cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karplanter på norsk rødliste 2006
Sterkt truet
Circaea lutetiana Stortrollurt EN
Corynephorus canescens Sandskjegg EN
Dactylorhiza purpurella Purpurmarihånd I§ EN
Deschampsia setacea Bustsmyle EN
Diphasiastrum tristachyum Grannjamne EN
Draba crassifolia Dvergrublom EN
Dryopteris cristata Vasstelg EN
Epilobium parviflorum Dunmjølke EN
Epipactis palustris Myrflangre I§ EN
Eriophorum gracile Småull EN
Eryngium maritimum Strandtorn § EN
Galeopsis ladanum Dundå EN
Gentiana pneumonanthe Klokkesøte EN
Gentianella uliginosa Smalsøte EN
Geranium dissectum Åkerstorkenebb EN
Glyceria declinata Buesøtgras EN
Glyceria notata Sprikesøtgras EN
Hippocrepis emerus Buskvikke EN
Hyoscyamus niger Bulmeurt EN
Isolepis setacea Bustsivaks EN
Lathyrus palustris Myrflatbelg EN
Lemna trisulca Korsandemat EN
Leontodon hispidus Lodneføllblom EN
Leonurus cardiaca Løvehale EN
Logfia minima Gaffelullurt EN
Myosotis discolor Perleforglemmegei EN
Najas flexilis Mykt havfruegras I§ EN
Najas marina Stivt havfruegras EN
Nigritella nigra Svartkurle I§ EN
Ononis spinosa Tornbeinurt EN
Oxytropis deflexa Masimjelt I§ EN
Papaver lapponicum Kolavalmue I§ EN
Persicaria foliosa Evjeslirekne EN
Peucedanum ostruthium Mesterrot EN
Phleum phleoides Smaltimotei EN
Pilularia globulifera Trådbregne § EN
Poa bulbosa Løkrapp EN
Potamogeton compressus Bendeltjernaks EN
Potamogeton pusillus Granntjernaks EN
Radiola linoides Dverglin EN
Ranunculus lingua Kjempesoleie EN
Rorippa islandica Islandskarse EN
Rumex hydrolapathum Kjempehøymol EN
Rumex maritimus Fjærehøymol EN
Salsola kali Sodaurt EN
Saxifraga hirculus Myrsildre I§ EN
Serratula tinctoria Jærtistel § EN
Sorbus lancifolia Smalasal EN
Sorbus neglecta Nordlandsasal EN
Stellaria longipes Snøstjerneblom EN
Stellaria palustris Myrstjerneblom EN
Taraxacum crocodes Aursundløvetann EN
Taraxacum norvegicum Finnmarksløvetann EN
Taraxacum tornense Lapplandsløvetann EN
Thelypteris palustris Myrtelg EN
Tillaea aquatica Firling EN
Trifolium fragiferum Jordbærkløver EN
Vicia lathyroides Vårvikke EN
Viola persicifolia Bleikfiol EN
XCalammophila baltica Østersjørør EN
Zostera noltei Dvergålegras EN
Sårbar
Aira caryophyllea Hvitsmyle VU
Alchemilla oleosa Rundmarikåpe VU
Alchemilla oxyodonta Kvassmarikåpe VU
Alchemilla semidivida Sunnmørsmarikåpe VU
Alchemilla taernaensis Ranamarikåpe VU
Alchemilla xanthochlora Kystmarikåpe VU
Anisantha tectorum Takfaks VU
Antennaria nordhageniana Gaissakattefot VU
Arnica montana Solblom VU
Artemisia maritima Strandmalurt VU°
Artemisia norvegica Norsk malurt VU
Asarum europaeum Hasselurt VU
Asperugo procumbens Gåsefot VU
Asplenium scolopendrium Hjortetunge § VU
Bidens cernua Nikkebrønsle VU
Botrychium multifidum Høstmarinøkkel I§ VU
Carex elata Bunkestarr VU
Carex jemtlandica Jemtlandsstarr VU
Carex scirpoidea Grønlandsstarr VU
Carex stylosa Griffelstarr VU
Centaurium pulchellum Dverggylden VU
Cerastium glutinosum Klisterarve VU
Clematis sibirica Skogranke VU
Crepis praemorsa Enghaukeskjegg VU
Dactylorhiza sambucina Søstermarihånd I§ VU
Dactylorhiza traunsteineri Smalmarihånd I VU
Diplazium sibiricum Russeburkne VU
Dracocephalum ruyschiana Dragehode I§ VU
Eleogiton fluitans Flytesivaks VU
Epilobium laestadii Lappmjølke VU
Hornungia petraea Kalkkarse VU
Juncus anceps Svartsiv VU
Lithospermum officinale Legesteinfrø VU
Luronium natans Flytegro I§ VU
Lythrum portula Vasskryp VU
Ophioglossum vulgatum Ormetunge VU
Phippsia concinna Sprikesnøgras VU
Phyteuma spicatum Vadderot VU
Poa lindebergii Knutshørapp VU
Potamogeton lucens Blanktjernaks VU
Potentilla xsuberecta Heitepperot VU
Pseudorchis albida Hvitkurle I VU
Puccinellia finmarchica Finnmarkssaltgras VU
Rosa pimpinellifolia Trollnype VU
Rosa pseudoscabriuscula Sørlig brusknype VU
Rosa villosa Plommenype VU
Rubus cyclomorphus Vrangbjørnebær VU
Rubus langei Krattbjørnebær VU
Rubus muenteri Sigdbjørnebær VU
Rubus nemorosus Lundbjørnebær VU
Rubus septentrionalis Lodnebjørnebær VU
Rubus slesvicensis Slesvigbjørnebær VU
Rubus vestitus Fløyelsbjørnebær VU
Rumex bryhnii Grushøymol VU
Rumex sanguineus Skoghøymol VU
Salix alba Hvitpil VU
Salix daphnoides Duggpil VU
Salix triandra Mandelpil VU
Scirpus radicans Buesivaks VU
Scorzonera humilis Griseblad VU
Stuckenia vaginata Sliretjernaks VU
