cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ricardo Gouveia
Ricardo Gouveia (født 6. august 1991) er en portugisisk golfspiller.
Han representerte Portugal under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 59 i herrenes turnering.
Faxonius yanahlindus
Faxonius yanahlindus er en art av slekten Faxonius av Cambaridae-familien av kreps innen underordenen eggbærereker som inngår i den store gruppen av såkalte tifotkrepser. Gruppen omfatter nordlige ferskvannskreps, og det som på engelsk kalles «Norway lobster» eller «crayfish».
Arten er funnet i Tennessee, USA.
Johan Peter Weisse
Johan Peter Weisse (født 13. august 1832 i Fluberg, død 7. mars 1886 i Kristiania) var en norsk filolog.
Weisse ble professor i latinsk klassisk filologi ved Kristiania universitet i 1874. Han utga flere lærebøker i latinsk filologi og antikviteter og kom med flere viktige bidrag til romersk historie. Han holdt også populærvitenskapelige forelesninger. Av disse utga han blant annet ''Romerske Cæsarer. I. Tiberius og Nero i 1882 og II. Populære forelæsninger'' i 1886.
Faverolle
I Frankrike finnes en egen matrett som lages av Faverolle, den blir kalt «petit poussin». Hønen ruger sjelden, men kyllingene er hardføre og vokser fort. På den laksefargete varianten er det mulig å se kjønnet allerede når kyllingene er daggamle, selv om det krever litt erfaring: Hanekyllingene er mørkere enn hønekyllingene. Rasen har et rolig og hyggelig lynne, og den er lett å temme. Den er saktmodig og uaffisert av det som skjer rundt den. Faverolle er ikke flygedyktig, som også gjør den lett å holde inngjerdet. Den har litt spesielt utseende med dens fyldige skjegg, som gjør at den ligner litt på en ugle. Dvergvarianten ble avlet fram i Tyskland i 1920-årene. Eggene er gulbrune og veier 55-60 gram. Hanen veier 3,5–4 kg og hønen veier 2,8–3,5 kg. For dvergvarianten er eggene gulaktige og veier 38 gram. Hanen veier 1 kg og hønen 900 gram.
Lin Wen-tang
Lin Wen-tang (født 28. juni 1974) er en taiwansk golfspiller.
Hjemsøkt
Hjemsøkt (originaltittel: The Haunting) er en amerikansk grøsser fra 1999 regissert av Jan de Bont. De ledende rollene spilles av Liam Neeson, Catherine Zeta-Jones, Owen Wilson og Lili Taylor. Den er en nyinnspilling av Robert Wises The Haunting fra 1963. Begge er basert på Shirley Jacksons spøkelsesroman The Haunting of Hill House, fra 1959.
Lin Wen-tang
Han representerte Kinesisk Taipei under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ikke fullførte herrenes turnering.
Hjemsøkt
Filmen ble dårlig mottatt av kritikerne og ble nominert til fem Razzie Awards. Til tross for det ble den en moderat publikumssuksess.
Handling
Dr. David Marrow (Liam Neeson) har klart å overtale tre personer til å delta i et prosjekt som tilsynelatende skal handle om deres søvnproblemer. Det de ikke vet, er at Dr. Marrow i virkeligheten skal gjøre en studie av menneskelig frykt, og har derfor plassert forsøkspersonene i en gammel herregård i Massachusetts, som ifølge lokalbefolkningen skal være hjemsøkt. Der får de etterhvert kjennskap til den fryktelige hemmeligheten til den forrige eieren og snart begynner en av dem å få ubehagelige besøk nattestid. Påstandene om at det enorme godset skal være hjemsøkt viser seg høyst reelle, og for en av dem ender det skjebnesvangert. De andre kommer styrket ut av huset gjennom konfrontasjoner med sin egen frykt.
Om filmen
De britiske storgodsene Harlaxton Manor og Belvoir Castle i Lincolnshire, England ble i hovedsak benyttet som innspillingssted. Opptakene ble gjort i perioden november 1998 til april 1999.
Anmelderne
Den ble dårlig mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 17% på Rotten Tomatoes (2014). Den fikk imidlertid god omtale av den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert som gav den tre av fire stjerner.
Den fikk heller ingen god omtale av de norske anmelderne. Dagbladet, Dagsavisen og FilmMagasinet gav den terningkast to, mens VG og Aftenposten gav den tre. Dagbladets anmelder skrev følgende: «Mens originalen byr på en slags intelligens midt i den huslige galskap, varter De Bont («Speed 2») opp med - effekter. De er for så vidt gode, men skremmende er de ikke».
Publikum
Hjemsøkt ble en moderat publikumssuksess, spesielt i USA. Den innbrakte $177,3 millioner på verdensbasis, hvorav $91,4 millioner i USA alene. Den havnet dermed på en 22.-plass over de mest innbringende filmene på verdensbasis i 1999 og 23.-plass i USA. Produksjonskostnadene var på rundt $80 millioner.
Stackin Beats
Stackin Beats er et musikkalbum med Big Ice, utgitt i 2009.
Sodalitt
Sodalitt er et kubisk mineral som tilhører feltspatoidene. Steinsorten finnes i nefelinsyenitter og fonolitter. Sodalitt er et klorholdig silikat av natrium og aluminium. Til sodalittgruppen hører tre andre kubiske mineraler som inneholder sulfat eller svovel i stedet for klor.
Spesielle egenskaper
Sodalitt kan i mange tilfeller har en sterk fluoriserende farge. Dette fordi at dette minaralet har hulrom med grupper av atomer i nettverk. Dette er kloratomer og natriumatomer. Noen ganger er kloratomene i sodalitten byttet ut med svovel. De kan ikke være der samtidig. Hvis svovel kommer inn, må klor ut. Og når strukturen i sodalittklumpen utsettes for UV-lys, hopper det et elektron fra hulrommet der svovelatomet er og inn i det tomme hulrommet ved siden.
Historie
Mineralet ble oppdaget i 1811 i Ilimaussaq intrusjonskompleks i Grønland, men ble ikke viktig som ornamentstein før 1891, da store mengder ble oppdaget i Ontario i Canada.
Danmark under EM i friidrett 1990
Danmark deltok med sju utøvere under EM i friidrett 1990 som ble arrangert 26.august–2. september 1990 i Split. Utøvere fra Danmark tok ingen medaljer under mesterskapet.
Kenneth Arthur Noel Anderson
Kenneth Arthur Noel Anderson (født 25. desember 1891 i India, død 29. april 1959 på Gibraltar) var en britisk offiser under både den første og den andre verdenskrigen.
