cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Operasjon Aspen
Initiativet mislykkes
Våren 1967 hadde avisen Dagens Nyheter fått vite at det fantes et svensk initiativ for å få en slutt på Vietnamkrigen. Sjefen for svensk UDs politiske avdeling, Dick Hichens-Bergström, avtalte da med avisen at den ikke skulle skrive om saken. Til gjengjeld skulle Dagens Nyheter straks få beskjed om noen anen avis kontaktet UD i samme ærend. Våren 1968 fikk svensk UD vite at Aftonbladet var på vei til å skrive om saken, UD kontaktet da Dagens Nyheter som i en artikkel den 23. mars avslørte det svenske fredsinitiativet. Etter at det hele var offentliggjort var det ikke lenger mulig for Sverige å spille en meglerrolle for partene.
Life (Shatoo-album)
Life er et musikkalbum med Shatoo, utgitt i 1988.
Kaarlo Maaninka
Maaninka har i ettertid innrømmet blodtransfusjoner (bloddoping) i forkant av Moskva-OL. Det skal dog nevnes at dette ikke var imot regelverket på daværende tidspunkt.
Stafett-NM på skøyter junior 1991
Stafett-NM på skøyter junior 1991 ble avholdt på Savalen kunstisbane, Savalen i Tynset 24. februar 1991. Teknisk arrangør var Savalen Sportsklubb.
Jacob Neusner
Jacob Neusner (født 28. juli 1932 i Hartford i Connecticut i USA, død 8. oktober 2016 i Rhinebeck i New York, ) var en amerikansk forsker primært innen jødedommen.
Stafett-NM på skøyter junior 1991
Norgesmestere for damer ble Sportsklubben Ceres som stilte med Trude Nielsen, Linda Olsen og Elin Solberg på laget, og for herrer ble det Stavanger Skøyteklubb som stilte med Kjetil Hundhammer, Ole Langeland og Ole Morten Mellemstrand på laget.
Jacob Neusner
Neusner har skrevet eller redigert mer enn 950 bøker. Han var medlem av Institute of Advanced Study i Princeton of livstidsmedlem i Clare Hall ved Cambridge University. Han var (2016) den eneste vitenskapsmanm som hadde tjenestegjort ved både National Endowment for the Humanities og ved National Endowment for Arts i USA. Han mottok et tyvetalls akademiske utmerkelser, ærestitler og andre hedersutmerkelser.
Bakgrunn
Jacob Neusner ble utdannet ved Jewish Theological Seminary ved Harvard University (der han ble ordinert til rabbiner) samt ved Universitetet i Oxford og Columbia University.
Undervisning
Han har undervist ved Columbia University, University of Wisconsin-Milwaukee, Brandeis University, Dartmouth College, Brown University, University of South Florida og Bard College.
Vitenskapelig virksomhet
Neusners metode å studere dokumenten hver for seg uten å sette dem inn i en større sammenheng av andre rabbinske dokumenter fra samme tid eller sjanger, førte til en rekke svært viktige studier om hvordan jødedommen skaper kunnskapskategorier, og hvordan disse kategorier forholdler seg til hverandre, selv når de dukker opp hver for seg i atskilte rabbinske dokumenter. Neusners arbeide viser for eksempel hvor dypt jødedommen er integrert med Mosebøkene, hvordan kategorier som fortjeneste og renhet fungerer innen jødedommen og hvordan klassisk jødedom absorberte og levde videre etter ødeleggelsen av Jerusalem år 70 e.Kr.
Neusner oversatte nesten hele den rabbinske kanon til engelsk. Dette har gjort mange rabbinske dokumenter tilgjengelige for forskere innen andre områder som ikke behersker hebraisk og arameisk. Hans oversettelser benytter et Harvard-outline-format som forsøker å gjøre de rabbinske tekstenes tankegang lettere å forstå for dem som ikke kjenner den talmudiske stil.
Neusners virksomhet har siktet mot en litterær og akademisk lesning av jødedommens klassikere. Neusner har gått fra studier av teksten og så til dens sammenheng: Å behandle en religion i dens sosiale omgivelse, som noe en gruppe mennesker gjør sammen, snarere enn som en oppsetning av trosforestillinger og syn.
Teologiske verker
Foruten sine historiske studier og tekstutgaver har Neusner også bidratt på det teologiske område. Han forfattet «Israel»: Judaism and its Social Metaphors og The Incarnation of God: The Character of Divinity in Formative Judaism.
Bidrag til undervisningen
Utover sin forskning var Neusner sterkt engasjert i utforningen av undervisningen i jødisk og religionsvitenskap ved amerikanske universiteter. Han organiserte flere konferanser og samarbeidsprojekter som engadjerte flere religioner i samtale om felles spørsmål. Neusners bestrebelser førte til bøker om blant annet skiller i religion, om religion og samfunn, religion og materiell kultur, religion og økonomi, religion og altruisme samt religionsfrihet og toleranse. Ved sitt arbeide innen jødedommen utviklet metoder og teorier som kan tillempes på studier av religion i alminnelighet.
Neusner dkrev meget om forholdet mellom jødedom og andre religioner. Hans A Rabbi Talks with Jesus (Philadelphia, 1993) forsøker å etablere et religiøst holdbart rammeverk for jødisk-kristen dialog. Boken fikk skryt av pave Benedikt XVI og gav ham tilnavnet Pavens favorittrabbi. I sin bok Jesus of Nazareth henviser Benedikt til den som den aller viktigste boken for jødisk-kristen dialog under det siste årtiede.
Han samarbeidet også med andre forskere med å ta frem sammenligninger av jødedommen og kristendommen, som i The Bible and Us: A Priest and A Rabbi Read Scripture Together New York 1990. Han har samarbeidet med forskere innen islam, som førte til World Religions in America: An Introduction (3. opplag, Nashville 2004), som undersøker hvordan skilte religioner utviklet seg i den spesielle amerikanske omgivelse.
Han har sammenstilt mange lærebøker og populærvitenskapelige bøker om jødedommen. De to mest kjente eksemplene er The Way of Torah: An Introduction to Judaism (Belmont 2003) og Judaism: An Introduction  (London og New York 2002).
Under hele sin karriere tok Neusner initiativ til bokutgaver og skriftserier.
Kritikk
Til tross for ghans stor einnflytelse ble Neusner også kritisert av fagfeller. Det følgende skisserer studier som er kritiske.
Ivan Goldschmidt
Ivan Goldschmidt (født 29. desember 1958) er en belgisk filmregissør, filmprodusent, filmklipper og teaterinstruktør.
