cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gavriil Romanovitsj Derzjavin
Bakgrunn
Gavriil tjenestegjorde i Preobrazjenskijregimentet. Han ble i 1773 forfremmet til offiser. Etter å ha utmerket seg i kampen mot Jemeljan Pugatsjovs opprør gikk Derzjavin over til det sivile liv.
Janitsjarfestivalen på Hamar
Historie
I 2019 ble det arrangert et regionsstevne på Hamar for å markere 50-årsjubileet til den første Janitsjarfestivalen i byen. Det var planer om å muligens gjøre dette til et jevnlig arrangement, men har så langt ikke blitt ført videre.
Gavriil Romanovitsj Derzjavin
Forfatter
I 1776 utgav han sin første bok, en samling oder, for det meste oversettelser, de fleste fra det tyske, det eneste fremmedspråk han i barndommen hadde fått sjansen till å lære. I bredere kretser ble han først i 1779 kjent ved sitt Ode i anledning av fyrst Mestsjerskijs død. Han hentet her influenser fra Horats, som han nå hadde begynt å studere. Tidligere hadde Derzjavin mest diktet i Mikhail Lomonosovs stil.
Janitsjarfestivalen på Hamar
Ildsjeler
Bjørn Olsen var hovedkomiteens formann, og initiativtaker til den første festivalen i 1969.
Gavriil Romanovitsj Derzjavin
Forfatter
Sitt egentlige ry fikk han imidlertid først med oden Felitsa, som han i 1782 offentliggjorde i Sankt Petersburgs akademis tidsskrift. Diktet er rettet til en edel kirgisisk kongsdatter som en hyldest fra hennes egne. I virkeligheten er det imidlertid Katarina II som besynges. Hyldesten er skrevet med skjemtende ironisk tone, og det er fremfor alt herskerinnens rent menneskelige egenskaper som fremholdes.
Janitsjarfestivalen på Hamar
Ildsjeler
Leif Kristoffersen dro sammen med Henning Børresen i gang den andre festivalen i 1971, noe som gjorde at korpsmiljøet følte at det var en festival i gang, og den skulle fortsette.
Gavriil Romanovitsj Derzjavin
Forfatter
Etter ett tiår gikk han helt ut av statstjenesten og slo seg ned på ett gods i guvernementet Novgorod. Her tilbragte han til sin død et rolig liv, som han besang i ett av sine fremste dikt, Til Eugen, livet på Zvanka (1807). Inn i det siste var han poetisk virksom og døde i 1816 etter å akkurat ha nedskrevet en pompøs strofe til Ode over dødeligheten.
Janitsjarfestivalen på Hamar
Ildsjeler
Fra og med festivalen i 1973, kom Erik Østby med, ansatt i Hamar kommune i en 50% stilling for festivalen. Dette brakte også Jernbanens Musikkorps inn som en av festivalens tre eiere: Hamar Musikkorps, Hamar Janitsjarskole, Jernbanens Musikkorps, Hamar.
Gavriil Romanovitsj Derzjavin
Forfatter
Derzjavin nevnes iblant som en av de fremste russiske 1700-tallsdikterne. Han var en av de første til å se den unge Aleksandr Pusjkins begavelse. En av Derzjavins dikt handlet om hvordan mennesker og alt som mennesket har skapet, skal forgå. Ironisk nok ble det også en av Derzjavins siste dikt; han skrev ned den på en griffeltavle ikke lang tid før sin død.
Janitsjarfestivalen på Hamar
Ildsjeler
Leif Kristoffersen og Erik Østby var de ledende og drivende personer i festivalen fra 1973, frem til de ga seg på nittitallet. Festivalen’s «Knoll og Tott» som noen kalte dem.
Gavriil Romanovitsj Derzjavin
Kuriosa
Gavriil Derzjavin har fått et krater oppkalt etter seg på Merkur, Derzhavinkrateret.
Janitsjarfestivalen på Hamar
Andre viktige bidragsytere
Knut Melby: Festivalens desiderte altmuligmann, elektriker som han var. Reddet mangt et enkeltarrangement i siste liten med strøm til mikrofoner/høyttalere, steppet inn som speaker hvis det var nødvendig. I det hele tatt en uunnværlig mann for teknisk komite.
Bjørn Flyen: Med i Underholdningskomiteen allerede i 1971. Var i denne komiteen gjennom mesteparten av festivalperioden med ulike personer sammen med seg. Også mye brukt som speaker ved div. konkurranser.
Kjell A Haug: Var på et tidlig tidspunkt innom underholdningskomiteen, men resten av tiden var han i teknisk komite som speaker hovedsakelig.
Jørn Kolsrud: Med i underholdningskomiteen fra midt på syttitallet. Brukt som speaker. Arbeidende styreformann og sentral i reorganiseringen etter 1995.
Inge Tilleraas: Med på alle festivalene, på et eller annet nivå. Med i teknisk komité fra 1971. I tur og orden bekledd rollene paradesjef, konsertsjef og konkurransesjef. Prosjektleder for den siste festivalen i 1999.
Arvid Huuse: Bilmann, som gjennom mesteparten av festivalperioden var transportsjef, og sørget for at alle ble hentet og brakt dit de skulle.
Konkurranser
For skolekorps ble det arrangert konkurranse i to divisjoner, samt marsjkonkurranse. For voksenkorps var konkurransen inndelt i tre divisjoner.
Gjestespill og tattoo
Det ble under festivalene arrangert konserter med kjente norske og internasjonale profesjonelle korps. Det ble også arrangert tattoo på Hamar stadion med deltakelse av både amatørkorps og profesjonelle korps.
Blant hovedattraksjonene:
1969: HM Kongens gardes musikkorps, US Airforce Band fra Wiesbaden, Tyskland.
1971: Ingen profesjonelle gjestekorps.
1973: Det nederlandske flyvåpenets musikkorps, US Honor Band og US Honor Choir.
1975: HM Gardes Musikkrosp, Forsvarets Distriktskorps Østlandet.
1977: Luftwaffenmusikkorps 3, Münster, Tyskland. Blue Lake Fine Arts Band, Michigan, USA. FMKV Bergen, FMKØ, Halden, HMK Gardens musikkorps, Emsemble Folklorique, Paris. Schneidelbrünner Tyrolerorkester. The Tattoovation Drilling Dummies.
