cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Morning Musume
Morning Musume ble dannet i 1997 av Tsunku, som har fungert som gruppens produsent og låtskriver for de fleste singler inntil 2015. Gruppen dannet grunnlaget og er bærebjelken for Hello Project. Gruppemedlemmenes gjennomsnittsalder har siden opprettelsen holdt seg stabilt. Grunnen er systemet hvor nye medlemmer blir med i gruppen samtidig som eldre medlemmer forlater, i form av «graduations».
Max Schreck
Max Schreck turnerte på scener over hele Tyskland og spilte i flere filmer. Han er mest kjent som den uhyggelige og mystiske Grev Orlok i F. W. Murnaus vampyrklassiker Nosferatu fra 1922. Sammen med Béla Lugosi og Christopher Lee blir Schreck ansett som en av filmhistoriens klassiske Dracula-tolkere.
Max Schreck var gift med skuespilleren Fanny Normann.
Queenstown (iMpuma-Koloni)
Queenstown er en by i provinsen iMpuma-Koloni i Sør-Afrika. Den er det kommersielle og administrative sentrumet og utdanningssentrum for et blomstrende landbruksdistrikt.
Utformingen av Queenstown reflekterer dens opprinnelige formål som forsvarsfestning for grenseområdet og har en svært uvanlig form. Der er et sentralt heksagonalt område hvor ild fra kanoner eller rifler kunne rettes ned seks adkomstveier fra sentrum. Kanonstedene er nå erstattet av hager dominert av en sentral fontene. En abstrakt skulptur erstattet fontenen som del av byens 150–årsjubileum.
Queenstown ligger ved Komani som er del av elvesystemet Kei og har en forfriskende klima med rikelig vannforsyning fra de omkringliggende fjellene. Vannet samles i Bongolodammen som ligger i høydene og som brukes i stor grad til rekreasjon og vannsport. Hvert år, rundt begynnelsen av juni, holder byen en kunstutstilling med vekt på malerier og skulpturer.
Nær Queenstown ligger et naturreservat med tallrike antiloper, stumpneshorn og spektakulære blomstrende planter sammen med panoramiske utsikter fra fjelltopper.
Stangvik kirke
Stangvik kirke (Stangvik kyrkje) er en langkirke fra 1897 i Surnadal kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Indre Nordmøre prosti i Møre bispedømme.
Byggverket er i tre og har 530 plasser. Kirken fikk orgel i 1910, og dette ble skiftet ut i 1980. Den ble pusset opp i 1969 under ledelse av Ola Seter. Kirken har god akustikk og gode instrumenter, og brukes derfor som konsertlokale. Blant annet har Juleoratoriet av J. S. Bach blitt fremført. Prestegården som ble gjenoppbygget etter den store brannen i 1783 er fortsatt i bruk og er en av de eldste på Nordmøre. Prestegården fikk nytt fjøs og låve i 1922 og hovedbygningen ble restaurert i 1930.
Tidligere kirkebygg
Til 1704 hørte Halsa, Surnadal, Rindal og deler av Tingvoll og Sunndal til Stangvik prestegjeld. Trondhjems Reformats 1589 nevner de seks kirkene i «Stangvigs Gjeld». Sognepresten hadde da ansvar for seks kirker i ett av landets største og rikeste kall. Surnadal ble eget prestegjeld i 1704, og på Øye i Surnadal hadde kapellanen egen prestegård fra 1600.. På Søyset ved Kvanne heter et sted Kyrkjevollen og lokalt sagn forteller at det en gang sto en kirke der i nærheten av gravrøysene. I Aslak Bolts jordebok fra 1432 er Stangvik, Tingvoll, Kvernes og Sunndal nevnt som faste overnattingsplasser for biskopen og var trolig de fire sentrale kirkene på Nordmøre. Hans Hyldbakk antar at Stangvik lå sentralt til den gangen fjorden var den viktigste ferdselsveien. Kirkeveien kunne være lang og det ble ofte brukt egne kirkebåter med syv par årer og plass til opptil 30 personer.
Stavkirken
Kirken og prestegarden brant ned 27. november 1783 etter lynnedslag og sterk vind fra sørvest. Prestegården besto i 1704 blant annet av flere bolighus, låve, to fjøs, tre stabbur og naust. Kirken som brant var «meget gammel», bygget av «Staver og Stolper», hadde en del «rare og store Ornamenter» og hadde tre store klokker hvorav den største veide 400 kg og var vidgjeten. Alt brant opp, også kirkebøkene, og en person omkom. Gerhard Schøning besøkte Stangvik i 1773 sammen med biskopen Johan Ernst Gunnerus, og Schøning laget en utførlig beskrivelse og en tegning (tegningen er tapt).
I 1660 ble stavkirken reparert blant annet på tårnet som hadde seget ned. I 1700 ble den igjen beskrevet som «brøstfeldig» og gjennomgikk en stor reparasjon. Stavkirken hadde et døpehus med døpefont og et skrifthus (sakristi) som tilbygg. I 1691 ble notert at bygget hadde 13 vinduer som trolig var i veggen over svalgangens tak. Korsformede stavkirker var uvanlig.
Korskirken 1784-1896
Etter brannen i 1783 ble trolig ny kirke påbegynt sommeren 1784 på samme tomt som den forrige. Ny prestegård ble reist litt lenger unna og den står fortsatt. Korskirken fra 1784 (innviet i januar 1785) var laftet av rundtømmer og hadde et løkformet tårn midt på. Kirken hadde galleri (lemmer) rundt i tre korsarmer, mens den fjerde, østre korsarmen utgjorde koret. Hver gård hadde sine faste stoler med dører som ble brukt til stubbgulv i kirken reist i 1896 og senere gjenfunnet. Altertavlen ble ferdig malt i 1807 og brukt i nåværende kirke. Kirken var i privat eie til 1797 da den ble solgt til almuen i 99 parter. Kommunen løste inn disse partene i 1847. I 1880-årene var kirken i dårlig stand og det var blant annet uro for at tårnet kunne falle ned. Korskirken ble revet i mai 1896 for å gi plass til nytt bygg og deler av treverket ble gjenbrukt i den neste. En kirkeskute (skipsmodell) fra korskirken ble gjenfunnet i prestegården.
Langøy kapell
Langøy kapell er en langkirke fra 1935 på Langøya i Averøy kommune, Møre og Romsdal. Den er en del av Den norske kirke og hører til Ytre Nordmøre prosti i Møre bispedømme.
Sphaeropthalminae
Sphaeropthalminae er en gruppe av insekter i familien maurvepser (Mutillinae) i ordenen vepser. I Europa er det funnet 25 arter.
Langøy kapell
Byggverket er i tre.
