cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Theodore Levitt
Theodore Levitt var også ansatt som redaktør av magasinet Harvard Business Review, og i hans periode som redaktør ble han spesielt kjent for å øke avisens opplag, ettersom den ble mer populær. I 1983 foreslo han en definisjon for bedriftens formål: I stedet for utelukkende å tjene penger, var bedriftens viktigste oppgave å skape og beholde en kunde over lengre tid.
Levitt ble født i 1925 i Vollmerz. I en alder av 10 år flyttet hele familien til USA og de bosatte seg først i Dayton i Ohio. Han tjenestegjorde i det amerikanske militæret under den andre verdenskrig, og han fikk sin diplom fra high school gjennom omfattende korrespondanse med skolen, og deretter tok han en bachelor grad ved Antiokia College og senere fikk han en doktorgrad innen økonomi fra Ohio State University. Hans første jobb som lærer var ved University of North Dakota.
I 1959 ble Levitt medlem av fakultetet på Harvard Business School. Senere samme år, ble han verdenskjent etter publisering av artikkelen Marketing Myopi som ble publisert for første gang i avisen Harvard Business Review. Han har siden den gang publisert flere artikler i flere forskjellige magasiner. Det meste han har skrevet har kommet ut i Harvard Review.
Theodore Levitt er forfatter av boken The Marketing Imagination, og han er blitt en bestselgende forfatter, hvis verk er blitt oversatt til minst elleve språk. Han er også forfatter av flere artikler om blant annet økonomiske forhold, politikk, ledelse og markedsføring. Han er en fire ganger blitt utnevnt til vinner av konkurransen McKinsey Awards innen kategorien beste årlige artikkel som har blitt publisert i Harvard Business Review.
Theodore Levitt har tatt imot flere andre tildelinger. Blant annet har han også mottatt av Paul D. Converse Award i 1978 som blir delt ut av American Marketing Association for hans mange og store bidrag til markedsføring i USA. Og han var mottaker av William M. McFeely Award i 1989 som blir delt ut hvert år av International Management Council.
Levitt døde fredelig i sitt eget hjem etter en lang tids sykdom. Et minnesmerket over ham ble avduket på hans favorittennisklubb, som han ofte hadde vanket i, mens han levde. Han var blitt 81 år da han døde og han overlevde sin kone gjennom 58 år, som han hadde fått fire barn sammen med.
Proton (bilmerke)
Proton er et malaysisk bilmerke og bilfabrikk som ble grunnlagt i 1985 av den daværende statsminister Mahathir bin Mohamad. Det var landets eneste bilfabrikk fram til Perodua ble etablert i 1993. Staten eide 43% av Proton gjennom foretaket Khazanah Nasional Bhd. Mitsubishi var deleier fram til 2004. I 2012 solgte Khazanah Nasional sin andel i Proton til DRB-HICOM. Protons største bilfabrikk ligger i Shah Alam i Malaysia. Opprnnelig var bilmodellene først og fremst basert på Mitsubishi-modeller. Merkets første modell, Proton Saga, var basert på Mitsubishi Lancer. Senere gått fabrikken over til å bygge biler av egen design. Den første egendesignede modellen var Proton Waja (Proton Impian i Storbritannia), som ble lansert i 2001. Proton har gjennom årene blant annet hatt samarbeid med bilfabrikker som Volkswagen AG og MG Rover. Rover var interessert i å bygge noen av Protons modeller på lisens før Rover gikk konkurs. Proton samarbeider også med Youngman som selger Proton-biler under navn som Lotus og Europestar i Kina.
Proton eide det britiske bilmerket Lotus fra 1996 til 2017.
Den 24. mai 2017 kjøpte Geely 49,9 % av aksjene i Proton. Geely har også har majoriteten av aksjene i Volvo Personvagnar.
ISO 3166-2:MF
ISO 3166-2:MF er Saint-Martins del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Organization for Standardization, som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
Det er for tiden ikke definert noen ISO 3166-2-koder for Saint-Martin. Territoriet har ingen underinndelinger.
Saint-Martin, som er et fransk oversjøisk samfunn, er offisielt tildelt ISO 3166-1 alfa-2-koden MF, etter at det ble skilt ut fra Guadeloupe. Saint-Martin har også koden FR-MF i ISO 3166-2:FR, Frankrikes del av ISO 3166-2.
Endringer
Følgende endringer i Saint-Martins oppslag har blitt kunngjort i nyhetsbrev fra ISO 3166/MA siden ISO 3166-2 først ble utgitt i 1998:
Idrettsforeningen Frøy
Idrettsforeningen Frøy (stiftet 1. oktober 1928 ) er en norsk sykkelklubb fra Oslo. Klubben har om lag 800 medlemmer og har gjennom årene fått fram syklister som brødrene Gunnar og Wilhelm Trygg og Per Thorkildsen. Frøy arrangerer og har arrangert flere ritt, blant annet Terrengsykkelrittet og Østkantrittet.
Frøy har alltid hatt hovedvekt på sykkel, men i noen år etter krigen hadde den også avdelinger for bandy, fotball, håndball og ski. Opprinnelig holdt klubben til på Kampen, men i overgangen fra 1960- til 1970-tallet ble hele foreningen flyttet til Høyenhall og Manglerud. Dette førte til oppblomstring av rekrutteringen.
IF Frøy har de siste årene satset tungt på landeveissykling, og det har gitt flere resultater. Magnus Børresen vant norgesmesterskapet i U23-klassen i 2010. Høsten 2011 ble det opprettet et kontinentallag, Frøy-Trek. Laget har byttet navn flere ganger, og het en stund Team Frøy-Bianchi. Høsten 2014 heter laget Team Frøy Oslo.
Dee (Aberdeenshire)
Dee (skotsk-gælisk: Uisge Dhè) er en elv i Skottland som renner gjennom regionen Aberdeenshire. Den har sin kilde i fjellkjeden Cairngorms og renner ut i Nordsjøen i byen Aberdeen.
Området langs elven blir kalt Strathdee, Deeside eller «Royal Deeside» i området mellom Braemar og Banchory da dronning Victoria av Storbritannia var svært glad i dette området og bygget Balmoral Castle der. Navnet Dee er svært gammelt og er nevnt i skrifter så tidlig som i det andre århundre etter Kristus i arbeider av geografen Klaudios Ptolemaios fra Alexandria, og omtalte denne som Δηοῦα (=Deva), i betydningen 'guddom', noe som antyder at elven kan ha hatt en gudommelig status for de tidligere innbyggerne i området.
