cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Moss Fotballklubb
Klubbens største meritter er kongepokal i Fotball-NM fra 1983 og seriemesterskap i 1. divisjon fra 1987. Moss FK har kvalifisert seg for Europacup tre ganger, der de møtte 1. FC Magdeburg over to kamper i 1980, Bayern München over to kamper i 1984, og Real Madrid CF over to kamper i 1988.
Spillerstall
Oppdatert 17. august 2023.
Starten
Moss FK ble stiftet som Moss Idretsforening 28. august 1906 i et vedskjul i Henrik Gerners gate. De første årene var det fotball, friidrett, sykling, ski og skøyter som preget klubben. Fotballen hadde ikke akkurat slått rot i Norge på denne tiden – ei hadde regler og retningslinjer. De første årene gikk det ikke i det tradisjonelle fotballspillet, men i såkalt fotballtennis. Dette kom av at det ikke var noen regulerte fotballbaner i Moss-regionen på denne tiden.
Men i 1910 begynte MIF å spille fotball slik vi kjenner den i dag. Ettersom treningsbaner var et av klubbens største problemer, var et av Moss Idretsforening stadig skiftet oppholdssted. Først til en løkke oppe ved Solisaga på Ørehavna, derfra til en slette ved Schulstocks Reperbane (nåværende Herfordsgate) og endelig til Sandløkka på Skarremyra. Banen lå der, men tribune og klubbhus måtte vente. Noen gamle treskur ble satt opp og gjorde tjeneste i mange år, frem til Melløs Stadion stod ferdig 21.mai 1939.
Klubben har siden oppstarten spilt i gult og svart, selv om fargenyansene har endret seg noe over tid. MFKs emblem holder også klubbens farger – logoen er et sort skjold med gul bård, fotball og initialene «MFK». Likt som nyansene på drakten har forandret seg har også klubbens tilholdsted endret seg siden 1911. Den første seriøse klubbeide fotballbanen kjøpte stiftelsen i 1911 – da de fikk tilslag om et areal der Malakoff videregående skole ligger i dag – banen ble opparbeidet på dugnad i løpet av åtte måneder. 21. mai 1939 stod Melløs stadion ferdig.
Gjennombruddet
Året 1921 må kunne betegnes som gjennombruddsåret for fotballen i MIF. Banen på Malakoff ble betydelig utvidet, riktignok på grunn av NM på skøyter. Laget spilte seg for første gang frem til 4.runde i NM, hvor det ble tap for Odd. Kampen ble spilt på Malakoff, og samlet 3 000 tilskuere – ikke dårlig sett i relasjon til dagens tilskuertall. MFK ble avdelingsmester i Østfold Nordre med 6 poeng. Rivalene Fredrikstad FK kom på andreplass med 5 poeng. MIF fortsatte fremgangen i 1922, og vant sin avdeling i kretsserien. Dessverre tapte de finalen mot Kvik 3-0. De nådde for første gang semifinalen, som ble spilt i Fredrikstad for fulle tribuner. Motstander var nok en gang Kvik Halden, som vant 1 – 0. Den 15. juni 1924 fikk MIF sin første landslagsspiller – Arvid Lindberg – som debuterte mot Tyskland. For 5. gang på rad vant MIF i 1925 avdelings-mesterskapet i klasse A i Østfold. Det ble tap i finalekampen om kretsmesterskapet mot Sarpsborg, med 4-2.
I 1926 ble det vedtatt at sykling og hockey (det vil si bandy) skulle sløyfes fra klubbprogrammet, og året etter ble det vedtatt at skøyter og ski skulle nedlegges. Da stod klubben tilbake med kun fotball og friidrett. I 1929 ble friidretten utskilt i egen forening og klubben endret navn til Moss Fotballklubb.
Etter å ha spilt sine kamper på Malakoff fra klubbens fødsel, flyttet laget til dagens stadion, Melløs den 21. mai 1939. Denne dagen ble Melløs Stadion offisielt innviet med idrettsparade, taler, turnoppvisning, friidrett og fotballkamp mellom MFK og Sprint, hvor MFK vant 1-0. Nærmere 4000 tilskuere var til stede. I serien ble MFK nr tre etter Fredrikstad FK og Sarpsborg FK. I Norgesmesterskapet kom MFK igjen til 5. runde, hvor laget møtte Drafn på Ullevaal, og tapte 1-0. Det ble spilt en kamp mot landslaget den 21. juni samme år, hvor resultatet ble 2-2.
