cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Minneapolis Marines/Red Jackets
Første profesjonelle treningsleir
Minneapolis Marines er velkjent for at spillerne is tor grad manglet tidligere erfaring innen idretten og at de til tross for dette forble et av de beste uavhengige lagene i den øvre midtvesten. De jobbet hardt for å sikre seg en fordel over motstandere, og holdt treningsleirer før sesongstart for å få laget klart for kamp. En av disse ble kjent som Clef Camp og lå nær Lake Pokegama i Grand Rapids i Minnesota.
Teflon
Teflon er DuPont-konsernets varemerke for slippbelegg av polytetrafluoreten (PTFE), en fluorplast med fysiske egenskaper som gjør den veldig glatt (lav friksjon). Teflon ble oppfunnet 1938 av Roy J. Plunkett som da jobbet for DuPont. Kommersielle produkter kom i midten av 1940-tallet, men teflon ble allment kjent først fra 1950 og framover. PTFE framstilles og markedføres også av andre firmaer under navn som Dyneon™ PTFE (tidligere Hostaflon), Heydeflon, Ekafluvin, Fluon, Algoflon, Polyflon og Gore-Tex. Nyere Gore-Tex produkter bruker ikke en indre teflonfilm.
Helsefarer med PTFE
PTFE-panner som varmes over cirka 350 °C avgir flussyre og et bredt spekter av organofluorine forbindelser som kan føre til polymerfeber hos mennesker, og kan være dødelig for fugler. Det har blitt uttrykt bekymring over mulige negative helseeffekter fra bruk av PTFE-belagte panner.
Produksjon av PTFE har tidligere blitt gjort ved hjelp av PFOA som en emulgator, men ettersom PFOA er en persistent organisk miljøgift som utgjør både miljø- og helsemessige bekymringer er stoffet nå i ferd med å fases fra PTFE-produksjonen. PFOA er i ferd med å bli erstattet av GenX produsert av selskapet Chemours (en DuPont spin-off), men synes å utgjøre lignende helseproblemer som det nå forbudte PFOA.
Morgensol barnehjem
Morgensol barnehjem var et kommunalt barnehjem på Laksevåg i Bergen, opprettet i 1914. Etter at Laksevåg kommune ble sammensluttet med Bergen kommune, overtok Bergen kommune driften av barnehjemmet. I 1981 ble driften overført til Hordaland fylkeskommune, og i 1988 skiftet institusjonen navn til Kringsjå barnehjem. I dag har institusjonen navnet Fosterhjemstjenester i Bergen, avdeling Kringsjå ressurssenter, med adresse Øvre Holen 33.
Polytetrafluoreten
Historie
Til tross for alminnelig oppfatning, er ikke PTFE et biprodukt av romfarts-forskningen, som først begynte i 1957. Det ble oppdaget av kjemikeren Roy Plunkett i 1938 ved en tilfeldighet, da han forsket på tetrafluoretylen til bruk som kjølevæske i kjøleskap. En flaske med TFE-gass ble stående over natten, og dagen etter hadde denne gassen blitt omdannet til PTFE. I 1941 fikk DuPont patent på stoffet.
Morgensol barnehjem
Historie
Den 2. oktober 1914 behandlet Laksevåg Sognestyre et tilbud fra kjøpmannen Jacob Joh. Larsen «…om å skjenke en del av sin eiendom Kringsjå til kommunen til et barnhjem.» I henvendelsen het det at hjemmet skulle være «…for foreldreløse barn eller barn fra hjem som er således beskaffen at de ikke har det godt…». Sitatet er hentet fra en oppsummering om barnehjemmets historie, funnet i arkiv etter Laksevåg formannsskap. Av statuttene for barnehjemmet går det fram at «Maalet er at give slike barn en god og kristelig opdragelse.» Videre står det i en skyldsetningsforretning av 25. november 1914 at «parcellen som er bebygd skal hede Laxevaag barnehjem «Morgensol».» Der stod et hus til barnehjemmets disposisjon på eiendommen. Hjemmet ble satt i drift i august 1915 med 12 barn. Ifølge statuttene skulle det vanligvis ikke betales for opphold i barnehjemmet. Man ville likevel ta imot enkelte barn mot et årlig bidrag fastsatt av bestyrelsen. De fleste barna var foreldreløse barn fra to år og oppover. Meningen var at de skulle oppholde seg i barnehjemmet til konfirmasjonsalder, da bestyrelsen ville søke passende arbeid for barna.
Polytetrafluoreten
Historie
I 1943 ble PTFE brukt for første gang som korrosjonsbeskyttelse ved byggingen av en atombombe. Senere fant franskmannen Marc Grégoire på å gi fiskesnørene sine et lag av PTFE, slik at de skulle bli lettere å floke opp. I 1954 kom kona hans opp med ideen om å gi stekepanner et lag av PTFE.
Lillesand og omegn lærerlag
Lillesand og omegn lærerlag ble stiftet i 1893 under navnet Lillesand og omegns lærerforening. Dette het laget frem til 1911. Lagets formål var å samle lærere og lærerinner ved folkeskolen i Lillesand, Vestre Moland og Eide om faglige, kulturelle, religiøse og andre aktuelle spørsmål. Lærerlaget var medlem av Aust-Agders krets i Norges Lærerlag.
Polytetrafluoreten
Egenskaper
PTFE har noen helt spesielle egenskaper, som gir det mange interessante anvendelsesområder:
Morgensol barnehjem
Historie
Barnehjemmet ble påbygget i 1926, og i 1933. Ved påbyggingen i 1933 fikk hjemmet plass til 23 barn. Bygningen ble sterkt skadet under Bombingen av Laksevåg i 1944, og måtte midlertidig fraflyttes. Men barna flyttet tilbake samme år. På femti-tallet sank behovet for barnehjemsplasser, og mellom 1954 og 1960 hadde gjennomsnittlig 12 barn opphold ved institusjonen. De fleste barna var fra Laksevåg kommune, men barnehjemmet tok imot barn også fra andre kommuner.
Arkivet
Hordaland fylkesarkiv oppbevarer det meste av arkivet etter barnehjemmet Morgensol. Bergen byarkiv oppbevarer fragmenter av arkivet etter barnehjemmet. Her finnes forhandlingsprotokoller fra 1914 til 1964, en inventarfortegnelse og noe regnskap. Vedtak om plassering av barn kan finnes i arkivene etter barnevernsnemnder og sosialkontorer. En del av disse er overført til Bergen Byarkiv. I de kommunale arkivene vil det også kunne finnes opplysninger om drift, tilsyn og bygningsforhold.
Polytetrafluoreten
Helsefarer med PTFE
PTFE-panner som varmes over cirka 350 °C avgir flussyre og et bredt spekter av organofluorine forbindelser som kan føre til polymerfeber hos mennesker, og kan være dødelig for fugler. Det har blitt uttrykt bekymring over mulige negative helseeffekter fra bruk av PTFE-belagte panner.
