cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gløttfjellbreen
Gløttfjellbreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Longyearbyen og Svea, i Nordenskiöld Land. Den er en ca. 5,5 km lang bre og går fra Gløttfjellet (932 m) i sør, rett nordover mellom Fjellegga (904 m) og Hallwylfjellet (948 m). Breen går nordover til Janssondalen (Adventdalen) hvor den møtes av den like store, parallelle Møysalbreen. I sør starter umiddelbart Rugaasfonna (Kokbreen), som går sørvestover til Reindalen.
Gløttfjellbreen er oppkalt etter fjellet i vest.
Willow Creek
Willow Creek kan vise til:
Sprikmøll
Sprikmøll (Stathmopodidae) er en familie av små sommerfugler som kan kjennes på at de sitter med bakbeina sprikende opp- og utover over kroppen. Disse beina er ofte utstyrt med tufser av skjell som gjør dem svært påfallende. Slektene som regnes til Stathmopodidae kan i noen klassifikasjoner være spredt på flere ulike familier, de fleste i familien prydmøll (Oecophoridae), men andre noen ganger blir klassifisert i gruppene Cosmopterigidae, Scythrididae eller Heliodinidae. Av de rundt 300 kjente artene finnes bare én, Stathmopoda pedella, i Nord-Europa.
Utseende
Små (vingespenn gjerne 10 – 15 mm), slanke møll. Beina og noen ganger også antennene har tufser av utstående hår eller hårlignende skjell. Hodet er middels stort, glatt og blankt. Sugesnabelen er velutviklet, kledt med skjell nær roten. Antennene er trådformede, omtrent 3/4 så lange som forvingene, noen ganger med tette, lange, utstående hår. Forvingene er svært smale, gjerne omtrent 12 ganger så lange som brede, gule, lysbrune eller røde. De har lange hårfrynser langs de ytterste to tredjedeler av bakkanten. Bakvingene er smale med lange hårfrynser. Beina er temmelig lange og kraftige, særlig bakbeina. De har påfallende tufser av utstående, hårlignende skjell.
Levevis
Stathmopoda pedella, den eneste arten i Nord-Europa, har larver som lever på or.
Systematisk inndeling / norske arter
I noen klassifikasjoner blir de slektene som her er listet i Stathmopodidae, spredt urover flere forskjellige familier.
Romfarer
En romfarer (også kalt for astronaut fra amerikansk-engelsk og kosmonaut fra russisk) er betegnelsen på en person som reiser utenfor jordas atmosfære (foretar romferd). Romferder har lenge vært en av menneskets drømmer. I 1865 skrev den franske forfatteren Jules Verne romanen «Reisen til månen» som beskrev romfarere som ble skutt ut av en gigantisk kanon og landet på månen. I 1902 kom filmen «Reisen til månen» som delvis er basert på Vernes roman. Det var imidlertid først etter andre verdenskrig at teknologien gjorde det mulig å begynne med utforskning av verdensrommet. Det tyske gjengjeldelsesvåpenet V-2 var det første menneskeskapte objektet som nådde rommet, og etter krigen sikret USA seg den tyske forsker-ekspertisen bak V-2 med Wernher von Braun i spissen. Sovjetunionen og USA hadde hvert sitt romprogram, og etter Sovjetunionens suksess med satellitten Sputnik 1, startet det som er blitt kalt romkappløpet. Romkappløpet kulminerte da det amerikanske månelandingsfartøyet «Eagle» fra Apollo 11 landet på månen 20. juli 1969. Senere innledet USA og Sovjetunionen et samarbeide om den ressurskrevende romforskningen, et samarbeid romfarere fra mange nasjoner har nytt godt av.
Romferd
Definisjonen på hvor grensen mellom atmosfæren og verdensrommet går, varierer. Fédération aéronautique internationale (FAI) bruker 100 kilometers høyde som grense, mens NASA og US Air Force tildeler «astronautvingen» til de som har vært over 80 kilometers høyde. I denne høyden kan ikke et fly kontrolleres aerodynamisk, og blir derfor definert som romfartøy. Med det amerikanske eksperimentflyet North American X-15 fikk 8 piloter «astronautvingen» i perioden 1962 til 1967 etter å ha nådd høyder over 80 km.
Historie
For å lære mer om hvordan levende organismer påvirkes av romferder gjennomførte både Sovjetunionen og USA en rekke oppskytinger med dyr. Allerede i 1947 skjøt USA opp en kapsel med fluer, og i 1949 ble Rhesus-apen «Albert 2» sendt ut i rommet. Begge disse eksperimentelle ferdene ble utført med V-2 raketter. Mest kjent av disse «dyre-astronautene» er kanskje den sovjetiske hunden Laika, som ble skutt opp i «Sputnik 2» den 3. november 1957. Laika overlevde ikke ferden, men forsøkene viste at romferder med levende passasjerer var mulig. Laika ble den første levende skapning som gikk i bane rundt jorden.
De første romfarerne
Verdens første romfarer var kosmonauten Jurij Gagarin. Den 12. april 1961 ble han skutt opp i et Vostok 3KA romfartøy. Ferden fikk navnet «Vostok 1», og romkapselen fullførte ett kretsløp rundt jorden. Gagarin var i rommet i 1 time og 48 minutter før han i 6 km høyde forlot romkapselen og landet trygt i fallskjerm. FAI krever at piloten skal lande sammen med romfartøyet for at det skal kunne defineres som romferd, og sovjetiske myndigheter holdt derfor detaljene om landingen hemmelig i mange år.
Sovjetunionens suksess med «Vostok 1» bidro til å øke USAs innsats i romkappløpet, og 5. mai 1961 gjorde Mercury 3 med Alan Shepard ombord en vellykket romferd. Shepard ble dermed den første amerikaner – og andre menneske i rommet. I motsetning til «Vostok 1» gjorde ikke Shepards romkapsel «Freedom 7» noe kretsløp rundt jorden, men steg til en høyde av 187 km og falt ned igjen (ballistisk bane). Hele ferden varte ca. 16 minutter. Shepard var senere kommandør på «Apollo 14»-ferden, og var det femte mennesket som gikk på månen.
20. februar 1962 greide amerikanerne å få et menneske i bane rundt jorden. Med «Mercury 6»-ferden gjorde John Glenn i «Friendship 7» 3 kretsløp rundt jorden. Senere var han – i en alder av 77 år – med romfergen «Discovery» på STS-95 den 29. oktober 1998, og ble dermed den eldste romfarer noensinne.
