cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Katarina Johnson-Thompson
2015
I mars 2015 vant hun femkamp ved EM i friidrett innendørs 2015, foran Nafissatou Thiam og Eliška Klučinová. Her fikk hun 5000 poeng sammenlagt, som var ny mesterskapsrekord og britisk rekord. Hun satte personlig rekord på 60 meter hekk med 8,18 sekunder, mesterskapsrekord i høydehopp innenfor femkamp med 1,95 meter, verdensrkord innen mangekamp i lengdehopp med 6,89 meter og personlig rekord på 800 meter med 2:12,78. Hun deltok i det engelske U23-mesterskapet i juni, der hun kom på 2.-plass på 100 meter hekk, bak to år yngre Yasmin Miller, og ved det britiske utendørsmesterskapet i juli fikk hun bronse i lengdehopp. Hun kom til finalen også på 100 meter hekk, men stilte ikke til start.
Ved VM i friidrett 2015 i Beijing lå hun på 2.-plass sammenlagt etter første dag, etter seier i både høydehopp og på 200 meter, og personlige rekorder i kulestøt (12,47) og på 100 meter hekk (13,37). Første øvelse på dag 2 var lengdehopp, der hun hoppet 3 døde hopp, og fikk 0 poeng i denne øvelsen. Hun endte på 28.-plass sammenlagt. Hun deltok ved Décastar i Frankrike i september, men fullførte ikke konkurransen.
The Wash
The Wash er ei stor bukt og et estuarium på østkysten av England på grensen mellom Norfolk og Lincolnshire. Flere elver renner ut i the Wash, blant annet Great Ouse.
Cut the Rope
Cut the Rope er et videospill i sjangeren «Puzzle» utviklet for håndholdte konsoller som Android-enheter og Apples iPhone. Spillet har siden blitt sluppet ut på flere andre plattformer. Per mai 2015 har spillet blitt lastet ned mer enn 600 millioner ganger.
Mottagelse
I tillegg til å bli en kommersiell sukksess, fikk også Cut the Rope veldig gode kritikker. Per oktober 2014 lister Metacritic en poengsum på 93 av 100 mulige basert på 14 anmeldelser. IGN roste spillet for å være like avhengighetsskapende som Angry Birds, morsomme baner, perfekte kontroller og en «søt personlighet». Gamespot beskrev spillet som ferskt, utfordrende og veldig underholdende. Jon Mundy of Pocket Gamer was equally positive, calling it "bright, imaginative, and supremely polished".
Tom Karp
Tom Karp (født 16. april 1961) er en norsk akademiker. Per 2022 er han professor i ledelse ved Høyskolen Kristiania og professor II ved Universitetet i Sørøst-Norge og Høgskolen i Innlandet. Karp forsker på, og underviser i, organisatorisk ledelse, operativ ledelse, selvledelse, strategisk ledelse og endringsledelse. Han formidler også innen samme temaer, som spaltist og forfatter av faglitteratur.
Karp har også industri- og næringslivsbakgrunn, samt har tilbrakt mange år i Forsvaret. Han var med på å etablere oljeservicefirmaet Coflexip 1987–1991, samt prosjektleder i samme firma. Karp har også vært prosjektleder og senere direktør i olje- og gassenheten i Kværner i perioden 1992–1999, rådgiver og seniorpartner i strategifirmaet Preview 1999–2004, og lederutvikler og styreleder i lederutviklingsmiljøet Emergence 2008–2012.
Karp vokste opp i Horten.
Anne Cullerre
Tjeneste
Cullerre ble i 1981 offiser i Marine nationale. Hun var blant de første kvinnene som fikk sjøkrigsutdannelse og lederstilling om bord på skip. I 1997 fikk hun kommando over hydrografiskipet «Lapérouse». Etter å ha gått Collège Interarmées de Défense ble hun i 2001 sjef på oseanografiskipet «D'Entrecasteaux». I 2003 ble hun nestkommanderende for Service d’Information et de Relations Publiques de la Marine og i 2005 sjef for fellesoperativ avdeling i Karibia. Etter dette ble hun i 2007 sjef for Division J7 i Centre de Planification et de Conduite des Opérations og i 2007 stabssjef hos kommanderende admiral i Indiahavet. Fra 2010 tjenestegjorde hun i Bahrain, før hun i 2011 ble sjef for kontoret for Asia og Stillehavet i forsvarsstaben.
I 2012 ble Cullerre utnevnt til kontreadmiral. Hun var andre kvinne som oppnådde denne graden i Frankrike. Chantal Desbordes var den første. Samme år ble hun sjef for de franske væpnede styrker i Fransk Polynesia. I august 2014 ble hun der etterfulgt av Bernard Antoine Morio.
Utmerkelser
Cullerre er offiser av Æreslegionen, ridder av Den nasjonale fortjenstorden og ridder av Ordenen for sjøfartsfortjenester.
Griphapex
Griphapex er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.
Utbredelse
Arten lever i Kamerun.
Khadija Krimi
Khadija Krimi (født 18. august 1995) er en tunisisk roer.
Hun representerte Tunisia i Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun kom til D-finalen i dobbeltsculler, lettvekt.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 16 i dobbeltsculler lettvekt.
Antoinette Nana Djimou
Antoinette Nana Djimou (født 2. august 1985) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i syvkamp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 6 i syvkamp.
Den vredfulle mor, beskytter av mantraer
Den vredfulle mor, beskytter av mantraer (THL: ngak sung tröma; wylie: sngags srung khro ma’i rgyud) er en tantrisk tekst innenfor tibetansk buddhisme.
Śrī Siṃha, som var læreren til Vimalamitra i det 8. århundre, regnet teksten som et tillegg, en 18. tantra, blant «de 17 tantraer» som utgjør den fjerde og siste seksjon av menngagdé. Menngagdé er den tredje og mest avanserte delen av dzogchen, som igjen er en av tre inndelinger av de indre tantraer i den tibetanske tekstsamlingen Nyingma Gyubum. Nyingma er den eldste av de fire retninger i tibetansk buddhisme.
Cary (Nord-Carolina)
Cary er et tettsted i de to fylkene Wake og Chatham i delstaten Nord-Carolina i USA. Nesten hele tettstedets areal ligger i Wake County, bortsett fra ett mindre område i vest. I 2013 hadde byen ett innbyggertall på 151 088, noe som gjorde tettstedet til det nest største tettstedet i Wake County og det sjuende største i delstaten. Cary er det største tettstedet i Nord-Carolina uten bystatus og det nest største i USA, bak Gilbert i Arizona. Ifølge Bureau of the Census var Cary den femte raskest voksende by/tettstedet i USA mellom 1. september 2006 og 1. september 2007. Cary er en del av Raleigh-Cary storbyområdet som har ett innbyggertall på 1 130 490. Byen ble grunnlagt i 1750 og er oppkalt etter den tidligere kongressrepresentanten fra Ohio Samuel Fenton Cary.