Den 9. april 1940 ble all trening stoppet på grunn av krigsutbruddet, og ble først satt i gang igjen 11. juni samme år, da klubben spilte sin første kamp mot Fredrikstad Fotballklubb, der det ble seier 4-2. Fra august ble det igjen spilt Norgesmesterskapskamper og MFK kom «bare» til semifinalen, men vant for første og eneste gang kretsmesterskapet i Østfold – på bedre målforskjell enn Sarpsborg FK.
Etterkrigsårene
Den 11. mai 1945 sto denne annonsen i byens aviser: ”Moss Fotballklubb begynner treningen på Melløs Stadion førstkommende tirsdag kl 19.00. Styret” – altså kun tre dager etter at krigen var over i Norge.
Nyere tid
Klubben holdt seg i Landsdelsserien med et nødskrik i perioden 1956-1960, men klubben var svært nære nedrykk alle de nevnte årene. I 1963 ble ligastrukturen i NFF endret, og de forskjellige landsdelsdivisjonene ble nå til 1. divisjon, 2. divisjon og 3. divisjon, hvorav MFK ble plassert i 3. divisjon. Etter flere sesonger med topp og midt-plasseringer i 3. divisjon, ble klubben kronet med et overraskende nedrykk i 1969. Laget røk også ut i første runde av cupen denne sesongen, i det som karakteriseres som Moss FKs dårligste sesong noensinne – i god konkurranse med 1992, 2003 og 2010-sesongene.
1970-tallet ble en seiersgang for MFK. I løpet av sesongene sesongene 1970 og 1971 tok klubben steget opp fra 4. divisjon til 2. divisjon. De følgende årene ble gode rent sportslig, og i klubbens 70-årsjubileumssesong – 1976 – tok klubben steget opp i 1.divisjon, som var toppdivisjonen den gangen. I klubbens jubileumskamp på Melløs vant klubben 12-3 over Lillestrøm. Det var også i denne sesongen hvor Moss-legenden Einar Aas debuterte på U-landslaget, mot henholdsvis Sverige og Danmark.
I 1978 ble MFK nr åtte i toppserien. Den 17. mai dette året fikk MFK besøk av Hamburger SV, som hadde bl.a Kevin Keegan på laget. Det endte i 1-6 tap for MFK. På A-laget denne sesongen spilte Philip Holyoak fra Tottenham de fleste seriekampene for MFK, men fikk etter hvert ikke arbeidstillatelse i Norge, og måtte derfor reise hjem igjen til England.
Sesongen 1979 ble betegnet som den beste gjennom tidene for MFK – hvor laget kom på sølvplass, bare 2 poeng etter Viking, noe som ga UEFA-cupdeltagelse neste sesong. Einar Aas, som ble kåret til årets spiller denne sesongen, undertegnet etter endt sesong proffkontrakt med Bayern München på 2 ½ år, og ble den første profesjonelle fotballspilleren fra MFK. Året etter ble han den første nordmann til å spille profesjonelt for et engelsk lag – nemlig Nottingham Forest, hvor han spilte under den legendariske manageren Brian Clough.
Gulldeceniumet 1980
Savnet etter Einar Aas kom til syne i 1980-sesongen, hvor klubben endte på sjetteplass i toppserien. Denne sesongen spilte MFK også i UEFA-cupen mot FC Magdeburg. Det ble tap borte med 2–1, og 2–3 tap hjemme på Melløs – og dermed exit i første runde. I 1981 kom klubben til cupfinalen for første gang etter å ha slått Fredrikstad 6-0 i 4. runde, Start med 3–0 i 5. runde og Viking 2–0 i semifinalen. Finalen endte med 1–3 tap mot Lillestrøm.
