cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aleksander Vinter
Andre prosjekter
Vinter er produsent for den islandske hiphopduoen Bluebloods, samt Lene Alexandra. Han spiller også synthesizer i industriell metal-bandet Staal sammen med medlemmer fra bandet Rammsund.
Dietzenbach
Dietzenbach er en by i Landkreis Offenbach, Regierungsbezirk Darmstadt i Hessen i Tyskland. Byen ligger 12 km sørøst for Frankfurt am Main ved elva Bieber. Tilstrømning av flyktninger etter den andre verdenskrig medførte betydelig befolkningsvekst fra knapt 4,000 til 33,000 i 2006.
Troppene til VM i ishockey for menn 2022 (toppdivisjonen)
Troppene til toppdivisjonen i ishockey-VM 2022 for menn inneholder samtlige 16 tropper som ble tatt ut til toppdivisjonen i ishockey-VM 2021 i Tammerfors og Helsingfors i Finland fra 13. til 29. mai 2021. Alle aldre er som de er ved starten av turneringen (13. mai 2022).
Nominasjonsprosess
Alle seksten deltakende lag, gjennom en bekreftelse fra deres respektive nasjonale forbund, skulle levere en liste over lagoppsett ved det første turneringsdirektoratsmøtet. Minimum er 15 utespillere og to målvakter og maskimum er 22 utespillere og tre målvakter.
Ved det første direktoratmøtet skulle lagene ha navngitt minimumsantallet av 15 utespillere (løpere og backer) og to målvakter. Spillerne skulle være tilstede i arenaen når direktoratmøtet ble avholdt. Andre spillere (opp til de maksimale 20 + 3) skulle innberettes til spillerkontroll to timer før enhver kampstart i turneringen. Spillere kunne tilføyes troppen gjennom hele turneringen inntil troppen var fulltallig (f.eks. med spillere fra blant annet NHL hvis de ble slått ut av Stanley Cup-sluttspillet eller i tilfelle av skader).
Under en kamp kunne laget ha 20 spillere og 2 målvakter i spill, og disse skulle være registrert på det offisielle lagkortet. En reservemålvakt kunne stå standby hvis en av de to startende målvaktene ikke lenger kunne spille.
Den canadiske troppen ble offentliggjort den 9. mai 2022 og besto av 24 spillere (tre målvakter, syv backer, fjorten løpere). Ved den innledende registreringen ble 19 utespillere og to målvakter innregistrert.
Blant nevneverdige forfall var NHL-debutantene Jonas Røndbjerg og Mads Søgaard (begge skadet), NHL-profilen Oliver Bjorkstrand (hofteskade) og løperne Morten Madsen (la opp), Mikkel Bødker (familiære årsaker), Nicklas Jensen (ribbeinsskade under OL) og Patrick Russell (operert i hånden).
En preliminær tropp på 26 spillere ble offentliggjort den 8. mai 2022 i etterkant av den siste Euro Hockey Tour-turneringen. Den 12. mai ble de første 22 spillere (19 utespillere og tre målvakter) innregistrert med åpning for mulige forsterkninger fra NHL i takt med at spillere ble slått ut av Stanley Cup-sluttspillet.
Den franske troppen ble offentliggjort den 9. mai 2022 og besto av 25 spillere (tre målvakter, åtte backer, fjorten løpere). Ved den innledende registreringen ble 20 utespillere og tre målvakter innregistrert.
Blant nevneverdige forfall var målvakten Florian Hardy (la opp), backene Antonin Manavian og Kévin Hecquefeuille (ga seg på landslaget etter OL-kvalifiseringen høsten 2017), NHL-løperne Antoine Roussel (kontraktsituasjon) og Pierre Edouard-Bellemare (opptatt med Stanley Cup-sluttspill) og KHL-løperen Stephane da Costa (lyskeskade).
Den italienske troppen ble offentliggjort den 11. mai 2022 og besto av 24 spillere (tre målvakter, syv backer, fjorten løpere).
Den kashakhiske troppen ble offentliggjort den 11. mai 2022 og besto av 24 spillere (tre målvakter, syv backer, fjorten løpere).
Den latviske troppen ble offentliggjort den 10. mai 2022 og besto av 25 spillere (tre målvakter, åtte backer, fjorten løpere).
Blant nevneverdige forfall var NHL-løperne Teodors Bļugers (Stanley Cup-sluttspill) og Zemgus Girgensons (takket nei), NHL-backen Kristiāns Rubīns (utgående kontrakt), målvaktene Jānis Kalniņš (takket nei) og Ivars Punnenovs (skade), backene Oskars Cibuļskis og Uvis Jānis Balinskis (skade), og løperne Miks Indrašis (skadet under VM-oppkjøringen), Kaspars Daugaviņš og Lauris Dārziņš (avsluttet landslagskarriere), Haralds Elge og Eduards Tralmaks (AHL-sluttspill).
Den norske troppen ble offentliggjort den 8. mai 2022 og besto av 25 spillere (tre målvakter, åtte backer, fjorten løpere). Ved den innledende registreringen ble 19 utespillere og tre målvakter innregistrert.
Blant nevneverdige forfall var backene Jonas Holøs (kneskade), Alexander Bonsaksen (småskader), Erlend Lesund (skulderskade) og Ole Julian Bjørgvik Holm (opptatt med AHL-sluttspill) og løperne Patrick Thoresen (sluttet på landslaget), Sondre Olden (skulderskade), Tobias Lindström (avbud) og Mathias Emilio Pettersen (opptatt med AHL-sluttspill).
Uuden Musiikin Kilpailu
Uuden Musiikin Kilpailu (forkortet UMK, svensk: «Tävlingen för ny musik») er en finsk tv-sendt sangtalentkonkurranse som ble avholdt for første gang i 2012. Programmet har som mål å velge Finlands representant i Eurovision Song Contest. Det blir kringkastet og produsert av den finske allmennkringkasteren Yleisradio.
Konkurransen er en videreføring av Euroviisut som ble sendt fra 1961 til 2011.
Vinnere av Uuden Musiikin Kilpailu
<references group="lower-alpha" />
Filosofiåret 1962
Filosofiåret 1962 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1962.
Filosofiåret 1984
Filosofiåret 1984 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1984.
Drochia (distrikt)
Drochia er ett av Moldovas 32 distrikter. Distriktets areal er 999,9 km². I 2012 hadde Drochia 89 500 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Drochia.
Geografi
Distriktet ligger nord i landet og grenser til distriktene Dondușeni i nord, Florești og Soroca i øst, Sîngerei i sør og Rîșcani i sørvest.
