nedenfor kraftverket ledes vannet i en 5 km lang avløpstunnel med utløp i Orkla ved Grindal.
Midlere årsproduksjon er på 280 GWh og installert effekt er på 75 MW i en francisturbin.
Anleggsarbeidet tok til i 1978 og kraftverket startet produksjonen i 1982.
Eier er Kraftverkene i Orkla der Statkraft og Trønderenergi er største eiere.
Polska Zjednoczona Partia Robotnicza
PZPR ble skapt i 1948 etter at kommunistpartiet PPR og venstrefløyen i det sosialistiske partiet PPS ble tvunget til å slå seg sammen.
Den 11. partikongressen besluttet 27. januar 1990 å oppløse partiet. Tidligere medlemmer av partiet dannet det sosialdemokratiske partiet Socjaldemokracja Rzeczypospolitej Polskiej etter kommunismens fall. I 1999 gikk dette partiet inn i Sojusz Lewicy Demokratycznej.
Skeleton
Skeleton er en vinteridrett der utøverne forsøker å kjøre raskest mulig ned en bane på en kjelke, mens de ligger på magen, med hodet først. Dette skiller seg fra aking, der føreren ligger på ryggen med føttene fremst. Topphastigheten i skeleton ligger på omtrent 140 km/t, noe langsommere enn i aking.
I Norge er idretten organisert under Norges idrettsforbund og olympiske komité, i særforbundet Norges Ake-, Bob- og Skeletonforbund.
Esmeraldas
Esmeraldas kan sikte til:
Jeg har en øy
«Jeg har en øy» er en norsk sang. Melodien er skrevet av Sigurd Jansen, med tekst av Helge Hagerup. Sangen deltok i Melodi Grand Prix 1965, den norske uttagningen til Eurovision Song Contest samme år. Her ble den fremført av Jan Høiland og Per Asplin med henholdsvis lite og stort orkester. «Jeg har en øy» kom på sisteplass av fem bidrag etter å ha mottatt i alt 404 stemmer fra seerne per brev og postkort.
I programmet Lisenskontrolløren på NRK i 2015 ble sangen trukket frem som den nifseste i Melodi Grand Prix’ historie.
Fylkesvei 7690
Fylkesvei 7690 går mellom Leirbogen og Røyknes i Sortland kommune.
Veien går langs nordsiden av Hognfjorden til Eidbukta, over Godfjordeidet til Godfjorden, og videre langs Godfjordens austside til Røkenes.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 959.
Loja
Loja kan vise til:
Liste over norske FN-ambassadører
Norge har en FN-delegasjon i New York og en FN-delegasjon i Genève. Begge disse delegasjonene ledes av en diplomat med tittelen ambassadør.
Provincia de Osorno
Osorno er en provins i den chilenske regionen Los Lagos. Provinshovedstaden er Osorno. Provinsen dekker et areal på 9 223,7 km² og har 234 122 innbyggere (2017).
Kommuner i provinsen Osorno
Provinsen består av sju kommuner:
Fabien Horth
Fabien Horth (født 20. juli 1985) er en fransk svømmer.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 2004 i Athen, der han deltok i stafettene.
Heerhugowaard
Heerhugowaard er en kommune i den nederlandske provinsen Noord-Holland.
Hongqi (Xinxiang)
Hongqi (kinesisk: 红旗区; pinyin:  Hóngqí Qū) er et bydistrikt i den kinesiske provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Xinxiang.
Britisk Vest-Afrika
Britisk Vest-Afrika var koloniene Storbritannia hadde i Vest-Afrika. Disse koloniene var Nigeria, Ghana, Sierra Leone og Gambia. Alle har senere blitt selvstendige stater.
David O’Brien (svømmer)
David O'Brien (født 28. januar 1983) er en britisk svømmer.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2004 i Athen, der han deltok i stafettene.
Innico Caracciolo den eldre
Pave Alexander VII (1655–1667) utnevnte ham til en av fire nuntier til dronning Christina av Sverige.
Han var erkebiskop av Napoli 1667–1685.
Han deltok ved konklavet 1667 som valgte pave Klemens IX, ved konklavet 1666–1670 som valgte pave Klemens X, og ved konklavet 1676 som valgte pave Innocens XI.