Sesongen 1983 ble betegnet som MFKs «gullår». I 1. divisjon ble laget nr fire, men laget tok for første gang hjem cupen! Finalekampen gikk på Ullevaal den 23. oktober, og MFK beseiret Vålerenga med 2-0, etter at Stein Kollshaugen ga MFK ledelsen på straffespark. Geir Henæs fastsatte sluttresultatet til 2–0. Lagets kaptein, Geir Henæs, mottok Kongepokalen, og hele laget løp æresrunden på et fullsatt Ullevaal Stadion. Hele byen tok imot spillerne og lederne da de kom tilbake, med fakkeltog fra Øvre Torv til Samfunnshuset. Dette førte også til deltagelse i Cupvinnercupen. Her spilte MFK 2 kamper mot FC Bayern München, og ble slått ut i 1. runde med 4–1 tap i München, og 1–2 på Melløs.
Sesongen 1985 ble en dårlig sesong sesong for laget. MFK ble nr 10 i serien med 19 poeng. De hadde 7 seire, 5 uavgjort og 10 tapte kamper. Dette resulterte i kvalifiseringskamper, først mot Sogndal (2-0 seier) og deretter mot Tromsø (0-1 tap på Melløs). MFK var etter 9 sammenhengende år i 1. divisjon degradert til 2. divisjon.
Eggen-periode I
I 1986 ble Per og Hans Jacob Henæs satt til side på trenersiden. Inn kom en ung versjon av Nils Arne Eggen, som siden den gang har blitt en legende i fotball-Norge – og uten tvil den mest anerkjente norske klubbtreneren gjennom tidene etter hans prestasjoner ved roret i Rosenborg. Men han gjorde også sakene sine vel i MFK – to år var alt han trengte på å skrive MFK inn i norsk fotballhistorie – med gulltusj.
Nils Arne Eggen forlot senere på høsten klubben til fordel for Rosenborg. Her skulle han senere bli den mest suksessfulle klubbtrener i norsk fotballs historie, men mange mener fremdeles at hans største prestasjon var nettopp det å ta et nyopprykket MFK-lag til et meget overraskende seriegull i 1987.
Mellom-Eggen perioden
I sesongen 1990, kun tre sesonger etter å ha blitt kronet seriemestere, måtte klubben ta steget ned i 2. divisjon etter å ha kommet på sisteplass i 1.divisjon med Einar Aas som trener. Der ble klubben værende i fem sesonger. Mike Speight var trener for klubben i fire år, før klubben endelig tok steget opp i 1995 under ledelse av Per-Mathias Høgmo. Nordlendingen ledet også laget kommende sesong, men klarte ikke redde laget fra nedrykk sesongen 1996. Nedrykket fra Tippeligaen til 1. divisjon innebar et farvel til flere sentrale spillere. Rune Tangen – som ble kåret til årets stopper av VG og årets spiller av NRK – gikk til proffspill i Østerrike, mens Martin Andresen gikk til Viking.
Eggen-periode II
Men der Nils Arne fortsatte med seriegull, slet Eggen jr med å få Moss ut av nedrykkssumpa. Laget overlevde såvidt i sesong etter sesong frem til 2001. Både klubben og Eggen ble lei av middels plasseringer i Tippeligaen, og den tidligere Molde-treneren Erik Brakstad fikk oppgaven med å overta trenerrollen etter Knut Torbjørn Eggen før 2002-sesongen. Det ble tidlig klart at Moss fikk en tung sesong, og i slutten av august ble det klart at Rune Tangen erstattet Brakstad som trener. Han klarte imidlertid ikke å redde klubben fra nedrykket som fulgte.
Adeccoligaperioden
Foran den aller siste serierunden hadde Moss virkelig kniven på strupen med tanke på fornyet kontrakt Ikke bare måtte Moss vinne hjemmekampen mot serieleder Aalesund, men minst to av de andre lagene i nedrykkstriden måtte samtidig avgi poeng. 15 minutter før slutt lå Moss under 0-1, men en utligning på straffe skapte nytt håp. Resultatene som tikket inn fra de andre kampene tydet på at det ville være mulig å berge plassen, og mot slutten av kampen hamret Moss løs på Aalesund-forsvaret. Og 3 minutter før full tid fikk Jon André Fredriksen kanontreff på et skudd som snek seg inn i hjørnet. Melløs eksploderte i jubel – nedrykk til 2. divisjon var unngått på utrolig vis! L-O Mattsson kunne reise hjem til Sverige med visshet om at han to år på rad hadde vært med på å redde Moss fra nedrykk.