Produksjon av PTFE har tidligere blitt gjort ved hjelp av PFOA som en emulgator, men ettersom PFOA er en persistent organisk miljøgift som utgjør både miljø- og helsemessige bekymringer er stoffet nå i ferd med å fases fra PTFE-produksjonen. PFOA er i ferd med å bli erstattet av GenX produsert av selskapet Chemours (en DuPont spin-off), men synes å utgjøre lignende helseproblemer som det nå forbudte PFOA.
Eurodesk
Eurodesk er et informasjonsnettverk rettet mot unge fra 10-30 år. Eurodesk finnes i 27 europeiske land, og nettverket hjelper unge med å orientere seg om internasjonale muligheter. Dette innebærer blant annet stipender, støtteordninger, studier og jobb i utlandet.
Eurodesk Norge er en del av Aktiv ungdom-programmet og administreres av Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet (Bufdir).
Abdala (vaksine)
Abdala, teknisk navn CIGB-66, er en covid-19-vaksine utviklet av Centro de Ingeniería Genética y Biotecnología de Cuba i Cuba.
Beskrivelse
Denne kandidaten etterfulgte en tidligere kubansk kandidat kalt CIGB-669 (MAMBISA).
Vaksinen er en av to kubansk-utviklede covid-19-vaksiner i Fase III-utprøving.
Fase I/II
I juli 2020 begynte de kliniske testingene av CIGB-66 i Fase I/II.
Fase III
Fase III-prøven sammenligner en tredosers bruk av vaksinen administrert på dag 0, 14 og 28 mot en placebo. Forsøkene ble registrert 18. mars 2021. Første dose ble gitt den 22. mars, og den 4. april hadde 48.000 deltagende mottatt første dose, og annen dose ble satt begynnende 5. april. Administrering av tredje dose tok til fra og med 19. april  og den 1. mai hadde 97% av de opprinnelige deltakerne deres tre doser, de siste 3 % var falt ut av forskjellige grunner underveis.
Intervensjonsstudie
Som del av intervensjonsstudien hadde 124.000 personer mellom 19 og 80 års alder mottatt tre doser av vaksinen, og dermed kunne man sammenligne resultatet, det vil si andelene av syke og døde blant de vaksinerte mot den uvaksinerte befolkning.
En utvidet intervensjonsstudie med 1,7 millioner innbyggere av Havanna skulle igangsettes tidlig i mai med de to vaksinene Abdala og Soberana 2.
Effektivitet
Den 22. juni meldte offisielle kubanske regjeringskilder at resultatene av de initielle studier utført av Centro de Ingeniería Genética y Biotecnología de Cuba hadde funnet at vaksinen, når administrert i tre doser med to ukers mellomrom, hadde en effektivitetsrate på 92,28% suksess med å forhindre covid-19. Dette gjaldt overfor det opprinnelige SARS-CoV-2-viruset og Alfa-, Beta- og Gamma-variantene.
Ingdalen
Ingdalen er ei bygd i Orkland kommune i Trøndelag. Den 1. januar 2016 hadde Ingdalen 119 innbyggere.
Abdala (vaksine)
Produksjon utenfor Cuba
Venezuela hevdet i april 2021 at man der skulle produsere vaksinen men per 2. mai var ikke dette igangsatt. Det statseide EspromedBIO ville produsere vaksinen, men det måtte ting på plass før dette skulle kunne ta til. I april sa Nicolás Maduro at man håpet å nå opp i en produksjonskapasitet på to millioner doser i måneden «i anslagsvis august, september, oktober».
Ingdalen
Ved innføringen av formannskapslovene av 1837 var Ingdalen en del av Stadsbygd formannskapsdistrikt, som ellers innbefattet bygdene Lensvika, Hasselvika og Rissa på begge sider av Trondheimsfjorden. I 1964 ble Ingdalen med 171 innbyggere slått sammen med Lensvik kommune og indre deler av den tidligere Agdenes kommune til Agdenes kommune.
Abdala (vaksine)
Produksjon utenfor Cuba
I juni 2021 kunngjorde Vietnams helseministerium at det pågikk forhandlinger mellom Cuba og Vietnam om produksjon av Abdala-vaksinen.
Nøkken 2012
Nøkken 2012 er en musikkalbum med Nøkken, utgitt i 2012.
Malaysia under Paralympiske sommerleker 2008
Før lekene i Beijing 2008 hadde Malaysia vunnet 4 medaljer (0 gull, 1 sølv og 3 bronse) fra de 8 sommerlekene det hadde deltatt i siden 1972.
Brian London
Brian London (egentlig Brian Sidney Harper, født 19. juni 1934 i West Hartlepool, død 23. juni 2021) var en britisk tungvektsbokser. Han var britisk mester og samveldemester i tungvekt fra 1958 til 1959 og hadde to verdensmesterskapstitler i tungvekt. Han var en av fire boksere som dominerte britisk boksing gjennom 1950- og 1960-årene. De tre andre var Henry Cooper, Joe Erskine og Dick Richardson.
Han var en tradisjonell bokser, som var 1,83 m høy og veide 92 kg. Hans tilnavn i ringen var «The British Bulldog» og «The Blackpool Rock». Han var en voldsom bokser uten finesse, men kjent for stort mot.
Basketball under Middelhavslekene 2009
Basketball under Middelhavslekene 2009. Basketball var en av flere sporter under de sekstende middelhavslekene som ble arrangert i Pescara i Italia i perioden 25. juni til 5. juli 2009. Det var sekstende gangen som basketball var med på programmet under middelhavslekene. Det var to turneringer, en for damer og en for menn. Italia vant dameturneringen og Kroatia vant herreturneringen.
Solgården barnehjem
Solgården barnehjem var et barnehjem i Bergen, eid og drevet av Frelsesarmeen fra 1908 til 1989. Med sine femti barn, var hjemmet det største i Bergen i mange år. I 1985 vedtok Hordaland fylkeskommune å legge ned barnehjemmet på grunn av utidsmessige bygningsforhold, og fra 1989 overtok Hordaland fylkeskommune driften av barnehjemmet. Samme år åpnet de Breimyra barnehjem som en selvstendig fortsettelse av Solgården barnehjem.
Historie
Solgården barnehjem holdt opprinnelig til i tre trehus i Skottegaten 14, 16 og 18. De gamle trehusene ble revet i 1930, og et nytt bygg ble reist i 1932. Den nye bygningen i Skottegaten 16 var en bygård på fem etasjer. Barnehjemmet disponerte de tre nederste etasjene. Solgården barnehjem var beregnet for femti barn, og var slik den største barnehjemsinstitusjonen i Bergen. På 1950-tallet bodde ca. 45 barn på Solgården barnehjem, fordelt på tre aldersbestemte avdelinger; småbarn, mellomstore barn og skolebarn. I løpet av 1960-tallet ble barnetallet redusert. I 1977 etablerte Frelsesarmeen en egen barnehageavdeling i bygget, separert fra barnehjemmet.
