cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Claude Louis de Saint-Germain
Avskjed
Saint-Germain kunne ikke alltid overvinne denne motstanden, som ikke var helt uberettiget, da han på grunn av det hastverk han hadde med reformene, lett kom til å trå hevdvundne rettigheter for nær; ofte måtte han modifisere de en gang vedtatte planer, men i det hele fikk han sin vilje gjennom så lenge kongen levde. Den 14. januar 1766 døde Frederik V, og 14 dager senere hadde Saint-Germain «fait le saut», som den unge, lunefulle konge uttrykte seg; han og hans venner måtte tre ut av sentralstyrelsen og forlate det kun halvt fullførte arbeide.
Feltmarskalken som nominelt beholdt overkommandoen over hæren, bega seg til sin eiendom Søllerødgaard, mens hans etterfølgere, først Frederik Christian Rosenkrantz og dernest Karl av Hessen, søkte å råde bot på de problemer, Claude Louis de Saint-Germain angivelig skulle ha forårsaket. Generalkrigsdirektoriet ble delt i det høye krigsråd og landetatens generalkommissariat, og nye hærplaner i reaksjonær ånd ble utarbeidet.
Kortvarig gjenansettelse og russiske intriger
Noen infanteriregimenter ble oppløst, men særlig kavaleriet ble sterkt redusert. Sjø- og landartilleriet ble fullstendig adskilt fra hverandre. Det ble sluttet kontrakt med generalkrigskommissær Johan Frederik Classen om levering av våpen og artillerimateriell. Reformene vakte imidlertid atter stor uvilje, og ganske særlig følte den offentlige mening seg forarget over de vilkår, på hvilke man hadde overlatt Classen Frederiksværk og Hammermøllen. Men da Saint-Germain 22. november 1767 for annen gang måtte trekke seg tilbake, var det mere av politiske enn av militære grunner.
I begynnelsen av 1767 var J.H.E. Bernstorffs forhandlinger med den russiske regjering om løsningen av det Holstein-Gottorpske spørsmål endelig kommet så langt, at det var håp om, at man snart kunne komme til enighet-, det var derfor Russland maktpåliggende, at Bernstorff ble ved roret, og man ble ubehagelig berørt, ved at Saint-Germain og hans venner kom til makten. Disse påstod nemlig, at Katarina II av Russland aldri ville avstå Holstein, men kun ville holde Danmark i avhengighet ved å gi det falske forhåpninger; derfor intrigerte de mot Bernstorff og søkte å styrte ham. Det lyktes imidlertid de russiske utsendinger å få Gørtz og Borcke fjernet, og den 22. april ble den provisoriske makeskiftetraktaten underskrevet; men da det varte lenge innen keiserinnen ratifiserte den, begynte Saint-Germains parti på ny sine intriger. Disse fikk dog en brå ende; den russiske utsending Filosofoff opptrådte med slik kraft mot det antirussiske parti, at kongen måtte avskjedige Saint-Germain, som også fikk ordre om å forlate landet. Avskjeden var dog holdt i de nådigste uttrykk, og han fikk en rundelig pensjon.
Struensee og avskjed med Danmark
Saint-Germain reiste først til Hamburg, oppholdt seg deretter en lengre tid i Worms og begav seg sluttelig til sitt fødested Franche-Comté. Han tapte dog ikke forbindelsen med den danske hær, i hvis sentrale ledelse hans venn og disipel Gähler hadde beholdt sitt sete. Med ham og Rantzau-Ascheberg fortsatte han å brevveksle om militære og politiske forhold. De 3 generaler ønsket Russlands innflytelse begrenset; men mest ivret de for å knekke «aristokratiet og anarkiet»; det «opplyste enevelde» etter Frederik den stores mønster var deres ideal.
I et brev av 6. oktober 1770 la Saint-Germain frem det program, som Johann Friedrich Struensee snart etter fulgte; gjennom Gähler og Rantzau ble denne statsmann feltmarskalkens disippel. I juli 1771 ble Saint-Germain kalt tilbake til København. Han gjenopptok deretter arbeidet med sine militærreformer, som for størstedelens vedkommende også var etter Struensees idéer. Men etter Struensees fall, en begivenhet han ikke tok del i, fikk han ved Rantzaus hjelp sin pensjon kapitalisert, og i mai 1772 sa han endelig farvel til Danmark. Den reaksjonære konservatisme hadde vist seg for vanskelig å få bukt med for Saint-Germain. Sin kapital betrodde han til Henning Frederik Bargum som satte den over styr ved slavehandel.
Saint-Germain levde deretter i fattigdom i en liten by i Alsace, inntil noen tidligere kamerater kom ham til hjelp. De skjøt penger sammen til ham og fikk Ludvig XVI til å gi ham en pensjon. Han sendte forskjellige planer til regjeringen om den franske hærs reorganisasjon, og den 25. oktober 1775 ble han utnevnt til krigsminister. I den stillingen virket han i om lag 2 år i samme ånd som i Danmark og fant liksom der mye motstand. Det lykkes ham dog å skjære ned på garden, oppløse militsavdelingene og å oppheve tillatelsen til å kjøpe og selge regimenter og kompanier. Ved sin avgang fikk han en stor pensjon med fribolig i arsenalet. Her døde han i 1778. Hans enke overlevde ham.
Aleksander II Zabinas
Aleksander II Zabinas (gresk: Ἀλέξανδρoς Zαβίνας; født ukjent - død 122 f.Kr.) var en motkonge i det hellenistiske Selevkideriket i tiden 128–122 f.Kr. Hans motstander var Demetrios II Nikator, den lovmessige kongen.
Zabinas greide å beseire Demetrios II som flyktet til Tyr og ble drept der. Zabinas styrte deler av Syria i tiden 128–123 f.Kr., men mistet etter hvert sin egyptiske støtte, som han var avhengig av, og ble da nedkjempet og beseiret av Demetrios IIs sønn Antiokos VIII Grypos.
Aleksander II Zabinas flyktet til hovedstaden Antiokia hvor han plyndret flere templer for å skaffe seg rikdommer. Etter sigende skal han ha vitset om å smelte ned en statuett av seiersgudinnen Nike som ble holdt i hånden av en større Zevs-statue ved å si at «Zevs har gitt meg Seier!» Rasende over hans ugudelighet jaget befolkningen i Antiokia ham ut av byen. Han falt deretter i hendene til pirater som avleverte ham til Antiokos VIII Grypos i 122 f.Kr. Han ble da raskt henrettet.
Hans epitet Zabinas betyr «den kjøpte», og ble benyttet i nedsettende mening på ham som svar på at han hadde blitt kjøpt av Ptolemaios VIII. Av ukjente årsaker var Aleksander II den eneste av de sene selevkidere som ikke benyttet epiteter på de myntene han preget, hvorav flere mynter er kjente.