Løp
Dee har sitt utspring på fjellet Braeriach i Cairngorms, fra en høyde av 1,220 moh.Dette er det høyeste utgangspunktet for en av de viktigste av elvene på De britiske øyer. Elven stammer fra en rekke dammer og mindre vann i et område kalt Wells of Dee. Den renner så over høydedraget til strykene kalt Falls of Dee og renner inn i det såkalte An Garbh Choire. Elven får der tilførsel fra sideelver kalt Pools of Dee i passet Lairig Ghru, og renner deretter sørover ned Lairig Ghru mellom Ben Macdhui og Cairn Toul. Videre i fossefallet Chest of Dee på vei til White Bridge hvor den slutter seg sammen med Geldie Burn.
Den passerer deretter gjennom det 300 meter lange naturlige gjelet kalt Linn of Dee.
Den passerer deretter gjennom området kalt Strathdee eller Deeside (skotsk-gælisk Srath Dhè), og elven passerer Braemar, Balmoral Castle, Ballater, Dinnet, Aboyne og Banchory før den når sjøen i Aberdeen. Ved Ballater får den tilførsel fra to elver, Gairn som kommer fra nord, og Muick, som kommer fra Loch Muick fra sør. Elven er innenfor Cairngorms nasjonalpark fram til den når Dinnett.
Afghanicenus
Afghanicenus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Dee (Aberdeenshire)
Utløp
Elven møter tidevannet rett ovenfor Bridge of Dee i Aberdeen, bygget rundt 1720, og som tar hovedveien A90 sørover fra Aberdeen. Før elven renner ut i Nordsjøen passerer den gjennom Aberdeens havneområder som er et viktig senter for oljeindustrien i Nordsjøen. I 1872 ble det bygget en kunstig kanal for å rette ut elven utløp i sjøen.
Afghanicenus
Utseende
Middelsstore, litt flate, mørke trebukker med gul- eller rødaktige dekkvinger. Hode og pronotum er vanligvis matt svarte. Antennene er noe kortere enn kroppen hos hunnene, betydelig lengre enn kroppen hos hannene. Dekkvingene er tegnet i rødt eller gult og svart. Spissen er rundet.
Dee (Aberdeenshire)
Dyre- og planteliv
Mye av den skotske barskogen ligger innenfor Dees område, og dette inneholder også sjeldne eksempler på bartrær som furu, samt bjerk og heilandskap med tilhørende vegetasjjon og dyreliv. I dalbunnen er det or og en rekke typer løvtrær, samt gressland. Av vanlig dyreliv, er det otere, vånder og ferskvannsmuslinger.
Afghanicenus
Levevis
De voksne billene besøker gjerne blomster, og er dagaktive. De er aktive flygere.
Dee (Aberdeenshire)
Dyre- og planteliv
Dee er en populær lakseelv, og har en blanding av ulike kulper og dammer, adskilt av raske stryk. I 1995 ble det beregnet at laksefisket i elven bidro med mellom £5 og £6 millioner pund årlig til økonomien i Grampian området.
Royal Deeside
Området mellom Braemar og Ballater er også kjent som Royal Deeside, en bruk som blir oppmuntret av turistindustrien. Siden dronning Victorias tid har den britiske kongefamilien tilbrakt somrene på Balmoral Castle. Hvert år har de vært tilstede på høylandslekene i Braemar og andre lokale arrangementer. Birkhall ble tidligere eid av dronninigmoren, men er nå favorittstedet til prins Charles.
Afghanicenus
Systematisk inndeling
Denne gruppen blir ofte plassert til den store stammen Trachyderini.
Bukkesteinstunnelen
Bukkesteinstunnelen er en veitunnel i Lyngdal kommune i Agder. Den er en del av fylkesvei 43 og er 935 meter lang.
Northumberland County (Pennsylvania)
Northumberland County er et fylke i den amerikanske delstaten Pennsylvania.
Northampton County (Pennsylvania)
Northampton County er et fylke i den amerikanske delstaten Pennsylvania. Fylkeshovedstaden er Easton. Den største byen er Bethlehem.
John Joseph Hughes
John Joseph Hugues (født 24. juni 1797 i Annaloghan nær Augher i County Tyrone i Irland, død 3. januar 1864 i New York i USA) var en naturalisert irsk-amerikansk katolsk prelat som var første erkebiskop av erkebispedømmet New York.
Bakgrunn
Mesteparten av familien Hughes emigrerte fra Ulster til USA i 1816 og slo seg ned i Chambersburg i Pennsylvania. John Joseph Hughes kom etter dit året etter.
Prest
John Joseph Hugues ble presteviet den 15. oktober 1826 av den irsk-amerikanske biskop Henry Conwell i Philadelphia, og gjorde prestesteneste i dette bispedømmet.
Erkebiskop av New York
Da Bispedømmet ble elevert til erkebispedømme, utnevnte pave Pius IX han samtidig den 19. juli 1850 til erkebiskop.
Han ble etterhvert en person av nasjonalt ry i De Forente Stater og utøvde stor moralsk og sosial innflytelse. Under hans tid fant det sted en eksplosiv vekst av katolisismen i Yew Rork City. Hughes gjaldt ikke bare som den mest kjente biskop i landet på sin tid, men som «landets kjæreste katolske biskop». Hughes var også kjent som «Dagger John», for det ene fordi han pleide å utstyre sin underskrift med det foranstilte bispekors som i hans tilfelle så meget tydelig ut som en dolk, ofor det andre fordi han ikke hadde noen særlig konfliktsky personlighet, men snarere noe aggressiv.
Han døde i New York den 3. januar 1864.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
DS «Galtesund» (1905)
DS «Galtesund» var et kystruteskip som gikk i kystrutefart for Arendals Dampskibsselskab i perioden 1920–1956. Skipet ble under andre verdenskrig kapret av folk fra Kompani Linge under ledelse av kaptein Odd K. Starheim og ført til Skottland. «Galtesund» kom dermed til å gå i alliert krigstjeneste som forsyningsskip resten av krigen. Skipet kom hjem til Norge etter krigen og ble på ny satt inn i kystrutefart for ADS. «Galtesund» ble solgt til opphugging i 1956.
Andre verdenskrig
Skipet ble kapret av norske motstandsfolk 15. mars 1942 og ført til Aberdeen. «Galtesund» var på vei nordover fra Flekkefjord mot Rekefjord i rute, da seks bevæpnede karer tok kommandoen i styrehuset kl.18.40 og forlangte at skipet skulle gå til Skottland. Gruppen var ledet av kaptein Odd K. Starheim fra Kompani Linge, da under dekknavnet Ola Svendsen. En av kaprerne var Einar Skinnarland, som arbeidet ved et kraftverk i Telemark og hadde med seg viktig informasjon om tyskernes tungtvannanlegg i Vemork ved Rjukan (hvor britene planla en sabotasjeaksjon på denne tiden). Da «Galtesund» ble kapret befant skipet seg tvers av Jøssingfjord i nordøst kuling med snøbyger. Etter råd fra losen (marinelos Birger Hansen), fortsatte man nordover til Hådyret før man svingte vestover.
