cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Longyearbyen Bluesklubb
Longyearbyen Bluesklubb er verdens nordligste bluesklubb, med tilhold i Longyearbyen på Svalbard. Klubben er en frivillig forening med formål å fremme interessen for musikksjangeren blues, samle bluesinteresserte og være en stor bidragsyter til kulturlivet på Svalbard. Den ble vedtatt stiftet under Bjørn Berge-konserten på Huset 2. august 2000, og det ble holdt stiftelsesmøte 30. august samme år.
Første arrangementet i regi av bluesklubben ble avviklet i mai 2002 i Longyearbyen med en duo fra fastlandet. De fastboende ga mange positive tilbakemeldinger og ønsket flere arrangement.
A Village Scandal
Handling
Men i landsbyen blir han plutselig forelsket i en kvinne som allerede er kjæresten til Eddie.
Longyearbyen Bluesklubb
Våren 2002 var Norsk Bluesunion i Longyearbyen og holdt kurs i klubbdrift hvor 12 av medlemmene deltok. Dette bidro til å øke bevisstheten om nødvendigheten av en fungerende organisasjon som konsertarrangør. Med litt hjelp fra fastlandet kom det etterhvert i gang jamsessions, og det ble også arrangert flere mindre konserter.
I oktober 2003 ble det arrangert den første Dark Season Blues Spitsbergen. Festivalen ble en suksess, med dyktige musikere, mye publikum og høy stemning. Dette ga krefter og pågangsmot til å satse på et stort årlig arrangement, og etter dette har Dark Season Blues kommet for å bli. Longyearbyen Bluesklubb arrangerer festivalen Dark Season Blues hvert år helgen nærmest 26. oktober, som er den offisielle starten på mørketiden. Longyearbyen Bluesklubb er nå Svalbards største konsertarrangør.
I 2012 planlegges det arrangert ca. 40 konserter i Longyearbyen.
Longyearbyen Bluesklubb er medlem av Norsk Bluesunion og Norsk Rockforbund.
«Ragna» (1892)
«Ragna» var en norskbygd stålbark fra 1892 fra Fevig Jernskibsbyggeri ved Grimstad på Sørlandet. Den ble konstruert av skipsbyggeren Randulf Hansen, som hadde opparbeidet seg ekspertise på bygging av skip i jern og stål i utlandet.
«Ragna» var et elegant seilskip med tre master og reist poopdekk akterut. Hun fikk et rykte som et «velbyggede og velseilende fartøy». Randulf Hansen hadde også bygd noen av de vakreste seilskipene som er bygd i Norge, for eksempel «Skomvær», som ble en levende legende.
Chr. Møller i Oslo kontraherte «Ragna», som målte 1 072 tonn brutto i 1892. Den ble senere overtatt av P. Holter Sørensen, Oslo i 1907, og i 1908 av John P. Pedersen & Søn, Oslo. I 1922 ble stålbarken solgt til Paris, Frankrike.
Nigeria Football Federation
Nigeria Football Federation (NFF, tidligere kalt Nigeria Football Association) har som oppgave å arrangere nasjonale og internasjonale fotballkamper i Nigeria. Organisasjon ble formelt lansert i 1945 og de var med og dannet det første nigerianske landslaget i 1949.
Gruppen var med på FIFA og Confédération africaine de football i 1959. NFF sitt hovedkvarter ligger den nigerianske hovedstaden Abuja.
I 2008 hadde gruppen som hovedoppgave å organisere tre de ligaene: Den nigerianske Premier League, Amateur League og Women's League, i tillegg til fem andre fotball-konkurranser, blant annet Coca Cola FA Challenge Cup. I komiteen sitter:
Karmelklosteret Totus Tuus
Karmelklosteret Totus Tuus i Tromsø er et katolsk kvinnekloster tilhørende karmelittordenen. Klosteret ble grunnlagt fra et karmelkloster på Island, og de første søstrene ankom 8. september 1990. De kom uten materielle midler og penger og flyttet i første omgang inn i et bolighus biskopen hadde stilt til deres disposisjon.
I 1992 fikk de en tomt, og i 1994 begynte byggearbeidene. Den 5. august 1995 flyttet nonnene inn i et meget uferdig råbygg. Byggearbeidene fortsatte, og den 23. august 1998 ble klosteret og kirken endelig innviet selv om det ennå var detaljer som måtte ferdigstilles.
Broadway News (album)
Broadway News er et musikkalbum med Broadway News, utgitt i 1980. Dette er gruppas debutalbum.
Diāna Ņikitina
Diāna Ņikitina (født 9. desember 2000) er en latvisk kunstløper.
Hun representerte Latvia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 27 i singel.
Storvoll
Storvoll er en grend i Rana kommune. E6 passerer gjennom stedet. På gården Bjøllånes ble presten Ole Tobias Olsen, Nordlandsbanens far, født. Det står en minnestein langs veien. Storvoll er det siste området i Norge sør for Pasvik der gran vokser naturlig. Nord for Saltfjellet er gran plantet.
1200 mål av Norges nordligste naturskog av gran er fredet i Grannesets statsskog.
Qʻorianka Kilcher
I filmen The New World skulle det opprinnelig være flere kjærlighetsscener mellom Colin Farrell og den da 14 år gamle Kilcher. Men disse scenene forårsaket en del kontrovers, noe som resulterte i at filmstudioet valgte å slette flere av kjærlighets-scenene med Farrell for å unngå beskyldninger om at de hadde drevet med barnepornografi.
Kilcher har flere prosjekter planlagt, blant annet mye veldedighetsarbeid og planer om å utgi en CD med sanger som var inspirert av filmen The New World. Sommeren 2006 begynte Kilcher å filme den uavhengige filmen The Power of Few som ble produsert av hennes eget produksjonsselskap, Q-Entertainment.
Kilcher har ofte aksjonert på vegne av Amnesty International, spesielt for Konvensjonen om avskaffelse av alle former for diskriminering mot kvinner. Som tenåringskjendis var hun også offentlig talsperson for organisasjonen Thursday's Child, som er en veldedighetsorganisasjon for barn som sliter med for eksempel anoreksi, bulimi, selvmordstanker, er flyktninger, uønsket ungdomsgraviditet og barn som er blitt utsatt for vold i hjemmet og/eller blitt utsatt for seksuelle overgrep.
I tillegg til sin offentlige aktivisme er Kilcher en stille talsmann for farene ved global oppvarming og for å redde miljøet. Den 11. juni 2009 besøkte hun Lima i Peru for å vise sin støtte til urbefolkningenes rettigheter.