Hans Furuholmen
Hans Augustinus Hysing Furuholmen (født 9. januar 1903 i Trondhjem, død 28. august 2000) var en norsk banksjef og politiker (H).
Cary (Nord-Carolina)
Over to-tredjedeler (68%) av Cary sine innbyggere over 24 år og eldre har en eller annen form for høyere utdannelse. Cary har en av de laveste kriminalitetsratene i delstaten, der den er 79% lavere enn gjennomsnittet i Nord-Carolina.
Hans Furuholmen
Han hadde studentereksamen fra 1921, og ble cand.oecon. i 1923. Han var ansatt i Christiania Bank og Kreditkasse gjennom det meste av 1920-årene, og hadde utenlandsopphold som stipendiat i Midland Bank i London i 1928, Banque Boissier i Nîmes 1928–1929 samt Bankers Trust Co. i New York 1931–1933. Tilbake i Oslo var han sekretær og kontorsjef i Kristiania Folkebank 1933–1953. Furuholmen var banksjef i Christiania Bank og Kreditkasse fra 1953 og styremedlem i Eksportfinans fra 1969.
I sin ungdom deltok han i etableringen av Unge Frisinnede, ungdomsorganisasjonen til Frisinnede Venstre. Furuholmen var medlem av Aker herredsstyre for Høyre 1946–1947, medlem av Oslo bystyre 1948–1951 og nestformann i Den Norske Turistforening fra 1963.
Here for You
«Here for You» er en sang av den norske DJ-en og produsenten Kygo, utgitt 4. september 2015. Ella Henderson er vokalist på låta, som er en versjon av den tidligere instrumentale Kygo-låta «ID».
Hans Furuholmen
Han ble tildelt Deltagermedaljen for innsats under den andre verdenskrig.
Maryse Ewanjé-Epée
Maryse Ewanjé-Epée (født 4. september 1964) er en fransk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i høydehopp.
Hans Furuholmen
Hans Furuholmen var sønn av trafikkdirektør Gotfred Furuholmen i NSB og bror av entreprenør Thor Furuholmen.
Maryse Ewanjé-Epée
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der hun ble nummer 4 i høydehopp.
Here for You
Musikkvideo
Musikkvideoen til «Here For You» ble gitt ut 29. september 2015. Den er regissert av Michael Maxxis og filmet på location i Palm Springs California. Per april 2016 har videoen fått over nitten millioner visninger på YouTube.
Debbie Brill
Debbie Brill (født 10. mars 1953) er en canadisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i høydehopp.
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der hun ble nummer 5 i høydehopp.
Kepler-452
Kepler-452 er en G-klasse-stjerne beliggende ca. 1,400 lysår fra jorden, i stjernebildet Svanen. Den har en temperatur omtrent tilsvarende solen, men er 20 % mer lyssterk, fire prosent mer massiv og har 10 % større diameter. Stjernen er også 1,5 milliarder år eldre enn solen, dvs. den er omtrent seks milliarder år gammel.
Eksoplaneten Kepler-452b, som går i bane innenfor stjernens beboelige sone, ble oppdaget av Keplerteleskopet i juli 2015.
Synspunkt (medlemsblad)
Synspunkt er medlemsbladet til Norges Blindeforbund. Bladet byttet navn fra Norges Blinde fra første nummer i januar 2016, og kommer ut med seks nummer i året.
Nour El-Houda Ettaieb
Nour El-Houda Ettaieb (født 15. oktober 1996) er en tunisisk roer.
Hun representerte Tunisia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun kom til D-finalen i dobbeltsculler, lettvekt.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 16 i dobbeltsculler lettvekt.
Nymfedompap
Nymfedompap (Pyrrhula nipalensis) er en art i slekten dompaper (Pyrrhula), som inngår i finkefamilien (Fringillidae). Arten er utbredt i sentrale strøk av Asia. Fire underarter anerkjennes. Ifølge IUCNs rødliste er arten livskraftig, men utbredelsen er begrenset.
Beskrivelse
Nymfedompap blir cirka 16–17 cm lang og veier omkring 18–29 g. Arten har sort maske og karakteristiske blåsorte tegninger som andre dompaper. Fjærdrakten er hovedsakelig gråbrun, men på issen har den innslag av sorte spetter. Disse spettene varierer i intensitet mellom underartene. Nominatformen har mest intense spetter. Alle har hvit gump, men graden av hvitt i buken varierer noe mellom de ulike underartene.
Arten habiteter underskog i tett edelgranskog (Abies) og lauvskog, inkludert eikeskog (Quercus), lyng og rhododendron. Nymfedompapen hekker normalt i høyder på omkring 1 600–3 700 moh, men i Myanmar ligger hekkeområdene noe lavere (1 000–2 100 moh). Hekketiden varer fra februar til midten av juli. Hunnen legger normalt kun 2 egg, men ellers er lite kjent omkring hekkingen.
Arten er standfugl, men den migrerer ned fra høyden når tilgangen på mat krever det. Den er utbredt fra Himachal Pradesh nord i India og østover gjennom Himalaya til kysten av Stillehavet og Taiwan. En mindre, isolert populasjon befinner seg så langt sør som det sentrale sørlige Vietnam.
Nymfedompapen eter et bredt utvalg av frø, skudd og knopper, men også noe bær og små virvelløse dyr, samt nektar fra blomstene på rhododendron. Fuglene kan opptre solitært, parvis og i grupper på opp mot 20 individer.
Inndeling
Inndelingen og rekkefølgen av den følger HBW Alive og er i henhold til Clement (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av offisielle navn.
Noter
Tidligere regnet man med fem underarter til nymfedompap, men den tidligere underarten P. n. waterstradti (malaydompap) har blitt skilt ut som selvstendig art.
Vanessa Browne
Vanessa Browne (født 5. januar 1963) er en australsk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i høydehopp.
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der hun ble nummer 6 i høydehopp.
