cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kommunestyrevalget 1951
Kommunestyrevalget 1951 var et riksdekkende lokalvalg i Norge som med unntak av tre kommuner fant sted 8. oktober 1951. Det ble holdt omvalg i 12 kommuner.
Ved valget ble det valgt representanter og varamenn til 680 norske herredskommuner med 733 valgsogn og til 64 byer. I landdistriktene ble det valgt 12,896 representanter og 17,766 varamenn, mens det i byene ble valgt 2,336 representanter og 2,780 varamenn. Av representantene var henholdsvis 580 og 310 kvinner.
Stemmerettsalderen var 21 år. 2,177,213 personer var innført i manntallet ved valget. Av de manntallsførte var 4,908 suspendert fra stemmeretten. 1,579,705 personer avga stemme tilsvarende 72,7% valgoppslutning, den til da største oppslutningen. De fleste kommunestyrevalgene ble gjennomført som forholdstallsvalg. Der det var bare ett eller ingen godkjente forslag til valgliste, var det anledning til å avholde flertallsvalg. Flertallsvalg ble benyttet i 44 av 733 valgsogn, og omfattet om lag 2% av de stemmeberettigede. Ingen av byene avholdt flertallsvalg.
Arbeiderpartiet ble største parti ved valget, og fikk 41,6 % av stemmene i bygdene og 43,7 % i byene. Dette ga partiet totalt 6,015 representanter, en økning fra 5,466 representanter ved kommunestyrevalget 1947.
Arbeiderpartiet fikk også flest ordførere, med 304 av i alt 744, en nedgang fra 362 i 1945.
Resultat av ordførervalgene
Fylkestinget var en samling av fylkets ordførere. 61 av ordførervalgene ble avgjort ved loddtrekning.
Skiskyting under Vinter-OL 2014 – Stafett kvinner
Kvinnenes stafett i Skiskyting under Vinter-OL 2014 ble avholdt den 21. februar 2014 på Laura ski- og skiskytingkompleks.
27. november 2017 diskvalifiserte IOC Olga Vilukhina og Jana Romanova for doping-overtredelser og fratok Russland sølvmedaljen. En annen deltaker på det russiske laget Olga Zajtseva fikk dopingdommen 1. desember 2017. 24. september 2020 ble doping-overtredelsene for skiskytterne Olga Vilukhina og Jana Romanova opphevet, men opprettholdt for Olga Zajtseva. Medaljene for demme øvelsen ble omfordelt av IOC 19. mai 2022.
Edgewater (Florida)
Edgewater er en amerikansk by som ligger i Volusia County i Florida.
Den har og dekker et areal på 58,99 km².
Auxin
Auxin er et plantevekststoff som blant annet kan stimulere lengdeveksten i stengler. Auxin blir produsert i skuddspisser og deretter transportert ned i stengelen. I stengelen blir cellene stimulert til å strekke seg og gjøre stengelen lengre. Vekststoffet virker på den måten at cellulosefibrene i celleveggene glir litt fra hverandre. Slik kan fibrene lettere skyves forbi hverandre, og safttrykket gjør at cellen strekker seg.
Auxin er positivt for lengdeveksten, og er viktig for utvikling av frukter. Sammen med andre vekstregulerende stoffer som cytokinin, styrer auxin differensieringen av rot og skudd. Ved å sprøyte tomatplanter kan en få frem frukter uten frø, såkalte partenokarpe frukter. Auxin kan anvendes til å bekjempe ugress i kornåkrer og plener, ettersom dette stoffet i store mengder forstyrrer veksten av tofrøbladete planter, slik at de dør. Korn er enfrøbladet.
Auxin ble oppdaget i 1920-årene, basert på grunnlaget som ble lagt av Charles Darwin og sønnen Francis på slutten av 1800-tallet da de studerte det som er blitt kalt fototropisme. De utførte forsøk med koleoptiler, det aller første som spirer fram fra et gresstrå. Ved å belyse dem fra én side oppdaget de at noe i spissen av dem fikk de til å bøyde seg mot lyset.
Kim Min-soo
Han representerte Sør-Korea under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han tok sølv.
Harriet
Etymologi
Harriet er en engelsk form av franske Henriette. Harriet er dermed en feminin form av Harry, den engelske formen av franske Henry. Dette navnet har opprinnelse i germanske Heimirich, som var cannet av heim, «hjem», og ric, «makt, hersker».
Harriet har norsk navnedag 22. august, finsk navnedag 6. januar og svensk navnedag 10. oktober.
Utbredelse
Navnet er kjent brukt fra 1600-tallet, og ble svært vanlig i engelsk-talende land fra 1700-tallet.
Harriet var et populært navn i USA på første halvdel av 1800-tallet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Sunny Isles Beach (Florida)
Sunny Isles Beach er en amerikansk by som ligger i Miami-Dade County i Florida.
Den har og dekker et areal på 3 625 983 kvadratmeter.
Albatrosh
Albatrosh har spilt en rekke konserter i inn- og utland siden oppstarten, bl.a. på festivaler som Vossajazz, Molde Jazzfestival, DølaJazz, Oslo Jazzfestival, Südtirol Jazz Festival, 12 Points! (Dublin), North Sea Jazz Festival og London Jazz Festival. Bandets medlemmer har utmerket seg som sentrale aktører innen ung norsk jazz, og begge har bakgrunn fra jazzutdanningene på NTNU og Norges musikkhøgskole.
Senggerinchin
Senggerinchin (eller Sengge Rinchen, Senggelinqin, kinesisk: 僧格林沁; tibetansk: སེང་གེ་རིན་ཆེན།; mongolsk: ᠰᠡᠩᠭᠡ ᠷᠢᠨᠼᠡᠨ; født 1811 i Kina, død 19. mai 1865 nær Heze) var en mongolsk prins og militær leder under Qing-dynastiets Kina.
Bakgrunn
Senggerinchin var en 26.s generasjons etterkommer av Qasar, en av Djenghis Khans brødre. Navnet kommer fra to tibetanske ord, «Sengge» (tibetansk: སེང་གེ་) og «Rinchen» (རིན་ཆེན་), som betyr «løve» henholdsvis «skatt».
Hærfører
Har var prins over Qorchin-mongolene i Indre Mongolia og tjenestegjorde som så mange andre mongolske fyrster som hærfører for Qing-hærene. Mellom 1853 og 1855 kjempet han mot Taipingopprørerne og stanset med sitt kavaleri opprørernes felttog mot Beijing (1853, keiser og hoff hadde allerede forlatt byen). Under Annen opiumskrig kjempet han uten hell mot briter og franskmenn (1858–1860, Taku-festningene og forsvaret av Beijing).
