cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kamui Kobayashi
Tidlig karriere
I 2006 gikk Kobayashi inn i Formel 3 Euroseries med ASM Formule 3, hvor han konkurrerte mot blant andre Paul di Resta, Giedo van der Garde og Sebastian Vettel. Han tok tre pallplasseringer i sin debutsesong, og kom på åttendeplass i førermesterskapet og først av årets nybegynnere i mesterskapet. Kobayashi startet også i Macaos Grand Prix og Formel 3 Masters på Zandvoort, som begge er årlige Formel 3-løp. Kobayashi startet det sistnevnte løpet i 10. startposisjon og fullførte løpet på 11.-plass, mens han i Macaos Grand Prix startet løpet i pole position og avsluttet på 19.-plass.
I begynnelsen av 2007 ble Kobayashi, sammen med Kohei Hirate, testfører for Toyotas Formel 1-team. Han ble værende i Formel 3 Euroseries i den påfølgende sesongen og hadde en imponerende start på sesongen med to pallplasseringer på de første fire rundene, og i den tiende runden på Magny-Cours tok Kobayashi sin første løpsseier i Formel 3. Kobayashi avsluttet sesongen på fjerdeplass i førermesterskapet.
GP2
Etter en vellykket innsats i GP2 Asia tidlig i 2008 vant Kobayashi sitt første GP2-løp allerede i det andre løpet i sesongen. Etter en sterk start fra pole i sprintracet på Circuit de Catalunya avsluttet han løpet på førsteplass. Dette var etter et kontroversielt stykke defensiv kjøring fra hans tidligere lagkamerat i Formel 3 Euroseries, Romain Grosjean, etter en safety car-periode. På slutten av start/mål-langsiden forsøkte Kobayashi en forbikjøring på Grosjean. Men franskmannen flyttet seg mer enn én gang for å forsvare sin posisjon, og tvang Kobayashi til å foreta unnvikende manøvre. Dette resulterte i en gjennomkjøringsstraff for Grosjean, som dermed måtte overlate seieren til Kobayashi. Men Kobayashi kom på poengplass ved bare ytterligere én anledning, og han kom til slutt bare på en sekstendeplass i mesterskapet.
Vinteren 2008 og 2009 fulgte enda en vellykket innsats i GP2 Asia. Kobayashi vant to løp og sikret seg mesterskapet med en runde til overs. Men Kobayashi klarte ikke gjenta sin form i GP2-hovedserien, hvor han igjen avsluttet på sekstendeplass.
Toyota (2007–2009)
16. november 2007 ble det bekreftet at Kobayashi skulle erstatte Franck Montagny som testfører for Toyotas Formel 1-team, og han ble ansatt som lagets test- og reservesjåfør i - og -sesongene.
I Japans Grand Prix 2009 kjørte Kobayashi de to første fritreningsøktene i stedet for Timo Glock, som var syk. Glock ble frisk i tide til å ta del i den tredje fritreningssesjonen og kvalifiseringen, men ble skadet etter et krasj i den siste sesjon av kvalifiseringen og måtte stå over løpet. Toyota spurte FIA om tillatelse til å la Kobayashi kjøre, men dette ble avvist ettersom regelverket sier at en sjåfør må kjøre i minst én av øktene på lørdag for å være kvalifisert å starte.
Kobayashi fikk imidlertid sin Formel 1-debut i Brasils Grand Prix 2009, etter at det ble oppdaget en komplikasjon på Glocks skade som i til å begynne med ikke var funnet. Han kvalifiserte seg til 11. startposisjon i en kaotisk kvalifisering som varte i over to og halv time og som ble rødflagget to ganger på grunn av ulykker på regnvåt bane. Tidlig i løpet, mens han lå på sjetteplass, holdt han i flere runder unna for utfordringen fra Jenson Button, som trengte å avslutte godt for å sikre seg verdensmesterskapet. Kobayashi avsluttet løpet på tiendeplass, og ble senere flyttet opp til niende da Heikki Kovalainen ble straffet. Button beskrev spøkefullt Kobayashi som «absolutt gal, veldig aggressiv». Han kjørte også i Abu Dhabis Grand Prix 2009, ettersom Glocks skade ble vurdert til ikke å ha leget tilstrekkelig. Kobayashi kvalifiserte som nummer 12 og fullførte på sjetteplass, og scoret med det sine første VM-poeng.
Før Toyota besluttet å trekke seg fra Formel 1 ble det forventet at Kobayashi ville få et fulltidssete i Toyota for -sesongen.
2010
Etter at Toyota trakk seg sto Kobayashi foran en usikker framtid, men ble nevnt i lister over sannsynlige førere for de nye teamene som kom inn i Formel 1 i 2010.
Etter uker med spekulasjon ble det 17. desember 2009 bekreftet at skulle kjøre for Sauber-teamet, som Peter Sauber kjøpte tilbake etter at BMW Sauber hadde trukket seg fra F1. Hans lagkamerat var den tidligere testføreren for McLaren, Pedro de la Rosa. Kobayashi kjørte sine første runder i det nye Sauber C29-chassiset i Formel 1s vintertesting den 2. februar 2010.
I Australias Grand Prix førte en frontvingefeil på hans Sauber til at han traff autovernet og ble slengt ut på banen igjen og forårsaket en krasj som i tillegg til han selv også tok ut Nico Hülkenberg og Sébastien Buemi. I neste løp i Malaysia kvalifiserte han på niendeplass, som var hans høyeste kvalifiseringsposisjon til da i Formel 1, men han fikk en motorsvikt tidlig i løpet. I Kina var Kobayashi involvert i en treveis kollisjon med Buemi og Vitantonio Liuzzi på første runde, noe som gjorde ham til den eneste føreren som måtte bryte de fire første løpene. I Tyrkia kom han i mål på tiendeplass og vant sine første poeng for sesongen. I Valencia avsluttet han på syvendeplass ved å passere både Fernando Alonso og Sébastien Buemi på de siste rundene av løpet på ferske dekk, etter å ha kjørt mesteparten av løpet i tredje posisjon på sitt første sett med dekk. Han fulgte opp med sjetteplass på Silverstone, ellevte i Tyskland, niende i Ungarn og åttende i Belgia.