Longchenpa
Longchen Rabjampa, Drimé Özer (tibetansk: ཀློང་ཆེན་རབ་འབྱམས་པ; wylie: klong chen rab 'byams pa dri med 'od zer), vanligvis forkortet som Longchenpa (født 1308, død 1364) var en buddhistisk filosof og lærer innenfor skolen Nyingma i tibetansk buddhisme. Sammen med Sakya Pandita og Tsongkhapa er han regnet som en av tre store manifestasjoner av Mañjuśrī i det sentrale Tibet. Hans større verk er de syv skattkamrene, som oppsummerer de tidligere 600 år av buddhistisk tenkning i Tibet. Han var en viktig lenke mellom den eksoteriske og den esoteriske formidling av lærdommen dzogchen. Han var abbed ved Samye, som var et av Tibets viktigste klostre og det første buddhistiske kloster i Himalaya.
Ljudmyla Josypenko
Ljudmyla Dmytrivna Josypenko, ukrainsk Людмила Дмитрівна Йосипенко (født 24. september 1984) er en ukrainsk friidrettsutøver som konkurrerer i syvkamp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 4 i syvkamp.
Lagtempo
Lagtempo kan være:
Zheng Dazhen
Zheng Dazhen (født 22. september 1959) er en kinesisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i høydehopp.
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der hun ble nummer 7 i høydehopp.
20. etappe av Tour de France 2015
Den tyvende etappen av Tour de France 2015 var en 110,5 km lang fjelletappe. Etappen ble kjørt fra Modane til L'Alpe d'Huez den 25. juli.
Col du Galibier og Col du Télégraphe var opprinnelig en del av etappen, men på grunn av et jordskred i april, ble det i juni bestemt at etappen måtte legges om. Ny stigning ble Col de la Croix de Fer, som også ble kjørt på den foregående etappen.
Poengspurt (Le Bourg-d'Oisans)
Etter 94,5 km
Klatrespurt - målgang (L'Alpe d'Huez)
HC-kategorisert stigning etter 110,5 km
Skyting under Sommer-OL 2008 – 10 m luftrifle menn
De beste åtte fra kvalifikasjonen gikk videre til finalen. Under finalen ble det skutt 10 skudd av hver deltager, og disse ble bedømt i trinn på 0.1 poeng med et maksimalt resultat på 10.9 poeng. Den avsluttende rangeringen ble funnet ved å legge sammen poengsummene fra alle 70 skudd.
MS «Lance II»
MS «Lance II» var en ishavsskute fra Gratangen kommune i Troms. Skuten gikk ned i 1974, og 11 av mannskapet på 13 omkom. Båten var en selfangstbåt og snurpenottråler, og var et av flaggskipene i lokalsamfunnet.
Havariet
Den 11. februar 1974 gikk båten på grunn ved fuglefjellet Syltfjordstauran på Finnmarks-kysten. Det var midt i loddefisket, så mange båter var i nærheten og kom til for å hjelpe. M/S «Artus» fra Herøy på Sunnmøre var først ute og prøvde å skyte over en redningsline. Grunnet tung sjø lyktes de ikke med det. Redningsskøyta som kom til, lyktes heller ikke. Et minnemerke over de omkomne står ved Gratangen kirke.
Litteratur
Boken Kald morgen fra Orkana forlag omhandler forliset og er skrevet av Harald Hansen som skulle ha vært med på turen, og journalisten Gunnar Sætra.
Walton Eller
Walton Glenn Eller, III (født 6. januar 1982 i Houston, Texas) er en profesjonell sportsskytter (hagle) fra USA, og representerer hjemlandet og U.S. Army Marksmanship Unit. Han deltok under Sommer-OL 2012 i grenen skyting og øvelsen dobbel-trap hvor han tok en 22.-plass.
Eller er olympisk mester i dobbel-trap fra Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina.
Skiptvet Idrettslag
Skiptvet Idrettslag (stiftet 15. juni 1927) er et idrettslag fra Skiptvet i Østfold, som driver med fotball, håndball, ski og sykkel.
Fotball
Fotballgruppen i Skiptvet består av flere aldersgrupper. Barn i tidlig alder kan være med å spille på lag som strekker seg i alderen 7 år og oppover.
A-laget for menn spiller i 2013 i 7. divisjon, etter en 8.-plass i samme divisjon i 2012.
Etter mange år med medgang har det nå kommet tid for flere år med motgang.
Yang Wenqin
Yang Wenqin (født 30. april 1960) er en kinesisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i høydehopp.
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der hun ble nummer 9 i høydehopp.
Tjuvholmen (Hamar)
Beskrivelse og historie
Tjuvholmen inneholder båthavn for Hamar båtforening og Hamar seilforening med ca. 280 plasser i 2006, vinteropplag for båter og marina, friluftområder med grusbane og muligheter for bading og grilling. På marinaen ligger Tjuvholmen kro. Kroa og området blir regelmessig brukt til konserter og revyer i sommerhalvåret.
Grøntarealene på sørsiden av Tjuvholmen har verdifull strandvegetasjon med store, gamle furutrær, herav noe kalkfuruskog, og ospe- og pilearter. Slik vegetasjon er et generelt karaktertrekk for strandområder rundt Mjøsa. På de indre og nordlige deler av Tjuvholmen finnes i hovedsak spisslønn, lind og prydbusker.
Lærvare- og garveribedriften O. Kirkebye & sønner flyttet i 1950 til Tjuvholmen.
Kulturminne og naturreservat
Inne på grøntområdet ligger en gravhaug.
Deler av Tjuvholmens østre områder (rundt «Vesle-Mjøsa») tilhører Åkersvika naturreservat.
Kommunens utviklingsplan fra 2008
Hamar kommune vedtok i 2008 en utviklingsplan for Tjuvholmen, der båthavnen skal fortsette innenfor en ramme av 500 plasser, og friluftslivet skal styrkes ved etablering av utsiktspunkter, oppholdssteder, terrassering ned mot vannet, anlegg for jolleaktiviteter m.m. Vedtaket innebærer at det skal bygges kai for rutebåten Skibladner, men dette er ikke gjennomført per 2013.
Aircalin
Aircalin (Air Calédonie International) er et kaledonsk flyselskap med hovedkontor i Nouméa på Ny-Caledonia. Det ble etablert i 1983 og har La Tontouta–Nouméa internasjonale lufthavn som base. Selskapet flyr utenriksruter i stillehavsområdet.
Aircalin ble grunnlagt i 1983. I juli 2014 fløy selskapet fra Nouméa til ti destinasjoner i stillehavsområdet, de franske områdene Fransk Polynesia og Wallis- og Futunaøyene, Australia, New Zealand, Fiji, Vanuatu, Japan og Sør-Korea. Aircalin hadde i juli 2014 en aktiv flåte bestående av én Airbus A320 og to Airbus A330. I tillegg flyr selskapet to Twin Otter-maskiner på ruter i Wallis- og Futunaøyene.