I sesongen 2005 var Knut Tørum trener for Moss, og han hadde med seg Rune Tangen som assistenttrener. Til tross for at tre markante spillere fra året før hadde forsvunnet til Tippeligaen (Rob Friend til Molde, Patrice Bernier til Tromsø og Håvard Sakariassen til Bodø/Glimt), hevdet laget seg på bemerkelsesverdig vis. Sakte, men sikkert inntok laget kvalifiseringsplassen til Tippeligaen, og før den siste kampen mot Sandefjord var avstanden til nettopp vestfoldingene kun 2 poeng – slik at direkte opprykk ville ha vært sikret med seier. I en dramatisk kamp foran hele 9 100 tilskuere trakk mossingene det korteste strået, og Sandefjord kunne feire opprykk til Tippeligaen etter resultatet 3-4. Moss skulle nå ut i to kvalifiserings-kamper mot Molde FK. På hjemme-bane ble det tap 1-3, og i Molde vant vertene 2-0. Moss fikk likevel vist seg fram som et meget offensivt lag, og høstet lovord fra ekspert-hold i TV og aviser. Etter sesongslutt gikk trener Knut Tørum til Rosenborg, og ble erstattet av Geir Bakke fra Vålerenga.
2006 skulle bli opprykksåret, hvor Moss endelig skulle ta steget opp i Tippeligaen igjen i sitt 100-årsjubileum. Og nevnte Geir Bakke skulle være mannen til å gjøre det. Etter nesten-opprykket i 2005 var forventningene til laget høye – ikke minst blant supportergjengen i Kråkevingen. Sesongstarten i Adeccoligaen ble dessverre av det tunge slaget – kun 3 poeng på de første fem seriekampene. Etter hvert havnet Geir Bakkes mannskap i "ingenmannsland", og målet ble etter hvert å klare en plass på øvre halvdel av tabellen – noe klubben klarte med 8.-plassen som til slutt ble plasseringen.
2007 og 2008-sesongen førte til samme scenario som i 2006. Klubben hadde høye forhåpninger og høye budsjetter, men klarte ikke å innfri sportslig. Ettersom resultatene uteble utover i 2008-sesongen, valgte Geir Bakke å forlate sin stilling – et ønske som ble innfridd av den sportslige ledelsen. En midlertidig løsning ble at tidligere juniorlagstrener Joakim Klæboe ledet laget ut 2008-sesongen med begrenset suksess. Laget endte på en 9.-plass.
Nedturen
Før 2009-sesongen ble Per Morten Haugen hentet inn som en permanent løsning. Han ble hentet fra sin posisjon som Sportsdirektør i Fredrikstad FK. Moss FK ble hans første utfordring som hovedtrener, men han hadde også vært innom klubben som spiller tidligere. Det ble før sesongen lagt opp til et nøkternt budsjett, noe som gjenspeilet en skuffende 7.-plass som fasit i seriespillet. Økonomien i klubben ble stadig mer kritisk etterhvert som den ene negative økonomiske overraskelsen etter den andre fra fortiden kom opp i dagen. Sesongen 2010 endte med nedrykk til nivå tre i norsk fotball, og i 2011 spiller klubben på sitt laveste nivå på 40 år. Klubben hadde i disse årene flere økonomiske redningsaksjoner, til tross for dette sliter MFK enda med noe gammel gjeld, mesteparten av dette er gammel baneleie til Moss Kommune. Spillerstallen er byttet ut fra dyre profesjonelle spillere til unge talenter fra egne rekker. Snittalderen i første seriekamp i 2011 var bare 21,4 år.
Etter nedrykket trakk Per Morten Haugen seg etter lang tids press fra supportere og klubbens omgivelser. Den tidligere profilerte Tippeligatreneren Tor Thodesen ble hentet inn som ny hovedtrener foran 2011-sesongen. Etter to sesonger med sportslige skuffelser, økonomisk rot og interne problemer og to 10.-plasser i 2. divisjon valgte også Thodesen å gi seg i november 2012.
