cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lise Skjåk Bræk
Festdrakter
Interessen for norske folkedrakttradisjoner kom i forbindelse med engasjementet for OL i Lillehammer. Arbeidet med festdrakter begynte etter at hun hadde hatt utstillingen «Jakker» i 1994. Ideen var å prøve å lage drakter som passet til de jakkene i utstillingen som var inspirert av norsk tradisjonsstrikk, men jakkene var av ull, og festdraktene kom etterhvert til å bli laget av silke og fløyel.
Ved den store utendørs motevisningen under byjubileet i Trondheim i 1997 hadde hun en kolleksjon som besto av rundt 40 antrekk. Hun omtalte dem som «inspirert av folkloristiske strømninger i hele Europa (…) strikk, fløyel og silke i en salig blanding», og uttalte til Adresseavisen at dette var den veien hun ville gå videre med sine drakter.
Formgivning av festdrakter, der hver drakt er en original, har senere vært hennes hovedbeskjeftigelse, og hun designer rundt 30 hvert år. Draktene består av de samme elementene som mange bunader, med stakk, forkle, vest, skjorte og silkesjal, men stoffene i drakten er gjerne silke, brokade og bomull, ikke ull, slik det har vært skikken i bunader siden Hulda Garborgs tid. Inspirasjonen til festdraktene kommer både fra norsk folkedrakttradisjon og impulser fra andre land. Et utvalg festdrakter fra 2009 Roar Øhlander
Utstillinger
Bræk har deltatt på flere kollektivutstillinger, de fleste juryerte, som Norske kunsthåndverkere Trøndelag (1975–1985), og flere av Norske Kunsthåndverkeres årsutstillinger. Hun stilte også ut under Winter Cities i Tromsø (1989) og i Rauland i 1993. Hun har deltatt i gruppeutstillinger i Trondheim og i andre norske byer, og var gjesteutstiller under Rennebumartnan i 1999.
Hun stiller ofte ut sammen med kunstnere og kunsthåndverkere som arbeider med andre medier og materialer enn hun gjør selv. De to kunstnerne hun oftest har hatt utstilling sammen med, er billedkunstnerne Kjell Stig Amdam og Anne Langsholt Apaydinli. Til utstillingene Klær som uttrykk, Klær som smykker eller omvendt og Drømmer og virkeligheter, laget Mentz Indergaard multivisjonsprogrammer, som ble avspilt under utstillingene.
Bjerkaker-utstillingene
Lise Skjåk Bræk og Steinar Westin har vært leietagere av Bjerkaker gård på Oppdal siden 1996. De bruker gården som fritids- og feriested, men Bræk har også sitt atelier der, og fra 2003 har hun arrangert tematiske kunstutstillinger i den gamle låven. Hun stiller selv ut festdrakter og noen av produktene hun har designet, og inviterer andre kunsthåndverkere og kunstnere til å delta med sine verk i utstillingene i låvegalleriet.
Da Bræk og Westin kom til gården, sto det seks gamle tømmerbygninger der. 11 år senere er antallet utvidet til 16, som er flyttet dit og restaurert av Bjerkakers eier Olaf Solberg. Bygningene former til sammen et trøndersk langtun. Solberg fikk Oppdal kommunes kulturpris 2012 for sitt arbeid med bevaring av gamle tømmerbygninger. Bræk har bidratt som fargekonsulent og med innredning, spesielt av hovedbygningen fra 1863.
En av de få mannsdraktene hun har designet, har fått navn etter gården: Bjerkakerdrakten. Den ble første gang presentert på Bjerkaker-utstillingen i 2011.
Huldas døtre
Utstillingen «Huldas døtre» ble til i samarbeid med billedkunstneren Anne Langsholt Apaydinli. I 2012 stilte de to ut sammen på Hadeland Glassverk. Begge kunstnerne hadde latt seg inspirere av den norske drakttradisjonen, og da Toppen Bech åpnet utstillingen, omtalte hun de to kunstnerne som «Hulda Garborgs døtre». Hulda Garborg regnes som de norske bunaders «mor». Med utgangspunkt i norske folkedrakter, laget hun nye bunader. Bechs uttalelse gjorde at Bræk så en sammenheng hun ikke tidligere hadde sett, og hun begynte å arbeide med en utstilling som skulle hete «Huldas døtre».
«Huldas døtre» ble første gang vist sommeren 2013 på Nyfossum og Blaafarveværket. Her stilte Bræk ut 37 drakter, og Apaydinli viste malerier og grafikk. På utstillingen ble det også vist fotografier og tekster som presenterte Hulda Garborgs forfatterskap, liv og virke.
I 2014 ble utstillingen vist på Trøndelag Folkemuseum. Tidligere styreleder for Norway House i Minnesota besøkte utstillingen, og ønsket å få den over til USA, som åpningsutstilling ved innvielsen av det nye Norway House. I 2015 ble «Huldas døtre» vist i Norway House. Utstillingen besto av 50 av Bræks drakter og 42 av Apaydinlis malerier, fikk navnet «Norwegian threads», og ble omtalt som «awe-inspiring» (norsk=imponerende) i ukeavisen Norwegian American Weekly.
Produktdesign
I 2000 ble Bræk spurt om å designe gulvtepper for det amerikanske firmaet Nordic Home Interiors. Hun laget flere kolleksjoner for dem, inspirert av motiver i gamle norske utsmykninger og bruksgjenstander, som kirkedekor, broderier, sølvtøy og tinnknapper. Teppene blir håndknyttet i Nepal. Dette er et prosjekt hvor hensikten er å bygge opp en levedyktig industri i Himalaya. Teppene ble i 2001 vist på den årlige store messen «Norsk høstfest» i Minot, North Dakota, og ble tildelt årets Merit Award, en anerkjennelse for godt håndverk og kvalitetsprodukter. Bræk var invitert som en av hedersgjestene, og stilte også ut flere av sine festdrakter, i tillegg til strikkeplagg hun hadde designet for bedriften Budalshjerte.
Bræk var Belika Designs faste designer så lenge firmaet eksisterte (2002–2010). Hun formga ulike gjenstander for dem, i hovedsak basert på tradisjonelle mønstre, blant annet juledekorasjoner, hjemmetekstiler, serviser, glass og prydgjenstander.
Hun har designet sengetøy for Høie of Scandinavia, og vesker, puter, krus og andre produkter for Flaarønning A.S.
I 2003 designet hun kunstglass for Hadeland Glassverk, og hun har også, sammen med Astri Reppe, designet servise for Porsgrunds Porselænsfabrik.
Hun har designet vesker for Bokklubben Nye Bøker, og har også hatt en egen kolleksjon med reiseeffekter.
