cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bhutanitis thaidina
Levevis
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges direkte på næringsplanten. Larven lever som plantespiser på Aristolochia moupinensis. Den er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning.
Bhutanitis thaidina tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Systematisk inndeling
Armandia thaidina B. t. dongchuanensis Lee
Skisma
Det store skisma av 1054
Det vestlige skisma (1378-1417)
Romerskkatolsk historieskrivning regner 40 sammenhengende år hvor Kirken i Rom var splittet mellom to, og mot slutten av skisma tre samtidige stridende paver. Motpave Klemens VII - 1378-1394 - forble i Avignon mens Pave Urban VI - 1378-1389 - fulgte Pave Gregorius XI - 1370-1378 - som helt på slutten av sin tid som pave hadde bragt pavedømmet hjem til Roma. Motpave Klemens VII forble i Avignon. Han ville ikke anerkjenne Bartolomeo Prignano som Pave Urban VI. Motpave Klemens VII ble etterfulgt av motpave Benedikt XIII - 1394-1417 - også kjent som "Papa Luna" i Avignon. Skisma etterfulgte en periode som har blitt kallt det "babylonske fangenskapet i Avignon". Det begynte i 1309. Papa Luna ga seg imidlertid ikke, men ble ekskommunisert og kjetterstemplet. Kirkemøtet i Konstanz fra 1414 til 1418 søkte å løse konflikten. I 1414 var det hele tre stridende parter. Romernes, Kroatenes og Ungarernes Apostoliske Konge Kurfyrst Sigismund av Brandenburg kallte sammen de stridende partene til Høystift et i Konstanz. Paveæmnene kjente sin besøkelsestid. Baldassarre Cossa var en av syv kardinaler som i 1408 trakk sin støtte til Pave Gregorius XII i Rom. Etter Pave Urban VI fulgte Pave Bonifatius IX fra 1389 til sin død i 1404. Pave Innosens VII på den Hellige stol i Rom i to år, før Kardinal Angelo Corraro fra Venezia ble valgt som den romerske lydighetens fjerde pave ved pavekonsiliet i 1406 og tok pavenavnet Pave Gregor XII. Den romerske lydigheten omfattet ved Pave Innosens død 18 kardinaler, kun 15 (14?) var tilstede ved pavekonsiliet. Valget ble gjort på premisset om at hvis motpave Benedikt XIII ville frasi seg alle krav til det Hellige setet skulle det innkalles til et nytt pavekonsil så en ny pave kunne velges. Det Hellige Romerske riket inkludert den Tyske Orden og Kongeriket Portugal er splittet. Den unge Kalmarunionen som omfattet Orknøyene hvis bispedømme sognet under Nidaros hadde for eksempel på denne tiden såkallte dobbeltbiskoper på grunn av det vestlige skisma. Skottland sognet til Avignon, i krig med England som sognet til Rom, som Ungarn og Polen. Kongedømmene Aragon og Kastillen, ennå ikke forent, i tillegg til Frankrike holdt seg med Motpave Benedikt XIII. Helgenkultene rundt Olav den Hellige i Nidaros, Sankt Valdemar den Store og Santa Anna Porfyrogenita i Kyev representerer en forbindelseslinje til den større kristendommen i øst til tross for det store skisma av 1054 som ennå ikke er løst som bør sees som en underliggende faktor også i dette skisma.
På det omfattende kirkemøtet i Pisa i 1409 sammenkallt for å megle fram en slutt på skisma ble både Pave Gregor XII og Motpave Benedikt XIII dømt for sin obsternasighet for å ikke møte opp, og erklærte pavestolen for tom. I slutten av juni trådte et pavekonsilium sammen for å velge en ny pave. Valget fallt på fransiskaneren Kardinal Peter Philargos som valgte pavenavnet Pave Aleksander V, som ettertiden også regner for motpave. Hverken Motpave Benedikt XIII i Perpignan eller Pave Gregor XII anerkjente Pisakonsilets Pave. Alexander V døde innen et år var gått. Kort tid etter ble ny pave valgt i Pisa, Kardinal Baltassarre Cossa ble motpave Johannes XXIII. Pave Gregor XII anerkjente derimot Kirkemøtet i Konstanz som ble samlet første gang 30. oktober 1414. Der ble det bestemt at alle tre paveemnene skulle abdisere for så å velge ny pave.
Oddone di Colonna ble valgt til ny pave 11. november, Sankt Martin av Tours festdag 1417, hvorpå han valgte pavenavnet Pave Martin V.
Motpave Benedikt XIII ble fortsatte anerkjent som pave av blant annet skotske katolikker fram til 1423 til tross for at han ble forvist fra Avignon etter at han kastet ut av Kirken, ekskommunisert av Konsiliet i Konstanz i 1417, først til Perpignan, deretter til Peníscola tilhørende Aragóns krone under Kong Alfonso V. Motpave Klemens VIII som etterfulgte Papa Luna fortsatte her å være den rettmessige katolske kirkes pave helt fram til 1429. Da anerkjente også motpava Klemens VIII Kardinal Otto av Colonnaslekten (Oddone di Cologna) og fikk sine kardinaler til formelt og rituelt i overensstemmelse med apostolisk suksesjon velge Pave Martin V til Klemens VIII's etterfølger. Da var det vestlige skisma endelig helt over. Det vil si...
I 1415 ble Johannes av Praha brent på bålet, bedre kjent som Jan Hus. Han var en opprørsk prest og teolog ved Universitetet i Praha som irriterte myndigheter og det kirkelige hierarkiet i Kongedømmet Bøhmen (Tsjekkia). De fikk Motpave Aleksander V til å ekskommunisere Jan Hus. Jan Hus sluttet ikke agitere mot makt og myndighet og anklaget hans eftertreder Motpave Johannes XXIII for å være korrupt, rettere sagt for handel med avlat. En kritikk som siden skulle føres videre og føre til religionskrigene i kjølvannet av det protestantiske skisma. Da Jan Hus ble kallt inn til Kirkemøtet i Konstanz ble han lovet fritt leide og beskyttelse, men ble straks han kom arrestert, lurt. Han fikk forsåvidt anledning til å innrømme og gi avkall på sin vranglære og falske vitnemål, men svarte at om de så ga ham et kapell av gull ville han ikke avstå fra å tale sannheten. Han ble brent på bålet 6. juli 1415 i Konstanz. Selv om Kirkemøtet i Konstanz markerer slutten på et skisma, markerer det også begynnelsen på det neste. Husittene anerkjente naturligvis ikke Konstanz konsensus. Fra 1419 til 1431 sanksjonerte pavedømmet hele fem korstog mot husittene etter ønske fra den framtidige Keiser Sigismund, Konge av Bøhmen fra 1419 med hovedsete i Praha, stifter av Draculaordenen (1408).