Goldschmidt utdannet seg som regissør ved Institut Supérieur des Arts du Spectacle i Brussel, der han ble uteksaminert i 1984. Han har siden jobbet for det meste med reklamefilm og teaterproduksjon.
I 1998 regisserte han kortfilmen Ketchup, som vant flere priser.
I 2004 regisserte Goldschmidt TV-serien François le célibataire et ses amis formidables for franske Canal+.
Goldschmodt ble nominert til Oscar for beste kortfilm for Na wewe (2010).
Jacob Neusner
Kritikk
En metodisk og historisk kritikk av Neusner kommer fra E.P. Sanders. I sit første arbeide hadde Neusner hevdet at det mest troverdige bevis som viste at fariseerne under det annet kongedømme var en sekteristisk gruppe basert på bordfellesskap og rituell renhet for mat, og mindre interesserte av bredere jødiske anliggender og sosiale spørsmål. Zeitlin og Maccoby betvilte dette. Sanders mente at mangeav Neusners tolkninger av fariseiske diskusjoner og beslutninger var tvilsomme (for eksempel hadde Neusner trukket konklusjonen at 67 % av debattene mellom de fariseiske husene gjaldt rituell renhet for mat; Sanders mente at dette gjaldt mindre enn 1 % - se Sanders, sid. 177).
Visse forskere har betvilt Neusners grad av beherskelse av rabbinsk hebraisk og arameisk. Den antagelig mest kjente og bitende kritikk kom fra Saul Lieberman
USS «North Carolina» (SSN-777)
USS «North Carolina» (SSN 777) er en Virginia-klasse ubåt i den amerikanske marine, satt i tjeneste i 2008. Ubåten er den fjerde i klassen og har fått navnet sitt etter delstaten Nord-Carolina.
Donna Kellogg
Donna Kellogg (født 20. januar 1978) er en britisk badmintonspiller. Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina, der hun ble slått ut i første runde.
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 for Rødt
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 blei avholdt 12. september 2011. Denne delartikkelen omhandler valgresultatet for Rødt.
Kommunevalget
Ved kommunevalget 2011 stilte Rødt reine lister i 81 av de 429 kommunene. Partiet fikk i alt 37,363 stemmer, det vil si 1,5 prosent av de avgitte stemmene. Dette er en nedgang på 0,2 prosentpoeng fra kommunevalget i 2007, men en framgang på 0,4 prosentpoeng fra stortingsvalget i 2009. Samla sett blei Rødt det åttende største partiet ved dette valget.
Det beste resultatet fikk Rødt i Risør med 12,3 prosent av stemmene. I ytterligere fire kommuner fikk partiet over 8 prosent: Odda, Vefsn, Alstahaug og Høyanger. I åtte kommuner til blei resultatet over 5 prosent.
Partiet fikk under 1 prosent av stemmene i 29 kommuner. Det svakeste resultatet kom i Karmøy og Os med 0,3 prosent. Rødt blei fjerde største parti i ti kommuner. Partiet er minst i 32 av kommunene der det stilte liste.
Partiet fikk i alt 57 kommunestyremandater. Rødt blei ikke representert i 47 av kommunene der partiet stilte opp. Etter konstituering av kommunestyrene hadde Rødt varaordføreren i én kommune. Dette var Knut Henning Thygesen i Risør. Thygesen var i perioden før ordfører i kommunen etter direkte valg, ei ordning som ikke fantes denne gangen.
Felleslister
Rødt var med på felleslister i følgende fem kommuner:
Lista i Røst fikk både ordfører og varaordfører, henholdsvis Tor-Arne Andreassen og Frode Hansen. Andreassen er medlem av Arbeiderpartiet, mens Hansen har ukjent partitilhørighet.
Partiets resultater kommunevis
Tabellen under viser stemmetall og prosent for alle aktuelle kommuner. Kolonnen «rang» viser verdien 1 for kommuner der partiet var størst, verdien 2 der det var nest størst og så videre. Motsatt viser kolonnen «omv. rang» verdien 1 for kommuner der partiet var minst.
I kolonnen «ordfører» står navnet på ordføreren, dersom vedkommende er fra Rødt, og tilsvarende i kolonnen «varaordfører». Opplysningene om mandattall gjelder ved valgoppgjøret, og om ordfører/varaordfører ved konstituering av kommunestyret. Endringer kan ha skjedd seinere i valgperioden.
Fylkestingsvalget
Rødt stilte liste til samtlige atten fylkesting. På landsbasis fikk partiet 1,7 prosent av stemmene, mot 1,5 ved det samtidige kommunevalget. Rangeringsmessig blei Rødt landets åttende største parti, totalt sett og i åtte av fylkene. Størst var oppslutninga i Nordland (3,7 prosent) og minst i Møre og Romsdal og Rogaland (0,6 prosent). Rødt blei representert i fire fylkesting, med to mandater i Nordland og ellers ett i Troms, Sør-Trøndelag og Hordaland.
Bydelsvalg i Oslo
Rødt stilte liste til samtlige femten bydelsutvalg i Oslo. Partiet blei femte størst i fire bydeler. Størst var oppslutninga i Gamle Oslo (10,1 prosent) og minst i Ullern (1,2 prosent). Rødt blei representert i seks bydelsutvalg, to mandater i Gamle Oslo og ellers ett i fem andre.
Nederland under VM i friidrett 2011
Nederland deltok under VM i friidrett 2011 (utendørs) fra 27. august til 4. september 2011 i Daegu i Sør-Korea.
Kvinner
Sjukamp
Vidar Örn Kjartansson
Vidar Örn Kjartansson (født 11. mars 1990) er en islandsk fotballspiller som spiller for den greske klubben Atromitos FC.
Han signerte for Malmö FF 27. januar 2016, og kom da fra den kinesiske klubben Jiangsu FC. Han signerte for Vålerenga Fotball før 2014-sesongen. Han spiller som spiss og etter 27 spilte seriekamper i 2014-sesongen stod han med 25 scoringer. Dette gjorde at han, før sesongen ble ferdig, hadde blitt spilleren med flest mål på én sesong for Vålerenga, og at han sammen med Eivind Arnevåg og Erik Foss ble den 13. mestscorende spilleren for klubben gjennom tidene.
Jennifer Knobbs
Jennifer Knobbs (født 19. mai 1989) er en britisk synkronsvømmer. Hun representerte landet sitt i Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer seks i lagkonkurransen.