Byer og kommuner
Distriktet består av én by (Drochia) og 27 kommuner:
VM i fekting 1933
VM i fekting 1933 (verdensmesterskapet i fekting) ble arrangert i Budapest i Ungarn i 1933.
Kalving
Kalving kan vise til:
MF «Oppedal»
MF «Oppedal», tidligere MF «Tidesund», er en norsk bilferje klasset for farvann 3. Den er søsterskip til MF «Tidefjord» og MF «Norangsfjord».
Aberdare nasjonalpark
Aberdare nasjonalpark er en nasjonalpark i Sentralprovinsen i Kenyas høylandet. Parken ble grunnlagt i 1950, dekker et areal på 767 km² og omfatter Aberdarefjellene.
Parken er oppkalt etter Lord Aberdare, som var en tidligere president av Royal Geographical Society.
Fauna
Vanlige arter er løve, leopard, elefant, afrikansk villhund, kjempeskogsvin, buskbukk, fjellrørbukk, vannbukker, afrikansk bøffel, suni, stripet sjakal, elandantilop, duiker, olivenbavian, colobus og sykesape. Sjeldnere arter er afrikagullkatt og bongo. I parken oppholder det seg mange spissneshorn.
Craig Hammeck
Craig Hammack er en amerikansk effektdesigner kjent for arbeidet med effektselskapet Industrial Light & Magic (ILM). Hammack har arbeidet med spesialeffektene i Titanic (1997), Pearl Harbor (2001), Star Wars Episode III: Sithene tar hevn (2005), Indiana Jones og krystallhodeskallens rike (2008), Star Trek (2009), Red Tails (2012), Tomorrowland (2015), Deepwater Horizon (2016) og Black Panther (2017).
Han fikk god kritikk for arbeidet i Deepwater Horizon og ble nominert til Oscar for beste visuelle effekter under den 89. Oscar-utdelingen.
Daniele Libanori
Daniele Libanori S.J. (født 27. mai 1953 i Ostellato i provinsen Ferrara i Emilia-Romagna i Italia) er en italiensk katolsk ordensmann og hjelpebiskop i Roma.
Sekularprest
Daniele Libanori begynte å forberede seg på å bli prest allerede i 1964, og ble presteviet for erkebispedømmet Ferrara den 11. juni 1977.
Han mottok lisensiatgraden i teologi for evangelisering i Bologna og doktorgrad i teologi fra det teologiske fakultet for Sentral-Italia.
Jesuitt
Fram til 1991 virket han i menighetssjelesorgen og fra 1983 var han også leder for presteseminaret for erkebispedømmet Ferrara. I 1991 trådte han inn i jesuittordenen. Fra 1993 til 1997 var han sjelesørger ved universitetet i L'Aquila. Fra 1998 til 2003 var han universitetsprest ved universitetet La Sapienza i Roma. I 2002 avla han sine siste ordensløftene. Fra 2003 var han viserektor og fra 2008 til 2016 rektor for jesuittenes kirke Il Gesù i Roma. Deretter ledet han det nasjonale bønneapostolat i noen måneder og fra 2017 var rektor for kirken San Giuseppe dei Falegnami ved Forum Romanum og medarbeider for presteskapets videreutdannelse.
Libanori er også en velkjent eksorsist for Roma.
Hjelpebiskop i Roma
Den 23. november 2017 utnevnte pave Frans ham til titulærbiskop av Buruni og hjelpebiskop av Roma. Generalvikaren for bispedømmet Roma, erkebiskop Angelo De Donatis, bispeviet ham og hjelpebiskopen Paolo Ricciardi, som ble utnevnt på samme tid, den 13. januar året etter. Medkonsekratorer var Gianrico Ruzza, hjelpebiskop i Roma, og Andrea Turazzi, biskop av San Marino-Montefeltro.
Han ble gitt tilsynsansvar for den sentrale sektor av bispedømmet Roma, og gjort til biskoppelig delegat for kleresiet og presteseminarer den 27. mai 2019.
Den 14. april 2018 utnevnte pave Frans ham til medlem av Kongregasjonen for helligkåringer.
Covid-19-pandemien i 2020 fikk biskop Libanori til å ta sterk avstand fra stengingen av alle kirker i Roma. Kardinal De Donatis utstedte et dekret som stengte alle romerske kirker; dette var omstridt og at noen av kirkens folk, som kardinal Konrad Krajewski, ignorerte direktivet offentlig ved straks å sørge for åpning av kirkedørene i en kirke han var tilknyttet. Pave Frans avviste selv beslutningen, og ba om at dekretet ble opphevet. Biskop Libanori var enig i at kirker måtte forbli åpne og stilte seg derfor på pavens side i saken. Han utstedte et brev den 19. mars til prestene i den sentrale del av bispedømmet der han ga uttrykk for hans meninger. Brevet ble publisert i La Civilità Cattolica med tittelen «Tro under covid-19s tid». Libanori bemerket at «mange klager over at stenging av kirkene er en del av restriksjonene», men bekreftet at «det er staten, ikke kirken, som må lovfeste når det gjelder folkehelse». Biskopen utdypet videre at «en åpen kirke også kan være et tegn på trøst» for folket under pandemien.
I desember 2022 gikk biskop Libanori ut med ytterligere opplysninger som belastet den slovenske jesuitt Marko Rupnik bosatt i Roma, en velkjent mosaikkunstner og åndelig rådgiver blant annet for søsterkongregasjoner, som hadde begått seksuelle overgrep.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
MF «Tidefjord»
MF «Tidefjord» er en norsk bilferje klasset for fartsområde 2, og var opprinnelig for trafikk mellom Hareid og Sulesund for Norled AS. I 2019 har fergen gått i trafikk på strekningen Jondal og Tørvikbygd i Hardangerfjorden, før den bygges om som et testprosjekt. Den er søsterskip til MF «Oppedal» og MF «Norangsfjord».
Tysk vindronning
Tysk vindronning (tysk: Deutsche Weinkönigin) er en representant for tysk vin, valgt for ett år. Valgene foretas som regel i byen Neustadt an der Weinstraße. Kandidater ved valgene er fjorårets regionale vindronninger, valgt fra de 13 tyske produksjonsregioner for bedre tyske viner (Qualitätswein).
Tyske vindronninger siden 1949:
Trønderbrura
Trønderbrura er et musikkalbum med Arnsteins, utgitt i 1997.
Knutsen
Knutsen er et vanlig etternavn i Norge. Per januar 2020 hadde 8,372 nordmenn etternavnet Knutsen. Navnet er et patronymikon og betyr «sønn av Knut». Skriveformen Knudsen er nesten like vanlig, brukt av 6,059 personer i 2019. Skriveformene Knutson, Knutsson og Knutzen er mindre vanlig.
