cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hofs Brug
Maskiner
PM V ble flyttet til Follumsiden i 1962 (dagens hylsekapp). Hovedproduktet var diphenypapir – et papir påført striper med dipheny. Hensikten med kjemikaliepåføringen var å motvirke forråtnelse av sitrusfrukter. Hovedmarkedet var Israel. Maskinen ble lagt ned i 1987. Maskinen ble revet og solgt til Pakistan.
PM III og PM IV produserte silkepapir på hasp, d.v.s. at man skar papiret på langs i riktig bredde ved opprulling på PM – kuttet det over i lange papirremser, og la det i en skjærekniv og kuttet det i riktige format. Papiret ble deretter sortert og pakket på «jentesalen». Dagens rondellmaskin er plassert på gamle sortersalen. PM III ble nedlagt i 1986 og PM IV i 1965.
Kilder
Øyvind Smiths hjemmeside
Kyrre Andreassen
Kyrre Andreassen (født 29. september 1971 på Ringerike) er en norsk forfatter.
Andreassen er utdannet cand.mag. ved Universitetet i Oslo med fagene idéhistorie, litteraturvitenskap og nordisk. Han har arbeidet som lærer og postbud. For tiden jobber han som lærer på Forfatterlinja ved Buskerud Folkehøgskole. Andreassen debuterte i med novellesamlingen Det er her du har venna dine.
Fylkesvei 3196
Fylkesvei 3196 (Grønligata) går mellom Holtan ungdomsskole og Storgata i Horten kommune. Veiens lengde er 0,7 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 707 (Vestfold).
Søndre Buh
Søndre Buh (ukrainsk: Півде́нний Буг – Pivdennyj Buh; russisk: Ю́жный Буг – Juzjnyj Bug; gammelgresk: ‛Ύπανις – Hýpanis) er en elv i Ukraina. Den begynner i høydedragene i Podolia i vest, omkring 145 km fra grensen mot Polen, og renner sørøstover og ned til Svartehavet. Den er 806 km lang og har et nedbørfelt på 63 700 km².
Ved Søndre Buh ligger byene Khmelnytskyj, Vinnytsia, Pervomajsk og Mykolajiv.
Det finnes også en annen elv ved navn Buh i Ukraina, som renner nordover og munner ut i Polen. Den kalles Vestre Buh.
Norges Handels og Sjøfartstidende
Norges Handels og Sjøfartstidende har flere betydninger:
Cassius Clay vs. Sonny Liston
Cassius Clay vs. Sonny Liston var en av historiens viktigste boksekamper innen tungvekt.
Før kampen
Sonny Liston kom fra svært trange kår i det sørlige USA og hadde en nesten utroverdig tøff oppvekst inntil han rømte hjemmefra tidlig i tenårene. Ingen vet med sikkerhet når han var født, hvordan han døde eller hvordan han var som privatperson. Det eneste alle er enige om er at mannen var tøffere enn de fleste.
Cassius Clay var en 22 år gammel høylytt jypling som hadde tatt gullmedaljen i Lett tungvektsklassen i OL 1960. Som olympisk mester i USA ble man automatisk et kjent navn, og Clay nøt og slukte all oppmerksomhet han kunne få. Da han kvalifiserte seg til VM-kamp i 1963 hadde ingen noe som helst tro på at han ville engang entre ringen mot Liston. Selv om ingen likte Liston noe særlig, var det i det hvite USAs interesse at noen stoppet den noe høylytte munnen til Cassius Clay. Han hadde det siste året blitt mer og mer politisk engasjert ved å snakke offentlig om organisasjonen Nation of Islam, og omgi seg med personer som Malcolm X og Elijah Muhammed.
Da kampdato stod for døren satt oddsmakere Liston opp som en 8-1 favoritt. Clay ville bli altfor svak mente de.
Om kampen
Da kampen var i gang skulle det vise seg at dette var kvelden da «The Greatest» ble født. Clay bokset sirkler rundt Liston og dominerte den fryktede mesteren. Etter å ha blitt avkledd av den unge utfordreren trakk Liston seg fra kampen mellom 6. og 7. runde. Den største skrellen i tungvektsklassen siden Jack Louis mot Max Schmeling 1 var et faktum.
Etter kampen
Det som skulle skje etter kampen vakte nesten like mye oppsikt som Clays seier. Clay annonserte at han nå var muslim og tok navnet Muhammad Ali. Ali skulle få enorm innflytelse for alle idretter. Mange mener at det er pga. ham at idrettsutøvere kan forlange millionlønninger i dag. Han regnes av de aller fleste som tidenes største bokser. Kampen mot Liston var øyeblikket Muhammad Ali som vi kjenner ham i dag ble født.
Thomas Scharping
Thomas Scharping (født 1948 i Tyskland) er en tysk sinolog og professor i nyere historie/politikk, økonomi og samfunn ved Universitetet i Köln.
Scharping studerte sinologi, politologi og japanologi i Berlin og Hongkong og tok det tyske diplomatis tolkeeksamen for kinesisk.
Han har siden beskjeftiget seg blant annet med kinesisk kommunisme og kinesisk økonomi, og gjennomført større forskningsprosjekter vedrørende kinesisk befolknings-, inntekts- og sysselsettingspolitikk.
Family Tree
Family Tree er et samlealbum utgitt i 2007 med hjemmeinnspillinger av den britiske musikeren Nick Drake. Drakes søster, Gabrielle, bidro på en av sangene. Albumet inneholder også to sanger av Drakes mor, Molly. Sangene på albumet ble spilt inn lenge før hans første album, Five Leaves Left og har vært tilgjengelig som piratkopi fordi Drakes familie har delt sangene hans med fansen.
Sporliste
Alle sanger er skrevet og framført av Nick Drake om ikke annet er oppgitt.
Festningen geotopvernområde
Festningen geotopvernområde er et geotopvernområde på Svalbard opprettet ved forskrift av 26. september 2003 med hjemmel i lov av 15. juni 2001 nr. 79 om miljøvern på Svalbard.
Formålet med fredingen er å ta vare på et område med verdifulle geologiske og kvartærgeologiske forekomster, herunder Festningsprofilet, et av Svalbards mest kjente og komplette geologiske referanseprofiler.
Verneområdet omfatter det nordvestre hjørnet av Nordenskiöld Land, fra Grønfjorden til Lewinodden med Russekeila. Helt i nord ligger øya og landformen Festningen. Geotopvernområdet utgjør vel 14 km² landareal (inkludert breer og ferskvatn) og ca. 3 km² marint areal på gårdsnummer 16 på Svalbard.