Barnehjemmet disponerte et feriested ved Haugland i Arna, kalt Veslebakken, og der tilbrakte barna somrene.
Arkivet
Det eldste arkivmaterialet etter Solgården barnehjem skal finnes ved Frelsesarmeens sosialtjeneste i Oslo. Inspeksjonsrapporter etc. finnes i arkivet etter Sosialdepartementets 1. sosialkontor, ved Riksarkivet. Noe arkivmateriale fra 1970- og 1980-tallet finnes ved Hordaland fylkesarkiv. Barnevernet i Bergen sendte barn til denne institusjonen. I de kommunale arkivene oppbevart ved Bergen Byarkiv kan det derfor finnes opplysninger om plassering av barn, bygningsforhold, drift og tilsyn.
Lønningen barnehjem
Lønningen barnehjem, også kalt Bergen kommunale barnehjem, eller Myrbø kommunale barnehjem, ble opprettet av Bergen kommune i 1913, som et midlertidig oppholdssted for barn som skulle plasseres bort til pleieforeldre. Barnehjemmet ble nedlagt i 1959, delvis på grunn av utbyggingen av lufthavnen på Flesland.
Historie
I 1917 overtok kommunen også nabogården Myrbø (bnr. 8), og brukte bygningene til barnehjem. Her var det også plass til 20 barn. På grunn av plassmangel måtte kommunen utvide på nytt. Denne gang ble nabovillaen ”Ekeli” leid, og gav plass for noen av de største barna.
I 1931 ble det vedtatt å bygge et nytt barnehjems på Lønningen. Dette stod ferdig i 1935, og barna som bodde i våningshuset på Myrbø kunne flytte inn i nytt hus. I 1939 ble en del av Lønningen leid bort som sommerkoloni for Barnehjemmet småbarnsstuen.
Det ble drevet gårdsdrift både på Lønningen og Myrbø. Det var nedsatt eget utvalg for dette, og til dette var det ansatt en egen gårdsbestyrer. De eldste barnehjemsguttene måtte delta i gårdsarbeidet. Det ble holdt dyr og dyrket grønnsaker, som primært skulle gå til å forsyne barnehjemmet med mat.
Den lange avstanden til Bergen var et stort problem for de eldste barna, som gikk på skole i byen. Dette førte til at Bergen kommune i 1950 leide en fireroms leilighet i Natlandsveien 39, der de innredet til seks barn og en bestyrerinne. I 1956 ble det leid en leilighet i Birkeveien 44 til samme formål.
Arkivet
Opplysninger kan også finnes i andre arkiver ved Bergen Byarkiv. I arkivet etter Neevengården sykehus finnes materiale vedrørende gårdsdriften og bygningene ved barnehjemmet. I Fattigvesenets arkiv finnes anvisningsprotokoller fra 1945-1959 for Lønningen barnehjem. Barnevernet i Bergen sendte barn til denne institusjonen. I de kommunale arkivene etter barnevernsnemnder og sosialkontorer kan det derfor finnes opplysninger om vedtak og plassering av barn, samt om bygningsforhold, drift og tilsyn.
Pales
Pales var i romersk mytologi en gudinne for hyrder og buskap. Pales er en gud i noen kilder, og en gudinne i andre kilder. På latin kan Pales være både entall og flertall, og refererer til minst en eller to guddommer.
Festivalen til Pales – Parilia, ble feiret den 21. april. Buskap ble på denne dagen kjørt gjennom bål på denne dagen. Pales og Parilia var forbundet med grunnleggelsen av Roma, som fant sted på denne datoen.
Ametrin
Ametrin er et sammensatt ord fra navnet på de to kvartstypene ametyst og citrin. Betegnelsen for en to-farge blanding av ametyst (lilla kvarts) og citrin (gul kvarts). Stenen kan også kalles Amecitrin. Fargeskillet skyldes temperaturforskjeller over tid mens kvartsen størknet og krystalliserte seg i magmalaget. Det mest populære kuttet er en rektangulær, fasettslipt stein som er nær 50 prosent ametyst og 50 prosent citrin. Fargene på naturlig ametrin urenhetet i jernet i kvartsen. Noen lilla-gyldne ametrinsteiner er produsert i laboratorium ved å varmebehandle naturlig ametyst. Det finnes også syntetisk ametrin i markedet.
Et russisk laboratorium har etterlignet prosessen ved å bruke både varme og bestråling.
Forekomster
Paraguay, Bolivia, Brasil og Andesfjellene
Farge
Fargene er vanligvis intense og sterke. Kunstig framstilte ametriner kan vise andre fargekombinasjoner.
Myter
De to verdener av ametyst og citrin i denne steinen er samlet, og den har derfor en spesiell innvirkning på vår svake sjel. Ametrin gir oss en høy grad av indre harmoni og balanse. Effekten av helbredelse er ikke dokumentert.
Slåttengrotvikler
Slåttengrotvikler, Dichrorampha consortana er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
Levevis
I likhet med flere andre arter i slekten rotviklere har denne larver som utvikler seg på prestekrage (Leucanthemum vulgare). Mens de andre rotviklernes larver lever i roten, lever denne arten i den øvre delen av stengelen og inne i blomsterkurven. De voksne viklerne flyr i juni-juli.
Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, unntatt lengst i sør og nord, og i det nordlige Asia. I Norge er den svært sjelden, den er funnet på fire lokaliteter på Østlandet og ett sted i Rauma kommune i Romsdal. Arten antas å være truet av gjengroing av engene der den lever, og blir vurdert som Sterkt truet (EN) på Norsk rødliste for arter fra 2010.
Olav Ingebrigtsen
Olav Ingebrigtsen (født 2004) er en norsk volleyballspiller som spiller for Førde Volleyballklubb i Mizunoligaen. Ingebrigtsen vant både Mizunoligaen og cupen for TIF Viking sesongen 2022/23.
Wilkes-ekspedisjonen
United States Exploring Expedition, også kalt  Wilkes-ekspedisjonen, var en ekspedisjon utsendt av USA for å utforske stillehavsområdet. Ekspedisjonen varte fra 1838 til 1842. Den ble gjennomført av United States Navy og besto av seks skip.
Bakgrunn
Kongressen godkjente ekspedisjonen i 1836. Etter to års forberedelser la den ut fra Hampton Roads under ledelse av løytnant Charles Wilkes.