Frontispis (arkitektur)
Frontispis (fra fransk: frontispice; av middelalderlatin: frontispicium, «fasade») er en arkitektonisk betegnelse på midtpartiet av en bygning, ofte framskutt eller markert ved en gavl. Det brukes både om et framskutt fasadeparti i forbindelse med hovedinngangen på en bygning, hvis det avsluttes øverst med et gavlmotiv, og det brukes om en frontgavl over øverste gesims på en fasade, også der fasaden nedenfor ikke er trukket frem. Oppbygget over gesimsen er som regel utformet som en trekant, men begrepet brukes enkelte steder om oppbygg med en annen utforming, eksempelvis med buet avslutning.
Frontispisen har sin opprinnelse i gavltrekanten i antikke templer. Dette arkitekturmotivet kalles også tympanon.
Betegnelsen kan tidvis også benyttes om et bilde eller tegning vendt mot tittelsiden i en bok.
Eirik Faret Sakariassen
Eirik Faret Sakariassen (født 28. januar 1991 i Stavanger) er en norsk politiker som representerer SV.
VM i fekting 1934
VM i fekting 1934 (verdensmesterskapet i fekting) ble arrangert i Warszawa i Polen i 1934.
Eirik Faret Sakariassen
Han ble valgt inn i Stavanger bystyre i 2011. Faret Sakariassen var leder i Studentorganisasjonen ved Universitetet i Stavanger i 2012-2013. Han har vært studentrepresentant i styret til Universitetet i Stavanger 2013-2015.
Han var nummer 3 på Rogaland SVs liste til stortingsvalget i 2013. Til kommunevalget i 2015 ble han nominert som Stavanger SVs ordførerkandidat på førsteplass. Etter valget i 2015 ble han kommunalråd i Stavanger, og medlem av Stavanger formannskap. Sakariassen har vært medlem av SVs sentralstyre.
Etter valget i 2019 var han med på å etablere nytt flertall i Stavanger, etter 24 år med Høyrestyre. Han ble leder i utvalg for oppvekst og utdanning, og fortsatte som medlem av formannskapet.
Han har gått på Stavanger katedralskole.
Mofjorden
Mofjorden er en fjord i Modalen kommune i Nordhordland, Vestland fylke. Den er rundt syv kilometer lang, og går i nordøstlig retning fra Mostraumen til kommunesenteret Mo i fjordbotnen. Mofjorden er en fortsettelse av Romarheimsfjorden, som slutter ved Mostraumen, som er 600 meter lang og bare 50 meter bred.
Riksvei 569 går langs vestsida av fjorden, som med unntak av fjordbotnen stort sett er ubebodd. Moelva munner ut innerst i fjorden.
Mofjorden var tidligere innsjøen Movatnet som var forbundet med Romarheimsfjorden av en kort elv gjennom et eid av sand og grus. Båter ble dradd på land over eidet mellom fjorden og innsjøen, mens det var mulig å gå ned elven med liten båt og liten last. Under en flom i november 1743 grov elven seg ned slik at sjøvannet trengte inn i Movatnet ved høyvann og strømmet ut ved fjære sjø. Mostraumen ble etterhvert dypere av vannstrømmen og rensket opp slik at større båter kunne gå inn i fjorden til Mo. I 1872 ble det mudret enn renne gjennom Mostraumen og 1886 ble steiner sprengt bort, etter dette kunne dampbåten gå straumen ved flo sjø. I 1913 ble straumen senket til 3,5 meters dyp slik at dampbåten kunne gå trygt også ved lavvann, dette arbeidet kostet 117.000 kroner. Movatnet var trolig flere meter høyere enn Mofjorden er i dag. I kalde vintre legger isen seg på Romarheimsfjorden og Mofjorden, dampbåten måtte da legge til ved iskanten og bygdefolket måtte kjøre med slede på isen for å ekspedere varer.
Filterboble
En filterboble er en effekt som kan oppstå ved at personer får filtrert og sortert bort informasjon på internett fordi de bruker nettsteder som tilbyr individuelt tilpasset innhold. Årsaken til at filterbobler kan oppstå er at algoritmene som lager søkeresultatlister og anbefalinger på nettsteder prøver å forutsi hva som utviklerne mener vil ha størst sjanse for å gjøre brukeren fornøyd. Dette gjøres ved å tilpasse innholdet på nettsidene til hva brukeren har besøkt før, hvilket kjønn eller hvilken aldersgruppe brukeren tilhører. Filterbobler kan føre til at personer blir eksponert for informasjon som bekrefter syn de allerede har. Eller det kan føre til at en ikke blir kjent med andre syn enn det de har fra før.
Eksempler på årsaker til filterbobler kan være at søkemotorer tilpasser trefflista basert på hva brukeren har klikket på tidligere.
Begrepet ble skapt av forfatteren Eli Pariser og gjort kjent gjennom boka The Filter Bubble.
Litteratur
Pariser, Eli The Filter Bubble: What the Internet Is Hiding from You, Penguin Press ISBN 978-1-59420-300-8
Three Dog Night
Three Dog Night er et rockeband som ble stiftet i 1968 i Los Angeles, California, USA av vokalistene Danny Hutton, Chuck Negron og Cory Wells. De hadde 21 hitsingler der elleve kom på topp ti i USA og ble tildelt gullplate for 12 album på rad i perioden 1969-1975. De er kjent for sine originale arrangement og vokaltolkninger, men skriver lite av materialet sitt selv.
Historie
Hutton, Negron og Wells rekrutterte gitarist Mike Allsup, keyboardist Jimmy Greenspoon, bassist Joe Schermie og trommeslager Floyd Sneed før de platedebuterte med Three Dog Night i 1968. De slapp tre singler fra plata, og kom på topp ti med «One» i 1969. «Mama Told Me (Not to Come)» fra It Ain't Easy tok førsteplassen på hitlistene i 1970. Deres største hit var «Joy to the World» i 1971 fra Naturally.
Three Dog Night ble oppløst i 1976, men gjenforent ved flere anledninger. Wells døde i 2015 og Negron har forlatt bandet. Hutton har nå med seg vokalistene David Morgan og Paul Kingery, sistnevnte medvirker også med bass. Allsup er fortsatt med i bandet.