Harald Sætre
Harald Sætre (født 10. august 1949) er norsk hobbyfotograf som har skrevet flere bøker om veteranbåter samt rutebåter og ferger knyttet til Hardanger Sunnhordlandske D/S (HSD). Sætre, som er oppvokst i Kvinnherad kommune, er engasjert i bevaring av lokalrutebåtene på Vestlandet.
Tidsreise
Tidsreiser, det å dra tilbake i tid for å justere fortiden, er en idé som har blitt brukt av mange science fiction-forfattere.
Harald Sætre
I 2010 gav Sætre ut boken Damp, diesel og pågangsmot - historien om Veteranskipslaget Fjordabåten fra 1980 til 2010 og bevaringen av veteranskipene DS «Stord» og MS «Granvin». Senere har Sætre gitt ut bøkene Fram og tilbake over fjorden og Fram og tilbake til byn som handler om rutetrafikken til Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap. Hans siste bok, 61 veteranbåtar på Vestlandet, kom ut i 2018. I tillegg er Sætre medforfatter til boken Eit skip heitte Stord ....., historien til veteranskipet DS Stord I som ble bygget i 1913.
Sammen med Ferjelaget Skånevik har Sætre også gitt ut DVD med filmopptak av samtlige fergestrekninger i Hordaland pr 1995. I 2013 var Sætre medforfatter i jubileumsboken; Eit skip heitte Stord .... I 2014 ga han ut fergeboken; Fram og tilbake over fjorden - om HSD, ferjer, ferjekaier og ferjeruter. Høsten 2015 kom boken Fram og tilbake til by'n - om rutene og båtene til HSD.
Phitsanulok (provins)
Changwat Phitsanulok (norsk: provinsen Phitsanulok) er en provins i det det sentrale nordvestlige Thailand. Provinsen grenser mot følgende thailandske provinser fra nord mot sør (med klokken): Loei, Phetchabun, Phichit, Kamphaeng Phet, Sukhothai, og Uttaradit.
Tidsreise
Tidsreisemaskiner/-mekanismer
Robert Heinleins variant ligner på en firesidet pyramide og kan innstilles til både varianter i tid, rom og forfatterskapte universer (The Number of the Beast). Poul Anderson gir inntrykk av et møbiusband med en kontrollmekanisme utviklet mere enn 15 000 år fram i tid og bragt tilbake for å forsvare en utviklingslinje mot uvettig manipulering ved å konsentrere seg om sentrale historiske hendelsesforløp, der utfallet måtte bli slik historien fortalte.
Phitsanulok (provins)
Arealet er 10 815,8 km², og befolkningen (2000) anslås til 792 680 innbyggere. Provinshovedstad er byen Phitsanulok.
Tidsreise
Kommunikasjon og tidsreiser
En konsekvens av relativitetsteorien og at lyshastigheten anses konstant, er at en reise med hastighet som nærmer seg lysets, vil gi økende forsinkelser i kommunikasjon mellom fartøy og base. Signal/støyforhold vil også bidra til at en ganske fort vil miste kontakt. Science fiction løser dette med at identiske tvillinger med latente telepatiske evner blir brukt som forbindelsesledd. Tankeoverføring synes å være spontan og uten forsinkelse.
Phitsanulok (provins)
Dyrelivet består blant annet av de utrydningstruede artene tiger og asiatisk svartbjørn.
Tidsreise
Tidsreiseparadokset
«Hva skjer, dersom jeg drar tilbake og eliminerer en av mine forfedre?» Dette er det mest kjente paradokset innenfor tidsreiser og gir mange spørsmål til hvorvidt det teoretisk er mulig å reise tilbake i tiden. Du reiser tilbake i tid for å ta livet av din biologiske far, som enda ikke har møtt din biologiske mor. I det du skyter ham, kan han aldri ha møtt moren din, og derfor har du teoretisk sett aldri eksistert. Problemet her er at hvis du aldri har eksistert, så kan du heller aldri ta livet hans, som gjør at han fortsatt lever. En ny teori derimot forklarer hva som kan hindre dette paradokset i å inntreffe. Teorien går ut på at du ikke kan endre fortiden. Hvis du reiser tilbake i tid med hensikt å ta livet av faren din, sier teorien at du aldri vil få muligheten til å ta livet hans, i hvert fall ikke hvis du vet at han er i live i dag. Teorien, som er bygget på teoriene om kvantemekanikk, sier at hvis du vet at faren din sitter hjemme hos deg og leser en bok i fremtiden, har du ikke sjansen til å drepe ham. Derimot, hvis du ikke kjenner faren din i fremtiden, og sjansen bare er 90% for at han er i live, så er det mulig du kan drepe ham i fortiden. Forskerne forklarer det slik: Når du kommer til fortiden, med den spesifikke hensikt å drepe din far, vil du komme akkurat når han har forlatt huset og du vil ikke ha noen mulighet til å finne ham. Eller så vil du rett og slett ombestemme deg. Denne teorien er mye diskutert, og mange forskere er skeptisk til forklaringene.
Phitsanulok (provins)
Administrativ inndeling
Regionen består av hele 993 landsbyer (muban), som utgjør 93 underdistrikter (tambon) samlet i ni distrikter (amphoe):
It’s All Over Now, Baby Blue
«It's All Over Now, Baby Blue» er en sang av Bob Dylan på albumet Bringing It All Back Home fra 1965. Sangen ble spilt inn den 15. januar 1965 med Dylan på akustisk gitar og munnspill, og William E. Le på bassgitar. Teksten var kraftig inspirert av symbolsk diktning og er et oppgjør med den mystiske «Baby Blue». Det har vært mange spekulasjoner omkring hvem «Baby Blue» egentlig er. Noen av forslagene har vært Joan Baez, David Blue, Paul Clayton, Dylans folk-publikum, og også Dylan selv.
«It's All Over Now, Baby Blue» har blitt spilt mange ganger av forskjellige artister, blant annet Joan Baez, Them, The Byrds, The Animals, Judy Collins, Joni Mitchell, Marianne Faithfull, Falco og The Grateful Dead. Thems utgave fra 1966 ble gitt ut på singel og var inspirert av garagebandene på midten av 1960-tallet. Beck samplet senere denne utgaven på singelen «Jack-Ass» i 1996. The Byrds spilte inn sangen to ganger i 1965 som en mulig oppfølgningssingel til «Mr. Tambourine Man» og «All I Really Want to Doer», men ingen av disse innspillingene kom ut. The Byrds gjorde en ny innspilling av sangen i 1969 på Ballad of Easy Rider. Åge Aleksandersen har gitt ut sangen på norsk med tittelen «Alt e over no, jenta mi». Den er gjendiktet av Håvard Rem og er 13. spor på albumet Fredløs – Dylan på norsk fra 1997.