Ny trener ble hentet, og foran 2013-sesongen falt valget på danske Michael Frank. Frank var ansatt som assisterende trener i Follo, som vant Moss' avdeling i 2012-sesongen. Men selv om Frank bare var assisterende trener får han av mange mye av kreditten for Follos opprykk, ettersom hovedtrener Hans Erik Eriksen var suspendert store deler av sesongen grunnet mistanke om kampfiksing. Frank ble da han kom til klubben møtt av en massiv spillerflunkt, da flere av spillerne i troppen valgte å trappe ned på fotballen, gå til konkurrerende klubber eller fokusere på studier. Med en allerede tynn stall betydde det også mange nye signeringer, og før seriestart 2013 endte Moss opp med hele ni nye spillere i troppen. Etter en 11 tap på de første 13 kampene, og en rekke på seks strake 0-poengere fikk Michael Frank sparken 9. juli med statistikken 2-0-11. Han ble erstattet av Arne Erlandsen, som reddet klubben fra nedrykk med en imponerende snuoperasjon. På de tretten siste seriekampene fikk Erlandsen laget til åtte seire, tre uavjort og to tap. Etter å ha ligget under streken mesteparten av sesongen endte laget 33 poeng, åtte poeng over nedrykksstreken.
Etter sesongen ble kontrakten med trener Erlandsen først forlenget en måned i en sonderingsfase, før Erlandsen ble tilbudt en ettårskontrakt som han undertegnet i slutten av november 2013.
Moss rykket 2016 ned fra 2. divisjon og spilte én sesong i 3. divisjon.
Maratontabell
Plassering og resultater for Moss Fotballklubb på maratontabellene i Toppdivisjonen/Eliteserien :
Resultater 1949-2022
Grønt markerer opprykk, mens rødt er nedrykk. D1 = Tippeliga, D2 = Adeccoliga, D3 = 2.div, D4 = Norsk Tipping-ligaen
Tabell oppdatert 24.oktober 2022.
* Sesongen 2020 ble avviklet på ekstraordinært vis på grunn av Covid19-pandemien. Serien ble først halvspilt, der de syv øverste klubbene gikk videre til sluttspill om opprykk og kvalik til OBOS-ligaen. De syv klubbene på nederste halvdel spilte kun halv sesong. Nedrykk fra divisjonen ble avlyst da alt seriespill i divisjonene under 2.divisjon ble avlyst.
* Øygarden ble slått konkurs i løpet av sesongen 2022 slik at samtlige lag spilte 24 kamper i løpet av sesongen mot normalt 26 kamper.
Rivalisering
Moss FK sin største rival er Fredrikstad Fotballklubb – ingen kamper engasjerer mossingene i større grad enn disse lokalderbyene. Moss FKs publikumsrekord i moderne tid kom nettopp mot Fredrikstad, den 23. oktober 2003. 10 085 tilskuere så hjemmelaget vinne 1-0 etter scoring av Vidar Martinsen.
Flest kamper og mål
Geir Henæs har med sine 569 klubbkamper rekorden for antall spilte kamper for klubben, fordelt på 227 i toppserien, og 342 i divisjonen under. Han er også den spilleren som har scoret flest toppseriemål for klubben med sine 87 fulltreffere mellom 1977 og 1988. Hans avskjedskamp var mot Real Madrid på Melløs i serievinner-cupen i 1988.
Tilskuere
Offisielt var 10 085 tilskuere innenfor portene på Melløs den 23. oktober 2003 da hjemmelaget tok i mot FFK i daværende 1.divisjon, men i bevisstheten til de av litt eldre årgang er det nok opprykkskampen mot Odd i 1976 (2-0) som står som «rekordkampen». Telleapparatene brøt sammen på 9 500. Da sto flere tusen fortsatt i kø utenfor, og man slapp inn publikum uten å ta betalt. Anslagsvis var 12500 innenfor portene.