Swida sanguinea Villkornell VU
Taxus baccata Barlind VU
Thalictrum simplex Smalfrøstjerne VU
Tractema verna Kystblåstjerne VU
Trifolium campestre Krabbekløver VU
Valeriana officinalis Legevendelrot VU
Veronica spicata Aksveronika VU
Viola hirta Lodnefiol VU
Zannichellia palustris Vasskrans VU°
Nær truet
Acorus calamus Kalmusrot NT
Alchemilla plicata Buttmarikåpe NT
Alchemilla subglobosa Vollmarikåpe NT
Allium scorodoprasum Bendelløk NT
Anacamptis morio Narrmarihånd I§ NT
Anagallis arvensis Nonsblom NT
Androsace septentrionalis Smånøkkel NT
Arctagrostis latifolia Russegras NT
Arenaria humifusa Dvergarve NT
Arenaria pseudofrigida Kalkarve NT
Asplenium adulterinum Brunburkne NT
Asplenium marinum Havburkne NT
Atocion armeria Rødsmelle NT
Atriplex lapponica Kolamelde NT
Beckwithia glacialis Issoleie NT
Beta vulgaris Bete NT
Botrychium boreale Fjellmarinøkkel NT
Botrychium lunaria Marinøkkel NT
Bromopsis ramosa Bergfaks NT
Calamagrostis chalybaea Nordlandsrørkvein NT
Callitriche hermaphroditica Høstvasshår NT
Carex bicolor Hvitstarr NT
Carex cespitosa Tuestarr NT
Carex disperma Veikstarr NT
Carex holostoma Kløftstarr NT
Carex lapponica Lappstarr NT
Carex laxa Finnmarksstarr NT
Carex paniculata Toppstarr NT
Carex pseudocyperus Dronningstarr NT
Carex punctata Prikkstarr NT
Carex rufina Jøkelstarr NT
Carex tenuiflora Trillingstarr NT
Carlina vulgaris Stjernetistel NT
Catabrosa aquatica Kildegras NT
Cephalanthera longifolia Hvit skogfrue I§ NT
Ceratocapnos claviculata Klengelerkespore NT
Cinna latifolia Huldregras NT
Cirsium oleraceum Kåltistel NT
Comastoma tenellum Småsøte NT
Conioselinum tataricum Russekjeks NT
Coptidium lapponicum Lappsoleie NT
Cotoneaster niger Svartmispel NT
Cynoglossum officinale Hundetunge NT
Cypripedium calceolus Marisko I§ NT
Cystopteris alpina Kalklok NT
Dactylorhiza incarnata Engmarihånd I NT
Dianthus superbus Silkenellik NT
Draba alpina Gullrublom NT
Draba lactea Lapprublom NT
Elatine hexandra Skaftevjeblom NT
Elatine triandra Trefelt evjeblom NT
Eleocharis multicaulis Buntsivaks NT
Eleocharis parvula Dvergsivaks NT
Epipogium aphyllum Huldreblom I§ NT
Erica cinerea Purpurlyng NT
Eriophorum brachyantherum Gulull NT
Eriophorum xmedium Vrangull NT
Eupatorium cannabinum Hjortetrøst NT
Galium sterneri Bakkemaure NT
Gentiana purpurea Søterot NT
Gentianella amarella Bittersøte NT
Gentianella campestris Bakkesøte NT
Geranium bohemicum Bråtestorkenebb NT
Geranium lucidum Blankstorkenebb NT
Glyceria lithuanica Skogsøtgras NT
Hippuris tetraphylla Korshesterumpe NT
Hippuris xlanceolata Brakkhesterumpe NT
Hydrocotyle vulgaris Skjoldblad NT
Juncus foliosus Jærsiv NT
Juncus minutulus Grannsiv NT
Koenigia islandica Dvergsyre NT
Lactuca sibirica Sibirturt NT
Lappula deflexa Hengepiggfrø NT
Lappula myosotis Sprikepiggfrø NT
Ligustrum vulgare Liguster NT
Logfia arvensis Ullurt NT
Luzula nivalis Snøfrytle NT
Myosurus minimus Muserumpe NT
Myriophyllum verticillatum Kranstusenblad NT°
Neottia nidus-avis Fuglereir I NT
Ophrys insectifera Flueblom I§ NT
Oxytropis campestris Markmjelt NT
Papaver dahlianum svalbardvalmue § NT
Pedicularis flammea Brannmyrklegg NT
Pedicularis hirsuta Lodnemyrklegg NT
Persicaria minor Småslirekne NT
Petasites albus Hvitpestrot NT
Poa xjemtlandica Jemtlandsrapp NT
Polypodium interjectum Myk sisselrot NT
Potamogeton friesii Broddtjernaks NT
Potentilla hookeriana Flågmure NT
Primula nutans Finnmarksnøkleblom NT
Primula scandinavica Fjellnøkleblom NT
Primula stricta Smalnøkleblom NT
Pulsatilla pratensis Kubjelle NT
Ranunculus bulbosus Knollsoleie NT
Ranunculus nivalis Snøsoleie NT
Ranunculus sulphureus Polarsoleie NT
Rosa rubiginosa Eplerose NT
Rubus caesius Blåbringebær NT
Rubus fissus Skotsk bjørnebær NT
Rubus gothicus Svensk bjørnebær NT
Rubus hallandicus Grisnebjørnebær NT
Rumex graminifolius Grassyre NT
Sagina caespitosa Stuttsmåarve NT
Salix myrtilloides Blokkevier NT
Salix xarctogena Trippelvier NT
Saxifraga foliolosa Grynsildre NT
Saxifraga osloensis Oslosildre NT
Saxifraga paniculata Bergjunker § NT
Saxifraga tenuis Grannsildre NT
Schoenus ferrugineus Brunskjene NT
Seseli libanotis Hjorterot NT
Silene noctiflora Nattsmelle NT
Sorbus aria Sølvasal NT
Sorbus subarranensis Småasal NT
Sorbus subpinnata Grenmarasal NT
Sorbus subsimilis Sørlandsasal NT