Brakar
Brakar er merkenavnet på kollektivtrafikktjenestene i Buskerud og navnet på Buskerud fylkeskommunes administrasjonselskap med ansvar for utvikling, bestilling, drift og samordning av kollektiv persontransport og skoleskyss i hele fylket. Selskapet overtok dette ansvaret fra Vestviken Kollektivtrafikk fra og med 1. juli 2010, først som Buskerud Kollektivtrafikk, siden som Brakar fra 1. mai 2012. Brakar har kun busstrafikk, ikke båt eller tog. Bussene kjøres av frittstående selskaper på brutto anbudskontrakter.
GSh-18
GSh-18 (Kyrillisk: ГШ-18) er en pistol kamret i 9×19 mm utviklet av KBP Instrument Design Bureau i Tula i 1990-årene av de to designerne Gryazev og Shipunov.
Brakar
Brakars ruter deles visuelt opp i konseptene Brakar By og Brakar Region. Brakar By har lysegule busser, er rene innenbysruter og finnes kun i byene Drammen, Hønefoss og Kongsberg. Brakar Region gjelder alle øvrige ruter i fylket som kjøres på anbudskontrakt. Regionbussene har en lys grønnfarge, identisk med den som brukes av Ruter Region.
GSh-18
Historie
I Russland har pistolen blitt tatt i bruk av russlands væpnede styrker, innenrikstroppene, justisministeriet, innenriksdepartementet og politiet. I Syria har den blitt tatt i bruk av det syriske forsvaret og politiet.
Brakar
Fra og med 31. august 2015 har Brakar en soneinndeling som følger kommunegrensene, som vil si at det er 21 soner mot 70 tidligere.
Historie
Våren 2009 ønsket Buskerud å trekke seg ut fra Vestviken Kollektivtrafikk-samarbeidet med fylkene Telemark og Vestfold, og heller starte sitt eget selskap. Selskapet Buskerud Kollektivtrafikk AS ble derfor stiftet 26. oktober 2009, med fylket (67,65 %) og 18 av fylkets 21 kommuner (32,35 %) som eiere. De tre kommunene som valgte å stå utenfor var Drammen, Lier og Nore og Uvdal. Kommunene Kongsberg, Nedre Eiker, Ringerike, Røyken og Øvre Eiker hadde eierposter på 3-6 prosent, mens øvrige kommuner hadde eierposter på mellom 0,2 og 2 prosent.
GSh-18
Design
To forskjellige grepsutforminger har blitt observert. Pistolen er opprinnelig konstuert for en magasinkapasitet på 18 skudd. Magasinutløseren kan flyttes over for venstrehendte skyttere, og utstøteren fungerer også som en kammerindikator. Magasinene er dobbelradede med kryssmating
Brakar
Historie
1. mai 2012 endret selskapet identitet til Brakar, som spiller på fylkets heraldiske symbol; bjørnen, men selskapets formelle navn ble ikke endret til Brakar AS før i desember 2013. Fram til da hadde et lite forlag i Drammen, som blant annet har gitt ut enkelte bøker om busshistorien i byen, gått under navnet Brakar AS.
Den 69. BAFTA-utdelingen
'''Den 69. BAFTA-utdelingen' (British Academy Film Awards''), delt ut av British Academy of Film and Television Arts, ble avholdt 14. februar 2016, og hylte de beste filmene fra 2015. Seremonien fant sted i Royal Opera House i London, og ble presentert av Stephen Fry.
Brakar
Historie
Etter en evaluering ønsket fylkeskommunen i slutten av 2012 å kjøpe ut alle kommunene for å eie selskapet alene. Dette ble gjennomført i løpet av første halvår 2013, og nytt styre ble satt i juni samme år.
Den 69. BAFTA-utdelingen
Nominasjonene ble offentliggjort 8. januar 2016, og Bridge of Spies og Carol hadde flest nominasjoner med ni hver. The Revenant vant den gjeveste prisen for beste film.
Brakar
Bussanbud
I perioden fra juli 2012 til august 2016 var det anbudsoppstart på alle ruteområder i Buskerud. Disse kjøres på bruttokontrakter av Norgesbuss og Vy Buss, bortsett fra noen småruter som kjøres av underentreprenører. Blant annet kjøres en skolerute i Hokksund av Th. Liens Turistbusser.
Association des Comités Nationaux Olympiques
Association des Comités Nationaux Olympiques (ACNO) er en internasjonal ikke-statlig organisasjon som består av de 205 nasjonale olympiske komiteene i den olympiske bevegelse.
ACNO ble stiftet i 1979 i San Juan på Puerto Rico, etter at de nasjonale olympiske komiteene hadde holdt sin første generalforsamling i 1965. Organisasjonen har til formål å håndtere generelle saker av interesse for de nasjonale olympiske komiteene, å støtte dem og gi råd og anbefalinger for deres utvikling, og samarbeide med Den internasjonale olympiske komité og de internasjonale idrettsforbundene som er del av den olympiske bevegelse.
De 205 nasjonale olympiske komiteene som er medlem av ACNO, er fordelt på fem regionale foreninger:
Comités Olympiques Européens
Comités Olympiques Européens (COE) er en europeisk ikke-statlig organisasjon som består av de 49 nasjonale olympiske komiteene i Europa. COE utgjør den europeiske grenen av Association des Comités Nationaux Olympiques, foreningen av nasjonale olympiske komiteer.
Yashar Hanstad
Yashar Hanstad (født 9. desember 1982 i Teheran) er en norsk sivilarkitekt. Han var en av stifterne av det trondheimsbaserte arkitektkontoret TYIN tegnestue Arkitekter, som ble nedlagt i 2019. Han drev fra starten kontoret sammen med Andreas Grøntvedt Gjertsen. De fikk mye positiv omtale i norske og internasjonale tidsskrifter og vant flere priser for sine arbeider.
Hanstad er utdannet ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU), der han fikk sin mastergrad i arkitektur i 2010, med oppgaven Tanker og strategier for en aldrende befolkning.
TYIN tegnestue begynte som et humanitært prosjekt (2008–2010) mens Gjertsen og Hanstad ennå var studenter. Deres arkitektur er omtalt som en «nødvendighetens arkitektur», som i tillegg til å være funksjonell, enkel og konstruktivt forståelig, skulle være bærekraftig, både når det gjelder materialvalg, byggeprosess og samfunnet den inngår i.
Fra 2011 arbeidet TYIN i hovedsak i Norge. I tillegg til å drive TYIN tegnestue, ble både Hanstad og Gjertsen fra samme år ansatt som universitetslektorer ved Fakultet for arkitektur og billedkunst, NTNU. I 2016 fikk begge stilling som førsteamanuensis ved fakultetets Institutt for byggekunst, form og farge. Da Tyin ble nedlagt i 2019, begynte Hanstad å arbeide hos Agraff arkitektur.