James McRae
James McRae (født 26. juni 1987) er en australsk roer som spesialiserer seg i firerbåt. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse i dobbeltfirer.
Albert Pintat i Santolària
Albert Pintat i Santolària (født 23. juni 1943 i Sant Julià de Lòria) er en andorransk økonom og politiker for Partit Liberal d'Andorra. Han var Andorras statsminister fra 2005 til 2009.
Pintat er utdannet økonom fra Fribourg i Sveits. Etter endt utdannelse i 1967 arbeidet han som forretningsmann.
I 1986 ble han innvalgt i Consell General, Andorras representative forsamling, der han satt til 1991. Han har også vært engasjert i Andorras diplomatiske forbindelser. Fra 1995 til 1997 var han Andorras ambassadør i Belgia, Nederland, Luxembourg og Den europeiske union. Deretter var han utenriksminister fra 1997 til 2001 og ambassadør i Sveits og Storbritannia fra 2001 til 2004. Han ble så partileder i Partit Liberal d'Andorra, vant valget og satt som statsminister fra 2005 til 2009. Han er nevø av Josep Pintat-Solans, som var Andorras statsminister fra 1984 til 1990.
Universitetsbreen
Universitetsbreen er en isbre på Spitsbergen på Svalbard. Den er rundt 6 kilometer lang og ligger på skillet mellom Dickson Land og James I Land. Breen starter nordøst for Stjernspetzfjellet, hvor Tøyenbreen fra vest og Botfonna fra øst møtes. Herfra går Universitetsbreen mot nord og tar opp sidebreene Blindernbreen og Studentbreen, før den ender opp i den store Universitetsmorenen i Vestfjorddalen. Morenen er en endemorene dannet av Universitetsbreen og Lisbetbreen, som kommer inn fra vest like ved.
MF «Tingvoll»
MF «Tingvoll» er en bilferge som eies av rederiet Fjord1 (tidligere Fjord1 MRF). Den ble bygget i 1972, og har en kapasitet på 50 personbiler/ 195 passasjerer. I 2012 gikk fergen på strekningen Sølsnes-Åfarnes sammen med MF «Julsund». Per 2019 er ferga reserveferge på Nordmøre. MF «Tingvoll» ble bygget ved Haugesund Slip A/S som ble lagt ned etter en konkurs i 1983.
Universitetsbreen
Referanser
. Besøkt 11. mars 2013
MF «Tingvoll»
I mai 2023 ble MF «Tingvoll» slept til Fosen Gjenvinning AS, Stoksund, og skal hugges.
Johan Ehrenberg
Johan Ehrenberg (født 14. juli 1957 i Linköping, Sverige) er en svensk journalist, publisist, bedriftsleder, samfunnsdebattant og forfatter. Ehrenberg leder selskapet ETC Utveckling, og står bak utgivelsen av flere publikasjoner under ETC-navnet.
Ehrenberg vokste opp i Hässleholm og Hästveda i Skåne, men flyttet alt som sekstenåring hjemmefra og til Stockholm. Der startet han sammen med venner bladet Partisano i desember 1976. To år senere fikk bladet navnet ETC. Det stakk seg fram i svensk mediaverden med frekk layout, undersøkende journalistikk og personlig pregede artikler. Etter et kort opphold i utgivelsene kom bladet fast fra 1990, på nett fra 1996.
Ehrenberg fikk mye oppmerksomhet i svenske medier i 1983, da han etter å ha levd et halvt år som kvinne under navnet «Jenny Ehrenberg» lanserte reportasjen «kjønnskiftet».
Han har gitt ut en rekke bøker, dels skjønnlitterære, dels som rene innlegg i den svenske samfunnsdebatten.
Med utgangspunkt i ETC har han bygget ut en omfattende forretningsvirksomhet. Det er lansert flere publikasjoner: ETC Stockholm, ETC Göteborg, ETC Örebro, ETC Bergslagen, ETC Malmö, Smålands Folkblad, Kloka Hem - og Dagens ETC. Den siste ble i januar 2014 lansert som dagsavis, med Ehrenberg selv som ansvarlig utgiver.
Ehrenberg driver også selskap innen andre sektorer. Hans ETC El driver med miljøvennlig energi, selskapet Egen el med salg av solceller og småskala vindkraft. Han driver en varehusvirksomhet og selger produkter som skal være klimavennlige. Forretningsmessig er driften organisert i selskap som ETC förlag og ETC Utveckling.
Glass house
Glass house eller Glass houses kan vise til flere ting:
Saint-Pierre (Réunion)
Saint-Pierre er en by og kommune i det franske oversjøiske departementet og regionen Réunion på øya med samme navn i Det indiske hav. Saint-Pierre er den tredje største kommunen på øya.
Innbyggerne kalles for saint-pierrois og saint-pierroises.
Geografi
Saint-Pierre ligger sør på Réunion, med kystlinje til Det indiske hav. Ellers grenser kommunen mot L'Entre-Deux, Petite-Île, Saint-Joseph, Saint-Louis og Le Tampon.
Erik Rotheim
Erik Rotheim (født 19. september 1898 i Kristiania, død 18. september 1938 i Oslo) var en norsk diplomingeniør og oppfinner, kjent for å ha funnet opp aerosolboksen.
Rotheim, som skal ha hatt et fysisk-matematisk talent «på grensen til det geniale», tok sin ingeniørutdannelse i Sveits og etablerte eget firma i Oslo ved hjemkomsten i 1925. I 1926 leverte han inn patentsøknad for aerosolboksen, og patent ble innvilget i juni 1929. Allerede i 1928 fikk Rotheim en avtale med Alf Bjerckes lakkfabrikk, men en kommersiell utnyttelse av patentet skjøt ikke fart før i USA i 1940-årene.
Dysen på Rotheims aerosolboks hadde en tendens til å gå tett, og patentet ble etterhvert solgt til et amerikansk selskap for 100 000 kroner. Det tilsvarer omtrent 3,6 millioner kroner i dagens pengeverdi (per 29.12.2016).
Cnodontes
Cnodontes er en slekt av dagsommerfugler som hører til underfamilien Poritiinae i den artsrike familien glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
Små (vingespenn 23-30 millimeter), lyse sommerfugler. Oversiden er hvit- eller gulaktig med brune vingespisser, gjerne også noen andre brune flekker. Undersiden er lysbrun.
Levevis
Larvene lever trolig av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer.
Kernen
Kernen, (svensk Kärnan) er et tårn og restene av Helsingborg slott, en tidligere festning i Helsingborg i Skåne, Sverige.
