cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Borneohund
Bruksområde
Borneohunden er en ypperlig brukshund for stammefolkene på Borneo, som bruker den som jakthund og vakthund. Den er meget utholdende og har et sanseapparat som langt overgår vanlige tamhunders, men den egner seg dårlig som familiehund for vanlige mennesker. Borneohunden er kjent for å være en god treklatrer, uten at dette har blitt dokumentert i særlig grad. Av type er dette en hund som jakter aktivt med både syn, lukt og hørsel.
Lynne og væremåte
Borneohunder er svært livlige og meget aktive. Den kan være leken og er meget lojal mot de den kjenner og liker, men ofte svært skeptiske, nærmest aggressiv mot fremmede. Om den skal bli en familiehund trenger den tidlig og massiv sosialisering alt i 4-8 ukers alder, og siden mye mosjon og psykiske utfordringer for å trives. De knytter seg sterkt til flokken og passer kun for mennesker som har erfaring med svært primitive hunder og rovdyr.
Annet
Borneohunden har få eller ingen arvelige sykdommer i sitt naturlige habitat på Borneo.
Kappen
Kappen er tittelen på en fortelling av den russiske forfatteren Nikolaj Gogol, utgitt første gang i 1842. Den regnes som en av verdenslitteraturens absolutte klassikere innen novellesjangeren, og er oversatt til en lang rekke språk. Kappen kom på norsk første gang i 1948 ved Thomas Christensen, i et utvalg av Gogols fortellinger med samme tittel. Oversettelse også i Petersburgnoveller i Marit Bjerkengs oversettelse, nyeste utgave i 2013, med forord av Mikhail Sjisjkin.
Resyme
Kappen handler om den lille statstjenestemannen Akakij Akakijevitsj, som arbeider som kopist ved et departement i St. Petersburg. Fortellinga regnes til Gogols såkalte Petersburgnoveller, som alle har Russlands tidligere hovedstad som ramme omkring handlinga.
Akakij Akakijevitsj er en dypt ensom person som ikke har noe liv utenom det ensformige arbeidet som han utfører på kontoret. Dertil blir han grusomt og nedlatende behandla av kolleger og overordna i departementet, og må hver dag kjempe for å beholde sin lille rest av menneskelig verdighet. Gasjen er på eksistensminimum; et synlig bevis på fattigdommen er frakken som for hvert år blir mer og mer lappete og tynnslitt. Ikke nok med at han må kjempe seg gjennom Petersburgs vinterkulde i sin papirtynne overfrakk; han må også tåle kollegenes spott og hånlatter over påkledninga. En dag sier skredderen stopp. Det er ikke lenger mulig å bøte på den gamle kappen, og hevder at nå må han få sydd seg en ny. Etter først å ha lett fortvilt etter utveier, åpner et uventa lønnspålegg en mulighet for virkelig å kunne anskaffe en ny kappe. Etter at han en stund har spart ytterligere inn på daglige utgifter og tømt en liten sparekasse, kommer dagen da han sammen med skredderen kan ta ut stoff til en ny kappe.
Den dagen han ankommer kontoret i ny, varm og solid frakk, vekker Akakijevitsj berettiget oppsikt i departementet, og han blir gratulert fra alle hold. En av kollegene vil holde en fest for han samme kveld. For å komme til kollegaens bolig må Akakijevitsj krysse de mer skumle og utrygge delene av Petersburg, men han kommer velberga fram. Til tross for at de andre festdeltakerne snart glemmer både Akakijevitsj og kappen, blir denne festen et lysende unntak i hans triste tilværelse.
Ikke lenge etter Akakijevitsj' død begynner det å gå rykter i Petersburg om et spøkelse som viser seg i embetsmannskikkelse forskjellige steder i byen, og prøver å rive kappen av forbipasserende. Spøkeriet topper seg en kveld da den meget betydningsfulle personen på veg til en venninne blir overfalt og fratatt kappen av en person som han til sin gru gjenkjenner som Akakij Akakijevitsj. Denne opprivende hendelsen fører til at den meget betydningsfulle personen forbedrer seg og begynner å opptre mer rimelig overfor sine underordene og andre som han i embets medfør kommer i kontakt med.
Etter denne hendelsen er spøkelset ikke lenger på ferde i byen. Fortellinga slutter med at det rapporteres om et annet spøkelse i byen. Dette har nøyaktig samme signalement som den røveren som stjal kappen fra Akakij Akakijevitsj.
Tolkning
På ett plan er Kappen en fortelling med sosial tendens. Fortellerens medfølelse med den undertrykte og tilsidesatte funksjonæren er tydelig. Det er også åpenbart at Gogol vil demonstrere hvordan en person uten anseelse, forbindelser eller økonomiske midler er uten sjanser til å nå fram i byråkratiet, om saken hans er aldri så berettiget. Og de ansvarlige får sin straff, men altså ikke innenfor den realistiske fortellingas rammer.
Ishockey under Vinter-OL 2006
Ishockeyturneringen under Vinter-OL 2006 ble arrangert i Palasport Olimpico og Torino Esposizioni i Torino i Italia. Herreturneringen ble arrangert fra 15. til 26. februar 2006. Her deltok tolv land, og Sverige vant. Kvinnenes turnering ble arrangert fra 11. til 20. februar 2006 og ble vunnet av Canada.
Finale
Teemu Selanne (Finland) ble beste poengplukker (mål og målgivende passning), med 11 poeng.
Ísafjarðarbær
Ísafjarðarbær er en kommune (sveitarfélag) i regionen Vestfirðir på Island, med 3 963 innbyggere ved utgangen av 2005. Kommunesentrum er Ísafjörður.
Árneshreppur
Árneshreppur er en kommune (sveitarfélag) i regionen Vestfirðir på Island, med 50 innbyggere i 2010. Arealet er på 724 km² og folketettheten 0,07/km²
Stedet Djúpavík ved Reykjarfjörður befinner seg i kommunen. Andre steder er Gjögur, Norðurfjörður og Krossness.
Maurice Feltin
Han deltok på konklavet 1958 som valgte pave Johannes XXIII, og konklavet 1963 som valgte pave Paul VI. Han var også med på Annet Vatikankonsil.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
NSL
NSL kan vise til:
Myr
Definisjon og utbredelse
Myrer består av åpne våtmarksområder uten trær, der det vokser torvmose (Sphagnum spp.) og dessuten kan vokse gress, lyng og busker med mer. I moderne europeiske systemer for klassifisering av naturtyper blir skog der det vokser torvmose regnet som en egen type, sumpskogsmark. Våtmarksområder der både trær og torvmose mangler, men som likevel har en rik vegetasjon, kalles sumper.
