cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sebastián Dechamps
Han ble tatt ut til å representere Argentina under Håndball-VM 2017 i Frankrike.
Coggia
Coggia er en kommune i Corse-du-Sud på Korsika. Kommunen er et befolket område med 858 innbyggere. Næringsdriften er basert på gårdsdrift og fiske. Kommunen ligger i den vestlige delene av øya, nær Ajaccio.
Stine Bodholt
Stine Bodholt Nielsen (født 8. november 1989 i Aabenraa) er en dansk håndballspiller, som spiller for og det danske A-landslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til det danske kvinnelandslaget foran Håndball-EM 2014, men var ikke blant de 16 utvalgte. Året etter fikk hun sin mesterskapsdebut under Håndball-VM 2015.
Privatliv
Hennes tvillingsøster Sidsel Bodholt Nielsen spiller håndball for.
Achille Baraguey d’Hilliers
Bakgrunn
Achille Baraguey d'Hilliers var sønn av napoleonskrigsgeneralen Louis Baraguey d'Hilliers (1764–1813), som ble kjent for sine slagmarksstrategier som i lange tider ble pensum ved offisersskolene.
Karriere
I 1844 ble han tatt ut av aktiv tjeneste og i 1847 gjeninntatt, nå som generalinspektør for infanteriet. Etter februarrevolusjonen i 1848 ble han sendt til Besançon som øverstkommanderende der. Her ble han innvalgt i den franske nasjonalforsamlingen, der han ble en av lederne for ordenspartiet.
Han fikk kommandoen over invasjonshæren som rykket inn mot Den romerske republikk og ledet okkupasjonshæren der, og var Frankrikes ambassadør til Pavestolen samtidig. I 1851 ble han i Nicolas Changarniers sted kommandant for hæren i Paris, men trakk seg allerede den 2. desember samme år og forholdt seg nøytral.
Etter statskuppet stilte han seg imidlertid til disposisjon for keiser Napoleon III. I november 1853 ble Baraguey d'Hilliers sendt til Konstantinopel som ambassadeur extraordinaire ved Høyporten, og ble hjemkalt i mai 1854. Under Krimkrigen i 1854 fikk han kommandoen over landstigningsstyrkene i Østersjøflåten og erobret Bomarsunds fästning. Han ble så utnevnt til marskalk og til senator. Senere ble han senatets visepresident.
I felttoget i 1859 førte han 1. armékorps og utmerket seg i slaget ved Solferino. Etter denne krigen ble han gitt kommandoen over V. korps i Tours.
Ved utbruddet i 1870 av den fransk-tyske krig 19. juli var han inntil 12. august militærguvernør i Paris. Han måtte gå av såpass tidlig idet han ved sin frimodighet gjorde seg dårlig likt av keiserinne Eugénie de Montijo og krigsminister grev Palikao. Hans etterfølger, utnevnt av Napoleon III den 19. august, ble Louis Jules Trochu.
Han ble etter krigen utnevnt av Adolphe Thiers til president i undersøkelseskommisjonen vedrørende nederlagene under krigen.
Baraguey d’Hilliers døde i 1878 i Amélie-les-Bains og fikk sitt siste hvilested i krypten i Hôtel des Invalides i Paris.
A Quick One
A Quick One er det andre albumet fra det engelske rockebandet The Who, utgitt i 1966. Det amerikanske plateselskapet deres, Decca Records, gav ut albumet med tittelen Happy Jack, istedenfor den seksuelt ladde tittelen på den britiske utgaven, samt at singelen «Happy Jack» nådde Topp 40 i USA. Sangen «Happy Jack» var ikke med på den britiske utgaven av albumet, men ble isteden gitt ut som singel.
Tilhengerne til The Who regner albumet som særdeles viktig for bandet, siden de gikk bort fra R&B/pop-formatet på det første albumet. Bandet ønskte at hvert av medlemmene i bandet skulle skrive minst to sanger hver (selv om Roger Daltrey bare skrev en), så dette albumet er det av The Who sine album som er minst dominert av låtskrivingen til Pete Townshend.
Albumet var også det første hvor bandet prøvde seg på en rockeopera med tittelsporet «A Quick One, While He’s Away», et ni minutter langt stykke med flere sammenhengende sanger som forteller en historie om utroskap og forsoning. The Who skulle senere skrive og spille inn hele rockeopera-album med Tommy og Quadrophenia.
Albumet skulle inneholde popmusikk, en lydmessig deltager i popkunstbevegelsen. Omslaget ble tegnet av popkunstneren Alan Aldridge og viste bandet som spilte på instrumentene sine. Baksiden bestod av flere bilder i svart/hvit av bandmedlemmene, samt en kort beskrivelse av personlegheten til hver av dem. Keith Moon forteller mellom annet spøkefullt at han likte godt å avle høner.
Albumet ble spilt inn i IBC Studios, Pye Studios og Regent Sound, i London i England i 1966 med Kit Lambert som plateprodusent.
I 2003 ble albumet rangert på 383.-plass av musikkmagasinet Rolling Stone sin liste over de 500 største albumene gjennom tidene.
Sporliste
Alle sanger er skrevet av Pete Townshend med mindre annet er oppgitt.
Happy Jack
Alle sanger er skrevet av Pete Townshend med mindre annet er oppgitt.
Anne Pedersen
Anne Pedersen kan vise til:
Oddleiv Eidjord
Oddleiv Edgar Eidjord (1926–2022) var en norsk sivilingeniør fra Høvåg. Han studerte skips og maskinteknikk på Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm.
Eidjord sto for byggingen av to lokale ruteskip for Vesteraalens Damskipsselskap og ble senere ansatt ved selskapets kontor i Stokmarknes.
I 1958 ble Eidjord ansatt i Leif Høegh som inspektør. I 1970 sluttet Eidjord i rederiet, de siste fire årene som Technical Manager for rederiets skip.
Oddleiv Edgar Eidjord ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull 1. juli 1987.
Slaget om Bir Hakeim
Slaget om Bir Hakeim ble utkjempet i perioden mellom 26. mai og 11. juni 1942, ved Bir Hakeim i Italiensk Libya, som en del av slaget ved Gazala.