Seks skip deltok i ekspedisjonen: USS «Vincennes», USS «Peacock», USS «Porpoise», USS «Relief», USS «Flying Fish» og USS «Sea Gull».
Utforsking
Etter å ha rundet Kapp Horn, seilte ekspedisjonen opp langs kysten av Chile og Peru, før den la ut over Stillehavet gjennom Tuamotuøyene, og videre til Samoa og Australia. Deretter ble kursen satt sørover for utforsking av Antarktis. Etter dette gikk turen til Fiji og Hawaii. Ekspedisjonen utforsket så kysten av Oregon og nordlige deler av California.
Hjemturen gikk over Stillehavet til Filippinene, Borneo og Singapore, over Indiahavet til Kapp det gode håp og nordover gjennom Atlanterhavet til New York.
To av skipene gikk tapt i løpet av seilasen. USS «Sea Gull» forsvant i uvær utenfor Sør-Amerika i mai 1839. USS «Peacock» strandet i juli 1841 ved utløpet av Columbia-elva, men mannskapet ble reddet.
Blant ekspedisjonens sivile og vitenskapelige deltakere var hagebrukskandidaten William Brackenbridge, konkylieeksperten Joseph Couthouy, geologen James Dana, etnologen og filologen Horatio Hale, naturhistorikerne Titian Peale og Charles Pickering og botanikeren William Reich.
Ekspedisjonens vitenskapelige bidrag besto i kartlegging av kystområder og øyer, samt innsamling av materiale fra plante- og dyreliv. Arbeidet resulterte i en rekke publikasjoner. Ekspedisjonsleder Wilkes utga fem bind om ekspedisjonens ferd.
Hodepine knyttet til bruk eller avsluttet bruk av ulike substanser
Hodepine knyttet til bruk eller avsluttet bruk av ulike substanser tilhører gruppen med sekundære hodepiner (ICHD gruppe 8) og inkluderer tre undergrupper, hver med flere former. Dette er hodepiner som også er kjent som bakrus og medikamentoverforbrukshodepine, en type sekundær hodepine forårsaket av abstinenser, som følge av medikamentoverforbruk. Tilstanden utgjør ifølge klassifiseringsverktøyet til International Headache Society (IHS), ICHD-3, gruppe 8 i del 2 av gjeldende ICHD.
Inndeling
Sekundære hodepiner er synonym med del 2 og består i henhold til ICHD-3 av åtte grupper (gruppene 5–12). Dette er lidelser der hodesmerten i seg selv er sekundær til andre lidelser, for eksempel en tumor, blødning eller en annen skade.
Beskrivelse
Hodesmertene forårsakes av en eller annen substans. Denne hodepineformen er som regel til stede daglig, fra morgenen av og gjerne hele dagen. Intensiviteten varierer. Smertene, som ofte blir beskrevet om et bånd rundt pannen og begge tinningene, og kan bli kjent i hele hodet. Pasienten er rammet av hodepine flere dager i uken. Hodepinen blir ikke sjelden ledsaget av svimmelhet, kvalme, rastløshet, irritabilitet, konsentrasjonsvansker, nedsatt hukommelse, depresjon samt søvnmangel. Ikke sjelden er det hodepinen som gjør at pasienten oppsøker legen, ettersom medisinen ikke virker så godt som tidligere.
De som er rammet av denne hodepineformen anvender gjerne smertestillende medikamenter eller hodepinemedisiner daglig. Hodepinen blir forverret, hvis en slutter å anvende medikamentene.
Det er ukjent hvor ofte medikamenterelatert hodepine forekommer. Det blir imidlertid antatt at fire prosent av samtlige hodepinepasienter anvender for mye medikamenter, slik at de befinner seg i faresonen med hensyn til å utvikle denne hodepinetypen.
Tilstanden er mest vanlig blant pasienter som har migrene eller spenningshodepine og bruker symptomdempende medikamenter annenhver dag eller hyppigere i flere måneder. De aktuelle preparatene som brukes kan være både reseptfrie og reseptbelagte, slik som kodein, fenazon, ergotamin, paracetamol og acetylsalisylsyre. Faren synes imidlertid å være størst når en anvender kombinasjonspreparater, men også hyppig anvendelse av nyere medikamenter, som for eksempel triptaner, kan forårsaker MOH.
Nils-Aslak Valkeapää
Nils-Aslak Valkeapää, også kjent som Áillohaš, (født 23. mars 1943 i Enontekis, død 26. november 2001 i Esbo) var en samisk forfatter, komponist, musiker, joiker og illustratør. Han bodde som barn i Ádjagorsa og Beattet (Pätikkä), der han også bodde som voksen før han flyttet til Skibotn. Valkeapää ble født inn i en reindriftsfamilie, men valgte selv å ta lærerutdanning før han etablerte seg som multikunstner. Han mottok Nordisk råds litteraturpris for Beaivi, áhčážan (norsk tittel: Solen, min far) i 1991.
Liv og virke
Nils-Aslak Valkeapää uttrykte seg gjennom flere kunstarter, og var kjent som multimediaartist. Om dette brukte han selv å si at det var umulig for ham å bestemme hvilket uttrykk som kom til ham først; diktet, joiken eller bildene.
Hans første utgivelse var den kunstneriske og politiske pamfletten Terveisiä Lapista (1971), som ble utgitt på finsk. Boka kom i nynorsk oversettelse Helsing frå Sameland i 1979. Senere ga han ut ni poesisamlinger. Han ble tildelt Nordisk Råds litteraturpris i 1991 for boka Solen, min far. Hans dikt er oversatt til en rekke språk, deriblant engelsk, tysk, fransk, japansk, færøysk, norsk og svensk. Hans poesi beskrives som naturnær og ekte, og det henvises ofte til hans lyrikk som uttrykk for urfolks tenkning og verdensanskuelse. Valkeapää skrev også et skuespill, Ridn'oaivi ja Nieguid oaidni (norsk tittel: Den rimhårede og Drømmeseeren). Stykket er inspirert av den japanske teatertradisjon Noh, og ble uroppført i Japan i 1995.
Maleriene hans tok ofte utgangspunkt i samiske mytologiske skikkelser, mens blyanttegningene ofte har fugler, folk og rein som motiv. Valkeapää var en fremragende fotograf, noe som gjenspeiles i flere av hans bokutgivelser. Han laget også skulpturer av bearbeidede trestammer, drivtømmer og dyrebein. Han ga 30 kunstverk til Kautokeino kommune. Denne samlingen vises ved en permanent utstilling på RDM Guovdageainnu gilišillju / Kautokeino bygdetun. I tiden 23. oktober 2020 - 2. mai 2021 ble det avholdt en stor retrospektiv utstilling av Valkeapääs arbeider på Henie Onstad Kunstsenter i Oslo, i samarbeid med Nordnorsk kunstmuseum. Valkeapää var en sentral aktør i revitaliseringa av den tradisjonelle samiske joiken. Flere av hans utgivelser kan betegnes som joikekomposisjoner. Han sto bak 14 musikkutgivelser i sin levetid, og ble tildelt Prix Italia for komposisjonen Goase dušše (norsk tittel: Fuglesymfonien) i 1993. Joiken "Sámi eatnan duoddariid" (opprinnelig utgitt på LPen Sápmi lottážan i 1979) oppnådde etter hvert klassikerstatus blant samene. Joiken ble utnevnt til nasjonaljoik på den 22. Samekonferansen, som ble avholdt i Váhtjer (Gällivare) i 2022.