Store myrområder finnes bare i de kaldttempererte strøkene på den nordlige halvkule. De største myrene er i Vest-Sibir, der de dekker er areal på 600 000 km². Myrer utgjør også en stor del av arealet i Canada, Alaska, Skottland, Irland, Nederland, Nord-Tyskland, Sverige, Danmark, Finland, Estland, Latvia og Hviterussland. På den sørlige halvkule finnes torvmyrer bare på Falklandsøyene, og i de sørligste delene av Chile og Argentina.
Myrområder i Norge
Også i Norge er myrene et viktig trekk i landskapet de fleste steder. Tidligere var ca. ti prosent av landarealet (30 000 km²) dekket av myr, men gjennom omfattende grøfting fra slutten av 1800-tallet er dette redusert til under 20 000 km². Vel 1 000 km² er vernet i myrreservater eller i andre verneområder. Best kjent er Fokstumyra på Dovre. En tredjedel av myrarealet i Norge ligger over skoggrensa. Ny utvalgsbasert forskning har dokumentert at myrarealet i Norge er større enn tidligere antatt (28 777 km2), men da er det ikke tatt hensyn til kravet om torvdybde på 30 centimeter eller mer.
Torvdannelse
For at torvmyr kan dannes, må det være fuktig i terrenget. Planterester som blir liggende på tørr mark eller i godt gjennomluftet vann, blir raskt nedbrutt av aerobe bakterier, sopp, insekter, meitemark, og mange andre organismer. Havner planterestene derimot i stillestående vann uten oksygen, er det bare anaerobe bakterier som kan bryte dem ned. Denne prosessen går svært sakte, og planterester kan ligge i tusener av år uten særlig nedbryting.
Denne langsomme nedbrytingen kalles «fortorvning». Planterestene brytes sakte ned, og torva får en brun farge. Brunfargen skyldes tannin som er frigjort, og dette stoffet farger bekker som renner fra myrer. Mange av de kjemiske reaksjonene som de anaerobe organismene utfører, senker pH-verdien i vannet. Myrvann kan derfor være svært surt, helt ned til pH 3,5 i regnvannsmyrer.
Dannelsen av ei myr er ofte et trinn i en økologisk suksesjon, der et tjern gror igjen. Graver en seg ned i ei slik myr, vil en finne følgende lag fra bunnen og opp:
Klassifikasjon
Alle forsøk på å klassifisere myrer blir litt skjematiske. I naturen finner en ofte både to og tre myrtyper ved siden av hverandre. Myrer klassifiseres som regel i to hovedtyper og flere undertyper. Grensene mellom ulike myrtyper settes gjerne med såkalte indikatorer; der spesifikke plantearter dukker opp.
Jordvannsmyr
Jordvannsmyrer (også kalt grunnvannsmyr, sigevannsmyr, steddannet myr, topogen myr, minerotrof myr og minerogen myr) påvirkes av grunnvannet, altså vann som har vært i kontakt med berg- eller jordmasser i området. Dette vannet kan ha et høyt innhold av oppløste næringsstoffer (mineraler, også kalt metallioner), avhengig av hvilke masser vannet har vært i kontakt med, og inneholder derfor flere plantearter enn regnvannsmyrer, men hvor næringsrik den er varierer. Derfor graderes gjerne jordvannsmyr i en næringsskala: fattigmyr, intermediær myr, rikmyr og ekstremrikmyr. Typen bestemmes i hovedsak av berggrunnen og mineraljorda som vannet passerer gjennom. Rikmyrer og ekstremrikmyrer finnes for eksempel ofte i områder med baserike (kalkrike) bergarter.
Topogen myr
Slike myrer finnes som et belte rundt åpent vann. De er et stadium i utviklingsprosessen der åpent vann gror igjen.
Rikmyr rundt sjøer og tjern
Her finner en sumpvegetasjon nærmest i det åpne, næringsrike vannet. Lenger inn kommer rikmyr med høye starrarter og høye, fargerike blomsterplanter. Graset takrør, som egentlig tilhører sumpstadiet, vokser også ofte i myra. Ennå lenger inn, der grunnen er høyere over grunnvannsnivået, skifter vegetasjonen til sumpskogsmark, eller høymyr.
Fattigmyr rundt sjøer og tjern
Denne typen vokser rundt næringsfattige tjern og innsjøer. Typisk er torvmatta som flyter på vannet, såkalt hengemyr. Vanlige planter er starr, myrull, myrhatt og bukkeblad.
Soligen myr
Disse myrene dannes der strømmende vann fra kilder, bekker og elver metter grunnen med fuktighet.
Kalkmyr ved kilder og strømmende vann
Kalkmyrer (ekstremrikmyr) kjennetegnes ved at vannet er rikt på kalsium. De er vidt utbredt, men finnes naturligvis bare der berggrunnen inneholder kalk. I Norge er dette en svært sjelden og sårbar naturtype. Disse myrene er svært artsrike, med mange sjeldne planter, for eksempel mange orkideer. Noen av de fineste kalkmyrene i Nord-Europa ligger i Jämtland i Sverige, for eksempel Vackermyren i Hammerdal. Lamyra, en kroksjø på Ringerike er også et eksempel på denne myrtypen.
Fattigmyr ved kilder og strømmende vann
Der vannet er fattigere på næringsstoffer får en myr som ligner på de rundt innsjøer og tjern.
Myreng
Dette er myrer som er påvirket av beiting eller slått. Vegetasjonen er en blanding av myr- og engplanter.
Nedbørsmyr
Nedbørsmyrer (også kalt regnvannsmyr, ombrogen myr og ombrotrof myr) får kun vann direkte fra nedbøren. Slike myrer inneholder nesten ingen oppløste mineraler (metallioner) og er derfor svært nærings- og artsfattige. Kun et bestemt sett med torvmosearter og noen få arter høyere planter overlever der.
Høymyr
I tidens løp kan torvmosen på ei topogen myr vokse over grunnvannsnivået, slik at myra kun blir holdt fuktig av nedbør. Ei slik myr får en hvelvet form, og kalles høymyr. I de mest oseaniske strøkene kan hvelvingen være hele 6 m over terrenget rundt, men lenger øst i Europa er høymyrene flatere. Myrvannet er svært surt, og vegetasjonen er artsfattig. Høymyrer var tidligere svært vanlige i lavlandet i Nordvest-Europa, men er i dag ofte ødelagt av torvstikking eller oppdyrking.
Teppemyr
I de fuktigste strøkene av Vest-Europa, som på De britiske øyer, og i Vest-Norge, finner en myrer som dekker hele landskapet som et teppe.