Selskapet fraktet 342,736 passasjerer i 2012.
Diana Davies
Diana Davies (født 7. mai 1961) er en britisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i høydehopp.
Air Calédonie
Air Calédonie er et flyselskap med hovedkontor i Nouméa på Ny-Caledonia. Det ble etablert i 1954 og har Magenta lufthavn i Nouméa som base. Selskapet flyr innenriksruter.
Air Calédonie flyr til destinasjoner nord på Grande-Terre, nærmere bestemt kommunene Koné, Touho, Koumac og Bélep, samt til Loyautéøyene og Île des Pins. Fra februar 2014 består selskapets flyflåte av tre ATR 72 og én ATR 42. Trafikken mellom øyene i Loyautéøyene foretas av maskiner fra Air Loyauté. I perioden mars 2013 til april 2014 fraktet selskapet 410,000 passasjerer.
Vera Zorinas filmografi
Regissør
Ifølge opplysninger i Paramount Collection ved AMPAS Library ble Zorina opprinnelig tildelt rollen som Maria i Klokkene ringer for deg, men ble etter to ukers filming erstattet av Ingrid Bergman, som var regissøren Sam Woods opprinnelige valg. Wood og produsenten var misfornøyd med Zorinas rolletolking og fremtoning.
Zorina prøvespilte for rollen som Jamilla i filmen Kismet, som ble utgitt i 1944, men Marlene Dietrich fikk den.
The Hollywood Reporter meddelte i en artikkel at det opprinnelig var planlagt at Zorina skulle spille hovedrollen i The Hour Before the Dawn, som ble utgitt i 1944, men hun fikk den ikke.
Heikki Turunen
Heikki Turunen Anton (født 9. desember 1945 i Pielisjärvi) er en finsk forfatter som bor i Joensuu.
Han vokste opp sammen med seks søsken i en bondefamilie. I 1964 fikk han jobb som journalist i Karjalan Maa i Joensuu. Den jobben hadde han til 1974, de siste årene som redaktør.
Turunen skriver om forholdene slik de var i Finland på den tiden han vokste opp, før urbanisering, industrialisering og borettslagenes tid. Ofte beskriver han personer som er litt utenfor samfunnet. Flere av hans bøker er blitt filmatisert.
Alafors
Alefors er et tidigere tettsted i Ale kommun i Sverige. Plassen hadde 153 innbyggere i 2010.
Berts første funderinger
Berts første funderinger (Berts ytterligare betraktelser) er en ungdomsroman i dagboksform av de svenske forfatterne Anders Jacobsson og Sören Olsson. Boken ble utgitt i 1990 og handler om Bert Ljung fra 1. januar til 30. april det året han fyller 13.
André Sterpin
Bakgrunn
Han vokste opp i det russiske immigrantmiljø i Harbin. Denne nordkinesiske byen var historisk preget av russere: De første harbinrusserne var ansatte ved den kinesisk-russiske jernbane, og det var også i stor grad de som grunnla byen Harbin, som vokste opp rundt jernbanen. Etter oktoberrevolusjonen kom det tilflyttende mange flere russiske.
Berts første funderinger
Handling
I januar dør Berts nabo, ​​og kommunen betaler for begravelsen ettersom han ikke hadde noen slektninger i live. Bert og Åke bestemmer seg for å delta i begravelsen, og leser et dikt høyt. Når kongen av Sverige har navnedag 28. januar sender Bert og Åke opp fyrverkeri i en park, ved hjelp av Åkes hjemmelagde fyrverkeri. I slutten av januar forsøker faren til Bert å få med seg hele familie på en slankekur. Men dette tar slutt bare noen få dager senere, når moren til Bert oppdager rester etter pølse på farens slips når han har vært ute og spist i jobb-sammenheng. Når Bert fyller 13 år den 21. februar, begynner han og Åke å lengte etter deres egen moped - to år før lovverket i Sverige tillater ungdommer å kjøre moped. De klarer imidlertid å låne mopeder av en utleier. Bert panter også farens giftering, men angrer seg umiddelbart. Han kjøper derfor gifteringen tilbake, til tross for at den koster mer denne gangen.
André Sterpin
Bakgrunn
Sterpins mor var russisk-ortodoks. Faren var fra Belgia. Sterpin studerte ved Saint-Nicholas-lyceet i Harbin.
Berts første funderinger
Handling
Når Bert fyller 13 år får han en hilsen fra Paulina i klasse 6 B, og interessen for Nadja begynner sakte å avta. Den 1. mars slår Bert opp med Nadja, og viser snart sin interesse for Paulina. Alle guttene i Berts klasse holder en konkurranse for å måle hvem som har lengst penis i mars, som Bert vinner når han begynner å tenke på Paulina. Som valgfag for 7. trinn velger Bert media, noe Paulina også gjør. Bert forteller også tilfeldigvis Paulina at han har en hund, når hun forteller ham at hun liker hunder. Bert har imidlertid ingen hund, og foreldrene hans er allergiske. Et forsøk på å få Lill-Eriks Dachshund til å se ut som en puddel mislykkes.
André Sterpin
Jesuitt, prest
Han begynte så ved jesuittenes novisiat i Arlon i Belgia. I 1954 ble han presteviet i Roma av biskop Alexander Evreinov.
Berts første funderinger
Handling
Bert får også nye naboer, når den italienske familien Panatta fra Sundsvall flytter inn i den nylig avdøde naboens tidligere leilighet - og de arrangerer en innflyttingsfest. Noen av guttene i klassen til Bert bruker en drill for å bore et lite hull til garderoben til jentene ved skolen. Bert liker fremdeles Paulina. Bert oppdager at moren til Paulina, faktisk er søskenbarn til faren til Nadja. Bert fikser også en øvingshall for bandet Heman Hunters, som ligger i kjelleren under bygården der Berts familie bor. Naboene synes først støyen som kommer fra kjelleren er plagsomt. Både en ambulanse og politiet dukker opp, og bandet synger for redningspersonalet.
André Sterpin
Jesuitt, prest
Fra 1948 til 2002 bodde han i Meudon utenfor Paris, der det var en internatskole (St.-Georges') for russiske immigranters barn. Fra 1956 til 1963 var Sterpin skolens direktør. Sterpin var også medlem av tidsskriftet Symbol. I sjelesorgen blant russere i Frankrike samarbeidet han med erkeprest Pavel Gretsjisjkin. Sommeren 1967 kunne han som turist besøke Sovjetunionen og flere ortodokse kirker.