Før OL på Lillehammer, utarbeidet hun, på oppdrag fra TEKO-industrien, veiledningsboken Norske tradisjoner i en moderne ramme som en håndbok for medlemmene i Norsk Vinterutstyr A.S. og andre Teko-produsenter, i forbindelse med utvikling av plagg til OL på Lillehammer.
Bræk har hatt flere oppdrag som ikke har vært direkte knyttet til hennes tekstilkunst eller design. Hun var blant annet kunstnerisk konsulent for Trondheim kommune da de opprettet sin mangfoldspris i 2014, og for utsmykkingsutvalget for Oppdal kulturhus, som åpnet i 2007.
Andorra under Vinter-OL 2018
Andorra deltok med fem utøvere under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang i Sør-Korea i perioden 9. – 25. februar 2018.
Lise Skjåk Bræk
Bibliografi
Lise Skjåk Bræk har gitt ut flere bøker:
Stipender og priser
Hun har mottatt Sør-Trøndelag fylkes kulturstipend (1980) og stipend fra Norsk kulturråd (1980).
Andorra under Vinter-OL 2018
Langrenn
Andorra kvalifiserte én mannlig og en kvinnelig utøver, men valgte å kun sende den mannlige utøveren.
Lise Skjåk Bræk
Stipender og priser
Fra 1979 til hun fylte 67 år hadde hun Statens garantiinntekt for kunstnere.
Andorra under Vinter-OL 2018
Snøbrett
Andorra kvalifiserte én mannlig utøver i snowboardcross.
Lise Skjåk Bræk
Stipender og priser
I 2001 ble gulvteppene hun har designet tildelt prisen «Best Craft» i Minot, Nord-Dakota.
I 2016 ble hun tildelt Trondheim kommunes kulturpris innen det profesjonelle kunst- og kulturområdet.
Anything You Can Do
«Anything You Can Do» er en låt komponert av Irving Berlin for Broadway-musikalen Annie Get Your Gun. Sangen er i utgangspunktet en duett med én mannlig og én kvinnelig sanger som forsøker å overgå hverandre i sangøvelser. De krangler om hvem som kan gjøre hva, blant annet å synge mykest, høyest, søtest, holde en tone lengst og andre evner som ikke nødvendigvis har med musikk å gjøre, som for eksempel å leve på ost og brød. Ingen av dem kan imidlertid bake en pai.
I scenemusikalen blir låten sunget under skarpskytterkonkurransen mellom Annie Oakley og Frank E. Butler. Den mest kjente linjen fra låten er «Anything you can do I can do better; I can do anything better than you.» Sangen ble fremført for første gang av Ethel Merman og Ray Middleton under urpremieren.
Tekstinnholdet i låten har variert i ulike versjoner av sangen. Barbra Streisand og Melissa McCarthy spilte inn låten for Streisands studioalbum Encore: Movie Partners Sing Broadway i 2016. I denne versjonen krangler de om en filmrolle de begge har fått. De diskuterer blant annet hvem som kan le høyest, og i løpet av sangen spør Streisand McCarthy om hun er i slikt med «Matthew» (som i Matthew McConaughey) eller «Paul» (som i Paul McCartney). De bestemmer seg etterhvert for å bli venner, og mener at de er bedre sammen. McCarthy viser også til Streisands rolle som Roz Focker i filmene Svigers er aller verst (2004) og Verre enn verst (2010).
Fifty Candles
Fifty Candles er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Irvin Willat.
Handling
Filosofen Hung Chin Chung blir deportert fra Hawaii til hjemlandet Kina, hvor han risikerer å bli drept. Den amerikanske millionæren Henry Drew tilbyr seg å hjelpe Hung, men bare hvis den unge filosofen går med på å arbeide for ham de neste tjue årene. Raseriet over hans egen ydmykelse ulmer i Hung gjennom hele hans trelldom. Mot slutten av kontrakten hans seiler Hung til San Francisco, California, sammen med Drew og hans kone.
På vei dit er også en av Drews forretningsforbindelser, Ralph Coolidge, som er forelsket i Mary-Will Tellfair - millionærens stenograf. Kort tid etter ankomsten blir imidlertid Drew knivstukket og dør. Mistankene faller snart på Ralph, eieren av den kinesiske dolken som er identifisert som mordvåpenet.
VM i snooker 2022
VM i snooker 2022 ble arrangert i Sheffield i England fra 16. april til 2. mai 2022.
Kgale
Kgale er en ås i Botswanas hovedstad Gaborone. Toppen befinner seg 1 287 meter over havet. Det sto tidligere ei fjernsynsmast på toppen, men åsen er i dag en turistattraksjon, særlig på grunn av den gode utsikta over byen.
The Spiral
The Spiral er en europeisk kriminalserie fra 2012. Serien er et politidrama med fokus på etterforskning av kunsttyveri. Etterforskningen drar politiressurser fra politikontor i flere europeiske land.
Kgale
Navnet Kgale betyr «stedet som tørka opp» på setswana. Åsen har også kallenavnet «Den sovende kjempen».
The Spiral
I Norge har serien blitt sendt på NRK.
Formel 1-sesongen 1962
Formel 1-sesongen 1962 var den trettende sesongen av FIAs Formel 1-verdensmesterskap. Sesongen startet 20. mai 1962 og ble avsluttet 29. desember etter ni løp. Graham Hill vant sitt første førermesterskap og konstruktørmesterskapet ble vunnet av BRM.
Oppsummering av sesongen
Ferrari ble fullstendig overskygget i 1962, delvis som følge av interne omveltninger og delvis fordi de britiske teamene hadde gjort store framskritt. BRM lyktes endelig med Graham Hill, som vant førermesterskapet etter en kamp hele sesongen med Jim Clark i Team Lotus, som kjørte den revolusjonerende Lotus 25. Dan Gurney ga Porsche deres eneste Grand Prix-seier på Rouen, og Coopers seier i Monaco skulle bli teamets siste fram til 1966. Lola foretok det første av sine sporadiske framstøt innen Grand Prix-racing, og Jack Brabham dukket opp som konstruktør og scoret sine første poeng i sin egen bil. En alvorlig ulykke før sesongstart gjorde at Stirling Moss aldri kjørte et Grand Prix-løp igjen. Ricardo Rodriguez ble den yngste føreren til å ta mesterskapspoeng da han tok fjerdeplassen i Belgia, 20 år og 123 dager gammel. Rekorden skulle bli stående i 38 år til Jenson Button slo den i Brasils Grand Prix 2000, 20 år og 67 dager gammel.
Konstruktører og førere
Følgende konstruktører og førere konkurrerte i Formel 1-verdensmesterskapet i 1962.
