cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ichneutinae
Utbredelse
Gruppen er utbredt i alle verdensdeler, men de fleste slektene er neotropiske.
Systematisk inndeling / europeiske arter
Inndelingen følger
Hans Jacob Vestad
Hans Jacob Vestad (født 24. desember 1925 i Ålesund død 6. november 2011 ) var lærer og rektor ved Aspøy skole og arbeidet ved skolen i 32 år (19 år som rektor). Han begynte som lærer Aspøy skole i 1958, fra 1966 var han undervisningsinspektør og våren 1971 ble han konstituert som skolebestyrer og høsten 1971 ble han fast ansatt. Senere ble stillingstittelen endret til rektor og Vestad stod i stillingen til han gikk av med pensjon i 1990.
Formann i Sunnmøre Idrettskrets fra 1966, fortsatte som formann i nyopprettede Møre og Romsdal Idrettskrets fra sammenslåingen i 1970 til 1977. Har vært aktiv i arbeid frem til 1989 i NIF, spesielt med idrettens forhold til alkohol.
Formann for kampanjen "Alkokutt" i I.O.G.T fra 1981 til 1984 og hadde tillitsverv innen IOGT på lags og kretsplan. Tildelt NIF's hedermerke og I.O.G.T's veteranmedalje.
Chen Qiushi
Bakgrunn
Chen Qiushi studerte rettsvitenskap ved Heilongjianguniversitet. Deretter begynte han å arbeide ved et advokatfirma i Beijing.
Hongkong-protestene
Chen postet onlinevideoer som beskrev protestene i Hongkong mot den foreslåtte utvisningsloven i 2019, der han kritiserte myndighetene for å karakterisere de protesterende som voldelige. Noen dager etter at videoene var blitt spredt ble han tatt i forvaring av Beijings myndigheter, som slettet hans Sina Weibo-konto og videoene der. Før den ble slettet hadde hans Sina Weibo-konto fått 740.000 følgere.
Koronavirusutbruddet i Wuhan
Etter å ha blitt blokkert fra kinesiske sosiale medier for sine Hongkong-reportasjer gikk Chen over til Youtube og Twitter og fortsatte der som før. Etter at han fikk vite om koronavirusutbruddet reiste han til Hankou i Wuhan, den 23. eller 24. januar 2020. Der intervjuet han folk og besøkte forskjellige sykehus, og også det da enda ikke ferdigbygde Huoshenshan-sykehuset. Ifølge Chen var legene overarbeidet og det var utilstrekkelig med medisinsk utstyr, men prisene på varer var stabile. Chen publiserte en video den 30. januar som viste trengselen på sykehus i Wuhan, med mange korridorpasienter. Chen sa:
I begynnelsen av februar 2020 hadde han med sin dekning av koronavirusutbruddet fått 430.000 YouTube-abonnenter og 246.000 twitterfølgere. Chens tilhengere beskyldte den kinesiske regjering for sensur om sykdommen og dens utvikling. Ifølge The Guardian ble mange pro-Chen-kommentarer slettet fra Sina Weibo. Én tilhenger siterte Stephen Chow: «Kill me and ten thousand other versions of me will come out.»
Chen forsvant den 6. februar 2020. Hans venner var ikke i stand til å kontakte ham etter kl 19.00 kinesisk tid den dagen. Den 7. februar fikk familie og venner melding fra myndighetene om at var blitt tatt i forvaring. De hevdet at årsaken var at han måtte i karantene.
Amnesty Internationals Patrick Poon sa en uke etter at det uvisst om Chen (og en annen borgerjournalist, Fang Bin) var blitt arrestert eller satt i «tvungen karantene». En Human Rights Watch-representant sa at «den autoritære kinesiske regjeringen har en historikk med å trakassere og ta i forvaring borgere som spredte sannheten eller kritiserte myndighetene i krisetider, som under sars i 2003, jordskjelvet i Wenchuan i 2008, togkollisjonen i Wenzhou i 2011 og de kjemiske eksplosjonene i Tianjin i 2015.»
Ismail al-Mansur
Bakgrunn
Ismāʿīl ble født i 913 i Raqqada om lag ti kilometer sørvest for Kairouan og etterfulgte sin far Abū l-Qāṣim al-Qā'im (934-946) i 946. Hans oppvekst i Nord-Afrika, under en periode med opprør og kamper.
Kalif
Først etter at de hadde tatt til fange Abū Yazīd (أبو يزيد مخلد بن كيداد, Abū Yazīd Maḫlad b. Kaidād) den 15. august 947, og etter at han fire dager etterpå døde av sine sår fra det avgjørende slaget, gav Ismail seg til kjenne som imam og kalif. Han tok tronnavnet al-Mansūr bi-nasr Allāh («seierherren ved Guds vilje»).
Etter sin seier bygde han seg en ny residens og palassby i al-Manṣūriyyah like sørøst for Kairouan; navnet er til minne om seieren. Byen ble etter inspirasjon fra Bagdad bygget som ern rundby, med det viktigste palass i midten. Da fatimidene senere bygde Kairo, benyttet de al-Mansuriyyah som modell. Byen av omkranset av en mur rundt sine mange forseggjorte palasser omgitt av hager, kunstige dammer og vannkanaler. Denne byen var en kort tid senter for den mektige stat som omfattet det meste av Nord-Afrika fra Atlanterhavet i vest til Libya i øst, og snart også av Sicilia.
Al-Manṣūr arbeidet med å reorganisere fatimidestaten frem til sin død. Det var Al-Mansur som gav støtet til den ismailittiske rettsskole ved at han utnevnte den som skulle bli skoleretningens stifter an-Nuʿmān, først til kadi i Tripoli og senere til overdommer i riket.
John Tyndall
John Tyndall (født 2. august 1820 i Leighlinbridge i Carlow i Irland, død 4. desember 1893 i Hindhead i Surrey i England) var en irsk fysiker som gjorde betydelige bidrag innenfor flere forskjellige felter, spesielt elektromagnetisk stråling og atmosfærefysikk.
Han ble første gang kjent da han i 1850-årene utførte studier vedrørende diamagnetisme. Senere gjorde han oppdagelser innenfor infrarød stråling, og dette sett i sammenheng med de fysiske egenskapene til luft. Tyndall publiserte også rundt 20 vitenskapelige bøker som ga et bredt publikum innsikt i det som var banebrytende oppdagelser innenfor eksperimentell fysikk på 1800-tallet. Fra 1853 til 1887 var han professor i fysikk ved Royal Institution of Great Britain i London, en stilling han overtok etter Michael Faraday.