Etter at senteret i Meudon ble nedlagt i 2002 flyttet han til Lyon, der han bodde i Centre Saint-Basil. Han døde 3. desember 2002.
Verker
Han var en av initiativtakerne bak boken ''Un collège jésuite pour les Russes:« Saint-Georges: De Constantinopole à Meudon. 1921-1992 (Paris, 1993) (St. George: Boarding school for children of Russian immigrants in France'', St. Petersburg, 2003).
Han redigerte den russiske oversettelse av jesuitten Ivan Gagarins bok om «Apostelen Peters primat, og den russiske kirkes liturgiske bøker» (1863).
Gesell
Gesell var en yrkestittel brukt fra 1400-tallet i det hanseatiske handelssamfunnet på Bryggen i Bergen. En gesell var den øverste, regnskapskyndige arbeidsformannen hos en kjøpmann på Bryggen. Gesellen var forvalterens eller kjøpmannens (Hausbunds eller Nabers) stedfortreder og nestkommanderende. Eieren selv bodde vanligvis ikke i Bergen.
Gesellen hadde overoppsynet med handelsprosessen, og gjorde mye av skrivearbeidet. De såkalte gesellkladdene ble ført løpende med varekontrollen. Gesellen var formann for de øvrige arbeiderne i huset. Gesellene hadde som husbonden eget soverom, mens drengene (de jungens) måtte sove på fellesrom. Gesellen hadde høyere lønn, egen plass i kirken og hadde krav på mer øl. Bryggen var et mannssamfunn, og gesellene kunne ikke gifte seg mens de arbeidet på «kontoret», heller ikke ha omgang med byens kvinner.
Handelssamfunnet på Bryggen var strengt lagdelt, både i den hanseatiske perioden og senere. Lavest på rangstigen var drengene. Unge menn (typisk 14-15 år gamle) kom fra Nord-Tyskland (Mecklenburg, Bremen, Hannover, Westfalen) og kom inn i fellesskapet som stuedrenger (Stabenjungen) med oppgaver knyttet til dagliglivet i stuene. Etter 3-4 år avanserte de til skutedrenger (Schutenjungen) som hadde oppgaver blant annet knyttet til lossing og lasting av nordlandsjektene. Etter enda noen år kunne de avansere til gesell, etter å ha avlagt prøve i handelslære, varekunnskap og regning. Gesellen kunne selv rykke opp til forvalter når en forvalter for eksempel flyttet tilbake til Tyskland.
Gesellene organiserte seg i Gesellauget. Dette ble oppløst på slutten av 1800-tallet i likhet med andre laug, men ble reorganisert som Det nye Gesellauget, eller Fiskeribranchens Geselforening, som fungerte i perioden 1927 til 1962.
I 1991 intervjuet Bergens Tidende en pensjonert gesell og fiskevraker, Peter E. Jacobsen (f. 1899). Selv uttalte han ordet «jesell». Han startet som løpergutt i Bøhmergården på Bryggen og husket hvordan «sildekonene» mislikte madam Felle pga ølsalget hennes. I 1914 var han løpergutt i Bergens Tidende og siden dekkmatros. I 1921 ble han ansatt hos tørrfiskhandler Nordahl Anthonisen på Kristiansholm i Sandviken. God luktesans var avgjørende for å bli en god vraker. Etter fire år ble Jacobsen første gang sendt nordover på innkjøpsreise. Oppkjøperne var kjent for lureri under opptellingen («atten, nitten, titten, tyve»), og nordlendingene ble dårlig behandlet («men kunne no vere utkrøpne, de òg»). I 1954 begynte «jesell Jacobsen» som vraker hos Mowinckel, og var den best lønte gesellen i Sandviken med årslønn kr 18.000.
50 favoritter
50 favoritter er en samleplate med Finn Kalvik. Albumet kom ut på digitale musikktjenester i 2013.
William Otis
William Smith Otis (20. september 1813–13. november 1839) var en amerikansk ingeniør og oppfinner. Otis fant opp en dampdrevet framskuffemaskin – den første motoriserte anleggsmaskinen og en forløper til gravemaskinen.
Otis ble født i Pelham i Massachusetts. Det var i Massachusetts han bygde sin første maskin i 1835 til byggingen av jernbanelinjen mellom Norwich og Worcester. Maskinen utførte gravearbeid som til da hadde blitt gjort for hånd med bøtter og spader. Maskinen gjorde arbeidet på en liknende måte som ved kroppsarbeid, med en bøtte som gravde ut jord og deretter roterte 90 grader og tømte innholdet et passende sted, for eksempel en vogn. Selve bøttene ble løftet ved hjelp av dampkraft, men den skinnegåande maskinen måtte dras fremover av hester og utliggeren måtte svinges ved hjelp av menn med tau.
Etter dette dro Otis til Philadelphia hvor han utviklet maskinen videre. Han overtalte formannen ved lokomotivselskapet Garrett and Eastwick, Joseph Harrison, til å utvikle en prototyp. Denne ble tatt i bruk i 1837 til å bygge Western Railway. Selskapet Harrison & Eastman bygde etterhvert seks dampgravemaskiner til. Disse kostet 6 000 dollar hver, og flere ble solgt utenlands, til Russland og England. Selskapet Carmichael, Fairbanks and Otis kjøpte to maskiner, en av dem var prototypen.
Xue Ruihong
Xue Ruihong (født 4. april 1968) er en kinesisk tidligere skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerte Kina.
Gådokgaskatjåhkkå
Gådokgaskatjåhkkå er et fjell i Sareks nasjonalpark i svensk Lappland. Fjellet ligger nordøst for Pårtemassivet og vest for Rapadalen. Gådokgaskatjåhkkå er med sine 1978 moh. den høyeste toppen i dette fjellområdet. Toppen er forbundet med Gådoktjåhkkå (1928 moh.) via en egg mot øst. Ved foten av fjellet ligger tjernet Jiegŋajávrre (1191 moh.).
Stinta skole
Skolen ble bygget i 1958 og ligger i bydelen Stinta, og er en del av Stinta oppvekstområde. Skolen har elever fra 1. til 10. trinn. Den er regionens største med omtrent 500 elever.
Skolen har skolefritidsordning og skolekorps (Stinta skolemusikkorps), samt svømmehall. Avdelingsleder på skolen er Reidun Pihlmann.
Carl Jacob Waldemar von Schmettow
Carl Jacob Waldemar von Schmettow (født 25. desember 1744, død 21. april 1821) var en dansk-norsk offiser, kommanderende general, og «Det hellige romerske rikes greve av Schmettow». Han var sønn av Waldemar Herman greve von Schmettow og Georgine Amalie de la Croix de Fréchapelle.