Etter 1860 kjempet han med fremgang mot forskjellige opprørsgrupper i provinsene Anhui, Shandong og Henan, især mot Nien-bandittene. I mai 1865 ble han drept av nienopprørerne ved Ts'ao-chou i Shandong.
Etter hans død kanoniserte hoffet Senggerinchin i takknemlighet for hans innsats som hærfører og gjorde hans rang som prins arvelig under tittelen «lojal prins» (忠親王). I 1889 forordnet enkekeiserinne Cixi at en helligdom skulle bygges til hans minne under navnet Xianzhongci (顯忠祠), – det finnes fortsatt i bydistriktet Dongcheng i Beijing.
I historieverker skrevet i Folkerepublikken beskrives Senggerinchin som en kinesisksinnet patriot. I 1995 åpnet lokalregjeringen i Tongliao et museum viet til ham.
Senggerinchins residens (Senggelinqin wangfu) i Bakre Horqin-banner av venstre fløy ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Fort Walton Beach (Florida)
Fort Walton Beach er en amerikansk by som ligger i i Florida.
Den har og dekker et areal på.
Mayobanex de Óleo
Mayobanex de Óleo (født 26. mai 1993) er en dominikansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte Den dominikanske republikk under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kun deltok i stafettene, uten å vinne medalje.
Lady Moscow
Lady Moscow er en sekstett som spiller en blanding av country, rock, balkan og jazz.
Det Oslo-baserte bandets instrumentsammensetning består i hovedsak av vokal, akustisk gitar, fiolin, trekkspill, klokkespill, kontrabass, banjo og trommer. Tekstene er på engelsk og omhandler blant annet depresjon, komplekse personligheter og situasjoner.
Biografi
Lady Moscow ble dannet i januar 2007, og bandets første konsert ble gjennomført i juni samme år. Siden har det spilt flere hundre konserter, deriblant på Radio Nova under STUDiO, Samfundet i Trondheim, Rockefeller og Parkteatret i Oslo. Bandet har også vært på flere turneer i Tyskland.
Guvernørvalget i California i 1851
Guvernørvalget i California i 1851 fant sted 3. september 1851. Under nominasjonsmøtet i 1851 nektet demokratene å renominere den sittende guvernøren John McDougall som partiets guvernørkandidat. I stedet ble lederen for forsamlingen, John Bigler nominert. Han vant valget etter å ha beseiret kandidaten Pierson B. Reading fra Whig Party og ble dermed ny guvernør.
Álvaro Obregón-demningen
Álvaro Obregón-demningen er en demning i delstaten Guanajuato i Mexico som demmer opp den kunstige innsjøen Ouiachic, i nærheten av byen Dolores Hidalgo. Det er elven Río Yaqui som demmes opp av demningen, som har en høyde som er oppgitt til mellom 244 meter og 260 meter og lengde 80 meter. Demningen er således blant verdens 10–12 høyeste. Vannfallet finnes i elven Rio de Mextiquic i fjellkjeden vestlige Sierra Madre, som løper langs vestkysten av Mexico parallelt med Stillehavet.
Demningen sørger for flomvern og kraftproduksjon, og innsjøen har blitt en mye besøkt turistattraksjon for naturopplevelser og fiske.
Guvernørvalget i California i 1851
Demokratene vant over Whig Party og beholdt guvernørstillingen.
Peter Urban Gad
Peter Urban Brunn Gad (født 12. februar 1879 i Skælskør, død 26. desember 1947 i København) var en dansk filmregissør, manusforfatter og forfatter. Han betraktes som en av pionerene innenfor dansk film.
Bakgrunn
Peter var sønn av kontreadmiral Urban Gad og forfatteren Emma Gad. Peter var også Paul Gauguins nevø. Han ble utdannet maler i Paris.
Karrière
Men ved sin hjemkost vendte han seg mot skuespill; først kortvarig ved Dagmarteatret og deretter ved Det ny Teater. På Det ny Teater møtte han Asta Nielsen som ikke riktig kunne finne innpass på scenen, men Urban Gad kunne i henne allikevel se et uforløst potensial, og skrev filmmanuskriptet til filmen Afgrunden spesielt til henne. Filmen ble tatt opp i 1910 med Urban Gad som regissør og Asta i hovedrollen. Filmen ble både Urban Gads og Asta Nielsens europeiske gjennombrudd, en milepel i dansk stumfilmhistorie og en stor publikumssuksess. Filmen var et erotisk kjærlighetsdrama om spillelærerinnen Magda Vang (Asta Nielsen) som er forlovet med prestesønnen Knud Svane (Robert Dinesen), men blir betatt av sirkusartisten Rudolph Stern (Poul Reumert) som hun løper vekk med. Men han utnytter henne og har andre kvinner også, og da han prøver å selge henne tilbake til Knud, dreper hun ham på tross av at hun elsker ham. I siste scene blir hun ført vekk av politiet.
Etter Afgrunden flyttet Urban Gad til Tyskland sammen med Asta Nielsen, de to ble gift i 1912. Sammen laget de 33 filmer i Berlin, med ham som manuskriptforfatter og regissør og henne som hovedperson, mange av dem publikumssuksesser og finansielt profitable. Den kanskje best kjente av hans filmer, komedien Engelein (1914), stammer fra denne perioden. I den spiller en nå 32-årig Asta en 17-årig pike som i filmen skal utgi seg for å være en 12-årig pike, for å arve fra sin rike onkel fra USA som kommer på besøk. I 1915 var deres profesjonelle samarbeide opphørt og de ble skilt i 1918. Etter Asta fortsatte Urban Gad med å lage filmer for flere andre av tidens store stumfilmsstjerner. Fra 1916 til 1921 laget han ca. 22 filmer.
Da vendte han tilbake til Danmark, og sluttet sin filmkarriere med en Fy og bi-film (Telegrafstolpen og Tilhengeren); Lykkehjulet som hadde premiere 26. desember 1926. Men selv om han var sluttet med å produserer film, sluttet han allikevel ikke helt med filmen. Han fikk kinobevilling, og ble kinodirektør for Grand Teatret de neste 25 årene. Etter hans død overtok hans andre kone ledelsen. Han forfattet dessuten også to bøker om film;  Filmen: Dens Midler og Maal (1919) og Klunketiden paa en anden Maade (1949, posthumt).
Urban Gad var gift med den danske stumfilmsstjernen Asta Nielsen (1912–1918; ekteskap oppløst), og senere med den tyske skuespilleren Esther Burgert Westenhagen (Esther Gad) (1922–1947). Urban Gad døde den 26. desember 1947, og ligger begravd på Humlebæk Kirkegård.