Den vestlige delen av ble tatt som utmål av nordmannen Arthur S. Lewin i 1904, og utmålet strakk seg bort til Kapp Linné ved åpne havet 3,5 km mot nordvest. Utmålet som Russekeila og Lewinodden tilhørte var på 68,7 km².
Ohrvik
Ohrvik er et norsk slektsnavn som stammer fra Ohrvika i Kristiansund kommune. Frem til 1964 hørte området til Kvernes kommune på Nordmøre. Navnet var sannsynligvis opprinnelig uttalt med retrofleks; Olvika, som også er i samsvar med stavemåten Olvigen i eldre kirkebøker. Etymologi: Ohr kommer sannsynligvis av ur eller urd, som betyr steinmasser. Området er i dag en del av Vestbase, og er planert og brukt til støttefunksjoner for oljeindustrien.
Historie
Det var Erich Ingebrigtsen fra Valen (f. 1805) som sammen med kona Johanna Jørgensdatter først slo seg ned i Ohrvika. Sønnen Jørgen Erichsen Ohrvik (1834 - 1859) ble selveier i Ohrvika en gang mellom 1858 og 1865, da han kom flyttende hjem fra Stangvika, hvor han hadde bodd og arbeidet noen år. Han var mens han arbeidet i Stangvika blitt gift med Anne Johansdatter Teilgaard, f. 1832 fra Stangvika, og de hadde fått sønnen Christian Edvard Jørgensen Ohrvik (1858 - 1955), som senere ble klippfisktilvirker på Rensvikholmen. Christian Edvard Jørgensen Ohrvik var gift to ganger og fikk til sammen 19 barn.
Referanser
Mannen med klippfisken, artikkel
Mysteriet løst, Tidens Krav 16.02.2011
Thomas Fairfoul
Thomas Fairfoul (født 16. januar 1881 i West Calder i Midlothian, død 1952) var en skotsk fotballspiller. Mest kjent er han fra sin tid i Liverpool FC.
Fairfoul spilte for Lanark Athletic, Patria, Kilmarnock, Third Lanark og nevnte Liverpool i karrieren som fotballspiller. Han ble hentet til Liverpool fra Third Lanark av manager Tom Watson i 1913.
Han fikk sin debut for de røde 1. september 1913, i 1. divisjonskampen i The Football League borte mot Derby på Baseball Ground. Kampen endte 1-1. Fairfoul spilte forøvrig alle de 46 kampene Liverpool var involvert i denne sesongen, som eneste Liverpool spiller. Dette inkluderer FA-Cup-finalen 25. april 1914, hvor Liverpool tapte 0-1 mot Burnley. Dette var Liverpools første finale i denne turneringen.
Den påfølgende sesongen spilte Fairfoul 24 kamper for Anfield-klubben. 1. verdenskrig gjorde imidlertid til at han kun ble i klubben frem til 1915. Han spilte totalt 71 offisielle, og 5 uoffisielle kamper for de røde.
Kamper
Liverpool * PS. Kampene under 1. verdenskrig regnes ikke inn som offisielle kamper.
Michael Nouri
Michael Nouri (født 9. desember 1945 i Washington, D.C.) er en amerikansk TV- og filmskuespiller. Han er kjent for sin rolle som Nick Hurley i filmen Flashdance fra 1983. Han han også spilt i blant annet The Proposal fra 2009.
Michael Nouri debuterte som skuespiller i filmen Goodbye Columbus i 1969. Siden den gang har han hatt flere gjesteroller i mange forskjellige TV-serier, blant annet Brothers & Sisters, CSI: NY og Lov og orden. Han har også hatt flere roller på Broadway, blant annet som kong Marchand i musikalen Victor / Victoria sammen med Julie Andrews fra 1995 til 1997. Han har en tilbakevendende rolle i NCIS som Eli David, far til Ziva David og Mossads sjef.
Ettertenning
Ettertenning er et fenomen som opptrer i interne forbrenningsmotorer. Det kan forårsakes av for fet bensin/luft-blanding eller for høyt eller lavt oktantall i forhold til det tenning og motor er justert for. Når det fremdeles er rester av bensin eller antennbare forbrenningsprodukter i sylindrene, kan små glødende karbonpartikler antenne brennbar gass i sylinderen. Ettertenning, av ordet, skjer etter at tenningen på motoren er slått av, og motoren fortsetter å tenne men vanligvis slukner etter et par sekunder. Dersom tenningen skrus tilbake på "On" idet bilen ettertenner, starter motoren igjen. Dette er som regel skadelig for motoren, da ettertenning skapes av detonasjoner i motoren. Dersom det er regelmessig ettertenning bør motoren og/eller tenningen justeres av fagkyndige.
Tips til ettertennende biler: Sett bilen i 2. gir og slipp clutchen litt ut så turtallet akkurat faller under 1000 omdreininger/min. Skru deretter av tenningen, og turtallet på bilen er da så lavt at sjansen for ettertenning minsker. Ettertenning inntreffer lettere hvis motoren skrus av på høyt turtall (f.eks. når choken er på eller fremdeles er aktivert under kaldstart.
SPSS
SPSS (opprinnelig Statistical Package for the Social Sciences) er en kommersiell programvarepakke med grafisk grensesnitt for statistiske beregninger. I 2009 skiftet produktet navn til PASW Statistics (Predictive Analytics SoftWare). SPSS er også navnet på firmaet som produserer og selger programpakken.
28. juli 2009 offentliggjorde IBM og SPSS IBMs oppkjøp av SPSS. For programvaren fører dette til et navnebytte fra PASW til IBM SPSS.
SPSS ble lansert første gang i 1968, og er blant de mest brukte programpakkene for statistisk analyse innen samfunnsvitenskap, medisinsk forskning, m m. I tillegg til statistisk analyse så inneholder programmet støtte for datahåndtering og dokumentasjon.
Slaget ved Agincourt
Slaget ved Agincourt (fransk: Azincourt) var et større slag under hundreårskrigen. Det ble utkjempet mellom engelske og franske styrker nær Azincourt ved elven Somme i det nordlige Frankrike den 25. oktober 1415, på festdagen for de hellige brødrene Crispin og Crispinian (drept som martyrer i dagens Soissons ca. år 287). Den engelske hæren ble ledet av Henrik V, også i nærkampene. Den franske kongen Karl VI var svekket av sykdom og mentale problemer, så de franske styrkene ble av den grunn ledet av den såkalte Connétable av Frankrike, Charles d'Albret og en rekke framtredende adelsmenn fra Armagnac-partiet. Slaget er berømt for bruken av den engelske langbuen, som sammen med utnyttelse av terrenget og den våte grunnen mer enn oppveide forskjellen i antall menn.