Han ble sjef for 2. Trondhjemske Regiment i 1789, og øverstkommanderende nordenfjells 5. januar 1814. Von Schmettow var våren 1814 kong Christian Frederiks forhandler overfor Sverige, og 21. mai 1814 ble han utnevnt til general for hæren. . Schmettow ble avskjediget vinteren 1815 av Karl II.
Militær karriere
Allerede som 12-åring kom Schmettow inn i den danske hæren i sin fars danske regiment, deretter fikk han som sin far sin militære utdannelse i flere europeiske land. Den Europeiske sjuårskrigen ga mange muligheter for militær hyre for Schmettow og faren. I 1759 var han en tid ved et fransk regiment i Tyskland og senere ved Løvendals regiment (Løvendal var bror av Carls farmor). Samme år ble han overtallig premierløytnant ved Livgarden til hest, som hans far førte. Han fikk sin franske utdannelse da han fra 1763 tjente i Frankrike. Tilbake i Danmark to år senere ble han forfremmet til kapteinløytnant ved Livregimentet til fots. Fra 1769 var Schmettow i russisk tjeneste hvor han i 1770 fikk avskjed som oberst, nå med betydelig krigserfaring.
Von Schmettow ble oberst i den danske hær i 1774 med kommando for Sjællandske regiment til fots. Han kom til Norge i 1776 og ble sjef for 3. Trondhjemske infanteribrigade; han ble generalmajor 1787. 1788 deltok han i «tyttebærkrigen» som sjef for 2. feltbrigade. Etter en omorganisering av den norske hæren i 1789 ble han sjef for 2. Trondhjemske infanteriregiment. I 1802 ble han Generalløytnant og i 1806 ble han utnevnt til Ridder av Dannebrogordenen. Under krigen med Sverige 1808-09 kommanderte han 2. brigade som dekket grensen mot Jemtland. Etter at general Krogh fikk avskjed tok Schmettow over som kommanderende general nordenfjells. Senere, etter at Christian Frederik ble utnevnt til konge, tok han over som general for hæren. Avskjediget vinteren 1815 av Karl II, ble likevel innvilget full pensjon av det norske Storting i 1816 for sin store innsats.
Som offiser var greven meget engasjert og streng i tjenesten, som militær var han pedagogisk interessert og tydelig preget av filantropismen og tidens moderne lærebøker. I 1804 fikk han satt i gang underoffiserskole i Trondheim og han sørget alltid for at troppene var godt utrustet. Schmettow beskrives som meget populær blant sine soldater.
1814 Opptakten
Etter at Schmettow tidlig i januar 1814 hadde blitt utnevnt til kommanderende general nordenfjells var han en av Norges klart mektigste menn. Sammen med svigersønnen grev Trampe som nå vente tilbake til Trondheim for å gjenoppta sitt arbeid som en av Norges fire stiftamtmenn kontrollerte de Norge nord for Dovre både sivilt og militært. Den strategiske situasjonen med Sverige styrket denne stillingen ytterligere. De forskjellige Stiftamtene var før 1814 mer selvstendige en det de er i dag og Trondheim fungerte som en regionhovedstad som rapportert til Kongen i København. I tillegg hadde Sverige i forhandlingene som ledet frem til Kielfreden langt spesiell vekt på områdene nord for Dovre. Christian Frederik var dermed helt avhengig av å vinne støtte hos Schmettow og Trondheimerne og la dermed turen til Trondheim i starten av februar. Andre grunner som er nevnt til at Christian Frederik foretok denne turen er; for å vinne tid ved tregere postgang til Trondheim enn til Christiania, for å lodde stemningen for norsk uavhengighet og for å lodde stemningen for at han kunne ta kongekronen. Sammen med sin svigersønn stiftamtmann Trampe tok grev Schmettow imot Christian Frederik med et gjestebud på Støren prestegård den 4. februar. Deretter tilbrakte de 5 dager sammen i Trondheim. Dette ble opptakten til et nært samarbeid utover våren og sommeren. I Schmettow møtte ikke Christian Frederik bare den generalen i Norge med høyest ansiennitet og mest krigserfaring i Norge. Han møtte også en meget lærd mann som også skrev og talte utmerket fransk. Christian Frederik skriver i sin dagbok at det er mangel på franskkyndige i Norge. Schmettow hadde også god kjennskap til Sverige og kontakter ved hoffet, blant annet med Feltmarskalk Essen som i et brev av 15. januar fikk ordre om å besette Norge. Adelstittel var en stor fordel som toppdiplomat tidlig på 1800-tallet. Summen av dette gjorde at Christian Frederik raskt bestemte seg for å gjøre Schmettow til sitt sendebud ovenfor Essen og den svenske kongen Karl II.
I Trondheim i februar 1814 ble Christian Frederiks ønske om å sette kronen på sitt eget hode i kraft av sin arv avvist: Det måtte innkalles til en riksforsamling (Tronhjemsadressen). Selv om Schmettow på grunn av sin stilling ikke selv kunne signere på adressen, kan det tyde på at han støttet innholdet ved at han lot sin kommende svigersønn Hans Collin signere. Denne holdningen ble senere bekreftet av Stormannsmøtet, hvor også Schmettow var innkalt, men hvor han på grunn av den lange veien ikke rakk frem.
Fungerende utenriksminister
Da Christian Frederik først var regent og senere konge i Norge i 1814 opprettet han 5 departementer; finanssaker, justissaker, indre anliggende, handels- og tollsaker og økonomisk forvaltning. Grev Schmettow ble spurt om å lede et sjette departement med ansvar for utenrikspolitikken, han unnskyldte seg med sin høye alder og takket nei. Schmettow takket likevel ja til å forhandle med Sverige på Christian Frederik og Norges vegne våren 1814 og fungerte dermed likevel som utenriksminister. Når Schmettow takket nei til posten og Christian Frederik så enkelt lot ham fortsette i posten uten å inneha tittelen så kan forklaringen være så enkel som at begge viste at om Schmettow hadde titulert seg som utenriksminister så ville han ikke (i likhet med Christian Frederik) ha forhandlet direkte med svenskene. Schmettow var likevel utenriksminister i alt utenom i navnet og opptrådte som regjeringsråd ved en rekke anledninger, blant annet ved åpningen og avslutningen av grunnlovsforsamlingen på Eidsvoll.
Som fungerende utenriksminister hadde Schmettow en omfattende brevveksling med Grev Essen som i tillegg til å være Svensk feltmarskalk med kommando over styrkene ved norskegrensen også var blitt utnevnt til Norsk generalguvernør etter Kielfreden. De to møtes også til forhandlinger i Strømstad den 6. mars 1814.