Førermesterskapet
Poeng ble gitt til de første seks plassene med henholdsvis 9, 6, 4, 3, 2 og 1 poeng. Kun de fem beste av de ni løpene ble regnet med i sammendraget i verdensmesterskapet. I tabellen er tallene uten parentes poengene som ble regnet med i mesterskapet, mens tall i parentes er alle poengene.
Konstruktørmesterskapet
Som for førermesterskapet ble det i konstruktørmesterskapet gitt poeng til de første seks plassene med henholdsvis 9, 6, 4, 3, 2 og 1 poeng. En konstruktør fikk imidlertid bare poeng for sin høyest plasserte bil. Kun de fem beste av løpene ble regnet med i sammendraget i verdensmesterskapet. Fet skrift i tabellen angir plasseringer som ble regnet med i mesterskapet. Poengsum uten parentes er mesterskapspoeng; nummer i parentes alle poengene.
Phyllis Diller
Phyllis Ada Diller (født Driver; 17. juli 1917, død 20. august 2012) var en amerikansk skuespiller og komiker.
Kriminalreporter Jones
Kriminalreporter Jones (originaltittel: Foreign Correspondent) er en amerikansk thriller fra 1940, regissert av Alfred Hitchcock.
Handlingsreferat
I midten av august 1939, kort tid før utbruddet av andre verdenskrig, sender redaktøren for avisen New York Morning Globe, Mr. Powers kriminalreporteren John Jones - under det fiktive navnet Huntley Haverstock - til Europa for å skrive om forholdene der. Jones sitt aller første oppdrag blir å intervjue en nederlandsk diplomat ved navn Van Meer (spilt av Albert Basserman) ved et arrangement planlagt av Stephen Fisher (spilt av Herbert Marshall) lederen for Universal Peace Party. Men uten at Powers og Jones er klar over det, er Fisher i hemmelighet en tysk agent. Jones deler drosje med Van Meer på vei til lunsjen, men diplomaten unngår spørsmål om den nært forestående verdenskrigen.
Powers sender deretter Jones til Amsterdam for å dekke Van Meers neste opptreden, på en konferanse for Universal Peace Party. Men når Jones stopper for å hilse på Van Meer utenfor konferansen, ser det ikke ut til at Van Meer kjenner ham igjen. Plutselig skyter og dreper en leiemorder, forkledd som en ivrig fotograf, mot Van Meer med et skytevåpen gjemt i kamerat sitt. Jones, Carol og en annen reporter ved navn Scott (spilt av George Sanders) tar opp jakten på gjerningspersonen. Jones leter gjennom en vindmølle hvor hun tror leiemorderen gjemmer seg, hvor han oppdager en levende Van Meer. Mannen som tidligere ble skutt ved konferansen, foran en rekke vitner, var egentlig en bedrager. Men når Jones og Carol senere kommer tilbake med myndighetene, har både Van Meer og kidnapperne hans forsvunnet.
Senere, ved Jones sitt hotellrom i Amsterdam, ankommer to spioner utkledd som politi for å kidnappe ham. Når han mistenker hvem de egentlig er, stikker han av sammen med Carols hjelp. Jones og Carol går snart om bord på et britisk skip på vei mot England. Han ønsker å gifte seg med henne, noe Carol godtar. I England reiser de hjem til Carols far, hvor Jones oppdager Krug (spilt av Eduardo Ciannelli) som han kjenner igjen fra vindmøllen. Krug stod bak attentatet og kidnappingen av Van Meer, og Jones informerer Stephen Fisher om dette - som lover å skaffe en livvakt til å beskytte Jones. Men livvakten som blir ansatt, Rowley, planlegger å drepe Jones. han samarbeider med Fisher og Krug i et komplott mot Van Meer. Rowley forsøker å dytte Jones ned fra tårnet på Westminsterkatedralen, men han faller selv i til sin død. Jones og Scott er overbevist om at Fisher er en forræder, så de kommer opp med en plan for å avsløre hele komplottet en gang for alle. Men Storbritannia og Frankrike erklærer krig mot Tyskland kort tid senere, og verdenskrigen er dermed et faktum.
The Fire Cat
The Fire Cat er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Norman Dawn.
Handling
Dulce bor sammen med moren sin i Andesfjellene og blir tilbedt av Pancho - en halvt indianer. Men Gringo Burke, en amerikansk overløper, raner og dreper moren hennes.
Dulce anklager deretter Pancho for feighet, og sverger på å ta hevn.
Fine Feathers (1921)
Fine Feathers er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Fred Sittenham.
Handling
Bob Reynolds er en ung bygningsingeniør som bor sammen med sin attraktive kone Jane i en gammel bungalow på Staten Island. En dag mottar Bob et brev fra John Brand, en smart men samvittighetsløs kapitalist som han ble kjent med på college. Han inviterer Bob på besøk hjem til seg, og Bob tilbyr ham et større beløp hvis han aksepterer å bruke sement av dårligere kvalitet ved en demning som Bobs firma er i ferd med å bygger. Etter å ha slitt en kort stund med sin egen samvittighet aksepterer den unge mannen dette forslaget. To år går senere nyter Bob og Jane fremdeles deres nye velstand.
Liste over patriarker av Jerusalem
Biskoper av Aelia Capitolina (135–325)
Etter den andre jødisk-romerske krig omdøpte romerne Jerusalem til Aelia Capitolina og forbød jøder adgang til byen. Mens de tidligere biskopene var kristne jøder, var de etterfølgende hovedsakelig grekere.
Fine Feathers (1921)
Handling
Men John Brand misliker imidlertid å se den unge mannen nyte rikdommen, og han overtaler Bob til å spille på aksjer som han manipulerer til den unge mannen har blitt økonomisk utslettet. Jane anklager Brand for bevisst å ha ødelagt for ektemannen hennes. Fordi han er fascinert av henne, samtykker Brand i å hjelpe dem. Men på dette tidspunktet får de beskjed om at den store demningen bygd ett par år tidligere med den dårlige sementen har gått i stykker, og hundrevis av mennesker har mistet hjemmene deres og alt de eier.
