cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norgesmesterskapet i kokkekunst
Årets kjøkkensjef
Norges Kokkemesteres Landsforening (NKL) deler også ut prisen Årets kjøkkensjef og er knyttet til ett bestemt kjøkken. Valget gjøres på kokkemesternes landsmøte på vårparten. Vinneren får 30 000 kroner, en karaffel og en nål.
Årets kokk
Årets kokk velges etter behov for å representere Norge i kommende Bocuse d'Or.
Den ble gitt til
Årets Hulda
På jentesiden deles Årets Hulda ut årlig. Den er navngitt etter matskribenten Hulda Garborg. Premien var 15 000 kroner og en statuett. Den ble arrangert av Kokkenes Mesterlaug Oslo i samarbeid med Opplysningskontoret for frukt og grønt og kommersielle aktører som TINE
Trachylepis quinquetaeniata
Trachylepis quinquetaeniata er en skink med ganske kraftige lemmer, og fem langsgående striper. Den lever på stepper og savanner i store deler av Afrika, og finnes vest til Senegal, Guinea-Bissau og Mauritania, og nord til Egypt. Sørover fra Uganda, Kenya og Tanzania erstattes den av Trachylepis margaritifera, som tidligere ble regnet som en underart.
Jamie Parslow
Jamie Parslow (født 23. juni 1943 i California, USA) er en amerikansk fotograf og bildekunstner, bosatt i Oslo.
I 1974 flyttet han til Norge med sin norske samboer. Tre år etter var han med på å etablere Fotogalleriet i Oslo. I Norge har han blant annet undervist ved Statens kunstakademi, arbeidet som reisende utstillingsleder for Samtidsmuseet og som professor ved Institutt for fotografi i Bergen.
Leslie Deniz
Leslie Jean Deniz (født 25. mai 1962 i Oakland i California) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerte i diskoskast. Hennes fremste meritt var helt klart sølvmedaljen i diskos fra OL 1984 i Los Angeles.
Kari Wærness
Kari Eidsvåg Wærness (født 13. januar 1939 i Leknes) er en norsk sosiolog og professor emerita ved Sosiologisk institutt ved Universitetet i Bergen. Hun har hovedsakelig jobbet med feltet kvinneforskning, familieforskning og omsorgsforskning, og var en del av kvinneforskningsmiljøet Helga Hernes bygget opp i 1970-årene. Hun er utdannet med hovedfag (cand.polit.) i sosiologi.
Hun ble i 2017 utnevnt til ridder av St. Olavs orden.
Karriere
Wærness ble i 1963 cand. mag. med realfag fra Universitetet i Bergen. Etter å ha arbeidet ved gymnaset i Mosjøen i årene 1963–1969 fortsatte hun sin utdannelse og tok i 1972 hovedfag i sosiologi med oppgaven Verdikonflikter ved realisering av sosiale hjelpetiltak for enslige mødre. I 1977 ble Wærness amanuensis ved sosiologisk institutt, Universitetet i Bergen. I årene 1981–1982 var Wærness tilknyttet Arbetslivscentrum i Stockholm. Wærness ble i 1987 førsteamanuensis ved Universitetet i Bergen. Hun var i 1988 tilknyttet University of Lancaster. Fra 1986 til 1988 var hun prodekan ved Det samfunnsvitenskapelige fakultet, Universitetet i Bergen, og fra 1988 til 1990 var hun bestyrer for sosiologisk institutt ved samme universitet.
Wærness' forskning handler hovedsakelig om familie, omsorgsspørsmål og aldring. Fra 1989 til 1994 ledet Wærness Forskningsrådets programutvalg for kvinnestudier i samfunnsvitenskapene og fra 1999 til 2005 var hun forskningsleder for Senter for kvinne- og kjønnsforskning ved Universitetet i Bergen. Hun var norsk koordinator i prosjektet Globalisation and Changes in the Cultures of Survival and Care: the Case of Ghana.
Wærness var medlem av Verdikommisjonen (1998–2001). Wærness ble i 2004 utnevnt til æresdoktor ved Uppsala universitet. I 2008 ble Wærness tildelt Norsk sosiologforenings hederspris for sitt arbeid innen kvinneforskningen i Bergen.
Christopher Soames
Arthur Christopher John Soames, baron Soames, (født 12. oktober 1920 i Penn i England, død 16. september 1987) var en britisk, konservativ politiker og svigersønn av den britiske statsministeren Winston Churchill. Han var EU-kommissær og den siste britiske guvernøren i Sør-Rhodesia. Han hadde tidligere vært et langvarig medlem av parlamentet for Bedford i 16 år mellom 1950 og 1966.
Soames var sønn av kaptein Arthur Granville Soames, en etterkommer av en bryggeri-familie som var blitt en del av godseieraristokratiet, og hans kone Mary Hope Woodbine Parish. Hans foreldre skilte seg tidlig i livet hans, og moren giftet seg på nytt med den åttende baron Dynevor (etterkommer av den første og siste jarl Talbot).
Kolli
Et kolli (flertallsformen kolli har etter hvert i praksis avløst den korrekte entallsformen kollo) er en selvstendig enhet i et vareparti som sendes som fraktgods. Ordet er dannet av det italienske collo (hals), og betød opprinnelig altså «det man kan bære på nakken».
Christopher Soames
Etter endt militærtjeneste under den andre verdenskrig, fungerte Soames som assisterende militærattaché til Frankrike. Han var EU-kommissær for eksterne relasjoner fra 1973 til 1977, mens han fungerte som guvernør av Sør-Rhodesia fra desember 1979 til april 1980. I 1958 hadde han blitt tatt opp i det kongelige råd. I 1979 ble han utnevnt til livstidspeer som baron Soames.
Kolli
Et kolli kan ha størrelse fra et brev til en stor pakket eller upakket produktenhet. Vanligvis inneholder et kolli flere produkter som sendes fra en selger til en kunde. En forsendelse kan fordeles på flere kolli dersom størrelsen på forsendelsen og pakkingen tilsier det.
Christopher Soames
Personlig liv og virke
Soames giftet seg med Mary Churchill, det yngste barnet av statsminister Winston Churchill og Clementine Hozier, den 11. februar 1947. De fikk fem barn sammen, hvorav de mest kjente av dem er hans eldste sønn, Nicholas Soames, som ble utnevnt til statssekretær for det britiske Forsvarsdepartementet. Soames døde av pankreatitt i en alder av 66 år, og ble etter sin død gravlagt ved St. Martins kirke nær Woodstock i Oxfordshire.