Den franske styrken bestod av 3,700 soldater fra den 1. frie franske brigade, og sto under ledelse av Marie-Pierre Kœnig. De fleste soldatene var fremmedlegionærer, marineinfanterister eller soldater fra det franske koloniriket i Afrika. De kjempet mot 37,000 tyske og italienske soldater fra Panzerarmee Afrika under ledelse av generaloberst Erwin Rommel.
Under slaget forsvarte franske styrker sine posisjoner i ti dager mot de tallmessig overlegne tyske og italienske styrkene. Rommels mål om å innta Tobruk på slagets andre dag ble dermed kraftig forsinket. Den franske motstanden førte til at aksemaktenes mål om å innta Tobruk ble forsinket med flere dager. Dette gjorde det mulig for britene å trekke tilbake styrker fra byen, noe som i sin tur var med å legge grunnlaget for den allierte seieren ved El Alamein en måned senere.
Til tross for at de franske styrkene til slutt måtte trekke seg tilbake, var slaget også en viktig moralsk seier for De frie franske styrker, da det var det første store sammenstøtet mellom franske og tyske tropper siden Frankrikes fall i 1940. Det løftet også omdømmet til franske soldater, som hadde blitt kraftig svekket etter nederlaget i 1940.
I en samtale med general Charles de Gaulle sa den britiske statsministeren Winston Churchill at slaget ved Bir Hakeim var en av de beste prestasjonene i krigen (eng: «One of the finest feats of arms in this war»).
José Luis Gómez
José Luis Gómez (født 10. september 1993) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den argentinske klubben Club Atlético Lanús.
Fuktalvmattevever
Fuktalvmattevever (Maro sublestus) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae).
Utseende
Fuktalvmattevever er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Trollstigheimen
Trollstigheimen var et vertshus og hotell i Norddal kommune/Rauma kommune i Møre og Romsdal. Det lå på Alnesreset, det høyste punktet på Trollstigvegen, 850 moh. Restauranten ble oppført av Romsdals Skyssforening på statlig grunn. Bygget sto på kommunegrensen. Navnet Trollstigheimen var i bruk fra omkring 1950.
Vertshuset ble åpnet i 1936, samtidig med veien, og kong Haakon ledsaget av fylkesmann Trygve Utheim stanset der for lunsj i forbindelse med den offisielle åpningen av veien 31. juli 1936. På det meste serverte restauranten 200 gjester samtidig blant annet i forbindelse med anløp av cruiseskip ved Åndalsnes. På bakgrunn av økende turisttrafikk ble utvidet med et anneks etter andre verdenskrig. I annekset var det plass til 32 overnattingsgjester.
Huset ble utvidet med et anneks av en tyskerbrakke etter andre verdenskrig. Annekset var på 12 x 30 meter og ga overnattingsplass til omkring 40 personer. Trollstigheimen var vanligvis i drift fra 1. juni til 15. september, i 1953 var det åpent også i påsken på grunn av lite snø. Annekset og deler av hovedbygget ble skadet av snøskred en gang og forsterket med betong. Anlegget ble på nytt knust av et snøskred i 1963 og ble aldri gjenoppbygd, både på grunn av skredfaren og fordi Stigrøra var et mer attraktivt sted for turistene.
En ny restaurant ble reist på Stigrøra ved kanten av Trollstigplatået i 1979. I forbindelse med Nasjonale turistveier ble restauranten på Stigrøra revet på 2000-tallet og et nytt besøkssenter reist i regi av Statens Vegvesen. Det nye besøkssenteret er tegnet av Reiulf Ramstad Arkitekter.
Det norsk infanteriet brukte fra 1953 Trollstigheimen som base for sitt fjellkurs. Infanteriet øvet også i bruk av kløvhester i bratt fjell.
Kääriku
Kääriku er en estisk landsby som ligger i i Estland.
Den har innbyggere  og dekker et areal på.
Lucas Romero
Lucas Daniel Romero (født 18. april 1994) er en argentinsk fotballspiller som spiller for Club Atlético Independiente.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i gruppespillet med det argentinske U23-landslaget.
Fay Wildhagen
Fay Hau Wildhagen (født 1993) er en norsk artist, gitarist og låtskriver fra Bærum.
Musikken hennes omtales som folkpop og visepop. På plateinnspilling og konserter har hun med seg et band bestående av strykere og blåsere. Fay Wildhagen har kontrakt med plateselskapet Warner Music Norway, og hennes norske management og bookingagent er Artist Vision og Atomic Soul.
Som 21-åring ble hun omtalt som en særlig god gitarist, noe hun selv hevdet ikke først og fremst skyldtes et stort talent, men at hun hadde øvd lenge og mye.
Bandet hennes begynte å spille sammen i 2012, og siden den gang har de spilt konserter på en rekke scener og festivaler i Norge og Europa. I juni 2015 utga Fay Wildhagen debutalbumet Snow. For albumet ble hun nominert til Spellemannprisen 2015 i kategorien beste nykommer og til P3 Gull 2015 i klassen årets nykommer. Hun vant Edvard-prisen 2016 i klassen utfordrer for låten Into the Woods fra det samme albumet. Hun har opptrådt på nøkkelfestivaler som blant annet By:Larm, Slottsfjellfestivalen og Øyafestivalen.
I september 2018 ga hun ut albumet Borders. For albumet ble hun nominert til Spellemannprisen 2018 både i klassen indie/alternativ og i klassen årets produsent.
Sammen med Øyvind Mathisen laget hun musikk til filmen Harajuku fra 2018, og ble for det nominert til Amandaprisen 2019 i klassen beste originalmusikk. Sammen med Kristoffer Lo laget hun filmmusikken til dokumentarfilmen  fra 2021 om alpinkjøreren Aksel Lund Svindal. For musikken vant Wildhagen og Lo Musikkforleggerprisen 2022 i klassen årets synkronisering og var i tillegg nominert i klassen årets verk, populærmusikk for «Fighter».
Badminton under Sommer-OL 1996 – Double menn
Badminton under Sommer-OL 1996 – Double menn fant sted i Georgia State University i Atlanta i USA i juli og august 1996.
VM i skiorientering 2021
VM i skiorientering 2021 ble arrangert i Kääriku i Estland fra 22. til 28. februar 2021.
Russiske utøvere deltok som nøytrale utøvere med bruk av nøytral logo grunnet utestengelsen fra idrett.