Valkeapää medvirket i den Oscar-nominerte filmen Ofelaš (norsk tittel: Veiviseren)(1987) i rollen som Siiddaisit (leder for siidaen). Han komponerte også musikk til filmen. Han spilte også i TV-serien Solens sønn og månens datter (1993), i rollen som sjamanen Agimiela. Han var også med i radioteaterforestillingen Dola fámuin (norsk tittel: Med ildens makt).
Nils-Aslak Valkeapää var sentral i etableringa av Samisk forfatterforening og Samisk kunstnerforbund. Han var i en periode kultur-koordinator for Verdensrådet for urfolk (WCIP). Han sto bak det som betegnes som verdens første kulturfestival for urfolk, Davvi Šuvva i Karesuando i 1979, og også da festivalen ble arrangert på nytt i 1992. Valkeapää var mentor, forlegger og inspirator for mange unge joikere og forfattere. I 1984 var han hovedpersonen bak etableringen av det samiske forlaget DAT, som har gitt ut de fleste av hans bok- og musikkverk etter den tid. Han var selv redaktør for flere av DATs bokutgivelser.
Han høstet mye anerkjennelse for sitt arbeid, og ble utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Oulu i 1994 og ved Lappi universitetet i Rovaniemi i 1996. I 1995 fikk han æresordnenen Hvite Stjerne i Republikken Estland.
Maria Joseph Aloysius Heß
Maria Joseph Aloysius Heß (født 13. mai 1878 i Köln, død 4. februar 1932 i Berlin) var en tysk pedagog, offentlig tjenestemann og politiker fra Deutsche Zentrumspartei (Zentrum).
Heß var en av de innflytelsesrike politikerne i dette partiet i den prøyssiske Landdagen under Weimarrepublikken. I den prøyssiske Landdagen var Heß sentrumspartiets fraksjonsdirektør (Fraktionsgeschäftsführer), og fra 1932 dets gruppeformann. Han spilte en sentral rolle i balanseringen av de ulike politiske interessene til Zentrum, Sozialdemokratische Partei Deutschlands og andre partiene, under koalisjonsregjeringen i Fristaten Preussen.
Grunnfjorden (Hasvik)
Grunnfjorden er en fjord på Sørøya i Hasvik kommune i Finnmark. Fjorden har innløp mellom Kipparfjordneset i vest og Grunnfjordneset i øst og strekker seg 1,5 kilometer nordover til Grunnfjordvatnet i botn av fjorden.
Den er en terskelfjord og er bare 7 meter dyp ved munningen. På det dypeste litt lenger inn er den 22 meter. Gården Grunnfjord ligger på østsiden av fjorden.
Kontrollratsgesetz Nr. 46
'''Kontrollratsgesetz Nr. 46''' var en lovtekst som ble vedtatt av det allierte kontrollrådet den 25. februar 1947 (Amtsblatt des Kontrollrats in Deutschland, side 262) for oppløsning av Fristaten Preussen. Den utgjorde én av en rekke lovtekster fra kontrollrådet som var basert på folkerettens okkupasjonsrett.
Nånes & Mele mikrokraftverk
Nånes & Mele mikrokraftverk er et vannkraftverk ved Byglandsfjorden i Bygland kommune i Agder.
USS «Basilone» (DDE-824)
USS «Basilone» (DDE-824) var en jager av Gearing-klassen, i tjeneste i U.S. Navy fra 1949 til 1977. Skipet var navngitt etter gunnery sergeant John Basilone. Det tjeneste­gjorde blant annet i Vietnamkrigen.
Nånes & Mele mikrokraftverk
Installert effekt er 355 kW fra en kaplanturbin. Årsproduksjon er 1,3 GWh.
Kraftverket ble bygget i 1997 med 100 kW. I 2002 ble det satt inn en større turbin.
I 2015 var det planer om utvidelse av kraftverket med større fallhøyde til 4 GWh (Melefallet II), men søknaden ble avslått av NVE fordi bygging av rørgate ville medføre store naturinngrep.
Dinas Powys
Til tross for mange boligprosjekter i løpet av de siste femti årene har det gamle landsbysentrum av Dinas Powys fortsatt holdt seg uendret og har beholdt sitt landlige preg med postkontor og andre offentlige tjenester, foruten en rekke små uavhengige butikker, spisesteder og puber. I tillegg er det butikker, bilparkering, små supermarked med apotek og legetjenester ved hovedvegen til Cardiff og et utvalg med butikker på Murcheiendommen.
I henhold til en nylig undersøkelse av befolkning i region teller den rundt 8800 mennesker. Det har etablert landsbyen som den femte største i dalen Glamorgan og større en mange byer med charter i Storbritannia. Tidligere omtalte og uttalte de lokal landsbyen for «Dinas», men uttalen i dag går mot «Dinnis».
Fra neolittisk tid til middelalderen
Området Dinas Powis har vært befolket siden neolittisk tid. Den aller eldste gjenstanden som er funnet i Dinas Powys er en steinøks fra steinalderen. Den ble avdekket av P.W. Brooks i 1949 og er i dag utstilt på Nasjonalmuseet i Cardiff.
Landsbyen har betydelige levninger fra en normannisk borg fra 1000-tallet og tilstøtende til denne den eldre festningen Dinas Powys som er en keltisk bygdeborg som har gitt landsbyen sitt navn. Bygdeborgen ble utgravd på 1950-tallet og det ble funnet bestemte bevis på en betydelig struktur i tømmer og et større antall av metallarbeider og smykker av høy status. Det var også gjenstander av glass og importert keramikk som er dater fra sub-romerske tid fra en gang mellom 400- og 600-tallet. Middelalderfestningen var opprinnelig setet til en normannisk adelsmann kalt baron de Sumeri, men bygningene gikk i forfall rundt 1322 da den mannlige greinen av de Sumeri døde ut. En historiker på 1500-tallet rapporterte at «alt ligger i ruiner».