Om man ikke klarte herske over bohemene, de opprørske tsjekkerne, klarte man å splitte dem. Jan Žižka ønsket et annet kongehus enn Huset Luxembourg, og søkte seg mot Poland og Litauen i stedet. Bror til Kong Sigismund som døde i 1419, Kong Wenzel av Bøhmen, var valgt av nobiliteten. Dermed anså ikke bohemene at Kong Sigismund hadde automatisk arverett til tronen i Praha. Kong Sigismund ble her ansett som hovedaktøren i forræderiet som førte til Jan Hus henrettelse ved brenning på bålet i Konstanz. Stenderforsamlingen i Čáslav (1421) avsatte Kong Sigismund som Konge av Bøhmen og erklærte ham persona non grata. Konstanzkonsiliets Pave Martin V annonserte det første korstoget, med hensikt å legge kjetterbevegelsen i Sentraleuropa anført av Wycliffitter og Husitter øde. I slaget ved Kutná Hora desember 1421 slo 18 000 husitter under Jan Žižkas ledelse 92 000 soldater sendt av kong Sigismund. Jan Žižkas kandidat Kong Władysław II Jagiełło av Polen avsto etter råd fra å ta tilbudet mens Storfyrst Vitautas av Lithauen (Huset Kestutis) var høyst interessert, men på betingelsen av at bohemene forsonte seg med Paven i Rom. I 1422 aksepterte Žižka Fyrst Sigismund Korybut av Litauen (nevø av Kong Władysław II av Polen) som regent av Böhmen på vegne av Storfyrst Vytautas, også kallt Husitterkongen. Dette førte til det husittiske skisma, og den såkallte bohemske borgerkrigen. Den nye regentens autoritet ble anerkjent av utraquist-adelen og innbyggerne i Praha mens Tabór sto steilt imot.
Etter at den polske Kong Władysław II og den litauiske storhertugen Vytautas undertegnet Freden i Melno med kong Sigismund av Romernes og Ungarernes Kong Sigismund i 1423, tilbakekalte de regenten Fyrst Sigismund Korybut til Litauen, under press fra den apostoliske kong Sigismund av ungarerne og pave Martin V. Dette utløste Krigen om den Bøhmske tronen. Befolkningen i de Bøhmske landene fallt fra 2,80–3,37 millioner rundt 1400, falt til 1,50–1,85 millioner innen 1526. Et resultat av Pavedømmets 5 korstog mot de husittiske kjetterne, samt borgerkrigstiden fra 1434-1439 som også omfattet stridigheter i Polen, Litauen og Ungarn. Den religiøse freden i Kutná Hora ble inngått i mars 1485 av den tsjekkiske riksdagen i Kutná Hora mellom utraquistene (hussitter) og katolikkene. Avtalen ble oppnådd etter et kirkemøte som varte fra 13. mars til 20. mars 1485. Det ble erklært Landfried, en religiøs fred hvor utraquister og katolikker ble ansett like for loven. En forsoning som skulle holde de neste 31 årene.
Det katolsk-protestantiske skisma (1517 - dags dato)
I utgangspunktet ønsket ikke protestantene seg ut av Kirken, men å reformere den. Det er katolsk sædvane å anse dette skisma, liksom dets husittiske forløper som kjetterier snarere enn skisma, men det førte til de europeiske religionskrigene og kan ennå anses for å være et uforsonet skisma.
Skisma mellom Moskva & Konstantinopel 2018 - dags dato)
Et skisma mellom det russisk-ortodokse patriarkatet og det økumeniske patriarkatet i Konstantinopel ble realitet 15. oktober 2018 da førstnevnte avbrøt å holde den hellige kommunion åpen for hverandres medlemmer. Kommunion henspiller på "Guds folks enhet med Kristi kropp i døden gjennom nadverden og sakramentene forøvrig". Moskvapatriarkatets resolusjon ble gjort som svar på en avgjørelse av det økumeniske patriarkatets hellige synode i Konstantinopel 11. oktober 2018, hvor den bekreftet sine intensjoner om å gi autokefali (uavhengighet) til den ortodokse kirken i Ukraina i fremtiden.
Avgjørelsen slo også fast at den hellige synoden i Konstantinopel umiddelbart ville gjenopprette en stauropegion i Kiev, dvs. et kirkeorgan som er direkte underlagt den økumeniske patriarken.
Med umiddelbar virkning ville den hellige synoden tilbakekalle, eller erklære utstedelsesbrevet fra 1686 for ugyldig. Der kommer det fram at Konstantinopel ga Moskvapatriarkatet råderett over Kirken i Kyev. Patriarkatet i Moskva hadde siden 1686 mandat og rett til å ordinere Kievs metropolitt, øverste patriark,
Stubbdal
Stubbdal er en gård og ei grend som ligger innerst i Åsa, i Norderhov i Ringerike kommune. Ovenfor Stubbdal ligger Damtjern, som er et yndet utgangspunkt for turer innover Nordmarka, både sommer og vinter. Det går vei fra Åsakrysset nede ved Steinsfjorden opp til Damtjern. Mellom Åsakrysset og Damtjern finner man også de historiske sporene etter Kjerraten i Åsa, ved Kjerratmuseet.
Gården har gårdsnummer 14 i Ringerike.
Skisma
den økumeniske synoden i Konstantinopel opphevet ekskommunikasjonen som påvirket presteskapet og de troende i to ikke-anerkjente ukrainske ortodokse kirkesamfunn:
Den siden da benevnte ukrainske autokefale ortodokse kirkesamfunnet (UAOC)
Det ukrainske ortodokse kirkesamfunnet - Kyiv Patriarkatet (UOK-KP) - som har stridd med den ukrainske ortodokse kirken innunder Moskva-patriarkatet (UOK-MP) - ble ansett som "skismatikere" av patriarkatet i Moskva. I sin avgjørelse av 15. oktober 2018 hindret den hellige synoden i den russisk-ortodokse kirke alle medlemmer av Moskva-patriarkatet (både presteskap og lekfolk) fra å delta i nattverd, dåp og ekteskap i enhver kirke kontrollert av det økumeniske patriarkatet i Konstantinopel. Før det, som svar på utnevnelsen av to eksarker av det økumeniske patriarkatet i Ukraina, hadde den hellige synoden i Moskvapatriarkatet besluttet, 14. september 2018, å avbryte deltakelse i eventuelle bispeforsamlinger, teologiske diskusjoner, multilaterale kommisjoner og evt. andre strukturer som ledes av representanter for det økumeniske patriarkatet i.