Referanser
<References/>
Klaksvíkar kommuna
Klaksvíkar kommuna er en kommune på Færøyene. Kommunen omfatter mesteparten av øya Borðoy, hele Svínoy og Kalsoy, til sammen 116,4 km². Administrasjonssentrum er Klaksvík by. Andre bygder i kommunen er Árnafjørður, Norðoyri, Ánir, Strond, Svínoy, Trøllanes, Mikladalur, Húsar og Syðradalur. Kommunen hadde 5 051 innbyggere den 1. januar 2017.
Estinnes
Estinnes er en kommune i provinsen Hainaut i Belgia. Kommunen består av ni delkommuner: Croix-lez-Rouveroy, Estinnes-au-Mont, Estinnes-au-Val, Fauroeulx, Haulchin, Peissant, Rouveroy, Vellereille-les-Brayeux og Vellereille-le-Sec.
Hesjbon
Bibelske omtaler
Oldtidens Hesjbon nevnes 37 ganger i Bibelen. Byen og festningen ble overtatt av israelittene da de gikk inn i Kanaan og det lovede land, og stedet ble gitt til Reubens stamme. Senere ble det gitt til Gads stamme.
Klaksvíkar kommuna
Ved innføringen av det kommunale selvstyret i 1872 var hele området en del av Norðoya prestagjalds kommuna, som ble delt i 1908. Klaksvík ble utskilt som egen kommune dette året. Etter grenseendringer i de øvrige kommunene ble Mikladals kommuna, Svínoyar kommuna og Húsa kommuna innlemmet i Klaksvík i henholdsvis 2005, 2009 og 2017.
Hesjbon
Bibelske omtaler
Femte Mosebok i den hebraiske Bibelen er stedet nevnt som hovedstaden til den amorittiske kongen Sihon. I Fjerde Mosebok fortelles om den israelittiske seieren over Sihon i tiden under Moses. I dette avsnittet er Hesjbon framhevet grunnet sin betydning som hovedstaden til amorittene:
Klaksvíkar kommuna
Politikk
Seneste kommunestyrevalg ble avviklet den 10. november 2020, og valgte kommunestyre for perioden fra 1. januar 2021 til 31. desember 2024. Fólkaflokkurin, Tjóðveldi og Sambandsflokkurin hadde et valgteknisk samarbeid ved konstitueringen. Valgresultat for kommunen i sin helhet:
Hesjbon
Bibelske omtaler
Tilsvarende avsnitt opptrer i Femte Mosebok og Josvas bok hvor betydningen legges på israelittenes seier over Sihon ved Hesjbon som hans hovedstad. Disse hendelsene skjedde under Moses som døde kort tid senere etter å ha skuet utover det lovede land fra toppen av fjellet Nebo. Etter Moses' død ble Hesjbon en by ved grensen av Reubens stamme og Gads stamme. Ytterligere bibelske omtaler antyder at byen senere kom inn under moabittisk kontroll, som nevnt i Jesajas bok og Jeremias bok.
Klaksvíkar kommuna
Politikk
Valgresultat den 13. november 2012.
Hesjbon
Bibelske omtaler
Hesjbon er også nevnt i Høysangen i det bibelske kjærlighetsdiktet til Salomo hvor dikteren sammenligner øynene til sin kjærlighet med «dammene i Hesjbon ved Bat-Rabbim-porten», hvilket viser til de praktfulle fiskedammene i Hesjbon. Profeten nevner det i deres fordømmelser av Moab.
Klaksvíkar kommuna
Politikk
Kommunestyrevalget den 11. november 2008 valgte et kommunestyre for perioden fra 1. januar 2009 til 31. desember 2012:
Hesjbon
Historiske omtaler
Navnet opptrer ofte hos den jødisk-romerske historikeren Josefus som Esbonitis eller Sebonitis. I henhold til Josefus var Hesjbon underlagt Judea siden makkabeeren Alexander Jannaios (106-79 f.Kr.) erobret byen. Herodes den store skal også ha hatt overherredømme av byen og etablerte en borg her.
Under bysantinsk herredømme, som kjent fra kirkehistorikeren Eusebius' Onomasticon, vokste den til en by av betydning i provinsen Arabia. Georgius Cyprius viser til den i Descriptio orbis Romani på 600-tallet og det var Hesjbon som milepælene langs den romerske vegen til Jeriko ble nummerert.
Ved begynnelsen av den arabiske dominansen var Hesjbon fortsatt den fremste byen i Belka, et område som tilsvarer det gamle kongedømmet til Sehon. Det synes ikke som om den noen gang ble tatt av korsfarerne.
Det er antatt at byen var lokalisert ved ruinen som kalles Hisban eller Hesbân, rundt 20 km sørvest for Amman, i nord mot Mâdaba, på en av de høyeste toppene av fjellene i Moab. Levninger av et stort reservoar er lokalisert øst for stedet og nedenfor byen er det en vannkilde.
Arkeologiske utgravninger
I 1968 ble det gjort arkeologiske utgravninger ved stedet Tell Hesban, finansiert av Andrews University og ledet av en amerikansk institutsjon for orientalsk forskning (ASOR). Hesjbon-ekspedisjonen fortsatte med utgravninger ut 1976. Mangelen på bevis for at stedet hadde vært bosatt i bronsealderen førte til konklusjonen at dette ikke var Sihons Hesjbon, men levninger fra antikken bekreftet at det var byen Esbus fra romersk tid. Arkeologiske undersøkelser tatt opp igjen i 1996 under ny prosjektledelse og varte fram til sommeren 2010.
Det latviske alfabetet
Det latviske alfabetet er en variant av det latinske alfabetet som benyttes for å skrive latvisk. Det består av 33 bokstaver:
a, ā, b, c, č, d, e, ē, f, g, ģ, h, i, ī, j, k, ķ, l, ļ, m, n, ņ, o, p, r, s, š, t, u, ū, v, z, ž
A, Ā, B, C, Č, D, E, Ē, F, G, Ģ, H, I, Ī, J, K, Ķ, L, Ļ, M, N, Ņ, O, P, R, S, Š, T, U, Ū, V, Z, Ž
Historie
Den første trykte teksten på latvisk er en katekisme fra 1585. Den første latviske ordboka ble kompilert av Georg Macelius i 1638, og benytta et alfabet utvikla av tyske munker som var basert på det tyske frakturalfabetet. Dette ble brukt fram til midten av 1930-åra, da det ble bytta ut med dagens alfabetet, som bygger på det latinske.