Sparganium gramineum Sjøpiggknopp NT
Stuckenia pectinata Busttjernaks NT
Taraxacum dovrense Dovreløvetann NT
Thalictrum kemense Russefrøstjerne NT
Thymus praecox Kryptimian NT
Trichophorum pumilum Krypsivaks NT
Urtica urens Smånesle NT
Valerianella locusta Vårsalat NT
Veronica anagallis-aquatica Vassveronika NT
Veronica verna Vårveronika NT
Viola selkirkii Dalfiol NT
Datamangel
Carex pallens Åsstarr DD
Draba corymbosa Puterublom DD
Rosa inodora Kystrose DD
Saxifraga hypnoides Mosesildre § DD
Saxifraga xblyttii Blyttsildre DD
Sorbus intermedia Svenskasal DD
Utricularia australis Vrangblærerot DD
Veronica hederifolia Bergfletteveronika DD
Forfar
Forfar (skotsk-gælisk: Baile Fharfair; skotsk: Farfar) er en by i Angus, Skottland. Den er regionens administrasjonssenter, som med et nytt kostbart kontorkopleks i utkanten av byen. Tidligere het regionen Forfarshire etter denne byen. Befolkningsantallet er for 2020 beregnet til 14 120 innbyggere.
Byen ligger i Strathmore og ligger like ved hovedveien A90 mellom Perth og Aberdeen, med Dundee som nærmeste by 21 km unna. A90 gikk tidligere rett gjennom byen, men det er laget en ringvei for å føre trafikken utenom. Byens jernbanestasjon ble stengt i 1967. Byen er omtrent 8 km fra Glamis Castle, sete for Bowes-Lyon-familien og forfedrehjemmet til Elizabeth Bowes-Lyon, den tidligere dronningmoren, og hvor avdøde prinsesse Margaret, yngre søster til dronning Elizabeth II, ble født i 1930.
Historien til Forfar går tilbake til den midlertidige romerske okkupasjonen av området, og ble deretter holdt av piktere og kongeriket Skottland. Under de skotske uavhengighetskrigene ble Forfar okkupert av engelske styrker før han ble gjenerobret av skottene og regjert av Robert Bruce. Forfar har vært både en tradisjonell markedsby og et stort produksjonssenter for lin og jute. I dag er hovedaktivitetene landbruk og turisme rundt naturskjønne Strathmore. De lokale dalene besøkes av friluftsentusiaster, og det er skiløyper i fjellet. Byen er hjemsted for en rekke lokale idrettslag, inkludert fotballaget Forfar Athletic FC som spiller i skotsk 2. divisjon (nivå 3). Klubbens hjemmebane er Station Park.
Etymologi
Opprinnelsen til toponymet Forfar er usikker. Et forslag er at navnet er gælisk og betyr «et kaldt punkt», som involverer, fuar som betyr «kaldt, kjølig», og bhar betyr «et punkt».
Historie
Under en av de romerske invasjonene av det som er dagens Skottland, etablerte romerne en stor leir ved Battledykes, omtrent 5 km nord for Forfar; denne leiren er blitt analysert til å ha holdt 50 000 til 60 000 mann. Fra Battledykes nordover etablerte romerne en rekke leire inkludert Stracathro, Raedykes og Normandykes.
Under den første skotske uavhengighetskrigen ble festningen i Forfar holdt av engelskmennene. Etter Robert Bruces seier over jarlen av Buchan, dro Philip, skogforvalter av Platane, sammen med noen av sine vennene, løftet opp stiger mot festningsveggen og klatret over, overrasket garnisonen og drepte dem. Philip overga deretter festningen til Bruce, som belønnet ham og ga ham instruksjoner for riving slik at ikke engelskmennene skulle kunne gjenerobre den.
Meffan-museet ligger i hjertet av byen. Det ble bygget av en datter av presten Meffan som et legat i 1898. Dets formål er fortelle historien til Forfar. Det er også et kunstgalleri og en møteplass for lokale foredragsholdere, sommerklubber for barn og grupper. Historien om Forfar framstiller historien til de små skomakerbutikkene til brenningen av heksen Helen Guthrie. Det er også et godt utvalg av piktiske steinmonumenter som er funnet i og rundt Forfar og Kirriemuir. En store piktiske steinen i klasse I, med en sjelden utskjæring av en blomst, kalles Dunnichen-steinen, antagelig fra 600-tallet. Den ble funnet på begynnelsen av 1800-tallet da en bonde fra East Mains of Dunnichen pløyde. Den ble opprinnelig vist ved en kirke i nærheten, deretter på Dunnichen House. I 1966 ble det flyttet til St Vigeans og til slutt flyttet til Dundee museum i 1972. Etter at Meffan Institute hadde blitt renovert ble det brakt til Forfar på et langsiktig lån hvor det vises sammen med Kirriemuirs skulpterte steiner. Det er også en kano, gravd ut fra Forfar Loch, som dateres tilbake til 1000-tallet (en av to som ble funnet).