Eksempler på kirkelige stridsemner er
Mandalay (dikt)
Mandalay er et dikt av Rudyard Kipling. Det ble først utgitt i diktsamlingen Barrack-Room Ballads i 1892. Diktet handler om en engelsk soldat som drømmer seg tilbake til sin tid i Mandalay, hovedstaden i den forhenværende britiske kolonien Burma, mens han minnes sin gamle burmesiske venninne.
I populærkultur
I 1907 satte Oley Speaks musikk til diktet og skapte en slager. I Norge er diktet udødeliggjort av Julius Hougen som sang den i en opprinnelig dansk oversettelse av Kai Friis Møller til melodi av Erling Winkel. Diktet ga også inspirasjon til sangen «Lille Jensen drar til Mandalay», som Reidar Anthonsen skrev teksten til og som Rolf Just Nilsen framførte.
Torgeir Husby
Torgeir Husby (født 1. mars 1951) er en norsk lege med spesialitet innen psykiatri. Han er ansatt ved Diakonhjemmet sykehus hvor han er avdelingsoverlege.
Husby var en av fire rettspsykiatere som ble satt til å vurdere Anders Behring Breiviks mentale helse. Den 29. november 2011 ble rapporten fremlagt for retten. Den konkluderte med at Breivik gjennom en lengre periode har utviklet sykdommen paranoid schizofreni. Husby uttalte til avisen Verdens Gang at han ikke var i tvil om konklusjonen.
Den 14. juni 2012 vitnet Husby i rettssaken mot Anders Behring Breivik. Han startet sitt vitnemål med å gå til angrep mot andres «fjerndiagnostiseringer». Det var på forhånd knyttet stor spenning til hvorvidt han ville opprettholde konklusjonen fra rapporten avgitt den 29. november 2011, noe han gjorde. I tilregnelighetsspørsmålet falt imidlertid Oslo tingrett i sin dom av 24. august 2012 ned på den motsatte konklusjon av Husby og Synne Sørheim.
Doti (distrikt)
Doti er et av Nepals 75 distrikter. Kanchanpur ligger i den Fjernvestlige regionen i Seti sone.
Areal er 2 025 km². Folketall i 2001 var 207 066.
Doti hører til åsdistriktene. I vest grenser det mot Dadeldhura og Baitadi, i nord mot Bajhang, i øst mot Achham og i sør mot Kailali.
Hovedstad er Dipayal, som i 2005 hadde en anslått befolkning på 27 088.
Antall distriktsutviklingskomiteer 50. Bykommuner 1. Bybefolkning (2001) 10,7%.
Parbatiya-befolkning 66,19%, dalit 25,95 %, buddhister 1,1% (tall fra 2001).
Doti hører til de nepali-talende fjernvestlige khas kura-distriktene som er svært fattige og lite utvikla.
Panthayopprøret
Panthayopprøret (kinesisk: 杜文秀起義 eller 杜文秀起义; pinyin: Dù Wénxiù qĭyì; Du Wenxiu-opprøret) var et opprør i Qing-dynastiets Kina, hvor muslimske huikinesere forsøkte å opprette en selvstendig stat i det sørvestlige Yunnan, som en del av en serie hui-ledede multi-etniske opprør (jr. dunganopprøret). Opprøret varte fra 1856 til 1873, og sammelfalt dermed med andre store opprør i Kina, som dunganopprøret og taipingopprøret.
Ordet panthay
Ordet «panthay» er burmesisk og skal visstnok være identisk med shan-ordet Pang hse. Det var dette burmeserne kalte de kinesiske muslimene som kom med karavaner til Burma fra Yunnan. Navnet var dermed ikke brukt i Yunnan.
Bakgrunn
Etter nederlaget i den første opiumskrigen måtte Qing-regjeringen betale store mengder sølv som krigserstatning til vestmaktene. For å heve inntektene sine påtvang mandsjuene yunnaneserne derfor større skatter, og forverret dermed yunnanesernes situasjon. Siden mange korrupte embedsmenn puttet pengene i sin egen lomme, ble den politiske bakgrunnen for opprøret formet. Du Wenxiu var den mest innflytelsesrike og berømte blant opprørslederne.
Sultanatet og opprøret
Opprørerne opprettet et sultanat, Pingnanguo (平南国; Den fredelige sørlige nasjon), med Sulayman ibn `Abd ar-Rahman, også kjent som Du Wenxiu, egentlig Yang Xiu (død 1873) med tittelen Qa´id Jami al-Muslimin (Muslimsamfunnets leder), som slutan. De åtte årene fra 1860 til 1868 var sultanatets høydepunkt, hvor det styrte eller hadde ødelagt førti byer og hundre landsbyer, før tilbakegangen begynte. Opprørerne beleiret Kunming fire ganger (1857, 1861, 1863 og 1868).
Sultan Sulayman søkte britisk støtte fra India gjennom Burma, som ble regnet som det eneste som kunne redde landet hans, men britene nektet. Qing-Regjeringen med støtte fra franske artillerieksperter utkjempet en totalkrig mot Pingnanguo, og med moderne utstyr og flere og veltrente soldater knuste de de dårlig utstyrte opprørerne, som ikke hadde noen allierte.
Konsekvenser
Noen opprørere fortsatte krigen etter Dalis fall, men ble fullstendig beseiret i 1873, da Momien falt. Sulayman og guvernør Ta-sa-kon ble henrettet av Qing-regjeringen. Over én million sivile og militære yunnanesere hadde da blitt drept, og mange hadde flyktet til Burma, Thailand eller Laos. Den voldsomme krigen ble etterfulgt av hungersnød og sykdommer som kostet ytterligere svært mange liv og fullstendig knekket Yunnans velstand for flere årtier. Blant annet skal på denne tid spedalskhet ha spredt seg i Yunnan. Befolkningen ble halvert på tyve år, skjønt en del av dette skyldes at nøden førte til stor fraflytting.
Burma hadde nektet å handle med Pingnanguo, og måtte dermed importere ris fra britene, som da kontrollerte nedre Burma. Dermed hadde opprøret også en negativ effekt på det burmesiske Konbaung-dynastiet.
Litteratur
Essays, studier Artikler (i tidsaskrifter, magasiner etc.)
Jardim de Alah
Jardim de Alah, eller Jardim de Alá, er en rektangulær park eller en rekke sammenhengende plasser sør i Rio de Janeiro. Den ligger langs østsida av kanalen som forbinder innsjøen Lagoa Rodrigo de Freitas med Atlanterhavet. Parken fungerer også som grense mellom bydelene Ipanema i øst og Leblon i vest.
