cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Symfoni nr. 4 (Bruckner)
Anton Bruckners 'Symfoni nr. 4' i Ess-dur, WAB 104, er et av komponistens mest populære verk. Den ble skrevet i 1874 og revidert flere ganger gjennom 1888. Den ble dedikert til prins Konstantin av Hohenlohe-Schillingsfürst. Den ble urfremført i 1881 av dirigenten Hans Richter i Wien til stor anerkjennelse.
Symfoniens kallenavn Den romantiske ble brukt av komponisten selv. Dette var høydepunktet til den romantiske bevegelsen i kunsten, som blant annet speiles i operaene Lohengrin og Siegfried av Richard Wagner.
Ifølge Albert Speer ble symfonien fremført før Berlins fall, under en konsert den 12. april 1945. Speer valgte symfonien som et signal om at nazistene var i ferd med å tape krigen.
Format
Symfonien har fire satser. Bruckner reviderte symfonien flere ganger, og den finnes i tre hovedversjoner. Den første versjonen av 1874 skiller seg på flere måter fra de to andre, viktigst av alt den helt separate scherzo-satsen:
I. Allegro (Ess-dur)
II. Andante quasi allegretto (c-moll)
III. Scherzo: Sehr schnell (Veldig rask) (Ess-dur)
IV. Finale: (Allegro moderato) (Ess-dur)
Program
Det finnes bevis på at Bruckner hadde et program i tankene for den fjerde symfonien. I et brev til dirigent Hermann Levi av 8. desember 1884 skrev Bruckner: «I første sats etter en full natts søvn kunngjøres dagen av hornet, 2. sats sang, 3. sats jakttrio, musikalsk underholdning av jegerne i skogen.» Det er en lignende passasje i et brev fra komponisten til Paul Heyse av 22. desember 1890: «I første sats av den «romantiske» fjerde symfonien er hensikten å skildre hornet som forkynner dagen fra byens rådhus! Så går livet videre; i Gesangsperioden [det andre temaet] er temaet sangen til kjøttmeisen Zizipe. 2. sats: sang, bønn, serenade. 3.: jakt og i trioen hvordan et tønne-orgel spiller under middagsmåltid i skogen.
I tillegg til disse ledetrådene som kommer direkte fra Bruckner, kommuniserte musikkforskeren Theodor Helm en mer detaljert beretning, rapportert via komponistens medarbeider Bernhard Deubler: «Middelalderby — Daggry — Morgenkall fra bytårnene — portene åpnes — På stolte hester bryter ridderne ut i det fri, naturens magi omslutter dem – skogens sus – fuglesang – og slik utvikler det romantiske bildet seg videre...»
Versjoner
Bruckner-forskere anerkjenner for tiden tre versjoner av den fjerde symfonien:
Versjon I: 1874
Versjon II: 1878-1881
Versjon III: 1888
Minst syv autentiske versjoner og revisjoner av den fjerde symfonien er identifisert.
Instrumentering
Symfonien er orkestrert for ett par hver av tverrfløyter, oboer, klarinetter, fagott, med fire horn, tre trompeter, tre tromboner, pauker og strykere. Fra 1878-revisjonen og utover er en enkelt basstuba også innlemmet i instrumenteringen. Det publiserte partituret fra 1889 introduserer en del for tredjefløyte (som dobler for pikkoloen) og et par cymbaler.
Innspillinger
Den første kommersielle innspillingen av en del av symfonien var av scherzoen fra 1888-versjonen under Clemens Krauss med Wiener Philharmoniker i 1929. Den første kommersielle innspillingen av hele symfonien ble gjort av Karl Böhm med Staatskapelle Dresden i 1936, i Haas/1881-versjonen.
Versjonene som oftest er spilt inn er Haas- og Nowak-utgavene av partituret fra 1880. Enhver moderne innspilling som ikke spesifiserer dette kan trygt antas å være en av disse versjonene, mens tidlige LP-er og CD-versjoner av gamle innspillinger vanligvis er av Ferdinand Löwes 1888-utgave (for eksempel de av Wilhelm Furtwängler og Hans Knappertsbusch).
Den første innspillingen av den originale 1874-versjonen var av Kurt Wöss med Münchner Philharmoniker – live fra 1975. Den første studioinnspillingen av 1874-versjonen var av Eliahu Inbal med Frankfurt Radio Symphony (hr-Sinfonieorchester).
1878-versjonen har aldri blitt spilt inn i sin helhet, selv om Volksfest-finalen er spilt inn individuelt, for eksempel av Georg Tintner.
Under en sending av «BBC Radio 3: CD Review» i februar 2014, del av «Building a Library»-serien, valgte musikkritiker Stephen Johnson Günter Wands innspilling fra 1998 med Berlinfilharmonien, utgitt av RCA, som det beste tilgjengelige valget.
Florian Orth
Florian Orth (født 24. juli 1989) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i langdistanseløp.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 5 000 meter.
Bestefars hevn
Bestefars hevn er et musikkalbum med Prestestranda Vel Vel Vel, utgitt i 1993.
Fylkesvei 6188
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv361.
Hiskel Tewelde
Han representerte Eritrea under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 5 000 meter.
Øystein Sundes beste
Øystein Sundes beste er et samlealbum med Øystein Sunde, utgitt i 1977.
Vladimir Jabotinsky
Ze'ev (Vladimir) Jabotinsky (1880–1940) var en jødisk sionist og forfatter som er mest kjent for å være den ideologiske lederen for høyresiden av sionismen. Han var også stifteren, lederen og den ideologiske motivatoren for den jødiske terror-gruppen Irgun.
Hanne Hagerup
Hanne Børresen Hagerup (født 19. september 1984) er en norsk dramatiker og barnebokforfatter fra Fredrikstad som debuterte i 2005 med barneboken Skummelt.
Hun gikk på musikklinja på Greåker videregående skole. I 2004 kom hun inn på forfatterutdanningen i barne- og ungdomslitteratur. Hun er utdannet ved Den norske filmskolen.
Vladimir Jabotinsky
Tidlig liv
Jabotinsky ble født i Odessa, Ukraina av en jødiske middelklasse-familie og utdannet i russiske skoler. Hans talent for journalistikk ble tydelig da han kom i tenårene og publiserte sin første artikkel i en alder av 16 år i en avis i Odessa. Senere ble han sendt til Sveits og Italia for en russisk presse. Senere utdannet han seg til advokat. Han behersket både russisk, jiddisk og hebraisk skriftlig.
