cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Great Brickhill
Historie
Dagens landsby eksisterer grunnet tilknytningen til Milton Keynes. Ekspansjonen til byen kommer nærmere dørstokken til Great Brickhill hvert år og allerede har deler av dets sogn blitt underlagt byen.
DD-stridsvogn
DD-stridsvogn (også kjent som Sherman DD, DD-tank eller bare DD) var det britiske resultatet av forsøk og utvikling av en amfibisk stridsvogn under annen verdenskrig. Dette var verdens første operasjonelle amfibiske stridsvogn.
Virkemåte
DD står for det engelske Duplex Drive, som betyr dobbeltdreven, eller nærmere, dobbelt drivverk. Denne dobbeltvirkningen ble oppnådd ved å installere ekstra cluther i stridsvognen, som overførte motorens drivkraft til to propeller montert bak på stridsvognen, i stedet for til beltene. Av mannskapene som ble opplært til å bruke dem, ble de kalt Donald Duck, både fordi de var komiske å se på og fordi systemet i begynnelsen var komplett uforståelig.
DD-systemet i seg selv gir ingen flytedyktig stridsvogn, da stridsvognene på den tiden på langt nær var konstruert for dette formålet. Stridsvognene var full av «hull» og sjøsatt direkte kun med DD-systemet, ville de synke som en stein. I tillegg til å tette alle hull i de stridsvogner som skulle ombygges, ble det konstruert en «flyteanordning». Dette var en seilduk, oppstykket i lommer, som ble fylt med luft ved hjelp av en pumpe. Den ble satt opp i en metallramme og spent rundt stridsvognen. Med dette oppslått ble stridsvognen faktisk en liten båt, hvor stridsvognens skrog ville fungere som «bunn». Det var en omfattende jobb å spenne opp seilduken og fylle den med luft før sjøsetting, men ved hjelp av en spak ble luften sluppet ut og metallrammen senket i løpet av få sekunder, slik at stridsvognen etter landstigning raskt ville være klar til kamp. Fra land ville stridsvognen overhodet ikke se ut som en stridsvogn, men derimot en liten båt, og ikke utpeke seg som noe spesielt mål.
Problemet med DD-stridsvognen var at den var særdeles lite sjødyktig og krevde rolig sjø for å kunne benyttes. Selv toppen av stridsvognen kom under vannlinjen, samtidig som seilduken gikk et stykke over tårnets høyde og vognkommandøren måtte stå på en plattform bak tårnet for å se over seilduken. Resten av mannskapet befant seg inne i stridsvognen og mens føreren hadde et periskop å se gjennom, kunne verken skytteren, laderen eller radio-operatøren se eller høre hva som foregikk. Seilduksanordningen var forholdsvis skrøpelig og hvis luften gikk ut av den, var flyteevnen borte. I tillegg skulle det ikke store bølgen til for å velte hele innretningen. Mannskapene hadde trent med redningsutstyr beregnet på båter, for å komme seg ut av en sunket stridsvogn og bevist at det kunne gjøres, men det var dessverre også mange eksempler på at det ikke var så lett, og det hadde vært flere drukningsulykker. Et annet viktig moment var at når stridsvognen først var sjøsatt, hadde den ingen som helst mulighet for å komme seg tilbake på transportfartøyet. Den eneste reelle muligheten for overlevelse var derfor å nå stranden.
Historie og utvikling
Tekniske eksperter i alle lands arméer hadde syslet med tanken om en stridsvogn som kunne flyte og forflytte seg selv fremover i vann, og som fremdeles kunne fungere effektivt på land. Hovedårsaken til at de beskjeftiget seg med problemet, var at stridsvogner i løpet av krigen var blitt så store og tunge at de hadde problemer med å forsere enkle elve-bruer, og det trengtes således et system som tillot stridsvognene å «svømme» over elver med litt dybde og bredde.
I kamp
Sherman DD ble første gang benyttet i kamp under invasjonen av Normandie 6. juni 1944. Den ble også brukt (i et begrenset antall og med en oppgradert versjon av M4 Sherman) under britenes krysning av Rhinen 23. mars 1945 (i «operasjon Plunder»).
I forbindelse med invasjonen av Normandie ble det plassert fire stykker på hvert enkelt landingsfartøy av klassen LCT (= Landingcraft Tank). Disse skulle sjøsette stridsvognene ca. 3 km fra stranden, hvorfra de på egen hånd skulle ta seg inn til invasjons-stranden.
Omaha Beach
Ved Omaha-stranden var det en flotilje på 16 LCT-er som fraktet DD-ene. Denne ble delt opp i to grupper, én for hver av hoved-sektorene Omaha var delt inn i. Utenfor landingsområdet var det pålandsvind og bølgene én meter høye, enkelte steder to meter høye. På den vestre sektoren ble befalshavende for fartøyene og befalshavende for stridsvognene enige om at været var for voldsomt til at stridsvognene kunne sjøsettes og bestemte seg for å landsette stridsvognen direkte på stranden, til tross for at dette var i mot hensikten med DD-stridsvognen. På den østre delen ble de befalshavende mellom marine og hær ikke enige, og DD'ene ble sjøsatt, dessverre ikke på det forhåndsbestemte stedet, men derimot nesten 6 kilometer fra stranden. Dermed nådde 27 av 32 stridsvogner aldri frem til stranden, de gikk rett og slett tapt i bølgene og mesteparten av de 135 besetningsmedlemmene druknet. To DD-er nådde stranden for egen maskin, de andre tre var involvert i et uhell på LCT-en de var ombord på, og fartøysjefen der besluttet å landsette disse direkte på stranden. Alt i alt fikk dermed infanteristene på den østre delen av Omaha-stranden (hvor 29ende infanteridivisjon landet) bare støtte av fem av de 32 Sherman-DD de var lovet.
Utah Beach
På Utah-stranden var det pålandsvind og bølgene ble mindre etterhvert som DD-ene nærmet seg stranden. De fleste stridsvognene kom seg derfor velberget inn til stranden, med unntak av fire som gikk tapt da LCT-en de var ombord på gikk på en mine. Sherman DD-ene ble tatt igjen av landgangsbåtene som fraktet infanteriet, og ankom faktisk stranden 15 minutter etter at infanteriet de var ment å gi støtte, hadde gått i land. Likevel var de en medvirkende årsak til at tapstallene for amerikanerne ble lave på denne invasjonsstranden.
