cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
EM i friidrett 1982 – 100 meter menn
Semifinaler
Vinden var : -2,9 m/s (semfinale 1) og 0,5 m/s (semifinale 2)
Kapital (roman)
Kapital handler om den fallerte småkjøpmannen Konrad Ofting som står for retten tiltalt for økonomiske misligheter og ildspåsettelse. Han er anklaga for ikke å ha informert kreditorene om sin økonomiske stilling, og dermed drevet butikken for deres regning – for så til slutt å ha tent på huset sitt med butikk og varelager minutter før skatteetatens folk skulle komme for å ta pant i eiendommen. Det eneste de får berga av verdier er postkassa og et fuglebad.
Han vet at han kommer til å tape saken, og har like godt valgt å føre sitt eget forsvar. Nå nytter han høvet til å ta et generaloppgjør med det moderne samfunnet i sin alminnelighet, og det økonomiske liv i særdeleshet. Et hovedpoeng er at de som driver økonomisk virksomhet av en viss størrelse i dagens Norge, er mye større svindlere enn han sjøl: Aaser, Heyerdahl, Fjell, Jensen, Tønseth, Sveaas, Almskog og Korsvold.
On Land
Ambient 4: On Land er et album av den britiske ambient-musikeren Brian Eno. Det er det siste albumet i Ambient-serien, som ble påbegynt i 1978 med Music for Airports.
I innspillingen er det benyttet en miks av synthesizer-lyder, natur-/dyrelyder og mange andre lyder, hvor mange er uvanlige for plateinnspillinger.
Innhold
Alle sangene er skrevne av Brian Eno, med unntak av der hvor andre er nevnt.
Crash (1996)
Crash er en kanadisk-britisk erotisk dramathriller fra 1996 regissert av David Cronenberg. Hovedrollene spilles av James Spader, Holly Hunter, Elias Koteas, Deborah Kara Unger og Rosanna Arquette. Filmen er basert på J. G. Ballards roman Crash fra 1973.
Crash ble viden ansett som kontroversiell da den kom, mest grunnet dens direkte sexskildringer av sadomasochisme og aktørenes erotiske forhold til bilulykker. I Norge fikk filmen 18 års aldersgrense av Statens filmtilsyn med begrunnelsen: «Filmens kombinasjon av sex og nær-døden-opplevelser tilsier spesiell voksengrense 18 år». Filmen ble nektet vist på Oslo-kinoene av kinodirektør Ingeborg Moræus Hanssen med begrunnelsen at den var «pervers». Den ble også nektet vist i store deler av London.
Handling
Handlingen er lagt til Toronto i Canada og spinner rundt ekteparet James (James Spader) og Catherine (Deborah Unger). Paret pleier allerede et noe spesielt seksualliv, men dette når nye høyder da James en dag involveres i en voldsom bilkrasj hvor en mann omkommer, mens offerets kone; doktor Helen Remington (Holly Hunter) overlever. Etter sykehusoppholdet møtes James og Helen på en bilkirkegård og innleder et heftig forhold, et forholdt der parets seksuelle aktiviteter på en sykelig måte er koblet opp til bilulykker. De to blir etterhvert koblet til en mann kalt Vaughan. Han leder en kult som er besatt av bilulykker.
Crash beveger seg i et urovekkende grenseland mellom lyst og død og handler om en subkultur hvor seksuell opphisselse og dødsangst er nært knyttet sammen
Om filmen
Filmen fikk blandet mottakelse i Nord-Amerika og har oppnådd 58 % på Rotten Tomatoes (2016). Den fikk imidlertid god omtale av den kjente filmkritikeren Roger Ebert som brukte ord som «utfordrende, modig og original».
Filmen gjorde det kommersielt meget dårlig i USA og spilte bare inn drøyt $2 millioner.
Crash fikk høyeste aldersgrense de fleste steder i verden, blant annet i USA der den uklippede versjonen fikk en NC-17 grense (som er lite brukt voksensensur).
Priser og nominasjoner
Den vant juryens spesialpris ved Filmfestivalen i Cannes og var også nominert til Gullpalmen. Den vant også seks Genie Award og var nominert til ytterligere to. I 1998 ble den nominert til en Golden Reel av Motion Picture Sound Editors (USA).
Det kan også nevnes at den i 1998 vant en pris ved Adult Video News Awards i kategorien "beste alternative pornofilm".
I Norge
Filmen ble dårlig mottatt av norske anmeldere. Dagbladets anmelder gav den terningkast tre og beskrev den som «en trist liten film om seksuell perversjon i en sær beretning om et ektepar som dras inn i en bisarr og skremmende sfære der leken med bildøden gir de mest storartede orgasmer». VGs anmelder gav den terningkast to og beskrev den som «kollisjonsporno». Anmelderen skrev videre at: «...i hovedsak er Crash en tålmodighetsprøve, en temmelig kjedelig opplevelse... Men kjedelig er kjedelig. Provoserende er Crash ment å være, det er det som er advarselens våpen. Men hvordan den kan oppleves spekulativt, er en gåte. Tristere blir det ikke».
Psykiater og filmkritiker Finn Skårderud skrev i 1996 at filmen dels handler om dekadente kropper, om å tenne seksuelt av trafikkulykker. Og dels er det en film som forsøker å gjøre noe med kroppen din. Han utdypet videre at: «Én måte å se filmen på er at Cronenberg ikke har fått det til denne gangen (til forskjell fra hans mesterlige «Tvillingskjebner», 1988). Det er simpelthen kjedelig, og filmen er et langt, tomt og trafikalt serieknull. En annen og langt mer sjenerøs måte å se den på - og nå snakker hodet - er at han har villet det slik. Han ville være pornograf (riktignok blyg); med pornografi definert som kalde bilder som minner om at det et eller annet sted finnes en god erotikk. Han vil vise oss kjedsomheten, og gjør det ved å lage en kjedelig film». Han avsluttet med å skrive at: «Det mest stimulerende med Cronenberg er at han etterlater en tvil. «Crash» er ekkel, ja, barnslig også, men også noe mer? Vanskene med å la seg kategorisere er i seg selv et talent».
Forbudet på Oslo Kinematografer
Filmen ble nektet vist på Oslo-kinoene av kinodirektør Ingeborg Moræus Hanssen med begrunnelsen at den var pervers, skadelig og dårlig. Beslutningen til Hanssen ble omstridt og avstedskom en del debatter og reaksjoner. Særlig sterke var reaksjonene til filmens regissør, David Cronenberg, som kalte Hanssen for en diktator og uttalte at «hun oppfatter kinopublikum som sin egen eiendom, noe hun kan bestemme over». Hanssen hevdet på sin side at Crash var en orgie i pervers seksualitet, at hun ikke var stand til å anbefale og tilby verket til Oslo-folk. Debatten mellom de to ble kringkastet i NRKs Ukeslutt.