Stein Gabrielsen
Stein Gabrielsen (født 14. januar 1950, død 19. oktober 2009) var en norsk sjømann og motormann. Av en besetning på 30 var Gabrielsen eneste overlevende etter MS «Norse Variant»-forliset 22. mars 1973, om lag klokken 14.
Susanne Bratli
Susanne Bratli (født 10. juni 1966 i Eskilstuna i Sverige) er en norsk kommunal tjenestekvinne og tidligere politiker (Ap). Hun var stortingsrepresentant for Nord-Trøndelag 2009–2013.
Stein Gabrielsen
Gabrielsen ble oppdaget nesten 3 døgn etterpå, den 25. mars kl. 09.06. Gabrielsen hadde da oppholdt seg på to ulike redningsflåter i løpet av tre døgn i høy sjø, snøbyger og vind i orkans styrke. Kl. 11.50 ble han hentet opp av MT «Mobile Lube».
Susanne Bratli
Liv og virke
Hun ble født i Sverige, men kom til Namsos med familien knapt ett år gammel. Hun meldte seg inn i Namsos AUF som 13-åring. Hun var styremedlem i Nord-Trøndelag AUF mens hun gikk Namsos videregående skole. Etter skolegangen begynte hun å arbeide i en byggevareforretning i Grong. Hun har hatt verv i Handel og Kontor. I 1988 flyttet hun til Overhalla.
Bratli var leder i Overhalla Arbeiderparti 1989–1994 og medlem av Overhalla kommunestyre 1992–2003. Fra 1. mai til 1. november 2003 var hun også Overhallas ordfører. Bratli var medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1995–2009, leder i Nord-Trøndelag Arbeiderparti 1995–1998, medlem av Arbeiderpartiets sentralstyre 1996–2000, politisk rådgiver for statsråd Jørgen Kosmo i Forsvarsdepartementet under Jagland-regjeringen 1996–1997 og gruppesekretær for Arbeiderpartiets fylkestingsgruppe i Nord-Trøndelag 1998–2003.
Stein Gabrielsen
At Gabrielsen overlevde kan sannsynligvis tilskrives hans gode fysikk og ferdighet i svømming, flere ganger måtte han svømme etter flåtene han oppholdt seg om bord i. Stein Gabrielsen fortsatte til sjøs etter forliset, men fikk problemer med ettervirkninger og måtte gå i land etter 3 år og arbeidet etter det på land.
Susanne Bratli
Liv og virke
Ved innføringen av parlamentarisk styreform i Nord-Trøndelag fylkeskommune i 2003 ble Bratli medlem av fylkesrådet, som ble ledet av Alf Daniel Moen. Bratli var fylkesråd for samferdsel, næring og miljø 2003–2007, så fylkesråd for regional utvikling, næring og internasjonale spørsmål 2007–2009.
Bratli var innvalgt på Stortinget fra Nord-Trøndelag 2009–2013, og satt i Stortingets transport- og kommunikasjonskomité og Stortingets valgkomité. Hun varslet sommeren 2012 at hun ikke ville søke gjenvalg til Stortinget, ettersom Arbeiderpartiet lå an til å miste sitt tredje mandat fra fylket.
Etter tiden på Stortinget har hun vært prosjektleder for samferdselspolitikk i det interkommunale nettverket Region Namdal og rådgiver i Steinkjer kommune. Hun har bodd i Steinkjer siden 2006.
Susanne Bratli har engasjert seg i trafikksikkerhetsarbeid. Hun var styreleder i Trygg Trafikk 2001–2006, og ble deretter tildelt Trygg Trafikks gullnål.
A Prairie Home Companion
Programmet har en lang historie: Det har eksistert i samme format siden 1974, under et navn som var benyttet for et annet program siden 1969. Navnet kommer egentlig fra The Prairie Home Cemetery (et gravfelt) i Moorhead i Minnesota.
Historie
Det tidligste programmet fra 1969 ligner ikke meget på det senere. A Prairie Home Companion var opprinnelig et morgenshow i Minnesota Public Radio. Keillor utviklet det som et varieté i 1974, og første program i det nte formatet ble sendt den 6. juli 1974. Det ble direktesendt fra et auditorium i Saint Paul i Minnesota, og bare 12 publikummere hadde innfunnet seg, for det meste barn. I 1978 flyttet showet til et annet auditorium i byen, som etter 1994 har hatt navnet Fitzgerald Theater. Selv om programmet til tider ambulerer, er Fitzgerald Theater det vanligste studiet.
Johanna Grønneberg Mesa
Johanna Grønneberg Mesa (født Marki; 16. oktober 1979 i Oslo) er en norsk journalist og programleder.
A Prairie Home Companion
Historie
Showet ble tatt av sendeplanen i 1987, og Keillor giftet seg og bodde utenlands i to år. I 1989 vendte han tilbake til radiovirksomhet i New York City med The American Radio Company of the Air (senere kalt Garrison Keillor's American Radio Company.)  I 1993 flyttet han dette showet til og kalte det A Prairie Home Companion.