Kolli
Et kolli består av et pakkeinnhold og en emballasje. Pakkingen utføres for å tjene formålet, med kartonger, trekasser, fyll- og støtdempningsmateriale eller spesielle utførelser. Også en container kan fungere som et kolli og inneholde en forsendelse eller en del av en forsendelse.
Peltonturbin
En peltonturbin er en vannturbin av impulstypen som brukes i vannkraftverk med stor fallhøyde. Den ble oppfunnet av Lester Allan Pelton i 1870-årene, og vesentlig forbedret av andre oppfinnere utover på slutten av 1800-tallet. Peltonturbinen er en videreutvikling av det tradisjonelle vannhjulet. Peltonturbinen omskaper impulsen fra én eller flere vannstråler med svært stor hastighet til kinetisk energi (rotasjon). Mange varianter av impulsturbiner eksisterte før Peltons oppfinnelse, men disse hadde lavere virkningsgrad enn peltonturbinen.
En peltonturbin er vanligvis installert i et kraftverk og tilknyttet et trykkrør fra en høyereliggende dam. I turbinen føres vannet inn i én eller flere dyser, og det oppstår en voldsom akselerasjon i vannstrømmen. Vannet har en meget stor hastighet når det forlater dysen og farer mot turbinens løpehjul. Vannstrålen treffer en rekke skålformede skovler, som er karakteristisk for turbintypen. På turbinens aksling er det montert en generator som produserer elektrisk energi.
I tidligere turbintyper hadde vannet fortsatt stor hastighet når det forlot hjulet, slik at mye av vannets kinetiske energi ikke ble fullt utnyttet. Pelton utformet skovlene slik at vannstrålen snur nesten 180° etter at den forlater skovlene. Når periferihastigheten til løpehjulet har omtrent halvparten av hastigheten av vannstrømmen, oppnås størst effekt. Vannet forlater turbinhjulet med svært lav hastighet. En moderne peltonturbin har en virkningsgrad på 92 %.
Primitiv utnyttelse av vannkraft i gullrushet i California
Lester Allen Pelton var som ung mann med i gullrushet i California i 1850-årene. Her ble vannkraft brukt for å drive møller og lignende i forbindelse med gruvedrift. Turbinrør ble bygget av tømmerplanker og skaffet trykk for å drive rundt såkalte hurdy-gurdy-hjul. Dette var relativt store hjul med skåler eller bøtter påmontert periferien. Dysen som skaffet vannstrålen inn på hjulets periferi var ofte laget av en blokk av tre med et hull borret gjennom. Disse primitive kraftverkene hadde en virkningsgrad på rundt 40 %. En mente at noe av årsaken til den lave virkningsgraden kunne være at bøttene ble fylt av «dødt-vann» med det samme strålen traff den. , altså vann som bare ble værende i bøtten som strålen traff. Dette førte til mye turbulens og dårlig utnyttelse av vannets energi. Som en tilvirker senere uttalte: «Den ideelle konstruksjon er slik at vannstrålen treffer koppen uten at det dannes turbulens, og forlater den uten hastighet.» Veien frem mot en slik konstruksjon skulle komme til å ta sin tid, med mange eksperimenter før dagens utforming ble funnet.
Etterhvert innså en at konstruksjonen mislykkes i å gi vannet nok hastighet i fasen der det forlater bøttene. I 1866 laget the Pacific Iron Works i San Francisco et hjul i støpejern med bøtter som tømte ut vannet raskere, dessuten hadde de latt strålen komme inn noe på skrå mot bøttene. Det siste utnyttet impulsprinsippet og ga en mer effektiv utnyttelse av vannfallet. I 1870 gjorde S. N. Knight en forbedring av bøttene på hjulet ved å la disse få form som en kopp, og denne konstruksjonen hadde forbedrede egenskaper i det å slippe vannet ut.
Forbedring av bøttene på hurdy-gurdy-hjulet
Pelton fikk patent på sitt hjul med bøtter som kløyver strålen i oktober 1880, men det var også andre som samtidig og enda tidligere arbeidet med den samme ideen uavhengig av hverandre. I 1870 hadde Nicholas J. Colman oppfunnet et hjul med bøtter som kløyvde vannstrålen, noe som han fikk patent for først i 1873 (US Patent 135 891). Colman greide ikke å markedsføre sin oppfinnelse godt nok, og det ser heller ikke ut til at han fikk satt hjulet i produksjon. Pelton fikk først høre om Colmans oppfinnelse flere år etter at han fikk sitt patent godkjent, og det amerikanske patentkontoret hadde heller ikke noen referanse til Colmans oppfinnelse. Hele 17 patenter på lignende hjul ble tatt ut mellom 1882 og 1898.
Northern Premier League Premier Division
Northern Premier League Premier Division er øverste nivå i Northern Premier League eller Nivå 3 (eller level 7) i National League System. Lagene som rykker ned rykker ned til Northern Premier League First Division som er nivå to i Northern Premier League, Hvis man rykker opp rykker man opp til Conference North. Ligaen ble stiftet i 1968.
Peltonturbin
Forbedring av bøttene på hurdy-gurdy-hjulet
Pelton arbeidet fremdeles med gruvevirksomhet da han eksperimenterte med hurdy-gurdy-hjulet, og oppdaget ved en tilfeldighet det som gjorde at ettertiden har gitt hans navn til turbinen. Det hadde seg slik at et hurdy-gurdy-hjul som var av Knights konstruksjon hadde blitt slitt, dermed satt ikke hjulet lenger helt fast på akslingen. Hjulet ble forskjøvet noen få centimeter til siden, slik at strålen ikke lenger traff senter av bøttene. Da viste det seg at hjulet greide å dra stampemøllen det var tilknyttet betydelig raskere. Dermed forstod Pelton at dette var en bedre løsning for å få større effekt ut av hjulet. Det oppstod et nytt problem, det virket en aksiell kraft på akslingen. Denne uønskede kraften sideveis ville slite på lagrene og måtte elimineres. Pelton tenkte først å plassere bøttene vekselvis usentrert langs hjulet, altså vekselvis til høyre og venstre for senter av vannstrålen. Herfra var ikke veien lang til ideen om en bøtte med en kvass egg i midten som splitter vannstrålen i to deler.