EM i luftvåpen 1985
EM i luftvåpen 1985 (europamesterskapet i skyting) ble arrangert i Varna i Bulgaria i 1985.
Tilloclytus
Tilloclytus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Små, avlange, noe maurlignende, brune til svarte trebukker med et lyst tverrbånd på dekkvingene. Antennene er tynne og litt kortere enn kroppen. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt, innsnevret ved roten slik at det blir en tydelig innskjæring mellom pronotum og dekkvingene. Dekkvingene er jevnbrede.
Levevis
Larvene utvikler seg i hard og tørr, død ved på greiner og stammer. Billene klekkes vanligvis om høsten og overvintrer som nyklekte voksne under barken på det døde treet. De besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Slekten for det meste utbredt i Vestindia, men det finnes én art i det nordøstlige Nord-Amerika og to arter i Mellom-Amerika.
Skala Operakor
Skala Operakor ble etablert i 2011 i Oslo og består av ca. 60 sangere. Skala er først og fremst et operakor med blant annet Verdi, Mozart, Tsjaikovskij og Wagner på programmet, og all musikk fremføres på originalspråk. Skala Operakor dirigeres av Hedda Beate Bakker. Koret holder jevnlig konserter, og samarbeider dessuten med orkestre som Lillestrøm Musikkorps og Bærum Symfoniorkester. Skala Operakor har også opptrådt i flere operaforestillinger og konserter i regi av Oslo Operafestival. Koret har deltatt i programmet «Stjernekamp» på NRK1, når artistene skal testes i operasjangeren. Sommeren 2016 deltok koret i Grieg internasjonale korkonkurranse i Bergen. Høsten samme år åpnet koret Ibsen-festivalen på Nationaltheateret. Skala Operakor opptrer først og fremst i Litteraturhuset i Oslo, men har også sunget i blant annet Universitetets Aula, Oslo Domkirke og Grieghallen. I juni 2018 deltok koret under Skeive Dager og Oslo Pride med forestillingen "Hvaduvil - en vaudeville". Koret mottar kulturmidler fra Oslo Kommune og deltar i et nettverk for semiprofesjonelle kor i regi av Norges Korforbund.
Sverige under Kortbane-VM i svømming 2018
Sverige deltok under Kortbane-VM i svømming 2018 i Hangzhou i Kina fra 11. - 16. desember 2018.
Place Vendôme
Place Vendôme er en plass i Paris, på høyre bredd, i 1. arrondissement.
Plassen er tegnet av Jules Hardouin-Mansard. Anlegget ble påbegynt i 1698. Planen var opprinnelig å legge akademier og ambassader rundt plassen; i stedet flytta bankierer og juvelerer inn i de overdådige boligene som fortsatt omkranser plassen.
Bygningene er i dag er omgjort til luksuriøse hoteller og forretninger, som juvelerene Cartier og Bulgari. I 1898 grunnla César Ritz sitt berømte hotell her. Det franske justisdepartementet har sitt sete ved Place Vendôme; på fasaden kan en stadig se marmorplaketten som viser en standardmeter. Den ble satt opp i 1795 for å gjøre publikum kjent med den nye måleenheten.
Midt på plassen troner en statue av Napoleon kledd som Julius Cæsar på toppen av en søyle som er modellert etter Trajansøylen i Roma. Napoleon fikk reist søylen i 1806 for å feire seieren i slaget ved Austerlitz. Søylen er kledd med bronserelieffer som er støpt av 1200 russisk-østerrikske kanoner. Dagens søyle er en kopi, idet den opprinnelige ble ødelagt under Pariserkommunen i 1871.
Filadelfia Hamar
Filadelfiakirken Hamar tidligere Filadelfia Hamar er en pinsemenighet på Hamar. Menigheten hadde 500 tilskuddstellende medlemmer i 2022. Pastor er Samuel Torres.
Virksomhet
Menigheten driver cellegrupper som er et nettverk av venner. Menighetens cellegrupper er åpne for alle som ønsker det.
Menigheten driver søndagsskole og arbeid rettet mot familier.
Misjon
Gatebarnprosjektet i Mosambik ble startet i 1990, etter flere år med hjelpearbeid på gata i Maputo, hovedstaden i et land som er et av de fattigste i verden. Etter 17 år med borgerkrig er det nå fred i landet. Senteret i Maputo er bygget med midler fra Norge, med NORAD som den største bidragsyteren. Mosambiks president var med på åpningen av senteret i 1995.
Lars Blystad fra Hamar har vært hovedansvarlig for prosjektet, men selve senteret er bygget under ledelse av Signy og Harry-Ottar Nilssen fra Ottestad ved Hamar.
Øivind Løsåmoen
Øivind Løsåmoen (født 13. oktober 1957 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han representerte Vålerengens Idrettsforening, Furuset Idrettsforening, Storhamar Idrettslag og Sportsklubben Djerv, Bergen.
Nasjonalparker i Irland
Nasjonalparkene i Irland er naturområder som i republikken Irland tar ansvar for å verne som viktige naturverdier. I 2007 var det seks områder som hadde fått status som nasjonalpark, etter International Union for the Conservation of Nature (IUCN) definisjon fra 1969. Den eldste er Killarney nasjonalpark som ble opprettet i 1932.
Øivind Løsåmoen
Løsåmoen spilte 51 offisielle landskamper for Norge, og vant Gullpucken i 1984. Han deltok under vinter-OL for Norge i 1980 i Lake Placid med ellevteplass, og i 1984 i Sarajevo også med ellevteplass.
Nasjonalparker i Irland
Størst er Wicklowfjellenes nasjonalpark som har et areal på 205 km². Minst er Burren nasjonalpark som har et areal på 15 km². Den siste som ble opprettet var Wild Nephin nasjonalpark i 1998, (tidligere omtalt som Ballycroy).
I den britiske provinsen Nord-Irland er det ingen nasjonalparker, men flere områder er vernet som «Område med spesielt vakker natur» (Areas of Outstanding Natural Beauty).
Liste over irske nasjonalparker
{|
Eksterne lenker
List of national parks of the Republic of Ireland
Audvar Os
Audvar Os (født 8. september 1920 død 25. juni 2014) var en norsk jurist.