Lagtingsvalget på Færøyene 1984
Lagtingsvalget på Færøyene 1984 var et riksvalg på Færøyene, hvor man valgte medlemmer av Lagtinget for perioden 1984–1988. Valget fant sted 8. november 1984, etter at statsminister Pauli Ellefsen utskrev lagtingsvalg til den siste mulige dato, nøyaktig fire år etter lagtingsvalget 1980.
Valgresultatet innebar at den borgerlige Pauli Ellefsens regjering (Sambandsflokkurin, Fólkaflokkurin og Sjálvstýrisflokkurin) måtte gå av til fordel for sentrum-venstrekoalisjonen Atli Dams fjerde regjering (Javnaðarflokkurin, Tjóðveldisflokkurin, Sjálvstýrisflokkurin og Kristiligi Fólkaflokkurin). Regjeringsskiftet skjedde den 10. januar 1985. Sambandsflokkurin og Fólkaflokkurin gikk dermed ut i opposisjon.
Partier og lister
Partiene Javnaðarflokkurin, Tjóðveldisflokkurin, Fólkaflokkurin, Sambandsflokkurin, Sjálvstýrisflokkurin og Kristiligi Fólkaflokkurin stilte liste i alle seks valgkretser. Alle partiene var representert på Lagtinget i perioden 1980–1984, og alle fikk også representasjon i perioden 1984–1988.
Stemmetall og mandater ved lagtingsvalget 1984 (landsbasis)
Endringer i forhold til lagtingsvalget 1980.
Valgkampen
Lagtingsvalget 1980 hadde vært et temmelig ideologisk valg mellom høyre og venstre, der venstresiden tapte etter at partiene fra Atli Dams tredje regjering hadde kommet til uenighet. Pauli Ellefsens regjering var derfor den første rene, borgerlige regjeringen siden 1959. Blant regjeringens storsaker var å starte SEVs vannkraftutbygging ved Eiði, noe som også ble gjennomført. Fra 1983 var Færøyene inne i en høykonjunktur, med omfattende skattelettelser til privatpersoner og næringsliv fra regjeringen, men også kraftig importvekst og enorme investeringer innenfor både hav- og kystfiskeri og oppdrettsnæring. Hovedkritikken mot Pauli Ellefsens regjering var tredoblingen av Færøyenes utenlandsgjeld i den perioden den styrte.
Ármann Smári Björnsson
Ármann Smári Björnsson (født 7. januar 1981) er en islandsk fotballspiller, som for tiden spiller for den engelske Football League One-klubben Hartlepool United.
I 2002 var han på utlån i tre måneder til Brann, den gang som spiss. Han spilte ni kamper og scoret tre mål for Brann. Da var han midtstopper for Valur og spiss for det islandske U21-landslaget.
I 2006 fikk han sin debut på det islandske landslaget etter en knallsesong for den islandske klubben FH (Hafnarfjörður) som midtstopper. Ármann Smári Björnsson signerte en avtale i 2006 som holder ham til Brann ut 2009-sesongen. Han ble hentet til klubben som midtstopper, men i 2007-sesongen opptrådte han også som spiss for rødtrøyene.
Sommeren 2009 signerte Björnsson en toårskontrakt med Hartlepool United. Overgangssummen antas å ligge på rundt en million kroner.
Karriere som spiller
(Sist oppdatert 27. august 2009) * Kun seriekamper.
Dan Chamberlain
Daniel Chamberlain (født 26. august 1937 i Grand Rapids i Michigan) er en tidligere amerikansk fotballspiller som spilte for Buffalo Bills i American Football League. Han spilte college football på California State University, Sacramento.
Åsetestakst
En åsetestakst skal bevirke at etterkommende generasjoner skal kunne overta et gårdsbruk til en pris som gjør det mulig å drive gården regningssvarende. Åsetestakst blir benyttet når barn etter en odelsberettiget eier av et gårdsbruk skal overta eiendommen etter reglene om åsetesrett.
Mens en odelstakst på en eiendom mer skal gjenspeile omsetningsverdien på eiendommen ved fritt salg, skal en åsetestakst ta hensyn til at eiendommen skal drives regningssvarende og utelukkende som et gårdsbruk.
Regel for åsetestakst finnes i odelslovens § 56.
Eveline Widmer-Schlumpf
Eveline Widmer-Schlumpf (født 16. mars 1956) er en sveitsisk politiker. Hun satt i Forbundsrådet fra 2008 til 2015,og var i 2012 forbundspresident. Widmer-Schlumpf tilhørte først SVP og deretter Det borgerlig-demokratiske parti.
Widmer-Schlumpf er datter av tidligere forbundsrådsmedlem Leon Schlumpf. Hun er utdannet jurist fra Universitetet i Zürich.
Olav Meidell Trovik
Olav Meidell Trovik (født 10. desember 1920 i Kvinnherad i Hordaland, død 14. desember 1987 i Oslo) var en norsk jurist og første universitetsdirektør ved Universitetet i Oslo (UiO).
Trovik var ansatt i ulike administrative stillinger ved Universitetet i Oslo fra 1949 til 1987. Fra 1962 til sin død i 1987 var han universitetsdirektør for UiO. I hans periode som universitetets øverste administrative leder ble universitetet i Oslo bygd ut på Blindern, og økte kapasiteten fra 3,000 til 30,000 studenter.
Trovik var medlem av en rekke styrer og råd knyttet til det akademiske miljøet i Norge. Han var bl.a. generalsekretær for Det norske universitetsråd, som var samarbeidsorganet for de norske universitetene.
Wilmer Cabrera
Wilmer Cabrera Linares (født 15. september 1967 i Cartagena) er en colombiansk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Han har spilt for klubber som América de Cali, Millonarios, Independiente i Argentina, CS Herediano på Costa Rica og for Long Island Rough Riders i USA. Cabrera spilte for det colombianske landslaget mellom 1989 og 1998. Cabrera spilte tre kamper for under VM i fotball 1998. Han spilte også under fire utgaver av Copa América, henholdsvis i 1989, 1991, 1995 og 1997.
Samiske geografiske navn i Ibestad
Samiske geografiske navn i Ibestad (knr 1917) angir stedsnavn i Ibestad kommune som har en alternativ samisk form. Da stedsnavn kan referere til geografiske områder av noe utstrekning så kan de dekke flere kommuner.