Jardim de Alah ble anlagt i 1938. Navnet er en referanse til filmen The Garden of Allah fra 1936.
Stensilmaskin
En stensilmaskin er en duplikator som virker etter silketrykkprinsippet – ved at sverte presses gjennom en sjablong for å masseprodusere enkle trykksaker. Stensilmaskinene er egnet for opplag opp til 1000 – 2000 eksemplarer. De var vanlige i bruk inntil moderne kopimaskiner og rimeligere trykkemuligheter tok over på 1970-tallet og 1980-tallet.
Systemet var basert på en stensil; et sterkt voksbelagt papir. Når man skrev på stensilen med mekaniske skrivemaskiner ble voksbelegget perforert av skrivemaskinens typer. På samme måte kunne man perforere stensilen med spesielle tegneredskaper som «skrapte» i belegget. Slik var det mulig å lage streker og enkle tegninger. Det var også mulig å lage grove gråtoner ved å presse stensilen mer eller mindre hardt mot grovt sandpapir.
Når stensilen ble spent over en valse i stensilmaskinen trengte sverten ut gjennom perforeringene og ble overført til de blanke arkene som ble sendt gjennom maskinen. Det fantes en rekke ulike modeller, enkle håndsveivede og etter hvert mer avanserte med elektrisk drift.
Selve stensilen måtte være så tynn at den ble perforert av skrivemaskin, men samtidig så sterk at den tålte behandlingen i stensilmaskinen. Vanligvis kunne det produseres flere hundre trykk uten problemer. Med gode maskiner og nennsom hånd kunne man nå opplag på 1000 – 2000 eksemplarer før stensilen var utslitt og røk.
For svært lave opplag kunne man også bruke spritduplikatorer, som kunne produsere i opplag på 50 – 100 eksemplarer. For høye opplag måtte man til trykkerier.
Historikk
En prosess som senere skulle utvikle seg til stensilering ble først foreslått av den engelske kirurgen James Lind i 1811. Den første kommersielle anvendelsen ble utviklet av Eugenio De Zuccato i England rundt 1871.
Illegale aviser
Også fagfolks håndlag kunne bidra til å avsløre hvem som hadde produsert trykksakene, og under krigen fantes det eksempler på at man bevisst gjorde «dårlig arbeid» for å villede tyskerne.
Fargetrykk
Stensilmaskinene produserte i utgangspunktet trykksaker på én side, i én farge. For å lage tosidige trykksaker måtte prosessen gjøres to ganger. Når «forsiden» var ferdig måtte ny stensil settes inn, papirbunken snus og «baksiden» produseres i en ny omgang.
Det ble produsert sverte i ulike farger. Svart og rød var vanligst. I prinsippet var det altså mulig å lage trykksaker med mer enn én farge, eksempelvis en avis med rød heading og svart tekst. Enkelte stensilmaskiner var konstruert slik at det var enkelt å skifte farge: Hele trommelen med sverte kunne løftes ut og erstattes med en ny, med annen farge.
Stensilskriving
For mye streker, tegninger og effekter som perforerte stensilen bidro dessuten til å svekke den. Det kunne for eksempel være fristende å lage en tverstrek på siden for å skille teksten, med tegneredskap eller med en sammenhengende linje bindestreker. Men det ga et svakt punkt på stensilen, slik at den lettere kunne ryke under stensileringen. Også lengre partier med understreket tekst svekket stensilene. Mye layout-effekter betydde ofte at man måtte nøye seg med lavere opplag før stensilen var utslitt.
Mekaniske, manuelle skrivemaskiner ga gjerne ujevn skrift. Dels kom det av kvaliteten på maskinene, dels av at anslagene på hver tast ikke ble nøyaktig like harde. Da elektriske skrivemaskiner ble tatt i bruk ga det penere, jevnere skrift og bedre stensiler. Etter hvert kom også skrivemaskiner med mulighet til å skifte typene, såkalte kulehodemaskiner. Da kunne man variere med uthevet skrift, kursiv skrift og ulike typer, og på denne måten få bedre kvalitet på de stensilerte trykksakene.
Elektro-stensiler
Den mest avanserte, og moderne, bruk av stensilmaskin ble etter hvert basert på elektro-stensiler, der selve stensilen ble laget maskinelt ut fra en papiroriginal.
Originalen kunne nå bestå av både avanserte tegninger, skikkelig typografi og fiks layout. Den ble spent opp på en valse, med selve stensilen ved siden av. Når valsen roterte leste en fotocelle av svarte og hvite partier på originalen, og tilsvarende signaler ble brent inn i stensilen og perforerte denne. Med elektro-stensiler kunne man lage trykksaker med vesentlig høyere kvalitet enn med ordinære stensiler.
Denne apparaturen var imidlertid kostbar, og egne firmaer hadde spesialisert seg på å lage elektro-stensiler for andre.
Mike Rutherford
Michael «Mike» John Cleote Crawford Rutherford, (født 2. oktober 1950 i Guildford, Surrey) er en britisk musiker, kjent som en av de opprinnelige medlemmene i den progressive rockgruppen Genesis. Han spilte fra begynnelsen både bass og rytmegitar i gruppen, men etter Steve Hacketts avhopp i 1977 tok han også over som leadgitarist. Rutherford har vært med i Genesis i hele bandets livetid, og i tillegg har han vært framgangsrik med Mike + The Mechanics og gitt ut to album som soloartist.
Med Genesis
Se Genesis' diskografi
Hagebåndfly
Hagebåndfly (Noctua pronuba) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er type-arten for familien nattfly (Noctuidae). Denne store og karakteristiske arten er vanlig nord til Troms i Norge.
Utseende
Et stort (vingespenn 48 – 60 mm) og kraftig nattfly, brunt med gule bakvinger. Arten kjennes nokså lett på størrelsen, den eneste andre båndflyarten som er like stor er bredbåndfly (Noctua fimbriata), men denne er mye mer kontrastrikt tegnet. Kroppen er lysbrun til brunsvart. Forvingen er svært variabel i fargen, fra nærmest ensfarget kanelbrun til kontrastrikt tegnet og ganske mørk. Framkanten er ofte helt eller delvis lysere enn resten av vingen. Det er alltid en liten, svart flekk nær vingespissen. Nyre- og ringmerkene er vanligvis i alle fall synlige, området mellom dem er ofte svart. Bakvingen er oransjegul med et svart tverrbånd litt innenfor ytterkanten. Larven er naken, brunlig eller grønn med trekantede, mørkere flekker.