Flere filmklubber i Oslo viste imidlertid filmen, blant annet Rockefeller og Cinemateket.
Daihatsu Sirion
Daihatsu Sirion er en firedørs bil bygget av den japanske bilprodusenten Daihatsu. Modellen ble lansert i 1998 og produseres i Japan. Bilmodellen har forskjellige navn, alt etter hvilket land den selges i. I Japan heter modellen Daihatsu Storia. Bilen finnes med to motorstørrelser, 1 og 1,3 liters motor. 1-literen har tre sylindere. mens 1,3-literen har fire sylindere. Daihatsu Sirion fåes med manuelt gir og automatisk gir. 1,3-litersversjonen har samme motor som Toyota Yaris. Daihatsu produserer også en rekke andre bilmodeller.
Anschlussmedaljen
Anschlussmedaljen (Die Medaille zur Erinnerung an den 13. Marz 1938) er en medalje ifra det tredje rike.
Historie
Medaljen ble innført den 1. mai 1938 og ble laget for å minne Tysklands annektering av Østerrike i 1938, også kjent som «Anschluss». Medaljen ble gitt til alt tysk militært personell som marsjerte inn i Østerrike, østerrikske medlemmer av NSDAP, tyske såvel som østerrikske embedsmenn, og andre østerrikere som deltok eller medvirket til annekteringen av Østerrike.
Medaljen ble utdelt frem til 13. desember 1940, og totalt ble 318 689 medaljer utdelt.
Design
Medaljen var basert på emblemet for nazipartiets partidag i 1938 og ble designet av professor Richard Klein. På advers er det en mann, stående på et podium med det tredje rikes riksvåpen, med et tysk hakekorsflagg. Med den andre hånden hjelper han en annen mann med avslitt kjetting opp på podiet. På revers er datoen av annekteringen, 13. mars 1938, omgitt av setningen: «Ein Volk, Ein Reich, Ein Führer» (ett folk, ett rike, en fører). Medaljen har et medaljebånd som er rødt med hvit/sort/hvit stripe på begge sidene av båndet. Medaljen ble produsert av buntmetall.
Mindretallsregjering
Mindretallsregjeringer kan ha uttalt støtte fra flere partier i parlamentet, slik at det parlamentariske grunnlaget er avklart. Ofte vil dette ikke være tilfellet, og regjeringen må søke støtte fra sak til sak.
I land med forholdstallsvalg, som Norge og Sverige, vil ofte mange partier være representert i parlamentet, og det kan være vanskelig å etablere en flertallsregjering. I land med flertallsvalg, som USA og Storbritannia, vil det som regel være færre partier som blir representert i parlamentet, og flertallsregjeringer vil være vanligere.
Mindretallsregjeringer i Norge
I Norge må en regjering i dag ha minst 85 mandater for å ha flertall. Alle regjeringer siden 1971 har vært mindretallsregjeringer, med tre unntak: Kåre Willochs regjering fra juni 1983 til etter stortingsvalget i 1985, Jens Stoltenbergs andre regjering fra 2005 til 2013 og Erna Solbergs regjering fra 22. januar 2019 til 24. januar 2020.
Fylkesvei 7248
Fylkesvei 7248 går mellom Ylvingen kai og Odden på øya Ylvingen i Vega kommune. Veien er 6,2 km lang.
EuroPark
EuroPark AS ble etablert i 1979 og var norskeid frem til 1999. Selskapet ble da kjøpt opp av APCOA Parking AG, Europas største parkeringsselskap. I mars 2018 gjennomførte EuroPark AS navnebytte til APCOA Parking Norway AS.
EuroPark drev parkeringsplasser og -hus for offentlige og private oppdragsgivere. Selskapet hadde hovedkontor i Oslo.
Namsskogan stasjon
Namsskogan (sørsamisk: Laakesvuemie) er en stasjon på Nordlandsbanen. Den ble åpnet i 1940, da Nordlandsbanen ble tatt i bruk fram til Mosjøen.
Grunnbeløpet i folketrygden
Grunnbeløpet i folketrygden (forkortes vanligvis til G) benyttes som grunnlag for å beregne norske trygde- og pensjonsytelser. Regelverket kan for eksempel si at en gitt ytelse skal være på 3G, eller at en person ikke har rett på en gitt ytelse dersom vedkommende har annen inntekt over 2G. G brukes også for å beregne pensjonspoeng.
Grunnbeløpets størrelse ble før 2011 vedtatt av Stortinget på bakgrunn av forhandlinger i det årlige trygdeoppgjøret. Dette skjedde første gang da folketrygden ble opprettet i 1967. Beløpet ble da satt til 5400 kroner. Grunnbeløpet reguleres årlig (fra 1991) med virkning fra 1. mai.
Fra 1. mai 2021 tilsvarer G 118 620 kroner.
Sara
Sara (hebraisk: – Śārâ; gresk:  – Sárrha) er i Bibelen navnet på Abrahams hustru. Navnet betyr fyrstinne. Hun var hans halvsøster og het opprinnelig Sarai (hebraisk: – Śāray, i pausa  – Śārāy). Hun var med ham og flere slektninger da de drog fra Ur i Mesopotamia.
Ifølge Første Mosebok døde Sara 127 år gammel, og ble gravlagt i Makpela-jordet, øst for Mamre, i Kanaan.
Tord Høivik
Tord Høivik (født 19. februar 1942) arbeider ved Høgskolen i Oslo, avdeling for journalistikk, bibliotek- og informasjonsfag.
Traffic
Traffic er en Oscar-vinnende krim/drama-film fra 2000 regissert av Steven Soderbergh. Filmen handler om narkotikatrafikken mellom Mexico og USA.
Tord Høivik
Han ble i 1969 cand.real. i matematisk statistikk ved Universitetet i Oslo.
Traffic
Priser
Traffic vant fire oscar-priser for beste regissør, beste skuespiller i birolle, beste filmklipp og beste tilrettelagte manus under den 73. Academy Awards. Filmen var også nominert til beste film, men vant ikke.