Skipet ankom Aberdeen 17. mars 1942 om formiddagen etter en tøff overfart. Skipet ble der overlatt Nortraship, mens hele besetningen på 21 ble sendt til London for intervju og eksaminasjon (blant disse var førstestyrmann Didrik S. Taraldsen og andrestyrmann Frithjof Halvorsen). Noen av offiserene kom tilbake til skipet, men majoriteten av mannskapet ble nå nytt. Lasten (blant annet et flyttelass til Kopervik og noen Marna-motorer) ble losset. Og under ny kaptein gikk skipet så til Greenock, hvor man ble fortalt at skipet var overlatt marinen og tenkt sendt til Svalbard, men dette ble det ikke noe av. I stedet gikk skipet tilbake til Aberdeen og ble overlatt til Ministry of War på «bare-boat»-basis. «Galtesund» fikk så montert Oerlikon luftvernskyts på en kanonplattform akter og doble Hotchkiss-mitraljøser på hver side av promenadedekket. Skipet ble deretter liggende en tid.
Hun ble i august 1942 satt i dagrute mellom Scrabster i Skottland og Scapa Flow på Orknøyene med last og passasjerer. I november ble hun dirigert til Birkenhead og satt inn som forsyningsskip til kanonplattformene i Irskesjøen derfra. På våren 1943 fikk hun montert telegrafstasjon om bord. I juni ble hun så dirigert til Island og stasjonert i Reykjavík. «Galtesund» fungerte også her som forsyningsskip for ulike militærbaser rundt kysten av Island. I august ble hun dirigert til Liverpool hvor hun ble klasset og oppusset ved verksted. Hun avgikk så Greenock i november til Færøyene med 81 passasjerer fra Royal Air Force, sammen med Nordenfjeldskes godsruteskip DS «Tordenskjold». 40 nautiske mil nord for Skottland ble «Galtesund» rammet av brottsjøer og fikk så store skader at den måtte returnere til Loch Ewe og landsette passasjerene, før den gikk til Ardrossan for reparasjon.
I januar 1944 var hun ferdig reparert og lå opplagt for anker med fullt mannskap på Clyde. I september ble mannskapet avmønstret, og hun gikk i opplag i bøyer ved Greenock med fire mann som vakter om bord.
Etterkrigstid
14. juni 1945 fikk «Galtesund» fullt mannskap ombord, tok ombord passasjerer i Greenock og gikk til Methil med dem. «Galtesund» gikk derfra i konvoi til Kristiansand og videre til Oslo. Hun ble tilbakelevert rederiet i Oslo 19. juni. Så ble skipet satt inn i kystpostruten Oslo–Stavanger. I mai 1947 ble hun avløst i ruten av rederiets DS «Bjørgvin». «Galtesund» ble satt inn i hurtigruten Oslo–Kristiansand. Høsten ble hun ombygd og modernisert ved Pusnes Mek. Verksted på Tromøy i Arendal. brt:605. Maskinen ble ombygd til oljefyring.
5. februar 1948 ble hun levert og satt inn i nattruten Oslo–Kristiansand, hvor hun avløste rederiets DS «Kristiansand» som nå gikk til verksted for modernisering. «Galtesund» ble siden benyttet i hurtigruten Kristiansand–Oslo hver sommer (sammen med «Kristiansand»), men fungerte ellers som reserveskip. Tidvis vikarierte skipet i kystruten Oslo–Bergen.
I 1955 ble hun solgt til Alfred I Thommesen i Arendal. «Galtesund» ble utleid på timecharter tilbake til Arendal Dampskibsselskab. Skipet fortsatte som reserveskip i kystrutene. Sommeren 1956 ble hun utleid til Det Stavangerske Dampskibsselskab i Stavanger for bruk i kystpostruten Stavanger–Oslo til erstatning for dette selskapets kystruteskip MS «Kronprinsesse Märtha» som lå inne til reparasjon og ombygning etter et havari. I oktober 1956 ble hun solgt til NV Holland Scheepswerf & Maschinehandel i Henrik-Ido-Ambacht i Nederland for opphugging.
Monceau (Paris Metro)
Monceau er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 2.
Ménilmontant (Paris Metro)
Ménilmontant er en stasjon på metroen i Paris.
Ménilmontant er også navnet på et av de 20 arrondissementene i byen, og er spesielt kjent for sine ateliérer.
Stasjonen betjener linje 2.
Frank Sinatras diskografi
Den amerikanske sangeren Frank Sinatra spilte inn 54 album og 297 singler i løpet av sin 54 år lange solokarriere.
Liste over presidentene for Eerste Kamer der Staten-Generaal
Presidenten for Eerste Kamer der Staten-Generaal er leder for overhuset i Nederlands parlament.
Korsikas flagg
Korsikas flagg består av en hvit duk med et maurerhode i svart. Flagget er øyas historiske og kan som sådant benyttes i noen offisielle sammenhenger selv om det ikke er offisielt anerkjent. Maurerhodet som Korsikas våpen og flagg har en århundrelang historie, men opphavet er omdiskutert. Det har vært i bruk siden 1300-tallet.
Maurerhodet inngår også i naboøya Sardinias våpen og flagg, samt i våpenet for pave Benedikt XVI. I sistnevnte våpen representerer hodet det heraldiske merket til byen Freising i Tyskland.
Eksterne lenker
Quelques idees sur l'origine du drapeau corse fra Accademia Corsa
Moltemyr skole
Moltemyr skole var kun en barneskole frem til 2003, da begynte utbyggingen av en ungdomsskole i tillegg. Ungdomsskolen var ferdig i 2005 og skolen er nå en 1-10 skole.
Flerkulturell skole
Moltemyr skole er en veldig internasjonal skole med elever fra mange land blant andre:
Beliggenhet
Moltemyr skole ligger på Moltemyr, en høyde over byen Arendal i Aust-Agder.
Måler, veier og vraker
Måler, veier og vraker var et yrke utført av en tjenestemann i byene i Norge, tilsatt av magistraten under kongelig konfirmasjon. I utgangspunktet var dette et todelt yrke, måler og veier, og vraker. Men det var vanlig at en og samme person sto for begge tjenestene.
Montgallet (Paris Metro)
Montgallet er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 8.