Johanna Grønneberg Mesa
Grønneberg studerte journalistikk i Australia og TV-produksjon i USA. Etter endte studier jobbet hun som reporter for nyhetskanalen KXMB-News12 i Nord-Dakota.
Senere flyttet hun tilbake til Norge, der hun først jobbet som programleder på Mess-TV på TVNorge, senere som journalist for Nettavisen. Etter dette fikk hun jobb hos MTV i Stockholm i 2005, først som produsent for de norske nyhetene og i 2006 som MTV VJ i New York.
A Prairie Home Companion
Format
I hvert show inngår en monolog fra Keillor, som utgir seg for å være en rapport fra Keillors fiktive hjemby Lake Wobegon, «the little town that time forgot and the decades cannot improve ... where all the women are strong, all the men are good-looking, and all the children are above average.» Åpningsordene er nesten alltid «Well, it's been a quiet week in Lake Wobegon, Minnesota, my hometown, out on the edge of the prairie».  News from Lake Wobegon har ellers ikke noen fast form, men kommer ofte inn på the Chatterbox Cafe, the Sidetrack Tap, pastor Inqvist fra Lake Wobegons lutherske kirke, fader Wilmar fra den katolske Our Lady of Perpetual Responsibility, Lake Wobegon Whippets sportsteam, forskjellige medlemmer av vafamiliene Bunsen og Krebsbach, og et assortissement av områdets norsk-amerikanske ungkarsbønder. Keillor fremfører som regel den lange monologen uten å støtte seg til notater.
Showet har også fiktive sponsorer, som «Powdermilk Biscuits,» (slogan: Made from whole wheat raised in the rich bottomlands of the Lake Wobegon river valley by Norwegian bachelor farmers; so you know they're not only good for you, but pure ... mostly. Buy them ready-made in the big blue box with the picture of the biscuit on the cover, or in the brown bag with the dark stains that indicate freshness. Whole wheat that gives shy persons the strength to get up and do what needs to be done. Heavens they're tasty, and expeditious! Powdermilk Biscuits har en egen reklamesang som synges av Keillor hver uke.
Johanna Grønneberg Mesa
23. november 2006 hadde hun premiere som programleder for US Top 20 på MTV i Norge.
A Prairie Home Companion
Format
Blant andre sponsorer kan nevnes
Per Schioldborg
Per Ross Schioldborg (født 17. mars 1933, død 26. november 2017 ) var en norsk psykolog og professor emeritus ved Universitetet i Oslo. I første del av karrieren studerte Schioldborg særlig spørsmål knyttet til persepsjon. Senere har han arbeidet innen helse- og sosialpsykologi, og spesielt med røykeavvenning.
A Prairie Home Companion
Format
Fiktive reklameinnslag for disse produktene er gjengangere i programmet.
Johanna Grønneberg Mesa
I juni 2007 ble Grønneberg hentet inn til TV3 for å lede de to nye programmene Gossip og Replay. Hun var fra høsten 2007 programleder for underholdningsprogrammet Snutter på TV3.
A Prairie Home Companion
Format
Ellers er det en rekke komiske innslag, som for eksempel det satiriske Guy Noir, Private Eye, og Dusty og Lefty eventyr i The Lives of the Cowboys. Ellers er det mange innslag av amerikansk folkemusikk fra mange genre, som country music, bluegrass, blues og gospel, men også innslag av klassisk musikk og opera.
Per Schioldborg
Før han begynte på psykologistudier i 1958, arbeidet Schioldberg på Kreta i Hellas i to år for NATO.
Johanna Grønneberg Mesa
Grønneberg deltok i TV-serien Ja vi elsker Hollywood som fra 2010 har gått på TVNorge. Hun deltok også i Camp Kulinaris sesong 3 og I lomma på Silje sesong 1.
Per Schioldborg
Per Schioldborg og hans kone reiste sammen med Axel Jensen til Sahara da sistnevnte skrev romanen Ikaros – ung mann i Sahara.
Schioldborg var gift med Else Berit og hadde barn og barnebarn.
Johanna Grønneberg Mesa
Grønneberg vokste opp på Nesodden utenfor Oslo, og var elev ved Alværn ungdomsskole.
Liz Tove Vespestad
Liz Tove Vespestad (født 13. januar 1965 på Jessheim) er en norsk musiker som har utgitt soloalbum og samarbeidet med flere. Mest kjent er samarbeidet med Tine Valand i duoen Somebody's Darling som har utgitt tre album med countrymusikk.
Soloalbumet Blackout var komponert i samarbeid med Helge Hovland, som også vokste opp i samme nabolag på Jessheim. Liz Tove er søster av Jarle Vespestad som også er en kjent musiker fra Jessheim.
Februarrevolusjonen (Russland)
Februarrevolusjonen (russisk: Февральская революция, Fevralskaja revoljutsija) i Russland i 1917 var begynnelsen på den russiske revolusjon. Den brøt ut og resulterte i at tsar Nikolaj II abdiserte.
Sozopol
Sozopol (bulgarsk: Созопол) er en by i Bulgaria på kysten av Svartehavet.
Februarrevolusjonen (Russland)
Bakgrunn
Dumaen, den russiske nasjonalforsamlingen i Petrograd, bestod av mange rike personer og fyrster. Folket demonstrerte med krav om tsarens avgang og om at det skulle dannes en ny regjering. Februarrevolusjonen skjedde nesten med en gang, da folk i Petrograd protesterte mot tsarens regime på grunn av matmangel i byen. Det var også stor misnøye med Russlands engasjement i første verdenskrig. Da protestene steg startet forskjellige politiske reformister, både liberale og radikale venstreorienterte, å koordinere aktiviteter. Soldater ble satt inn mot folket.