David Balaguer
David Balaguer Romeu (født 17. august 1991) er en spansk profesjonell håndballspiller, som spiller på høyre kant for den franske håndballklubben og det spanske håndballandslaget.
Official Xbox Magazine
Official Xbox Magazine (ofte forkortet til OXM) var et månedlig utgitt videospilltidsskrift som ble startet i november 2001, kort tid etter at Xbox-konsollen ble sluppet ut. En utgave av tidsskriftet ble først vist ved E3 i 2001, og enda en ble vist frem før det ble gitt ut månedlig i november 2001. Det fulgte med en DVD sammen med tidsskriftet som inkluderte spilldemoer, spilltrailere og annet lignende innhold. De inneholdt også programvaren for Xbox 360ens bakoverkompatibalitet med originale Xbox-spill, for de som ikke hadde tilgang til internett. Etter januar 2012 inkluderte ikke tidsskriftet disse DVD-ene. I midten av 2014 hadde den amerikanske og den britiske versjonen av fusjonert til samme nettside. Noen få måneder senere ble hele tidsskriftet lagt ned. Fra og med februar 2015 omdirigeres alle nettsider som tilhører Future Publishing, som inkluderer OXM, til GamesRadar.
Weronika Nowakowska-Ziemniak
Weronika Nowakowska-Ziemniak (født 7. juli 1986) er en polsk tidligere skiskytter. Hun representerte Polen under Vinter-OL 2010 og 2014.
David Balaguer
Han ble tatt ut til å representere Spania under Håndball-VM 2017 i Frankrike.
Weronika Nowakowska-Ziemniak
Hun tok sølv på sprinten og bronse på jaktstarten under VM i skiskyting 2015 i Kontiolax. Hennes beste OL-resultat er 5.-plass på normaldistansen under Vinter-OL 2010 i Vancouver.
Iosu Goñi
Iosu Goñi Leoz (født 4. januar 1990 i Pamplona) er en spansk profesjonell håndballspiller, som spiller på venstreback for den spanske håndballklubben og det spanske håndballandslaget.
Han ble tatt ut til å representere Spania i Håndball-VM 2017 i Frankrike.
Delfino López Aparicio
Delfino López Aparicio (født 9. februar 1960 i Mexico by, død 20. desember 2020 samme sted) var en meksikansk politiker.
Víctor Cuesta
Víctor Cuesta (født 19. november 1988) er en argentinsk fotballspiller.
Delfino López Aparicio
Han tilførte partiet Movimiento Regeneración Nacional (MORENA), og satt i landets parlament fra 1. september 2018 til sin død.
Víctor Cuesta
Han representerte Argentina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i gruppespillet med det argentinske U23-landslaget.
Delfino López Aparicio
López Aparicio døde 20. desember 2020 på et sykehus i Mexico by av COVID-19, i en alder av 60 år.
Anne Mette Pedersen
Anne Mette Pedersen (født 25. oktober 1992 i Galten) er en dansk håndballspiller som spiller for hovedstadsklubben.
Rodrigo Corrales
Rodrigo Corrales Rodal (født 24. januar 1991 i Cangas) er en spansk profesjonell håndballmålvakt, som spiller for den franske håndballklubben og det spanske håndballandslaget.
Alexia Runggaldier
Alexia Runggaldier (født 27. november 1991) er en italiensk skiskytter. Hun representerte Italia under Vinter-OL 2014 der hun ble nr. 43 på normaldistansen.
Julija Dzjyma
Julija Valentynivna Dzjyma, ukrainsk Юлія Валентинівна Джима (født 19. september 1990 i Kiev) er en ukrainsk skiskytter. Hun vant VM-sølv på 4x6 km stafett i Nové Město 2013, og OL-gull på samme øvelse i Sotsji 2014.
Hun deltok i OL i Pyeongchang i 2018. 6. desember 2018 tok Julija sin første individuelle verdenscupseier på normaldistansen i Pokljuka.
Storvassdammen
Storvassdammen er en steinfyllingsdam med tetningskjerne av asfalt. Den ligg i Bykle kommune. Den demmer opp Storvatn-delen av Blåsjø mot sørøst. Med et volum på 9,7 mill. m³ er dette den største fyllingsdammen i Norge. Damkronen er 1,4 km lang, og på det høyeste er den 90 meter høy. Den største bredden i bunnen er på 300 meter. Dammen var opprinnelig planlagt med en tetningskjerne av morene, men på grunn av 40 kilometers avstand til forekomsten ved Sandsavatnet ble den erstattet med en kjerne av asfaltbetong. Denne er skråstilt, og smalner i bredde fra 80 cm i bunn til 50 cm på toppen. Sør for dammen ligger Stavanger Turistforenings hytte Storsteinen i en smal korridor mellom Blåsjø og Svartevatn-magasinet.
Dorlan Pabón
Dorlan Pabón (født 24. januar 1988) er en colombiansk fotballspiller.
Han representerte Colombia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i kvartfinalen med det colombianske U23-landslaget.
Ángel Fernández (håndballspiller)
Han ble tatt ut til å representere Spania under Håndball-VM 2017 i Frankrike.
Kasagh
Kasagh (også kalt Kasakh eller Aparantsja) er en elv i den vestlige delen av Armenia. Elva starter som to små bekker i provinsen Sjirak ved fjellet Aragats nordflanke. Den renner først mot øst i provinsen Aragatsotn, snur senere mot sør gjennom provinsen Armavir og munner til slutt ut i Metsamor, som er en sideelv til Araks. I det midtre løpet av elva ligger byen Aparan og den oppdemmede innsjøen med samme navn. Lenger nedstrøms ligger byen Asjtarak.
Kasagh er 89 kilometer lang, og drenerer et område på 1 480 km². En del av elvevannet blir avledet til vanning.
Fruits of Passion
Fruits of Passion kan vise til:
VM i alpint 2021
VM i alpint 2021 ble arrangert i Cortina d'Ampezzo i Italia fra 9. til 21. februar 2021. Det ble konkurrert i 13 øvelser: seks for menn, seks for kvinner og én lagkonkurranse.