Slaget er også blitt udødeliggjort i William Shakespeares Kong Henrik V, hvor kong Henrik henviser til Crispin og Crispinian i sin berømte tale til soldatene før slaget (akt IV, scene 3).
Bakgrunn
Henrik Vs hær hadde invadert det nordlige Frankrike 13. august 1415 og beleiret havnebyen Harfleur med en styrke på rundt 12,000 mann. Denne beleiringen tok imidlertid mer tid enn forventet da byen først overga seg 22. september, og den engelske hæren fikk ikke rykket videre før 8. oktober. Dette innebar at det ble stadig mindre tid igjen før vinteren satte inn og som umuliggjorde videre militære aksjoner. I tillegg var den engelske hæren svekket av sykdom. Henrik V bestemte da å flytte hæren på 9,000 mann til Calais som var et engelsk støttepunkt i det nordlige Frankrike, og planen var at de her skulle overvintre.
Under den engelske beleiringen av Harfleur, samlet franskmennene en større hær i Rouen. Tilsvarende som for den engelske hæren, besto denne av en rekke leiesoldater som infanteri og egne adelsmenn som utgjorde kavaleriet. Denne franske hæren ble ikke kampklar i tide til å komme Harfleur til unnsetning, men da den engelske hæren begynte en framrykning nordover mot Calais, rykket den franske hæren fram mot elven Somme for å bruke elven til beskyttelse i en avskjæring og blokkering av den engelske hæren.
Denne franske manøvren var delvis vellykket, og Henrik V måtte snu og rykke sørover for å komme rundt den franske befestningen langs elven. Den franske hæren ønsket å unngå å møte den engelske i åpent lende, uten beskyttelse fra elven. Den 24. oktober var de to hærene i ferd med å møtes, men franskmennene utsatte konfrontasjonen, i håp om mobilisere forsterkninger fra lokale adelsmenn.
For å kjøpe tid ba franskmennene dagen etter om forhandlinger, men Henrik V beordret sine soldater framover. Franskmennene ventet da på tropper tilhørende hertugen av Brabant (rundt 2,000 mann), hertugen av Anjou (rundt 600 mann) og hertugen av Bretagne (6,000 mann) , som alle var på vei for å slutte seg til den franske hæren. Dette gjorde at franskmennene ble usikre på om de skulle vente på disse før de innledet slaget.
Slagstedet
Styrkene møtte hverandre på et rundt 700 meter bredt åpent jorde i et dalsøkk i skogen mellom landsbyene Tramecourt og Agincourt. Den franske styrken var plassert på den nordlige utgangen av dette området for å blokkere veien mot Calais. Begge hærene overnattet siste natten ute på feltområdet, og særlig den engelske hæren var svekket av dysenteri og de lange dagsmarsjene.
Henrik V brukte terrenget da de engelske styrkene ble utplassert, hvor blant annet deler av styrken, herunder langbueskytterne ble skjult i skogen på begge sider av det åpne terrenget. Trolig sto langbueskytterne på flankene og kavaleriet og infanteriet i midten, hvor de sto skulder mot skulder i fire rekker.
Det er ikke kjent om Henrik V bevisst tok de forholdene som skulle vise seg avgjørende, nemlig den bløte grunnen og det traktformede terrenget, inn i betraktningen da styrkene ble utplassert. Virkningen av de terrengmessige forholdene ble forsterket av den måten den franske framrykkingen ble gjennomført på, noe Henrik V neppe kunne ha forutsett.
Den engelske styrken
Henrik V plasserte deler av styrken i skogen på siden av det i underkant 700 meter brede dalsøkket.
Kommandantene var:
Den franske styrken
De franske strykene var seiersikre før slaget, både på grunn av sin overtallighet og at styrken var mer uthvilt, men også fordi deres overvekt av adelsmenn angivelig skulle ha en større militær betydning og dyktighet enn de engelske langbueskytterne som var rekruttert blant folk som levde under mer beskjedne kår. Dette medførte en undervurdering av langbuenes betydning.
Kommandantene var Charles d'Albret som øverstkommanderende og Jean Le Maingre, som hadde kommandoen over de offensive styrkene i front. De øverste franske adelsmennene så imidlertid seg selv som sine egne kommandanter, til tross for at Charles d'Albret og Jean Le Maingre var profesjonelle soldater. Det var derfor vanskelig for dem å utøve en effektiv kontroll og kommando over deler av den franske adelen i sine styrker, som hadde en høyere adelig rang enn dem selv.
Den franske oppstillingen i tre rekker gjorde at de tok sikte på å tidlig komme i nærkamp med de engelske soldatene, slik at langbuenes ble ubrukelige ut fra faren for å treffe sine egne soldater. Det var konkurranse fra de franske adelsmennene om å få komme i første linje, slik at de kunne få løsepenger for de av motstandernes adelsmenn de tok til fange. Connétable d'Albret ble drept under slaget.
Slaget
Slaget ble innledet med et stormangrep fra det franske kavaleriet. Dette ble iverksatt til tross for at de ikke var fulltallige og noe uorganiserte. Allerede her viste svakheten i den franske kommandostrukturen seg. Bak kavaleriet rykket det franske infanteriet fram. Angrepet ble imidlertid en katastrofe da de franske ridderne i kavaleriet ikke lyktes med å komme rundt de engelske langbueskytterne som hadde forskanset seg i den ugjennomtrengelige skogen, og heller ikke å trenge gjennom palisadene som beskyttet bueskytterne.
Selv om det franske infanteriet var tre ganger så stort som sine engelske motstandere, kom de i et kaos da de rykket fram, mens pilene haglet over dem. Med rustninger og personlig utstyr måtte infanteriet løpe gjennom tykk gjørme de rundt 300 meterne med en ekstra vekt på rundt 20-30 kilo,. og måtte i tillegg bruke ekstra krefter til å beskytte de sårbare områdene rundt øyne og luftehull i hjelmene, så som gjorde at de fikk en svært dårlig sikt. Samlet sett gjorde dette den franske framrykkingen sårbar og de ble umiddelbart slått tilbake. Da de nådde de engelske linjene, sluttet bueskytterne bombardementet for ikke å treffe sine egne, slapp buene, og gikk inn i nærkampen sammen med infanteriet.
