cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ikke-dødelige våpen
Mikrobølge
Det er mulig å lage utstyr som sender ut mikrobølger, det vil si elektromagnetiske bølger med bølgelengde fra centimetre og ned til millimetre, som kan fokuseres på tilstrekkelig avstand og som fanges opp i de ytre lagene av huden. Der vil de gi en rask oppvarming, typisk opp til 50° i noen millimeters dybde, noe som for opponenten som blir utsatt for dette føles som svært smertefullt. Frekvensene som blir valgt må nøye avpasses slik at de gir tilstrekkelig absorpsjon tilstrekkelig grunt til at en får stor oppvarming, samtidig som de må velges slik at det ikke oppstår varige skader.
Et større system for som bruker denne løsningen er det kjøretøymonterte Active Denial System. Dette systemet bruker mikrobølger på 95Ghz og fungerer effektivt ut til 700 meter. Systemet var utplassert i Afghanistan i 2010, men uten at det kom i operativt bruk. Det ble deretter trukket tilbake.
Et mindre system Silent Guardian er under utvikling av Raytheon og det er blant annet planlagt brukt av Los Angeles Sheriff's Department for opprørskontroll i Pitchess Detention Center i Los Angeles.
Virgilijus Alekna
Virgilijus Alekna (født 13. februar 1972 i Terpeikiai) er en litauisk friidrettsutøver.
Den 2,00 m høye Alekna har vært i verdenseliten i diskos i et tiår. Han har fremfor alt hatt mange dueller med tyskeren Lars Riedel. I 1990-årene vant Riedel de aller fleste internasjonale mesterskapene. Etter flere visitter på seierspallens lavere trinn, kunne Alekna endelig stige til topps under OL 2000 i Sydney. Fire år senere forsvarte han den olympiske tittelen i Athen, men først etter at mannen som kastet lengst, ungareren Robert Fazekas, avla en positiv dopingprøve.
I 2003 vant Alekna verdensmesterskapet i Paris, og gjentok bedriften under VM 2005 i Helsingfors. Aleknas personlige rekord er på 73,88 m.
Fiskerikandidat
Fiskerikandidat er en akademisk grad som gis for fullført masterstudium i fiskeri- og havbruksvitenskap av fem års varighet. Graden kan tildeles av Universitetet i Tromsø. Studenter som tar både bachelor- og mastergrad i fiskeri- og havbruksvitenskap ved Universitetet i Tromsø får rett til å kalle seg fiskerikandidater. Tittelen for mastergraden er Master i fiskeri- og havbruksvitenskap.
Thorkild Stray
Thorkild Stray (født 14. juli 1948, død 18. september 1970) var en norsk skuespiller. Han var kjent for rollen som «Sørlandet» i tre spillefilmer om Stompa: Stompa & Co (1962), Stompa, selvfølgelig! (1963) og Stompa forelsker seg (1965). «Sørlandet» regnes som en av hovedrollene i Stompa forelsker seg.
Stray omkom i en bilulykke ved Farvannet i Songdalen utenfor Kristiansand.
1360 Tarka
1360 Tarka er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 22. juli 1935 av Cyril V. Jackson ved Union Observatory i Johannesburg.
Raduzjnyj (Vladimir oblast)
Raduzjnyj (russisk: Ра́дужный) er en lukket by i Vladimir oblast i Russland. Den ligger rundt 12 km sør for Vladimir.
Byen ble opprettet i 1971 som en bosetning for ansatte ved et designkontor for forsvarsindustrien. I 1977 fikk byen status som bymessig bosetning og nytt navn: Vladimir-30 (russisk: Влади́мир-30). I 1991 fikk den bystatus og ble omdøpt til Raduzjnyj.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
1361 Leuschneria
1361 Leuschneria er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 30. august 1935 av Eugène Joseph Delporte ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.
Fanny Imlay
Frances (Fanny) Imlay (også kjent som Fanny Godwin og Fanny Wollstonecraft) (født 14. mai 1794, død 9. oktober 1816) var datter utenfor ekteskap av den britiske feministen og forfatteren Mary Wollstonecraft og den amerikanske spekulanten Gilbert Imlay.
Sammendrag
Selv om Wollstonecraft og Imlay levde lykkelig sammen for en kort tid både før og etter at Fanny ble født forlot Imlay Wollstonecraft i Frankrike midt under den franske revolusjonen. I et forsøk på å knytte forholdet sammen igjen reiste hun til Norden på en forretningsreise for ham hvor hun tok med seg den ett år gamle datteren. Imidlertid var forholdet ikke til å redde og Wollstonecraft forsøkte to ganger å ta livet av seg i fortvilelse. Etter å ha møtt, blitt forelsket i og giftet seg med filosofen William Godwin døde hun av komplikasjoner fra en fødsel i 1797, etterlot Fanny i Godwins omsorg, sammen med deres felles barn Mary Wollstonecraft Godwin (den framtidige forfatteren av romanen Frankenstein).
Godwin giftet seg på nytt et par år senere og hans nye hustru, Mary Jane Clairmont, brakte med seg to barn fra et tidligere ekteskap. Begge døtrene til Wollstonecraft fikk et anstrengt forhold til Godwins nye hustru og den oppmerksomhet som hun viste sin egen datter, Claire Clairmont, på bekostning av dem. Godwins hjem ble et ukomfertabelt sted å leve etterhvert som spenningen økte og Godwins gjeld steg. Mary og stesøsteren Claire flyktet til kontinentet med den romantiske poeten Percy Bysshe Shelley. Fanny Imlay som ble igjen måtte ta støtet av Godwins raseri. Hun ble stadig mer isolert fra samtlige medlemmer av familien og endte med å ta sitt eget liv i 1816.
Barndom
Fanny Imlay ble født under midten av det blodige Skrekkveldet i løpet av den franske revolusjonen. I en periode av foreldrenes forhold kunne Mary Wollstonecraft og Gilbert Imlay kun møtes fra tid til annen i en tollbod mellom Paris og Neuilly. Wollstonecraft fødte Frances (Fanny) Imlay, hennes første av to døtre, den 14. mai 1794 i Le Havre i Frankrike og hun ga datteren navn etter Fanny Blood, hennes nærmeste venninne fra tidligere i livet. Selv om Imlay aldri giftet seg med Wollstonecraft fikk han henne registrert som sin hustru ved det amerikanske konsulat for å beskytte henne da Storbritannia og Frankrike gikk i krig. De fleste, blant annet Wollstonecrafts søstre, tok det for gitt at de var gift, og Fanny ble således også antatt å være et legitimt barn og ble som det registrert i Frankrike.