13. Waffen-Gebirgs-Division der SS «Handschar»
13. Waffen-Gebirgs-Division der SS «Handschar», også kalt '''1. kroatiske divisjon''' var en divisjon i Waffen-SS under andre verdenskrig. Dette var den største divisjonen i Waffen-SS (den militære delen av de tyske nazistenes SS) og hadde på det meste 21,065 mann. Divisjonen rekrutterte mannskaper fra Balkan og henvendte seg opprinnelig særlig til den muslimske befolkningen. Divisjonen var en bergjeger-avdeling (tysk Gebirgsjäger). Den ble benyttet til operasjoner mot de jugoslaviske partisanene i fjellene på Balkan i perioden fra februar til september i 1944. Divisjonen var den første innen SS som ble etablert med utelukkende «ikke-germanere» som soldater. Divisjonen besto hovedsakelig av bosniske muslimer, og hadde jugoslaviske folketyskere som offiserer og underoffiserer. Divisjonen sverget ed til både Adolf Hitler, de tyske nazistenes fører og landets rikskansler, og til Ante Pavelić, leder av den fascistiske Ustasja-bevegelsen og Den uavhengige staten Kroatia under krigen.
Egne symboler og uniformseffekter
«Handschar» (bosnisk/kroatisk: Handžar) er det lokale ordet for en buet, tyrkisk dolk (arabisk: «Khanjar» خنجر), et blankvåpen som ble båret av tyrkiske politimenn da området tilhørte Det osmanske rike.
Krumsverdet var en del av divisjonens symboler. I tillegg brukte de soldatene som ønsket det, fess som uniformslue. Fess er et sylinderformet hodeplagg uten brem, men med dusk, som særlig er knyttet til det gamle embetsmannsveldet i Det osmanske riket fram til 1926. Soldatene ble utstyrt med to typer fess, en feltgrå utgave til bruk i kamp og tjeneste, og en rød til parader og fritid. Begge var utstyrt med SS' karakteristiske hodeskalle-emblem og SS' variant av den tyske hakekorsørnen.
Bakgrunn
Ledelsen i SS var imidlertid imponert, både over den militære motstanden muslimene viste mot det nye fascistiske styret og Ustaša, men også erfaringene fra første verdenskrig med et eget bosnisk infanteriregiment. Reichsführer-SS Heinrich Himmler tilskrev dette den religiøse bakgrunnen og observerte både lydighet, dedikasjon og mangel på frykt for å dø i kamp. Himmler tok derfor høsten 1942 initiativ til opprettelse av en egen muslimsk enhet innen Waffen-SS. Hitler godkjente planene 10. februar 1943 og den rumenske-fødte, etniske tyskeren Artur Phleps ble satt til å bygge opp divisjonen.
Rekruttering
Våren 1943 ble det rekruttert til enheten, assistert av Mohammad Amin al-Husayni, muftien av Jerusalem. Resultatet var nok skuffende for tyskerne, da de fikk bare rundt halvparten av de 20 000 – 25 000 soldatene de hadde forventet.
Mytteri
Avdelingen ble sendt til Villefranche-de-Rouergue i Frankrike for opplæring i september 1943, men det ble sterke aggresjoner mot arrogante tyske offiserer og det brøt ut mytteri, også fordi de ville tilbake til Bosnia for å beskytte sine egne landsbyer. Mytteristene tok de fleste tyskerne til fange og henrettet fem offiserer, herunder kommandanten SS-Obersturmbannführer Oskar Kirchbaum. Mytteristene synes å ha antatt at de ville få sterk støtte fra de menige slik at de kunne ta seg over til de allierte. Mytteriet ble slått ned ved hjelp av avdelingens imam. Det ble innledet en omfattende jakt på mytteristene drept under kamper eller flukt, bortsett fra to av lederne som kom seg unna.
Det hersker usikkerhet med hensyn til hvor mange av mytteristene som ble drept. Anslagene varierer fra at 150 mytterister ble umiddelbart drept, at 78 eller 14 ble drept mens ytterligere fire desertører ble funnet og skutt i slutten av september. Tyskerne tilskrev årsaken at avdelingen var infiltrert av Titos partisaner som sluttet seg til avdelingen imidlertid for å få tilgang på bedre våpen, uniformer og opplæring for senere å desertere. Soldater som ble ansett for å være «uskikket» eller «politisk upålitelige» ble umiddelbart fjernet. Rundt 825 bosniere ble fjernet fra divisjonen og sendt til Tyskland for arbeidstjeneste i Organisation Todt. Av disse nektet 265 og ble sendt til Neuengamme konsentrasjonsleir hvor mange ble drept.
I tjeneste
Avdelingen vendte tilbake til Balkan i februar året etter og ble satt inn mot partisanene i den østlige delen av Den uavhengige staten Kroatia fram til august samme år.
Pavelić og Ustaša var ikke så begeistret for en ren muslimsk militær enhet, da de fryktet at dette kunne true deres egen posisjon over tid. De insisterte derfor på at enheten også måtte åpnes for andre, og kompromisset var at enheten skulle kalles «kroatisk» og bestå av minst 10 % ikke-muslimer. Høsten 1944 ble også 23. Waffen-Gebirgs-Division der SS «Kama» inkorporert i avdelingen, noe som økte andelen ikke-muslimer betraktelig.
Divisjonen oppnådde en viss suksess og viste seg i stand til å drive anti-partisankrigføring. men fikk også en renomme for brutalitet og villskap, ikke bare i kamp og massakre mot serbere.
Mange av de rekrutterte soldatene opplevde snart at de var rekruttert på gale premisser. Opprinnelig ble det framstilt at de skulle gå inn i en mer paramilitær politistyrke som skulle sikre ro og orden. Rykter om at de skulle settes inn på Østfronten mot Den røde armé medførte også deserteringer. Etter hvert som Den røde armé rykket stadig nærmere, ble det viktig for tyskerne å holde linjen langs Donau i Baranja. Fra 9. november 1944 var divisjonen i en rekke kamper mot Den røde armé som en del av Østfronten.
Da Den røde armé brøt linjene og avanserte over Donau 20. november, trakk avdelingen seg sammen med de tyske soldatene tilbake fra Balkan og nådde Siklós i Ungarn 29. november. På denne tiden forlot et stort antall soldater divisjonen. Disse ble erstattet av ulike andre tyske grupper som hadde vært på Balkan-området. Enheten, som etter dette ikke lenger var av den divisjons størrelse, snarere en brigade, deltok i kamper i Kroatia og Ungarn.