Framrykkingen av de bakenforliggende franske styrkene i andre linje ble for dem like tung og strabasiøs, og soldatene var slitne da de nådde fram til sine engelske motstandere og møtte disse i nærkamp. Etter tre timers kamper var både den første og den andre av de tre franske linjene utryddet.
Terrengets innvirkning
Imidlertid førte det smale, litt traktformete området til at det ble trengsel og kaos blant de franske styrkene, og dette gjorde dem til et lett bytte for de engelske langbuene. I tillegg var den nypløyde, gjørmete bakken en fordel for engelskmennene, da den sinket ytterligere den franske framrykkingen da de måtte vasse gjennom dyp gjørme.
Dette ble forverret allerede ved innledningen av slaget, da det første stormangrep fra det franske kavaleriet og det påfølgende infanteriet skapte kaos på slagstedet og rotet opp den bløte grunnen ytterligere, ikke minst da deler av styrken prøvde å snu og trekke seg tilbake under pilstormen fra bueskytterne.
Det er hevdet at bueskytternes betydning var størst på dette punktet i slaget da hestene var sårbare for å bli truffet av pilene og kom da lett ut av kontroll. Dette angrepet, med den etterfølgende tilbaketrekningen rotet ytterligere opp den gjørmete bakken og vanskeliggjorde ytterligere det terrenget som franskmennene måtte krysse for å nå den engelske styrken. En nedtegnelse fra en tilstedeværende munk fra St. Denis forteller om hvordan de panikkslagne hestene galopperte tilbake over det framrykkende infanteriet bak, spredte dette og trampet ned mange av dem.
Drap på krigsfangene
De engelske styrkene var helt utmattet etter seieren, og ute av stand til å ta seg av det store antallet franske adelsmenn som var tatt til fange. Henrik V fryktet også at de skulle ta opp igjen kampen ved hjelp av de store mengder våpen som lå strødd over slagstedet. De tilfangetatte adelsmennene utgjorde en stor verdi for de løsepengene som familiene normalt betalte for å få frigitt sine tilfangetatte familiemedlemmer. Til tross for dette, og svært uvanlig i sin tid, beordret Henrik V at anslagsvis flere tusen franske franske krigsfanger skulle henrettes Dette markerte også avslutningen av slaget, da det gjenværende franske styrkene flyktet fra slagområdet da de så det store antallet adelsmenn som ble drept.
Falne
Det mangler pålitelige kilder som gjør det mulig å fastslå sikkert hvor mange som falt i slaget. Det er imidlertid klart at de tallmessig underlegne engelske styrkene hadde langt færre tap enn den franske hæren. Franske kilder anslår antall drepte til å være mellom 4,000 og 10,000 franske og opp til 1,600 døde fra de engelske styrkene. Selv de laveste franske anslagene antyder at den franske siden hadde mer enn seks ganger så mange falne som den engelske siden hadde. Engelske kilder varierer mellom 1,500 og 11,000 døde fra den franske siden, og de engelske tapene ikke var høyere enn rundt 100. Den mest sentrale av de engelske falne var kommandanten på den offensive høyre flanken, hertugen av York, men også den unge jarlen av Suffolk falt i slaget.
Virkninger
Den store antall falne adelsmenn og sentrale skikkelser innen det franske styret, gjorde at Frankrike kom mer svekket ut av slaget enn bare det militære nederlaget isolert sett. Det er hevdet at slaget medførte et dypt innhogg i det naturlige lederskapet av det franske samfunnet i Artois, Ponthieu, Normandie, Picardie.
Henrik Vs knusende seier medførte en sterk svekkelse av Frankrike og slaget innledet en ny periode i krigen, og i løpet av denne giftet Henrik V seg med den franske kongens datter og hans sønn ble arving til den franske tronen. Imidlertid utnyttet ikke hans sønn Henrik VI farens triumfer på slagmarken.
Engelsk 1. divisjon 1897–98
'''Engelsk 1. divisjon 1897–98''' var den tiende sesongen i Football League. Sheffield United vant sitt første og hittil eneste ligamesterskap (per 2017).
== Tabell ==
Test-kamper
Football League arrangerte test-kamper for de to dårligste 1.-divisjonslagene og de to beste 2.-divisjonslagene. Formatet var blitt endret til en play off-variant der de to 1.-divisjonslagene møtte begge de to 2.-divisjonslagene hjemme og borte i en mini-serie. Resultatet fra hjemme- og bortekampene ble lagt sammen og utgjorde sluttresultatet.
De to lagene som kom på de to øverste plassene ville bli vurdert av Football League for spill i 1. divisjon den påfølgende sesongen. Dersom de to beste lagene kom fra 1. divisjon, beholdt de automatisk plassen. De to lagene nederst på tabellen ble invitert til spill i 2. divisjon.
Dersom et 2.-divisjonslag kom på en av de to øverste plassene, ville de kunne søke om opprykk til 1. divisjon. Fotball Leagues årlige generalforsamling (Annual General Meeting - AGM) behandlet søknaden og holdt valg om laget skulle inviteres til spill i 1. divisjon. 2.-divisjonslag som kom på en av de to nederste plassene, ble automatisk værende i 2. divisjon.
Stoke og Burnley spilte mot hverandre i den siste test-kampen og begge lagene ville klare seg med uavgjort for å sikre plassen i 1. divisjon. Kampen ble i engelsk media betegnet som «kampen uten et skudd på mål». Konsekvensen ble at Football League vraket formatet med test-kamper til fordel for direkte opp- og nedrykk mellom 1.- og 2. divisjon fra og med sesongen 1898–99. Football League besluttet, også etter at test-kampene var ferdigspilt, å utvide 1. divisjon fra 16 til 18 klubber. Newcastle United og Blackburn Rovers, de to klubbene som ble skadelidende av Stoke og Burnleys «avtalte spill», ble derfor invitert til å spille i 1. divisjon den påfølgende sesongen.
DN Media Group
DN Media Group AS, tidligere NHST Media Group AS, er et norsk mediekonsern som dekker samfunn og næringsliv i Norge, og shipping, sjømat og energi globalt. Den største avisen er Dagens Næringsliv, som ble etablert i 1889 under navnet Norges Sjøfartstidende. Konsernet annonserte navneendringen fra NHST Media Group til DN Media Group 13. februar 2023. Navnet NHST er en forkortelse for Norges Handels- og Sjøfartstidende, som fram til 1987 var navnet på avisen Dagens Næringsliv.
Konsernsjef i DN Media Group har siden 2021 vært Trond Sundnes.