Innledningsvis var parets liv sammen idyllisk. Wollstonecraft skrev spøkefullt til en venn, refererte til sin bok A Vindication of the Rights of Woman (Et forsvar for kvinners rettigheter, 1792): «Min lille pike begynner å suge så mannlig at hennes far antar uforskammet om henne at hun skriver den andre delen av Kvinners rettigheter». Imidlertid gikk Imlay trett av Wollstonecraft og hennes hjemlig liv og brøt forholdet, men kun etter at det hadde blitt strukket ut i to pinefulle år og etter at hun hadde forsøkt å begå selvmord to ganger.
I 1796 reiste Wollstonecraft til Norden og tok den ett år gamle Fanny med seg i et desperat forsøk på å redde forholdet ved at hun forsøkte å løse noen av Imlays forretningsvanskeligheter, men forgjeves. Hverken Wollstonecraft eller hennes datter så Gilbert Imlay igjen etter 1796. Ved å benytte seg av sin dagbok og sine brev utga Wollstonecraft boken Letters Written in Sweden, Norway, and Denmark i 1796, utgitt på norsk som Min nordiske reise i 1976. I boken beskriver hun flere emner, blant annet også morsrollen, men hennes datter fikk henne også til å melankolsk reflektere over kvinnens plass i verden:
Wollstonecraft ødslet kjærlighet og oppmerksomhet over sin datter. Hun begynte å skrive på to bøker mens Fanny var ung: en håndbok i foreldreomsorg kalt Letters on the Management of Infants (Brev om forvaltning av småbarn) og en lesebok for barn, øyensynlig tatt fra hennes egen personlige erfaring, kalt Lessons (Leksjoner). I en seksjon av denne beskriver hun advarende:
I 1797 møtte Mary Wollstonecraft filosofen William Godwin, ble forelsket i ham og giftet seg med ham da hun oppdaget at hun var blitt gravid. Godwin ble etterhvert glad i Fanny i løpet av sin tid med Wollstonecraft; han tok en gang med seg et krus med en «F» ingravert til henne fra Josiah Wedgewoods fabrikk som gledet både mor og datter.
Wollstonecraft døde i september det samme året etter fødselskomplikasjoner, men hennes nye datter, Mary Wollstonecraft Godwin, overlevde. Fanny Imlay ble uoffisielt adoptert av hennes stefar og gitt navnet Godwin. I Fannys kopi av Wollstonecrafts eneste fullførte barnebok, Original Stories from Real Life (Originale fortellinger fra det virkelige liv, 1788) har initialene «F. G.» skrevet med store bokstaver. I henhold til en fortolkning i Godwins dagbok var det ikke før Fanny ble tolv at hun ble informert om at han ikke var hennes far. Forskeren Janet Todd er uenig i denne tolkningen av Godwins dagbok og finner det usannsynlig at Fanny skulle ha vært uvitende om hennes opprinnelse i det frisinnede huset til Godwin.
Etter Wollstonecrafts død kontaktet Godwin og Joseph Johnson, Wollstonecrafts utgiver og nære venn, Fannys far, men han ville ikke gi noen støtte til sin datter. Imidlertid, Mary Wollstonecrafts to søstre, Eliza Bishop og Everina Wollstonecraft, Fannys eneste ekte slektninger, ønsket å gi omsorg til henne, men Godwin mislikte dem og avslo deres tilbud. På den annen side var ikke Godwin selv spesielt klar for foreldrerollen og han hadde nå to små barn å ta seg av og ingen fast inntektskilde. Han var likevel fast bestemt å ta seg av dem. Flere ganger i løpet av Fannys barndom ba Wollstonecrafts søstre om få bidra, men hver gang avslo Godwin. I løpet av disse årene av Fannys liv tjente forleggeren Joseph Johnson som en slags uoffisiell verge for henne. At Johnson hadde spesiell sympati for Fanny kom fram at han tilgodeså henne spesielt i sitt testamente.
Selv om Godwin beundret Wollstonecrafts forfatterskap var han ikke fullstendig enig med henne at kvinner skulle ha samme muligheter til utdannelse som menn. Derfor, mens han stundom leste for Fanny og Mary fra Sarah Trimmers Fabulous Histories (Fabelaktige fortellinger) og Anna Laetitia Barbaulds Lessons for Children (Leksjoner for barn), anstrengte han seg ikke for deres utdannelse og overså de bøker som Wollstonecraft hadde skrevet for Fanny. Han var plaget av barnas støy og krevde stillhet mens han arbeidet, men da han reiste til Dublin for å besøke Wollstonecrafts søstre lengtet han etter døtrene og skrev ofte brev til dem.
I 1801 giftet Godwin seg med Mary Jane Clairmont, en nabo med to egne barn, Claire og Charles. Hun hadde antagelig aldri vært gift og ønsket seg Godwin for økonomisk stabilitet og legitimitet. Godwin på sin side ønsket opplagt en mor for sine barn. Godwins venner mislikte Clairmont og mente hun var vulgær og uærlig. De var lamslått over at han kunne erstatte Mary Wollstonecraft med henne, og hans to døtre mislikte sin stemor intenst og klaget på at hun foretrakk sine egne barn framfor dem selv. I 1803 ble ekteparets sønn William født og økte familien ytterligere.
Familien Godwin var konstant i gjeld og økonomiske vanskeligheter og Godwin skrev for å gi familien inntekter. Hans forsøk som dramatiker feilet, og deretter forsøkte han med en serie ungdomslitteratur som han skrev sammen med sin hustru. For å kunne gjøre dette flyttet de fra Polygon hvor han hadde levd sammen med Wollstonecraft til 41 Skinner Street. Denne flyttingen fjernet familien fra den friske, landlige luften til de skitne, illeluktende indre bydelene i London. Selv de innledningsvis hadde en del suksess minsket inntektene etterhvert, og familien så seg nødt til å låne mer penger enn de kunne makte fra den generøse vennen Joseph Johnson og Godwins beundrer og entusiast Francis Place. Etterhvert som Fanny Imlay vokste opp var hennes far i økende grad avhengig av henne til å blidgjøre folk som krevde regninger betalt og for anmode om penger fra menn som Place.
Ungdomstiden
Selv om hverken Mary Godwin eller Fanny Imlay fikk en utdannelse tilsvarende den som deres mor hadde gitt utkast til hennes skrifter, var de sannsynligvis blant de heldige unge kvinner som ble godt utdannet i sin samtid, og de behersket blant annet fransk. Den voksne Fanny Imlay ble beskrevet av C. Kegan Paul, en av Godwins første biografer, som «velutdannet, munter, en god brevskriver og en utmerket bestyrer av hjemmet».