De andre kardinaler i samme slekt var Marino Ascanio Caracciolo (kreert 1535), Innico Caracciolo den yngre (1715), Niccolò Caracciolo (1715), Giovanni Costanzio Caracciolo (1759), Diego Innico Caracciolo (1800), og Filippo Giudice Caracciolo, Orat. (1833).
Før var det morsomt med sne
Før var det morsomt med sne er et album utgitt av deLillos i 1987.
Albumet ble gitt ut på nytt i en remastret delux-utgave i forbindelse med deLillos' 20-årsjubileum i 2005.
Deluxe-utgivelsen
Før var det morsomt med sne deluxe edition ble utgitt i 2005 i en remastret utgave. I tillegg er det med ytterligere en CD med demoinnspillinger som ble tatt opp i 1985 i Kjerringvik – den såkalte «Kjerringvikdemoen» – som ikke tidligere hadde vært gitt ut. Deluxe-albumet ble gitt ut i forbindelse med bandets 20-årsjubileum og kom samtidig med Suser avgårde (deluxe edition).
Liste over nåværende norske fotballspillere i utlandet
Følgende er en liste over nåværende norske fotballspillere i utlandet.
Ikke alle spillerne på denne listen er spilleberettiget for det norske landslaget, men de er enten norske statsborgere eller har spilt for norske ungdomslandslag. Et utenlandsk flagg indikerer at spilleren kan spille, eller har spilt for dette landets landslag.
Menn
† – Spilleren har gitt seg på landslaget.
‡ – Spilleren er ikke tilgjengelig for det norske landslaget fordi han har spilt tellende kamper for et annet landslag.
Kvinner
‡ – Spilleren er ikke tilgjengelig for det norske landslaget fordi hun har spilt tellende kamper for et annet landslag.
NUNAOIL
NUNAOIL A/S er det statlige oljeselskapet på Grønland.
Selskapet ble dannet i 1985, med eierskapet likt fordelt mellom Grønlands hjemmestyre og DONG Energy. De har en andel av alle utvinningslisenser som deles ut, og ble etablert for å fremme investeringene i olje- og gassindustrien gjennom samarbeid med de enkelte kommunene og internasjonale oljeselskaper. De opererer som «carried partner», som betyr at de ikke investerer før et olje- eller gassfelt er besluttet utvunnet; da betaler de sin forholdsmessige andel av utbyggings- og produksjonskostnadene.
På 1990-tallet drev selskapet primært med innsamling av sesmiske data, som operatør for en gruppe internasjonale oljeselskaper i Nordøst- og Vestgrønland. Senere dreide fokuset til sydvestkysten av Grønland, der de kartla store områder med potensielle funn. Siden 2000 har det vært tilstekkelig interesse fra den seismiske bransjen til at at NUNAOIL har kunnet slutte å samle inn seismiske data.
De har også vært involvert i lisensutdelingene på vestkysten, ved Baffinbukta, der de sitter med minimum 8,5% eierskap i alle blokkene som er lisensiert ut.
I 2006 solgte DONG sine andeler i NUNAOIL til den danske staten. Dette fordi den danske regjeringen vedtok å delprivatisere DONG, og siden vedtektene til NUNAOIL sier at alle aksjene direkte eller indirekte skal eies av den danske stat måtte aksjene overføres til staten for privatiseringen.
Dynamitt-Harry
Dynamitt-Harry er en fiktiv rollefigur og medhjelper til Olsenbanden.
Dynamitt-Harry heter egentlig Harry Fransen og er bror til Benny Fransen i Olsenbanden. Han er glad i alkohol (som voksen) og hjelper Olsenbanden når noe trengs å bli sprengt. Hans forkjærlighet for alkohol skaper ofte problemer for ham selv og Olsenbanden. I filmen "Olsenbanden og Dynamitt-Harry går amok" fikk Harry dårlig samvittighet og ble tørrlagt etter at han i beruset tilstand forkludret Olsenbandens brekk på Colosseum kino og fikk Egon arrestert. Den edru Harry skapte imidlertid enda mer kludder på jobb, og først da Harry forsynte seg fra en øl-bil klarte han å konsentrere seg og redde Egon, som var innestengt i et fryserom. I filmen Olsenbanden og Data-Harry sprenger verdensbanken har Harry fått kallenavnet Data-Harry fordi han ved et tilfelle sovnet i en container som havnet i USA. Der tok han datautdannelse og benyttet det i sitt nye selskap da han kom tilbake til Norge. Kunnskapen ble brukt til å forsere sikkerhetssystemer og åpning av elektroniske pengeskap, og Kjell og Benny er ansatte i selskapet. I Olsenbanden jr., derimot, er han avhengig av lakris for å kunne sprenge. Som en kopi av alkoholstoppen til Harry som voksen slutter han med lakris i Olsenbanden jr. går under vann, selv om han flere ganger mener at "Nå hadde det gjort seg med litt lakris!".