Medregnet vinter-OL 1956 var dette tredje gang verdensmesterskapet i alpint ble arrangert i Cortina, og sjuende gang det ble arrangert i Italia. Cortina arrangerte VM første gang i 1932. Cortina var eneste søker til mesterskapet, etter å ha tapt avstemningene for de to foregående mesterskapene, som gikk til henholdsvis St. Moritz og Åre. Cortina arrangerte også et VM i 1941 – under 2. verdenskrig – men dette ble annullert av FIS i 1946.
For første gang i VM ble alpin kombinasjon avholdt i super-G og slalåm, i tidligere VM hadde den blitt arrangert i utfor og slalåm. For første gang i VM ble det arrangert renn i parallellstorslalåm. Lagkonkurransen ble også for første gang arrangert som parallellstorslalåm.
Dårlig vær førte til at øvelsene de første tre dagene ble utsatt. Alpin kombinasjon for kvinner, som skulle arrangeres mandag 8. februar og være mesterskapets første øvelse, ble utsatt på grunn av stort snøfall. Super-G for kvinner ble så satt opp for å arrangeres 9. februar, men ble utsatt på grunn av tåke.
På grunn av koronaviruspandemien ble mesterskapet avviklet uten publikum til stede.
Russland utestengt
Russlands nasjonale skiforbund – på engelsk Russian Ski Association (RSA) – var utestengt fra mesterskapet, men russiske utøvere fikk lov til å delta som nøytrale utøvere på et nøytralt lag. De deltok under sin nasjonale olympiske komités flagg og Det internasjonale skiforbundet (FIS) bestemte at det nøytrale laget skulle benevnes med trebokstavskoden RSF, en forkortelse for Russian Ski Federation. Laget med russiske utøvere deltok derfor ikke som representanter for det utestengte russiske skiforbundet (RSA). FIS tillot ikke bruk av navnet Russland, henvisninger til det utestengte russiske skiforbundet eller at utøverne benyttet russiske nasjonalfarger, nasjonalsymboler eller liknende. Dersom utøvere som representerte RSF hadde blitt verdensmestere, ville FIS-hymnen erstattet den russiske nasjonalsangen.
Norges tropp
Den 4. februar tok Norges Skiforbund ut seks kvinner og åtte menn. Maria Tviberg fra Geilo Idrettslag og Adrian Smiseth Sejersted fra Stabæk Idrettsforening ble skadet rett før mesterskapet, Tviberg ble erstattet av Kristina Riis-Johannessen mens Sejersted ikke ble erstattet.
A Reality Tour
A Reality Tour er et konsertalbum av David Bowie som ble gitt ut 25. januar 2010. Albumet består av konsertopptak fra 22. og 23. november 2003 i Dublin under turneen med samme navn. Det ble også gitt ut en DVD av konsertene. DVD-en manglet derimot tre spor. Med den digitale nedlastingen fra iTunes følger to ekstra bonusspor.
Sporliste
Alle spor er skrevet av David Bowie med mindre annet er oppgitt
Spor 14-16 er ikke på konsertvideoen.
Corrano
Corrano er en innlandskommune i Corse-du-Sud på Korsika. Kommunen er et lite befolket område med kun 87 innbyggere. Næringsdriften er basert på gårdsdrift og vin. Kommunen ligger i de midtre delene på Korsika.
Svartrandmattevever
Svartrandmattevever (Tapinopa longidens) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae).
Utseende
Svartrandmattevever er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av dvergedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Conca (Corse-du-Sud)
Conca er en kommune i Corse-du-Sud på Korsika. Kommunen er befolket med 1 038 innbyggere. Næringsdriften er basert på gårdsdrift, fiske og turisme. Kommunen ligger i de østlige delene av fjellområdene og langs kysten på Korsika.
Rauk
I svenske kystlandskap finnes det rauker på Gotland, som Hoburgsgubben og Jungfrun, og på Öland. Raukene på den svenske østersjøkysten er mindre enn i den norske strandflaten. I Norge finnes det karakteristiske rauker på vestsiden av Porsangerfjorden.
Silja Sol
Silja Sol Dyngeland (født 13. april 1990), kjent under artistnavnet Silja Sol, er en popmusiker fra Bergen.
Rauk
«Rauk» er et gutnisk ord, brukt i svensk fra 1852, rotbeslekta via urnordiske hraukr med blant annet råge og dialektuttale rök i betydninga 'skyl'.
Silja Sol
Musikalsk virke
Silja Sol har siden 2014 markert seg med sine finurlige tekster på morsmålet, innenfor pop, indie og eksperimentelle sjangerkrysninger. Fra 2014 til 2017 hadde hun kontrakt med plateselskapet Eget Selskap, men i 2019 startet hun plateselskapet Sol, og utgir nå musikk selv.
I begynnelsen av karrieren sang hun på engelsk, og i 2012 slapp hun sjutommeren «Tensed Situation» under navnet Silja Dyngeland. Da hun ga ut sitt debutalbum På hjertet i 2014 hadde hun byttet til artistnavnet Silja Sol, og skrev og sang utelukkende på norsk. Dette albumet ble nominert til Spellemannsprisen 2014 under kategorien viser. Hun fikk NOPA-stipendet i 2015.
I 2016 kom hennes andre album Væremeh, som fikk gode anmeldelser av norske musikkanmeldere. De to sangene «På hjertet» og «Væremeh» ble produsert av Kato Ådland, som også hadde jobbet med artister som Sondre Lerche, Datarock og Katzenjammer. I 2016 spilte hun også inn en cover-versjon av Boney M.-låten «Sunny» til en reklamekampanje for Tine meierier.
Hun ga ut sitt tredje album, Ni liv, i 2017. Albumet er skrevet og produsert av Silja Sol i samarbeid med Fredrik Vogsborg (Casiokids, Aurora ++). Hun vant Spellemannprisen 2017 for albumet i klassen «indie». På denne platen merker man et sjangerskifte, hvor det elektroniske synthpop-lydbildet er mer dominerende.
Fra 2014 til 2020 turnerte Silja Sol med den norske popartisten Aurora som en del av backingbandet hennes; Silja Sol bidro med vokal, synth og gitar.
Coti-Chiavari
Coti-Chiavari er en kommune i Corse-du-Sud på Korsika. Kommunen har 733 innbyggere. Næringsdriften er basert på jordbruk og fiske. Kommunen ligger i den vestlige delen av Korsika.