Pikene var også positivt utsatt for det litterære og politiske samfunn som Godwin var en del av. Eksempelvis, etter Aaron Burrs landflyktighet fra USA tilbrakte han en god del tid med familien Godwin i 1803. Han var en stor beundrer av Wollstonecrafts verker og hadde selv utdannet sin datter i henhold til Et forsvar for kvinners rettigheter. Han var ivrig etter å møte døtrene til den kvinne han beundret og refererte til de tre unge damene, inkludert også Claire Clairmont som var kun åtte måneder yngre enn Mary, som «gudinner». Han tilbrakte det meste av tiden i samtale med den eldste av dem, Fanny, om politiske og pedagogiske emner. Burr var imponert over den pedagogiske læremetoden Bell-Lancaster-metoden, og tok med seg Fanny for å studere en skole hvor metoden ble praktisert. Political Justice (Politisk rettferdighet) hadde Shelley skrevet til Godwin og de begynte å korrespondere. I 1812 spurte Shelley om Fanny Imlay, datteren til hans helt Mary Wollstonecraft kunne møte ham og hans nye hustru. Ettersom Godwin aldri hadde møtt Shelley og var skeptisk over hans motiver, vel vitende at han hadde stukket av med sin nåværende hustru Harriet, avslo han forslaget. Da Shelley til slutt kom for å besøke Godwins hjem ble alle de tre unge kvinnene betatt av Shelley, spesielt Fanny. Både Shelley og Fanny var interessert i tidens radikale politikk og de diskuterte de mest aktuelle sakene. Hun kritiserte Shelley for å være ufølsom over klasseskillene.
I 1814 tilbrakte Shelley en betydelig del av tiden i Godwins hjem og det er sannsynlig at han og Fanny ble forelsket. Hennes stesøster Claire Clairmont hevdet senere at det var tilfelle. Fanny Imlay ble sendt til Wales i mai det samme året, og forskeren Todd har spekulert i om Godwin forsøkte å fjerne henne fra Shelley. I mellomtiden hadde Godwins hus blitt mer og mer utrivelig etterhvert som Godwins gjeld økte, og fiendskapet mellom datteren Mary Godwin og hans hustru Mary Jane også økte. Mary trøstet seg med Shelley og de ble etterhvert heftig forelsket til tross for at Shelley var gift og hadde et barn. Da Shelley innrømmet for Godwin at han hadde et forhold til Godwins sytten år gamle datter eksploderte Godwin i raseri. Samtidig var han også avhengig av de penger som Shelley kunne skaffe. Frustrert med hele situasjonen flyktet Shelley til kontinentet sammen med Mary og Claire Clairmont. Shelleys hustru og barn lot han være igjen.
I all hast fikk Godwin Fanny Imlay tilbake fra Wales for at hun skulle hjelpe ham med å håndtere situasjonen. Godwins hustru Mary Jane har skrevet at Fannys «følelser var dype da hun hørte om den sørgelige skjebne til de to pikene; hun kan ikke komme over det». Midt i denne situasjonen gikk en av Godwins protesjér hen og drepte seg. Samtidig rømte unge William Godwin hjemmefra og var savnet i to dager. Da nyheten om de rømte pikenes eskapade ble offentlig ble Godwin grovt latterliggjort i pressen. Om ikke livet i Godwins hus hadde vært anstrengende fra før ble det ikke mindre etter pressens gapestokk.
Da Mary Godwin, Claire Clairmont, og Shelley til slutt kom tilbake fra kontinentet flyttet de inn i et hus sammen i London, noe som ikke dempet Godwins raseri. Fanny Imlay følte seg trukket mellom de to husene: hun følte lojalitet til både hennes søstre og til hennes far. Begge parter overøste henne med forakt for at hun ikke valgte side i familiedramaet. Selv om Godwin hadde gitt streng instruks om at Fanny ikke skulle snakke med Shelley og hennes søstre hadde hun likevel kontakt, og hun advarte dem om kreditorer som kjente til at Shelley var kommet tilbake ettersom også han hadde skaffet seg gjeld.
Fannys forsøk på å overtale Claire Clairmont til å komme tilbake Godwins hus overbeviste Shelley at hun var på Godwins parti og begynte å mistro henne. Fanny Imlay var også fortsatt ansvarlig for be Shelley om penger for å kunne dekke farens gjeld. Til tross for Shelleys rømning med to av hans døtre sa Godwin seg villig til å motta £1,200 fra Shelley. Da Mary Godwin fødte en datter i februar 1815 sendte hun øyeblikkelig etter den eldre søsteren Fanny, spesielt for at både hun og den nyfødte var syke. Godwin straffet Fanny for at hun ikke hadde adlydt hans ordre om ikke besøke søsteren Mary, og Fannys fortvilelse økte. Etter at Marys barn døde besøkte hun likevel søsteren oftere til tross for farens vrede.
Kort tid etter ble Claire Clairmont elskerinnen til den romantiske poeten Lord Byron, og Mary Godwin fikk sitt andre barn i januar 1816 som hun og Shelley ga navnet William etter Godwin. I februar dro Fanny Imlay på besøk til paret som da hadde tatt bolig i Bishopsgate. Godwins gjeld fortsatte å øke, og mens han fortsatte å forlange penger fra Shelley nektet han å se både ham og sin datter. På denne tiden ble Charles Clairmont, Mary Janes sønn fra et tidligere forhold, frustrert over spenningen i Godwins hus og reiste til Frankrike og nektet å hjelpe familien videre. På rundt samme tid dro Claire Clairmont, Mary Godwin, og Shelley også til kontinentet for å søke etter Lord Byron. Godwin var forferdet. Han var blitt avhengig av Shelleys penger og presset på familiens rykte økte da offentligheten fikk høre at gruppen hadde forlatt landet for å slå seg sammen med den beryktede Byron.
Midt i dette familieståket fant Fanny Imlay likevel tid til å delta i større sosiale saker. Den tidlige utopiske sosialisten Robert Owen kom på besøk til Godwin sommeren 1816 og han og Fanny diskuterte tilstanden til de arbeidende fattige i Storbritannia. Hun var enig med mange av Owens forslag, men ikke alle. Hun kom til sist til den slutning at hans utopiske skjema var altfor «romantisk» ettersom det var altfor avhengig av velviljen til de rike til å ofre sin rikdom for fellesskapets beste. Den samme sommeren kom George Blood på besøk. Han var bror av Fanny Blood, den nære venninnen som Mary Wollstonecraft hadde oppkalt sin datter etter. Av den grunn ønsket han å treffe Fanny Imlay for første gang og han fortalte historier om hennes berømte mor til henne. Etter dette møtet skrev hun til Mary Godwin og Shelley: «Jeg har besluttet å aldri leve for å bli en skam etter en slik mor... Jeg har funnet at om jeg vil forsøke å overkomme mine feil skal jeg finne et vesen som kan elske og ære meg».