Den 16. juni 1963 ble «Vostok 6» skutt opp med kosmonauten Valentina Teresjkova ombord. I likhet med de tidligere sovjetiske romferdene foregikk oppskytingen fra Bajkonur kosmodrom i nåværende Kasakhstan. Hun var den første kvinnelige romfarer, og ferden varte i 2 dager og 23 timer.
Kappløpet mot månen
Etter at USA hadde avsluttet Mercury-programmet fortsatte de med Gemini-programmet. Gemini (Tvilling) hadde – som navnet antyder – plass til to astronauter i romkapselen. Amerikanerne hadde trappet opp anstrengelsene for å slå Sovjetunionen i kappløpet til månen. Gemini var et skritt videre mot dette målet, og 10 bemannede romferder ble gjennomført.
Romstasjoner
Den første romstasjonen var den sovjetiske Saljut 1 som ble skutt opp i april 1971. Saljut 1 var bemannet 24 av de 175 døgnene den var i rommet. USAs Skylab var den andre bemannede romstasjonen, og ble skutt opp 14. mai 1973. Skylab var i rommet i 2 249 døgn, og den var bemannet i 171 døgn. Både Saljut-programmet og Skylab besto av romstasjoner som ble skutt opp komplett i ett stykke.
Den Sovjetiske romstasjonen «Mir» var den første som besto av moduler som ble sammenbygd i rommet. Den var også den første permanent bemannede romstasjonen, og var i drift fra 1986 til 2001. Kosmonautene som var stasjonert her da Sovjetunionen gikk i oppløsning i 1991, opplevde noen nervepirrende uker før situasjonen på bakken ble avklart. De returnerte med en annen nasjonalitet enn da de dro. Etter 1991 slet den russiske romfartsorganisasjonen Roskosmos med dårlig økonomi. Russlands romferge-prosjekt «Buran» ble skrinlagt i 1993, og samarbeid med USAs NASA ble innledet. I perioden 1994 - 1995 tilbrakte den russiske kosmonauten Valerij Polyakov 437 dager og 17 timer ombord i «Mir», noe som er historiens lengste sammenhengende opphold i rommet.
I dag er Den internasjonale romstasjonen (ISS) den eneste romstasjonen i rommet. Stasjonen er satt sammen av moduler fra flere romfartsorganisasjoner, og romfarere fra mange nasjoner har oppholdt seg her.
Det nye årtusen
28. april 2001 var den amerikanske forretningsmannen Dennis Tito med på den russiske romferden Sojuz TM-32 til Den internasjonale romstasjonen. Dette var første gang en privatperson ble romfarer. Han dekket alle omkostningene selv, og ble kjent som verdens første romturist. Dennis Tito oppholdt seg 23 dager på ISS før han returnerte til jorden med Sojuz TM-31 6. mai 2001.
Den 15. oktober 2003 ble Kina den tredje nasjonen som har sendt mennesker ut i rommet. I romfartøyet «Shenzhou 5» gjorde jagerpiloten Yang Liwei 14 kretsløp rundt jorden på en romferd som varte i 21 timer. Selv om noen vestlige medier omtaler Yang Liwei som «taikonaut», bruker offisielle kinesiske kilder betegnelsen astronaut.
Frem til 2003 ble romfarere valgt ut, trent og godkjent utelukkende av det militære eller av statlige romfartsorganisasjoner. I juni 2004 forandret dette seg da Mike Melvill i SpaceShipOne foretok den første privatfinansierte bemannede romferd. I oktober samme år vant SpaceShipOne The Ansari X-Prize (10 millioner USD) for å ha fullført to bemannede romferder med samme fartøy i løpet av to uker.
I 2006 ble svensken Christer Fuglesang første skandinav i rommet. Han var med romfergen «Discovery» som ESAs ferdspesialist på STS-116. Ferden gikk til ISS, og varte fra 9. til 22. desember (12 dager og 20 timer). I løpet av turen gjennomførte Christer Fuglesang tre romvandringer.
Richard Bransons selskap Virgin Galactic planlegger å bygge et romfartøy med kapasitet til seks romturister. Selskapet samarbeider med Burt Rutan (designeren av SpaceShipOne) og kaller det kommende romfartøyet SpaceShipTwo. Hvis dette skulle bli en realitet, betyr det at alle som er i stand til å betale billetten kan bli romfarere. Billettprisen starter på 250 000 USD (august 2017). Siden Jurij Gagarins romferd i 1961 har over 500 menn og kvinner gjort seg fortjent til tittelen «romfarer». 22 romfarere har omkommet i ulykker i forbindelse med romferder.
Tilbake til månen
I 2017 kunngjorde NASA at de igjen skulle sende mennesker til månen. I samarbeid med flere statlige og private aktører skal Artemis-programmet stå for bemannede måneferder i løpet av 2025. I tillegg innebærer Artemis-programmet etableringen av en månebase og en romstasjon i bane rundt månen. Disse komponentene er i fremtiden tenkt å bidra til bemannede ferder til vår nabo-planet Mars.
Faremomenter
Selv med dagens teknologi er det å være romfarer en risikabel beskjeftigelse. Rent bortsett fra den opplagte ulykkesrisikoen under oppskyting og tilbakevending, er romfarere eksponert for mange farer under oppholdet utenfor atmosfæren. Det er pr. 2017 anslagsvis 500 000 objekter større enn en klinkekule (og millioner av objekter så små at de ikke kan overvåkes av NASA) som går i bane rundt jorden. Disse objektene kalles gjerne romsøppel, og er etterlatenskaper fra satellitter og tidligere romferder. På grunn av tilnærmet vakuum i rommet er en spesialkonstruert romdrakt nødvendig for å kunne bevege seg utenfor romfartøyet. Drakten er naturlig nok ikke like robust som veggene på romfartøyet, og selv små partikler kan perforere den og forårsake personskade samt innvendig trykkfall. Et menneske vil miste bevisstheten etter 15 - 20 sekunder i vakuum, og døden vil inntreffe etter få minutter. Objekter på størrelse med en tennisball eller mer, kan være livstruende for astronauter inne i romfergen eller ISS. US Air Force Space Command overvåker mye av romsøppelet, og varsler NASA hvis et kjent objekt er på kollisjonskurs med et romfartøy.
Siden romfarerne er utenfor den beskyttende jordatmosfæren er kosmisk stråling og solstormer også en risiko. I rommet utsettes astronautene for anslagsvis 27 ganger høyere strålingsdoser fra kosmisk stråling enn en person på jordoverflaten. Solen har fra tid til annen utbrudd og slynger ut store mengder høyenergi-partikler og intens stråling. Jordens magnetfelt – magnetosfæren – gir en viss beskyttelse, men særlig på romferder til månen eller Mars kan romfarerne være i livsfare om de skulle bli truffet av en solstorm.
