cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Samojedhund
Opprinnelse og alder
Samojedene er en gruppe urfolk som lever på tundraen og taigaen i det nordlige Russland og de nordvestre delene av Sibir. Siden uminnelige tider har disse urfolkene brukt hunder til ulike arbeidsoppgaver, for eksempel til å gjete rein og jakte med. Hunden ble også brukt som sledehund, om enn ikke i samme grad blant den reingjetende befolkningen. Nøyaktig hvor gammel typen er i sin opprinnelse vet man ikke, men den er svært gammel. Opprinnelsen til dagens moderne samojedhund er såkalt samojed laika, en sibirsk reingjetende urhund som fortsatt eksisterer i mange lokale varianter. Benevnelsen olenegonka er en samlebenevnelse for disse hundene, siden de samojediske folkegruppene gjerne hadde sine egne lokale typer.
H.M. Kongens erindringsmedalje
Statutter for tildeling
§ 5 Medaljen (22 mm) er preget i sølv eller forgylt sølv (gull) forsynt med kongekrone og rikseple påsatt kors. Medaljen bæres i vatret bånd i riksbannerets røde farge. Medaljen har på adversen den regjerende monarks bilde med navn og valgspråk og på reversen kongens monogram.
Samojedhund
Opprinnelse og alder
Samojedhunden er i likhet med grønlandshund, alaskan malamute og sibirsk husky østasiatisk av type. Den er gjerne helhvit eller nær helhvit, men de opprinnelige hundene kunne være både sorte og brune med mange ulike avtegninger. Disse innslagene har med årene blitt avlet vekk hos samojedhunden, selv om man på enkelte hunder den dag i dag kan se spor av slike tegninger.
Voksvinger
Systematisk inndeling / Europeiske arter
I Norge er det funnet 9 arter, alle har norske navn. Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på ...oidea.
Samojedhund
Opprinnelse og alder
Første gang denne hunden beskrives er i 1875, da den britiske ornitologen Henry Seebohm fra Sheffield så slike hunder brukt som gjeterhunder. Han beskrev hundene som helhvite, men unntak av en hund som var svart. Videre beskrev han hundene som små og kraftig bygget, med et revelignende hode og med ringlet busket hale.
H.M. Kongens erindringsmedalje
Statutter for tildeling
§ 6 Med medaljen følger diplom undertegnet av Hoffsjefen.
Voksvinger
Systematisk inndeling / Europeiske arter
Norsk entomologisk forening har utgitt en rekke Insekttabeller. Dette er små og billige hefter der en kan bestemme insekter til artsnivå. Et av heftene (se kilde) tar for seg Nettvingene (se kilde)..
Samojedhund
Opprinnelse og alder
Det imidlertid var trolig Joseph Wiggins som først bragte med seg slike hunder til England. Han var sjøkaptein og ledet i 1875-1895 seks ekspedisjoner for å finne en raskere handelsrute til Sibir. Det mangler imidlertid dokumentasjon på disse hundene. Briten Ernest Kilburn Scott kjøpte en valp i Arkhangelsk. Den fikk navnet Sabarka og var en gave til kona Clara, men denne hunden var brun med hvitt kun på labbene og halen. Scott ble senere en betydelig oppdretter av slike hunder. I 1909 dannet han The Samoyede Club, som altså ble den første raseklubben for samojedhunder i verden. I mai samme år publiserte Scott den første rasestandarden. I den står følgende å lese om farger:
H.M. Kongens erindringsmedalje
Statutter for tildeling
§ 7 Medaljen forblir mottakerens eiendom og skal ikke returneres.
Samojedhund
Opprinnelse og alder
Sent i 1893 importerte Francis Leybourne Popham den første kjente helhvite samojed laikaen til England, etter å ha kjøpt en slik hund av jenisejerne i Golchika.
Voksvinger
Systematisk inndeling / Europeiske arter
Nomenklaturen innen voksvinger, følger Greve, 1987.
H.M. Kongens erindringsmedalje
Statutter for tildeling
§ 8 Medaljen bæres på venstre side av brystet i henhold til den offisielle listen over Norske dekorasjoner og deres innbyrdes plassering. Medaljen kan bæres til uniform etter de til enhver tid gjeldende bestemmelser.
Samojedhund
Utseende, anatomi og fysikk
Samojedhund har en rektangulær og kraftfull bygning. Kroppen er robust, kompakt og muskuløs. Halsen er kraftig, ryggen er rett og muskuløs. Bred og dyp brystkasse, og måtlig opptrukket buklinje. Hodet er kraftig og kileformet og snuten typisk. Leppene skal være sorte og stramme, mens munnvikene gjerne er litt opptrukket og gir hunden det karakteristiske «samojedsmilet». Ørene er triangulære, relativt små og høyt ansatte, rørlige og stående. Muskuløs og kraftig benstamme med ovale labber og godt skilte tær. Halen bæres ringlet over ryggen eller noe ned langs siden.
Pelsen er rikelig, tett, tykk og elastisk. Den danner manke rundt halsen og frambrystet (kraftigere hos hanner). Kortere behåring på hodet og framsiden av lemmene. Underullen er tett, myk, kort og kompakt. Det er underulla som holder hunden tørr og varm. Fargen skal være hvit eller kremfarget, eller hvit og såkalt bisquit (hvitt bunnfarge med svake lys brune områder). Blant oppdrettere og eiere i Norge har det de siste årene vært diskutert hvor lang samojedhundens ytre pels skal være. De som driver mest med utstilling, vil gjerne at pelsen skal være noe lengre enn dem som bruker hunden aktivt i for eksempel hundespann. Problemet med for lang pels er ising, og at hunden fort blir for varm ved hard fysisk aktivitet.
Hannhundene blir normalt 54–60 cm i skulderhøyde og veier cirka 20–30 kg. Tispene blir normalt 50–56 cm i skulderhøyde og veier cirka 17–25 kg.
Bruksområde
Samojedhund er en god brukshund og en snill og vennlig familiehund. Den egner seg spesielt godt som trekkhund og kløvhund, men den har også en rekke andre egenskaper innen hundesport. Som type er den seig og utholdende. Samojedhunden mangler egenskaper som vakthund, ettersom at de gjerne er svært sosiale og gjerne hilser på alt og alle. Kan hende har den fortsatt potensiale som gjeterhund for rein.
Lynne og væremåte
Samojedhund er en robust, energisk og aktiv hund som passer best i en familie som er glad i mosjon og lange turer i skog og mark, sommer som vinter. Som type er den selvstendig, selvsikker og rolig, men rasen er kjent for å skjelle mye og ofte. Den er tillitsfull og snill, men trenger en tydelig leder som kan gi den fast dressur og som har stor tålmodighet og kjærlighet å gi tilbake. Denne hunden passer ikke i en liten leilighet, men trenger å få være mye ute hele året rundt.