Cnodontes
Levevis
Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog.
Kernen
Kjernetårnet er 35 meter høyt og har en nesten kvadratisk grunnplan med en bredde på 15 meter på hver side. Tårnet var kun en del av den opprinnelige befestningen Helsingborg slott. Rundt tårnet var det ytterligere to murer som var 4,5 meter tykke ved fundamentet. Et tilsvarende tårn er bevart som siste rest av Tårnborg ved Korsør. Borgen var formet som en ringborg omgitt av voldgraver på tre sider, mens den mot vest utnyttet den steile kystskrenten som del av forsvarsinnretningen. Innenfor murene lå til forskjellige tider økonomibygninger oppført i tre og bindingsverk med tårnet som det altdominerende sentrum.
Tårnets indre
Det indre består av en kjeller og seks etasjer hvor de to øverste er tilbygget på 1400-tallet. Med sine krokede trapper og mange større og mindre rom er middelalderfølelsen til stede over alt inne i borgtårnet. Den dype kjelleren fungerte frem til 1600-tallet som fengsel, hvor delinkventene ble firt ned.
Opprinnelse
Kernens opprinnelse og alder er uklar. Ifølge Arild Huitfeldt i Danmarckis Rigis Krønicke bygget den danske sagnkonge Kong Frode allerede i 1 e. Kr. Kernen, som ble grunnstenen til Helsingborg. Presten Sthen Jacobsen, som omkring 1680 skrev Den Nordiske Kriigs Krønicke, Skånelandenes siste bidrag til dansk litteratur, påpekte, at Kernen blev ansett for "at være den ældste bygning udi ald Skaane, och att være bygt udi kong Frode Fredegods tiid, som regierede der Christus bleff föd til verden; huor om findiss dette gamle vers:
''Christi, turris capitalis Helsingborg struitur, velut in Scriptis reperitur" ''
Biskopen i Lund, Mogens Madsen, som var født i Helsingborg og sønn av byens borgermester, Mads Pedersen Tøndebinder, leste på 1500-tallet dette verset over porten til borgen. Sagnet kan dog ikke verifiseres.
Trolig ble det allerede i vikingtiden bygget en festning på høydedraget Landborgen for å beskytte overfarten mellom Sjælland og Skåne. Ifølge Adam av Bremen fantes det omkring 1070 mange overfartssteder fra Sjælland til Skåne, men den korteste var ved Helsingborg. Han påpekte også, at området deromkring var fullt av sjørøvere.
Middelalderen
Den gamle befestning på Landborgen ble på 1100-tallet erstattet av en tårnborg av sandsten. Det runde festningstårnets grunnmurer finnes markert i terrenget og kan ses vest for det nåværende Kernen, som ble oppført ca. 1313–1318 av Erik Menved (som også feiret bryllupet sitt her i 1296).
Kernen var en av Danmarks viktigste borger og en sentral brikke i maktkampen i det nordlige Europa. Flere konger har bodd på Kernen, bl.a. Christoffer av Bayern som også døde her i 1448.
Renessansen og svenskekrigene
For Øresundstollen spillet Kernen sammen med Kronborg slott en viktig rolle. Ethvert utenlandsk skip, som passerte en linje mellom Helsingør og Helsingborg, skulle betale en avgift. Jon Jensen Kolding skriver i 1594 om Kronborg og Kernen: På begge sider af Sundet findes en vældig mængde krigsmaskiner, hvilke er opført der til skræk og advarsel for skibe som forsøger at stikke af forbi sundtolden.
Ved freden i Roskilde mistet Danmark Helsingborg og Kernen sammen med resten av Skånelandene til Sverige. På denne tid var Ove Gjedde lensmann på Kernen.
Da Christian 5. innledet den skånske krig i et forsøk på å erobre tilbake de gamle danske landområdene, lot man heise et gigantisk Dannebrog (17 meter langt og 7 meter høyt) på Kernen for å vise omverdenen, at Skånelandene endelig var tilbakeført til dansk herredømme. Det store Dannebrog kan i dag ses på Armémuseum i Stockholm.
Nedriving og restaurering
Karl 11. lot etter Skånske krig det meste av festningen rive ned. Tårnet ble dog beholdt, slik at et enormt svensk flagg kunne vaie høyt over Helsingborg og Øresund og vise omverdenen at Skånelandene for evig hørte til Sverige. Alle passerende skip skulle hilse det svenske flagget på Kernen med en kanonsalutt.
Kernen sto som ruin og forfalt i 200 år, men ble restaurert på slutten av 1800-tallet. Ved restaureringen ble den dog nygotifisert med en krenelering. Foran tårnet ble de store terrassetrappene oppført i 1903.
Kunståret 1652
Kunståret 1652 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1652.
Den sterkes rett
Den sterkes rett (orignaltittel: The Glass House) er en amerikansk dramafilm fra 1972 regissert Tom Gries. Filmen ble produsert for TV og handler om en ung professor som må i fengsel for uaktsomt drap. Der får han erfare det brutale undergrunnssystemet som råder. Mot alle odds forsøker han å avsløre det korrupte systemet overfor ledelsen. Hovedrollene spilles av Alan Alda, mens sentrale biroller spilles av Vic Morrow, Clu Gulager og Billy Dee Williams. Filmen er basert på Truman Capotes roman The Glass House.
Filmen ble produsert for kringkastingsselskapet CBS.
Handling
Universitetsprofessoren Jonathon Paige blir dømt for drap da han ved en ulykke dreper fyllekjøreren som kjørte ned kona hans. Han blir dømt til å sone ved et delstatsfengselet i Utah og ankommer fengselet samtidig som den nyansatte fengselsbetjenten Brian Courtland. Begge får raskt møte undergrunnssystemet i fengselet, styrt av innsatte og korrupte fengselsbetjenter, og den fryktede drapsmannen Hugo Slocum – den ubestridte lederen for all illegal virksomhet i fengselet. Når en yngre medfange og venn av Paige blir utsatt for voldtekt og senere begår selvmord bestemmer Paige seg får å eksponere både Slocum og det korrupte systemet i fengselet. Ved en tilfeldighet får han tak i en bok med en masse nedskrevet informasjon om den tvilsomme aktiviteten ved fengselet de siste åra. Når Slocum for greie på at Paige nå har denne boka havner han i livsfare. Den nye fengselsbetjenten forsøker fånyttes å advare fengselsjefen om at noe er på gang og til slutt utvikler det seg til en kamp på liv og død mellom Slocum og Paige.
Økonomi
Produksjonsbudsjettet var på $375 000.