Alderspresident
En alderspresident er det eldste medlem av et parlament. I Sveriges riksdag er ålderspresidenten den representanten med lengst ansiennitet som riksdagsmedlem. I Forbundsdagen i Tyskland er der Alterspräsident også det medlem av parlamentet som har lengst ansiennitet.
I noen parlament, som i den svenske riksdagen, det engelske Underhuset, og fram til 2009 også i Europaparlamentet, vil vedkommende ha en rolle i konstitueringen av parlamentet og valg av presidentskap. I Forbundsdagen holder alderspresidenten som regel en tale der hun eller han formaner de nyvalgte medlemmene til å utføre sitt arbeid samvittighetsfullt. Alderspresidenten leder valget av det presidentskapet som skal lede parlamentet gjennom valgperioden.
I Norge brukes ikke begrepet alderspresident, men ved konsitiuering av Stortinget etter valg får stortingsrepresentanten med lengst ansiennitet midlertidig fungere som stortingspresident dersom ingen fra det forrige Stortings presidentskap er tilstede, frem til ny stortingspresident er valgt. Dersom flere stortingsrepresentanter i en slik situasjon har lik ansiennitet, fylles rollen av den av dem som er eldst.
Arrow patruljebåt
Arrow er serieproduserte hurtiggående angrep/patruljebåter produsert for den srilankiske marinen. Båtene brukes av de maritime spesialstyrkene Special Boat Squadron (SBS) og av Rapid Action Boat Squadron (RABS). Tross størrelsen, med 5,49 meter i lengde, er båtene tungt bestykket: Det primære våpensystemet er en 23 mm maskinkanon eller en automatisk granatkaster, og i tillegg har båtene et utvalg av 7,62 mm maskingeværer. Arrow-båtene har vist seg å være en stabil kanonplattform, tross en meget høy hastighet og stor manøvreringsdyktighet. Båttypen har også blitt tatt i bruk for kystnære patruljeoppdrag.
Arrow-båtene
Sri Lankas marine SLN hadde erfart under den tredje Eelam-krigen 1995-2001 de større patruljefartøyenes sårbarhet for angrep av mindre og lettvektede båter med stor hastighet. Små selvmordsbåter var kamuflerte for å komme nærmere det tiltenkte målet under det pågående sjøslaget. For å avverge tap av flere av de større kostbare krigsfartøyene og ta opp kampen med sjøtigrene på lik fot, ønsket offiserene i SLN å utvikle liknende småfartøyer, som med stor hastighet og manøvreringsdyktighet kunne stoppe slike angrep og presse vekk selvmordsbåter fra de større patruljebåtene.
Etter våpenstillstanden hadde startet i februar 2002, begynte SLN sine undersøkelser om hva slags konsept de burde ta i bruk. SLN studerte LTTEs egne design av kampfartøyer til sjøtigrene. Etter flere år hadde man kommet fram til den konklusjonen om at små fartøyer med høy hastighet og sterk bestykning skulle være det rette svaret.
Den første prototypen ble sjøsatt i 2006. Etter at de første innledende tester var gjennomført ble det besluttet å starte masseproduksjon av den nye typen. Båtene var ment for SBS, som hadde fått ansvaret for å forhindre selvmordsbåter fra å ramme SLN fartøyer og deretter å møte sjøtigrene på grunnere farvann. Forskjellige varianter var produsert: I tillegg til den vanlige varianten med én utenbordsmotor finnes det en utgave med to. Begge typer har et skrog på 5,49 meters lengde, glassfiberforsterket uten pansring, for å oppnå lav vekt.
Det primære våpensystemet for Arrow-patruljebåten er et 23 mm automatisk kanonskyts. Dette er så balansert at dette ikke påvirker båtens stabiliteten under kamp. Varianter av båttypen har erstattet 23 mm maskinkanonen med en automatisk granatkaster, for større slagkraftighet. På hver side av båten monterte man på flere frittstående maskingeværer av type 7,62mm PKM.
Arrow-båtene i kamp
Arrow-patruljebåtene med kapasitet for angrepsoppdrag er i tjeneste for SBS-spesialstyrkene i SLN. Marinen hadde fram mot sommeren 2007 gitt bifall til videreutvikling av konseptet, slik at sluttresultatet ble en båt med meget god balanse mellom motorkraft, våpen og vekt. Navnet fikk båttypen fra det pilformede skroget.
De første tjue Arrow-båtene ble sendt til Kallarawa utenfor Nilaweli i Trincomalee-distriktet, like nord for byen Trincomalee. Sjøtigrenes selvmordsbåter var mest hyppige langs østkysten, og her skjedde også de fleste selvmordsangrepene på SLNs patruljebåtene under krigen. Etter hvert som flere og flere av disse grunngående båtene kom til, kunne SLN flytte de større patruljebåtene, inkludert Dvora-kanonbåtene, lengre vekk fra kysten og ut i mer røft sjø. Dermed hadde SLN skapt to sikkerhetssoner rundt de viktige lokalitetene som måtte beskyttes mot angrep.
De raske Arrow-båtene endret sjøkrigen dramatisk. Med høy hastighet kunne båtene hjelpe de større patruljebåtene i sjøslag med sjøtigrene. Sjøtigrene fant seg utmanøvrert og forvirret i møte med Arrow-båtene. SBS hadde praktisk talt tatt i bruk deres egne taktikk og våpen mot dem. Det var ikke lett å skille mellom de mindre sjøtiger-fartøyene og Arrow-båtene mens et sjøslag pågikk.
I 2008 hadde den nye spesialstyrkeenheten RABS blitt dannet, og dermed utvidet SLN Arrow-båtenes operasjonsområdene langs østkysten, inkludert Nayaru-lagunen og Pulmoddai. Utvidelsen omfattet også Jaffna-lagunen fra Point Pedro i nord til Kilali-lagunen, som leder mot stredet mellom Jaffna-halvøya og resten av landet der Elefantpasset ligger. Cirka hundre båter har blitt tatt i bruk, og disse skal ha operert meget godt under sjøslagene med sjøtigrene.
Nummer hundre i serieproduksjonen av Arrow-båtene ble sjøsatt av SLN på marinebasen SLNS Gemunu på Welisara den 11. september 2008, under en seremoni bivånet av flere høytstående politikerne og offiserer. Blant disse var Gotabhaya Rajapaksa, presidentens bror og sekretær for forsvarsministeriet.
Støleheiatunnelen
Støleheiatunnelen er en veitunnel i Vennesla kommune i Agder. Den er en del av fylkesvei 3922 og er 200 meter lang.
Philadelphia County
Philadelphia County er et fylke i den amerikanske delstaten Pennsylvania.