Handling
I Mexico stopper politibetjent Javier Rodriguez og hans partner Manolo Sanchez en narko-transport, og de arresterer en kurer. Arrestasjonen deres blir avbrutt av general Salazar, en høytstående meksikansk tjenestemann som ønsker å ansette Javier. Salazar instruerer ham om å pågripe Francisco Flores, en leiemorder for et kartell - ledet av brødrene Obregón. Flere viktige medlemmer av Obregón-kartellet blir arrestert. Javier og Salazar sin innsats begynner å lamme Obregón-brødrenes kokain-salg, men Javier oppdager snart sannheten. Når de transporterer en kvinne etter Salazars ordre, oppdager Javier og Manolo at huset de ankommer er hjemmet til Porfirio Madrigal, "The Scorpion" den største narkotika-forhandleren fra Juárez-kartellet.
De to politibetjentene forstår at Salazar egentlig arbeider for Juárez-kartellet, og at den meksikanske anti-narkotika arbeidet er svindel. Salazar forsøker å utslette Obregón-kartellet for å tjene penger til seg selv. Manolo forsøker å selge informasjonen om Salazars sanne tilknytning til Drug Enforcement Administration (DEA) men Salazar oppdager hans plan og får ham myrdet i en ørken med Javier blir tvunget til å se på. Javier er ikke i stand til å håndtere alt arbeidet for Salazar, og avtaler et møte med DEA i forsøk på å avsløre Salazar og hans hemmeligheter.
Robert Wakefield, en dommer i Ohio, blir utnevnt til å lede Office of National Drug Control Policy. Robert advares av sin forgjenger, og fra flere innflytelsesrike politikere, om at krigen mot narkotika ikke kan vinnes. Roberts tenåringsdatter, Caroline har allerede forsøkt kokain, metamfetamin og begynner snart å eksperimentere med heroin. En kveld etter at en med-student får en overdose på kokain, blir Caroline og vennene hennes arrestert når de forsøker å dumpe studenten anonymt ved et sykehus.
Robert og hans kone Barbara sliter med å takle disse problemene, og Robert oppdager at Barbara har kjent til datterens narkotika-bruk i over seks måneder. Rasende sender Robert henne til rehabilitering, før han møter general Salazar i Mexico. I Mexico blir han oppmuntret av Salazars tilsynelatende vellykkede innsats mot kartellet til Obregón-brødrene. Robert spør hvordan meksikanske myndigheter håndterer narkotika-avhengighet. Men Salazar svarer at rusmiddelavhengige "behandler seg selv" ved overdosering. I løpet av denne tiden stikker hans datter Caroline av fra rehabiliteringen.
Worcestershire
I vest ligger Malvernfjellene og byen Malvern, kjent for kurbad og produksjon av biltypen Morgan. Den vestlige delen av fjellene tilhører Herefordshire. De viktigste elvene i Worcestershire er Severn og Avon.
Bortsett fra Worcester og noen større byer i nord, spesielt Kidderminster og Bromsgrove, består grevskapet mest av landlige områder. Dyrking av frukt og humle er tradisjonelle næringsveier, men det har vært en nedgangstid etter andre verdenskrig. Rundt Eveshamdalen sør i grevskapet er det fortsatt så mange frukthager at Den britiske automobilforeningen har skiltet en rute som kalles Blossom trail. Våpenskjolet til Worcester har tre svarte pærer, som viser til den nå sjeldne pæresorten Worcester Black Pear. Andre fruktsorter som kommer fra området er eplet Worcester Pearmain og plommen Pershore; sistnevnte har navn etter byen Pershore. Andre kjente produkter er Worcestershiresaus og porselensprodukter.
Historie
I romersk tid ble Droitwich Spa et viktig produksjonssenter for salt, og en romersk vei ble lagt gjennom byen. Worcestershire var i angelsaksisk tid sentrum for det tidlige engelske kongeriket Hwicce. Det ble absorbert av kongedømmet Mercia i løpet av600-tallet og deretter av det forente kongeriket England fra 927 til 1707. Det var et adskilt ealdormanskap kortvarig på 900-tallet før det ble en del av jarledømmet Mercia på 1000-tallet.
Worcestershire har vært åstedet for to viktige slag: Slaget ved Evesham 4. august 1265, hvor Simon de Montfort falt, og slaget ved Worcester i 1651 hvor Oliver Cromwell og parlamentarianerne beseiret en skotsk styrke som kjempet for monarkiet.
Verdens eldste kontinuerlig utgitte avis, Berrow's Journal, har blitt utgitt i Worcestershire siden 1690.
I 1974 ble Worcestershire slått sammen med Herefordshire til det administrative grevskapet Hereford and Worcester, men dette ble delt opp i 1998. De nye grensene varierer noe fra grensene før 1974.
Bøtte
Ei bøtte er en vanntett sylinder, ofte med en konisk form, en lukket flat bunn og som oftest et håndtak på toppen.
Den moderne bøtta er som regel laget av plast eller metall. Før industrialiseringen ble den gjerne laget av tre, på samme måten som ei tønne. Det maritime uttrykk for bøtte er pøs.
Bøtter brukes til transport av væsker som f.eks vann eller maling, matvarer som f.eks sukker, bær og frukt, eller andre varer med relativt liten partikkeltetthet som f.eks sand og grus.
Bladrullende sirisser
Bladrullende sirisser (Gryllacrididae) er en gruppe av rettvinger og tilhører en familiegruppe blant vortebitere og sirisser. De finnes over det meste av verden, men flest arter i Australia.
Utseende
Kroppen er mellom 5 og 75 millimeter, og er gulaktig, brunlig eller brun-svart på farge. Bakbeina er både større og kraftigere enn de andre beina. Alle beina er kraftige og generelt lange, særlig lårene er kraftige. Leggene har pigger eller torner. Bladrullende sirisser har to korte haletråder (cerci). Antennene er lange og trådformet og er ofte lengre enn kroppen.
De fleste artene mangler vinger. Hos de som har vinger, rekker de gjerne bare til midt på bakkroppen. Framvingene er fortykket og beskytter de underliggende bakvingene.
Nymfene er normalt ganske like de voksne, men mindre.
Levevis
Bladrullende sirisser lever et skjult liv om dagen og gjemmer seg om dagen i et rede de har bygd av sammenrullede blader, som blir holdt sammen med silke som de produserer fra kjertler i munndelene. De lever av blad på planter. Noen er rovdyr som også spiser andre mindre dyr. Om natten er de aktive og enkelte av artene jakter på mindre byttedyr som insekter. Gryllacrididae er kjent for å være temmelig aggressive insekter.
Disse artene lager raspende lyder ved å gni bakbeina mot bakkroppen. Paringen skjer i vegetasjonen. Hunnen har et langt og kraftig eggleggningsrør og legger eggene i jorden eller i barksprekker i trær eller på planter.