Levevis
Arten er vanlig nesten over alt i lavlandet, særlig i hager og ved dyrket mark. Larvene lever på mange ulike planter, mest nede på bakken. Når de er tallrike kan de gjøre betydelig skade ved å gnage over rothalsene på ulike kulturplanter. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli – september og kommer ofte til lys i stort antall – disse store nattflyene kan fylle opp lysfeller på kort tid enkelte år. Arten skremmes lett opp på dagtid, da den i tillegg til å fly svært raskt også kan løpe temmelig fort. De gule bakvingene tjener trolig til å forvirre forfølgere – de gjør at sommerfuglen er svært synlig når den flyr, men den gule fargen forsvinner når den folder vingene sammen, og en forfølger har vanskelig for å vite hva han skal se etter når han leter etter den godt kamuflerte sommerfuglen. Enkelte år kan arten vandre i store mengder.
Utbredelse
Hagebåndfly er utbredt i den palearktiske sone, fra Kanariøyene i vest til Sentral-Asia i øst. I Nord-Amerika ble den først innført til Nova Scotia i 1979, men har nå spredt seg til mye av den østlige delen av kontinentet. I Norge er den vanlig over hele landet, men mindre vanlig i fjellet.
Avenida Delfim Moreira
Avenida Delfim Moreira er en aveny i Rio de Janeiro. Den går langs Atlanterhavet i den sørlige bydelen Leblon. I øst fortsetter den som Avenida Vieira Souto gjennom Ipanema, mens den har navnet Avenida Niemeyer gjennom Vidigal i vest. Langs den sørlige delen av avenyen går Leblons strandpromenade med Leblon-stranda nedafor.
Avenyen er svært eksklusiv, og har de høyeste boligprisene i hele Brasil.
Avenyen er oppkalt etter advokaten Delfim Moreira da Costa Ribeiro.
Arkitekturåret 1401
Arkitekturåret 1401 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1401.
Referanser
1401 in architecture 1401 en architecture
National Institute of Standards and Technology
NISTs hovedanlegg, der noen tusen forskere (cirka to tredeler fast ansatte og resten gjesteforskere) arbeider innen vidt forskjellige fagdisipliner, ligger i Gaithersburg, Maryland, men noen avdelinger, blant annet den som har ansvaret for USAs referansetid, ligger i Boulder, Colorado.
En av NISTs forskere, William Daniel Phillips, fikk en delt Nobelpris i fysikk i 1997 for sitt arbeid med å avkjøle atomer ved hjelp av laserlys.
Laboratorier innen NIST
Laboratoriene er i sin tur oppdelt på divisjoner, og divisjonene er tilslutt inndelt i grupper.
Arvah B. Hopkins gasskraftverk
Arvah B. Hopkins gasskraftverk er et varmekraftverk i Leon County i Florida, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 547 MW, fordelt på 7 turbiner. Operatør er energiselskapet til Tallahassee kommune.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1977, med utvidelser i 2008. Brenselkilden er naturgass, bare subsidiært brukes fyringsolje.
Alfredo Wagner
Alfredo Wagner er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Commerzbank Tower
Commerzbank Tower er en skyskraper i Frankfurt am Main i Hessen i Tyskland. Den ble tegnet av Norman Foster og sto ferdig 1997. Med sine 259 meter (300 meter med antennene på taket) er Commerzbank Tower den høyeste bygningen i Tyskland og den nest høyeste i Europa.
It’s Almost Tomorrow
«It's Almost Tomorrow» er en amerikansk populærmusikk sang med melodi av Gene Adkinson og tekst av Wade Buff. sangen ble opprinnelig skrevet i 1953, da Adkinson og Buff gikk på high school. The Dream Weavers, ei sanggruppe hvor opphavsmennene Adkinson og Buff var medlemmer, spilte inn den største versjonen for Decca Records med katalognummer 29683.
Den ble også spilt inn på plate av andre artister, innbefattet Jo Stafford/Paul Weston orch for Columbia Records med katalognummer 40595.
I Storbritannia gjorde Mark Wynter en coverversjon i november 1963. Den ble utgitt av Pye Records med katalognummer 7N155577.
Jimmy Velvit fra Florida fikk en mindre hit med sangen i 1965.
Norsk versjon
Jacob Hjelte har skrevet enn norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Vi leker med ilden».
Listeplasseringer
Jo Staffors versjon nådde en fjortendeplass på Billboard-listen i 1956.
Brett Hull
Brett Andrew Hull (født 9. august 1964 i Belleville i Ontario i Canada) er en tidligere, canadisk ishockeyspiller i NHL og sønn av den legendariske Bobby Hull. Han la opp i 2005 etter 741 scoringer, noe som plasserte ham på tredjeplass totalt i NHLs historie, kun slått av Wayne Gretzky og Gordie Howe. Med 650 assistpoeng endte han med totalt 1391 poeng i NHL.
It’s Almost Tomorrow
Listeplasseringer
David Carroll (nummer 20)
Brett Hull
Kallenavnet hans var «The Golden Brett»
It’s Almost Tomorrow
Listeplasseringer
Sangen nådde en sjetteplass på Cash Box-listen, hvor alle versjonene var kombinert.
Knut Ofstad
Knut Ofstad (født 29. mars 1957) er en norsk oversetter som har oversatt litterære verk fra dansk, svensk, engelsk og spansk.
Oversettelser
Hans mest kjente oversettelser (oversettelsesår i parentes):
For romanen Blodmeridianen ble Ofstad hedret med Bastianprisen i 2011. Han ble i 2004 tildelt Bokklubbenes skjønnlitterære oversetterpris.
Knut Ofstad er også kjent for å oversette mange av Jan Guillous romaner om Carl Hamilton.
Friherrene av Fürstenberg
Den westfalske friherrelige familien von Fürstenberg er ikke beslektet med fyrstehuset Fürstenberg. Den westfalske slekten nevnes tidligst i 1295 og ble opphøyet i riksfriherrestanden i 1660.
Linjer
Stamsete er Schloss Herdringen ved Arnsberg. I begynnelsen av det 19. århundre grunnla den herdringske linjen følgende sidelinjer:
Føroya Arbeiðsgevarafelag
Føroya Arbeiðsgevarafelag (FAG) (norsk oversettelse: «Færøyenes arbeidsgiverforening») er Færøyenes største hovedorganisasjon for arbeidsgivere. Medlemskap er for bedrifter, ikke enkeltpersoner. I 2011 hadde organisasjonen 484 medlemmer, herav 186 direkte innmeldte medlemmer og 298 medlemmer via de fire landsforeningene.