Aapamyr (Strengmyr)
Denne myrtypen er viktig i den vestlige delen av det eurosibirske barskogsområdet. Dette er store myrer, der ombrogene torvrygger løper på tvers av fallretningen. Mellom ryggene ligger våte, soligene forsenkninger, «flarker», som kan være nesten umulig å krysse til fots.
Palsmyr
Langt mot nord, og i høyfjellet i Sør-Norge, finnes det myrer med hauger som kalles palser. Inne i palsene ligger en permanent frosset kjerne av is og torv. De dannes bare der årsmiddeltemperaturen er under 1° C, og nedbøren er liten. Palsene kan ha en diameter på 20–30 m. Høyden er som regel 2–3 m, men kan bli opptil 7 m.
Bruk av myrer
Den eldste menneskelige bruken av myrer er fortsatt viktig, i hvert fall i Norge. På myrer kan en plukke bær, helst multe, men på de tørreste stedene også blåbær og tyttebær. Tranebær og skinntryte vokser også på myrer, men det er ikke vanlig å plukke dem i Norge.
Tidligere ble utmarka utnyttet på en annen måte enn i dag. Det gikk beitende husdyr på myrene, og det var vanlig å slå myrgras. Ofte samlet en høyet i løer om sommeren, for deretter å kjøre dem hjem til gården på slede om vinteren.
Å skjære og tørke torv for å bruke den til brensel, brenntorv, har vært vanlig både i Norge, og andre land. Under både første og annen verdenskrig var det en sterk økning i uttak av torv for brensel. I Norge tok produksjonen slutt på 1950-tallet, men i andre land er torv fortsatt en viktig energikilde. I Irland blir 15 prosent av elektrisiteten produsert ved å brenne torv i varmekraftverk.
Torv blir også brukt til jordforbedring, og som strø for husdyr. Evnen til å holde på vann gjør torv godt egnet til disse formålene.
Grøfting av myrer for hånd er tungt arbeid, men da grøftedynamitten og anleggsmaskinene kom, åpnet det seg nye muligheter. Fra slutten av 1800-tallet er store myrområder omskapt til dyrket mark, produktiv skog, eller nærings- og boligområder. Det norske myrselskap ble opprettet i 1902 for å kunne utnytte myrene bedre.
Vern
Etter hvert begynte man å mene at myrene har en verdi i seg selv. Allerede i 1969, altså mens naturvern var en ny tanke i Norge, ble det utarbeidet en verneplan for myr i Norge. En forsøker å verne et representativt utvalg av de forskjellige myrtypene. I vårt land er det 297 myrreservater med et totalareal på 686 km², tilsvarende 3,7 prosent av myrarealet. I tillegg inngår en del myr i nasjonalparker, våtmarksreservater og andre verneområder, slik at mer enn 6 prosent totalt er underlagt vern.
Fokus i naturvernarbeidet er nå flyttet litt fra uberørt natur til menneskepåvirkede naturtyper, og det er derfor startet arbeid med å bevare myrenger. Et eksempel på en art som er truet av gjengroing er orkideen svartkurle, som nesten bare vokser på myreng, og tørrere seterenger.
I de tettere befolkede delene av Europa er myrer en truet naturtype på grunn av torvproduksjon og oppdyrking. I Estland er over 25 prosent av myrarealet forsvunnet på få år etter at vesteuropeiske torvprodusenter fikk starte virksomhet i landet.
Argumenter for å verne myrer er:
Vegetasjonshistorie
De anaerobe forholdene i myrene gjør at pollen og trestammer bevares godt. Slik kan forskerne skaffe data til pollenanalyse og dendrokronologi.
Etymologi
Ordet myr kommer fra norrønt mýrr, og er avledet av det urindoeuropeiske ordet *mōri. Betydningen av det urindoeuropeiske ordet var hav eller sjø, og ordet er nedarvet i den opprinnelige betydningen i mange språk, norrønt marr, latin mare, og russisk море.
Myr har kognater i andre germanske språk, for eksempel svensk myr og tysk Moor. På engelsk har moor skiftet betydning, slikt at det nå brukes om hele landskap med både myrer og tørrere lyngheier. Selve myra betegnes med et keltisk lånord, bog. Av og til brukes ordet mire, som ble lånt fra norrønt i vikingtida. På nordamerikansk engelsk kalles myr muskeg, et ord som har indiansk opprinnelse.
En sjelden gang brukes ordet mose på norsk om myr, for eksempel i stedsnavn som Mosby og Moseid. Det tilsvarende ordet har samme betydning på andre språk, dansk mose, svensk mossa, og skotsk moss. På mange av språkene brukes dette ordet bare om det som i norsk fagterminologi kalles høymyr.
Et tredje norsk ord er fen, som i stedsnavnet Fennefoss. Dette ordet har også paralleller i andre språk, engelsk fen, nederlandsk veen, og lavtysk Fenn. Også dette ordet har på noen språk snevrere betydning, og brukes kun om topogene myrer.
Reykhólahreppur
Reykhólahreppur er en kommune (sveitarfélag) i regionen Vestfirðir på Island, med 251 innbyggere ved utgangen av 2005.
Referanser
Reykhólar
Guds lam
Guds lam eller Agnus Dei er en symbolsk figur brukt i kunst, og blant annet i stilisert form, i våpenskjold, segl og andre kjennetegn.
Uttrykket «Guds lam» er hentet fra Bibelens nye testamente i allegorisk omtale av Jesus Kristus, bl.a. fra døperen Johannes. Guds lam er derfor i utgangspunktet et Jesussymbol, men har også vært brukt for å symbolisere navn og annet.
Vanligvis blir den stiliserte figuren Guds lam avbildet som et lam med et kors eller en stang med et flagg eller en fane. Lammet står og holder korset eller stangen i det ene, bøyde forbenet, slik at korset/stangen går på skrå opp over lammets rygg. Hvis lammet holder en stang med flagg eller fane, er motivet normalt et kors. Noen ganger er lammet gjengitt med en sirkelrund glorie rundt hodet. Lammet kan også ha en blodsprut fra brystet ned i en kalk eller et beger.
Korsfanen er antakelig den samme som vi ser i kunstneriske og kirkelige framstillinger av Jesus i det han trer opp fra - eller ut av - graven ved oppstandelsen fra de døde. Han holder en slik fane for å markere at han har overvunnet døden og på den måten kan sies å ha seiret. Hans fane med korsmotivet blir kalt for «seiersfanen». Vi kan se flere slike bilder og utskårne avbildninger av Jesus med seiersfanen i norske og utenlandske kirker, bl.a. på toppen av altertavler.