De samiske stedsnavnene kan angis på forskjellig vis der det er etablert former på flere samiske språk. Dette skjer i grenseområder mellom språkene. Det er ni forskjellige former av samisk; sørsamisk, umesamisk, pitesamisk, lulesamisk, nordsamisk, skoltesamisk, enaresamisk, kildinsamisk og tersamisk. Det er også to utdødde former, kemisamisk og akkalasamisk. Bare nordsamisk er tatt med i denne oversikten for Ibestad kommune.
Armenia under VM i friidrett 2019
Armenia deltok under VM i friidrett 2019 (utendørs) fra 27. september til 6. oktober 2019 i Doha i Qatar.
Ham (belgisk kommune)
Ham  er en kommune i den belgiske provinsen Limburg.
Hovedserien (astronomi)
Solen er en typisk hovedseriestjerne som har omtrent 4,5 milliarder år igjen på hovedserien. Jo større en stjerne er, jo kortere tid vil den tilbringe på hovedserien. En stor stjerne fusjonerer hydrogen til helium mye mer effektivt enn en liten stjerne, og bruker opp hydrogenet i kjernen på noen titalls millioner år. Mindre stjerner kan være på hovedserien i flere milliarder år, slik som Solen. Stjerner med masse opptil ca. 6 solmasser ender opp som hvite dverger. Når kjernereaksjonene avtar og til slutt stopper, vil gravitasjonen presse stjernen mer og mer sammen.
Røde dverger har mellom 10 og 50 prosent av massen til Sola og er tilsvarende mindre i diameter. Problemet med å observere røde dverger er at de er så svake.
Anestesi
Anestesi (fra gresk an- (nektelse) og aisthesis (αίσθησις), fornemmelse) er betegnelsen på å gjøre hele eller deler av kroppen ufølsom for smerte. Uttrykket brukes også dersom dette skyldes skader eller sykdom. Det finnes tre hovedtyper av bedøvelse:
Lokalbedøvelse
Lokalbedøvelse vil si at bare en svært begrenset del av kroppen bedøves, som regel hud eller slimhinner. Denne bedøvelsesformen brukes ofte ved tannbehandling og ved mindre kirurgiske inngrep, som for eksempel å fjerne føflekker. Det brukes som regel sprøyte for å gi lokalbedøvelse i underhuden, men det kan også gis som bedøvende krem før nålestikk eller spray før for eksempel gastroskopi.
Regionalbedøvelse
Regionalbedøvelse eller sentral nerveblokade, også kalt blokk-anestesi, innebærer at en region av kroppen bedøves. Man kan injisere bedøvelsesmiddel til epiduralrommet (epiduralanestesi) eller væsken som omgir ryggmargen (spinalanestesi), slik at man skaper en midlertidige regionale lammelser. Regionalbedøvelse kan brukes i flere sammenhenger, for eksempel ved fødsler og ved operasjoner i nedre deler av kroppen. Denne bedøvelsesformen brukes mest hvis det er ønskelig at pasienten er våken eller hvis det er andre fordeler med regionalbedøvelse. Anestesilegen velger bedøvelsesform i samråd med kirurg og den som skal opereres. Epiduralbedøvelse brukes også sammen med narkose, for å gi smertelindring i dagene etter operasjonen. Dette kan redusere behovet for å gi sterke smertestillende midler som morfin intravenøst eller peroralt.
Narkose
Narkose innebærer at hele kroppen bedøves, hjernen inkludert. Pasienten er bevisstløs gjennom hele operasjonen. Denne metoden brukes når det skal opereres på steder hvor lokalbedøvelse er umulig. Et annet formål med narkose er å holde muskulaturen slapp under inngrepet.
Barn får nesten alltid narkose, selv for små inngrep. Også voksne med angst legges i narkose, som for eksempel folk med sterk tannlegeskrekk. Narkose brukes også ved elektrosjokkbehandling, for eksempel ved depresjon eller atrieflimmer.
Ved en del hjerte- og lungelidelser prøver man å unngå narkose fordi det innebærer en større risiko for komplikasjoner. Ved senil demens kan narkosen gi betydelig forverring av demenstilstanden. Derfor er det grunn til å være tilbakeholdende med operative inngrep på demente pasienter. Enkelte hjerneoperasjoner blir også utført hvor pasienten er i våken tilstand. I enkelte tilfeller prøver en å unngå narkose ved enkelte hjerneoperasjoner for å lettere holde kontroll på pasientens funksjoner, slik som taleevner, slik at kirurgene vet om de har operert riktig i hjernen og ikke har truffet feil.
Anestesi er et område innen anestesiologi.
1. divisjon håndball for kvinner 1988/89
1. divisjon håndball for kvinner 1988/89 var det øverste nivået i norsk kvinnehåndball sesongen 1988-89. vant serien foran og.
To the Top
To the Top er et musikkalbum med Return, utgitt i 1987. Albumet lå 4 uker på VG-lista og endte med 14 plass som beste plassering.
Søndhordland fogderi
Søndhordlands fogderi var et fogderi i Søndre Bergenhus amt, som i hovedtrekk omfattet regionen Sunnhordland. Totalt 3 144 km². Det grenset til Nordhordland fogderi i nord, Hardanger og Voss fogderi i øst og Ryfylke fogderi i sør.
Inntil 1857 het fogderiet Søndhordland og Hardanger fogderi (Søndhordlehn og Hardanger Fogderie) og omfattet da også Hardanger, samt Austevoll, Fuse, Os og Samnanger. I 1857 ble Hardanger overført til nye Hardanger og Voss fogderi, mens herredene Fuse og Os og sognene Austevold og Møkster i Sund herred ble overført til Nordhordland fogderi.
Fra 1857 omfattet Søndhordlands fogderi herredene Stordøen, Finnaas, Fjelberg, Etne, Skaanevik, Tysnæs, Strandebarm og Kvindherred. Fitje herred ble utskilt fra Stordøen i 1860, Sveen herred ble utskilt fra Finnaas i 1861, og Valestrand herred ble utskilt fra Stordøen i 1868.
Fra 1917 benevnt Sunnhordland fogderi.
I 2011 tilsvarer det kommunene Bømlo, Etne, Fitjar, Kvinnherad, Stord, Sveio og Tysnes, og deler av kommunene Austevoll (sørøstdelen av øyene Huftarøy og Selbjørn overført fra Fitjar i 1964), Jondal (bygden Kysnesstranda overført fra Strandebarm i 1964), Kvam (bygdene Innstranda, Strandebarm, Omastrand og Mundheim overført fra Strandebarm og Varaldsøy i 1964) og Vindafjord (tidligere Ølen kommune innlemmet i 2006).