Statistisk suksess blant hovedtrenere i moderne tid
Trenerstatistikk sist oppdatert 16.august 2023. Der hvor seiersprosenten er lik, går treneren med minst antall kamper foran.
== Trenere 2022 ==
Kjente spillere med fortid i Moss FK
Under følger en liste over kjente fotballspillere med fortid i Moss Fotballklubb. Årstallet foran spillerens navn er det siste året spilleren spilte for Moss FK.
Eugenio Barba
I 1961 dro Barba til Warszawa for å studere teaterregi ved den statlige teaterskolen der, men fant seg ikke til rette, og kom i stedet med kontakt med Jerzy Grotowski som var leder for Teatr 13 Rzedow i Opole. Barba studerte med Grotowski i 3 år og skrev en bok om ham.
Etter sitt opphold hos Grotowski flyttet Barba tilbake til Oslo og stiftet i 1964 Odin Teatret sammen med søkere som ikke kom inn på Statens teaterhøyskole. Gruppens første produksjon var Ornitofilene, et stykke som var basert på en tekst av Jens Bjørneboe.
I 1966 flyttet Odin Teatret til Holstebro i Danmark, som på denne tiden hadde bestemt seg for å bli en kulturby, og som var villig til å gi gruppen den økonomiske støtten de ikke fikk i Norge.
Ane By Farstad
Ane By Farstad (født 31. mars 2000) er en norsk skøyteløper.
Skøyteløper
Hun har deltatt i nasjonale og internasjonale konkurranser i både hurtigløp på skøyter og kortbaneløp på skøyter. Hun representerer Norge og Spk Falken i hurtigløp og Trondheim Kortbaneklubb i kortbaneløp. Farstad representerte Leinstrand IL i 2015/2016-sesongen i hurtigløp på skøyter.
I sesongen 2016/2017 deltok hun i junior-VM i hurtigløp på skøyter i Helsingfors i Finland.
I sesongen 2017/2018 ble hun junior-norgesmester i sprint-NM i Fosenhallen i Bjugn, og deltok hun på nytt i junior-VM i hurtigløp på skøyter i Salt Lake City i Utah i USA.
Hurtigløp på skøyter
''Oppdatert 30. mars 2022.''
Kortbaneløp på skøyter
''Oppdatert 30. mars 2022.''
Junior-VM
Ane By Farstad har deltatt i tre junior-VM i hurtigløp:
EM
I EM på skøyter i Heerenveen i 2022 kom hun på 17. plass på distansen 1,000 meter og var med på å vinne en bronsemedalje i lagsprint.
Kortbaneløp
Ane By Farstad konkurrerte på tre distanser i kortbaneløp på skøyter under Vinter-OL for ungdom 2016. Konkurransene ble arrangert på Lillehammer. Hun oppnådde følgende resultater:
Leni Schmidt
Leni Schmidt (født 28. desember 1906, død 11. november 1985) var en tysk friidrettsutøver.
Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 1928, hvor hun tok bronse på 100 meter stafett.
Kalbakkbrua
Kalbakkbrua er en tørrmurt steinhvelvsbru på Kalbakken i Oslo. Brua ble oppført i 1790-åra i grefsensyenitt der Den trondhjemske kongevei krysset Alnaelva. Brua ligger i enden av den kommunale Kalbakkveien og danner overgangen til Rasmusbakken som sammen med Pastor Blaauws vei utgjør den gamle traseen for Trondheimsveien. Brua er sammen med Lja bru de to eneste bevarte bruene av typen i Oslo, blant de eldste bevarte i landet, og viktige tekniske kulturminner som forteller en del av vår samferdselshistorie. Brua ble fredet av Riksantikvaren i 1998. I fredningsvedtaket blir det opplyst at brua er oppgradert ved at det i 1970 ble injisert mørtel i fugene, i 1978 ble kjørebanen hevet 40 cm og i 1995 ble det støpt en 25 cm armert betongplate over brua.
Apuecla
Apuecla er en slekt av glansvinger som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).
Utseende
Middelsstore stjertvinger med to stjerter på bakvingen. Oversiden er metallisk blå med svarte ytterkanter og svart ytre del av forvingen. Hannen er litt mer kontrastrikt farget og blankere enn hunnen. Undersiden er lyst brunlig med rødbrune tverrstriper.