Janis Ian
Janis Ian (født Janis Eddy Fink i New York 7. april 1951) er en amerikansk artist og låtskriver. Hun var på sitt mest aktive i 1960- og 70-årene. Hun slo gjennom med låten «At Seventeen» fra 1975-albumet Between the Lines, som nådde til topps på billboard-listen.
Södermalmsopprøret
Södermalmopprøret utspilte seg i løpet av tre kvelder i juli 1719 i kvartalet rundt Store og Lille Glasbruksgatan på Södermalm i Stockholm. Noen hundre personer samlet seg og ødela rundt elleve hus. I området i nærheten av Katarinakirken samt noen steder i Gamla stan gikk folkemasser til angrep på hus hvor det var bordeller og vertshus.
Janis Ian
I tillegg til musikerkarrieren er Janis Ian også spaltist og science fiction-forfatter.
Skien Orienteringsklubb
Klubbfargene er rød og blå. I 1982 arrangerte Skien OK NM i nattorientering. Klubben arrangerte NM Sprint i 2013.
Södermalmsopprøret
Bakgrunn
I bebyggelsen ved Glasbruksgatan bodde en del av Stockholms fattigste befolkning. Det var særlig folk tilknyttet sjøfart. I likhet med landets øvrige deler var Stockholm preget av sult og sykdommer. Etter at Karl XII av Sverige ble drept i Norge i 1718 var det hans søster Ulrika Eleonora som hadde overtatt som regent av Sverige. Utenfra var Stockholm truet av angrep ved at deler av den russiske flåten hadde samlet seg ved Åland. I den svenske hovedstaden var forholdene presset sommeren 1719.
Henry Stöhr
Henry Stöhr (født 1. juni 1960 i Reichenbach), tysk judoka som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.
Janis Ian
Ian har vært en kritiker av musikk- og copyrightindustrien, som hun mener ikke ivaretar opphavspersonenes rettigheter. Blant annet av denne grunn har hun offentliggjort flere av sangene til gratis nedlasting.
Henry Stöhr
Stöhr vant en olympisk sølvmedalje i judo under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han kom på andreplass i den tyngste vektklassen tungvekt, over 95 kg, bak Hitoshi Saito fra Japan.
Södermalmsopprøret
Forløpet
Opprøret begynte kvelden den 2. juli på en kro som ble drevet av Magdalena Pihl og Maria Ihre på Lilla glasbruksgatan. En disputt mellom soldaten Petter Hogman og noen sjøfolk utartet til slagsmål. Hogman reddet seg ut, men kom tilbake den 3. juli sammen med en bekjent ved navn Tomson, og de mishandlet de to kvinnene som drev kroen, hogde opp innredningen, ødela vinduene og rev av vinduslukene. Ved bygningen samlet det seg en folkemasse hvor det også var sjøfolk, soldater og offiserer. Etter å ha kastet stein på fasaden, brøt folkemassen seg inn i huset og ødela alt de kom over. Den 4. juli angrep de Wendela Tranelias gård. Det begynte med steinkasting mot fasaden og deretter ble bygningen fullstendig rasert. Samme dag ble ni andre hus ødelagt på lignende vis. Den 5. juli gikk folkene til angrep på Johan Portmans gård hvor det var en lovlig kro. Om kvelden gikk de til angrep på tre hus i Gamla Stan: et hus i Hälsinges grend nær Västerlånggatan, et annet i Germundsgränd ved Järntorget samt en gård i Hoparegränd nærmere Skeppsbron.
Janis Ian
Biografi
Hun ble født i en jødisk familie i New York City. Hun er oppvokst i New Jersey på en gård, og gikk på East Orange High School i East Orange
Henry Stöhr
Stöhr ble verdensmester i judo i vektlassen tungvekt 1983 i Moskva.
Södermalmsopprøret
Rettslig etterspill
Noen inngrep fra politiet skjedde ikke i forbindelse med opptøyene, selv om en vaktstyrke ble tilkalt ved de pågående oppløpene i Gamla Stan den tredje dagen. De rettslige etterspillene ble mer omfattende. Etter forundersøkelsen ble 64 personer anklaget for ulike foreteelser. Blant dem var det flere soldater og soldatkoner, samt en stort antall sjøfolk. Selv barn og kvinner ble tiltalt. Til slutt ble 36 av disse dømt til ulike former for straff, de fleste med bøter, mens et mindretall ble dømt til fengsel på opptil 28 døgn. Et unntak var Mårten Widman som ble utpekt som den som hadde anstiftet opptøyene. Han ble dømt til døden, men dødsdommen ble iverksatt.
Janis Ian
Biografi
Som barn beundret hun Joan Baez og Odetta. Hun startet med pianotimer i en alder av seks år. Da Ian ble ungdom hadde hun lært orgel, cembalo, fransk horn, fløyte og gitar. I en alder av 12 skrev hun sin første låt, Hair of Spun Gold, som senere ble publisert i musikkmagasinet Broadside, og siden ble spilt på hennes debutalbum.
Skien Orienteringsklubb
Den kjente orienteringsløperen Anders Nordberg har tidligere representert Skien OK.
Janis Ian
Utmerkelser
Ian har mottatt to Grammy Awards. Den første i 1975 for At Seventeen, og den andre i 2013 i kategorien «Best Spoken Word Album», for selvbiografien Society's Child.
.bo
.bo er Bolivias nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett. Det administreres av BolNet.
Södermalmsopprøret
Rettslig etterspill
Historikeren Mats Berglund ved Umeå universitet framhever i sin avhandling Massans röst (2009) at angrepen kan ha vært planlagt. Han nevner at lister over hvilke hus som var aktuelle for ødeleggelse kan ha sirkulert før opptøyene. Han peker særlig på de trange boforholdene som en viktig årsak. I hans tolkning av opprøret innskrenke prostitusjonen mulighetene for barnefamiliens privatliv og da myndighetene lot forholdene bre seg uten å bry seg, tok innbyggerne saken i egne hender.
.bo
Registrering
Registrering gjøres direkte på andre nivå, eller på tredje nivå under kategoriserte subdomener på andre nivå. Registrering direkte på andre nivå er dyrere. Ved registrering på tredje nivå må domenenavnet plasseres under en av følgende kategorier:
Eksterne lenker
Toppdomän
Hans Cappelen (motstandsmann)
Hans «Hasse» Cappelen (født 18. desember 1903 i Kviteseid i Telemark, død 21. oktober 1979 i Oslo) var en norsk jurist, forretningsmann og motstandsmann under okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.