Sphaeropthalminae
Utseende
Små til middelsstore, nokså avlange vepser tett kledt med utstående hår som kan være ganske lange. Hunnene er vingeløse og gjerne mer eller mindre rødlige, hannene har velutviklede vinger og er mørkere. Fasettøynene er kulerunde og utstående, med ganske små fasetter.
Levevis
Denne gruppen er hovedsakelig nattaktive. Larvene er parasitter som snylter på larver av andre vepser, som bier og gravevepser.
Utbredelse
Gruppen er mest artsrik i Amerika og Australia, men ca. 20 arter forekommer i Europa, og gruppen er også representert i Afrika og Asia.
Yoga Fire
Yoga Fire er et norsk rockeband bestående av Benjamin Helstad («Benjamin») (vokal), Jonas Forsang Moksnes («Apollo») (sologitarist), Aslak Hartberg («Alis») (bassist), og Sveinung Eide («Dr. S») (synthesizer og rytmegitarist)
UNIX System Services
z/OS er et operativsystem for IBM stormaskiner, og USS var det første som tok UNIX 95 i bruk, og ikke baserte seg på den gamle kildekoden til AT&T.
Yoga Fire
Opprinnelse
Bandet ble startet som en hyllest til Joachim «Jokke» Nilsen, og ble stiftet som en konsekvens av at medlemmene ble spurt om å spille på minnekonserten for Jokke på Rockefeller i Oslo i 2001. I første omgang ble det med denne ene konserten, men etter en ny minnekonsert for Jokke noen år senere begynte bandet såvidt å skrive eget materiale. Trommeslager Thomas «Finger'n» Gullestad flyttet i 2006 til Los Angeles og ble derfor byttet ut med Klovner i Kamp og Apollos tidligere lydmann, Søren «Posen» Brandt.
Yoga Fire er kjent for sine utagerende liveshows, og har spilt på flere større festivaler, blant annet på Quartfestivalen, Hovefestivalen og Slottsfjellfestivalen. I 2009 spilte de også på Roskildefestivalen i Danmark og i 2011 på Landstreffet i Stavanger.
Yoga Fire vant MTV Europe Music Awards 2009 i kategorien Beste norske artist. De ble også nominert i klassen Best European Act. I 2010 vant de Spellemannpris i kategorien «Årets musikkvideo».
Yoga Fire var også nominert til NRJ Music Awards 2009 i kategorien «Beste norske band/artist».
Sommeren 2012 forlot Dansken gruppen og ble erstattet av Benjamin Helstad.
Fuck You Eller Penga Tilbake
Yoga Fire sitt debutalbum, Fuck You Eller Penga Tilbake, ble utgitt høsten 2009 på MTG Music. En uke før albumet ble sluppet kom også boka om Yoga Fire ut. Også den heter Fuck You Eller Penga Tilbake, og er skrevet av bandets bassist, Aslak «Alis» Hartberg.
Smal kveldvikler
Smal kveldvikler (Epinotia crenana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
Utseende
En middelsstor (vingespenn 13-16 millimeter), spraglete vikler med forholdsvis smale vinger. Arten virker noe "rufsete". Forvingen er forholdsvis mørkt brune eller grå, på avstand virker arten ganske mørk. Som hos mange andre arter i slekten Epinotia er fargetegningene ganske variable. Smal kveldvikler har vanligvis mer eller mindre tydelige, lyse flekker ved bakkanten av forvingen.
Yoga Fire
Fuck You Eller Penga Tilbake
Våren 2009 ble den andre singelen, «Slepp Johnny Fri», utgitt på MTG. «Slepp Johnny fri» er skrevet om og til bandets manager Jonas Haga Nilsen, også kjent som Johnny Trebein. I musikkvideoen til låta spiller skuespillerne Aksel Hennie, Trond Fausa Aurvåg, Nicolai Cleve Broch, Håvard Bakke og Fridtjov Såheim bandets medlemmer. Regien er ved Marius Holst.
«Superkul med kniv» var albumets tredje singel. I musikkvideoen som var regissert av Lasse Gretland spiller blant annet Jenny Skavlan. Videoen ble kåret til årets musikkvideo under Spellemannprisen 2010.
Smal kveldvikler
Levevis
Denne arten finnes i myrlendt terreng på heier, der larvene utvikler seg på ulike viere (Salix spp.). De voksne viklerne flyr fra august til oktober, før de overvintrer og flyr igjen tidlig på våren.
Utbredelse
Arten er utbredt i Mellom- og Nord-Europa og finnes også i det nordlige Asia og i Nord-Amerika. I Norge finnes den over hele landet.
Yuanbaoshan
Yuanbaoshan (kinesisk: 元宝山区; pinyin: Yuánbǎoshān Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Chifeng i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 887 km² og teller 290.000 innbyggere.
The Big Store
The Big Store (Den store butikken) er en amerikansk komedie-film fra 1941 med Brødrene Marx.
Tre av brødrene spilte i denne filmen: Groucho Marx, Chico Marx og Harpo Marx, men også Margaret Dumont, Tony Martin og Virginia Grey. Den «tunge» var Mr. Grover, spilt av Douglass Dumbrille, den samme skuespilleren som var den «tunge» i brødrenes film A Day at the Races.
Handlingen besto i at Groucho, Chico og Harpo arbeider for å redde Phelps butikk. Groucho spiller detektiven og livvakten Wolf J. Flywheel.
Filmen hadde de vanlige musikalske numrene som filmselskapet MGM pleide; slik som «Sing While You Sell» og «Tenement Symphony» sunget av Tony Martin.
Operation rädda Danmark
Operation rädda Danmark var en planlagt, men aldri utført svensk militæroperasjon på slutten av andre verdenskrig. Planen gikk ut på at svenske styrker (sammen med danske polititropper som ble utdannet i Sverige under krigen, og den danske brigade) skulle landstige i det av Tyskland okkuperte Danmark i første halvdel av 1945. Men så kapitulerte Nazityskland og dermed også de tyske styrkene i Danmark innen planen rakk å bli satt i verk. Strategisk mål var å besette øya Bornholm og de danske stredene når Det tyske rike var i ferd med å bryte sammen, særlig for å komme en sovjetisk okkupasjon i forkjøpet. I tilfelle Bornholm rakk Sovjetunionen å okkupere øya innen svenskene var klare til innsats.
Sverige hadde gjennom krigsårene klart å ruste opp til en militærstyrke på 500 000 mann (medregnet fremmedstyrker av nordmenn og dansker).