Mens motpartene i fiskerinæringen var organiserte på landsplan allerede før første verdenskrig, foregikk forhandlingene mellom arbeidsgivere og arbeidstagere lenge på lokalt plan. Siden stiftelsen i 1943 har Føroya Arbeiðsgevarafelags hovedoppgave derfor vært å delta i lønnsforhandlingene med arbeidstagerorganisasjonene. Dessuten skal Føroya Arbeiðsgevarafelag påvirke regelverket for arbeidsmarkedet og næringslivet samt fremme arbeidsgivernes interesser.
Føroya Arbeiðsgevarafelag står også for driften av Vinnuhúsið i Tórshavn, hvor 16 arbeidslivsorganisasjoner holder til.
Lagtingsvalget på Færøyene 1946
Lagtingsvalget på Færøyene 1946 ble avholdt 6. november 1946, og valgte 20 medlemmer av Lagtinget.
I 1946 ble det avholdt en folkeavstemning angående Færøyenes uavhengighet. Et knapt flertall stemte for løsrivelse fra Danmark, men da Færøyene ble erklært som en selvstendig nasjon, satte det danske Folketinget ned foten, og den danske kongen oppløste Lagtinget 24. september. Den 6. november ble det utlyst nyvalg, som gav partiene som ønsket fortsatt fellesskap med Danmark et knapt flertall på Lagtinget.
Antallet lagtingsmedlemmer ble samtidig endret fra 23 til 20.
Resultater
Javnaðarflokkurin og Sjálvstýrisflokkurin stilte felleslister. Felleslistenes oppslutning er ført for Javnaðarflokkurin. De fire valgte medlemmene ble delt mellom de to partiene slik at Sjálvstýrisflokkurin også fikk to lagtingsmedlemmer. Dessuten fikk partiuavhengige kandidater i alt 302 stemmer i valgkretsen Vágar (25,4 % i Vágar, 2,3 % på landsbasis). I all hovedsak tilfalt disse stemmene separatisten Jákup í Jákupsstovu, som hadde blitt ekskludert fra Javnaðarflokkurin. Fólkaflokkurin, Sambandsflokkurin og Javnaðarflokkurin/Sjálvstýrisflokkurin gjorde sine beste valg i henholdsvis Suðurstreymoy (57,2 %), Eysturoy (40,1 %) og Suðuroy (43,6 %).
Go on with the Wedding
Sangen ble også spilt inn på plate og kom på listen som duett med Kitty Kallen og Georgie Shaw.
Norsk versjon
Juul Hansen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Hør klokkene ringer».
Elimar von Fürstenberg
Elimar friherre von Fürstenberg (født 27. september 1910 i Kadi-Köy, Lilleasia, død 10. juli 1981 i Bonn) var en tysk konservativ politiker (Bayernpartei, senere CSU).
Friherren av Fürstenberg var sønn av en kongelig bayersk kammerherre, og gikk på gymnasiet i Landshut før han begynte å studere filosofi og statsvitenskap. I 1936 tok han doktorgraden (dr. phil.), og mellom 1937 og 1939 arbeidet han for Deutsche Bank- und Diskontgesellschaft Istanbul, før han ble utskrevet til krigstjeneste.
Negasjon
Negasjon (av latin negatio) betyr nektelse og er en viktig sannhetsfunksjon i setningslogikken. Hvis et utsagn er sant, er dets negasjon falsk, og motsatt. Den symbolske skrivemåten for negasjonen av et utsagn A er og uttales som «ikke-A» eller «negasjon av A». I noen programmeringsspråk eller andre sammenhenger der særtegn ikke kan brukes, skrives også tilde («~») eller utropstegn («!») istedenfor «¬». Også overstreking brukes av og til (f.eks. «»).
Meteorologiåret 1901
Meteorologiåret 1901 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til meteorologi i 1901.
Chiconcuac
Chiconcuac er en kommune nordøst i delstaten México i Mexico. Den hadde 22 819 innbyggere i 2010. Administrasjonssenteret Chiconcuac de Juárez utgjør nesten hele kommunen. Med et areal på 6,94 km² er Chiconcuac blant de minste kommunene i delstaten. Den ligger like nordøst for Det føderale distriktet og er med i Mexico bys storbyområde, ZMVM. Kommunen grenser til Atenco, Chiautla og Texcoco.
Navnet Chiconcuac, som er nahuatl og betyr «I sju slanger», refererer til en dato i den aztekiske kalenderen.
Chiconcuac er kjent for sitt store klesmarked hvor det blant annet selges tradisjonelle ulltepper og -gensere.
Navn og symboler
Navnet er nahuatl og betyr «I sju slanger». Det ble opprinnelig skrevet Chiconcoac. Det uttales, med trykk på andre stavelse når det uttales på nahuatl og på siste stavelse på spansk. Navnet er satt sammen av chicome («sju»), coatl («slange») og lokativsendelsen -c («i» eller «på»). Den siste stavelsen i chicome assimileres til foran den påfølgende velare konsonanten, og substantivet coatl mister absolutivendelsen -tl i sammensatte ord.
Sju slanger er en dato i den aztekiske kalenderen. Man vet ikke hva som er forbindelsen mellom stedet og denne datoen, men det er sannsynlig at det enten er datoen for landsbyens grunnleggelse, innvielsesdatoen for en religiøs bygning eller at det skjedde en historisk hendelse på denne datoen.
Det aztekiske skrifttegnet som representerer Chiconcuac, består av to deler: Øverst er det et kvadrat med sju prikker, som symboliserer tallet sju, og nederst er tegnet for vann rundt en landstripe med et hus i midten.
I motsetning til mange andre kommuner i delstaten México har Chiconcuac et kommunevåpen som er forskjellig fra det aztekiske skrifttegnet. Våpenet er utforma av Severiano García Delgado, og ble anerkjent 1. mars 1974, etter at kommunestyret hadde avholdt en konkurranse. Hovedmotivet er en slange som er pynta med en quesquémil (en type kort sarape). Rundt den stikker hodene til seks mindre slanger opp fra en sirkel, som representerer et garnnøste. Under den store slangen er det en nedre del av en sarape, mens det langs kanten av sirkelen står skrevet ''Municipio libre y soberano de Chiconcuac de Juárez, Edo. de Méx.'' («Den frie og selvstendige kommunen Chiconcuac de Juárez, delstaten México»). Sirkelen støttes opp av to strikkenåler i kryss. De sju slangene representerer kommunens navn, mens de øvrige objektene representerer tekstilproduksjonen, som er det kommunen er mest kjent for.