I Italias Grand Prix fikk Kobayashi en girkassesvikt, og i Singapore måtte han bryte etter å ha truffet muren i en sving. Kobayashi fikk ny lagkamerat i Singapore, da Pedro de la Rosa ble byttet ut med Nick Heidfeld. I Japan kvalifiserte Kobayashi som nummer 14 og fullførte løpet på syvendeplass, etter å ha passert flere sjåfører underveis på en meget imponerende måte. Han avsluttet på åttendeplass i Korea og på tiende i Brasil, og endte til slutt sesongen med 32 poeng. I sin gjennomgang av sesongen uttalte den tidligere TV-kommentatoren Murray Walker at Kobayashi er «uten tvil Japans beste Formel 1-fører til nå».
Kobayashi fikk i løpet av sesongen et rykte på seg som en svært dyktig forbikjører, som var i stand til å bremse seg forbi førere som lå flere billengder foran ham. Hans aggressive forbikjøringsstil ble beskrevet av Martin Brundle slik: «Han kommer til det normale bremsepunktet og så tenker han ‘Skal vi se, hvilken var nå bremsepedalen igjen? Å ja, det stemmer, det er den til venstre,’ og han bare seiler forbi folk!» Han kvalifiserte seg godt mot sine mer erfarne lagkamerater, og var bedre enn la Rosa og Heidfeld i kvalifisering 11 ganger mot 8 i løpet av sesongen.
2011
28. juli 2011 ble det bekjentgjort at Kobayashi ville bli i Sauber også i, sammen med lagkameraten Pérez.
Fullstendige GP2-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, kursiv indikerer raskeste runde)
Fullstendige GP2 Asia-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, kursiv indikerer raskeste runde)
Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, kursiv indikerer raskeste runde)
Floruit
Floruit (ofte forkortet fl. eller flor.) er et latinsk ord som viser et tidspunkt eller en periode der en person, skole, bevegelse eller art levde eller var aktiv.
Ordet kommer fra det latinske ordet florere, som betyr «å blomstre». Det brukes innen slektsforskning og historie, når fødselsår og dødsår ikke er kjent, og angir dermed et årstall eller tidsperiode for når en person i alle fall levde. Dersom man ikke vet når John Jones ble født eller døde, men man vet at han ble gift i 1555 og utga en bok i 1578, kan man angi når han levde ved å skrive «John Jones (fl. 1555-1578)».
Lagman av Man
Lagman av Man var konge av Man og øyene mellom 1102 og 1104. Han etterfulgt den norske kongen Magnus Berrføtt da denne døde et slag i Ulster i Irland i 1103.
Det er lite som kjennes om Lagman, men han var sannsynligvis en sønn av Godred Crovan som døde 1095. Lagmans regime ble kort da Man igjen ble direkte knyttet inn under Norgesveldet ved kong Sigurd Magnusson, også kalt for Sigurd Jorsalfare.
Et av de fire husene til Buchan School på Man er navngitt til minne om Lagman, konge av Man.
Etymologi
Navnet Lagman er avledet fra norrønt lögmaðr, lovmann. Navnet er altså opprinnelig en tittel, men som ble et personlig navn på Orknøyene og på Hebridene, hvilket irske annaler vitner om, men navnet ble ikke benyttet i Norge. Det er bevitnet også i flertallform (Lagmainn) som navnet på en adelsætt på Hebridene i 962 som var med på et vikingangrep på Irland. Den samme Lagmainn er igjen med på et angrep i 974 og navnet må derfor ha kommet i bruk i generasjonen før. Navnet gikk også inn i den skotske kongeslekten via norrønt inngifte med Ladhmann mac Domnaill som var en sønnesønn av Malcolm III av Skottland. Det går også igjen på 1100-tallet i Irland blant Uí Duib Dírma som var høvdinger i et småkongerike i nordlige Irland. De skotske etternavnene Lamont og MacLamond er også avledet av navnet Lagman.
Ilfov (fylke)
Ilfov er et fylke (județ) i Romania. Det ligger i regionen Valakia. Administrasjonssenteret er byen Buftea. Fylket hadde 388 738 innbyggere ved folketellingen i 2011.
Administrativ inndeling
Fylket har åtte byer og 31 comună.
Ove Fedde
Ove Harold Fedde (født 8. oktober 1916 i Grimstad, død 24. april 1991) var en norsk populærforfatter. Han skrev under psevdonymene Omar H. Franck, Stian Staal, Laurenx Olver, Osman Fishbach, Oliwar F. Hank, Hermann Holzbein, Randi El Vira, Pierre Pirre, John O'Hary og Walter Gun.
Etter en ikke fullført skolegang både i Norge og i USA startet han som journalist i 1934, og jobbet «til og fra» i flere aviser de neste 25 årene.
Ifølge eget utsagn hadde han «skrevet alt det behøves bokstaver til»: «Alt mulig – julefortellinger, solskinn til Krigsropet og daværende Kristen Ungdom, barnefortellinger i Alle Barns Blad og Magne (også på nynorsk), humoresker i Magasinet for alle – og har visst hatt noe i alle de ukeblad du kan regne opp. Videre artikler, petiter, jubileumsskrifter, leilighetssanger, lokalrevyer, russetaler, taler av et hvert slag ellers».
Han skrev sammenlagt 175 fortellinger til Detektiv-Magasinet og fire romaner til Knut Gribb-serien.
Communist Party of Bhutan (Marxist-Leninist-Maoist)
Communist Party of Bhutan (Marxist-Leninist-Maoist) (CPB(MLM) – Bhutans Kommunistiske Parti (marxist-leninist-maoistisk)) er det eneste kommunistpartiet som noensinne er kjent fra Bhutan. Det blei trolig stifta i 2003 eller ikke lenge før.
Partiets navn
Partiet har offisielt navn på engelsk og nepali, kanskje også på Bhutans offisielle statsspråk dzongkha. Bare det engelske navnet er kjent fra dokumenter som har vært offentliggjort i vestlig presse.
Ut året 2005 kalte partiet seg på engelsk
På en nasjonal konferanse tidlig i 2006 (se nedafor) beslutta partiet at det engelske navnet skulle endres til CPB(MLM).
Nepalsk, illegalt parti
Alle politiske partier er forbudt i Bhutan (se artikkelen Bhutans politiske system) og de illegale partiene som er kjent i utlandet, ser alle ut til å ha sin støtte i den delen av befolkninga som snakker Nepali (se også artikkelen Nepalere i Bhutan).