Bladrullende sirisser har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier. Utviklingstiden fra egg, via nymfestadiene til det voksne stadiet kan være noen uker under gunstige forhold. Temperatur og antall hudskift er avgjørende. Noen har ganske mange nymfestadier og skifter huden mellom hvert av disse. Vekst skjer ved et hudskifte. Sirisser mangler i likhet med alle leddyr et indre skjelett.
Stian Presthus
Stian Presthus (født 2. november 1982 i Trondheim) er en norsk skuespiller og programleder. Han er kjent som den norske stemmen til Georg i Georg, jungelens konge, Erling i Erling og Bernt på nye eventyr, pubertetsfeen i Newton og som programleder i Super Barne-TV på NRK Super. Høsten 2009 ble han programleder i NRKs nye barne-program Superia, som var basert på videospillet Superia, utgitt av NRK Super i samarbeid med BBC, og i 2012 gikk han inn som programleder i Supernytt på NRK Super. Presthus er utdannet ved Fjernsynsfagene på Høgskolen i Lillehammer.
Belle Époque
Belle Époque eller La Belle Époque (fransk, «den skjønne tiden») var en epoke i fransk, belgisk og europeisk historie, vanligvis ansett for å begynne med freden etter den fransk-tyske krig i 1871 og slutte med utbruddet av den første verdenskrig i 1914. La Belle Époque ble ansett som en optimistisk gullalder dominert av skjønnhet, nye oppfinnelser og fred mellom Frankrike og nabolandene i Europa. Under den tredje franske republikk var tiden preget av optimisme, regional fred, økonomisk velstand, kolonial ekspansjon og teknologiske, vitenskapelige og kulturelle nyvinninger. I denne epoken med Frankrikes kulturelle og kunstneriske klima (spesielt i Paris), blomstret kunsten markant, og mange mesterverk innen litteratur, musikk, teater og visuell kunst fikk omfattende anerkjennelse.
Begrepet belle epoque fant snart veien til engelsk, hvor det ble brukt for å referere ikke bare til glansdagene i Frankrike på slutten av 1800-tallet, fin de siècle, men til enhver tilsvarende luksuriøs periode. Det brukes nå til mer elegant å formidle følelsene til et annet nostalgisk uttrykk, «de gode gamle dager». Belle Époque ble navngitt slik i ettertid, da den begynte å bli betraktet som en kontinental europeisk «gullalder» i motsetning til grusomhetene under napoleonskrigene og den første verdenskrig. Belle Époque var en periode der, ifølge historikeren Robert Roswell Palmer, «Europeisk sivilisasjon oppnådde sin største makt i global politikk, og utøvde også sin maksimale innflytelse på folk utenfor Europa.»
Populær kultur og moter
Det var imidlertid ikke helt realiteten i livet i Paris eller Frankrike. Frankrike hadde en stor økonomisk underklasse som aldri opplevde mye av Belle Époques underverker og underholdninger. Fattigdom forble vedvarende og endemisk i Paris’ urbane slumområder og landlige bønder i flere tiår etter at Belle Époque tok slutt. Konflikter mellom regjeringen og den katolske kirke var regelmessige i perioden. Noen av den kunstneriske eliten så fin de siècle, århundres slutt, i et pessimistisk lys.
De som var i stand til å dra nytte av tidens velstand ble trukket mot nye former for lett underholdning under Belle Époque, og det parisiske borgerskapet, eller de suksessrike industrimennene kalt nouveaux riches, de nyrike, ble i økende grad påvirket av vanene og motene til byens elite sosial klasse, populært kjent som Tout-Paris («hele Paris» eller «alle i Paris»). Casino de Paris åpnet i 1890 i 16, rue de Clichy, i 9. arrondissement, som er en av de kjente musikkhallene i Paris. I motsetning til hva navnet antyder, er det et miljø for underholdning, ikke et hus for spill og gambling. For de mindre velstående publikum i Paris ble underholdning levert av kabareter, bistroer og varietér og revyteater.
Kabareten Moulin Rouge («Den røde mølle») er et landemerke i Paris som fortsatt er åpent for virksomhet i dag, og som maleren Toulouse-Lautrec udødeliggjorde på plakater og malerier. Folies Bergère var et annet kjent underholdningssted hvor Joséphine Baker opptrådte. Burleske (fra fransk burlesque) framføringsstiler var mer akseptabelt og tilgjengelig i Paris under Belle Époque enn i mer konservative byer i Europa og Amerika. Liane de Pougy, danser, sosialist og kurtisane, var godt kjent i Paris som hovedartist på de fremste kabareter. Belle Époque-dansere og sangere som Polaire, Mistinguett, Paulus, Eugénie Fougère, La Goulue og Jane Avril var kjendiser i Paris, noen av dem modellerte for Toulouse-Lautrecs ikoniske plakatkunst. Cancandansen var en populær kabaretstil fra 1800-tallet, kjent for høye benspark og viste da glimt av (de kvinnelige) dansernes undertøy, som vises i Toulouse-Lautrecs plakater fra tiden.
Eiffeltårnet, 300 meter høyt, lokalt kjent som La dame de fer, «jerndamen», ble bygget for å tjene som den store inngangen til verdensutstillingen i Paris i 1889, ble det kjente og ikoniske symbolet på byen, for dens innbyggere og for besøkende fra hele verden. Paris var vertskap for nok en vellykket verdensutstilling i 1900, Exposition Universelle. Paris hadde blitt dypt endret av det andre franske keiserdømmes reformer til byens arkitektur og offentlige fasiliteter. Georges-Eugène Haussmanns renovering av Paris endret boliger, gateoppsett og grønne områder. De gangbare nabolagene var veletablert av Belle Époque.
Billig kull og billig arbeidskraft bidro til dyrking av orkidéer og muliggjorde perfeksjonen av frukt dyrket under glass (drivhus), ettersom behovet for statlige middager utvidet seg til overklassen. Eksotiske fjær og pelsverk ble mer framtredende i motebildet enn noen gang før, da haute couture (betegnelse på klær som er individuelt sydd for kunder i ledende motehus) ble oppfunnet i Paris, sentrum av Belle Époque, hvor moten begynte å bevege seg i en årlig syklus. I Paris oppnådde restauranter som Maxims-de-Paris en ny prakt og ble et prestisjested for de rike å paradere. Maxims-de-Paris var uten tvil byens mest eksklusive restaurant. Bohemske livsstiler fikk en annen glamour, etterfulgt i kabaretene i Montmartre.