Familie
Hasse Cappelen var sønn av høyesterettsadvokat Didrik («Diddi») Cappelen (død 1941), Skien, og ektefelle Antoinette («Nette») Therese, født von der Lippe. Hasse var sønnesønn til godseier Didrik Cappelen, Skien. Hasse var bror til Didrik «Dixe» Cappelen og messearrangøren Ingrid «Linge» Langaard født Cappelen.
Hans Cappelen var gift med Tordis Hanssen og de hadde to barn. Han var bestefar til dr.juris Finn Arnesen.
Arbeid
Hans («Hasse») Cappelen seilte som sjømann bl.a. på hvalfangst i Sydishavet, før han studerte og ble cand.jur. Han var en tid sekretær for Sam Eyde, og ble deretter juridisk sekretær og direksjonssekretær i Norsk A/S Philips hvor han arbeidet i nærmere 42 år. Han ble meddirektør, administrerende direktør, senere styreformann henholdsvis bedriftsforsamlingens formann i selskapet.
Cappelen var styreformann og styremedlem i flere merkantile og ideelle virksomheter, bl.a. AS Moss Glasværk, Verolme Skandinavia AS, World Veterans Foundation, Røde Kors, Den norske Opera og komiteen for nasjonalmonumentet på Akershus festning.
Krigsinnsats
Cappelen var norsk hovedvitne under Nürnbergprosessen, samt forfatter av boken Vi ga oss ikke som skildrer hans krigsopplevelser. Boken er i 2019 oversatt til, og utgitt på, engelsk med tittelen «No surrender». Cappelen gjorde et omfattende arbeid for tidligere krigsfanger og krigsveteraner.
Utmerkelser
Cappelen ble hedret med en rekke norske og utenlandske ordener. Han ble i 1970 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. Cappelen var innehaver av stort fortjenstkors (tilsvarende kommandør) av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden og var offiser av den franske Æreslegionen og av den nederlandske Oranje-Nassau-ordenen. Han ble tildelt Norges Røde Kors hederstegn og Medaljen for lang og tro tjeneste.
Nour El-Din Hassanein
Nour El-Din Hassanein (født 10. august 1988) er en egyptisk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 20.
Luntelås
Utvikling og funksjon
De første foredringene besto i en større bøyle som var S- eller 3-formet, med en liten skrustikke i den ene enden, og festet til kolben med en liten nagle på midten. Skrustikken holdt enden på en langsomtbrennende lunte, den andre enden stakk ned under våpenet. Skytteren kunne derved enkelt bevege på den med peke- eller langfinger slik at lunta fyrte av kruttet i kruttpanna samtidig som han holdt om kolben med resten av hånda. En slike enkel luntelås ble gjerne kalt «serpentin» (slange) etter formen på bøylen.
Forbedrede utgaver ble fort utviklet med en liten bladfjær holdt enden med skrustikken (hanen) borte fra kruttpanna. Mer avanserte mekanismer hadde mekanismen festet til en metallplate (låseplate) i stedet for å feste den rett på kolben. Etter hvert ble det utviklet mekanismer som hadde hanen og avtrekkeren som to separate deler, slik at bare et kort trykk på en knast eller avtrekker første hanen ned i fengpanna. De fleste luntelåser hadde haner som slo mot skytteren, ikke fra skytteren slik vi er vant til fra moderne skytevåpen.
Luntelås som millitærvåpen
thumb|right|[[Reenactment|Millitærhistorisk gruppe i utrustning fra den engelske borgerkrigen skyter med luntelåsmusketter]] thumb|right|[[Patronbelte for luntelåsmuskett med oppmålte kruttladninger, kulepung, kruttflaske og lunte.]] Før luntelåsen var håndholdte våpen enten håndkanoner eller arkebuse ment holdt med én hånd, siden skytteren trengte den andre hånda til å avfyre våpenet. Disse våpnene hadde svært begrenset praktisk rekkevidde eller var ment brukt fra befestede posisjoner og var lite praktiske til bruk på slagmarken. Med luntelåsen økte den praktiske rekkevidden betraktelig. Det var nå mulig å lage musketter som kunne treffe en mann på 30 meters hold, og gjorde det interessant å opprette egne musketeravdelinger. Slike avdelinger ble vanlige i Tredveårskrigen, og endret styrkeforholdene mellom infanteri og pansret kavaleri (riddere) for alvor.
Luntelåsen hadde imidlertid sine svakheter. Av sikkerhetshensyn måtte lunten fjernes fra skrustikken ved lading for å unngå vådeskudd, det tok lang tid å lade slik at musketerer var sårbare mot raske enheter som kavaleri. Musketeerer måtte ha med seg en lang stokk med en «gaffel» på enden for å støtte de tunge børsene under avfyring. Vind og regn kunne slukke luntene, og gjøre de tunge våpnene ubrukelige. For å bøte på problemet ble musketerene utstyrt med pluggbajonetter, lange dolker med kjegleformede skjefter som kunne kiles fast i løpet og gjøre våpenet til en improvisert pik. Likevel var det vanlig å ha blandede musketer- og pikenerenheter slik at pikenerene kunne beskytte de sårbare skytterne helt opp til begynnelsen av 1700-tallet. Det var først ved innføringen av flintlås at muskettene ble såpass effektive at pikenerer ikke lenger var nødvendige.
En musketeravdeling med luntelåsmusketter hadde et stort forbruk av lunte i felt. Selv om luntene var laget for å brenne så langsomt som mulig, gikk det gjerne 30-35 cm lunte på en time. Lunten var ofte tent i begge ender, siden kruttet i kruttpanna hadde en tendens til å slukke lunta når det ble avfyrt. Å ha en enkelt mann på vakt hver natt med lunte med fyr i to ender ville kreve over halvannen kilometer med lunte per år. De brennende luntene kunne også avsløre posisjonen til nattevakter og hemmelige troppemanøvre og utgjorde en betydelig risiko i nærheten av kruttlagre. Mer kompliserte våpen med egen tennkilde, som hjullås og snapplås ble forbeholdt soldater som holdt vakt ved kruttmagasinene.
Cyrtinini
Cyrtinini er en liten gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Små (opptil 10 millimeter) og nokså spinkle trebukker med antenner som er omtrent så lange som kroppen. På farge er de mer eller mindre brunlige. Kroppsformen er avlang, pronotum er sylindrisk til tønneformet, ofte lengre enn bredt, uten pigg på sidene. Denne gruppen omfatter sannsynligvis de aller minste medlemmene av familien trebukker, med kroppslengde mellom 1,5-2 millimeter.
Utbredelse
Gruppen finnes i Queensland, på Ny-Guinea og på øyene i det vestlige Stillehavet: Ny-Caledonia, Fiji, Samoa, Tonga, også i Mellom- og Sør-Amerika.