Han tok også del i viktoriatidens debatt vedrørende evolusjonsteorien, og skillet mellom tro og vitenskap. Her tok han et klart standpunkt ved at han argumenterte for at vitenskapen måtte holdes klart adskilt fra troen.
Tyndall fattet interesse for fjellklatring da han var i Alpene første gang i 1856. Med tiden ble han en pioner innenfor klatring og han var med på flere klatreekspedisjoner, blant annet som leder av en av de første bestigningene av Matterhorn.
Tidlige år og utdanning
Tyndall ble født i Leighlinbridge i Carlow i Irland. Faren var politikonstabel, og hans forfedre var immigranter fra Gloucestershire som kom til Irland rundt 1670. Tyndall gikk på lokale skoler og var sannsynligvis assistentlærer på slutten av sine unge år der. På skolen leste han fag som teknisk tegning og matematikk med anvendelse innenfor landmåling.
Han ble ansatt som tegner ved Ordnance Survey Ireland da han var i slutten av tenårene, i 1839. Noe senere flyttet han for å jobbe for Ordnance Survey i Storbritannia i 1842. I 1840-årene var det omfattende jernbaneutbygging i Storbritannia, og Tyndalls erfaring som landmåler var etterspurt av jernbaneselskapene. Mellom 1844 og 1847 hadde han en god stilling innenfor planlegging av jernbanebygging.
Utdannelse i Tyskland
I 1847 ble Tyndall lærer i matematikk og landmåling ved internatskolen Queenwood College i Hampshire. Han skrev senere at «ønsket om å vokse intellektuelt hadde ikke sviktet meg, og når jernbanearbeidet ble mindre intenst, tok jeg i 1847 en stilling som lærer ved Queenwood College.» En annen ung lærer som ankom Queenwood på samme tid, var Edward Frankland, som tidligere hadde jobbet som assistent ved British Geological Surveys kjemilaboratorium. Frankland og Tyndall ble gode venner. De dro i 1848 sammen til Tyskland for å studere realfag. Frankland visste at enkelte tyske universiteter var langt framme i fag som eksperimentell kjemi og fysikk. Britiske universiteter var på denne tiden mer opptatt av klassiske fag og matematikk, enn av anvendt vitenskap. De valgte Philipps-Universität Marburg på grunn av Robert Wilhelm Bunsens renommé. Tyndall studerte under Bunsen fra 1848 til 1850. Tretti år senere roste han sin tidligere lærer for å forklare kjemi og fysikk gjennom praktiske eksperimenter: «Jeg kan fortsatt se tilbake på Bunsen som mitt ideal av en universitetslærer.»
Professor Hermann Knoblauch hadde også stor betydning for Tyndalls studier, og Tyndall brevvekslet med ham i mange år etterpå. Tyndalls avhandling ved Marburg var en matematisk analyse av skruers overflater. Han bodde i Marburg i ytterligere ett år for å gjøre forskning på magnetisme sammen med Knoblauch, inkludert noen måneders besøk i Heinrich Gustav Magnus’ laboratorium i Berlin.
Tidlig vitenskapelig arbeid
Tyndall tidligste selvstendige arbeid i fysikk var eksperimenter på magnetisme og diamagnetisk polaritet, som han arbeidet med fra 1850 til 1856. Hans to mest innflytelsesrike publikasjoner var de to første, som var forfattet sammen med Knoblauch. En av dem var The magneto-optic properties of crystals, and the relation of magnetism and diamagnetism to molecular arrangement fra mai 1850. De to artiklene beskriver og kommenterer et eksperiment. Disse og andre undersøkelser av magnetisme gjorde Tyndall raskt kjent blant samtidens ledende forskerne.
Han ble medlem av Royal Society i 1852. I 1853 ble han utnevnt til professor i naturfilosofi (fysikk) ved Royal Institution i London. Utnevnelsen bygget i stor grad på det positive inntrykket Michael Faraday hadde fått av ham. Da Faraday et tiår senere trakk seg tilbake, ble han etterfulgt av Tyndall i stillingen og andre roller som Faraday hadde hatt ved Royal Institution.
Viktigste vitenskapelige arbeid
På slutten av 1850-årene studert Tyndall virkningen av strålingsenergi på bestanddeler av luft, noe som førte ham inn på flere problemer innenfor fysikken hvor han oppnådde flere originale forskningsresultater.
Undersøkelser for å forklare jordens drivhuseffekt
Tyndall forklarte varmen i jordens atmosfære på grunnlag av egenskapene til de ulike gassene for å absorbere varmestråling (infrarød stråling). Måleanordningen som ble anvendt, var en termosøyle, en milepæl innenfor utviklingen av absorpsjonsspektroskopi for gasser. I 1859 var han den første til å gjøre korrekte målinger av den relative infrarøde absorpsjonsstyrken for gassene nitrogen, oksygen, vanndamp, karbondioksid, ozon, metan, et cetra. Han konkluderer med at vanndamp er den gassen som sterkest absorber varmestråling i atmosfæren og er en hovedgass når det gjelder innflytelse på atmosfærens lufttemperatur. Absorpsjon av de andre gassene er ikke ubetydelig, men forholdsvis liten. Før Tyndalls tid var det allment antatt at jordens atmosfære har en drivhuseffekt, men han var den første til å bevise det. Beviset var at vanndamp har en sterk virkning på absorpsjon av infrarød stråling som emitteres fra jordens overflate. Han understreket at klimaet ville vært mye kaldere om natten i fravær av drivhuseffekten. I sammenheng med dette var han i 1860 den første til å demonstrere og kvantifisere at transparente gasser kan sende ut infrarød stråling.