Vi finner slike Guds lam i våpenskjold helt fra middelalderen, men i Norge særlig på 1600- og 1700-tallene. Et Guds lam med korsflagg inngikk som landskapsvåpen for Gotland blant feltene i de dansk-norske unionskongenes våpen. I bysegl for Visby er det et Guds lam fra ca. 1280.
I norske person- og slektsvåpen finnes Guds lam, bl.a. i skjoldet til slekten Faye som er brukt fra siste del av 1700-tallet, og i hjelmtegnet til slekten Lammers som et talende våpen. En variant er en saubukk med korsflagg, som finnes i skjoldet til slekten Kallevig fra og med Salve Johannessen Kallevigs segl (død 1794).
Koraput (distrikt)
Koraput (oriya: କୋରାପୁଟ ) er et distrikt i den indiske delstaten Orissa. Distriktets hovedstad er Koraput.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,376,934 innbyggere i distriktet, mot 1,180,637 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 16,37 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 15,65 % i 2011 mot 17,00 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 970 i 2011 mot 983 i 2001.
Piper PA-28 Cherokee
Piper PA-28 Cherokee er et amerikansk privatfly utviklet av Piper Aircraft Corporation. Prototypen fløy første gang 14. januar 1960 og de første produksjonsmodellene var i salg fra 1961. Over 30 000 PA-28 har blitt produsert.
De siste årene har flyene fått betegnelsen P28A eller P28B i flygeplanleggingsøyemed, avhengig av motorytelse.
Utvikling og varianter
Etter at de første modellene med 140, 150 og 160 hk motorer ble introdusert i 1961 ble en versjon med en motor på 180 hk introdusert i 1962 som PA-28-180. I 1963 fulgte den enda kraftigere Cherokee 235 utstyrt med en Lycoming O-540 6-sylindret motor på 235 hk, og i 1964 et to-seters treningsfly under betegnelsen PA-28-140 Flite Liner som alene ble produsert i over 10000 eksemplarer.
London Sinfonietta
London Sinfonietta er et engelsk kammermusikkorkester som har spesialisert seg på samtidsmusikk.
Xaçmaz (distrikt)
Xaçmaz er et distrikt (rayon) i Aserbajdsjan. Distriktets areal er 1 048 km². I 2009 hadde Xaçmaz 158 000 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Xaçmaz.
Portugal under Sommer-OL 1988
Portugal under Sommer-OL 1988. Sekstiseks sportsutøvere fra Portugal deltok i tretten sporter under Sommer-OL 1988 i Seoul. Portugal kom på delt 29.-plass med en gullmedalje. Skytteren João Rebelo var Portugals flaggbærer under åpningsseremonien.
ACiD Productions
ACiD Productions (ACiD) er en undergrunnsgruppe som har spesialisert seg på digital kunst. Etter etableringen i 1990 spesialiserte gruppen seg på ANSI-kunst for BBS-er. Nylig har de utvidet deres område til også å gjelde andre grafiske medier og utvikling av programvare.
Vesturbyggð
Vesturbyggð er en kommune (sveitarfélag) i regionen Vestfirðir på Island, med 964 innbyggere ved utgangen av 2005.
Khojaly (distrikt)
Xocalı er et distrikt (rayon) i Aserbajdsjan. Distriktets areal er 922 km². I 2009 hadde Xocalı 25 800 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Xocalı.
Casomorfin
Casomorfin er en peptidsekvens som dannes når enzymer bryter ned melkeproteinet kasein. Alle proteiner er kjeder av aminosyrer. Disse proteinene kan under påvirkning av fordøyelsesenzymer deles opp i små sekvenser av aminosyrer (peptider). Peptidene har vist begrenset biologisk aktivitet i forsøk med levende celler og forsøksdyr, men casomorfiner er ikke vist å ha noen effekt på mennesker.
Simone Bertazzo
Simone Bertazzo (født 19. august 1982) er en italiensk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 18 i firer-bob.
Veier i Vestfold
I Vestfold var det pr. 1. januar 2007 til sammen 2 669 km offentlige veier, noe som utgjorde 2,87 % av Norges samlede veilengde på 92 946 km. Av dette var 682 km riksveier/europaveier, 680 km fylkesveier og 1 307 km kommunale veier.
Fylkets viktigste veier
Vestfold har én europavei. Europavei 18 går fra Sande i nord til Larvik i sør/vest. Andre viktige riksveier i fylket er riksvei 19 fra Tønsberg via Horten og ferge til Moss, fylkesvei 35 fra Tønsberg til Hof, og fylkesvei 40 fra Larvik via Lardal til Hvittingfoss. Riksveiene rundt byene Larvik, Sandefjord og Tønsberg har også mye trafikk.
Øyforbindelser
Fylkets viktigste øyforbindelse er fylkesvei 308 til Nøtterøy og Tjøme i Færder kommune. Kanalbrua knytter Nøtterøy til fastlandet i Tønsberg, mens Vrengen bru knytter sammen Tjøme og Nøtterøy over sundet Vrengen.
Fjelloverganger
Vestfold er et lavlandsfylke, men fylkesvei 32 på grensen mellom Lardal og Siljan i Telemark når opp i ca. 300 moh.
Saint Andrew Parish (Jamaica)
Saint Andrew Parish er et av Jamaicas fjorten parishes (fylker). Det ligger i sør og grenser mot fylkene Saint Catherine i vest, Saint Mary i nord, Portland i nordøst, Saint Thomas i øst og Kingston i sør. Det grenser også mot Det karibiske hav i sør.
Saint Andrew Parish' areal er 431 km² og 573 061 innbyggere ved folketellingen i 2011. Fylkets administrasjonssenter er byen Half Way Tree.
Swaziland under Sommer-OL 1988
Swaziland under Sommer-OL 1988. Elleve sportsutøvere fra Swaziland deltok i fire sporter under Sommer-OL 1988 i Seoul. Det var tredje gangen som Swaziland deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.
Kystmuseet i Sør-Trøndelag
Kystmuseet i Sør-Trøndelag er en del av Museene i Sør-Trøndelag og ligger i Fillan på Hitra. Museets arbeidsområder er nyere tids kystkultur og samtidsdokumentasjon. I tillegg har museet et nasjonalt ansvar for å sikre kunnskapen om hvordan den moderne havbruksnæringen vokste frem i Norge. Kystmuseet har inngått faste avtaler om lokalsamfunnsoppgaver med henholdsvis Hitra, Frøya og Snillfjord kommuner. Museet har slagordet Vi forteller historien og har en bevisst satsing på bruk av teater som formidlingsform. Hitra turistkontor drives sammen med museets museumsbutikk.