Hanne Hagerup
Hun har vært medforfatter på TV-serien Snøfall, har skrevet teaterstykket Arnardo før Arnardo sammen med faren Klaus Hagerup, familiemusikalen Den Hvite Dame for Fredriksten festning, Snøfall for Oslo Nye Teater sammen med Hilde Hagerup - og Jegertimen for Den Unge Scenen.
Vladimir Jabotinsky
Som sionist
Jabotinsky sluttet seg til zionist-bevegelsen etter Kisjinev-pogromene i 1903, og ble raskt ansett som en talentfull taler og intelligent oppvakt ungdom. Samme år startet han militsgruppen Jewish Self-Defense Organization, som bestod av unge jødiske menn som skulle beskytte andre jøder i Russland mot antisemittiske opptøyer. Han skapte kontrovers innad i det jødiske miljøet, og i denne perioden trakk han seg noe tilbake for å studere hebraisk. Han byttet så sitt russiske fornavn Vladimir til det hebraiske Ze'ev i en søken tilbake til sine jødiske røtter. Han ble deretter valgt til delegat for den sjette sionist-kongressen. I 1909 fikk han mye oppmerksomhet for sine verbale angrep overfor ledere i det jødiske samfunn på grunn av deres deltagelse i hundreårsmarkeringen for fødselen til den russiske forfatteren Nikolaj Gogol. Jabotinsky mente at Gogol var antisemitt og at de jødiske lederne som deltok i markeringen, derfor manglet selvrespekt.
Første verdenskrig
Under første verdenskrig unnfanget han ideen om å opprette en jødisk legion som kunne slåss sammen med britene mot osmanene som den gang kontrollerte Palestina. Sammen med Joseph Trumpeldor dannet han the Zion Mule Corps som besto av flere hundre jødiske menn, hovedsakelig av russisk opphav. Enheten deltok i slaget ved Gallipoli. Da enheten ble oppløst, reiste han til London hvor han forsøkte å få gjennomslag for etableringen av en jødisk enhet som skulle kjempe i Palestina som en del av den britiske hær. Først i 1917 gikk britene med på å sende jødiske enheter dit og etablerte Den jødiske legion. Jabotinsky kjempet så i 1918 mot tyrkerne i Jordan og endte opp med å bli dekorert for tapperhet da han under slaget ved Megiddo ledet Den jødiske legion over Jordanelven.
Etter at hans tid i den britiske hær var over, prøvde han å etablere jødiske militsgrupper i Palestina, men etter det palestinske opprøret i 1920 endte han opp med å bli arrestert av britene.
Splittelsen i den sionistiske bevegelse og følgene av hans filosofi
Under de jødiske innvandringsbølger til Palestina først på 1900-tallet ble den sionistiske bevegelse splittet i flere leirer. Den toneangivende retningen ble den sosialistiske sionismen, hvis kjente leder David Ben-Gurion ble Israels første statsminister i 1948. Men allerede i 1923 hadde Jabotinsky brutt med den sionistiske hovedorganisasjonen. Han var sterkt påvirket av polsk høyre-nasjonalisme og italiensk fascisme, og mente at den moderate sionismens forhandlingsstrategi ville føre til at jødene tapte kampen om et eget hjemland.
Jabotinsky var en sterk ideolog og original tenker. På to punkter skilte han seg avgjørende fra den sosialistiske sionismen i synet på hvordan drømmen om en jødisk nasjon skulle oppnås: For det første skulle Israels territorium omfatte både øst- og vestbredden av Jordanelven, altså hele mandatområdet Palestina. For det andre skulle det jødiske folks politiske suverenitet erklæres over hele området. Tankene om hvordan man skulle realisere drømmen om det såkalte stor-Israel, ble lansert i to artikler trykket i 1923 under tittelen «The Iron Wall» («Jernmuren»). Her beskriver han sin holdning til de araberne som bodde i mandatområdet som "høflig likegyldig". Han hevdet – i motsetning til sosialistiske sionister – at en frivillig, gjensidig overenskomst med disse araberne er en illusjon. «Ethvert stolt folk vil kjempe mot fremmede bosettere så lenge de ser muligheten av at de vil lykkes med dette.» Derfor mente han at sionistene står tilbake med to valgmuligheter: Enten å avblåse den jødiske bosettingen av Palestina, eller fortsette som om det ikke bor arabere der. Jabotinsky var imidlertid motstander av å deportere araberne. I stedet, mente han, måtte den gryende jødiske nasjon bygge opp en sterk militærmakt for å sikre den jødiske tilstedeværelsen i området. Dette ble selve grunnidéen i den revisjonistiske sionismen: Oppbyggingen av en ugjennomtrengelig «jernmur» av militær makt som den eneste måten å trygge det jødiske folks eksistens på.
Jabotinsky ble sterkt kritisert av moderate sionister for å ha utformet en amoralsk sionisme. Etterhvert ble imidlertid jernmur-strategien til en viss grad akseptert blant ledende Arbeiderparti-sionister (bl.a. David Ben-Gurion og Golda Meir). Jabotinsky så imidlertid ut til også moderere sin egen jernmur-tankegang gjennom å presisere at den ikke burde være noe endelig mål. Når jernmuren var ugjennomtrengelig, kunne tiden være kommet for forhandlinger med araberne med sikte på sameksistens.
Jabotinsky døde i 1940. Men hans sterke understrekning av maktbruk som både et middel og mål kom til å slå rot i israelsk høyrepolitikk.
Simultanoppvisning
En simultanoppvisning er et arrangement der en sterk sjakkspiller (gjerne en stormester) spiller flere partier samtidig mot flere spillere.
I vanlige simultanoppvisninger brukes det ikke sjakkur. Simultanspilleren går fra brett til brett i en fast rekkefølge. Vanligvis er brettene ordnet i en stor sirkel eller firkant. Motstanderne forventes å utføre trekket sitt når simultanspilleren kommer frem til brettet. Han/hun kan ta en kort tenkepause før trekket utføres, men for mange pauser vil føre til at simultanoppvisningen trekker ut i tid. Simultanoppvisninger arrangeres vanligvis med mange partier, ofte tjue eller flere.
Iblant har sterke spillere også gitt simultanoppvisninger i blindsjakk. Da ser ikke simultangiveren noen av brettene, men må holde orden på alle alle trekkene i partiene i hodet. Motstanderne har brett og brikker som vanlig, men trekkene kommuniseres verbalt til simultangiveren av en funksjonær.