Før Mary Godwin, Claire Clairmont, og Shelley hadde reist til kontinentet hadde Fanny og Mary hatt en større krangel og det var ingen mulighet til å komme til en forsoning. Fanny forsøkte i sine brev til søsteren å glatte over uenigheten, men hennes følelser av ensomhet og isolasjon i London var merkbar. Hun skrev til Mary om «den forferdelig tilstand som jeg generelt arbeider under og hvor jeg forgjeves forsøker å bli kvitt». Mary som gikk på fjellturer i de sveitsiske fjellene, frustrert over hennes forhold til Shelley, og oppslukt i skrivningen av romanen Frankenstein, hadde hun ingen sympati overfor søsteren hjemme.
Gruppen kom tilbake fra kontinentet med en gravid Claire Clairmont, og bosatte seg i Bath (for å beskytte Claires rykte og skjule hennes svangerskap). Fanny Imlay tigget og ba dem om å få bli med ettersom livet i Godwins hus ikke var til å tåle med de konstante økonomiske bekymringene og stemorens pågående prekener. Imidlertid avviste Shelley henne, opptatt av å skjule tilstanden til Claire, iallfall fra noen som kunne informere Godwin, men han var også saksøkt av sin hustru og bekymret over sitt eget omdømme.
I tillegg ble Fanny Imlay dypt bekymret over historier som søsteren Mary og Shelley skal ha spredt om henne, og hennes ulykkelige tilstand forverret seg Forskeren Kegan har argumentert for at hun kan ha hatt den psykisk lidelse, en «ekstrem depresjon som hennes mor hadde hatt, og som merket flere medlemmer av Wollstonecraft-familien».
Død
Om natten den 9. oktober tok Fanny inn på vertshuset Mackworth Arms Inn i Swansea hvor hun ga kammerpiken beskjed om ikke å forstyrre henne. Den samme natten mottok Mary Godwin, som oppholdt seg i Bath sammen med Shelley, et brev som Fanny hadde tidligere sendt fra Bristol. Hennes far i London hadde også mottatt et lignende brev. Brevenes innhold alarmerte både Godwin og Shelley til øyeblikkelig å reise til Bristol. Ved den tiden de kunne spore henne til Swansea var der imidlertid for seint. Fanny Imlay ble funnet død på sitt rom den 10. oktober etter å tatt en dødelig dose med laudanum. Hun etterlot seg en uadressert brev:
Brevet hadde øyensynlig opprinnelig vært signert, men navnet var blitt revet eller brent av for at liket ikke skulle kunne bli identifisert. Da kunngjøringen om dødsfallet ble trykket i den lokale avisen The Cambrian var det derfor ingen referanse til henne spesielt.
Ved det rettslige likskuet ble Fanny Imlay erklært «død» heller enn selvmord eller offer for vanvidd, noe som berget kroppen hennes fra beskjemmelser etter døden. Todd spekulerer at Shelley var den som sørget for Fanny ble erklært «død», en benevnelse som var mer vanlig for de bedrestilte, og den som fjernet det som kunne identifisere henne. Hun har også konkludert med at for å beskytte resten av familien nektet han å kreve liket. Ingen annen krevde liket og det ble sannsynligvis begravd i umerket fattiggrav. Faktisk skrev Godwin til Shelley:
Familien fortalte ulike historier i henhold til Fanny Imlays død for å dekke over sannheten, blant annet at hun hadde reist på ferie, at hun hadde død av en forkjølelse i Wales, at hun hadde død av en «betennelsefeber”», at hun levde sammen med hennes mors søstre, eller, om tvunget til å innrømme selvmord, at Imlay hadde drept seg selv ettersom Shelley elsket Mary Godwin og ikke henne.
Gravitasjonslinse
thumb|300px|Lys bøyes av i nærheten av massive objektert. De orange linjene viser objektets tilsynelatende posisjon og de hvite linjene viser lysetes vei fra kildens virkelige posisjon.
En gravitasjonslinse dannes når et ekstremt massivt legeme, slik som et sort hull, mørk materie eller en nøytronstjerne bøyer lyset som passerer den.
Denne kan brukes til å identifisere ellers usynlige legemet når speilbilder oppstår når objektet som bøyer strålene ligger mellom observatør og kilde. Dette er den vanligste metoden for å oppdage ellers usynlig legemer som sorte hull og nøytronstjerner.
Til og med solen bøyer lysstråler, noe som kan observeres ved en solformørkelse.
Ved hjelp av en gravitasjonslinse kunne en gruppe forskere fotografere stjernen Ikaros (offisielt navn MACS J1149+2223 Lensed Star 1), som er stjernen som ligger lengst unna jorden som noen gang er blitt fotografert som ikke er en supernova. Dens lys trenger 9 milliarder år å nå jorden.
Lommedalen kirke
Lommedalen kirke er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1995 i Lommedalen i Bærum kommune, Viken fylke. Kirketomt ble valgt slik at det ble nærhet til de store nye boligfeltene som ble etablert. Kirken ble videre strategisk plassert som et knutepunkt mellom Lommedalen og Bærums Verk. Høsten 1994 ble grunnarbeidene startet, og grunnstein ble lagt ned av biskop Andreas Aarflot. Kirken ble innviet 3. desember 1995.
Menigheten er arbeidsplass for 11 ansatte: Kirkeforvalter/daglig leder, sokneprest, kapellan, kantor, to menighetspedagoger, barnekoordinator, kirketjener, bandleder, ungdomsarbeider og sekretær.
Kirken ble originalt bygget uten orgel. 4 år og 1 million kroner i egenfinansiering senere var orgelet i 1999 ferdig montert og klart til bruk.
Byggverket er i betong og har 700 plasser. I kjelleren har menigheten et band-rom og lydstudio som leies ut gratis til ungdom, samt en nyoppusset ungdomskjeller og kjøkken (2020) som benyttes av Lommedalen Ten Sing, og leies ut til f.eks barnebursdager.
Lommedalen kirke ble brukt under innspillingen til Ravi og DJ Løv og The Monroes' musikkvideo-innspilling av sangen «Tsjeriåu».
Menighetens visjon er "En åpen dør - inn til det hellige og ut til mennesker".
Lommedalen menighet har et stort og aktivt barne- og ungdomsarbeid, og arrangerer ukentlig babysang/babygym, barnekoret Glamigos og TweenStars, søndagsskole, Ten Sing, Speidersamlinger og konfirmant-undervisning i sesong.
Menigheten har omtrent 105 konfirmanter hvert år, fordelt på 3 konfirmasjons-linjer: Vinterleir, Miks-konfirmasjon, Sommerleir. Det tilbys også Tilrettelagt-konfirmasjon i samarbeid med de andre menighetene i Bærum.