Han blir av ettertiden hovedsakelig husket som sjef for den første armé under Operasjon Torch, som var den allierte invasjonen av Tunisia. Han var en reservert karakter og han var ikke så godt likt hverken av sine overordnede, underordnede eller av sivile. General Dwight D. Eisenhower beskrev ham som «En stump person, som til tider var på grensen til ren uhøflighet».
Anderson ble født i India, som sønn av en skotsk jernbane-ingeniør, og han ble utdannet ved Charterhouse School og Royal Military Academy ved Sandhurst før han ble begynte ved Seaforth Highlanders i september 1911 som en fenrik. Han deltok i første verdenskrig og ble såret i slaget ved Somme på åpningsdagen, 1. juli 1916. Han brukte halvannet år å komme seg fra skadene. Han ble tildelt Military Cross for sin tapperhet under krigen. Han fikk rang som kaptein i juli 1919.
I 1918 giftet Anderson seg med Kathleen Gamble. Hun var eneste datter av Reginald Arthur Gamble og hans kone Jennie. Hennes bror var konstituert kaptein Ralph Dominic Gamble som var stasjonert i Coldstream Guards. Andersons militære karriere i mellomkrigstiden var aktiv. Han tjenestegjorde blant annet som adjutant for den skotske hæren mellom 1920 og 1924 og han ble forfremmet igjen mens han var stasjonert hos skottene. Han gikk på «Command and Staff College»-kurs i Quetta, der han tilsynelatende ikke hadde gjort det godt. Hans daværende overordnede, generalmajor Hobart, syntes det var tvilsomt at Anderson hadde kapasitet til å utvikle særlig mye.
Til tross for hans manglende erfaring i å lede store formasjoner i kamper fikk Anderson kommandoen over 1. britiske arme, som var en del av Operasjon Torch i november 1942. På denne tiden hadde en av dem som sannsynligvis skulle fått kommandoen, litt tidligere blitt utnevnt til øverstkommanderende i Midtøsten og den andre led av dårlig helse og var sykmeldt. Anderson og hans soldater rykket inn i Tunisia fra Algerie og hadde som hovedmål å innta Tunisia før aksemaktene var i stand til å bygge opp deres styrker og lansere et motangrep mot dem. Dette angrepet var i stor grad mislykket da de ble presset tilbake før de hadde kommet særlig lang.
Etter at andre verdenskrig var over ble Anderson militær kommandant og guvernør på Gibraltar fra 8. februar 1947 til 23. april 1952, hvor noen av hans mest kjente prestasjoner var å bygge opp nye hus for å kunne avlaste de alt for dårlige boforholdene som var der fra før og flere andre konstitusjonelle endringer i samfunnet.
Anderson ble forfremmet til general i juli 1949 og han pensjonerte seg fra militæret i juni 1952 da han hadde blitt gjort til ridder av den ærverdige Order of Saint John. Han bodde hovedsakelig i Sør-Frankrike på denne tiden. Hans siste år før han døde var fylt med tragedier: Hans eneste sønn døde i en aksjon på Malaya og hans datter døde også etter lang tids sykdom. Anderson selv døde som følge av kraftig lungebetennelse på Gibraltar i 1959. Han var da blitt 68 år gammel.
Henrik O. Mongstad
Krigstjeneste
Mongstad ble involvert i motstandsarbeidet våren 1941 da han var bosett på Austlandet. Våren 1942 gikk han inn i Etterretningstjenesten som kontaktmann for norske styrker i Storbritannia. Siste krigsåret var han knyttet til Secret Intelligence Service sine radiostasjoner i Nordhordland. Mongstad var også involvert i å hjelpe flyktninger til Storbritannia.
Mongstad var knyttet til SIS-stasjonene «Risor» med agentene Eivind Viken og Karl Nesfossen, samt «Pommac» og etterfølgeren «Sissel» med agentene Nesfossen og Nils A. Due.
Fredstid
Etter krigen ble Mongstad offiser i Heimevernet og gjorde blant annet tjeneste som pionersjef.
I det sivile livet var Mongstad vaktmester og handverkslærer.
Utmerkelser
For innsats under krigen og arbeid for forsvarssaken og lokalhistorie i Nordhordland ble Mongstad i 2019 tildelt Forsvarsmedaljen.
I 2015 ble Mongstad tildelt Regjeringens minnemedalje for innsats under andre verdenskrig.
Russland hedret Mongstad med Usjakovmedaljen.
Thoralf Sandaker
Thoralf Sandaker (født 4. mai 1923) er en norsk tidligere roer.
Han representerte Norge under Sommer-OL 1948, der hans beste resultat var en kvartfinaleplass.
Katharina Hacker
Katharina Hacker (født 11. januar 1967 i Frankfurt am Main) er en tysk forfatter og oversetter. Hennes verker omfatter blant annet prosa, essays, og oversettelser fra hebraisk. Hacker har studert filosofi, historie og judaistikk i Freiburg og Jerusalem. Hun mottok i 2006 Den tyske bokprisen for romanen Die Habenichtse.
Trunk of Funk
Trunk of Funk er et musikkalbum med Big Ice, utgitt i 2010.
Tore Janson
Tore Janson (født 12. februar 1936 i Stockholm) er en svensk lingvist. Han er professor emeritus på avdeling for allmenn språkvitenskap ved Stockholms universitet.
Janson ble professor i latin 1964 ved Göteborgs universitet med avhandlingen Latin Prose Prefaces. Han ble senere professor i afrikanske språk ved samme universitet. Han ble pensjonist i 2001, men har sidan da vært tilknyttet Stockholms universitet. Janson har siden 1986 vært styremedlem i Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg og av Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien siden 1989.
Verdenscupen i langrenn 1982
Verdenscupen i langrenn 1982 ble innledet i Reit im Winkl i Tyskland 9. januar 1982 og ble avsluttet i Kiruna i Sverige 13. april 1982. Bill Koch fra USA vant cupen sammenlagt for menn og Berit Aunli fra Norge for kvinner.
35. serierunde i Premier League 2019/20
35. serierunde i Premier League 2019/20 spilles mellom lørdag 11. og mandag 13. juli 2020.
ORCID
ORCID (Open Researcher and Contributor ID) er en ikke-proprietær alfanumerisk kode brukt til å unikt identifisere forskere og andre akademiske skribenter. Denne unike identifikatoren kan løse problemet med at en forfatters navn ofte ikke er unikt, kan endres (f.eks. ved ekteskap) og kan ha blitt forkortet på ulike måter. Den representerer en fast/vedvarende identitet for mennesker, på lignende måte som digital object identifier (DOI) brukes for å identifisere innhold.
ORCID lanserte sitt registreringssystem den 16. oktober 2012 og startet da å tildele brukeridentifikasjoner.
Nordlysnett
Nordlysnett AS er en internettleverandør som er eid av kraftselskapet Andøy Energi AS. Selskapet har hovedkontor i Risøyhamn, og dekker Andøy kommune samt deler av den nordlige delen av Sortland kommune (langs Sortlandssundet).