Levevis
Artene kan finnes i tåkeskog.
Utbredelse
Disse artene lever i Mellom-Amerika og Guyana.
Cypridinodes bairdii
Cypridinodes bairdii er en art i slekten Cypridinodes som er en av tretten slekter i familien Cypridinidae. Den igjen er en av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Gruppen Cypridinidae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.
Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og detaljene gis etter WoRMS-databasen.
Łukasz Gąsior
Łukasz Gąsior (født 14. januar 1986) er en polsk svømmer.
Han representerte Polen under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor han ble utslått i forsøkene på 200 meter fri.
Gunnar Gunn
Gunnar Sverre Gunn (født 12. juli 1926, død 14. februar 2008 i Bærum ) var en norsk bass og operasanger. Han deltok i opprettelsen av det etablerte operamiljøet i Norge, og opprådte på mange ulike scener i Europa.
Liv og virke
Gunnar Gunn studerte sang med sin tids storheter Waldemar Johnsen, Nanny Larsén-Todsen, Luigi Ricci og Anne Brown.
Fra 1956-57 var han ansatt ved Malmö Stadsteater, før han debuterte i Oslo i 1958, håndplukket av Norges første operasjef Kirsten Flagstad.
I 1959 spilte han Tommaso i operaen Lavlandet av Eugen d’Albert, i det som var den Den Norske Operas åpningsforestilling i Folketeaterbygningen.
Fra 1960-61 jobbet han ved Landestheater i Salzburg, og han gjestet Tyskland, Belgia og Spania.
På Den Norske Opera spilte han også sin best huskede rolle, som Sarastro i Tryllefløyten.
Han fremførte på NRK TV i episoden «Småborgerens syv dødssynder» av programmet Ballett og dans i 1964.
På 70- og 80-tallet var han en aktiv og yndet solist i Frimurernes Sangforening.
Tonga under VM i friidrett 2019
Tonga deltok under VM i friidrett 2019 (utendørs) fra 27. september til 6. oktober 2019 i Doha i Qatar.
EM i boksing 1947
EM i boksing 1947 (europamesterskapet i boksing) ble arrangert i Dublin i Irland i 1947.
Osterøy videregående skole
Osterøy videregående skole er en fylkeskommunal videregående skole nær Lonevåg på Osterøy i Nordhordland. Skolen har både yrkesfaglige og studiespesialiserende utdanninger.
I 1978 ble det opprettet en avdeling av Arna yrkesskole på Osterøy. I 1984 ble det også opprettet en avdeling av Arna gymnas på øyen. I 1987 ble de to avdelingene på Osterøy slått sammen til en selvstendig skole, som ble samlokalisert i 1991. I 2010 flyttet skolen inn i et nybygg på Hatland, 1 km fra kommunesenteret Lonevåg.
Utdanningstilbud
Skolen har også arbeidslivstrening og hverdagslivstrening.
Studieretningen Design og håndverk ble lagt ned høsten 2017.
Daria Kulagina
Hun representerte Belarus under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 11 i duett.
Rolls-Royce Phantom VIII
Rolls-Royce Phantom VIII er en full-size luksus sedan produsert av Rolls-Royce Motor Cars. Det er den åttende og nåværende generasjonen Rolls-Royce Phantom, og den andre lanseres av Rolls-Royce under BMW-eierskap. Den tilbys i to aksel lengder.
Den ble introdusert den 27. juli 2017.
Playwell Esport
Playwell Esport er en norsk profesjonell e-sportorganisasjon etablert i 2018 med hovedlokalet i Bergen. Playwell har lag innenfor Fortnite, PUBG, Melee, Ultimate, CS:GO og Rocket League. Laget samarbeider med blant annet Sportsklubben Brann.
Playwell tilbyr «Gamingbursdag» og «VIP-gaming» i Bergen, E-sportsakademi i Bergen, Oslo og Fredrikstad, samt sommerskole i Bergen og Fredrikstad.