Liste over patriarker av Jerusalem
Muslimsk erobring av Jerusalem i 638
Jerusalem ble i 638 erobret av muslimene. Patriark Sofronios forhandlet frem en anerkjennelse av den kristne kirke med kalif Umar ibn al-Khattab, men døde kort tid etter. De muslimske makthaverne ga også tillatelse til at den armenske apostoliske kirke (som av den romerske rikskirken hadde blitt sett på som kjettersk) kunne opprette et bispesete i Jerusalem. De armenske biskopene begynte fra 1311 å føre patriarktittelen. Det fantes altså fra 638 to biskoper av Jerusalem:
Patriarker av Jerusalem (638–1099)
Sedisvakanse? Sedisvakanse Sedisvakanse Sedisvakanse
Skisma i 1099
Jerusalem ble i 1099 erobret av romersk-katolske korsfarere. Den romerske kirke anerkjente siden det store skisma (1054) ikke lenger de ortodokse patriarkene. Korsfarerne opprettet en verdslig korsfarerstat, kongeriket Jerusalem, og et katolsk patriarkat av Jerusalem. Den ortodokse patriarken måtte flykte til Konstantinopel, der de levde i et nesten hundreårig eksil, slik at det siden fantes to patriarker av Jerusalem:
Qi Huaiyuan
Qi Huaiyuan (, opprinnelig Xia Xiong; født 6. januar 1930 i Shanghai i Kina, død 14. januar 2022 i Beijing) var en kinesisk diplomat og politiker som var direktør Kontoret for utenrikssaker under Statsrådet fra 1991 til 1994. Før det var han assisterende utenriksminiser i 1984 og viseutenriksminister i 1985, og før det talsperson for utenriksministeriet fra 1983 og 1984.
Han var medlem av Det kinesiske folks 9. politisk rådgivende konferanses stående komité. Han var alternerende medlem av Kinas kommunistpartis 13. sentralkomité og medlem av Kinas kommunistpartis 14. sentralkomité.
Bakgrunn
Qi var født i Shanghai, men hans hjemstavn var i Ezhou i provinsen Hubei. I 1947 begynte han på Tsinghuauniversitetet der han tok hovedeksamen i mekanikkfakultetet. Året etter studerte han ved Nord-Kina Renmin-universitet, og ble der medlem av Det kinesiske kommunistiske parti i november. I 1950 tok han eksamen fra Harbin fremmedspråkskole.
Karriere
Qi Huaiyuan begynte i utenrikstjenesten i 1950 og virket primært i Øst-Tyskland. Under Kulturrevolusjonen ble han i 1969 sendt til Syvende mai-kaderskoler for å gjøre gårdsarbeid. Han ble hentet inn igjen i 1971 og arbeidet i Det kinesiske folks selskap for vennskap med fremmede land. Han var så ved den kinesiske ambassade til Øst-Tyskland fra 1974 til januar 1983. Da ble han direktør for utenriksministeriets informasjonsavdeling, i tillegg til å være pressetalsmann for utenriksministeriet. Han steg i gradene til å bli assisterende utenriksminister i august 1984 og viseutenriksminister i mars 1986. I august 1991 ble han utnevnt til direktør for Statsrådets kontor for den sentrale arbeidskomite for utenrikssaker, og ble i denne stillingen til november 1994. Han var også president for Det kinesiske folks selskap for vennskap med fremmede land fra mai 1994 til oktober 2000.
Han gikk av med pensjon i januar 2004.
Han døde av sykdom i Beijing den 14. januar 2022, rammet av covid-19.
Tomoderinae
Tomoderinae er en underfamilie av små biller som ofte ligner på maur. De lever på bakken der de løper omkring, og er sannsynligvis altetende.
Utseende
Små til middelsstore, avlange, brunlige, maurlignende sandbiller. Antennene er trådformede og tynne. Pronotum er vanligvis kraftig innsnevret i midten (timeglass-formet).
Levevis
Disse billene er altetere og kan finnes på skogbunnen i regnskog, i hule trær, ved vann, eller sammen med maur. Det finnes både dag- og nattaktive arter.
Utbredelse
Slektene er utbredt fra Hellas i vest til Vietnam i øst, og i Nord-Amerika.
Vardefjell (Sauherad)
Vardefjell er et fjell like ved Eiangen i Midt-Telemark kommune. Fjellet ligger i Skrim-Sauheradsfjella naturreservat. Toppen er den høyeste i telemarksdelen av reservatet, og samtidig det høyeste punktet i Sauherad.
Husmannsloven
Husmannsloven var en lov som regulerte forholdet mellom husmenn og jordeiere i Norge. Loven ble vedtatt i 1851 etter forarbeid av en offentlig kommisjon, husmannskommisjonen.
Bakgrunn
En husmann var en person som bygslet jord (eller bare en hustomt) av en jordeiende bonde, mot betaling av en årlig pengeavgift, pliktarbeid eller begge deler. Husmannsvesenet hadde eksistert lenge, men vokste i omfang i første halvdel av 1800-tallet, på grunn av befolkningsoverskuddet. Forholdet mellom husmann og bonde var lite regulert, bare ved noen kongelige forordninger fra 1700-tallet, blant annet husmannens rett til skriftlig kontrakt.
Husmannskommisjonen av 1850
Etter urolighetene blant landarbeiderne i forbindelse med Thranebevegelsen, ble det i 1850 nedsatt en statlig kommisjon, kalt husmannskommisjonen, som skulle undersøke husmennenes kår og foreslå lovendringer. Kommisjonen besto av to jurister, to bønder og en prest:
Kommisjonen ble nedsatt 3. august 1850 og avsluttet arbeidet 14. februar 1851. Den innga en innstilling som på enkelte punkter var divergerende. Anne-Lise Seip skiller mellom tre forskjellige syn i kommisjonen:
I det store og hele ønsket ingen av kommisjonsmedlemmene større inngrep forholdet mellom bonde og husmann, ettersom dette ville gå på bekostning av eiendomsretten og kontraktsfriheten.
Husmannsloven
Alt i alt gjorde husmannsloven små inngrep i forholdet mellom husmann og bonde.
Husmannskommisjonen av 1917
Alt i alt gjorde husmannsloven små inngrep i forholdet mellom husmann og bonde. Husmannssaken var et stadig tilbakevendene tema på slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet. I 1917 ble det nedsatt en ny husmannskommisjon, hvor blant andre Christopher Hornsrud var medlem. I 1919 ble den etterfulgt av en jordkommisjon, som avga innstilling i 1923. I 1928 vedtok Stortinget en «Lov om ordning av visse jordspørsmål», som ga husmennene forkjøpsrett til husmannsplassene.
Radio Prime Moss
Radio Prime Moss var en kommersiell lokalradiostasjon med base i Moss. Den hadde Moss, Rygge, Våler og Son som sitt primærområde. Utgiver var Mastertimes AB. Våren 2015 ble Radio Prime kjøpt opp av P4-gruppen, og er i dag en del av P5-stasjonene.