Beskrivelse
Den 4. mai 1945 hadde den svenske hær under generalmajor Carl August Ehrensvärd fattet de siste beslutninger forut for den planlagte svenske invasjon av det østlige Danmark. Planleggingen var blitt innledet allerede rundt juletider i 1943. Invasjonen skulle skje samtidig med et alliert angrep på vestre Danmark. En uke tidligere hadde den amerikanske generalmajor fra United States Army Air Forces og stedfortredende kommandør for U.S. Strategic Headquarters in Europe, Frederick L. Anderson, besøkt Sverige og drøftet operasjonene med statsminister Per Albin Hansson.
Den planlagte operasjon Rädda Danmark bestod av to deloperasjoner: Rädda Själland og Rädda Bornholm.
For å kunne iverksette planen var det tenkt å benytte 1 158 overveiende små troppetransportfarkoster og rundt 100 marineskip. Fra svensk side skulle to større enheter av divisjonstyrke settes inn. Armekorpset som skulle benyttes bestod av den svenske 1. og 2. divisjon, den 7. motoriserte brigade og den 8. stridsvognbrigade. Dertil kom tallrike mindre enheter, og om lag 4 000 danske soldater som var blitt stridstrent i Sverige. I alt dreide det seg om rundt 60 000 soldaten med var 6 000 kjøretøy. I tillegg kom marine- og flystyrker.
De tyske styrker på Sjælland bestod i det aktuelle tidsrom av ca 28 000 soldater, som hadde forberedt havnene for sprengning. I Helsingør lå et skip som skulle blokkere havnen. Også Københavns havn skulle tyskerne blokkere på lignende måte. De tyske sjøstridskrefter i København bestod av Tysklands eneste to gjenværende krysserne Prinz Eugen og Nürnberg, fire jagere og diverse minesveipere og mineleggere og patruljebåter.
De svenske og danske oppstillinger av tropper i Skåne var i gang, og den tidligst mulige termin for invasjonen var satt til 18. mai 1945. Første angrepsbølge skulle bestå av 6 000 mann og de skulle foreta et overraskelsesangrep på Helsingør-området. Ved Skånes vestkyst var det oppstilt tungt kystartilleri (21 og 15 cm) til ildstøtte. Videre skulle de svenske krigsskip Oscar II og Tapperheten gi ildstøtte. Det svenske flyvåpen skulle gi taktisk støtte fra luften.
Fjellørret
Fjellørret eller fjellaure (Salmo trutta alpinus) er trolig en genetisk variant av vanlig ørret, som gjennom lang tid har tilpasset seg livet i fjellstrøk. Noen mener også at fjellørret kan være en egen underart av ørret. På Hardangervidda ble det den 26. juli 2009 fanget en fjellørret på stang som veide 7,6 kg.
Finprikkørret
Finprikkørret er en lokal sjelden variant av fjellørret som er truet av utryddelse. Den er kun utbredt øverst i Numedalsvassdraget, i et lite område på Hardangervidda. Det er dessuten påvist finprikkørret i Iran og Atlasfjellene i Marokko.
Gjennom genetiske studier er det påvist at denne varianten har et arveanlegg som dominerer i østlige ørretbestander rundt Kaspihavet, Middelhavet og Svartehavet Dette arveanlegget er ellers bare å finne i nordvesteuropeiske ørretbestander i høyereliggende områder som er avskåret fra sjøørretbestander. Man antar derfor at en østlig type ørret har kolonisert de nordvestlige delene av Europa tidlig etter istiden, og at andre ørrettyper har kommet til siden. Arkeologiske utgravninger på Hardangervidda viser at det fantes ørret der alt for 5000-6000 år siden.
Det ble satt igang et prosjekt for kultivering av finprikkørret i Norge. Dette omfatter også kalking av vannene. Fra dette ble det satt ut fisk i Svartavatnet og Svartavasstjørni i 1991 og 1995. Fra 1998 ble det satt igang stamfiske med tanke på å styrke bestanden i Svartavassområdet. I 1999 ble det også satt ut fisk i Dragøyfjorden.
Devkalion-kvartalet
Devkalion-kvartalet, svensk: Kvarteret Deucalion (eller Deukalion) er et kvartal i den søndre delen av Gamla stan i Stockholm. Kvartalet er omgitt av Västerlånggatan i nord, Järntorget og Triewaldsgränd i øst, Kornhamnstorg i sør og Funckens gränd i vest. Kvartalet består av åtte bygårder: Devkalion 1-3 og 6-10.
Navnet
De fleste kvartalene i Gamla stan ble til i løpet av 1600-tallet og senere og er oppkalt etter hendelser og personer (hovedsakelig guder) fra gresk og romersk mytologi. Devkalion (latin Deucalion) var i gresk mytologi det greske folkets stamfar.
Kvartalet
På hjørneeiendommen Devkalion 1 (Triewaldsgränd/Kornhamnstorg 61) hadde farmasøyten Christopher Molitors sitt hus, hvor han og etter ham, hans sønn og sønnesønn drev apoteket Engelen mellom 1649 og 1764. På tomtekartet fra 1700, ser det ut til at han har hatt sin virksomhet først på Järntorgets sørøstre hjørne. Apoteket ble drevet frem til 1969, da det ble omgjort til Restaurant Engelen.
Et hus i Devkalion 8 (Kornhamnstorg 57) ble opprinnelig bygget i 1620. Det ble i 1741 erstattet av et nytt hus i stein bygd for kjøpmann Hans Degerman. Byggetillatelsen fra 3. mars 1741 er bevart, hvor det blant annet står: «''Denna Bÿgnad af sten kommer at företagas och Bÿggas uti Stadens södra del och qwarteret Deucalion för handelsman herr Hans Degerman. Bÿgges av Murmestaren Wisner...''»
Naboeiendommen Devkalion 9 (Kornhamnstorg 59) var på 1600-tallet eid av kjøpmann og brukseier Thomas Funck. Han eide også det som etter ham er kalt Funckska huset på Kornhamnstorg 53 i det tilstøtende kvartalet Typhon. Funckens gränd er oppkalt etter ham. Tidlig på 1700-tallet tilfalt huset Johan Nordanväder (adlet: Nohlanwähr), gjennom giftemål med Brita Funck, Thomas Funcks barnebarn. Stenportalen stammer fra midten av 1600-tallet.
Bygården Devkalion 10 (Funckens gränd/Västerlånggatan 72 til 74) ble oppført på 1600-tallet og var utleid i mange år til innredningsfirmaet AB Robert Ditzinger. Det er dokumentert av en avisannonse fra 1893 at firmaet solgte diverse husholdningsartikler og tekstiler i byggets tre etasjer. Huset var en tid et hotell. De etasjehøye vinduene i de øverste etasjene viser at det en gang var et varehus. I dag (2016) er det kontorlokaler i huset og Restaurant Agaton i første etasje. Ditzingers drev senere med salg fra lokaler i Kornhamnstorg 57, og var i kvartalet til 1968, da kleskjeden Kapp-Ahl overtok det meste av firmaets lokaler.