Selskapet har hovedkontor i Oslo, men også ansatte i blant annet Bergen, London, Singapore, Stamford, Shanghai, Seattle og Houston.
DN Media Group er eid av NHST Holding, og styreleder er Anette S. Olsen.
Made to Love Magic
Made to Love Magic er et samlealbum fra 2004 av den britiske musikeren Nick Drake. På albumet er det en soloakustisk versjon av sangen «River Man», som ble splt inn i 1968. Denne versjonen av sangen hadde tidligere ikke blitt utgitt. På albumet var også sangen «Tow the Line» som heller ikke var utgitt før. Den sangen ble spilt inn blant de siste innspillingene hans i 1974.
Syvårskrigen
Syvårskrigen eller sjuårskrigen ble utkjempet i perioden 1756–1763 mellom Storbritannia, Preussen og Hannover på den ene siden og Frankrike, Østerrike, Russland, Sverige og Sachsen på den andre. Spania og Portugal ble trukket inn i konflikten etter de andre landene, mens en styrke fra det nøytrale Nederland ble angrepet i India.
Den militære konflikten mellom Storbritannia og Frankrike hadde startet allerede to år tidligere, i 1754, i de to landenes nordamerikanske kolonier. Krigen i Nord-Amerika, kjent som den franske og indianske krig, ettersom mange av indianerne sluttet seg til franskmennene, forløp fra 1756 av parallelt med sjuårskrigen i Europa, og ble betraktet som dennes nordamerikanske avsnitt. Konflikten i India er kjent som andre karnatiske krig, mens konflikten mellom Preussen og Østerrike kalles tredje schlesiske krig.
Krigen er ansett som en av de første globale konfliktene: Det ble utkjempet kamper på hvert befolket kontinent unntatt Australia, og uavhengige nasjoner på tre av disse kontinentene var aktive deltakere i konflikten.
Krigens bakgrunn
Syvårskrigen kan sees som en fortsettelse av den østerrikske tronfølgekrig. Fredrik II av Preussen hadde da fått kontroll over den rike provinsen Schlesien. Keiserinne Maria Theresia av Østerrike hadde undertegnet traktaten fra Aachen som endte krigen, men bare for å kunne bygge opp sine militære styrker igjen, og danne nye allianser.
Keiserinnen lyktes svært godt med dette, og det politiske Europakartet hadde blitt tegnet opp helt på nytt i løpet av noen få år. De gamle fiendene Frankrike, Østerrike og Russland hadde blitt forent mot Preussen, som hadde Storbritannia som eneste beskytter. Årsaken til at Storbritannia hadde interesser i konflikten var båndet til Hannover, som var arveriket til det styrende britiske fyrstehuset. Britene følte at Hannover ble truet av Frankrike, og hadde dermed felles sak med Preussen. Samtidig foregikk et kolonikappløp mellom Storbritannia og Frankrike som styrket fiendskapet mellom dem. Den britiske flåten var den sterkeste i Europa, mens Preussen hadde de sterkeste landstyrkene på kontinentet. Alliansen med Preussen førte også til at britene kunne fokusere sine landstyrker på koloniene, ettersom Preussen i stor grad kunne stå alene på land.
Krigsutbruddet
Kampene startet i Ohio Country, i dagens Ohio, USA i 1754. To år senere spredte krigen seg til Europa, etter at Storbritannia erklærte krig mot Frankrike 15. mai 1756. Fredrik II bestemte seg for å slå til først mot alliansen han sto overfor, og krysset derfor grensen til Sachsen den 29. august 1756.
Fredrik II som strateg
Fredrik II hadde stor interesse for militærvesenet, og Preussen var på dette tidspunktet sterkt militarisert. Selv om de prøyssiske styrker var undertallige, var de godt organisert, vel utrustet og trent. Den franske filosofen Voltaire beskrev det slik at Preussen var en armé med en stat, og ikke en stat med en armé.
Da Fredrik II krysset grensen til Sachsen med sine prøyssere var verken den sachiske eller den østerrikske hæren forberedt. I slaget ved Lobositz hindret Fredrik en isolert saksisk armé fra å få hjelp fra en østerriksk armé under general von Browne. Sakserne lyktes i å forsinke prøysserne, slik at slaget ikke var en ren seier for Fredrik II.
Våren 1757 tok Fredrik igjen initiativet ved å marsjere mot Praha. Etter slaget ved Praha beleiret prøysserne byen, men måtte gi opp dette etter å ha lidd sitt første nederlag i slaget ved Kolin.
Østerrikerne var nå klare til å angripe prøyssiske områder og en fransk armé under Soubise nærmet seg fra vest. Prøysserne derved i en presset situasjon. Fredrik lyktes med å slå den franske i slaget ved Rossbach og den østerrikske hæren i slaget ved Leuthen. Ved å møte fienden i to separate slag, unngikk han å møte en sterkt overtallig hær samlet. Fredriks raske forflytting og å slå fiendens styrker stykkevis ble av Napoleon senere kalte «et mesterverk av manøvrering og pågangsmot». Dermed hadde Fredrik II igjen vist seg som en av Europas fremste hærførere.
Krigslykken snur for prøysserne
Våren 1758 invaderte Fredrik Østerrike, men lyktes ikke i å vinne noen større seier. I vest lyktes hans styrker bedre, da de slo franskmennene i både slaget ved Rheinberg og slaget ved Krefeld. I øst sto slaget ved Zorndorf i Preussen, der Fredriks 35 000 soldater kjempet mot 43 000 russere under grev Femor. Slaget endte uten noen klar seier. 25. september 1758 sto slaget ved Tornow, som heller ikke ble klart avgjort, da en svensk hær slo tilbake seks prøyssiske angrep. 14. oktober samme år overrasket østerrikerne den prøyssiske hovedstyrken i slaget ved Hochkirch. Fredrik mistet store deler av sitt artilleri, men klarte å trekke seg tilbake på en ordnet måte.
I 1759 fulgte flere alvorlige nederlag for prøysserne. I slaget ved Kay, også kalt slaget ved Paltzig, slo grev Saltikov med 70 000 russiske soldater 26 000 prøyssere under general Carl Heinrich von Wedel. Hannovers styrker slo 60 000 franskmenn i slaget ved Minden, men Fredrik mistet allikevel halvparten av sin hær i slaget ved Kunersdorf. I slaget ved Maxen lyktes den østerrikske generalen Daun å tvinge et prøyssisk korps med 13 000 mann til å overgi seg.