Politisk har partiet erklært at det er for en nydemokratisk revolusjon i Bhutan, og at en slik revolusjon bare kan seire gjennom en folkekrig. (Dette var programmet til Kinas Kommunistiske Parti før 1949, og det har også fra starten vært programmet til maoistartiet i Nepal, NKP(Maobadi)).
Først kjent fra 2003
Lite er kjent om BCP(MLM)s historie eller ledelse. Vikalpa signerte i 2003 og 2006 dokumenter fra partiet, men ingen detaljer er kjent om vedkommende.
Partiets eksistens blei for første gang annonsert av NKP (Maobadi) i 2003. De dokumentene som er kjent fra partiet skal ha sirkulert i flyktningleirene for over 100 000 bhutanere av nepalsk etnisk bakgrunn som finnes i det østlige Nepal.
Dokumenter fra CPB(MLM) inneholder også støtteerklæringer til den internasjonale organisasjonen Revolutionary Internationalist Movement (som CPB(MLM) til nå ikke har vært medlem i), og partiet skal ifølge dokumenter fra Koordineringskomiteen av Sør-Asias maoistiske partier og organisasjoner (engelsk forkortelse CCOMPOSA) ha vært observatør på CCOMPOSAs 3. konferanse i 2003.
Dette har vært tolket som at CPB(MLM) står svært nær NKP(Maobadi), og i hovedsak er blitt bygd opp i flyktningleirene i Nepal. Kommentatorer har også gjetta at det nye partiet har fått støtte og trening fra NKP(Maobadi).
Nasjonal konferanse tidlig i 2006
Ifølge ei pressemelding blei CPB(MLM)s Første nasjonale konferanse holdt «i en fjerntliggende landsby» fra 31. januar til 4. februar 2006. Konferansen æret Chandra-Bindu, som var blitt arrestert og drept av politiet, som partiets første martyr.
Ifølge pressemeldinga kom konferansen til at programmet og politikken som var utforma tidligere ikke lengre var egna, på grunn av endringer i den nasjonale og internasjonale situasjonen. Konferansen vedtok dokumenter som omfatta nytt program og politikk, og gjorde ei omorganisering av partiet.
Manifestasjoner i Nepal etter april 2006
Etter seieren i Nepals store demokratirevolusjon Jana Andolan i april 2006 blei partiet mer synlig i flyktningleirene.
11. juni blei et massemøte holdt i en leir i landdistriktet Pathari i Morang distrikt i Nepals Østregion (se artikkel om Nepals geografi) for å starte en kampanje. Taler var et medlem av sentralkomiteen som bare blei presentert med initialene NP.
Ifølge Ekantipur.com sa NP at partiet snart vil starte en væpna revolusjon i Bhutan, og partiets kadre gjør aktive forberedelser inne i landet.
Masseorganisasjoner rapportert våren 2006
Tilstede på møtet var også ledere og kadre fra disse masseorganisasjonene:
På et møte i en flyktningleir i Jhapa distrikt 24. juni skal mange tusen ha demonstrert, og taler skal ha vært et sentralt medlem med navnet Bikash Sharma.
Uavhengige rapporter som bekrefta at CPB(MLM) var aktivt inne i Bhutan var ikke kjent våren 2006.
Alternativ leirledelse i Nepal høsten 2006?
Høsten 2006 hevda observatører at CPN(MLM)s innflytelse vokste raskt i flyktningleirene i Nepal.
Blant voksende, aktive organisasjoner som støtta partiet blei nevnt
Den dominerende organisasjonen i leirene har vært
17. desember 2006 blei en alternativ organisasjon stifta:
I så fall kan dette se ut som et forsøk på å skape en samleorganisasjon for å ta over den politiske ledelsen av flyktningleirene i Nepal.
Ei tredje gruppe, som står mellom disse to, skal være
Bhutan Tiger Force
Tidlig i 2007 kom nyhetsmeldinger om at «Communist Party of Bhutan» skal ha oppretta ei militær fløy som heter Bhutan Tiger Force' (Bhutans Tigerstyrke).
I februar blei det hevda at denne organisasjonen skal drive treningsleirer utafor flyktningleirene i det østlige Nepal. Det er ikke helt klart om dette virkelig er en organisasjon leda av CPN(MLM), en uavhengig eller rivaliserende styrke.
I begynnelsen av mars kom ei melding fra bhutanske regjeringskilder om at denne styrken skulle ha plassert ei bombe nær grensebyen Phuentsholing.
Kunståret 1303
Kunståret 1303 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1303.
Dødsfall
1303 in art
Sergej Zontov
Sergej Zontov (russisk: Сергей Зонтов) er en russisk tidligere skihopper fra byen Perm som konkurrerte for Sovjetunionen. Han ble sovjetisk juniormester i årene 1968-70. I 1971 vant han det internasjonale hopprennet i Bakuriani i Georgia og satte bakkerekord med 115,5 meter. To år etter vant han hopprennet i Plavy i Tsjekkoslovakia som var en del av den bøhmiske hoppuka. Zontov var blant kandidatene til det sovjetiske laget i OL i Sapporo i 1972, men ble ikke tatt ut.
Sikorsky SH-3 Sea King
Sikorsky SH-3 Sea King er et amerikansk helikopter produsert av Sikorsky Aircraft Corporation.
Westland Aircraft bygde så denne modellen på lisens i Storbritannia under navnet Westland Sea King. Flere land, deriblant Danmark, kjøpte den amerikanske varianten. Det norske Luftforsvaret er derimot utstyrt med modellen fra Westland. Det finnes også en sivil variant av helikopteret, Sikorsky S-61.
Ved nødlanding på vann kan flyteelementer i pongtongene blåses opp for bedre stabilitet. Siden motorene og girsystemet gir maskinen et høyt tyngdepunkt, er det risiko for at den vendes opp-ned etter landing på vann om det er sjøgang eller dersom pongtongene blir ødelagt i landingen.
Spesifikasjoner
Data hentet fra Omnifarious Sea King
Ytelse
Trostesanger
Trostesanger (vitenskapelig navn Acrocephalus arundinaceus) er en fugl.
Himalayaseder
Himalayaseder (Cedrus deodara) er et bartre i furufamilien (Pinaceae). Det er et ganske bredt bartre som kan bli opptil 60 meter høyt, dersom vekstvilkårene er gode. Grenene er vannrette, men henger gjerne litt ytterst.