Chaiyaphum (provins)
Changwat Chaiyaphum (norsk: provinsen Chaiyaphum) er en provins i nordøst Thailand. Provinsen grenser mot følgende thailandske provinser fra nord mot sør (med klokken): Khon Kaen, Nakhon Ratchasima, Lopburi, og Phetchabun.
Arealet er 12 778,3 km², og befolkningen (2000) anslås til 1 095 360 innbyggere. Provinshovedstad er byen Chaiyaphum.
Administrativ inndeling
De 16 distriktene (amphoe) i provinsen er:
Bordtennis under Sommer-OL 2000
Bordtennis under Sommer-OL 2000. Bordtennis var med på det olympiske programmet for fjerde gang 2000 i Sydney. Det ble spilt både singel- og doubleturneringer for kvinner og for menn. De asiatiske spillerne dominerte stort og alle gullmedaljene ble vunnet av Kina.
Jakov Malik
Jakov Aleksandrovitsj Malik (russisk: Яков Александрович Малик) (født 6. desember 1906, død 11. februar 1980) var en sovjetisk diplomat. Malik var sovjetambassadør til De forente nasjoner fra 1948 til 1952 og fra 1968 til 1972.
På tidspunktet for De forente nasjoners sikkerhetsråds resolusjon 82 den 25. juni 1950, boikottet Malik tilstedeværelsen av en representant fra Republikken Kina. Hans fravær muliggjorde at resolusjonen ble vedtatt enstemmig med en 9-0-avstemning. I Generalforsamlingen til De forente nasjoner den 23. juni 1951 foreslo han en våpenhvile i Koreakrigen mellom Kina og Nord-Korea på den ene siden og Sør-Korea, USA og andre FN-styrker på den andre.
Malik forklarte Sovjetunionens grunner til okkupasjonen av Tsjekkoslovakia i Sikkerhetsrådet i august 1968. Han la ned veto mot de to resolusjonene i angående invasjonen (resolusjonen som ba om frigjøringen av de arresterte tsjekkoslovakiske politikerne og fjerningen av de kommunistiske hærstyrker fra Tsjekkoslovakia samt resolusjonen som krevde valg av spesialutsending til Tsjekkoslovakia).
Katalyse
Katalyse er prosessen med å øke hastigheten på en kjemisk reaksjon ved å tilsette et stoff, kjent som en katalysator. Katalysatorer forbrukes ikke i den katalyserte reaksjonen, men kan brukes gjentatte ganger. Ofte er det bare svært små mengder med en katalysator som kreves. Den globale etterspørselen etter katalysatorer i 2010 ble anslått til cirka 29,5 milliarder amerikanske dollar.
Illustrasjon
Illustrerende er disproporsjoneringen av hydrogenperoksid til vann og oksygen: Denne reaksjonen går fremover fordi reaksjonsproduktene er mer stabile enn utgangsmaterialet. Den ukatalyserte reaksjonen er treg. Nedbrytningen av hydrogenperoksid er faktisk så langsom at hydrogenperoksidløsninger er kommersielt tilgjengelige. Denne reaksjonen er sterkt påvirket av katalysatorer som mangandioksid eller enzymet peroksidase i organismer. Ved tilsetning av en liten mengde mangandioksid reagerer hydrogenperoksidet raskt. Denne effekten blir lett sett av effervesens av oksygen. Mangandioksid forbrukes ikke i reaksjonen, og kan således utvinnes uendret og brukes på ubestemt tid. Det vil si at mangandioksid katalyserer denne reaksjonen.
Enheter
Den SI-avledede enheten for måling av den katalytiske aktiviteten til en katalysator er katal, som kvantifiseres i mol per sekund. Produktiviteten til en katalysator kan beskrives av omsetningstallet (forkortet til TON fra engelsk turnover number) og den katalytiske aktiviteten ved omvendingsfrekvens (forkortet TOF fra engelsk turn over frequency), som er TON per tidsenhet. Den biokjemiske ekvivalenten er enzymenheten. For mer informasjon om effektiviteten av enzymatisk katalyse, se artikkelen om enzymer.
Vanlig mekanisme
Generelt forekommer kjemiske reaksjoner raskere i nærvær av en katalysator fordi katalysatoren gir en alternativ reaksjonsvei - eller mekanisme - med en lavere aktiveringsenergi enn den ikke-katalyserte mekanismen. I katalyserte mekanismer reagerer katalysatoren vanligvis for å danne et mellomprodukt, som deretter regenererer den opprinnelige katalysatoren i en prosess.
Katalysatorer reagerer generelt med en eller flere reaktanter for å danne mellomprodukter som deretter gir det endelige reaksjonsproduktet, i prosessen som regenererer katalysatoren. Følgende er et typisk reaksjonsskjema, hvor C representerer katalysatoren, X og Y er reaktanter, og Z er produktet av reaksjonen av X og Y:
Selv om katalysatoren forbrukes ved reaksjon 1, blir den deretter produsert ved reaksjon 4. Når en katalysator regenereres i en reaksjon, er det ofte bare små mengder som trengs for å øke reaksjonshastigheten. I praksis forbrukes imidlertid katalysatorer noen ganger i sekundære prosesser.
Katalysatoren vises ofte i hastighetsligningen. For eksempel hvis det hastighetsbestemmende trinnet i reaksjonsskjemaet ovenfor er det første trinnet
X + C → XC, den katalyserte reaksjonen vil være andre ordens i hastighetsligning, som er proporsjonal med katalysatorkonsentrasjonen [C]. Imidlertid forblir [C] konstant under reaksjonen slik at den katalyserte reaksjonen er pseudo-første orden:, hvor.
Som et eksempel på en detaljert mekanisme på mikroskopisk nivå, avslørte danske forskere i 2008 hendelsesforløpet når oksygen og hydrogen kombineres på overflaten av titandioksid (TiO2 eller titania) for å produsere vann. Med en tidsforløpsserie med skanning av tunnelmikroskopibilder bestemte de at molekylene gjennomgikk adsorpsjon, dissosiasjon og diffusjon før de reagerte. Mellomreaksjonstilstandene var: HO2, H2O2, deretter H3O2 og det endelige reaksjonsproduktet (vannmolekyledimerer), hvoretter vannmolekylet desorberer fra katalysatoroverflaten.
Reaksjonsenergetikk
Katalysatorer fungerer ved å tilby en (alternativ) mekanisme som involverer en annen overgangstilstand og lavere aktiveringsenergi. Følgelig har flere molekylære kollisjoner den energien som trengs for å nå overgangstilstanden. Derfor kan katalysatorer muliggjøre reaksjoner som ellers vil bli blokkert eller bremset av en kinetisk barriere. Katalysatoren kan øke reaksjonshastigheten eller selektiviteten, eller muliggjøre reaksjonen ved lavere temperaturer. Denne effekten kan illustreres med et energiprofildiagram.