Nordlysnett leverer bredbånd via radiospredenett i det lisensierte 3,5 GHz-frekvensbåndet. Selskapet er tilkoblet fiberkabelen som går mellom Svalbard og Harstad via Breivika på Andøya.
Emma Braut Brunes
Hun kom til Klepp fra Bryne FK i 2019. Hun debuterte i Toppserien 7. november 2020 mot Avaldsnes, og ble tatt opp som en del av a-stallen før 2021-sesongen. Hun spilte mer eller mindre fast for laget i sesongen som endte med nedrykk fra Toppserien.
Emma Braut Brunes er søster til Jonatan Braut Brunes, søskenbarn til Erling Braut Haaland og Albert Braut Tjåland, samt niese av Alfie Haaland, alle fotballspillere tilknyttet slekten Braut.
Arthur Jeffrey Dempster
Arthur Jeffrey Dempster (1886–1950) var en kanadisk-amerikansk fysiker som var mest kjent for sitt arbeid innen massespektrometri og sin oppdagelse i 1935 av uranisotopen 235U.
Tidlig liv og utdanning
Dempster ble født i Toronto, Ontario, Canada. Han fikk sin bachelor- og mastergrad ved University of Toronto i henholdsvis 1909 og 1910. Han reiste for å studere i Tyskland, og reiste deretter i begynnelsen av første verdenskrig til USA; der fikk han doktorgraden i fysikk ved University of Chicago.
Akademisk karriere
Fra 1943 til 1946 var Dempster sjefsfysiker ved University of Chicagos Metallurgical Laboratory eller "Met Lab" som integrerte seg med Manhattanprosjektet og ble grunnlagt for å studere materialene som er nødvendige for fremstilling av atombomber.
I 1946 tok han stilling som divisjonsdirektør ved Argonne National Laboratory.
Dempster døde 11. mars 1950 i Stuart, Florida i en alder av 63 år.
Forskning
I 1918 utviklet Dempster det første moderne massespektrometeret, et vitenskapelig apparat som tillater fysikere og kjemikere å identifisere forbindelser etter massen av elementer i en prøve, og bestemme den isotopiske sammensetningen av elementer i en prøve. Dempsters massespektrometer var over 100 ganger mer nøyaktig enn tidligere versjoner, og etablerte den grunnleggende teorien og utformingen av massespektrometre som fremdeles er brukt den dag i dag. Dempsters forskning i løpet av karrieren sentrerte seg om massespektrometeret og dets applikasjoner, og førte i 1935 til hans oppdagelse av uranisotopen 235U. Denne isotopens evne til å forårsake en raskt voksende fisjon, den kjernefysiske kjedereaksjonen tillot utvikling av atombomber og kjernekraft.
Billy Hem
Sondre Billy Sollie Hem (født 31. mars 1976) er en skribent og humorist fra Sandefjord. Han debuterte som plateartist med crazyhumorduoen «Billy Tøffel og Tom Skalle» (Billy Hem og Lars-Christian Askevold) i 1995.
I år 2000 skiftet duoen navn til «Paatalemyndighetene» i forbindelse med deltagelse på samleplater med flere av landets største komikere, Deres foreløpige siste plateutgivelse er singelen «Hvor Var Alle De Fine Damene i Vinter», produsert av Ulf Risnes og med gjestemedlem Lars-Fredrik Børresen på vokal. Paatalemyndighetene har hatt diverse show med flere gjesteartister, deriblant Kristine Magnesen, Fredrik Eilertsen og Magnus Hængsle. Billy Hem ga ut sin første bok, «Et Dødsfall om Dagen Forlenger Livet», i 2017. Hem har også drevet plateselskap i mange år.
Diskografi
Som «Paatalemyndighetene»:
Som «Billy Tøffel og Tom Skalle»:
Bibliografi
Bidrag:
Show
Alle med «Paatalemyndighetene»
Midtlia
Midtlia er en blindvei på Øvsttun og Ulsmåg i Fana bydel i Bergen kommune. Veien går sørøstover fra Stemmelia. Veien er om lag 200 meter lang og holder frem som gangsti til Ulsmåg skole.
Navnet ble vedtatt i 1962.
Little Andrew
Andreas Stamnes (født 19. oktober 1980), kjent under artistnavnet Little Andrew, er en norsk bluesgitarist og vokalist.
Geraldine Somerville
Geraldine Somerville (født som Geraldine Margaret Agnew-Somerville, 19. mai 1967 i County Meath, Irland) er en irsk-født britisk skuespiller mest kjent for hennes rolle som Harry Potters mor, Lilly Potter, i den populære Harry Potter-serien.
Somerville giftet seg med William Osbourne-Young i desember 1995 som hun har tre barn sammen med, hennes eldste sønn Casper ble født i mai 2002 og hennes andre sønn Arthur er født i 2004 og hennes yngste datter Rose ble født i 2007.
Andreas Ropeid
Andreas Ropeid (1916–1996) var en norsk historiker som arbeidet i grenseland mellom fagene historie, etnologi og lokalhistorie.
Ropeid tok examen artium ved Rogaland Landsgymnas i 1938. I 1943 ble han sammen med andre studenter i Oslo tatt til fange og sendt i tysk fangenskap i Buchenwald og Sennheim.
I 1948 tok han embetseksamen med historie hovedfag ved Universitetet i Oslo.
Ropeid disputerte for den filosofiske doktorgraden i 1960 med en avhandlingen ''Skav. Ein studie i eldre tids forproblem''.
Han ble ansatt ved Norsk etnologisk gransking i 1953 og arbeidet der til 1986 da han gikk av med pensjon, de siste 17 årene ledet han institusjonen. Han utarbeidet spørrelister, holdt kontakt med et landsdekkende nett av informanter, holdt foredrag og veiledet forskere og studenter i bruk av spørrelistemateriale. Fra 1979 var han professor II i etnologi ved Universitetet i Oslo.
Hønefoss bys historie var første oppgave Ropeid tok fatt på etter embetseksamen. Første bind kom til byens jubileum i 1952; de neste bindene arbeidet han med parallelt med andre oppgaver, og de utkom 1965 og 1968.
Jimmy McMullan
Han begynte sin spillerkarriere med juniorlaget til Denny Hibernian i 1911 før han neste år spilte for Third Lanark i den skotske ligaen. Året etter gikk han til Partick Thistle. Han spilte åtte sesonger i Thistle, men spilte ikke finalen i den skotske cupen da de vant i 1921. Senere spilte han også i Manchester City. Han spilte to FA-cupfinaler med City, men tapte begge to. I sesongen 1927/28 vant Manchester City 2. divisjon.