Det gjennomføres konfirmasjonsgudstjenester både i starten av mai og september. I etterkant av fullført konfirmasjonstiden tilbys konfirmantene å delta på lederkurs for å være med videre i arbeidet, da som konfirmasjonsleder.
Menigheten har en lokal trosopplæringsplan med tiltak/tilbud for hver aldersgruppe fra 0-18 år-
Lommedalen gravlund (en urnelund) åpnet i 2013. Den består av 500 ordinære urnegraver og 1000 graver i minnelund.
Sykehusapotekene i Midt-Norge
Sykehusapotekene i Midt-Norge HF er et helseforetak som eies av det regionale helseforetaket Helse Midt-Norge. Sykehusapotekene i Midt-Norge HF driver sykehusapotek i Namsos, Levanger, Trondheim, Kristiansund, Molde og Ålesund, og har avdeling ved Volda sjukehus.
Labbetusseviser
Labbetusseviser er et musikkalbum med Halvdan Sivertsen, Vibeke Sæther, Geir Børresen som Labbetuss og Åsmund Huser som Smitt og Smule fra 1983. Albumets sanger er fra TV-serien Labbetuss. Albumet ble utgitt av Bodø-selskapet Igloo Records, GHK17.
Nelaug
Nelaug er ei bygd i Åmli kommune i Aust-Agder, like ved Nidelva.
På Nelaug ligger Nelaug stasjon, anlagt i 1935, 141 meter over havet. Stasjonen er en av mange stasjoner på Sørlandsbanen. Ved Nelaug ligger også Nelaugvannet. Nelaug skole ble lagt ned fra 1. august 2010, og elevene går nå på Åmli skole.
Stedet har i dag omtrent 150 innbyggere, og når dermed ikke lenger opp til Statistisk sentralbyrås kriterier for at stedet kan defineres som et tettsted, slik stedet var definert som tidligere.
Av idrett har bygda Vardild idrettslag.
Ben Johnson
Ben Johnson er navnet til flere personer:
Voronezj
Voronezj (russisk: Воро́неж) er en stor by i det sørvestlige Russland, mot grensen til Ukraina. Byen ligger elven Voronezj, tolv kilometer fra der hvor den elven renner ut i elven Don. Voronezj er det administrative senter i Voronezj oblast, og byen er et viktig jernbaneknutepunkt med forbindelse til Moskva, Rostov og Kiev. Under andre verdenskrig ble det utkjempet et større slag ved byen, og deler av byen ble okkupert av tyske styrker.
Den 6. august 1955 inntraff Voronezj-ulykken, der ti norske kvinner omkom i en flystyrt ved byens flyplass.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Gordon Bajnai
György Gordon Bajnai (født 5. mars 1968 i Szeged) er en ungarsk politiker og statsminister i Ungarn siden 14. april 2009.
Bajnai studerte internasjonal politikk ved Corvinus-universitetet i Budapest.
Gordon Bajnai ble statsminister i Ungarn 14. april 2009 etter at den sittende statsministeren, Ferenc Gyurcsany gikk av. Bajnai kommer fra det samme partiet som Gyurcsany, Det ungarske sosialistpartiet (Magyar Szocialista Párt) og viderefører den samme partikoalisjonen som Gyurcsany ledet.
Liste over kirker i Oslo
Liste over kirker og andre kristne kirkebygg i Oslo.
Arkeologiåret 1932
Arkeologiåret 1932 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1932.
Yoshitugu Yamashita
Yoshitsugu Yamashita (født 16. februar 1865, død 26. oktober 1935) er en legendarisk judoutøver og en del av Kodokan no Shitenno, eller Kodokans Voktere, Jigoro Kanos fremste utøvere. Han var også den første til å motta 10. dan.
Biografi
Yamashita var bare 19 år da han ble det 19. medlemmet på Kodokan. Han ble tildelt 1. dan etter å ha trent på Kodokan i 3 måneder, etter 2 år hadde han 4. dan, og i 1898 fikk han 6. dan.
Yamashita, Hidekazu Nagaoka, og Sakujiro Yokoyama satt i 1895 sammen den inndelingen av teknikker vi i dag kjenner som Go Kyo No Waza.
Yamashita ble regnet for å være den som kunne mest om kata blant alle judoutøvere i Japan. Han var Jigoro Kanos faste treningspartner, og i 1935 fikk han 10. dan like etter sin død. Han ble dermed den første som mottok denne beltegraden.
Yamashita dro i 1902 til USA, og er den som introduserte judo for det amerikanske samfunnet. Under hans opphold lærte han dessuten Theodore Roosevelt judo. Etter Roosevelts ønske deltok Yamashita i kamp mot wrestleren George Grant, en mann nær dobbelt Yamashitas størrelse, på U.S. Naval Academy i Annapolis. Yamashita vant en overbevisende seier, og ble tildelt en trenerjobb på skolen.
Yamashita har fått æren for hane-goshi. Historier skal ha det til at en benskade hindret ham i utførelsen av uchi-mata, og at han så sammen med Kano utviklet en ny teknikk fra en gammel jujutsu-teknikk og lagde hane-goshi.
1362 Griqua
1362 Griqua er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 31. juli 1935 av Cyril V. Jackson ved Union Observatory i Johannesburg.
Joseph Jackson
Joseph Walter Jackson (født 26. juli 1928 i Arkansas, død 27. juni 2018 ) var en amerikansk talentmanager og faren i den musikalske Jackson-familien. Hans drøm var at hans barn skulle bli kjente og populære musikere, noe som førte til at han dannet gruppen The Jackson 5. Gruppen ble etter mye hardt arbeid kjente og fikk mange slagere. Joseph har med årene fått mye kritikk for sin strenge disiplin og at han brukte fysisk og psykisk press på barna sine. Hans åttende barn, Michael Jackson, har fortalt at faren under øvinger slo ham og brødrene hans med belte og andre gjenstander. Han har også påstått at faren aldri viste ham kjærlighet som en far skal gjøre. Michaels søster La Toya Jackson har også kritisert faren, spesielt i sin bok La Toya: Growing up in the Jackson Family. Flere rykter florerer om ham og tiden som manager for sønnene.
Familie
Joseph Jackson var gift med Katherine Jackson og de fikk ti barn sammen.
De har 26 barnebarn.
Katherine søkte om skilsmisse i 1974 og i 1979, men begge søknadene ble trukket tilbake. I 1974 fikk Joseph et barn med en groupie, mens i 1974 ble det påstått at han hadde et forhold til en sekretær på Motown.
