cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hengning
Rettslige henrettelsesmetoder
Det finnes to hovedmetoder: sakte hengning og hengning med fall. Den førstnevnte er den eldste typen, og utføres ved at den dømte enten heises opp eller dyttes ut fra en avsats uten at det er noen nevneverdig fallhøyde. Ved bruk av denne metoden inntreffer døden som en følge av en kombinasjon av kvelning og mangel på blod (og dermed oksygen) til hjernen, noe som fører til hjertestans. Det kan ta flere minutter før bevisstløshet inntrer, og det finnes eksempler på personer som er brakt tilbake til bevissthet etter opptil 15 minutter.
Hengning med fall ble innført i det 19. århundre. Repet er slakt, og den dømte dyttes ned fra en plattform eller faller gjennom en luke. Fallhøyden, kombinert med hvordan repet er lagt om halsen på den dømte, fører til at nakken knekker, og døden inntreffer umiddelbart i den grad utregningene har vært korrekte. Dersom fallhøyden er for liten, vil personen i stedet dø av kvelning, noe som tar lengre tid. Dersom fallhøyden er for stor, er det risiko for at hodet blir skilt fra kroppen, noe det finnes flere historiske eksempler på.
Når repet brast
Etter folkerettens oppfatning skulle den dømte benådes, om repet brast under hengningen. Det ble sett som Guds fingerpek om at den dømte skulle få leve, og kjennes fra henrettelsen av en bonde som skulle henges i Bergen i 1566 for å ha stjålet tran. Repet brast, og bonden ramlet ned, brakk lårbenet og slo et øye ut. Han minnet bøddelen om at han nå skulle regnes som fri, men ble likevel klynget opp igjen. I 1627 var det en skotte som skulle henges i Bergen da repet brast og folkemengden brølte: «Han er fri!» Skotten forsvant i hast, men myndighetene fanget ham siden og hengte ham i all stillhet ti dager senere.
Shunqing
Shunqing (kinesisk: 顺庆区, pinyin: Shùnqìng Qū ) er et bydistrikt i byprefekturet Nanchong i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 545 kvadratkilometer og 620.000 innbyggere (2004).
1419 Danzig
1419 Danzig er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 5. september 1929 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Frogn kirke
Frogn kirke er en langkirke fra 1999 i Frogn kommune og sogn, Søndre Follo prosti i Viken fylke.
Den gamle kirken brant 1994. Det var en langkirke fra 1859 i tømmer i nygotisk stil.
Hydro
Navnet eller begrepet Hydro har flere betydninger:
Smyrna (sommerfugl)
Smyrna er en slekt av nettsommerfugler i den store familien flikvinger (Nymphalidae).
Utseende
Nokså store, bredvingede sommerfugler. Undersiden av bakvingen er livlig tegnet i brunt og hvitt med øyeflekker langs kanten.
Levevis
Disse sommerfuglene lever i ulike slags skog opptil 1200 meter over havet. I likhet med mange andre Nymphalini lever larvene på planter i neslefamilien. De voksne sommerfuglene kommer gjerne for å drikke av sølepytter eller lignende. De sitter da med vingene lukket over ryggen og skremmes ikke så lett opp.
Utbredelse
Slekten er utbredt fra det sørlige Texas til Brasil.
1420 Radcliffe
1420 Radcliffe er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 14. september 1931 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Katolikos av Aghvank
Katolikos av Aghvank var en av fire biskoper i den armenske apostoliske kirke som innehadde kirkens høyeste tittel, katolikos. Katolikatet eksisterte fra 706 til 1815 og omfattet landskapet Aghvank (armensk Աղվանք, aserbajdsjansk Albaniya) i dagens Aserbajdsjan.
Kristendommen ble introdusert i området i løpet av det 1. århundre, muligens av apostelen Bartolomeus. Kong Urnayr av Aghvank lot seg døpe av armenernes katolikos Gregor Lysbringeren i 313. Han gjorde kristendommen til statsreligion i kongedømmet Aghvank. Erkebiskopene av Aghvank ble deretter ordinert av armenenernes katolikos.
I 590 erklærte den aghvankske kirke seg for uavhengig og utropte sin erkebiskop til patriark. I en periode på over hundre år var kirken av Aghvank altså en autokefal orientalsk-ortodoks kirke.
Fra 706 underordnet kirken seg igjen den armenske apostoliske kirke. Lederen lot seg igjen ordinere av armenernes katolikos, men førte selv tittelen katolikos av Aghvank og forble leder for en autonom delkirke av den armenske. Katolikatet bestod av ti bispedømmer (hovedstaden Partav samt Amaras, Balasakan, Gardman, Hasho, Kabalaka, Kolmanķ, Şəki, Syuniķ og Utiķ).
Kongeriket gikk under på 800-tallet og ble islamisert på 900-tallet. Setet ble i denne perioden flyttet til Gandzasar-klosteret. Katolikatet bestod inntil 1815, da de russiske myndighetene degraderte katolikatet til et metropolitanbispedømme. 1836 ble også dette opphevet, og hele regionen Aghvank ble delt opp i to bispedømmer. Av disse eksisterer Artsakh bispedømme fremdeles. Det ligger nå i regionen Nagorno-Karabakh og hører på det kirkelige plan til katolikatet Edzjmiatsin.
Hangman
Hangman er et spill for to personer. Det spilles ved hjelp av en skriveoverflate og et skriveredskap. Den ene spilleren tenker på et ord (eller uttrykk), og den andre forsøker å finne frem til ordet ved å foreslå bokstaver.
Ordet man skal forsøke å gjette seg frem til, angis med en rad med streker, der hver strek angir én bokstav. Hvis spilleren som gjetter foreslår en bokstav som finnes i ordet, skriver den andre spilleren denne bokstaven i alle de riktige posisjonene. Hvis bokstaven som foreslås ikke er med i ordet, tegner den andre spilleren ett av elementene i Hangman-diagrammet. Spillet er over når:
++ |/   |  |    O  |   /|\ |  / \ -+-
-a-g-a-
Historikk
Opprinnelsen til spillet er ukjent, men det har sannsynligvis oppstått på 1800-tallet. En enkel variant av spillet blir omtalt i en bok fra 1894 («Traditional Games» av Alice Bertha Gomme). En spiller skriver ned den første og siste bokstaven i et dyrenavn, og den andre spilleren gjetter på de øvrige bokstavene.
Strategi
Sjansene til å løse ordet øker hvis man gjetter på det mest brukte bokstavene i alfabetet (på norsk E-R-T-A-S osv.)