FNs miljøprogram
FNs miljøprogram – United Nations Environmental Programme (UNEP) – koordinerer FNs miljøaktiviteter, støtter utviklingsland i å innføre  miljøvennlig politikk og oppfordrer til  bærekraftig utvikling gjennom sunne miljøvennlige tiltak. FNs Miljøprogram ble etablert som et resultat av FNs konferanse om det menneskelige miljø i 1973 og hovedkvarteret er i Gigiri, Nairobi, Kenya. FNs Miljøprgram har også seks regionale kontorer, og mange land-kontorer.
Belle Époque
Populær kultur og moter
Store offentlige bygninger som Opéra Garnier viet enorme rom til interiørdesign som preget av art nouveau. Etter midten av 1800-tallet koblet jernbaner alle de største byene i Europa til spabyer som Biarritz, Deauville, Vichy, Arcachon og den franske rivieraen. Vognene deres ble strengt inndelt i førsteklasses og andreklasses, men de superrike begynte nå å bestille private jernbanevogner, da eksklusivitet så vel som utstilling var et kjennetegn på overdådig luksus.
FNs miljøprogram
Miljørapport GEO
Sammen med Verdens meteorologiorganisasjon etablerte FNs miljøprogram Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC) i 1988.
Belle Époque
Politikk og økonomi
I 1860 ble Frankrike større ved ervervet av Nice/Savoie, men landet tapte Alsace-Lorraine ved fredsavtalen i 1871. Etter den fransk-tyske krig fulgte imidlertid en lang fredsperiode i Europa som bragte med seg store økonomiske og tekniske fremskritt, i særdeleshet i Frankrike, Storbritannia, Tyskland, Italia og Østerrike-Ungarn.
I den tredje republikk (1871-1940), etter depresjonen 1873-1896, fulgte en periode med økonomisk vekst innen rammen av hva som i Frankrike kalles den andre industrielle revolusjon.
La belle époque var preget av det økonomiske oppsvinget og preget storbyenes boulevarder, kaféer, kabaréter, kunstsalonger og konserthus. Perioden pleier i Frankrike også å assosieres med «les bains de mer», badebyer som oppstod i Frankrike som resultat av de nye jernbanene.
Arbeiderklassen rundt om i Europa begynte å organisere seg i fagforeninger og politiske partier, og det var i denne perioden de første europeiske sosialistiske partier ble grunnlagt.
I perioden ble Frankrike også rammet av en rekke politiske skandaler, blant annet Dreyfus-saken (1894-1906).
Teknologi
I perioden ble samfunnet grunnleggende endret av en lang rekke oppfinnelser. Fra fotografiet utviklet filmen seg, velocipeden ble utviklet til sykkelen og mindre og lettere motorer muliggjorde motorsykkelen, bilen og senere flyvemaskinen. Store fremskritt ble også gjort innen kjemi, elektronikk og jernindustri. Epokens tiltro til teknologi viste seg blant annet i Jules Vernes science fiction-romaner.
Oppdagelser innen medisin og hygiene førte til at dødeligheten minsket og livslengden øket.
Kunst
I la belle époque oppstod flere kunstretninger som fortrengte den akademiske og romantiske kunst som hadde dominert kunstlivet.
Impresjonismen slo gjennom, og Paul Cézanne utviklet postimpresjonismen. Denne i sin tur var en inspirasjonskilde for først fauvismee (Henri Matisse) og senere kubismen (Pablo Picasso) som videreutviklet seg i forskjellige for modernistiske retninger.
Impresjonismen påvirket også musikken med komponister som Claude Debussy (Faunens ettermiddag etter et dikt av Stéphane Mallarmé) og Erik Satie (Gymnopédies).
Innen bildekunst, kunsthåndverk, innredning og arkitektur fikk art nouveau stor betydning. En av periodens mest betydelige kunstnere var Henri de Toulouse-Lautrec.
Jüri Tamm
Jüri Tamm (født 5. februar 1957 i Pärnu) er en tidligere estisk sleggekaster som representerte Sovjetunionen. Han vant bronsemedalje i OL både i 1980 og 1988, samt en sølvmedalje fra VM i 1987. Tamm holdt verdensrekorden på 80,46 en kort periode i 1980, inntil rekorden ble slått av landsmennene Jurij Sedykh og Sergej Litvinov. Tamms personlige rekord på 84,40 ble satt i 1984.
Han kom på femteplass i OL i 1992, der han representerte det nylig uavhengige Estland.
I 1998 kom Tamm inn i det politiske livet. Fra 1999 til 2011 var han medlem av Riigikogu, valgt for Estlands sosialdemokratiske parti. Han brøt med sosialdemokratene i desember 2010.
Lord High Almoner
Lord High Almoner er en kirkelig embetstittel knyttet til det kongelige hushold i Storbritannia. Det er først dokumentert i 1103. Embetsinnehaveren er en stiftsbiskop i Den engelske kirke; frem til reformasjon var det naturlig nok en biskop fra Den katolske kirke. Den nåværende er biskopen av Manchester, Nigel Simeon McCulloch, ble utnevnt til Lord High Almoner i 1997.
British National Party
British National Party (BNP) er et britisk høyreradikalt politisk parti, grunnlagt i 1982 av John Tyndall. Han stiftet BNP etter at han forlot partiet British National Front (NF), med det formål å etablere en stor, fremtredende nazistbevegelse i Storbritannia. Partiet har moderert retorikken i stor grad, men kan fortsatt identifiseres som nyfascistisk.
Lord High Almoner
Arbeidet som er knyttet til embetet blir utført av en Sub-Almoner, som er underdekan ved Chapel Royal, assisterende Clerk of the Closet og kapellan ved Buckingham Palace.
British National Party
Partiet går inn for å deportere alle illegale innvandrere og innføre et frivillig system som oppmuntrer lovlige innvandrere til å forlate Storbritannia. Det vil også avskaffe likestillingslover, melde Storbritannia ut av EU og føre en proteksjonistisk økonomisk politikk samt oppmuntre til større «arbeiderkooperativer». Partiet vil avskaffe all u-hjelp, innføre fysisk avstraffelse for mindre forbrytelser og dødsstraff for alvorlige forbrytelser, og gjeninnføre verneplikten. Inntil 2009 var det kun hvite personer som kunne melde seg inn i partiet.
Lord High Almoner
Det finnes også en arvelig tittel, Grand Almoner, som tilhører markien av Exeter. Denne ble opprettet i 1685, og er ikke underlagt det kongelige hushold. Det finnes også en sekretær, en assisterende sekretær og flere medhjelpere (wandsmen) knyttet til embetet. Embetskontoret kalles Royal Almonry.