Senere liv
Etter at The Jackson 5 forlot ham til fordel for solokarriere, andre agenter og plateselskaper, ble han manager for karrierene til døtrene La Toya og Janet. De forlot han også til fordel for andre støttespillere og solokarriere.
Flytende helium
Flytende helium eksisterer kun ved ekstremt lave temperaturer. Kokepunktet og det kritiske punktet avhenger av isotopen til heliumet; se tabell under for verdier. Tettheten til flytende helium-4 ved kokepunktet og ved 1 atm er rundt 0,125g/ml
Helium-4 ble gjort flytende for første gang 10. juli 1908 av den nederlandske fysikeren Heike Kamerlingh Onnes. Flytende helium-4 blir brukt som kryoteknisk kjølemiddel og blir kommersielt produsert for bruk i superledende magneter, eksempelvis de som brukes i MRI eller NMR. Det blir gjort flytende ved hjelp av Hampson-Linde syklus.
Temperaturen som trengs for å gjøre helium flytende er lave på grunn av den svake tiltrekningen mellom atomene. Den intermolekylære kraften er svak i utgangspunktet fordi helium er en edelgass, men den intermolekylære kraften blir ytterligere redusert av kvanteffekter, som er viktig i helium på grunn av den lave atommassen.
Lars Riedel
Lars Riedel (født 28. juni 1967 i Zwickau) er en tysk friidrettsutøver. Han er en av tidenes beste diskoskastere.
Han ble olympisk mester i diskos under OL 1996 i Atlanta, og har i tillegg blitt verdensmester hele fem ganger.
Heha
Heha er det høyeste fjellet i Burundi. Fjellet er 2670 meter høyt, og er en del av en fjellkjede fra den prekambriske perioden. Det ligger i den østre flanken av Riftdalen.
Datsun
Datsun var et japansk bilmerke som ble produsert av Nissan Motor Company i Japan fra 1935 til 1986. Etter dette ble bilene markedsført under navnet Nissan.
Datsun-merket kommer tilbake som Nissans billigmerke fra 2013, i første omgang bare på noen markeder som Indonesia, Russland og India.
Historie
Kwaishinsha Motorcar Works (快進自動車工場, Kaishin Jidōsha Kōjō) bygget sin første bil under merkenavnet DAT i 1914. Navnet kom fra etternavnene til de tre grunnleggerne:
Virksomheten endret navn til Kwaishinsha Motorcar Co. i 1918, og igjen, i 1925 til DAT Motorcar Co. Året etter fusjonerte det Tokyo-baserte selskapet med det Osaka-baserte Jitsuyo Jidosha Co., Ltd. og fikk navnet DAT Automobile Manufacturing Co. Ltd.
I 1931 ble den første bilen bygget under navnet DATSON («Sønn av DAT»), men den siste stavelsen ble raskt endret til «sun» da «son» også betyr «tap» på japansk.
Datsun i Norge
Datsun var utbredt i Norge. Spesielt populære modeller i Norge var Datsun Cherry (A-serie), Datsun Sunny (Y-serie), Datsun Violet (J-serie), Datsun Bluebird (B-serie), Datsun Laurel (L-serie) og Datsun Cedric (C-serie).
I Norge er det en klubb for de som er interessert i gamle Datsun-biler. Den heter Datsun/PMC Registeret.
Lesnoj (Sverdlovsk oblast)
Lesnoj (russisk: Лесно́й) er en lukket by i Sverdlovsk oblast i Russland. Den ligger 254 km nord for Jekaterinburg. Innbyggertall: 53 195 (folketelling 2002). Byen ligger ved bredden av elva Tura.
Kirkebranner i Norge
Kirkebranner i Norge har forekommet siden middelalderen. Trekirker har vært særlig utsatt, og branner har bidratt til at bare 28 av trolig over 1000 (kanskje 2000) stavkirker er bevart. Kirkebranner har vært forårsaket av lynnedslag, uforsiktighet med ild, ildspåsettelser, brenning under krig eller spredning fra andre bygninger i forbindelse med bybranner – siden ca. 1900 også feil ved elektriske anlegg. I årene 1992–1996 (i mindre grad også senere) ble en rekke kirker påtent av ungdom som iallfall i noen tilfeller var tilknyttet ekstreme miljøer. Et av disse var frontet av Varg Vikernes, som senere ble dømt for drap og for å ha stiftet tre kirkebranner. En del kirker i Norge har nå automatiske brannslukkingsanlegg og overvåkingssystemer. Men ennå i 2011 uttalte brannsjef Guttorm Liebe i Skien bekymring fordi bare 5 av 76 kirker i Telemark hadde sprinkleranlegg. I 2009 manglet sprinkleranlegg i to av tre norske kirker. Noen steder har vaktstyrker – dels frivillige, dels vaktselskaper – patruljert rundt kirkene.
Lesnoj (Sverdlovsk oblast)
Historie
Byen ble grunnlagt i 1947 da Fabrikk 418 ble bygget for å produsere høyanriket uran (HEU) for produksjon av kjernefysiske våpen. Montering av atomvåpen foregikk også her. I 1954 fikk byen status som lukket by, under navnet Sverdlovsk-45, for å understøtte produksjonen av atomvåpen
Kirkebranner i Norge
Statistikk
Note: Listen omfatter bare branner oppført i listen. "Delvis skadet" er bygninger som er omtalt som gjenreist eller reparert, f.eks. branner i Nidarosdomen, og fortsatt oppført med opprinnelig byggeår.
Lesnoj (Sverdlovsk oblast)
Historie
Byen Sverdlovsk-45 var en hemmelig by til den russiske presidenten Boris Jeltsin i 1992 erklærte at slike byer kunne bruke sine historiske navn. Byen fantes ikke på noen offisielle kart før da.
Kirkebranner i Norge
Kirker er særlig utsatt for brann
Av flere årsaker er kirker særlig utsatt for brann, en kirkebrann er ofte svært vanskelig å slukke – og enkelte kirkebranner har vært blant de mest dødbringende:
Eldre kirkebranner i Norge
I denne oversikten brukes dagens navn på kommuner og fylker. Oversikten er ikke fullstendig.
1960-tallet
1960 1969
1992
Det er estimert at nettotapet i brannene dette året er på over 80 millioner kroner.
Kirker skadet i bybranner
Mange kirker har også blitt skadet i bybranner, jf. Liste over norske bybranner.
Våtmark
Våtmark eller våtmarksområde defineres på forskjellige måter, men kan i hovedsak hevdes å være mark der det finnes vann nær overflaten gjennom hele eller store deler av året. Områder med en vanndybde på mer enn seks meter regnes generelt ikke som våtmark. Større våtmarksområder som omfatter adskilte, men sammenhengende våtmarker kalles gjerne et våtmarkssystem. I så måte er Pantanal (200 000 km²) i Sør-Amerika verdens største våtmarkssystem.