Naturlig utbredelse er i det vestlige Himalaya og sørskråningen til Hindu Kush. Treet er blitt plantet i Mellomeuropa, mest som prydtre i parker. Treet er også blitt plantet på vestlandet i Norge.
Vokser helst i fjellet mellom 1400 meter over havet og opp til tregrensen.
Krigsråd
Krigsråd var opprinnelig tittelen på noen av medlemmene i Krigskollegiet, som ble opprettet i forbindelse med omorganiseringen av den danske hæren i 1660. Etter at Krigskollegiet ble oppløst i 1678 ble tittelen plasssert i sjette rangklasse, nummer 3. Titulære krigsråder var plassert i sjette rangklassen, nummer 13.
Kilder
Imsen, Steinar; Winge, Harald (1999). Norsk historisk leksikon. Cappelen.
Colegio Militar metrostasjon
Colegio Militar er en stasjon på Mexico bys metros Linje 2. Den ligger i distriktet Miguel Hidalgo, nordvest for byens sentrum, langs Calzada México–Tacuba.
Flod
Flod er et eldre uttrykk bibeholdt for en stor og bred elv, som har en stor middelvannføring.
De elvene som har blitt omtalt som floder er blant annet:
El Cajón-demningen
El Cajón-demningen kan være:
Alvheimfeltet
Alvheimfeltet (blokk 24/6 og 25/4) er et olje- og gassfelt som ligger i den nordlige delen av Nordsjøen nær grensen til britisk sektor og består egentlig av Boafeltet, Knelerfeltet og Kameleonfeltet. Deler av Boafeltet ligger i britisk sektor på blokk 9/15. Reservoaret består av sandstein fra tidlig tertiær.
Produksjonsskipet er plassert ca. 12 km vest av Heimdal Gassenter.
Havdypet i området er 120-130 meter.
Feltet
Alvheimfeltet ble funnet i 1998 og utvinningskonsesjon 088 BS og 036 C for blokkene 24/6 og 25/4 ble tildelt i 2003. Feltet ble godkjent utbygd av Kongen i statsråd 6. oktober 2004. Operatør er Aker BP AS, som overtok da oljeselskapene Marathon og Aker BP ble slått sammen.
Geologi
Reservoaret består av sandstein.
Utvinnbare reserver ble anslått ved innsending av plan for utbygging og drift til 23,5x106 Sm³ med olje og 5,7x109 Sm³ med gass, men er siden oppdatert til 27,5 millioner Sm³ olje og 8,1 milliarder Sm³ gass.
Utbyggingsløsningen
Feltet er bygd ut med brønnhoderammer på havbunnen som er knyttet opp til produksjonsskipet «Alvheim FPSO». Produksjonsskipet er 252 meter langt og 42 meter bredt, og har kapasitet til å lagre 560 000 fat med olje. Oljen vil bli transportert til land med tankskip, mens produsert rikgass føres i en rørledning fra Alvheim til SAGE-systemet på britisk sektor. Volundfeltet (operatør: Aker BP (tidligere Marathon)) og Viljefeltet (operatør: Equinor) er også bli knyttet til «Alvheim FPSO». Produksjonen på Alvheim startet 8. juni 2008.
Trykkavlasting med bruk av gassløft er valgt som utvinningsstrategi på Alvheim.
Feltet utvinnes i tre faser. I fase I bores 12 horisontale brønner, tre av disse med to grener. Oljeprodusentene vil bores fra frittstående bønner, som kobles inn mot manifolder før overføring i rørledning til MST Odin via en stigerørsbase.
Det er i tillegg to brønner for injeksjon av produsert vann. Disse vil være frittstående og kobles direkte mot rørledning, uten manifold.
På produksjonsskipet vil oljen bli stabilisert og lagret, før eksport fra feltet i tankbåter. På grunn av vekt og kostnad, har operatøren valgt å ikke fullprosessere gassen på produksjonsskipet. Den delen av gassen som ikke går med til gassløft, eksporteres som rikgass i et gassrør fra Alvheim, over til Britisk sokkel og knyttes opp mot SAGE (Scottish Area Gas Evacuation) systemet. Total lengde på røret er 35,5 km. Oljen blir hentet på fletet av tankskip.
Operatøren planlegger å produsere olje frem til 2022, før nedblåsing av gassen. Totalt vil feltets levetid være 20 år.
Boring
Marathon har boret og komplettert to vanninjeksjonsbrønner og ti produksjonsbrønner på Alvheim feltet, hvorav en eksisterende letebrønn er sideboret og ferdigstilt som produksjonsbrønn.
Boringen av produksjonsbrønnene er gjort av Odfjell Drilling med bruk av Deepsea Bergen. Samme boreentreprenør ble også brukt under boring av letebrønnene på feltet.
Vanninjeksjonsbrønnene er boret vertikalt og formålet med disse vil være å motta produsert vann som pumpes inn i Utsiraformasjonen. Brønnene er komplettert uten sikkerhetsventil da reservoartrykket i Utsiraformasjonen ikke er høyt nok til å forårsake utstrømning av vann.
Produksjonsbrønnene er horisontale brønner med horisontale seksjoner med lengde opptil 2441 meter.
Kraftforsyning
Det er gassdrevne turbiner for å generere elektrisk kraft til prosessen. Disse er utstyrt med elementer for å gjenvinne varme fra avgassen, og har diesel som alternativ. Det er installere Lav-NOx teknologi på disse.
Åpne dreneringssystemer
Marathon har installert et dreneringssystem som har atskilte samlerør for drenering fra klassifisert og uklassifisert område, men vil ha en felles oppsamlingstank for drenasje fra disse områdene.
Undervannsløsning
Undervannsløsningen på Alvheim består av enkeltbrønner som er koplet opp til en manifold med produksjonsrør og gassinjeksjonsrør. I manifolden blandes brønnstrømmen med brønnstrøm fra de andre enkeltstående brønnene og produksjonen strømmer deretter i en rørledning til stigerørsbasen under skipet (FPSO). Fleksible stigerer knyttet til stigerørsbasen transporterer oljen og gassen opp til prosessanlegget på skipet.
Det plasseres ut fire slike manifolder, hver med plass til å koble inn og styre fire brønner:
I fase II og III vil det bli nye produksjonsbrønner for sikre en hensiktsmessig trykkavlastning av Øst-Kameleon og av Kameleon gasskappe. Endelig plassering og tidsfesting av disse vil komme på grunnlag av erfaringer gjort gjennom tidlige produksjonsår.