Kilder
Bøkene og artiklene i listen (pr. 2016) omhandler i hovedsak TYIN tegnestue Arkitekter:
Norske visemiljøer
Liste over tidligere og eksisterende viseklubber og -miljøer i Norge.
Bærum
Frogn
Drøbak viseklubb (8.3.2017 - )
Placencia
Placencia er ei bygd på kysten av distriktet Stann Creek i Belize. I 2010 hadde den om lag 750 innbyggere. Den ligger i den sørlige enden av ei lang og smal halvøy i Det karibiske hav. Stedet er et populært turistmål, og er ett av få steder i Belize som har sandstrender.
Placencia ble grunnlagt på 1600-tallet av engelske puritanere som opprinnelig kom fra Nova Scotia i Canada. Denne grupperinga forsvant under de mellomamerikanske uavhengighetskrigene i 1820-åra.
Placencia flyplass ligger omtrent halvannen kilometer nord for bygda, og krysser halvøya fra øst til vest.
Nousukausi
Nousukausi er en finsk svart komediefilm fra 2003 regissert av Johanna Vuoksenmaa. Filmen er Vuoksenmaas første spillefilm, mens manuset er skrevet av hennes ektemann, Mika Ripatti.
Handling
Et misfornøyd par fra IT-bransjen, uten barn og et fancy hus i et prestisjefullt nabolag, har noen uker fri før ektemannens nye karriere skal begynne. Mannen er misunnelig på vennenes eksotiske ferie-destinasjoner, og møter en agent fra et reisebyrå på en fest. Han får dermed tilbud om den ultimate opplevelsen, som ingen av vennene deres noensinne har vært med på: en måneds ferie under fiktiv identitet i Jakomäki, en forstad med leiligheter i Helsingfors. Men en del av denne avtalen er at deres kredittkort, husnøkler, telefoner, pass og kjøretøy alle byttes inn for en nedslitt leilighet og fire konvolutter hver med en ukentlig kontanter - en konvolutt for hver uke.
Men når de skal opptre som et arbeidsledige par, blir deres troverdighet ofte stilt spørsmål ved av deres nye naboer. Imidlertid oppdager paret etter den første uken på ferie at den andre konvolutten er helt tom for penger, og at reisebyrået hvor de kjøpte ekstrem-ferien deres egentlig ikke eksisterer i virkeligheten.
Idrettslaget Høvdingen
Idrettslaget Høvdingen (stiftet 18. mai 1946) er et idrettslag fra Høvåg i Agder. Første formann var Helge Tveide. Idrettslaget hadde i begynnelsen både ski og friidrett på programmet. Idrettslaget er et fleridrettslag og driver per 2016 med barneidrett, badminton, fotball, hestesport, håndball og orientering.
Klubbhus og kunstgressbane
Høvdingen har sin egen kunstgressbane og eget klubbhus. Klubbhus ligger på Hæstadsletta og inneholder med forsamlingslokale og garderobeanlegg for fotballbanen. Det ble bygget i 2006 på dugnad av lagets medlemmer.
Arkivet
Arkivet etter I.L Høvdingen befinner seg på Kuben i Arendal. Det omfatter bl.a. møteprotokoller, utklippsbøker, regnskap og medlemsbladet "Runeposten".
John Benbow
John Benbow (født 10. mars 1653 i Shrewsbury i England, død 4. november 1702 i Port Royal på Jamaica) var en engelsk offiser i Royal Navy.
Liv og virke
Han gikk inn i marinen 25 år gammel og jaktet blant annet på algeriske sjørøvere før ham forlot marinen og gikk inn i handelsflåten hvor han forble til Den ærerike revolusjon i 1688, da han vendte tilbake til Royal Navy og ble utnevnt til offiser.
Benbow sloss mot Frankrike i niårskrigen, og tjente senere som kommandant på, flere engelske fartøy og tok del i Beachy Head, Barfleur og Leene Hogue i 1690 og 1692. Han ble kjent under felttogene mot Salé og mauriske sjørøvere. Han beleiret Saint-Malo og kjempet i Vestindia mot Frankrike under Den spanske arvefølgekrigen.
Market Street
Market Street kan vise til:
John Benbow
Liv og virke
Suksessen og ryktet til Benbow gjorde han både til meget kjent og at han ble forfremmet til admiral. Han var så innblandet i en sak under kamphandlingen i august 1702, hvor flere av kapteinene hans nektet å støtte ham da han kommanderte en skipsskvadron. Benbow fikk flere av kapteinene stilt for retten og senere fengslet eller henrettet for dette, men han levde ikke selv lenge nok til å oppleve dette.
Disse hendelsene førte til at ryktet hans og flere referanser til ham i ble referert i senere populærlitteratur.
Becca Tobin
Rebecca «Becca» Tobin (født 18. januar 1986 i Marietta, Georgia, USA) er en amerikansk skuespiller, sanger og danser. Hun portretterer for tiden Kitty Wilde i Fox TV-serien Glee, og gjorde sin første opptreden i den fjerde sesongpremièren, «The New Rachel».
Tidlig liv: Mobbing
Becca vokste opp i Marietta, Georgia som den yngste av to jenter og datter av to advokater. Hun var en cheerleader i sjuende og åttende klasse, men har senere sagt at det ikke var noe for henne, så hun startet opp med dans etter det. Tobin byttet skole halvveis gjennom hennes siste år. Etter å ha blitt overført fra en teaterskole til en offentlig en, begynte hun å bli mobbet av jenter som kalte henne «teaterfreak» og «nerd». De fortalte henne at hun aldri ville bli vellykket eller en stjerne, og en jente truet med å banke henne opp. Hun fikk også tøffe tekstmeldinger og hennes eneste venn begynte å ignorere henne. På grunn av mobbing begynte hun å skulke skolens aktiviteter, og ville ikke gå på hennes konfirmasjon. Hun støtter anti-mobbing og er den kvinnelige talsperson for Bullyville. Hun ble uteksaminert fra Wheeler High School i 2004. Becca har også gått på AMDA, et college for scenekunst.
Tobin ble uteksaminert ved AV University i juni 2013 etter syv år.
Karrièredebut og Glee
Tobins første opptreden var i en alder av fire som et juletre i skolens juleoppsetning. Hun flyttet til New York da hun var atten for å få jobbe med en gang. Hun har jobbet på Broadway som en stedfortreder og erstatning for musikalen Rock of Ages. Hun har også gjort andre små teaterprosjekter, selv om de fleste av dem var som en stedfortreder, og turnerte senere med Trans-Siberian Orchestra i 2011.