Stadium MK
Stadium:mk er et fotballstadion i Denbigh i Milton Keynes, England. Det er hjemmebanen til fotballklubben Milton Keynes Dons, og har en kapasitet på 30,500 med kun sitteplasser. Det er bygget med et høyt tak slik at den kan utvides med en tredje tribuneseksjon i høyden og kapasiteten kan bli 45,000 i framtiden.
Tilskuerrekorden på 30,048 ble satt 6. oktober 2015 i en rugbykamp mellom Fiji og Uruguay under VM i rugby.
Stadionanlegget har også et hotell, samt en innendørsarena, hvor basketballaget Marshall Milton Keynes Lions spiller sine hjemmekamper.
Hele anlegget ble åpnet 29. november 2007 av Dronning Elisabeth.
VM i rugby union
Det ble spilt tre kamper i gruppespillet under VM i rugby union for menn 2015 på stadionet.
EM i fotball for kvinner
Under EM i fotball for kvinner 2022 ble det spilt fire kamper på stadionet.
Mouton Duvernet (Paris Metro)
Mouton Duvernet er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 4.
Yusuf Lule
Yusuf Kironde Lule (født 1912 i Kampala i Uganda, død 21. januar 1985 i London, Storbritannia) var midlertidig president i Uganda mellom 13. april og 20. juni 1979.
Hans navn er noen ganger blitt stavet Yusufu. Lule fungerte som prest under den pre-uavhengige britiske kolonistyret og senere ble han ansatt som assisterende generalsekretær i Samveldets sekretariat. Han reiste i eksil til utlandet etter at diktator Idi Amin tok over makten i hjemlandet hans.
Som leder av Uganda National Liberation Front (UNLF), var Lule installert som president av nabolandet Tanzania som hadde hjulpet til med å veltet Idi Amin med hjelp fra partiet UNLF etter hans mislykkede forsøk på å annektere deler av Tanzania som førte til krig mellom disse to landene.
Kristiansands Stiftavis og Adresse-Kontors Efterretninger
Kristiansands Stiftavis og Adresse-Kontors Efterretninger var en avis som kom ut i Kristiansand fra 1790 til 1896. Den ble startet etter at rådmann Michael Glückstad og kjøpmann Daniel Isaachsen fikk tillatelse av kongen til å starte trykkeri.
Yusuf Lule
I juni 1979 etter en krangel om omfanget av presidentvalget ble Yusuf Lule erstattet av Godfrey Binaisa. Da han var ute av presidentkontoret ledet han Uganda Freedom Fighters (UFF), en motstandsgruppe som sluttet seg til Yoweri Museveni's Popular Resistance Army (PRA) i 1981. Den kombinerte National Resistance Army (NRA) lyktes til slutt med å felle Tito Lutwa Okello og tok over makten i 1986.
Kristiansands Stiftavis og Adresse-Kontors Efterretninger
Første utgave av avisen kom 8. januar 1790 under navnet Kristiansands Adresse Kontors Efterretninger. Peder Høeg var faktor. I 1800 gikk Isaachsen ut av avisen, og Glückstad var eneeier frem til 1803. Ryktet gikk om at haugianerne hadde kjøpt avisen. Haugianeren Hans Thorsen Bachrud kjøpte trykkeriet, og tok over som faktor. I 1809 ønsket Bachrud å selge trykkeriet, men Hans Nilsen Hauge fikk ham på andre tanker. Hauge sørget for at Bachrud giftet seg med Lucine Nesterud, som egentlig var forlovet med Ole Pedersen Moe. Da Bachrud døde i 1814 sendte Hans Nilsen Hauge bud etter O. P. Moe, som giftet seg med Nesterud året etter og tok over trykkeri og avis.
Yusuf Lule
Lule døde den 21. januar 1985 ved Hammersmith Hospital i London etter en omfattende nyresvikt.
Kristiansands Stiftavis og Adresse-Kontors Efterretninger
I 1839 solgte Moe avis, adressekontor og trykkeri til Salve Aslaksen Steen. 1. juli 1840 skifta avisa navn til Christianssands Stiftsavis og Adresse-Contors Efterretninger.
Senere statsminister Jørgen Løvland var redaktør for avisa fra 1884 til 1892.
Siste utgave av avisa kom i 1896.
Yūki Hashioka
Yuki Hashioka (japansk: 橋岡 優輝, født 23. januar 1999 i Saitama prefektur) er en japansk friidrettsutøver som konkurrerer i lengdehopp. Han ble japansk mester i lengdehopp i 2017 og 2018.
2016
Hashioki kom på åttendeplass i lengdehopp i det japanske mesterskapet i friidrett 2016. Han deltok i U20-VM i friidrett 2016 i Bydgoszcz i Polen, der han kom på tiendeplass i lengdehopp.
2017
Han kom på andreplass i Oda Memorial, og sjetteplass i Seiko Golden Grand Prix. Den 26. mai hoppet han over åtte meter for første gang, da han hoppet 8,04 meter i Kanto District Collegiate Championship i Yokohama. I det japanske collegemesterskapet kom han på andreplass, og i det japanske mesterskapet vant han lengdehopp med ny personlig rekord på 8,05 meter. Han forbedret denne ytterligere til 8,07 da han vant Nambu Chuhei Memorial i juli.
2018
I 2018 kom han på tredjeplass i Oda Memorial og i Golden Grand Prix. Han vant det japanske mesterskapet i juni, med ny personlig rekord på 8,09 meter, og han vant lengdehopp i U20-VM i friidrett 2018.
Bretagnes flagg
Bretagnes flagg er delt i fem svarte og fire hvit striper og har en hvit kanton med svarte heraldiske hermelinsmerker. Flagget kalles på bretonsk gwenn-ha-du, som betyr hvitt og svart. Det ble skapt i 1923 av den bretonske aktivisten Morvan Marchal, som var aktiv i bevegelsen Breizh Atao (Bretagne for alltid). Forbildet er USAs flagg, men Marchals flaggtegning ligner også på våpenet for byen Rennes. De ni stripene representerer Bretagnes tradisjonelle regioner eller bispedømmer fra tiden da hertugdømmet Bretagne fortsatt var selvstendig: Cornouaille, Dol, Léon, Nantes, Rennes, Saint-Malo and Saint-Brieuc, Trégor og Vannes. Kantonen står som minne om hertugdømmet Bretagne. Dette førte et heraldisk våpen og flagg av hermelin.