En tilsvarende taktikk kan selvsagt brukes av spilleren som ikke gjetter (velge ord som består av lavfrekvente bokstaver), for å gjøre det vanskelig for motstanderen.
Hybrid
Hybrid er innen biologi et begrep som har ulike betydninger, men alle henspiller på avkom fra kjønnet formering.
Egenskaper hos hybrider
Hybrider er som regel mindre levedyktige og/eller fruktbare enn foreldreartene. En generell forklaring på dette mønsteret er at genene i de to artene har forandret seg såpass mye i forhold til det felles opphavet at mange av dem ikke lenger er kompatible med hverandre. Både muldyr og mulesel, som er F1 hybrider (av eng. first filial generation) mellom esler og hester, men med motsatt mor og far, er kjente eksempler på sterile hybrider. Slik hybrid sterilitet er en av mekanismene som kan hindre genflyt mellom arter og som dermed holder dem atskilt. Sterilitet kan ofte skyldes at foreldreartene har ulikt antall kromosomer. For eksempel har eselet 62 kromosomer mens hesten har 64. Muldyr og mulesel får dermed 63 kromosomer og kan ikke produsere levedyktige kjønnsceller på grunn av at den nødvendige paringen og segregeringen av kromosomer under meiosen ødelegges. Hos mange planter og dyr er det imidlertid andre mekanismer enn hybrid sterilitet som holder artene genetisk atskilt, slik som forskjeller i parings- eller blomstringstidspunkt eller ulik kurtiseatferd.
Hos planter er det vanligere at hybrider mellom ulike arter er fertile og levedyktige enn hos dyr. I noen tilfeller kan også hybriden være større og sterkere enn sine foreldrearter, et fenomen som kalles hybrid vigour på engelsk. Mekanismene bak er ikke fullt ut forstått. Denne effekten brukes ofte i landbruket for å få fram planter med større avlinger. Et økonomisk viktig eksempel er hybrid mais som gir betydelig større avlinger enn rene varianter.
Hybridisering, evolusjon og artsdannelse
Selv om hybrider gjerne har redusert overlevelse og fruktbarhet kan noen av dem tilbakekrysse med en av foreldreartene. På den måten kan gener overføres fra en art til en annen, en prosess som kalles introgresjon. Mange gener som overføres ved integrasjon vil gi bæreren lav fitness og vil bli selektert mot, men i noen tilfeller vil gener fra en annen art virke positivt. Et slående eksempel er introgresjon av gener for vingefargemønster hos Heliconius-sommerfugler i Sør- og Mellom-Amerika. Disse sommerfuglene oppnår beskyttelse mot predasjon ved å etterlike fargemønsteret til andre giftige sommerfuglarter. Én slik giftig modellart er sort med røde og gule vingebånd. Det er påvist at en Heliconius-art med liknende fargemønster har fått dette mønsteret ved at en rødbåndet art har fått genet for gult vingebånd overført fra en annen art via hybridisering.
Hos planter er det vanlig at nye arter dannes i forbindelse med hybridisering mellom arter når det samtidig skjer en dobling av kromosomtallet, såkalt polyploid hybrid artsdannelse. Polyploidi kan for eksempel forårsakes av at det skjer en feil i meiosen slik at kromosomtallet i kjønnscellene ikke halveres. Befruktning mellom diploide kjønnsceller fra ulike arter vil resultere i en tetraploid hybrid, altså med fire kromosomsett. En tetraploid hybrid som tilbakekrysser med en av foreldreartene vil få triploide avkom. Slike er gjerne sterile på grunn av ubalanse i paring og segregering av det odde antallet kromosompar i meiosen. Polyploid hybrid artsdannelse er derfor en svært rask form for artsdannelse.
Interspesifikk hybridisering
Interspesifikk hybridisering er den mest vanlige formen for hybridisering. Foreldrene til en hybrid må nødvendigvis være relativt nært beslektet, så når det er tale om hybrider mellom ulike arter er disse gjerne forholdsvis nærstående evolusjonært, slik som løve og tiger eller mellom ulv og prærieulv, eller prærieulv og hund. Denne typen hybridisering kalles interspesifikk hybridisering, fordi artene tilhører samme biologiske slekt.
Hybrid artsdannelse, en form for artsdannelse der individer fra to nært beslektede arter har fått avkom med hverandre, og der disse avkommene ikke er i stand til å få levedyktige eller fertile avkom med individer fra noen av foreldreartene, kan også skje uten noen endring i kromosomtall. Et eksempel på dette finner vi hos romerspurv, som er en hybrid art dannet ved interspesifikk hybridisering mellom gråspurv og middelhavsspurv. Hybrid artsdannelse er således et eksempel på svært rask evolusjon, der en ny art kan oppstå fra en generasjon til en annen.
Intergenerisk hybridisering
Intergenerisk hybridisering er den minst vanlige formen for hybridisering. Arter som står fjernere fra hverandre vil (normalt) ha for store forskjeller i gensettene til at de vil kunne produsere levedyktige fostre, slik som ulv og rødrev eller løve og gaupe. Dette er arter som tilhører forskjellig biologiske slekter. Denne typen hybridisering er allikevel forventet å ha skjedd mange ganger gjennom historien, og den kalles intergenerisk hybridisering, basert på molekylære beviser.
Da man i desember 2003 oppdaget en ny og hittil ukjent bavianlignende dyreape i det sør-sentrale høylandet i Tanzania, fikk den det vitenskapelige navnet Lophocebus kipunji, fordi den morfologisk lignet svært på toppmangabeyer i slekten Lophocebus. Tre år senere ble den imidlertid omplassert til sin egen slekt, Rungwecebus, som man da regnet med var søstergruppen til Papio (bavianer). Men etter å ha gjort en grundig fylogenetisk analyse av artens DNA hevdet Burrell et al. (2009), at R. kipunji (som på norsk kalles høylandsmangabey) trolig oppsto som følge av hybridisering mellom en hunn av arten savannebavian Papio cynocephalus og en hann av en av artene i slekten Lophocebus for cirka 650 000 år siden. Det er i så fall det første tilfellet man kan dokumentere av intergenerisk hybridisering (altså hybridisering mellom ulike slekter) blant pattedyr, som har ført fram til en ny, distinkt, langtidsoverlevende art.
Stabile hybrider
Såkalte stabile hybrider kan formere seg og har egenskaper som er stabile og blir bevart ved reproduksjon (seksuelt eller ikke-seksuelt). Dette kan føre fram til nye artsdannelser. Et eksempel på en stabil hybrid er såkalt østlig prærieulv (Canis latrans var., også kjent som coywolf), som har eksistert i omkring 200 år og har hatt stor suksess i det østlige USA i senere tid. Noen forskere antyder nå at dette er evolusjon i praksis og at det kan være snakk om en ny artsdannelse.