Anis Lounifi
Anis Lounifi (født 7. januar 1978) er en tunisisk judoka.
Han representerte Tunisia under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i tredje runde.
Farmeren fra Texas
Farmeren fra Texas (originaltittel: Der Farmer aus Texas) er en tysk stumfilm-komedie fra 1925 regissert av Joe May med Willy Fritsch og Lillian Hall-Davis i hovedrollen, og med stykket «Kolportage» av Georg Kaiser som forelegg.
Filmen tapte penger på kino og bidro til at tysklands største filmstudio UFA havnet i økonomisk uføre.
Paul Leni, sto bak filmens scenografi.
Dasht-e Lut
Dasht-e Lut, også skrevet Dasht-i-Lut, er en stor, ubebodd saltørken i sørøstlige Iran og verdens 25. største ørken.
Farmeren fra Texas
Filmen hadde norsk premiere 9. august 1926 og ble distribuert i Norge av UFA.
Dasht-e Lut
Irans topografi er preget av et 480 km langt og 320 km bredt platå omkranset av fjell og oppdelt i flere nedbørfelt uten avrenning til havet. Dasht-e Lut er blant de største av disse ørkenbassengene, og er også det varmeste og tørreste stedet i verden. Det andre store ørkenbassenget er Dasht-e Kavir.
Vicente Miera
Vicente Miera Campos (født 10. mai 1940 i Santander i Cantabria) er en spansk tidligere fotballspiller og -trener.
Dasht-e Lut
Dasht-e Lut dekker et område på ca. 51 800 km².
Farmeren fra Texas
Handling
En bonde fra Texas er faktisk arvingen til grev Stjernenhoe, som vokste opp i Amerika hos moren sin. Moren hans var tidligere var gift med en gammel jarl.
Vicente Miera
Miera spilte først i SD Rayo Cantabria, før han kom inn i Racing de Santander. Han ble også der i to år før han bla valgt ut til Real Madrid. Der spilte han i åtte sesonger, men var aldri fast i førsteelleveren. Han fikk også med seg én landskamp, i desember 1961, i en vennskapslandskamp mot. Han dro deretter til Sporting Gijón, som han hjalp i deres første sesong. Deretter la han opp som spiller.
Dasht-e Lut
I vårens regnsesong renner vann ned fra Kermanfjellene etter kort tid, men bassenget tørker raskt igjen. Vannet etterlater bare stein, sand og salt. Som et resultat av dette er Dasht-e Lut generelt betraktet som en abiotisk sone.
Vicente Miera
Miera hadde deretter mange oppdrag som trener. Klubben han trente mest va Racing Santander, men i 1982 ble han assistenttrener for under Miguel Muñoz fram til 1986. I 1991 fikk han ta over som seniorsjef etter at Luis Suárez Miramontes fikk sparken. Han selv ble sittende i kort tid ettersom landslaget ikke kvalifiserte seg til EM i fotball 1992. I stedet tok han over OL-landslaget, og ledet det til gull på hjemmebane i 1992.
Farmeren fra Texas
Handling
Når sønnen hennes er 24 år gammel reiser hun sammen med moren sin til Stjernenhoe Castle for å motta arven sin.
Dasht-e Lut
Den østlige delen av Dasht-e Lut er et lavtliggende platå bestående av saltsletter. I motsetning til denne delen har den sentrale delen blitt formet av vind til en rekke parallelle fjellrygger og furer, som strekker seg over 150 km og kommer opp i 75 meters høyde. I dette området finnes også raviner og slukhull. I store deler av regionens består overflaten av svart lava. Dette mørke laget absorberer solinnstrålingen effektivt.
Den sørøstlige delen av ørkenen er dekket av sand akkurat som en Sahara-erg, med 300 meter høye sanddyner, blant de høyeste i verden.
Ørkenen er et turistmål. UNESCO vedtok i 2016 å oppføre ørkenen på verdensarvlisten.
Klima
Klimatisk er store deler av Iran innenfor et afroasiatiske belte av ørkener, med vestlig utstrekning til Kapp Verde-øyene utenfor Vest-Afrika og østlig utstrekning til Beijing i Kina.
I 2004 og 2005 viste satellittmålinger fra NASAs instrument MODIS at ørkenen var det varmeste stedet på jorden med en temperatur på 70,7 °C.
Imidlertid er rekorden i Dasht-e Lut en midlere overflatetemperatur. En tilsvarende lufttemperatur er ikke målt i området.
Nedbøren er begrenset til fjelltoppene omkring.
Store temperaturforskjeller mellom ekstrem varme i lavtliggende områder og frost på omliggende fjelltopper gir opphav til kraftige lokale vinder i perioden fra juni til oktober. Vinden eroderer spesielt kraftig og skaper skiftende landformer i nedslagsområdet.
Ole Gunnar Selvaag
Ole Gunnar Selvaag (født 29. april 1946) er en norsk næringslivsleder. Ole Gunnar Selvaag eier, sammen med sine to sønner Olav Hindahl Selvaag og Gunnar Frederik Selvaag, holdingselskapet Selvaag Gruppen. Holdingselskapet, som primært har investeringer i hel- og deleide datterselskaper hovedsakelig knyttet til eiendomsinvesteringer, bolig- og byutvikling i Oslo-området, omfatter virksomhetene Selvaag Bolig, Selvaag Prosjekt, Selvaag Eiendom, Selvaag Invest, Snøporten og Selvaag Utleiebolig. Ole Gunnar Selvaag var konsernsjef i Selvaag Gruppen fra 1986 til 2008. Da overtok hans to sønner ledelsen av selskapet, sammen med daværende konsernsjef Karsten Bomann Jonsen.
Selvaag er styreleder i Mulholland Holding AS, som eier over 40 prosent av aksjene i Selvaag Gruppen, i tillegg til en rekke andre styreverv. Selvaag er også eier og leder av Ogs Holding. Ole Gunnar Selvaag er initiativtaker bak Peer Gynt-parken på Løren i Oslo, som gjennom en internasjonal skulpturkonkurranse har utsmykket området med 20 skulpturer med Henrik Ibsens drama Peer Gynt som tema .
Ole Gunnar Selvaag er sønn av ingeniør Olav Selvaag – som revolusjonerte boligbyggingen i Norge i etterkrigstiden, og bror til forretningskvinnene Cecilie Nustad og Kari Lene Selvaag.
Dzerzjinskij
Dzerzjinskij (russisk: Дзержи́нский) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger ved elva Moskva, 20 km sør for Moskva sentrum. Innbyggertall: 41 488 (folketelling 2002).
Byens industri betår i et kraftvarmeverk, en betongfabrikk og kjemisk industri.