Bellanger (bil)
Société des Automobiles Bellanger Frères var en fransk bilprodusent mellom 1912 og 1925. . Bilene var konstruert av Robert Bellanger (1884–1966) som tidligere hadde solgt Delaunay-Belleville kjøretøyer.
Virksomhetens historie
Robert Bellanger etablerte virksomheten sammen ned sine brødre i 1912. Selskapet lå i Neuilly-sur-Seine i den nordvestlige utkanten av Paris, i Rue de la Révolte. I dag er den en den en del av Boulevard Pershing i det 17. arrondissement i Paris.
Bilene ble kalt «Bellanger» selv om merket på panseret hadde det lengre navnet «Bellanger Frères». (Brødrene Bellanger). Bellangers slagord var «Som capot est d' argent et son science est d 'or». Tale er sølv, taushet er gull
Robert Bellanger startet i 1920 en ny karriere som politiker og «Bellanger Frères» virksomheten ble solgt i 1925. I liket med flere mindre franske bilprodusenter på den tiden, ble også denne kjøpt opp av Peugeot. I 1928 ble bedriften solgt på nytt igjen, nå kjøpt av det nyopprettede Automobiles L. Rosengart som bygde Austin Seven på lisens.
Bellanger hadde også begynt å bygge flymotorer under første verdenskrig. Til tross for salg av bilfabrikken, fortsatte Bellanger å bygge flymotorer frem til 1928.
Bilene
De første biler som ble bygget et par år før første verdenskrig var drevet av sideventilerte Daimler-motorer, 2,000 cm³, 2,600 cm³, 3,000 cm³ og 6,300 cm². De tre første av disse ble ofte brukt av drosjer i Paris.
Under krigen var virksomheten opptatt med militært arbeide. Etter krigen ble bilproduksjonen gjenopptatt i 1919, med A1 som var drevet av en 3,2-liters 4-sylindret sideventilet motor. A1 var konstruert av Valentin Laviolette som tidligere hadde konstruert biler for Spyker. Bellanger hadde nå gått over til Briscoe Frères som motorleverandør.
Produsenten stilte ut på det 15. Paris Motor Show i oktober 1919 og viste det som nå var deres utvalg:
«Type F» ble presentert som stjernen i showet og ble priset av produsenten deretter, til 60,000 franc, i bare chassis' form.
I 1928, tre år etter Bellangers hadde solgt sin fabrikk, produserte De Dion-Bouton noen av Bellangers modell JP biler med vee-radiatorer, og markedsført under navnet «Bellanger modell B1», men dette salget varte mindre enn et år.
Utstilte biler
Et eksemplar av Type A1, tidligere eiet av Prins Rainier III av Monaco et utstilt i Musée de l'automobile de Monaco.
Kadri Lehtla
Kadri Lehtla (født 3. mai 1985 i Tallinn) er en estisk skiskytter. Hun representerte Estland under Vinter-OL 2010 og 2014.
Hennes beste OL-plassering er 44.-plass på normaldistansen i Sotsji.
Hesteslipp
Hesteslipp (også kalt hingsteslepp) er en tradisjon om våren eller sommeren i blant annet Hedmark og Oppland. Det består i å slippe en premiert avlshingst på fellesbeite med åtte til tolv hopper, for å oppnå parring etter naturmetoden. Hoppe-eierne og andre interesserte stiller ofte opp som publikum for å følge hingstens valg, og gjerne hoppenes avvisning. Det regnes som helt normalt å ta med seg familie og barn til innhegningen hvor hingsten får ta fritt for seg blant hoppene. Hoppene slåss gjerne for å unngå å bli paret med mot sin vilje.
Hingstesleppet i Sikkilsdalen er ett av de store høydepunktene for hesteinteresserte.
Costatocyphon
Costatocyphon er en slekt av biller. De utmerker seg ved at de aller fleste artenes larver lever i ferskvann, de voksne derimot på land. Slike livssykler er vanlige hos mygg, øyenstikkere, døgnfluer, steinfluer og vårfluer, men uvanlige hos biller som vanligvis er enten land- eller vannlevende.
Utseende
En middelsstor (ca. 6 millimeter), bredt oval, noe flat, rødlig hårbille. Kroppen er kledt med korte, nedliggende, lyse hår. Antennene er lange og trådformede.
Levevis
De aller fleste artene har larver som lever i stillestående ferskvann, men noen tropiske arter lever i fuktig, død ved, og noen arter lever i rennende vann. Larvene tåler lite forurensning og kan brukes som indikatorer på vannkvalitet. De lever mest trolig av å filtrere detritus (råtnende plantemateriale, mudder). De puster i luft og må opp til overflaten for å hente denne av og til. Når larven er fullt utvokst, kryper den på land for å forvandle seg til en puppe. De voksne insektene finner man ofte i vegetasjonen. De flyr godt, særlig om natten, og blir ofte tiltrukket til lys.
Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.
Høstmattevever
Utseende
Høstmattevever er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Høstmattevever er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av dvergedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Scyllabreen
Scyllabreen er en stor isbre i Mac. Robertson Land i Australian Antarctic Territory, Australias kravområde i Antarktis. Den drenerer østover mellom Athos Range og Porthos Range i Prince Charles Mountains.
Breen ble oppdaget i desember 1956 av den sørlige gruppen til ANARE (Australian National Antarctic Research Expeditions) ledet av W.G. Bewsher. Den ble oppkalt etter Homers Skylla fordi det medførte store vansker å krysse regionen på grunn av breen.
Athos Range
Athos Range er den nordligste fjellkjeden i Prince Charles Mountains i Mac. Robertson Land i Antarktis. Fjellkjeden består av flere store individuelle fjell og nunataker som strekker seg over 75 kilometer fra øst til vest langs nordsiden av Scyllabreen.
Disse fjellene ble først observert fra luften under U.S. Navy Operasjon Highjump 1946-47. Den vestlige delen av fjellene ble først besøkt under Australian National Antarctic Research Expeditions (ANARE) og et lag ledet av J. Bechervaise i november 1955. Fjellkjeden ble igjen besøkt i desember 1956 av det sørlige laget under ANARE 1956-57, ledet av W.G. Bewsher og et depot ble opprettet lengst øst. Fjellkjeden ble oppkalt etter en rolle i De tre musketerer, en roman av Alexandre Dumas som var den meste populære boken lest under reisen.