Den ukrainsk-ortodokse kirke i Canada
Den ukrainsk-katolske kirke i Canada er en autonom ortodoks kirke i Canada, som er under den økumeniske patriarkens overhøyhet. Kirka består av tre eparkier (bispedømmer) og omfatter mesteparten av den ukrainske diasporaen i Canada. Kirkas leder er erkebiskopen av Winnipeg og metropolitten av Canada, Yurij Kalistchuk (siden 2010).
Kirkas tre eparkier er
I tillegg har den ukrainske autokefale ortodokse kirke utnevnt en egen biskop av Toronto, Ohio og hele Canada. Dette eparkiet er ikke i kommunion med den ukrainsk-ortodokse kirke i Canada.
Basketball under Middelhavslekene 2005
Basketball under Middelhavslekene 2005. Basketball var en av flere sporter under de femtende middelhavslekene som ble arrangert i Almería i Spania i perioden 24. juni til 3. juli 2005. Det var femtende gangen som basketball var med på programmet under middelhavslekene. Det var to turneringer, en for damer og en for menn. Tyrkia vant dameturneringen og Italia vant herreturneringen.
Den ukrainsk-ortodokse kirke i Canada
Historie
Etter forhandlinger med den ortodokse kirke i Konstantinopel aksepterte kirka i 1990 den økumeniske patriarkens overhøyhet. Kirka ble dermed en autonom delkirke i Konstaninopel-patriarkatet. Samtidig skifta den navn fra den ukrainske gresk-ortodokse kirke i Canada til den ukrainsk-ortodokse kirke i Canada. I motsetning til den ukrainske autokefale ortodokse kirke i hjemlandet Ukraina er den canadiske kirka dermed i kommunion med de øvrige ortodokse kirkene.
Så prøvær me åss litt på Ingri Bergman
Så prøvær me åss litt på Ingri Bergman er et musikkalbum med Prestestranda Vel Vel Vel, utgitt i 1995.
Før oljå kom
Før oljå kom er et musikkalbum med Ryfylke Visegruppe, utgitt i 1981. Dette er bandets første plateutgivelse.
Forlis (album)
Forlis er et musikkalbum med Ryfylke Visegruppe, utgitt i 1983.
Nærbilde av Øystein Sunde
Nærbilde av Øystein Sunde er et samlealbum gitt ut av Øystein Sunde i 1980."Nærbilde av Øystein Sunde" er en "hemmelig" utgivelse utgitt av Philips 7242 704 i 1980. Den ble kun utgitt på kassett og distribuert av Conrad Langaard AS.
Ryukyuspråk
Ryukyuspråk, også kalt hogen, er en språkfamilie bestående av seks språk som blir snakket på Ryukyuøyene, en øygruppe som strekker seg fra Taiwan til Japan. Ryukyuspråkene utgjør sammen med japansk en større språkfamilie, som betegnes som japoniske språk. Avstanden mellom ryukyuspråkene og japansk er større enn f.eks. avstanden mellom tysk og engelsk.
Språk
Det er en del uenighet om den interne klassifiseringen av ryukyuspråkene. De er alle relativt nær hverandre, og talere av de mindre språkene kan også snakke okinawa. Etter at Japan annekterte Ryukyuøyene i 1879, har det pågått en sterk assimileringspolitikk fra Japans side. På øya Okinawa er det svært sjeldent at barn lærer annet enn japansk, og selv om okinawa er det største av språkene, har det få talere under 20 år. Også de andre språkene har få unge morsmålstalere.
Sequel to the Diamond from the Sky
Sequel to the Diamond from the Sky er en amerikansk stumfilm-føljetong fra 1916, regissert av Edward Sloman. Føljetongen består av fire filmer, som er antatt tapt.
Finlands økonomiske regioner
Finlands økonomiske regioner (svensk: ekonomisk region, finsk: seutukunta) er sammenslutninger av kommuner innenfor et landskap. Hvert landskap består av en eller flere økonomiske regioner. Det er i alt 70 økonomiske regioner i Finland (2011). I EUs klassifiseringssystem for understatlige enheter svarer de økonomiske regionene til nivå LAU1.
En økonomisk region består av kommuner som danner en funksjonell enhet. Regionene er dannet for å fremme interkommunalt samarbeid og for å organisere støtteordninger for kommuner med felles utfordringer. Graden av samarbeid i de økonomiske regionene varier fra region til region. Typiske samarbeidsområder er næringspolitikk, kommunale tjenester og arealutnyttelse.
Inndelingen i økonomiske regioner bestemmes av innenriksministeriet i samråd med angjeldende kommuner og landskap. På Åland bestemmes inndelingen av landskapsregjeringen. Inndelingen i økonomiske regioner ble innført i 1994. Siden den gang er antall økonomiske regioner blitt redusert fra 88 til 70.
To på rømmen
Filmen er den 50. i rekken av Disneys klassikere.
Finlands økonomiske regioner
De økonomiske regionene
Nedenfor følger en liste over Finlands økonomiske regioner per 1. januar 2012. I tabellen er oppført de svenske og finske navneformene som benyttes i listene fra Finlands Statistikcentral. Utover disse navnene er det i tråd med faktisk navnebruk oppført egne svenske og finske navn for fire økonomiske regioner. For to regioner benyttes svenske navneformer som avviker fra Statistikcentralens. Medlemskommunene i hver enkelt økonomiske region fremgår av Statistikcentralens liste fra 2009 og endringsoversiktene fra 2010 og 2011.
The Secret of the Swamp
The Secret of the Swamp er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Lynn Reynolds.
To på rømmen
Den ble godt mottatt av anmelderne og ble en stor publikumsuksess.
The Secret of the Swamp
Handling
Chet Wells, sammen med moren sin, leier et stykke eiendom av diakon Todd med det formål å demonstrere Chets ideer om mer vitenskapelig jordbruk. Major Burke og datteren hans, Emily, bor i nærheten og blir Chets nye naboer. Emily er allerede forlovet med en annen velstående ung mann fra det samme nabolaget. Men hun tilbringer også mer tid sammen med Chet, med det resultat at de blir mer og mer glade i hverandre. Men Chet klarer ikke å få gården til å bli lønnsom nok, så når diakon Todd krever husleie kan ikke den unge mannen betale alle pengene han skylder.