Geografi
Chiconcuac befinner seg i Mexicodalen i den nordøstlige delen av delstaten México. Kommunen har et areal på 6,94 km², og er dermed en av de minste i delstaten. Den grenser til Chiautla i nord og i øst, Texcoco i sør og Atenco i vest. Den tilhører delstatens geopolitiske region XI, sammen med Tepetlaoxtoc, Papalotla, Chiautla, Atenco, Tezoyuca og Texcoco. Chiconcuac ligger om lag 45 kilometer fra Det føderale distriktet, og utgjør en del av Mexico bys storbyområde, ZMVM.
Hele kommunens areal er flatt, og ligger på om lag 2250 meters høyde over havet. Den befinner seg i den hydrografiske regionen til elva Pánuco, som dekker nordlige og østlige områder av delstaten. Den østlige bredden av den nå nesten uttørka Texcocosjøen strakk seg tidligere nesten helt bort Chiconcuac. De viktigste elvene i kommunen er Papalotla, Coxcacuaco og Xalapango.
Grunnen består av klastiske og vulkanske bergarter som stammer fra den tidligere vulkanske aktiviteten i området. Jordtypen er for det meste vertisol, som inneholder en stor andel leire, og som får breie og dype sprekker i de tørre periodene. Denne jordtypen er lite egna for tørrjordbruk, men egner seg godt for irrigasjonsjordbruk.
Klima
Ifølge Köppens klimaklassifisering har Chiconcuac et klima av typen BS, tørt steppeklima. Kommunen har en gjennomsnittstemperatur på 15,9 °C, med 24,7 °C som gjennomsnittlig maksimumstemperatur og 7,2 °C som gjennomsnittlig minimumstemperatur. De høyeste temperaturene registreres vanligvis rundt sommersolverv, mens det er kaldest fra oktober til februar, med enkelte ekstra kalde perioder i januar og februar.
Det faller i gjennomsnitt 695,0 mm regn i året. Regnet er uregelmessig, men det regner mest fra mai til oktober. I februar og mars er det ofte sterk vind, og det forekommer av og til hagl.
Flora og fauna
Vegetasjonen i Chiconcuac er typisk for halvtørre regioner, hvor mangelen på vann ikke tillater stort mangfold. På grunn av manglende naturvern og et stadig voksende urbant område er floraen i dag svært fattig. Situasjonen er den samme for faunaen, og de ville dyra er i ferd med å forsvinne fra kommunen; det meste av faunaen utgjøres av husdyr.
Demografi
Chiconcuac kommune hadde 22 819 innbyggere i 2010, hvorav 11 138 menn og 11 681 kvinner. De fleste innbyggerne er opprinnelig nahuaer, det vil si etterkommere av chichimekere og toltekere.
Befolkninga har økt forholdsvis mye de siste tiåra, noe som illustreres av tabellen nedafor. Dette skyldes i stor grad den raske veksten til Mexico by, hvis storbyområde omfatter Chiconcuac.
Kommunen er delt inn i kun to statistiske delområder: Hele 21 738 av innbyggerne bor i kommunens administrasjonssentrum Chiconcuac de Juárez, mens de resterende 1 081 bor i Ejido San Cristóbal, som utgjør den sørlige delen av kommunen.
Elisa Cusma
Elisa Cusma Piccione (født 24. juli 1981 er en italiensk friidrettsutøver (mellomdistanseløper).
Cusma Piccione deltok i EM 2006 i Göteborg der hun ble slått ut i semifinalen på 800 meter. Hun kom også til semifinalen i VM 2007 i Osaka.
Arkitekturåret 1402
Arkitekturåret 1402 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1402.
Elisa Cusma
Under innendørs-VM 2008 i Valencia kom hun på sjetteplass på 800 meter, og i OL 2008 i Beijing ble hun nummer fem i sin semifinale, og gikk ikke til finalen.
Arkitekturåret 1402
Dødsfall
…
Elisa Cusma
I innendørs-EM 2009 i Torino tok hun bronsemedaljen på 800 meter med tiden.
Arkitekturåret 1402
Dødsfall
1402 in architecture
Osceola gasskraftverk
Osceola gasskraftverk er et varmekraftverk i Osceola County i Florida, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 534 MW, fordelt på 3 turbiner. Operatør er energiselskapet til Reliant Energy Florida.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2002. Brenselkilden er naturgass.
Frankfurtbørsen
Frankfurt-børsen (Frankfurter Wertpapierbörse) er den største børsen i Tyskland, og også en av de største i verden. Den har sete i Frankfurt am Main og eies av Deutsche Börse AG. I 2004 hadde børsen en omsetning på omkring 3,3 billioner (3 300 milliarder) euro. Den viktigste aksjeindeksen er DAX.
Historie
Børsens opprinnelse går tilbake til det 9. århundre, da keiser Ludwig den tyske av det tysk-romerske rike gav Frankfurt privilegium til å holde en årlig høstmesse. Gjennom keiser Ludwig IVs utvidelse av privilegiet til også å omfatte en vårmesse i 1330 ble Frankfurt et viktig sentrum for vare- og pengehandel.
Ettersom hvert territorium i det tysk-romerske rike i middelalderen hadde sin egen valuta, ble det betalt med de forskjelligste typer valutaer under messene i Frankfurt. Den uoversiktlige betalingssituasjonen gjorde pengevesenet i Frankfurt vanskelig, og bidro til å fremme bedrageri. For å gjøre noe med dette vedtok en rekke kjøpmenn i 1585 enhetlige vekslingskurser. Denne begivenheten regnes som grunnleggelsen av Frankfurt-børsen.
For å oppdatere kursene møttes kjøpmennene regelmessig, og betegnelsen «børs» for denne forsamlingen kjennes i skriftlige kilder allerede fra 1605. I begynnelsen ble møtene holdt på plassen foran det romerske rådhuset i Frankfurt. Fra 1694/95 ble byens største bygning, Großer Braunfels, tatt i bruk som handelslokale. I 1625 utkom den første offisielle kursseddelen, som inneholdt gjennomsnittskursene for tolv valutaer. Den eldste bevarte kursseddelen stammer fra 1721 og inneholder 16 valutaer.
I 1681 grunnla bystaten Frankfurt en offisiell børsforvaltning. Det ble gitt tillatelse til handel med valuta og veksler. Handelen med skyldbrev og lån som begynte fra slutten av 1600-tallet, gjorde børsvirksomheten åpen også for privatpersoner.
I 1808 ble den 223 år gamle børsen en del av det nygrunnlagte Handelskammeret, og dermed en offentlig-rettslig institusjon.
Ikke minst takket være den kjente Frankfurt-familien Rothschild, som var ledende bankierer for de europeiske fyrstehus, utviklet Frankfurt seg til en verdensbørs ved siden av London og Paris. I 1843 ble en børsbygning (i dag kalt Alte Börse) tegnet av Friedrich Peipers oppført i nærheten av Frankfurter Paulskirche.