Skipreider
Søndhordland fogderi var i skattematrikkelen 1647 inndelt i følgende skipreider:
Aslakheimtunnelen
Aslakheimtunnelen er en veitunnel på 300 m som går gjennom fjellet Aslakheimen, som ligger mellom Kvenvik og Hjemmeluft i Finnmark. Den er en del av Statens vegvesens vegprosjekt E6 Alta vest. Tunnelen åpnet for trafikk 18. oktober 2013.
Zofies verden
Zofies verden var en norsk tegneserie som ble laget av Grethe Nestor og Norunn Blichfeldt Schjerven fra 2006 til 2012. Illustrasjonene ble laget ved å bruke gamle tegneserier som utgangspunkt. Bilder fra disse tegneseriene ble klippet ut, retusjert, fargelagt og fikk ny tekst lagt på slik som den amerikanske serieskaperen John Lustig har gjort det med tegneserien Last Kiss siden 2003.
Serien ble lagt ned i 2012.
Tegneserieforfatterne samarbeidet om prosjektet og det var ment som et «to måneders moroprosjekt, men som er blitt fulltidsjobb.»
I 2006 ble «Zofies verden» gjestestripe i papirutgaven av Dagbladet. I januar 2008 startet Dagbladet å publisere stripen på nettavisutgaven i samme selskap som Pondus, Nemi, Rocky og Rutetid.
«Zofies verden» kan også leses i ukebladet Kamille, i tegneseriebladet Pondus og det publiseres stiper i Nettavisen hver søndag. Tegneserien har også gått på prøve i Bergens Tidende, der kulturredaktøren hevdet at enkelte striper nok burde vært utelatt på grunn av for mye sexprat.
Tegneserieskaperne sier i et intervju med Dagbladet at de er inspirert av popkunst og kunstneren Roy Lichtenstein. Et nettmøte i forbindelse med samme intervju, som så fortelles det at jentene bruker gamle tegneserier som utgangspunkt, samt at «tusj, diverse papir, Mac og printer» er utstyret de bruker i produksjonen. En tegneserieleser hevder at en stripe er laget med utgangspunkt i Cobra (tegneserie) som ble gitt ut i bladet Agent X9 i 1992. I en anmeldelse på Serienett hevder anmelderen at tegneserier som Helgenen, Rip Kirby og Cat Claw som brukt i Zofies verden. Han trekker også frem at Nestor og Schjerven bruker tegneseriehefter som James Bond (tegneserie), Agent X9, Magnum og Supermann.
I et annet intervju i forbindelse med utstillingen på Tronsmo, forteller jentene at også tegneserier fra Romantikk, Hjerterevyen og Diabolik er blant det som brukes som basis for «Zofies verden»
Tegneseriens uttrykksform
Det er ingen lett gjenkjennelige hovedpersoner i seriens persongalleri slik som i andre kjente tegneserier. Personene vi møter er tilsynelatende tilfeldige, selv om Zofie ved jevne mellomrom blir tilsnakket eller presentert i tekstene.
Stripene har ofte illustrasjoner fra hverdagslige hendelser, hvor samtalen ikke henger direkte sammen med det som er avbildet i illustrasjonene. Akkurat dette er viktig for presentasjonen av innholdet i tegneseriestripene, og er en del av uttrykksformen som tegneserien har som kjennemerke. Videre, så inneholder mange av stripene enten nakenhet eller en seksuell undertone i dialogene, men det er ikke gitt at nakenheten og seksualiteten er relevant for den enkelte stripens hovedpoeng.
Utstilling
Tronsmo 4. oktober 2007
Paul Castellano
Constantino Paul Castellano (født 20. juni 1915 i Brooklyn, død 16. desember 1985), bedre kjent som Paul Castellano (eller PC blant hans familie), var en mafiaboss i New York. Castellano tilhørte mafiafamilien Gambino, en av New Yorks fem største mafiafamilier, som på den tiden var ledet av Carlo Gambino.
Karriere
Castellano ble født i Brooklyn i 1915 og ble arrestert i 1934 for væpnet ran. Den nittenårige Castellano nektet å identifisere sine to kompanjonger for politiet, og ble dermed nødt til å tilbringe tre måneder i fengsel. Dette gav ham et godt rykte i den kriminelle underverdenen.
Castellano ble boss etter Carlo Gambinos død i 1976. Mange ønsket denne maktposisjonen, og det er spekulert i at Gambino pekte ut Castellano som sin etterfølger fordi Gambino var gift med Castellanos søster, og fordi Gambino var en mann som mente at familien skulle gå foran alt annet. Gambino bestemte samtidig at Aniello Dellacroce skulle være underboss, for å unngå bandekrig.
Det er sagt at Castellano prøvde å drive organisasjonen som et lag, og hans forbindelser utvidet seg til steder så langt som til Kuwait. Som en del av sin frie livsstil, kjøpte han en stor villa i Todt Hill-nabolaget på Staten Island.
Økende motstand
Hans kapteiner (capo) begynte å miste respekt for Castellanos lederskap, og mente at han hadde mistet gnisten til å drive organisasjonen. Dellacroce ville ikke godtatt et angrep mot Castellano, så kapteinene lot være å rydde Castellano av veien.
John Gotti og Paul Castellano
I begynnelsen av 1985 var Castellano en av mange mafiabosser som ble arrestert for smugling. Castellano ble løslatt mot en kausjon på tre millioner dollar, og ryktene sa at den da 70-årige mafiabossen samarbeidet med FBI for å unngå fengsel. Dessuten var det også et rykte som sa at Castellano hadde latt seg operere for å kurere sin impotens for å kunne holde seg i gang med ei ung jente – og Gotti spredte disse ryktene.
Den 2. desember 1985 døde Dellacroce av lungekreft. Castellano kom ikke til Dellacroces begravelse, noe som ble sett på som respektløst. Deretter utnevnte han sin livvakt, Thomas Bilotti, som sin neste underboss. Bilotti var en lojal gangster, men hans rolle var å være Castellanos sjåfør. Mange mente at Bilotti ikke hadde den intelligens og diplomatiske innsikt som krevdes for å kunne ha en så høy stilling i organisasjonen.
Drapene på Castellano og Bilotti
Innen to uker etter Dellacroces dødsfall, den 16. desember 1985, ble Castellano og Bilotti skutt av fire uidentifiserte menn utenfor Sparks Steak House i Manhattan. Castellano ble skutt seks ganger i brystet. Drapene ble organisert etter ordre fra John Gotti. Ofrene hadde blitt lurt dit, i den tro om at de skulle møte Gotti.