To på rømmen
Popularitet og økonomi
To på rømmen ble en stor suksess. Den innbrakte $591,8 millioner på verdensbasis, hvorav $200,8 millioner i USA, $41,4 millioner i Tyskland og $4,3 millioner i Norge. I tillegg innbrakte den $245,5 millioner på DVD-salg i USA. Ifølge The Numbers havnet den på 8. plass over de mest innbringende kinofilmene på verdensbasis i 2010 og på 10. plass i USA.
Music of the Night
Music of the Night er et musikkalbum av Jan Werner Danielsen, utgitt i 1998.
The Secret of the Swamp
Handling
Under en konfrontasjon mellom Chet og Todd reiser Mrs. Wells seg plutselig fra sengen hennes. Men den spente samtalen mellom Todd, byens sheriff og Chet gir henne et slikt sjokk at hun faller på gulvet og dør snart av skadene. Chet sverger å ta hevn på diakon Todd, som han gir skylden for å ha fremskyndet morens dødsfall. Til slutt tvunget til å forlate den nye gården deres, selger Chet løsøret sitt før han reiser sin vei - og søker lykken andre steder.
To på rømmen
Popularitet og økonomi
Produksjonskostnadene var på $260 millioner, noe som gjorde den til den dyreste animasjonsfilmen til da.
The Secret of the Swamp
Handling
Diakon Todd flytter deretter inn i huset Chet har forlatt, men det oppstår snart et fiendskap mellom major Burke og den gamle diakonen. Majoren oppdager blant annet at diakonen har sluppet kuene sine inn på majorens korn, noe som har forårsaket store skader. Men Todd forsvinner kort tid senere, samme kvelden som Chet plutselig kommer tilbake. Chet blir derfor anklaget for å ha stått bak Todds forsvinning, selv om det etter hvert viser seg at det majoren var den egentlige ansvarlige for dødsfallet.
To på rømmen
Anmelderne
Den ble godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 89 % på Rotten Tomatoes.
Også de norske filmkritikerne gav den gode anmeldelser.
Priser
Den vant en Grammy for sangen "I See the Light".
Viktoria Kovaltsjuk
Viktoria Kovaltsjuk (født 26. januar 1954 i Kovel i Den ukrainske sosialistiske sovjetrepublikk i Sovjetunionen, død 4. april 2021 i Lviv) var en ukrainsk grafisk kunstner, illustratør, designer og forfatter.
Bakgrunn
Kovaltsjuk var datter av en offentlig tjenestemann og en lege. Fra barndommen av var hun interessert i maling og skriving. Hun var med i en rekke kunstklubber og gikk på kveldsskole for kunst. I skoletiden deltok hun i regionale og nasjonale litterære konkurranser. Hun skrev en rekke eventyr og noveller, og publiserte artikler om kunst og samfunn i ukrainske aviser. I årene 1972-1978 studerte hun ved Det ukrainske polygrafiske institutt.
Karriere
Etter eksamen ble hun leder av avdelingen for bokdesign ved Det ukrainske polygrafiske institutt, og var leder for design ved forlaget Den høyeste skole, og designredaktør for forlaget Bricklager, og foreleser ved Det ukrainske designakademi.
Kovaltsjuk var uavhengig kunstner som malte og illustrerte bøker. Hun illustrerte over 200 bøker av mange sjangre, blant dem over 30 for barn.
Ett av de ypperste verkene er ABC, om alfabetet, som ble prisbelønnet i år 2000. En annen, Ukrainske folkedrakter (2001), inneholder etnografisk forskning fra hennes side, og var et prosjekt som strakk seg over fire år, fra 1990 til 1994. En bok som ble oversatt til engelsk kom ut som The Golden Penguin i 2004 og ble presentert på Covent Garden i London. Skuespillere fra Covent Garden Theatre utkledd som bokens skikkelser opptrådte.
Hun vant en rekke priser i Ukraina, Russland og Moldova. Hennes malerier ble utstilt i Lviv, Kyiv, Koktebel, Moskva og Volgograd. I 1999 produserte Lviv Statstelevisjon filmen Viktoria Kovaltsjuks poetiske teater, regissert av Jevgenij Bondarenko.
Hun døde avcovid-19 i Lviv den 4. april 2021.
Benik Afobe
Benik Tunani Afobe (født 12. februar 1993) er en engelsk-kongolesisk fotballspiller som spiller for den emiratarabiske klubben Hatta Club.
Han signerte en kontrakt med Arsenal i februar 2010. Nå har spilt for Englands U21-landslag siden 2012. Afobe har tidligere vært på utlån hos Huddersfield Town, Reading, Bolton Wanderers, Millwall, Sheffield Wednesday og Milton Keynes Dons.
Afobe ble solgt fra Arsenal FC til Wolverhampton Wanderers FC i januar 2015.
Sotmøll
Sotmøll (Lypusidae) er en gruppe av sommerfugler som bare inneholder to kjente arter, som begge blir plassert i slekten Lypusa. Den ene av dem finnes i Europa, også i Norge. Deres systematiske plassering er usikker, men det er vanlig å regne dem til overfamilien Tineoidea.
Utseende (Lypusa maurella)
Middelsstor (vingespenn 13 – 16 mm), ensfarget mørkegrå til svart, ganske kraftig bygd møll. Hodet er forholdsvis lite, kledt med oppstående hår, antennene er perlekjede-formede og omtrent 2/3 av forvingelengden. Vingene er forholdsvis brede og avrundede, ytterst med lange hårfrynser. I tillegg til nedliggende skjell har de noen oppstående, hårlignende, slik at vingene får et "rufsete" utseende. Beina er middels lange, tett hårkledte.
Levevis
Lypusa maurella er nokså vanlig i heilandskaper over det meste av Norge, men det er få funn fra Vestlandet. Det er litt uklart hva larven lever av. Noen kilder mener den spiser på krekling (Empetrum spp.), andre at den lever av lav.
Eksterne lenker
Lypusa maurella, fra Sveriges Fjärilar:
Dušan Oršula
Dušan Oršula (født 23. august 1979) er en slovakisk tidligere skihopper fra Brezno som representerte LKS Dukla Banska Bystrica. Han konkurrerte internasjonalt i årene 1993-2003.
Plasseringer i junior-VM:
The Serenade
The Serenade er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Will Louis.
Tor Gunnar Hagbø
Tor Gunnar Hagbø (født 1960) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte hele seniorkarrieren for.
Som sentral midtbanespiller og kaptein på Moldes juniorlag ble han juniornorgesmester i 1978. Hagbø og Jo Nesbø scoret lagets to mål da ble beseiret med 2-1 i finalen.