Historie
Museet ble opprinnelig etablert som Hitra bygdesamling 19. mars 1981. Året etter fikk museet sine første lokaler i det da nybygde Hitra videregående skole, og åpnet snart sin første utstilling «Sei på kvar ein grunn, skrei på kvart eit med». I museumsplanene for Sør-Trøndelag 1985-1989 ble Hitra bygdesamling utnevnt til regionmuseum for Sørfosen museumsregion, og i 1991 ble en ny museumsordning innført i Sør-Trøndelag der Hitra bygdesamling ble utnevnt til fylkesmuseum med spesielt ansvar for kystkultur. Den 19. oktober 1994 ble Hitra bygdesamling etablert som privat stiftelse med navnet Sørfosen Museum.
I 1995 ble bygningen til det tidligere Hitra meieri kjøpt og museet flyttet inn i de nye lokalene samme år. Samme år ble det inngått en leieavtale med Opplysningsvesenets fond om leie av Dolm prestegård på Dolmøya på Hitra. Museet leier bygningene og deler av området rundt prestegården, og driver skjøtsel av leieområdet.
I 1999 ble navnet endret til Stiftelsen Kystmuseet i Sør-Trøndelag. I 2001 fikk museet kjøpe Hitra meieri av kommunen for en symbolsk sum. 1. januar 2009 ble museet en del av Museene i Sør-Trøndelag.                            Meierisalen er en flerbrukssal på museet som brukes av museet selv og eksterne aktører.
Utstillinger
Kystmuseet har to faste utstillinger: Russerforliset(2016) og Folket i Flatvika (2001). "Russerforliset" forteller historien om den russiske pinken "Jedinorog" som forliste ved Sæbuodden, Kvenvær i 1760. Folket i Flatvika er en utstilling som gir innblikk i livet på en kystgård på Hitra i 1920.
Kystmuseet har også en avdeling på Sandstad. I bygget til Hitra hurtigbåtterminal kan du besøke "Ægirutstillinga" og dette er også avgangssted for visningsturer der du kan bli med ut på sjøen for å besøke et moderne oppdrettsanlegg.
Xızı (distrikt)
Xızı er et distrikt (rayon) i Aserbajdsjan. Distriktets areal er 1 711 km². I 2009 hadde Xızı 14 700 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Xızı.
National Security Letter
National Security Letter (NSL) er et begrep i den amerikanske Patriot-loven som gir etterforskningsetaten FBI anledning til å samle inn personopplysninger under etterforskning av terrorisme og spionasje uten fullmakt fra en dommer eller storjury. FBI kan utstede et NSL for å tvinge private selskaper – gjerne tele- og internettleverandører – til å utlevere personopplysningene. På denne måten fungerer NSL som en administrativ stevning. Et NSL innebærer også at det aktuelle selskapet forbys å informere kunden om at FBI har ham eller henne under overvåkning. I 2005 ble det utstedt 9254 forskjellige NSL vedrørende 3501 personer.
John Grey Gorton
John Grey Gorton (født 9. september 1911 i Melbourne i Australia, død 19. mai 2002) var en australsk politiker som var Australias statsminister mellom 10. januar 1968 og 10. mars 1971.
Militær karriere
Den 31. mai 1940, like etter utbruddet av den andre verdenskrig, vervet Gorton seg til Royal Australian Air Force Reserve. I en alder av 29 år ble han sett på som for gammel til å delta på treningen til å bli jagerfly-pilot men han kom likevel igjennom nåløyet for å begynne treningen etter at regelen om pilotenes alder ble mer avslappet.
Gorton ble akseptert som pilot og begynte ved flyvåpenet den 8. november 1940. På slutten av 1941 ble Gorton og andre medlemmer av hans flyskvadron utelukkende sendt på oppdrag i Midtøsten.
I mars 1944 ble Gorton sendt tilbake til Australia med den militære graden Flight Lieutenant. Hans siste post innen militæret var som en flyinstruktør ved Operasjonell Training Unit ved Mildura i Victoria. Han ble utskrevet fra flyvåpenet den 5. desember 1944.
Politisk karriere
Selv om Gorton hadde vært medlem av det australske partiet Country Party før verdenskrigen begynte, så ble han i 1949 valgt inn i det australske Senatet for partiet Venstre. Han tjenestegjorde i ulike politiske posisjoner under statsministrene Robert Menzies og Harold Holt. Herunder var han blant annet minister for sjøforsvaret mellom 1958 og 1963. Han var også minister for innenriksdepartementet og minister for utdanning, så vel som leder av regjeringen i Senatet.
Gorton ble beskrevet som en energisk og dyktig minister. Gorton var i utgangspunktet en veldig populær statsminister. Hans politiske stil ble betegnet som svært forskjellig fra hans forgjengere i statsministerembedet. Gorton likte å framstille seg selv som en mann av folket som nøt en øl og litt gambling innimellom.
Utmerkelser
Gorton var storkorsridder av Order of Saint Michael and Saint George, følgesvenn av Order of Australia og medlem av Order of the Companions of Honour.
Tálknafjarðarhreppur
Tálknafjarðarhreppur er en kommune (sveitarfélag) i regionen Vestfirðir på Island, med 302 innbyggere ved utgangen av 2005.
Bjarne Ness
Bjarne Ness (født 17. mars 1902 på Lademoen i Trondheim, død 13. desember 1927) var en norsk tegner og maler.
Unge år
Han var sønn av en industriarbeider, og som eldst i en søskenflokk på seks, vokste han opp i nokså trange kår. Han viste tidlig interesse og talent for billedkunst. Etter folkeskolen på Lilleby gikk han på den kommunale middelskolen fra 1916 til 1919. I denne perioden fikk han også sin første profesjonelle undervisning i tegning hos NTH-professor Harald Krohg Stabell, som drev kunstskole på fritiden. Ness ble etterhvert regnet som en av Trondheims store sønner som følge av sin kunst.
Men han måtte legge kunsten til side til fordel for pengeinnbringende arbeid, og ble aspirant ved jernbanen. I 1923 begynte han på Jernbaneskolen på Hamar, og samme høst fikk han med hjelp jobb i Oslo.
Kunstnermiljøet i Oslo
I Oslo fikk han for alvor nærkontakt med kunstmiljøet i hovedstaden, og hans intense interesse for bildekunst skjøt fart. I 1924 ble han elev ved malerskolen til Axel Revold. Han tilegnet seg med selvstendighet og talent Matisse-skolens lærdommer, men studerte også gamle mestere som Michelangelo, Rafael og Delacroix m.fl. Han arbeidet målbevisst med de klassiske komposisjonsproblemer for å gi sine figurgrupper fasthet og sammenheng, men utviklet også en rik og følsom koloritt av kjølig klarhet.