Våtmark omfatter fjære- og gruntvannsområder, strandsoner, næringsrike vann, sumpområder, deltaområder, fuktenger og myrer med mer. Våtmarksområdene er blant de biologisk mest produktive områdene i verden, og de bidrar til å skape et variert landskapsbilde og til å øke opplevelsesrikdommen i naturen, og mange er viktige rekreasjonsområder. Våtmarker har ofte en rik flora og fauna, og mange plante-, insekt- og fuglearter er helt avhengige av disse naturtypene for å klare seg. Dessuten har våtmarksområder ofte stor kapasitet til å lagre vann, noe som bidrar til å jevne ut flomtopper. Vannet kan være både fersk-, brakk- eller saltvann. Våtmarkene er av de mest truede naturtypene vi har. De er utsatt for en rekke forskjellige inngrep som for eksempel gjenfylling, neddemming, drenering og søppelfylling.
I de fleste tilfeller kan vegetasjonen brukes for å skille våtmark fra annen mark. Minst halvparten av vegetasjonen skal være hydrofil, det vil si fuktighetselskende.
I tilknytning til våtmark finnes det ofte strandenger. De er etter definisjonen ikke våtmarker, men dette er også en artsrik og truet naturtype. Der en våtmark er vernet er derfor ofte nærliggende strandenger tatt med i verneområdet.
Wetlands International er en verdensomspennende organisasjon med fokus på bevare vannfugler og våtmarksområder.
Direktoratet for Naturforvaltning (DN) har opprettet fem nasjonale våtmarkssentre, de er Oslo Våtmarkssenter (Oslo), Nordre Øyeren Våtmarkssenter (Akershus), Jæren Våtmarkssenter (Rogaland), Holmen Våtmarkssenter (Vestfold) og Ørland Våtmarkssenter (Trøndelag).
Ulike typer våtmark
Hovedinndelingen av våtmarker i typer er basert på vannets opphav, og om marken er torvdannende eller ikke.
Følgende typer våtmark har egen artikler:
Hanjiang (Putian)
Hanjiang (kinesisk: 涵江区; pinyin: Hánjiāng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Putian i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 752 km² og ca. 420 000 innbyggere.
Samferdsel
Kinas riksvei 324 fører gjennom området. Den går fra Fuzhou i provinsen Fujian og gjennom Guangdong, Guangxi, Guizhou, og ender i Kunming i Yunnan.
Grete Horntvedt
Grete Horntvedt (født 3. oktober 1944 på Hamar) er en norsk politiker som representerer Høyre. Hun var byråd for næring og byutvikling i Oslo i periodene 1999-2000 og 2003-2006, samt byråd for kultur og utdanning 1997-1999. Hun ble i 2006 direktør for stiftelsen Norsk Kulturarv.
Lars Birkelund
Lars Ingar Birkelund (født 27. oktober 1959) er en norsk trommeslager, perkusjonist, gitarist og vokalist, etter hvert mer kjent som skribent og debattant. Han tilhører den politiske venstresiden og er en sterk kritiker av NATO, USA og EU.
Devonshire Parish
Devonshire Parish er et av ni parishes (distrikter, «prestegjeld») på Bermuda. Ved folketellingen i 2010 hadde distriktet en befolkning på 7,332.
Grete Horntvedt
Horntvedt ble valgt inn i Hamar kommunestyre i 1976, og i 1980 i Hedmark fylkesting. I perioden 1978-81 var hun leder i Hamar Høyre, og i 1980-82 nestleder i Hedmark Høyre. I 1986-87 var Horntvedt leder i Hellerud Høyre, og dessuten leder i bydelsutvalg 15 Hellerud. Hun ble med i Oslo Høyres hovedstyre i 1987, og ble første nestleder i Oslo Høyre fra 1992.
Lars Birkelund
Bakgrunn og virke
Birkelund vokste opp på Fetsund og startet karrieren som musiker i tenårene. Han har vært profesjonell musiker siden slutten av 1980-årene. Han er bosatt i Oslo.
Devonshire Parish
Devonshire ligger i midten av Bermuda og grenser til Pembroke i vest, Smith's i nordøst og Paget i sørvest.
Lars Birkelund
Bakgrunn og virke
Birkelund er først og fremst liveartist, men han medvirket på flere album gitt ut av bandene Zopp, En Hedersmann, Electrobugs, Jokke & Valentinerne og Beckstrøm Kvartett. Fra 2010 har han vært mest aktiv med Oslo Radio Orkester, Beckstrøm Kvartett, Endelig Mandag Band og Gjengangerne, sammen med blant annet Mikael Holmberg, som han også spilte med i Electrobugs.
Grete Horntvedt
I 2019 ble hun valgt til leder i Oslo Senior Høyre og 1. nestleder (politisk nestleder) i Senior Høyres Landsforbund.
Devonshire Parish
Bermuda National Stadium ligger i Devonshire.
Navn
Det er oppkalt etter William Cavendish, 1. jarl av Devonshire.
Lars Birkelund
Bakgrunn og virke
I perioden 2016–2023 har Birkelund forfattet over 250 artikler som har blitt publisert på nettstedet steigan.no.
Grete Horntvedt
I 2019 deltok hun i realityserien Den ultimate agent på NRK.
Svindelskandalen i Undervisningsbygg
I 2006 valgte hun å trekke seg fra stillingen som byråd for næring og byutvikling sammen med styrelederen i Undervisningsbygg; Signe Horn, etter at Frank Murud-saken ble kjent over hele media.
Occaneechi
Occaneechi er en liten indianerstamme som tradisjonelt har holdt til i grenseområdene mellom Nord-Carolina og Virginia i USA, i Piedmont-området. Den er beslektet med stammene saponi, tutelo og monacan.
Gro Balas
Gro Balas (født 1. august 1950 i Oslo) er en norsk politiker (Ap). Hun var byråd for helse og eldre i Oslo 1992–93, byråd for barn og utdanning 1993–95 og byråd for finans og plan 1995–97. Fra 2011 til 2014 var hun kommunaldirektør for eierskap og næring Oslo kommune.
Balas ble første gang valgt inn i Oslo bystyre i 1983, var kommunalråd 1986–91 og leder for Europabevegelsen i Norge 1995-1999. Hun har senere vært leder for Oslo kommunes kunstsamlinger, direktør i Oslo 1000 år, styreleder på Ullevål universitetssykehus, nestleder i styret i Eco Energi og direktør i Kultur- og idrettsetaten i Oslo.
Balas er gift med Ap-politikeren Bjørn Tore Godal.