Innspilling
Innspillingen ble gjort i delstatsfengselet i Utah. De fleste av statistene var virkelige fanger.
Annet
Til tross for at filmen ble produsert for TV ble satt opp på norske kinoer i 1972 under tittelen Glasshouse – Menneskeburet. Den ble utgitt på video rundt 1982 under tittelen Den sterkes rett.
Søndre Osa
Søndre Osa eller Søre Osa er en elv i Åmot kommune i Innlandet. Elva renner fra Osensjøen ned til Løpsjøen i Rena-vassdraget.
Osensjøen er regulert som magasin for Osa kraftverk, og vannføringen i elva er derfor vanligvis redusert. Elva er også demmet opp i den nedre delen, ved Kvernfallet kraftverk og ved Osfallet kraftverk.
Det er en god bestand av småvokst ørret i elva, og det anses lett å få fisk her.
Giada Russo
Giada Russo (født 25. mai 1997) er en italiensk kunstløper.
Hun representerte Italia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 27 i singel.
Chris Morgan
Chris Morgan (født 15. desember 1982) er en australsk roer som spesialiserer seg i firerbåt. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse i dobbeltfirer.
Enafors stasjon
Stasjonsbygningen med venterommet som ble modernisert i 1937 er den best bevarte langs Mittbanan og er vernet.
San Luis (distrikt i Carlos Fermín Fitzcarrald)
San Luis er et distrikt i provinsen Carlos Fermín Fitzcarrald i regionen Ancash i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 020701 og hovedstaden er San Luis.
Piton des Neiges
Piton des Neiges (fransk: Snøtoppen) er en 3 071 meter høy inaktiv vulkan på øya Réunion i Det indiske hav. Den ligger nordvest på øya. Piton des Neiges steg opp fra sjøen for omtrent to millioner år siden og har vært inaktiv i 20 000 år. Fjellet er sterkt påvirket av erosjon. På tross av sitt navn, er det svært sjelden det er snø på toppen av fjellet.
The Voice in the Fog
The Voice in the Fog er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av J. P. McGowan.
Anita Östlund
Anita Östlund (født 30. januar 2001) er en svensk kunstløper.
Hun representerte Sverige under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 28 i singel.
O Fader, la ditt ord, din Ånd
O Fader, la ditt ord, din Ånd er en salme av Hans Adolph Brorson. Den stod i hans Svanesange (1765), da med første ordet «Akk». Salmen er karakterisert som et nødrop til Gud over tilbakegangen i det åndelige livet i Danmark da rasjonalismen bredte om seg. Melodien er av Ludvig M. Lindeman. Salmen har tre vers, et vers rettet til hver av personene i guddommen. Den står i Norsk salmebok 2013 som nummer 525.
Loxolomia
Loxolomia er en slekt av sommerfugler som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae).
Utseende
Store (vingespenn over 10 centimeter), forholdsvis slankbygde, brunspraglete påfuglspinnere. Forvingene er lange og smale, spissen rundet. Spisspartiet er brungult med kraftige, svarte streker. Forvingen er parallellsidig med stumpvinklede bakhjørner og en nokså kort bakkant. Hannens antenner er ikke påfallende fjærformede, det er relativt liten forskjell i utseende mellom kjønnene.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Thomas Bradshaw
Thomas Henry Bradshaw (født 24. august 1873 i Merseyside i Liverpool, død 25. desember 1899) er en tidligere engelsk fotballspiller. Mest kjent er han fra sin tid i Liverpool FC.
Bradshaw startet sin karriere i Northwich Victoria i 1891. I oktober 1893 ble han hentet til Liverpool av managerne John McKenna og W. E. Barclay. Han fikk sin debut 28. oktober i bortekampen i 2. divisjon mot Woolwich Arsenal. Han scoret det siste målet i kampen som Liverpool vant hele 5-0. Han scoret 7 mål på de resterende 14 kampene, og var med på hjelpe Liverpool til seieren i ligaen denne sesongen. Seieren betydde ikke på denne tiden automatisk opprykk, da laget måtte spille kvalifiseringskamp mot Newton Heath, (skiftet navn til Manchester United i 1902). Liverpool vant imidlertid kampen, og dermed var opprykket sikret.
I sesongen 1894/1895 var Bradshaw den eneste Liverpool-spilleren som spilte samtlige kamper. Han scoret i tillegg 17 mål, som sørget for at han også ble lagets topscorer. Dette var imidlertid ikke nok siden Anfield-klubben endte sist i 1. divisjon, og dermed var nedrykket et faktum.
Sesongen etter skiftet han posisjon til venstreving, men han scoret likevel 12 mål for Liverpool, som nok en gang vant 2. divisjon. Denne gang slapp laget kvalifisering for opprykket til 1. divisjon.
Bradshaw spilte 1 kamp for da de møtte  20. februar 1897. Han har æren over å være den første Liverpool-spilleren som fikk en landskamp for landet sitt.
The Violin Maker
The Violin Maker er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Lon Chaney.
Thomas Bradshaw
I mai 1898 ble han solgt tilbake til Northwich Victoria. Her ble han kun en kort periode siden han senere på året skiftet klubb til Tottenham. Han ble heller ikke lenge i denne klubben. Allerede i 1899 skiftet Bradshaw klubb til Thames Ironworks. (Skitet navn til West Ham i 1900).
The Violin Maker
Handling
Pedro er fiolin-maker. En dag spiller Marguerita på en fiolin som Pedro har laget, når Maurice Puello - som arbeider ved et teater - inn med hans egen fiolin som skal repareres. Han hører den unge kvinnen spille, og blir raskt henført. Han overtaler henne til å komme til teateret hans, og prøve-spille for ham. Hun er veldig sjenert til å begynne med, men sier seg enig. Hennes første opptreden er en stor suksess, og Pedro blant publikum som applauderer henne vilt. Pedro bestemmer seg for å lage en ny spesiell fiolin til henne, og overøser all sin kjærlighet og erfaring i kunstverket for sin kjære.
Endelig er arbeidet fullført, og han går til teateret for å gi gaven til henne. Han venter ved en av dørene, men får øye på Marguerita og Maurice som kommer ut arm i arm. Pedro blir overveldet av misunnelse, og forkler seg som en blind tigger for å holde mer øye med kvinnen. En kveld spiller han på fiolinen som han egentlig hadde lagd til Marguerita. Men Maurice og Marguerita får høre musikken, og blir tiltrukket av den. Jenta blir umiddelbart forelsket i fiolinen, og de prøver å kjøpe den. Men Pedro forteller dem at han har laget instrumentet til kjæresten sin, og han nekter å selge til dem.