I 1925 fikk han stor oppmuntring gjennom å bli antatt og få gode kritikker ved den tradisjonelle Høstutstillingen. Tida framover var delt mellom jernbanen og maling. Etter hvert fikk han solgt noen av arbeidene sine, og han fikk også et større utsmykkingsoppdrag ved Østensjø skole i Oslo.
De siste par årene av hans liv var hans produksjon hektisk, og innebar flere verk som regens som klassiske: De tre ryttere, Gjøglere, Seierherren, Selvportrett, m.fl.
Paris og død
Høsten 1927 fikk han endelig oppfylt drømmen om å reise til Paris, men han led av tuberkulose og døde en måned etter, den 13. desember 1927, bare 25 år gammel. Den 2. januar 1928 ble han gravlagt på Lademoen kirkegård.
I 1965 ble en gate oppkalt etter ham på Nardo (Steindal/Othilienborg) i Trondheim, Bjarne Ness' veg.
Skorpionene (Serbia)
Skorpionene (serbisk: Škorpiona / Шкорпиона) var en paramilitær enhet som opererte i det tidligere Jugoslavia. De ble opprettet i 1991, hovedsakelig som beskyttelse for oljefeltene i det østlige Slavonia og i 1996 ble de underlagt en antiterrorenhet i Serbia, Specijalna antiteroristička jedinica SAJ. Den siste kommandøren for enhenten var Slobodan Medić. Under rettssaken mot Slobodan Milošević ble det forsøkt å bevise at gruppen var under serbisk kontroll. Da saken ble avsluttet på grunn av Miloševićs bortgang var ingenting avgjort.
Enheten kom i medias søkelys da det ble offentliggjort en video fra Srebrenica-massakren der gruppen henretter seks sivile bosnjaker, noen av dem så unge som 16 år. Soldatene som ble identifisert på videoen – Slobodan Medić, hans to brødre Aleksandar og Branislav Medić, Pero Petrasević, og Aleksandar Vukov – ble umiddelbart arrestert av serbiske myndigheter. Rettssaken mot gruppen startet 20. desember 2005 i Beograd og de fikk dommer på 15 og 20 år i fengsel.
Súðavíkurhreppur
Súðavíkurhreppur er en kommune (sveitarfélag) i regionen Vestfirðir på Island, med 240 innbyggere ved utgangen av 2005.
Milchprosessen
Milchprosessen (offisielt Amerikas forente stater mot Erhard Milch) var den andre av de tolv rettssakene som ble ført av et amerikansk militærtribunal under Nürnbergprosessene. Den ble ført på samme sted som den internasjonale Nürnbergprosessen, men i Milchprosessen hadde domstolen kun amerikanske medlemmer.
Det var kun én tiltalt i saken, tidligere feltmarskalk i Luftwaffe Erhard Milch, som var anklaget for å ha begått krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten. Saken ble først for Militærtribunal II, og dommerne var Robert H. Toms (rettens president), Fitzroy Donald Philips og Michael A. Musmanno. John J. Speight var reservedommer. Aktoratet ble ledet av Telford Taylor, mens anklagene ble fremlagt av Clark Denny. Forsvarerne i saken var Friedrich Bergold og Werner Milch; sistnevnte var den tiltaltes bror.
Tiltaltebeslutningen ble tatt ut 14. november 1946, og rettssaken varte fra 2. januar 1947 til 17. april samme år. Anklagene var:
Milch erklærte seg ikke skyldig i alle tiltalepunkter. Tribunalet fant ham skyldig i punkt 1 og 3, men frikjente ham på punkt 2 fordi hans deltagelse ikke kunne bevises hinsides tvil. Han ble dømt til livsvarig fengsel, som ble omgjort til 15 års fengsel i 1951. I juni 1954 ble han sluppet fri under et større amnesti.
Uganda under Sommer-OL 1988
Uganda under Sommer-OL 1988. Tjuefire sportsutøvere fra Uganda deltok i tre sporter, blant annet boksing og friidrett under Sommer-OL 1988 i Seoul. De vant ikke noen medaljer.
Angul (distrikt)
Angul (oriya: ଅନୁଗୁଳ ଜିଲା ) er et distrikt i den indiske delstaten Orissa. Det ble opprettet i 1993. Distriktets hovedstad er Angul.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,271,703 innbyggere i distriktet, mot 1,140,003 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 16,23 % av befolkningen.
Oppsal
Oppsal (nedarva uttale med, nå oftest []) er en drabantby i det sydøstre Oslo. Stedet er en del av Bydel Østensjø, og ligger i byens utkant nær Østmarka. Oppsal har en befolkning på 18 324.
Historie
Oppsal er en av Oslos største drabantbyer med en blanding av villabebyggelse, rekkehus og boligblokker med turområde like i nærheten.
Oppsalgrenda
Den første utparselleringen av tomter fra Søndre Oppsal gård skjedde i 1902. I tiden som fulgte oppstod det gradvis en småhusbebyggelse, blant annet satte mange arbeidere opp sommerhus her. I mellomkrigstiden økte tilflyttingen, og Oppsal ble en slags «kolonibebyggelse» i den daværende Aker kommune. Den 10. januar 1926 fikk Oppsal trikkeforbindelse til Vålerenga.
I 1920 ble det bygget vannledning til Oppsal, med pumpestasjon i Haakon Tveters vei og vannposter lenger opp på Oppsal. Året før hadde grenda fått tilgang til elektrisitetsnettet. I 1917 åpnet Østensjø skole, noe som gjorde at oppsalbarna slapp å gå helt til Bryn skole eller Abildsø skole, noe som var i lengste laget. Oppsal Vel ble stiftet i 1904, og forløperne til Oppsal IF i 1912.
Den gamle bebyggelsen på Oppsal hadde omtrent 1.800 innbyggere tidlig på 1950-tallet, da den storstilte utbyggingen av området tok til.
MS «Stena Danica» (1983)
«Stena Danica» er en bilferge som ble satt i trafikk første gang 28. februar 1983 for å trafikkere ruten Göteborg–Frederikshavn, noe hun fortsatt gjør. Hun er i eie av Stena Line.