British Council
British Council (opprinnelig British Council for Relations with Other Countries) er en britisk organisasjon som ble stiftet av den britiske staten i 1934. Formålet er å «skape vennligsinnet kunnskap og forståelse mellom det britiske folk og den store verden» («create friendly knowledge and understanding between the people of the UK and the wider world»). Organisasjonen har virksomhet i 100 land, blant annet i Norge.
Sammen med tilsvarende kulturinstitutt for andre språk – Goethe-Institut, Instituto Camões, Alliance française, Società Dante Alighieri og Instituto Cervantes – mottok instituttet i 2005 Fyrstinnen av Asturias' pris for kommunikasjon og humaniora.
Person (teologi)
Person (gresk prosopon) eller hypostase (gresk ὑπόστᾰσις (hypostasis)) er i kristen teologi et begrep som særlig brukes for å beskrive de tre bestanddelene i Treenigheten, det vil si Faderen, Sønnen og Den hellige ånd. Det heter at Treenigheten er «tre personer i ett vesen», og at man tror på «Én Gud i tre personer».
Enkelte kristne er forsiktige med å bruke dette begrepet, fordi det lett kan misforstås i og med at person normalt oppfattes som ensbetydende med (menneskelig) individ, noe som kan være vanskelig å forene med treenighetslæren dersom man ikke kjenner hele den teologiske utlegningen.
Begrepets opprinnelse
Det opprinnelige begrepet er det greske hypostasis (ὑπόστᾰσις). Grunnbetydningen av ordet er «det som står under». Aristoteles og nyplatonistene brukte det for å beskrive en indre realitet, eller en tings objektive virkelighet. Tidlige kristne forfattere brukte det i betydningen «værende» eller «substansiell realitet», til tider sammenfallende med ousia («værende», «essens»). Det ble brukt slik blant annet av Tatian og Origenes, samt i anathemaene som ble vedtatt ved konsilet i Nikea i 325. Begrepet ble også brukt i sammensetningen «hypostatisk union», den teologiske forklaringen på hvordan to realiteter eller naturer kan finnes i ett individ. Både i gammelgresk og nygresk kan det også brukes med betydningen «eksistens».
De kappadokiske fedre var sentrale i å klargjøre og standardisere terminologien. Formelen «tre personer i ett vesen» (tre hypostaser i en ousia) ble gjennom deres arbeid akseptert som den ortodokse treenighetsdoktrine. Vestlige teologer brukte noe tid på å akseptere dette, fordi hypostasis ble oversatt med substantia («substans»). De mistenkte derfor at den østlige læren var treteistisk, det vil si at den forkynte tre guder som virket i fellesskap, og ikke én gud som viste seg på tre forskjellige måter. Men fra midten av det 4. århundre hadde dette blitt klargjort, og begrepet var universelt akseptert.
I forhold til treenighetslæren blir hypostasis gjerne forstått med samme betydning som gresk prosopon. Dette ble oversatt til latin persona, hvilket er bakgrunnen for det norske begrepet.
Uruguay under Sommer-OL 1996
Uruguay under Sommer-OL 1996. Fjorten sportsutøvere (tolv menn og to kvinner) fra Uruguay deltok i åtte sporter (friidrett, judo, stuping, sykling, seiling, svømming, tennis og vektløfting) under Sommer-OL 1996 i Atlanta. De vant ingen medaljer.
Samad bey Mehmandarov
Samad bey Mehmandarov (født 16. oktober 1855 i Lankaran i Aserbajdsjan, død 12. februar 1931 i Baku i Aserbajdsjan) var en aserbajdsjansk generalsekretær for artilleri i den keiserlige russiske hæren og han tjenestegjorde som forsvarsminister for den demokratiske republikken Aserbajdsjan.