1979: Det første separate mønsterorkester av Sovjetunionens forsvarsdepartement. Fargo High School choir, band and orchestra. Musikkorps der 1. Gebirgsdivision, Garmisch-Partenkirchen, Vest-Tyskland. FMKØ og Forsvarets Stabsmusikkorps. Fanfara Grupului Scolar, Romania.
1981: Den tsjekkoslovakiske armés musikkorps. Schalmeienkorps "Glück Auf", Heerlerheide, Nederland. Speilmannszug der Freiwilligen Feuerwehr, Vest-Tyskland. Philip Jones Brass Ensemble, England. Regionsmusiken Uddevalla, Sverige. Blue Lake Fine Arts Band, Michigan.
1983: The Marine Band of the Royal Netherlands Navy. FMKØ og Forsvarets Stabsmusikkorps. Det syklende Showband Crescendo, Nederland. HMK Gardes musikkorps.
1985: Luftwaffenmusikkorps 4. Hamburg, Vest-Tyskland. HMK Gardes musikkorps. Fanfarekorps der Genie, Nederland. Norges nasjonale ungdomskorps.
1987: Det første separate mønsterorkester av Sovjetunionens forsvarsdepartement. HMK Gardes musikkorps. Arméns Musikpluton, Sverige. Federatieband Den Haag. Gladsaxe Pigegarde, Danmark. Die Ulmer Knabenmusik, Vest-Tyskland.
1989: Heeresmusikorps 11, Bremen, Vest-Tyskland. US Marine Band, Washington - "The President's own". HMK Gardes musikkorps. Marinemusikken, Horten.
1991: Musique de la 1ere Région Militaire, Frankrike. Johan Willem Friso Kapel, Nederland. Finska Försvarmaktens Värnpliktsmusikkår. Orsha Brass Band, Sovjetunionen. HMK Gardes musikkorps. Östgöta Blåsarsymfoniker.
1993: Sveriges nasjonal ungdoms blåsersymfoniorkester. 553rd Air Force Band, USA. The Havarettes Girls Band, England. Jugendblasorchester Bernsdorf, Tyskland. Trimitas Orchestra, Litauen. Det polske flyvåpens korps. Drum Corps Indonesia.
1999: Heeresmusikkorps 12, Tyskland. Marinemusikken, Horten.
Altijuba oktediensis
Utseende
En middelsstor, fiolett-brun svermer. Forvingens ytterkant er trekantet utbuktet. Forvingen har et litt buet, mørkt tverrbånd i midten, dette smalner av mot bakkanten, og to skinnende hvite flekker.
Utbredelse
Arten lever på Ny-Guinea.
A Scrap of Paper
A Scrap of Paper er en amerikansk stumfilm fra 1918 regissert av Fatty Arbuckle.
Skyddspolisen
Suojelupoliisi (Supo, finsk) eller Skyddspolisen (Skypo, svensk) er sikkerhetstjenesten i Finland.
Supo har hovedkvarter i Helsingfors, men virksomhet i hele landet.
Island under VM i friidrett 1993
Island deltok under VM i friidrett 1993 (utendørs) fra 13. til 22. august 1993 i Stuttgart i Tyskland.
Say! Young Fellow
'Say! Young Fellow' er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Joseph Henabery.
Handling
Når «The Young Fellow» er urolig eller usikker, sitter The Hunch - en miniatyr-versjon av The Young Fellow - seg på skulderen hans og gir ham sunne råd og oppmuntring. The Young Fellow, en nylig ansatt reporter for The New York Herald, får i oppdrag å intervjue en kjent finansmann. Redaktøren blir meget imponert over intervjuet, og ber den unge mannen om å avdekke fakta om et opplegg for å svindle en gruppe aksjonærer fra byen Melford.
Med isse papirer som skal leveres til et styremøte, skal en skurkaktig finansmann vinne full kontroll over et lokalt selskap, og alle aksjonærene kommer til å miste investeringene deres. Så den målbevisste reporteren forsøker å avdekke millionæren og kjeltringene hans, og samtidig levere avisene sine i tide.
Amlundsbrua
Amlundsbrua eller Amlund bru er en spennbetongbro på en liten veiarm av E6 i Brumunddal i Ringsaker kommune i Innlandet. Brua krysser elva Brumunda, er 260 meter lang og lengste spenn er 35 meter. Dovrebanen går også under brua.
The Savage Woman (1918)
The Savage Woman er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Ed Mortimer og Robert G. Vignola.
Handling
Etter at faren hennes, en handelsmann ved navn Jacques Benoit, faller ned fra en klippe og dør, blir unge Renee Benoit overlatt til å streife rundt i villmarken på egen hånd kun kledd i perler og dyreskinn. Men når hun utforsker et ødelagt tempel, blir Renee forvekslet med «dronningen av Saba» av prins Menelek, Han bestemmer seg for å gjøre henne til hans brud. Men når Renee forsøker å flykte møter hun Jean Lerier, en fransk oppdagelsesreisende.
Jean bestemmer seg snart for å ta med seg Renee til Paris, hvor hun snart blir en stor suksess. Men når hun innser at Jean egentlig ikke elsker henne, knuser hun rasende hans uvurderlige abessiniske relikvier, før hun går om bord i en passerende rutebåt på vei tilbake til Afrika. Men Jean innser etter hvert at han virkelig har blitt forelsket i Renee og følger etter henne, men prins Menelek tar ham snart til fange.
Huéneja
Huéneja er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 1,193 innbyggere (2021).
Capileira
Capileira er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 580 innbyggere (2021).
Aspicerinae
Aspicerinae er en gruppe av stilkvepser. De er beslektet med gallvepser (Cynipidae) men i motsetning til disse er de parasitoider som snylter på andre insekter.
Utseende
Knøttsmå til små (1-3 millimeter), oftest svarte snyltevepser. Hodet er forholdsvis lite, antennene lange og bakkroppen er flattrykt fra sidene. Vingene er vanligvis velutviklede. Det tredje ryggleddet på bakkroppen er salformet.
Levevis
Aspicerinae er parasitoider som snylter på larver av blomsterfluer (Syrphidae) og bladlusfluer Chamaemyiidae.
Systematisk inndeling
Inndelingen følger
Trevélez
Trevélez er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 721 innbyggere (2021).
Santa Cruz del Comercio
Santa Cruz del Comercio er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 543 innbyggere (2021).
Pampaneira
Pampaneira er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 315 innbyggere (2021).
Amphion floridensis
Amphion floridensis er en sommerfugl som hører til familien svermere (Sphingidae).
Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 37-55 millimeter), tettbygd svermer, mørkt brunlig bortsett fra to smale, hvite tverrbånd på bakkroppen og et rødt bånd på bakvingen. Forvingen har litt utbuktet ytterkant og markert bakhjørne.
Levevis
Denne arten er dagaktiv, og besøker mange slags blomster som den henger foran på svirrende vinger og suger nektar fra. Larvene lever på planter i vinfamilien og også på slekten Capsicum (søtvierfamilien).
Utbredelse
Aretn er vidt utbredt og vanlig i det østlige Nord-Amerika.
Zero-configuration networking
Zero-configuration networking, også kalt zeroconf, er et sett med teknologier som automatisk skaper et brukbart datanett basert på internetts protokoller (TCP/IP) når datamaskiner eller periferiutstyr for nettverk kobles sammen. Disse teknologiene krever ingen manuell operator eller spesielle konfigurasjonsservere. Uten zeroconf må en nettverksadministrator sette opp nettverkstjenester, slik som DHCP og Domain Name System (DNS), eller konfigurere settingene til de enkelte datamaskinene i datanettet manuelt.
Zeroconf er bygd på tre kjerneteknologier: Automatisk tildeling av numeriske nettverksadresser for nettverksutstyr, automatisk distribusjon og tildeling av datamaskinens vertsnavn, og automatisk lokalisering av nettverkstjenester, slik som skrivere.
Nödcentralsverket
Nödcentralsverket (finsk: Hätäkeskuslaitos) er en finlandsk statlig etat som ble opprettet i 2001. Etaten driver nødsentraler med ansvar for å formidle umiddelbar hjelp i nødsituasjoner gjennom nødnummeret 112.
Etaten er underlagt Innenriksministeriet, som styrer virksomheten i samarbeid med Helse- og sosialministeriet. Hovedkontoret ligger i Björneborg. Etaten er organisert i tre avdelinger:
Åland har en egen nødsentral.
Senegalmanat
Senegalmanat (Trichechus senegalensis) er en art i gruppen manater (Trichechus), som er sjøkyr (Sirenia). Arten er endemisk for det vestlige Afrika, der den finnes i såvel saltvann og brakkvann, som ferskvann. Som alle sjøkyr er den mest planteeter, men denne manaten har også altetende tendenser. Bløtdyr og fisk utgjør nemlig cirka 10 % av dietten. Senegalmanaten er den basale arten i gruppen med manater, mens amerikamanat (T. manatus) og amazonasmanat (T. inunguis) trolig er søsterarter.
Biologi
Voksne senegalmanater måler i snitt cirka 266 cm og veier i snitt cirka 353 kg. Det gjør arten til den fysisk nest største blant nålevende sjøkyr. Senegalmanaten har som art status som sårbar på IUCNs rødliste, og status ble sist vurdert 18. juli 2015.
Senegalmanaten kan vandre fritt mellom ferskvann og saltvann. De ser ut til å foretrekke elvemunningsområder, hvor det er lite forstyrrelser og vannet er grunt og rolig. De kan finnes i marine habitater der det er relativt rolig vann og en kilde til ferskvann innen rekkevidde. For eksempel, i Senegal, Gambia og Guinea-Bissau, tiltrekkes senegalmanater av et stort nettverk av ferskvannssiv eller andre kilder til ernæring som finnes i marine habitater nær kysten.
Senegalmanater lever stort sett solitært, bortsett fra kuer med kalv. Manater vil imidlertid ofte hvile i mindre løse grupper på 2–10 dyr. I enkelte afrikanske land foretrekker manatene å forflytte seg sent på kvelden eller om natten og beite om natten, som for eksempel i Elfenbenskysten, mens dyrene andre steder kan både forflytte seg og beite på dagtid. Senegalmanater hviler imidlertid vanligvis om dagen, typisk i vann som er 1–2 m dypt og noen ganger midt i et vassdrag eller skjult blant mangroverøtter eller under annen egnet vegetasjon. Manater svømmer nærmest lydløst og lar seg ikke merke. Manater som lett observeres på dagtid forekommer vanligvis bare på steder der det er lite jakt.
The Sea Flower
The Sea Flower er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Colin Campbell.
Handling
Den amerikanske Secret Service-agenten Truxton Darnley kler seg som sjømann og går om bord i en skonnert eid av Gus Olsen, som har vært ansatt av en tysk spion ved navn Von Linterman for å smugle våpen til tyskere i Sørishavet. Under reisen får Truxton vite at Gus og mennene hans planlegger å ødelegge National Munitions Plant i San Francisco.
Men Gus kaster ham over bord, og Truxton blir deretter skylt i land på øya Moana. Der møter han Lurline, datteren til Brandy Cain. Truxton lover å komme tilbake til henne, før han går om bord i et dampskip på vei til San Francisco. Der håper han å komme frem i tide for å redde ammunisjonsanlegget, men kort tid senere planlegger Brandy å selge Lurline til ekteskap med Gus. I San Francisco blir Lurline bortført av Gus.
Enkeltdistanse-NM på skøyter 2004
Geithus Idrettslag var vertsarrangør av mesterskapet.
Papas arrugadas
Papas arrugadas er en spansk tradisjonell rett av bakte poteter. Potetene serveres ofte med en paprikasaus som heter mojo.
Dehesas de Guadix
Dehesas de Guadix er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 412 innbyggere (2021).
Ventas de Huelma
Ventas de Huelma er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 666 innbyggere (2021).
Villanueva de las Torres
Villanueva de las Torres er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 561 innbyggere (2021).
Politikkåret 1007
Politikkåret 1007 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1007.
Mossa
Mossa er en elv i Inderøy kommune i Trøndelag. Elva har utspring fra Meltingvatnet som ligger mellom 195 og 216 moh. på grensen mellom Inderøy og Leksvik. Elven renner 11,5 kilometer i en østlig og nordøstlig retning, før den renner ut i Trondheimsfjorden ved Mosvik sentrum.
Vannkraft
Mossa er utbygd til kraftproduksjon i Mosvik kraftverk (37 MW), som ligger i Kalddalen ved Trondheimsfjorden, 13 kilometer sørvest for elvas munning ved Mosvik. Meltingvatnet er regulert som magasin for kraftverket.
Jean Zerbo
Jean Zerbo (født 27. desember 1943 i Ségou i Mali) är en malisk katolsk kardinal og erkebiskop.