Hesjbon
Arkeologiske utgravninger
To kirker fra bysantinsk tid har blitt avdekket og begge kirkene har imponerende levninger av mosaikkgulv. Av særlig interesse er nilotiske mosaikk fra presbyteriet i nordkirken hvor det skapt et motiv av en turteldue sittende på et rede av en innbilt blomst.
Boksing under Sommer-OL 2016
Boksing under Sommer-OL 2016 fant sted mellom 6. august og 21. august 2016 på Riocentro i Rio de Janeiro. Det ble konkurrert i 13 øvelser, ti vektklasser for menn og tre vektklasser for kvinner. Dette var det første OL der profesjonelle boksere får delta i OL, men det ble fortsatt konkurrert i amatørboksing. .
Sweetwater (Florida)
Sweetwater er en amerikansk by som ligger i i Florida.
Den har og dekker et areal på.
Froidchapelle
Froidchapelle eller Froid-Chapelle er en kommune i provinsen Hainaut i Belgia. Kommunen består av fem delkommuner: Froidchapelle, Boussu-lez-Walcourt, Fourbechies, Vergnies og Erpion. Belgias største innsjø Lacs de l'Eau d'Heure, på 617 ha, ligger på grensa mellom Froidchapelle og Cerfontaine.
Joel Halldorf
Joel Samuel Halldorf (født 23. mai 1980 i Linköping er en svensk teolog og forfatter. I 2012 disputerte han på en avhandling om Emil Gustafson ved Uppsala universitet, og er idag dosent i kirkehistorie ved samme universitet, og ble i 2021 professor i kirkehistorie ved Enskilda Högskolan Stockholm. Halldorf arbeider som lektor på Teologiska högskolan Stockholm, er tilknyttet den norske tankesmien Skaperkraf t og medarbeider på Expressen Kultur. Han er sønn til forfatterne Peter Halldorf og Christina Halldorf og sønnesønn til pastor Samuel Halldorf.
Debattant
Som debattant skriver han om spørsmål om religion og politikk, religionsfrihetens grenser og religionen i det offentlige rom. Han har også skrevet om religion og vold i boken Ickevåldets vägar samt i Expressen og Dagens Nyheter. Halldorf skriver også fast for Axess Magasin. Han har medvirket som sakkyndig i aviser, tv- og radioprogram, samt bøker. Han er med og driver bloggen Läsarna og sammen med teologen Patrik Hagman, podden Läsarpodden. De to har også skrevet boken Inte allena om Martin Luther og reformasjonen.
Opinionsdanning
Halldorf har diskutert det han kaller "liberalismens tomhet" og tilkortkommenhet i Expressen, samt i boken Gud: Återkomsten. Det har ledet til samtaler på en rekke kultur- og ledersider, med inlegg fra bland andre Johan Norberg, Ida Ölmedal, Malte Persson, Per Svensson, Lisa Magnusson, og Per Wirtén Halldorf mener at en liberal politikk bare er mulig der det finnes et vitalt sivilsamfunn og sterke etiske tradisjoner. Derfor bør politikken like små fellesskap og være velvillig innstilt til religiøse samfunn. Halldorf kaller dette for "relationell liberalism", og beskriver det som et alternativ til såvel individualistisk liberalisme som nasjonalisme. Hans perspektiv er kommunitaristiskt og har likheter med den kristendemokratiske personalismen, men henter også mye inspirasjon fra katolsk sosiallære.
I Expressen har Halldorf også argumentert for at sekularisme kan styrke religiøs ekstremisme. I stedet foreslår Halldorf tradisjonell islam som et av flere mulige motmidddel mot jihadisme og den wahabittiske salafisme som motiverer den.
Berit Rokne
Berit Rokne (født 22. oktober 1954 i Bergen) er en norsk forsker og var i åremålsperioden 2017–2020 den første rektoren ved den fusjonerte Høgskulen på Vestlandet (HVL). Fra og med januar 2021 er hun seniorrådgiver i rektors stab ved Høgskulen på Vestlandet.
Akademisk karriere
Rokne kom til Høgskolen på Vestlandet (HVL) fra stillingen som professor ved Institutt for global helse og samfunnsmedisin ved Universitetet i Bergen. Hun ble ansatt som rektor ved HVL i slutten av 2016, før den nye høgskolen ble ferdig fusjonert 1. januar 2017. Rokne har vært ansatt ved Universitetet i Bergen siden 1987 og som professor fra 2003. Ved samme institusjon ble Rokne ansatt som viserektor for utdanning fra 2005 til 2009 og som prorektor fra 2009 til 2013. Hun var i perioden 1996–1999 studiesjef ved Høgskolen i Bergen.
Hun har en doktorgrad i sykepleie ved Universitetet i Bergen fra 1992, og var da den første i Norge som tok doktorgrad i sykepleie.
Som forsker har Rokne spesialisert seg på livskvaliteten til kronisk syke pasienter. Totalt har Berit Rokne gitt ut 97 fagfellevurderte publikasjoner under navnet Rokne Hanestad og 32 under navnet Rokne.
Ricardo de Souza
Han representerte Brasil under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kun deltok i stafettene, uten å vinne medalje.
Jeon Ki-young
Jeon Ki-young (født 11. juli 1973) er en sørkoreansk judoka.
Lynn Haven (Florida)
Lynn Haven er en amerikansk by som ligger i i Florida.
Den har og dekker et areal på.
Eva Seim
Eva Seim (født 18. mai 1953) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte TIF Viking og Fana IL.
Hun vant seks NM-gull på 100 meter og 200 meter i perioden 1971 til 1975.
Farokonvensjonen
Farokonvensjonen er Europarådets rammekonvensjon om kulturarvens verdi for samfunnet. Konvensjonens offisielle engelske navn er «Council of Europe Framework Convention on the Value of Cultural Heritage for Society». Den ble åpnet for signatur i Faro i Portugal 27. oktober 2005, og er i dag ratifisert av 16 land. Norge ratifiserte konvensjonen i 2008. Det nyskapende ved denne konvensjonen er at den flytter perspektivet fra objekter til mennesker og samfunn. Konvensjonen om kulturminnenes rolle i samfunnet tar utgangspunkt i menneskenes rett til kulturarv, rett til å tolke sin egen historie og sine egne kulturminner. Konvensjonen vektlegger at enhver har ansvar for å respektere andres kulturarv i samme grad som sin egen, og som følge av dette respektere hele Europas kulturarv.