Perspektiv (andre betydninger)
Perspektiv kan på norsk henvise til «dybdeillusjon», «synsvinkel» eller «visjon». Det er også navn på flere norske virksomheter. Ordet er dannet av det latinske perspicere som betyr «se igjennom, se tydelig».
1421 Esperanto
1421 Esperanto er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eos. Den ble oppdaget 18. mars 1936 av Yrjö Väisälä i Åbo. Asteroiden har fått sitt navn etter språket esperanto som Väisälä var en ivrig forkjemper for.
Perspektiv (andre betydninger)
Navn (utvalg)
Det er i tillegg en mengde virksomheter i Norge med «perspektiv» i navnet, deriblant magasier og nettsteder, advokat- og arkitektkontorer, salgsbedrifter og enkeltmannsforetak.
Johann Walter (katolsk prest)
Han døde i Beijing og ble begravet på det katolske gravfeltet Zhalan.
La Flèche Wallonne 2010
La Flèche Wallonne 2010 var den 74. utgaven av sykkelrittet La Flèche Wallonne. Det ble arrangert 21. april 2010.
Det armenske patriarkatet Jerusalem
Det armenske patriarkatet Jerusalem er et av patriarkatene i den armenske apostoliske kirke og har sitt sete i det armenske kvarteret i Jerusalem. I den armenske kirke har en patriark lavere rang enn en katolikos, og patriarken av Jerusalem er derfor underlagt armenernes øverste patriark og katolikos i Edzjmiatsin. Han har likevel stor autonomi innen kirken, men ingen underordnete bispedømmer. Patriarkatet betegnes også som St. Jakobs apostoliske sete i Jerusalem. Det består av Palestina, Israel og Jordan, og omfatter fire armenske menigheter med totalt ca. 2700 medlemmer. Den nåværende armensk-ortodokse patriarken av Jerusalem er Torkom Manugian (siden 1990).
La Flèche Wallonne 2010
Lag
25 lag ble invitert til rittet, 17 av de 18 ProTour-lagene og 8 profesjonelle kontinentallag.
Det armenske patriarkatet Jerusalem
Fra 300-tallet etablerte armenske munker klostre i Det hellige land for å hjelpe armenske pilegrimer. Tallet på klostre var rundt 70 på sitt høyeste. Det største tallet armensk-ortodokse kristne i patriarkatet blir anslått til 25 000, da mange flyktninger fra folkemordet på armenerne søkte tilflukt i Jerusalem. De fleste av disse emigrerte videre til bl.a. Nord-Amerika. Bispedømmene Beirut og Damaskus ble i 1929 overført fra patriarkatet Jerusalem til katolikatet Kilikia.
Apple Store
Apple Store er Apples butikkjede og nettbutikk. Den første butikken åpnet i USA 19. mai 2001, og deretter har det vært åpnet flere butikker i hjemlandet og i andre land. Nettbutikken åpnet 10. november 1997 i USA.
Butikker
Apple har per dags dato ca. 324 Apple Store-butikker rundt om i verden, med planer om å åpne minst 47 til. Apple Store-butikker finner man blant annet i USA, Storbritannia, Japan, Canada, Italia, Mexico, Australia, Tyskland og Sveits. Det er foreløpig ingen Apple Store-butikker i Norge
Per Mathisen
Per Mathisen (født 7. oktober 1969 i Sandefjord) er en norsk jazzbassist og komponist.
Jazzlinja og Berklee
Mathisen studerte på jazzlinja ved Trøndelag musikkonservatorium 1991-93, deretter ved Berklee College of Music i USA og kom tilbake til Norge i 1994.
Elektrisk- og akustisk bass
Han spilte i forskjellige band i hovedstadsområdet, blant annet Erlend Gjerde kvintett, Inge Stangvik kvartett og Storeslem, og gjorde plateinnspillinger med, Olga Konkova, «Her point of view» 1997, «Northern crossings» utgitt 2000 og «Some things from home» 2001, samt deres duoplate «Unbound» i 2002 (utgitt 2006).
Internasjonal
I 2001 turnerte han i Europa med Terri Lyne Carrington, har ellers spilt med en rekke internasjonale navn, som Geri Allen, Gary Thomas, Bill Bruford, Gary Husband, Ralph Peterson, Nguyên Lê og Terje Rypdal, og har fra 2003 vært medlem av det transatlantiske jazzkollektivet NYNDK (plateutgivelse 2006), kalt så fordi musikerne kommer fra New York, Norge og Danmark.
Mathisen familien
Mathisen kommer fra en familie der musikk står sentralt. Hans brødre Ole, Nils, Hans er også begavete musikere, og han var gift med den russiskfødte pianisten Olga Konkova. Alle har de en sterk tilkytning til norsk og internasjonal jazz.
Kate Næss
Hun viser en sterk billedskapende evne i diktene sine, og bildene befinner seg ofte i grenselandet mellom drøm og absurd virkelighet. Diktene hennes kan være utadvendte og hverdagsnære, men hun kan også dikte om livsangst og fremmedfølelse i sensymbolistisk tradisjon.
Haugar kunstmuseum
Haugar kunstmuseum, tidligere Haugar Vestfold Kunstmuseum, ofte bare kalt Haugar, er et kunstmuseum i Tønsberg i Vestfold og Telemark med utstillinger av hovedsakelig norsk samtidskunst. Museet ligger på en høyde midt i byen, Haugar (Møllebakken), der det i vikingtiden var tingsted. Museet ble dannet som en stiftelse av Vestfold fylkeskommune og Tønsberg kommune i 1993 og åpnet for publikum i september 1995. Siden 2009 har Haugar vært en avdeling i Vestfoldmuseene IKS. Stiftelsen eier fremdeles kunstsamlingene, mens Vestfoldmuseene drifter museet.