Thomas Bradshaw
Under en kamp i Southern League 7. oktober 1899 fikk han en skade som skulle gjøre at hans helsetilstand stadig skulle forverre seg. Han klarte imidlertid å stadig gjøre seg bemerket i det han scoret et mål i 7-0 seieren mot Dartford. Bradshaw spilte sin siste kamp noensinne 9. desember i kampen mot Millwall. Han scoret lagets mål i 2-1 tapet.
Helsetilstanden ble stadig verre, og 25. desember 1899 døde han.
Elsa Eklund
Elsa Kristina Eklund (født Nyborg 25. desember 1893 i Långtora, Uppsala län, død 17. mai 1965 i Gävle, Gävleborgs län) var en svensk kristen musiker og salmedikter.
Eklund var som ungdom musiker i Frelsesarmeens korps i Enköping. Hun flyttet senere til Gävle hvor hun var frelsessoldat fra 1907 til 1912 og ble senere musikkleder i Baptistkirken. Som komponist og salmedikter skrev hun rundt 300 salmer. Mange av disse er oversatt til andre språk, heriblant norsk.
I 1916 ble Elsa gift med Axel Georg Eklund (1893–1970). De er begge gravlagt i en familiegrav på Gävle Gamla kyrkogård.
Salmetekstene og komposisjonene av Elsa Eklund er opphavsrettslig beskyttet frem til år 2035.
120 Days II
Albumet ble utgitt 7. november 2011. 120 Days II var en uke på VG-lista.
Certificate of Merit
Utmerkelsen var opprinnelig utelukkende for menige, men i 1854 ble det bestemt at den også kunne tildeles sersjanter. I løpet av den meksikansk-amerikanske krigen ble Certificate of Merit tildelt 545 menn. Etter at tildeling en tid holdt opp, ble utmerkelsen fra 1874 av igjen tildelt og fra 1892 av ble i fredstid benyttet som påskjønnelse for edel dåd i forbindelse med livredning. Til sammen ble det utstedt noe i overkant av 1 200 diplomer.
Utmerkelsen regnes som USAs nest eldste militære utmerkelse, etter Badge of Military Merit, som ble innstiftet i 1782. Da regnes ikke Fidelity Medallion, innstiftet i 1780 med, siden ettertiden anser dette som en minnemedalje over en spesiell hendelse.
I 1905 ble Certificate of Merit omgjort til en medalje: Certificate of Merit Medal.
Bothriuridae
Bothriuridae er en gruppe (familie) av skorpioner.
Utseende
Middelsstore til store (i alle fall opptil 12 centimeter) skorpioner med små pedipalper (klør) og lang hale. Kroppen er oval sett ovenfra, bredest på midten. Haleleddene er ganske brede og hvert ledd er markert uthulet i den fremre delen på oversiden.
Levevis
Om dagen finnes artene under steiner, i bergsprekker eller i selv-utgravde huler som kan bli opptil 40 centimeter dype.
Farlige arter
Lite er kjent med sikkerhet om artenes giftighet, men det blir hevdet at stikket fra noen Bothriurus-arter er svært smertefullt og i noen tilfeller kan kreve legebehandling.
Utbredelse
Familien er utbredt i Sør-Amerika, Afrika, Asia og Australia. De går nokså høyt til fjells i Himalaya.
Systematisk inndeling
De artene som tidligere ble regnet som familien Lisposomidae hører nå til her.
Rebolt
Rebolt er en musikkgruppe fra Bø i Telemark, som ble dannet i 2004 under navnet Powerage. Gruppa spiller hardrock.
Gruppa består av vokalist Frode Jørum (nå gift Fossvold-Jørum) (opprinnelig fra Grong), bassist Knut Eirik Hult (fra Froland), Bård Haatveit Johansen (gitar) og Kristian Dale (trommer), og tok utgangspunkt i en felles kjærlighet for klassisk syttitalls-hardrock à la AC/DC og Kiss. Gruppa spilte inn sin første demoplate, You Should See Us Rock, i september 2004. En andre demo, War Against Cool, ble spilt inn i mars 2005.
På grunn av problemer med hørselen til trommeslager Kristian Dale, tok bandet en pause fra og med 2007. I november 2008 var bandet med på Classic Rock Magazines cover-CD sammen med band som Airbourne, The Donnas, Rose Tattoo og Saxon med låta «Bad Boy (For You)». Albumet består av låter med artister som er inspirerte av AC/DC, dette i anledning sistnevntes utgivelse av albumet Black Ice. Magasinet skrev i den anledning følgende: "Norwegian band Rebolt are such fans of AC/DC that when they formed in 2004 they originally called themselves Powerage. Since then they’ve changed their name but kept their commitment to heads-down, nononsense rock’n'roll. Their snarly anthem Bad Boy (For You) says it all, really. Turn it up!".
I forbindelse med en opptreden under by:Larm i februar 2009, overtok Magnus Fosli Lillefjære trommene etter Kristian Dale. Etter konserter i Trondheim, Notodden, Bø og Nord-Odal, spilte Rebolt sin foreløpig siste konsert på Kroa i Bø i mai 2013, som en av de siste artistene som spilte på den gamle scenen før man flyttet inn i nye lokaler høsten 2013.
Verwall
Verwall (uttales «f e r-val» og skrives til tider også Ferwall) er en fjellkjede på grensen mellom de to østerrikske delstatene Vorarlberg og Tirol.
Avgrensning
Verwall begrenses
I vest når Verwall så vidt byen Bludenz, der elven Alfenz (fra Klostertal) munner ut i Ill (fra Montafon). I øst slutter Verwall der elvene Rosanna (fra Stanzertal) og Trisanna (fra Paznaun) danner Sanna (5 km vest for Landeck).
Topper
De høyeste toppene i Verwall er:
Daler
Ved siden av dalene som begrenser Verwall, er Silbertal den eneste bebodde dalen i massivet. Denne er en sidedal av Montafon.
Det fins ingen veipass over Verwall. Noen pass kan passeres på stier. Landsbyen Kappl i Paznaun ble f.eks. bosatt via fjellpassene fra Stanzertal.
Geologi
Verwall hører til Sentral-Alpenes gneissone.