Byens historie er nært knyttet til Nikolo-Ugresjklosteret, som ligger midt i byen. Klosteret ble grunnlagt ca. 1380 etter ordre fra knjaz Dmitrij Donskoj, og ble oppkalt etter St. Nikolas, som Donskoj ifølge legenden så i en drøm mens han forberedte den lange kampanjen mot Mamais horde.
I 1938 fikk bosetningen status som bymessig bosetning, og bystatus ble innvilget i 1981.
Arxan
Arxan (kinesisk: 阿尔山市; pinyin: Ā'ěrshān Shì) er et byfylke nordvest i Hinggan i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. Det ligger ved elven Tao'er He.
Arealet er på 7.409 km² og befolkningen på ca 50.000 innbyggere (2004).
Administrative enheter
Arxan består av tre subdistrikter og tre storkommuner:
Elvebakken (Alta)
Elvebakken er en bydel i Alta, og er et av byens tre hovedsentra. Den ligger ved Altaelva der den har dannet et delta før den renner ut i sjøen. På Elvebakken ligger Alta lufthavn.
Elvebakken kirke, som er en langkirke, fra 1964, ligger på en høyde over plassen, og er et kjent turistmål.
Alexander Kosenkow
Alexander Kosenkow (født 14. mars 1977 i Tokmok i Den kirgisiske sosialistiske sovjetrepublikk) er en tysk sprinter, som spesialiserer seg på 100 meter.
Karriere
Kosenkow har deltatt i flere VM, uten å vinne noen medalje. Han deltok i sitt første VM i 2001, der han løp 200 meter på 20,66, som ikke holdt til å kvalifisere seg videre fra kvartfinalen. Han deltok også i VM i 2002 og 2003, uten å komme til finalen.
Elvebakken (Alta)
Gamle Altagård ble brent ned da tyskerne forlot Alta, og det nåværende bygg ble bygget etter krigen og ligger på Elvebakken.
Fram til 2005 var det hovedkvarter for Heimevernsdistrikt-17 Vest-Finnmark
Ann-Mari Andersen
Ann-Mari Andersen (født 1. desember 1969) er en samisk sanger og musiker fra Kautokeino i Finnmark. Hun har flere albumutgivelser bak seg og synger i en rekke sjangre – alt fra salmesang til techno-pop. I 2008 deltok hun i Melodi Grand Prix 2008 med låten «Ándagassii» – den første samiskspråklige sangen i konkurransen på 28 år, etter «Sámiid ædnan» i 1980.
Alexander Kosenkow
Karriere
Hans første internasjonale medalje fikk han som junior, da han vant bronse på 4 x 100 meter stafett under Junior-EM i friidrett 1995 i Ungarn. Som senior vant han sin første medalje under EM i friidrett 2002 i München, der Tyskland vant bronse på 4 x 100 meter stafett.
Ann-Mari Andersen
Bakgrunn
Ann-Mari Andersen er født og oppvokst i Kautokeino i Finnmark. Ann-Mari Andersen var ni år da hun begynte å spille gitar, og hun startet også etter hvert å traktere piano, men gitaren forble hovedinstrumentet. Senere har hun like gjerne opptrådt alene med gitaren sin som med fullt band.
Musiker
Ann-Mari Andersen har vært gjennom mange musikkstiler og -sjangre i løpet av karrieren. I ungdomsårene var hun engasjert i alt fra barnekor og ungdomskor, til gospelkor og rockeband. Andersen spiller en blanding av moderne pop kombinert med ethno- og worldmusic, og hun synger både på samisk og engelsk.
Alexander Kosenkow
Karriere
I 2004 deltok han i OL i Athen, på 100 meter. Tiden 10,24 holdt til 6.-plass i hans kvartfinaleheat, men han gikk ikke videre. Bedre gikk det i neste OL, i 2008. Her deltok han på 100 meter stafett, sammen Tobias Unger, Till Helmke og Martin Keller. I deres kvalifiseringsheat ble de slått av Jamaica og Canada, men tiden deres på 38,93 var den sjette beste tiden av de 16 lagene som deltok, dermed ble de kvalifisert til finalen. Her løp de på 38,58, og endte på femteplass.
Ann-Mari Andersen
Musiker
I 1993 deltok Ann-Mari Andersen i Sámi Grand Prix i Kautokeino med sangen «Ráhkisvuohta seamma lea», og vant. Seieren ga henne motivasjon til å jobbe videre med musikk. I år 2000 var Ann-Mari Andersen engasjert en periode ved det samiske nasjonalteateret, Beaivváš Sámi Teáhter. Teateret satte opp en musikalsk kabaret med den kjente regissøren Nils Gaup som veiviser. Med kabareten fulgte det opptredener og turné både i Norge og Finland.
Ann-Mari Andersen ble kjent for et større publikum i 2008, da hun deltok i Melodi Grand Prix med sangen «Ándagassii» (norsk oversettelse: tilgivelse). Hun vant delfinalen i Stavanger og nådde finalen i Oslo Spektrum. Sangen var den første samiske sangen i konkurransen på 28 år.
Alexander Kosenkow
Karriere
Under EM i friidrett 2010 i Barcelona deltok han på 4 x 100 meter stafett, sammen Tobias Unger, Marius Broening og Martin Keller. Her fikk det tyske laget bronse, bak Russland og Storbritannia. Tiden ble 38,44. Individuelt ble han slått ut i semifinalen på 100 meter, med tiden 10,38.
Ann-Mari Andersen
Musiker
Andersen har utgitt tre album: Ija hearva (2003), produsert av Svein Schultz, som blant annet fikk terningkast 5 i Dagbladet; Ándagassi (2009), produsert av Stein Austrud, som inneholder både tittellåten «Ándagassii» samt sangen «Du lahka» som klatret til andreplass på Norsktoppen sommeren 2007.
Mytisjtsji
Mytisjtsji (russisk: Мыти́щи) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger 20 km nordøst for Moskva, ved elva Jauza og jernbanen Moskva – Jaroslavl. Innbyggertall: 159 900 (folketelling 2002), 154 068 (folketelling 1989).
Byen er områdets største senter for industri (spesielt maskinbygging og våpenindustri) og utdanning. Den fikk innvilget bystatus i 1925.
Mytisjtsji er berømt for sin akvedukt, bygget på 1700-tallet etter ordre fra Katarina II. Det var den første vannledningen som ble bygget i Russland, for å forsyne Kreml med rent vann.