I 1879 ble en ny bygning, Neue Börse, tegnet av Heinrich Burnitz og Oskar Sommer, åpnet.
Til tross for aksjenes økte betydning som følge av den industrielle revolusjon var Frankfurt-børsens tyngdepunkt lenge handel med obligasjoner.
Under nasjonalsosialismen ble fri handel avskaffet, og dermed i realiteten børsvesenet. Børsen ble gjenåpnet etter krigen, og etablerte seg i løpet av 1950-tallet igjen som en av verdens ledende børser.
Den fjerde raneren
I Den fjerde raneren har Frank Frølich noe viktigere rolle enn Gunnarstranda. Mye av romanens handling oppstår som konsekvenser av valg Frølich gjør. Tema i romanen er besettelser. Det gjelder erotikk, kunst, sannhet, kontroll. Handlingen foregår i Oslo, Askim, Valdres, Hemsedal og Kroatia. Sentralt i romanen står et maleri av Giovanni Bellini, et kunstverk som i virkelighetens verden ble stjålet fra katedralen Santa Maria dell’Orto i Venezia i 1993.
Handling
Historien starter med at Frølich kaster seg over en kvinne, Elisabeth Faremo, inne i en innvandrerbutikk. Han vil få henne ut av skuddlinjen i forbindelse med en politiaksjon. Etter at hun førfulgt ham hjem innleder de en relasjon preget av grenseoverskridelser, forfølgelse og løgner.
En vaktmann på Oslo havn er blitt drept av ukjente ransmenn, og den tungt kriminelle broren til Elisabeth, Jonny, blir siktet for drapet. Broren og hans kompanjonger blir løssluppet når Elisabeth gir de alibi. Frølich får ikke dette til å stemme siden hun var sammen med ham samtidig som drapet foregikk. Frølich oppsøker henne for å komme til bunns i misforholdet. Når Elisabeth forsvinner og Jonny blir funnet død ved Vamma kraftverk i Glomma, har etterforskerne Frølich på listen over mistenkte.
Rasuwa (distrikt)
Rasuwa er et av Nepals 75 administrative distrikter. Distriktet ligger i Bagmati sone i Sentralregionen.
Geografisk hører mesteparten av distriktet til Himalaya. Det grenser i øst mot Dhading, i nord mot den kinesiske provinsen Tibet, i øst mot Sindhulpalchok, og i sør mot Nuwakot.
Distriktet har et areal på 1 544 km². Befolkninga var i 2001 44 731.
Dhunche er distriktshovedstad.
I distriktet er det 18 landsbyutviklingskomiteer, ingen bykommuner.).
Jiang Wei
Jiang Wei (tradisjonell kinesisk: 姜維; forenklet kinesisk: 姜维, pinyin: Jiāng Wéi; født 202 i Tianshui, død 264), stilnavn Bóyuē (伯約), var en kinesisk general og regent for riket Shu Han i de tre rikers tid i Kinas historie. Wéi tjente opprinnelig riket Cao Wei som en middels rangert offiser, men overga seg senere til Shu Han-strategen Zhuge Liang (som i hans tid som Shu-Hans regent ledet fem militærekspedisjoner mot Wei), og forlot deretter sin mor i Wei. Siden tok Jiāng Wéi del i militære felttog mot sitt moderland. Han deltok først i Zhuge Liangs ekspedisjon i 228, og ble da gjort til armékommandant. Liang hadde alltid regnet Wéi som en ressursfull og dyktig general, og under Zhuge Liang og hans etterfølgere Jiang Wan og Fei Yis regentskap i Shu mottok Jiāng stadig forfremmelser. Til slutt ble han Fei Yis hovedassistent. Etter Yis død i 253, etterfulgte Wéi Yi, men han hadde ikke like stor makt som Yi hadde hatt, og hadde bare kontrollen over militære affærer, og det er derfor diskuterbart om han i det hele tatt kan kalles en regent.
Etter at Jiang Wan og Fei Yi i stor grad hadde gitt opp Zhuge Liangs ambisjoner om å erobre Cao Wei, gjenopptok Wéi disse da han ble Shu Hans militære leder. Wéis ni felttog mot Wei har blitt kjent som Jiang Weis nordekspedisjoner, hvorav én ble koordinert med Østre Wus regent Zhuge Ke, Zhuge Liangs nevø. Alle disse felttogene mislyktes på grunn av for små matforsyninger og tap på slagmarken, og disse felttogene kom til å tappe Shu Han for ressurser. I 263 erobret en Weiarmé, ledet av Zhong Hui og Deng Ai Shu. Jiang Wei prøvde etterpå å gjenopplive riket ved å overtale Zhong Hui til å starte et opprør mot Cao Wei-regenten Sima Zhao, noe Zhong Hui også gjorde, men etter han hadde gjort det gjorde også hans egne soldater opprør mot ham, og både Zhong og Jiang ble drept i kampene.
Projekt Revolution
Projekt Revolution er betegnelsen på en turné med Linkin Park som ble gjennomført første gang i 2002 etter at debutalbumet Hybrid Theory ble gitt ut. Det er mange store band med på denne turnéen hvert år som Korn, Xzibit, Cypress Hill, Snoop Dogg, The Used, Mudvayne, My Chemical Romance, Taking Back Sunday, og HIM. I 2007 gav Linkin Park mange av pengene som var samlet inn til American Forest som jobber for å bevare skogene i Amerika.
John Burdett
John Patrick Burdett (født 24. juli 1951) er en britisk krimforfatter. Hans bestselgende bok er Bangkok eight.
Alto Bela Vista
Alto Bela Vista er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Frieda Fromm-Reichmann
Frieda Fromm-Reichmann (født 23. oktober 1889 i Tyskland, død 28. april 1957) jobbet som psykolog i USA blant annet ved psykiatriske institusjoner. Hun ble for mange først allment kjent da hun ble presentert i den delvis selvbiografiske boken Jeg lovet deg aldri en rosenhave av Hannah Green. Boken er blitt filmatisert.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2000
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2000 var en norsk fotballturnering som ble arrangert i 2000. Dette var det 95. norgesmesterskapet i fotball.
HivNorge
HivNorge er en partipolitisk og religiøst uavhengig nasjonal pasient og brukerrettighetsorganisasjon for mennesker som lever med hiv, mennesker som bruker den hivforebyggende medisinen PrEP og andre som er berørt av hiv.
Organisasjonen har hovedsete i Oslo, og arbeider som interesseorganisasjon med en rekke forskjellige tiltak rettet mot mennesker som lever med hiv, informasjonsarbeid og påvirkningsarbeid.