Utdanning
For å bli kvalifisert til astronaut-trening stilles det strenge krav til både fysisk og psykisk skikkethet. Man kan ta mange forskjellige utdanninger for å kunne bli astronaut. Den som ønsker å manøvrere/styre/kontrollere romfartøy, trenger en pilotutdannelse. En astronaut kan også være ferdsspesialist. De er som regel utdannet som forsker eller ingeniør. De har gjerne master- eller doktorgrad innen medisin, fysikk, kjemi, geofysikk, biologi, biokjemi, materialteknologi, reguleringsteknikk eller IKT.
NASA (USA)
De syv første astronautene i Mercury-programmet ble rekruttert fra de amerikanske flyvåpnene. Alle kandidatene hadde lang fartstid som testpiloter.
Kravene den gangen var:
Apollo-programmet benyttet også militære testpiloter, men disse fikk etter hvert selskap av sivile astronauter med akademisk bakgrunn. Etter hvert som romfergeprogrammet tok form, innså NASA at mer spesialisering var nødvendig. Til det flytekniske blir fortsatt piloter fra flyvåpenet foretrukket, mens ferdspesialistene blir rekruttert fra vitenskapsmiljøet.
Dagens krav
Kun amerikanske statsborgere kan søke.
Kandidater som består den ukelange opptaksprøven får tittelen astronaut-kandidater og starter det 2-årige treningsprogrammet for å bli astronauter. Fullført astronaut-trening er allikevel ingen garanti for at kandidaten vil bli akseptert som astronaut. De som blir akseptert mottar «astronautvingen» i sølv. Denne blir erstattet med en i gull etter første romferd.
Roskosmos (Russland)
I likhet med USA rekrutterte russerne kosmonautene sine fra flyvåpenet. Særlig var testpiloter ønsket. Jurij Gagarin var major i flyvåpenet da han var med på Vostok 1-ferden. På grunn av mindre åpenhet er det vanskelig å fastslå eksakte opptakskrav hos Roskosmos. Det som vites er at alle de 5 romturistene (jan. 2008) som reiste med russiske romfartøy, gjennomgikk grundige tester og treningsprogram før de fikk tillatelse til å bli med på romferdene.
ESA (Europa)
Den europeiske romfartsorganisasjonen ESA har ikke egne romfartøy til bemannede ferder, men leier i stedet plass hos NASA eller Roskosmos. ESA hadde per januar 2008 besatt 13 av 16 astronautstillinger. Halvparten har bakgrunn som militære testpiloter, mens den andre halvparten er forskere innen fysikk og medisin. De 16 stillingene fordeles slik: Frankrike, Tyskland og Italia har fire plasser hver, mens de fire siste plassene fordeles mellom de øvrige medlemslandene.
Tommaso Pasquale Gizzi
Tommaso Pasquale Gizzi (født 22. september 1787 i Ceccano ved Ferentino i Italia, død 3. juni 1849 i Lenola, Fondi) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet det pavelige diplomati og den romerske kurie, og var blant annet nuntius i Sveits og på Sardinia, og senere Statssekretær fra 1846.
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i juni 1841 av pave Gregor XVI, og utnevnelsen ble offentliggjort i 1844.
Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Johan Giertsen
Johan Randulf Petter Giertsen (født 15. desember 1957 i Bergen) er en norsk jusprofessor ved Universitetet i Bergen.
Giertsen tok juridisk embetseksamen i 1983, ble dr.jur. i 1997 og professor i 1999, fra 2001 har han i tillegg vært professor II ved Norges Handelshøyskole. Han har tidligere vært medlem av bystyret i Bergen kommune, fylkestinget i Hordaland fylkeskommune og har også vært vararepresentant til Stortinget for Høyre.
I 2007 gjorde han seg bemerket da han kritiserte granskningen som Fougnerutvalget gjorde av Valla-saken.
Sammen med Høyre-mannen Lars Øy står Giertsen bak nettstedet Poll of polls.
Bendiks H. Arnesen
Bendiks Harald Arnesen (født 9. juni 1951 i Kvæfjord) er en norsk politiker (Ap). Han var innvalgt på Stortinget fra Troms 1997–2013, etter å ha vært 4. vararepresentant 1989–1997.
Arnesen var medlem av Kvæfjord kommunestyre 1972–1975 og 1980–1995, varaordfører 1983–1985 og ordfører 1986–1995. Han var leder i Kvæfjord Arbeiderparti 1980–1986 og leder i Troms Arbeiderparti 1990–1992.
I 2013 ble han ansatt som petroleumsrådgiver for Harstad og Lenvik kommuner. Han har tidligere vært daglig leder i Kvæfjord Utvikling AS 1995–1996 og sjømann i nærmere 15 år.
Leksaksmuseet
Leksaksmuseet («Leketøymuseumet») er et museum i Fisksätra i Nacka kommune i Stockholms län i Sverige. Leksaksmuseet åpnet 30. august 1980 ved Mariatorget i Stockholm, og fra 2005 til 2017 lå det på Tegelviksgatan 22 i Södermalm, i anslutning til Spårvägsmuseet. I 2018 åpnet museet i Nacka.
I museumet finnes blant annet Järnvägssällskapet's modelljernbaner.
Hallwylbreen
Hallwyllbreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Longyearbyen og Svea, i Nordenskiöld Land. Den er en ca. 2 km lang bre og går fra Hallwylfjellet (948 m) i sør, rett nordover mellom to nordlige, bratte utløpere av fjellet. Breen går nordover til Janssondalen (Adventdalen) hvor den har lagt foran seg litt morenemateriale. Den møtes av den like store, parallelle Møysalbreen.
Hallwyllbreen er oppkalt etter den svenske greve Walter von Hallwyl (1839–1921) som bidro økonomisk til ekspedisjoner i Nordområdene.
Sándor Ferenczi
Sándor Ferenczi (født 7. juli 1873 i Miskolc i  Østerrike-Ungarn, død 22. mai 1933 i Budapest i Ungarn) var en ungarsk psykoanalytiker, en nøkkelteoretiker innenfor den psykoanalytiske skole og en nær medarbeider av Sigmund Freud.
Ellefsen (slekt fra Havsøya)
Ellefsen er en norsk slekt fra Arendal og Risør, og var et mektig handels-, trelast-, industri- og sjøfartsdynasti på 1600- og 1700-tallet som spilte en betydelig rolle ikke minst i Arendals historie. En rekke fremtredende familier på Sørlandet stammer fra Ellefsen-slekten. Slekten stammer opprinnelig fra Havsøya utenfor Arendal. Stamfaren Gunleik (også Gunleg, Gullich) Ellefsen Hafsøen (f. ca. 1570, d. ca. 1640) var handelsmann. Sønnen Eiluf Gunlegsen Hafsøen var skipsreder og trelasthandler.