Byrrhochomus
Byrrhochomus er en slekt av pillebiller.
Hovedbygningen (NTNU)
Hovedbygningen på Campus NTNU Gløshaugen i Trondheim er en av de fire første bygningene som ble oppført for Norges tekniske høgskole (NTH), alle tegnet av arkitekt Bredo Greve. Bygningen ble innviet da NTH åpnet i 1910, selv om bare den ca 105 meter lange hovedfløyen mot nord var ferdigstilt. Den siste av Greves tre planlagte fløyer mot sør sto ferdig i 1915.
Byrrhochomus
Utseende
Små til middelsstore (gjerne 3-4 millimeter), ovale pillebiller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Oversiden er fint hårete. Hodet er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. Beina er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. Larvene er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.
Hovedbygningen (NTNU)
Hovedbygningen er resultat av en arkitektkonkurranse. Greves motto for konkurranseprosjektet, «Vis à vis Domkirken», og hans utforming av hovedfasaden, viser at han var inspirert av middelalderarkitektur generelt og Nidarosdomen spesielt. Dette kommer også til syne i interiøret.
Byrrhochomus
Levevis
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.
Nicole Gontier
Nicole Gontier (født 17. november 1991 i Aosta) er en italiensk skiskytter. Hun vant bronse på 4x6 km stafett under VM i skiskyting 2013.
Byrrhochomus
Utbredelse
Slekten er utbredt i Kina.
Nicole Gontier
Hun representerte Italia under Vinter-OL 2014 der hun bl.a. ble nr. 6 på stafetten og nr. 45 på normaldistansen.
Hovedbygningen (NTNU)
Det er kommet til mer enn 30 bygninger på Campus NTNU Gløshaugen etter at Hovedbygningen ble reist, men fortsatt er den i bruk og er et «signalbygg» både for NTNU og Trondheim, der den ligger godt synlig lengst mot nord på Gløshaugen-platået, ut mot byen. Den er et av de nasjonale symbolbyggene som ble bygget for mer enn 100 år siden «for å grunnfeste så vel kulturell selvstendighet og stolthet som internasjonal tilknytning». Hovedbygningen ble fredet i 1994.
Arkitektkonkurransen
Etter at Stortinget i 1900 hadde vedtatt at det skulle opprettes en teknisk høyskole i Trondhjem, nedsatte Kirke- og undervisningsdepartementet en plankomité, som blant annet skulle bistå ved valg av tomt. Valget falt på Gløshaugen. Dette er et platå som ligger ca 45 moh., 2 km sørøst for Trondheim sentrum. Plankomiteen skulle også bistå med dimensjonering og utforming av anlegget.
Som en forberedelse til arkitektkonkurransen om Hovedbygningen og planleggingen av de øvrige bygningene, foretok tre av komiteens medlemmer en ekskursjon til utlandet for å studere lignende anlegg. Deretter utarbeidet de et detaljert program for konkurransen, vedlagt et forprosjekt tegnet av arkitekt Christian Fürst, som hadde vært med på ekskursjonen. Komiteen redegjorde for de kravene som måtte stilles til rommene i Hovedbygningen. De hadde forutsatt omkring 400 studenter, og kom til det resultat at bygningens areal ville bli i overkant av 3 000 m². Den skulle bestå av tre etasjer pluss loft og kjeller.
I juli 1901 var programmet for arkitektkonkurransen klart og en bedømmelseskomité ble oppnevnt. Komiteen modifiserte konkurranseprogrammet noe, 11. september ble det approbert av Kirke- og utdanningsdepartementet og allerede dagen etter publiserte Teknisk Ugeblad utlysningsteksten med bilag.
De premierte prosjektene
Innleveringsfrist for konkurranseprosjektene var satt til 1. februar 1902. Det kom inn 54 prosjekter til bedømmelse innen fristen. Juryen meddelte sin avgjørelse 18. april 1902. De besluttet å ikke dele ut noen førstepremie. Prosjektet med motto «Daggry», tegnet av arkitekt Thorvald Astrup, ble tildelt annenpremie og prosjektene «Teknikerborgen» (Einar Oscar Schou); «Vis à vis Domkirken» (Bredo Greve) og «Dixi» (Henrik Nissen) fikk delt tredjepremie. I tillegg ble prosjektet «Abel» (Olaf Lilloe) innkjøpt.
Bortsett fra Schou, som hadde studert i Stockholm, hadde alle disse arkitektene studert ved Technische Hochschule zu Berlin-Charlottenburg i Tyskland. I prinsippet kunne man gjenkjenne hoveddisposisjonen fra den tyske høyskolen i alle utkastene. Bedømmelseskomiteen skrev ikke noe i sin avgjørelse om hvilket av prosjektene de anbefalte som grunnlag for videre bearbeidelse og realisering, men de uttalte bl.a. om «Vis à vis Domkirken»: «Fasaderne med sine store, gode vinduer er ganske karakteristiske; midtpartiets øvre opbygning er dog litet tiltalende» og videre: «Projektet har paa grund av sit sammentrængte anlæg og den nøgterne og enkle behandling av fasaderne væsentlige økonomiske fordeler».
Prosjektet var beregnet å koste kr. 174 000 mindre enn Astrups annenpremieprosjekt, som overskred maksimumsbeløpet på kr. 1 105 000. Det sto spesielt i konkurranseprogrammet at «Det ansees ikke nødvendig at tegnesalene anlægges mot nord», men dette var likevel et av de grepene som ble kritisert i Astrups prosjekt. Departementet besluttet å legge arkitekt Bredo Greves utkast til grunn for det videre arbeidet, «da opgaven her syntes løst paa en i det hele heldig, smuk og samtidig økonomisk maate». Arkitekt Greve ble deretter engasjert som utførende arkitekt.
Planleggings- og byggeperioden
Plankomiteen uttalte i 1901 at det burde være mulig å ta i bruk høyskolebygningene i Trondhjem fra studieåret 1905. Denne antagelsen var basert på opplysninger om byggetiden for lignende anlegg i Tyskland, men viste seg å være altfor optimistisk. De antatte kostnadene for byggearbeidene økte sterkt under utarbeidelse av de endelige tegningene, de økonomiske forholdene i samfunnet endret seg og det skulle bli flere runder i Stortinget før byggingen kunne settes i gang.