Transwede
Transwede er et flyselskap som ble startet av Thomas Johansson i 1985 og fløy charter for Fritidsresor inntil 1998 da charterdelen av selskapet skiftet navn til Blue Scandinavia og senere Britannia og deretter integrert i TUIfly Nordic. Rutedelen av selskapet solgt til Per G. Braathen og byttet navn til Braathens Malmö Aviation. Øvrige deler av selskapet ble enten solgt eller lagt ned. Transwedes tekniske avdeling ble eksempelvis solgt til FFV Aviocomp.
I 2004 ble Transwede reetablert av Per G. Braathen. Transwede Airways AB har i dag hovedbase ved Landvetter lufthavn, Göteborg og opererer flyvninger basert på såkalte wet lease-avtaler med SAS og italienske Air One. Transwede opererer også flyvninger for sitt søsterselskap Malmö Aviation, eies av Braganza Sweden AB og inngår i Braathens Aviation.
Destinasjoner
På vegne av AirOne
På vegne av Scandinavian Airlines
På vegne av Malmö Aviation
Flåte
Per mars 2008 består selskapets flåte av:
Fly to the Rainbow
Fly to The Rainbow er det andre studioalbumet fra det tyske hard rock/Heavy metal-bandet Scorpions, utgitt i november 1974.
Det var en helt ny inkarnasjon av Scorpions som ga ut oppfølgeren til Lonesome Crow (1972). Scorpions opptrådte som åpningsband for UFO etter utgivelsen av debutalbumet. Da UFOs gitarist Mick Bolton forlot bandet, rekrutterte de Michael Schenker fra Scorpions. Scorpions ble oppløst etter dette. Klaus Meine og Rudolf Schenker ble med i bandet Dawn Road som for øvrig besto av Roth, Buchholz og Rosenthal. Dette bandet endret navn til Scorpions, da Meine og Schenker hadde platekontrakt under det bandnavnet.
Åpningsnummeret på Fly to The Rainbow, «Speedy's Coming», bærer bud om hardrocken som skulle kjennetegne bandet i fremtiden, mens albumet for øvrig fortsetter i det progressive sporet fra forgjengeren. Albumet toppet listene i Tyskland og Japan.
Kypros under EM i friidrett innendørs 2019
Kypros deltok under EM i friidrett innendørs 2019 fra 1. til 3. mars 2019 i Emirates Arena i Glasgow i Skottland og kom på delt 10. plass i medaljestatistikken.
Daniel Noonan
Daniel Noonan (født 28. oktober 1979) er en australsk roer som spesialiserer seg i firerbåt. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse i dobbeltfirer.
For Vietnam
For Vietnam var det eksterne tidsskriftet til Solidaritetskomiteen for Vietnam.
Bladet ble utgitt i årene 1966 til 1977, vanligvis med 3 – 4 utgaver i året. For Vietnam var i 1966 et stensilert blad med trykt omslag. Senere kom det i offset-trykt versjon, i tilnærmet A4-format. Det ble solgt på skoler, gater og torg i regi av aktivister fra FNL-gruppene. Ofte foregikk salget under de såkalte «Vietnam-ukene» som ble arrangert hver vår og høst for å samle støtte til Vietnam i krigen mot USA.
Opplaget på bladet varierte, men lå vanligvis i overkant av 10 000 eks. Høsten 1968 og våren 1969 ble det laget fire utgaver, med et samlet opplag på om lag 30 000 eksemplarer. I 1972 ble det utgitt fire utgaver med et samlet opplag på 53 000. I tillegg til de ordinære utgivelsene ble det laget ekstranummer, brukt som løpesedler og spredt i større opplag.
Bladet ble laget på dugnad, av «en mer eller mindre permanent og frivillig, men likevel svært profesjonell, stab».
Harry Lagert
Harry Lagert (født 21. oktober 1916, død 6. april 2006) var en norsk kombinertløper, journalist og amatørhistoriker.
Før 2. verdenskrig deltok han i nasjonal B-klasse i kombinert. I Holmenkollen i 1939 hoppet han 55 meter og var den første av sju hoppere som satte bakkerekord i den nylig ombygde Holmenkollbakken. (Sven Selånger vant det spesielle hopprennet og satte dagens siste bakkerekord med 62 meter.)
Lagert var redaktør for Norges Orienteringsforbunds magasin NOF-posten (nå Veivalg) i ca. 8 år fra bladet ble startet i 1959. Han dekket også orientering i Aftenposten og Nationen. Han var initiativtaker til Historielaget Grefsen - Kjelsås - Nydalen, som ble stiftet i 1979; han var leder i 14 år og senere æresmedlem i historielaget. Han var redaktør for historielagets medlemsblad På Jakt og Vakt i 19 år, og var bidragsyter i bladet helt til sin død.
Harry Lagert ble tildelt Oslo Byes Vels ærespris Bypatrioten i 1995. I 1997 fikk han Rotary Internationals utmerkelse Paul Harris Fellow av Maridalen Rotary Klubb. I 1998 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.
Harry Lagerts Nattcup, Nydalens Skiklubs serie nattorienteringsløp som har blitt arrangert siden 2000, er oppkalt etter Harry Lagert. Lagert var aktiv i klubben i over 50 år, og var også æresmedlem i klubben.
Stalheim Hotel
Stalheim Hotel er et hotell beliggende på Stalheim, ca. 36 km øst for Voss langs E16 og 12 km vest for Gudvangen innerst i Nærøyfjorden. Det nåværende hotellet ble bygget i 1960 og utvidet i 1966 og har nå 124 rom og plass til 218 gjester.
Historie
Stalheim Hotel ble første gang åpnet 15. mai 1885 med 10 spartansk utrustede rom. I 1888 overtok svensken Albert Petterson driften. I 1890 ble hotellet utvida og i 1892 sto det nye hotellet ferdig. Som et av Vestlandets første fikk Albert Petterson også bygget et eget vannkraftverk ved Stalheimselva i 1892. Kraftverket var i drift til 1976 og er ikke blitt endret siden.
Hotellet brant ned 20. februar 1900 uten tap av liv. Hotellet ble gjenoppbygget, men gikk tapt i en ny brann i november 1902. I 1906–07 ble Meinhardts Hotel på Voss demontert og flyttet til Stalheim, som det tredje hotellet på stedet. Noen år senere ble hele hotellet flyttet 37 meter mot stupet og utvidet med en stor ny fløy.
Under andre verdenskrig i 1943 opprettet den tyske organisasjonen Lebensborn barnehjemmet Stalheim på Stalheim turisthotell med hundre barneplasser.
Natt til 22. juni 1959 brant hotellet ned for tredje gang. Denne gang omkom 23 mennesker i den eksposive brannen, bedre kjent som Stalheim-brannen.