Strålingsfysikk
Ved undersøkelser av varmestråling i luften hadde det vært nødvendig å bruke luft hvor alle spor av svevestøv og andre partikler hadde blitt fjernet. En effektiv måte å oppdage partikler i luften på er å bruke svært intenst lys. Spredningen av lyset på grunn av partikkelurenheter i gasser og væsker er i dag kjent som tyndalleffekt. I sine studier av denne typen spredning i slutten av 1860-årene gjorde Tyndall nytte av datidens utvikling innenfor elektrisk lys. Han hadde også bruk for gode lysreflektorer. Han utviklet nephelometeret og lignende instrumenter som viser egenskapene til aerosoler og kolloider. Dette går ut på at konsentrerte lysstråler sendes gjennom mediene mot en mørk bakgrunn, og er basert på å utnytte tyndalleffekten. Han var den første til å observere og rapportere fenomenet termodiffusjon i aerosoler. Dette ble oppdaget omkring varme gjenstander mens han egentlig undersøkte tyndalleffekten, med fokuserte lysstråler i et mørkt rom. Han utviklet en bedre måte å vise det på, men uten å undersøke fysikken i det i dybden. Tyndall rapporterte om dette fenomenet i 1870.
For en rekke lettflyktige væsker demonstrerte han at om disse var i damp- eller væskeform, hadde de i hovedsak den samme evnene til å absorbere varmestråling. Disse eksperimentene krevde «samvittighetsfull nøyaktighet, og litt oppmerksomhet for detaljer», som han senere sa. I et av hans andre og enklere eksperimenter ble en infrarød og en synlig lysstråle fra en elektrisk lampe sendt mot et fokuspunkt via et kraftig konkavt speil. På sin vei mot fokuspunktet ble strålen ført gjennom et kar med vann. Ved fokuspunktet, utenfor vannet, var strålen i stand til å sette et stykke av tre i brann, men strålen var ikke i stand til å smelte frosset vann. Ved fjerning av det mellomliggende vannet ble derimot det frosne vannet raskt smeltet. Dette indikerer at frekvensene av lyset som fremkommer i vann, er spesielle frekvenser som vannmolekylene ikke absorberer, og der vannets aggregattilstand ikke har noen merkbar rolle.
Han konsoliderte og styrket resultatene til den franske fysikeren Paul-Quentin Desains, den skotske fysikeren James David Forbes, Knoblauch og andre, som viser at de viktigste egenskapene til synlig lys også kan reproduseres for varmestråling. Dette gjelder fenomenene refleksjon, brytning, diffraksjon, polarisering, depolarisering, dobbeltbrytning, og rotasjon i et magnetfelt. I 1862 da han studerte opptaket av varmestråling i ozon, kom han opp med en demonstrasjon som bekreftet at ozon består av oksygen.
Molekylærfysikk relatert til varmestråle
Tyndall utviklet laboratorieutstyr for demonstrasjoner som belyser spørsmålet om hvordan varmestråler absorberes og slippes ut på molekylært nivå. I 1864 viste han eksperimentelt at utslipp av varme fra kjemiske reaksjoner har sin opprinnelse fra dannelse av nye molekyler. Han var sannsynligvis den første som greide å vise dette. I 1865 lagde han demonstrasjoner av hvordan lys fra en glødende gjenstand kunne konverteres fra infrarødt til synlig lys på molekylært nivå. Til dette brukte han materialer som er gjennomsiktig for infrarødt og ugjennomsiktig for synlig lys eller vice versa. Vanligvis refererte han til infrarødt som «varmestråling», og noen ganger som «ultra-rød bølgebevegelser», mens ordet «infrarødt» kom først i bruk i 1880-årene. Hans viktigste rapporter fra 1860-årene ble gjenutgitt som en 450-siders samling i 1872 under tittelen Contributions to Molecular Physics in the Domain of Radiant Heat (Bidrag til molekylærfysikk innenfor varmestråling).
Først og fremst var Tyndall eksperimentator og instrumentbygger, han var ellers lite opptatt av abstrakte modeller. Men i sine eksperimenter med stråling- og varmeabsorpsjon for gasser, hadde han en underliggende agenda for å forstå fysikken til molekyler. Tyndall sa i 1879: «I løpet av ni år med arbeid om emnet stråling [i 1860], ble varme og lys håndtert bare av meg, ikke som den som endelig forstår sakens natur, men ved instrumenter som ved hjelp av sinnet kanskje muligens kan begripe de partiklene som er involvert.» Denne agendaen er eksplisitt i tittelen han valgte for sin bok Contributions to Molecular Physics in the Domain of Radiant Heat fra 1872. Den finnes mindre eksplisitt til stede i hans mye leste bok Heat Considered as a Mode of Motion fra 1863. Foruten varme undersøkte han også magnetisme og lydutbredelse som relateres til molekylære fenomener. Usynlige molekylers oppførsel var det egentlige grunnlaget for alle fysiske fenomener. Med denne tankegangen og sine eksperimenter skisserte han en forklaringsmodell hvor forskjellige stoffer har ulik absorpsjon av infrarød stråling fordi deres molekylære strukturer gir dem ulik resonanser. Han hadde fått ideen til resonans fordi han hadde sett at noen typer molekyler har ulik absorpsjon avhengig av frekvensen til strålingen, og han ble helt overbevist om at den eneste forskjellen mellom én type stråling og en annen er frekvensen.
I 1853 hadde den svenske fysikeren Anders Ångström argumentert for det samme ut fra generelle prinsipper for resonans. Etter at dette ble bekreftet og mer generelle eksperimenter utført av Tyndall og andre i 1860-årene, fikk Ångström stor anerkjennelse. Kjemisk nedbrytning av molekyler som utsettes for lysbølger (fotokjemisk effekt) overbeviste Tyndall om at molekylet som en helhet ikke kunne være en resonator, det måtte være en eller annen struktur på lavere nivå som var årsaken; uten en slik forklaring ville fotokjemiske reaksjoner være umulig. Men han var uten testbare ideer om formen på denne lavere strukturen, og han ville ikke delta i å publisere spekulasjoner om dette. Hans promotering av en idé om molekylære årsaker, og hans innsats for eksperimentelt å avsløre hva molekyler egentlig er, har vært diskutert av en historiker, som beskrev ham slik: «John Tyndall er retorikeren rundt det molekylære.»
Oppfinnelser
På grunnlag av sin ekspertise på absorpsjon av varmestråling i gasser oppfant han et system for å måle mengden av karbondioksid i en prøve av pusten fra et menneske; dette skjedde mellom 1862 og 1864. Det grunnleggende prinsippet som Tyndall fant opp, brukes fremdeles i medisinske instrumenter for å overvåke pasienter under anestesi.