Ydre Nørrebro
Ydre Nørrebro – som ofte sammen med Indre Nørrebro blir kalt Nørrebro – er en bydel i Københavns kommune med 41.718 (2003) innbyggere. Med en befolkningstetthet på 19.733 innbyggere pr. km² er Ydre Nørrebro Københavns tettest befolkede område. Ydre Nørrebro var tidligere en administrativ bydel i København.
En stor del av befolkingen studerer og/eller folk av annen etnisk herkomst enn dansk.
Bydelen avgrenses mot sydvest av Ågade og Frederiksberg kommune. Mot nordvest er Ydre Nørrebro avgrenset mot Bispebjerg og Nordvestkvarteret av Ringbanen og Nørrebro stasjon. Mot nordøst er bydelen avgrenset mot Ydre Østerbro av Lersø Park Allé, og til slutt er Ydre Nørrebro mot sydøst avgrenset mot Indre Nørrebro av Jagtvej.
Mira Sorvino
Mira Katherine Sorvino (født 28. september 1967 i New York) er en amerikansk skuespiller.
Sorvina vokste opp i Tenafly i New Jersey, og utdannet seg innen sinologi.
For sin rolle som Linda i filmen Frodige Afrodite mottok Sorvino en Oscar for beste kvinnelige birolle.
Hotel Gellért
Hotel Gellért er et kjent og ærverdig hotell i Budapest. Hotellet ble bygd på Buda-siden av elven Donau mellom 1916 og 1918 i art nouveau-stil. Hotellet ligger under Gellérthøyden som i flere hundre år har vært kjent for sine helsebringende vannkilder. I tilknytning til hotellet ligger Gellért bad, som ble bygd samtidig med hotellet. Badet blir drevet av en egen stiftelse men hotellets gjester har adgang til badet for redusert pris.
Nuno da Cunha e Ataíde
Nuno da Cunha e Ataíde (født 8. desember 1664 i Lisboa i Portugal, død 14. desember 1750 i Lisboa) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal den 18. mai 1712 av pave Klemens XI.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Tancred Ibsen
Tancred Ibsen (1893–1978) var en norsk offiser, flyver, filmregissør og manusforfatter. Han laget blant annet Den store barnedåpen (1931) som var Norges første lydfilm. Han laget ialt 17 filmer i Norge og var en av de sentrale norske regissørene i 1930-årene.
Bakgrunn og familie
Tancred Ibsen ble født 11. juli 1893 på gården Øvre Toft i Østre Gausdal. Han var sønn av Sigurd Ibsen og Bergliot Ibsen (født Bjørnson), og var dermed barnebarn av både Henrik Ibsen og Bjørnstjerne Bjørnson. Tancred Ibsen vokste delvis opp i Stockholm mens faren var statsminister der (1903–1905). Som «dobbeltbarnebarn» ble han nøye fulgt av omgivelsene. Han var ikke utpreget skoleflink. Han var gift med skuespiller og danser Lillebil Ibsen (født Krohn). Tancred og Lillebil var foreldre til ambassadør Tancred Ibsen jr. Han døde 4. desember 1978.
Virke
Tancred Ibsen kom i 1914 inn på krigsskolen og han begynte i 1917 som flyver i Hærens flyvevesen på Kjeller. Han ble overført til kavaleriet der han nådde graden dragonløytnant. Han utmerket seg som en dristig flyver og satte norske høyde- og distanserekorder. I 1920 etablerte han flyselskapet A/S Aero (med fem sjøfly kjøpt i Tyskland) for å tilby sightseeing over Kristiania; noe om var en kommersiell suksess et par år. I 1923 reiste han sammen med hustruen Lillebil til USA.
I New York tilbragte han mange timer i kinosalene der han stort sett ikke ble imponert over kvaliteten. Ibsen fikk virkelig interessen for film da han så David Wark Griffiths De to foreldreløse i New York. Han bestemte seg for å bli værende i USA en stund for å dyrke sin interesse for film. Ibsen opprettet en del kontakter i USAs og Hollywoods filmmiljø og endte først opp som elektriker på settet til Victor Sjöströms Tower of Lies. Senere ble han forfremmet til altmuligmann på settet til King Vidors film His Hour og i 1924 ble han en del av manusskriptavdelingen hos MGM.
Etter å ha returnert til Norge, skrev Ibsen en rekke artikler om film og arbeidet med å få støtte til egne filmproduksjoner. I 1927 laget Ibsen i samarbeid med George Schneevoigt en lang dokumentarfilm kalt Norges-Filmen. Tancred Ibsen debuterte med spillefilmen Den store barnedåpen i 1931, som også regnes for å være Norges første lydfilm. 1930-årene ble Ibsens mest produktive tid; han regisserte da en rekke spillefilmer både i Norge og Sverige. AB Irefilm i Sverige henvendte seg til Ibsen med ønske om en nyinnspilling av filmen Synnøve Solbakken i 1934. Med sine filmer i 1930-årene satte Ibsen standarden for norsk film og bidro til en bra økning av antall norske spillefilmer på slutten av tiåret.
Liste over norske navnedager 1998–2009
Dette er en liste over norske navnedager slik den var i perioden 1998–2009 sortert etter dato. Navnedagene ble innført i Norge av Almanakkforlaget i 1988. Listen ble revidert i 1998 og inneholdt da 819 navn. Alle årets dager bortsett fra 1. januar, 29. februar og 25. desember hadde tilhørende navn.
I 2010 ble det innført en ny og oppdatert liste.
I dag, 1. September, har  navnedag.
Thomas Jefferson (friidrettsutøver)
Thomas Jefferson (født 8. juni 1962 i Cleveland, Ohio) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver, som hovedsakelig konkurrerte på 200 meter.
Fylkesvei 2322
Fylkesvei 2322 går mellom Krokfoss bru og Storgrunnvika i Gran kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 48 (Oppland).
Beita
Beita (kinesisk: 北塔区; pinyin: Běitǎ Qū) er et bydistrikt i provinsen Hunan, i byprefekturet Shaoyang.
Det har et areal på 84 km² og teller ca. 80 000 innbyggere (2003).
Januária
Januária er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Europavei 74
Europavei 74 går mellom Alessandria i Italia og Nice i Frankrike. Veiens lengde er rundt 240 km.
Trasé fastlagt av UNECE: Nice – Cuneo – Asti – Alessandria.
Tomasz Stolpa
Tomasz Stolpa (født 18. mars 1983) er en polsk fotballspiller, og midtbanespiller for den svenske klubben Gefle. Han startet sin karriere i klubben Zagłębie Sosnowiec, juni 2001. Han kom til Gefle fra Tromsø Idrettslag etter 2006-sesongen. I Tromsø har han status som kultfigur, han var vel bare på banen to ganger i serien og fikk straffe begge gangene.
Jens Carelius
Jens Jørgen Carelius Krogsveen (født 8. oktober 1982), kjent under artistnavnet Jens Carelius, er en norsk låtskriver, gitarist, vokalist, produsent og grafisk designer fra Blommenholm i Bærum.
Hans andre utgivelse, The Beat Of The Travel, ble svært godt mottatt i pressen og fikk blant annet karakter 6 i Dagbladet. Mange anmeldere holdt også platen som personlige favoritter av utgivelsene i 2009.
8. april 2011 slapp han platen The Architect, en konseptplate hvor Carelius tok utgangspunkt i arkitekturen. Sammen med det grafiske utgjør de elleve sangene på platen rammeverket for en fiktiv dokumentarfilm med samme navn.
Carelius er også med i bandet Atlanter med blant andre Arild Hammerø. Bandet ble nominert til Spellemannprisen i klassen «indie» i 2013 for albumet Vidde.
Gongsun Du
Gongsun Du (kinesisk: 公孫度; pinyin: Gōngsūn Dù; død 204) var en general under det senere Han-dynastiet.
Han stammet fra Liaoyang. Sine første slag utkjempet han rundt år 189 under Dong Zhuo for hans marionettekeiser Liu Bian (den tidligere prinsen av Hongnong). Dong Zhuo plantla en ekspansjon mot Korea og gav Gongsun Du ansvaret for felttoget, som ble en suksess. Gongsun Du innrettet der Lelang-kommanderiet.
Senere overtok han på Dong Zhuos bud prefekturene i Liaodong (nord for den koreanske halvøy) og oppsteg dermed til en egen maktposisjon i det nordøstre Kina. Han sendte Gongsun Muo og Zhang Pi ned i det sørlige Korea sor å erobre mer territorium. Slik ble han til en av de mektigste guvernører under den senere Han-tiden.
Etter hans død overtok hans sønn Gongsun Kang kontrollen over det fjerne nordøst og delte Lelang-kommanderiet. Den sørligste halvdel ble dermed til Daifang-kommanderiet.
Flykapring
Flykapring innebærer at man med vold eller trussel om vold tar kontrollen over et fly. En person som utfører denne handling kalles «flykaprer». Flykapringer forbindes sterkt med terrorisme.
En topp ble nådd på slutten av 1960-tallet, da det årlig ble kapret 30-40 fly. Men få kom til skade, og for flyselskapene var kostnadene overkommelige sammenlignet med strengere sikkerhetstiltak, som også ville gi lange køer og dermed skremme vekk passasjerene. Da en senator i 1968 foreslo å installere røntgenmaskiner og metalldetektor på flyplasser, svarte en representant for amerikanske luftfartsmyndigheter at dette ville skremt folk vekk.
Det vanligste er at kapreren bruker våpen mot pilotene for å tvinge dem å føre flyet dit kapreren vil. I visse fall, som ved 11. september-terrorattentatet i USA den 11. september 2001, har kapreren selv kunnet styre flyet og overtok spakene. I dette fall var målet dog ikke forflytning mellom plasser, men et selvmordsattentat.
Den første flykapringen ble utført den 21. februar 1931 i Arequipa i Peru.
I oktober 1998 kapret piloten selv flyet, under en flygning med Air China fra Beijing til Kunming. Han styrte flyet til Taiwan i stedet, men oppnådde bare å bli fengslet av taiwanske myndigheter. Året før hadde det vært to lignende, men mislykte forsøk.
Flykapringer har medført strengere kontroll av passasjerenes bagasje på flyplassene. I 2002 kalkulerte man med en utgift på en halv milliard kroner for sikkerhetskontrollen på norske flyplasser.
I USA har tiltak blitt iverksatt som blant annet innebærer at dørene mellon førerkabin og passasjerkabin stenges, samt at piloten tillates å bære pistol på flyet.
Flykapring heter hijack på engelsk. I 2000 på Oakland-flyplassen utenfor Detroit hilste en ansatt på en kollega med ordene Hi, Jack! Dette ble oppfattet som ordet «flykapring», og politiet tilkalt.
Tilfeller av flykapring
Noen tilfeller av flykapring beskrevet på Wikipedia:
Pieter Vanspeybrouck
Pieter Vanspeybrouck (født 10. februar 1987 i Tielt) er en belgisk landeveissyklist.
Brussels Cycling Classic
Brussels Cycling Classic (tidligere Paris–Brussel) er et av de eldste eksisterende endagsrittene i sykkelsporten og regnes som en semi-klassiker.
Pieter Vanspeybrouck
Han la opp etter 2021-sesongen.
Sidsel Wold
Arbeid
I 1978 reiste Sidsel Wold til Israel, der hun arbeidet som frivillig på en kibbutz i godt over to år. Tilbake i Norge ble hun daglig leder i Norske Kibbutz Venner (NORKIV), som arbeidet med å tilrettelegge for norske ungdommers kibbutzopphold. Wold var i 1980-årene i ferd med å konvertere til jødedommen. Hun engasjerte seg også i organisasjonen Med Israel for fred, ble valgt inn i deres hovedstyre og var redaktør for organet Midtøsten i Fokus. Wold studerte historie, russisk og statsvitenskap ved Universitetet i Oslo 1981–1987. Hun arbeidet som layouttegner og journalist i Morgenbladet 1987–1988 og studerte journalistikk ved Norsk Journalisthøgskole 1988–1990.
Brussels Cycling Classic
Fram til 1966 var det en av de viktigste vårklassikerne, men på grunn av konkurranse fra nederlandske sykkelritt, blant annet Amstel Gold Race, og økende trafikkproblemer mellom Paris og Brussel ble det etter en seks år lang pause gjenopptatt i september i 1973.
Sidsel Wold
Arbeid
Sidsel Wold har arbeidet i forskjellige NRK-avdelinger, både som programleder og reporter i radio. Hun var frilanser for NRK i Jerusalem 2003–2004 og utenrikskorrespondent i Midtøsten med base samme sted fra 2007 til 2011. Hun holdt i egenskap av dette foredrag på Utøya 21. juli 2011. Hennes siste korrespondentbrev fra Jerusalem handlet om 22. juli-terroren. Fra 2016 til og med januar 2022 har hun vært NRKs korrespondent i Istanbul, etterfulgt av Åse Marit Befring fra sommeren 2022. Wold arbeider nå i NRKs nyhetsdivisjon.
Wold har også undervist i utenriksjournalistikk og om arbeid i konfliktområder ved Oslo Met.
Brussels Cycling Classic
I 2013 ble navnet endret til Brussels Cycling Classic, og rittet begrenset til Belgias grenser.
Sidsel Wold
Arbeid
Sidsel Wold er gift med forfatter og tidligere journalist Ragnar Kvam jr. De foretok en jordomseiling 1995–1996. Paret har en sønn sammen.
Japaraíba
Japaraíba er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Longos
Longos av Lesbos eller Longus, (gresk: Λόγγος) var en gresk forfatter som er kjent for den første hyrdediktningen på prosa, romanen Dafnis og Chloë, men ellers er svært lite kjent om hans liv. Det er antatt at han levde på øya Lesbos, hvor også handlingen til Dafnis og Chloë foregår, en gang på 200-tallet e.Kr. Hans bok har betydning som en tidlig roman i litteraturhistorien, og ble også emne for en ballett med musikk av Maurice Ravel.
Fylkesvei 6326
Fylkesvei 6326 (Fv6326) går mellom Vorpbukt og Mørre i Åfjord kommune. Veien er 5,8 km lang.
Longos
Det har blitt foreslått at navnet Longos er kun en feiltolkning av det siste ordet i Dafnis og Chloës tittel Λεσβιακῶν ἐρωτικῶν λόγοι δ i et florentinsk manuskript. Det har også blitt observert at det best bevarte manuskriptet begynner og avsluttes med λόγου (ikke λόγγου) ποιμενικῶν. Om navnet virkelig var Longos var han sannsynligvis en frigitt slave til en romersk familie som bar navnet som tilnavn.
Fylkesvei 6326
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 51 (Sør-Trøndelag).
Longos
Longos’ stil er retorisk, og hans hyrder og hyrdinner er konvensjonelle, men han makter å representere menneskelige følelser, og som sådan står hans Dafnis og Chloë nærmere den moderne roman innenfor litteraturhistorien enn dens nær samtidige pastorale diktning som Aithiopika av Heliodor som framviser mange tilsvarende handlingstrekk.
Dafnis og Chloë handler om hittebarn, Dafnis ammet av ei geit, og Chloë ammet av en sau, og når han er 15 år og 13 år blir de sendt avgårde for å gjete en flokk sammen, og uten at de forstår det blir de forelsket i hverandre, en beskrivelse som inneholder mye stille humor: «Chloë ønsket ikke å vente lenger, men delvis ettersom hun var smigret av komplementet og delvis ettersom hun hadde lenge ønsket å kysse Dafnis hoppet hun opp og kysset ham. Det var et troskyldig og uerfaren kyss, men ett som var i stand til å sette et hjerte i brann...»
Selvikvågen naturreservat
Vågen er ei grunn bukt med verneverdige strandenger og smale viker i indre del, med mudder og store tidevannsområder; skjermet av holmer utenfor. Området er beite- og hekkeområde for ender og vadefugler, og er også botanisk artsrikt med 87 påviste arter, blant annet buestarr, sverdlilje og dikesvineblom.
Reservatet er ett av 6 naturvernområder som inngår i ramsarområdet Harøya våtmarksystem, som ble etablert i 1996.
Japonvar
Japonvar er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Lynx’n
Lynx'n er det andre album til den norske musikkgruppa Sie Gubba. Det kom ut i 2000. Albumet var den første med Reidulf Wormdal, Ingar Engan, og Bjørn Lillevold i bandet. På denne platen finnes låter som «Lynx'n», «Attom berghøgda», «Sie gubba kjæm» og «Fjellrypa». Albumet ble nominert til Spellemannprisen 2000 i kategorien Danseorkester. Plata solgte 5 000 eksemplarer.
Lime
Lime eller limett (Citrus aurantifolia) er en liten grønn sitrusfrukt. I smak kan den minne om sitron. Den er en del søtere enn sitron, men den er også bitter. Det finnes ulike underarter av lime, varierende i størrelse, farge og form.
Opprinnelse
Limefrukten var kjent i Europa allerede på 1400-tallet. Den er rik på C-vitamin, og i gammel tid var det vanlig at britiske sjømenn fikk en daglig rasjon limesaft for å unngå sykdommen skjørbuk.
Limetreet kan bli opptil fem meter høyt og får små, hvite blomster. Fruktene er vanligvis runde og mellom 3 og 6 cm i diameter. Fargen er grønn eller gulaktig, og fruktkjøttet er som regel surt/bittert.
Produksjon
India er verdens største produsent av lime/sitron (17 %), etterfulgt av Mexico (14 %) og Kina (13 %)
Bruksområde
Med sin bitre smak er lime vanligvis ikke god å spise naturell.
Saften av lime er fin å bruke i supper, særlig fisk- og skalldyrsupper, og i de fleste typer sauser, marinader og dressinger. Det høye syreinnholdet gjør at limejuicen konserverer de varene den kommer i kontakt med. Fisk og kjøtt som marineres i lime blir mer saftig etter varmebehandling. Det utnyttes i matretter i kategorien ceviche, det vil si fisk eller skalldyr "kokt" i lime. Ellers kan den brukes med tequila og salt.
Oppbevaring
Lime har lang holdbarhetstid og oppbevares best ved 8–12 °C, men trenger ikke å oppbevares i kjøleskap.
Næringsinnhold
Lime er sitronens lillebror og er svært rik på vitamin C. I tillegg inneholder den mye flavonolglykosider, en gruppe potente beskyttelsesstoffer.
Ramstad (Nærøysund)
Ramstad er ei bygd i Nærøysund kommune i Trøndelag. Ramstad ligger 33 km sør for Rørvik og 39 km sørvest for Kolvereid (Fv768 (Abelværveien) - Fv769 (Varøyvegen) - Fv770).
Ramstad er mest kjent for sin skjønne natur, sjarmerende gårder, ville dyr og ikke minst den berømte landskampen mot nabobygda i nord, Steine, som foregår hvert år.
Ramstad grenser til Abelvær i sør.
Ramstad - Nærøy er en grunnkrets i Nærøysund kommune og har 21 innbyggere pr 1. januar 2021.
Severdigheter
I området rundt Kjeksvika og Hesthagan finner du den totalfredete Flueblomen
Ingrid Evertsen
Ingrid Anna Evertsen (født 28. mars 1956) er en norsk skuespiller og standup-komiker fra Tromsø, best kjent for rollefiguren «Mossa».
Som «Mossa» har hun opptrådt hyppig i diverse moroprogram fra Tromsø, blant annet i Du skal høre mye fra Rorbua, men også i diverse private arrangement. Som «Mossa» gjorde hun et lite comeback i NRK serien Tidsbonanza episode 1 sesong 1.
Hun står også bak en kåseriserie i NRKs Norgesglasset kalt «Lev lurt med Evertsen».
Evertsen bor i Mefjordvær på Senja. Hun sitter i kommunestyret (formannskapet) for Arbeiderpartiet. Hun har et stort samfunnsengasjement, blant annet til fordel for Tromsøs vennskapsby Gaza og for homofiles rettigheter.
Pilies gatve
Pilies gatve («Slottsgaten») er et av de historiske hovedgatene i Gamlebyen i Vilnius, hovedstaden i Litauen.
Ellen Sæthre-McGuirk
Ellen Marie Sæthre-McGuirk (født 1975) var fra 2000 til 2007 direktør ved Rogaland Kunstmuseum i Stavanger (Nå: Stavanger kunstmuseum) og var i perioden 2007-2011 forsknings- og senterleder ved Nasjonalt senter for kunst og kultur i opplæringen, som er lokalisert ved Nord universitet. Sæthre-McGuirk var førsteamanuensis II-stilling ved Handelshøyskolen BI, Oslo, hvor hun underviste i kultur og ledelse i perioden 2008-2011. Hun er nå professor ved Nord universitet.
Pilies gatve
Den er ganske kort, og går fra Katedralplassen til Rådhusplassen.
Ellen Sæthre-McGuirk
Sæthre-McGuirk har vært prosjektansvarlig og utvikler for kunst- og kulturprosjekter i Norge og i utlandet. Hun var i perioden 2005 til 2007 styremedlem og styreleder for de nordiske institusjonene NKD (Nordisk kunstnersenter Dalsåsen) og NIFCA (Nordic Institute for Contemporary Art).
Pilies gatve
Pilies gatve er Vilnius' mest populære marked for tradisjonell folkekunst, med en rekke boder for suvenirer og kunsthåndverk. Det er også en rekke ravbutikker, motebutikker, kafeer og spisesteder i gaten.
Ellen Sæthre-McGuirk
Hun har en Ph.D. i kunsthistorie og -teori fra Katholieke Universiteit i Leuven, Belgia.
Pilies gatve
Pilies gatvė er kjent for Kaziukasmessen som holdes første søndag efter St. Kasimirs dag, 4. mars, med deltakelse av kunsthåndverkere og folkemusikere fra hele Litauen, samt salg av matvarer som rugbrød, honningkaker, kjøtt og meieriprodukter, honning, øl og tradisjonell kvas (brød-drik) (litauisk: Gira).
Åsbjørn Skjærpe
Åsbjørn Skjærpe (født 1. august 1931, død 12. januar 1994) var en norsk fotballspiller. Skjærpe var angrepsspiller (senterløper).
Pilies gatve
Vilnius universitet ligger mellom Pilies gatvė og Universiteto gatvė («Universitetsgaten»).
I Pilies gatve nr. 26 ligger Underskrivernes Hus (litauisk: Signatarų namai). Her ble Litauens uavhengighetserklæring underskrevet 16. februar 1918. Underskrivernes Hus har siden 2000 været museum.
Åsbjørn Skjærpe
Skjærpe spilte for Viking fra 1954 til 1965 (med et opphold i 1964). Han fikk totalt 272 kamper for klubben, og scoret 146 mål. Av disse var 143 seriekamper (62 mål) og 52 cupkamper (31 mål). Med totalt 146 mål er Skjærpe den med sjette flest mål for Viking.
Skjærpe ble Norgesmester i 1959 og seriemester i 1958.
Han forlot Viking i 1964 til fordel for sin lokale klubb Nærbø, angivelig fordi det skal ha vært for krevende å trene med Viking ved siden av gårdsdriften på Nærbø på Jæren. I 1965-sesongen var han imidlertid tilbake i Stavanger-klubben, og scoret blant annet begge Vikings mål i serieåpningen hjemme mot favoritten Sandefjord.
Lofoten International Art Festival
Lofoten International Art Festival (LIAF) er en festival for samtidskunst som avholdes annethvert år i Svolvær.
LIAF er organisert under Nordnorsk Kunstnersenter og er støttet av Kulturrådet, Nordland fylkeskommune, Troms og Finnmark fylkeskommune og Vågan kommune.
LIAF er medlem av International Biennial Association.
Kuratorerer for LIAF 2019 var Hilde Mehti, Karolin Tampere, Neal Cahoon og Torill Østby Haaland.
Jelsnes
Jelsnes er en bygd og et tettsted i Sarpsborg kommune i Østfold. Jelsnes ligger 12 kilometer nord for Sarpsborg sentrum i landlige omgivelser nord på Tunøya. Tettstedet hadde innbyggere per 1. januar. Bygda var en del av Tune kommune fram til 1992. Navnet antas å komme av jarlens nes. Jelsnes er også kjent for Tunejolla. Sarpsborgs ordfører Sindre Martinsen-Evje vokste opp i Jelsnes og gikk på Jelsnes skole.
Bobbysocks (album)
Bobbysocks er den første LP-platen til duoen Bobbysocks. Albumet kom ut i 1984, men ble utgitt på nytt i 1985 etter at de hadde vunnet Eurovision Song Contest 1985 med låta La det swinge skrevet av Rolf Løvland. Dette er også det syvende albumet til Hanne Krogh. Bobbysocks besto foruten av Hanne Krogh, også av Elisabeth Andreasson, kjent fra duoen Chips i Sverige. Hun hadde på den tiden et stort ønske om å komme inn på platemarkedet i nabolandet Norge. Hanne og Bettan valgte sammen ut noen sanger fra 1950-tallet, som de ville lage egne versjoner av, men det var også ønske om å gjøre noe nytt på platen. Rolf Løvland og Rolf Graf leverte låter som «I Don't Wanna Break My Heart», «Radio» og «Little By Little» samt «Midnight Rocks» og balladen «Adios». Platen ble innspilt på Bahama Records med Lars Kilevold som produsent samt de beste musikerne Norge og Sverige kunne frembringe: gruppen Lava på komp, blåserekka «Horny Horns» og Lars Kilevold på keyboards. Den aller første sangen som ble innspilt, ble også sluppet som første singel fra Bobbysocks både i Norge og Sverige; «I Don't Wanna Break My Heart» med «The Booglie Wooglie Piggy» som B-side. «The Booglie Wooglie Piggy» ble etter hvert også en signaturlåt for gruppen, en sang som de ofte sang a capella på sine konserter. Platen kom ut i oktober 1984 og solgte på kort tid over 25,000 eksemplarer i Norge. Men dette var bare begynnelsen. I 1985 representerte Bobbysocks Norge i Melodi Grand Prix med «La det swinge», og resten av historien er velkjent. Albumet ble utgitt på CD på 1995. Etter seieren i Eurovision ble albumet utgitt på nytt. Spor en "In the mud" ble byttet ut med "Let it swing". Senere er albumet gitt ut som MP3 album med "In the mud" og " La det svinge" som extra bonusspor.
Pavel Tonkov
Pavel Sergejevitsj Tonkov (Павел Сергеевич Тонков) (født 9. februar 1969 i Izjevsk) er en tidligere profesjonell syklist fra Russland. Hans største suksess var sammenlagtseieren i Giro d'Italia i 1996, men han ble også nummer tre sammenlagt i Vuelta a España og vant Sveits rundt i 1995 og Romandiet rundt i 1997.
Han la opp i 2005.
Jaíba
Jaíba er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Nemopteridae
Nemopterider (Nemopteridae) er en familie av nettvinger. De er blant de største nettvingene. Det er ingen norske arter.
Utseende
Nemopteridene er nokså store (forvingelengde 13–35 mm), spinkle nettvinger som lettes kjennes på vingenes form: forvingen er bred og avrundet, gjerne mønstret i gult og brunt, mens bakvingen er lang og smal, nærmest fjærlignende. Larvene er tettbygde, hodet er bredere enn langt med forholdsvis korte og kraftige kjever. Beina er korte, kroppen pæreformet med spredte, fine hår.
Liv og utvikling
Nemopterider har fullstendig forvandling og må gjennom et puppestadium før de blir kjønnsmodne (imago). De har bitende munndeler og to par vinger som ofte er ganske like hverandre. De flyr mest i skumringen og er langsomme flygere som gjerne besøker blomster der de spiser pollen. Larvene lever på bakken, gjerne i tørre skoger.
Nemopterider finnes bare der det er et varmt, tørt klima. De mangler i Nord-Europa, men det finnes tre arter ved Middelhavet. Biologien er lite kjent, men det er sannsynlig at larvene er knyttet til maur. Eggene er små, runde eller ovale uten stilk, og legges på bakken. Man tror at maurene forveksler de harde eggene med frø og bærer dem tilbake til tua. Larvene er rovdyr og spiser trolig lite annet enn maur. Sannsynligvis unngår de å bli angrepet av maurene ved å etterligne disses kjemiske signaler. Larvene kan leve lenge uten mat og ser ut til å ha et meget langsomt stoffskifte.
Utbredelse
Nemopterider finnes i varme og tørre områder over det meste av verden bortsett fra Nord-Amerika. Det største artsmangfoldet finnes i det sørlige Afrika der ca. 60 av de 100 artene hører hjemme.
Systematisk inndeling med europeiske arter
Det er ingen norske arter. Familien Crocidae har nylig blitt skilt ut fra Nemopteridae.
- Ingen norske arter '''
Knelernettvinger
Knelernettvinger (Mantispidae) er en familie av nettvinger. Det er ingen norske arter.
Utseende
Fargen på kroppen varierer mellom grønn, gul og brun. Noen ganger litt rosa. De to vingeparene er ganske like, smale og har et tett og fint ribbenett. Vingemerket (pterostigma) er tydelig. Ofte er vingene gjennomskinnelige uten et mønster, men noen arter har flekker og lignende på vingene, ganske hyppig er forkanten rødlig eller brunlig.
Larvene har avlang kroppsform og velutviklede bein i det første larvestadiet, men i det andre og tredje stadiet er larvene tykke og c-formede, beina er redusert til korte stumper. Munndelene er også ganske små.
Levevis
Larvene lever som parasitter på larvene til bier, vepser og i egg til visse edderkopper (det siste særlig hos underfamilien Mantispinae). Hunnen legger 200-2000 bittesmå egg som står på stilker. Disse klekkes til små, aktive første stadiums larver som enten leter opp et edderkopp-nett eller vepsebol, eller prøve å finne en edderkopp- eller vepsehunn som de kan henge på tilbake til bolet. Dersom larven når fram til et vepsebol eller en edderkopp-eggsekk, forandrer den seg til en beinløs andre stadiums larve, ellers ikke. De artene som angriper bier og veps, ernærer seg på én enkelt larve, som de til slutt dreper – de er dermed å regne som parasitoider. De som snylter på edderkopper lever av eggene i eggsekken.
Unge larver er campodeiforme med munndelene framoverrettet, mens eldre larver har utseende mer som larvene til skarabider (scarabaeiforme), med munndelen nedoverbøyd.
Systematisk inndeling
Det er ingen norske arter. I verden finnes mange slekter og arter, særlig i tropiske og subtropiske områder.
Loongson
Loongson (forenklet kinesisk: 龙芯, pinyin: Lóngxīn, «dragekjerne»), tidligere kalt Godson, er en familie av 32- og 64-biter RISC mikroprosessorer som er utviklet av Institute for Computing Technology (ICT) hos det kinesiske vitenskapsakademi i Folkerepublikken Kina. Loongson blir produsert av den italiensk-franske elektronikkprodusenten ST Microelectronics, og er en lisensiert med en arkitektur som er kompatibel med MIPS III og MIPS64.
Utviklingen av denne prosessorfamilien startet i 2001. Longsoon 1 ble lansert i 2002. Den var en 32-biter mikroprosessor og ble brukt i innebygde systemer. Longsoon 2 (2003) er en 64-biter arkitektur, mens Longsoon 3 (2009) er en flerkjerners arkitektur med 4, 8 eller 16 kjerner.
BLX IC Design Corporation ble skapt gjennom et privat-offentlig samarbeid mellom ICT og Jiangsu Zhongyi Group. BLX har base i Beijing og har ansvaret for utviklingen av 32-bits og 64-bits Loongson-prosessorer. De har samtidig også ansvaret for å utvikle verktøy og referanseplattformer.
Historie
I Kina er over 75% av innbyggerne uten tilgang til internett eller datamaskiner, og etterspørselen er enorm. I løpet av 2008 kjøpte kinesere 39,6 millioner datamaskiner. Intel og AMD er begge amerikanske selskap som dominerer prosessormarkedet i verden, og av frykt for spionasje benytter ikke den kinesiske regjering USA-produserte prosessorer eller hovedkort i sitt militære utstyr. Med tanke på konsekvensen av å bli låst ute av det internasjonale markedet startet Kina en prosess for å skape sin egen teknologi, for å gjøre seg mer uavhengig av internasjonale aktører. Loongson er en del av denne prosessen.
Utviklingen av den første Loongson-prosessoren, Loongson 1, startet i 2001. Loongson 1 var en ren 32-bits prosessor som hadde maksimum hastighet på 266Mhz og var tenkt hovedsakelig for kasseapparat og andre integrerte datamaskiner. Den neste utgaven i Loongson-serien var Loongson 2. Denne serien var beregnet på vanlige datamaskiner, og den første versjonen hadde en maksimal hastighet på 500Mhz. En oppdatert versjon, kalt Loongson 2E, kunne yte opptil 1Ghz. Alle prosessorene i Loongson 2-serien er 64-bits.
Loongson 2F
Loongson 2F er den siste prosessoren i rekken av Loongson 2-prosessorer og ble utgitt tidlig 2008. Loongson 2F kan kjøre fireveis samtidige instruksjoner, har 5 utførelsesenheter (2 ALU, 2 FPU og 1 AGU). I tillegg har prosessoren integrert DDR2-kontroller og bruker maksimum 4W når den kjører på 1Ghz.
Instruksjoner
Loongson 2F bruker et MIPS III-instruksjonsett, men har i tillegg tolv unike instruksjoner.
Loongson 3
Neste-generasjons Loongson-prosessor, Loongson 3, er i stand til å kjøre på en hastighet mellom 1Ghz og 1,2Ghz, har fire (10W) eller åtte kjerner (20W). Prosessoren ble lansert i april 2010. Loongson 3 implementerer over 200 nye instruksjoner for å hjelpe med x86-emulering. Dette vil gjøre det enklere for utviklere å portere x86-baserte programmer og operativsystemer til Loongson-plattformen. Loongson 3 ble lansert i 2010.
Kompatibilitet
Mange programmer og operativsystem kan bli portert til Loongson, og flere Linux- og BSD-systemer har allerede blitt portert. Det eksisterer også et eget nettverk av utviklere som jobber med Loongsonstøtte for Linuxkjernen.
I mars 2010 porterte Lemote Googles operativsystem Android til Loongson-plattformen.
Kompilatorer
GNU Compiler Collection er den primære kompilatoren for utvikling på Loongson-plattformen. I versjon 4.4 av GCC kan man angi kompilatorflaggene «-march=loongson2f» og «-mtune=loongson2f» for å optimalisere det kompilerte programmet for Loongson-prosessoren. Versjon 4.6 introduserte støtte for nestegenerasjons Loongson 3A. Clisp, en Common Lisp-kompilator, har også blitt portert til Loongson av Debian-teamet.
ICT har også portert Open64, en avansert optimaliseringskompilator, til Loongson 2-serien.
Programvare
Programvare som er fri og åpen kildekode kan bli optimalisert og kompilert til å fungere på Loongson. De mest populære programvarene som er fullstendig fri, som LibreOffice, Mozilla Firefox, Pidgin, VLC og Amarok har allerede blitt portert til Loongson. For .NET-utvikling finnes det en uoffisiell port av programmeringsspråket Mono.
Kommersielle produkter
I mars 2006 annonserte Lemote en Loongson 2-basert maskin kalt Longmeng (Dragedrøm).
YellowSheepRiver lanserte en mini-PC med en 400Mhz Loongson 2-prosessor som heter Municator YSR-639.
Loongson-prosessorene har blitt implementert kontinuerlig av to kommersielle aktører. Lemote Technology i Kina med sin YeeLoong Netbook, FuLoong mini-PC og EMTEC sin Gdium Liberty netbook Begge aktørene har internasjonale forhandlere
I 2010 lanserte Lemote en alt-i-ett datamaskin, kalt LynLoong, med Loongson 2F-prosessoren.
Carl Olof Cronstedt
Unge år
Carl Olof Cronstedt ble født på gården Botby i Finland den 3. oktober 1756, hans foreldre var major Johan Gabriel Cronstedt og Hedvig Juliana Jägerhorn af Spurila. Carl Olof Cronstedt begynte i hæren i 1765 og ble utnevnt i løytnant i 1773, bare 17 år gammel, fem år etter ble han utnevnt til oberstløytnant. Cronstedt deltok i USAs uavhengighetskrig men tilbrakte største delen i krigsfangenskap.
Cronstedt og Sveaborgs fall
Festningen Sveaborg var ansett som uinntakelig og hadde ry som «Nordens Gibraltar» og da Russland angrep Sverige i februar 1808 var svensk strategi å trekke hovedstyrken midlertidig tilbake men så gå til offensiv om sommeren og da unsette Sveaborg. Festningen under kommando av Cronstedt ble omringet og beleiret av russiske styrker i begynnelsen av mars 1808. Etter tre ukers beleiring innledet Cronstedt forhandlinger og avtalte at festningen skulle overgis om den ikke ble unnsatt innen 3. mai og da ingen svenske forsterkninger ankom overgav Cronstedt Sveaborg.
Cronstedt etter Sveaborg
Etter overgivelsen trakk Cronstedt seg tilbake, i motsetning til andre svensk-finske offiserer som gikk i russisk tjeneste. I både Sverige og Finland ble han ansett som en forræder for overgivelsen av borgen, i diktverket Fänrik Ståls sägner av den finske nasjonaldikteren Johan Ludvig Runeberg får han hard medfart. Cronstedt anså imidlertid at han hadde handlet korrekt i situasjonen og fortsatte resten av livet å bære sine svenske medaljer.
Avro Avian
Avro Avian var en serie med britiske skolefly/sportsfly konstruert og bygget av Avro på 1920-tallet. Til tross for at dette var fremragende fly kunne de ikke konkurrere med eller ta markedsandeler fra de Havilland Moth.
Konstruksjon og utvikling
Avro 581 Avian prototype var tegnet og bygget for å delta i en konkurranse i 1926. Skroget var basert på Avro 576 autogyro, men ble bygget som en konvensjonell to-dekker og var utstyrt med en 70 hk (50 kW) Armstrong Siddeley Genet motor.
Etter tester med denne prototypen ble det installert en ny motor, 85 hk. ADC Cirrus og solgt som Avro 581E til Herbert Hinkler, som brukte flyet på en serie med langdistanseflyvninger som kulminerte med en 15½-dag solo flyvning fra Croydon, Storbritannia til Darwin, Australia.
Produksjonsmodellen fikk betegnelsen 594 og ble bygget i et større antall versjoner, vesentlig med Cirrus motorer. En versjon med skrog bygget med sveisede stålrør ble bygget i 1929 som Avro 616 Avian IVM for å møte krav fra oversjøiske kunder. Denne versjonen ble bygget i det største antall eksemplarer, ca. 190 ble bygget.
Flyet i bruk
Selv om modellen ikke kunne konkurrere med de Havilland Moth som fløy mer enn et år tidligere ble Avain i stor grad brukt som et sivilt sportsfly eller skolefly og mange solgt utenlands. Avians ble bygget (eller sammensatt) i USA og Canada. Blant kjente flyvere fra mellomkrigstiden som var eiere av Avro Avian var :
Malesanden og Huse dyrefredningsområde
Malesanden og Huse dyrefredningsområde er et biotopvern på østsiden av Harøya i Ålesund kommune, Møre og Romsdal. Området ble vernet i 1988 for å ta vare på fuglelivet i et våtmarksområde.
Området består en bred og lav sandstrand. Det er hekke-, raste- og overvintringsområde for flere ulike fuglearter: vadere, gravand og grågås. Vannfugler og sjøfugler overvintrer i så stort omfang at det regnes for å ha nasjonal eller endog internasjonal betydning. Sanddynene har også botanisk interesse, særlig dynelyngheia, som er en av tre urørte slike i fylket.
Malesanden og Huse dyrelivsfredning er et fredet bufferområde rundt dyrefredningsområdet. Buffersonen er på 15,2 km², og ble vernet samtidig i 1988.
Reservatet er ett av 6 naturvernområder som inngår i ramsarområdet Harøya våtmarksystem, som ble etablert i 1996.
Pleiadene
Pleiadene, også kjent som sjustjernene, er en stjernehop som befinner seg 440 lysår unna i stjernetegnet Tyren. Den er et iøynefallende syn på vinterhimmelen i Norge og ellers på den nordlige halvkule. Under normale forhold er seks eller sju stjerner synlige, og de kan minne litt om en forminsket utgave av Karlsvognen.
Stjernehopen er dominert av varme blå stjerner, som er blitt dannet i de siste 100 millioner år.
Den franske astronomen Charles Messier gav Pleiadene nummer M45 i sin katalog over «kometlignende objekter» som ble utgitt i 1771. Hensikten med katalogen var å liste opp lyssvake objekter som kunne forveksles med kometer. Pleiadene er lyssterke og velkjente for alle som studerer stjernehimmelen, så det er uklart hvorfor Messier inkluderte dem.
Andre nevneverdige navn på pleiadene er:
Stjernehop
Pleiadene er fysisk tilknyttede stjerner, som alle beveger seg i samme retning. Deres sammenheng er ikke en optisk illusjon, sett fra jorden. I 1767 kalkulerte John Michell at sannsynligheten for at så mange sterke stjerner utgjorde en tilfeldig hop, som 1:496 000.
Avstanden til Pleiadene
Bestemmelsen av avstanden til Pleiadene er utgangspunkt for oppmålingen av avstander i hele universet. Avstanden til Pleiaderne er 135 parsec, eller 440 lysår.
Denne avstanden var også allment akseptert før Den europeiske romfartsorganisasjonen skjøt opp satellitten Hipparcos i 1989. Ved å måle stjernehopens parallakse, beregnet astronomer i 1997 en avstand på bare 118 parsec. Senere observasjoner, foretatt av blant annet Hubble-teleskopet, har påvist at avstands-beregningene gjort av Hipparcos var feil, uten at man forstår hvorfor. Andre beregninger har også bekreftet at avstanden er 135 parsec.
Sammensetning
Pleiadenes radius er henholdsvis 8 og 43 lysår. Stjernehopen består av omtrent 1400 registrerte objekter, hvorav flere kan være dobbeltstjerner. Den er dominert av relativt unge og varme blå stjerner, hvorav 14 kan bli sett med det nakne øye. Stjernehopens totale masse er anslått til å være 800 solmasser.
25 % av stjernene er trolig brune dverger, med en masse som utgjør 2 % av stjernehopen. Pleiadenes hvite dverger er et mysterium, på grunn av stjernehopens unge alder. Stjerner med liten og mellomstor masse behøver milliarder av år for å utvikle seg til hvite dverger.
En teori er at Pleiadenes hvite dverger opprinnelig var dobbelt-stjerner, der den ene hadde ekstremt høy masse. Overføringen av masse fra den tyngste stjernen til dens tvilling, kunne ha resultert i en ekstremt rask dannelse av en hvit dverg. Teorien forklarer ikke hvordan masse kan overføres fra en tung stjerne med sterk gravitasjon, til en lett stjerne med mindre gravitasjon.
Støvet fra stjernetåken omkring Pleiadene reflekterer det blå lyset fra de varme, unge stjernene. Tidligere trodde man at dette støvet var restene av stjernehopens dannelse. Dersom stjernehopen bare er 100 millioner år gammel, vil imidlertid hele tåken forlengst ha blitt oppløst av trykket fra de unge stjernenes stråling.
En alternativ forklaring er at stjernehopen passerer gjennom en støvrik region i galaksen, som den ikke har gitt opphav til. Støvet i tåken er fordelt i to lag. Disse to lagene kan ha blitt dannet gjennom en prosess der det ene laget har beveget seg mot stjernene.
Navn og tekniske data
De 9 sterkeste stjernene blant Pleiadene er oppkalte etter de syv søstre i gresk mytologi: Sterope, Merope, Elektra, Maia, Taygete, Kelaino og Alkyone, sammen med deres foreldre Atlas og Pleione. Som døtre av Atlas, var Hyadene søstrene til pleiadene.
Navnet er av gresk opprinnelse, selv om etymologien er usikker. Navnet har vært tolket som «døtrene av Pleione», men det kan også være avledet av πλεîν plein, «å seile» (sjøfolk navigerte etter stjernene), av pleos – «full» eller «mange», eller fra peleiades som betyr «en flokk duer».
Planet-dannelser
I 2007 oppdaget astronomer ved Gemini-observatoriet på Hawaii, samt astronomer i Florida (ved hjelp av romteleskopet Spitzer) en uvanlig stor mengde støvpartikler omkring stjernen HD 23514, som er litt større enn vår sol. Støvmengden omkring HD 23514, som antas å være mellom 100 og 400 millioner år gammel, ble anslått å være flere hundre tusen ganger større enn den totale mengden støvpartikler i solsystemet.
Astronomene har tolket dette som kollisjoner mellom planeter på størrelse med Jorden, som er i ferd med å danne større planeter.
Alder og fremtidig utvikling
Pleiadenes alder er blitt estimert til mellom 75 og 150 millioner år, ved å kombinere teoretiske modeller for stjerners evolusjon med et Hertzsprung-Russell diagram. Ulike estimater skyldes usikkerhet i stjernenes evolusjons-modeller. Noen evolusjons-modeller impliserer at en konvektiv sone innenfor en stjerne som gjennomtrenger en ellers ikke-konvektiv sone, tilsier en høyere alder.
Alderen kan også beregnes ved å studere stjernene med minst masse. I stjerner tilhørende hovedserien, blir lithium raskt nedbrutt i kjernefysiske fusjoner, mens brune dverger bevarer deres lithium lengre. På grunn av den svært lave forbrennings-temperaturen til lithium på 2,5 millioner kelvin, vil de brune dvergene med høyest masse være de siste som forbrenner stoffet. Ved å studere de brune dvergene med høyest masse som fortsatt inneholder lithium, er Pleiadenes alder blitt estimert til 115 millioner år.