Jimmy McMullan var kaptein for det berømte skotske landslaget «Wembley Wizards» som slo 5–1 på Wembley i 1928.
Vatnevatnet
Vatnevatnet er en innsjø i Ørsta kommune i Møre og Romsdal.
I vannet finnes det ørret, røye, sjøørret og laks.
Bendiktsen-saken
Bendiktsen-saken, også omtalt som Sjøvegan-drapet, var i over 20 år en av Norges mer omtalte og omfattende uoppklarte drapssaker. Marie-Louise Bendiktsen (født 1939) var en kvinne som ble funnet død ved sengen sin på soverommet 15. juli 1998 i sitt nedbrente hjem på Sjøvegan i Salangen. Saken ble henlagt i 2003, gjenopptatt i 2008 og deretter henlagt på nytt. Saken ble gjenopptatt igjen i 2013, og i 2018 ble en 41 år gammel srilanker pågrepet for drapet. Mannen ble senere tiltalt og dømt for drapet av Nord-Troms tingrett i april 2019. Han ble dømt til 11 års fengsel. Den domfelte anket, men ble i oktober samme år dømt skyldig også i Hålogaland lagmannsrett. Lagmannsretten skjerpet dessuten straffen med seks år, til 17 års fengsel.
Saken
Bendiktsen ble funnet død 15. juli 1998 etter at huset hennes brant ned. Obduksjonen viste at den 59 år gamle kvinnen var knivstukket en rekke ganger og voldtatt før brannen. Politiet tror gjerningsmannen tente på huset for å skjule forbrytelsen. Politiet rykket massivt inn i det vesle samfunnet der det bodde 1000 mennesker fordelt på 300 husstander. Etter hvert ble det funnet et biologisk spor på drapsstedet. Politiet innhentet under etterforskningen 1916 DNA-profiler tilhørende menn i alderen 15–72 år, men klarte ikke å identifisere en sannsynlig gjerningsmann. Våren 2002 ble Kripos anmodet om å foreta en gjennomgang av saken. Det ble antydet da at drapsmannen hadde god kjennskap til hvem Marie Louise Bendiktsen var, før han tok henne av dage.
Pågripelsen og domfellelsen
Med ny teknologi hadde politiet i perioden 2017–2018 undersøkt DNA-profilene på nytt. Dette førte til at en tidligere asylsøker fra Sri Lanka ble pågrepet på Gardermoen 20. juni 2018. Denne asylsøkeren hadde bodd i Salangen i perioden drapet skjedde. Han hadde hatt sommerjobb hos Bendiktsen få måneder før drapet. Han hadde blitt utvist fra Norge i 2009 grunnet domfellelser, men var tilbake i Norge for å besøke familie da han ble pågrepet. Srilankeren ble tiltalt for drapet i januar 2019 og dømt skyldig av Nord-Troms tingrett i april samme år. Han ble dømt til 11 års fengsel, men anket dommen umiddelbart.
Høsten 2019 kom ankesaken opp for Hålogaland lagmannsrett. Også der ble srilankeren dømt skyldig i drapet. Lagmannsretten skjerpet også straffen med seks år, til 17 års fengsel. Den dømte ble også dømt til betale 300000 kroner til Bendiktsens datter og sønn. Årsaken til straffeskjerpelsen er at lagmannsretten mener den domfelte er født i desember 1976, og altså var 21 år gammel da drapet ble begått, og ikke 17 år gammel som tingretten la til grunn. Mannen anket straffeutmålingen til Høyesterett, men Høyesteretts ankeutvalg avviste anken i januar 2020. Dommen og straffen fra lagmannsretten er derfor endelig.
Nachman Dushanski
Nachman Dushanski (Også stavet Nachman Dushansky, Nachman Dushanskiy, Nachmanas Dusanskis, Душанский Нахман Ноахович; født 29. desember 1919 i Šiauliai i Litauen, død 2008 i Haifa i Israel) var en sovjetisk-israelsk statsborger ettersøkt for krigsforbrytelser under Rainiaimassakren i en skog nær Telšiai i juni 1941.
Biografi
Etter den sovjetiske okkupasjonen av Litauen begynte han å arbeide for det sovjetiske hemmelige politi i 1940, et arbeid som han skal ha fortsatt med over en periode på omkring 30 år. Tiltalen mot Dushanski inneholder blant annet navn på ni personer som Dushanski enten bidro til å deportere eller sørget for å deportere selv. Ofrene var anti-sovjetiske motstandsfolk som hadde søkt tilflukt i forskjellige skogsområder for å unnslippe forfølgelse fra de kommunistiske myndighetene.
Fordi han var jøde, flyktet Dushanski til Israel i 1989, før Sovjetunionens sammenbrudd. I 2001 ble en arrestordre for Dushanski utstedt og Litauen ba formelt om at de israelske myndigheter skulle utlevere ham til Litauen slik at de kunne stille ham for retten for krigsforbrytelser. Israel nektet å etterkomme denne anmodningen, og de har tidligere også nektet andre forespørsler om samarbeid i etterforskningen, også når det gjelder andre personer som er ettersøkt for krigsforbrytelser og som har søkt tilflukt i Israel.
Han døde i Haifa i Israel i 2008.
Andreas Skartveit
Andreas Skartveit (født 12. januar 1937 på Finnøy i Rogaland) er en norsk filolog og tidligere forlagssjef.
Han har arbeidet både innenfor NRK og forlag. Han er utdannet cand. philol. med nordisk hovedfag i 1965.
Han er far til politisk redaktør i VG, Hanne Skartveit.
Karl Schäfer
Karl Schäfer (født 17. mai 1909 i Wien, død 23. april 1976 i Wien)  var en østerriksk kunstløper som deltok i flere olympiske leker, 1928 i St. Moritz, 1928 i Amsterdam, 1932 i Lake Placid og 1936 i Garmisch-Partenkirchen.
Schäfer ble olympisk mester i kunstløp under vinter-OL 1932 i Lake Placid. Han vant single herrer foran Gillis Grafström fra Sverige. Fire år senere, under OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen vant han sin andre olympiske tittel. I 1928 deltok han i både sommer- og vinter-OL, som svømmer i Amsterdam og han kom på fjerdeplass i kunstløp i St. Moritz.
Han ble medlem av NSDAP i 1933 og SA i 1938.
Alexander Zeisal Bielski
Alexander Zeisal Bielski (født 19. oktober 1912 i Stankiewicze, nær Navahrudak, i datidens Polen, død 18. august 1995 i Brooklyn i New York City) var en polsk jøde og leder for en gruppe partisaner som reddet minst 1,200 jøder fra nazistene i Polen og Hviterussland under 2. verdenskrig.