I Ungarn ble divisjonen utplassert i en forsvarlinje sør for Balatonsjøen. Etter en rekke russiske angrep, gikk kampene her over til en skyttergravskrig i desember 1944 og januar 1945. Deler av divisjonen ble satt inn i Operasjon Frühlingserwachen i mars 1945, som var den siste større tyske offensiv under krigen. Andre deler ble liggende i forsvarslinjen, og disse angrep natten mellom 16.-17. mars de russiske flankene under den russiske fremrykningen mot Heresznye.
29. mars brøt Den røde armé gjennom de tyske forsvarlinjene ved Nagybajom i det sørvestlige Ungarn, og divisjonen som lå rett sør for gjennombruddet, trakk seg tilbake til elva Mur og klarte å krysse denne med store tap under tungt angrep fra Den røde armé. Da det ikke var mulig å etablere noen god forsvarslinje i dette området, krysset de tyske strykene grensen til Det stortyske riket 6. april og etablerte seg i Pettau som en del av en større forsvarslinje hvor de ble stående fram til 5. mai.
Oppløsning
5. mai startet divisjonen, sammen med de øvrige tyske styrkene tilbaketrekning inn i Østerrike, og 8. mai fikk de ordre om å dra til Wolfsberg i Kärnten. PÅ dette tidspunktet kontakten divisjonens imamer den øverste tyske kommandanten i området, Hans Hanke om at alle bosniere skulle bli dimittert og kunne få reise tilbake til sitt hjemland. De som ville fikk anledning til dette, men det ble rapportert om massehenrettelser av tidligere «Handschar»-medlemmer fra partisanenes side.
11. mai fortsatte tilbaketrekningene til Sankt Veit an der Glan i Kärnten, og dagen etter overga restene av divisjonen seg til British Army i denne byen. 15. mai ble de fleste transportert til Rimini i Italia, hvor de ble internert som krigsfanger sammen med rester fra «Prinz Eugen» og «Reichsführer-SS». Noen spredte enheter var på flukt og overga seg ikke før 18. mai. Øverstkommanderende Hampel flyktet fra en krigsfangeleir i Fallingbostel.
Straffeforfølgelser
38 medlemmer av divisjonen ble utvist til Jugoslavia for å straffeforfølges der. Noen begikk selvmord, som den tidligere kommandanten Gruppenführer und Generalleutnant Karl-Gustav Sauberzweig den20. oktober 1946 og SS-Obersturmführer Hans König. Rettssakene ble gjennomført 22.–30. august 1947 ved en militærdomstol i Sarajevo. De anklagede ble forsvart av tre jugoslaviske advokater, to sivile og en militær. Alle de 38 ble funnet skyldige og 10 ble dømt til døden og de øvrige fikk fengselsstraffer varierende mellom fem år og livsvarig. SS-Obersturmführer imamen Halim Malkoč hadde allerede blitt henrettet i Bihać 7. mars 1947.
Følgende offiserer ble henrettet 17. juli 1948:
Nesten alle de fengslede ble løslatt tidlig, og i 1952 var alle løslatt, bortsett fra SS-Sturmmann Wilhelm Mahn som hadde dødd i fengselet. Siden han hadde lyktes med å flykte, ble ikke Hampel stilt for noen domstol og levde fram til sin død 11. januar 1981 i Graz i Østerrike.
Kommandanter
Følgende var divisjonens øverste sjefer. De to første etablerte og trente divisjonen innledningsvis, mens Sauberzweig og Hampel hadde kommandoen under de operative aksjonene mot partisanene og senere mot Den røde armé og bulgarske styrker:
Østersomelett
Østersomelett er en rett velkjent i Taiwan og Fujian, og derfra kjent utover flere deler av Øst-Asia. Den opprinnelige versjon anses å være fra Taiwan.
Beskrivelse
Denne omeletten er ofte å finne på landets nattmarkeder, og fremheves ofte som noe av det beste og mest særpregede for det taiwanesiske kjøkken. Retten er også kjent på steder som Chaozhou og har fått med seg fujianesiske særtrekk med utvandrede kinesere derfra til Guangdong, Hongkong, Malaysia, Singapore, Filippinene og Thailand.
Retten består av en eggeomelett fylt av små stillehavsøsters; potetstivelse er blandet inn i eggerøren. Svinefett inngår ofte. Sausen som helles over varierer fra region til region. Der man ønsker skarp smak tilsetter man krydder som chili.
Små reker brukes til å lage en rett som ligner - rekeomelett (蝦仁煎).
Navn
På kinesisk varierer navnet etter geografien.
Jutta Behrendt
Behrendt ble verdensmester i singelsculler for damer to ganger, 1983 og 1986.
Pstereo
Pstereo er det tredje studioalbumet av DumDum Boys, utgitt i 1990.
Hjerte-lunge-maskin
En hjerte–lunge-maskin kan overta hjertets pumpearbeid og lungenes gassutveksling for kortere tid i tilknytning til thoraxkirurgi.
Maskinen består av en pumpe og en gassutvekslingsenhet, og er i tillegg forsynt med en varmeveksler og et filter for fjerning av koagulert blod. Forskjellige prinsipper har vært benyttet for gassutveksling og pumpemekanisme siden den første funksjonelle maskinen ble forsøkt på katter i 1937 av John Gibbon, som den 6. mai 1953 gjennomførte den første vellykkede åpne hjertekirurgi med hjerte–lunge-maskin.
Hjertepumpen
Det brukes i dag tre hovedtyper av pumper.
Rullepumper
Rullepumper er de mest benyttede og består av en elastisk slange av gummi eller polyvinylklorid som er huset i et sirkelformet spor, med ruller montert sentralt på svingarmer. Når svingarmene roterer og fører rullene over slangen, skyves blod foran rullene og genererer et trykk. En mildt pulset strøm av blod kan så føres til den systemiske sirkulasjonen. For stort trykk og bruk av gummi er assosiert med større grad av hemolyse.
Sentrifugalpumper
Sentrifugalpumper består av impellere med vinger eller en rekke små plast-koner som er innebygget i et plastkammer. Disse er magnetisk koblet til en elektromotor, og når de roterer raskt dannes det et overtrykk inne i huset. Disse pumpene genererer en strøm som er avhengig av den motstand de møter i transfusjonslinjen, og vil heller ikke generere et for høyt trykk dersom linjen skulle være blokkert, og vil ikke generere et for høyt arterietrykk. Men den hindrer heller ikke tilbakestrøm av blod dersom den er avslått, med fare for å tømme pasienten for blod, og bør derfor har tilbakestrømsventil. Den har fordeler med hensyn til redusert risiko for å sende avgårde luftemboli og gir mindre skade på blodbestandeler og gir mindre aktivering av koagulasjonskaskaden.