Gotti tok over som boss for Gambino-familien, et faktum som ble bekreftet da Gotti utnevnte Sammy «the Bull» Gravano som ny underboss. Gotti ble senere dømt for drapet på Castellano sammen med flere drap og andre kriminelle handlinger.
Bjønnåstunnelen
Bjønnåstunnelen er en 2650 meter lang motorveitunnel under bygging på europavei 18 i Porsgrunn. Byggingen av tunnelen startet i 2023, og den åpner med resten av motorveien mellom Langangen og Rugtvedt i starten av 2026.
Om tunnelen
Tunnelen blir bygget som en del av motorveiprosjektet E18 Langangen - Rugtvedt. Den kommer til å gå fra Lanner i sør til Moheim i nord.
The Open Championship 1947
The Open Championship 1947 ble arrangert på Royal Liverpool Golf Club i Hoylake, Merseyside i England i 1947.
Sinkhvitt
Sinkhvitt hadde flere fordeler fremfor blyhivtt. Det var billig og ikke giftig, og det påvirkes ikke av sollys og svertes ikke i svovelholdig luft. Den rene hvite fargen gjør det egnet til blanding med andre farger. Brukt alene som pigment til hvit oljemaling danner det imidlertid en hard og sprø hinne som krakelerer, siden det reagerer kjemisk med oljen og danner såpe. Men denne egenskapen gjør sinkhvitt verdifull som tilsetning til senttørkende malinger med pigmenter som oker og jernoksid. Sinkhvitt alene har ikke særlig god dekkevne. Denne ulempen ble i nyere tid eliminert ved blanding med titanhvitt som er basert på titandioksid.
Pedro do Rosário
Pedro do Rosário er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Vicki Lucass
Vicki Lucass (født 11. september 1990) er en britisk synkronsvømmer. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer seks i lagkonkurransen.
Mercedes-Benz SLS AMG
Mercedes-Benz SLS AMG er en bilmodell av Grand tourer-typen fra den tyske bilprodusenten Mercedes-Benz. Det er den første Mercedes-modellen som er fullt utviklet av underavdelingen Mercedes-AMG, og erstatter Mercedes-Benz SLR McLaren. Mercedes-Benz beskriver SLS AMG som en etterfølger til 1950-tallets Mercedes-Benz 300SL, ikke minst på grunn av måkevingedørene, som de to modellene har til felles.
Bilen ble presentert første gang på bilmessen i Frankfurt am Main i 2009, og vil være tilgjengelig for kunder fra våren 2010. I Europa koster bilen 177 310 euro, mens den i Norge har en pris på 2,9 millioner kroner. Bilen brukes også som sikkerhetsbil i Formel 1 i 2010.
Design
SLS AMG er utviklet for å være en moderne variant av den klassiske Mercedes-modellen 300SL Gullwing. Bilen har derfor et langt panser, kupéen er plassert svært langt bak – rett foran bakakselen – og bilens hekk er svært kort. Coupévarianten av SLS AMG er også utstyrt med måkevingedører, som svinger oppover, i stedet for såkalte sommerfugldører som på SLR McLaren – som svinger opp og frem. Ved en rundvelt kan begge dørene løsnes fra bilen slik at passasjerene kan komme seg ut av bilen.
SLS AMG med elektrisk drift
Mercedes-Benz planlegger også en elektrisk utgave av SLS AMG. Denne modellen inneholder fire elektriske motorer på hvert hjul, med en kombinert effekt på 392 kW og 800 Nm. Batteriene er væskekjølte litium ion-batterier på 400V.
IBM System/360
IBM System/360 (S/360) var en familie med 32-biter CISC stormaskiner som ble utviklet og produsert av IBM. Familien ble annonsert av IBM den 7. april 1964, og ble levert til kundene fra juni 1965 til 7. oktober 1977. IBM System/360 representerte et stort fremskritt, i den forstand at dette var de første datamaskinene som hadde et generelt bruksområde. Familien kunne således erstatte tidligere spesialiserte datamaskiner. Den var konstruert for å brukes til en komplett rekke med applikasjonsprogrammer, store og små, kommersielle og vitenskapelige. I konstruksjonen gjorde IBM et klart skille mellom datamaskinarkitektur (IBM System/360-arkitekturen) på den ene siden, og implementasjonen på den andre. Slik ble det mulig å produsere ulike modeller til forskjellige priser. Bortsett fra modell 44 (som ikke var kompatibel med resten), og de aller dyreste modellene, benyttet IBM System/360 mikrokode for instruksjonssettet. Dette var kjennetegnet av 8-biter byteadressering, og av binære, desimale og heksadesimale kalkulasjoner av flyttall.
Samtidig med lanseringen av IBM System/360, introduserte IBM sin Solid Logic Technology, en ny teknologi som var begynnelsen på kraftigere og samtidig mindre datamaskiner.
IBM System/360 ble levert sammen med operativsystemet OS/360, som var et av de første operativsystemene som benyttet sekundært minne som en innebygd del av deres kjøring. IBM TSS/360 ble utviklet eksklusivt for modell 67 som en konkurrent til Multics, og ble senere erstattet av CP-67 og det tidsdelte miljøet Time Sharing Option i OS/360 Multiprogramming with a Variable number of Tasks (MVT) versjon 20.1. IBM utviklet også operativsystemene BOS/360, BPS/360, DOS/360 og TOS/360 for de minste modellene. I 1967 utviklet University of Michigan det tidsdelte operativsystemet Michigan Terminal System til bruk på modell 67 og de etterfølgende stormaskinene IBM System/370.
Hovedarkitekten bak System/360 var Gene Amdahl (1922–2015). Prosjektleder var Fred Brooks (1931–), og han var i sin tur underlagt Thomas J. Watson Jr. (1914–1993), som var IBMs andre president. Den kommersielle lanseringen i 1964 ble ledet av John R. Opel (1925–2011). System/360 var en salgssuksess. Kunder som kjøpte mindre systemer, kunne oppgradere til større uten å måtte omprogrammere maskinvaren eller kjøpe nytt periferiutstyr. De var en av de mest suksessfulle datamaskiner i historien, og påvirket konstruksjonen av datamaskiner i mange år fremover. IBM System/360 erstattet IBM 700/7000-serien og ble i sin tur etterfulgt av IBM System/370 (1970), IBM ESA/390 (1990), IBM System z (2000), IBM System z9 (2005), IBM System z10 (2008) og IBM zEnterprise System (2010). Med enkelte unntak, er programvare for System/360 kompatibel med z/Architecture.