I henhold til historikeren John Davies er navnet Dinas Powys avledet fra latinske «Dinas Pagus» i betydningen «hedningenes by». En annen teori for navnets opprinnelse er at i 1043 da det ble bygd av Iestyn ap Gwrgant, hvis ektefelle var Denis, datter av Bleddyn ap Cynfyn, prins av Powys, ble borgen reist i hennes ære. Iestyn var en upopulær hersker som var grusom og legenden vil ha det til at ettersom han sviktet sitt løfte til en av sine døtre om å la henne bli gift med, og med Dinas Powys som medgift, en viss Einion ap Collwyn for dennes støtte i et slag, var det utslagsgjørende for Iestyns nederlag for den normanniske Robert Fitzhammond og den påfølgende normanniske erobringen av Glamorgan.
På 1000-tallet var Dinas Powis kontrollert av Reginald de Sully, en av de tyve ridderne av Glamorgan. I 1591 skrev Edward Mansel av Margam sitt historiske dokument Erobringen av Glamorgan:
Østre Råbyggelag sorenskriveri
Østre Råbyggelag sorenskriveri var et sorenskriveri i Aust-Agder. Det gamle Råbyggelaget sorenskriveri ble delt en gang omkring 1660 i Østre Råbyggelag sorenskriveri og Vestre Råbyggelag sorenskriveri. Østre Råbyggelag omfattet tinglagene Vegusdal og Risland. Ved kongelig resolusjon 17. mai 1850 ble det foretatt en ny inndeling i tinglagene Vegusdal, Åmli og Vegårshei. Østre Råbyggelag sorenskriveri ble nedlagt ved kongelig resolusjon 23. mars 1852. Vegusdal tinglag ble da lagt til Setesdal sorenskriveri, Åmli tinglag til det nye Nedenes sorenskriveri, mens Vegårshei tinglag gikk til Holt sorenskriveri.
Dinas Powys
Fra neolittisk tid til middelalderen
Dinas Powis ble inkludert i den opprinnelige walisiske politiske underavdelingen som ble kalt for Cantref Brenhinol (De kongelige herreder) som senere ble kjent som Herredet Dinas Powis og som også omfattet St Andrews Major, Michaelston-le-pit, Westra, Penarth, Cogan, Sully, Lavernock og Llandough.
Østre Råbyggelag sorenskriveri
Arkiv
Arkivet etter Østre Råbyggelag sorenskriveri starter i 1680. Det utgjør 18 hyllemeter og oppbevares i Statsarkivet i Kristiansand.
Dinas Powys
En plutselig utvidelse
Ved 1833 var det bare så vidt at samfunnet Dinas Powys eksisterte, men var fortsatt større enn Penarth som lå rett ved inntil Penarth ble slått sammen med Cogan og Llandough til å dannet et nytt bystyre. Imidlertid var St. Andrews Major på denne tiden betydelig større enn Dinas Powis, men selv når de ble slått sammen utgjorde befolkningen ikke mer enn 474 til sammen.
Landsbybefolkningen hadde forblitt statisk på rundt 300-400 mennesker fram til andre halvdel av 1800-tallet da det kom en strøm av mennesker til dette blomstrende jordbrukssamfunnet, inkludert en større kontingent fra West Country. Veksten i kullindustrien så den første togpassasjeren kom til Dinas Powys søndag 20. desember 1898 og deretter vokste befolkningen raskt. Den nye jernbanelinja som ble strukket fram til enden av dalen som Dinas Powys lå i ga en hurtig forbindelse til de nye havnene som var blitt bygget i Cardiff, Barry og Penarth for å håndtere den ekspanderende kullhandelen fra de industrialiserte dalstrøkene i sørlige Wales. På denne tiden var de eneste trekkene nedenfor St Andrews Major de små grendene til Dinas Powis, jernbanelinja, Cadoxton Brook og et lite antall små gårdsbruk.
Den jernbaneforbindelsen ga langt bedre kommunikasjon og transport til området og gjorde det attraktivt for nye bosettere og mange arbeidere fra Barry og Cardiff. Så raskt som 1891 hadde landsbybefolkningen allerede mer fordoblet seg til 1149 og ved århundreskiftet i underkant av ti år senere hadde det ekspandert til over 2000 mennesker. Landsbyen utvidet seg i to retninger hvor det langs jernbaneforbindelsen mot St. Andrew's Major ble bygget mange storslåtte hus i kontrast til de såkalte «jernbaneforstedene» som vokste opp langs jernbanen i nærheten av området Eastbrook hvor det ble reist nye hus av mer stakkarslig preg.
Bare noen få år etter at jernbanen var strukket ble hovedvegen Cardiff Road konstruert over de tidligere gamle bygdevegene som fulgte samme rute. De ga ytterligere en vekst i befolkning og boligbygging.
Lokalstyre
Særskilt for denne delen av Wales er landsbyen kjent for å ha et samfunnsråd (Community council) som har blitt dominert av det walisiske nasjonalistpartiet Plaid Cymru i over to tiår. I valget i mai 2008 ble partiets dominans redusert noe da det konservative partiet vant fire tilleggseter i samfunnrådet på bekostning av Plaid Cymru, inkludert nederlaget til Chris Franks (parlamentsmedlem for Wales; National Assembly for Wales Commission).
Dinas Powys faller innenfor valgkretsen til Vale of Glamorgan og er per 2010 representert av et medlem fra det konservative partiet. En beboer i Barry representerer Vale of Glamorgan i nasjonalforsamlingen for arbeiderpartiet. I rådsforsamling i Vale of Glamorgan er det fire personer, alle medlemmer av Plaid Cymru.
Geografi
Landsbyen Dinas Powys er strukket ut over hele bredden av en skogkledt dalstrøk og hvor elven Cadoxton rennende i midten.
De omliggende jorda innenfor landsbyens grenser er hovedsakelig en sterk, brun og tørr jord som er godt tilpasset dyrkbar jordbruk og vekst av alle typer kornsorter som har bidratt til at området har vært hovedsakelig et jordbrukssamfunn fram til moderne tid. Underlaget for hele området er stort sett kalkstein som antagelig lå under varmt hav ved et tidspunkt i fjern fortid.
Landsbyen har ikke strukket seg nordover ettersom det ligger golfbaner og beskyttet skogland mellom landsbyen og Michaelston-le-pit. Innehaverne av eiendommen Cwrt-yr-Ala Estate har forhindret at disse to har blitt slått sammen. Nyere husbygging har skjedd lineært på begge sider av hovedvegen til Cardiff og i retningen av Cadoxton og Barry.
Det er opplagt ved å sammenligne med gamle kart at over de siste hundre år har både Penarth og Dinas Powys strukket og nærmet seg hverandre. Mange steder er de to samfunnene bare skilt med noen hundre meter og noen marker, skjønt det er ingen direkte vegforbindelsen mellom dem. Den eneste direkte vegen er det svingete og enkeltsporete middelaldervegen «Cross Common Road».