Ventrikulærpumper
Ventrikulærpumper er lite i bruk. De består av en variant av en ballong som komprimeres av trykkluft i et kammer eller et stempel.
Oksygenator
Det brukes to typer oksygenatorer.
Bobleoksygenator
Bobleoksygenator plasseres mellom linjen med blod fra pasienten og pumpen. DeWall-Lillehei boble oksygenator ble utviklet i 1955 og bestod av en vertikalstilt kolonne fylt med substanser som hindret skumdannelse, og som ble tilført venøst blod og oksygen fra undersiden. Oksygenet ble boblet gjennom blodet. Blodet ble videre ledet gjennom et horisontalt/nedadstigende avboblingskammer og inn i en spiralformet slange som var neddykket i et vannbad, som også fungerte som varmeveksler. Det oksygenerte blodet ble så ført til pumpen.
Membranoksygenator
Membranoksygenator består av en tynn membran som skiller blod og gass, men som tillater diffusjon av gasser over seg, og minner slik sett mer om prosessen slik den foregår i lungene. Membranen har et stort areal, 2-4 kvm, som blodet fordeler seg som en tynn film over, inne i en rekke kapillærrør eller skviset mellom plater eller utenpå kapillærrør. Det brukes to typer membraner. Ekte membran oxygenatorer benytter silikongummi, som ikke har noen porer. Gassutvekslingen er totalt avhengig av diffusjon av gass over membranen. Diffusjon er avhengig av membranens permeabilitet, diffusjonsdistanse for gassen i blodet, og drivtrykket for den enkelte gass over membranen. Brukes primært til ECMO, Extra Corporeal Membrane Oxygenation, og er dyrt å produsere, men gir stabile oksygen og karbondiksidverdier over tid, og kan brukes i ukesperspektiv. Mikroporøse membranoksygentorer består av polypropylen som er en heterogen og vannavstøtende plast. Den strekkes slik at det dannes små porer på 0,03 til 0,07 mm. På grunn av de vannavstøtende egenskapene og at porene er så små, vil det ikke skje lekkasje over membranen. Gassutvekslingen skjer gjennom mikroporene, og trenger på grunn av direkte Blod-Gass grensesnitt ikke så stort areal for å være effektiv. Flere løsninger eksisterer, noen er trekkspillbrettede flate paneler, noen er kapillærrør. De kapillærrørkonfigurerte der blodet strømmer inne i røret er mer utsatt for å gå tett. Effektiviteten er sammenlignbar mellom de ulike konfigurasjonene.
Historikk
John Gibbon regnes for å ha vært den første som utviklet en praktisk fungerende hjerte-lunge-maskin, og utførte den første vellykkede operasjon ved hjelp av denne i mai 1953 i Philadelphia, hvor han reparerte en atriumseptum-defekt. Dog menes det at Charles Lindbergh, piloten kjent for først å krysse Atlanteren i fly, sammen med nobelprisvinner i medisin (1912), Alexis Carrel, var først til å utvikle en primitiv hjerte-lunge-maskin1. Denne ble utviklet under navnet «Model T» gjennom mange voldsomme dyreforsøk på 30-tallet.
Sergei Sergeyevich Brukhonenko var den første til å foreslå at en ekstrakorporal sirkulering kunne brukes i hjerteoperasjon og anvendte sin hjerte-lunge-maskin for klinisk gjenoppliving på femtitallet. Maskinen ble aldri brukt i åpen hjerteoperasjon. Gibbons suksess med sin hjerte-lunge-maskin på midten av 50-tallet overskygget det tidlige arbeidet til Brikhoneko, og den første hjerte-lunge-maskinen ble glemt2.
Referanser
1http://www.aftenposten.no/nyheter/uriks/article2446450.ece
2https://archive.is/20130112195447/http://ats.ctsnetjournals.org/cgi/content/full/69/3/962
Naval Station Newport
Naval Station Newport er en marinebase for den amerikanske marinen som ligger i byene Newport og Middletown i Rhode Island. På basen ligger også Naval War College og Naval Justice School.
Kim Cho-hi
Kim Cho-hi (født 7. september 1996) er en sørkoreansk curlingspiller.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 8.
Josu Urrutikoetxea
Josu Antonio Urrutikoetxea Bengoetxea (født 24. desember 1950 i Miravalles, Baskerland, Spania), også kjent som José Antonio Urruticoechea Bengoechea og Josu Ternera, er en baskisk leder for den væpnede organisasjonen ETA og tidligere politiker.
Aktivitet i ETA
Ternera ble medlem i ETA 17 år gammel i 1967 og deltok i organisasjonens arbeid i Bizkaia. I mai 1971 flyktet han til fransk Baskerland og ble samtidig medlem av organisasjonens militære front.
Under ETAs 6. generalforsamling i 1973 ble Ternera innvalgt i eksekutivkomiteen, organisasjonens øverste ledelse. Samme år var han involvert i planleggingen av attentatet mot general Francos utpekte etterfølger Luis Carrero Blanco, kjent under kodenavnet Operación Ogro.
I 1987 var han delaktig i planleggingen av et bombeangrep mot en Guardia Civil-forlegning i Zaragoza som tok livet av elleve mennesker. I 1989 ble han arrestert i Bayonne i fransk Baskerland sammen med Elena Beloki, daværende leder av Herri Batasuna. Samme år ble han dømt til ti års fengsel. Han ble utlevert til Spania i 1996 og sonet tre år før spansk høyesterett slo fast at han tidligere var dømt for de forholdene han nå sonet for.
Politiker og lederfigur
Siden da har Ternera vært en pådriver for dialog med spanske myndigheter og prosessen for å sette et endelig punktum for ETAs væpnede kamp. Han anses for å ha vært den mest forhandlingsvennlige i organisasjonens lederskap.
Fredsforhandlinger
Da samtalene stagnerte ble Ternera erstattet av Francisco Javier López Peña, alias Thierry, som ble oppfattet som en hardliner og langt mindre forhandlingsvillig enn Ternera. Thierry holdes ansvarlig for at ETA brøt våpenhvilen i desember 2006 med angrepet mot Barajas-flyplassen i Madrid, som kostet to mennesker livet.