For bruk i laboratorier kom han opp med en enklere måte å skaffe «optisk ren» luft på, det vil si luft som ikke har noen synlige tegn på partikler: Han bygde en firkantet trekasse med et par glass innsatt. Før boksen ble lukket, hadde han belagt innsiden av veggene og bunnen i boksen med glyserin, som har konsistens som klissete sirup. Han fant ut at etter et par dagers ventetid var luften inne i boksen helt partikkelfri når han gjennomstrålte den med sterkt lys gjennom glassvinduene. De svevende partiklene hadde endt opp med å feste seg til veggene eller på det klebrige gulvet. I den optisk rene luften som oppstod, var der ingen tegn til noen «bakterier», det vil si ingen tegn til svevende mikroorganismer. Tyndall steriliserte noen kjøttbiter ved å koke dem, for deretter å sammenligne hva som skjedde om han la disse kjøttbitene i optisk ren luft og i vanlig luft. De stykkene som ble plassert i optisk ren luft forble «søte» (som han selv sa) i lukt og smak etter mange måneder, mens de som ble oppbevart i vanlig luft begynte å bli råtne etter noen dager. Denne demonstrasjonen var en utvidelse av den franske bakteriologen Louis Pasteurs tidligere demonstrasjoner som viste at tilstedeværelsen av mikroorganismer er en forutsetning for nedbryting av biologisk materiale. Tyndall fant senere opp en metode for å utrydde bakteriesporer som ble kjent som tyndallisering.
I 1871 og senere i 1874 arbeidet han med, og fant opp, en bedre gassmaske for brannmenn. Denne bestod av en hette som filtrerte røyk og skadelig gass fra luften.
Lydforplantning
I slutten av 1860-årene og tidlig i 1870-årene skrev han en innledende bok om lydutbredelse i luft og var deltaker i et storstilt britisk prosjekt for å utvikle en bedre tåkelur. I laboratoriedemonstrasjoner for å eksperimentere med problemer rundt tåkelurer etablerte Tyndall kunnskap om at lyden delvis blir reflektert, altså at den delvis sendes tilbake som et ekko, ved grenseflater der en luftmasse med en temperatur møter en annen med en forskjellig temperatur. Mer generelt vil det si at der to eller flere luftmasser med forskjellige tettheter eller temperaturer møtes, vil lyden forplante seg dårligere på grunn av refleksjoner ved grenseflatene. Ekstra dårlige blir forholdene når mange slike grensesnitt er til stede. Han hevdet at dette er den vanligste og viktigste grunnen til at den samme fjerne lyden, for eksempel fra en tåkelur, kan høres sterkere eller svakere på ulike dager eller til forskjellige tider av døgnet.
Demonstrasjoner
Tyndall la stor vekt på å holde gode foredrag ved Royal Institution. Han var spesielt dyktig til å lage livlige og gode demonstrasjoner basert på konsepter fra fysikken. Tyndall og hans publikum likte eksperimentelle demonstrasjoner som hadde et element av teater, og Tyndall valgte ofte tema til sine forelesninger med dette hensynet i tankene.
Fjellklatring og glasiologi
Tyndall besøkte Alpene i 1856 for å gjennomføre vitenskapelige undersøkelser og endte opp med å bli en pionér innenfor fjellklatring. Han dro til Alpene nesten hver sommer fra 1856 og framover og var med i det aller første laget av fjellklatrere som nådde toppen av Weisshorn i 1861. Senere, i 1868, var han leder av et av de første lagene som nådde toppen av Matterhorn. Hans navn er forbundet med «tindebestigningens gullalder» i midten av Viktoriatiden da de vanskelige toppene i Alpene ble besteget for første gang.
I Alpene studerte Tyndall isbrene og spesielt deres bevegelse. Hans forklaring på fenomenet med isbreenes flytende bevegelse brakte ham i konflikt med andre, spesielt den britiske fysikeren og glasiologen James David Forbes. Mye av det tidlige vitenskapelige arbeid angående bevegelsen til breene hadde blitt gjort av Forbes, men Forbes visste ikke på den tiden om fenomenet regelasjon. Dette fenomenet ble oppdaget litt senere av Michael Faraday. Regelasjon spilte en nøkkelrolle i Tyndalls forklaring. Forbes kunne ikke se regelasjon i denne sammenhengen. Dette kompliserte deres debatt og offentlig uenighet oppsto om hvem som fortjente å få æren for hvilke undersøkelser. Venner av Forbes, samt Forbes selv, mente at Forbes burde få æren for det meste av vitenskapen innenfor feltet, mens Tyndall mente at anerkjennelsen burde vært fordelt på flere. Tyndall kommenterte: «Ideen om semi-flytende bevegelse stammer helt tilbake til Louis Rendu; bevis for raskere sentrale strømninger stammer delvis fra Rendu, men nesten helt fra Louis Agassiz og Forbes, beviset angående retardasjonen av breer tilhører Forbes alene, mens oppdagelsen av punktet med maksimal bevegelses tilhører, antar jeg, meg». Etter at Forbes og Tyndall var døde, ble deres uenighet videreført av deres respektive offisielle biografer. Alle prøvde å være redelige, men noen enighet ble ikke oppnådd. Heller ikke ble aspekter ved isbreenes bevegelse forstått eller bevist.
Det ligger en bre oppkalt etter Tyndall i Chile og en annen i Colorado, begge heter Tyndall Glacier. Det samme er Mount Tyndall i California. og Mount Tyndall i Tasmania.
Formidler og folkeopplyser
John Tyndall er registrert som forfatter av minst 147 artikler i vitenskapelige tidsskrifter, det meste publisert mellom 1850 og 1884. Altså et gjennomsnitt på mer enn fire artikler i året over denne 35-årsperioden.
Foruten å være vitenskapsmann var John Tyndall en entusiastisk formidler. Han brukte mye av sin tid til å spre kunnskap til allmennheten. Han ga hundrevis av offentlige forelesninger ved Royal Institution i London. Da han startet en offentlig foredragsturné i USA i 1872, var det store folkemengder som løste billetter for å høre ham forelese om lysets natur.
Hans største publikum var allikevel de han fikk gjennom sine bøker, de fleste var heller ikke skrevet for eksperter eller spesialister. Han publiserte mer enn et dusin vitenskapelige bøker. Fra midten av 1860-årene var han en av verdens mest berømte fysikere. De fleste av hans bøker ble oversatt til tysk og fransk, der de viktigste utgavene ble trykket opp i nye opplag på disse språkene i flere tiår etterpå.