I boken Familierne Ellefsen og Dedekam skriver Christian Ihlen: «Blandt alle de Familier, der siden Arendals første Opkomst som Ladested og senere som Kjøbstad har boet i Byen, er der ingen, som har været mere udbredt, som har været rigere og mægtigere og virket mere til at gjøre byen uafhængig, saavel af Christianssand som av Nabosognet, eller bevist den større Velgerninger end den Ellefsenske.»
Slekten har en rekke etterkommere med slektsnavn bl.a. Dund, Bie, Brinch, Tysch, Dedekam, Juell, Wind, Bowman, Løvenskiold, Krefting, Eilertz, Blom, Omsted, Gyldenpalm, Rosenvinge, Flood, Herlofsen, Grøgaard, Backer, Salvesen, Scheel, Aall, Wiel, Cappelen, Hagerup, Paus, Neumann, Heiberg, Vauvert, Anker, Schweigaard, Geelmuyden, Langaard, Holst, Falsen, Ugland, Munthe-Kaas, von Munthe af Morgenstierne, Collett og andre navn.
Viktor Rasjtsjupkin
Viktor Ivanovitsj Rasjtsjupkin (russisk Виктор Иванович Ращупкин, født 16. oktober 1950 i Kamensk-Uralskij, Sverdlovsk oblast) er en tidligere russisk diskoskaster som representerte Sovjetunionen. I 1979 ble han sovjetisk mester i diskos, etter å ha blitt nummer to året før.
Rasjtsjupkins eneste internasjonale triumf var gullmedaljen han vant under OL 1980 i Moskva, der han satte ny personlig rekord med 66,64 m.
Romas Ubartas
Den første mesterskapstriumfen kom under EM 1986, da han vant gull med resultatet 67,08 m, seks centimter foran Georgij Kolnotsjenko.
I 1992 stilte Litauen for første gang siden 1930-årene med egen tropp under OL. Det eneste litauiske gullet i Barcelona vant Romas Ubartas, da han kastet 65,12 m, 18 cm lengre enn Jürgen Schult.
Ulovlig norsk
Ulovlig norsk er en selvbiografisk bok skrevet av Maria Amelie (egentlig Madina Salamova), fra Nord-Ossetia, og skildrer Amelies flukt til Norge i 2002, hennes utdannelse og asylsøknadene. Boka ble utgitt på Pax forlag i 2010.
Boka er basert på Salamovas dagbøker, blogginnlegg og memoarer om hverdagen som en person uten lovlig opphold i Norge, en papirløs. Bokens første del er basert på Salamovas dagboknotater fra perioden hun kommer til Norge som 16-åring og fram til hun begynner å studere på NTNU i Trondheim. Den andre delen handler om livet i Trondheim, og den tredje om de refleksjonene hun gjør seg om situasjonen som en person uten lovlig opphold. Historien handler om håpløshet, men samtidig om viljen til å leve, om hvordan det er å skaffe seg venner og et liv selv om tilværelsen har en utløpsdato, og om å leve med konsekvensene av mangelen på trygghet som situasjonen fører til.
NRKs anmeldelse hadde overskriften «Modig, men klisjépreget». VG kalte boka oppsiktsvekkende og situasjonen bemerkelsesverdig. Aftenposten skrev en artikkel med tittelen «Alle trodde Maria var norsk». I 2008 skrev hun tre essay om rasisme og Kaukasus-konflikten for ukemagasinet Ny Tid, som frilansjournalist.
Fram til jul 2010 ble boken trykt i 5 000 eksemplarer, og i april 2011 bekreftet forlaget av opplaget hadde nådd 18 000.
AC Ajaccio
Athletic Club Ajaccio, vanligvis kjent som AC Ajaccio, er en fransk fotballklubb stiftet i 1910. Den holder til i byen Ajaccio på Korsika. Hjemmebanen er Stade François Coty, og har en kapasitet på 10,446.
Spillerstall
Oppdatert 9. mars 2023.
Under samme sol
«Under samme sol» er det femte albumet til Hanne Krogh, utgitt november 1983. Hanne krogh uttaler på hjemmesiden sin, at dette var den første platen hvor det meste av låtmatrialet var originalskrevet for henne. Åpningssporet «Minner» var en norsk versjon av Andrew Lloyd Webbers «Memory» fra suksess-musicalen «Cats» som gikk for fulle hus i London. Hanne ble tipset om denne sangen, og plateselskapet sikret seg rettighetene til at Hanne kunne gi den ut i Norge. «Når natten faller på» var skrevet og innspilt på plate på haugalandsk av kameraten Gunnar Andersen – kjent fra 3 Busserulls. På riksmål og i et flott arrangement av Pete Knutsen gjorde Hanne den til sin egen. Gunnar Andersen deltok for øvrig i den vakre duetten «Jeg vil aldri glemme deg» som han skrev sammen med Knutsen og Reidar Brendeland. Andre nyskrevne sanger kom fra Svein Gundersen og Gunnar Andersen, «Vi lar tiden gå i fra oss», Jahn Teigen: «Hvor er du» og George Keller med «Gatebarn». Åpningsmelodien fra James Bond-filmen «Octopussy» «All time high» ble til «Under samme sol» i Arne Bendiksens oversettelse. Coverbildet ble tatt på Rådhuskaia i Oslo av pressefotografen Trond Solberg, og i produsentstolen satt som alltid Ole Vidar Lien. «Under samme sol» ble en stor salgssuksess for Hanne Krogh. Plateselskapet til Arne Bendiksen gikk konkurs like etter at platen kom ut, og «Under samme sol» ble da utgitt på Sonett.
Norgescup i motbakkeløp 2008
Powerade Norgescup i motbakkeløp 2008 var en konkurranse bestående av 6 utvalgte motbakkeløp i Norge i løpet av sesongen 2008. Dette var første sesongen denne cupen ble arrangert.
Terminliste
* Storehesten Opp er også offisielt NM i motbakkeløp 2008
Klasser
Løperne deltar i 3 aldersklasser – junior, senior og veteran – og er i tillegg delt inn i herreklasse og dameklasse.
Konkurransekriterier
Cupen er en sammenlagtkonkurranse der det gis poeng til de 30 beste etter individuell plassering. For å få registrert poeng må man representere en klubb tilknyttet Norges Idrettsforbund. Sammenlagt poengsum danner da sluttplasseringen, men en løper kan kun ta med seg poeng fra 5 konkurranser. Utlagt betyr dette at en løper som deltar i alle 6 konkurransene må stryke sitt dårligste resultat.