Bygning og beliggenhet
Haugar Vestfold Kunstmuseum er lokalisert til den tidligere Sjømannskolen midt i Tønsberg sentrum. Den imponerende murbygningen er tegnet av arkitektene Bjercke og Eliassen og ble oppført 1918-21. Fire år senere fikk den A. C. Houens pris for god arkitektur. I utformingen av fasaden samarbeidet arkitektene med billedhuggeren Wilhelm Rasmussen (1879-1965), som lot utsmykke den med 12 karyatider i larvikitt fra Brøttsøbruddet på Tjøme, forestillende noen av de eksotiske folkeslag som sjøfarerne ville møte ute i verden. Beliggenheten er både vakker og historisk der museet troner i parkmessige omgivelser mellom det gamle tingstedet Haugating og et par enda eldre gravhauger. I disse mener man med støtte i Snorre at Harald Hårfagres to sønner Olaf og Sigrød er hauglagt etter at de ble drept av den tredje bror Eirik Blodøks på Haugar våren 934. Selve stedsnavnet Haugar skriver seg trolig helt tilbake til jernalderen.
Etablering og drift
Museet ble etablert som en stiftelse opprettet av Vestfold fylkeskommune og vertskommunen Tønsberg 1. januar 1993. Utgangspunktet var fylkesplanens målsetting om å utvikle Vestfold som kulturfylke og at befolkningen også i denne regionen skulle få anledning til å oppleve billedkunst og kunsthåndverk på et høyt kvalitativt nivå. Fra museet åpnet i september 1995 og frem til 1. januar 1998 ble museet drevet av stiftelsens styre. Deretter overtok Vestfold fylkeskommune driftsansvaret, mens stiftelsen fortsatt står som eier av samlingen. I år 2005 kom museet på statsbudsjettet. I 2014 yter Tønsberg kommune et bidrag til museet tilsvarende om lag 12,3% av driftsbudsjettet på 13,4 mill. Vestfold fylkeskommune bidrar med 7.3 millioner eller 54,8% og staten 25,9%. Egeninntektene ligger på 7%. Fra om med 1. juli 2009 ble museet en avdeling i Vestfoldmuseene IKS. Bygget eies av Fylkeskommunen.
Nancy Greene
Nancy Greene (født 11. mai 1943 i Ottawa) er en kanadisk senator og tidligere alpinist.
Biografi
Under OL 1968 i Grenoble gikk hun til topps i storslalåm. «Løvinnen», som hun ble kalt på grunn av sin aggressive kjørestil, vant med hele 2,64 sekunders margin til franske Annie Famose på sølvplassen. Greene fikk også sølv i slalåm, bare slått av Marielle Goitschel.
I sesongen 1966/67 vant hun tidenes første verdenscuptittel, og vant i tillegg storslalåmcupen. Hun forsvarte begge disse titlene det påfølgende året. Totalt vant hun 14 verdenscuprenn (tre i utfor, åtte i storslalåm og tre i slalåm). Etter at hun hadde lagt opp, var hun trener for det kanadiske landslaget.
Nancy Greene innehar utmerkelsen Order of Canada, landets høyeste utmerkelse for sivile. I 1999 ble hun utropt til århundrets beste kvinnelige canadiske sportsutøver.
Fra 2009 er hun medlem av Canadas senat. Hun representerer de konservative.
Margrethe Erikstad
Utdanning og tjeneste
Etter artium og lærerskole studerte hun ved Musikkonservatoriet i Oslo og tok dirigenteksamen 1 og 2. Deretter ble det diplomeksamen ved De Pauw University i USA og studier ved Westminster Abbey Choirschool i London. Hun studerte også opplesning og sang i Oslo og Wien og debuterte med opplesningsaften i Universitetets Aula i 1947. Hun var ansatt ved Kristiansand Lærerskoles musikkavdeling i 37 år. Hun var knyttet til NRK Skolekringkastingen i 15 år og var dommer i NRKs korkonkurranse i 25 år. I åtte år var hun også knyttet til Rikskonsertenes skolekonserter. Fra 1964 til 1974 var hun medlem av Statens Musikkråd, fra 1974 til 1982 var hun medlem av Rikskonsertenes styre og fra 1978 til 1993 var hun medlem av Norsk Komponistfond.
Schola Cantorum
Hun startet Domkirkens Barnekor i Kristiansand i 1950 med 80 gutter og jenter og var pedagogisk leder for korskolen Schola Cantorum Kristiansand fra 1950 til 1981. Fra 1976 var koret fristilt fra kirken og tilknyttet Kristiansand kommunes kulturutvalg. Ungdomskoret Collegium Cantorum ledet hun fra 1976 til 1992. Korene var aktive i konkurranser både i Norge og i andre land og ga konserter og deltok i TV-programmer i Norge, Finland, England, Tyskland og Frankrike.
Vaulen
Vaulen er et delområde i Hillevåg og Hinna bydeler i Stavanger kommune i Rogaland.
Delområdets areal er 3,4 km² og innbyggertallet i 2005 var 6039 personer. Vaulen er inndelt i elleve grunnkretser.
Bernard Williams (friidrettsutøver)
Bernard R. Williams III (født 19. januar 1978) er en amerikansk friidrettsutøver. Karrierens høydepunkt innbefatter gull på 4x100 m stafett i OL 2000, sølvmedalje på 200 m i OL 2004, tredjeplass på 100 m i VM 2001, samt gull på 4x100 m stafett i det samme mesterskapet. Foran OL i 2000, fikk han en offentlig advarsel etter å ha testet positivt på kannabis, men fikk likevel delta.
Vaulen
Bedrifter
I Auglendsdalen har bedrifter som Novaprint, Allservice, Gunnarshaug og Norflis kontorer.
Henning Stensrud
Henning Stensrud (født 20. august 1977 i Lørenskog) er en norsk tidligere skihopper. Han debuterte i verdenscupen i 1996, og var med i den norske OL-troppen i 1998. Hans beste enkeltplassering i verdenscupen er en fjerdeplass, noe han forøvrig har greid to ganger, i Engelberg og Oberstdorf, begge i sesongen 1997/98.
Vaulen
Skoler
Vaulen skole er delområdets grunnskole og ligger ikke langt ifra bydelen Hinna. Kristianslyst ungdomsskole mottar elever både fra Vaulen og Kvalaberg barneskole. Kristianslyst ligger nordøst for Mariero, rett ved det som er skolens gymsal og svømmearena Hetlandshallen.
Henning Stensrud
Han har nå gitt seg som aktiv hopper og har blitt en del av trenergruppen i Trønderhopp.
Vaulen
Friområder og aktiviteter
Vaulen badeplass er stort friområde med mange strender i Gandsfjorden Vaulen ligger nært friområdet Sørmarka (Stavanger) og det tidligere drikkevannet Vannassen. Begge områdene er fredelige og blir brukt som turområder.
Fotball
På Vaulen arrangeres Vaulen vårcup tidlig hvert år. Dette er en av de største fotballturneringene i Norge, hvor spillere fra miniputt til junior deltar.