En familie av stormaskiner
Denne fleksibiliteten gjorde barrierene lavere for å investere i datamaskinene. Andre leverandører (med unntak av International Computers and Tabulators) stilte kundene overfor valget mellom maskiner som kunne bli foreldet og maskiner som hadde før høy ytelse, og dermed var for kostbare. Dette innebar igjen at mange selskaper avholdt seg fra å kjøpe datamaskiner.
Modeller
IBM annonserte opprinnelig en serie på seks stormaskiner og 40 vanlige periferienheter. Til slutt leverte IBM i alt 14 modeller, deriblant enkelte sjeldne modeller for NASA. Den billigste modellen var IBM System/360 modell 20. Den hadde så lite som 4 Kb hovedminne, åtte 16-biter prosessorregistere i stedet for 16 stk 32-biter generelle registere, og et instruksjonssett som var delvis inkompatibelt med de andre modellene.
Den første annonseringen den 7. april 1964 omfattet modell 30, modell 40 og modell 50, så vel som modellene 60, 62 og 70. De tre første tilhørte det nederste og middelskiktet i ytelse, og var ment å erstatte IBM 1400-serien. De ble levert i april (modell 40), juni (modell 30) og august (modell 50) 1965. De tre siste var ment å erstatte IBM 700/7000-serien, men ble aldri lansert. I stedet ble de erstattet av modell 65 og modell 75, som ble lansert i henholdsvis november 1965 og januar 1966.
Modell 25 ble annonsert 3. januar 1968 og ble lansert i oktober 1968. Den var i hovedsak en forbedret utgave av modell 20. Modell 22 ble annonsert 7. april 1971 og var i hovedsak en modell 30 med et mindre hovedminne og tregere I/O-kanaler. Dette gjorde at den hadde harddisker og magnetbånd som var tregere og hadde lavere kapasitet enn modell 30.
Modell 44 var en spesialisert modell som var konstruert for vitenskapelig databehandling, sanntids databehandling og prosesskontroll. Den hadde noen ekstra instruksjoner, mens alle storage-to-storage instruksjoner og de fem andre komplekse instruksjoner var fjernet.
Etterfølgende modeller inkluderte modell 67 i 1966, (erstattet de forventede modellene 64 og 66, som ikke ble lansert), modell 85 i 1969, modell 91 i 1967 (erstattet modell 92 som ikke ble lansert), modell 95 i 1968 og modell 195 i 1971. Modell 85 var en mellomting mellom IBM System/360 og den etterfølgende familien IBM System/370. Den var også basis for modell 165 av IBM System/370. Det fantes også en IBM System/370-modell som var basert på modell 195, men den hadde ikke dynamisk adresseoversettelse.
Implementasjonene varierte mye, ved å bruke forskjellige bredder på databussene, forskjellig størrelse på hovedminnet samt nærvær eller fravær av mikrokode. Bortsett fra spesifikke unntak, var modellene kompatible med hverandre. Modell 91 var for eksempel konstruert for vitenskapelig databehandling og sørget for eksekvering utenfor rekkefølge. Den kunne likevel gi upresise avbrudd, hvis dette inntraff mens flere instruksjoner ble lest. Modellen manglet også et desimalt instruksjonssett for kommersielle applikasjoner. Nye egenskaper kunne tilføyes uten å krenke arkitekturens definisjoner. Modell 65 eksisterte i en versjon med symmetrisk flerprosessering i form av to mikroprosessorer (M65MP) med utvidelser for signaler mellom mikroprosessorene. Modell 85 introduserte et hurtigminne på 16 eller 32 Kb og utvidet presisjon for flyttall. Modellene 44, 75, 91, 95 og 195 var implementert uten mikrokode.
Modell 67 var den første datamaskinen fra IBM med dynamisk adresseoversettelse (dynamic address translation eller DAT) for å støtte tidsdeling. DAT blir i dag vanligvis referert til som en minnehåndterer, og modell 40 hadde en eksperimentell ekstern enhet for minnehåndtering. Modellene 64 og 66 var ment å være DAT-versjoner av modellene 60 og 62, men de ble ikke lansert. I stedet for modell 60, ble modell 67 lansert, og i stedet for modell 62 ble modell 65 lansert. Maskinvare for DAT skulle bli implementert i en av modellene til IBM System S/370, men var opprinnelig fraværende i denne serien. Også System S/370 tilbød modeller med to mikroprosessorer.
IBM sluttet å markedsføre alle modeller av IBM System/360 den 7. oktober 1977.
Bakoverkompatibilitet
IBM's eksisterende kundebase hadde foretatt store investeringer i programvare som kjørte på tidligere datamaskiner. Noen modeller kunne leveres sammen med en emulator på kundens tidligere datamaskiner (IBM 1400-serien på modell 30 og IBM 7094 på modell 65) ved å bruke en kombinasjon av spesiell maskinvare, en spesiell mikrokode og et emuleringsprogram som brukte de emulerte instruksjoner til å simulere det nye datasystemet, slik at gamle programmer kunne kjøre på den nye datamaskinen. Kundene måtte likevel stanse datamaskinen og laste inn emulatorprogrammet. Modell 85 og senere IBM System/370 hadde også emulatorvalgene, men tillot dem å kjøre under operativsystemets kontroll sammen med datamaskinens egne programmer.
Etterfølgere og varianter
Bortsett fra modell 20, ble IBM System/360 erstattet av den kompatible serien IBM System/370 i 1970. Brukere av modell 20 var ment å gå over til IBM System/3. Ideen om et stort teknologisk gjennombrudd gjennom IBM Future Systems project, ble forkastet i 1975 på grunn av prosjektets kostnader og ønsket om kontinuitet. Senere kompatible stormaskiner inkluderer IBM 3090, IBM ES/9000, IBM 9672 i IBM System/390-familien, IBM System z, IBM System z9, IBM System z10 og IBM zEnterprise System.
Datamaskiner som hadde nesten samme eller kompatibel maskinkode eller arkitektur som IBM System/360, var Amdahl Corporations 470-familie og etterfølgere, Hitachi stormaskiner, UNIVAC 9000, Fujitsus FACOM, RCA Spectra 70 og English Electrics System 4. System 4 ble bygd på lisens fra RCA. RCA solgte Spectra-serien til UNIVAC, hvor de ble til UNIVAC 70-serien. UNIVAC utviklet også UNIVAC 90 som etterfølgere til UNIVAC 9000 og UNIVAC 70. Sovjetunionen produserte en klone av IBM System/360 fra 1969 til 1978 som ble kalt ES EVM.