Northern Premier League Premier Division
Eksterne lenker
Northern Premier League Premier Division
Peltonturbin
Forbedring av bøttene på hurdy-gurdy-hjulet
Pelton fikk sitt patent på dette hjulet den 26. oktober 1880 (U.S. Patent 233 692), og de originale tegningene til dette patentet er vist i figuren til høyre. Bøttene langs hjulet er i Peltons patent betydelig mindre enn på hurdy-gurdy-hjulet, og på norsk kalles disse derfor skåler. I engelsk litteratur er det imidlertid vanlig å kalle disse bøtter (buckets). Høsten 1880 fikk Pelton etablert et firma sammen med Brayton, som var medeier i det mekaniske verkstedet Brayton & Company i San Francisco. Brayton forlot sitt gamle firma, og sammen stiftet de et nytt som fikk navnet Pelton Water Wheel Company.
Dobels ytterligere forbedringer av løpehjulet
Den neste store forbedringen av løpehjulet som Pelton og Colman uavhengig av hverandre hadde oppfunnet, kom fra en konkurrent kalt Aber Dobel Company. Dette firmaet var etablert i 1850 og var spesialisert på utstyr for gruveindustrien. I 1889 hadde en av lederne av dette firmaet, William A. Dobel, vært i en gruve som hadde et peltonhjul og lagt merke til rask slitasje av dette. Dobel la merke til at det var mye sand i vannet som drev hjulet. Han forundret seg over denne slitasjen og dro rundt for å undersøke flere peltonhjul i området for å finne ut om dette var et generelt problem. Dobel studerte problemet og kom frem til at turbulens i deler av skålene på peltonhjulet i kombinasjon med suspendert (innblandet) sand i vannet var årsaken. I 1899 fikk Dobel godkjent tre patenter som forbedret peltonhjulet. En av ideene var å forme hver av skålhalvdelene som ellipser med en skarp egg i midten. Den neste nyvinningen var å skjære inn et hakk i fronten av hver skål. Dette for å unngå at vannstrålen delvis kuttes av skålen foran den skålen som får vannstrålen midt på eggen. Dermed får skålen som får vannstrålen normalt på eggen hele vannstrålen inn, og ikke bare en del av den.
Med Dobels forbedring fikk peltonhjulet en utforming som ligner mye på dagens utforming. Vannet kom inn i skålene og ble delt i to jevne halvdeler. Strømningen fikk mindre turbulens og løpehjulet varer lengre selv om det er sand i vannet. Og ikke minst ble virkningsgraden forbedret.
Aber Dobel Company og Pelton Water Wheel Company var konkurrerende firmaer, men ble i 1912 fusjonert. Fusjonen skjedde fire år etter at Lester Pelton selv hadde gått bort. Firmaet fortsatte å hete Pelton Water Wheel Company og fikk Dobel som sjefsingeniør. Dobel brukte årene som kom på å forbedre dysen som skaper vannstrålen, og utviklet blant annet metoder for å regulere vannstrålen. Han patenterte flere forbedringer. Ironisk nok var det altså ikke Pelton selv som stod bak de viktigste forbedringene av turbinen som bærer hans navn. Han var på riktig tid og sted, dessuten hadde han de nødvendige personlige egenskaper både som ingeniør og forretningsmann.
Oppbygging
Peltonturbinens hovedkomponenter består av løpehjul, aksling, tilførselsrør, én eller flere dyser og turbinhus. Altså i prinsippet de samme delene som på Peltons tid. Tilførselsrøret på en moderne stor peltonturbin er en ringledning med greinrør til dysene. Ofte er disse tilførselsrørene og turbinhuset innstøpt i armert betong, se tegning til høyre. Det er ofte flere dyser som vannet fra tilførselsrøret fordeles mellom, og som vannet akselererer voldsomt gjennom før det treffer løpehjulets skovler. Løpehjulet roterer helt i friluft og står i et hus eller deksel, ofte kalt turbinhuset, som skal fange opp vannsprut og føre dette ned i kraftverkets avløpstunnel. Trykket i vannet i ringledningen rett før dysene er bestemt av fallhøyden og kan være flere hundre bar. Turbinhuset er luftfylt med atmosfæretrykket (1 bar). Gjennom dysene akselerer vannet, samtidig som trykket i vannet faller til atmosfæretrykk. Siden trykket i vannet ikke endres før og etter kontakt med løpehjulet, kan en peltonturbin omtales som en liketrykksturbin.
Løpehjulet er montert på en vertikal eller horisontal aksling som er opplagret med et eller flere lagre. Typisk benyttes horisontal aksling for turbiner med én eller to stråler, mens en velger vertikal aksel om det er flere stråler. Dysen eller dysene i peltonturbinen er montert slik at vannstrålen treffer skovlene ytterst på løpehjulet i rett vinkel. Skovlene er montert tett, slik at vannstrålen berører hver skovl bare et lite øyeblikk. Fordi vannet har en viss hastighet etter at det har forlatt skålene forsvinner det raskt vekk fra løpehjulet, dermed er skålene tomme for vann når de kommer frem til neste vannstråle. Kollisjon mellom vanndråper og skålenes bakside representerer et vist problem, dette er forklart lenger ned. Utformingen av turbinen gjøres for å få brukt vann raskt vekk.
Skålene på løpehjulet er doble på den måten at det midt i hver skovl er en kvass egg som klyver vannstrålen. Hver av de to skålhalvdelene avbøyer halvparten av vannstrålen, og når denne må følge konturen av skålene gjør vannet en «u-sving». Hver halvdel av den kløyvde vannstrålen gjennomløper praktisk talt en 180° kurve før det forlater ytterkanten av skålen. Dette utbalanserer sidebelastningskrefter på hjulet og akslingen. At vannet gjør en «u-sving» er en esensiel forutsetning for å få best mulig utnyttelse av vannstrålens impuls. For at ikke vannstrålen skal bli avskåret av skålen rett foran den som får vannstrålen rett inn, er det laget et hakk (utsparing) ytterst på hver skål.
I moderne peltonturbiner for høyt trykk er løpehjulet laget i ett stykke av smidd stål. Dette er frest, slipt og polert, slik at alle deler der vannet treffer er glatte. Støpejern og senere støpestål var tidligere enerådende, men brukes i dag bare for lavere trykk. For anlegg med lavere trykk er det vanlig at skålene er skrudd fast på hjulet, mens dette tidligere var den enerådende konstruksjonsmåten.
Vannstrålen øver en kraft på hver av skålene, og produktet av denne kraften og radiusen fra senter av løpehjulet til der strålen treffer er momentet (kraft ganger arm) som virker. Når løpehjulet roterer utføres ett arbeid etter definisjonen, som sier at arbeid er lik moment multiplisert med omdreiningshastigheten (vinkelhastighet). Vannets potensielle energi i kraftverkets inntaksdam blir omformet til kinetisk energi (rotasjon) i turbinen. En liten del av den opprinnelige kinetiske energien i vannstrømmen forblir i vannet etter at hjulet har rotert videre til neste skål. Dette gjør at ikke all energien i vannet utnyttes, men som nevnt over er dette nødvendig for at vannet skal forlate løpehjulet raskt. Dermed unngås kollisjon mellom vann og skålenes bakside, noe som i så fall vil bremse løpehjulet.
Dysen har en regulerbar nål i senter som gjør at vannstrålens diameter kan reguleres. Som forklart lenger ned vil vannstrålens hastighet være konstant, altså uavhengig av diameteren. Ved å regulere diameteren på vannstrålen er det vannstrømningen og momentet på løpehjulet som endres. På moderne turbiner er nålen med servomekanisme (som gjør det mulig å bevege nålen) innkapslet i en sylinder som ligger inne i selve dysen. Det er turbinregulatoren som gir signal for å regulerer nålen ut eller inn, og dermed bestemmes effektproduksjonen fra turbinen. Turbinregulatoren skal sørge for å holde turtallet og dermed også frekvensen i kraftnettet noenlunde konstant, selv om effektbehovet i kraftsystemet stadig endrer seg (lastendringer). Ofte er det en såkalt deflektor eller stråleavbøyer rett utenfor dysen. Denne kan når den manøvreres avskjære strålen slik at den ikke treffer løpehjulet. Hensikten er å unngå en hurtig stenging av dysene om det skjer en brå endring av effektbehovet. En slik hurtig endring kan være skadelig for trykkrøret fordi rask endring av pådraget gir plutselige trykkendringer, trykkbølger og store krefter i røret. Etter at deflektoren har avskåret strålen kan nedjustering av dyseåpningen skje sakte.
Effekten som en peltonturbinen kan utvikle er som for alle andre vannturbiner bestemt kun av virkningsgrad, fallhøyde og vannstrømningen. For øvrig kalles den maksimale vannstrømningen gjennom turbinen for slukeevne.
Bruksområde
Peltonturbinen er den foretrukkede turbintypen for utnyttelse av vannfall med stor fallhøyde og små vannmengder. Den største fallhøyden for et kraftverk i verden er Bieudron kraftverk i Sveits med en fallhøyde på 1883 m. Dette kraftverket har tre peltonturbiner som er verdens største med en ytelse på 423 MW hver.
Peltonturbiner brukes også i småkraftverk, minikraftverk og mikrokraftverk. Anlegg der fallhøyden er noen få titalls meter og slukeevnen noen liter per sekund er ikke uvanlig. Se illustrasjon til høyre som viser en liten peltonturbin som kan utnytte vannet i en bekk.
Energi og innledende strålehastighet
der:
Det vil si at diameteren til vannstrålen eller vannføringen ikke har betydning for hastigheten. Det har dermed ikke noen betydning for vannstrålens hastighet om dysen i peltonturbinen har stor eller liten åpning.
Hastigheten til vannstrålene i peltonturbinene til Bieudron kraftverket nevnt over, med en fallhøyde på 1883 m, vil med innsetting i formelen ha en hastighet på 192 m/s, eller 692 km/timen. Trykket vil være på nesten 19 MPa (19 millioner pascal) ved dysene.
Formelen for effekt fra en hvilken som helst turbin er:
Brukes igjen Bieudron kraftverket som eksempel ble det nevnt at hver peltonturbin har en ytelse på 423 MW. Antas virkningsgraden å være 92 % ved denne effekten, noe som er vanlig for moderne peltonturbiner, kan en finne slukeevne ved å løse formelen med hensyn på Q og innsetting til 24,6 m³/s.
Noen empiriske sammenhenger for konstruksjon
Noen typiske forholdstall og sammenhenger for konstruksjon av en peltonturbin er:
Optimal hastighet for løpehjulet
Om en tenker seg et løpehjul til en peltonturbin som holdes helt i ro mens vannstrålen virker på det, vil det ikke utvikles noen effekt. Skal det utvikles et arbeid må det også skje bevegelse. Den andre ytterligheten er at løpehjulet får rotere helt fritt, da vil periferihastigheten bli lik vannstrålens hastighet. Da utvikles det heller ikke noe arbeid fordi det knapt er noen kraft som virker på løpehjulet. For øvrig kalles denne hastigheten for turbinens ruseturtall. Utfordringen er da å finne den hastigheten mellom disse ytterpunktene der det utvikles optimal effekt. Nedenfor skal dette utledes analytisk.
Ideelt skal altså forholdene i en peltonturbin være slik at vannet kastes ut av skålene på løpehjulet i en 180° vinkel. Imidlertid er ikke dette tilfellet for en praktisk konstruksjon og vannet forlater skålene i en vinkel på 165° til 170° som nevnt ovenfor. Andre forhold som heller ikke er ideelle er at det oppstår friksjon mellom vann og stål både i dysen og i skålene. Dette er forhold som gjør at virkningsgraden er lavere enn 100 % og at en matematisk analyse kan bli komplisert.
Eulers turbinligning er generell for alle turbiner og forteller om forholdet mellom hastigheten til fluidet og løpehjulet ved inngang og utgang:
der:
For en peltonturbin vil vannstrålens absolutte hastighet (absolutte hastigheten er hastigheten en observatør som står stille og ser inn mot rotoren vil registrere, den er en vektor med både fart og retning.) mot skålene og hastigheten til den tangentielle komponenten på radius ha samme retning, se illustrasjonen til høyre. Den tangentielle hastighetskomponenten ved inngangen c1u er derfor lik hastigheten til skålen der strålen treffer den, altså c1u = c1. Strålens tangentielle komponent ved utløp av skålen er gitt av: c2u = u2 - w2cos \beta_2.