Grunnkretser
11031800 Vaulen består av
Ullandhaug 3, Snarehaugen 1, Kristianslyst 1, Kristianslyst 2, Auglend 1 og Mariero er også grunnkretser i Hillevåg bydel.
Øvre Vaulen, Nordre Vaulen, Hindal 1, Auglend 2 og Vaulen er grunnkretser i Hinna bydel.
Referanser
Vaulen er mest kjent for sin flotte badeplass – et av byens eldste friområder.
Skidmore, Owings & Merrill
Skidmore, Owings & Merrill er et arkitektfirma med hovedkontor i New York. Arkitektfirmaet ble grunnlagt i 1936 av Louis Skidmore og Nathaniel Owings. Arkitektfirmaet ble verdensberømt etter suksessene Lever Brothers Office Building i New York, Sears Tower og John Hancock Center i Chicago på 1950- og 1960-tallet. Firmaet står blant annet bak Burj Dubai (Burj Khalifa), Jin Mao Tower og en rekke andre bygninger rundt om i verden.
Jerevan
Jerevan (armensk: Երևան, armensk uttale: ) er hovedstaden og den største byen i Armenia. Den ligger sentralt-vest i landet, langs elva Hrazdan ved foten av fjellet Ararat, på en høyde av rundt 1000 meter over havet. Byen har om lag 1 millioner innbyggere (2011), noe som utgjør en drøy tredjedel av Armenias befolkning.
Jerevan er en av verdens eldste byer som har vært bebodd uten avbrekk. Jerevans historie begynner omkring 782 f.Kr., da festninga Erebumi ble oppført. Stedet hadde strategisk betydning med sin beliggenhet langs Silkeveien, den viktigste handelsruta mellom Europa og Asia. Jerevan har vært kontrollert av både arabere, persere og Det osmanske riket før Russland annekterte byen i 1828. Mellom 1917 og 1991 var landet en del av Sovjetunionen. Jerevan ble Armenias hovedstad rett etter første verdenskrig, i 1918. Byen er i dag landets administrative, kulturelle og økonomiske sentrum.
Som følge av landets økonomiske vekst har byen gjennomgått en stor ansiktsløfting siden begynnelsen av det 21. århundret, og det satses også mer på turisme. I sentrum er det et stort antall uterestauranter og -kafeer. Byen har en rekke kulturinstitusjoner, blant annet Armenias nasjonalgalleri, Matenadaran-biblioteket og Armenias operateater. En annen viktig severdighet er Kaskaden, som inneholder Cafesjian kunstmuseum og som gir en flott utsikt over byen og Ararat. Jerevan ble utnevnt til Verdens bokhovedstad 2012 av UNESCO.
The Best Damn Thing
The Best Damn Thing er et studioalbum av Avril Lavigne utgitt 13. april 2007.
Sporliste
B-sides:
La Flèche Wallonne 2008
La Flèche Wallonne 2008 var den 72. utgaven av sykkelrittet La Flèche Wallonne. Det ble arrangert 23. april 2008.
Giuseppe Castelli (sprinter)
Giuseppe Castelli (født 5. oktober 1907, død 1942) var en italiensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Castelli vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det italienske laget som kom på tredjeplass på 4 x 100 meter stafett bak USA og Tyskland. De andre på laget var Ruggero Maregatti, Gabriele Salviati og Edgardo Toetti.
Sakujiro Yokoyama
Sakujiro Yokoyama (født 1864, død 1912) fra Japan var en av «de fire store» judoutøverne, en Shitenno, i Kodokan.
Biografi
Yokoyama var en av de mest kjente trenerne på Tenshin shinyo ryu, en av de eldre jujutsuskolene i Japan, som Jigoro Kano hentet mye inspirasjon fra når han utviklet judo.
Yokoyama var en kraftigere mann enn gjennomsnittet på denne tiden. Historien sier at han var omtrent 169 cm høy og veide 95 kg da han var 26 år. Han hadde noen sterke, effektive og kraftfulle teknikker og ble kalt «Devil Yokoyama» på grunn av hans stil.
Lengste kamp noensinne
Yokoyama møtte i 1886 Hansuke Nakamura i et historisk oppgjør som satte begge utøveres dyktighet, erfaring og taktiske egenskaper på en stor prøve.
Hansuke var en av de store mesterne på Ryoi Shintoh-ryu, og nærmest som en kjempe å regne i Japan med sine 176 cm og 94 kg.
Yokoyama kjempet med alle teknikker han kunne – likevel var det ikke nok til å vinne kampen. Kampen varte i 55 minutter uten at noen hverken ga eller tok poeng. Til slutt måtte dommeren dele seieren mellom de to utøverne.
Frederik Stangs ministerium
Frederik Stangs ministerium ble utnevnt 17. desember 1861, og ble den første norske regjering som ble ledet av en statsminister, etter at Oscar II avskaffet stattholderembetet i 1873. Regjeringen gikk strengt tatt ikke av, ettersom begrepet om at en regjering «går av», er knyttet til parlamentarismen. Stangministeriets utløp tidfestes til Stangs avgang 11. oktober 1880.
Dette innebar at regjeringene i perioden 1814-1905 hadde stor gjennomtrekk i posisjonene.
Alberto Ruz Lhuillier
Alberto Ruz Lhuillier (født 27. januar 1906 i Paris i Frankrike, død 25. august 1979 i Montréal i Canada) var en meksikansk arkeolog. Han var spesialist i arkeologi over det prekolumbianske Mesoamerika og kjent for utgravinger av K'inich Janaab' Pakal i Palenque.
1422 Strömgrenia
1422 Strömgrenia er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 23. august 1936 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Alberto Ruz Lhuillier
Ruz Lhuillier var født i Paris i Frankrike og han gikk på skole i Havanna. I 1936 flyttet han til Mexico hvor han også fikk meksikansk statsborgerskap. Ved ENAH i Mexico ble uteksaminert som arkeolog i 1942 og han fikk senere doktorgrad ved UNAM.
Tryllefløyten
Tryllefløyten (Die Zauberflöte) er en opera i to akter med musikk av Wolfgang Amadeus Mozart og libretto av Emanuel Schikaneder (1751–1812). Tryllefløyten hadde sin premiere i Wien den 30. september 1791.
Prins Tamino får i oppdrag av Nattens dronning å befri hennes datter Pamina fra den onde trollmannen Sarastro. Med seg får han fuglefangeren Papageno. Etterhvert kommer det frem at det er Nattens dronning som er ond, og ikke Sarastro, og Tamino gjennomgår forskjellige prøver for å bli tatt opp i Sarastros hellige broderskap.