Tidligere navn og eiere
Stasjonen het opprinnelig Radio P5 Moss, og var på den tiden eiet og drevet av Varna Evangeliesenter. I 2002 kjøpte Moss Avis AS (senere Mediehuset Østfold AS) kanalen, og drev den under navnet Radio Moss. Mastertimes AB kjøpte stasjonen, og overtok den fra Mediehuset Østfold AS 1. januar 2010. I februar samme år fikk den navnet Radio Prime Moss. Våren 2015 overtok P4 kanalen, og fra 11. mai samme år har kanalen gått under navnet P5 Hits Moss.
Tre dikgosi-monumentet
Tre dikgosi-monumentet er en bronseskulptur i det sentrale forretningsdistriktet i Botswanas hovedstad Gaborone. Den består av tre statuer av dikgosi (høvdinger): Khama III av Bamangwato, Sebele I av Bakoena, og Bathoen I av Bangwaketse. Satuene er 5,4 meter høye. Skulpturen ble avduka 29. september 2005. Den er landets mest besøkte turistattraksjon.
Steropinae
Steropinae er en underfamilie av små biller som ofte ligner på maur. De lever på bakken der de løper omkring, og er sannsynligvis altetende.
Utseende
Middelsstore (gjerne 5-7 millimeter), avlange, brunlige sandbiller. Antennene er trådformede og tynne.
Utbredelse
Slektene er utbredt fra Hellas i vest til Vietnam i øst, og i Nord-Amerika.
Hans-Jørgen Wallin Weihe
Hans-Jørgen Wallin Weihe (født i 1951 i Skien) professor i sosialt arbeid ved Høgskolen i Lillehammer, kunstner, forfatter, redaktør og samfunnsdebattant innen samfunnsvitenskapelige emner.
Biografi
Wallin Weihe vokste opp i Asker som den eldste av 5 søsken. Etter fullført artium seilte han som jungmann i Wilhelmsen Lines før han gjennomførte sosionomutdanning i Stavanger.
Utdanning
Sosionom (Stavanger) (1977), spesialpedagog (1981), hovedfag i pedagogikk (Bergen) (1990), filosofistudier Nordplan Stockholm (1992), studier i miljøforvaltning og religionsfilosofi ved University of Colorado (1994/1995), Svalbardkurset, samt doktorgrad fra Universitetet i Lund (Sverige) (1999).
Arbeidserfaring
Etter gjennomført sosionomutdanning jobbet Wallin Weihe som sosialarbeider i Gausdal kommune og Lurøy kommune.
Leder for Kriminalomsorg i frihet i Oppland, rådgiver i Justisdepartementet, og hatt kriminalomsorg-relaterte stipendopphold i Tyskland, Italia, Danmark, samt USA og Canada.
Saksutreder for Kontaktutvalget for Nordområdene (en sammenslutning av miljøorganisasjoner) og i en periode redaktør for nyhetsbrev om Nordostpassasjen. I 1999 gjennomførte Weihe en studie for WWF på Tajmyr i Sibir. Andre nordområde-relaterte studieopphold i Nord-Canada, på Svalbard, Island og Grønland. Utviklet kurs for University of Arctic (en sammenslutning av arktiske universitet).
Han har vært ansatt som amanuensis ved Høgskolen i Sogn og Fjordane og senere som amanuensis, førsteamanuensis og professor ved Høgskolen i Lillehammer frem til dags dato.
Wallin Weihe var forskningsleder ved De Sandvigske Samlinger 2008-2011 samt har jobbet ved Universitetet i Stavanger som assistentprofessor og som foreleser ved Masaryk-universitetet i Tsjekkia.
Styreerfaring
Tidligere medlem av styret for Sigrid Undset-selskapet, medlem av styret for de Sandvigske Samlingers Venner, medlem av styret for Psykiatrisk Opplysning, styremedlem av Norsk Ornitologisk Forening i Oppland, medlem av styret for lokalavdelingen av Naturvernforbundet, styremedlem Norsk Forening for Klinisk Sexologi, styremedlem FO Oppland, styremedlem og leder Forskerforbundet Høgskolen i Lillehammer, Nordisk Sosialhøgskolekomité (NSHK) styremedlem, norsk representant og en rekke andre verv av faglig art.
Kvenungdommen
Kvääninuoret - Kvenungdommen er en landsdekkende ungdomsorganisasjon under Norske kveners forbund (NKF-RJ) som ble stiftet i 2008.
Kvääninuoret arbeider med å skape møteplasser for kvensk ungdom og å styrke en kvensk ungdomsidentitet og kultur. Ungdomsorganisasjonen fremmer unges interesser på ulike nivåer for å utvikle eget språk, kultur og samfunn. I løpet av året arrangerer Kvääninuoret forskjellige samlinger og arrangementer som det er gratis å delta på for medlemmer. Organisasjonen samarbeider også aktivt med andre ungdomsorganisasjoner både i Norge og i andre nordiske land, deriblant svenske Met Nouret og finske Karjalazet.
Historie
Kvääninuoret ble offisielt etabler 22. - 23. februar 2008 i Oslo, under navnet Kveeninuoret - Kvensk ungdomsnettverk (KUN). Organisasjonen ble grunnlagt med hjelp fra NKF-RK, som i forkant av etableringen var på flere møter med kvenske ungdommer. Sammen hadde de en forberedende samling i Tromsø høsten 2007 og en samling i Oslo i februar 2008, hvor den formelle etableringen skjedde. 10 ungdommer deltok på samlingen, som la grunnlaget for medlemsmassen. Katriina Pedersen ble her valgt til leder.
Nettverket etablerte rundt samme tid en diskusjonsgruppe på Facebook med navnet "Kvener ut av skapet". Ved etablering ble det sendt ut pressemelding, og nettverket henvendte seg til Nordisk Råd og Barentssekretariatet.
I 2015 byttet organisasjonen navn til Kveeninuoret - Kvenungdommen. I 2020 endret de skrivemåten på det kvenske navnet til den nåværende varianten, Kvääninuoret, etter anbefaling fra det kvenske språktinget.
Erik Otto Seligmann
Erik Otto Seligmann (født 19. september 1916 i Oslo, død i Auschwitz ca 1942) var en norsk kunstner og reklametegner. Han var sønn av Richard Sally Seligmann (født 1. juli 1884 i Wandsbek, Tyskland, død i Auschwitz i 1942 ) og hans kone Luise Benvenida Seligmann (født Heilbut 15. mars 1893 i Hamburg, død i Auschwitz i desember 1942). Richard hadde i 1905 innvandret til Norge fra Hamburg og etablert seg som handelsmann i Oslo. Familien bodde i det engelske kvarter på Frogner i Oslo. Erik hadde også en bror ved navn Rolf Sally Seligmann (født 23. september 1920 i Oslo, død i tysk fangeleir i 1943).