Biskop
Den 21. juni 1988 ble Zerbo utnevnt til titulærbiskop av Accia og hjelpebiskop i Bamako, og ble bispeviet den 20. november samme år av kardinal Jozef Tomko, prefekt for Kongregasjonen for troens utbredelse (Propaganda Fide) (1985-2001), assistert av erkebiskop Luc Auguste Sangaré (1925-98) av Bamako (1962-98) og biskop Joseph Paul Barnabé Perrot, M.Afr. (1921-2005), biskop emeritus av San i Mali (1964-87).
Den 19. desember 1994 ble han utnevnt av pave Johannes Paul II biskop av Mopti.
Erkebiskop
Fire år senere, den 27. juni 1998, ble han utnevnt til erkebiskop av Bamako. Som erkebiskop har han fremmet dialog mellom kristne og den muslimske majoriteten i Mali og deltatt i fredsforhandlinger. I 2012 tilhørte han en delegasjon av representanter fra det sivile samfunnet som deltok i diskusjoner mellom Malis herskende militærregime og politiske opposisjonspartier. Han har alltid siden vært en talsmann for nasjonal forsoning. Han har også vært president for Caritas Mali.
Kardinal
Den 28 juni 2017 kreerte pave Frans Zerbo til kardinal med Sant'Antonio da Padova in Via Tuscolana som tittelkirke. Ved samme anledning kreerte paven også Juan José Omella Omella, Anders Arborelius, Louis-Marie Ling Mangkhanekhoun og Gregorio Rosa Chávez til kardinaler.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Hylephila
Hylephila er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).
Utseende
Små til middelsstore (vingespenn ofte ca. 25 millimeter), brune og oransje smygere. Undersiden er blekere farget enn oversiden.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Amerika, fra Michigan i nord til Argentina i sør.
Politikkåret 1009
Politikkåret 1009 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1009.
Cynea
Cynea er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).
Utseende
Middelsstore (vingespenn 30-40 millimeter) smygere, ensfarget brune eller med små, hvite flekker på forvingen.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.
Jan Berchmans
Jan Berchmans (født 13. mars 1599 i Diest, død 13. august 1621 i Roma) var en belgisk jesuitt og prestestudent. Sammen med Stanislaus Kostka og Aloysius Gonzaga betraktes Jan Berchmans innen den katolske kirke som vernehelgen for studerwnde ungdom. Jan Berchmans minnedag feires den 13. august i den katolske kirke.
Biografi
Berchmans var sønn av en skomaker i Diest. Han studerte i Malines, der han kom i kontakt med jesuittordenen. Han hadde bestemt seg for å bli jesuitt etter å ha lest om den hellige Aloysius Gonzagas liv. Ved sytten års alder ble han sendt til Roma for sitt novisiat. I Roma studerte han blant annet filosofi og flere av Europas språk. Han hadde et ønske om å få virke i Kina etter sin prestevielse.
Etter en offentlig debatt, ved vilken Jan Berchmans med ettertrykk forsvarte den katolske tro, ble han rammet av sterk feber og døde, 22 år gammel.
Han har fått sitt siste hvilested i venstre tverrskip i barokkkirken Sant'Ignazio i Roma.
Terrin
En terrin er en stor bolle med lokk og hanker som blir brukt til servering av varm og flytende mat. Den er vanligvis firkantet eller oval med loddrette sider og et tettsittende lokk. Betegnelsen er brukt fra 1600-tallet. Terriner er ofte fremstilt av keramisk materiale eller emaljert støpejern, men også av tinn og sølv, i sjeldne tilfeller av gull. De var ofte prestisjepregede praktstykker.
Rendezvous (pelshandel)
Rendezvous var betegnelsen på de årlige handelsmøter mellom trappere og pelshandlere i Rocky Mountains som fant sted i 1820- og 30-årene: Der møttes villmarkens hvite pelsjegere og deres indianske handelspartnere på avtalte steder for å selge eller byttehandle sesongens pelsfangster til de utsendte oppkjøpere fra handelskompaniene, og samtidig skaffe seg ny proviant, varer som kunne brukes ved byttehandel, og for å få utbetalt lønn i den grad de var engasjert av pelshandelkompaniene på slike vilkår. Metoden med slike rendezvous ble først tatt i bruk for trappere som arbeidet på vegne av Rocky Mountain Fur Company, særlig av Jedediah Smith og Thomas Fitzpatrick og handelskompaniets leder, William Henry Ashley. Det første av deres rendezvous fant sted sommeren 1825 ved Henrys Fork, en sideelv til Green River, nær det som i dag er McKinnon i Wyoming.
I alt fant det sted 16 rendezvous innen pelsjakten på amerikansk bever ble urentabel ettersom bestanden gikk å kraftig tilbake på grunn av den intensive jakten. Møtene i årene1829, -30 og 38 fant sted på østsiden av det kontinentale vannskillet; alle de øvrige var lenger vest, i vanskeligere tilgjengelige men rikere jaktområder vest for Rocky Mountains hovedkam. Treffene fant sted om ommeren, da det uansett ikke var jaktsesong, og i tide før høstjakten. Mellom misten av juni og midten av september mistet beveren så meget hår at pelsene var mindre verdt.
Peslshandelens metoder
Pelsene ble så transportert av oppkjøperne til St. Louis. Ruten langs North Platte River ble mot slutten av 1830-årene til en viktig del av Oregon Trail, som nybyggerne fulfte på sin vei til passene over Rocky Mountains og så ned til Stillehavskysten.
De første årene ble det lagt vekt på å legge møtestedene på forskjellige steder, for slik å styre fangsten runst om til nye områder og få utnyttet ressursene best mulig.
De forskjellige Rendezvouz
Allerede til det første rendezvous i 1825 kom det ikke bare 91 trappere fra Ashleys eget handelskompani, men også enhelte indianere fra stammene cheyenne og Crow, og noen pelsjegere fra det britiske Hudson’s Bay Company, som slik i strid med sine kontrakter solgte sine pelser til amerikanerne. Deretter ble rendezvousene bare større og større, med mange indianere fra nær og fjern, som ville bygge pelser mot de hvites varer. De dikk betaling i form av uttynnet whiskey, glassperler og fargerike tekstiler; dette var meget innbringeende for oppkjøpersiden. Under treffene fant det sted store festligheter, og disse satte fart på spredningen av kjønnsykdommer, særlig syfilis, blant både Mountain Men og indianere. Shoshonene avholdt hesteveddeløp, det fant sted brytekamper, løpskonkurranser, skytekonkurranser, og innslag av sirkuspreg.