Det planlegges med mulig innknytning av fremtidige tredjeparts produsenter. Det er tatt hensyn til at feltet Klegg skal kunne knyttes til.
Brønnstrømmen fra manifoldene til stigerørsbasen på havbunnen overføres i rør. Utbyggingen omfatter i tillegg rør for gassløft og kontrollkabler for signaloverføring og overføring av hydraulikkvæske og kjemikalier. Avstanden fra bunnrammene til produksjonsskipet varierer fra 2,5 km til 4,9 km.
Materialvalget i rørledningene på havbunnen fram til stigerørene er karbonstål og baserer seg på kjemikalieinjeksjon for å dempe innvendig korrosjon. Rørdelene fra manifold til stigerørsbasen skal kunne pigges.
Fylkesvei 57 (Akershus)
Fylkesvei 57 (Fv57) i Akershus går mellom Monsrud og Rustadporten i Ås kommune. Veien er 541 meter lang.
13. etappe i Tour de France 2005
Grønn trøye
2. mellomsprint i Moussac (96 km)
Magic (sang)
«Magic» er en sang av The Cars fra deres femte album Heartbeat City, utgitt i 1984. Sangen er skrevet av vokalist Ric Ocasek. «Magic» var albumets andre singel, og nådde en 12.-plass på Billboard Hot 100 i USA.
13. etappe i Tour de France 2005
Klatretrøye
Col de la Vayede Kategori 4 (26.5 km)
Fylkesvei 57 (Akershus)
Veien har blitt del av (2013).
Kaisa Parviainen
Katri «Kaisa» Vellamo Parviainen (født 3. desember 1914, død 21. oktober 2002 i Raumo) var en finsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Parviainen vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under Sommer-OL 1948 i London. Hun kom på andreplass i spydkast for kvinner med et kast på 43,79 meter, bak Herma Bauma fra Østerrike som vant med 45,57 som var ny olympisk rekord.
Drive (sang)
«Drive» er en sang av The Cars fra deres femte album Heartbeat City, utgitt i 1984. Sangen er skrevet av Ric Ocasek og synges av bandets bassist Benjamin Orr. «Drive» var albumets tredje singel, og nådde en 5.-plass på singellistene i Storbritannia og en 3.-plass på Billboard Hot 100 i USA. I Norge lå singelen på VG-lista i to uker, med 9.-plass som høyeste plassering.
Mehedinți
Mehedinți er et fylke (județ) i Romania. Det ligger i regionen Valakia. Administrasjonssenteret er byen Drobeta-Turnu Severin. Fylket hadde 265 390 innbyggere ved folketellingen i 2011.
Administrativ inndeling
Fylket har to municipiu, tre byer og 61 comună.
Rørsanger
Rørsanger (vitenskapelig navn Acrocephalus scirpaceus) er en fugl i sangerfamilien.
Rørsangeren er ca. 13 cm lang og veier 10-15 gram. Oversiden er brun og undersiden gulhvit. Den har en hvitaktig strupe og gråbrune ben. Pannen er flat og nebbet er sterkt og spiss. Ingen forskjell i farger mellom kjønnene. En rørsanger kan bli opptil tolv år gammel.
Rørsangeren lever helst i tette takrørskoger ved sjøen, dammer, våtmark og elver. Den hekker i hele Europa utenom Irland og Island. I Norge hekker den ved kysten fra Oslofjorden til Rogalandskysten.
Rørsangeren klatrer og hopper skikkelig i takrørskogen og livnærer seg på insekter, edderkopper og snegler.
Kystad gård
Kystad gård er en gård på Kystad i Trondheim. Gården har røtter langt tilbake i tid, i middelalderen tilhørte den erkebiskopen, men ble krongods etter reformasjonen.
Dagens hovedhus på gården ble bygget i 1817 av rittmester Broder Lysholm Krohg. Eiendommen er i dag på 4606 m².
Referanser
Adressa.no
Bearded collie
Bearded collie (FCI #271) er en britisk fårehund av collietypen, med en meget karakteristisk lang pels som krever regelmessig stell. Rasen har mange likhetstrekk med polsk owczarek nizinny, som noen også mener enten er del av opphavet eller har et felles opphav med bearded collie.
Opprinnelse
Opphavet til Bearded Collie er omstridt, men en versjon er at en polsk handelsreisende, Karzimicz Grabski, reiste til Skottland for å bytte korn mot et 20-talls får. Med seg hadde han 6 egne gjeterhunder som skulle skille fårene fra flokken på 60 dyr, samt føre fårene trygt tilbake på skipet. Den skotske eieren av fårene ble så imponert av hundenes talent, og fikk byttet til seg et par hunder.
Ettersom behovet for gjeterhunder avtok mot slutten av forrige århundre, ble hundene et mindre vanlig syn. I mangel av annet avlsmateriale ble Old English Sheepdog og Border Collie benyttet. Hundene var arbeidende og ble eid av bønder som i første rekke var interessert i arbeidsegenskapene, og ikke ytre egenskaper. Den første rasestandarden ble skrevet i 1912 av den nystartede Bearded Collie-klubben i Edinburg. Klubben døde ut under andre verdenskrig, så i 1955 ble det dannet en ny klubb i England.
Den moderne hunderasen kan hevdes å ha fått sin nåværende utforming i 1940-åra, da G Olive Willison kom over en tispevalp som hun kalte «Jeannie». Etter å ha lett etter an make fant hun en hann med navnet «Bailey», og gikk igang med avlsarbeidet ved Bothkennar kennels. Disse to hundene kan kalles stamfedre dagens hunder, selv om nok typen er eldre.
Hunder som ligner bearded collie er nevnt i skotske kilder som dateres tilbake til det 16. århundre. Typen har lenge vært kjent i både Nord-England og Skottland, der den ble avlet som gjeterhund for sau. For omkring fem hundre år siden skal hunder som hevdes å være opphavet til polsk owczarek nizinny ha blitt forlatt langs kysten av Skottland. Disse skal ha blitt krysset med lokale fårehunder. Dessverre har ikke dette sagnet latt seg verifisere, men det gjengis i rasestandarden, som The Kennel Club (KC) er ansvarlig for.
Rasen ble anerkjent av American Kennel Club (AKC) i 1976.