Resultater seniorklasse
Kvinner
Åsa-folket
Åsa-folket er en roman skrevet av Asbjørn Lien som ble gitt ut på A. Liens forlag i 1995 som den første av seks historiske romaner som omhandler vikingtiden.
Forfatteren har også skrevet en oppfølger, Åsa-folket: Kampen mot Hvitekrist, som har samme tema og følger samme personer og slekter som Åsa-folket.
Washington
Washington er en delstat nordvest i USA. Washington grenser mot Oregon i sør, Idaho i øst og mot den canadiske provinsen Britisk Columbia i nord. I vest ligger Stillehavet. Washington har over 7,7 millioner innbyggere, hvorav 4 millioner bor i Seattle og omegn ved Puget Sound. Delstatens hovedstad er Olympia.
Washington har vært bosatt av amerikanske urfolk i tusenvis av år. De har levd av fiske, jakt og fangst. De første europeerne utforsket området på 1700-tallet, men grensedragningen i området ble ikke avklart før 1846. I 1853 ble Washington et eget føderalt territorium, oppkalt etter USAs første president, George Washington. Den europeiske bosettingen skjøt fart med den transamerikanske jernbanen. Over 400 000 washingtonere regner seg selv som norskættet. I 1889 ble Washington tatt opp som USAs 42. delstat.
Washington er delt topografisk av Kaskadefjellene. Det høyeste punktet er den aktive vulkanen Mount Rainier (4 392 moh.). Vest for fjellene er landskapet skogkledd, og klimaet er avkjølt og vått. Washington er en av USAs største skogbruksstater. Stillehavskysten har mange fjorder, bukter og øyer, spesielt ved Puget Sound. Havnene ved Puget Sound er viktige for USAs handel med Asia. I Seattle-området finnes hovedkontorer for høyteknologiske bedrifter som Microsoft og Amazon og den største flyfabrikken for Boeing.
Øst for Kaskadefjellene er klimaet tørt og til dels varmt. Mange elver, med Columbiafloden som den største, utnyttes til USAs største vannkraftproduksjon og til vanning til jordbruket. Washington er blant USAs største produsenter av vindruer og annen frukt, bær og grønnsaker, men også av hvete, mais og poteter.
Washington er en av USAs mest velstående delstater, målt etter levestandard. Den er også blant de minst religiøse og mest politisk progressive, fremfor alt i Seattle, mens østre Washington er mer tradisjonsbundet.
Navn
Washington er oppkalt etter USAs første president, George Washington, og er den eneste delstaten som er oppkalt etter en president. Staten kalles på engelsk ofte Washington state eller State of Washington for å skille den fra landets hovedstad Washington, D.C.. De fleste folk fra Washington og delstatene rundt, samt folk fra sørlige Britisk Columbia, omtaler som regel delstaten som «Washington», mens de sier «Washington, D.C.» eller bare «D.C.» når de omtaler hovedstaden. Området ble opprinnelig kalt «Columbia» etter elva Columbia, men dette ble endret til «Washington» for å unngå forveksling med District of Columbia.
Geografi
Langs med kysten ligger det store, nedbørrike områder som er godt egnet for jordbruk. Lenger østover ligger den alpine fjellkjeden Kaskadefjellene som går nord-sør. Her ligger også vulkanen Mount Rainier som er et kjent landemerke i delstaten. Øst for Cascades-fjellene ligger det flate områder hvor det faller lite nedbør.
Demografi
Bureau of the Census estimerte at befolkningen til Washington var på 6 830 038 den 1. juli 2011. Det var en befolkningsvekst på 1,57% siden folketellingen i 2010.
Befolkningen til Washington var på 6 724 540 i 2010, noe som er en befolkningsøkning på 830 419 eller 14,1% siden år 2000. På disse ti årene hadde Washington en naturlig tilvekst på 380 400 (fødsler minus døde) mennesker og en netto innvandring på 450 019.
Omtrent halve befolkningen til Washington bor i Seattle-Tacoma-Bellevue Metropol-område. Seattle-Tacoma-Bellevue Metropol-område har et innbyggertall på 3 439 809.
6,7 % av Washingtons befolkning er under fem år gammel, mens 25,7 % av befolkningen er under 18 år, og 11,2% av befolkningen er 65 år eller eldre. Kvinnene utgjør 50,2% av den totale befolkningen til Washington.
20,7 % av Washingtons befolkning er av tysk herkomst. Store deler av befolkningen har også aner fra land som Irland (12,6 %), England (12,3 %), Mexico (8,2 %), Norge (6,2 %), Frankrike (3,9 %), Sverige (3,8 %), Italia(3,6 %), Skottland (3,3 %), Nederland (2,5 %), Polen (1,9 %).
Ifølge United States Census var raseblandingen slik:
Økonomi og næringsliv
De mest kjente selskapene i delstaten er trolig Microsoft, Starbucks og Boeing. Deler av den amerikanske Stillehavs-flåten har sine baser i delstaten.
Washington er en av USAs største skogbruksstater med en årlig avvirkning på nærmere 6,4 millioner kubikkmeter. De viktigste treslagene er douglasgran og vestamerikansk hemlokk. Det finnes også en stor trevare- og treforedlingsindustri.
Kilde: The World Almanac 2008, side 45 og 555-587.
Justis
Guvernøren i den amerikanske delstaten Washington, - Jay Inslee fra Demokratene, - inførte i februar i 2014, - et moratorium på dødsstraff, fordi han mente at det er for mange svakheter i systemet.
Moratorium innebærer i dette tilfellet, - at dersom en sak angående en dødsdømt og benådning kommer til Inslee, vil han gi en utsettelse av straffen, som fører til at den dødsdømte forblir i fengsel uten at dødsstraffen blir gjennomført. Inslee sa at den nye ordningen skulle være praksis så lenge han var innehaver av tittelen guvernør. i Washington.
Fylker
Washington har 39 fylker (counties):
Svartemarje
En svartemarje (etter engelsk Black Maria, av ukjent opprinnelse), iblant også bare kalt maje, er en kassevogn som brukes som politibil til transport av en eller flere arrestanter samtidig. Slike kassevogner var gjerne malt i sort og utstyrt med benker i lasterommet.
Trolig kommer begrepet fra engelskspråklig "Black Maria", som opphavlig var brukt om politiets svarte patruljebiler. I senere tid har uttrykket blitt brukt om bilene som transporterer arrestanter til fengselet eller politiarresten.
Eburia
Eburia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke og spinkle trebukker. De fleste er lyst brunlige på farge med to par lyse lengdeflekker på dekkvingene, disse har oftest mørk rand. Antennene er tynne og vanligvis lengre enn kroppen. Pronotum er så bredt som eller litt smalere enn dekkvingene, oftest med en litt butt tann midt på hver side.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Amerika fra det sørlige USA og sørover.