Med mer enn 300 seniorkamper spilt for Molde, la Hagbø opp som spiller etter 1990-sesongen for å bli trener for Moldes juniorlag. Han var i mange år oppmann for Molde.
Hans far Gunnar, bror Roger og sønn Simen har alle spilt for Molde.
The Selfish Woman
Handling
En ung og flittig ingeniør, Tom Morley, bygger en jernbane gjennom Imperial Valley. Men Toms far ønsker seg også denne stillingen, og forsøker å overtale sønnen sin til å gi opp alt arbeidet - men Tom nekter. Tom begynner deretter et forhold til Alice Hale, som utelukkende gifter seg med Tom for å bringe mer prestisje til hennes egen familie.
Petroleumsfrie områder
Petroleumsfrie områder (PFO) (også referert til som petroleumsfrie soner eller petroleumsfrie fiskeriområder) er et begrep som ble lansert i en rapport fra Natur og Ungdom i 2000. Siden den gang har begrepet festet seg i offentligheten. Utgangspunktet er å gi sårbare havområder et juridisk vern mot petroleumsutvinning. Forskjellen på petroleumsfrie områder og tradisjonelle former for naturvern, er at petroleumsfrie områder åpner for bruk av områdene til fornybar energiproduksjon eller utnyttelse av andre fornybare ressurser som fisk.
Sierra County (New Mexico)
Sierra County er et fylke i den amerikanske delstaten New Mexico. Det ligger i de sørøstlige delene av staten og det grenser mot Catron County i nordvest, Socorro County i nord, Lincoln County i nordøst, Otero County i øst, Doña Ana County og Luna County i sør og mot Grant County i vest.
The Selfish Woman
Handling
Til å begynne med er Alice veldig negativt ovenfor Toms arbeid med jernbanen. Men Tom overbeviser henne snart, og de arbeider etter hvert sammen for å beseire alle motstanderne deres som planlegger å ødelegge Toms arbeid.
Sierra County (New Mexico)
Sierra Countys totale areal er 10 972 km² hvorav 145 km² er vann. I 2000 hadde fylket 13 270 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Truth or Consequences som også er fylkets største by.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2011
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2011 var en norsk fotballturnering. Det var det 106. norgesmesterskapet i fotball. Aalesund ble norgesmestere etter å ha vunnet 2-1 mot Brann i finalen.
Runder
Norgesmesterskapet i 2011 ble i utgangspunktet spilt på følgende datoer :
Lagene som spiller i Tippeligaen, Adeccoligaen og Fair Play ligaen deltok først fra første ordinære runde.
1. kvalifiseringsrunde
Det var 196 lag i første kvalifiseringsrunde. Vinnende lag i hver kamp avanserte til den andre kvalifiseringsrunden. Kampene skulle spilles 6. april kl. 18:00, men kunne imidlertid avvikles på et tidligere tidspunkt dersom klubbene ble enige om det. Det ble derfor spilt kamper fra 28. mars til og med 6. april:
2. kvalifiseringsrunde
Det var 98 lag i andre kvalifiseringsrunde. Vinnende lag i hver kamp avanserte til første ordinære runde. Kampene skulle i utgangspunktet spilles 13. april kl. 18.00, men kunne imidlertid avvikles på et tidligere tidspunkt dersom klubbene ble enige om det. Det ble derfor spilt kamper fra 11.–13. april. Stjørdals-Blink og Alvdal fikk walk over denne runden, grunnet Manglerud Star Toppfotballs konkurs.
1. runde
Det var 128 lag i første runde. Lagene fra Tippeligaen, Adeccoligaen og Fair Play-ligaen kom inn i denne runden. Brodd - Sandnes Ulf ble spilt 30. april og Drøbak/Frogn - Kvik Halden ble spilt 2. mai, mens de øvrige kampene ble spilt søndag 1. mai.
2. runde
Det var 64 lag i andre runde og kampene ble spilt 11. og 12. mai kl. 18.00. var eneste lag fra Eliteserien som røk ut denne runden med 1-2 mot.
3. runde
Det var 32 lag i tredje runde og kampene ble spilt 25. og 26. mai kl. 18.00.
Av de 15 gjenværende Tippeligalagene var det bare Stabæk som røk ut av cupen i denne runden, etter 1–3 borte mot Adeccoligalaget Hønefoss. Det andre Adeccoligalaget, og siste ikke-Tippeligalaget, som avanserte til 4. runde var Alta, som gikk videre på straffesparkkonkurranse etter 120 målløse minutter mot Ranheim. Lillestrøm klarte heller ikke å score i hverken ordinær tid eller ekstraomgangene, og trengte også straffer for å slå Sandefjord.
Tre andre Tippeligalag trengte ekstraomganger for å komme videre til 4. runde. Rosenborg lå under både 0–1 og 1–2 før Byåsen fikk en mann utvist og Mushaga Bakenga reddet ekstraomganger to minutter på overtid. Bakenga scoret to mål til i ekstraomgangene og Rosenborg vant til slutt 6–3. Aalesund reddet også avansement på overtid, etter at Daniel Arnefjord utlignet til 1–1 fem minutter på overtid i ordinær tid, før Michael Barrantes avgjorde kampen i det 120. minutt. Odd Grenland ble det siste Tippeligalaget som gikk videre etter ekstraomganger da de slo Kongsvinger 2–1 på Gjemselund Stadion.
Molde sto for rundens største seier da de slo 2.-divisjonslaget Tiller 7–1 i Trondheim. Overraskelseslaget Kjelsås, som slo ut Vålerenga i forrige runde, måtte gi tapt for et annet Tippeligalag da Tom Erik Breive ga Sarpsborg 08 2–1, tre minutter før slutt, på Grefsen Stadion.
4. runde
Det var 16 lag i fjerde runde, som ble spilt 22. juni.
Bowls under Middelhavslekene 2005
Bowls under Middelhavslekene 2005. Bowls var en av flere sporter under de femtende middelhavslekene som ble arrangert i Almería i Spania i perioden 24. juni til 3. juli 2005. Det var tredje gangen som bowls var med på programmet under middelhavslekene. Det var fem øvelser, tre for menn og to for kvinner. Det var første gangen kvinner deltok i bowls i middelhavslekene. Frankrike ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Italia og Tunisia med en hver.
Ras Laffan kraftverk
Ras Laffan kraftverk er et varmekraftverk bestående av to integrerte enheter (A-B), og ligger i Ras Laffan om lag 80 km nord for Doha i Qatar. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 781 MW. Anlegget er det største i landet målt etter installert effekt. Brenselkilden er primært naturgass og alle blokker har kogenerasjon. Anlegget kan således levere industrivarme etter behov.