Avgrensning av vitenskap fra religion
De fleste av de progressive og innovative britiske fysikerne i Tyndalls generasjon var konservative og ortodokse i spørsmål om religion. Det gjaldt for eksempel James Joule, Balfour Stewart, James Clerk Maxwell, George Gabriel Stokes og William Thomson Kelvin, som alle undersøkte varme eller lys samtidig med Tyndall. Disse konservative vitenskapsmennene trodde at religion og vitenskap var forenelig. Tyndall var på sin side medlem av den såkalte X Club som støttet Charles Darwins evolusjonsteori og forsøkte å skille religion og vitenskap. Det mest fremtredende medlemmet av denne klubben var anatomen Thomas Huxley. Tyndall møtte Huxley først i 1851, og de to ble deretter venner. Kjemikeren Edward Frankland og matematikeren Thomas Archer Hirst, som Tyndall hadde kjent siden før 1850, var også medlemmer. Sosialfilosofen Herbert Spencer var også medlem av klubben.
Selv om Tyndall ikke var så aktiv som Huxley i den filosofiske striden, spilte Tyndall rollen som folketaler og framholdt at det var viktig å skille mellom vitenskap (kunnskap og rasjonalitet) og religion (tro og spiritualitet). Da Tyndall ble president i British Association for Advancement of Science i 1874, holdt han en lang tale på foreningens årsmøte. Emnet var evolusjonsteorienes historie, og Darwin ble nevnt mer enn 20 ganger. Tyndall sa at religiøse følelser ikke bør «trenge seg inn på domenet for 'kunnskap', hvor de ikke har noen autoritet». Dette var et hett tema på denne tiden, og Tyndalls tale styrket evolusjonistenes posisjon, slik at dette synet vant frem.
Paven erklærte i 1864 at det var en feil at «fornuften skal være den viktigste basis som mennesket kan og bør komme frem til kunnskap på» og en feil at «guddommelig åpenbaring er ufullkommen» i Bibelen. Enhver som forsøkte å opprettholde disse feilene skulle bli bannlyst. Og senere i 1888 erklærte den katolske kirke: «rasjonalismens grunnidé er at den menneskelige fornuften er overlegen, og ikke vil underkaste seg Guds og evighetens lover, men krever uavhengighet … En slik lære er skadelig både for staten og det enkelte menneske.»
Kirkens oppfatning og Tyndalls prinsipper var ikke forenelige. Heldigvis for Tyndall trengte han ikke å gå i strid om dette i Storbritannia, og heller ikke i de fleste andre land. I England, der Tyndale bodde, var den dominerende Church of England delt i synet på den nye vitenskapelige innsikten, med sentrale personer på begge sider. Selv i Italia ble Huxley og Darwin tildelt æresmedaljer. Men i Irland var majoriteten av befolkningen i Tyndalls levetid lojale mot de katolske doktriner, dette synet vokste også sterkere politisk. Det ville ha vært bortkastet for Tyndall å debattere med irske katolikker. Imidlertid var Tyndall mellom 1886 og 1893 aktiv i debatten i England, der det ble diskutert om en skulle gi katolikkene i Irland mer frihet til å gå sin egen vei. Som de aller fleste irsk-fødte vitenskapsmenn på 1800-tallet var også han imot Irish Home Rule movement (Hjemmestyre-bevegelsen). Han hadde sterke synspunkter om dette som ble publisert i aviser og brosjyrer. Et eksempel er en debattartikkel i The Times den 27. desember 1890, hvor han anså prester og katolisismen som «hjertet og sjelen til denne bevegelsen» og skrev at plassering av den ikke-katolske minoriteten under innflytelse av «prestehordene» ville være «en usigelig forbrytelse». Han prøvde uten hell å få Storbritannias fremste vitenskapssamfunn til å fordømme det irske hjemmestyrets forslag som etter hans syn stride mot interessene til vitenskapen.
I flere essays, samlet i boken Fragments of Science for Unscientific People, advarte Tyndall mot å tro at bønner kunne hjelpe. På samme tid var han heller ikke anti-religiøs.
Mange har oppfattet Tyndall som en uttalt agnostiker,      selv om han aldri eksplisitt erklærte seg å være det. Dette sitatet fra Tyndall er et eksempel på hans agnostiske tankesett: «Krefter og materie er innenfor vår intellektuelle rekkevidde ... men bak, over og rundt oss ligger de virkelige mysteriene i universet uløst og uløselige. La oss bøye hodet og erkjenne vår uvitenhet, både prester og filosofer.»
Privatliv
Tyndall giftet seg ikke før han ble 55 år. Han giftet seg da med Louisa Hamilton, som var 30 år gammel og datter til politikeren Lord Claud Hamilton. Året etter, i 1877, bygde de en sommerhytte i de sveitsiske alper. Tyndall hadde bodd i mange år i en leilighet ved Royal Institution, og sammen med sin hustru fortsatte han å bor der helt til 1885, da de flyttet til et hus i nærheten av Haslemere sørvest for London. Ekteskapet var lykkelig, men barnløst. Han pensjonerte seg fra Royal Institution i en alder av 66 av helsemessige årsaker.
Bibliografi
Bøkene kan lastes ned via Archive.org.
Hertugdømmet Urbino
Hertugdømmet Urbino var et uavhengig hertugdømme i det tidligmoderne Sentral-Italia, med et omfang som tilsvarer den nordlige halvdel av den moderne regionen Marche. Det tilkom i år 1443 og ble annektert av Kirkestaten i 1625.
Daphnis
Utseende
Store (vingespenn 80-125 millimeter), kraftige svermere med spoleformet kropp og slanke vinger. Vingene er livlig tegnet i brunt, grønt og rosa.
Hertugdømmet Urbino
I øst lå det mot Adriahavet, i vest mot republikken Firenze, og i sør mot Kirkestaten. Mot nordvest vekslet det litt mellom forskellige småstater tilknyttet pavens domener.
Urbinos første herskere var av adelsslekten Montefeltro. Keiser Fredrik II gjorde dem i 1213 til grever av Urbino. Den første hertug av Urbino var Oddantonio da Montefeltro, som fikk tittelen i 1443 av pave Eugenius IV.
Daphnis
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika, Sørøst-Asia og Australia. Oleandersvermeren (Daphnis nerii) er en regelmessig gjest til Europa, i et par tilfeller så langt nord som Norge.