Liste over artene
Underslekten Eleutho Thomson, 1864 Underslekten Eburia (i snever forstand)
Julens vakreste
«Julens vakreste» er det sjette albumet til Hanne Krogh og hennes mest solgte soloplate. Pr. 2017 har denne platen solgt nær en halv million eksemplarer.
Det ble det siste albumet som kom ut på Arne Bendiksens plateselskap, men det har jevnt og trutt kommet i nye opplag hvert år, på forskjellige plateselskaper. Hanne Krogh fullførte idéen fra albumet Nordens vakreste og samlet denne gangen sine favoritter innen julesangene. Platen ble gitt ut i desember 1984 og ble en umiddelbar suksess. Senere har Krogh kommet med flere julealbum, men dette er hennes mest solgte. På platen finner man også sangen «Sonjas sang til julestjernen» fra filmen «Reisen til julestjernen» fra 1976, hvor Krogh hadde hovedrollen. Hun hadde tidligere spilt den inn på soundtracket fra filmen, men valgte å gi den ut på nytt igjen på dette albumet.
897 Lysistrata
897 Lysistrata er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Maria. Den ble oppdaga den 3. august 1918 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter tittelpersonen i Aristofanes' skuespill Lysistrata.
Liste over verdens innlandsstater
Det er 44 innlandsstater i verden, det vil si at de ikke har kystlinje. Historisk sett har en slik posisjon blitt ansett som en ulempe, fordi landet ikke får tilgang til havets ressurser og internasjonal sjøhandel.
Land som er merka med asterisk i lista grenser til innlandshavet Kaspihavet.
Norsk Underholdningsspill
Norsk Underholdningsspill AS er et norsk lotteriselskap, som ble etablert i 1997. Selskapet er en del av Olav Thon Gruppen og er ansvarlig for utvikling og drift av pantelotteriet Panto, og har konsesjon fra Lotteri- og stiftelsestilsynet.
Foxbreen
Foxbreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Longyearbyen og Svea, i Nordenskiöld Land. Den er en ca. 2 km lang bre og går øst for Foxfonna fra Gilsonryggen (949 m) i sør, rett nordover til Foxdalen (Adventdalen) hvor den sammen med den parallelle Fleinisen har lagt foran seg litt morenemateriale. I sør starter umiddelbart Dalburgbreen på andre siden av Foxpasset, og fortsetter ned til Bolterskaret.
Eivind Nævdal-Bolstad
Eivind Nævdal-Bolstad (født 23. april 1987 i Odda) er en norsk politiker (H).
Nævdal-Bolstad var medlem av både AUF og Unge Venstre før han til slutt valgte Unge Høyre. Han har vært leder i Ungdommens fylkesutvalg i Hordaland, aktiv i Fotballforbundet, 2. nestleder Hordaland Unge Høyre 2006–2007, styremedlem i Odda Høyre 2006–2011 samt 2. nestleder i Hordaland Høyre i 2010. Nævdal-Bolstad var medlem av Hordaland fylkesting og nestleder i opplærings- og helseutvalg i Hordaland i 2007–2010. I perioden 2009–2013 var Nævdal-Bolstad 1. vararepresentant til Stortinget fra Hordaland, og møtte i 172 dager på Stortinget. Mellom 2011 og 2013 var han gruppeleder og varaordfører i Volda kommune.
Han har studiekompetanse fra Bergen Handelsgymnasium fra 2006 og bachelorgrad i PR, kommunikasjon og media fra Høgskulen i Volda fra 2013. Nævdal-Bolstad var i førstegangstjeneste i Sjøforsvaret, landstillitsvalgt og pressetalsmann for de vernepliktige soldatene i Forsvaret 2007–2008 og befal i Sjøforsvaret 2009–2010. Mellom 2011 og 2014 var han styreleder i Studentsamskipnaden for Sunnmøre. Fra 2014 er han konsulent i Geelmuyden.Kiese.
Odd Pedersen
Odd Pedersen (født 16. mai 1929, død 6. januar 2000) var en norsk idrettsleder og tidligere skøyteløper som representerte Norge og klubbene IF Gimsøy, IF Herkules og Oslo SK.
Han var president i Norges Cykleforbund i 2 perioder (1969–1972 og 1976–1978) og i Norges Skøyteforbund (1990–1997). I skøyteforbundet ble han valgt inn fra IF Herkules. Pedersen var styremedlem i Norges olympiske komité i to perioder (1977–1980 og 1994–1996).
Som aktiv skøyteløper deltok han i fire allround-NM på skøyter (1952, 1953, 1954 og 1955). Pedersen var med i to nordiske allroundmesterskap, sitt første på Bislett stadion, Oslo 1953 og det andre i Helsingfors 1955, hvorav han vant 10 000 meter i 1953. Han gikk to skøytelandskamper som senior begge mot Nederland og på Bislett stadion i henholdsvis januar 1954 og januar 1955. Norge vant begge landskampene 82–62 (i 1954), 97–47 (i 1955). Pedersen er far til syklistene Dag Erik og Atle Pedersen.
Norsk Underholdningsspill
Historikk
I 2000 leverte selskapet sin første søknad om etablering av pantelotteri til Lotteri- og stiftelsestilsynet, som ble avslått. 2. juli 2007 fikk selskapet tillatelse til etablering av pantelotteriet. 2. april 2008 ble de første panteautomatene med lotteriet plassert ut som et pilotprosjekt og 21. april 2008 ble pantelotteriet offisielt åpent.
Takkelasje
Takkelasje er et uttrykk fra seilskutetiden. Ordet er av germansk opphav. Opprinnelig var det det som var taklet (festet med tauverk) som fikk navnet, men det ble etterhvert også brukt om det tauene var festet til. I senere tid er (de engelske) uttrykkene rigg og rigging gått inn som erstatningsord, mens det engelske språk har tatt inn tackle om (surring med) reip, fiskesnøre med krok, og som verb i om «å binde an med». Verbalformen er også i bruk på norsk.
Det skilles mellom stående takkelasje (rigg) og løpende takkelasje/rigg. Den stående takkelasjen besto av master, og vevlinger med øvrige festestag som holdt mastene i riktig posisjon i forhold til skroget, mens seil, rær og liner og annet tauverk var «løpende», dvs. flyttbart, nedtagbart og innstilbart etter vinden.