Operatør er AES og Q-Power, og anlegget ble utbygd 2004–2008. Teknologien er levert av Doosan og Siemens.
De to enhetene ved kraftverket er:
Parelius Mentsen
Parelius Meyer Mentsen (født 1. oktober 1902 i Ballangen, død 22. april 1985) var en norsk fagforeningsmann. Han var leder for Landsorganisasjonen (LO) i perioden 1965 til 1969.
Mentsen var utlært tømmermann og ble etter hvert formann og oppsynsmann i faget. I 1936 ble han sekretær for samorganisasjonen i Finnmark. Han ble sekretær i LO i 1946. Etter det avanserte han til nestformann og til slutt formann. Han hadde også flere verv, blant annet var han medlem av Rikslønnsnemnda, med i styret for Sør-Varanger, i rådet for Distriktenes utbyggingsfond og Statens likelønnsråd. Han var med i styret for AOF i 14 år. Han hadde også styreverv i Arbeiderbladet, Folk og Forsvar og satt to perioder i Arbeidsretten (sistnevnte etter nådd pensjonsalder).
Under krigen deltok han i illegalt arbeid og ble arrestert en gang, men ble sluppet fri etter kort tid.
Skostørrelser
En skostørrelse er en indikasjon på hvordan en sko skal passe på en person. Det internasjonale systemet heter mondopoint hvor størrelsen fås ved å måle fotlengden i millimeter.
I tillegg til mondopoint finnes det mange andre forskjellige systemer som brukes rundtom i verden hvor lengden på foten måles i millimeter, centimeter eller tommer og deretter konverteres til et nytt tall, eksempelvis eurosystemet i Europa, samt de amerikanske og britiske systemene. I noen land brukes det forskjellige system for skostørrelser til for eksempel menn, kvinner, barn, sports- og sikkerhetssko. Det kan være vanskelig å konvertere nøyaktig mellom de ulike systemene, og det kan i tillegg være en del variasjon mellom produsenter hvilket medfører at sko i praksis bør prøves før de blir kjøpt.
I noen systemer angis det også forskjellige størrelser basert på bredden til foten, enten med breddemål (i millimeter, som på mondopoint) eller ved konvertering til tall og bokstaver.
Måling
Skostørrelser bør ideelt sett ikke måles tidlig på morgenen ettersom foten blir noe tykkere gjennom dagen på grunn av tyngdekraft, varme og aktivitet.
Forenklet konverteringstabell
Omregning mellom systemene er ikke standardisert. Ulike produsenter kan ha forskjellige målemetoder selv om størrelsene oppgis i samme system, produksjonsmetoder kan spille inn og konvertering av størrelser kan skje på forskjellige måter i ulike land. For eksempel kan en og samme sko bli solgt som forskjellige størrelser i Frankrike og Tyskland, selv om begge landene bruker det europeiske systemet. Tabellen nedenfor er derfor bare å betrakte som en pekepinn på størrelser.
Mondo - det internasjonale systemet
I det internasjonale mondopoint-systemet (Mondo eller INT) angis størrelser i henhold til fotens lengde i millimeter (f.eks. «280» for en 280 mm lang fot), eventuelt supplert med fotens bredde (f.eks. «280/110») målt mellom det første og femte metatarsofalangealleddet (leddet som forbinder mellomfoten og de innerste tåbena). Dette er de to leddene som «stikker ut mest» på sidene av foten. Fotens omkrets kan også angis, og måles da mellom de samme punktene som bredden. Mondopoint er det eneste systemet for skostørrelser som har muligheten for å ta med fotens bredde og omkrets.
Standard lengdeintervaller i Mondo er definert med 5 mm mellomrom for fritidssko og 7.5 mm intervall for vernesko. Det kan da i teorien bli enklere å finne sko som passer for flere brukere. Til sammenligning har det nåværende EUR-systemet intervaller på ca. 6.67 mm, og det nåværende britiske systemet intervaller på ca. 8.46 mm. Som eksempel tilsvarer 38 og 41 EUR henholdsvis 240 og 260 Mondo.
I mondopointsystemet måler man opp lengden på selve foten. I realiteten vil lengden på innsiden av skoen (skolesten) være noe lengre enn foten for at skoen skal ha passelig romslighet. I andre størrelsessystemer er denne ekstra romsligheten typisk mellom 13 til 17 mm, men ikke formelt definert. I mondopointsystemet er lesten definert som 15 mm lengre enn foten. En bruker skal ikke behøve å tenke på dette: Lengden av foten er størrelsen.
Mondo har blitt tatt i bruk i Kina, Russland, Japan, Taiwan og Sør-Korea, samt av NATO.
Europeiske skostørrelser
I de fleste europeiske land oppgis skostørrelser som fotlengden oppgitt i Paris Point (pp, ofte kalt «EUR») som er en lengdeenhet definert som 2/3 cm ≈ 6,67 mm. Eurostørrelsene måles på lesten, ikke fra hel til tå, så man må typisk legge til 2 til 21⁄2 parispunkter.
En fotlengde på 255 mm vil dermed tilsvare cirka størrelse EUR 40:
(eller størrelse 255 i det moderne mondopoint-systemet)
Ras Abu Fontas kraftverk
Ras Abu Fontas kraftverk er et varmekraftverk i Ras Abu Fontas i Qatar. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 120 MW fordelt på 5 x 125 MW blokker (B1) fra 1996, og 3 x 165 blokker (B2) fra 2004. Anlegget er det nest største i landet målt etter installert effekt. Brenselkilden er naturgass og råolje. Hver enhet kan omdanne 6,6 millioner gallon sjøvann til ferskvann per dag, slik at totalkapasiteten er 125 millioner liter vann per døgn.
Operatør er Q-Power, og anlegget ble utbygd 1995–2004. Teknologien er levert av ABB.
Terrorangrepet i Bu Mohammed 17. april 2008
'''Terrorangrepet i Bu Mohammed 17. april 2008''' skjedde da en selvmordsbomber sprengte seg selv i luften i et begravelsesfølge i landsbyen Bu Mohammed i Diyala-provinsen, nær Baquba, Irak.