Forsvarte norsk selvstendighet
Den svenske oberst Eck meddelte Schmettow i et brev høsten 1814 at han ville forflytte sine soldater over grensen og stasjonere dem ved Røros, Brekken, Sul og Meråker. Schmettow svarte i sitt brev, som også ble rykket inn i flere aviser, at han nektet å godta en slik manøver. Oberstens plan stred med Grunnloven og Mossekonvensjonen. Svenske soldater på norsk side av grensen ville betraktes som brudd på våpenstillstanden. Schmettows resolutte opptreden, og valget om å offentliggjøre kontroversen, bidro til at Stortinget kunne ferdigstille 4. november-grunnloven uten å ha svenske styrker stående på trøndersk jord. I et brev til Stortinget, datert 2. november 1814 forklarer Schmettow at han har samlet tropper for å forhindre brudd på våpenstillstanden. Han viser også til at en anneksjon av det nordenfjellske Norge kunne vært nærliggende for svenskene, dersom Stortingets forhandlinger skulle bryte sammen. Carl Johan var ikke fornøyd med Schmettows opptreden, og sørget for at Schmettow fikk avskjed uten pensjon. Stortinget omgjorde dette da de i 1816 med 57 mot 18 stemmer vedtok at Schmettow skulle ha pensjon lik sin tidligere lønn.
Giftet seg til rikdom
Schmettow giftet seg til rikdom da han giftet seg med Stine Anna Catharina Mølmann, som var enearving til en av Trondheims største formuer, i 1778. Allerede ved giftemålet overtok paret Rotvoll, en stor og praktfull gård like øst for Trondheim. Schmettow la sin elsk på Rotvoll og brukte mye tid på å utvikle denne gården, blant annet plantet han en lang askeallé med flere hundre trær som den dag i dag bærer grevens navn. Senere arvet de landstedet Arildsløkken ved Trondheim, Mostadmarken jernverk i Malvik og Mølmann-familiens bygård, som senere var kjent som Harmonien, ved Torvet. Senere kjøpte de også til gården Moldtun som i dag ligger i Snillfjord kommune.
Foregangsmann
Schmettow var en foregangsmann på mange områder, han var blant annet tidlig ute med å bygge en enhetslåve på Rotvoll. Han så også verdien av gjødsling og drenering. Han importerte også kyr og synes å ha foret dem skikkelig om vinteren, lenge før dette var vanlig i Norge. Han var også tidlig ute med å importere en rekke planter og trær til Norge. Noe av denne kunnskapen kan det være at Schmettow tilegnet seg gjennom sitt medlemskap i Det Kongelige Videnskabers Selsab, hvor han i likhet med sin far og bror var medlem. Landbruk og andre nyvinninger ble nok også flittig diskutert i Trondheims Borgelige Kubb og Trondhjems Læseselskab hvor Schmettow også var ivrig medlem. I 1779 prøvde han også å stifte byens første frimurerlosje, men interessen var laber. Schmettow var også blant de første som satt opp teaterforestillinger i Trondheim.
Bibliotek
Schmettow etterlot seg et rikholdig bibliotek, som ble auksjonert etter hans død. Auksjonskatalogen omfatter omtrent 5200 bind. 566 bind var kategorisert som historie, geografi, biografi og reisebeskrivelser. 402 bind var kategorisert som statistikk, politikk og nasjonaløkonomi. Kategorien filosofi hadde 119 bind, pedagogikk 119 bind og litteraturhistorie 120 bind. Kategorien filologi hadde 77 bind. Juridici talte 99 bind. 107 bind var kategorisert som fysikk og naturhistorie. Medisin og kjemi talte 131 bind. Matematikk og militærvitenskaper talte 586 bind. Kategorien teologi, på 425 bind, omfattet 14 skrifter om frimureri. Kategorien "Oeconomie" var på 516 bind. 825 bind var definert som skjønnlitterære, blant dem en koran på spansk. Om lag halvparten av titlene var franske, en femdel på tysk, en tidel dansk og en tidel latin. Samlingen omfattet også over 100 kobberstikk, 962 kart, 8 håndskrevne pergamenter og 82 håndskrevne papirdokumenter.
Familie
Tilhørte en tysk adelig offiserfamilie Schmettau/Schmettow. Familien ble opphøyet til grevestanden kort tid etter keiservalget 1742, etter at Samuel Schmettau i 1741 hadde frasagt seg sin rang som feltmarskalk hos Maria Theresia av Østerrike, i stedet gått i tjeneste som feltmarskalk for Frederik II av Preussen, og i prøyssisk tjeneste bidro sterkt i Karl Albrechts felttog mot Østerrike. Faren Waldemar Herman von Schmettow var kommanderende general for Norge 1764-1767. Gjennom sin farmor var Carl Jacob Waldemar von Schmettow tippoldebarn av Ulrik Fredrik Gyldenløve. Moren Amalie de la Croix de Frechapelle var inntil sitt giftemål hoffdame hos keiserinne Maria Amalia. I foreldrenes ekteskapskontrakt av 27.11.1743 signerte J.H.E Bernsdorff, som da var dansk ambassadør til Frankrike, på vegne av brudens foreldre. Morfaren Frantz de la Croix de Fréchapelle var oberstallmeister ved kongen av Storbritannias hanoverske hoff ved Herrenhausen.
Gift i Trondheim 1778 med Christiane (“Stinchen”) Anna Catharina Mølmann (1757–1820).
Barn:
Pam Spencer
Pam Spencer (født 8. oktober 1957) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i høydehopp.
Christine Stanton
Christine Stanton (født 12. desember 1959) er en australsk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i høydehopp.
Arkitekturåret 1950
Arkitekturåret 1950 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1950.
Christine Stanton
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der hun kom på delt 11.-plass i høydehopp.
Nikolaos Mystikos
Nikolaos I, kalt Mystikos (gresk: Νικόλαος Α΄ Μυστικός, Nikolaos I Mystikos; født 852; død 11. mai 925) var patriark av Konstantinopel fra mars 901 til februar 907, og fra mai 912 til sin død i 925.
Bakgrunn
Nikolaos ble født på den italienske halvøy. Han ble venn med patriark Fotios I av Konstantinopel. Etter Fotios' avsettelse i 886 falt han i unåde, og trakk seg tilbake til et kloster. Keiser Leo VI den vise hentet ham tilbake fra klosteret og gjorde ham til mystikos, en verdighet som innebar at han ble enten keiserlig sekretær eller fikk en høy stilling i rettsapparatet.