Kvenungdommen
Internasjonalt
Kvääninuoret samarbeider med flere organisasjoner med flere organisasjoner både innenlands og utenlands. Av samarbeidsorganisasjoner utenfor landet er det tornedalske Met Nuoret i Sverige og det karelske Karjalazet Nuoret Suomes i Finland de mest sentrale.
Erik Otto Seligmann
Seligmann gikk på tegneskole etter å ha fullført middelskolen. Deretter utdannet han seg til reklametegner. Jødisk Museum i Oslo har mottatt to malerier utført av Seligmann, som inngår i museets samlinger.
Margaret Reid
Margaret Grant Reid (født 1912, død 1974 ) var en britisk stenograf og etterretningsmedarbeider under andre verdenskrig. Hun giftet seg i 1942 med offiseren Cuthbert de Renzy Martin og er også kjent under navnet de Renzy Martin.
Kvenungdommen
Internasjonalt
De senere årene tre organisasjonene Kvääninuoret, Met Nouret og Karjalazet Nuoret Suomes samarbeidet om kultur- og språkprosjektet Kolme. Målet med prosjektet var å skape et nettverk mellom unge som hører til språk og kulturer av østersjøfinske minoritetsspråk i Norge, Finland og Sverige, hvor unge skulle bli kjent med de andre minoritetsspråkene og kulturene, samtidig som de ble bedre kjent med egen identitet, tilhørighet og stolthet over egen kultur og historie.
Margaret Reid
Reid hadde skotske foreldre og var utdannet filolog ved Girton College ved University of Cambridge. Fra 1938 til 1939 var hun Frank Foleys sekretær i Berlin og de hadde forlot Berlin i slutten av august 1939 på grunn av den spente situasjonen.
Etter det tyske angrepet på Norge flyktet hun fra Oslo sammen med Foley og andre medarbeidere ved den britiske legasjonen. Reids dagbok fra de dramatiske aprildagene er et verdifullt historisk dokument som skildrer den norske overkommandoens ferd gjennom Gudbrandsdalen til Molde. Gjennom Reids er detaljer fra Ruges samtaler med Foley og andre kjent. Manuskriptet ble forfattet da hun var tilbake i London. Boken ble gitt ut på norsk av Leif C. Rolstad i samarbeid med Arvid S. Kapelrud. Reids etterlatte dokumenter er oppbevart ved University of Leeds. Reid var ekspert på chiffersystemer og kodet meldinger som ble sendt til London.
Kvenungdommen
Internasjonalt
Opprinnelig var det planlagt at det skulle bli arrangert tre leirer, med en i hvert land. Grunnet Koronapandemien ble leirene i 2020 og 2021 avlyst. Leiren i 2023 ble avholdt i Nurmes i Finland. Prosjektet var fra norsk side finansiert med støtte fra Troms og Finnmark fylkeskommune, Nordisk Kulturkontakt og Kulturdirektoratet.
Ledere
Listen er ufullstendig.
Margaret Reid
Etter oppholdet i Norge ble Foley leder av etterretningstjenestens skandinaviske/norske avdeling, stadig med Reid som sekretær. Reide reiste blant annet sammen med Foley til Lisboa på feltarbeid, hennes rolle kan blant annet ha vært å gi inntrykk av at Foley var på ferie med sin niese. Hun ble værende i den norske avdelingen og arbeidet senere for Eric Welsh og John M. Turner. I 1943 sluttet hun i SIS. Reid ble tildelt Krigsmedaljen av kong Haakon og ble utnevnt til medlem (MBE) av Order of the British Empire.
Kvenungdommen
Ledelse
Styret i Kvääninuoret er de som leder organisasjonen. Nytt styre velges hvert år på årsmøtet. Styret består av er leder, nestledere styremedlemer og varamedlemmer.
I løpet av året jobber styret med ulike prosjekter, samarbeider med NKF-RK, og andre ungdomsorganisasjoner både i Norge og i de andre nordiske landene.
Filosofiåret 1206
Filosofiåret 1206 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1206.
Margaret Reid
I Norge
I august 1939 ble Foley og hans sekretær Margaret Reid sendt til Norge hvor Foley var legasjonssekretær og samtidig agent for MI6. Fra Oslo sendte de blant annet meldinger om den tyske marinen på vei mot Norge. Før de forlot Oslo brente de den britiske legasjonens arkiver. Foley og Reid forlot Oslo sammen med resten av legasjonens medarbeidere, personell fra den franske og den amerikanske legasjonen flyktet også mot Hamar 9. april 1940. Foley tok med sin radiosender og denne ble brukt første gang 9. april på Høsbjør ved Mjøsa. Høsbjør ble forlatt samme kveld, noen reiste mot Elverum, mens Foley, Reid og andre fra legasjonen reiste mot Lillehammer av frykt for fremrykkende tyske styrker. På grunn av norsk mobilisering reiste de til Otta samme natt. 10. april fortsatte den britiske gruppen til Åndalsnes der de etablerte seg på Grand Hotell Bellevue. Fra Åndalsnes sendte de kodete meldinger via radiosenderen på Vigra til Storbritannia.
Foley og Reid returnerte 13. april til Øyer der Otto Ruge hadde satt opp overkommandoen. Foley satte general Ruge i forbindelse med London via radiosenderen på Vigra med forbindelse til Wick i Skottland. Fra Lillehammer til Vigra gikk meldingene med fjernskriver. Radiosenderen på Vigra ble bombet 15. april og vanskeliggjorde arbeidet. Tyske fly forsøkte også å bombe telegrafstasjonen på Lillehammer. Da tyske fallskjermsoldater besatte Dombås ble telefonlinjen over Grotli og Geiranger brukt i stedet for hovedlinjen over Dombås og Lesja. 16. april fikk de igjen satt opp sin egen radiosender (som kom med en annen av legasjonens biler fra Sverige) og var ikke avhengige av norske linjer. Foleys radiosender sørget for at Otto Ruge og overkommandoen kunne kommunisere med London. Foley og Reid fulgte hærens overkommando nordover og ble 1. mai evakuert fra Molde av den britiske marine.
Afreminae
Afreminae er en gruppe av biller som kanskje bør plasseres i familien blomsterbiller (Scraptiidae).
Utbredelse
Gruppen er utbredt i det sørlige Afrika (Zimbabwe).
MeteoGroup
MeteoGroup er et privat meteorologiselskap grunnlagt i Nederland i 1986. Selskapet har hovedkontor i London, og har per 2015 400 ansatte i 17 kontorer over hele verden.
Natasha Morrison
Natasha Morrison (født 17. november 1992) er en jamaicansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Idrettskarriere
Morrison deltok ved CARIFTA Games 2008, der hun var med på Jamaicas lag i ungdomsklassen (U17) som vant 4 x 100 meter stafett. De løp på 46,51. Individuelt deltok hun også på 100 meter, og kom der på 5.-plass med 12,03 sekunder. Michelle-Lee Ahye vant denne øvelsen.