Bakgrunn
Provinsen Diyala, der Baquba ligger, har de seneste månedene i 2007 og 2008, sett flere harde kamper mellom irakiske sikkerhetsstyrker, amerikanske militære og sunnimuslimske opprørere, inklusive al-Qaida. Al-Qaida skal også ha forflyttet sin aktivitet til Diyala-provinsen etter å ha blitt jaget vekk fra Bagdad og Anbar-provinsen lenger vest i landet.
Angrepet
En gruppe med mennesker hadde samlet seg for å kondolere de etterlatte etter to nylig døde medlemmer av en lokal gruppe som hadde vært med på å slåss mot al-Qaida i Irak. Ifølge enkelte meldinger var de to avdøde sønnene til den lokale sjeiken i landsbyen Bu Mohammed som forsvant og ble funnet drept.
Skader
Mellom 30 og 60 ble meldt drept i angrepet, mens antallet skadde ikke var kjent.
Ansvar
Ingen tok på seg ansvaret for angrepet, men al-Qaida får ofte skylden for terrorangrep mot begravelser i Irak.
Den ukrainsk-ortodokse diasporakirke
Den ukrainsk-ortodokse diasporakirke eller den ukrainsk-ortodokse kirke i Vest-Europa og Australia er en autonom ortodoks kirke i Vest-Europa, Australia og New Zealand, som er under den økumeniske patriarkens overhøyhet. Kirka består av to eparkier (bispedømmer) og omfatter en stor del av den ukrainske diasporaen utenfor Amerika.
Siden 1972 har det vært metropolittene av den ukrainsk-ortodokse kirke i USA som samtidig har fungert som primaser av den ukrainsk-ortodokse diasporakirke, selv om disse har sitt sete i USA. Kirkas egentlige biskoper har setet i Europa. For tida har kirka bare én biskop, Ioan Derewianka, med sete i Genk (Belgia). Han er siden 1998 erkeepark av London og Vest-Europa og siden 2000 også erkeepark av Australia og New Zealand, dvs. han innehar kirkas to bispetitler i personalunion. Kirka har ti menigheter i Australia, åtte i Storbritannia, åtte i Tyskland, to i Belgia, to i Frankrike og én i New Zealand.
Kirka ble grunnlagt etter andre verdenskrig av biskoper i den ukrainske autokefale ortodokse kirke, som hadde måttet forlate Sovjetunionen og fått asyl i Vest-Tyskland. Herfra spredte den ukrainske diasporaen seg etter hvert til andre verdensdeler. I USA og Canada ble det bygd opp egne diasporakirker (den ukrainsk-ortodokse kirke i Canada og den ukrainsk-ortodokse kirke i USA). Den ukrainsk-ortodokse diasporakirke bestod i starten av to bispedømmer, et eparki for Tyskland (leda av Nikanor Abromovytsj) og et for Frankrike, Storbritannia og Australia (leda av Polikarp Sikorskyj). Bispedømmenes avgrensning har blitt endra noe i løpet av tida. I 1995 tok den økumeniske patriark Bartholomeos I kirka under sin overhøyhet, slik at den nå er i kommunion med de øvrige ortodokse kirkene.
Kirka omtaler seg delvis fremdeles selv som den ukrainske autokefale ortodokse diasporakirke. Gjennom å akseptere den økumeniske patriarkens overhøyhet, har den derimot – i hvert fall midlertidig – gitt avkall på sitt krav om autokefali.
Johannes Margido Jønland
Johannes Margido Jønland (født 13. januar 1901 i Hølonda i Sør-Trøndelag, død 8. mars 1985 på Nøtterøy) var en norsk sivilingeniør, rutebileier og NS-politiker.
Ingeniør og rutebileier
Jønland var utdannet sivilingeniør i maskin fra Norges tekniske høgskole i 1934. Hans svigerfar Amandus Augustin (1873–1936) hadde allerede i 1922 startet en bilrute på Nøtterøy, og datteren Alfhild Helene tok samme år førerkort og ble landets første kvinnelige rutebilsjåfør. I 1940 startet Jønland og svigermoren (svigerfaren døde i 1936) rutebilvirksomhet under navnet Augustin og Jønland. I 1938 opprettet selskapet fast ferjetrafikk mellom Veierland og Tenvik på Nøtterøy. Johannes Jønland var også med på å etablere A/L Øybuss i 1941.
2. verdenskrig
Før krigen var han løytnant i kystartilleriet. 9. april 1940 ledet han luftvernkompaniet på Oscarsborg festning og hevdet at de klarte å skyte ned tre tyske fly. I mai 1940 ble han dimittert og gikk over til det sivile luftvern. Han søkte om medlemskap i Nasjonal Samling og tjenestegjorde deretter i Arbeidstjenesten.
I august 1941 ble han utnevnt til ordfører på Nøtterøy av okkupasjonsmyndighetene.
Sommeren 1942 fikk Jønland indikasjoner på at han ikke lenger var ønsket som ordfører av NS-styresmaktene. I desember ble han erstattet av Olaf Frich. Jønland ble arrestert av tyskerne 16. august 1943 og sammen med over 1000 andre offiserer sendt til fangeleiren Schildberg i Polen. Senere ble han overført til Luckenwalde, der han satt frem til freden.
Landssvikoppgjøret
I landssvikoppgjøret ble Jønland dømt og fikk en bot på 10 000 korner samt 15 000 i inndragning. Han ble også fradømt sine statsborgerlige rettigheter for 10 år. Etter ankesak ble vedtaket om fradømmelse av statsborgerlig rettigheter opphevet, mens inndragning og bot ble opprettholdt.
Henry (film)
Henry (originaltittel Henry: Portrait of a Serial Killer) er en amerikansk psykologisk thriller og skrekkfilm fra 1986, regissert av John McNaughton. Michael Rooker har tittelrollen som Henry, Tom Towles spiller Otis, Henrys fengselskamerat, og Tracy Arnold spiller Becky, Otis sin søster. Filmen er løst basert på livet til seriemorderen Henry Lee Lucas, og rollefiguren Otis er basert på Ottis Toole.
Innspillingen av Henry foregikk i 1985, men det ble ikke funnet noen distributør. Filmen hadde verdenspremière på filmfestivalen i Chicago, og ble vist på noen filmfestivaler i løpet av 1980-årene. I løpet av disse årene fikk filmen et kontroversielt rykte om å være særdeles voldelig, og den ble gitt den strengeste aldersgrensen i USA når den endelig ble utgitt på kinoer der i 1990. Filmen fikk ikke kinoutgivelse i Norge.
Filmen fikk god kritikk, og har 88 % på Rotten Tomatoes.