Første gang patriark
1. mars 901 ble han valgt til patriark. I den funksjonen nektet han keiser Leo VI et fjerde ekteskap og engasjerte seg slik forgjeves i den den såkalte tetragamistriden mot ham.
Med sine mange ekteskap hadde keiser Leo utløst noe av en skandale som toppet seg i tetragamistriden. Den første hustruen, som Leo hadde måttet gifte seg med, døde i 897. Han hadde deretter giftet seg med Zoë Zautzina, datteren til hans rådgiver Stylianos Zautzes, men så døde hun i 899. Etter det andre bryllupet utmyntet Leo tittelen Basilopator (Keiserens far) for sin svigerfar. Etter Zoës død var det ham forbudt å gifte seg en tredje gang, men det gjorde han likevel. Denne hustruen døde imidlertid i 901.
I stedet for å inngå et fjerde ekteskap - noe som ifølge patriark Nikolaos ville ha vært en enda mer alvorlig synd enn det tredje, foretrakk Leo å ta Zoë Karbonopsina til konkubine. Han fikk kirkens tillatelse til å gifte seg med henne da hun fødte ham en sønn i 904, men da med den klausul at han ikke legitimerte henne som keiserinne.
Nikolaos ble presset til å døpe Leos sønn fra det forbudte ekteskapet. Deretter, i 907, ble han avsatt, og etterfulgt av Euthymios. Han ble forvist til et kloster han selv hadde grunnlagt, Galakrenai nær Khalkedon. Der skulle han senere få sitt siste hvilested. Nikolaos anså sin avsettelse som urettmessig og kontaktet pave Sergius III for bistand i sin strid.
Annen gang patriark
Da keiser Leos bror Alexander ble keiser i 912, ble Nikolaus hentet tilbake og gjeninnsatt, og kort før Alexanders død allerede i 913 innsatt i det syv medlemmer store regentskapet for Konstantin VII. Regentstyret slo ned et forsøk på militærkupp av general Konstantin Dukas.
Patriark Nikolaos ble snart den reelle leder av regentstyret. Han inngikk en upopulær fred med bulgarene og kronet deres hersker Simeon til «Basileus (keiser) av Bulgaria». I 914 ble han avsatt som regent av keiser Leos enke Zoe Karbonopsina, men fikk lov til å fortsette som patriark til sin død.
I den ortodokse kirke æres han som hellig med minnedag 16. mai.
Niculina Vasile
Niculina Vasile (født 13. februar 1958) er en rumensk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i høydehopp.
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der hun kom på delt 11.-plass i høydehopp.
Ombo-gubben
'Ombo-gubben er en steinformasjon på øya Ombo i Rogaland. Selve formasjonen er kjent på Ombo på grunn av dens spesielle utseende, fjellet er formet som ansiktet på en gammel gubbe, og den fikk dermed navnet «Ombo-gubben».
Thomas R. Byrne
Thomas R. Byrne (født 1923 i West Englewood i Teaneck i New Jersey, død 20. mars 2014 i Bethesda i Maryland) var en amerikansk diplomat. Fra 1973 til 1976 var han USAs ambassadør i Norge.
Byrne var karrierediplomat. Han presenterte sine akkreditiver som USAs ambassadør i Norge den 4. oktober 1973 og tjenestegjorde fram til 10. april 1976. Etter stasjoneringen i Norge var han ambassadør i Tsjekkoslovakia fra 1976 til 1978.
Yoann Bagot
Yoann Bagot (født 6. september 1987 i Salon-de-Provence) er en fransk landeveissyklist. Han ble profesjonell for Cofidis i 2011 og avsluttet karrieren sin i 2019 for det franske profesjonelle kontinentallaget Vital Concept.
Svømming under Sommer-OL 2016 – 200 meter individuell medley kvinner
200 meter medley for kvinner under Sommer-OL 2016 vil finne sted i Estádio Aquático Olímpico den 8. august og 9. august 2016.
Rekorder
Følende rekord ble satt under konkurransen:
Aslaug Fadum
Aslaug Fadum (født 17. august 1925 i Sem, død 13. november 2016) var stortingsrepresentant for Senterpartiet i Vestfold i perioden fra 1973 til 1977. Hun ble valgt inn på en fellesliste mellom Senterpartiet og Venstre. Det ble bare med denne ene perioden på Stortinget for henne. Hun var medlem av Stortingets valgkomite og sekretær i Sosialkomiteen i denne perioden.
Sin yrkeskarriere startet Aslaug Fadum som hushjelp. Under krigen tok hun handelsskoleeksamen, siden jobbet hun som pakkerske frem til hun giftet seg i 1948. Deretter var hun husmor og bonde, men i 1978 ble hun også studieinstruktør i Bygdefolkets Studieforbund i Vestfold. Hennes vei inn i politisk aktivitet gikk via bondekvinnelaget, der hun var medlem i Sem bondekvinnelag og formann fra 1961 til 1969. I 1965 ble hun medlem av styret i Sem Sp, i 1969 ble hun medlem av styret for Vestfold Sp. Hun ble valgt inn i Sem kommunestyre og var gruppefører for Sp og medlem av formannskapet i perioden fra 1971 til 1975. Hun var leder av Vestfold bondekvinnelag da hun i 1973 vant en kampvotering mot ordføreren i Ramnes, Torstein Håland, om å bli partiets stortingskandidat.
Etter sin stortingsperiode var Aslaug Fadum engasjert i en rekke råd og utvalg. Hun ble først varamedlem fra 1977 til 1980, så medlem av styret i Den norske stats oljeselskap 1982–1988. Hun hadde verv knyttet til Gjensidige og Den norske Creditbank. Hun ble lekdommer i tingretten, som formann for Sem menighetsråd var hun med i kirkens fellesråd. Hun ble formann for Sem Diakonal fra 1996 og formann i Sem kirke 900 år jubileumskomité 1995–1999. I den forbindelse redigerte hun Festskrift til Sem Kirkes 900 års jubileum 1999.
Kim Gordon
Kim Gordon (født 28. april 1953) er en amerikansk musiker, mest kjent som medgrunnlegger, bassist, gitarist og vokalist i Sonic Youth. Hun er også kjent for bandene Free Kitten, Harry Crews og Body/Head, samt for sitt arbeid som kunstner, designer og skuespiller.
Hun er blitt rangert som nummer 39 på Rolling Stone sin liste The 50 Greatest Bassists of All Time
Diskografi
Sonic Youth
Free Kitten
Body/Head