Utformingen av hermelinsmønsteret kan variere, da både tradisjonelle heraldiske og moderne stiliserte tegninger kan forekomme. Bretagnes våpen er bestrødd med hermelin, men tallet på merker slik det benyttes i flagget er nå som regel elleve (fire over tre over fire). Antallet hermelinsmerker har ikke noen spesiell betydning, men noen bretonske nasjonalister leser antallet bokstaver i ropet breizh dieuh (fritt Bretagne) inn i merket i kantonen av flagget.
Flagget har vært benyttet som samlingsmerke for regionale aktivister og bretonske nasjonalister. Gjennom dette har det, særlig tidlig i sin historie, vært politisk kontroversielt. Flagget er ikke offisielt anerkjent av franske myndigheter, men er i dag i utstrakt bruk som regionens symbol.
Sydneshaugen skole
Sydneshaugen skole er en tidligere middelskole, realskole og gymnas fra 1921 på Sydnesplassen i Bergen sentrum. Skolen ble tegnet av byarkitekt Kaspar Hassel (1877–1962). Da gymnasvirksomheten flyttet til nye Langhaugen videregående skole i 1960, ble bygningen overtatt av Universitetet i Bergen. Den disponeres i dag av Det humanistiske fakultetet.
Qin Shi Huangdi
Qin Shi Huangdi (kinesisk: 秦始皇帝 pinyin: Qín Shǐ Huángdì, personlig navn Ying Zheng (嬴政), født 259 f.Kr. i Handan i det som nå er Hebei, død 210 f.Kr.) var Qin-dynastiets første hersker.
Han var konge i den kinesiske staten Qin fra 246 f. Kr. til 221 f. Kr. i De stridende staters tid. Han kronet seg selv til Kinas første keiser i 221 f.Kr. og var den første som forente det meste av Kina til ett rike. Han ble den første keiser av et samlet Kina i 221 f. Kr. Han styrte til han døde i 210 f.Kr. i en alder av 49 år.
Qin Shi Huangdi innførte den legalistiske lære og begynte raskt med arbeide med å knytte sammen de murene som de forskjellige stater hadde bygget opp som forsvarsverker mot hverandre på en slik måte at man skulle få et mest mulig sammenhengende mur til beskyttelse mot folkeslagene utenfor. Den murstrekningen som avgrenset Kina mot nord er forløperen til den som i dag er kjent som den store kinesiske mur, selv om den både var mindre kraftig, og tildels fulgte en annen trasé.
Qin Shi Huang er en sentral figur i kinesisk historie. Etter å ha samlet hele Kina til ett rike, gikk han og hans øverste rådgiver Li Si inn for en lang rekke med store økonomiske og politiske reformer som skulle bedre tilstanden i riket. Dette inkluderte bl.a. standardisering av vekt og mål, Kinas første riksomfattende valuta (banliang) og ikke minst kinesisk skrift.
Det var også Qin Shi Huangdi som fikk laget terracottahæren som ble satt til å «bevokte» hans store gravanlegg ved Xianyang. Denne hæren er utgravd, men selve keisergraven er så langt ikke åpnet. Keiseren foretok flere gigantiske prosjekter, inkludert den første versjonen av Den kinesiske mur, og et massivt nasjonalt veisystem, alle på bekostning av befolkningens liv og helse.
Han fikk også støpt «de tolv metallfigurer», tolv gigantiske metallstatuer av seg selv. Epangpalasset som fungerte som keiserens palass under Qin-dynastiet, ble bygd av ham.
Dødsfall
Etter keiserens død ble statsminister Li Si, som hadde fulgt med keiseren, ekstremt bekymret for at nyheten om hans død kunne utløse en generell oppstand i det kinesiske imperiet. Hvis nyheten ble offentliggjort før regjeringen var tilbake i hovedstaden ville det gå flere måneder før regjeringen klarte å nå hovedstaden, og det ville derfor ikke være mulig å stoppe opprøret.
Statsminister Li Si bestemte seg derfor for å skjule dødsfallet til etter at de hadde kommet tilbake fra Xianyang. De fleste av medlemmene i det keiserlige følget som fulgte keiseren var totalt uvitende om keiserens dødsfall, bare en yngre sønn, Ying Huhai, som reiste sammen med faren sin, hoffmannen Zhao Gao, statsministeren Li Si, og fem eller seks favoritt-evnukker visste om dødsfallet. Li Si beordret også at to vogner med råtten fisk skulle reise rett før og rett etter vognen med liket av keiseren. Tanken bak dette var å hindre folk fra å legge merke til at den vonde lukten kom fra vognen til keiseren, hvor hans kropp var i ferd med å oppløse seg i den varme sommeren.
Han ble etterfulgt av keiser Er Shi som regjerte fra 209 f. Kr.
SCO Group, Inc. v. International Business Machines Corp.
Gjenopptaket var et resultat av den endelige konklusjonen i rettssaken mot Novell. Den 15. desember 2014 fikk IBM medhold på de fleste punkter, noe som begrenset søksmålets omfang. De øvrige delene av SCO-gruppens søksmål ble forkastet av retten den 1. mars 2016, og SCO anket senere denne måneden.
Brisantgranat
Brisantgranaten er en artillerigranat som består av en relativt tynn kapsel, med stor sprengladning. Den ble utviklet på 1800-tallet, og ble brukt med forskjellige tennhoder etter hva som var målet. Innholdet kunne være rent eksploderende, eller tilsatt brennende stoff.
Uttrykket brisant (eksploderende) brukes for å skille typen fra kaldgranaten, som bare består av metall, og trenger gjennom eller knuser det den treffer.
Nationale (Paris Metro)
Nationale er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 6.
Edmonton (andre betydninger)
Edmonton kan vise til:
Randsfjord stasjon
Randsfjord stasjon var endestasjon på Randsfjordbanen og lå på vestbredden av Randsfjordens sørende, på andre siden av Randselva for dagens Jevnaker sentrum. Området rundt stasjonen kalles derfor også Randsfjord.
I 1909 ble det bygget en helt ny trasé for Bergensbanen fra Hønefoss til Roa, på østsiden av Randselva, med ny stasjon på Jevnaker, ca. 1 km fra den gamle endestasjonen. Den nye stasjonen tok snart over mye av trafikken, fordi den hadde en bedre beliggenhet i forhold til Hadeland Glassverk og sagbrukene i nærheten.
Persontrafikken til Randsfjord stasjon ble derfor nedlagt fra 26. mai 1968, etter 100 års drift. Linjen mellom Bergermoen og Randsfjord ble uten trafikk fra 1. januar 1981 og i løpet av 1984 ble skinnegangen på denne strekningen fjernet og gjort om til gang- og sykkelvei. Den 7. januar 2001 ble så all lokaltrafikk på banen nedlagt, etter 133 års drift.