1760 ble nok et dårlig år for Preussen, men ikke helt katastrofalt. Den prøyssiske generalen Fouque ble slått i slaget ved Landshut. Franskmennene tok Marburg, mens svenskene tok deler av Pommern. Hannover seiret over Frankrike i slaget ved Marburg, mens østerrikerne tok Glatz i Schlesien. I slaget ved Liegnitz seiret Fredrik, selv om hans styrker var underlegne i forholdet tre til en. Russerne under general Totleben og østerrikerne under general Peter Lacy tok kontroll over Berlin i en kort periode. Mot slutten av året seiret Fredrik i slaget ved Torgau.
Slutten av krigen
På dette tidspunktet truet Storbritannia med å trekke tilbake sine subsidier til Preussen. Ettersom den prøyssiske styrken hadde minsket til 60 000 mann var det klart at slutten nærmet seg. Men 5. januar 1762 døde tsarinaen, og den prøyssiskvennlige Peter III kom til makten. Han tilbød straks en fredsavtale som tok Russland ut av striden.
Den siste store trefningen var slaget ved Freiberg den 29. oktober 1762, mellom Preussen og Østerrike.
Kampene i koloniene
Britiske styrker var under krigen involvert i kamper i India, Nord-Amerika, Europa, Karibia, Filippinene og langs kysten av Afrika. Britene tok store områder i denne perioden, på Frankrikes bekostning. Robert Clive drev ut franskmennene fra India, og general James Wolfe slo de franske styrkene under general Louis-Joseph de Montcalm i slaget ved Plains of Abraham, og tok dermed kontroll over Ny-Frankrike (Canada).
Freden
Striden mellom Storbritannia og Frankrike endte med Paristraktaten, der flere områder byttet hender for å konsolidere koloniene. Frankrike fikk valget mellom å beholde Ny-Frankrike eller sine karibiske øyer. De valgte Karibia, for å sikre tilgangen til sukker. Dette passet britene godt, ettersom de allerede kontrollerte flere karibiske øyer selv og hadde god tilgang til sukker, samtidig som overleveringen av Ny-Frankrike ga dem kontroll over Nord-Amerika øst for Mississippi. Utfallet av krigen var følgelig et tap for Frankrike. Spania mistet Florida til britene, men fikk overdratt kontroll over New Orleans og Louisiana vest for Mississippi fra franskmennene.
Grensene i Europa ble stilt tilbake til situasjonen før krigen gjennom traktaten i Hubertusberg av februar 1763. Dermed ble Preussens kontroll over Schlesien bekreftet. Preussen hadde overlevd en krig med flere av sine naboer, som hver især var større. Dette betød at Preussens innflytelse økte voldsomt på bekostning av Det tysk-romerske rike. Dette regnes som noe av opptakten til dannelsen av det forente Tyskland.
Prøysserne hadde gjentatte ganger vært nær et fullstendig nederlag, og hadde alle fiendene invadert på samme tid er det tvilsomt om Fredrik kunne stått imot. Europas framtid ville da blitt drastisk forandret. Militært sett var høydepunktet i Fredriks krigføring ikke slagene, men de mange marsjene som han utførte på en utmerket måte. Hans mobilitet ble beundret av Napoléon Bonaparte, som forsøkte å benytte samme strategi i sine felttog.
Donald Tsang
Donald Tsang Yam Kuen, 曾蔭權 Zēng Yīnquán (født 7. oktober 1944 i Hongkong), var regjeringssjef (Chief Executive) i Hongkong fra 2005 til 2012.
Tsang overtok som regjeringssjef etter at Tung Chee-Hwa gikk av 12. mars 2005. Den 16. juni 2005 ble han erklært som vinner av valgene til dette embedet foretatt av det 800 representanter store valgmannskollegiet. Han var etter reglene den eneste kvalifiserte kandidat og var også den ønskede av Folkerepublikken Kina. Han hadde også vært fungerende regjeringssjef fra 12. mars til 25. mai 2005. Før dette hadde Tsang vært embedsmann i over 30 år.
Donald Tsang er gift og har to sønner. Hans yngre bror, Tsang Yam Pui, var politikommisjonær i Hongkong inntil desember 2003.
Tsang er også kjent som en praktiserende katolikk som går til morgenmesse hver dag, skjønt hans politiske standpunkter til tider kritiseres av kardinal Joseph Zen, Hongkongs katolske biskop.
Den 25. mars 2007 ble Tsang gjenvalgt som Chief Executive for en annen og siste termin, perioden 2007-2012. Ved dette valget var det for første gang flere enn én kandidat som stilte til valg. Hans motkandidat, Alan Leong, var også en praktiserende katolikk utdannet på jesuittskoler i Hongkong. Den katolske kirke uttrykte under valgkampen et ønske om at uansett hvem som ble valgt, ville de sette seg grundigere inn i katolsk sosiallære som ville gi korrigerende impulser til sosial-, lønns- og økonomisk politikk, og at de ville engasjere seg for å gjøre valgsystemet mer demokratisk.
São Sebastião da Bela Vista
São Sebastião da Bela Vista er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Møllergata skoles musikkorps
Møllergata skoles musikkorps er Norges eldste skolekorps. Korpset ble opprettet av William Farre i 1901 i tilknytning til Møllergata skole i Bydel St. Hanshaugen i Oslo.
På 1980-tallet sank oppslutningen for korpset. Det ble gjort flere forsøk på å bygge opp korpset igjen i 19990-årene uten å lykkes. I 2000 bestod korpset av kun en trommeslager, men en større innsats for å inkludere bydelens flerkulturelle innbyggere medførte at korpset marsjerte med 63 musikanter fra 21 forskjellige nasjoner under 17. mai 2001.
Hoggerne
Hoggerne er en roman skrevet av Roy Jacobsen, utgitt i 2005. Handlingen utspiller seg under vinterkrigen i den lille byen Suomussalmi øst i Finland. Vi følger landsbyidioten Timmo gjennom krigen i byen. Han blir igjen i byen etterhvert som finnene evakuerer og russerne inntar den. Timmo blir tvunget til å hogge ved for russerne sammen med en gjeng andre hoggere. Dette blir etterhvert en farlig jobb, i og med at i skogen ligger finnene på lur, og skyter alt som beveger seg. Timmo blir etterhvert som dagene går venn med hoggerne, og blir lederen deres. Utover i krigen bestemmer Timmo seg for å rømme fra byen med hoggerne, og de drar mot gården til Timmo som ligger to mil unna. Dette blir ikke lett siden hoggerne verken kan bli sett av finnene eller russerne som er overalt i området.