Captain Benjamin Bonneville bygget i 1832 Fort Bonneville nær det som i dag er Daniel i Wyoming som den første bygning vest for fjellkammen og dedisert til rendezvousene, men den var ikke veldig god og forfalt raskt. Fra 1833 fanrt nesten alle rendezvous sted der i nærheten. Bonnevilles skildring av treffet i 1833 ble beskrevet av Washington Irving og ogffentliggjort i 1837. Den tilhører de viktigste kunnskapskilder om rendezvousene.
Omtrent til samme tid forsøkte forretningsmannen Nathaniel J. Wyeth å forsyne Rocky Mountain Fur Companys pelshandlere med varer fra Stillehanskysten. Men i 1834 var handelskompaniet allerede insolvent ov oppløst da rendezvouset inntraff. Det fikk tilbake med pelshandelen og William Sublette var i ferd med å avvikle sitt engasjement. Wyeth skjønte ikke hva som skjedde, og tolket det hele som løftebrudd eller korrupsjon av noe slag. Wyeth tok da med seg sine varer til Snake River og kom frem til Fort Hall, slik at han kunne få solgt dem det neste året til Hudson’s Bay Company. Det året ble pelsdyrjegerne for første gang forsørget i stor stil av representanter for American Fur Company ved et rendezvous. Dette skulle så forsette slik de påfølgende årene.
Treffene forløp ikke altid fredelig. Ved rendezvousene i 1827, -28 og -32 kom det til voldelige sammenstøt mellom trappere og blackfootindianere, i 1832 også med deltagelse av Nez-Percé-indianere på trappernes side. I 1835 beseisert Kit Carson sin kollega Bully Shunar i en duell og skjøt han ned fra hesteryggen. Samme år vakte misjonæren og legen Marcus Whitman oppsikt da han opererte en blackfoot-pilspiss ut av ryggen til Jim Bridger. Maleren Alfred Jacob Miller var i 1837 den eneste kunstner som vokst seg med til et rendezvous, og blant hans verker er ett der han skildrer at en trapper kjent som Francois betaler en far med varer for 600 US-dollar for en brud.
Ved det siste rendezvouset i 1840 var den katolske prest og misjonær Pierre-Jean De Smet til stede; han holdt da den første katolske messe på det senere Wyomings område.
Gjenskapning
I Bear River State Park i Wyoming arrangeres det hvert år helgen før Labor Day det som kalles Bear River Rendezvous, der entusiaster etterligner de de historiske rendezvous.
Sonoffer
Sonoffer eller forsoningsoffer er en person eller et dyr som må sone for handlinger og ugjerninger som er begått av andre.
I religiøs sammenheng blir offeret overgitt til en eller flere guder eller høyere makter for å forhindre en kommende straff eller gjøre bot for overtredelser, misgjerninger eller synd. Slik kan sonofferet gjenopprette balansen i verden og i forholdet til guddommen. Begrepet er særlig brukt i kristendommen der Jesus' korsfestelse og død forklares som et offer for menneskenes synder og straffeskyld overfor Gud. Gjennom Jesus' stedfortredende offerdød kan de troende bli frelst, det vil si reddet til et evig liv med Gud etter døden.
Ifølge treenighetslæren var og er Jesus både «fullt ut Gud og fullt ut menneske», og hans konkrete død på korset kan religionshistorisk betraktes som en variant av menneskeofringer for å blidgjøre gudene.
I videre forstand kan «sonoffer» brukes generelt om noe en må ofre, altså gi eller gjøre, på grunn av andres uretter og ugjerninger. Gjennom offeret kan en forlike seg med og blidgjøre den som er rammet, og gjøre et forhold godt igjen.
Begrep i kristen troslære
I kristen troslære og vanlig forkynnelse brukes «sonoffer» først og fremst om Jesus' korsfestelse og død. Betydningen av denne menneskeofringen tolkes litt forskjellig i ulike kirker og teologiske tradisjoner. Jesus offerdød forklares vanligvis som en gjenopprettelse av forholdet mellom Gud og menneskene, etter at det var blitt brutt og ødelagt gjennom «syndefallet».
Ifølge skapelsesberetningene i Andre Mosebok i Det gamle testamentet dikterte den allvitende guddommen visse forbud da han skapte Adam og Eva, de første menneskene, «i sitt bilde» i den paradisiske Edens hage. Da paret, delvis fristet av den djevelske slangen, likevel var ulydige mot «Skaperen», brøt forbudet og spiste frukt fra det som er kjent som Kunnskapens tre, jaget Gud dem ut av hagen. Straffen for lovbruddet var døden. Menneskene hadde dermed selv brakt synd, lidelse og død inn i verden. Gjennom «arvesynden» skal dessuten alle etterkommere bli født like skyldige, syndige og dødelige.
Ordene «forsoning» og «soning» opptrer flere steder i den norske bibeloversettelsen. I Tredje Mosebok i Det gamle testamentet beskrives israelittenes årlige forsoningsdag da ypperstepresten skaffer hele Israels folk soning for skyld, lovbrudd og synder i det foregående året ved å legge dem på en syndebukk som jages ut i ørkenen for å dø med alle overtredelser og urenheter. Forsoningsdagen (yom kippur) er fortsatt en bots- og fastedag i det jødiske religiøse året. Dette regnes som den helligste dagen da deltakerne får tilgivelse for synder begått mot Gud, og da en har søkt tilgivelse fra sine medmennesker for urett begått direkte mot dem. Dagen markeres med syndoffer, offer for synder som blir begått uten vilje, men skyldes menneskenes ufullkommenhet. Moseloven beskriver detaljerte regler for hvilke syndofferdyr som skal bli båret fram når. De varierer fra okser til duer.
Forsoning, forlikelse og bot, først og fremst mellom Gud og mennesker, er et gjennomgående tema i Bibelen. Et annet klassisk eksempel er historien om Noah som etter syndefloden gjennom et brennoffer inngår en pakt med Gud om at han aldri mer skal forbanne jorda.