Der vinkelen \beta_2 er definert i tegningen over til venstre. Antas det videre at strålen kommer inn på og forlater skålen på samme radielle punkt kan den tangentielle hastigheten settes til u1 = u2 = u. Ved innsetting i Eulers turbinligning fås:
Av definisjonene av hastighetsvektoren har en at c1-u1 = w1. Dermed kan ligningen over omformes til en ligning for effekt i en peltonturbin:
Tapsfaktoren defineres slik: \triangle = 1 – w2/w1. Denne faktoren forteller om fluidets reduserte hastighet på grunn av friksjon i skålen. Ved innsetting i formelen får likningen denne formen:
Videre defineres c0 som strålens hastighet ut av dysen:
der kc0 er et tall mellom 0,96 og 0,99 som nevnt over, og har å gjøre med redusert hastighet gjennom dysen på grunn av friksjon.
Videre defineres løpehjulets hastighetskoeffisient ku:
Ved innsetting av alle disse nye faktorene fås ligningen for effekt i peltonturbinen på formen:
Det som nå er av interesse, er å finne når faktoren ku gir forholdene for maksimalt utviklet effekt. Eller sagt på en annen måte: Hvilket forhold må det være mellom vannstrålens hastighet og løpehjulets pereferihastighet for at mest mulig effekt skal utvikles i turbinen? Fra matematisk analyse vet en at derivering av uttrykket under betingelsen:
gir betingelsene der ku gir størst verdi for formelen for P:
Betingelsen for å få maksimal effekt blir av dette ku = kco/2. Altså at løpehjulet må ha en hastighet som er noe under halvparten av vannstrålens hastighet (ku = 0,48 - 0,495). I praktiske tilfeller viser det seg at effekten blir størst om faktoren er et tall mellom 0,45 og 0,5.
Spesifikk hastighet
Et mye brukt system for numerisk klassifikasjon av turbiner er dens spesifikke hastighet, ns. Dette tallet beskriver hastigheten av turbinen ved høyeste virkningsgrad med hensyn til effekt og strømningshastighet. Den spesifikke hastighet er avledet slik at den er uavhengig av turbinstørrelse (ytelse). Gitt forholdene for fluidstrømningen og den ønskede hastigheten for akselen, kan den spesifikke hastigheten beregnes og et passende turbindesign velges.
Den spesifikke hastigheten, sammen med noen grunnleggende formler, kan brukes for sikkert å oppskalere et eksisterende turbindesign av kjent ytelsen, til en ny og større/mindre enhet. Dette brukes mye i forbindelse med modelforsøk, der en liten modell av et løpehjul testes og forbedres i et laboratorium. Når optimal utforming er funnet skaleres modellen opp til full størrelse i verkstedet.
Her vises det som et eksempel forholdene for en peltonturbin. Gitt vannmengde, fallhøyde og den ønskede hastigheten til hjulet. Da kan den spesifikke hastigheten beregnes og en passende turbin velges. Formelen for spesifikk hastighet for en vannturbin er:
[rpm]
der:
En peltonturbin som er vellykket konstruert får en spesifikk hastighet rundt 15.
Utfordringer og forskning for å forbedre konstruksjon av peltonturbinen
Til tross for at peltonturbinen har eksistert siden 1870-årene er det fremdeles flere forhold rundt dens fysikk som er uløst. Konstruksjon av peltonturbiner har alltid vært oppfattet som mer vanskelig enn konstruksjon av andre turbintyper. Erfaring og omfattende testing av nedskalerte modeller har vært de viktigste metodene for konstruksjon. Imidlertid har overgangen fra en nedskalert modell til en fullskala turbin ofte vært usikker. Noen av årsaken til dette er at det i en peltonturbin eksisterer fire forskjellige strømningsmodier. Dette er:
På grunn av vannets egenskaper som for eksempel overflatespenning, samt de fire forskjellige modiene som har egne hastigheter og lengder av vannets løp gjennom turbinen, vil det være forskjellige regler for oppskalering for de fire stedene i turbinen.
Det er av interesse å gjøre målinger og observasjoner i modeller av peltonturbiner, men på grunn av at dette er et meget utfordrende miljø (vannstråler, dråper, tåke etc.) er dette vanskelig. Uansett har det vært gjort flere undersøkelser med systemer med stroboskopisk lys. Noen av de problemene en har sett på løpehjulet er erosjonsskader på eggen og utløpet av skålene. Dette fenomenet er antatt å skyldes kavitasjon, men er ikke bekreftet. For å studere fenomenet i detalj mener en at forløpet der vannstrålen treffer skålene skulle vært undersøkt grundig, noe som aldri er gjort.
Et annet fenomen er prosessen der vannet på baksiden av skålene slynges av. Hvis vannet har en tendens til å klebe seg fast, er konsekvensen av dette ikke kjent. Et tredje fenomen er trykkstøt og erosjonsskader i bunnen av skålene. Sensorer for trykkmåling har vært montert i skålene på modeller, og disse viser meget store trykkpulser i senter av skålene. En hypotese for dette fenomenet er kollisjon med vanndråper i turbinhuset.
Torrey Pines Golf Course
Torrey Pines Golf Course er en offentlig golfbane i San Diego i California. Den ligger på kystklippene over Stillehavet i tettstedet La Jolla. Torrey Pines består egentlig av to 18-hulls baner – North Course og South Course.
Torrey Pines er åsted for den årlige turneringen Farmers Insurance Open på PGA-touren. Banen er oppkalt etter Torrey Pine, et sjeldent treslag som vokser vilt kun i deler av kystlinjen i San Diego og på øya Santa Rosa Island.
Valhalla
Valhalla (Walhalla) er et villaprega boligområde på nordsida av øya Nøtterøy i Færder kommune. Det ligger på åsen ovenfor Kaldnes i Tønsberg kommune, men anses å være en del av Teie, da kommunegrensa mellom Færder og Tønsberg er lenger nord. Området grenser til Teieskogen i sør. Boligmassen består for det meste av eneboliger, oppført fra begynnelsen av 1960-tallet. Berggrunnen under boligområdet består for det meste av rødbrun tønsbergitt.