Handling
Henry er en psykopat som myrder en rekke mennesker – både menn, kvinner og barn – samtidig som han reiser over hele Amerika. Han migrerer til Chicago, hvor han stopper på et spisested, spiser middag, og senere myrder de eldre innehaverne av en alkohol-utsalg. Otis, Henrys kamerat i fengselet, henter søsteren Becky ved O’Hare internasjonale lufthavn, og bringer henne tilbake til leiligheten han deler sammen med Henry. Senere samme kveld spør Becky ham om drapet på moren hans, forbrytelsen som gjorde at han havnet i fengsel. Henry forteller henne at han knivstakk moren sin fordi hun hadde misbrukt og ydmyket ham da han var barn, og hun hadde ofte sex foran ham (noe som motsier hans andre uttalelser, hvor han påstår å ha skutt henne eller drept henne med et balltre)
Becky avslører at faren hennes voldtok henne som tenåring. Henry avslører at han er forstyrret av seksuell vold mot kvinner, og danner et tilsynelatende beskyttende bånd med Becky. Becky indikerer også en romantisk interesse for Henry. En kveld får Henry og Otis tak i to prostituerte, som Henry myrder ved å knekke nakken deres. Otis blir sjokkert og forstyrret, og konfronterer Henry angående hans morderiske livsstil. Otis bekymrer seg for at politiet kan oppdage dem, men Henry forsikrer ham om at alt kommer til å ordne seg.
Henry råder Otis til å bruke forskjellige modus operandi for hvert drap, slik at politiet ikke vil koble dem til én enkelt gjerningsperson. Han forklarer også viktigheten av å hele tiden være på farten; Når politiet innser at de faktisk er på jakt etter en seriemorder, kan Henry være borte for lengst. Henry sier at han derfor burde forlate Chicago snart. Men Henry oppdager Otis som forsøker å voldta og kvele Becky, og det blir en slåsskamp hvor han dreper Otis. Henry og Becky dumper deretter Otis sine kroppsdeler i en elv, og så forsøker de å forlate byen.
Lucille La Verne
Lucille La Verne (født Lucille Laverne Mitchum 7. november 1872 i Nashville i Tennessee, død 4. mars 1945 i Culver City i California) var en amerikansk skuespiller som ble kjent for å spille ondskapsfulle, sarkastiske og hevngjerrige filmroller. Hun hadde også utmerket seg på scenen. La Verne er best kjent for å ha gitt stemmen til den første Disney-skurken, den onde dronningen, i Walt Disneys første animerte langfilm Snehvit og de syv dvergene (1937).
Country Strong
Country Strong er en amerikansk dramafilm skrevet og regissert av Shana Feste. Filmen handler om den oppdiktede countrysangeren Kelly Canter, spilt av Gwyneth Paltrow. I de andre hovedrollene finner vi Tim McGraw, Garrett Hedlund og Leighton Meester.
Handling
Filmen følger den unge countrymusikeren Beau Hutton (Garrett Hedlund), som blir kjent med den falmede stjernen Kelly Canter (Gwyneth Paltrow). Sammen drar de på turne for å få karrieren hennes på rett kjøl, ledet av Kellys mann og manager, James Canter (Tim McGraw). Med på turneen er også en tidligere skjønnhetsdronning som nå har blitt musiker, Chiles Stanton (Leighton Meester). Personlige forhold oppstår og blir satt på prøve under hele turneen, en turné som Kelly gang på gang ødelegger på grunn av sin selvdestruktive personlighet, som hun må overvinne om det skal bli noen suksess.
Mottagelse
Filmen har generelt fått dårlige kritikere, og har en rating på 19% på Rotten Tomatoes, med snittkarakter 4,5 av 10. På IMDb har filmen et foreløpig snitt på 5,8 av 10 mulige.
Sangen «Coming Home», fremført av Paltrow, ble nominert både til Golden Globe og Oscar for beste sang.
Jørn-Bjørn Fuller-Gee
Jørn-Bjørn James Huvestad Fuller-Gee (født 2. juni 1980 i Cape Town, Sør-Afrika) er en norsk skuespiller.
Fuller-Gee vokste opp i Arendal, og begynte som syvåring i barneteateret i Arendal Dramatiske Selskab.
Etter videregående skole i Norge og Canada, studerte han ved Paul McCartneys prestisjefylte akademi Liverpool Institute for Performing Arts (LIPA) fra 2000 til 2004.
Han har jobbet ved teatre i England og turnert i 15 land. Han var ansatt i skuespillerensemblet ved Hålogaland Teater fra 2005 til 2011, der han blant annet spilte i enmannsforestillingen Dr. Jekyll og Mr. Hyde i 2008. Fra 2011 til 2017 var han ansatt som skuespiller ved Agder Teater Kilden. I 2017 vendte han tilbake til Hålogaland Teater.
Fuller-Gee har medvirket i flere spillefilmer, kortfilmer og fjernsynsproduksjoner, blant annet i Dag, Lillyhammer og Samurai Sikkerhet, og har stått på scenen i Dansens Hus og Den Norske Opera.
I 2014 alternerte han med Jo Strømgren i den ene av de to hovedrollene i danseforestillingen Grensen/The Border, som var produsert av Jo Strømgren Kompani og Hålogaland Teater i samarbeid med Agder teater.
Terrorangrepet i Bilbao 17. april 2008
'''Terrorangrepet i Bilbao 17. april 2008''' skjedde da en bombe ble sprengt utenfor partikontoret til PSOE i Bilbao, Spania.
Bakgrunn
Separatist- og terrorgruppen ETA har kjempet for selvstendighet for Baskerland fra Spania. Mer enn 820 mennesker er drept på grunn av terrorgruppens angrep mot ulike mål og personer i en periode på ca. 40 år, tre av dem er drept etter at ETA i 2007 avbrøt en selvpålagt våpenhvile. Statsminister Jose Luis Rodriguez Zapatero gjorde kampen mot ETA til en av sine saker i valgkampen, og for selve regjeringen etter parlamentsvalget i Spania i mars 2008. Forrige gang som ETA slo til, var med en bilbombe mot en politiforlegning i Rioja-distriktet 21. mars.
Angrepet
ETA ringte som vanlig inn en advarsel til politiet, der de sa ifra om at et bombeangrep ble rettet mot partikontorene. Området ble avsperret og evakuert, da bomben, som var skjult i en pose detonerte om morgenen.
Ansvar
ETA ringte inn og tok på seg ansvaret for terrorangrepet.