Flere kristne tolker Jesus' liv, død og oppstandelse som en slags profetisk oppfyllelse av den store forsoningsdagen og anser at Jesus, som syndofferbukken i ørkenen, «bærer mennesknes synder». For å oppnå forsoning med den ulydige menneskeheten, tillot den rettferdige guddommen å torturere og drepe Jesus, sin egen sønn, som ifølge treenighetslæren også er Gud selv og i tillegg et fullstendig menneske. Jesus’ død ble dermed et «sonoffer» for alle menneskers straffeskyld overfor den allmektige guddommen. Menneskene gjenløses ved Jesus' nødvendige offehandling: Jesus «er kommet for å gi sitt liv som løsepenger for de mange» (Matt 20, 28). Dette legger grunnlaget for at rettroende kristne skal kunne bli frelst, få nåde og tilgivelse av Gud og dermed tilgang til evig liv under hans teokratiske beskyttelse etter at kroppen dør på jorda og sjelen fortsetter. Gud ofret altså seg selv til seg selv for å oppfylle sine egne regler og sin egen plan.
«Nyordningen» i forholdet mellom Gud og mennesker etter at Jesus ble henrettet i deres sted, og deretter mirakuløst gjenoppstod fra de døde, er et hovedpoeng i «Den nye pakten» i Det nye testamentet. I motsetning til «Den gamle pakten» i Det gamle testamentet, som omfattet Moseloven og Guds særlige velsignelse av jødene som sitt «utvalgte folk», og ble beseglet med daglige soningsoffer og okseblod, gjelder den nye avtalen alle mennesker gjennom ofring av Jesu blod. Jesu «stedfortredende død» var altså en soning av den guddommelige dødsstraffen alle mennesker har fortjent for sine synder. Jesus offergjerning anses imidlertid som ufortjent.
Turón
Turón er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 232 innbyggere (2021).
Sonoffer
Annen bruk
Sonoffer er også brukt i ikke-religiøs sammenheng.
Det gjelder for eksempel de ti sonofrene i Trøndelag som ble skutt og drept «som soning for flere sabotasjeforsøk» under andre verdenskrig: Da de tyske okkupasjonsmyndighetene under unntakstilstanden i Midt-Norge i oktober 1942 trengte syndebukker og skremsler for å stanse videre motstand der, henrettet de overraskende og brutalt ti uskyldige menn uten rettssak og dom. I en kunngjøring ble det meldt at henrettelsen fant sted om kvelden 6. oktober, selv om mennene i virkeligheten ble drept først ved daggry 7. oktober.
Et annet kjent eksempel på uskyldige «soningsofre» under krigen er befolkninga i Telavåg som ble rammet svært hardt av nazistenes represalier og kollektive straff. Etter at folk fra Kompani Linge drepte to tyske gestapister der våren 1942, ble 300 hus i fiskeværet brent ned, kvinner og barn forflyttet og mennene sendt til fangeleirer i Tyskland, hvorav 31 døde i fangenskapet.
Padling under Sommer-OL 2020 – K-1 200 meter menn
Padling under Sommer-OL 2020 – K-1 200 meter menn ble arrangert i Sea Forest Waterway den 4. og 5. august 2021.
Lykkeland (TV-serie 2018)
Serien vant to priser under den nystartede Seriefestivalen i Cannes i 2018. Første sesong av serien vant fem priser under Gullruten 2019: beste dramaserie, beste skuespiller (Anne Regine Ellingsæter), beste regi TV-drama (Petter Næss og Pål Jackman), beste manus i TV-drama (Mette Marit Bølstad) og beste kostyme (Karen Fabritius Gram). Under utdelingen av Gullruten 2022 vant andre sesong av serien fem priser, blant dem beste birolle ved Pia Tjelta og beste regi TV-drama ved Petter Næss.
Jacky Ickx
Jacques Bernard «Jacky» Ickx (født 1. januar 1945 i Brussel, Belgia) er en belgisk tidligere racerfører. Han vant åtte Grand Prix-løp i Formel 1, hvor han ble nummer to i verdensmesterskapet både i og. Han har også seks løpsseire i 24-timersløpet på Le Mans.
Karriere
Jacky Ickx er sønn av den belgiske racingjournalisten Jacques Ickx. Til tross for sin familiebakgrunn var han bare måtelig interessert i sporten, fram til hans far kjøpte en 50 cm³ Zündapp motorsykkel til ham. Ickx vant 8 av 13 løp i sin første sesong og ble belgisk mester i 50 cm³ trial.
I 1966 gikk han fra motorsykler til bilsport, og kunne raskt notere seg en seier i langdistanseløp. I 1967 ble han den første europamester i Formel 2 i en Matra MS7-Cosworth. Sin første deltakelse i et Formel 1-løp fikk han i 1966, da han kjørte en Formel 2 Matra MS6-Cosworth for Ken Tyrrells team i Tysklands Grand Prix på Nürburgring, hvor Formel 1- og Formel 2-biler kunne kjøre samtidig på den lange banen. Også i 1967 kjørte han for Ken Tyrrell på Nürburgring, før han senere samme år fikk sin egentlige Formel 1-debut, da han kjørte for Cooper-Maserati i Italias og USAs Grand Prix. På Monza kom Ickx på sjetteplass og tok med det sitt første mesterskapspoeng.
I 1968 gikk Ickx til Ferrari og 7. juli 1968 tok han sin første Grand Prix-seier i regnværet under Frankrikes Grand Prix i Rouen. Med 23 år var han den nest yngste føreren til da til å vinne et Grand Prix-løp, etter Bruce McLaren, som var 22 år gammel da han tok sin første seier i 1959. I løpet av sin Formel 1-karriere vant Ickx åtte løp og ble nummer to i verdensmesterskapet to ganger, i 1969 og 1970.
Fram til 1995 kjørte han fortsatt i rally og sportsvognmesterskap, men på midten av 1990-tallet la han opp som aktiv fører.
Hans datter Vanina er også er aktiv racerfører.
Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)
Noter til tabellen:
Diezma
Diezma er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 776 innbyggere (2021).
Celestia
Celestia er et dataprogram utviklet med fri og åpen kildekode til bruk for visualisering av himmellegemer. Programmet er tilgjengelig for Windows, Mac OS X og GNU/Linux. Programmet er utviklet av Chris Laurel og lisensiert under GNU GPL.
Campotéjar
Campotéjar er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 1,228 innbyggere (2021).
Píñar
Píñar er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 1,102 innbyggere (2021).
Montejícar
Montejícar er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 2,072 innbyggere (2021).