Beliggenhet
Hotellet ligger ca. 380 m over havet på toppen av den berømte og beryktede Stalheimskleivi med en utsikt utover Nærøydalen, som sammen med Nærøyfjorden ble tatt inn på UNESCOs verdensarvliste i 2004.
Federação Portuguesa de Futebol
Federação Portuguesa de Futebol (FPF, Det portugisiske fotballforbundet) er det styrende organet når det gjelder fotball i Portugal.
De organiserer den andre og tredje portugisiske divisjon, fotball-cupen i Portugal, den portugisiske supercupen, ungdomsnivåene, kvinne-fotballen, og også mennenes og kvinnenes nasjonale fotball-klubber.
Organisasjonen har sitt hovedkvarter i den portuguesiske hovedstaden Lisboa. Gruppen ble grunnlagt i 1914 og organisasjonens president heter Gilberto Mandall.
Liste over Yamaha snøscootere
Yamaha er en produsent av en rekke produkter og produserer blant annet snøscootere. For Yamaha generelt, se artikkelen om Yamaha.
2013
Sport
Crossover
Mountain
Grand Touring
Light Utility
Wide Track
Anisorrhina (Melinesthes)
Anisorrhina (Melinesthes) er en underslekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Små til middelsstore (10-20 millimeter), gulbrune eller rødbrune gullbasser. Oversiden er naken og nokså blank, kroppsformen avlang og litt avflatet. Hannene har to nokså korte, rette, fremoverrettede, i spissen avrundede horn. Pronotum er gjerne litt rødlig, med to mer eller mindre tydelige, trekantede, mørke flekker i midten. Dekkvingene har en mørkere stripe langs midten (sømmen) og en svart flekk på "skuldrene".
Levevis
Larvene utvikler seg i muld som samler seg i råtnende trestammer. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og utflytende sevje.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige og sentrale Afrika, mot nord til Rwanda og Tanzania.
Hanna Khnytsjenkova
Hanna Jurijivna Khnytsjenkova (ukrainsk Ганна Юріївна Хниченкова, født 12. november 1994) er en ukrainsk kunstløper.
Hun representerte Ukraina under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 29 i singel.
Celine Nergård
Celine Emilie Nergård (født 27. mai 1999) er en norsk fotballspiller som spiller for Rosenborg.
Hun har landskamper for J16, J17 og J19-landslaget til Norge.
Anders Halvorsen
Halvorsen tok i perioden 1989-2006 16 NM-medaljer i sleggekast: sju gull, fem sølv og fire bronse. Bare Magne Føleide har flere NM-medaljer i slegge (18), men bare tre av dem er gull. Sverre Strandli har også 16 medaljer, derav 11 gull, og er den eneste nordmann som har flere NM-gull i slegge enn Anders Halvorsen. Halvorsens personlige rekord er 68,24, satt i Tønsberg 30. august 1994.
Han representerte Moss IL fram til 1992, SK Vidar i perioden 1993-2001, og Bergensklubben IL Norna-Salhus siden 2002.
Anders Halvorsens 4 år yngre bror Bjørnar Halvorsen (født 1973) ble i 1997 norsk mester i sleggekast, og har i tillegg to sølv og to bronse fra NM. Hans personlige rekord er 67,48 fra 1997. En tredje bror, Espen Halvorsen (født 1970) har en personlig rekord i slegge på 61,50 fra 2004. Brødrene Halvorsen er dermed muligens verdens eneste brødretrio hvor alle har kastet over 60 meter i slegge.
Kristkirken i Bergen
Kristkirken i Bergen har flere betydninger:
Gideon
Gideon (hebraisk: – Giḏʿôn, «Ødelegger», «Mektig kriger» eller «(Den som) feller (trær)»; gresk:  – Gedeṓn) var en av dommerne til hebreerne. Hans fortelling er nedskrevet i Dommernes bok 6-8 hvor han skildres som en dyktig og nådeløs kriger og en sterk forkjemper for religionen. Han er også nevnt i Brevet til hebreerne som et eksempel på en mann med tro. Gideon var sønn av Joasj fra Abieserætten i stammen til Manasse.
Bibelens fortelling
På Guds påbud ødela Gideon byens alter til den fremmende guden Baal og symbolet på gudinnen Asjera ved siden av det. Videre sendte han budbringere for å samle de andre stammene til Naftali, Asjer og Sebulon, foruten også hans egen stamme Manasse. De skulle samles for å møte en hær bestående av mijanittene og amalekittene. Disse hadde krysset elven Jordan og hadde slått leir i Jezreeldalen.
Imidlertid informerte Gud Gideon at de mennene han hadde samlet var altfor mange i antall, med så mange menn ville det var grunn for israelittene å kreve seieren som deres egen framfor å anerkjenne at det var Gud som hadde berget dem. Gud instruerte Gideon først å sende hjem de menn som var redde. Gideon lot da enhver mann som ønske å dra om å reise vekk. 22 000 menn reiste hjem og 10 000 ble igjen. Likevel var også dette antallet fortsatt for mange, ifølge Gud:
Så førte Gideon hæren ned til vannet, og Gud kom med ytterligere detaljerte instruksjoner om å skille de som drakk med tungen som en hund fra de som la seg på kne og drakk med en hånd til munnen. Da ble det 300 mann igjen, og resten dro hjem. I løpet av natten sa Gud til «Gjør deg klar og dra ned i leiren! Jeg gir den i dine hender». Gideon overhørte en mann fra mijanittene fortelle en venn om en drøm om at Gud hadde gitt mijanittene til Gideon. Han dro tilbake til israelittenes leir og ga hver av sine menn et bukkehorn (shofar) og en leirkrukke med en fakkel skjult innenfor. Han delte sine 300 menn i tre deler og marsjert mot fienden.
David Abeel
David Abeel (født 12. juni 1804 i New Brunswick i New Jersey i USA, død 4. september 1846 i Albany i New York) var en kinamisjonær tilhørende Dutch Reformed Church og tilknyttet American Reformed Mission.
Gideon
Bibelens fortelling
Gideon og hans menn gikk mot utkanten av leiren og så blåste de hornene og knuste krukkene de hadde med seg. Alle leiren ble skremt, løp rundt og flyktet deretter avsted. Gideon sendte avsted budbringere til Israel for å få mennene i Efraim til å forfølge mijanittene og deres to høvdinger, Oreb og Zeeb. Det ble gjort og hodene til høvdingene ble siden brakt til Gideon på den andre siden av Jordanelven. Gideon og de tre hundre forfulgte Sebah og Salmunna, mijanittenes konger. Da Gideon hadde bedt om støtte i forfølgelsen nektet mennene i Sukkot å gi ham det, og det samme skjedde i Penuel. Etter å ha skremt hæren på 15 000 menn på flykt ble de to kongene tatt til fange dro Gideon tilbake for å straffe Sukkot og Penuel, førstnevnte ved å torturere mennene, og den sistnevnte ved å slå mennene i hjel. Til sist drepte Gideon egenhendig Sebah og Salmunna.