Krogstad Storband
Krogstad Storband (etablert i 1976) er et storband fra Eiker med utgangspunkt i Krokstadelva. Storbandet ble startet av Bjørn Sannerhaugen. Musikalsk leder er Trond Nilsen. Krogstad Storband har konsertert bl.a. i Konserthuset i Oslo, Ibsenhuset i Skien, Teateret i Drammen og diverse lokale scener på Østlandet, i tillegg til årlige spilleoppdrag i speilsalen på Grand Hotel i Oslo.
Forbundet for transpersoner i Norge
Forbundet for transpersoner i Norge (FTPN) er en interesseorganisasjon for alle typer transpersoner, av alle kjønn og legninger inkl. transvestitter, transkjønnede og crossdressere.
Formål
FTPN ønsker at alle transpersoner fritt skal kunne uttrykke sin personlighet, uten hensyn til den kjønnsrolle som er tildelt av samfunnet. FTPN er en interesseorganisasjon for alle mennesker som har et transtalent, dvs. personer som ønsker å være eller opptre i et annet kjønnsuttrykk enn det som ble tillagt ved fødselen. Det finnes transpersoner på en vid skala mhp. kjønnsuttrykk og kjønnsidentifikasjon og av alle seksuelle retninger og preferanser. Foreningens formål er todelt :
FTPN har i dag medlemmer fra alle sosiale lag, av alle kjønn, og ofte også deres partnere. Foreningen har støttemedlemmer som selv ikke er transpersoner. FTPN kan formidle rådgivning og hjelp til å løse familie- og/eller sosiale utfordringer. For å bedre forståelsen for transpersoners situasjon, bidrar FTPN til å informere offentligheten om det å være transperson. Foreningen arbeider spesielt med å spre informasjon til skoler, arbeidsplasser og til ansatte i helsevesenet. På denne måten vil FTPN skape tryggere rammer for den enkelte samt bidra aktivt til å hindre diskriminering.
Forbundet har et nært samarbeid med Stensveen Ressurssenter. Fra 2013 har dette resultert i et lavterskeltilbud til transpersoner over hele landet.
Resultater
Forbundet for transpersoner i Norge (FTPN) har siden 1966 hjulpet mange transpersoner til å leve i større harmoni med seg selv og med omverdenen. For mange transpersoner har veien vært kort fra å leve i skjul til å finne støtte til å komme ut, og derfra til å finne en god måte å uttrykke sitt kjønnsuttrykk- eller identifikasjon. For enkelte har dette betydd å føle glede over små uttrykkstilpasninger i livet, for andre har det vært starten på en kjønnsbekreftende behandling.
FTPN ble i 2013 tildelt støtte fra Barne- ungdoms- og familiedirektoratet (Bufdir) til et pilotprosjekt med lavterskeltilbud for transpersoner, for å bedre levekår og livskvalitet blant transpersoner. Prosjektet gjennomføres i samarbeid med Stensveen ressurssenter. Tiltaket gjør det bl.a. mulig å kunne møte andre i samme situasjon i en trygg situasjon under kyndig rådgivning, og der få hjelp til sitt eget kjønnsuttrykk og støtte til å kunne leve som den man er, og vil være. Forskningsrapporten «Alskens folk» viser med stor tydelighet at livskvaliteten til transpersoner er sterkt avhengig av å kunne være åpen om den man er, av å bli kvitt skam og usikkerhet, og kunne omgi seg med mennesker som gir anerkjennelse en og omsorg. Lavterskeltilbudet tar bl. a. sikte på å hjelpe den enkelte til en slik selverkjennelse og åpenhet.
Historie
Forløperen til Foreningen for Transpersoner Norge ble stiftet i oktober 1966 som Full Personality Expression Northern Europe (FPE-NE). Dette var en skandinavisk organisasjon som etterhvert ble delt i 3 nasjonale regioner: Region Danmark (RD), Region Norge (RN) og Region Sverige RS.
FPE-NE var i stor grad inspirert av datidens pionerarbeid av Virginia Prince i California i USA. Grunnleggerne adopterte den amerikanske foreningens navn med det godkjente tillegget "Northern Europe", formålsparagraf og grunnleggende vedtekter. . I 2012/2013 ble fusjon med transgruppen i LLH diskutert. En medlemsundersøkelse viste et klart mandat til å fortsette som en selvstendig organisasjon, samtidig som det er et ønske om et godt samarbeide med andre foreninger som arbeider for å bedre transpersoners kår, bl.a. LLH.
I dag finnes det nasjonale foreninger i de 3 skandinaviske landene og Finland.
Bjärsjölagård
Bjärsjölagård er et tettsted i Sjöbo kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 324 innbyggere.
Mila Kunis
Milena Markovna «Mila» Kunis (født 14. august 1983) er en ukrainsk-amerikansk skuespiller.
Tidlig liv
Kunis flyttet med familien sin fra daværende Sovjetunionen til Los Angeles i California da hun var syv år i 1991. Til tross for rykter, lærte ikke Kunis engelsk ved å se The Price Is Right. Hun gikk på Hubert How Bancroft Middle School i Los Angeles, hvor hun også tok dramatimer etter skolen og hadde mindre roller i barneprogram og TV-reklamer. I 1994 medvirket hun i I gode og onde dager som en ung Hope Williams.
Karriere
Kunis er best kjent for rollen som Jacqueline «Jackie» Burkhart i Et syttitallsshow, hvor hun deltok i 200 episoder, og som stemmen til Meg Griffin i den animerte serien Familien Griffin siden 1999. Hun har også deltatt i TV-seriene Walker, Texas Ranger, Baywatch, Nick Freno: Licensed Teacher, Den syvende himmel, Get Real, Grounded for Life, i tillegg til flere filmer.
Som i himmelen
«Som i himmelen» er en norsk dansebandlåt av dansebandet Ole Ivars skrevet av bandets bassist og låtskriver William Kristoffersen. Ole Ivars deltok med sangen under Melodi Grand Prix 2008. De framførte den under delfinale 3 i Bodø den 25. januar 2008. De ble kvalifisert til finalen gjennom andresjansen, hvor de framførte den i Oslo Spektrum 9. februar.
Som i himmelen ble også utgitt på Ole Ivars' samlealbum Platina fra 2008.