Bosetningen Mytisjtsji har vært kjent siden 1460, siden 1800-tallet som Bolsjije Mytisjtsji (russisk: Большие Мытищи). Landsbyens historie er nært knyttet til Jauzskij-havna. Mytisjtsji var et viktig sted på skipsruten. På dette stedet ble handelsskipene dratt på hjul, ruller, eller meier, fra elva Jauza og over til elva Kljazma. Handelsmennene måtte betale en avgift for dette, og bosetningen fikk navn etter denne avgiften, som ble kalt myt (russisk: мыт).
På midten av 1800-tallet var innbyggertallet i landsbyen 389.
Storvatnet (Gravvik i Nærøy)
Storvatnet er en innsjø i Nærøysund kommune i Trøndelag. Den ligger i Storelvvassdraget og har utløp til Eiterfjorden via Fossbergelva.
Storvatnet har siden 1980 vært vannkilde til Marine Harvests settefiskanlegg ved Lonet, og er regulert 1,61 meter, hvor den laveste reguleringshøyden på 9,78 meter over havet er Storvatnets naturlige vannstand.
St. Olavsormen naturminne
St. Olavsormen er en esker som ligger ved gården Eige i Eigersund kommune.
Denne tydelig åsryggen som bukter seg fra øst mot vest er opp mot 10 meter tykk og ca. 2 km lang. Åsen er blitt dannet av materialer avsatt i en smeltevannstunnel under isen mot slutten av siste istid. Smeltevannet som avsatte sedimentene i eskeren fløt under isdekket som dekket området. Vannet har gått i motbakke ca. en kilometer med en stigning på ca. 20 meter mot vest. I den nordlige enden er eskeren blitt gravd igjennom slik at det er mulig å se hva åsen består av. Eskeren består av steinmaterialer i alle størrelser fra store steinblokker, stein, grus, sand, silt og leire. En del av dette kan bli sett i den nordlige enden fordi den er blitt gravd i gjennom. Det meste av det fineste materialet er blitt vasket vekk der det er gravd.
Pithos
Kasserte pithoi har funnet annen bruk. Som keramiske badekar i en del tidsepoker, var størrelsen på en pithos akkurat stor nok til å gravlegge en avdød i den. I midtre helladisk tid (eller mykenske tidsalder) ble de benyttet i en del graver i Mykene og på Kreta. I den forhistoriske iberske kulturen på Den iberiske halvøy ved bronsealderstedet El Argar ble pithoi også benyttet som likkister i dens B-fase (1500-1300 f.Kr.). I krig kunne pithoi fylt med brennbar olivenolje bli benyttet som et forsvars- eller angrepsmiddel ved en borg eller festningspalass. Man kunne bare velte overende en pithos fylt med olje og sette fyr på den med en fakkel for å skape en betydelig brann. De fleste palasser i den egeiske bronsealderen har spor av brann.
Den ytre formen og materialene benyttet var omtrentlig den samme: en keramisk krukke omtrent like høy som en voksen mann eller enda høyere, en sokkel for å stå på bakken, sidene når rette eller svakt kurvet, en stor åpning med lepper, forseglet ved skipsforsendelser. Krukker av denne størrelsen kunne ikke bli håndtert av enkeltpersoner, særlig ikke når den var full. Tallrike håndtak ble benyttet for å løfte en krukke med en kran.
Pithoi ble framstilt og eksportert eller importert over hele Middelhavet. De ble benyttet i størst grad i bronsealderens palassøkonomi for lagring eller frakt av vin, olivenolje eller ulike former for landbruksprodukter til fordeling blant befolkningen av palassadministrasjonen. De ble kjent for den moderne offentlighet som pithoi da vestlige arkeologer benyttet seg av begrepet for å bety store krukker avdekket ved utgravninger av de minoiske palassene på Kreta og de mykenske på det greske fastlandet.
Betegnelsen har nå gått inn i språket som et generelt ord for lagringskrukke fra en hvilken som helst oldtidskultur. Med den generelle bruken har det kommet et problem med skille mindre pithoi fra andre former for keramikkrukker. Mange krukker og vaser er ikke lett å klassifisere ved form. Om de ble benyttet for transport elle lagring, blir de gjerne betegnet som pithoi, selv om de ikke har størrelsen til palasspithoi, og selv når formen like gjerne kan passe for andre typer. Å forsone før-antikke krukketyper med antikke typer har således lenge være et problem for arkeologien.
Sjakk-OL for kvinner 1963
Sjakk-OL for kvinner 1963 (sjakkolympiaden for kvinner) ble arrangert i Split i Jugoslavia i 1963.
Saihan
Saihan (kinesisk: 赛罕区, pinyin: Sàihǎn Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Hohhot i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 1 013 km² og teller ca. 360 000 innbyggere.
Aesculapius-kvartalet
Aesculapius-kvartalet, svensk: Kvarteret Aesculapius, staves også Æsculapius, er et kvartal i Gamla stan i Stockholm. Kvartalet er omgitt av Prästgatan i vest, Spektens gränd i nord, Trångsund i øst og Solgränd i sør. Kvartalet omfatter tre bygårder, hvorav Aesculapius 2 og 3 grenser til Stortorget.
Kvartalet
I kvartalet ligger det såkalte ”Scharenbergska stortorghuset” (eiendommen Aesculapius 3, nåværende Stortorget 16) som er oppkalt etter apotekeren Johan Scharenberg (1714-1778). Han eide apoteket Förgyllta Korpen (fra 1859 bare apoteket Korpen) fra 1754 til sin død. Den unge Carl Wilhelm Scheele arbeidet en tid på apoteket under Scharenberg og det sies at Scheele her oppdaget syre. Apoteket lå senere med entré og utstillingsvindu mot Stortorget, og eksisterte i ca. 200 år på den samme adressen.
Før Korpen lå også Slottsapoteket i noen år i samme kvartal. Den 21. mars 1575 fikk apotekeren Anthonius Busenius tillatelse av kong Johan III til å holde et ”öppet apotek i staden”. Der fikk han selge medikamenter til allmennheten som kongehuset ikke behøvde. Slottsapoteket ved Stortorget regnes som Sveriges første offentlige apotek, men det stengte ganske snart igjen og apotekvirksomheten ble flyttet tilbake til slottet. Et tomtekart fra 1693 viser at apotekeren Ficthelius (Gottlieb Fichtelius) eide den nordre eiendommen sammen med oberst Knorring. Fichtelius hadde tatt over Förgyllta Korpen etter Jürgen Brandt og drev virksomheten fram til 1721.
På Alfred Rudolf Lundgrens kart over Stockholm fra 1885 er apoteket markert ved Solgränd. Ifølge Björn Hasselblad kan apotekvirksomheten ha påvirket kvartalets navn som knytter det til legekunsten
Bygården Aesculapius 1 hadde på 1950- og 60-tallet en filial av Systembolaget. I 1973 ble eiendommen overtatt av Gunnar Sträng og Systembolaget flyttet til Lilla Nygatan, hvor det ble til desember 2012.