Hertugdømmet Urbino
I 1523 ble hovedstaden flyttet fra Urbino til Pesaro. Etter at Cesare Borgia hadde hersket over hertugdømmet noen korte år fra 1502 til 1508, falt det inn under den pavelige slekt della Rovere, som beholdt det til 1625, da pave Urban VIII annekterte det til Kirkestaten som Legazione del Ducato di Urbino (senere Legazione di Urbino).
Datatransformasjon
Datatransformasjon, eller bare transformasjon, er en prosess innen databehandling hvor man konverterer data fra en struktur eller format til en annen struktur eller format. Det er en grunnleggende del i det meste av dataintegrasjon, og er vanlig i databehandlingsoppgaver som dataavstemming, dataintegrasjon, applikasjonsintegrasjon og operasjoner i datavarehus.
Kompleksitet
Datatransformasjon kan være enkel eller kompleks basert på hvilke endringene som kreves for dataene mellom den går fra kildesystemet og målsystemet. Transformasjon utføres vanligvis via en blanding av manuelle og automatiserte steg. Verktøy og teknologier brukt til datatransformasjon kan variere mye basert på format, struktur, kompleksitet og volum på dataene som transformeres.
Transformasjoner ved grunndata-omarbeiding
En grunndata-omarbeiding er en spesiell form for datatransformasjon hvor hele databasen med dataverdier transformeres eller omarbeides uten å trekke ut dataene fra databasen. Alle data i en velutformet database er direkte eller indirekte relatert til en begrenset mengde med grunn-databasetabeller ved hjelp av et nettverk av begrensninger for fremmednøkler. Hver fremmednøkkelbegrensning er avhengig av en unik databaseindeks fra den overordnede databasetabellen. Når den riktige hoved-databasetabellen omarbeides med en annen unik indeks, så skal dette medføre at de direkte og indirekte relaterte dataene også omarbeides. De direkte og indirekte relaterte dataene kan også fremdeles vises i den opprinnelige formen siden den opprinnelige unike indeksen fremdeles eksisterer med grunndataene. Omarbeiding av database må også gjøres på en slik måte at det ikke påvirker applikasjonsarkitektur-programvare.
Når dataavbildningen er gjøres indirekte via en formidlende datamodell kalles prosessen kalles også dataformidling.
Transformasjonsprosessen
Datatransformasjon kan deles inn i følgende steg, hvor nødvendigheten av de enkelte stegene avhenger av kompleksiteten som kreves i transformasjonen:
Disse stegne er ofte i fokus for utviklere eller tekniske dataanalytikere som kan bruke flere spesialiserte verktøy for å utføre oppgavene sine.
Stegene kan beskrives som følger:
Dataoppdagelse er det første steget i transformasjonsprosessen. Vanligvis profileres dataene ved hjelp av profileringsverktøy eller noen ganger ved hjelp av manuelt skrevne profileringsskript for bedre å forstå strukturen og egenskapene til dataene og finne ut hvordan de må transformeres.
Dataavbildning er prosessen med å definere hvordan individuelle felter avbildes, modifiseres, skjøtes, filtreres, aggregeres, og så videre, for å gi det ønskede sluttresultatet. Utviklere eller tekniske dataanalytikere utfører tradisjonelt dataavbildning siden de jobber med de spesifikke teknologiene for å definere transformasjonsreglene (for eksempel ETL-vektøy eller transformasjonsspråk).
Kodegenerering er prosessen med å generere kjørbar kode (for eksempel SQL, Python, R eller andre kjørbare instruksjoner) som kan transformere dataene basert på de ønskede og definerte dataavbildnings-reglene. Vanligvis genererer transformasjonsteknologiene denne koden basert på definisjonene eller metadataene definert av utviklerne.
Kodekjøring er steget der den genererte koden utføres mot dataene for å gi det ønskede resultatet. Koden som kjøres kan være tett integrert med transformasjonsverktøyet, eller kan kreve separate steg av utvikleren for å kjøre den genererte koden manuelt.
Datagjennomgang er det siste steget i prosessen, og fokuserer på å sikre at utdataene oppfyller transformasjonskravene. Det er vanligvis forretningsbrukeren eller den endelige sluttbrukeren av dataene som utfører dette steget. Eventuelle avvik eller feil i dataene som blir funnet og kommuniseres tilbake til utvikleren eller dataanalytikeren som endringsforespørsler eller nye krav som skal implementeres i transformasjonsprosessen.
Satsvis datatransformasjon
Tradisjonelt har datatransformasjon vært en satsvis prosess hvor utviklere skriver kode eller implementerer transformasjonsregler i et dataintegrasjonsverktøy og deretter kjører den koden eller disse reglene på store datamengder. Denne prosessen kan følge de lineære stegene som beskrevet om generelle transformasjonsprosesser ovenfor.
Satsvis transformasjon er hjørnesteinen i praktisk talt alle integrasjonsteknologier som datavarehus, datamigrering og applikasjonsintegrasjon.
Raqqada
Raqqada (arabisk: رقادة) er en by med rundt 1.000 innbyggere i guvernementet Kairouan i Tunisia. Byen var fra 876 til 910 residensby for aghlabiderriket. Her er det også en campus for Universitetet i Kairouan.
Datatransformasjon
Satsvis datatransformasjon
Når data må transformeres og leveres med lav latens brukes ofte begrepet mikrosats (microbatch). Dette refererer til at det behandles små grupper med data (for eksempel et lite antall rader eller en liten mengde dataobjekter) som demed kan behandles veldig raskt og leveres til målsystemet når det trengs.
Raqqada
Beliggenhet
Raqqada ligger i på sletteland i en høyde av ca. 70 m o. h.ca 12 km veistrekning sørvest for Kairouan ved RN2.
Historie
I føge overløeveringene led emir Abū Ishāq Ibrāhīm II under vedvarende søvnforstyrrelser i den gamle hovedstaten Kairouan, og besluttet derfor kort tid etter sin tilredelse i 875 og flytte sin residens ut på landet. Han valgte det nærliggende Raqqada og lot der i løpet av kort tid anlegge flere palasser, moskleer, cisterner og annet. Allerede i året 909 ble palassbyen erobret av fatimidene under Abdallah al-Mahdi, og da vel også delvis ødelagt. Etter grunnleggelsen av Fustat/Kairo i 969 ble Raqqada forlatt. Noen søyler og ndre elementer ble gjenbrukt i senere byggverker.