British National Party
BNP fikk i 2008 5,2 % av stemmene i ordførervalget i London og ett av kommunestyrets 25 plasser. Det vant sine første kommunestyreplasser i 2009 og to seter i Europaparlamentet (MEP). I det allmenne valget i 2010, fikk BNP 1,9 % av stemmene og mislyktes dermed i å vinne noen plass. Alle de tre hovedstrømspartiene i Storbritannia fordømmer BNP. I 2014 tapte BNP sine plasser i Europaparlamentet.
Lord High Almoner
En av de mest kjente oppgavene er å arrangere de kongelige gudstjenestene og seremoniene på skjærtorsdag. Almoner er da ansvarlig overfor Keeper of the Privy Purse.
British National Party
Partileder er per februar 2018 Adam Walker.
John Tyndall
Partiet National Front var et nynazistisk politisk parti som ble etablert i 1967 etter en noe kronglete sammenslåing av en rekke ulike høyreekstreme organisasjoner i Storbritannia. Det var åpenlyst nynazistiske, hvor fremmedfrykt, biologisk rasisme og antisemittisme stod sterkt. De var i tillegg motstandere av det liberaldemokratiske systemet.
Medlemmene i National Front hadde vært fascistiske aktivister i førkrigs- og etterkrigstiden, og i 1972 ble Tyndall valgt til leder for partiet. Han ble for øvrig kritisert av en amerikansk nazileder for å forsømme sin ed til nazismen. Han unnskyldte seg med at «det britiske folk er ikke klar for nazismen helt enda. I mellomtiden må vi gjemme oss bak Union Jack og falsk patriotisk sjargong til tiden er inne for å gå offentlig med en stor nazistbevegelse…».
Selv om det fantes immigrasjonsskepsis i Storbritannia tapte National Front velgere til det konservative partiet, og etter at Thatcher vant valget i 1979, gikk partiet i oppløsning.
Etablering av British National Party, 1982
I 1982 etablerte John Tyndall British National Party. Målet var å gi radikale nasjonalister en mer effektiv plattform for å nå sine mål enn den de tidligere partiene hadde klart å skape. BNP ville, ifølge Tyndall, fortsette å være lojale mot tradisjonen som hadde dominert etterkrigstidens ekstreme høyre, hvor mottoet var «The BNP is a radical nationalist party which believes in a Britain for the British, which is to say racical separation».
Ideologi under Tyndall, 1982–1999
Lite skilte BNPs ideologi fra den NF hadde hatt i 1970-årene. Blant annet holdt de sterkt fast ved biologisk rasisme, radikal fremmedfrykt og antidemokratiske verdier, og med Tyndall i ledelsen, fulgte partiet en åpenlys form for nynazisme. I National Front hadde nynazismen eksistert i de indre sirklene, i BNP derimot kunne han fronte nynazismen fra starten, og kunne dermed hengi seg til nazist-nostalgi og uttrykke allianse til en politisk arv som liknende partier andre steder i Europa tok avstand fra.
BNPs ideologi var sterkt forankret i etnisk nasjonalisme; nasjonal identitet hadde med rase å gjøre, ikke geografiske grenser, og det var rasen som bandt nasjoner sammen. BNP fortsatte å fremme rasisme og ideen om at det fantes en overlegen rase, med tanken om at «de hvite, og de hvite alene, må holde makten», og bare godta medlemmer som var villige til å stå for en slik politikk og aktivt gå inn for å fjerne fremmede fra samfunnet. De lovet velgerne å «holde genene og blodet rent», og etablere en regjering som ville bruke ressurser på å styrke og forbedre den hvite befolkningen og beskytte folket mot mindreverdige rasegrupper. Ulikt andre høyreekstreme partier i Europa stod også antisemittismen sterkt hos BNP, og åpenlyst benektet de Holocaust gjennom diverse kampanjer.
I løpet av det tidlige 90-tallet distribuerte de klistremerker med «our final solution: repatriation!» - en kampanje for å tvangsutsende alle ikke-etniske.
De var også åpne motstandere av det liberale parlamentariske systemet. Tyndall definerte politisk makt som «evnen til å frembringe en revolusjonær transformasjon av det britiske samfunnet gjennom å bygge ned de nasjonale institusjonene og erstatte dette systemet med helt nye institusjoner». Han hadde ingen klar plan for hva de nye institusjonene skulle være, hvordan de skulle fungere, eller hvordan oppnå endring, men det var tydelig at BNP ønsket å forkaste systemet. I 1999 stilte Nick Griffin til valg som partileder mot John Tyndall, og kom seirende ut.
Ideologi under Nick Griffin etter 1999
Siden Nick Griffin overtok som partileder i 1999 har BNP gjennomført en ideologisk modernisering.
I Griffins’ første per år som partileder la han liten vekt på ideologi – hans prioritet var å distansere BNP fra dets fascistiske fortid og å holde partidiskursen enkel, på samme måte som for eksempel franske Front National – en kommunikasjonsstrategi som ikke vekket harme og motstand hos folk flest.
Han har anlagt en ideologi han selv kaller for «populærnasjonalisme» og kalte det en ideologisk nyskapning.
Pollenallergi
Pollenallergi er en atopisk allergi som rammer mennesker som er overømfintlig mot pollen, kjent som blomsterstøv. Det som forårsaker den allergiske reaksjonen er proteinene i pollenet. Pollenallergi er årsak til høysnue og sommerastma og er vanligst mot pollen fra vindbestøvede planter, spesielt or, hassel, bjørk, gress og burot. Det forekommer oftest i aldersgruppen 5–40 år.
Pollenallergi er ikke en sykdom, men en måte å reagere på. En form for overfølsomhet som skyldes spesielle forandringer i kroppens immunforsvar. Siden 1989 er det forsket på en hypotese som kalles hygienehypotesen og som blant annet søker å forklare denne type allergi og følgesykdommer som en autoimmun reaksjon. Allergi kan utløse ulike sykdommer og plager. Folk med kraftig pollenallergi har for eksempel en høyere risiko for å utvikle astma enn personer uten.
Gravide og ammende bør, som alle andre med pollenallergi, unngå unødig eksponering mot pollen. Loratadin, Ceterizin, Aerius og Xyxal er de legemiddelene det finnes mest dokumentasjon på for gravide og ammende.
David Beatty
David Beatty, 1. jarl Beatty (født 17. januar 1871 i Stapeley i Cheshire, død 11. mars 1936 i London) var en britisk admiral. Han var kjent for sin rolle i slagene ved Helgolandbukten, Doggerbank og Jyllandsslaget under første verdenskrig, og senere som marineminister (First Sea Lord) fra 1919 til 1927.