Craig Fallon
I 2005 ble han verdensmester, i 2006 europamester og i 2007 vant han verdenscupen i kategorien -60 kg.
Han la opp i 2011, var trener i Østerrike i to år, og ble hovedtrener for det walisiske judoforbundet i mars 2019.
Hjalmar Dale
Hjalmar Dale er kjent som Helge Ingstads læremester når Ingstad forsøkte pelsjegerlivet i Canada. Hjalmar Dale er født på industristedet Dalekvam i Hordaland. Dalekvam, også nevnt i kortformen Dale, ligger ca. 60 km fra Bergen langs Bergensbanen mot Voss. Hjalmar Dale brukte flere navn i løpet av sitt 73-årige liv. Han er født som Hjalmar Hundhammer, men tok både navnet Hjalmar Nelsson og Nelsson Hamar i sin tid i USA/Canada.
Hjalmar Dale er en av Norges mange usynlige og glemte helter, og kommer i skyggen av for eksempel Helge Ingstad som uttrykte sine opplevelser i bokform, og ble berømt og en stor inspirasjonskilde gjennom sine litterære beskrivelser av sine opplevelser. Ingstad hadde for eksempel fire år som pelsjeger, mens Hjalmar Dale drev med dette hele livet.
Han tilbrakte den første tiden som gårdsarbeider i USA, men etter ett år satte han kursen nordover. Han tok land i Canada og begynte på prosessen med å skaffe seg egen gård, men dette ble avsluttet og jorden solgt. Han livnærte seg først som gårdsarbeider, jernbanearbeider og soldat frem til rundt 1919. Han dro nordover til Northwest Territories der han startet sin lange arbeidsdag som pelsjeger og gullgraver. I 1926 traff han Helge Ingstad som kom til Canada som «greenhorn». Hjalmar Dale var da på vei tilbake til Norge for å besøke slekt, og de avtalte å jakte sammen fra året etter, da Dale skulle være tilbake i Canada. Samarbeidet mellom Dale og Ingstad startet i 1927 og de tilbrakte ett år sammen som pelsjegere. Dette er beskrevet i Ingstads bok Pelsjegerliv.
Hjalmar Dale ble trukket mot de uoppdagete delene av området han holdt seg i, og levde som fangstmann og gullgraver frem til 1947. Fra 1947 til 1959 arbeidet han som oljearbeider og da pensjonerte han seg. Han levde videre som eneboer i villmarken frem til han døde i ensomhet høsten 1967. Han ble funnet vinteren 1968 og ligger gravlagt ved McKenzie River i Canada, nærmere bestemt Norman Wells.
Miami Dolphins i NFL-sesongen 2023
Miami Dolphins spiller i lagets 54. sesong i National Football League, 58. samlet, åttende under general manager Chris Grier og andre under hovedtrener Mike McDaniel.
Dolphins vil forsøke å forbedre på fjorårets sesongresultat på 9–8, nå sluttspillet for andre år på rad, og sikre divisjonstittelen i AFC East for første gang på 14. år.
Offseason
Den 19. januar 2023 terminerte Dolphins kontrakte med defensive coordinator Josh Boyer.
Etter at Josh Boyer fikk sparken signerte Dolphins defensive coordinator Vic Fangio, som er kjent for å konsekvent lede forsvar som rangerer innen topp fem i ligaen i de fleste kategorier. Fangio ble også den best betalte defensive coordinatoren i NFL.
Den 12. mars gikk Dolphins med på en byttehandel med Los Angeles Rams for cornerbacken Jalen Ramsey, mot tight end Hunter Long og et pick i tredje runde i 2023. Rams brukte picket på defensive end Byron Young. Byttehandelen ble gjort offisiell tre dager etter begynnelsen av ligaåret.
Draft
Noter
Terminliste
Noter
Bendiksenprisen
Arne Bendiksens talentpris, best kjent under navnet Bendiksenprisen, er en norsk musikkpris som gis av Kulturdepartementet og administreres og deles ut av artistorganisasjonen GramArt. Prisen ble opprettet i 2009 i anledning GramArts 20-årsjubileum og ble delt ut første gang 20. mai 2010.
Miami Dolphins i NFL-sesongen 2023
Kampreferater
<!--
Uke 9: at Kansas City Chiefs
NFL International Series
Conference
-->
Straumsnes kirke
Straumsnes kirke er en langkirke fra 1864 på Grimstadhøgda, i Tingvoll kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Indre Nordmøre prosti i Møre bispedømme.
Straumsnes kirke er 250–270 m² og har litt over 300 sitteplasser.
Det er kirkegård ved kirken.
Liste over Iraks statsministre
Dette er en liste over Iraks statsministre siden 1920.
Shigeki Morimoto
Shigeki Morimoto (森本 茂樹) er en japansk videospilldesigner i selskapet Game Freak. Han har vært involvert i utviklingen av nesten alle spillene i Pokémon-serien, helt siden Pokémon Red og Blue-spillene, hvor han utviklet Pokémon-kampsystemet og pokémonen Mew. Han har også regissert noen av de nyere spillene i serien. Han dukket også opp som boss i Pokémon Black og White og oppfølgerne til disse spillene.
Thomas Shepard
Thomas Shepard (født 5. november 1605, død 25. august 1649) var en puritansk prest, og en betydelig figur i kolonitidens Amerika. I tillegg til hans prekener har hans dagbok hatt betydning for ettertidens forståelse av det puritanske samfunn i New England. Han var også blant dem som var med på å opprette lærestedet Harvard College som siden ble til Harvard University.
Liv og virke
Shepard ble født i Towcester i Northamptonshire i England. Hans gudfryktige mor døde da han var fire år gammel, og han levde et vanskelig liv under stemor. Hans far døde da han var ti år, og på det tidspunktet bodde han hos sine besteforeldre, og senere hos en eldre bror som han respekterte meget høyt. En lærer klarte å gi ham interesse for lærdom, noe som til sist fikk ham inn på Emmanuel College ved University of Cambridge da han var femten år gammel. Han har nedtegnet i sin selvbiografi at han levde et utilfredsstillende og utsvevende liv, som til sist førte ham ned på knærne i en åker, hvor han bedende opplevde begynnelsen på en frelse.
I 1627 ble han assisterende skolemester ved latinskolen Earls Colne Grammar School i Earls Colne, en landsby i Essex. Han ble prest, men hans prekener og puritanske syn pådro seg kraftig irritasjon fra de geistlige i den engelske kirke. Erkebiskop William Laud forbød ham å holde gudstjenester. Da Shepards eldste sønn døde, samlet han familien, sin kone og yngre sønn, og forlot England i 1635 til fordel for Den nye verden. Seilasen over Atlanterhavet var tung og lang, før de nådde fram til Massachusetts i Amerika. Hans hustru døde kort tid etter, det samme gjorde hans andre hustru og ytterligere av hans barn, bitre erfaringer som han førte inn, om enn ikke uten vanskeligheter, i perspektivet av sin teologi.