Hoggerne vant Ungdommens kritikerpris 2006. Boken var én av åtte nominerte til International IMPAC Dublin Literary Award i 2009.
Ibrahim Biçakçiu
Ibrahim Aqif Biçakçiu (også Ibrahim bej Biçaku) (født 10. september 1905 i Elbasan, død 4. januar 1977 samme sted) var en albansk landeier, forretningsmann og nasjonalistisk politiker.
Han ble født inn i en velstående og innflytelsesrik familie i Elbasan som sønn av den politiske lederen og landeieren Aqif Pasha Biçakçiu. Familien stod sentralt i den albanske uavhengighetsbevegelsen forut for selvstendigheten fra tyrkerne i 1912. Etter skolegang i Elbasan var Ibrahim Biçakçiu elev ved kostskolen Theresianum og en handelsskole i Wien, hvorfra han ble uteksaminert med en jordbruksutdannelse.
Da han kom tilbake til Albania i 1932, gikk han inn i forretningslivet, og utviklet familiens landeiendommer. Han sørget for å føre inn det som angivelig var Albanias første traktor. I 1939 kjøpte han en tobakksfabrikk i Durrës.
Ibrahim Biçakçiu innvalgt i Albanias parlament 1937–1939 og 1943–1944. På denne tiden var landet under fascistisk okkupasjon av Italia og Tyskland. Han var tilsluttet Nasjonal front, som ble etablert i 1942. Nasjonal front anså kommunistene som medløpere for Jugoslavia, og samarbeidet derfor med okkupantene. Biçakçius fortrolighet med tysk kultur gjorde ham velegnet til å overta som statsminister i august 1944. Til tross for at mange partifeller flyktet idet kommunistene grep makten i november 1944, ble Biçakçiu værende i Albania.
Biçakçiu ble arrestert av kommunistene i Shkodër i desember 1944 og dømt til livsvarig fengsel av en spesialdomstol i Tirana i april 1945. Han risikerte dødsstraff, men straffen ble formildet etter et opprop fra over 200 ledende borgere i Elbasan. Biçakçiu sonet mesteparten av straffen i Burrel, og ble løslatt i Elbasan i 1962.
Papua Ny-Guinea under Sommer-OL 2008
Papua Ny-Guinea under Sommer-OL 2008. Sju sportsutøvere, fire kvinner og tre menn fra Papua Ny-Guinea deltok i fem sporter, friidrett, boksing, svømming taekwondoog vektløfting under Sommer-OL 2008 i Beijing. Det var åttende gangen som Papua Ny-Guinea deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Falklandsskovleand
Falklandsskovleand (Tachyeres brachypterus) er en fugl i andefamilien. Den forekommer bare på Falklandsøyene, der det hekker om lag 30 000 par. Det er den eneste arten ved siden av falklandssmett som er endemisk til Falklandsøyene.
Falklandsskovleand kan ikke fly, men er nesten identisk med patagoniaskovleand (Tachyeres patachonicus) som kan fly, men som vanligvis foretrekker å ikke gjøre det.
Den blir om lag 65 cm lang.
Fasediagram
Et fasediagram er en graf som viser likevekt mellom ulike faser.
Trykk-temperatur-diagram for et enkelt stoff er mye brukt. Disse viser ved hvilke trykk og temperaturer stoffet finnes som gass, væske og fast stoff. Langs linjene som skiller to faser er disse i likevekt. Her finner vi altså smeltepunkt, frysepunkt og lignende. Ved trippelpunktet er de tre fasene gass, væske og fast stoff i likevekt.
Linja mellom gass og væske har vanligvis positiv stigning fordi stoffet har større tetthet i fast enn i flytende form. I vann har denne linja negativ stigning siden vann utvider seg når det fryser til is. Ved økende trykk vil is gå over til vann ved få kuldegrader.
Fasediagram kan også lages med andre variabler enn temperatur og trykk.
Blue Note Records
Blue Note Records er et plateselskap for jazz som ble grunnlagt i New York i 1939 av de tyske innvandrerne Alfred Lion og Frank Wolff. Navnet er avledet av de karakteristiske «blue notes» i jazz og blues.
Historie
Selskapet ble grunnlagt av Lion og Wolff, som hadde flyktet fra nazistene. Begge var selværte, og ville produsere musikk de likte. Den 6. januar 1939 produserte Lion de nitten første innspillingene med boogiepianistene Albert Ammons og Meade Lux Lewis i et lydstudio i New York. Etter at skjellakk-platene ble erstattet av vinylplater, fikk musikken en bedre gjengivelse. På begynnelsen av 1950-tallet kom også LP-en på markedet og gjorde det mulig å spille inn lengre stykker enn før. Blue Note kunne dra nytte av dette.
På 50- og 60-tallet var Blue Note en jazzlabel med svært godt renommé. Det ga ut et stort antall innflytelsesrike og stilpregende jazzplater med blant annet Bud Powell, Miles Davis, John Coltrane, Ornette Coleman og Thelonious Monk. Blue Note var kjent for høyt kunstnerisk nivå og en fremragende klangkvalitet på de utgitte platene. De fleste opptakene ble utført av lydingeniøren Rudy Van Gelder i hans eget musikkstudio.
Siden 1985 er det Capitol Records som eier katalogen og navnet Blue Note.
Jazzens utvikling og karrieren til tallrike jazzmusikere som Horace Silver, Herbie Hancock, Art Blakey, Stanley Turrentine, Jimmy Smith, Wayne Shorter og andre er forbundet med navnet Blue Note. I 1997 kom den musikalske dokumentarfilmen Blue Note – A Story of Modern Jazz.
Vanlig løk
Vanlig løk, matløk eller kepaløk (Allium cepa) er en art i løkfamilien. Det fins flere ulike varianter av arten, bl.a. gul løk, rødløk og ekstra småvokst sølvløk. Også vårløk hører til samme art, og som sølvløk høstes denne tidlig i vekstfasen. Hvitløk er ikke samme art som vanlig løk.
Vanlig løk har sin opprinnelse i Sentral-Asia hvor planten går i dvale (i form av løkdanning) etter en tid med tørke og varme. Løken kan også overleve kuldeperioder og starter å gro når det blir fuktig og passe varmt. I dag fins ikke lenger Allium cepa som viltvoksende plante noe sted i verden, men nære slektninger fins fortsatt i Sentral Asia.