Seglbúnaður Ożaglowanie
Dwight D. Eisenhower
Dwight David «Ike» Eisenhower (født 14. oktober 1890 i Denison i Texas i USA, død 28. mars 1969 i Washington, D.C.) var en yrkesoffiser og politiker i USA for Det republikanske parti. Han var landets 34. president fra 1953 til 1961. Mot slutten av andre verdenskrig var han øverstkommanderende for allierte styrker i Vest-Europa.
Bakgrunn
Dwight D. Eisenhower var sønn av en møller. Han var født i Pennsylvania men vokste opp i Abilene i Kansas. Han kom fra en stor familie med oveveiende Pennsylvania Dutch herkomst. Det var sterkt troende, og hans mor ble medlem av Jehovas Vitner. Eisenhower selv tilhørte ingen organisert kirke før i 1952.
President
Han vant presidentvalget i 1952 over demokraten Adlai Stevenson, og ble gjenvalgt i 1956.
Eisenhowers IQ har blitt anslått til å være litt over 130, som er nær gjennomsnittet for 42 presidenter. Personlighetstrekket åpenhet for erfaring (en del av femfaktormodellen) ble anslått på en skala fra 0 til 100, og Eisenhower oppnådde der 29 som er nær gjennomsnittet for 42 amerikanske presidenter.
Eisenhowers presidentperiode er kjent for en sterk økonomisk vekst enestående i amerikansk historie, samt en sterk militær opprustning. En del av styrkingen av landets forsvar var byggingen av det amerikanske motorveisystemet som ved siden av å bedre det innenlandske transportsystemet i fredstid, skulle effektivisere militær transport i krigstid. Autobahn-systemet i Tyskland var Eisenhowers inspirasjonskilde for denne satsingen i USA. I denne perioden ble mye militært utstyr gitt vekk mer eller mindre gratis til andre NATO-land, blant dem Norge, som fikk 200 jagerfly uten å betale en krone.
President Dwight D. Eisenhower var den første som tok i bruk TV-reklame, i valgkampene i 1952 og 1956. I 1952 var det om å gjøre å spille på Eisenhowers fortid som krigshelt. Reklamene fra 1956 viste vanlige velgere som stilte Eisenhower politiske spørsmål, og han svarte kort og direkte i et enkelt språk.
Jean Moréas
Jean Moréas (opprinnelig Johannis Papadiamantopoulos, født 15. april 1856 i Athen, død 30. mars 1910 i Paris) var en fransk forfatter av gresk bakgrunn.
Biografi
Moréas kom 1882 til Paris og ble snart en ledende kraft innen symbolistenes leir og utgav to hefter lyrikk, Les Syrtes (1884) og Les cantilènes (1886), og et par novellesamlinger sammen med Paul Adam, der skoleretningens alle grunneetninger var tillempet. Etter 1890-tallets begynnelse tok Moréas raskt farvel med symbolismen og grunna sammen med fire andre diktere, deriblant Charles Maurras en ny litterær skole, l'école romane, som knyttet an til den galliske tradisjon som var blitt brutt over av romantikken og dens påfølgende skoler parnassismen, naturalismen og symbolismen, og gav sin kunstlærr en lysende tillempning i seks samlinger Stances (1899-1901, ytterligere to kom posthumt 1920 og 1922), der symbolspill og fritt vers ble byttet ut mot rent klassisk formgivning. Moréas fremtrådte også som essayist, dramatiker (med verket Iphigénie, 1904) og i særdeleshet som novellist med Contes de la vieille France (1904).
Steinar Ege
Steinar Ege (født 10. april 1972 i Kristiansand) er en norsk håndballmålvakt. Han har spilt på øverste nivå i Norge, Tyskland, Spania og Danmark. Han spilte 262 kamper for det norske landslaget i perioden 1995–2011.
Karriere
I Norge spilte Ege for klubbene Greipstad, Øyestad IF, Kristiansand IF, Stavanger IF og Viking HK. Han startet proffkarrieren hos den tyske klubben VfL Gummersbach i 1997. I 1999 gikk han til THW Kiel og deretter tilbake til Gummersbach. I 2002/2003 var Ege en periode på utlån fra Kiel til det spanske toppserielaget CBM Galdar. Etter sesongen 2005/2006, gikk han så fra Gummersbach til danske FCK Håndbold. Da FCK Håndbold ble lagt ned i 2010, fulgte Ege med over til AG København. Der spilte han til klubben gikk konkurs i 2012. Da la han opp. I 2015 gjorde han comeback i THW Kiel.
Ege debuterte på det norske landslaget 4. mars 1995 mot Aserbajdsjan. Fra 22. januar 2011 hadde han rekorden i antall landskamper på Norges herrelandslag i håndball etter at han passerte Jan Thomas Lauritzens 254 landskamper. Ege kunngjorde 29. desember 2011 at hans landslagskarriere er over. Eges rekord på 262 landskamper ble slått av Bjarte Myrhol 3. august 2021. Etter at Ege la opp, er han tilknyttet Norges Håndballforbund som målvakttrener.
Billy Bob Thornton
Billy Bob Thornton (født William Robert Thornton den 4. august 1955) er en amerikansk skuespiller, manusforfatter, filmregissør, skuespillforfatter og sanger.
Han har blitt tildelt Oscar.
Tidlig liv
Thornton ble født i Hot Springs i Arkansas. Hans far var irsk-amerikaner, og hans mor hadde anglosaksiske og italienske røtter. Thornton vokste opp i Alpine i Arkansas, Malvern i Arkansas, og hos sin bestefar i en liten hytte i skogen
Karriere
Sent i tyveårene dro Thornton til Los Angeles for å bli skuespiller sammen med sin framtidige forfatterpartner Tom Epperson. I likhet med mange andre skuespillere var det vanskelig for Thornton å få suksess som skuespiller, og han måtte ta flere jobber innen telefonsalg, salg av hurtigmat og en del andre strøjobber for å kunne tjene til livets opphold mens han ventet på det store gjennombruddet. Han fikk hjertemuskelbetennelse (myokarditt) på grunn av at han levde utelukkende på poteter en periode, siden det var det eneste han hadde råd til. Senere, mens han arbeidet som kelner på en næringsmesse, serverte han mat til filmregissør Billy Wilder. Thornton innledet en konversasjon med filmlegenden, og fikk råd om at siden han ikke hadde utseendet til en filmstjerne, burde han vurdere å bli manusforfatter i tillegg til skuespiller slik at han kunne utnytte både utseendet og ferdighetene sine.
Delvis kjendis ble Billy Bob først da han fikk en rolle i CBS' situasjonskomedie Hearts Afire sammen med John Ritter og Markie Post. Hans rolle som skurk i One False Move gjorde at filmkritikerne fikk øynene opp for ham. I tillegg hadde han små roller i filmer som Uanstendig forslag, På farlig grunn og Tombstone.