Shepard døde selv av halsbetennelse, peritonsillær abscess, som er en opphovning av området ved mandlene, da han var 44 år gammel.
Ettermæle
Shepard ble sett på som en av de fremste puritanske prestene på sin tid, høyt verdsatt av sine egne, både prester som Richard Mather og John Cotton, som hans puritanske samfunn. Han hadde særlig interesse for det puritanske prestegjerningen blant indianere i Massachusetts. Av det han etterlot seg av skrifter er blant annet en selvbiografi og tallrike prekener, som til en viss grad sto i kontrast til andre presters lære ved at han betraktet og betonte Gud som en tilgjengelig og velkommen figur i dagliglivet.
Det står en plakett ved hva som var Harvard Collage i ordene til Cotton Mather har nedtegnet at det var med hensyn til store effekt av Shepards prestegjerning at lærestedet til sist ble opprettet og lokalisert i «Newtowne», skjønt stedet ble senere gitt nytt navn som Cambridge i Massachusetts, og lærestedet ble til Harvard University.
Tre av Shepards sønner ble også prester: Thomas Shepard II, Samuel Shepard, og Jeremiah Shepard. Hans eldste sønn Thomas Shepard II ble en av stamfedrene til de amerikanske presidentene John Quincy Adams og Franklin D. Roosevelt.
Fisk
Fisk er primært vannlevende virveldyr med gjeller, og med finner i stedet for bein. Avkommet kalles yngel. Det fins nærmere 30,000 fiskearter, med noen flere representanter for havlevende arter enn for ferskvannsarter.
Sant Adrià de Besòs
Sant Adrià de Besòs er en kommune i comarcaet Barcelonès i Catalonia, Spania. Den ligger ved munningen til elva Besòs, mellom Barcelona, Santa Coloma de Gramenet og Badalona. Kommunen er en del av Stor-Barcelona.
Sant Adrià de Besòs har cirka 40 000 innbyggere (2007) og et areal på 3,78 km².
Fisk
Fiskene oppstod trolig i kambrium, for drøye 530 millioner år siden. Det dypeste man antar fisk kan overleve er 8,200 m.
Biologi
Fiskene var de første dyrene med virvelsøyle. De fleste fiskene har sanser, som synssans, luktesans, følesans og smakssans, i likhet med de landlevende virveldyrene. Fisk har i utgangspunktet fargesyn. I tillegg har fiskene et sidelinjeorgan som oppfatter vibrasjoner og endringer i vanntrykket. Sidelinjeorganet er tett forbundet med hørselen hos fisk. Trykk og vibrasjoner oppfanges av forskjellen i tetthet mellom fiskens kroppsvev og øresteinene. Hos noen arter bidrar også svømmeblæren til å bedre hørselen. Hos labyrintfisk har labyrinten, som også brukes til oksygenopptak, en lignende sekundær funksjon.
Fisker er vekselvarme, slik at kroppstemperaturen stort sett er lik temperaturen til vannet den svømmer i. Noen fiskearter prøver å påvirke kroppstemperaturen for eksempel ved å oppsøke varmere eller kaldere vann. Andre arter kan påvirke temperaturen ved å skifte farge (mørke/lyse) ved hjelp av pigmenter. Enkelte arter utnytter også varmen som produseres av musklene når de er aktive til å øke kroppstemperaturen.
Et tynt lag av slim dekker fiskehuden og gjellene på alle fisker. Mens fisken lever er slimlaget tynt og blankt og har en aktiv bakteriehemmende virkning som beskytter mot sopp, bakterier og parasitter. Når fisken dør blir slimlaget tykkere, og det blir gråere. Det bakteriehemmende stoffet brytes etter hvert ned. Det skjer selv om fisken fryses ned. Men når fisken fryses ned vil temperaturen holde seg lav slik at bakteriene ikke trives så godt. Slimet vil etter hvert gi gode vekstvilkår for bakterier.
Formell systematisk inndeling
I klassisk systematikk er fiskene delt i tre klasser:
Disse tre gruppene utgjør utviklingstrinn (grader) i fiskenes historie mer enn egne greiner på stamtreet (klader), men er likevel den vanligste formen for inndeling man finner i litteratur som ikke er systematikere. Innenfor fylogenetikk har man gått bort ifra å sammenfatte fiskene i de over nevnte klassene, fordi hver av dem representerer en grad av utvikling: Kjeveløse fisker har gitt opphav til bruskfisker, som igjen har gitt opphav til beinfisker, som selv har gitt opphav til landlevende virveldyr. Inndelingen av fisker kan variere noe fra verk til verk, blant annet deler noen beinfiskene i to klasser, strålefinnefisker og kjøttfinnefisker, der i alle fall den første av dem representerer en monofyletisk gruppe, mens kjøttfinnefiskene har gitt opphav til panserpaddene i devon, og derved fortsatt er parafyletiske. Av samme grunn regner man ikke lenger fisker som sådan som noen egen gruppe i systematikken.
Størst og minst
Verdens største fisk er hvalhaien. Det største eksemplaret av en hvalhai som har blitt målt var på 15 meter med en vekt på 20 tonn. Men som med alle fiskehistorier går det rykter om enda større eksemplarer. Hvalhaien spiser stort sett plankton, selv om de har blitt observert til å svelge stimer med småfisk. Fisken antas å kunne bli opp til 100 år gamle.
Verdens minste fisk er stout infantfish som lever på Great Barrier Reef, Australia. Hannene blir sju millimeter lange, mens hunnene kan bli 8,4 millimeter, de veier så lite at det ville gå omtrent en million av dem på en kilo. Fisken har livsløp på bare to måneder.
Et utvalg av de mest vanlige fiskeartene i Norge
kjeveløs fisk
Bruskfisk
Beinfisk
Sør-Tustna kapell
Sør-Tustna kapell er en langkirke fra 1952 i Tustna i Aure kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Ytre Nordmøre prosti i Møre bispedømme.
Byggverket er i tre og har 75 plasser.
Peter Pan (2004)
Peter Pan ble satt opp som teaterforestilling på Kruttårnteatret i Stavern i 2004 basert på romanfiguren med samme navn, skapt av James Matthew Barrie, i ett skuespill fra 1904 og tre barnebøker utgitt ca. 1903, 1906 og 1911. Han er en ung gutt som lever et eventyrlig liv i fantasilandet Neverland, og vegrer seg for å bli voksen.