20. mai 2008 ble Thierry arrestert i Bordeaux i Frankrike, og Ternera gjenopptok initiativet for å avslutte ETAs væpnede kamp. I 2010 erklærte ETA en permanent våpenhvile. I 2013 avslørte VG at Ternera på nytt hadde oppholdt seg i Oslo i nærmere to måneder sammen med ETA-toppene David Pla og Iratxe Sorzabal, med norske myndigheters velsignelse. De tre ble senere utvist fra Norge da samtalene med spanske myndigheter ikke førte fram. Pla og Sorzabal ble begge arrestert i småbyen Saint-Étienne-de-Baïgorry i 2015.
ETAs oppløsning
Organisasjonen hadde i lang tid vært under hardt press fra sin egen sosiale base om å legge ned våpnene for godt. Det var imidlertid først etter at lederfigurer innen partiet Batasuna (forbudt i 2002) og etterfølgeren Sortu, samt de øvrige delene av Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsen eksplisitt oppfordret ETA å legge ned, at organisasjonen for alvor begynte den ensidige prosessen fram mot desarmering og oppløsning.
2. mai 2018 erklærte ETA seg endelig og definitivt oppløst gjennom et lydbånd sendt til britiske BBC. Oppløsningserklæringen ble lest av Josu Ternera.
På flukt
Ternera har vært etterlyst gjennom Interpol siden 2011. I 2012 ble han oppført på USAs liste over verdens mest ettersøkte terrorister, og justisdepartementet i Washington DC beordret alle hans konti og eiendeler frosset. I desember 2018 er han stadig etterlyst.
Provincia de Biobío
Biobío er en provins i den chilenske regionen Biobío. Provinshovedstaden er Los Angeles. Provinsen dekker et areal på 14 987,9 km², og har 395 060 innbyggere (2017).
Kommuner i provinsen Biobío
Provinsen består av 14 kommuner:
The Howling
The Howling har fått flere oppfølgere.
Handling
Karen White er en kvinnelig TV-reporter i Los Angeles som forsøker å avsløre en sex-forbryter som, til hennes store sjokk, viser seg å være en monsterlignende skapning. Hun blir traumatisert etter møtet og hennes lege, Dr. George Waggner, beslutter derfor å sende både henne og ektemannen til et avsidesliggende behandlingssted som kalles "The Colony". Stedet viser seg å være fylt av merkelige mennesker og etter en stund for hun et nytt sjokkerende møte med varulver.
Om filmen
Filmen har fått 73 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den to av fire stjerner, mens Leonard Maltin gav den 3 av 4 stjerner.
Den innbrakte $18 millioner på amerikanske kinoer. Noe som må betegnes som en suksess, siden dens produksjonsbudsjett var på bare $1 million.
MS «Nordsyssel»
MS «Nordsyssel» er et skip eiet av Rana Ship Service og leies ut til Sysselmesteren på Svalbard i perioden mai til desember hvert år. Skipet ble ombygd i 2003 og er 71,60 meter langt og 12,80 meter bredt. «Nordsyssel» har høy isklasse (ICE 1A Super), helikopterdekk for Super Puma AS 332 og operasjonsrom for aksjonsledelse. Skipet har to Polarcirkel-redningsbåter med 115 hk og 140 hk og en toppfart 30 knop.
Skipet har 10 dobbellugarer med bad og toalett for passasjerer og 10 enkeltlugarer for mannskapet, hvorav 9 har bad og toalett.
Leeds City FC
Leeds City Football Club var en engelsk fotballklubb fra Leeds i Yorkshire, etablert i 1904. Klubben ble oppløst i 1919 på grunn av økonomiske uregelmessigheter. Leeds United ble etablert 17. oktober 1919 og de tok over Leeds Citys hjemmebane Elland Road.
Jakovlev Jak-28
Jakovlev Jak-28 (NATO-kallenavn Brewer, Firebar og Maestro) var et sovjetisk militærfly produsert av Jakovlev. Flyet hadde turbojetmotorer, og var først og fremst påtenkt som et lett bombe- og angrepsfly. Senere ble det imidlertid modifisert til både jager- og rekognoseringsfly. Jak-28 fløy første gang 5. mars 1958 som Jak-129, og flyene ble satt inn i aktiv tjeneste vinteren 1961–62.
Leeds City FC
Port Vale tok over plassen i 2. divisjon, inkludert resultatene fra de åtte kampene Leeds City allerede hadde spilt. Leeds City er per 2017 den eneste klubben som har blitt ekskludert fra Football League midt i en sesong samt den eneste klubben som har blitt utestengt på grunn av økonomiske uregelmessigheter.
Jakovlev Jak-28
Flyet var ved første blikk svært likt Jak-25, men det var et helt nytt design. Den første varianten var en bomber/taktisk angrepsfly, mens den senere varianten Yak-28P var modifisert som en allværs-jager med førerkabin for to. Denne varianten ble designet for å operere i lav og medium høyde, og var utstyrt med en Orel radar. Det var i tillegg bevæpnet med luft-til-luft missiler. Flyet ble også oppgradert ved at motorene fikk etterbrennere. NATO kallenavnet på denne varianten var «Firebar».
Leeds City FC
17. oktober 1919 ble Leeds Citys spillere samlet i Metropole Hotel i Leeds, hvor de ble auksjonert bort til andre klubber. De 16 spillerne ble kjøpt opp av ni forskjellige klubber for totalt 9,250 pund. På ettermiddagen samme dag ble Leeds United etablert.
Jakovlev Jak-28
Produksjonen av Jak-28 stoppet i 1967 etter å ha produsert 437 jagere, og flyet ble faset ut på midten av 1980-tallet.
Leeds City FC
Året etter at Leeds United ble etablert, ble de innvalgt til Football League. I 1924 ble amatørklubben Leeds City etablert, men etter bare tre år i den lokale ligaen Yorkshire League ble klubben nedlagt. Et nytt Leeds City ble etablert i 2006 og denne klubben ble med i 2. divisjon i West Yorkshire League.
Michael Moorcock
Som redaktør av det kontroversielle britiske science-fiction-magasinet New Worlds fra mai 1964 til mars 1971, og deretter på nytt fra 1976 til 1996, fostret han utviklingen av den eksperimentale science-fiction-bølgen «new wave» i Storbritannia og indirekte også i USA. Hans utgivelse av Bug Jack Barron av Norman Spinrad som en føljetongroman var notorisk; i det britiske parlamentet fordømte en del parlamentsmedlemmer at Arts Council ga økonomisk støtte til magasinet. I 2008 listet avisen The Times Moorcock på deres kåring av «de femti største britiske forfattere siden 1945.»