I 1996 skrev, regisserte og medvirket Thornton i den uavhengige filmen Sling Blade, en utvidelse av en kortfilm med tittelen Some Folks Call It a Sling Blade. Filmen handler om «Karl Childers», en mentalt tilbakestående mann. Sling Blade mottok internasjonal anerkjennelse, mens Thornton vant en Oscar-pris for beste tilpassede manus (i tillegg til en nominasjon for sin opptreden i filmen), og førte til at han ble stjerne over natten. Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Personlig liv
Etter suksessen i Hollywood, bestemte Thornton, som har elsket musikk hele livet, at han skulle begynne som sanger og sangforfatter. Resultatet ble den mørke og personlige platen Private Radio, lansert i 2001. Han har senere lansert flere album, det kritikerroste The Edge of the World i 2003, og Hobo i 2005.
Thornton har uttalt flere ganger at han har flere tvangstanker. Han er kjent for diverse sære egenskaper, veldokumenterte i intervjuer med skuespilleren. Blant disse er en fobi for antikke møbler, noe han deler med figuren «Dwight Yoakam» i Sling Blade, i tillegg til Thorntons figur i filmen Bandits fra 2001. I tillegg har han uttalt at han er redd for spesielle typer sølvbestikk, en egenskap som ble lagt til figuren han spilte i Monster's Ball.
Thornton bor i Los Angeles. Han har vært gift fem ganger, det mest kjente ekteskapet med skuespillerinnen Angelina Jolie. Han er far til fire barn; Amanda Spence med sin første kone Melissa Gatlin, William Langston og Harry James med sin fjerde kone Pietra Cherniak, og Bella med sin nåværende kjæreste Connie Angland.
Arbeider
Thornton har medvirket i flere filmer, i tillegg til å ha gitt ut tre soloalbum.
Diskografi
Thornton var også vokalist i et blues- og rockeband ved navn Tres Hombres. De kalte seg også Doin' Nothin', og Billy Gibbons har omtalt bandet som «Det beste lille coverbandet i Texas». Thornton har en tatovering med bandets navn på
Niels Henrik Arendt
Niels Henrik Arendt (født 23. september 1950 i København, død 24. august 2015 ) var luthersk biskop over Haderslev stift i Den danske folkekirke fra 1999 til 2013.
Innen han ble biskop, var han sogneprest i Naur Pastorat 1975–1992 og domprost i Haderslev domkirke 1992-1999.
Kjempegurami
Kjempegurami er en art i gruppen Osphronemus. Det er en tropisk ferskvannsfisk som bygger rede med plantemateriale. Hunnen har tykkere lepper enn hannen.
Den lever i sakteflytende vann, som i sumper, innsjøer og store elver. Den er i stand til å puste fuktig luft, og kan dermed overleve ute av vannet i lange perioder. Kjempeguramien er mye større enn de fleste andre guramier, og kan bli opptil 70 cm lang. Fargen er blekgul til gyllengul, med sølvaktige, blekblå loddrette striper langs kroppen. Hannens ryggfinne er spiss i bakerst, og kroppen er mørkere.
Kjempeguramien er en betydelig matfisk, og har blitt innført flere steder. I noen deler av India tørkes den før den spises. I noen av de sørøstasiatiske landene hvor den lever naturlig, finnes det hjelpeprogrammer for å starte akvakultur med disse fiskene, mens den i sine naturlige habitater blir fisket som en vanlig matkilde. Arten har også blitt brukt til å kontrollere plantevekst, da de kan være glupske planteetere.
Akvaristikk
Kjempeguramien er også tilgjengelig i akvariehandelen. Den kan holdes i akvarier fra 500 liter og opp, men siden den kan vokse til en halv meter lengde på fire år, vil det snart kunne bli behov for mer plass. Bunnen bør være mørk, og kantene tett beplantet, med mye åpent rom i midten. Kjempeguramien trives best i selskap av andre fisk med lignende størrelse og temperament.
Den foretrekker algebasert fôr, men tar også kjøttholdig.
Kjempegurami legger egg, og hannen bygger skumrede før leken. Den blir også mørkere på farge. Vanndybden i akvariet bør senkes til ca. 20 cm, og temperaturen holdes ved ca. 28 °C. Etter at eggene er lagt, bør hunnen flyttes til et annet akvarium. Hannen vokter nøye over eggene og kan bli aggressiv ovenfor hunnen hvis hun ikke flyttes. Eggene klekkes etter 24 timer.
Portovenere
Portovenere er en kommune i provinsen La Spezia i den italienske regionen Liguria. Kommunen har ca. 4 000 innbyggere og omfatter ca. 7 km². Den ligger ca. 12 km. fra byen La Spezia.
Portovenere ble grunnlagt i 50 f.Kr. som Veneris Portus. I det 12. århundre kom Portovenere under Republikken Genova. Det ble i denne perioden bygget en festning. Portovenere har to kirker, San Lorenzo (bygget 1116-1494) og San Pietro (1256–1277). San Pietro er bygget samme sted som en kirke fra det 5. århundre, som igjen ble bygget på restene av et hedensk tempel.
I 1997 ble Portovenere sammen med Cinque Terre tatt opp på UNESCOs liste over verdens kulturarv.
Kim Ju-sik
Han begynte med kunstløp i 2001.
Bob Sinclar
Christophe LeFriant, kjent under artistnavnet Bob Sinclar (født 1969 i Bois-Colombes), er en fransk musikkprodusent, DJ og eier av Yellow Productions. Han fikk i år 2005 en dunderhit med låten Love Generation.
Kim Ju-sik
Sesongen 2015/16
I Mesterskapet for fire kontinenter 2016 (Four Continents Figure Skating Championships) kom han på sjuendeplass i parløp, sammen med Ryom Tae-ok. De kom på tredjeplass i Cup of Tyrol 2016 i Innsbruck, og vant Asian Figure Skating Trophy 2016.
Sesongen 2016/17
Han vant parløp i det nordkoreanske mesterskapet i kunstløp 2017. I Asian Winter Games 2017 fikk han og Ryom bronse bak to kinesiske par. Dette var Nord-Koreas første medalje i Asian Winter Games noensinne. De deltok også i VM i kunstløp 2017, og kom der på 15.-plass.
Sesongen 2017/18
I Mesterskapet for fire kontinenter 2018 kom Kim og Ryom på tredjeplass, bak to par fra USA; Tarah Kayne og Danny O'Shea vant dette mesterskapet. I Vinter-OL 2018 kom de på 13.-plass, med ny personlig rekord både i kortprogram (69,40) og friprogram (124,23), og dermed også sammenlagt (193,63).