Bielski ble født rundt 1912. Han vokste opp i en polsk-jødisk familie i en liten landsby i Øst-Polen. Han hadde ni brødre og to søstre. Da Operasjon Barbarossa ble igangsatt dannet flere av Bielski-brødrene militære enheter for å kjempe mot de tyske okkupantene. Partisanene gjemte seg i dype skoger i Hviterussland gjennom verdenskrigen. Alexander Bielski forlot partisanene til fordel for Den røde armé i noen måneder, før han kom tilbake for å redde sine brødre og jødene fra tyskerne. Hans første kone og deres spedbarn skal ha blitt myrdet av nazistene.
En av jødene han reddet var den da atten år gamle Sonia Boldo, som han senere giftet seg med. Etter krigen flyttet Bielski først til Israel, før han flyttet videre til New York i 1956. Han døde av hjertestans i Brooklyn, i en alder av 82 år. Han etterlot seg to barn og seks barnebarn på tidspunktet for sin død.
Flere av barnebarna tjenestegjorde i Israels forsvar. Bielski ble portrettert av Liev Schreiber i krigsfilmen Defiance (2008).
Otto Krogh
Otto Krogh (født 22. april 1878, død 3. mars 1952) var en norsk roer.
Han representerte Norge under to OL, der han ble slått ut i de innledende rundene.
Para-EM i bueskyting 2018
Para-EM i bueskyting 2018 var det offisielle europamesterskapet i bueskyting for handicappede utøvere i 2018. Det ble arrangert i Pilsen i Tsjekkia fra 11. til 19. august 2018.
Det ble konkurrert i klassene menn, kvinner og mixlag, og i grenene compoundbue, recurvebue, synshemede og W1 (som kan bruke compoundbue eller recurvebue).
Poengene i rankingomgangen avgjorde hvem som gikk til sluttspill, og i resultatlistene fra mesterskapet har alle som ble slått ut i 16-delsfinalen kommet på niendeplass.
Recurve
Kapusta slo Tsydendorzhiev 6-2 i finalen, og Szarszewski slo Guérin 6-0 i bronsefinalen.
Compound
Bonacina slo Gatin 142-141 i finalen, og Pavlik slo Stubbs 142-136 i bronsefinalen.
W1
Hekimoglu slo Drahoninsky 137-127 i finalen, og Yeiner slo Antonios 134-131 i bronsefinalen.
Recurve
Olszewska slo Ergolu 6-2 i finalen, og Mijno slo Seengul 6-4 i bronsefinalen.
Compound
Artakhinova slo Virgilio 142-136 i finalen, og Alekseeva slo Stretton 142-139 i bronsefinalen.
W1
Frith slo Rumary 134-127 i finalen, og Pellizzari slo Krutova 136-124 i bronsefinalen.
Resultater synshemmede 1
Panariello slo Misos 6-2 i finalen, og Casellas slo Nicholl 6-5 i bronsefinalen.
Resultater synshemmede 2 / 3
Prowse slo Vaccaro 6-5 i finalen, og Thomas slo Tranter 6-5 i bronsefinalen.
Compound
Slovakia slo Storbritannia på tie-break i finalen (150-150, 20-19), og Russland slo Italia 152-148 i bronsefinalen.
W1
Tsjekkia slo Storbritannia 147-135 i finalen, og Italia slo Russland 137-126 i bronsefinalen.
Recurve
Russland slo Polen 6-0 i finalen, og Italia slo Tsjekkia 6-0 i bronsefinalen.
Compound
Italia slo Tyrkia 226-219 i finalen, og Russland slo Slovakia på tie-break (217-217, 29-27) i bronsefinalen.
W1
Ingen finaler ble avholdt.
Recurve
Ingen finaler ble avholdt.
Compound
Russland slo Italia 226-218 i finalen, og Tsjekkia vant bronsefinalen på bye (walkover).
Nils Krog
Nils Pedersen Krog (født 16. juli 1683 på Samsø, død 1738 i Mainz, Tyskland) var en norsk skolemann, rektor ved Trondheim katedralskole fra 1709 til 1729.
Han var sønn av Nidarosbispen Peder Krog (1654–1731) og Anna Dorothea Bremer (1659–1746), datter av Jørgen Bremer som var ordfører i tyske Kiel. Faren var prest på Samsø da Nils ble født, men de flyttet til Trondheim i 1689 da faren ble biskop i Nidaros bispedømme. Nils tok sin teologiske embetseksamen i 1701 og reiste til utlandet i tre år. Fra 1704 var han tilbake, som hører ved katedralskolen. Det var faren (bispen) som utnevnte sønnen (Nils) i embetet som rektor ved Trondheim katedralskole etter avdøde Anders Borch (1664–1709). Året etter tok han også magistergraden (sammen med sin viserektor, han Hans Skanke). Skolen hadde brent ned under bybrannen i 1708 og det var først senhøstes 1709 at der ble noe undervisning, og nybygget var ikke ferdig enda i 1716. Ellers sier skolens historie at Krog slurvet litt med regnskapene og slet litt med at hans sjef også var hans far. Etter han ga seg i 1729 ble han kanselliråd. Faren (biskopen) døde i 1731. Nils døde i tyske Mainz i 1738, på en badereise i Europa der han hadde besøkt broren Jørgen Henrik (født 1687) som jobbet som bibliotekar hos paven. Nils hadde testamentert ett tusen riksdaler til Nidarosdomen.
Etiopia under Afrikamesterskapet i friidrett 2018
Etiopia deltok som under Afrikamesterskapet i friidrett 2018 (utendørs) fra 1. til 5. august 2018 i Asaba i Nigeria.
Nils Krog
Nils ble først gift i 1710 med Cathrine Tyrholm som var dattera til byens generaltollforvalter Hans Tyrholm. Deres datter Anna Dorothea (1711–1743) ble mor til forfatteren Niels Krog Bredal (1732–1778) som ble byens borgermester. Nils giftet seg igjen i 1717 med Margrete Angell som var dattera til Albrigt Lorentzen Angell (1660–1705) av Angell (slekt) og Sara Thomasdatter Hammond (1672–1717) av Hammond (slekt)). Dermed ble han svoger til den rike velgjører Thomas Angell som ga til byens fattige.
Berit Jensen
Berit Jensen (1953–) er en norsk designer og dekortegner som blant annet har stått for dekor på serviser og produkter fra Figgjo.
Jensen gikk på Stavanger Yrkesskoler. Hun endte opp med tre år på linjen for grafiske formgivere, etter å ha gått veien via kjole- og draktsøm og linjen for dekoratører. Siden ble hun utdannet som formingslærer ved Statens Sløyd- og Tegnelærerskole på Notodden.
I 1975 ble hun ansatt som tegner og designer ved Figgjo Fajanse – Stavangerflint, der hun arbeidet med å lage dekor for alt fra serviser til suvenir- og bedriftsartikler fram til 1977.