Politisk syn
Moorcocks verker er kjent for deres politiske vesen og innhold. I et intervju hevdet Moorcock at «jeg er en anarkist og en pragmatiker. Min moralske/filosofiske posisjon er anarkistisk.» I beskrivelsen av hvordan hans forfatterskap forholder seg til hans politisk filosofi har han sagt, «Mine bøker handler ofte om aristokratiske helter, guder og lignende. De alle ender med en antegnelse som ofte uttrykker ganske dristig at man ikke burde tjene hverken guder eller herren, men heller bli sin egen herre.»
Foruten å benytte seg skjønnlitteraturen for å utforske sin politikk, er Moorcock også engasjert i politisk aktivisme. Særskilt for å «marginalisere det som forsøker å tingliggjøre kvinner og antyde at kvinner liker å bli banket opp.» Eksempelvis har Moorcock oppmuntret Smiths kiosker til å flytte John Normans Conan-lignende romanserie Gor til øverste hylle.
Andria
Andria er en by og kommune i Puglia i Italia. Den er et jordbruks- og servicesenter i området med vin, oliven og mandel som viktige produkter. Byen er den fjerde største i Puglia etter Bari, Taranto og Foggia og den største kommunen i provinsen Barletta-Andria-Trani.
Albright College
Albright College   er et delstatseid universitet i Reading i delstaten Pennsylvania, USA. Det ble opprettet i 1856.
Ved universitetet var det 2 222 studenter og 156 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 27 420. Studiene gis opp til mastergradsnivå.
Olav Bjørklund
Olav Bjørklund (født 14. mai 1929 i Bjarkøy i Troms) norsk fagforeningsmann, og forbundsleder for Norsk Sjømannsforbund 1993-1994. Bjørklund ble medlem i Norsk Sjømannsforbund i en alder av 18 år i 1947, og hadde fartstid til sjøs som båtsmann, tømmermann og havfisker før han i 1976 ble avdelingsleder i Tromsø, og dermed tillitsvalgt på heltid i Norsk Sjømannsforbund.
I forbindelse med Henrik Aasarøds avgang som forbundleder 1988, midt i en landsmøteperiode, ble han valgt av landsstyret til ny nestleder i forbundet etter at daværende nestleder Edvin Ramsvik overtok som forbundsleder. Bjørklund ble gjenvalgt som nestleder på landsmøtet i 1990 og tok i 1993 over som forbundsleder da Ramsvik ble innvilget førtidspensjon på grunn av sykdom. Han stilte ikke til gjenvalg ved forbundets landsmøte i 1994, men gikk av med pensjon.
Bjørklund hadde først og fremst arbeidet med fiskerisaker for Sjømannsforbundet, og ble dermed den første forbundslederen med hovedbakgrunn i fiskerisektoren.
Quake
Mye av Quakes popularitet kom av at det var et av de få spillene i sitt slag som var spillbare over internett i stedet for bare på et lokalt nettverk.
Quake
Quake er det første spillet i serien og ble gitt ut 22. juni 1996 for MS-DOS. Spillet har senere blitt gitt ut på en rekke andre plattformer. Quake ble fort populært på grunn av grafikken og sin moderne spillmotor, Quake engine, som blant annet brukte 3D-modeller istedenfor «sprites».
Det første Quake-spillet ble programmert av John Carmack, Michael Abrash og John Cash. Nivået og alle de forskjellige scenariene i spillet ble tegnet av Sandy Petersen, John Romero og Tim Willits. Grafikken ble designet av Adrian Carmack, Kevin Cloud. Musikk og lyddesign ble gjort av Trent Reznor.
I enspiller-modus av Quake må spillerne utforske og navigere til forskjellige mål som er lagt til forskjellige steder på hvert nivå. Spillerne møter mange utfordrende monstre på veien mot målet, og de må finne noen hemmelige områder langs veien. Før starten av det neste nivået er det et sett av tre baner med lette, middels, og harde ferdighetsnivåer. For å kunne komme til det neste ferdighetsnivået må spilleren ha kommet seg vellykket gjennom alle de foregående nivåene.
I flerspiller-modus, er det spillere fra flere forskjellige maskiner som er koblet opp mot en server (som kan være på en egen maskin eller på en av spillerens datamaskiner), hvor de kan spille mot hverandre. Typisk i flerspiller-modus, når en spiller dør vil spilleren umiddelbart komme til liv igjen, med noen tapte produkter som man må begynne å samle inn igjen.
I spillets flerspiller-modus finnes det vanligvis ingen monstre for spilleren å kjempe mot, fordi de bare ville kommet i veien for spillerne når de skal drepe hverandre. Hovedpoenget med Quakes flerspiller-modus er at spillerne skal bli kvitt alle de andre spillerne for å kunne vinne.
Myrsinus
Myrsinus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
En middelsstor, langstrakt, ensfarget brunlig trebukk. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet med enn liten tann midt på hver sidekant, dekkvingene litt avsmalnende bakover.
Provincia de Concepción
Concepción er en provins i den chilenske regionen Biobío. Provinshovedstaden er Concepción. Provinsen dekker et areal på 3 439,0 km², og har 995 658 innbyggere (2017).
Myrsinus
Utbredelse
Arten er utbredt i det sørlige Afrika (Mosambik, Zimbabwe, Sør-Afrika og Namibia).
Stasjonsparken (Sel)
Stasjonsparken er Sel kommunes tusenårssted. Parken har vært et møtested på Otta siden jernbanen ble lagt dit, og var tidligere et veldhold og attraktivt rekreasjonsområde. Kommunen har til hensikt med sitt valg å oppgradere parken estetisk og trivselsmessig. Tusenårstre i Sel er lerk og den er plantet og står i Stasjonsparken.
De mistenkte
De mistenkte (originaltittel: The Usual Suspects) er en amerikansk kriminalthriller fra 1995 regissert av Bryan Singer. De ledende rollene spilles av Stephen Baldwin, Gabriel Byrne, Benicio del Toro, Chazz Palminteri, Kevin Pollak, Kevin Spacey og Pete Postlethwaite. Filmen regnes for å være en del av Neo noir-sjangeren.
Filmen ble meget godt mottatt av kritikerne.