I henhold til Environment Agency (walisisk Asiantaeth yr Amgylchedd) ble kun seks eiendommer berørt under oktoberoversvømmelsene i 1998. Oversvømmelsene hadde sin årsak i flomvann gikk over breddene til elven Cadoxton og andre mindre elver.
Demografi
Folketelling for 2001 fastsatte befolkningen til 8512. Valginformasjonen har indikert at siden den gang har den økt til nærmere 8800.
Økonomi
Det er få større arbeidsplasser i landsbyen. Flertallet av beboerne pendler til Cardiff, Penarth og Barry.
Skoler
Teknisk sett er det ingen Dinas Powys videregående skole i landsbyen, men er hjemstedet til en halvpart av Penarths høyere skole. Hva som er i landsbyen er den minste delen av de to eksisterende fasilitetene og består av studenter som bor lokalt fra syv til ni år i de lavere klasser mens de øverste klassene for eldre barn er lokalisert på Redlands Heights i Penarth. Imidlertid er denne utsatt til å bli stengt for å bli erstattet av en enkelt større skole i Penarth. Det er også tre andre skoler i landsbyen, barnehageskole, grunnskole og en forskole.
Religion
Kirken St. Peter's ved Mill Road er hovedkirken for Wales sognekirke innenfor landsbyen mens den katolske kirken er St. Mary's ved Edith Road.
Dinas Powys har også en sognekirke i normannisk stil fra 1300-tallet dedikert apostelen Andreas og er lokalisert i grenden St Andrews, akkurat en 1,5 km fra landsbyens sentrum.
Sport og rekreasjon
Det omfattende rekreasjonsområdet i landsbyens fellesområde, administrert av Dinas Powys' samfunnråd, huser flere etablerte idrettsklubber. Den første rugbykampen ble spilt på fellesområdet i 1882. Etter sigende var det en gruppe unge gårdsarbeidere som utfordret en gruppe fra et teglverk, Gwalia Brickworks, og således ble historie skrevet.
Organisert sport ble også spilt på Parc Bryn-a-don og Murch Playing Fields innenfor landsbyen. Det finnes lag innfor følgende idretter: Dinas Powys' fotballklubb, Dinas Powys Rugby Club, Dinas Powys Golf Club (grunnlagt i 1914), og i tillegg finnes det også en tennisklubb. Det har vært en aktiv avdeling av ponyklubben i landsbyen siden 1975. Dinas Powys Cricket Club ble etablert i 1882.
Offentlige tjenester og fasiliteter
Landsbyen har to jernbanestasjoner, en i hver enda av landsbyen; Eastbrook i Cardiff-enden, og Dinas Powys i Barry-enden. Begge stasjonene er for den samme jernbanelinja Vale of Glamorgan som er operert av jernbaneselskapet Arriva Trains Wales. Mellom mandag og lørdag er det på dagtid femten minutter hyppighet nordgående til Cardiff sentral og bortenfor. Sørgående har tre tog i timen til Barry Island foruten hver time til Bridgend via Rhoose.
Det er mange frivillige organisasjoner som er aktiv i landsbyen, blant en stor speidergruppe. Det er flere puber som tjener landsbyen, hovedsakelig i landsbyens sentrum: The Star, The Cross Keys, og The Three Horse Shoes. På den andre siden av jernbanelinja finnes The Castle Oak (fram til 2006 kjent som The Malthouse) som ligger på Murch-eiendommen i nærheten av en lite parade av butikker.
Rolf Arebø Hoff
Rolf Arebø Hoff (født 1954) er en norsk gründer, forretningsmann, og kunstsamler. I 1986 startet Hoff Signex AS som produserer skilt.
Kunstsamler
Hoff er sammen med sin kone Venke Hoff såkalte «con amore»-samlere, de samler ut i fra lidenskap, ikke som investering. Hoff har samlet kunst siden 1985. Han er primært interessert i samtidskunst, og kjøper ofte verker av unge kunstnere. Han har en av Norges største private samlinger av samtidskunst og regnes som bjellesauen i det norske i kunstmarkedet. Gjennom stor interesse for den bildende kunst har Signex AS i mange år vært en støttespiller for unge kunstnere og kunstnerstyrte gallerier. Hans kone Venke Hoff har pusset opp den nedlagte Kaviarfabrikken i Henningsvær, som nå er omdannet til en arena for samtidskunst. KaviarFactory åpnet sommeren 2013.
Boom Beach
Boom Beach er et strategispill for mobil og nettbrett utviklet av det finske firmaet Supercell.
Spillets historie er satt til en tropisk skjærgård på en øy, med forsvar og forskjellige tropper. Man skal også bygge opp forsvar og angrep. Andre fiende-baser kan angripes for å få gull, treverk, stein, jern og medaljer, i høyere nivå også fragmenter som skulptøren kan bruke til å lage statuer til nytte for basen. Diamanter er spillets viktigste valuta. Gull brukes til å trene opp tropper, kjøpe oppgraderinger for troppene og andre egenskaper. Men de andre tre ressursene kan brukes til å konstruere eller oppgradere bygninger.
Ved å oppgradere hovedkvarteret kan spilleren også låse opp forskjellige alternativer ved basen, skaffe flere tropper, og få høyere oppgradering. Spilleren kan bli angrepet av motspillere, som på sin side erobrer medaljer og andre ressurser. Det finnes til sammen 10 forskjellige tropp-enheter, og de blir plassert på landgangsfartøy. Når du skal angripe en fiende, blir troppene plassert ut på stranden. Spilleren får også en kanonbåt som kan hjelpe gjennom hele kampen. Målet er å ødelegge motstanderens hovedkvarter.
Når en spillers hovedkvarter er oppgradert til nivå 15, skal «Weapon Lab» åpnes. Men å bygge dette krever enorme ressurser. Weapon Lab er en bygning som tilbyr kraftige midlertidige forsvar, som tilbakestilles en gang hver uke. Det er fire hoveddeler ved basen: Complex Gear, Critical Fuse, Power Rod og Field Capacitor. Spillerne kan også finne de samme delene i Blackguards baser. Ved siden av det viktigste aspektet i spillet, finnes det også en metode for samarbeid hvor flere spillere kan samarbeide i grupper kalt Task Forces. En Task Force kan samle "Intel" (ved å ødelegge tropper i forsvar, vinne angrep, eller gjennom spesielle belønninger) som deretter brukes til å angripe datamaskin-genererte Power Bases i forskjellige Task Force Operations. Slike Power Bases er ofte ekstraordinært godt befestet, og har utrolige mengder defensiv ildkraft. Dette krever nøye samarbeid og koordinering blant spillerne for å ødelegge.
Spillet er tilgjengelig gratis for Android og iOS.