Et viktig element er at den innfører begrepet «kulturarvfellesskap» («heritage communities») og understreker disses rett til å få sine kulturminner beskyttet. Slike «kulturarvfellesskap» kan være etniske eller religiøse grupper, men også andre typer fellesskap som har en felles kulturminnebestand. Konvensjonen erkjenner at kulturarv er en iboende del av retten til å delta i samfunnets kulturelle liv, slik det også er fastslått i menneskerettighetserklæringen, artikkel 27. Farokonvensjonen blir regnet som et viktig steg på veien til en ny, fredsskapende og konfliktforebyggende måte å håndtere kulturminner på.
Ham-sur-Heure-Nalinnes
Ham-sur-Heure-Nalinnes er en kommune i provinsen Hainaut i Belgia. Kommunen består av fem delkommuner: Cour-sur-Heure, Ham-sur-Heure, Jamioulx, Marbaix-la-Tour og Nalinnes. Kommunen ligger ved den lille elva Eau d’Heure og har fått navnet sitt etter denne.
Elaphinis
Elaphinis er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Beskrivelse
Nokså små, mer eller mindre brunspraglete gullbasser. Disse artene kan være svært variable i fargen, noen eksemplarer er mønstret i svart, hvitt, gult, rødlig og grønnlig i tillegg til brune toner.
Utbredelse
Slekten lever i det sørlige Afrika.
Yohandris Andújar
Yohandris Andújar (født 5. juli 1990) er en dominikansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte Den dominikanske republikk under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kun deltok i stafettene, uten å vinne medalje.
Dag
En dag er en av flere ulike enheter for å måle tid. Ordet refererer enten til perioden med lys, der solen er over den lokale horisonten eller til en hel dag som dekker både den mørke og lyse perioden (ett døgn = 24 timer).
Beorhthelm
Beorhthelm er et gammelengelsk mannsnavn.
Etymologi
Navneleddet beorht har opprinnelse i urgermanske *berhtaz, «lys». Leddet finnes igjen i moderne engelsk i ordet bright. Den norrøne formen av navneleddet er bjartr. Navneleddet helm har germansk opprinnelse og betyr, «hjelm, beskyttelse». Den norrøne formen av leddet er hjalmr.
Utbredelse
Beorhthelm er kjent brukt i England fra 700-tallet. Beorhthelm var et populært mannsnavn i England fra 800-tallet til 900-tallet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Some Kind of Monster (sang)
Some Kind of Monster er den fjerde og siste singelen fra Metallicas åttende studioalbum St. Anger. Sangen er også en av de første som ble laget for albumet.
Navnet «Some Kind of Monster» kommer fra frontman James Hetfield beskrivelse av teksten i sangen til produsent Bob Rock som en Frankenstein-skapning eller en form for monster. Senere ble «Some Kind of Monster» også tittelen på deres dokumentar fra 2004 om hvordan albumet St. Anger ble laget. Bandet følte det var en passende tittel siden bandet hadde hatt mange problemer på den tiden. Hetfield har også senere beskrevet det å være med i Metallica som en «monstreøs tilværelse».
Musikkvideo
Videoen til Some Kind of Monster består hovedsakelig av klipp fra dokumentaren deres fra 2004 med samme navn, og klipp fra forskjellige konserter. Snuttene fra dokumentaren er for det meste av at bandet spiller og øver på sangen. Man kan også se klipp fra begynnelsen av bandets karriere da Dave Mustaine og avdøde Cliff Burton fortsatt var medlemmer av bandet.
Utgivelser
Bortsett fra å være en CD-single ble «Some kind of Monster» også utgitt som en EP hvor seks live-fremførelser av blant annet sangene «Hit The Lights», «Damage Inc.» og «The Four Horsemen» var inkludert. Den inkluderte også en redigert versjon av «Some Kind of Monster», da uten blant annet skarptrommelyden som albumet har blitt kritisert for å ha for mye av. I enkelte land inneholdt også EP-en en T-skjorte med coveret av singelen på fremsiden.
Listeplasseringer
«Some Kind of Monster» var singelen som gjorde det svakest fra St. Anger og den kom ikke inn på hitlister i Europa andre steder enn i Finland. Der ble singelen liggende i tre uker, hvor topposisjonen var femteplass der den lå i uke 38 i 2004.
Singelen gjorde det også svakest i USA hvor den bare klarte en 19.-plass på Billboard Hot Mainstream Rock Charts.
Fort St. Angelo
Fort St. Angelo er en stor festning i Birgu på Malta.
De eldste restene kan være fra de tidligste romerske tider. Men fra tidlig i middelalderen var det en befestning her, da restene av et tårn kan dateres tilbake til 1000-tallet da Malta var under arabisk kontroll.
Fra 1300-tallet var Malta under aragonsk styre og festningen ble kalt Castello a Mare («Slottet ved havet») og huset den mektige Nava-familien som var øyas føydalherrer.
Da Malteserordenen kom til øya i 1530, valgte de å slå seg ned i Birgu og festningen ble sete til ordenens stormester. Ridderne gjorde festningen til deres viktigste fortifikasjon på øya og forsterket og bygget den om.
Udo Quellmalz
Udo Quellmalz (født 8. mars 1967) er en tysk judoka.
Fort St. Angelo
Festningen sto imot den osmanske beleringen under Den store beleiringen av Malta i 1565, men i kjølvannet av denne bygde Malteserordenen den nye hovedstaden Valletta på Mount Sciberras på den andre siden av bukta og ordenens administrative senter ble flyttet dit.
Udo Quellmalz
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han tok gull. Han tok også bronse under Sommer-OL 1992.
Fort St. Angelo
I dag benyttes festningen dels av Malteserordenen og dels som museum. Størstedelen av festningen er åpent for publikum, bare deler av de øverste delene er stengt for offentligheten.
Vi som går köksvägen
Innspillingen av filmen ble gjort samtidig i en norsk og en svensk versjon. Den norske versjonen hadde tittelen Vi som går kjøkkenveien.
Innspillingsfakta
Filmen ble spilt inn 4. august – 9. desember 1932 i Filmstaden i Råsunda (studioscener) samt i Tollare og Saxtorp sydøst for Landskrona (eksteriørscener).
Handling
Helga er en kjed, sjalu og skikkelig bortskjemt rikmannsdatter, som - etter en diskusjon om hennes inkompetanse i kjøkkenet - trassig inngår et veddemål med sin kavalér. Veddemålet går ut på at Helga skal klare å arbeide som kjøkkenpike hos en fremmed familie i ett år. Den unge, vakre og motebevisste jenta, som verken kan koke kaffe eller lage kalvefrikassé, blir først ansatt hos en mann og en kvinne som driver henne til vanvidd, og hun får ganske fort sparken.