Sozopol
Byen ligger syd for Burgas, og er en del av Burgas oblast. Byen utgjør med omegn Sozopol kommune hvor den er administrasjonssenteret. Sozopol hadde per 31. desember 2010 tilsammen 5 286 innbyggere.
Februarrevolusjonen (Russland)
Utvikling
Tidlig i februar ble protestene voldelige da et stort antall innbyggere gjorde opprør og gikk i konfrontasjon med politi og soldater. Da soldater som var satt inn i den russiske hovedstaden Petrograd sluttet seg til protestantene, utviklet det hele seg til revolusjon. Nye soldater fra frontene i første verdenskrig ble satt inn, men også disse gikk over til demonstrantene. De støttet ikke lenger landets styre. Det endte med at tsar Nikolai II trakk seg, og makten ble overført nesten uten blodutgytelse. En ny regjering ble utnevnt av Dumaen fram til det neste valget i Russland. Da skulle det innføres ny grunnlov og demokrati. Mellom februar og oktober prøvde tallrike anarkistiske og kommunistiske revolusjonære å utløse videre revolusjon. Det ble tillatt med politiske møter og diskusjoner og det ble større talefrihet, så folket kunne si det de mente.
Sozopol
Sozopol er en av de eldre byene i Bulgaria, og gamlebyen i Sozopol er en turistdestinasjon.
Februarrevolusjonen (Russland)
Utvikling
Arbeiderne streiket og samlet seg i «sovjeter» det vil si rådsforsamlinger, der de samtalte, diskuterte og mente det de selv ville mene. Soldater og bønder dannet også «sovjeter». Sovjetene fikk mer og mer makt og fikk mer å si for folket enn styresmaktene gjorde. Færre hørte på Dumaen.
Likevel eide store godseiere og fabrikkeiere stort sett det meste av rikdommen i Russland og folket var fremdeles i nød og fattigdom.
I denne situasjonen ble Vladimir Iljitsj Uljanov, eller Lenin, smuglet inn i Russland fra Tyskland, hvor han hadde oppholdt seg. Han kom seg inn i Russland ved hjelp av tyskerne, og han hadde avtaler med dem. De håpet at Lenin skulle skape en revolusjon i Russland, slik at Russland trakk seg ut av krigen.
Frank Jensen (norsk politiker)
Frank Sigfred Jensen (født 10. september 1944) er en tidligere, norsk offentlig tjenestemann, medieleder og Ap-politiker. Han var ordfører i Overhalla 1999–2003, som den første Ap-ordføreren i kommunens historie.
Etter kommunestyrevalget i 1999 ble han valgt til ordfører med støtte fra Arbeiderpartiet og SV. Han gikk til ordførervervet fra stillingen som disponent i Namdalsavisa. Han hadde tidligere vært medlem av Overhalla kommunestyre fra 1976 til 1986, i to perioder også som medlem av formannskapet. Jensen ble fritatt fra ordførervervet den 1. mai 2003 for å begynne i en ny stilling i A-pressen; hans partikollega Susanne Bratli tok over som ordfører i fem måneder.
Jensen var også ansatt i Overhalla kommune i nærmere 24 år, lengst fartstid som sosialsjef.
Jensen var nestleder i styret i NTE fra 2005 til 2007.
Ouadane
Ouadane (arabisk: وادان ) er en by nordvest i Mauritania. Byen ligger på Adrarplatået nordøst for Chinguetti.
Den ble grunnlagt i 1147 av berbere, og ble et utgangspunkt for karavaner som kryssa Sahara i transsaharisk handel. Byen ble okkupert av portugiserne i 1487, og de anla en handelsstasjon her. Fra 1500-tallet forfalt imidlertid byen. Den gamle bykjernen består i dag for en stor del av ruiner, mens et mindre, moderne bysamfunn finnes utenfor de gamle bymurene. Byen har ca. 3700 innbyggere (2000)
Byen ble satt på UNESCOs verdensarvliste i 1996, sammen med byene Chinguetti, Tichitt og Oualata, som alle har tilsvarende ksar-byanlegg. En ksar (flertall ksour) er et landsby- eller bysamfunn bestående av sammenbygde murhus. Slike byanlegg er vanlige i deler av Nord-Afrika, særlig sør for Atlasfjellene. UNESCO la vekt på byenes velbevarte middelalder-byplan, på deres rolle for karavanefarten og nomadekulturen i Sahara, og deres rolle som sentre for islamsk kultur og lærdom.
Vesterhavet
Vesterhavet er en betegnelse benyttet i vikingtiden på havområdene som grovt regnet ligger vest for Norge, dvs. Nordsjøen og det nordlige Atlanterhav. Her seilte norske vikinger med sine langskip både på fredelige handelsferder og erobringstokt fra slutten av 700-tallet. På denne tiden var vikingene de eneste i Europa som hadde gode nok skip og mot nok til å begi seg ut på disse åpne og værharde havområdene.
Avgrensningen av Vesterhavet er omtrentlig, men omfattet havområdene norske vikinger opererte på. Dette er kystområdene nordover langs Norge, der Ottar fra Hålogaland nådde så langt som til Kvitsjøen i dagens Russland på slutten av 800-tallet. Vestover nådde de og koloniserte Færøyene, Island og Grønland, og Leiv Eiriksson oppdaget som første europeer kysten av Newfoundland (i dagens Canada) omkring år 1000.