1. divisjon fotball for menn 1968
1. divisjon 1968 startet 25. april og sluttet 20. oktober.
Cheikh Anta Diop
Cheikh Anta Diop (født 1923, død 1986) var en senegalisk historiker, som kom med en teori om et felles egyptisk-negroid afrikansk kultursamfunn. Kultursamfunnet skulle ha sitt opphav i øvre Nilen, og var noe tilsvarende det indoeuropeiske fellesskapet.
1. divisjon fotball for menn 1968
Den 20. oktober scoret Odd Iversen seks mål da slo  med 7-2. Dette er rekord for den øverste divisjonen, tangert av Jan Fuglset i 1976.
Nattoget (Øystein Sunde)
«Nattoget» er en norsk sang som ble skrevet av Øystein Sunde og utgitt mars 1986 på Sundes musikkalbum Overbuljongterningpakkmesterassistent.
Sunde lagde det første utkastet til sangen allerede i 1972/1973.
Både tekst og noter til «Nattoget» ble publisert i notaboka Kjekkere å ha–2 i 1992.
«Nattoget» på samlealbum
«Nattoget» ble fremført i en annen versjon enn studioversjonen, på TV-programmet En høggerlig TV-aften (sendt 21. februar 1987 på NRK). I klippet ble Sunde multieksponert i TV bildet og spiller fler instrumenter. Et utdrag av dette klippet fra 1987, ble vist 26. desember 2010 i programmet Øystein Sunde – med god avstand til bilen bak på NRK1.
Bjarne Kristiansen
Bjarne Kristiansen (født 1937) er en norsk lærer og Arbeiderparti-politiker fra Bømlo i Vestland. Han var stortingsrepresentant fra Hordaland i én periode 1985-89. Kristiansen var ordfører i Bømlo i perioden 1983–1985.
János Steinmetz
Steinmetz vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under Sommer-OL 1968 i Tokyo. Han var med på det ungarske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Jugoslavia og Sovjetunionen. Det ungarske laget vant bronsefinalen med 9-4 over Italia. Steinmetz spilte alle åtte kampene i OL-turneringen.
Oppland Arbeiderparti
Oppland Arbeiderparti var Arbeiderpartiets fylkesorganisasjon i Oppland. Tore Hagebakken var fylkesleder, med Hilde Holtesmo og Rune Støstad som nestledere. Kvinnenettverket ledes av Anne-Marte Kolbjørnshus, og AUF i Opplands fylkesleder var Ingrid Tønseth Myhr. Synnøve Brenden var ansatt som fylkessekretær.
Oppland Arbeiderparti ble slått sammen med Hedmark Arbeiderparti til Innlandet Arbeiderparti 1. april 2019, som følge av regionreformen. AUFs to fylkeslag i regionen ble slått sammen til AUF i Innlandet 1. mars samme år. Anita Ihle Steen fra Ringsaker er leder i fylkespartiet, og Ingrid Tønseth Myhr fra Vestre Toten leder AUF. Fylkespartiet har 5 faste stillinger ved kontorene i Gjøvik og Hamar, der fylkessekretæren er kontorleder. AUF har èn full stilling i fylket, samt en prosjektstilling i valgkamp.
Oppland Arbeiderparti hadde etter stortingsvalget 2017 to stortingsrepresentanter. Det er Rigmor Aasrud og Tore Hagebakken. Partiet hadde fylkesordføreren i Oppland som heter Even Aleksander Hagen, og de styrte etter en samarbeidsavtale med Senterpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Kristelig Folkeparti.
Fylkespartiledere
Ledere i Oppland Arbeiderparti etter sammenslutningen av Gudbrandsdal Arbeiderparti og Vestoppland Arbeiderparti i 1966:
Stortingsrepresentanter
Innvalgt på Stortinget for Arbeiderpartiet fra Oppland fylke:
*Magne Mælumshagen, Lillehammer, og Åge Hovengen, Vestre Slidre, møtte som representanter mens Thorstein Treholt var statsråd.
**Stine Renate Håheim, Nord-Aurdal, møtte som representant mens Rigmor Aasrud var statsråd.
Lychnacris
Lychnacris' er en slekt av lysbiller.
Oppland Arbeiderparti
Fylkesordførere
Fylkesordførere fra Arbeiderpartiet i Oppland fylke:
Lychnacris
Utseende
Middelsstore, avlange, noe flate lysbiller, farget i ulike kombinasjoner av rødlig og svart. Hos hannene er hodet gjerne dekket av pronotum sett ovenfra. Antennene er fjærformede.
Oppland Arbeiderparti
AUF-ledere
Fylkesledere i AUF i Oppland etter sammenslåingen av AUF i Gudbrandsdalen og AUF i Vestoppland 26. november 1978:
Lychnacris
Levevis
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. I denne gruppen sender ikke alle artene ut lys som voksne.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i den neotropiske økosonen.
Sør-Koreas fotballforbund
Sør-Koreas fotballforbund (engelsk: Korea Football Association (KFA), koreansk: 대한 축구 협회; hanja: 大韓蹴球協會; RR: Daehan Chukgu Hyeophoe; MR: Taehan Ch'ukgu Hyǒphoe) er det FIFA-tilknyttede fotballforbundet i Sør-Korea. Koreas første fotballforbund var Joseon Football Association (조선 축구 협회/朝鮮蹴球協會), etablert 19. september 1933. Park Seung-bin var forbundets første president. I tidligere tider eksisterte det et koreansk ballspill som het chuk-guk, som er svært likt dagens fotballspill. Det moderne fotballspillet ble først introdusert til Korea i 1882 da et britisk fotballag spilte en kamp mens båten de arbeidet på lå ved kai i Incheon.
I 1921 ble den første koreanske fotballturneringen holdt, mens i 1928 ble The Korea Football Association etablert, som anses som starten på dagens organisasjon. Organisasjonen ble reetablert i 1948 som en følge av etableringen av Republikken Korea. En fikk FIFA-medlemskap senere samme år, og fra 1954 i Asian Football Confederation.
I internasjonale sammenhenger konkurrerer Sør-Koreas herrelandslag i fotball under navnet Korea Republic eller bare Korea, mens Nord-Koreas herrelandslag i fotball konkurrerer som Korea DPR.
Stan Seymour
Stan Seymour (født 16. mai 1895 i Kelloe, død	24. desember 1978) var en engelsk fotballspiller som spilte for og var manager for Newcastle United.
Seymour nøt en lysende karriere i Newcastle inntil 1929, da han forlot klubben som en følge av uenighet med ledelsen. Etter at han forlot klubben ble han eier av en klesforretning og senere journalist. Hans tid i Newcastle var ikke glemt, og i 1938 ble han klubbens nye direktør.