Geitbåtmuseet
Geitbåtmuseet ligger i Halsa, nærmere bestemt i Valsøyfjord på Engan. Utstillingen består av om lag 40 trebåter. Den eldste båten er fra 1700-tallet. Museet har et eget båtbyggeri som bygger klinkbygde båter.
Weichsel
Weichsel kan referere til
Enslavement of Beauty
Enslavement of Beauty er et norsk melodisk metal band stiftet i 1995. Debutalbumet Traces O' Red ble utgitt 1999 på plateselskapet Voice of Wonder.
Historie
Ole Alexander Myrholt (vokal) og Tony Eugene Tunheim (gitar, keyboard) stiftet bandet i januar, 1995. Den første demoen, Devilry and Temptation, ble spilt inn i 1998, og året etter ble debutalbumet Traces O' Red gitt ut. På det neste albumet, Megalomania, som kom i 2001, medvirker også Asgeir Mickelson på trommer, og Hans-Aage Holmen på bass. Mere Contemplations, bandets tredje album, ble gitt ut i 2007. På dette medvirker alle de opprinnelige medlemmene, Tunheim og Myrholt, samt en kvinnelig gjestevokalist, Lisa T. Johnsen.
Myrholt og Hans-Aage Holmen spiller også i black metal-bandet Tremor.
Demoer
All musikk av Tony Eugene Tunheim. Teksten til «Sonnet #CXLIV» er av William Shakespeare, øvrig tekst av Ole Alexander Myrholt. Total spilletid 20:00
EP-er
Sporliste
Raposos
Raposos er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Magdalena
Etymologi
Magdalena er en latinsk form av det greske navnet Magdalini (gresk: Μαγδαληνη). Dette er igjen den greske form av et hebraisk tilnavn som betyr «fra Magdala». Stedsnavnet har opprinnelse i hebraiske migdal (hebraisk: מגדל), «tårn».
Utbredelse
Magdalena har navnedag 10. april i Kroatia, 20. mars i Lativa, 13. mai i Polen, 27. mai i Polen, 29. mai i Litauen, 1. juni i Polen, og 22. juli på Færøyene og i Finland, Sverige, Bulgaria, Tsjekkia, Tyskland, Hellas, Kroatia og Litauen. Magdaléna har navnedag 22. juli i Slovakia.
Ermengarde de Beaumont
Ermengarde de Beaumont (født ca. 1170, død 4. februar 1233), datter av Roscelin de Beaumont og Constance FitzRoy, illegitim datter av kong Henrik I av England.
Magdalena
Utbredelse
Magdalena er i dag et vanlig navn blant annet i Polen og Østerrike. Andre utbredte former av navnet er Madeleine og Magdalene.
Ermengarde de Beaumont
Ermengarde var dronning av Skottland, gift med kong Vilhelm I av Skottland (ca. 1142–1214) ved Woodstock Palace den 5. september 1186. Ekteskapet ble arrangert av kong Henrik II av England. I henhold til Falaise-traktaten av 1174, hvor kong Vilhelm måtte underkaste seg den engelske kongen etter å ha blitt tatt til fange i slaget ved Alnwick samme år. Den samme traktaten avgjorde også at Henrik II hadde rett til å bestemme hvem Vilhelm skulle gifte seg med. Han valgte et barnebarn av Henrik I. Den skotske festningen Edinburgh Castle var hennes medgift. Ekteskapet var ingen stor suksess, og det tok mange år før hun fødte ham en arving, men de fikk til slutt fire barn som alle unntatt sønnen ble giftet inn i den engelske adelen:
Magdalena
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Ermengarde de Beaumont
Ermengarde døde den 12. februar 1233, 63 år gammel, og ble gravlagt i klosteret Balmerino Abbey i Fife, et kloster som hun selv og ektemannen hadde grunnlagt i 1227 og siden begunstiget. Hun overlevde sin ektemann med nær tyve år.
AltaVista
AltaVista var en søkemotor for internett. Søkemotoren ble utviklet ved amerikanske Digital Equipment Corporation, og lansert 15. desember 1995 på altavista.digital.com. Som den første søkemotoren med mulighet til å gjøre fulltekstsøk over en stor del av internett, ble den raskt ett av verdens mest besøkte nettsteder.
I 1998 ble Digital solgt til Compaq, som redesignet Altavista til en webportal for å konkurrere med Yahoo!. I løpet av de neste årene ble det klart at portal-strategien hadde vært mislykket, og søkemotoren tapte besøkende til fordel for konkurrenten Google. I februar 2003 ble AltaVista overtatt av Overture Services, Inc., som igjen ble overtatt av Yahoo! i juli samme året. Yahoo! valgte i mai 2011 å stenge ned Altavista, og omdirigere søk til selskapets egen søkemotor Yahoo! Søk.
AltaVista tilbød tjenesten Babelfish, som var den første nettbaserte tjenesten for maskinoversettelse av tekst og hele websider til og fra flere språk, som engelsk, spansk, fransk, tysk, portugisisk, italiensk og russisk. I mai 2008 ble tjenesten omprofilert som en del av Yahoo!.
Lövestad
Lövestad er et tettsted i Sjöbo kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 643 innbyggere.
Edvard Christian Danielsen
Edvard Christian Danielsen (født 14. april 1888 i Mandal, død 30. januar 1964 samme sted) var en norsk kontreadmiral, nestleder og sjef for admiralstaben i London under andre verdenskrig. Han er mottaker av Krigskorset, Norges høyeste utmerkelse.
Bakgrunn
Edvard Christian Danielsen var sønn av skipsfører og senere kjøpmann Daniel Danielsen og hans hustru Magrethe Cecilie Jensen.
Marinen
Han begynte som kadett i marinen i 1906 og ble uteksaminert som fenrik i 1909. Han avla eksamen ved Sjøkrigsskolens øverste avdeling i 1911. Han ble utnevnt til premierløytnant i 1912 og kaptein i 1924.
Danielsen var i kontinuerlig ubåttjeneste fra 1917 og helt frem til 1936. Han ble ubåtsjef i 1920 og sjef for ubåtdivisjonen fra 1934 til 1936. Han var sjef for Tråleroppsynet fra 1935 til 1937, og deretter sjef for torpedobåtavdelingen. Han ble utnevnt til kommandørkaptein og beordret til å tjenestegjøre i Admiralstaben i 1938.