San Francisco 49ers i NFL-sesongen 2022
San Francisco 49ers spilte i lagets 73. sesong i National Football League (NFL), 77. samlet og sjette under hovedtrener Kyle Shanahan og general manager John Lynch. 49ers forbedret på fjorårets sesongresultat på 10–7. Etter en seier over Seattle Seahawks i uke 15 sikret de divisjonstittelen i NFC West for første gang siden 2019, og en tur til sluttspillet andre år på rad. De nådde NFC Championship Game, hvor de tapte 31–7 mot Philadelphia Eagles etter at både startende quarterback Brock Purdy og reserven Josh Johnson ble skadet i løpet av kampen.
Free agency
49ers gikk inn i free agency med følgende:
Draft
Bytter
Terminliste
Note: Divisjonslag vises i fet tekst.
Uke 11: at Arizona Cardinals
NFL Mexico City games
Individuelt
Kilde:
Tind
En tind er en del av et redskap eller en spiss fjelltopp. Ordet tind kommer fra norrønt tindr.
Viabrua
Viabrua er en betongbjelkebro på Fylkesvei 600 i Førde i Sunnfjord kommune i Vestland. Brua krysser elva Jølstra, er 180 meter lang og lengste spenn er 30 meter.
Montillana
Montillana er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 1,127 innbyggere (2021).
Trygve Christensen
Trygve Christensen (født 27. juli 1940) er en norsk forfatter og lokalhistoriker.
Poanes
Utseende
Middelsstore (vingespenn ca. 30 millimeter), brune og oransje smygere, sjeldnere brune med hvite flekker.
Algarinejo
Algarinejo er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 2,440 innbyggere (2021).
Poanes
Levevis
Larvene lever på gress og halvgress.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord- og Mellom-Amerika.
Peak 2 peak Gondola
Peak 2 Peak Gondola er en taubane med gondoler som går fra en fjelltopp til en annen i British Columbia.
Det er den første taubanen fra en topp til en annen. Den hadde verdensrekorden for det lengste frie spennet mellom taubanetårn på 3,03 kilometer frem til 2017 da Eibsee-taubanen ble satt i drift, den er 189 meter lenger. Det er fortsatt den høyeste over bakken (i 2022) med 436 meter.
Kenneth Selmon
Kenneth (Kenny) Selmon (født 27. august 1996) er en friidrettsutøver fra USA som konkurrerer i hekkeløp.
Han representerte USA og hadde 10. beste tid i semifinalene på 400 meter hekk under Sommer-OL 2020 i Tokyo, men kvalifiserte seg ikke til finalen.
Peak 2 peak Gondola
Den har 28 gondoler med 22 seter og 6 ståplasser og turen tar ca. 11 minutter.
Lunde på Stord
Lunde er en gård med gårdsnummer 18 i Stord kommune. Gården ligger ved Rommetveit. Lunde er dativ av gammelnorsk Lundr, og betyr «liten skog». Lunde ligger under de tre markerte åsene Skarvåsen, Lundaråsen og Meåsen. Her har det i tidligere tider vært store forekomster av hassel. Det er i dag gårdsdrift på ett av bruka på Lunde, der det vert produsert storfekjøtt. Det er 10 husstander på Lunde.
Et noe særmerkt stedsnavn er Pissebrotet, et smug under en heller på Lunde. I tidligere tider var dette et vanlig stoppested for folk som gikk fra Fjellgardane, der de for eksempel skiftet klær på veg til kirken.
Jérez del Marquesado
Jérez del Marquesado er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 954 innbyggere (2021).
Charles Porée
Charles Porée (født 4. september 1675 i Vendes i Frankrike, død 11. januar 1741 i Paris) var en fransk prest tilhørende jesuittordenen; han var pedagog, taler, poet og litterat. Charles Porée var sønn av Thomas Porée og Madeleine Richer, fra la Ferté-Macé. Hans bror Charles-Gabriel var likeledes skribent.
MS «MSC Seaside»
MS «MSC Seaside» er et cruiseskip som for tiden er under konstruksjon for MSC Cruises. Den første av MSCs neste generasjons Seaside-klasseskipene, hun vil bli det største cruiseskipet som noensinne skal bygges av verftet Fincantieri i Italia. Skipet vil ha en spesialdesignet badestamp med flere etasjer bygget av WhiteWater West of Canada. Den første stålkutten fant sted 22. juni 2015 i Monfalcone. Kølen ble lagt i Monfalcone 4. mars 2016, og ble fløtet ut av verftet den 26. november.
Seaside skyldes å gå inn i tjenesten i desember 2017. Hun vil operere hele året til Karibia, fra en renovert og utvidet dedikert kai og terminal i Port of Miami, Florida, USA. Navngivningsseremonien er planlagt 22. desember 2017 i Miami.
Murtas
Murtas er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 460 innbyggere (2021).
Eliteserien i håndball for kvinner 2012/13
Eliteserien i håndball for kvinner 2012/13 er det øverste nivået i norsk kvinnehåndball sesongen 2012-13. Ligaen startet 1. september 2012 og blir avsluttet 10. april 2013.
Olena Bilosjuk
Olena Bilosjuk (født Olena Mykhajlivna Pidhrusjna, ukrainsk Олена Михайлівна Підгрушна; 9. januar 1987) er en ukrainsk politiker og tidligere skiskytter. Hun vant sprinten i VM i skiskyting 2013 i Nové Město. Hun fulgte opp med bronse på jaktstarten. Hun deltok også for Ukraina under Vinter-OL 2010 og 2014.
Hun gikk på Ukrainas lag som ble olympisk mester på 4 x 6 km stafett i OL 2014 i Sotsji.
John Hungerford Pollen
John Hungerford Pollen (født 22. august 1858 i London, død 28. april 1925) var en engelsk kirkehistoriker. Han var sønn av kunsthistorikeren John Hungerford Pollen.
Pollen ble i 1877 medlem i jesuittordenen, ble katolsk prest i 1891 og utgav et stort antall skrifter og aktpublikasjoner vedrørende katolisismens historie i Storbritannia.
Phloeotribini
Phloeotribini er en gruppe av barkbiller, og systematisk utgjør de en delgruppe av snutebillene (Curculionidae).
Utseende
Små til middelsstore, avlange, fint hårete, gjerne brunlige barkbiller. Hodet er rundet, mer eller mindre dekket av pronotum sett ovenfra. Antennene har en tre-leddet klubbe. Pronotum er ganske stort, hettelignende, rundet. Dekkvingene er jevnbrede.