Sarastros broderskap har tre templer – naturvitenskapens tempel (som representerer opplysningstiden), naturens tempel og tempelet til Isis og Osiris. Operaen følger Taminos innvielser i disse tre templene eller gradene i broderskapet.
Til slutt overvinner Tamino Nattens dronning. Sarastro påminner Tamino om hans ed om å gjengjelde det onde med det gode. Tamino dreper derfor ikke dronningen, men sender henne i eksil i villmarken der hun ikke kan gjøre noen skade.
Mozart var frimurer og operaen inneholder mange og sterke frimurersymboler. Schikaneder var Mozarts losjebroder, og den første som hadde rollen som Papageno. Det har blitt fremsatt hypoteser om at frimurerlosjene som Mozart tilhørte – Zur Wohltätigkeit («Veldelighet») og senere Zur Neugekrönten Hoffnung («det nye kronede håp») i Wien, var en del av Illuminatus-ordenen. Muligens var Tryllefløyten en satire, som gjennom et symbolsk handlingsforløp oppsummerte de bayerske myndighetenes (og derfor, indirekte, Den katolske kirkes) forfølgelser av Illuminatus-ordenen. Mozarts patronatsherre, utdanningsministeren Gottfried van Swieten, var medlem av Illuminati og Mozart selv var en venn av Illuminatis grunnlegger Adam Weishaupt.
Første akt
Første akt innledes med en ouverture. Den symboliserer blant annet at det kakkes tre ganger på en dør, og antyder åpningen av en innvielse i en frimurerlosje.
Etter dette introduseres vi for Tamino, en hjelpsom prins som har forvillet seg i et fremmed land langt borte, og forfølges av en slange. Kvartetten synger «Hjelp! Hjelp!» (Zu Hilfe! Zu Hilfe). Under flukten besvimer Tamino av utmattelse, og tre kvinner, som er tjenere av Nattens Dronning, kommer til syne og dreper slangen. Alle tre blir forelsket i Tamino, og hver enkelt har planer om å være alene sammen med ham. Etter diskusjoner seg i mellom, beslutter de seg for at det beste vil være at de forlater åstedet.
Når Tamino våkner opp fra besvimelsen, står Papageno foran ham. Hele Papagenos kropp er dekket av fjærdrakten til fugler. Papageno synger at hans jobb er å være en fuglefanger (arien: Der Vogelfänger bin ich ja), og at han lengter etter en kone. Papageno spøker med Tamino, men forteller også at han jobber som fuglefanger for tjenerne til Nattens dronning, som gir ham mat og drikke i betaling. Papageno skryter også av å ha berget livet til Tamino, ved å kvele slangen med sine hender. På dette tidspunktet dukker de tre kvinnene opp og straffer hans løgn ved å betale hans fugler med en stein stedetfor mat, vann istedenfor vin, og en hengelås omkring hans munn. De forteller også at de berget hans liv, noe Tamino er dypt takknemlig for, og viser prinsen en liten kopi av den unge jomfruen Pamina. Tamino blir umiddelbart forelsket i Pamina (arien Dies Bildnis ist bezaubernd schön).
Nattens dronning kommer tilsyne og ber Tamino om hjelp til å frigjøre hennes datter Pamina, som blir holdt fanget av den onde trollmannen Sarastro, og lover at han skal gifte seg med Pamina som belønning (arien O zittre nicht, mein lieber Sohn). Kvinnene gir Tamino en tryllefløyte som kan endre menneskers følelser. De fjerner hengelåsen fra Papagenos munn og tildeler ham bjeller, som vil beskytte ham gjennom deres kiming. Under Taminos oppdrag slår Papageno følge, sammen med tre unge gutter. De unngår alle farer ved å ta i bruk sine magiske instrumenter (kvintetten: Hm hm hm hm).
Pamina blir dratt inn i et rom av Sarastros tjener Monostatos, en maurer som forsøker å voldta henne (trioen: Du feines Täubchen, nun herein!). Papageno, som er utsendt av Tamino for å finne Pamina, dukker opp i rommet. Både Monostatos og Papageno flykter fra åstedet, skremt av hverandres utseende. Papageno kommer likevel straks tilbake og forteller Pamina at hennes mor har sendt Tamino for å hjelpe henne. Pamina blir ekstatisk over å høre at Tamino er forelsket i henne, og gir også Papageno et håp om å finne sin lenge etterlengtede kjærlighet Papagena. Før de skiller lag, synger de sammen en ode til kjærligheten (duetten Bei Männern welche Liebe fühlen).
De tre guttene leder prins Tamino videre. Når han nærmer seg templene, blir han nektet adgang til de to portene som representerer naturen og fornuften av usynlige stemmer som synger «Tre tilbake !» Når han deretter prøver seg på visdommens port, kommer det en prest tilsyne som gradvis overbeviser ham om at Sarastro egentlig er en person med gode karaktertrekk.
Etter at presten har forlatt Tamino, benytter han tryllefløyten for å påkalle Pamina og Papageno gjennom fløytens toner. Tonene påkaller først en gruppe med dyr som er blitt tamme på magisk vis. Deretter påkaller de fløytene til Papageno. Ekstatisk over tanken på å møte Pamina, fortsetter han å blåse i sin tryllefløyte.
Papageno og Pamina ankommer etter å ha hørt fløytens fjerne lyder. Deretter dukker Monostatos og hans slaver opp. Papageno benytter deretter de magiske bjeller, og får dem til å danse i en ufrivillig salighet.
Papageno hører nå Sarastro og hans store tjenerstab nærme seg. Han blir skremt og spør Pamina hva de skal si. Hun svarer: «Sannheten! Sannheten! Selv om det er en forbrytelse!», og med hennes ord innledes en triumf-mars (koret: Es lebe Sarastro) hvoretter Sarastro og hans følge ankommer.
Sarastro foretar en rettshøring impromptu, og Pamina faller ned ved hans føtter og tilstår at hun prøvde å flykte fordi Monostatos prøvde å voldta henne. Sarastro hører vennlig på henne og forteller at han ikke kommer til å straffe henne, men heller ikke kan gi henne sin frihet.
Monostatos dukker deretter opp med fangen Tamino. De to elskende ser hverandre for første gang og omfavner hverandre øyeblikkelig. Koret synger: «Hva er meningen med dette?», og de blir skilt fra hverandre. Monostatos prøver å legge skylden på Tamino. Sarastro tror likevel ikke på Monostatos' løgn, straffer ham for hans handling, og fører Tamino og Papageno inn i tempelet for rettferdighet.