Den ble belønnet med to Oscar; for manus og mannlige birolle.
Den ble Bryan Singers store gjennombrudd som regissør.
Handling
Roger "Verbal" Kint er en av to overlevende etter en eksplosjon ombord på et skip ved Los Angeles. I avhør starter han beretningen om de hendelser som førte ham og fire andre kriminelle til båten og den mystiske mesterhjernen "Keyser Soze". Det hele startet med at de fem ble samlet til en såkalt "lineup" hos politiet og avhørt angående en lastebil-kapring. Politiet hadde ingen bevis mot dem og de ble derfor sluppet fri. Deretter bestemte de seg for å utføre et kupp som en hevn mot politiet. Det de imidlertid ikke var klar over var at de alle ble manipulert og styrt av en den mystiske "Keyser Soze". Etterhvert begynner de å lure på om hvem som styrer hvem.
Popularitet og økonomi
De mistenkte innbrakte $34,5 millioner på verdensbasis, hvorav $23,3 millioner i USA. Den havnet på 76. plass over de mest innbringende filmene i USA i 1995.
Produksjonskostnadene var på 6 millioner dollar.
Erik Pedersen (ishockeyspiller)
Erik Hovald Pedersen (født 20. september 1955 i Fredrikstad) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han representerte Idrettslaget Stjernen.
De mistenkte
Anmelderne
Filmen ble meget godt mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 89 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert var ikke så samstemt med de andre kritikerne og gav den bare 1,5 av 4 stjerner. Heller ikke Leonard Maltin var blant de mest begeistrede, som gav den 2 av 4 stjerner.
Erik Pedersen (ishockeyspiller)
Pedersen spilte 11 offisielle landskamper for Norge, og deltok under vinter-OL for Norge i 1980 i Lake Placid med 11.-plass.
De mistenkte
Anmelderne
Både VG, Dagbladet og Aftenposten gav den terningkast fem. Anmelderen på det norske nettstedet CINERAMA gav den terningkast seks og skrev blant annet: «Det er en sann fornøyelse å sitte og se denne filmen og følge med ettersom historien utvikler seg. Det veksles stadig mellom fortid og nåtid; og samtidig med at Verbal forteller sin historie til Kujan, en historie som blir formidlet gjennom "flashbacks"».
Priser
Den ble belønnet med to Oscar, som gikk til Kevin Spacey (beste mannlige birolle) og manusforfatter Christopher McQuarrie (beste originalmanus). Den ble videre belønnet med to BAFTA (klipp og manus), to Saturn Award (beste actionfilm og musikk), Edgar-prisen og tre National Board of Review.
Det amerikanske filminstituttet har kåret Spaceys rollefigur til filmhistoriens 48. beste skurkeskikkelse.
Svett smil
Svett smil er et musikkalbum av deLillos, utgitt i 1990.
Krasnoarmejsk
Krasnoarmejsk henviser til en av følgende byer:
Etruskiske byer
Etruskiske byer blomstret over det meste av Italia i løpet av den italienske jernalderen f.Kr., og markerte det største omfanget av den etruskiske sivilisasjon. Byene ble gradvis assimilert først av italikere i sør og deretter av gallere i nord og til slutt av den voksende romerske republikken i selve Etruria.
Basra (provins)
Basra er en provins i det sørlige Irak som grenser grenser til Iran i øst og Kuwait i sør. Administrasjonssenter er Basra som er Iraks nest største by.
Etruskiske byer
Byene deres ble anlagt inne i landet, unntatt Populonia, en havneby som importerte jern fra Elba. Men etruskernes innlandsbyer hadde oftest direkte veiforbindelse ut til kysten og havnene der. Etruskisk byplanlegging ble videreført av romerne. Presteskapet fant en passende dato ved å studere fuglenes flukt. Når datoen opprant, trakk en stut og en kvige en plog av gårde og trakk dermed opp den kommende bygrensen. Man løftet opp plogen der det passet med en byport. Etruskernes hus ble bygget av tømmer og teglstein og er dermed forsvunnet, men gravene deres er i stein og dermed bevart.
Basra (provins)
Distrikter
Al-Amarah, Al-Kahla, Al-Maimouna, Al-Mejar, Al-Kabi, Ali Al-Gharbi, Qal'at Saleh
Etruskiske byer
Det etruskiske forbundet bestod av tolv hovedbyer. Da etruskerne rundt 650 f.Kr. tok til å ekspandere, var disse erobringene trolig aksjoner foretatt av individuelle byer uten noen overordnet strategi. Mens greske bystater førte kriger mot hverandre, forekom aldri noen krig mellom etruskerne innbyrdes.
At mange romerske byer opprinnelig var etruskiske, var velkjent for alle romerske forfattere. De etruskiske navnene på de viktigste byene er bevart i inskripsjoner og står listet nedenfor. En del byer ble grunnlagt av etruskerne i forhistorisk tid og hadde utelukkende etruskiske navn. Andre ble erobret av etruskerne som etruskiserte det opprinnelig italiske navnet.
Tolv byer
Historien er mest utførlig angående Dodecapoli, de «tolv byene» i det etruskiske forbund.
Da de etruskiske tolv byer kom inn i historiens lys, var deres byer i nord overtatt av inntrengende gallere, og de i sør infiltrert av italiske folkeslag. Tabellen nedenfor lister opp de etruskiske byene som oftest inngikk i forbundet Dodecapoli (= de tolv byene), foruten andre byer bebodd av etruskere. Romerske og italienske navn er gitt, men de er ikke nødvendigvis etymologisk beslektet. For kilder og etymologier, se de lenkede artiklene.
Phyllomaeus
Phyllomaeus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, mørke trebukker med svak metallisk glans. Antennene er rødlige, sagtakkede i den ytre delen og kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet, nokså bredt og ganske matt på grunn av svært fin hårkledning. Dekkvingene er jevnbrede.
Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det østlige Afrika.
Basketball under Panamerikanske leker 1971
Basketball under Panamerikanske leker 1971. Basketball var en av flere sporter som var med i de sjette Panamerikanske leker som ble arrangert i Cali i Colombia fra 30. juli til 13. august 1971. Det var en turnering for menn og en for damer, Brasil vant begge. Tretten herrelag deltok og sju damelag.
Kuenckeliana
Kuenckeliana er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En stor (ca. 34 millimeter), avlang, parallellsidig oldenborre. Oversiden er spredt hårete.