I den katalyserte elementære reaksjonen endrer ikke katalysatorene omfanget av en reaksjon: de har ingen innvirkning på den kjemiske likevekten av en reaksjon fordi hastigheten til både fremover og omvendt reaksjon er begge påvirket (se termodynamikk). Den andre loven om termodynamikk beskriver hvorfor en katalysator ikke endrer den kjemiske likevekten i en reaksjon. Anta at det var en slik katalysator som forskjøvet en likevekt. Å introdusere katalysatoren i systemet vil resultere i en reaksjon for å bevege seg til den nye likevekten og produsere energi. Produksjon av energi er et nødvendig resultat siden reaksjonene bare er spontane hvis Gibbs fri energi produseres, og hvis det ikke er noen energibarriere, er det ikke behov for en katalysator. Så vil fjerning av katalysatoren også resultere i reaksjon og produsere energi; dvs. tilsetning og omvendt prosess, fjerning, vil begge produsere energi. Dermed vil en katalysator som kan endre likevekten være en evighetsmaskin, en motsetning til termodynamikkens lover. Dermed endrer ikke katalysator likevektskonstanten. (En katalysator kan imidlertid endre likevektskonsentrasjonene ved å reagere i et påfølgende trinn. Den forbrukes deretter når reaksjonen fortsetter, og dermed er den også en reaktant. Illustrerende er den basekatalysert hydrolyse av estere, der den produserte karboksylsyren umiddelbart reagerer med basiskatalysatoren, og reaksjonsvekten blir dermed skiftet mot hydrolyse.)
Katalysatoren stabiliserer overgangstilstanden mer enn den stabiliserer utgangsmaterialet. Det reduserer den kinetiske barrieren ved å redusere forskjellen i energi mellom utgangsmateriale og overgangstilstand. Det endrer ikke energiforskjellen mellom utgangsmaterialer og produkter (termodynamisk barriere), eller den tilgjengelige energien (dette leveres av miljøet som varme eller lys).
Klassifisering
Katalyse kan klassifiseres som enten homogen eller heterogen. Homogen katalyse er en hvis komponenter er dispergert i samme fase (vanligvis gassformig eller flytende) som reaktantens molekyler. Heterogen katalyse er der reaksjonskomponentene ikke er i samme fase. Enzymer og andre biokatalysatorer blir ofte sett på som en tredje kategori. Lignende mekanistiske prinsipper gjelder for heterogen, homogen og biokatalyse.
Heterogen katalyse
Heterogene katalysatorer virker i en annen fase enn reaktantene. De fleste heterogene katalysatorer er faste stoffer som virker på substrater i en flytende eller gassformig reaksjonsblanding. Viktige heterogene katalysatorer inkluderer zeolitter, aluminiumoksid, oksider av høyere orden, grafittisk karbon, overgangsmetalloksider, metaller som Raney nikkel for hydrogenering, og vanadium(V) oksid for oksidasjon av svoveldioksid til svoveltrioksid av den såkalte kontaktprosessen.
Det er kjent forskjellige mekanismer for reaksjoner på overflater, avhengig av hvordan adsorpsjonen foregår (Langmuir-Hinshelwood, Eley-Rideal og Mars-van Krevelen). Det totale overflatearealet av fast stoff har en viktig effekt på reaksjonshastigheten. Jo mindre katalysatorpartikkelstørrelsen er, desto større er overflatearealet for en gitt masse partikler.
Mývatn
Mývatn er en grunn og svært næringsrik innsjø som ligger i et aktivt vulkansk område i nærheten av Kraflavulkanen på Island. Innsjøen og de omliggende våtmarkene har et usedvanlig rikt fugleliv og da spesielt ender. Innsjøen ble dannet av et stort basaltisk lavautbrudd for rundt 2 300 år siden, og landskapet i omegnen domineres av vulkanske landformer. Den utstrømmende elven Laxá er kjent for sin rike bestand av brunørret og atlanterhavslaks.
Katalyse
Heterogen katalyse
En heterogen katalysator har aktive steder, som er atomene eller krystallflatene der reaksjonen faktisk skjer. Avhengig av mekanismen kan det aktive stedet være enten en eksponert metalloverflate, en krystallkant med ufullkommen metallvalens eller en komplisert kombinasjon av de to. Således kan ikke bare det meste av volumet, men også det meste av overflaten til en heterogen katalysator være katalytisk inaktiv. Å finne naturen til det aktive stedet krever teknisk utfordrende forskning. Dermed fortsetter empirisk forskning for å finne ut nye metallkombinasjoner for katalyse.
For eksempel, i Haber–Bosch-prosessen, er finfordelt jern en katalysator for syntesen av ammoniakk fra nitrogen og hydrogen. De reagerende gassene adsorberes på aktive steder på jernpartiklene. Når de først er fysisk adsorbert, gjennomgår reagensene kjemisorpsjon som resulterer i dissosiasjon i adsorberte atomarter, og nye bindinger mellom de resulterende fragmentene dannes delvis på grunn av deres nærhet. På denne måten brytes den spesielt sterke trippelbindingen i nitrogen, som ville være ekstremt uvanlig i gassfasen på grunn av dens høye aktiveringsenergi. Dermed senkes aktiveringsenergien til den totale reaksjonen, og reaksjonshastigheten øker. Et annet sted hvor en heterogen katalysator påføres er i oksidasjon av svoveldioksid på vanadium (V) oksid for produksjon av svovelsyre.
Company Man
Company Man er en fransk-amerikansk-britisk filmkomedie fra 2000, skrevet og regissert av Peter Askin og Douglas McGrath. McGrath, Sigourney Weaver, John Turturro, Ryan Phillippe, Alan Cumming, Anthony LaPaglia, Woody Allen, og Denis Leary spiller hovedrollene, mens Bill Murray hadde en cameoopptreden i filmen som ble fjernet før utgivelsen. Company Man handler om en videregående-lærer (McGrath) på 1960-tallet som ved en tilfeldighet blir en internasjonal spion, og innblandet i et komplott som har som mål å styrte Cubas president Fidel Castro (LaPaglia).
Katalyse
Homogen katalyse
Homogene katalysatorer fungerer i samme fase som reaktantene. Vanligvis oppløses homogene katalysatorer i et løsningsmiddel med substratene. Et eksempel på homogen katalyse involverer påvirkning av H + på forestringen av karboksylsyrer, slik som dannelsen av metylacetat fra eddiksyre og metanol. Prosesser med høyt volum som krever en homogen katalysator inkluderer hydroformylering, hydrosilylering, hydrocyanering. For uorganiske kjemikere er homogen katalyse ofte synonymt med organometalliske katalysatorer. Mange homogene katalysatorer er imidlertid ikke organometalliske, illustrert ved bruk av koboltsalter som katalyserer oksidasjonen av p-xylen til tereftalsyre.