Belgia under EM i friidrett 1994
Belgia deltok med 13 utøvere under EM i friidrett 1994 som ble arrangert 7.–14. august 1994 i Helsingfors. Utøvere fra Belgia tok tre medaljer under mesterskapet.
Jean Delannoy
Jean Delannoy (født 12. januar 1908, død 18. juni 2008) var en fransk skuespiller, filmklipper, manusforfatter og regissør.
Maskorama (sesong 2)
Den andre sesongen av Maskorama hadde premiere på NRK 1 6. november 2021. Programleder for den andre sesongen var Silje Nordnes. I «detektivpanelet» satt Jan Thomas, Marion Ravn og Nicolay Ramm. Kjell A. Nordstrøm stod for kostymene i den andre sesongen av Maskorama.
Historiske kart fra Rana
'''Dette er et galleri med historiske kart over Rana. Kartene er kategorisert etter tidsperioden de forestiller. Alle kartene er hentet fra kartverkets historiske arkiv, eller wikipedia.'''
Maskorama (sesong 2)
Sesongen ble vunnet av sanger og programleder Didrik Solli-Tangen som «Snømonsteret», med programleder og youtuber Victor Sotberg som «Dragen» på andreplass og artisten Ingeborg Walther som «Bamsen» på tredjeplass.
Deltagere
{{Legend|lightgreen|Den maskerte sangeren gikk videre til neste runde.}} {{Legend|salmon|Den maskerte sangeren røk ut av Maskorama og måtte avsløre sin identitet.}}
Uke 1 (6. november)
Seertall: 1,141,000
Rai Isoradio
Rai Isoradio er en italiensk motorveiradiotjeneste dedikert til å gi oppdaterte trafikkrapporter (kjent som  Onda Verde ) og værmeldinger fra Aeronautica Militare, publikasjoner fra ulike statlige og offentlige organisasjoner, informasjon om jernbaner fra Ferrovie dello Stato, nyhetsbulletiner fra GR1, TG1 og TG3 og musikk.
Maskorama (sesong 2)
Uke 2 (13. november)
Seertall: 1,097,000
Rai Isoradio
I samarbeid med Autostrade per l'Italia og Autostrada dei Fiori dekker Rai Isoradio alle italienske motorveier (for det meste på 103,3 MHz). Om natten (0: 30-5: 30, kjent som Isonotte), har nettverket også uavbrutt uavhengig italiensk musikk (avbrutt av trafikkinformasjon hvert 30. minutt).
Maskorama (sesong 2)
Uke 3 (20. november)
Seertall:  1,195,000
Uke 4 (27. november)
Seertall: 1 199 000
Historiske kart fra Rana
Gradteigkart
Gradteigskart (J16), 1894
[https://www.kartverket.no/historiske/gradteigtr/jpg300dpi/gradteigtr_j16_1908.jpg Gradteigskart Topografisk kart over kongeriget Norge J.16. (1908)]
[https://www.kartverket.no/historiske/gradteigtr/jpg300dpi/gradteigtr_j16_1919.jpg Gradteigskart Topografisk kart over kongeriget Norge J.16. (1919)]
[https://www.kartverket.no/historiske/gradteigtr/jpg300dpi/gradteigtr_j16_1930.jpg Gradteigskart Topografisk kart over kongeriget Norge J.16. (1930)]
[https://www.kartverket.no/historiske/gradteigtr/jpg300dpi/gradteigtr_j16_1952.jpg Gradteigskart Topografisk kart over kongeriget Norge J.16. (1952)]
[https://www.kartverket.no/historiske/gradteigtr/jpg300dpi/gradteigtr_j16_1958.jpg Gradteigskart Topografisk kart over kongeriget Norge J.16. (1958)]
Landgeneralkart
Landgeneralkart over Norge, Blad XXIV, 1921
Landgeneralkart over Norge, Blad XXIV, 1932
Landgeneralkart over Norge, Blad XXIV, 1939
Markus Rooth
Markus Rooth (født 22. desember 2001) er en norsk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp. Han representerer IK Tjalve. Han fikk bronse i tikamp i U20-EM i friidrett 2019, og satte ny norsk U23-rekord i 2021 da han tok bronse i tikamp i U23-EM i friidrett 2021.
Sesongen 2016
Utendørs deltok han i Ungdomsmesterskapet i mangekamp 2016, og kom der på andreplass i sjukamp. Han deltok i Världsungdomsspelen, og oppnådde blant annet en tredjeplass i spydkast, fjerdeplass i kulestøt og femteplass på 80 meter hekk, i klassen G15. I ungdomsmesterskapet i friidrett 2016 fikk han sølv i spydkast og bronse i høydehopp, og han kom på fjerdeplass på 100 meter hekk (84 cm) og femteplass i lengdehopp.
Sesongen 2017
Han deltok i UM i mangekamp innendørs 2017, og vant der sjukamp i G16-klassen, med 4687 poeng. I mars deltok han i UM innendørs 2017, der han kom på andreplass i lengdehopp, tredjeplass i 60 meter hekk, fjerdeplass i stavsprang, femteplass i kulestøt og på 200 meter, og sjuendeplass på 60 meter.
I NM i mangekamp 2017 deltok han i G16-klassen, der han vant tikampen med 6377 poeng. Han deltok utenfor konkurranse i nordisk juniormesterskap i mangekamp 2017 i Finland, og scoret der 6626 poeng i U18-klassen. Han deltok på Norges lag som fikk sølv på 4 x 100 meter stafett i Sommer-EYOF 2017 i Ungarn. I september deltok han i Ungdomsmesterskapet i friidrett 2017 fikk han fem sølvmedaljer; han kom på andreplass på 100 meter hekk, i høydehopp, lengdehopp, kulestøt og spydkast.
Sesongen 2018
NM i mangekamp innendørs 2018 ble arrangert i Sandnes, og Rooth vant der U18-klassen. Han deltok i G17-klassen i UM i friidrett innendørs 2018, og vant der høydehopp og lengdehopp, og han fikk sølv i stavsprang og i kulestøt.
Han vant G17-klassen i NM i mangekamp 2018 med 6879 poeng, og ble tatt ut til å representere Norge i Nordisk juniormesterskap i mangekamp 2018, der han fikk sølv i U18-klassen bak Carl af Forselles fra Sverige. I Världsungdomsspelen fikk han tre medaljer i G17-klassen; gull i spydkast, sølv i lengdehopp og bronse i kulestøt. I juli deltok han i U18-EM i friidrett 2018, og kom der på sjuendeplass i tikamp med ny personlig rekord i tikamp for gutter på 7253 poeng. Han deltok også i Nordisk juniormesterskap i friidrett 2018, der han kom på femteplass i lengdehopp. I ungdomsmesterskapet i friidrett 2018 vant han spydkast og 110 meter hekk, og han fikk til sammen fire sølvmedaljer.