Kharasavejskojefeltet
Kharasavejskojefeltet er et stort russisk gassfelt som ligger i Karahavet rett utenfor kysten til Jamalhalvøya. Det russiske energiselskapet Gazprom har planer om å bygge et landanlegg på Jamalhalvøya der gassen skal føres i land og kjøles ned til LNG (Liquiefied Natural Gas).
Bearded collie
Beskrivelse
Bearded collie er en lett rektangulær og slank hund av middels størrelse. Den er kraftig bygget, men skal ikke virke tung. Rasen skal ha et oppvakt og spørrende uttrykk. Hodet har kraftig snuteparti og bred, flat skalle med middels store hengeører og moderat markert stopp.
Kharasavejskojefeltet
Årsproduksjonen på Kharasavejskojefeltet er beregnet til 38 milliarder kubikkmeter gass. Det er mer enn seks ganger årsproduksjonen på Snøhvitfeltet.
Bearded collie
Beskrivelse
Pelsen har dobbelt hårlag. Underpelsen er myk, ullen og tett. Dekkhårene er flate og harde og gir hunden et ragget utseende. Hårlengde og tetthet skal være tilstrekkelig til å gi hunden god beskyttelse. Pelsen skal ikke trimmes. Den kommer i flere fargevarianter, som skifergrå, rødlig fawn, sort, blå, alle nyanser av grå, brun og sandfarge, med eller uten hvite tegninger. Ikke merle.
Bruksområde
Rasen er våken og livlig, selvsikker og aktiv. Den regnes som en stødig og god gjeterhund og en god brukshund og turkamerat. I dag er rasen mest populær som familiehund og utstillingshund.
San Cosme metrostasjon
San Cosme er en stasjon på Mexico bys metros Linje 2. Den ligger i distriktet Cuauhtémoc.
Stasjonens logo skal forestille en balkong fra en lokal kolonihistorisk bygning kjent som La Casa de los Mascarones. Navnet på stasjonen kommer fra gaten Avenida Ribera de San Cosme.
Myrsanger
Myrsanger (vitenskapelig navn Acrocephalus palustris) er en fugl i sangerfamilien.
Myrsangeren er omtrent 13 cm i lengde og har et vingespenn på 17 til 21 cm og veier 11 til 14 gram. Oversiden er gråbrun og undersiden gulhvit. Utseende er vanskelig å skille fra rørsangeren, men er gråere på ryggen, pannen er mindre flat og nebbet ikke like spiss. Samme fargedrakt hos begge kjønn. Den rører seg skikkelig i tette vekster og kan herme andre arters lyder.
Myrsangeren lever iblant takrør, busker og åkrer i nærheten av vanndrag. Den finns i sentrale og østre deler av Europa til Uralfjellene. I Norge er den bare vanlig i Østfold.
De livnærer seg på insekter og deres larver, edderkopper og snegler, samt på høsten kan den ete bær.
Myrsangeren bygger et skålformet rede av gress og takrør som den bruker å henge i vegetasjonen. Til og med mellom brennesler. Hunnen legger 3 – 5 blåaktige hvite egg. Den europeiske bestanden beregnes til cirka 1,5 til 2,0 millioner hekkende par.
Normal metrostasjon
Normal er en stasjon på Mexico bys metros Linje 2. Den ligger i distriktet Miguel Hidalgo, nordvest for byens sentrum, nær Calzada México–Tacuba.
Stasjonens logo skal forestille hovedbygningen til lærerskolen Escuela Normal de Maestros, som stasjonen er oppkalt etter.
Ingrid Juell Moe
Ingrid Juell Moe (født 1949 i Kristiansand) er en norsk tekstilkunstner.
Hun er utdannet fra Statens håndverks- og kunstindustriskole med diplom i 1973, og hadde sin debututstilling i 1986 i Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum. Hun har billedvev som kunstnerisk uttrykksmiddel.
Moe har hatt separatutstillinger i Norge, Sverige, Danmark og Tyskland, og har levert utsmykkinger til flere offentlige og private bygg. I 2010 leverte hun et 15 kvadratmeter stort teppe til Post- og teletilsynet i Lillesand.
Hun har designet og vevet tepper til den svenske filmen Glassblåserens barn basert på Maria Gripes bok. Hun har tatt initiativ til og ledet flere kunstprosjekt, blant andre «Amaldus Nielsen og Søgne» i 1993, land-artprosjektene «Genius loci» i Søgne kommune 2000 og 2002, og «Kapellet i Olavsundet», en utstilling av arkitekt Sverre Fehn. Moe har vært ideskaper og prosjektleder av land-artprosjektet «Horisonter og Fragmenter» på Bru i Rennesøy kommune, et prosjekt i programmet til den europeiske kulturhovedstad Stavanger 2008.
Moe har hatt flere verv i kunstnerorganisasjoner, og ble tildelt Norske Kunsthåndverkeres ærespris i 2001, og mottatt flere av Statens kunstnerstipend, Vest-Agder fylkeskommunes arbeidsstipend m.m.
Moe er forfatter av boka ''Bakteppe. To brødre og krigen'' utgitt av Stiftelsen Arkivet i Kristiansand i 2013. Hun ble tildelt Søgne kommunes kulturpris for 2013, og i 2014 fikk hun en nyopprettet litterær pris , Sturlaprisen for boka ''Bakteppe. To brødre og krigen.''
You Might Think
«You Might Think» er en sang av The Cars fra deres femte album Heartbeat City, utgitt i 1984. Sangen er skrevet av vokalist Ric Ocasek. «You Might Think» var albumets første singel, og nådde en 7.-plass på Billboard Hot 100 i USA.
Lauritz Johan Riise
Lauritz Johan Riise (født 2. august 1910 i Sortland, død 30. april 1978) var en norsk lærer, teolog og politiker (H). Han var stortingsrepresentant fra Nordland i perioden 1954–1957. Han var da bosatt i Brønnøysund, og var ordfører der i 1953 og 1955–1957. I 1960 flyttet han tilbake til Sortland og overtok farsgården på Rise. Både i Brønnøysund og i Sortland arbeidet han som lærer, på Sortland som lektor ved Sortland gymnas i 1960–1973.
George H.W. Bush
George Herbert Walker Bush (født 12. juni 1924 i Milton i Massachusetts, død 30. november 2018 i Houston i Texas ) var en amerikansk forretningsmann og republikansk politiker som var USAs president 1989–1993. Før han tiltrådte presidentembedet, var han visepresident under president Ronald Reagan 1981–1989.