Andre akt
Tamino og Papageno føres inn i tempelet. Tamino blir advart mot at dette er hans siste mulighet til å vende tilbake, men han sier at han vil gjennomgå enhver prøvelse for å vinne sin Pamina. Papageno blir spurt om han også vil gjennomgå enhver prøvelse, men han svarer at han egentlig ikke ønsker visdom eller å kjempe for å oppnå den. Presten forteller Papageno at Sarastro kan ha beredt en kvinne for ham dersom han gjennomgår prøvelsene, og at hun heter Papagena. Papageno sier at han først vil se henne for å være sikker, men prestene sier at han må forbli taus. Papageno samtykker til slutt i å gjennomgå prøvelsene.
Den første testen går ut på at Tamino og Papageno skal forbli tause mens de fristes av kvinner. De tre kvinnene ankommer, og prøver å friste dem til å snakke (kvintetten: Wie, wie, wie) Tamino og Papageno forblir tause, selv om Tamino hele tiden må be Papageno om å være stille.
Papageno konfronterer en av prestene med spørsmålet om hvorfor han må gjennomgå testene, dersom Sarastro allerede har en kvinne som ønsker å bli hans kone. Presten svarer at dette er den eneste måten å gjøre det på.
Scene 6: En hage der Pamina sover
Monostatos ankommer og stirrer på Pamina i vill begeistring og henførthet (arie: Alles fühlt der Liebe Freuden). Nattens dronning kommer til syne, og gir Pamina en daggert som hun skal bruke til å drepe Sarastro med (arien: Der Hölle Rache kocht in meinem Herzen). Monostatos trekker seg tilbake og lytter på hendelsesforløpet. Han prøver også å tiltvinge seg Paminas kjærlighet ved å bruke en hemmelighet, men blir forhindret av Sarastro, som lindrer Paminas engstelser (arie: In diesen heil'gen Hallen).
Tamino og Papageno må igjen gjennomgå taushetens prøvelse. Papageno kan ikke lenger holde munn, men Tamino forblir stødig, selv når Pamina snakker til ham. Ettersom Tamino nekter å svare, tror Pamina at han ikke lenger elsker henne (arie: Ach, ich fühl's, es ist verschwunden).
(koret: O Isis und Osiris) Sarastro skiller Pamina og Tamino fra hverandre. (Trio: Sarastro, Pamina, Tamino – Soll ich dich, Teurer, nicht mehr sehn?) Papageno ønsker også å ha sin kone, og synger om dette samtidig som han kimer med sine magiske klokker. (Arie, Papageno: Ein Mädchen oder Weibchen). Ved den første prøvelsen hadde en gammel kvinne kommet til syne foran ham og erklært at hun var hans brud. Hun kommer nå tilsyne igjen og forandrer seg selv til den unge og vakre Papagena. Prestene fordriver henne likevel med torden og lyn. Hun forsvinner skremt, og Papageno er nedtrykt.
De tre guttene ser at Pamina forsøker å begå selvmord fordi hun tror Tamino har sviktet henne. De forhindrer henne i å gjøre dette, og tar henne med seg for å møte ham (kvartetten: Bald prangt, den Morgen zu verkünden).
To bevæpnede menn fører Tamino inn, og gir ham veiledning i form av et talende kor med barokkmusikk, hvor de atter forsikrer ham om at Pamina er i live. Sarastro dukker opp og sender inn Pamina. Pamina ankommer og overveldes av glede over å se Tamino, som nå har lov til å snakke med henne (kvartett: Der, welcher wandert diese Strasse voll Beschwerden). Begge går uskadet gjennom den siste prøven av ild og vann med hjelp av tryllefløyten (duett og korus: Wir wandelten durch Feuersgluten). Pamina forteller ham at fløyten ble laget av hennes far, med materialet fra et gammelt eike-tre. De kommer til syne etter å ha bestått prøvelsene, til lyden av et kor utenfor scenen som synger Triumph!.
Papageno planlegger å ta sitt eget liv (Arie/kvartett: Papagena! Papagena! Papagena!) fordi han ikke kan slutte å tenke på Papagena, men i siste øyeblikk ankommer de tre guttene og påminner ham om at han må bruke sine magiske klokker. Når klokkene kimer ankommer sannelig Papagena, og det lykkelige paret forenes, mens de først stammer («pa … pa … pa») i forbløffelse. (Duetten: Papageno! Papagena!)
Den forræderske Monostatos kommer til syne sammen med Nattens dronning og hennes kvinner for å ødelegge tempelet (Nur stille, stille), men de blir på magisk vis kastet ut i det evige mørket.
Scenen forandrer seg nå til inngangen ved hoved-tempelet, der Sarastro ønsker de unge elskende velkommen og fører dem sammen. Det avsluttende koret synger lovsanger til Tamino og Pamina som har bestått prøvelsene og sender sin takknemlighet til gudene.
Saint Brélade (Jersey)
Saint Brélade er et av tolv parishes (distrikter) på Jersey. Folketellingen i 2011 viste en folkemengde på 10,568. Kirkesognet ligger i den sørvestlige delen av Jersey. Det er det nest største sognet i areal, dekker 7,103 vergées (12,78 km²). Det er 11 prosent av Jerseys landareal. Saint Brélade er også det eneste sognet som har grense mot kun ett annet kirkesogn på Jersey, Saint Peter.
Historie
Navnet «Saint Brélade» er en fransk skrivemåte av den britonske helgenen Branwalator som i henhold til legender skal ha vært biskop på Jersey, men det er antagelig en fiksjon. Tilsvarende er han også opphav til sogn i Cornwall, St Breward. Andre navn eller skrivemåter for den vandrende helgenen er Branwallder, Broladre, og Brelodre. Det ble hevdet at han var sønn av konge i Cornwall, Kenen, og at han var en disippel (og således en samtidig) av den mer kjente Samson av Dol (700-tallet), også helgenerklært og betraktet som en av sju grunnleggende kirkefedre av Bretagne.
Kirke
Sankt Brélades kirke, den ene av tolv sognekirker på Jersey, ble nevnt som underlagt klosteret av Montivilliers ved erkebiskop Robert II av Rouen (i familie med hertugene av Normandie) i 1035, noe som gir en antydningen til dens alder. Det antydes at kirken ble bygd en gang på 700-tallet hvis Brélade reiste den. Koret er den eldste del av kirken, og var da kun et liten klosterkapell. Først tidlig på 1100-tallet ble den en sognekirke og utvidet. Den er antatt å være den eldste kirken på Jersey.