Hun spiller Kitty Wilde i Fox-komedieserien Glee. Tobin gjorde sin første opptreden i den fjerde sesongpremièren, «The New Rachel», og var en vanlig tilbakevendende skuespiller for sesongen. Hun ble imidlertid forfremmet til en hovedrolleinnehaver for sesong fem, noe som ble gjettet på forhånd. Glee regnes som hennes første store prosjekt.
Hun dukket opp magasinet Maxim i mai 2013.
Tobin ble valgt, sammen med de andre Glee-medlemmene Jacob Artist, Melissa Benoist og Dean Geyer, som en ambassadør for Coca-Colas nye produkt, P10 300 ml Coke Mismo. I juni 2013 besøkte fire av dem Manila i Filippinene for å gi sin tilslutning til produktet ved å besøke forskjellige kjøpesentre og møte fansen.
Privatliv
Hun er i et kjærlighetsforhold med Matt Bendik.
Stig Sæterbakkens minnepris
Stig Sæterbakkens minnepris deles ut årlig av forlaget Cappelen Damm til en forfatter med overbevisende litterære kvaliteter, originalitet og mot til å skape sine egne prosjekter. Forfatteren bør ha utgitt 2-4 skjønnlitterære bøker. Prisen er åpen for alle sjangre innenfor det skjønnlitterære feltet, og er på 100 000 kroner og et kunstverk.
Prisen utdeles til minne om forfatteren Stig Sæterbakken som døde i januar 2012. Hans raushet overfor unge litterære talenter tenkes videreført med denne prisen, som har som intensjon å gi allerede lovende forfatterskap mulighet og tid til å utvikle seg.
Qualitätswein bestimmter Anbaugebiete
Qualitätswein bestimmter Anbaugebiete, QbA, er den nest høyeste av fire kvalitetskategorier for tyske viner, et knepp under Prädikatswein (før august 2006 offisielt kalt Qualitätswein mit Prädikat, QmP) men over Landwein og Tafelwein. I likhet med Prädikatswein og Landwein, men til forskjell fra Tafelwein, må druene til en QbA-klassifisert vin komme fra en, og bare en, av de 13 tyske vindyrkingsregioner (Anbaugebiet).
Andre begrep som, om enn ikke helt presist, vanligvis sikter til QbA er bestimmtes Anbaugebiet, Weinbaugebiet, Weinanbaugebiet eller Qualitätswein.
Lars-Göran Pettersson
Lars-Göran Pettersson (født 1943) er en svensk filmregissør og manusforfatter.
Han har blant annet regissert den norsk-samiske spillefilmen Bázo fra 2003 som ble nominert til to priser foran Amandaprisen 2004: årets beste kinofilm og årets kvinnelige skuespiller (Anita Suikkari).
Elisabeth Åsbrink
Elisabeth Katherine Åsbrink (født 29. april 1965 i Göteborg) er en svensk forfatter og journalist. Hun debuterte som forfatter med boken Smärtpunkten - Lars Norén, pjäsen Sju tre och morden i Malexander. Boken ble nominert til svenske Augustprisen i fagboksklassen 2009.
I 2010 fikk hun Jarl Alfredius stipend for at hun «med stor nyfikenhet och känslighet gång på gång förmår skildra dagens samhällsfrågor».
I 2012 debuterte hun som dramatiker med stykket RÄLS, basert på autentiske protokoller fra et møte sammankalt av Hermann Göring i 1938, samt intervjuer med barneflyktinger fra Nazityskland. Hun har senere skrevet stykket Pojken och Det Sjungande Trädet om familien Hjertén-Grünewald, samt Dr Alzheimer om hukommelse og glemsel.
13. juli 2010 var Åsbrink vert i det svenske radioprogrammet Sommar i P1.
Och i Wienerwald står träden kvar
I august 2011 kom hun med boken Och i Wienerwald står träden kvar - basert på 500 brev skrevet til en gutt som kom til Sverige i 1939 på flukt fra nazistene, sendt fra hans foreldre i Wien. Boken vakte stor oppmerksomhet på grunn av de nya opplysningene om at IKEA-gründeren Ingvar Kamprad hadde vært overvåket av Allmänna Säkerhetspolisen, som i 1943 opprettet en mappe på ham med overskriften «nazist», samt at Kamprad i et intervju med Åsbrink i 2010 viste seg lojal med den svenske fascistlederen Per Engdahl. Boken er oversatt til norsk, engelsk, tysk, hollandsk, polsk, dansk og estnisk. I 2011 fikk Åsbrink Augustprisen i fagboksklassen for Och i Wienerwald står träden kvar. I 2013 fikk hun Dansk-svensk kulturfonds kulturpris for den, og i 2014 Ryszard Kapuściński-priset för litterära reportage.
VM i fekting 1936
VM i fekting 1936 (verdensmesterskapet i fekting) ble arrangert i Sanremo i Italia i 1936.
Arvingen til Skjoldborg
Arvingen til Skjoldborg er en dansk stumfilm fra 1914 i regi av Alfred Cohn. Manuset ble skrevet av Erling og Ljut Stensgaard. I rollene ses blant andre Albert Price, Frederik Schack-Jensen og Axel Strøm.
VM i fekting 1935
VM i fekting 1935 (verdensmesterskapet i fekting) ble arrangert i Lausanne i Sveits i 1935.
Indre Osterfjorden
Indre Osterfjorden er en del av fjordsystemet rundt Osterøy, og ligger på nordsida av øya, i Osterøy og Vaksdal kommuner. Den er rundt 7 kilometer lang, og strekker seg østover. Den skifter navn til Eidsfjorden der fjorden snur nordøstover. Medregnet Eidsfjorden er fjorden 12 kilometer lang. Rundt to kilometer vest for innløpet til Eidsfjorden kommer Veafjorden opp fra sør.
Fjorden har innløp i vest ved Vassneset, det nordligste punktet på Osterøy, og går først sørøstover til Grøssvikvågen, en 1,5 kilometer lang våg ved Grøssviki. Herfra svinger fjorden nordøstover og så sørøstover igjen rundt Sverrestuven, en ås på 298 moh. Øst for Sverrestuven stikker neset Klubben sørover i fjorden, og her kommer Veafjorden opp frå sør. Fjorden fortsetter østover, forbi Kallandsklubben i sør til Bylgjaneset og Hesjedalsfossen, hvor Eidsfjorden fortsetter videre nordøstover til Eidslandet.