Helga gir ikke opp, tross motgangen, og blir ansatt i kjøkkenet på det store bruket Vinger. Hun avslører ikke sitt virkelige navn, ettersom hennes far er en kjent foretakseier. Helga anstrenger seg hardt for å klare sine kjøkkenoppgaver og etter et par riktige tabber så lærer hun seg å håndtere kjøkkenoppgavene. Helga får hjelp av den korpulente og varmhjertede kokka, som har arbeidet i huset en lengre tid. Tross de begge kvinnenes ulikheter blir de gode venner.
Helga møter også en ung mann, en motorsyklist som arbeider som sjåfør på bruket. Søt romantikk oppstår. Helgas far og den unge mannen kjenner hverandre, ettersom faren finansierer motorsykkelen som han har bygd og konkurrerer med. Dette innebærer komplikasjoner, ettersom hun arbeider der under falsk identitet og ikke vil tape veddemålet. Til slutt blir likevel sannheten oppdaget.
Robert Hering
Robert Hering (født 14. juni 1990) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kun deltok i stafettene, uten å vinne medalje.
Skute kirke
Skute kirke er kirken i Skute sogn i Søndre Land prestegjeld. Den står ved Ringelia på vestsiden av Randsfjorden. Kirken er en langkirke av tre bygget som en moderne stavkirke med plass til 380. Den er tegnet av arkitekt Ole Stein, og innviet av biskop Christen Brun 16. juni 1915.
Det ble i 1912 vedtatt at folk i den sørvestre delen av Søndre Land skulle få egen kirke. Peder Skute som eide grunn der kirken skulle bygges var villig til å avstå grunn om to forhold ble oppfylt; folk i lokalsamfunnet skulle bli begravet gratis og gravene skulle bestå for alltid. Disse vilkår har blitt respektert siden.
Kirken fikk elektrisk belysning i 1923 og elektrisk oppvarming i 1955. Kirkegården fikk vanntilførsel i 1956. Et nytt orgel ble installert i 1985.
Kirkegården ble tatt ibruk i 1904. På dette tidspunktet var det ennå ikke reist noen kirke på stedet, men det stod et klokketårn på kirkegården. Olsen Smedhaugen fra Ringelia var den første som ble gravlagt etter at han ble truffet av lynet 22. juli 1904.
Barnes Wallis
Barnes Wallis (Sir Barnes Neville Wallis) (født 26. september 1887, død 30. oktober 1979), var en engelsk vitenskapmann, ingeniør og oppfinner. Han er best kjent for sin oppfinnelse av hoppbomben som ble brukt av Royal Air Force i Operation Chastise (the Dambusters raid) for å angripe damanegg i Ruhrdalen under andre verdenskrig. Angrepet var emnet for filmen fra 1955; Dambusters hvor Wallis ble spilt av Michael Redgrave. Blant hans andre oppfinnelser er geodetisk flyskrog og earthquake bomb.
Karrière
Barnes Wallis ble født i Ripley, Derbyshire og utdannet ved Christ's Hospital i Horsham. Han forlot skolen 17 år gammel i 1905 for å arbeide ved Thames Engineering Works i Blackheath, London. Han byttet etterhvert læretiden sin til et skipsverft på Isle of Wight. Han var opprinnelig utdannet som skipsingeniør og tok en PhD i ingeniørfag i 1922 ved University of London.
Han forlot skipsverftet i 1913 da det meldre seg en anledning til å arbeide med konstruksjon av luftskip og senere flykonstruksjoner. Han arbeidet for Vickers senere del av Vickers-Armstrong og etter det, del av British Aircraft Corporation frem til sin pensjonering i 1971.
Flykonstruksjoner
Hans mange arbeider omfatter første gangs bruk av geodetisk konstruksjon i bygging av fly, videre arbeidet han med gassbeholdere i Vickers' luftskip R100 i 1930, som på den tiden var det største som noensinne var konstruert. Han var også en pionér, sammen med John Edwin Temple, i å bruke lettvektslegeringer i R100. Han samarbeidet med den senere kjente forfatter Nevil Shute Norway på luftskip-prosjektet. Nevil Shute som hadde ansvaret for å kalkulere stressbelastninger har senere i selvbiografien  Slide Rule, an Autobiografi of an Engineer beskrevet dette. (Slide Rule er ikke oversatt til norsk.)
Tiltross for at luftskipet hadde bedre ytelser enn forventet og hadde gjennomført en vellykket tur frem og tilbake til Canada i 1930, ble hun hugget opp som følge av at søsterskipet, R 101 havarerte i det nordlige Frankrike på sin jomfrutur til India. (R101 ble konstruert og bygget av et konkurrerende team fra regjeringens luftfartsministerium.) Det senere havariet med luftskipet «Hindenburg» satte en effektiv stopper for videre arbeid med luftskip som et massetransportmiddel.
Flytting til Brooklands
Da R101 havarerte, hadde Wallis flyttet til Vickers flyfabrikk ved Brooklandsbanen og flyplassen mellom Byfleet og Weybridge i Surrey. Etterkrigstidens førkrigs flykonstruksjoner, Rex Pierson, Vickers Wellesley (bare bygget i tre prototyper), Vickers Wellington og de senere Vickers Warwick og Vickers Windsor har alle Wallis' geodetiske konstuksjon i skrog og vinger.
Ringen kino
Ringen kino er en kino i Ringnes Park på Grünerløkka i Oslo. Den åpnet 21. november 2008 og driftes av Nordisk Film Kino.
Barnes Wallis
Bombekonstruksjon
Etter utbruddet av andre verdenskrig i Europa, 1939, så Wallis behovet for strategisk bombing for å ødelegge fiendens infrastruktur og hans evne til krigføring. Han skrev en mindre avhandling "A Note on a Method of Attacking the Axis Powers" hvor han refererte til fiendens våpenarsenal, han skrev (som Axiom 3): "If their destruction or paralysis can be accomplished they offer a means of rendering the enemy utterly incapable of continuing to prosecute the war". Som et middel til å oppnå dette foreslo han store bomber som var istand til å ødelegge mål som ellers vanskelig kunne bli nådd. Wallis' første super-store bombe-design var på ti tonn, langt mer enn noen av den tids bombefly kunne frakte. Heller enn å droppe prosjektet, gikk han igang med å konstruere fly som kunne frakte bomben, "Victory Bomber".
Ringen kino
I kinoanlegget er det også en kafé som serverer alkoholholdige drikker, mineralvann og varme drikker, samt enkle matretter.