Mývatn
Navnet, som er sammensatt av de to ordene mý og vatn betyr «myggvann» på norsk, og kommer av den store mengden knott man finner der om sommeren. Navnet Mývatn blir brukt både om innsjøen og hele det bebodde området rundt. Elven Laxá, innsjøen og den omliggende våtmarken inngår i et naturreservat kalt Mývatn-Laxá Nature Conservation Area.
Siden 2000 har det blitt avholdt et maratonløp rundt innsjøen hver sommer.
Flora og fauna
Innsjøen har et konstant tilsig av næringsrikt kildevann, og inneholder rikelig med insekter slik som fjærmygg og vannlopper som begge danner et godt næringsgrunnlag for ender. Tretten arter av ender hekker her. Andeartenes sammensetning er unik med sin blanding av eurasisk og nordamerikanske innslag, såvel som en blanding av nordlige og arktiske arter. Mesteparten av endene er trekkfugler og ankommer fra Nordvest-Europa i perioden fra sent i april til tidlig mai. Den mest hyppige er toppand som kom til Island første gang mot slutten av 1800-tallet. Bergand er den neste hyppigste andetypen man finner i området.
Bokettersyn
Bokettersyn er myndighetenes gransking av en skattyters regnskapsbøker. Bokettersynet er som oftest skattemyndighetenes gjennomgåelse av bokføringen som et ledd i prøve av selvangivelse eller klage over ligningen, eller ved mistanke om ulovligheter.
Ved befaring av skatteyters lokaler har vedkommende som regel krav på å bli varslet på forhånd og skattyteren eller den som har ansvaret for bokføringen (bokholder, revisor) må være til stede og har plikt til å gi opplysninger. Bokettersyn kan også foretas av konkurransemyndighetene og politiet. Dersom myndighetene mener at formålet med bokettersynet kan bli satt i fare, kan retten til forhåndsvarsel bortfalle.
Mývatn
Flora og fauna
Andre vannfugler i området er blant annet horndykker, svømmesnipe, islom, smålom og sangsvane.
Mylassa
Utseende
Små, bredt sylindriske, blanke bladbiller, svarte, dekkvingene gjerne med gule eller rødlige tegninger, kan være helt brungule. Antennene er lange, ganske tynne hos hunnene, kan være fortykkede eller kamformede hos hannene. Kroppen er noe hårete. Dekkvingene er stumpe og dekker ikke hele bakkroppen, med kraftig og tett punktering.
Levevis
Hettebladbiller er særlig aktive i varme og solskinn. De voksne besøker også blomster for å ete pollen. Artene i denne slekten kan finnes på planter fra flere ulike familier.
Utbredelse
Slekten er utbredt i de sørlige delene av Chile og Argentina.
Bokettersyn
Norge
I Norge er det ligningsloven som gir hjemmel for å pålegge skattyteren å fremlegge de nødvendige papirer som er av betydning for vedkommendes likning. Dette er papirer som regnskapsbøker, bilag, kontrakter, korrespondanse, styre- og revisjonsprotokoller.
I 1983 ble det fastsatt en forskrift hvor det er gitt nærmere regler for gjennomføringen av bokettersyn, hvor de deltakende blant annet plikter å vise legitimasjon til skattyteren samt at det skal utarbeides en rapport for undersøkelsen i ettertid.
Ketil Hvoslef
Ketil Hvoslef (tidligere Ketil Sæverud; født 19. juli 1939 i Bergen) er en norsk komponist. Han var festspillkomponist i Bergen i 1990.
Familie
Ketil Hvoslef er sønn av komponisten Harald Sæverud og pianisten Marie Hvoslef, og bror av komponisten Tormod Sæverud. Han er far til Trond Sæverud og Line S. Hvoslef.
Utdannelse
Han tok organisteksamen i 1962 med bratsj som biinstrument ved Bergen Musikkonservatorium. Deretter studerte han i London, med Thomas Rajna og Henri Lazarof som pedagoger, og i København. Så studerte han komposisjon med Karl-Birger Blomdahl og Ingvar Lidholm i Stockholm.
Spiritual Healing
Spiritual Healing er Deaths tredje studioalbum, utgitt på Combat Records i 1990.
Mývatn
Flora og fauna
Mývatn er en av få innsjøer i verden som har kolonier av den sjeldne algekulen.
Vulkansk aktivitet
Innsjøen ble dannet for rundt 2 300 år siden av et stort sprekkutbrudd der det flommet ut basaltisk lava. Lavaen strømmet ned Laxárdalurdalen til sletten Aðaldalur i lavlandet, der lavaen til slutt rant ut i Atlanterhavet rundt 50 km fra Mývatn. Kraterrekken som ble dannet på toppen av sprekken er kalt Þrengslaborgir (eller Lúdentarborgir) og har ofte blitt brukt som et skoleeksemepel på denne typen vulkansk aktivitet. I tiden rundt utbruddet fantes det en stor innsjø i området, noe som er forløperen til dagens Mývatn. Når den glødene laven kom i kontakt med innsjøen ble noen av de vasstrukne sedimentene liggende igjen under lavaen. De påfølgende dampeksplosjonene rev lavaen i småbiter som ble kastet opp i luften sammen med deler av innsjøen.
Ketil Hvoslef
Karriere
Hvoslef debuterte som komponist i 1964 med Concertino for klaver og orkester. Av andre verker kan nevnes det symfoniske diktet Mi-Fi-Li, en rekke solokonserter for klaver, trompet, kontrabass, to for fiolin, fagott og to for cello, en dobbeltkonsert for fløyte og gitar, en trippelkonsert for fiolin, cello og piano, en konsert for saksofonkvartett og orkester, samt store orkesterverk som Concertino for orkester, Antigone og Il compleanno, skrevet til Bergen Filharmoniske Orkesters 220-årsjubileum.
Katalyse
Hemmere, gifter og promotorer
Hemmere blir noen ganger referert til som "negative katalysatorer" siden de reduserer reaksjonshastigheten. Imidlertid er begrepet hemmer foretrukket siden de ikke fungerer ved å innføre en reaksjonsbane med høyere aktiveringsenergi; dette ville ikke redusere hastigheten siden reaksjonen ville fortsette å skje på den ikke-katalyserte banen. I stedet handler de enten ved å deaktivere katalysatorer, eller ved å fjerne reaksjonsmellomprodukter som frie radikaler. I heterogen katalyse hemmer koksing katalysatoren, som blir dekket av polymere biprodukter.