Dobrowolski (forskningsstasjon)
Dobrowolski (polsk: Stacja im. Antoniego Bolesława Dobrowolskiego; Oazis, russisk: Оазис) er en tidligere polsk forskningsstasjon i Antarktis, beliggende ved innsjøen Algae Lake i den delvis isfrie oasen Bunger Hills i Queen Mary Land. Den ble etablert i februar 1959 ved at Polen overtok den sovjetiske stasjonen Oazis som hadde blitt benyttet 1956–1958.
Oazis
Den åpnet 15. oktober 1956 og bestod av to bygninger for en bemanning på åtte personer. Basen var i bruk til utgangen av 1958. Stasjonen ligger 360 kilometer øst for den russiske basen Mirnyj.
Den ble overtatt av Polen i januar 1959 og omdøpt Stacja im. Antoniego Bolesława Dobrowolskiego.
Et magnetisk observatorium med en plakett til minne om åpningen av stasjonen er oppført på Antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis.
Brennoffer
Brennoffer (gresk: holókauston (Septuaginta), intetkjønn av holókaustos «fullstendig brent», av verbet holokautein (ὁλοκαυτεῖν); på hebraisk ōlâ «det som går opp», det vil si opp i røyk) er ofring til guddommer ved å brenne mat, drikke eller dyr i en religiøs kult.
Brennoffer har vært vanlig i mange religioner, for eksempel vedisk religion, israelittisk religion, gresk religion, kinesisk religion og zoroastrismen.
Greske brennoffer
Denne form for offer var også godt kjent i antikkens greske religioner. Det er også fra gresk at konseptet er først belagt: Den greske historiker Xenophon (ca. 426-355 v. Chr.) bruker holókauston i forbindelse med et dyreoffer. Greske brennoffer var stort sett apotropaiske, dvs. ment å avverge trusler fra underverdenen og å påkalle avdøde helter, og typisk var at offerdyret ble fullstendig brent, i motsetning til thyesthai (θύεσθαι), hvor man ofret til gudene, og bare en del av dyret ble brent, menst resten ble spist.
Jødiske brennoffer
Men etter hjemkomsten fra fangenskapet i Babel synes det som om det hver morgen og hver kveld ble frembåret et brennoffer i Jerusalems tempel. I det senere lovspråket ble det talt om 'ōlât hât-tâmid, det daglige brennoffer.
Dobrowolski (forskningsstasjon)
Dobrowolski
Basen består av to bygninger for en bemanning på åtte personer. På grunn av vanskelig tilgjengelig, ble stasjonen bare benyttet en kort periode. I februar 1979 ble stasjonen tatt i bruk igjen, men et forsøk på å overvintre mislyktes og mannskapet måtte evakueres til den sovjetiske stasjonen Mirnyj 360 kilometer lenger vest.
Stasjonen er oppkalt etter den polske geofysikeren og meteorologen Antoni Bolesław Dobrowolski.
Om lag sju kilometer vest for Dobrowolski har Australia siden 1986 drevet sommerbasen Edgeworth David Base.
En betongsøyle oppført av den første polske antarktisekspedisjonen for å gjennomføre gravitasjonsmålinger i januar 1959 er oppført på Antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis.
The Fog of War
The Fog of War er en amerikansk dokumentarfilm fra 2003 som omhandler livet til statstjenestemannen, politikeren og industrilederen Robert S. McNamara. Regi er ved Errol Morris. Intervjuene med McNamara blir som en reise gjennom både den andre verdenskrig, og Vietnamkrigen. Den tar opp det etiske med bruken av krigsmakt i konflikter. Filmen er en blanding av historiske data, lydopptak, bilder, film og et redigert intervju med McNamara der han forteller om sine politiske erfaringer. I møtet med dokumentarfilmskaperen åpnet han seg i et intervju på tilsammen tyve timer. Filmen er bygget opp rundt elleve leksjoner hvor McNamara gransker seg selv og sitt livsverk.
Charles Townshend
Charles Townshend (født 29. august 1725 i Raynham Hall i Norfolk, død 4. september 1767) var en britisk aristokrat og statsmann, bror til George Townshend, 1. marki Townshend, nevø av Thomas Townshend, 1. vicomte Sydney, sønnesønn av Charles Townshend, 2. vicomte Townshend.
The Fog of War
The Fog Of War er historien om USA sett gjennom McNamaras øyne. Han var en av de mest kontroversielle og innflytelsesrike personene i verdenspolitikken på midten av forrige århundre.
Buromskiy Island
Buromskiy Island er en liten øy i Antarktis, beliggende 0,6 kilometer sør for Haswell Islands i Queen Mary Land. Den ble oppdaget og kartlagt av en gruppe fra Den australasiatiske antarktisekspedisjonen 1911–1914 under ledelse av Douglas Mawson. Øya ble fotografert av en sovjetisk ekspedisjon i 1958 og navngitt etter N.I. Buromskij, ekspedisjonens hydrograf som omkom i Antarktis i 1957 og ble gravlagt på øya. Et annet ekspedisjonsmedlem ble også gravlagt her, i tillegg til åtte sovjetrussiske, tsjekkoslovakiske og østtyske ekspedisjonsmedlemmer som omkom 3. august 1960 i en brann ved den nærliggende forskningsstasjonen Mirnyj. Gravlunden er oppført på Antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis.
Charles Townshend
Bakgrunn
Townshend studerte ved universitetet i Leiden i Nederland og ved University of Oxford. I Leiden knyttet han kontakter med en rekke britiske studenter som han senere i livet kunne dra veksler på, for eksempel William Dowdeswell, John Wilkes og Alexander Carlyle.
Karriere
Han ble i 1747 medlem av det britiske underhuset, der han snart tok regjeringens parti. Han fikk embeder, og ble i 1754 admiralitetslord, et verv han imidlertid tapte i 1755 etter et heftig angrep mot regjeringens politikk.
På våren 1757 ble Townshend, etter at William Pitt var kommet til makten, medlem av Det kongelige råd, men gikk over – uten fast politisk holdning som han tilsynelatende var – etter Pitts fall til John Stuart, 3. jarl av Bute.
Townshend ble i 1761 statssekretær for krigsanliggender samt i februar 1763 statssekreterær för koloniene og president for Board of Trade. Han opptrådte nå som ivrig talsmann for det synspunkt at koloniene i Nord-Amerika skulle beskattes av Englands parlament og stå i største avhengighet av kongeamakten.
Townshends forslag ble imidlertid forkastet, og han ble nødt til å fratre (mars 1763). Men han kom snart tilbake inn i kabinettet og drev igjennom med George Grenville dennes kjente dokumentavgift (1765), noe som ble innledningen til de forviklinger som kostet England dets amerikanske kolonier.