Denne koloniseringen dannet grunnlaget for det senere Norgesveldet, og i sin storhetstid var alle øyene i Vesterhavet under norsk herredømme.
Annen betydning
Västerhavet på svensk betegner havet vest for Sverige, dvs. Skagerrak og Kattegat.
Liste over kommuner i delstaten Morelos
Den meksikanske delstaten Morelos består av 33 kommuner (municipios):
Jonny Nilsson
Karriere
Nilsson var en av skøytehistoriens mest utpregede langdistanseløpere, særlig de første årene. Han slo overraskende de norske favorittene og vant verdensmesterskapet på skøyter i 1963 i Karuizawa, og satte samtidig verdensrekorder på 5,000 meter, 10,000 meter og sammenlagt. Senere på året satte han verdensrekord på 3,000 meter under et stevne på Sætersgård stadion på Tolga. Han mottok Svenska Dagbladets gullmedalje samme år. I 1965 bedret han sin egen verdensrekord på 5,000 meter.
I OL 1964 i Innsbruck var han blant gullfavorittene på langdistansene. Han vant 10,000 meter foran Fred Anton Maier og kom på sjetteplass på 5,000 meter.
Han ble tildelt Oscarstatuetten i 1962 for sin 10,000 meter i VM. Svak sprint gjorde at han bare ble nr. ti sammenlagt.
Jonny Nilsson var aktiv på toppnivå 1962–1968. 1972/73 var han blant initiativtagerne til den profesjonelle skøyteligaen International Speedskating League (ISSL).
Privat
I 2017 ble Nilsson diagnostisert med prostatakreft med spredning til skjelettet.
Sandefjord
Sandefjord er en by og kommune i Vestfold og Telemark, og er etter folketall den største kommunen i fylket. Sandefjord sentrum ligger ved enden av Sandefjordsfjorden. Med halvøyene Østerøya og Vesterøya har kommunen en kystlinje på ca 160 km.
Kommunen grenser i nord til Tønsberg og Larvik, i vest til Larvik og i øst til Tønsberg, Tønsbergfjorden og Færder. Sandefjord har en liten eksklave, Himberg, som ligger omsluttet av Larvik like ved kommunegrensen. Sandefjord kommune innbefatter byen Sandefjord, og tettstedene Sandefjord (med innbyggere), Andebu ( innbyggere), Kodal ( innbyggere), Høyjord ( innbyggere), Stokke ( innbyggere), Fossnes ( innbyggere), Melsomvik ( innbyggere), Brunstad ( innbyggere) og deler av Sem ( av totalt  innbyggere).
Vestfoldbanen og Europavei 18 passerer gjennom kommunen. Fergeselskapene Color Line og Fjord Line driver fergeruter til Strömstad i Sverige, og Sandefjord lufthavn, Torp har flyforbindelser til nasjonale og internasjonale destinasjoner. Sandefjord er kjent for sjøfart, skipsbygging, hvalfangst og kjemisk industri. Kommunen er også kjent for å huse restene av en by fra viktingtid i form av Gokstadhaugen og tilhørende hustufter og gateløp. Gokstadskipet ble funnet i 1880.
Sandefjord er kjent for sjøfart og kjemisk industri. Historie fra skipsbygging og hvalfangst ble gjenspeilet i det lokale næringslivet med blant annet Jahres olje- og fettindustri, Framnæs Mekaniske Værksted og Jotun malingfabrikk. Jotun er i dag den største bedriften i Sandefjord.
Vikingtid
Det er mulig at byen Sandefjord har en forløper i en vikingtidsby av noe slag, beliggende i området Heimdal ikke langt fra Gokstadhaugen. Det er funnet tufter og gateløp. Dette er en bebyggelse som forsvant ca. tusen år før Sandefjord oppsto som by noen kilometer unna.
Gokstadskipet ble funnet nær byen i 1880, og er nå i Vikingskipshuset på Bygdøy i Oslo. Både Gokstadskip-kopien «Gaia» og hvalbåten «Southern Actor» har Sandefjord som hjemmehavn. Fullriggeren «Christian Radich» ble bygget ved Framnæs Mekaniske Værksted i byen. Her ble også Ernest Shackletons ekspedisjonsskip «Endurance» bygget i 1912.
Andebu-delen
Norges eldste bevarte kirkebok er fra Andebu prestegjeld. Den er ført av forskjellige prester fra 1623 til 1738 og inneholder opptegnelser over døpte, vigde og døde. Boka ble etablert av sogneprest Peder Jenssøn Skabo, og oppbevares ved Statsarkivet i Kongsberg. Bare en håndfull prestegjeld i Norge har kirkebøker som er eldre enn 1650.
Frem til bystatus (1845) og eget prestegjeld og kommune (1877)
I 1844 bodde det 751 personer på ladestedet Sandefjord. Stedets sentrum hadde en landlig karakter og besto i hovedsak av to gater med bebyggelse under Oddefjell (Preståsen). Ved lov av 23. juni 1845 ble Sandefjord grunnlagt som en by og fikk kjøpstadsrettigheters i Sandeherred kommune. Sandefjord kirke lå i Sandeherred prestegjeld sammen med byen Sandefjord inntil kgl. res. av 30. april 1877, da ved at kirkesognet og byen Sandefjord skulle bli skilt ut av som et eget Sandefjord prestegjeld og bykommune Sandefjord.