Ved IAAF World Relays 2015 i Nassau deltok hun på det jamaicanske laget som vant 4 x 100 meter stafett. De andre på laget, som løp i finalen, var Simone Facey, Kerron Stewart, Schillonie Calvert og Veronica Campbell-Brown.
Hun deltok på 100 meter ved VM i friidrett 2015. Der satte hun personlig rekord i semifinalen, med 10,96, og kvalifiserte seg til finalen. I finalen løp hun på 11,02 og endte på 7.-plass.
Natasha Morrison tok gull for Jamaica på 4 × 100 meter stafett under Sommer-OL 2020 i Tokyo.
Poemeniinae
Poemeniinae er en gruppe som hører til i den store familien darwinvepser blant parasittvepsene i ordenen vepser.
Utseende
Middelsstore til store, smale og langstrakte darwinvepser. Bakkroppen er lang og tynn, hunnens eggleggingsrør noe kortere enn bakkroppen. På farge er de gjerne svarte, men kan ha lyse tegninger og rødlige bein. Den sjeldne, rødlige arten Rodrigama gamezi, som bare er kjent fra én lokalitet i Costa Rica, blir nesten 20 centimeter lang om man regner med det svært lange eggleggingsrøret.
Levevis
De er parasitoider. Artene i gruppen Poemeniini snylter på larvene til biller og broddvepser som lever i treverk. Slekten Pseudorhyssa er kleptoparasitter (det vil si at de stjeler bytte fra) slekten Rhyssa som snylter på trevepslarver. Hunnene i denne slekten finner hullet som er boret av den andre snyltevepsen, stikker sitt eget eggleggingsrør ned i dette og legger et egg. Larven klekkes raskt og eter først opp egget eller den lille larven til den første snyltevepsen, før den går løs på trevepslarven som var Rhyssa's offer.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i alle verdensdeler.
Juliet Jopling
Juliet Jopling (født 1972) er en britisk-norsk bratsjist.
Jopling er solobratsjist i Operaorkesteret og bratsjist i Engegård Quartet. Hun har vunnet flere priser og har spilt med en rekke orkestre og ensembler i Europa.
Jopling har bodd i Norge siden 2004 med sin samboer Arvid Engegård.
Jopling spiller en bratsj bygget av Giuseppe Guadagnini i 1770.
Bakgrunn
Juliet Jopling vokste opp i en musikalsk familie. Hennes tante, fiolinisten Louise Grattan (f. Jopling) hadde kurs i fiolinspill og underviste også Juliet og hennes søsken. Faren, John Jopling, startet Colchester Youth Chamber Orchestra hvor Juliet spilte fra hun var 8 år. Jopling spilte først fiolin, men begynte som 11-åring også å spille bratsj. Fra 18-årsalderen har bratsj vært hovedinstrumentet. I oppveksten spilte Juliet stryketrio sammen med søsteren Daisy på fiolin og broren Orlando på cello. Hun deltok i Essex School String Orchestra som konsertmester, Pro Corda School for String Players, National Youth Orchestra of Great Britain, Prussia Cove International Musicians Seminar og The European Community Youth Orchestra som bratsjist.
Studier
Jopling studerte fiolin med Olive Cox til hun var 11 år og med Brigid Kirkland-Wilson til hun var 14 år. Hun studerte også bratsj med Bridget Crouch ved Royal College of Music Junior Department fra hun var 11 år til hun var 14 år, og hun fortsatte bratsj-studiene med Griogori Zhislin ved Royal College of Music til hun var 19 år. Jopling studerte senere bratsj med David Takeno ved Guildhall College of Music i London, Thomas Riebl ved Mozarteum i Salzburg og har kurs med blant andre Ferenc Rados ved International Musician Seminar i Prussia Cove.
Fra venstre Arvid Engegård, Juliet Jopling, Laura Custodio Sabas, Jan Clemens Carlsen]]
Kammermusikk
Juliet Jopling var blant de grunnleggende medlemmene av Sándor Végh Ensemble og Quince Quartet. Sammen med Arvid Engegård, Atle Sponberg og Jan Erik Gustafsson, grunnla hun i 2006 Engegård Quartet. Som medlem i denne kvartetten er hun grunnlegger og ansvarlig for «....på 1-2-3»-festivalene. Dette er en årlig festival konsentrert rundt én enkelt komponist hvert år. Jopling har tatt initiativet til og er en del av det kunstneriske teamet av Oslo Quartet Series.
Joplilng er opptatt av å få unge til å bli interessert i klassisk musikk og å få fram unge musikere. Kvartetter med unge musikere innleder alle konsertene i Oslo Quartet series. Hun er en av grunnleggerne av Nordberg strykeorkester som er et lokalt orkester for barn og ungdom.
Diskografi
Juliet Jopling har som medlem av flere ensembler, vært med på en rekke CD-innspillinger.
Eksterne lenker
Engegård Quartet hjemmeside
"..på 1-2-3-festival"
Oslo Quartet Series
Engegård Quartet på Discogs
Engegård Quartet på Musicbrainz
Engegård Quartet på AllMusic
Erik Oddvar Eriksen
Erik Oddvar Eriksen (født 4. januar 1955) er en norsk statsviter og professor ved ARENA – Senter for europaforskning.
Han har tidligere vært professor ved Universitetet i Tromsø og Universitetet i Bergen, og professor II ved henholdsvis Senter for profesjonsstudier (SPS), Høyskolen i Oslo og Universitetet i Aalborg. Han er nå senterleder for ARENA – Senter for europaforskning, og har vært vitenskapelig koordinator for de EU-finansierte prosjektene RECON (Reconstituting Democracy in Europe) og CIDEL (Citizenship and Democratic Legitimacy in the European Union).
Eriksens forskningsområder er i hovedsak politisk teori, demokratisk styring (governance), offentlig politikk, europeisk integrasjon og forutsetningene for post-nasjonalt demokrati.
Pinaxister
Pinaxister er en slekt av stumpbiller.
Utseende
Små (ca. 1,5 millimeter), bredt ovale, fint hårete, blanke, rødbrune stumpbiller.
Levevis
Denne gruppen er myrmekofiler, det vil si at de lever sammen med maur i slekten Pheidole i reirene/tuene deres.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige USA (Texas, Arizona) og Mellom-Amerika.
Cooper Car Company
Cooper var en britisk produsent av formelbiler som deltok i Formel 1 fra til. Cooper deltok også med et eget fabrikksteam i sesongene, og fra  til , og vant verdensmesterskapet for konstruktører i. Samme år vant også Cooper-føreren Jack Brabham førermesterskapet.