Ved angrepet på Pearl Harbor den 7. desember 1941 var Bush 17 år. Han utsatte college-studiene, ble som 18-åring den til da yngste marineflyveren i USAs historie og tjenestegjorde frem til krigen sluttet. Etter studier ved Yale University flyttet han i 1948 til det vestlige Texas, hvor han gikk inn i oljebransjen og ble dollarmillionær i en alder av 40 år.
Bush ble engasjert i politikk etter at han grunnla sitt eget oljeselskap. 1967–1971 var han medlem av Representantenes hus i den amerikanske Kongressen. I 1980 stilte han som presidentkandidat i republikanernes primærvalg og ble, etter å ha innstilt sin kampanje, valgt som Ronald Reagans visepresidentkandidat. De to vant det påfølgende presidentvalget, og som visepresident ledet Bush blant annet arbeidet med deregulering av økonomien og med bekjempelse av narkotikasmugling.
I 1988 lanserte han sitt kandidatur til å etterfølge Reagan i presidentembedet og slo den demokratiske utfordreren Michael Dukakis i det påfølgende presidentvalget. Utenrikspolitikk ble drivkraften i hans presidentperiode; militæroperasjoner i Panama (1989) og Persiabukten (1991) bidro til å øke presidentens oppslutning på et tidspunkt da verden var i sterk forandring; Berlinmuren falt i 1989, og Sovjetunionen ble oppløst to år etter. Innenriks gikk Bush bort fra et valgløfte fra 1988 og hevet skattene i strid med Kongressens ønske. Som en følge av økonomiske nedgangstider tapte han presidentvalget i 1992 for den demokratiske kandidaten, Bill Clinton.
Bush var far til George W. Bush, USAs president 2001–2009, og Jeb Bush, tidligere guvernør i delstaten Florida. Av alle amerikanske presidenter er det kun George H.W. Bush og John Adams som har hatt en sønn i samme embede.
Tidlige år
George Herbert Walker Bush ble født i 173 Adams Street i Milton i Massachusetts den 12. juni 1924, som sønn av senator Prescott Bush og Dorothy Walker Bush. Like etter at han ble født, flyttet familien fra Milton til Greenwich i Connecticut. Etter gjennomført grunnskole begynte han på den prestisjefylte, private kostskolen Phillips Academy i Andover, Massachusetts. Her hadde han flere tillitsverv, før han gikk ut i 1942.
Andre verdenskrig
Etter det japanske angrepet på Pearl Harbor i desember 1941 bestemte Bush seg for å gå inn i den amerikanske marinen. Det gjorde han på sin attenårsdag. Han ble flyver i marinen, og etter å ha fullført det ti måneder lange kurset ble han utnevnt som kadett i marinens reserveavdeling i Corpus Christi, Texas den 9. juni 1943, bare tre dager før sin nittenårsdag, noe som gjorde ham til USAs til da yngste marineflyver i gjennom tidene.
I september 1943 ble han stasjonert som fotograferende offiser ved torpedoskvadronen VT-51. Det påfølgende året var skvadronen stasjonert på USS «San Jacinto» (CVL-30), som medlem av Luftgruppe 51. Styrken gikk i løpet av denne tiden seirende ut av et av de største luftslagene i den annen verdenskrig: slaget om Filippinerhavet.
Bush ble forfremmet til fenrik 1. august 1944. På samme tid begynte USS «San Jacinto» med operasjoner mot japanerne ved Bonin-øyene (Ogasawara Gunto) i Stillehavet. Bush fløy et av fire Grumman TBM Avenger-fly, som angrep japanske installasjoner på ChiChi Jima-øya 2. september 1944. Under angrepet møtte Avenger-gruppen kraftig antiluftskyts. Flyet til Bush ble truffet av splinter, og flymotoren ble antent.
Storbritannia i Junior Eurovision Song Contest
Storbritannia debuterte i Junior Eurovision Song Contest i 2003 i København i Danmark med sangen «My Song for the World», framført på engelsk av Tom Morley. Bidragene ble valgt gjennom en nasjonale finale, arrangert av den britiske kringkasteren ITV. I 2022 kom landet tilbake i konkurransen igjen, da i regi av allmennkringkasteren BBC.
George H.W. Bush
Andre verdenskrig
Til tross av at flyet brant, fullførte Bush angrepet og traff målet med flere bomber. Med motoren i brann fløy han så flere mil fra øya, hvorpå han og et annet besetningsmedlem kom seg ut fra flyet, men den andre mannens fallskjerm åpnet seg ikke. Besetningen på de tre andre flyene som ble skutt ned, ble ofre for kannibalisme fra japanernes side.
Bush ventet i fire timer i en oppblåsbar flåte, mens flere kampfly sirklet beskyttende over ham, til han ble reddet av redningsubåten USS «Finback». Den neste måneden forble han ombord på «Finback» og deltok i redningsaksjoner for andre piloter.
Storbritannia i Junior Eurovision Song Contest
Deltagere
Oversikt over britiske deltakere i konkurransen:
George H.W. Bush
Andre verdenskrig
Fenrik Bush gikk igjen ombord i «San Jacinto» i november 1944 og deltok i operasjoner på Filippinene helt til skvadronen hans ble erstattet og sendt hjem til USA. I løpet av 1944 fløy Bush 58 tokt. Han mottok Distinguished Flying Cross og tre Air Medals, i tillegg til at Presidental Unit Citation ble tildelt «San Jacinto».
På grunn av sin erfaring som kampflyver ble Bush stasjonert ved marinebasen i Norfolk, Virginia hvor han ble plassert i en treningsavdeling for nye torpedopiloter. Han ble senere beordret til en ny torpedoskvadron, VT-153. Etter at krigen ble avsluttet med Japans kapitulasjon i august 1945, ble Bush dimittert i september.
Ekteskap og universitetsutdannelse
Bush ble tatt opp ved Yale-universitetet før han vervet seg i det militære, men valgte i 1942 militærtjeneste framfor universitetsutdannelsen. Etter dimmiteringen tok han opp igjen studiene. På Yale ble han tatt opp på et studieprogram som lot studentene fullføre studiene på to og et halvt år istedenfor de vanlige fire. Han var medlem av Delta Kappa Epsilon-brorskapet og ble valgt til dets president. Han var også kaptein på Yales baseball-lag og spilte som venstrehendt første base i de to første College World Series.