Beatty gjorde lynkarriere i den britiske marinen, og utmerket seg blant annet under Lord Kitcheners Sudan-felttog (1897–1899) og under bokseropprøret i Kina. Allerede som 29-åring fikk han kommandoen over slagskipet HMS «Duke of Wellington». Han ble kontreadmiral som 38-åring i 1910, og ble dermed den yngste ikkekongelige admiral siden Lord Nelson.
Da John Jellicoe ble marineminister i 1916 overtok Beatty ledelsen av Grand Fleet, og ble samtidig full admiral. I 1919 ble han igjen forfremmet til flåteadmiral (Admiral of the Fleet) og gjort til marineminister. Tiden som marineminister ble preget av stadige nedskjæringer i budsjettene, samtidig som Washingtontraktaten i 1922 satte kraftige begrensninger for sjøforsvarets størrelse. Da Beatty trakk seg tilbake i 1927 ble han gjort til jarl.
Beatty fikk senere en byste av seg på Trafalgar Square i London, ved siden av andre britiske sjøkrigshelter.
Samsung Galaxy Gio
Samsung Galaxy Gio (GT-S5660) er en smarttelefon fra Samsung, lansert i 2011.
Telefonen kjører Android 2.2 operativsystem med Samsungs TouchWiz 3.0 grensesnitt. Den kan imidlertid oppdateres til Android versjon 2.3.3 via Samsung Kies. Den har en 3,2 tommer (8,1 cm) berøringsskjerm, 3,2 megapiksel kamera uten blits, og 800 megahertz prosessor. Telefonen har GPS og Swype-tastatur, radio og kommer med 2 GB microSD minnekort.
Nico Ihle
Nico Ihle (født 2. desember 1985 i Karl-Marx-Stadt (nåværende Chemnitz) i Sachsen) er en tysk skøyteløper som representerte hjemlandet i vinter-OL 2010 i Vancouver.
Personlige rekorder
Oppdatert pr 20. april 2011
Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL (ved 2 konkurranser)
Sprint-VM på skøyter (deltatt 4 ganger)
Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i 2 VM (ved 3 konkurranser)
Junior-VM på skøyter deltatt i ett VM (ved 2 konkurranser)
Sammenlagt i verdenscupen
Oppdatert etter sesongen 2010/11
ISO 4217
ISO 4217 er en internasjonal standard som beskriver valutakodene for offisielle valutaer, etablert av International Organization for Standardization (ISO). Kodene ble innført i 1978.
De første to bokstavene er de samme som i ISO 3166-1 alfa-2-landskoder (som er lik landskodene på Internett) og den tredje er normalt en forkortelse for pengeenheten. Slik blir for eksempel Japans valuta betegnet JPY (JP for Japan og Y for yen) og norsk valuta NOK (NO for Norge, K for kroner). Overnasjonale valutaer har også ISO-kode på tre bokstaver, der første bokstav er X og de to neste er en forkortelse for navnet på valutaen. Et viktig unntak til denne regelen er euroen, som har koden EUR.
I tillegg er det definert koder for verdifulle metaller (edelmetaller). Også for disse er første bokstav X og de to neste er grunnstoffets kjemiske symbol. For eksempel er ISO 4217-koden for gull XAU.
Liste over aktive koder
<references group="lower-roman"/>
Flying Dutchman
Flying Dutchman (FD) er en 20 fots jolle tilpasset rask konkurranseseiling. Båttypen ble utviklet tidlig på 1950-tallet. Under Sommer-OL 1960 ble Flying Dutchman tatt opp som øvelse. Skroget veier 130 kg.
Observatoriegata
Observatoriegata finnes flere steder:
Meteorologiåret 1932
Meteorologiåret 1932 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til meteorologi i 1932.
Indra Øverland
Han har tidligere arbeidet i Kommunal- og regionaldepartementet, Flyktninghjelpen (tidl.:Flyktningerådet) og i NordForsk. Han er fungerende leder av Avdeling for Russland og Eurasia ved Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI) og førsteamanuensis II ved Universitetet i Tromsø.
Blant hans større arbeider inngår |Caspian Energy Politics: Azerbaijan, Kazakhstan and Turkmenistan (Routledge, 2010), Russian Renewable Energy: The Potential for International Cooperation (Ashgate, 2009), |The Caspian Sea Region towards 2025 (Eburon, 2010).
Mest kjent er han kanskje for å ha bidratt til teoretiseringen av ressursforbannelsen med begrepet “slippery slopes”. Begrepet henspiller på de vanskelige beslutningene autoritære og halvautoritære statsledere må treffe i valget mellom å slå ned på opposisjon eller tillate misnøye å ulme, og hvilken rolle inntekter fra naturressurser spiller når slike beslutninger treffes.
Sophus Kahrs
I 1934 meldte Kahrs seg inn i Nasjonal Samling. Han ble også med i Hirden, og var fra 1936 medlem i NS Kamporganisasjon. Kjempet på norsk side da Norge ble angrepet av Tyskland fra 9.april 1940. Under andre verdenskrig ble han løytnant, og en stund fungerende bataljonssjef i den norske skijegerbataljon (1944) som deltok på tysk side. Han ble før dette sendt til Østfronten som troppsfører og kompanisjef ved Leningrad, i Den norske Legion. For sin innsats i 44 (Karelen) ble han tildelt Jernkorset av 1. klasse. Kahrs var ved krigens slutt leder for Førergarden, Vidkun Quislings livgarde.
I landssvikoppgjøret ble Kahrs dømt til 10 år straffarbeid. Den 3. juli 1947 rømte han, sammen med tre andre, fra Espeland fangeleir. Han tok seg med båten «Solbris» til Argentina, ankom 23. juli 1948, der han levde resten av sitt liv.
Oliver Hardy
Oliver Hardy (født Norvell Hardy; 18. januar 1892, død 7. august, 1957) var en amerikansk komiker mest kjent for sin rolle som Helan i Helan og Halvan, den populære komiker-duoen fra begynnelsen av stumfilmens tid, og som varte i over 31 år, fra 1926 til 1955. Hardys stjerne på Hollywood Walk of Fame ligger ved 1500 Vine Street, Hollywood, California.
Josvas bok
Josvas bok (hebraisk:, Sefer Yĕhôshúa) er den tredje bok i Torah (Den hebraiske Bibelen) og den sjette boken i Det gamle testamente i den kristne Bibelen og omhandler israelittenes bosetning etter utferden fra Egypt og gjerningene til Josva som er bokens hovedperson.