David Abeel
Liv og virke
Etter å ha begynt på medisinstudier ble han aktiv kristen. Han fullførte New Brunswick Theological Seminary i 1826, og ble ordinert senere samme år. Han tjenestegjorde som pastor i sitt trossamfunn til vinteren 1828, da han dro til St. John's i Antigua og Barbuda av helsegrunner.
I 1829 reiste han ut fra New York som misjonær. Han ankom Kanton i Kina i 1830, og fortsatte snart som misjonær på Java, i Malacca, Siam og Singapore.
Gideon
Bibelens fortelling
Etter å ha nektet å være israelittenes konge fortsatte han med å gjøre en efod (en del av en seremoniell drakt benyttet av yppersteprester i oldtidens Israel) ut av alt gullet som hadde blitt vunnet i slaget. Efoden satte han opp i sin hjemby Ofra. Dette ble igjen en årsak for at israelittene vendte seg fra Gud: «Alle israelittene drev avgudsdyrkelse med den der. Den ble til en snare for Gideon og hans hus.»
David Abeel
Liv og virke
I 1839 var han på Malayahalvøya, og opprettet så en misjonsstasjon i Xiamen i 1841. I Xiamen møtte Abeel av og til den kinesiske høylærde embedsmann Xu Jiyu, som lot seg informere om forholdene i den vestlige verden. Xu benyttet senere informasjonen i et viktig geografiverk.
Gideon
Bibelens fortelling
Gideon fikk 70 sønner med de mange kvinnene som han tok som hustruer, og en medhustru fødte ham en sønn han navnga Abimelek (som betyr «min far kongen»). Det var fred i Israel i førti år i løpet av Gideons liv. Så snart som han var død av alderdom vendte israelittene seg igjen til å dyrke den falske guden Baal-Berith, og overse Gideons familie til tross for det han hadde gjort for Israel.
Kristen ortodoks og katolsk fortolkning
I både den østlige ortodokse kirke som den vestlige katolske kirke har Gideons ull blitt vurdert som en form for bebudelse av jomfru Maria hvor Maria var ullen og Kristus duggen. Han er betraktet som helgen av både den ortodokse som den katolske kirke, som har hans festdag den 26. september (for de kirker som følger den tradisjonelle julianske kalender faller den 26. september på den 9. oktober i den moderne gregorianske kalender). Gideon er listet i 2004-utgaven av Roman Martyrology («Romersk-katolsk martyrfortegnelse») på 26. september. Han er også feiret, sammen med andre rettskafne figurer fra det gamle testamente på Søndagen for de hellige fedre (søndagen før jul). Han er feiret som en av de hellige forfedre i helgenkalenderen til den armenske apostoliske kirke den 30. juli.
David Abeel
Liv og virke
Abeel døde i Albany i New York i 1846.
Verker
Han skrev flere bøker om sine opplevelser, som for eksempel:
Johan Nordahl Brun
Johan Nordahl Brun (født 21. mars 1745 på gården Høyem på Byneset, nå i Trondheim kommune, død 26. juli 1816) var en norsk prest, biskop og dikter.
I studietiden i København var han en av hovedpersonene i Det Norske Selskab. Han arbeidet som prest fra 1774 og i 1803 ble han biskop i Bergen.
Brun var en av de viktigste norske salmedikterne i sin samtid. Han skrev flere kjente salmer og sanger, blant annet påskesalmen «Jesus lever, graven brast», «Norges Skaal» («For Norge, Kiempers Fødeland») og «Udsigter fra Ulrikken», som regnes som Bergens bysang.
Familiebakgrunn
Hans far var Svend Busch Brun, som var født på Røros. Han var en tid kjøpmann i Trondheim, før han slo seg ned som bonde på gården Høyem på Byneset, siden på Lilleuglen i Klæbu. Svends far var organist og handelsmann Johannes Brun (død 1719 på Røros), og moren Anna Margaretha Busch (1676-1723) var datter av auksjonsdirektør Sven Busch i Trondheim. Familien Busch kom fra Sønderjylland til Trondheim på 1600-tallet.
Johan Nordahl Bruns mor het Mette Catharine Nordahl, som var farens kusine. Moren var datter av «løytnant-vaktmester» Jon (eller Johan) Nordahl, som var bondesønn fra Norddal på Sunnmøre. Jon Nordahl var ifølge ættebok for Norddal født i 1657 som Jon (Johan) Kuntsson Linge (etter gården Linge), men da han reiste ut, tok han etternavnet Nordahl etter prestegjeldet han kom fra. Sammen med Anna Catharina Svendsdatter Busch (1694-1776) fikk Jon Nordahl datteren Mette Catharina (1721–91), de hadde da et lite selveierbruk under gården Lingås like ved Linge. Anna Catharina Busch var halvsøster av Anna Margaretha Busch. Morfaren Jon Nordahl var offiser ved hæren i Trondheim fra 1713 til 1742, og var i 1745 fadder ved Johan Nordahl Bruns dåp.
Ættebok for Norddal beskriver Bruns mor slik (uten kilde): «''Mette Catharina har vel ogsaa hat litt av utfærdslysten i sig, siden hun ikke kunde slaa sig til ro i de smaa forhold hjemme. Men hvad vi ellers vet om hende, vidner om en stille, arbeidsom, religiøst anlagt kvinne.''» Mette Catharina giftet seg i 1744 med søskenbarnet Svend Busch Brun. Ifølge ætteboken var hennes to eldre brødre Johan og Svend faddere for Johan Nordahl Brun. Bull oppgir madam Busch, Charlotte Amalie Chrantz, løytnant Johan Nordahl, Svend Nordahl og Svend Brun som faddere.
Bruns fødested på Byneset lå like ved det gamle Husaby som en gang var Einar Tambarskjelves setegård. Han var svakelig som spedbarn, og to år gammel før han lærte å gå. Da han var tre år gammel, solgte faren gården og flyttet til Lille Ugla i Klæbu. Gutten fikk all undervisning hjemme og deltok i all slags arbeid på gården.
Brun besøkte Norddal prestegjeld i 1799 og skrev da i visitasprotokollen: