cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Katsuya Okada
Okada tilhørte opprinnelig Japans liberaldemokratiske parti, men forlot i 1993 partiet. Etter å ha vært med i en rekke andre, mindre partier kom han i 1998 med i Det demokratiske parti. Fra 2004 til 2005 var han dette partiets leder og ledet partiet til seier i valget til Japans overhus i 2004.
Fra 2015 var han igjen leder av Det demokratiske parti, men i 2016 annonserte han at han ikke ville ta gjenvalg til partiledelsen.
Promo 1995 (Dødheimsgard-demo)
Promo 1995 er den andre demoen til det norske black metal-bandet Dødheimsgard.
Klaus Badelt
Klaus Badelt (født 12. juni 1967 i Frankfurt am Main i Tyskland) er en tysk komponist som er mest kjent for å komponere filmmusikk. Badelt begynte karrieren med å komponere musikk til en rekke forskjellige filmer og reklamefilmer i hjemlandet. I 1998 ble han kontaktet av Hans Zimmer, som gav ham jobb i Media Ventures i Santa Monica, studioet til Hans Zimmer og Jay Rifkin.
Han har samarbeidet med flere andre komponister, som Harry Gregson-Williams og John Powell.
Olympiastadion (München)
Olympiastadion i München er en idrettsarena i München i Tyskland. Arenaen kan brukes til både fotball, friidrett og konserter. Stadionet ble bygget for Sommer-OL i 1972 som en del av Olympiaparken i sentrum av München.
Både Olympiastadion og området rundt kjennetegnes ved et futuristisk og original arkitektur, av arkitektene Günter Behnisch og Frei Otto, med avanserte telttakskonstruksjoner av PVC. Selve stadionet ble innviet i 1972 under en fotballandskamp mellom Vest-Tyskland og Sovjetunionen, mens ilddåpen ble den 26. august 1972 da åpningsseremonien under OL ble holdt her. Av kjente arrangementer holdt på Olympiastadion kan man nevne finalen under VM i fotball 1974 og EM i fotball 1988. Den 7. juli ble hjemmenasjonen Vest-Tyskland verdensmester i fotball etter å ha vunnet finalen mot Nederland. Sistnevnte land vant for øvrig sitt første Europamesterskap i fotball etter å ha slått Sovjetunionen her. Finalen i Serievinnercupen mellom Malmö FF og Nottingham Forest ble spilt på Olympiastadion.
Olympiastadionet i München ble brukt av fotballklubbene FC Bayern München og 1860 München i perioden mellom 1972 og 2005, men klubbene valgte å bygge en ny erstatningsarena i Allianz Arena på grunn av klubbenes ønske om å få ett nytt moderne anlegg som kunne oppfylle krav om komfort (heldekkende tak) og annen infrastruktur som salgsboder og sanitærforhold. Dette var forhold verneverdige Olympiastadion ikke kunne klare, selv om det foregikk samtaler mellom klubbene og München for å videreutvikle med blant annet tak over den takløse delen av arenaen.
I 2002 ble det for øvrig arrangert EM i friidrett.
Guadalupe (Piauí)
Guadalupe er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Tone Hulbækmo
Biografi
Hulbækmo vokste opp i en familie med sterke musikalske tradisjoner, på Tolga i Østerdalen. Det var det mye sang og musikk i hjemmet, og folkemusikken stod like sterkt som andre musikktradisjoner. Hun fikk undervisning i pianospill, noe som har kommet til nytte i forbindelse med hennes utstrakte bruk av trøorgel i folkemusikkproduksjoner. I 1977 startet hun ved Universitetet i Oslo, der hun fullførte mellomfag i musikk og grunnfag i sosialantropologi. I musikkmiljøet knyttet til universitetet møtte hun musikerne som senere kom til å danne middelaldermusikkgruppen Kalenda Maya.
Hulbækmo er en musiker med et stort musikalsk spekter, som spenner fra europeisk middelalder- og renessansemusikk via norsk folkemusikk, til melodier og viser med mer moderne referanser, inkludert barnesanger. Hennes bidrag som folkesanger har sine røtter i hjemtraktene på Tolga der hun lærte tradisjosmusikken fra eldre utøvere. Hun har også adoptert sangtradisjoner fra andre steder i Norge, og dekker hele den vokale tradisjonen fra bånsuller, kjærlighetsviser, slåttetralling, barneregler, lokk og ballader til religiøse folketoner. Hulbækmo akkompagnerer ofte seg selv på norsk harpe, en harpetradisjon som døde ut for omtrent 200 år siden i Norge, men som hun har blåst liv i på nytt. Hun har utviklet en helt personlig spillestil på dette instrumentet, og spiller også harmonium og middelalderlyre.
Hulbækmo er kjent som en artist som går sine egne veier med folkemusikken og gir den et svært personlig preg uten å være bundet av tradisjon. Hun blander ofte tradisjonen med elementer fra andre musikkstiler som jazz, klassisk og etnisk musikk. Musikken hennes karakteriseres likevel oftest som folkemusikk. Hun har gitt ut åtte musikkalbum og fått to Spellemannpriser. Hun har også laget mye musikk og forestillinger for barn. Sammen med ektemannen Hans Fredrik Jacobsen er hun medlem av middelaldermusikkgruppen Kalenda Maya, som også har vunnet en Spellemannpris. Hun står i tradisjonen etter Brita Bratland. De har også sønnene Hans (f. 1989) og Alf Hulbækmo (f. 17. mars 1992), og sammen hodt de flere konserter i 2014 med sitt familieorkester der sønnene Hans spiller på slagverk, munnharpe og sag, og Alf på tangenter, altsax og munnspill. Mor Tone synger og spiller på harpe, lyre og trøorgel, mens far Hans Fredrik spiller på sine fløyter, sopransax, torader og gitar.
ECHELON
Echelon er navnet som brukes i media og populærkultur for historiens største nettverk for signaletterretning. Nettverket, som drives av USA, Storbritannia, Canada, Australia, New Zealand, fanger opp telefonsamtaler, telefakser og e-post over hele verden. Det beregnes at Echelon snapper opp inntil tre milliarder kommunikasjoner hver eneste dag.
Amerikanerne regnes for å dominere Echelon-alliansen. Det amerikanske National Security Agency antas å levere det meste av dataekspertisen og bemanningen på lytteposter verden rundt.
I april 2004 bevilget EU 11 millioner euro til utvikling av sikker kommunikasjon basert på kvantekryptografi – SECOQC-prosjektet – et system som teoretisk er ubrytelig for Echelon og ethvert annet spionsystem.
Arild Wikstrøm
Arild Wikstrøm (født 26. november 1941 i Oslo, død 19. januar 1987) var en norsk blues- og jazzmusiker på piano, gitar og vokal.
Han spilte først mest bassgitar da han i sekstenårs alder ble kjent i hovedstadens jazzmiljø. Utover 1960-tallet drev han egne orkestre og ble sentral i jazzmiljøet rundt Gamlebyen skole. På 1970-tallet virket han i Club 7-miljøet der han årlig sang julen inn og kombinerte lyrikk og jazz ved flere anledninger. Han er med på jubileumsplaten 15 år (MAI, 1988) med komposisjonen «I will be doggone». Han ledet Arild Wikstrøm Kvartett (1961–) med Jan Garbarek/Knut Riisnæs saksofon, Jon Christensen/Ole Jacob Hansen trommer, Torgrim Sollid trompet og Hans Marius Stormoen bass. I rhythm & blues-bandet Sapphires (1965–) spilte han orgel. Wikstrøm samarbeidet også med vokalist Karin Krog, saksofonist Bjørn Johansen og trombonist Erling Wicklund.
FARC
Fuerzas Armadas Revolucionarias de Colombia – Ejército del Pueblo (FARC-EP), på norsk Colombias revolusjonære væpnede styrker – Folkets Hær, er en marxist-leninistisk revolusjonær geriljaorganisasjon som holder til i Colombia. De er involvert i den pågående væpnede konflikten i Colombia. I 2017 besluttet geriljagruppen å omdanne seg til et politisk parti, Fuerza Alternativa Revolucionaria del Comun (FARC).
Historisk bakgrunn
Det var først i 1930 og i denne polariserte konteksten at det liberale partiet tok makten i en rekke presidentperioder som strakk seg fram til 1946. Forsøk på endringer i den konservative sosiale og politiske strukturen førte til stadig mer spenning og økende nivåer av vold i konfrontasjonen mellom de to partiene. Disse uttrykkene for vold nådde sitt høyeste punkt da drapet på den liberale og folkelige lederen Jorge Eliecer Gaitán fant sted 9. april 1948. Han representerte den mest radikale delen av det liberale partiet og hadde en betydelig støtte i fattige urbane strøk og rurale områder rundt hele landet; han var ment til å bli valgt inn som Colombias neste president ved valget i 1950.
Drapet på Gaitan, kjent som «El Bogotazo», representerer den definitive utvidelsen av den voldelige politiske konfrontasjonen i hele landet da de offisielle væpnede styrkene, med støtte fra de første paramilitære gruppene («pájaros»), startet en åpenbar utryddelseskampanje mot de liberale, som for sin side forsvarte sine liv og eiendommer ved stiftelsen av de første geriljagruppene, kjent som «las guerrillas liberales». Denne tidsperioden er kjent som «La Violencia».
Disse første geriljagruppene hadde direkte og offentlig støtte fra det liberale partiet og hadde to hovedsentre. Det første senteret var fullstendig liberalt og befant seg i de østlige slettene, ledet av Guadalupe Salcedo, general og leder av «Las guerrillas del Llano». Det andre hovedsenteret for disse geriljagruppene var fjellområdene midt i landet, på «la cordillera central» i delstatene Huila, Tolima og Quindío, og på «la coordillera oriental» i den nordvestlige delen av delstaten Meta og ved grensen mellom Meta og Cundinamarca i et område kalt «páramo del Sumapaz», som ligger veldig nær Colombias hovedstad Bogotá. I delstaten Tolima og i «páramo del Sumapaz» var den politiske innflytelsen delt mellom det kommunistiske partiet og det liberale partiet. Begge parter opererte under et godt samarbeid.
Folkelig selvforsvar
I 1953, med støtte fra både det konservative og det liberale partiet, tok General Gustavo Rojas Pinilla makten gjennom et statskupp. Ideen bak kuppet var å gjenopprette fred mellom de to tradisjonelle partiene, noe som førte til at den offisielle ledelsen av det liberale partiet stoppet støtten til partiets geriljagrupper og at en viktig del av disse gruppene ble brukt i koordinasjon med offisielle væpnede styrker, til å utrydde de kommunistiske geriljaene. Etter fem år med åpen borgerkrig og med avtalen det liberale partiet nylig hadde gått med på, var det kun de kommunistiske geriljaene som representerte de mest ambisiøse og radikale kravene stilt fra opprørske bondesamfunn. Hovedspørsmålet lå fortsatt i behovet for en jordreform.
Guaribas
Guaribas er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
FARC
Folkelig selvforsvar
I årene som gikk under Rojas´ diktatur og etableringen av «El Frente Nacional», stoppet geriljagruppene sin offensive tilstand og innførte strategien som ble kalt folkelig selvforsvar (autodefensas de masas). De bosatte seg i de samme områdene de hadde under kontroll, og sammen med deres familier startet og drev småbrukssamfunn som var i stand til å forsvare seg mot et eventuelt angrep fra staten eller paramilitære grupper. Siden alle de liberale geriljagruppene demobiliserte seg var det kun gruppene som befant seg på «la coordillera central», ledet av det kommunistiske partiet, som startet disse småbrukssamfunnene. Noen av de mest kjente var «Marquetalia» og «Villarica» i Tolima, «Guayabero» og «El Pato» i Caqueta, «El Sumapaz» i Cundinamarca og «Riochiquito» i Cauca. Disse små landsbygdene representerte derfor den akkumulerte rurale folkelige motstanden, de mest politiske og engasjerte befolkningsgruppene fra rurale strøk som i løpet av et tiår overlevde gjennom et væpnet  selvforsvar og hvilke politiske ideer ble radikalisert på grunn av statens konstante undertrykkelse.
Angrep mot Marquetalia, grunnleggelse av FARC-EP
I 1962 startet en ny regjering med det konservative partiet hvor Guillermo León Valencia satt som president. Sammen med den nye regjeringen startet også en stor politisk kampanje mot de småbrukssamfunnene som eksisterte under innflytelse av det kommunistiske partiet, kalt «selvstendige republikker» (Repúblicas Independientes). Ifølge Álvaro Gómez Hurtado, talsmann for det konservative partiet i Colombias parlament, var disse områdene utenfor statlig suverenitet og en del av en større kommunistisk konspirasjon ledet direkte fra Moskva.
Den kalde krigen var i gang, den cubanske revolusjonen satte stort press på USA og dets kontroll over Latin-Amerika og the National Security Doctrine  ble innført av USA for å stoppe the internal enemy, «Developed primarily by the United States, this policy widened the sphere of international conflict to Latin america in the belief that the region could play a strategic role in the fight against communism, an ideological struggle that had no territorial boundaries»  Den militære operasjonen «Soberanía» startet den 18.mai 1964 mot «Marquetalia», hvor målet var å utrydde småbrukssamfunnene og å ta kontroll over disse geografiske områdene.
Etter noen uker måtte bøndene, som igjen ble til geriljasoldater, forlate «Marquetalia» og flykte til «Riochiquito» i delstaten Cauca. Den 20. juli 1964 ble Geriljaens Landsbruksprogram lest opp og offentliggjort, nos som etterhvert utgjorde FARCs politiske program. Etter angrepet mot «Marquelia» startet en prosess med samordning og samling av alle geriljagruppene under en kommando. De tidligere småbrukssamfunnene ble kalt comandos guerrilleros (gerilja avdelinger) og de samlet seg først i 1965 i «Riochiquito» i den første konferansen av Bloque Sur, navnet som ble gitt til hele strukturen. I 1966 i «El Duda» fant den andre konferansen av Bloque Sur sted, og det var ved denne konferansen at alle gerilja avdelingene ble til en eneste struktur og kommando. Navnet som ble gitt til den nye enhetlige geriljagruppen var FARC - Colombias revolusjonære væpnede styrker (Fuerzas Armadas Revolucionarias de Colombia), og som øverstkommanderende ble Pedro Antonio Marín valgt inn, bedre kjent under sitt nom de guerre: Manuel Marulanda Velez.
Annen informasjon
FARC-EP blir av regjeringene i Colombia, USA , Canada og EU ansett som en terrororganisasjon. Andre land, som Ecuador, Brasil, Argentina, Chile, Cuba og Venezuela anser ikke FARC-EP som terrorister, men som opprørere. Venezuelas president fra 1999 til 2013, Hugo Chávez, slo offentlig tilbake mot klassifiseringen av FARC-EP som terrorister i januar 2008, han ba den colombianske regjeringen og andre nasjoner om å anse FARC-EP som en kjempende hær. Chávez mente at hvis de gjorde dette, så må FARC-EP slutte med kidnapping og terrorhandlinger, fordi de da ville være forpliktet til å følge Genèvekonvensjonene.
FARC-EP ble opprettet i 1964 som den militære fløyen av det colombianske kommunistpartiet etter en lengre militær kampanje fra den colombianske regjeringa, støttet av USA (Plan Lazo). FARC-EP har senere offisielt brutt med partiet og opprettet en politisk struktur de kaller det hemmelige colombianske kommunistpartiet. Geriljaen har mellom 12 000–18 000 medlemmer, som er tilstedeværende i 35–40 prosent av Colombias territorium, mest i junglene sørøst i landet og på slettene ved foten av Andesfjellene.
FARC-EP begynte på 1980-tallet å skattelegge kokainhandelen i området de kontrollerer for å finansiere sin virksomhet. Organisasjonen finansierer sin virksomhet hovedsakelig gjennom utpressing, kidnapping og deltagelse i ulovlig narkohandel. I tillegg deltar den i kvegtyverier.
FARC har fått stor oppmerksomhet for sine systematiske kidnappinger i Colombia. I 2008 ble et av de mest kjente gislene, Íngrid Betancourt, befridd av colombianske sikkerhetsstyrker. Betancourt bekreftet før hun reiste tilbake til Frankrike at hun hadde blitt torturert av den marxistiske terrororganisasjonen.
Én av grunnleggerne, Pedro Antonio Marin, alias Manuel Marulanda Velez, også kalt «skarpskytteren», døde 26. mars 2008. Guillermo León Sáenz, alias Alfonso Cano, overtok som leder av FARC-EP men ble selv drept 4. november 2011.
27. august 2012 startet den colombianske regjeringen fredsforhandlinger med FARC.
29. september 2016 Colombias regjering og FARC har inngått en fredsavtale som ble signert av begge parter
26. september 2016 fjernet EU den colombianske FARC-geriljaen fra sin liste over terrororganisasjone.
Den hvite Nil
Den hvite Nil er en av to store elver som sammen utgjør Nilen. De renner til slutt sammen i Khartoum i Sudan. Den andre kalles Den blå Nil. Den hvite Nil har, ifølge den vanligste definisjonen, sin kilde i Victoriasjøen.
I den snevre definisjonen omtales Den hvite Nil som elven som blir dannet ved utløpet av Nosjøen i Sør-Sudan, og som flyter til Khartoum i Sudan. Strekkene oppstrøms blir kalt «Victorianilen» (fra Victoriasjøen via Kyogasjøen til Albertsjøen), «Albertnilen» (Fra Albertsjøen til Sør-Sudans grense) og deretter «Fjellnilen» eller Bahr al Jabal (ned til Nosjøen).
I den bredere definisjonen er Den Hvite Nil alle strekkene av elven, helt fra Victoriasjøen til samløpet med Den blå Nil.
I en enda videre definisjon kan Den hvite Nil noen ganger også inkludere kildeelvene til Victoriasjøen, hvorav de fjerneste er 2 300 kilometer fra Den blå Nil.
Welcome to Paradise
Welcome to Paradise er en sang av det amerikanske punk rock bandet Green Day opprinnelig utgitt på deres andre studioalbum, Kerplunk, men re-innspilt og utgitt som den andre singelen fra deres gjennombruddsalbum Dookie. Versjonen fra Dookie ble også tatt med på samlealbumet International Superhits! fra 2001.
Bakgrunn for sangen
Sangen er basert på bandmedlemmenes erfaring fra å flytte fra foreldrene til et forlatt hus i Oakland, California, hvor bandmedlemmene sammen med mange andre bodde uten å betale husleie eller skatt. Huset var ganske nedslitt og falleferdig, men for dem ble det et hjem.
Musikkvideo
Det ble laget en musikkvideo til sangen der bandet tilsynelatende spiller live, mens det er studioversjonen fra Dookiealbumet som ligger på lydsporet.
Kuvert
En kuvert (fra fransk couvert, «dekket») er borddekking som omfatter alt det som en gjest trenger for å innta et måltid. Den inneholder dekketø y som servise, drikkeglass og bestikk, En kuvert skal alltid dekkes med cirka 60 cm bredde, minimum 50 cm, avhengig av stolbredde og meny. Den første kuverten bør plasseres ca. 20 cm fra enden av bordet, når det er plass til det.
Uformelle settinger har generelt færre bestikk og servise enn en formell setting. I Vesten er gafler, kuverttallerkener, smørkniv og servietter vanligvis plassert til venstre for middagstallerkenen, og kniver, skjeer, kopper, stettglass og glass til høyre.
Lager (øl)
Ordet lager brukes som begrep for undergjæret øl i den engelskspråklige verden.
Kuvert
Servise
Under de øvrige tallerkenen kan det brukes dekketallerken, dette er ikke en tallerken det spises av, men den gir bordet et et stilfullt uttrykk. Dekketallerkenen skal stå ca. 1,5 cm fra bordkanten, og plasseres midt i kuverten. Isteden for dekketallerken kan man om man ønsker benytte en bordbrikke.
Lager (øl)
Ordet er av tysk opphav, og betegner den måten å brygge øl på som ble utviklet i Bayern i løpet av 1800-tallet. Der begynte en å lagre ølet i kjølige grotter, samtidig som en utviklet gjærstammer som arbeidet ved lavere temperaturer enn vanlig. Hovedgjæringen foregår ved 5–9 °C, mens ettergjæringen gikk over lang tid (inntil et halvt år) ved temperaturer ned mot 0 °C. Lager blir vanligvis filtrert når ettergjæringen er fullført, og ølet modnes ikke videre på fat og flaske. Holdbarheten er generelt lang. Lager av pilsnertype kan lagres noen måneder uten å tape smak og aroma, sterke sorter i ett år eller mer.
Etter at problemet med kjøling lot seg løse teknisk mot slutten av århundret, ble undergjæring den dominerende metoden, og lagere overtok ølmarkedet i de fleste land. Samtidig som brygging i økende grad ble storindustri, har en presset ned lagringstiden. Tradisjonelt var tre måneder vanlig ettergjæringstid. I dag finnes det øl på markedet som ikke er lagret mer enn to uker.
Kuvert
Servise
Middagstallerken og evt. suppetallerken til forrett kan plasseres oppå dekketallerkenen. Disse tallerken kan være dekket på, men kan også settes på når det er tid for den retten. Har man ikke dekketallerken kan man plassere middagstallerkenen ca. 3 cm fra bordkanten.
Lager (øl)
I Norge og Skandinavia for øvrig ble aldri betegnelsen «lager» særlig utbredt. I Norge brukte man fellesbetegnelsen bayersk øl i det 19. århundre, men med pilsnerølets introduksjon på slutten av 1800-tallet (som også var undergjæret, men framstilt med lysere malt), kom «bayersk øl» til å bety mørkt, undergjæret øl i Norge. Lager med høyere alkoholgehalt har vært kalt export og bokkøl. Fram til 1972 var et lyst lettøl i handelen i Norge under navnet lagerøl. Dette ble avløst av briggøl som ble produsert fram til 1987.
I opphavslandet Tyskland er heller ikke betegnelsen «lager» mye brukt. Spesielt i Bayern omtales lyse og mørkere lager som henholdsvis «helles» og «dunkel». «Bock» er mørke og sterke lager. Utenom engelskspråklige land har betegnelsen lager skiftende utbredelse. Den er mye brukt i Østerrike og Sveits, og til en viss grad i Tsjekkia, mindre i Nederland. Den brukes også mye i Latin-Amerika.
Se også
Lagerøl
Kuvert
Servise
Til venstre for tallerkenene skal man plassere kuvertasjetten (smør og brød asjetten) som benyttes til kuvertbrød, salat eller annet tilbehør.
Skolemiljøutvalg
Skolemiljøutvalg (SMU) er et valgt organ som alle grunnskoler og videregående skoler er pliktige å ha. I grunnskolen kan samarbeidsutvalget ta skolemiljøutvalgets oppgaver.
Kuvert
Servise
Serveres det en rett som gjør at man bør ha et sted å legge avskjær som skinn, ben, skall eller annet, kan man plassere en mindre skål (eller asjett) ovenfor kuvertasjetten. Serveres det hummer, reker eller artisjokk, bør man også ha en liten skyllebolle med lunkent vann og en sitronskive. skyllebollen plasseres ofte på en asjett sammen med en serviett til høyre for tallerken.
Skolemiljøutvalg
Utvalget består av representanter for elevene, foreldrerådet, de tilsatte, skoleledelsen og kommunen. Elevene og foreldrene skal ha flertall i utvalget.
Kovalent radius
Et atoms kovalente radius er definert som halvparten av lengden til en kovalent binding mellom atomet og et atom av samme type.
Kuvert
Servise
En kald forretten kan, om man ønsker det, settes på bordet før gjestene kommer.
Kovalent radius
En binding kan dannes mellom to atomer A og B. Avstanden mellom de to atomene er tilnærmet summen av kovalente bindingsradier R(AB) = r(A) + r(B). For homonukleær AA tok Linus Pauling den kovalente radiusen til å være halvparten av lengden til enkeltbindingen i det elementære molkylet, e.g. R(H–H, in H2) = 74.14 pm så rcov(H) = 37.07 pm. Den kovalente radiusen, rcov, er et mål for størrelsen på et atom som er en del av den kovalente bindingen. Kovalent radius blir målt i pikometer (pm) eller ångstrøm (Å).
Kuvert
Servise
Når tallerkenene er brukt, fjernes de og erstattes av en ny til neste rett. Benytter man kuvertasjetten fjernes den før desserten. Det er og viktig at alle kuverter står på linje og at det er like stor avstand mellom dem.
Kovalent radius
Tabell for kovalente radier
Kovalente radier beregnet selv konsekvent. Summen av to radier gir en obligasjon lengde, R(AB)=r(A)+r(B). Den samme, selv konsistent måte ble brukt til å justere tetraedrisk kovalente radier.
Kuvert
Bestikk
Det benyttes ofte en smørkniv til kuvertasjetten, den skal plasseres på kuvertasjetten.
I uformelle selskaper hvor det ikke er flere retter, kun hovedrett (og eventuelt dessert) kan kniv og gaffel legges på høyre side av tallerken.
Drikkeglass
Glassene plasseres i en gruppe til høyre for tallerkenen ca. 2,5 cm over knivene, også i bruksrekkefølgen: hvitvin, rødvin, dessertvin og vannglass eller farrisglass, vann- eller farrisglass plasseres alltid til høyre. Det bør ikke settes på mer enn 3-4 glass på hver kuvert på grunn av plassen de tar.
Det skal alltid serveres vann sammen med rødvin.
Dekking til te- eller kaffegjester
Kuverten blir mindre til måltider med te eller kaffe, her benytter man ikke tallerken, men asjett.
Man kan eventuelt benytte en bordbrikke under asjetten for å skape mer stil eller farge på bordet. Asjetten plasseres ca. 4 cm fra bordkanten.
Te eller kaffekoppen plasseres til høyre og litt ovenfor asjetten. Teskje eller kaffeskje legges på skålen til høyre for koppen.
Skal man servere smørbrød, snitter eller annet som krever kniv og gaffel eller kun gaffel, kan bestikket legges på venstre side av asjetten, på en serviett oppe på asjetten eller som ved lunsj/middag på hver sin side av asjetten.
Skal man servere kaker eller annet som krever skje og/eller kakegaffel skal de legges på høyre side på samme måte som kniv og gaffel. Skal dette bestikket benyttes i tillegg til kniv og gaffel plasseres det ovenfor tallerken på samme måte som for lunsj/middag.
Benyttes det tesil skal denne legges på en liten asjett eller skål litt til høyre og ovenfor tekoppen. Tekanne eller kaffekanne kan settet på et egnet bord eller skjenk, eventuelt på bordet.
Fløtemugge og sukkerskål plasseres langs midtaksen av bordet og sendes rundt. Sukkerskålen skal ha en sukkerskje når det er løst sukker eller en sukkerklype når det er sukkerbiter.
I mer uformelle sammenhenger kan man være kreativ og eksperimentere litt, men de fleste elementene bør følge det vanlige oppsettet.
Dekking til frokost eller brunsj
Skal man ha gjester til frokost eller brunsj er dette en mer uformell setting hvor man dekker på samme måte som til te eller kaffe. Men her kan man være enda mer uformell, kreativ og eksperimentere litt med pådekking og farger.
Randolph Churchill
Randolph Henry Spencer Churchill (født 13. februar 1849 på Blenheim Palace, død 24. januar 1895 i London) var en britisk konservativ politiker, han var tredje sønn til den syvende hertugen av Marlborough og far til Winston Churchill.
Bakgrunn
Han ble født på familiens slott, Blenheim Palace og fikk første del av sin undervisning hjemme. I 1863 begynte han på Eton College, men uten å utmerke seg, hverken intellektuelt eller fysisk. Deretter tok han videre utdannelse ved Oxford, der han begynte i 1867 og ble uteksaminert i 1870.
Politiker
I 1874 ble han innvalgt i Parlamentet for det konservative partiet for kretsen Woodstock. Samme år giftet han seg også med den vakre Jeanette (Jennie) Jerome, datter av den amerikanske millonæren Leonard Jerome. Paret Churchill hadde to sønner, Winston Leonard Spencer Churchill (1874 – 1965) og John Strange Churchill (1880 – 1947).
Margareta Bergman
Margareta Bergman (født Sigrid Maria Margareta Bergman 28. januar 1901 i Johannes församling i Stockholm, død 23. februar 1990 i Maria Magadalena församling i Stockholm), var en svensk skuespiller. Hun var gift med skuespilleren Gustaf Malmgren og mor til skuespilleren Marjo Bergman.
Randolph Churchill
Politiker
Hans kones sosiale kontakter hjalp til å fremme Lord Randolphs tidlige karriere, men de samme kontaktene var også en viss kilde til uro da hun hadde en rekke elskere; blant de Edward Albert, fremtidig konge av Storbritannia.
I sin tidlige politiske karriere angrep Lord Randolph både de liberale og sine egne konservative; gruppen rundt han ble etterhvert benevnt som «the forth party». I begynnelsen av 1880-årene formulerte han en ny politisk plattform for det konservative partiet, kalt «Tory democracy», ideen var at de konservative burde fremme reform i stedet for å motsette seg det. Ved en slik politikk ville de konservative kunne utmanøvrere sine motstandere i det liberale partiet. Lord Randolphs nye politiske linje slo gjennom og i 1884 ble han valgt til formann i partiet.
Han fortsatte som menig parlamentsmedlem, men hans helse var for nedadgående. De siste årene av sitt liv brukte han mye tid på reiser, sport og sosialt liv.
Blant reisemålene var Sør-Afrika. Da han under en jorden-rundt-reise (for å pleie helsen, mente han) sammen med sin kone høsten 1894 nådde Burma, som under hans regjeringstid var blitt del av det britiske imperium, fikk han slag, og det kom han seg ikke fra.
Høsten 1894 dro han sammen med sin kone på en lengre reise for å pleie helsen, men han var så dårlig at han raskt måtte returnere og døde 24. januar året etter.
Sine inntrykk fra Sør-Afrika publiserte Churchill i Men, mines and animals in South Africa (1892). Hans Speeches ble utgitt i to bind av L. Jennings (1889).
Pelikanrapporten (film)
Filmen fikk blandet mottakelse av kritikerne, men ble en forholdsvis stor publikumssuksess.
Handling
To høyesterettsdommere blir drept på forskjellige steder samme kveld. En kvinnelig jus-student (Julia Roberts) blir innblandet ved at hun lager sin egen rapport om drapene basert på offentlige dokumenter. Rapporten eksponerer aktivitetene til en mektig olje-magnat som har forgreninger til høyeste nivå i regjeringen. De rundt henne som leser rapporten ender opp døde, og etterhvert må hun selv kjempe for sitt liv.
Om filmen
Filmen fikk blandet mottakelse av anmelderne, noe som gjenspeiles av at den har fått 53% på Rotten Tomatoes. og 50% på Metacritic. Filmkritikeren Roger Ebert gav den tre av fire stjerner.
Det norske nettstedet CINERAMA gav den bare terningkast to. Anmelderen skrev blant annet følgende: «Dette kunne vært nervepirrende hvis vi bare hadde følt nerven. I stedet blir det langtekkelig, og en årsak til at persongalleriet fungerer som valium er at de er som todimensjonale pappfigurer, fratatt alt liv». Aftenpostens anmelder gav den middelmådig omtale.
Filmen innbrakte 195 millioner dollar på verdensbasis, hvorav 100 millioner dollar i USA alene. Den endte opp som den åttende mest innbringende filmen i USA, og som den tiende på verdensbasis.
Julia Robert og Denzel Washington ble nominert til hver sin pris på MTV Movie Awards. James Horner mottok en ASCAP Award i kategorien «Top Box Office Films».
Nicola Clase
Nicola Clase (født 8. juni 1965) var statssekretær i Fredrik Reinfeldts regjering med ansvar for utenrikssaker.
Clase har vært diplomat i London. Hun arbeidet etter valgtapet i 2002 som minister ved ambassaden i København. Før riksdagsvalget 2006 ble hun utpekt som mulig kabinettsekretær ved Utrikesdepartementet.
Clase ble lagt merke til i media tidlig i november 2007, da hun direkte etter at hun av statsminister Reinfeldt hadde blitt utsett til å overta Ulrika Schenströms arbeidsoppgaver, i en artikkel i Expressen avslørte at hun hadde brukt svart arbeidskraft for privat husrengjøring.
Fra 2010 til 2016 var hun ambassadør ved Sveriges ambassade i London.
Bergen Billedgalleri
Bergen Billedgalleri er en stor samling billedkunst i Bergen Kunstmuseum. Samlingen inneholder flere hovedverk innen norsk maleri, eldre europeiske kunstskatter og ny internasjonal kunst.
Historikk
Bergen Billedgalleri ble opprettet i 1878 som en kommunal institusjon. Samlingene var da en del av Bergen Museum og ble vist i en bygning på Engen. I 1896 ble kunsten flyttet til Den permanente Utstillingsbygning, også kalt «Permanenten». Denne bygningen ble overtatt av kommunen i 1908. I 1935 flyttet billedgalleriet endelig inn i det nye bygget ved Lille Lungegårdsvann. I 1989 ble Bergen Billedgalleri en del av Bergen Kunstmuseum. Etter en del organisatoriske omlegninger ble store deler av bygningsmassen til Bergen Lysverker ledig. Det meste av dette ble ominnredet og er nå blitt hovedbygg for museet. Permanenten ble etter denne omleggingen frigjort til bare å være kunstindustrimuseum.
Bergen Kunstmuseum består av Stenersen-samlingen, Rasmus Meyers samling og Bergen billedgalleri.
Pilsner
Pilsner (også skrevet pils eller pilsener) er en øltype som ble utviklet i det 19. århundre i byen Pilsen i Böhmen (da i habsburgerriket, nå i Tsjekkia).
Frem til 1840-tallet hadde bøhmisk øl rykte på seg for å være av svært varierende kvalitet. I 1839 besluttet innbyggerne i Pilsen å grunnlegge et eget borgerbryggeri, Bürger Brauerei, som skulle brygge øl etter bayersk oppskrift.
Bürger Brauerei rekrutterte den bayerske ølbryggeren Josef Groll (1813–1887), som utviklet ølmerket Pilsner Bier (pilsnerøl). Det klare, gylne lagerølet ble ansett som en sensasjon. Bryggerier i andre byer og land begynte raskt å imitere øltypen. I 1859 ble Pilsner Bier registrert som merkenavn. Og i 1898 registrerte bryggeriet merkenavnet Pilsner Urquell (tysk: Pilsner-urkilde), ettersom det nå fantes en rekke bryggerier som brygget «pilsnerøl».
Vannet i Pilsen har en alkalisk kvalitet og egner seg dermed godt til ølbrygging. Det må også nevnes at den verdensberømte bøhmiske humlen, saaz-humle, samt god byggmalt, også er med på å sørge for at Pilsens bryggerier leverer noen av verdens beste gylne lagerøl.
Forskjellen på ekte pilsner og den nå internasjonalt dominerende «carlsberg-pils-stilen», er at ekte pilsner er mye mer fullstendig i fargen – nærmest ravgul. Ølet har dessuten god fylde, det har en spesiell aroma, kremaktig med en antydning av gjær og brød. Ettersmaken er lett bitter og tørr takket være en god dose saaz-humle.
Miles Ratledge
Miles Ratledge (født 1967 i Coventry, England) er en av grunnleggerne av bandet Napalm Death, bandet som krediteres for å ha dannet grindcore-sjangren, som smelter sammen elementer av ekstrem metal og punk rock.
Biografi
Miles Ratledge (Rat) grunnla Napalm Death sammen med Nicholas Bullen (Nik Napalm). Duoen hadde jobbet sammen med flere fanzines og lekt sammen i flere «soveroms-band» fra 1980 av, og de dannet den første line-up'en av Napalm Death på slutten av 1981 (da de var 13 og 14 år gamle).
Ratledge forlot Napalm Death på slutten av 1985 på grunn av musikalske uoverensstemmelser. Han dannet derette gruppen Aberration tidlig i 1987, og på slutten av 1987 dannet han gruppen Witch Hunt (som hadde de tidligere Napalm Death-medlemmene Finbarr Quinn og Graham Robertson blant besetningen).
Ratledge forlot England for å reise rundt i verden i 1988 og sluttet stort sett å lage musikk etter det. Han bor nå med sin familie i Aarhus i Danmark, hvor han driver en Yoga-skole.
Else Breen
Breen har utdannelse som magister i litteraturvitenskap med forskning på Jens Zetlitz og lyrikk på 1700-tallet. Hun har undervist på forskjellige skoletrinn, deriblant på høgskolenivå. Forfatterskapet omfatter barnebøker, hørespill for barn (NRK), romaner, noveller og faglitteratur, deriblant litteraturverket Slik skrev de (1998) og Jens Zetlitz- et tohundreårsminne (1990) oversatt til tolv språk.
Breen har hatt flere tillitsverv i Den norske Forfatterforening. Hun var også formann i Ungdomslitteraturens forfatterlag fra 1973 til 1977.
Monumental Possession
Monumental Possession er det andre studioalbumet til det norske black metal-bandet Dødheimsgard. Albumet ble gjennutgitt på Century Media Records i 1999. Alle låtetekstene er skrevet av «Lord Aldrahn», mens musikken er skrevet av «Lord Aldrahn» og «Vicotnik».
Fermenteringstank
En fermenteringstank er en tank, som oftest rustfritt stål som brukes for å gjæring av alkoholholdige drikker. I en fermenteringstank foregår det en kjemisk omdanning av karbohydrater til alkoholer.
CompactFlash
CompactFlash (CF) er en minnekorttype for bruk i bærbare elektroniske apparater.
Formatet ble spesifisert og først produsert av SanDisk i 1994, og var det mest suksessrike av de tidlige typene av minnekort.
Dimensjonene er 43 x 36 x 3.3mm (Type I) og 43 x 36 x 5mm (Type II), og har en lagringskapasitet opp til 137 GB.
Europavei 10 (Sverige)
Europavei 10 (Sverige) (E10), er en svensk stamvei som går mellom riksgrensen mot Norge (ved Bjørnfjell) og Luleå i Nord-Sverige. Veiens lengde er 470 km, og den er del av europavei 10.
Hugo Napoleão
Hugo Napoleão er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Thornography
Thornography er et studioalbum av det britiske metal-bandet Cradle of Filth, utgitt gjennom Roadrunner Records i oktober 2006. Albumet er produsert av den tidligere Anthrax-gitaristen Rob Caggiano og mixet av Andy Sneap. Igjen dukker Doug Bradley opp som forteller på albumet (som han også gjorde på Midian og Nymphetamine).
Bakgrunn
Dani Filth forklarer albumets tittel slik: «Denne tittelen representerer menneskehetens besettelse med synd og selv. Tornen kombinerer bilder av det som plaget Kristus, tornekronen, og hentyder til menneskets tilsynelatende ønske om å skade Gud, men også av den beskyttende tornen og behovet for å innhegne et hemmelig sted eller sjelen fra angrep. En avhengighet av selvavstraffelse eller noe like giftig. En mani. Forskrudde begjær. Tornefulle drømmer. En fetisj. En besettelse av grusomhet. En hensynsløs natur. Hedenskap over kristendom. Tittelen kan også representere en seksuell tiltrekning til religiøs ikonografi som i tilfellet med de «besatte» Loudun-nonnene. Jeg liker tittelen fordi den for meg påkaller bilder av en mørkere, mere sexy, pre-rafaelittisk scene hvori Askepott s slott er vunnet, og hun blir vekt av et giftig kyss. Et mørkere, mere voksent eventyr».
Paul Allender fortalte magasinet Terrorizer at «Det er en god del gitarsoloer på dette albumet. For å være ærlig så har jeg aldri egentlig klassifisert meg selv som en førende spiller som sådan, og dette er første gang jeg har satt meg ned og seriøst øvet på solo-arbeid. Jeg har vært så involvert i å faktisk skrive nytt materiale og å finne på sangstrukturer at jeg ikke har hatt tid til å øve på alle pyntegreiene som skal på toppen av det. Opp til nå har det ikke vært mye rom for gitarsoloer som sådan. De riffene vi skriver, de er ikke riff som er ment å ha soloer oppå seg. De er melodiske i seg selv. Men jeg har stor tro på at mindre faktisk er mer. Jeg elsker å lytte til alle de fikse greiene, men jeg har ingen interesse av å spille det. Dette nye albumet er ganske gitar-orientert. Det var det forrige albumet også, men dette er definitivt mere melodisk. Om jeg tør si det; det har ganske mange typisk Maiden-eske harmonier.»
Blant nyheter postert på det offisielle Cradle of Filth-nettstedet i midten av mai 2006, ble det avslørt at Roadrunner Records hadde lagt ned veto mot de planlagte bildene for Thornography. En erstatning ble snart lagt frem, selv om massevis av CD-hefter allerede var blitt trykt med det opprinnelige bildet. Dani Filth uttalte i et intervju med Metal Hammer at kontroversene dreide seg om nakenheten til den kvinnelige figurens ben på det opprinnelige coveret: «Når vi plasserte den opprinnelige ved siden av den nye versjonen, så var den så lite endret... Nymfens skjørt var litt lengre. Det var som et «finn ti feil»-spill. Charles Hedger fortalte Gothtronic.com at de nye coverne «er praktisk talt de samme... Mange amerikanere er virkelig religiøse, og Roadrunner sa i all hovedsak at Wal-Mart ikke ville ta inn Cradle-album med det på coveret. Men Wal-Mart tar aldri inn Cradle-album uansett, så det spiller ingen rolle.»
Harder, Darker, Faster: Thornography Deluxe
I et intervju i september 2007 på bandets offisielle MySpace-side gjorde Dani Filth kjent detaljer om en kommende «deluxe-versjon» av Thornography. Harder, Darker, Faster: Thornography Deluxe vil inneholde følgende bonusspor:
Den 6. november 2007 snakket Dani Filth om de nye sporene i magasinet BW&BK: «[de] ble skrevet mens vi arbeidet med Thornography, men ble egentlig fullført litt senere... Vi har «Murder In The Thirst» – det er en av våre klassiske intro'er. Tittelen ble stjålet fra teksten til «Cemetery And Sundown». «The Snake-Eyed And The Venomous» er en slags anti-kritiker-sang; den er metaforisk. «Halloween 2» (en Misfits-cover) er blitt remixet og remasteret av Andy Sneap (som mixet og masteret Thornography), så den høres litt bedre ut enn den gjorde på Underworld 2-soundtracket – som var det eneste stedet den har vært tilgjengelig før dette. «Courting Baphomet» er enda en sang av fabel-typen, i samme spor som «Her Ghost In The Fog». Igjen, den er metaforisk. «Stay» er en låt fra Shakespears Sister som vi har bastardisert. Nå høres den mere ut som en symfonisk «Nymphetamine». «Devil To The Metal» er en feiring av alt som er mørkt og utrivelig, egentlig. Den kunne ha vært hentet fra Vempire, den er virkelig rask og brutal. Den har noen virkelig flotte drop-downs og rare ting.»
Opprinnelige planer om å inkludere «Mater Lacrimarum» fra soundtracket til Dario Argento's The Mother of Tears ble droppet på grunn av rettighetsspørsmål. I tillegg til seks nye studioinnspillinger så vil Thornography Deluxe også inneholde live-opptak fra Philadelphia og Worcester, en mixing-presentasjon for sporet «Lovesick for Mina» og promo-videoene for «Temptation», «Tonight in Flames» og «The Foetus of a New Day Kicking».
Alfred LeConey
Alfred LeConey (født 3. november 1901, død 11. november 1959) var en amerikansk friidrettsutøver.
I 1922 ble LeConey AAU-mester på 220 yards, og som student ved Lafayette College vant han IC4A-mesterskapene over 100 og 220 yards. Under OL 1924 i Paris var han ankermann på det amerikanske laget som vant gull på 4 x 100 m stafett på ny verdensrekord, foran lagene fra Storbritannia og Nederland. LeConey løp sammen med Loren Murchison, Louis Clarke og Frank Hussey.
Etter OL løp LeConey 100 yards på tiden 9,4, men resultatet ble senere underkjent på grunn av for sterk medvind. I 1932 ble avbildet på et minnefrimerke.
PRV-motor
PRV-motoren (internasjonalt også kjent som Douvrin V6) er det vanligste navnet på bensinmotoren i V6-formasjon utviklet i 1970 av Peugeot, Renault og Volvo (derav akronymet PRV) og produsert i nær en million eksemplarer mellom 1974 og 1998.
Fabrikken lå Douvrin i Frankrike hvor Peugeot og Renault allerede hadde hatt felles motorproduksjon ved bedriften La Française de Mécanique (FM). Volvo sluttet seg til prosjektet i 1971. Samarbeidsprosjektet skulle i utgangspunktet utvikle en V8-motor, men bensinkrisen på begynnelsen av 1970-tallet og påfølgende avgifter på motorer større enn 2,8 liter gjorde at man i stedet konstruerte en V6-er.
Den første modellen utstyrt med PRV-motor ble Volvo 260, som ble introdusert for modellåret 1975, og kort tid etter fulgte Renault 30 og Peugeot 604. Motoren har siden blitt solgt til mange produsenter og finnes i en rekke modeller. Via Peugeot ble PRV-motoren også tatt i bruk av Citroën og Talbot. Renaults eierskap i American Motors Corporation gjorde at motoren også ble tatt i bruk på bilene Eagle Premier og Dodge Monaco. Totalt ble det produsert 970 315 PRV-motorer på verdensbasis.
Ilha Grande (Piauí)
Ilha Grande er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Frank Hussey
Francis Valentine Joseph «Frank» Hussey (født 14. februar 1905 i New York City, død 26. desember 1974) var en amerikansk friidrettsutøver.
Under OL 1924 i Paris vant han gull på 4 x 100 m stafett på ny verdensrekord, sammen med lagkameratene Loren Murchison, Louis Clarke og Alfred LeConey, foran lagene fra Storbritannia og Nederland.
Provinsen Charcas
Provinsen Charcas er en provins i departementet Potosí i Bolivia. Hovedstaden er San Pedro de Buena Vista.
Våpenregisteret
Det sentrale våpenregisteret er Politidirektoratets database over registrerte ikke-militære våpen i Norge. Registeret er hjemlet i våpenlovens § 31. Registeret ble opprettet i 2003.
Våpenregisteret har som hensikt å effektivisere kontrollen med våpen, samt å utstede nye eller trekke tilbake våpentillatelser. I registeret finnes oversikt over sivile våpen og alle våpentillatelser og våpenkort i det enkelte politidistrikt. Både eiere, tidligere eiere og våpenforhandlere blir registrert. Politiets og Forsvarets våpen er ikke registrert ettersom de ikke er sivile våpen. Det er de samme opplysningene som finnes i dagens lokale registre som skal finnes i det sentrale registeret. Opplysningene i registeret samles inn fra den registrerte selv, skytterlag, skifteretten, våpenforhandlere med videre. Våpenkontorene i politiet har tilgang til registeret, og i tillegg har politiet adgang ved tjenestelige behov. Personer som er registrert har selv innsyn i egne personopplysninger. Alle opplysninger i våpenregisteret er unntatt fra offentlighet.
2008 var det registrert 1 377 934 private våpen i registrert, fordelt på 486 335 våpenkort. Politiets data- og materielltjeneste står for driften av registeret, og Politidirektoratet har juridisk ansvar.
Se også
Jegerregisteret
Playa de Levante (Benidorm)
Playa de Levante er en sandstrand som ligger i Benidorm, Comunitat Valenciana, Spania. Stranden har fått tildelt blått flagg.
Stranden grenser på nordsiden av Sierra Helada og sør av Punta Canfali og har en lengde på 2084 meter.
Det ligger i et urbant miljø, som gir tilgang med bil. Det har parkeringsplass ved nærheten av promenaden. Markørene ligger 110 meter fra stranden.
Yrjö-prisen
Yrjö-prisen (The Georgie Award) er en finsk jazzpris, delt ut årlig av det Finsk Jazzforbund i anledning de finske jazzdager, samtidig som utdelingen av prisen for årets musiker.
Burzum (album)
Burzum er Burzums selvtitulerte debutalbum fra 1992. Albumet ble innspilt i januar 1992 i Grieghallen Studio i Bergen, og utgitt på Øystein Aarseth sitt plateselskap (Deathlike Silence Productions) i mars 1992. Aarseth spiller også gitarsolo på sporet «War». Albumet ble utgitt på nytt i 1995 og 2005 sammen med EP-en Aske, under navnet Burzum/Aske. Omslaget er illustrert av Jannicke Wiese-Hansen.
Den siste keiseren
Den siste keiseren (originaltittel: The Last Emperor) er en engelskspråklig biografisk dramafilm fra 1987 som omhandler livet til Pu Yi, som var Kinas siste keiser. Filmen skildrer hans liv fra han ble innsatt som keiser i 1908, bare tre år gammel, og til 1967 da han døde som gartner og tro Mao-tilhenger. Filmen er regissert av Bernardo Bertolucci og var en samproduksjon mellom Italia, Frankrike, Storbritannia og Kina. Dette var den første filmen som regjeringen i Kina tillot å filme i Den forbudte by. Hovedrollen som Keiser Puyi spilles av John Lone, mens sentrale biroller spilles av Joan Chen og Peter O'Toole. Manuset var basert på Pu Yis selvbiografi.
Den ble belønnet med hele ni Oscar, inkluderte for beste film. Den ble også tildelt tre Golden Globes, tre BAFTA og hele ni priser ved italienske David di Donatello.
Den siste keiseren ble en av Bertolucci største filmsuksesser og den filmen hvor han nådde ut til det store publikum.
Handling
Tre år gammel bestiger Pu Yi dragetronen og er dermed Kinas keiser, et land med flere hundre millioner mennesker. Han var født til å herske i tråd med urgamle tradisjoner, men ingen forberedte ham på en verden i forandring. Hans liv begynner som et eventyr i Den forbudte by med tusenvis av tjenere, prakt og overflod. I løpet av livet bevitner og deltar han i de voldsomme endringer som blåser over Kina på 1900-tallet. I 1924 blir han kastet ut av Den forbudte by av Chiang Kai-sheks nasjonalisttropper, og drar så til Tianjin med sine to hustruer, hvor han lever som en slags "playboy". Han reduseres etterhvert til en marionettkeiser og blir fange hos japanerne under den andre verdenskrigen. Etter krigen utsettes han for Mao Tse Tungs maktovertagelse og kulturrevolusjonens voldsomheter, for til slutt å ende som gartner i en av Beijings parker.
Hallelujah (1979)
«Hallelujah» (hebraisk: הללויה, norsk: halleluja) er en israelsk popsang som vant Eurovision Song Contest 1979 for Israel. Sangen ble fremført på hebraisk av Gali Atari og sangtrioen Milk and Honey. Melodien var skrevet av Kobi Oshrat, mens Shimrit Orr skrev teksten. Dette var Israels andre seier, og landets andre seier på rad. Sangen ble en stor hit over hele i Europa, og i Norge lå den elleve uker på toppen av VG-lista – mer enn noen annen Eurovision-låt.
Den siste keiseren
Popularitet og økonomi
Produksjonskostnadene er estimert til $25 millioner.