Cnemeplatiini
Cnemeplatiini er en gruppe av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.
Utseende
Små (gjerne ca. 3 millimeter), avlange, gjerne matt brunlige skyggebiller. Oversiden er svært tett punktert. Hodet er bredt firkantet, antennene nokså korte, de tre ytterste leddene danner ev avlang klubbe. Pronotum er avrundet firkantet, bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede med markerte punktrader. Forbeina er tilpasset graving, leggene (tibiae) er sterkt utvidete med en lang pigg i spissen, føttene gamske korte.
Sphaerobathyscia
Sphaerobathyscia er en gruppe av mycelbiller.
Cnemeplatiini
Utbredelse
Gruppen forekommer i alle verdensdeler bortsett fra Antarktis.
Sphaerobathyscia
Levevis
Arten lever i huler.
Utbredelse
Arten er utbredt i huleområder i Slovenia.
Kilder
Leiodidae i Tree of life
Riverside (band)
Riverside er et progressiv rock-band fra Warszawa i Polen. Bandet ble etablert i 2001 av fire venner som sammen er fan av progressiv rock og heavy metal. Bandets fjerde studioalbum, Anno Domini High Definition solgte til gullplate i Polen. Bandets gitarist Piotr Grudziński døde i 2016.
Folmer Bendtsen
Folmer Bendtsen (født 8. februar 1907 i København, død 6. januar 1993 i Frederikssund) var en dansk maler. Han ble kjent som arbeiderklassens maler og skildret i sine malerier arbeidernes liv på Vesterbro og spesielt det ydre Nørrebro. Hans verker kan ses på en rekke danske museer, blant annet Statens Museum for Kunst, ARoS og Nordjyllands Kunstmuseum. Folmer Bendtsens Plads ligger ved , like ved Alexandravej hvor Folmer Bendtsen bodde i en årrekke.
Friidrett under Sommer-OL 1920 – Maraton menn
Maraton var en av løpsøvelsene for menn under Sommer-OL 1920. Distansen var 42,75 kilometer og løpet ble gjennomført søndag 22. august 1920. Det var 48 deltakere fra 17 nasjoner som deltok, hvorav 35 fullførte.
Distansen var offisielt 42,750 meter, men Association of Road Racing Statisticians estimerte distansen til å være kun 40 km.
Rekorder
(*) 40,2 kilometer
27-klubben
27-klubben (engelsk 27 club) er ei liste over populære musikere, artister, skuespillere eller kunstnere som har dødd i en alder av 27 år, ofte som følge av dop- og alkoholmisbruk, eller som følge av drap, selvmord eller transportulykker. Det var etter at en rekke 27 år gamle, kjente musikere, som Brian Jones, Jimi Hendrix, Janis Joplin og Jim Morrison, døde mellom 1969 og 1971. Dette medførte en teori om at dødsfallene ikke var helt tilfeldige, men knyttet til alderen 27 år. Det er ikke funnet statistikk eller andre evidensbasert teori som underbygger dette.
Anna Slotky
Anna Rebecca Slotky Reitano (født 30. juni 1981) er en amerikansk advokat og tidligere skuespiller. Hun er kanskje mest kjent for sin rolle som Ruth Ann i TV-serien The Torkelsons.
27-klubben
I 2011, 17 år etter Cobain døde, omkom også den kjente sangeren, Amy Winehouse 27 år gammel. Dette første til nok en runde «27 club» i mediene. Winehouse skal ha uttrykt frykt for å dø ved den alderen.
«27-klubben» har jevnlig blitt omtalt i en rekke musikkmagasin, journaler og pressen for øvrig. En rekke utstillinger har tatt for seg ideen. Temaet er òg omtalt i fleire songar som «27 Forever» av Eric Burdon frå 2013 på albumet hans 'Til Your River Runs Dry.
Nerheimsteinen
Nerheimsteinen er en runestein fra Ølen, Vindafjord kommune, Rogaland.
På norrønt blir det: Ormr Gunnhildarson gerđi mek.
Og på moderne norsk er det: «Orm Gunnhildson gjorde meg». Innskriften dateres til slutten av 1000-tallet. Dekoren på steinen er antakelig noe eldre enn innskriften.
Oddmund Raudberget
Oddmund Raudberget (født 12. juli 1932), er en norsk maler og billedkunstner fra Rissa i Sør-Trøndelag, som arbeider med skulpturer og portretter.
Utdannelse og arbeid
I 1951–52 gikk Raudberget på Kunstakademiet i Trondheim, deretter gikk han lærling som steinhogger de neste to årene ved Trondheim domkirke. I 1954–57 gikk han på Statens kunstakademi under Per Palle Storm, de nest to årene gikk han i freskoklassen. I 1959 startet han på Kunstakademiet i København. Raudberget er representert på Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design og i en lang rekke offentlige og private samlinger.
Premium Rush
Premium Rush er en amerikansk actionthriller fra 2012. Den er skrevet av David Koepp og John Kamps, regissert av Koepp og har Joseph Gordon-Levitt og Michael Shannon i hovedrollene.
Handling
Wilee (Joseph Gordon-Levitt) er et sykkelbud i New York som får i oppdrag å levere en konvolutt, noe som i utgangspunktet er en basisjobb for et sykkelbud. Men når konvolutten også er av interesse for den korrupte politimannen Bobby Monday (Michael Shannon), utvikler det seg til å bli noe helt annet enn en vanlig levering for Wilee, og han blir snart jaget New York rundt av Monday. Sammen med venner og bekjente må han finne ut hvorfor denne konvolutten har en så høy verdi.
Petalozethopsis
Utbredelse
Arten er kjent fra Madagaskar.
Carina Horn
Carina Horn (født 9. mars 1989) er en sørafrikansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
2010
Horn deltok ved Afrikamesterskapet i friidrett 2010 i Nairobi, der hun løp 200 meter. Hun kvalifiserte seg til finalen, der hun løp på 24,04 og endte på syvendeplass.
2014
I VM i friidrett innendørs 2014 ble hun slått ut i 60 meter-semifinalen, med 20. beste tid.
2016
Horn tok sølvmedalje på 100 meter under Afrikamesterskapet i friidrett 2016 i Durban i Sør-Afrika i 2016.
2019
I september 2019 ble Horn utestengt i to år etter å ha testet positivt på veksthormonet ibutamoren og LGD-4033, en selektiv androgenreseptor-modulator (SARM). Begge stoffene står på WADAs forbudsliste. Hun ble først utestengt i fire år, men straffen ble redusert etter at det ble bevist at kosttilskuddene hennes hadde blitt forurenset.