Sesongen 2019
Han satte flere personlige rekorder i NM i mangekamp innendørs 2019, med bl.a. 7,20 på 60 meter og 4,70 i stavsprang, og han vant klassen Junior 18/19 med norsk juniorrekord i sjukamp med 5506 poeng. Han deltok også i G18/19-klassen i UM i friidrett innendørs 2019, der han vant kulestøt og 60 meter hekk.
Han satte personlig rekord på 100 meter i Arcadia Invitational i California i april, der han vant tikampen i U20-klassen. I U20-EM i friidrett 2019 kom han på tredjeplass i tikamp, med personlig rekord på 7692 poeng. Han løp der 400 meter under 50 sekunder for første gang, og løp denne distansen på 49,69 sekunder. I NM i friidrett 2019 kom han på fjerdeplass på 110 meter hekk, og i nordisk juniormesterskap i friidrett 2019 kom han på tredjeplass på 110 meter hekk, femteplass i lengdehopp og åttendeplass i kulestøt. Han deltok i U20-klassen i Junior-NM i friidrett 2019, og fikk der gull på 110 meter hekk og bronse i stavsprang, og han kom på fjerdeplass i kulestøt og femteplass i diskos og spydkast.
I september deltok han i Ungdomsmesterskapet i friidrett 2019, i klassen G18/19, og vant der stavsprang, spydkast og 110 meter hekk, og han fikk sølv i høydehopp, lengdehopp og diskos, samt bronse i kulestøt.
Sesongen 2020
NM i mangekamp innendørs 2020 ble arrangert i Hvam i Nes kommune, og Rooth vant der sjukamp i junior G18/19-klassen med 5798 poeng, som var norsk juniorrekord.
I juni deltok han i Boysen Memorial på Bislett stadion, og satte der ny personlig rekord i tikamp og sju av enkeltøvelsene. Han fikk 8238 poeng, som er norsk juniorrekord, og plasserte ham på andreplass på juniorstatistikken noen sinne. Per juni 2020 var Niklas Kaul innehaver juniorverdensrekorden, som da var på 8435 poeng.
Sesongen 2021
I 2021 tok Markus Rooth en bronsemedalje i tikamp i EM i U23-klassen. Han fikk til sammen 7967 poeng i dette mesterskapet, og satte dermed norsk U23-rekord. Den gamle rekorden ble satt i 1982 av Trond Skramstad med 7801 poeng.
Sesongen 2022
Rooth startet sesongen 2022 med å sette norsk rekord i tikamp med 8307 poeng i konkurransen Multistars i Grosseto i Italia.
Familie
Markus Rooths yngre søster Kajsa Rooth og kusine Andrea Rooth er også friidrettsutøvere og del av friidrettsfamilien Rooth fra Lambertseter.
NSB Bilruter Ålesundruta
NSB Bilruter Ålesundruta var en avdeling av NSBs Biltrafikk som drev person- og godsruter Ålesund-Åndalsnes, og personruter videre til Dombås. Bedriften hadde hovedkontor og verksted i Ålesund, dessuten garasjeanlegg på Åndalsnes.
Bakgrunn
NSB Bilruter Ålesundruta ble opprettet for å kjøre person- og godsruter mellom Ålesund og Åndalsnes i korrespondande med tog på Raumabanen. Ruta ble opprettet fra høsten 1948. Det var først på denne tid veien på strekningen hadde standard god nok for større kjøretøyer.
På denne ruta ble det mye godstrafikk. Det ble lagt opp til gjennomgående godstrafikk Oslo-Ålesund med omlasting på Åndalsnes.
I 1978 omfattet virksomheten 46 helårsansatte, 26 lastebiler, 20 tilhengere, 11 personbusser, 2 kombinertbusser og 2 andre kjøretøyer.
Ernest Mason Satow
Ernest Mason Satow, i Japan kjent som "アーネスト・サトウ" (Ānesuto Satō), og i Kina som (tradisjonell kinesisk) "薩道義" eller (forenklet kinesisk) "萨道义", (født 30. juni 1843 i Clapton i London i England, død 26. august 1929 i Ottery St Mary nær Exeter i England) var en britisk akademiker, diplomat og japanolog.
NSB Bilruter Ålesundruta
Bakgrunn
På 1970- og 1980-tallet ble det arbeidet for større enheter innen rutebilbransjen i Møre og Romsdal. Det tok lang tid å finne løsninger i Ålesund-området. Fra 1. januar 1985 overtok det nyopprettede Ålesund Bilruter to selskaper som drev lokaltrafikk i Ålesund, og dessuten personrutene til NSB på strekningen Ålesund-Åndalsnes-Dombås, stort sett "togbusser". NSB Biltrafikk eide 50 prosent i Ålesund Bilruter fra oppstarten. NSB Biltrafikk fortsatte godstrafikken Åndalsnes-Ålesund i egen regi, men utgangspunkt i en avdeling på Åndalsnes.
Ernest Mason Satow
Sammen med William George Aston og Basil Hall Chamberlain var Satow en av tre ledende britiske japanologer på 1800-tallet. Han var Ito Hirobumis trofaste venn.
Satow var en eksepsjonell lingvist, energisk reisende, forfatter av guidebøker, kompilator av ordbøker, fjellklatrer, botaniker (især sammen med F. V. Dickins) og samler av japanske bøker og manuskripter vedrørende alle slags emner. Han hadde en stor forkjærlighet for klassisk musikk og for Dantes verker, som hans svoger Henry Fanshawe Tozer var en autoritet på. Satows dagbok, fra det meste av hans voksne liv, kom opp i 47 for det meste håndskrevne bind.
Bakgrunn
Ernest Satow var sønn av en etnisk tysk far (Hans David Christoph Satow, født i Wismar, som den gang var under svensk styre, naturalisert britisk borger i 1846) og en britisk mor (Margaret, født Mason) i Upper Clapton nord i London. Han ble utdannet ved Mill Hill School og University College London (UCL).
Japan (1862–1883)
Som 19-åring arbeidet han som tolk i Japan, og knapt én uke etter at han var begynt med det, ble den britiske kjøpmann Charles Lennox Richardson drept på veien mellom Tokyo og Kyoto den 14. september 1862 fordi han var blitt sittende på sin hest idet daimyoen av Satsuma, Shimazu Hisamitsu, passerte forbi (Namamugi-hendelsen). Satow var ombord på et av de britiske skipene som skjøt mot Kagoshima i 1863 for å straffe Hisamitsu for å ha drept Richardson og hadde nektet å betale den nødvendige kompensasjonen.