Townshend satt også i Rockinghams (1765-1766) og, som skattkammerkansler, i Chathams ministerier, og fikk under den sist nevntes alvorlige sykdomssvakhet stadig større innflytelse. Han ble regjeringens sterke mann, noe han stadig utnyttet på en måte som ettertiden har bedømt som skadelig for koloniene. Han fikk ry på seg som brillant og elokvent finanspolitiker, men også etterhvert som uten et godt utviklet politisk instinkt.
Det var slik han som drev igjennom forordningen om importtoll på en mengde varer (glass, papir, te med mere) som koloniene i Amerika måtte innføre (1767), den lov som etterhvert, etter Townshends død, fremkalte de første voldsomhetene fra kolonienes side, fremst Boston Tea Party-hendelsen noen år senere.
Kort etter importtollen var vedtatt, døde Townshend uventet.
Townshend ble etterfulgt av Frederick North som skattkammerminister.
Townshend var en kvikk og effektfull debattant, men er blitt bedømt som manglende i konsekvens og skjønn.
The Fog of War
Den ble tildelt Oscar for beste dokumentarfilm.
Handling
Gjennom sitt intervju med McNamara tar filmen seerne med på en reise gjennom andre verdenskrig, Vietnamkrigen og problematiserer bruken av krigsmakt i konflikter. Bruken av atombomben mot Japan under andre verdenskrig blir gjenstand for inngående etisk debatt. Også USA sitt engasjement i Vietnam utgjør en betydelig del av filmen. McNamara var en sentral rådgiver under begge disse krigene og forsøker å belyse de moralske dilemma han stod overfor. Filmen skildrer også hans tid som leder av Ford Motor Company.
Man får se Tokyo bli bombet, amerikanske soldater som kjemper i Vietnam, og høre tidligere upubliserte lydbåndopptak fra diskusjoner i den amerikanske regjeringen.
Om filmen
Dokumentaristen Errol Morris filmdebuterte i 1978 med dokumentaren Gates of Heaven. Han har alltid vært fascinert av mennesker med dype indre konflikter og lager dokumentarfilmer med et personlige stempel. Kjente filmer er Mr. Death: The Rise and Fall of Fred A. Leucher, jr. (1999), The Thin Blue Line (1988) og A Brief history of Time (1991).
Morris intervjuet McNamara i 20 timer i forbindelse med filmen.
Anmelderne
Filmen ble svært godt mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 96 % på Rotten Tomatoes og 87 % på Metacritic. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den toppkarakter.
Dagsavisen og Se og Hør gav den terningkast seks, mens Dagbladet, VG, Aftenposten og FilmMagasinet gav den terningkast fem.
Økonomi og popularitet
Filmen innbrakte $5 millioner på kino, hvorav $4,2 millioner i USA alene.
Asle Toje
Asle Toje (født 16. februar 1974) er en norsk statsviter som jobber innenfor internasjonal politikk. Han har doktorgrad i internasjonale relasjoner fra University of Cambridge.
Amphiops
Amphiops er en slekt av biller som høre til familien vannkjær (Hydrophilidae).
Asle Toje
Han kommenterer hyppig i mediene, og har blant annet vært fast spaltist i Klassekampen, Bergens Tidende, Dagens Næringsliv og =Oslo. Han har også bidratt med innlegg i blant annet Financial Times, Weekendavisen, Axess, Berlingske, Die Zeit og The Daily Telegraph.
Toje er tidligere forskningsdirektør ved Det Norske Nobelinstitutt. Han ble i 2018 medlem av Den Norske Nobelkomite. Han ble nestleder i Nobelkomiteen fra 2020.
Amphiops
Levevis
Artene lever i ferskvann, både stillestående og rennende.
Jean-Henri d’Anglebert
Liv
d'Anglebert var sannsynligvis elev av Jacques Champion de Chambonnières og skrev en tombeau til Chambonnières som gjør det rimelig å anta at de hadde vært venner og at d'Anglebert næret en høy aktelse for ham. Et manuskript i d'Angleberts håndskrift med musikk av Louis Couperin og formodentlig av Chambonnières tyder på et nært samarbeid med de tidlige medlemmene av den franske cembaloskolen i 1650-årene.
En ektepakt mellom d'Anglebert og Magdelaine Champagne datert 11. oktober 1659 er det første belegget for at d'Anglebert var kommet til Paris. I dokumentet omtales d'Anglebert som borger av Paris, noe som viser at han allerede var etablert i byen. Champagne var for øvrig svigerinne av gullsmeden og organisten François Roberday.
Asle Toje
Bakgrunn
Han slekter fra Utsira og vokste opp på Byremo og i Drøbak. Toje tok sin utdannelse ved Universitetet i Oslo og Universitetet i Tromsø før han tok doktorgrad i internasjonale relasjoner ved Pembroke College ved University of Cambridge i 2006. Han studerte under Kenneth Waltz da han oppholdt seg som Fulbright-stipendiat ved Columbia University 2004–2005, og var forskningsmedarbeider ved Institutt for forsvarsstudier 2007–2008. I 2008 var Toje gjesteforsker ved European Union Institute for Security Studies (EUISS). På den tiden ble han regnet blant landets mest lovende unge statsvitere av Dagens Næringsliv.
Amphiops
Utbredelse
Slekten er hovedsakelig tropisk og er utbredt i Afrika, Asia og Oseania. Den går såvidt nord til det sørligste Palearktis.
Jean-Henri d’Anglebert
Liv
Sannsynligvis var d'Angleberts første ansettelse en organistpost. I august 1660 ble han Henri Dumonts etterfølger som cembalist med tittel Ordinaire de la Musique hos hertugen av Orleans, kong Ludvig IVs bror. Denne posten hadde han minst til 1668. Senere etterfulgte han Chambonnières som cembalist ved Ludvig IVs hoff, en stilling som d'Angleberts sønn senere overtok etter ham. I Versailles samarbeidet han med Jean-Baptiste Lully og bearbeidet utdrag av dennes operaer og balletter for cembalo.
Asle Toje
Akademisk karriere
Toje har vært medlem av Det europeiske vitenskapsakademiets utvalg for unge forskere. I 2010 ble han oppnevnt i statsråd som medlem av Inkluderingsutvalget, hvor han var leder for dialogarbeidet. I 2014 var han medlem av Forsvarsdepartementets uavhengige ekspertgruppe om Forsvarets forutsetninger for å kunne løse utfordringer knyttet til sikkerhetspolitisk krise og krig.