Kurbadtiden
Før stedet ble utviklet som kurbad var det en del tømmerfløting ned fra Kodal til ladestedet, men mye av den indre del av fjorden var myrlendt og ubebodd. Men i 1837 etablerte privatlegen dr. Heinrich A. Thaulow Sandefjord kurbad der. Han hadde bodd i byen siden 1833. Kort tid etter oppdaget han en svovelholdig kilde som han tok i bruk i behandlingen. Likeledes innførte han bruk av maneter. Den såkalte thaulowske metode var en kombinasjonskur som bidrog til badets voksende ry.
Kurbadet var først og fremst en medisinsk institusjon med behandling av reumatiske lidelser som det viktigste. Kurmidlene omfattet blant annet svovelvann, gytje, bad i tang og bad i brennmaneter, og kurgjestene drakk sine glass svovelvann ved svovelbrønnen hver morgen.
Både kongehus, statsminister og ledende kulturpersonligheter kom på kur hit. Myrlendt var det fortsatt. For å komme fra den storslåtte sveitservillaen og til bygningene med badekulpene måtte man gå på stier av trelemmer over myra. Musikkpaviljonger ble satt opp langsetter, og andre steder, til underholdning av folk på vei over trelemmene til sin vederkvegelse. Det antas at omtrent 50,000 mennesker gjestet badet i perioden 1837 til 1939. Det store flertall av gjestene var norske, men også dansker, svensker, tyskere, briter, amerikanere og russere var gjester her. Fra Tyskland via Sverige ble det satt opp egne direkte båter inn i fjorden.
Kurbadets renommé gjorde hele distriktet til et populært feriemål. Badet holdt åpent i tidsrommet 1. mai til 1. september. Mange innbyggere leide ut rom til badegjestene hvert år. Badets gjester hadde liten kontakt med lokalbefolkningen, men badets konserter og teatertablåer var åpne for innbyggerne.
1939 var badets siste sesong. Badebygningen er senere blitt restaurert og blir brukt som kulturhus og aktivitetssenter.
Hvalfangsttiden
I 1905 begynte den pelagiske hvalfangst. Chr. Christensen sendte da den første hvalfangstekspedisjonen fra Sandefjord til Sørishavet. I årene 1905 til 1914 ble det startet 25 hvalfangstselskaper i Sandefjord, og byen opplevde en sterk økonomisk oppgangsperiode. På slutten av 1920-årene hadde Sandefjord en flåte på 15 kokerier og over 90 hvalbåter. Da virksomheten var på sitt høyeste tidlig i 1950-årene, var det en hektisk aktivitet i havnen om sommeren når flåten var hjemme. Foruten mekaniske verksteder og andre produksjonsbedrifter, hadde også forretningsstanden gode kunder i de hjemvendte hvalfangerne. Over 2800 mann i området hadde hyre på hvalfangst i 1954.
Fra midten av 1950-tallet ble hvalfangsten gradvis nedtrappet. Hvalforekomstene ved Antarktis hadde minket dramatisk og verneinteressene ble stadig sterkere. En gradvis omlegging til tankfart, vitner om at også næringen selv forsto at hvalfangsteventyret gikk mot slutten. Utover på 1960-tallet gikk stadig færre ekspedisjoner sydover., Sesongen 1967/68 ble den siste for Sandefjords del.
I dag holdes minnene fra denne epoken i byens historie vedlike gjennom hvalfangstmuseet og den restaurerte hvalbåten «Southern Actor», som ligger ved museumsbrygga.
Bybranner og murbyen i sentrum
Sandefjord sentrum har vært utsatt for flere bybranner, de tre første i 1882, 1900 og 1915. Brannen i 1900 var den største, og førte til omlegging av gatenettet da byen skulle gjenoppbygges.
Murbyen i Sandefjord sentrum ble til etter bybrannen i 1900 og den overordnede reguleringsplanen for brannområdet som ble laget i månedene etter. Byparken og de nærmeste kvartalene langs Kongens gate, Rådhusgata, Kirkegata, Jernbanealleen og Storgata fikk murgårder i rektangulære, korte kvartaler og bygårder i to og tre etasjer med gjennomarbeidede gatefasader, en bebyggelse med variasjon og stor opplevelsesverdi. Kongens gate ble den sentrale handlegaten også etter brannen.
At gjenoppbyggingen skjedde i løpet av et par år bidro til at preget ble enhetlig, med historisme og jugend som dominerende inspirasjon. Etter en brann langs Storgata i 1915 fikk denne gaten noen nye gårder i enklere jugend. Noen bygårder har blitt påbygget en etasje, og fasader har blitt endret, særlig gjelder det forretningslokalene i første etasje. Men Sandefjords murby er fortsatt en helhetlig og godt sammenhengende sentrumsbebyggelse.
Den 27. mai 1922 ble Sandefjord rammet av en bybrann for fjerde gang. Det var Sandefjord Trevarefabrikk som brant ned til grunnen, og som samtidig spredte seg til Heimdals kullager. I Sandefjord Blad kunne man lese på side 23: ''«Hele bebyggelsen mellom Trævaren og Laur. Larsens hus ble likeledes flammenes bytte. – Kjøpmann Martin Iversens våningshus og uthus, Hilda Slenes' spiseforretning og konditor Stenholdts uthus strøk med, og videre ble en lang rekke bygninger til dels meget sterkt brannskadet»'' Gnistregnet antente også skogbunnen i Preståsen, og truet lenge Hvalfangstmuseet, men disse flammene fikk man kontroll over. Brannskadene ble anslått til 300 000 kroner.