Datatransformasjon
Fordeler med satsvis datatransformasjon
Tradisjonelle transformasjonsprosesser har vært en arbeidshest for selskaper i flere tiår. De ulike verktøyene og teknologiene (dataprofilering, datavisualisering, datavask, dataintegrasjon, og så videre) har modnet, og de fleste (om ikke alle) virksomheter transformerer enorme datamengder som mater interne og eksterne applikasjoner, datavarehus og andre datalagre.
Raqqada
Museum
I 1960 bygynte man med utgravninger i det gamle palassområdetr. Det ble funnet mange ler- og keramikkskår, som delvis lot seg sammenføye. I 1986 åpnet Musée national d’art islamique de Raqqâda med mange eksponater som belyser den islamske kunsts historie og utvikling i Tunisia og i det øvrige Maghreb – deriblant også mynter og håndskrifter av Koranen (den mest bemerkelsesverdige av dem er den blå Koran''.
Datatransformasjon
Begrensninger av tradisjonell datatransformasjon
Den tradisjonelle transformasjonsprosessen har også begrensninger som hemmer den generelle effektiviteten og effekten.
Menneskene som trengs for å bruke dataene (for eksempel forretningsbrukere) spiller ikke en direkte rolle i transformasjonsprosessen. Vanligvis gir brukerne transformasjonsoppgaven til utviklere som har de nødvendige tekniske eller kodeferdighetene for å definere transformasjonene og utføre dem på dataene.
Denne prosessen gjør at mesteparten med å definere de nødvendige transformasjonene lempes over på utvikleren som ofte ikke har den samme domenekunnskapen som forretningsbrukeren. Utvikleren tolker kravene til forretningsbrukeren og implementerer den relaterte koden eller logikken. Dette steget har potensiale til å introdusere feil i prosessen (gjennom feiltolkede krav), og øker også tiden for å komme frem til en løsning på forretningsproblemet.
Dette problemet har gitt opphav til behovet for smidighet og selvbetjening innen dataintegrasjon (altså styrke brukeren av dataene sine datakunnskaper og gjøre dem i stand til å transformere dataene selv interaktivt).
Det finnes selskaper som tilbyr verktøy for selvbetjening av datatransformasjon. De tar sikte på å effektivt analysere, kartlegge og transformere store datamengder uten å kreve den tekniske kunnskapen og prosesskompleksiteten som vanligvis kreves. Mens disse selskapene på underliggende nivå leverer tradisjonell satsvis transformasjon så muliggjør verktøyene deres en presentasjon som er mer interaktiv for brukerne gjennom å bruke visuelle plattformer og enkle skript som gjenbrukes.
Likevel kan det være noen kompatibilitetsproblemer (som for eksempel at nye datakilder som tingenes internett (IoT) ikke fungerer korrekt med eldre verktøy) og samsvarsbegrensninger på grunn av forskjeller i datastyring-, preparering- og revisjonspraksis.
Interaktiv datatransformasjon
Interaktiv datatransformasjon (IDT) er en type datatransformasjon som gir et grafisk grensesnitt for datatransformasjoner, og dermed kan legge til rette for transformasjoner av analytikere og forretningsbrukere med begrenset teknisk kompetanse. Verktøyet kan tolke egenskapene til dataene (via automatisert dataprofilering eller visualisering), og brukes for å endre eller korrigere dataene gjennom enkle brukerinteraksjoner som ved å klikke eller velge bestemte elementer i dataene.
Selv om interaktiv datatransformasjon følger de samme integrasjonsstegene som satsvis integrasjon er det en hovedforskjell i at stegene ikke nødvendigvis følges på en lineær måte og vanligvis ikke krever betydelige tekniske ferdigheter for å utføres.
Ida Lien
Ida Lien (født 5. april 1997 i Drammen) er en norsk skiskytter som representerer Simostranda Idrettslag. Hun har sølv på sprinten og bronse på miksstafett fra EM i skiskyting 2020. Hun har VM-gull på 4 x 6 km stafett fra 2021.
Datatransformasjon
Interaktiv datatransformasjon
Det finnes en rekke selskaper som tilbyr interaktive verktøy for datatransformasjon, eksempelvis oppstartsselskaper som Trifacta, Alteryx og Paxata. De tar sikte på å gi effektiv analyse, avbildning og transformasjon av store datamengder samtidig som de abstraherer bort noe av den tekniske kompleksiteten og prosessene som foregår under panseret.
Løsninger for interaktiv datatransformasjon tilbyr et integrert visuelt grensesnitt som kombinerer eller gjør det lettere å hoppe mellom de tidligere adskilte stegene i dataanalyse, dataavbildning og kodegenerering/-kjøring og datainspeksjon. Altså, hvis det gjøres endringer på ett steg (som for eksempel endring av navn på en variabel) vil programmet automatisk oppdatere de andre foregående og påfølgende stegene tilsvarende. Grensesnitt for interaktiv datatransformasjon inkluderer visualisering for å vise brukeren mønstre og avvik i dataene slik at de visuelt kan identifisere feilaktige eller ekstreme verdier.
Ida Lien
Før 2016
Hun begynte med skiskyting i 2006.
Datatransformasjon
Interaktiv datatransformasjon
Når brukeren er ferdig med å transformere dataene kan systemet generere kjørbar kode eller logikk som gjenbrukes på lignende datamengder.
Ida Lien
Før 2016
Lien kom på 12.-plass i K17-klassen under Norgescupen i skiskyting for junior 2013/14, og hun kom på åttendeplass i K18-klassen under Norgescupen i skiskyting for junior 2014/15. Under Junior-NM i skiskyting 2015 kom hun på femteplass på sprinten og niendeplass på normaldistanse, og hun kom på 18.-plass på stafetten sammen med Buskerud SSK.
Sesongen 2015/16
Hun deltok i K19-klassen under Norgescupen i skiskyting for junior 2015/16, og kom der på femteplass. Under Junior-NM i skiskyting 2016 kom hun på andreplass på sprinten i K19-klassen, bak Emilie Ågheim Kalkenberg, og hun kom på fjerdeplass på normaldistanse.
Datatransformasjon
Transformasjonsspråk
Det finnes mange programmeringsspråk som er egnet for å utføre datatransformasjoner. Mange transformasjonsspråk krever en formell grammatikk. I mange tilfeller er grammatikken strukturert etter et mønster som ligner Backus-Naur-formen (BNF).