Bakgrunn og virke
Mehmandarov ble født inn i en aserbajdsjansk adelig familie og han ble uteksaminert fra den militære skolen i St. Petersburg i 1875.
I 1885 ble Mehmandarov utstasjonert sammen med sin artilleribrigade i Kaukasus, hvor han tjenestegjorde i nesten ni år. I 1894 ble Mehmandarov overført til Polen. Fire år senere ble kaptein Mehmandarov forfremmet til oberst og han utnevnt til kommandør av hans egen bataljon. Samme år ble Mehmandarov forflyttet igjen og han tok del i det russiske bidraget mot bokseropprøret i Kina i 1901.
Da den russisk-japanske krigen brøt ut i 1904, ble Mehmandarov utnevnt til kommandør av 7. artilleri-bataljon i det østlige Sibir. Mehmandarov ble tildelt utmerkelsen St. Georg av fjerde grad for hans militære prestasjoner under krigen mot japanerne. Etter kapitulasjonen av en festning ble hele den russiske garnisonen satt i japansk fangenskap. Da japanerne tillot fangede russiske offiserer å vende hjem i bytte mot å signere en forpliktelse om å ikke å kjempe mer mot Japan, nektet Mehmandarov å signere og han foretrakk å bli værende hos sine soldater i japansk fangenskap.
Mehmandarov ble senere løslatt fra fangenskap og returnerte til Russland og han fortsatte sin militære karriere. I 1910 ble Mehmandarov utnevnt til kommandør av 1. kaukasiske divisjon, i 1913 ble Mehmandarov utnevnt til kommandør av den russiske 21. infanteridivisjon, og han var fremdeles i denne posisjonen da den første verdenskrig brøt ut i 1914. Mehmandarov og hans kompani var involvert i noen av de tøffeste kampene mot tyske tropper og gjennom hele krigen hadde Mehmandarov og hans menn unngått å overgi seg til tyske soldater og deres artilleri.
Den 22. mars 1915 ble Mehmandarov forfremmet igjen og han ble dekorert med både britiske, franske, rumenske og russiske utmerkelser og medaljer for sine militære prestasjoner under den første verdenskrig.
Mehmandarov holdt stillingen som forsvarsminister i Aserbajdsjan frem til den russiske røde armé invaderte Aserbajdsjan i 1920. Etter fallet av aserbajdsjanske nasjonale myndigheter og etableringen av Sovjetunionen ble Mehmandarov arrestert, men ble løslatt fra fangenskap nesten to måneder senere. Mehmandarov underviste ved forskjellige militære skoler i Sovjetunionen og han var rådgiver for militæret frem til han ble pensjonert for godt i 1928.
Mehmandarov døde 12. februar 1931 i Aserbajdsjan, da han var 76 år gammel.
Provincia de Palena
Palena er en provins i den chilenske regionen Los Lagos. Provinshovedstaden er Chaitén. Provinsen dekker et areal på 15 301,9 km² og har 18 349 innbyggere (2017).
Kommuner i provinsen Palena
Provinsen består av fire kommuner:
«Eidsvold»
«Eidsvold» var et panserskip av Eidsvold-klassen. Skipet ble sjøsatt i 1900 og satt i tjeneste i 1901. Dampskipet ble sammen med søsterskipet «Norge» senket i Narvik under det tyske angrepet på Norge i 1940.
Stortinget vedtok i 1898 å anskaffe to panserskip i tillegg til «Tordenskjold» og «Harald Haarfagre» (Tordenskjold-klassen) som var levert i 1897. De ble sjøsatt i 1899 og døpt «Eidsvold» og «Norge». De fire skipene kostet til sammen 19 millioner kroner, noe som utgjorde en femdel av et års statsbudsjett.
Etter at Stortinget 7. juni 1905 vedtok å gå ut av unionen med Sverige, bevoktet panserskipene «Eidsvold» og «Norge» innseilingen til Kristianiafjorden i den spente situasjonen før Sverige gjennom Karlstadforhandlingene også aksepterte unionsoppløsningen.
Utviklingen gikk fort, og allerede i 1906 var «Eidsvold» og «Norge» blitt umoderne. I 1907 satte britenes HMS «Dreadnought» en ny standard for marinefartøyer.