Sankt Brélades kirke står ved enden av bukten St. Brélade's Bay, en uvanlig lokalisering ved å være relativt langt unna det historiske sentrum til lokalbefolkningen. I henhold til folkeminnet er årsaken for plasseringen av kirken, er at Brélade hadde til hensikt å bygge kirken i innlandet og nærmere hjemmene til menigheten. Imidlertid hadde les p'tits faîtchieaux (småfolket) deres tempel i dysse i nærheten og de ble forstyrret av kirkebyggingen. Hver natt ville de endre alt som ble gjort på kirken og med magi fraktet de redskaper og materialer ned til kysten. Til sist ga menneskene om og bygde kirken hvor alvene hadde indikert.
Ytterligere en kirke, dedikert til sankt Albinus av Angers (en fransk biskop på 500-tallet), og kalles St Aubin on the Hill, og ligger på en høyde over havnen Saint Aubin. Denne anglikanske kirken er underlagt ansvaret til presten av Sankt Brélades kirke. Den kirken som står i dag ble reist på 1800-tallet og preget av viktoriansk-gotisk stil med glassmalerier. Den ble bygd samtidig med en lokal barneskole kort vei fra kirken. Skolen betjenete hele sognet inntil den ble stengt på 1970-tallet og ble omgjort til St Brelade's College, en skole som underviser i engelsk for utenlandske studenter.
Geografi
Festningen Saint Aubin's Fort ligger på en tidevannsøy utenfor havnen av byen Saint Aubin i bukten av samme navn. Man kan gå til den ved fjære sjø langs en veifylling som strekker seg fra veien rett foran Royal Channel Islands Yacht Club. Festningen har et borgtårn omgitt av murer av granitt og festningsvoll. Under Nazi-Tysklands okkupasjon av Jersey og Kanaløyene ble det bygget bunkere i betong og andre anretninger til festningen.
Jerseys fengsel er lokalisert ved La Moye, og øyas avsaltingsanlegg er også beliggende i sognet.
Fyrhuset ved La Corbière er avbildet på Jerseys £5-pengeseddel og på Jersey-mynten 20-pence.
Det tradisjonelle tilnavnet til befolkningen i Saint Brélade er carpéleuses (engelsk: caterpillars, norsk: sommerfugllarver).
Demografi
Det har vært en økning i folketallet i sognet de siste tiårene.
Vingtainer
Sognet er inndelt vingtainer for administrative årsaker. En vingtaine (fransk: «gruppe av tjue») er et politisk inndelingssystem av prestegjeldene på Jersey.
Saint Brélade er inndelt i to valgdistrikter; distrikt nummer 1 (Vingtaines de Noirmont og du Coin) velger en representant, og distrikt nummer 2 (Vingtaines des Quennevais og de la Moye) velger to representanter.
Vennskapsbyer
Grouville har følgende vennskapsbyer:
Grant Holt
Grant Holt (født 12. april 1981) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som har spilt for flere engelske klubber.
Grant Holt er nok mest kjent for sin karriere i Norwich, der han over perioden på fire år scoret 68 mål på 154 kamper. Han gikk til Wigan i forkant av 2013/14-sesongen, men ble i januar 2014 utlånt til Aston Villa, som ledes av hans tidligere sjef i Norwich, Paul Lambert. Grant Holt ble hentet som backup for Christian Benteke etter at Libor Kozak ble skadet. Han ble også hentet som et ledd i å videreutvikle spissene som allerede var i klubben, i en slags spillende trener-rolle.
Grant Holt fikk sin første scoring for Aston Villa mot Fulham, 5. april 2014, i en kamp Villa for øvrig tapte 2-1.
Kategori (informasjonsvitenskap)
Kategorier i informasjonsvitenskapen er studiet av hvordan data best struktureres for å gi best ytelse, det være seg i form av utnyttelse av maskinressurser, såvel som arbeidshastighet. En kategori er en (som i matematikk) et sett med objekt som har en eller flere likhetstrekk og derfor kan eller bør lagres eller behandles likt.
For å lagre kategorier over tid, må assosiasjonen kategori-objekt lagres minst ett sted. Det objekt som skal tilknyttes en kategori kan da merkes med et attributt, slik at man får vite tilhørigheten ved å se på objektets attributtliste. Alternativt kan man lagre merkingen hos selve kategorien (ikke hos objektet), og se på hvilke objekt som er tilknyttet kategorien. Hva som er mest effektivt (for lagringsutnyttelse og gjenfinningstid) varierer.
En artikkel kan også merkes ved bruk av infobokser (maler), der man eksplisitt angir verdi for de attributt som infoboksen skal inneholde. Kjennskapen til disse merkene brukes i dag kun til å bestemme hvordan artikkelen skal vises, men det arbeides med å bruke dette til kategorisering. Istedenfor å merke hver biografi med "Fødsler i" og "Dødsfall i" kan en Infoboks for "biografi" inneholde attributtene "født" og "død". Disse kan brukes til å bestemme vising av artikkel (som i dag), såvel som automatisk beregning av lister over "Fødsler i" og "Dødsfall i".
Det arbeides med ytterligere muligheter for merking, da i prosjektet Semantisk Wikipedia. Dette vil gi en tredje måte å kategorisere artikler på. Her kan nevnes ett spesielt underprosjekt: Semantiske Linker der man for hver link også kan angi hva slags link dette er. Altså vil man angi
... født i født-i:1948.
Her blir linkens type ("født-i") oppfattet som et attributt til selve artikkelen. I dagens Wikipedia er linkene uten type, altså "meningsløs".
Jan Roger Fjeldberg
Jan Roger Fjeldberg (født 14. juni 1956, død 14. mars 2020  ) var en norsk musiker, produsent og trommeslager. Han var trommeslager i det norske rockebandet Bjølsen Valsemølle fra 1984 til 2008. Han produserte også for norske artister, blant andre Bjølsen Valsemølle.
Vidin
Vidin [’vidin] (bulgarsk Видин, rumensk Diiu) er en by ved Donau nordvest i Bulgaria. Byen er det administrative sentrumet i fylket (oblastet) så vel som kommunen ved samme navn.
Bysantinerne kalte byen for Vidini, bulgarerne brukte betegnelsen Badin (bulg. Бъдин) eller Bdin (Бдин), slaverne Pidin, magyarene Budin. I en romersk gaidbok blir også navnet Ad Malum bruk, som betyr fast eller god festning. På kart fra det 15. eller 16. århundret finnes også navnene Vidin, Pidin, Bodin, Bodony, Kiradenum eller også Bischiteri.