Azusa Sumi
Azusa Sumi (født 12. august 1996) er en japansk friidrettsutøver som konkurrerer i langdistanseløp. Hun representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der hun ble slått ut i de innledende rundene på 5 000 meter.
Datatransformasjon
Transformasjonsspråk
Noen eksempler på transformasjonsspråk inkluderer:
I tillegg har selskaper som Trifacta og Paxata utviklet domenespesifikke transformasjonsspråk (DSL-er) for vedlikehold og transformering av datamengder. Utviklingen av domenespesifikke språk har vært knyttet til økt produktivitet og tilgjengelighet for ikke-tekniske brukere. Trifacta sin "Wrangle" er et eksempel på et slikt domenespesifikt språk.
The Finger of Justice
Handling
William Randall (spilt av Henry A. Barrows) er en kjent politiker. Men han lar ondskapen blomstre i distriktet sitt, samtidig som han nyter godt av de økonomiske overskuddene. Men ankomsten av pastor Noel Delaney (spilt av Crane Wilbur) og hans kamp mot den kriminelle underverdenen, skremmer den politiske lederen.
Torgeir Stene
Torgeir Stene (født 2. juni 1935 i Sjøholt i Ørskog kommune ) er en norsk tannlege og lokalpolitiker.
Armer og bein
Armer og bein er det ellevte studioalbumet av DumDum Boys. Albumet ble annonsert på ettermiddagen 18. oktober 2018 på DumDum Boys' Facebook-side og ble utgitt ved midnatt den 19. oktober 2018. Samme kveld fremførte DumDum Boys hele platen under en gratis utendørskonsert på Prindsen Hage i Oslo. Albumet debuterte på VG-lista i uke 43 med førsteplass.
Ida Lien
Sesongen 2016/17
Under Norgescupen i skiskyting for junior 2017 kom hun på fjerdeplass i klassen for kvinner 20-21 år, med 204 poeng. Hun deltok også i IBU-cupen for junior 2016/17, og kom der på 99.-plass med 10 poeng, og hun kom på 89.-plass i sprintcupen.
Epiglenea
Epiglenea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, slank, mørk trebukk med blekgule til gulgrønne tegninger. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er nærmest sylindrisk uten tenner på sidene, betydelig smalere enn dekkvingene, som er parallellsidige.
Ida Lien
Sesongen 2016/17
Hun fikk én medalje under Junior-NM i skiskyting 2017; sølv på sprinten i klassen 20-21 år. På normaldistansen kom hun på åttendeplass. Hun ble tatt ut til å delta i Junior-EM i skiskyting 2017 i Tsjekkia, og kom der på 33.-plass på sprinten. På jaktstarten kom hun på 39.-plass.
Epiglenea
Levevis
Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.
Ida Lien
Sesongen 2017/18
Lien fikk en ny sølvmedalje under Junior-NM i skiskyting 2018, da hun fikk sølv på sprinten bak Une Christiane Tronerud Kvelvane. Hun deltok også på Buskerud SSKs lag som fikk bronse på stafetten, i klassen K 17/21. På fellesstarten kom hun på sjuendeplass.
Epiglenea
Utbredelse
Arten er utbredt i det sørlige Kina, Taiwan, Myanmar og Vietnam.
Systematisk inndeling
Denne slekten blir ofte regnet som en underslekt av Phytoecia.
Ida Lien
Sesongen 2017/18
Under NM i skiskyting 2018 kom hun på 12.-plass på sprinten og 25.-plass på jaktstarten. Hun deltok i NM Mix-stafett i mars, og kom der på sjuendeplass sammen med Pål Kristian Grue Tufte og Martin Lindland.
Datatransformasjon
Transformasjonsspråk
En annen fordel med trenden av domenespesifikke transformasjonsspråk er at de kan abstrahere den underliggende utførelsen av logikken som er definert av det domenespesifikke transformasjonsspråket. De kan også bruke den samme logikken med forskjellige prosesseringsmotorer som for eksempel SPARK, MapReduce og Dataflow. Altså, med domenespesifikke transformasjonsspråk er ikke transformasjonsspråket knyttet til den underliggende motoren.
Ida Lien
Sesongen 2017/18
Hun kom på 32.-plass i Norgescupen i skiskyting 2017/18.
Vitenskapsåret 1198
Vitenskapsåret 1198 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1198.
Datatransformasjon
Transformasjonsspråk
Selv om transformasjonsspråk vanligvis er best egnet for transformasjon så kan noe så enkelt som vanlige regulære uttrykk brukes for å oppnå en nyttig transformasjon. Tekstredigeringsprogrammer som vim, emacs eller TextPad støtter bruk av regulære uttrykk med argumenter. Dette vil tillate at alle forekomster av et bestemt mønster erstattes med et annet mønster ved bruk av deler av det originale mønsteret. Eksempelvis kan uttrykkene:
Torgeir Stene
Han var formann i Møre og Romsdal idrettskrets fra 1983 til 1988. Aktiv politiker for Venstre og var ordfører i Vestnes fra 1972 til 1980.
Ida Lien
Sesongen 2018/19
I september 2018 deltok hun i Norgesmesterskapet i rulleskiskyting 2018, der hun kom på tiendeplass på sprint og 13.-plass på fellesstarten.
Li Haonan
Li Haonan (født 13. juli 1999) er en kinesisk basketballspiller.
Ida Lien
Sesongen 2018/19
Den 2. februar 2019 vant hun sitt første norgescuprenn som senior, og hun endte på 12.-plass i Norgescupen i skiskyting 2018/19. Under NM i skiskyting 2019 del 1 kom hun på 16.-plass på sprinten og på fellesstarten. Hun ble tatt ut til å delta i EM i skiskyting 2019 i februar, og kom der på niendeplass på sprinten og sjuendeplass på jaktstarten. Under NM del 2 kom hun på 27.-plass på normaldistanse og 29.-plass på jaktstart, og Buskerud SSK kom på fjerdeplass på stafetten.
Torgeir Stene
I 1965-1969 var han formann i Møre og Romsdal Bordtenniskrets. Formann i Norsk Islandshestforening. Tildelt NIFs hedersmerke.
Li Haonan
Han representerte Kina under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet i 3x3-basketball.
Ida Lien
Sesongen 2018/19
I IBU-cupen 2018/19 kom hun på 47.-plass med 152 poeng.