Barnes Wallis
Bombekonstruksjon
Etter suksessen med hoppbomben var Wallis istand til å gå tilbake til sitt store prosjekt, byggingen av Tallboy (6 tonn) og så Grand Slam (10 tonn) dypt-trengende jordskjelv-bomber. Disse var ikke de samme som 5-tonns "blockbuster"-bomber, som var konvensjonelle spreng-bomber. Selv om det ikke var noe fly kapabelt til å frakte disse til optimal høyde for utslipp, kunne de droppes fra mindre høyde, falle mot bakken med supersonisk hastighet og trenge ned i bakken til en dybde på 20 meter før de eksploderte. De ble brukt mot strategiske tyske mål, som utskytningsbasen for V-2, ubåthaller og andre forsterkede byggverk, store sivile byggverk, som viadukter og broer, så vel som det tyske krigsskipet Tirpitz. De var forløperen til moderne bunker-busting bomber.
Ringen kino
Navnet er et resultat av en navnekonkurranse arrangert i forkant av åpningen til kinoen, og kommer fra Ringen kino på Carl Berners plass som ble lagt ned i 1988.
Barnes Wallis
Bombekonstruksjon
Gjennom 1960-tallet og til sin pensjonering arbeidet han med en idé om et "all-speed" fly, kapabel til effektiv flyvning i alle hastigheter fra sub-sonisk til hyper-sonisk.
Ringen kino
Saler
Kinoen har seks saler med til sammen 641 sitteplasser. Etter modell fra København har kinoen, som eneste kino i Oslo, mulighet for å sitte i toseters sofaer på bakerste rad i alle salene, med et par andre rader i noen av salene.
Setekapasiteten ved kinoen fordeler seg slik (per 2023):
Sal 1 (Supreme)
Sal 1 er kinoens største sal. Den hadde 409 seter frem til den ble pusset opp i 2017. Etter oppussingen har salen 223 seter. SUPREME er det nye varemerket for Nordisk Film Kino innen Premium Large Format-sjangeren. Konseptet går ut på et større lerret, nye stoltyper og Dolby Atmos-lydanlegg.
Sal 2 (4DX)
I 2017 ble Sal 2 Norges første 4DX-sal. Opprinnelig var dette en av kinoens største saler, med hele 242 seter, men under oppussingen til 4DX i 2017 ble antallet seter redusert til 140. Oppussingsarbeidet startet den 23. januar 2017, og planen var at salen skulle være ferdig til norgespremieren på filmen Kong: Skull Island i mars 2017.
Nordisk Film tilbyr (per 2023) også 4DX hos Kilden Kino og Lagunen kino i Bergen.
Teknologi
Ringen kino var den første nybygde kinoen med digitale framvisere i alle saler i Norge og Norden. Digitale framvisere gjør det billigere å distribuere filmer til kinosalene; filmene distribueres til de seks projektorene i kinoen via en sentral tjener. Projektorene er av typen Sony 4K.
Alle salene er designet i tråd med THX-spesifikasjonene. Fire av salene har mulighet for visning av 3D-film ved bruk av RealD.
VR-rom
I en begrenset periode tilbød kinoen Virtual Reality-anlegg, der kinogjengerne kunne oppleve kortfilmer eller spill.
Montenegrinsk 1. divisjon 2018–2019
'''Montenegrinsk 1. divisjon 2018–2019''', var den 13 sesongen av den montenegrinske topp divisjonen, siden etableringen i 2006. Sesongen begynte 3. august 2018 og ble avsluttet 25. mai 2019. Regjerende mestere Sutjeska Nikšić forsvarte tittelen, og vant sitt 4 seriemesterskap.
Resultattabell
De 10 klubbene spiller mot hverandre fire ganger og totalt 36 kamper.
Kvalifisering
Lagene som kommer på 8 og 9 plass i 1. divisjon, møter lagene som kommer på 2 og 3 plass i Druga Crnogorska Liga 2018/19. Der 8 plassen møter 3 plassen og 9 plassen møter 2 plass. Kampene går over 2 kamper (Hjemme og borte), der vinnerne av begge kampene spiller i Montenegrinsk 1. divisjon 2019–2020.
Finale
Rudar vant 4–1 sammenlagt og beholdt plassen i 1. Divisjon 2019/20; Bokelj ble værende i Druga Crnogorska Liga 2019/20
Kom vant 2–0 sammenlagt og rykket opp til 1. Divisjon 2019/20; Lovćen rykket ned til Druga Crnogorska Liga 2019/20
Calliopioidea
Calliopioidea er en overfamilie innenfor infraordenen Hadziida, en Senticaudata-gruppe av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever i betydelig grad i ferskvann, men vi finner også arter i havet.
Gruppens taksonomi
Gruppen ble opprettet i 2013. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
DeBary (Florida)
DeBary er en amerikansk by som ligger i i Florida.
Den har og dekker et areal på.
Piemonte
Piemonte (italiensk for «ved foten av berget») er en region i Italia.
Den omfatter et areal på 25,399 km², og har ca. 4,4 millioner innbyggere (2010). Aostadalen i nordvest av regionen tilhører historisk og naturgeografisk Piemonte, men utgjør en autonom region. I nord grenser Piemonte til Sveits, i vest til Frankrike, i syd til Liguria, i sydøst til Emilia-Romagna og i øst til Lombardia.
Geografi
Piemonte er Italias nest største region av utstrekning, etter Sicilia.
Elver
Elven Po renner gjennom regionen. Andre viktige elver, som alle er sideelver til Po, er:
Tre naturgeografiske soner
Regionen Piemonte har tre natursoner:
Provinser og byer
Regionen Piemonte er inndelt i syv provinser og et storbyområde:
Hovedstad og viktigste by er Torino. Andre viktigere byer er Novara, Alessandria, Asti og Cuneo.
Naturvernsområder
Av Piemontes samlede areal er 1,930 km² (7,6 %) vernede områder: Det har 56 parker eller naturvernsområder, to nasjonale naturparker Gran Paradiso og Val Grande, den regionale naturparken Laghi di Avigliana og den provinsielle parken Lago di Candia.
Språk
Det dominerende språk er italiensk. Men mange innbyggere benytter piemontesisk, som innbyggerne selv mener er et eget språk, og i noen avsidesliggende oksitanske alpedaler pleier man fremdeles det gamle oksitanske språk.
I den tilgrensende autonome region Val d'Aosta benyttes også fransk av så mange at det også er i bruk i offentlig forvaltning. Omtrent 15 % av befolkningen her taler frankoprovençalsk.