Noen viktige årstall og avgjørelser i byggesaken er listet opp nedenfor:
Byggeteknikk og arkitektur
Hovedbygningen er en murbygning med skifertekket tretak og brannsikre etasjeskiller i form av betonghvelv og 1/2 steins kappehvelv innspent mellom jernbjelker. Siden det første utkastet, er sidepartiene av nordfløyen utstyrt med overlys, for å kunne utnytte lokalene på loftet som tegnesaler og andre arbeidsrom.
Veggkonstruksjon
Denne formen for veggkonstruksjon ble kalt Trondhjems hulmur. Utenpå hulmuren ble så råkopp-steinen murt opp. Bredo Greve skrev om konstruksjonen at «En såvidt omhyggelig udførelse er erfaringsmæssig påkrævet i Trondhjem». Videre skrev han om fasadematerialet i sitt prosjekt, da det var under bygging: «''På grund af hovedbygningens sterkt udsatte beliggenhed, idet storm og regn i Trondhjem som regel driver ind fra nord og vest, er bygningens nord-, øst- og vestfacade beklædt med råkop. Bagfacaden derimod, der er mindre udsat for veirligets ødelæggende indvirkning, er tænkt behandlet med skvætputs, udført af cementblandet kalkmørtel''».
Fasadene
Oppfordringen til bruk av råkopp i fasaden, ser ut til å ha passet Greve utmerket. Ved første blikk kan det virke som det er ulike steinslag i hovedfasadens råkoppflater og i de finhugne omramningene og detaljene, men det er iddefjordsgranitt som er benyttet i begge tilfeller. Ved finhugging fremstår steinen mye lysere enn i de råhugde blokkene, og Greve har bevisst spilt på denne kontrastvirkningen. Iddefjordsgranitten er noe varmere i tonen enn de trønderske steinsortene. Grunnen til at det ikke ble valgt stein fra Trøndelag, var at firmaet Beer & Co hadde erfaring med store leveranser og raskt kunne levere det nødvendige kvantum steinblokker av iddefjordsgranitt. Byggeleder Bugge hadde erfaring med råkopp fra Rønvik asyl i Bodø, og selv om det der var fauskemarmor som ble benyttet, var han blitt den rene virtuos i å gruppere større og mindre steiner, så fargenyansene kom til sin rett og flaten ikke ble ensformig.
Den skvettpussede fasaden mot sør ble hvittet med kalkpuss, eller «kalkvelling», som Bugge kaller materialet i sin Husbygningslære. Laboratoriebygningene ble behandlet med samme type puss, med naturstein blant annet i sokkelen, så høyskoleanlegget skulle fremstå som en helhet. På tidlige fotografier kan man se hvordan Hovedbygningens bakside fra starten var helt hvit. På filmen fra åpningsdagen 15. september 1910 ser man også tydelig de hvitkalkede laboratoriebygningene. Gjennom årene er sørfasaden blitt nesten like grå som råkoppfasadene mot øst, nord og vest. I 2012 ble det gjort en uhøytidelig undersøkelse for å se om bygningen var grå på grunn av skitt og forurensning eller fordi kalkhvittingen ikke er vedlikeholdt. Konklusjonen var at tidens tann hadde gått hardt utover kalkpussen, som bare vises som horisontale striper i fasaden, og som noe større felter der veggen er beskyttet av takutstikk.
Arkitektene bak de nyere bygningene som er oppført i nærheten av de opprinnelige, har forholdt seg til hvordan de gamle bygningene fremstår i dag, som tunge, grå bygningsvolumer. Både Kjelhuset, Metallurgi, Produktdesign og Sentralbyggene har i hovedsak grå fasader.
Arkitekturen fra perioden rundt 1900 omtales vanligvis som nasjonalromantikk, mens flere har foreslått navnebytte til nasjonalrealisme. Midtpartiet, midtrisalitten, på hovedfasaden beskrives best med det første begrepet, sidepartiene best med det siste.
Akkurat som Nidarosdomen har grotesker både uten og med bygningsmessige funksjoner, f.eks. som vannspyere, har Greve utstyrt Hovedbygningen med stiliserte, groteske dyremasker og annen utsmykning som gir assosiasjoner til katedralen, både utendørs og inne. Mange av figurene er tegnet av Greves assistent Olaf Nordhagen, som senere ble professor ved NTH og domkirkearkitekt med ansvar for gjenoppbyggingen av Nidarosdomen.
Midtpartiet er den del av fasaden som er mest endret fra konkurranseprosjektet til den oppførte bygningen. Sentralt i midtpartiet er det monumentale inngangspartiet i eik. Tilsvarende bygninger har gjerne institusjonens navn skrevet inn over hovedinngangen. Greve gjorde dette unødvendig ved å fremstille høyskolens funksjon på de to granittavlene som flankerer inngangsdørene. Der er det hugget inn tekniske symboler for de sju fagutdanningene NTH hadde ved åpningen i 1910. Tavlen til venstre har tannhjul, propell og feisel; symboler på ingeniørfagene, med ild over. Tavlen til høyre har passer, vinkeltrekant, peileskive og nivellerapparat; symboler på arkitektfagene, med vann over.
Midtpartiet avsluttes med en pilaster på hver side. Disse var ikke med på konkurranseprosjektet. Pilastrene har ikke det sedvanlige kapitélet øverst, men en konsoll, et glattere murparti og en liten takoverdekning, så det nærmest dannes en nisje. På arkitekt Greves fasadetegning fra 1903 er det skissert inn skulpturer på disse konsollene, men de ble aldri laget.
Sommeren 2004 fant noen spøkefulle studenter ut at de ville gjøre noe med de tomme konsollene. De klatret ut av et takvindu, firte seg ned, og plasserte og tjoret fast en stor pappmasjénisse på hver av konsollene. Nissene ble raskt fjernet, men rakk å bli avfotografert.