The Secret Code
The Secret Code er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Albert Parker.
Handling
Sally Carter Rand er gift med en eldre senator, men hun står anklaget for spionasje. Hun opplever derfor en rekke komplikasjoner, samtidig som hun forsøker å renvaske seg selv.
Huélago
Huélago er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 384 innbyggere (2021).
Erik Lukashaugen
Erik Lukashaugen (født 20. april 1974) er en visesanger fra Elverum.
Enkeltdistanse-NM på skøyter 2005
Enkeltdistanse-NM på skøyter 2005 ble avholdt på Fram kunstisbane i Larvik den 18. og 19. desember 2004.
Erik Lukashaugen
På debutalbumet Av en sliters memoarer, som kom ut i 2013, hadde Lukashaugen tonesatt tekster skrevet av Hans Børli. Oppfølgeralbumet Tel si ega tid inneholdt tonesatte dikt av Vidar Sandbeck, Tore Hestbråten og Hans Ludvig Fredheim i tillegg til egne tekster. Albumet Finnskogvegen fra 2016 var et bestillingsverk til Litteraturfestivalen i Grue og inneholdt tonesatte Solørdekt på dialekt forfattet av Tore Hestbråten fra Grue Finnskog.
Drottningholms slottsstall
Drottningholms slottsstall er en bygning på Drottningholms slottsområde, den ligger like nord for Drottningholms slottskyrka på Lovön i Stockholms län. Bygningen ble oppført i etapper i 1737 og 1770 og rommer i dag lokaler for Högvakten, den kongelige vaktstyrken. I 1737 ble bygningens laveste del nærmest slottet bygd. Initiativet kom fra dronning Ulrika Eleonora og oppdraget gikk til arkitekt Carl Hårleman. Bygningen skulle romme slottets vogner og stall. Hårleman valgte å gi stallbygningen et rokokkomessig uttrykk. Anlegget ble på- og tilbygd i samme stil på 1770-tallet med Carl Fredrik Adelcrantz som arkitekt.
Enkeltdistanse-NM på skøyter 2005
Idrettsforeningen Fram var vertsarrangør av mesterskapet.
Erik Lukashaugen
Albumet Vi eier skogene fra 2018 var et bestillingsverk fra Hans Børli-selskapet i anledning Hans Børlis 100-årsmarkering. For albumet ble han nominert til Spellemannprisen 2018 i klassen viser.
Drottningholms slottsstall
På 1920-tallet ble stallplassene bygd om til bilgarasje. I denne sammenheng ble de store portene mot veien erstattet med små porter mot gården. På 1990-tallet ble de velbevarte 1700-tallsrommene restaurert for vaktstyrken, som i dag består av cirka 30 menn og kvinner på Drottningholm. Den kongelige vaktstyrken, Högvakten har fulgt kongefamilien hvor enn de har vært helt siden 1523. I og med at den nåværende kongefamilien flyttet ut til Drottningholm er vaktstyrken hele tiden på plass.
Erik Lukashaugen
Det vi rakk (2021) var et album skrevet under koronapandemien og ble promotert av artisten som "ni triste midtlivsviser ".
Erik Lukashaugen ble tildelt Vidar Sandbecks kulturpris i 2013 og Elverum kommunes kulturpris i 2015.
The Secret Woman
The Secret Woman er en britisk stumfilm fra 1918, regissert av A. E. Coleby.
Bloomington (Minnesota)
Bloomington er en forstad til Minneapolis som ligger i Hennepin County sør for Minneapolis i Minnesota. Folketallet (år 2000) var 85 172. I Bloomington ligger USAs største kjøpesenter, Mall of America.
Stedet var frem til 1993 hjemstedet for NHL-klubben Minnesota North Stars som deretter flyttet til Dallas i Texas og ble Dallas Stars.
Nevada (Granada)
Nevada er en kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 1,116 innbyggere (2021).
Grégoire de Saint-Vincent
Grégoire de Saint-Vincent (latin: Gregorius a Sancto Vincentio, nederlandsk: Gregorius van St-Vincent, født den 8. september 1584 i Brugge, død den 27. januar 1667 i Gent) var en flamlendsk matematiker og jesuitt. Han er kjent for å ha oppdaget desimallogaritmen. Delvis tilskrives den oppdagensen imidlertid Alphonse Antonio de Sarasa, en annen jesuitt.
Studier
I 1600 studerte Grégoire de Saint-Vincent ved universitetet i Douai. Han ble i 1605 novise hos jesuittene i Roma. På denne tid var Grégoire de Saint-Vincent matematikeren pater Christophorus Clavius' favoritt og en entusiastisk beundrer av Galileo Galilei. Han forlot Roma etter Clavius' død i 1612.
Prest
Grégoire de Saint-Vincent returnerte da til Leuven i Flandern i 1612, og ble presteviet 23. mars 1613. grunnla skolen for matematikk i Antwerpen, ble professor i Antwerpen (1617–1620) og i Leuven (1621–1625). I denne periode skrev han sitt magnum opus, det i ti bøker oppdelte Opus geometricum quadraturae circuli et sectionum coni, publisert i 1647. I Antwerpen var han læremester til jesuitten Jean-Charles della Faille.
Grégoire de Saint-Vincent gav «den klareste tidlige redegjøring for summeringen av geometriske rekker.» Han løste også Zenons paradokser ved å vise at tidsintervallene involvert utgjorde en geometrisk tallfølge og følgelig hadde en finitt sum.
I 1625 ble han intenst opptatt av sirkelens kvadratur og søkte jesuittenes generalsuperion Mutio Vitelleschi om tillatelse til å publisere sin metode. Men Vitelleschi henviste til jesuittastronomen Christoph Grienberger, matematiker i Roma. Den 9. september 1625 la Gregoire på vei til Roma for å drøfte dette med Grienberger, men uten fremgang. Han vendte tilbake til Nederlandene i 1627.
Året etter ble han sendt til Praha for å arbeide hos keiser Ferdinand II. Etter et apopletisk anfall ble han assistert der av jesuitten Theodorus Moretus. Da svenskene angrep og herjet Praha i 1631, dro Gregoire, og noen av hans manuskripter gikk tapt i kaoset. Andre ble ettersendt til ham i 1641 med pater Rodericus de Arriaga.
Fra 1632 residerte Gregoire i jesuittenes hus i Gent; der underviste han i matematikk.