Ketil Hvoslef
Karriere
Av kammermusikken kan nevnes viktige verk som Kvartoni, Klarinettkvintett, Sekstett for fløyte og slagverkere, Serenata perarchi og ''Strykekvartett nr. III''. Verklisten omfatter også en rekke verker for soloinstrumenter, bl.a.fem større orgelverk, og musikk for scenen og TV-produksjoner deriblant operaen Barabbas. I 2015 og Einar Røttingen et prosjekt med navnet Hvoslef Chamber Music Project for å få spilt inn alle Hvoslefs verker innen kammermusikk. For albumet Chamber Works VI ble de nominert til Spellemannprisen 2019 i klassen samtid.
Donald McKinlay
Donald McKinlay (født 25. juli 1891 i Newton Mearns i Skottland, død 16. september 1959) var en skotsk fotballspiller. Mest kjent er han for tiden som forsvarsspiller i Liverpool FC.
Pseudooxythyrea
Pseudooxythyrea er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Donald McKinlay
McKinlay spilte i flere småklubber i Skottland og spilte for Newton Villa da han ble kjøpt av Liverpool manager Tom Watson 21. januar 1910.
Pseudooxythyrea
Utbredelse
Arten er utbredt i det nordlige Afrika (Ahaggar-massivet i Algerie).
Donald McKinlay
Han spilte tilsammen 434 kamper og scoret 34 mål for klubben. Han er pr. 14. juni 2007 nr. 20 over personer med flest kamper for Liverpool.
Katalyse
Hemmere, gifter og promotorer
Inhibitoren kan endre selektivitet i tillegg til hastighet. For eksempel i reduksjonen av alkyner til alkener, kan en palladium (Pd) katalysator delvis "forgiftet" med bly(II) acetat (Pb(CH3CO2)2) brukes. Uten deaktivering av katalysatoren ville alkenen som produseres reduseres ytterligere til alkaner.
Mývatn
Vulkansk aktivitet
Gjennom gjentatte eksplosjoner på mange forskjellige steder ble det dannet en gruppe kratere, og det er disse som i dag dominerer landskapet på breddene til Mývatn, og de danner også noen av øyene i innsjøen. Denne type lavaformasjoner er gjerne kjent som rotløse kjegler. En gruppe slike kratere ved Skútustaðir på den søndre bredden av innsjøen er beskyttet som et nasjonalmonument og er hyppig besøkt av turister. Andre grupper av slike kratere i dette lavafeltet ligger i Laxárdalurdalen og Aðaldalur. Dannelsen av disse kraterne stoppet enkelte steder lavastrømmen og skapte midlertidige innsjøer av lava. Etterhvert fløt lavaen ut fra innsjøen, noe som etterlot en skog av steinsøyler. Den største av disse formasjonene heter Dimmuborgir. På et annet sted kalt Höfði står søylene opp av vannet i innsjøen. Lavaen som ble skapt av Þrengslaborgirutbruddet er kjent som «den yngre Laxálavaen».
Mývatndistriktet grenser til den vestre delen av den vulkanske sonen som går tvers over det nordøstlige Island i nord–sør-retning, og er en forlengelse av Den midtatlantiske ryggen. Alle geologiske formasjoner er relativt unge og er fra siste istid og tiden etter.
Grunnfjellet til lyngheiene som ligger vest for innsjøen består av interglasiale lavastrømmer. Mesteparten av fjellene i området rundt innsjøen ble dannet av utbrudd som skjedde under isdekket i løpet av istiden. Utbrudd som smeltet seg vei opp gjennom isen dannet platåfjell (Bláfjall, Sellandafjall, Búrfell, Gæsafjöll), og de som ikke gjorde det dannet hyaloklastittrygger (Vindbelgjarfjall, Námafjall, Dalfjall, Hvannfell).
Ved slutten av siste istid, for rundt 10 000 år siden, var Mývatnbassenget dekket av en isbre som presset opp svære endemorener som fremdeles finnes ved den nordre siden av innsjøen. Etter at isbreen begynte å smelte ble et brevann demmet opp i Mývatnfordypningen fram til isbreen trakk seg tilbake fra dagens løp av Laxáelven.
Postglasial vulkansk aktivitet i Mývatnområdet kan deles opp i tre perioder. Lúdentperioden begynte kort tid etter slutten av istiden. Eksplosjonskrateret Lúdent har sitt opphav fra denne perioden. Utbruddet ble etterfulgt av en rekke mindre sprekkutbrudd. Rundt 3 800 år siden ble skjoldvulkanen Ketildyngja skapt rundt 25 km sørøst for Mývatn, og fra den rant det en svært lavastrøm, «den eldre Laxálavaen», som spredte seg over den søndre delen av området, rant ned dalen Laxárdalur og kom nesten helt ned til havet før den stoppet. Denne lavaen demmet opp det første Mývatn som hadde omtrent den samme størrelsen som dagens innsjø.
Den andre vulkanske perioden, Hverfjallperioden, begynte 2 500 år siden med et enormt, men kort utbrudd, som dannet eksplosjonskrateret Hverfjall (også kalt Hverfell). Dette ble fulgt av et utbrudd fra Jardbadshólar, som dannet lavafeltet mellom Reykjahlíð og Vogar. Rundt 200 år senere brøt nok en svær lavastrøm ut, «den yngre Laxálavaen» (se ovenfor). Denne lavaen demmet opp dagens Mývatn og i tillegg innsjøene Sandvatn, Grænvatn og Arnarvatn.
Den tredje vulkanske perioden begynte med Mývatnseldarutbruddene i 1724–29, som startet med en eksplosjon som dannet kratersjøen Víti. Senere strømmet lava fra Leirhnjúkur ned til nordenden av Mývatninnsjøen og ødela to gårdsbruk. Disse utbruddene er ganske like de mer nylige utbruddene nær Krafla i 1975–84. Kilden til begge er en sentralvulkan som ligger mellom Krafla og Gæsafjöll. Inni vulkanen ligger det et magmakammer som det periodevis kommer utbrudd fra av smeltet magma i en rekke sprekker som krysser vulkanen fra nord til sør.
Nyere aktivitet har blitt kjennetegnet av perioder med sakte landhevning, blandet med kortere perioder med landsekning, underjordiske magmasprengning, revner, jordskjelv og utbrudd (ni i alt). Dette er det utmerket eksempel på kontinentaldrift på Island. En sentralvulkan og de tilhørende sprekksystemene er kalt et vulkansk system. Krafla vulkanske system er et av flere slike systemer som tilsammen danner den islandske vulkanske sonen.
Noen få rhyolittfjell ligger tett opptil Krafla sentralvulkanen (Hlíðarfjall, Jörundur, Hrafntinnuhryggur).