USS «John Basilone» (DDG-122)
USS «John Basilone» (DDG-122) er en jager av Arleigh Burke-klassen som er under bygging ved Bath Iron Works i Maine. Kjølstrekking fant sted 10. januar 2020. Skipet er navngitt etter gunnery sergeant John Basilone.
Hans Olufsson
Hans Olufsson (trolig født rundt 1495–1500, død 18. september 1570 i Oslo) var en norsk geistlig i den kongelige kapellgeistlighet på 1500-tallet.
Hail Murray
Hail Murray var et play i en amerikansk fotballkamp mellom Buffalo Bills og Arizona Cardinals den 15. november. Kampen ble spilt i State Farm Stadium i Glendale i Arizona. Med elleve sekunder igjen av kampen kastet Cardinals' quarterback Kyler Murray en 43-yard Hail Mary-pasning inn i målsonen som wide receiver DeAndre Hopkins tok imot over tre av Bills' forsvarere for en kampvinnende touchdown. Scoringen resulterte i en 32–30 comebackseier for Arizona, som la under 23–9 i tredje kvarter og hadde tillatt en touchdown for Bills kun 30 sekunder før dette playet. Playet fikk snart navnet «Hail Murray», et ordspill på en Hail Mary-pasning med Kyler Murrays etternavn. Playet, som var den første gang et lag hadde tatt ledelsen med en Hail Mary i fjerde kvarter i seriespillet siden Miracle in Motown i 2015, ble utpekt NFL Play of the Year Award for 2020-sesongen.
Hans Olufsson
Biografi
Han nevnes første gang i 1542 og var da kannik og medlem av domkapitlet ved Mariakirken, det kongelige kapellet i Oslo, som i praksis var sete for riksstyret i Norge i senmiddelalderen. Selv om Mariakirken hadde status som kapell var det en av Norges største kirker; den stod utenfor jurisdiksjonen til Oslo-biskopen og var direkte underlagt kongen.
Hail Murray
Bakgrunn
Før kampen var Arizona 5–3 og lå på andreplass i NFC West. Buffalo lå på førsteplass i AFC East, 7–2, og de nærmeste konkurrentene var Miami Dolphins på 5–3.
Hans Olufsson
Biografi
I Hans Olufssons levetid var Mariakirken først og fremst en rettslig og politisk-administrativ institusjon, og det øverste organet i norske rettsvesenet, og institusjonens religiøse rolle var av mindre betydning. Mariakirkens geistlighet ble ledet av prosten, med seks kanniker som medlemmer av det kollegiale styringsorganet, domkapitlet, fulgt av 6 vikarier og andre underordnede prester. Mariakirkens prost var også, ex officio, Norges rikes kansler, med en av kannikene som visekansler.
Hail Murray
Bakgrunn
På et punkt i tredje kvarter ledet Bills kampen 23–9, men Arizona scoret to touchdowns og et field goal og tok ledelsen 26–23. Med kun 0:34 igjen av fjerde kvarter kastet Josh Allen en 21-yard touchdownpasning til Stefon Diggs som gav Bills ledelsen igjen. Avsparket resulterte i en touchback, og Cardinals fikk ballen på egen 25-yard linje.
Hans Olufsson
Biografi
Det er ikke kjent om Hans Olufsson fungerte som visekansler i Norge. Under enhver omstendighet var han i kraft av sin stilling som kannik en av kanslerens nærmeste medarbeidere med en sentral rolle i rettspleien i Norge. Hans Olufsson tjenestegjorde under prost og kansler Morten Krabbe, som døde i 1542; dette var en tid med store endringer, og i løpet av de årene Krabbe var prost og kansler ble både reformasjonen gjennomført, det norske riksrådet avskaffet og Norge ble et lydrike under den danske tronen, og Krabbe har derfor blitt kalt den siste kansleren i det selvstendige Norge.
Hail Murray
Playet
Til tross for at Buffalo var i et prevent defense klarte Cardinals å nå Bills' 43-yard linje etter en 9-yard pasning til wide receiver Larry Fitzgerald. Etter en timeout av Buffalo stilte Arizonas angrep seg opp i en trips right-formasjno før snappet, med 11 sekunder igjen av ordinær spilletid.
Fríða Á. Sigurðardóttir
Fríða Áslaug Sigurðardóttir (Frida Aslaug Sigurdsdatter) (født 11. desember 1940 på Hesteyri i Sléttuhreppi, Island, død 7. mai 2010 i Reykjavík) var en islandsk forfatter.
Hail Murray
Playet
Etter snappet løp Cardinals' receiver DeAndre Hopkins, som var alene på venstre side av banen, en go route mot målsonen mens de andre receiverne, inkludert Fitzgerald og Andy Isabella, løp forskjellige crossing routes. Murray tok snappet og løp mot venstre for å unngå en sack av Bills defensive end Mario Addison. Mens han forsøkte å løpe fremover løp Bills' defensive linemen Ed Oliver og Quinton Jefferson mot Murray for å takle ham. Murrays første mål, Isabella, var ikke åpen. Som påpekt av Sporting News og NFL Films var playet ikke en tradisjonell Hail Mary-pasning da Murrays receivere løp crossing routes istedenfor å løpe rett mot målsonen, men endte opp som en da Murray ble tvunget til å kaste en desperat pasning.
Hans Olufsson
Biografi
Etter Krabbes død ble ikke prosteembedet besatt på nytt, og domkapitlet ved Mariakirken ble oppløst som egen institusjon i 1545 da det smeltet sammen med Oslo domkapitel; selve kirkebygningen ble revet allerede i 1542 etter å ha vært svært forfallen i flere år etter at den ble nedbrent av svenskene under angrepet på Oslo i 1523. Embedet som Norges rikes kansler ble først permanent besatt igjen i 1547, da Peder Huitfeldt ble utnevnt i embedet. Oppgavene som hadde ligget hos prosten og kansleren ble kanskje periodevis skjøttet kollegialt av Hans Olufsson og de andre kannikene i de siste årene av Mariakirkens eksistens.
Fríða Á. Sigurðardóttir
Hun var utdannet cand. mag. i islandsk og litteratur fra Háskóli Íslands i 1979. Fra 1964 til 1970 arbeidet hun som bibliotekar ved Universitetsbiblioteket og American Library i Reykjavík. Hun arbeidet fra 1971 til 1973 ved universitetet, hvor hun også underviste fra 1973 til 1975. Fra 1978 til sin død i 2010 var hun forfatter på heltid.
Kalender (album)
Kalender er et musikkalbum med Steinar Ofsdal, utgitt i 1987.
Fríða Á. Sigurðardóttir
Hun debuterte som forfatter i 1980 med novellesamlingen Þetta er ekkert alvarlegt. I 1992 fikk hun Nordisk råds litteraturpris for Meðan nóttin líður (på norsk:  I nattens løp).