Som lagets kaptein møtte Bush den legendariske baseballspilleren Babe Ruth før en kamp i avgangsåret. Senere i sitt første år ble han, som sin far Prescott Bush i 1917, anbefalt for medlemskap i det hemmelige Skull and Bones-brorskapet. Han gikk av med eksamen som medlem av Phi Beta Kappa-brorskapet fra Yale i 1948 med en bachelorgrad i samfunnsøkonomi.
Forretningskarriere
Etter å ha avlagt avgangseksamen ved Yale flyttet Bush til Vest-Texas. Farens forretningsforbindelser viste seg å være nyttige da han begynte i oljebransjen, hvor han startet som salgsfullmektig ved Dresser Industries, et datterselskap av Brown Brothers Harriman, hvor faren satt som styremedlem i 22 år.
I Kongressen 1966–70
I 1964 var Bush formann for Harris County-avdelingen av Det republikanske parti, og han forsøkte å bli innvalgt i Senatet. Han vant den republikanske nominasjonen, men tapte mot den demokratiske representanten.
I 1966 ble han valgt inn i Representantenes hus fra Texas' 7. distrikt, etter å ha slått demokraten Frank Briscoe med 57 % av stemmene. Bush var den første republikaneren som representerte Houston. Stemmegivningen hans var generelt konservativ. Bush støttet Civil Rights Act fra 1964, på tross av at loven var upopulær i hans velgerdistrikt.
Han støttet president Richard Nixons Vietnam-politikk og bidro til å få gjennom loven om «birth control» (prevensjon/abort). På tross av at han var i sin første periode som kongressmann, ble han utnevnt som medlem av den mektige Ways and Means-komiteen (tilsvarende finanskomiteen i Stortinget) i Representantenes hus, hvor han stemte for å avskaffe den militære verneplikten. Han ble gjenvalgt til en ny periode i 1968. I 1970 overtalte president Nixon ham til å forlate Representantenes hus og i stedet stille til valg i Senatet mot den demokratiske senator Ralph Yarborough, som var en sterk kritiker av Nixon. I det republikanske nominasjonsvalget slo Bush ut sin konservative motkandidat Robert Morris med en margin på 87,6 % mot 12,4 %. Imidlertid ble Yarborough slått i det demokratiske nominasjonsvalget av tidligere kongressmann Lloyd Bentsen, som var en mer moderat demokrat, og Bentsen slo Bush med 54 % mot 43 % av stemmene.
FN-ambassadør 1971–73
Som takk og kompensasjon for at Bush hadde ofret sin plass som kongressrepresentant for å støtte president Nixon, ble Bush utnevnt til FN-ambassadør av Nixon. Selv om han møtte skepsis for sin manglende utenrikspolitisk erfaring, ble Bush enstemmig godkjent av Senatet og skjøttet vervet i to år fra 1971 til 1973.
Watergate
I 1973 ble Bush spurt av Nixon om å bli formann for Republican National Committee (RNC). Bush aksepterte tilbudet og innehadde denne posisjonen mens både Nixons og Det republikanske partis popularitet falt markant. Under Watergate-skandalen forsvarte han lenge Nixon lojalt, men da Nixons skyld ble åpenbar, fokuserte Bush på å ivareta partiets interesser, mens han fremdeles opprettholdt sin lojalitet til Nixon. Som formann for RNC la Bush inn et formelt krav om at Nixon til slutt måtte trekke seg til beste for partiet.
President Nixon gikk av den 9. august 1974. Denne dagen skrev Bush i sin dagbok: «Det var en stemning av tristhet, som om noen hadde dødd… [Avgangs]talen var av typisk Nixon-merke – et spark eller to til pressen – utrolige påkjenninger. Man kunne ikke hjelpe for å se på familien og hele saken og tenke på hva han hadde oppnådd og så tenke på skammen...[Fords inntredelse gav oss] virkelig en ny giv, et nytt løft.»
Utsending til Kina 1974–75
Nixons etterfølger, Gerald Ford, utnevnte Bush til sjef for det amerikanske sambandskontoret i Folkerepublikken Kina. Ettersom USA på det tidspunktet opprettholdt offisielle forbindelser med Republikken Kina på Taiwan, og ikke Folkerepublikken Kina, hadde sambandskontoret ikke status som ambassade, og Bush hadde ikke formelt stillingen som «ambassadør», selv om han i praksis opptrådte som en. Han hadde denne stillingen i 14 måneder i årene 1974-1975.
CIA-direktør 1976
I 1976 hentet president Ford Bush tilbake til Washington, D.C. for å bli CIA-direktør.
Bush satt som direktør for Central Intelligence Agency (CIA) i 355 dager fra 30. januar 1976 til 20. januar 1977. CIA var svekket av en rekke avsløringer og var under gransking av Senatet. Bush fikk ansvaret for å gjenopprette byråets autoritet og tillit.
Som etterretningsdirektør gav Bush orienteringer om nasjonale sikkerhetsspørsmål til Jimmy Carter, både i Carters tid som presidentkandidat og som valgt president før tiltredelsen. Bush sonderte også mulighetene for å forbli i direktørstillingen under Carter, men det ble det ingenting av.
Andre posisjoner
Etter Bush gikk av som direktør for CIA i 1977, ble han styreformann for First International Bank i Houston. I 1978 var han, i ett års tid, tilknyttet Rice Universitys handelshøyskole Jones School of Business som deltidslærer i bedriftsøkonomi. Bush sa senere om sin tid der: «Jeg elsket den korte tiden i akademia.»
Presidentkandidat i 1980
Bush bestemte seg i andre halvdel av 1970-årene for å stille som presidentkandidat ved valget i 1980. I løpet av 1979 deltok han på omkring 850 politiske møter og reiste mer enn 40 225 mil (250 000 miles) i sin kandidatkampanje. I sin kampanje la Bush vekt på sin brede erfaring fra offentlige stillinger. Hans motstandere i nominasjonskampen var Howard Baker, Bob Dole, John Anderson (som senere stilte som uavhengig kandidat), Phil Crane, John Connally og Ronald Reagan.
I primærvalgene fokuserte Bush nesten utelukkende på partimøtene i Iowa - siden disse gjennomføres først, mens Reagan førte en mer tradisjonell valgkamp. Bush representerte sentrumsfløyen i Det republikanske partiet, mens Reagan på sin side representerte den konservative. Bush karakteriserte Reagans tilbudssideorienterte planer om massive skattelettelser som «voodoo-økonomi».