Vealøs (Horten)
Vealøs er en øy som ligger utenfor Karljohansvern i Horten kommune i Vestfold. Øya har et areal på 0,1 km², og er forbundet til Karljohansvern og Horten med en bro. Øya brukes av Forsvaret. Den største installasjonen på øya er fortet Norske Løve. Arbeidet på fortet begynte i 1852 og ble avsluttet i 1859. Fortet har et nesten middelaldersk preg, med vollgrav og vindelbro. Introduksjonen av sprenggranaten sørget for at fortet som forsvarsverk tidlig ble betraktet som umoderne. Fortet ble tatt i bruk i 1856, og er fortsatt i bruk av forsvaret. Øya har blitt brukt som base for motortorpedobåter.
Like etter andre verdenskrig ble de to hangarene bygget. Disse ble oppgradert i 2012. Geologisk er øya Vealøs en del av den store endemorenen fra istidens slutt, det store raet som strekker seg rundt hele Skandinavia fra Finland til Finnmark. I Norge er denne morenen mest markant i Østfold og Vestfold hvor den er synlig som store rygger i landskapet. Raet krysser Oslofjorden mellom Jeløya og Horten, og Vealøs dannes ved at den undersjøiske moreneryggen her er ekstra høy. Andre liknende moreneøyer er Jomfruland og Målen.
Den sørøstlige delen av Vealøs er fredet som naturreservat.
Johnny Berry
Berry startet karrieren i Birmingham. Han debuterte for klubben i 1947, og spilte 104 ligakamper før han sommeren 1951 ble kjøpt av Manchester United. I sin debutsesong på Old Trafford ble han ligamester, og han var med på å vinne to nye ligagull i 1955/56 og 1956/57. Berry var stort sett fast på laget de sju sesongene han spilte for United, og fikk totalt med seg 277 førstelagskamper og 44 mål for klubben. Den siste tiden før flyulykken i 1958 hadde han imidlertid mistet plassen på laget til unggutten Ken Morgans, og han måtte se Europacupkampen i Beograd fra benken.
Da Manchester Uniteds fly styrtet i München, pådro Berry seg alvorlige hodeskader. Da han ankom sykehuset var legene sikre på at han ikke ville overleve, så en katolsk prest ga ham den siste olje ved ankomst. Berry lå i koma i over to måneder etter ulykken, og da han våknet husket han ingenting fra ulykken – og det var først en måneds tid etter dette at han ble fortalt om flyulykken.
Berrys skader var så omfattende at det tidlig ble klart at han aldri ville kunne spille fotball igjen. Han drev senere en sportsbutikk i fødebyen Aldershot sammen med sin bror.
Betta simplex
Betta simplex er en art i gruppen kampfisker. Den er endemisk til Thailand hvor den lever i bekker og marsk med kalkstein. Den blir opptil 8 cm lang (TL). Kroppen er gulbrun med tre mørke striper. Gjellelokket har en blågrønn flekk. Finnene er iriserende blå. Gattfinnen har mørke kanter. Den eter dyreplankton og insekter.
Lærlingsenter
Lærlingsenteret For Bygg- og Elektrofag i Oslo i Oslo er et opplæringstilbud administrert av opplæringskontorene, lokalisert på Kuben yrkesarena på Økern siden 2013.
Lærlingsentrene legger til rette for opplæring og informasjon til lærlinger som skal opp til fag- eller svenneprøve i rørleggerfaget, murerfaget, malerfaget, elektrikerfaget, tømrerfaget, forskalingsfaget, kobber- og blikkenslagerfaget.
Amerika (Halvdan Sivertsen-album)
Amerika er et musikkalbum med Halvdan Sivertsen fra 1985.
Lisbeth Trickett
Lisbeth «Libby» Constance Trickett (tidigere Lenton) (født 28. januar 1985 i Townsville i Queensland i Australia) er en australsk svømmer som konkurrerer i stilene fri og butterfly. Hun har tilhørt verdenseliten siden 2003.
Olympiske meritter
Trickett deltok i sommer-OL 2004 i Aten der hun vant gull på damenes stafett på 100 m fri sammen med Alice Mills, Petria Thomas og Jodie Henry. Dessuten vant hun bronse på 50 m fristil. I sommer-OL 2008 i Beijing vant hun gull på 100 m butterfly og bronse på damenes stafett på 100 m fri.
Tong’an
Tong'an (kinesisk: 同安区; pinyin: Tóng'ān Qū) er et bydistrikt i den subprovinsielle by Xiamen i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina.
Tong'an har et areal på 657,59 km² og hadde 294.000 innbyggere i 2003.
Administrative enheter
Subdistrikter: Storkommuner:
Samferdsel
Kinas riksvei 324 fører gjennom området. Den går fra Fuzhou i provinsen Fujian og gjennom Guangdong, Guangxi, Guizhou, og ender i Kunming i Yunnan.
1363 Herberta
1363 Herberta er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Koronis. Den ble oppdaget 30. august 1935 av Eugène Joseph Delporte ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.
Ismaʿil al-Azhari
Ismāʿīl ibn as-Sayyid Sayyidāḥmad ibn as-Sayyid Ismāʿīl ibn as-Sayyid Aḥmad al-Azharī ibn aš-Šayḫ Ismāʿīl al-Walī (arabisk: ; født 20. oktober 1900, Umm Durmān, Anglo-egyptisk Sudan, død 26. august 1969) var en sudanesisk nasjonalist og politiker for det nasjonale unionistpartiet. Han tjente i 1956 som det uavhengige Sudans første statsminister, og fra 1965 til 1969 tjente han som statsminister, til han ble styrtet av Ǧa‘far an-Numayrī.
Ben Johnson (friidrettsutøver)
Benjamin Sinclair «Ben» Johnson (født 30. desember 1961 i Falmouth, Jamaica) er en tidligere canadisk sprinter, som i løpet av karrieren vant to olympiske bronsemedaljer. Etter å ha passert målsnøret som førstemann på 100 meter i OL i 1988 i Seoul, Sør-Korea, ble han to dager senere diskvalifisert for bruk av stanozolol. Etter at det ble påvist at Ben Johnson hadde dopet seg i store deler av karrieren, mistet han i tillegg verdensrekorden på 9.83 sekunder fra VM i 1987 i Roma.
1364 Safara
1364 Safara er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eos. Den ble oppdaget 18. november 1935 av Louis Boyer ved Observatoire astronomique d’Alger - Bouzaréah i Alger.
Døving kapell
Døving kapell var en kirke på gården Døving i Valldal på Sunnmøre. Det var minst to kirkebygg på stedet, det siste sto frem til 1812. Det eldste kirkebygget er ikke tidfestet, men det dreier seg antakelig om en stavkirke reist i middelalderen før 1450.