Hans sønn, Stan Seymour Jr., ble senere styreformann i Newcastle United.
Zimnicea
Zimnicea er en by ved Donau i fylket Teleorman, Romania.
Zimnicea er den sørligste byen i Romania. På motsatt elvebredd ligger den bulgarske byen Svisjtov. En ferge forbinder de to byene med fem avganger om dagen.
Historie
I byens umiddelbare nærhet ligger den eldste geter-dakiske festningen storvalakia oppført ca. 5. til 6. århundre før Kristus. Stedet er i dag et arkeologisk utgravningssted.
I den den russisk-tyrkiske krigen (1877–1878) gikk den russiske hovedstyrken over Donau ved Zimnicea og fordrev etter harde kamper den svakere tyrkiske armeen.
Et stort jordskjelv i Vrancea i 1977 ødela 80 % av Zimnicea. Ni rumenske fylker sendte bygningsarbeidere som hjalp til med å gjenreise byen. Midler til det kom fra, blant annet, Vest-Tyskland og Østerrike.
Befolkningsutvikling
Innbyggertallet har vist tilbakegang de siste årene.
Vålerenga skole
Vålerenga skole er en 1–7 skole (barneskole) i Bydel Gamle Oslo i Oslo. Skolen ligger i østenden av Vålerenga park med hovedinngangen mot Vålerenga kirke, og ble tatt i bruk 18. oktober 1895.
Området rundt skolen har lite trafikk og har god plass til lek og aktivitet for elevene. For elevene på de fire første trinnene har skolen skolefritidsordning (SFO).
Skolen var i perioden 1978 til 1999 en kombinert barne- og ungdomsskole. Skolen har vært gjennom flere større og mindre renoveringer. Den siste var i 1979, i forbindelse med brannen i Vålerenga kirke, da taket på skolen ble lettere antent, men raskt slukket. Skolen fikk mindre vannskader på loftet. Det arbeides med et nytt tilbygg (2007). Det er videre planglagt en ny rehabilitering av skolen når tilbygget er ferdig.
Skolens elever kommer fra områdene Vålerenga, Kværner, Etterstad, Gamlebyen, Kampen, og Ryenberget. Elevmassen har i underkant av 50 prosent elever med minoritetsspråklig bakgrunn.
Patrick Dewaere
Patrick Dewaere (født 26. januar 1947 i Saint Brieuc i Côtes-d'Armor i Frankrike, død 16. juli 1982 i Paris), var en fransk skuespiller.
Robert Pirès
Robert Emmanuel Pirès (født 29. oktober 1973) er en fransk tidligere fotballspiller. Han spilte vanligvis venstreving. Pirès har 79 landskamper for. Han er kanskje mest kjent for sine seks år i Arsenal fra 2000 til 2006, der han blant annet ble kåret til årets spiller i England i 2002.
25. februar 2015 annonserte han at han la opp som fotballspiller.
Fra Reims til Metz
Pirès startet karrieren i den lokale klubben Reims som femtenåring. Som attenåring ble han oppdaget av Metz, der han tilbragte ett år i klubbens akademi før han gikk inn i A-lagsstallen.
I 1993 fikk Pirès sin debut mot Lyon. Det ble med kun to kamper i debutsesongen, men allerede sesongen etter kom han opp i 24 seriekamper. Pirès utviklet seg etterhvert til en nøkkelspiller for Metz, blant annet da de vant den franske ligacupen i 1995/96-sesongen.
Pirès fikk sin landslagsdebut i 1996, og han ble også tatt ut i Frankrikes OL-tropp samme år.
Totalt fikk Pirès 162 ligakamper og 43 ligamål for Metz, i tillegg til ni kamper i Europa. Metz' beste sesong med Pirès på laget kom i 1997/98, da de tok andreplassen i serien.
VM 1998
Som 24-åring fikk Pirès oppleve sitt første store mesterskap da var vertskap for fotball-VM. Pirés sto over åpningskampen, men kom inn i neste kamp mot. Før tredje kamp mot var franskmennene allerede videre, og Pirés fikk da sjansen fra start.
I åttedelsfinalen mot kom Pirés nok en gang inn som innbytter for Thierry Henry. I de tre siste kampene var Pirès ubenyttet innbytter, noe som gjorde at han totalt fikk 123 minutter spilletid i Frankrikes VM-triumf.
Marseille
I 1998 gikk Pirés til den større klubben Olympique de Marseille. Overgangssummen var på omtrent 60 millioner kroner. I Pirès' første sesong i Syd-Frankrike ble det 34 seriekamper og seks mål, i sesongen Marseille knepent tapte seriemesterskapet med ett poengs margin til Bordeaux og dessuten tapte finalen i UEFA-cupen mot Parma.
Sesongen etter ble det 32 kamper og kun to mål på Pirès. Dette var en turbulent tid både på og utenfor banen, der Pirès ble truet av egen fans og dessuten var involvert i et basketak med supportere på treningsfeltet. Dette gjorde at Pirés så seg om etter en ny klubb etter 1999/00-sesongen.
EM 2000
Etter en tett kvalifiseringsgruppe greide Frankrike å ta seg videre til EM I 2000. Det ble ett mål på Pirès i kvalifiseringen.
I finalen mot kom Pirès inn i det 72. minutt, da italienerne ledet 1-0. Like før full tid utlignet Sylvain Wiltord og skaffet ekstraomganger. I ekstraomgangene avgjorde David Trézéguet til franskmennenes fordel, på pasning fra Pirès. Med EM-seieren ble Frankrike det første laget til å følge opp en VM-triumf med seier i påfølgende EM.
Arsenal
Pirès signerte for Arsenal i 2000. Overgangssummen var seks millioner pund. I hard konkurranse med toppklubbene Real Madrid og Juventus var det Arsenal som trakk det lengste strået. Han skulle være en erstatning for Marc Overmars, som forlot klubben til fordel for Barcelona for svimlende 25 millioner pund, per dags dato det meste som noen gang er betalt for en nederlandsk fotballspiller. Pirès var ikke alt for godt trent da han kom til klubben, og han klagde selv på fysikken sin i forhold til de fleste andre som spilte fotball i England, og det tok dermed tid før han begynte å venne seg til engelsk fotball. Han begynte umiddelbart å vise glimt av storhet, med blant annet et "solomål" mot Lazio i Champions League, samt sterk delaktighet å sende Tottenham ut av FA-cupen i semifinalen. Sistnevnte riktignok ikke til mye nytte, ettersom Arsenal tapte 2-1 i finalen mot Liverpool.