Religion
Piemonte er, likesom det øvrige Italia, gjennomgående katolsk. Kirken er organisert i to metropolitanprovinser. Erkebispedømmet Torino forestås som regel av en erkebiskop som kreeres til kardinal, og det har suffraganbispedømmer med bispeseter i Acqui, Alba, Aosta, Asti, Cuneo, Fossano, Ivrea, Mondovì, Pinerolo, Saluzzo og Susa. Det andre erkebispedømmet er Vercelli, og har suffraganene Alessandria, Biella, Casale Monferrato og Novara.
Piemonte er også tyngdepunkt for valdenserne, en protestantisk bevegelse som begynte sin eksistens som kirkekritisk utbrytergruppe i Lyon-området på 1200-tallet. Dalførene i Alpene vest for Torino kalles ofte uformelt for Waldensia eller Valdenserdalene, og der ligger Torre Pellice, som i flere hundre år har vært senter for den italienske valdenserkirkes viktigste institusjoner.
Historie
Området har vært bebodd siden utgangen av den yngre steinalder. Etter at isen trakk seg opp i Alpene tilkom det keltisk-liguriske grupper som taurinere og salassere. De ble etterhvert fortrengt av romerne som grunnla kolonier som Augusta Taurinorum (dagens Torino) og Eporedia (Ivrea). Piemontes selvstendige historie begynner med romernes tilbaketrekning da Romerriket falt fra hverandre. I folkevandringstiden reiste en rekke folkeslag gjennom området. Lenge var store deler av det et lite langobardisk fyrstedømme, et markgrevskap, sentert om Torino. I 1046 kunne huset Savoia innlemme markgrevskapet Piemonte til sine besittelser, som inntil da var avgrenset til Savoia, med hovedstaden i Chambéry (nå i Frankrike). Savoiaherskerne ble opphøyet til hertuger i 1416, og hertug Emanuele Filiberto flyttet sin residens til Torino i 1563. Piemonte ble flere ganger erobret av vekselvis Frankrike og Habsburg-herskerne. I 1718 klarte Savoia-herskerne å forene Piemonte og Sardinia og mottok kongeverdigheten to år senere som nådehandling av den tysk-romerske keiser i Wien. Napoleon Bonaparte erobret Piemonte i 1798, men fra 1814 kom området igjen under kontroll av Østerrike, som gjorde det til en østerriksk vasallstat. På Wienerkongressen i 1815 fikk Piemonte-Sardinia tillagt Republikken Genova for å styrke den som barrierestat mot Frankrike. Dette kongedømmet, med sin hovedstad i Torino, ble kalt kongedømmet Sardinia (se kart).
Kongedømmet Sardinia var springbrettet for Italias samling i 1859–1861, etter to mislykkede kriger mot Østerrike i 1820–1821 og 1848–1849.
I 1969 kom det i Torino til blodige arbeideroppstander, som førte til opprettelsen av terrororganisasjonen De røde brigader. Piemonte er siden opprettelsen i 1992 også høyborg for partiet Lega Nord som arbeider for norditaliensk uavhengighet.
Kunst og kultur
Piemonte er rikt på kunst og kulturskatter. Til de mest berømte hører de barokke praktbygningene i Torino (Palazzo Reale, Palazzo Madama, kirken San Lorenzo). I Stupinigi, en forstad til Torino, befinner lystslottet Palazzina di Caccia seg. I senrenessansen ble Sacro Monte bygget i Varallo. Fra middelalderen er abbediet Staffarda og borgen i Manta bevart. Fra romansk tid finnes klosteret San Giulio på øya San Giulio i Ortasjøen. Ved Maggioresjøen hører De borromeiske øyene til de største attraksjoner.
Næringsliv
Piemonte hører til blant de rikeste regionene i Italia. Arbeidsledigheten er med omkring 8 % tydelig lavere enn det italienske gjennomsnittet, som er 11 %. Noen av de viktigste italienske selskaper har sitt sete her, deriblant bilprodusentene Fiat og Lancia (begge i Torino), næringsmiddelfabrikanten Ferrero (i Alba) og elektronikkselskapet Olivetti (i Ivrea). Ved siden av moderne industri i og omkring Torino, ullbearbeidelse i Biella og serviceindustri, så har også landbruket stor betydning.
Gastronomi og vindyrking
Gastronomisk regnes Piemonte som et av Italias beste matdistrikter, ved siden av Toscana og Sicilia. I denne regionen legges det vekt på bordets henrykkelser. Råvarene er lokale: I Po-området dyrkes ris (en tredjedel av den europeiske ris-produksjonen stammer herfra), frukt og grønnsaker. Høydeområdene produserer vin og hasselnøtter, og i Aostadalen drives det dyrerøkt.
Piemontes tradisjonelle rett bollito (kokt) skildrer virkelig bordets gleder. Tilberedningsmetoden består av flere kjøttyper som kokes sammen – opp mot fire timer i gryten. Så jakten på lykken via matveien her blir å summere opp ingrediensene pluss tiden – men som sagt – i enkelte retter. Det gasronomiske året i Piemonte starter med bollito, trøfler, avoli (sopp) og andre typiske råvarer fra denne årstiden om høsten og avsluttes om våren med asparges i utallige variasjoner. Så i resten av sommerhalvåret låner innbyggerne retter fra andre distrikter, for så om høsten å starte igjen på det gastronomiske piemontesiske kretsløpet.
Piemontes kulinariske tradisjoner er kjent for å skape mesterverk i oppfinnelse og raffinementer ofte ved hjelp av helt alminnelige ingredienser (som gjelder mange andre steder i Italia for øvrig). Se også Bresaola.
Historien om Kylling Marengo
Dette kan illustreres med historien om kylling Marengo: Dagen før det blodige slaget ved den lille byen Marengo 14. juni 1800, stod Napoleon med sin hær klar til angrep, men det hersket kaos rundt matfatet og det var umulig å finne frem til kjøkkenvognene. Kokken måtte improvisere for generalene og førstekonsulen. Han måtte stjele noen høns og kalte retten for «Kylling Marengo». Etter det storslåtte måltidet kunne kokken nyte begunstigelse hos Napoleon. Så hva mer har dette med Piemonte å gjøre?
Trøfler
Piemonte er kjent som et av de beste områder for trøffelsanking. Trøffelen er «diamanten» i de mange rettene som lages fra oktober til desember, og i enkelte tilfeller kan sesongen vare til januar. Disse vidunderlige trøflene finnes i nærheten av eike- og kastenjetrær. Trøflene vokser dypt under overflaten. Spesielle hunder blir trent opp til å finne dem. Når trøflene nesten er gravd frem, må hunden trekkes hurtig til side slik at de skjøre delikatessene ikke skades, og menneskehender overtar arbeidet med å få opp trøflene på en nennsom måte.