Interiør
Inne i bygningen bidrar både steinhuggerarbeider, smijernsdetaljer, kunstneren Enevold Thømts utsmykningsarbeider og – ikke minst – Greves arkitektur med hvelv og arkader, til å fastholde assosiasjonene til middelalder, både i trappehallen, nå kalt aulaen, i korridorene og i den høyloftede rådssalen.
Arkitekten valgte kleberstein til pilarer og buer, og lys puss til vegger og hvelv. I rådssalen, den opprinnelige festsalen, er det benyttet sandstein. De tunge, synlige takbjelkene her inne er av eik. Opprinnelig var det ingen fast innredning i dette rommet, men nå er det faste benker og bord langs veggenes brystpanel av eik.
Tegnesaler, auditorier, kontorer og birom var nøkternt og funksjonelt utstyrt, med malte vegger og himlinger.
Innendørs utsmykning
For den nye generasjonen arkitekter omkring år 1900 var idealet at hver bygning skulle ha sitt eget særpreg, som en protest mot industrisamfunnets masseproduksjon av ornamentikk. Detaljer ble tegnet og laget spesielt til hver bygning, helt ned til hengsler og dørhåndtak. For et godt resultat var det derfor helt nødvendig med dyktige håndverkere som kunne utforme detaljene etter arkitektens ønsker. Perioden omkring 1900 er også kunsthåndverkets renessanse innenfor bygningsfagene. Håndverkerne fikk her utfolde seg og gi utsmykningene sitt personlige særpreg.
Hovedbygningen ble bygget etter de mest moderne metoder, men det dekorative formspråket var inspirert av romansk kunst og arkitektur i Nidaros domkirke. Dekoren innvendig er i stor grad utformet i kleberstein, som også er domkirkens byggemateriale. Siksakborder hugget i stein, med referanse til middelalderarkitekturens chevron, er benyttet flere steder.
I tillegg til steinhuggernes border og grotesker, er det brukt mye smijern i utsmykningene. Smedfaget var ett av håndverksfagene som fikk en sterk oppblomstring i denne perioden. I aulaen er det brukt smijern til lampene og til ristene i varmluftskanalene. Ristene er formet som trær med buktende greiner der bladene krøller seg sammen til spiraler og fyller ut hele åpningen. Spiralmotivet er også brukt på lysekronene i Rådssalen. Arkitekt Greve formga selv både lampene og ristene.
Dekorasjonsmaleriene som finnes i flere av korridorene, takene og omkring flere av inngangene er utført av kunstneren Enevold Thømt. Han fikk rundt 1915 oppdraget med å utsmykke trappehallen og andre deler av interiøret. Hans arbeider kjennetegnes av hans interesse for symbolikk og av et ornamentalt og dekorativt formspråk. Stilen blir gjerne kalt «eventyrstil», siden kunstnerne ofte hentet sine motiver fra folkeeventyr og folkeviser. Thømts motiver er sterkt inspirert av norsk folkekunst fra 1600– og 1700–tallet, men fargene er langt mer avdempet og forsiktige enn vi ofte ser i folkekunsten. Arkitekt Carl Berner skrev dette om utsmykningens forhold til gammel norsk kunst: «Enevold Thømt er en fin kunstner, men besynderlig nok, uten større forbindelse med den kolorit og kraft, som karakteriserer vort gamle norske maleri». Professor Jakob Holmgren var langt mer positiv til Thømts utsmykning i en artikkel i Under Dusken fra 1916.
Gjennom årene er flere kunstverk kommet på plass i Hovedbygningen, både skulpturer og malerier. Inne i rådssalen henger portrettmalerier av alle rektorer ved NTNU og forløperne NTH og UNIT. I aulaen henger to store kulltegninger av Håkon Bleken. Den ene, «Landmåleren», ble innkjøpt av NTNU i 1999, mens kunstneren donerte den andre, «Etterklang». I Teknologibibliotekets tidsskriftsal, det gamle «professorenes leserom», finnes kunstverk av både Per Palle Storm, Knut Rose og Ragnar Kraugerud.
Utvidelser, ombygginger, rehabilitering
Det ble tidlig klart at man hadde behov for å ta inn flere studenter per år og dermed for å utvide Hovedbygningen. I juni 1912 godkjente kommunen at man satte i gang med fundamentering av utvidelsene mot sør, og i desember godkjente de selve utbyggingen iht. innsendte tegninger. I 1913 ble vestfløyen ferdigstilt, og året etter stod østfløyen ferdig. Midtfløyen, med bibliotekets lesesal, ble åpnet i 1915 og oppføring av Bredo Greves konkurranseprosjekt var fullført, med visse justeringer.
I februar 1913 sendte Bredo Greve et brev til NTHs rektor om en planlagt utvidelse av høyskolen. Der foreslo han en ytterligere økning av Hovedbygningens areal. Han skrev bl.a. at hans forslag ville: «''...foruten at tilføie hovedbygningen mere areal samtidig kunne hæve anlegget i arkitektonisk henseende, seet fra byen. Sidstnævnte utvidelse er tænkt som to selvstændige bygninger i en underetage og to overetager og beliggende i nord for hovedbygningen, flankerende denne. I 2den etages høide tænkes nybygningen tilknyttet hovedbygningens korridorsystem ved en overbygget passage baaret av to frie buer, hvorunder den utvendige færdsel kan passere.''» Denne utvidelsen ble aldri realisert.
De viktigste utvidelsene og ombyggingene etter ferdigstillingen i 1916 er beskrevet nedenfor:
Bygningens funksjon
Da NTH åpnet 15. september 1910, inneholdt Hovedbygningen stort sett de rom som trengtes for de 103 nye studentene, bortsett fra laboratorier, som fantes i de andre bygningene rundt «tunet». Samlinger av modeller (av mineraler, broer, skulpturer, bygninger, maskiner o.a.) var en viktig ressurs i undervisningen ved alle avdelingene. Rom for slike samlinger var det dårlig med før de tre fløyene mot sør ble bygget. Professorenes rom var også provisorisk anlagt så lenge bare nordfløyen eksisterte.
Da den siste av fløyene mot sør, midtfløyen, sto ferdig i 1915, kunne biblioteket innvie sin nye lesesal. I sokkeletasjen i vestfløyen var det innredet en vaktmesterleilighet, mens det i de øvrige etasjene var tegnesaler, auditorier, kontorer, festsal og rom for samlinger.