Dyrkingen av vanlig løk har lange tradisjoner. Kineserne dyrket planten allerede for 3000 år siden, og i de egyptiske pyramidene har man funnet bilder av løk. Romerne tok løken med seg til Nord-Europa, og spanjolene tok den til videre til Amerika. I dag er løk en global vekst som fins på alle kontinenter og er en viktig matvekst.
Løk er en mye brukt ingrediens i matlaging. Den brukes rå eller stekt, og er særlig populær i krydderrike middagsretter (som i indisk curry) eller i saltatretter (som gresk salat). Løk inneholder en rekke antioksidanter, proteiner og flavonoider. Den inneholder dessuten cystein, som i seg selv inneholder svovel-innholdende aminosyre og er årsaken til at løk svir i øynene når løkcellene skades (kuttes). Cysteinet blir omdannet til en svovelholdig gass som irriterer øynene. Hjernen svarer da med å øke produksjonen i tårekjertlene, for å tynne ut gassen. Cysteinet virker også stimulerende på blodomløp og ble før i tiden brukt i skoene om vinteren. Det øker blodgjennomstrømning og gir en varmende følelse på bena.
Det fins mange ulike sorter av løk. Dette er varianter som vi mennesker gjennom årene har avlet fram. Sortene kan ha gult, hvitt eller lillaaktig farge på løkskjellene. Løkformen kan være rund, høyoval eller flatoval, og størrelsen kan variere mye. Sjalottløk er en variant av vanlig løk men denne formeres vegetativt (en løk setter flere sideløker). Smak og styrke kan også variere. Milde varianter anvendes ofte i salater. Tradisjonell planteforedling skjer gjennom kryssing og utvalg av de planter som har de beste egenskapene i forhold til våre ønskemål.
Ved å bruke en genteknologi som kalles RNAi, har forskere ved Crop & Food Research i New Zealand kunnet endre egenskapene til løken gjennom å «skru av» genene som gjør at svovelforbindelsene i løken omdannes til den irriterende gassen. Slike genmodifiserte planter er ikke tillatt brukt i mange Norge og mange andre land i verden.
Warwickshire Police
Warwickshire Police er Home Office politiet med ansvar for Warwickshire i England. Enheten var kjent som Warwickshire Constabulary inntil 2001. Det er det nest minste terrotoriale politi i England og Wales etter City of London Police, med kun 998,6 (tilsvarende fulle stillinger) tjenestemenn pr. desember 2006. Politidistriktet har cirka 519 000 innbyggere.
Etter et forslag fra Home Secretary den 6. februar 2006 om å slå Warwickshire Police sammen med Staffordshire Police, West Mercia Constabulary og West Midlands Police for å skape et strategisk politienhet for regionen West Midlands. Dette forslaget har siden da blitt lagt på hylla.
Lars Fr. H. Svendsen
Lars Fredrik Händler Svendsen (født 1970) er en norsk forfatter og filosof. Han har siden 2001 vært ansatt ved Universitetet i Bergen, hvor han har vært professor siden 2007. Han har også siden 2007 vært engasjert som prosjektleder i tankesmien Civita. Han har gitt ut en rekke bøker, om emner som kjedsomhet, ondskap, frykt og ensomhet. Bøkene er oversatt til 30 språk, og samlet er det over 100 oversettelser av bøkene hans fordelt på disse språkene.
Warwickshire Police
Warwickshire Police var inntil april 2007 en partner sammen med tre andre politienheter i Central Motorway Police Group.
Władysław Reymont
Władysław Stanisław Reymont, egentlig Rejment (født 7. mai 1867 i Kobiele Wielkie ved Radomsko i Polen, død 5. desember 1925 i Warszawa), var en forfatter fra Polen som i 1924 ble tildelt Nobelprisen i litteratur. Blant hans verker er Chłopi, en firebinds skildring av livet på den polske landsbygden, utgitt mellom 1904 og 1909.
Lars Fr. H. Svendsen
Han var redaktør for Norsk filosofisk tidsskrift i årene 2001-2005.
Warwickshire Police
Historie
Politienheten ble etablert i 1840 som Warwickshire County Constabulary. Enhetens ansvarsområde dekket ikke hele fylket før i 1857. Birmingham, Coventry, Leamington Spa, Stratford-upon-Avon og Warwick opprinnelig hadde sine egne politienheter. Warwickshire enheten absorberte Warwick Borough Police i 1875 og Stratford-upon-Avon Borough Police i 1889 mens Leamington Borough Police varte til 1946. I 1969 Coventry City Police også gikk inn i Warwickshire Constabulary og politienheten ble omdøpt til Warwickshire and Coventry Constabulary. Dog med inkluderingen av Coventry inn i det nye fylket West Midlands i 1974, ble Coventrys politienhet en del av det nye West Midlands Police, som også tok over områdene til Birmingham City Police samt deler av det nordvestre området av Warwickshire (rundt Solihull og Sutton Coldfield). Warwickshire Constabulary gikk tilbake til sitt gamle navn.
Lars Fr. H. Svendsen
I 2003 ble han sammen med Simo Säätelä tildelt Universitetsforlagets lærebokpris, Idunn-prisen. I 2008 ble han tildelt Meltzerprisen for fremragende forskningsformidling, og i 2010 ble han tildelt prisen Fangenes Testamente. I 2022 ble han tildelt Philosophische Buchpreis av Forschungsinstitut für Philosophie Hannover.
Władysław Reymont
Bakgrunn
Władysław Reymont vokste opp i et meget enkelt og sterkt katolsk hjem. Faren var kirkeorganist og moren assistent for soknepresten. Barndommen framstår i Reymonts selvbiografiske tekster som svært dyster. Men så fort han kom til evne og anledning leste han, alt fra eventyrromaner av Walter Scott til klassisk polsk litteratur.
Som ung voksen forlot han hjemmet og levde i mange år et ekstremt fattig og ensomt liv da han reiste rundt i landet og arbeidet som jordbruker, skuespiller og tjenestemann ved jernbanen. Han brøt også kontakten med familien som ikke gav ham noen støtte eller forstod seg på ham.
Forfatter
Reymont skrev på denne tid en mengde tekster hvorav bare et fåtall ble publiserte. I 1896 fikk han sin første bok utgitt - romanen Komedjantka.
Raymont regnes som en av Polens ledende prosaister innen den naturalistiske og impresjonistiske retning. Flere av verkene fremholder klart et samfunnskritisk standpunkt. I Det lovede land (1898) forteller han om byen Łódź i industrialiseringens epoke med et persongalleri av nyrike fabrikanter og utnyttede arbeidere.