Andre verdenskrig
Etter invasjonen av Norge i 1940 prøvde han å opprette radioforbindelse med Storbritannia, da han ikke lyktes reiste han over selv, allerede 3. juni, mest sannsynlig på eget initiativ. I London kom han i kontakt med den skandinaviske avdelingen i Secret Intelligence Service (SIS, også kjent som MI6), og ble den første norske agent for SIS. Han ble utstyrt med en helt ny radiosender, koder og instruksjoner, og 28. juni 1940 forlot han Storbritannia med Farsund som mål i en ubåt. Han ble landsatt på Ullerøya 2. juli og kom seg videre til Oslo med tog med radiosenderen i en koffert. Senderen ble rigget opp hjemme i kjelleren til marinekaptein Gabriel Smith. Telegrafist Sigurd Johannessen opererte senderen, som gikk under kodenavnet «Oldell».
Dette ble den første senderen under andre verdenskrig som hadde regelmessige sendinger mellom Oslo og London. Danielsens oppdrag var gjennomført, og han tok seg tilbake til Storbritannia. Det ble sendt 631 meldinger fra senderen, og 137 ble mottatt. Den var den mest aktive radiosenderen i Norge i den første del av krigen. 23. mars 1941 opphørte sendingene, og det ble etter hvert kjent at den var blitt avslørt. Fem av personene tilknyttet radiosenderen ble henrettet av tyskerne den 26. november 1941.
Da kommanderende admiral Henry Diesen gikk av i 1941 ble Danielsen forfremmet til kontreadmiral og ble nestkommanderende og sjef for admiralstaben ved Sjøforsvarets overkommando (SOK). Sammen med resten av staben begynte han oppbygningen av en ny norsk marine samt opplæringen av personell.
Familie
Han var far til løytnant Per E. Danielsen og arkitekt Ina Danielsen, gift med krigsfotograf Ole Friele Backer, og bestefar til sosialantropologen Berit Backer.
Admiral Danielsens sønn, Per E. Danielsen mottok også Krigskorset. Under den kalde krigen ble sønnen anklaget for spionasje, men enstemmig frifunnet av juryen.
Utmerkelser
Edvard Christian Danielsen mottok følgende utmerkelser:
Gråpapir
Gråpapir, også kalt sekkepapir, er et porøst papir med høy elastisitet og utmerket dragstyrke, perfekt for emballasjeprodukter med høye krav til styrke og holdbarhet.
Fremstilling
Papirmasse for gråpapir blir lagd fra bartrær med sulfatprosessen. De lange bartrefibrene gir papiret stor styrke. Det lages både hvite og brune kvaliteter. Gråpapiret blir lagd på en papirmaskin hvor det blir mikrokreppet for å gi porøsitet og elastisitet. Papiret kan også bestrykes med polyetylen (PE) for å lage barrierer mot fukt, fett og bakterier.
Harborough
Harborough er et administrativt distrikt i Leicestershire i England. Det har navn etter administrasjonssenteret Market Harborough. Den nordvestlige delen av distriktet går inn i Leicesters byområde.
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved sammenslåing av Market Harborough, Market Harborouh landdistrikt, Billesdon landdistrikt og Lutterworth landdistrikt. Distriktet har et areal på 591,78 km² og hadde 85 382 innbyggere i 2011.
Den norske Buchenwaldforeningen
Den norske Buchenwaldforeningen er en forening for norske personer som har vært politisk fange og internert i Buchenwald og tilliggende konsentrasjonsleire, før eller under den andre verdenskrig, samt pårørende og andre interesserte.
Dr. Petru Muresan fra Romania inspirerte til opprettelsen av den norske Buchenwaldforeningen, som har som formål å utgjøre en felles front mot grupperinger som benekter overgrepene i tyske konsentrasjonsleirer, og dagens nynazisme.
Det første møte i Buchenwaldforeningen ble avholdt 22. oktober 1994 på Universitetet i Oslo. I det første styre satt Elling Kvamme (leder), Tollak Sirnes og Johan Baarli.
Foreningen er tilsluttet Comité International Buchenwald-Dora. Helga Arntzen er Norges representant for foreningen i den internasjonale Buchenwald-Dora foreningen, IKBD.
Engan
Engan, også kjent som Engjan eller Enge, er ei grend i Heim kommune i Trøndelag. Grenda ligger på vestsida av Valsøyfjorden. Engan har butikk, og Geitbåtmuseet ligger her.
Amsterdam
Amsterdam er den offisielle hovedstaden i Nederland. Den er landets største by og ligger i provinsen Noord-Holland. Til tross for at Amsterdam er titulær hovedstad i landet, er Haag residensby for statsoverhodet. Også landets parlament og regjering sitter i Haag, og der er også alle ambassader.
Byen hadde innbyggere per.
Amsterdam har en bykjerne med mange kanaler, og ble grunnlagt rundt en demning i elven Amstel, som også har gitt byen navn (Amstelredam: demningen i elven Amstel). Byens flyplass Schiphol, som ligger i nabokommunen Haarlemmermeer, er en av de viktigste i Europa.
Historie
Amsterdams tidligste historie kan spores til et tidspunkt på 1200-tallet, hvor der var et mindre fiskersamfunn ved elven Amstels bredder. I 1204 oppførte Giesebrecht II, herre til Amstelland, borgen "t'Aemstel", og senere anla hans sønn en demning, eller «dam», som stengte elven ved Ĳfjorden, for å skape en havn ved Amstels utløp.
Amsterdam omtales første gang 1275, da grev Floris V av Holland ga den begrensede privilegier under navnet Amstelledamme. I 1296 kom byen, som herren av Amstel hadde hatt i len, direkte under greven av Holland. Sin første forfatning fikk byen i 1300, og i det følgende århundret fulgte ytterligere privilegier.
Byen tok ivrig del i handelen på Østersjøen. På Skånemarkedet var amsterdammerne de mest fremtredende blant de nederlandske kjøpmennene. Byen var dog ikke medlem av Hansaforbundet, men handlet ivrig med de deltagende byene. I 1481–1494 ble det bygget en bymur for å befeste byen. Muren ble bygget av bystyret på oppfordring av Maximilian I av Det tysk-romerske rike som ønsket at byen skulle være bedre beskyttet. De Waag og Schreierstoren er rester etter to av portene.