Oppsal
OBOS-utbyggingen
Etter andre verdenskrig ble Aker slått sammen med Oslo. OBOS ble så tildelt et feste på ca. 900 daa for boligbygging på Oppsal. Arbeidet med å omskape jordene og skogen til en drabantby startet i 1952/53, og de første innflytningene foregikk i 1954. Flesteparten av disse første leilighetene var treroms, men det var også en betydelig andel fireroms leiligheter. Hovedtyngden lå i blokker, men det ble også bygget ut to- og firemannsboliger. Innskudd og husleier var regnet som forholdvis høye; fire rom kostet 10 000 kroner i innskudd og 305 i månedlig leie, tre rom kostet 7.100 og 278.
MS «Stena Danica» (1983)
Skipet tar ca. 630 biler og ca. 1500 passasjerer.
Søsterskipet
Skipets søsterfartøy MS «Pride of Telemark», ble også ferdigbygd til Stena Line i 1983, da het hun MS «Stena Jutlandica», hun ble hugget 27. oktober 2011 i Alang, India.
Oppsal
OBOS-utbyggingen
Oppsal ble stadig mer utbygd gjennom 1950- og 1960-tallet; på midten av 1960-tallet var innbyggertallet 20 000. Oppsal skole stod ferdig i 1954. Oppsal kirke ble innviet i 1961. I 1964 fikk Oppsal et kjøpesenter. I 1968 ble Skøyenåsen skole tatt i bruk.
I 1967 ble trikken gjort om til tunnelbane, og Oppsal stasjon sto klar.
Oppsal Senter
Oppsal senter stod ferdig i 1964, og var tegnet av arkitektene Frode Rinnan og Olav Tveten. I desember 1974 traff Arne Treholt føringsoffiseren sin Gennadij Titov fra KGB på bydelskroen «Røde Hatt» på Oppsalsenteret, for å diskutere 200 mils økonomisk grense og trålfrie soner. Titov foreslo en longdrink, men «Røde Hatt» hadde bare juleøl å by på, og over denne var det at Titov avslørte seg som KGB-agent ved å spørre Treholt om han hadde adgang til graderte dokumenter. «Røde Hatt» var et lokalt samlingssted inntil kroen gikk konkurs i mars 2015.
Senteret fra 1964 ble revet sommeren 2016 for å gi plass til et nytt senter på 4.500 m² med 201 leiligheter. Det nye senteret ble åpnet 31. mai 2018.
Alan Shearer
Alan Shearer (født 13. august 1970) er en tidligere britisk fotballspiller og tidligere manager for Newcastle United FC. Han er født i Gosforth i Newcastle upon Tyne og spilte for Newcastle United FC. Han debuterte for Newcastle United 17. august 1996.
Han er den som har scoret flest mål i Premier League, 260 mål.
Shearer hadde tidligere spilt for Southampton (1988-1992, 13 mål) og Blackburn Rovers FC (1992-1996, 120 mål). Shearer ble tidenes yngste ekte hat-trick-scorer i engelsk toppfotball i sin debut for Southampton mot Arsenal, han er også den som har scoret flest hat-trick (elleve) i Premier League. Shearer har vunnet Premier League med Blackburn i sesongen 1994/95. Han ble toppscorer i ligaen tre sesonger på rad (1994–1997).
Da Shearer gikk fra Blackburn til Newcastle sommeren 1996, var han verdens dyreste fotballspiller gjennom tidene (15 millioner britiske pund).
Han ble tidenes mestscorende for Newcastle United sesongen 05/06 etter å ha passert Newcastle-legenden Jackie Milburn.
Shearer sa at han vil legge opp som aktiv spiller etter den inneværende sesongen (2005/06). Etter en kneskade i kampen mot Sunderland AFC 17. april (der Shearer scoret på straffe), erklærte Shearer at han la opp. Det ble hans siste kamp for Newcastle.
Alan Shearer valgte å komme hjem til Newcastle og avslutte karrieren der, på tross av at han var en ettertraktet måljeger, både i klubb- og landslagssammenheng. Han ville gjerne vinne troféer med Newcastle United, et ønske som aldri ble oppfylt.
Den 1. april 2009 ble det annonsert at Alan Shearer skulle overta trenerjobben i Newcastle United. Hans første kamp som manager kom tre dager senere på hjemmebane mot Chelsea FC, der laget hans tapte 0-2.
Landslaget
Shearer ble toppscorer i EM i fotball 1996 på hjemmebane, hvor han scoret fem mål. Han spilte 63 landskamper for England og scoret 30 mål.
Utmerkelser
Shearer ble i 2016 utnevnt til kommandør (CBE) Order of the British Empire.
Hólmavíkurhreppur
Hólmavíkurhreppur er en tidligere kommune (sveitarfélag) i regionen Vestfirðir på Island, med 446 innbyggere ved utgangen av 2005.
Mære stoppested
Mære stoppested er en nedlagt jernbanestasjon på Nordlandsbanen ved tettstedet Mære i Steinkjer kommune i Trøndelag. Stasjonen ligger 114,84 km nord for Trondheim sentralstasjon og ble opprettet den 1917 som et stoppested betjent kun for reisende og gods. Stasjonen var betjent frem til 1969 da den fikk status som holdeplass. Fra og med 1977 fikk den status som fjernstyrt holdeplass uten fast bemanning, og fra 1990 hadde den status som holdeplass uten fast bemanning og bemannet kun for persontrafikk. Stasjonen ble formelt nedlagt den 7. januar 2001. Sør for den tidligere stasjonen har det blitt bygd et krysningsspor.
Kaldrananeshreppur
Kaldrananeshreppur er en kommune (sveitarfélag) i regionen Vestfirðir på Island, med 112 innbyggere ved utgangen av 2005.
MS «Stena Carisma»
«Stena Carisma» er en hurtigbåt i eie av Stena Line som trafikkerte ruten Göteborg–Frederikshavn fra 1. april til 1. oktober. I 2013 ble skipet satt i opplag grunnet store drivstoffkostnader. «Stena Jutlandica» og «Stena Danica» ble en kort tid brukt på Göteborg–Fredrikshavn-ruten når «Stena Carisma» lå i opplag.
Skipet ble bygd i 1997 i Kristiansand som et av de siste i Stena HSS (High Speed Sea-service). Den er mindre enn den første serien HSS bestående av «Stena Voyager» og «Stena Explorer». Den opererte som en relativt rask passasjerkatamaran med en fart opp til 40 knop, med en bredde på 30 meter (2 meter bredere enn «Stena Saga») og en lengde på 88 meter.