Like før møtte han Itō Hirobumi og Inoue Kaoru av Chōshū for første gang. Han pleide også relasjoner til en rekke andre innflytelsesrike personer i Japan, blant dem Saigō Takamori fra Satsuma. I 1864 var Satow med de allierte styrker fra Storbritannia, Frankrike, Nederland og USA som ved et angrep på Shimonoseki tvang gjennom utenlandske skips seglingsrett gjennom Kanmonsundet mellom Honshū og Kyūshū. Han reiste også rundt i det japanske innlandet med A. B. Mitford og tegneren og illustratøren Charles Wirgman. Hans utmerkede beherskelse av det japanske språk gjorde Satow snart uunnværlig for det britiske etterretningsarbeidet og ved den britiske minister Henry Parkes' forhandlinger med det svekkende Tokugawa-shogunatet og de mektige klanene i lenene Satsuma og Chōshū. Han ble forfremmet til sjeftolk for, og deretter til sekretær ved, den britiske legasjon i Japan.
I tillegg begynte han allerede i 1864 å skrive oversettelser og avisartikler om emner relatert til Japan. I 1866 dukket tre artikler av Satow opp anonymt i Japan Times, hvorav den japanske oversettelse under tittelen Eikoku Sakuron (for eksempel en om britiske politiske prinsipper) syntes å gjøre inntrykk på mange japanere, og sannsynligvis bidro til å sette fart på Meiji-restaurasjonen av 1868. Satow påpekte at shogunen hadde inngått avtaler med Storbritannia og andre stater i Japans navn, uten en gang å nevne Tennos (keiserens) eksistens, og satte dermed spørsmålstegn ved avtalenes gyldighet. Han anklaget shogunen for bedrageri, og krevde en avklaring om hvem som var Japans faktiske statsoverhode, samt en revisjon av traktatene for å gjenspeile den politiske virkelighet. I sitt verk A Diplomat in Japan innrømmet han senere at publiseringen av disse artiklene var «i sterk kontrast til reglene for (diplomatisk) tjeneste», fordi en diplomat ikke har rett til å blande seg i de indre anliggender i det landet han tjener i.
I 1869 dro han hjem til Storbritannia for en lengre ferie, men reiste igjen til Japan i 1870. Satow var en av grunnleggerne av Asiatic Society of Japan, grunnlagt i Yokohama i 1872, som satte seg fore å grundig studere japansk kultur, historie og språk (det vil si japanstudier, japanologi). I løpet av 1870-årene holdt han flere foredrag for samfunnet. Noen av publikasjonene hans finnes i rapportene fra Asiatic Society.
Siam, Uruguay, Marokko (1884–1895)
Swatow var så i mange år i diplomatiets tjeneste i Siam (1884-1887 - i løpet av denne tiden ble han forfremmet fra konsul til del av det diplomatiske korps), Uruguay (1889-1893) og Marokko (1893-1895).
Gustav Hæhre
Gustav Hæhre (født 5. september 1878, død 22. september 1950) var en norsk roer.
Ernest Mason Satow
Japan (1895–1900)
Satow kom tilbake 28. juli 1895 som ekstraordinær sendemann til Japan tilbake og tilbrakte fem år til i Tokyo, avbrutt av sitt nærvær i London i anledning dronning Victorias diamant-kroningsjubileum i 1897. I august samme år møtte han dronningen personlig i Osborne House på Isle of Wight.
Før hans ankomst til Japan var den 17. april 1895 Shimonoseki-traktaten mellom Japan og Kina blitt undertegnet, og Satow kunne følge nøye med på den metodiske opprustning av de japanske land- og marinestyrker, som en forberedelse til å kunne gjengjelde Japans ydmykende nederlag den 23. april 1895 mot Russland, Tyskland og Frankrike (landene som foretok «trippelintervensjonen»). I sin stilling var det også mulig for ham å observere slutten på ekstraterritorialiteten til britiske statsborgere i Japan i 1899, som ble forseglet av den britisk-japanske handels- og sjøfartsavtale var blitt inngått i 17. juli 1894 i London.
Gustav Hæhre
Han representerte Norge under to OL, der han ble slått ut i de innledende rundene.
Alstad
Alstad kan vise til
Ernest Mason Satow
Kina (1900–1906)
Satow hadde fungert som den britiske sendemann i Beijing siden 1900, og ble der til 1906. Han var involvert i forhandlingene som førte til den endelige protokoll om kompensasjonsutbetalingene til de seirende allierte etter bokseropprøret, og fra Beijing var han vitne til det russiske nederlag i landets krig mot Japan i 1904/05.
Den 27. april 1906 var han som ambassadør i Beijing en av undertegnerne av en traktat mellom det britiske imperiet og det keiserlige Kina, kalt Konvensjonen mellom Storbritannia og Kina angående Tibet. Fra kinesisk side undertegnet Tang Shaoyi på vegne av Qing-keiseren. Denne konvensjonen reviderte Lhasa-traktaten, undertegnet i Tibet, etter den britiske invasjon ledet av Francis Younghusband.
Alstad
Norske stedsnavn
Gårdsnavn i Rollag, Østre Toten, Engerdal, Fjord, Aure, Inderøy, Levanger, Vestvågøy og Bardu kommuner.
Ernest Mason Satow
Senere leveår
I 1906 ble han utnevnt til det britiske Privy Council. I 1907 var han Storbritannias andre fullmektig ved den andre fredskonferansen i Haag, som vedtok landkrigsreglene. Etter at han pensjonerte seg i 1906 i Ottery St Mary i Devon, viet han seg hovedsakelig til emner som diplomati og internasjonal rett. Hans A Guide to Diplomatic Practice ble senere kjent som Satow's Guide to Diplomatic Practice. Den er blitt benyttet og flittig oppdatert av ledende diplomater, blant annet av Paul Gore-Booth. Den sjette oppdatering ble foretatt av Ivor Roberts, ble publisert av Oxford University Press i 2009 og er på over 700 sider.
Satow er mindre kjent i Storbritannia enn i Japan, hvor han er anerkjent som den kanskje viktigste utenlandske observatør av Bakumatsu- og Meiji-periodene.
Satows detaljerte dagbøker og korrespondanse (Satow-papirene) oppbevares i Public Record Office i Kew, og mange av hans sjeldne japanske bøker er nå i Cambridge University Library.
Som diplomat som tjenestegjorde i Japan ble det ikke mulig for ham å inngå ekteskap med sin japanske livsledsagerske, Takeda Kane (武田 兼, 1853–1932), som han hadde to sønner med, Eitarō og Hisayoshi (久 吉). Sønnen Hisayoshi Takeda var en av de første store japanske botanikerne. Etter oppfordring av barnebarna ble Takeda-familiens brev, blant dem en omfattende korrespondanse mellom Satow og hans familie, ivaretatt i De historiske arkiver i Yokohama.