Josva blir presentert som Nuns sønn, som etter Moses' død ble satt til å føre Israel inn i det lovede land. Ifølge jødisk tradisjon var Josva også bokens forfatter, men boken forteller selv ikke noe om dette.
Vibeke Larsen
Vibeke Larsen (født 15. juni 1971) er en samisk politiker (Šiella) fra Norge. Hun var sametingspresident fra desember 2016 til 2017.
Josvas bok
Josvabokens struktur
Josvas bok deles gjerne inn i to hoveddeler (1-12 og 13-21). Til slutt er det en avslutningsdel (22 og 23):
Vibeke Larsen
Hun har representert Arbeiderpartiet på Sametinget i tre perioder, siden 2005. Hun var medlem av Sametingsrådet 2007–2013, mens Egil Olli var president. I perioden 2013–2016 var hun Arbeiderpartiets parlamentariske leder inntil hun ble sametingspresident i desember 2016.
Josvas bok
Josvabokens struktur
Bort imot alle forskere er enige om av Josvas bok har liten historisk verdi for historien om det eldste Israel og er mest sannsynligvis en refleksjon av langt senere tid. De eldste delene av boken er muligens kapitlene 2–11, fortellingen om erobringen; disse kapitlene ble senere lagt inn i en tidlig form av Josvaboken skrevet sent i regjeringstiden til kong Josjia av Juda (styrte i 640–609 f.Kr.), men boken ble ikke fullført inntil etter Jerusalem falt for Det nybabylonske rike i 586 f.Kr. og muligens ikke for etter tilbakevendingen fra det babylonske fangenskap i 539 f.Kr.
Vibeke Larsen
Hun har sittet på Sametinget siden 2004, da hun overtok for Per Solli, som hun var vararepresentant for. Hun var sametingsrepresentant 2005–2009 for Nordre Nordland valgkrets, og var fra 2007 medlem av medlem i Sametingsrådet, Oppvekst- og utdanningskomiteen og Samisk parlamentarisk råd. Fra 2005 til 2007 var hun medlem i Plan- og finanskomiteen, samt i møtelederskapet.
Ved sametingsvalget 2009 ble hun igjen valgt inn på Sametinget for perioden 2009–2013. 25. februar 2010 besluttet Sametingets plenumsmøte at sametingsrådets medlemmer skal tre ut av Sametingets plenum, og bli erstattet av sine varamedlemmer. Inga-Lill Sundset overtok da Vibeke Larsens plass som sametingsrepresentant.
Josvas bok
Josvas bok og bibelarkeologien
Arkeologiske bevis fra 1930-tallet har vist at byen Ai, et tidlig mål for erobring i den påståtte erobringen til Josvas fortelling, hadde eksistert og hadde blitt ødelagt, men så tidlig som 2100-tallet f.Kr. I 1951 viste Kathleen Kenyon at Jeriko var fra midtre bronsealder (ca. 2100–1550 f.Kr.), ikke sen bronsealder (ca. 1550–1200 f.Kr.). Kenyon har argumentert at den tidlige israelittiske kampanjen ikke kan bli historisk bekreftet, men isteden forklart som en etiologi (årsak) ved lokaliseringen og en representasjon av den israelittiske bosetningen.
Vibeke Larsen
Sametingsrådet Larsen
Fra 28. januar 2017 til plenum i mars besto rådet av president Vibeke Larsen (uavhengig), Mariann Wollmann Magga (AP), Lars Filip Paulsen (H) og Inger Eline Eriksen Fjellgren (Árja).
Fra plenumsmøte i mars 2017 besto rådet av president Vibeke Larsen (uavhengig), visepresident Lars Filip Paulsen (H), Mariann Wollmann Magga (AP), Per Mathis Oskal (AP) og Inger Eline Eriksen Fjellgren (Árja).
Šiella
Da Vibeke Larsen ble valgt til sametingspresident, gikk Helga Pedersen av som sametingspresidentkandidat for Arbeiderpartiet til sametingsvalget i 2017. Arbeiderpartiet måtte deretter nominere en ny presidentkandidat for Sametingsvalget 2017. På det ekstraordinære nomiasjonsmøtet 28. januar 2017 fikk Ronny Wilhelmsen 21 stemmer, og Vibeke Larsen fikk 17 stemmer i andre runde. Wilhelmsen ble deretter presidentkandidat.
Vibeke Larsen gikk ut av Arbeiderpartiet, og ble uavhengig på sametinget. Hun dannet et nytt samisk sosialdemokratiskt parti som heter Šiella. Partiet stilte liste i seks valgkretser i 2017.
Wimbledon-turneringen 1998
Wimbledon-turneringen 1998 ble avviklet mellom 22. juni og 6. juli i London og er en Grand Slam-turnering i tennis på gress. Amerikanske Pete Sampras vant singletittelen i Wimbledon for herrer for femte gang og forsvarte dermed tittelen fra fjoråret. Singleturneringen for damer ble vunnet av Jana Novotná fra Tsjekkia. Hun vant også doubletittelen sammen med Martina Hingis. Mixeddoublen ble vunnet av Max Mirnyi/Serena Williams.
Ciudad Satélite
Ciudad Satélite er et urbant område i den meksikanske kommunen Naucalpan i delstaten México. Området tilhører Mexico by sitt storbyområde og ble grunnlagt i 1957.
Ulykken
Ulykken er en norsk film fra 2009. Den var spillefilm-debuten til regissør Marcelino Martin Valiente, som også hadde ideen til filmen - og skrev manus sammen med Morten Thomte.
Handling
Jonas er en suksessfull bil-selger med et stort hus, og en vellykket familie. Men i løpet av bare noen få dager blir imidlertid jobben, hjemmet og familien tatt fra ham en etter en, og han vikles inn i et garn fylt med kraftig motgang. Alt begynner med en gutt som blir påkjørt. Et vitne forteller politiet at kjøretøyet var en svart Audi. Jonas kobles til en identisk bil i forbindelse med hans siste bil-salg, og han blir umiddelbart politiets mistenkte nummer en. Jonas forsøker å bevise sin egen uskyld, men dette øker alle mistankene mot ham.
Jonas mister etter hvert jobben, familiens tillit, og sin egen frihet. Han forsøker å begynne sin egen etterforskning for å renvaske seg selv. Men desto mer han forsøker å finne sannheten, jo mer ødelegger han forholdet til sine nærmeste og sine omgivelser. Ensom og helt alene befinner Jonas seg plutselig utenfor sine kjente rammer.