Den portable datamaskinen IBM 5100 Portable Computer, som ble introdusert i 1975, kunne kjøre IBM System/360's programmeringsspråk APL.SV gjennom en maskinvare-emulator. IBM benyttet denne tilnærmelsen for å unngå kostnader og forsinkelser når de skapte en 5100-spesifikk versjon av APL.
Spesielle strålingsherdede og på annen måte modifiserte utgaver av IBM System/360, i form av den IBM System/4 Pi-baserte avionikk-datamaskin, brukes i flere jagerfly og bombefly. I sin komplette 32-biter AP-101 versjon, ble datamaskiner basert på IBM System/4 Pi brukt i fem repliserte nav i det feiltolerante datasystemet til romfergeprogrammet. USAs Federal Aviation Administration benyttet IBM 9020, en spesiell regneklynge av modifiserte IBM System/360, til luftfartskontroll fra 1970 til 1990-årene. Noe av programvaren brukes fortsatt via emulering på nyere maskinvare.
Arkitektur
IBM System/360 hadde en spesifikasjon av en datamaskinarkitektur. Denne spesifikasjonen gjorde ingen antagelser om implementasjonen, men beskrev bare grensesnittet og den forventede adferd til implementasjonen. Arkitekturen beskriver standard grensesnitt som må være tilstede i implementasjonen og valgfrie grensesnitt. Noen aspekter ved denne arkitekturen er:
Enkelte aspekter ved arkitekturen var valgfrie:
Alle modeller, bortsett fra modell 20 og modell 44, implementerte denne spesifikasjonen.
Binære aritmetiske og logiske operasjoner blir utført som register-til-register og som minne-til-register/register-til-minne instruksjoner som en standard egenskap. Hvis opsjonen Commercial Instruction Set var satt, da kunne BCD-aritmetikk utføres som minne-til-minne operasjoner, med enkelte tilfeller av minne-til-register operasjoner. Hvis opsjonen Scientific Instruction Set var installert, hadde man tilgang til fire flyttalsregistere som kunne bli programmert for enten 32-biter eller 64-biter flyttallsoperasjoner. Modellene 85 og 195 kunne også operere på flyttall med 128-biter utvidet presisjon som var lagret i par av flyttallsregistere. Dette kunne også gjøres gjennom programvare-emulering i andre modeller. System/360 benyttet en 8-biters byte, 32-biter ord. 64-biter dobbeltord og 4-biter nibble. Maskininstruksjonene hadde operatorer med operander, som kunne inneholde registertall eller minneadresser. Denne komplekse kombinasjonen av opsjoner av instruksjoner førte til en stor mengde instruksjonslengder og instruksjonsformater.
Adressering ble oppnådd ved å benytte en baseadresse + forskyvning på registrene 1 til F15. Forskyvningen var kodet i 12 biter. System/360 tillot således en 4096-byte forskyvning (0-4095), som et offset fra adressen som var lagret i baseregisteret.
Register 0 kunne ikke brukes som baseregister eller indeksregister, og heller ikke som et branch adresseregister. «0» var reservert til å indikere en adresse i de første 4 Kb av minnet. Hvis register 0 var spesifisert som beskrevet, var verdien 0x00000000 implisitt innmatning til den effektive adressekalkulasjon i stedet for en hvilken som helst verdi som måtte befinne seg innenfor register 0. Hvis det var spesifisert som et branch adresseregister, ble ingen branch foretatt, og innholdet i register 0 ble ignorert, men instruksjonens sideeffekter ble utført.
Maskinkode-instruksjonene var 2 bytes lange uten minne-operander, 4 bytes lange med en operand eller 6 bytes lange med to operander. Instruksjonene var alltid plassert innenfor 2-bytes grenser.
Instruksjoner som MVC (Move-Characters) (heksadesimalt: D2) kunne flytte på det meste 256 bytes med informasjon. For å flytte mer enn 256 bytes, var det påkrevd med flere MVC-instruksjoner. System/370 introduserte en familie av mer kraftige instruksjoner, som for eksempel instruksjonen MVCL (Move-Characters-Long), som støttet flytting av opptil 16 Mb i en enkeltt blokk.
En operand var to bytes lang, og presenterte vanligvis en adresse som en 4-biter nibble med et baseregister og en 12-biter forskyvning relativ til innholdet i dette registeret, innenfor områder 000–FFF (heksadesimalt). Adressen som korresponderte med denne operanden var innholdet i det spesifiserte generelle register pluss forskyvningen. En MVC-instruksjon som flyttet 256 bytes (med lengde 255, heksadesimalt som FF) fra baseregister 7 (pluss forskyvning 000) til baseregister 8 (pluss forskyvning 001) ville bli kodet som 6-byte instruksjonen D2FF 8001 7000 (operator, lengde, adresse1, adresse2).
System/360 var konstruert for å skille mellom systemtilstanden og problemtilstanden. Dette sørget for et grunnleggende nivå av sikkerhet og muligheten til å gjenopprette datamaskinen fra programmeringsfeil. Problemprogrammer kunne ikke modifisere data eller programlagring knyttet til systemtilstanden. Feil i adressering, data eller operasjon fikk datamaskinen til å gå inn i systemtilstanden gjennom en kontrollert rutine, slik at operativsystemet kunne prøve å korrigere eller avslutte programmet som hadde feil. På samme måte kunne den gjenopprette visse maskinvarefeil gjennom rutiner for datamaskinsjekk.
Noter
<references group="lower-alpha" />
Aleksander Melgalvis Andreassen
Aleksander Melgalvis Andreassen (født 10. august 1989) er en norsk fotballspiller som siden januar 2021 spiller for Hamarkameratene.
Fotballkarriere
Han har tidligere spilt for Brumunddal, Kongsvinger, Strømmen og Lillestrøm.
Den 30. november 2017 skrev han under en ny kontrakt med Lillestrøm, for en periode som varte ut 2020. Den 3. desember 2017 spilte han i cupfinalen, som Lillestrøm vant 3–2 over Sarpsborg 08.
Bakgrunn
Andreassens bestefar er fra Latvia, og mellomnavnet Melgalvis er et latvisk navn.
Brokk
Brokk (latin hernie) er en vanlig tilstand som innebærer at litt av innholdet i bukhulen passerer ut igjennom en av åpningene i muskellagene som utgjør bukveggen, og danner en kul under huden. Hullet i bukveggen blir kalt «brokkporten».