Oscar Nissen
Oscar Nissen (født 1843, død 1911) var en norsk lege, politiker og formann i Det norske Arbeiderparti fra 1906 til 1911. Han var en sentral person i avholdsarbeidet på 1900-tallet. Han var formann i Det norske Totalafholdsselskab og han var med å starte Santalmisjonen i Norge. Han var også partipolitisk engasjert, først som venstremann, senere som formann i både Kristiania Arbeidersamfund og Det norske Arbeiderparti. Han skrev også i Social-Demokraten, der han var redaktør fra 1894 til 1898.
Han har en vei oppkalt etter seg på Lørenskog, og en gate oppkalt etter seg på Notodden og på Gjøvik.
Xocavənd (distrikt)
Xocavənd er et distrikt (rayon) i Aserbajdsjan. Distriktets areal er 1 458 km². I 2009 hadde Xocavənd 41 500 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Xocavənd.
Romain Heinrich
Romain Heinrich (født 30. januar 1990) er en fransk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 17 i firer-bob.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 12 i toer-bob.
Saint Thomas Parish (Jamaica)
Saint Thomas Parish er et av Jamaicas parishes (fylker). Det ligger i sørøst og grenser mot fylkene Saint Andrew i vest og Portland i nord. Det grenser også mot Det karibiske hav i sør og øst.
Liste over flytende hvalkokerier
Et flytende hvalkokeri er fabrikkskip som mottar fangst fra hvalbåter for prosessering til hvalolje. På begynnelsen av 1900-tallet lå vanligvis hvalkokeriene ankret opp i en egnet havn, og flensingen foregikk langs skutesiden. Etter hvert som fangstfeltene ble utvidet og teknologien utviklet, ble mesteparten av hvalfangsten pelagisk.
Den største fangsten foregikk i Sørishavet, men det ble også drevet hvalfangst andre steder som langs kysten av Afrika og Sør-Amerika og Australia samt i arktiske strøk. En pelagisk hvalfangstekspedisjon besto vanligvis av et flytende hvalkokeri og opptil 10 hvalbåter.
MS «Stena Jutlandica» (1996)
«Stena Jutlandica» er en ferge i eie av Stena Line som trafikkerer ruten Göteborg–Frederikshavn. Skipet ble levert til Stena Line i 1996. Det første Stena Jutlandica som ble levert i 1983 gikk også i trafikk mellom Frederikshavn og Göteborg i årene 1983–1996.
Dramaturgi
Dramaturgi betegner læren om en teaterforestillings eller et skuespills oppbygging. Det skjelnes mellom scenisk dramaturgi, som beskjeftiger seg med komposisjon av scenisk-teatrale handlinger og litterær dramaturgi, som beskjeftiger seg med skuespillets oppbygging som en litterær dramatisk tekst. I utgangspunktet betegner dramaturgi teatrets fortellemåte og skuespilltekstens funksjon i teatret. På 1900-tallet har det også blitt utviklet en filmdramaturgi og fjernsynsdramaturgi. Videre finnes også dramaturgi i andre typer litterære fortellinger som for eksempel romaner. Det har også innen sosiologien og antropologien blitt vanlig å snakke om dramaturgien i ulike sosio-kulturelle hendelser som sosiale sammenkomster, fester, seremonier ritualer, sportsarrangementer og lignende.
Begrepet om dramaturgi stammer ikke direkte fra antikkens Hellas, men ordet har greske røtter. Det greske ordet «drama» betyr handling, mens andre delen av ordet (urg eller urgi) er avledet fra det greske ordet «ergon» som betyr å være virksom. Etymologisk betyr dramaturgi således «virksomme handlinger». Aristoteles' avhandling Poetikken danner grunnlag for den senere utviklingen av dramaturgisk teori i europeisk teater. Aristoteles selv benyttet ikke begrepet dramaturgi, men begrepet ble først formulert av Gotthold Ephraim Lessing gjennom hans skrift Hamburgische Dramaturgie, basert på hans teaterkritikker ved Nasjonalteateret i Hamburg (1767–1769).
Poetikken eller Om diktekunsten
I Poetikken, skrevet omkring år 335 f.Kr., sammenlikner Aristoteles tragedien (dramaet) med andre litterære sjangrer som den episke diktningen og lyrikken. Han skriver at all diktning er etterliknende kunst, som har sin «årsak» i menneskets iboende trang til etterlikning, som Aristoteles betegner med begrepet mimesis. Også andre kunstarter som billedkunst, skulptur, dans og musikk forstår Aristoteles som etterlignende kunstarter. Det som skiller de ulike kunstformene er hvilke virkemidler de benytter til etterlikning. Diktekunstens virkemidler er ord, rytme, melodi og versemål.
Aristoteles skriver videre i Poetikken at det som karakteriserer den dramatiske diktningen er at den etterlikninger handlende mennesker. I tragedien etterliknes handlende mennesker som har en høyere moralsk standard enn vanlige mennesker, mens komedien avbilder mennesker med en lavere moral enn gjennomsnittsmennesker. Imidlertid beskriver også den episke diktningen handlende mennesker, sier Aristoteles. Men i epikken veksler forfatteren mellom å la personer opptre som handlende og selv å «handle» som forteller. Fortellerens stemme er altså til stede, beskrivende og forklarende, i den episke diktningen. Den dramatiske diktningen derimot består bare av handlende personer og deres stemmer.
Tragedien har ifølge Aristoteles 6 hovedelementer: Av disse karakteriserer Aristoteles fabelen som det viktigste, karakteren det nest viktigste mens scenebildet er det minst viktigste.
Fabelen eller handlingen skal utgjøre en enhet, med en begynnelse, midte og slutt. Jo bedre logisk sammenheng der er i fabelen, desto bedre tragedie. Aristoteles bruker en del kraft på at forklare hva han mener med handlingens enhet og hvordan handlingen bør være bygget op fram til et vendepunkt (peripeti), som er et omslaget fra en harmonisk og lykkelig tilstand til ulykke. Karakteristisk for en tragedie er nettopp en utvikling fra lykke til ulykke. Årsaken til ulykken kan være mange. For grekerne var det selvfølgelig gudene, som i siste instans hersker over menneskenes skjebne, som iverksetter ulykken. Men helten må ikke være helt uskyldig. Selv om han skal være et edelt og moralsk høyverdig menneske, bør han også, sier Aristoteles, ha en svakhet eller blindhet, som for eksempel hovmod eller overmot (hamartia), som medvirker til å utløse ulykken. Men det er viktig, sier Aristoteles, at helten gjennom den tragiske handling kommer til erkjennelse av sannheten (om seg selv). Handlingens vendepunkt (peripeti) bør derfor, sier Aristoteles, være knyttet til hovedpersonen gjennom erkjennelse eller gjenkjennelse (anagnorisis), som forårsaker en utvikling hos ham fra uvitenhet til viten.