Mumien vender tilbake
The Mummy Returns er en amerikansk actionfilm  fra 2001, regissert av Stephen Sommers. Hovedrollene spilles av Brendan Fraser, Rachel Weisz og Dwayne "The Rock" Johnson. Den er en oppfølger til filmen The Mummy fra 1999, og ble etterfulgt av The Mummy: Tomb of the Dragon Emperor fra 2008.
Sammendrag
I år 3067 før Kristus leder Scorpion King en hær for å erobre verden. De blir nedkjempet, og han gjør en avtale med den mektige guden Anubis - i bytte mot en mektig hær. Etterpå krever Anubis sjelen til Scorpion King som betaling. I 1933, utforsker Rick O'Connell, hans kone Evelyn og deres sønn Alex, ett gammelt tempel fra oldtidens Egypt. De finner gamle etterlevninger av Anubis. Evelyn blir tatt til fange av en egyptisk kult, som ønsker å gjenopplive Imhotep. Den blir ledet av den ondskapsfulle Baltus Hafez, en museumskurator.
Dobbeltgjengeren (film)
Dobbeltgjengeren (orig. Despair – Eine Reise ins Licht') er en film av Rainer Werner Fassbinder fra 1978 basert på en roman av Vladimir Nabokov.
Handling
Hermann Hermann bor i Berlin under Weimarrepublikken. Han er opprinnelig en flyktning fra Sovjet-Russland, med en baltisk tysk far og en velstående jødisk mor, har han arvet en bedrift som produserer sjokolade. Hans jødiske kone Lydia har et for nært forhold til en maler som heter Ardalion. Mens den store depresjonen forårsaker store økonomiske forhold, og nazistene begynner å sikte seg inn mot jødiske virksomheter. Hermanns firma blir mindre lønnsomt og Tyskland mindre gjestfritt, begynner Hermann å drømme om å komme seg ut av landet. Hermann konsulterer en mann han tror er en psykiater fra Wien, men som viser seg å en livsforsikring-selger som selger Hermann en polise.
Etter å ha sett en film som inneholder en doppeltgjenger, får Hermann øye på en arbeidsløs kalt Felix - som han bestemmer er for dobbeltgjengeren hans. Felix, forvirret fordi det ikke er noen likhet mellom dem, går med på ideen når Hermann lover ham en jobb. Men det viser seg at dette «arbeidet» går ut på å fungere som Hermanns dobbeltgjenger, for å få tak i et betydelig engangsbeløp. Hermann gjennomfører planen sin, og slette alle spor etter hans uvelkomne tilværelse. Etter å ha fått Ardalion til å skrive et brev som krever penger for å forlate Lydia og maleren i Sveits, viser han brevet til forsikringsselgeren som bevis på at han blir utpresset.
Lapphund
Typen antas i hovedsak å ha innvandret til nordlige Fennoskandia sammen med samene, trolig fra områder ved eller øst og nord for Ladogasjøen. Funnet av den såkalte varangerhunden viser at typen kan ha eksistert på Nordkalotten i mer enn 7 000 år, men det er vanskelig å ta disse fossilene til inntekt for dagens reingjetende hunder. Siden samene opprinnelig levde av jakt og fiske regner man med at hundene de bragte med seg opprinnelig var primært jakt- og vakthunder, og bare sekundært selskapshunder. Etter hvert som samene gikk over til reindrift må hundene gradvis ha blitt tilpasset de nye behovene denne omstillingen medførte.
Dobbeltgjengeren (film)
Handling
Deretter forteller han Lydia at han har en tvilling-bror, som vurderer å begå selvmord. Hermann skal skifte klær med broren sin, slik at liket blir antatt å være ham - og deretter ligge lavt i Sveits. Når Lydia har fått utbetalt forsikringspengene, skal hun reise til ham i Sveits. De møter Felix i en skog, skifter klær og Hermann skyter ham. Utkledd som Felix, og med Felix sitt pass, reiser Hermann til et sveitsisk hotell. Men han leser i en avis at politiet i Berlin er på jakt etter morderen - og mistenker at Felix er morderen. Han beveger seg i økende desperasjon fra landsby til landsby, og til slutt blir han oppdaget av Ardalion og væpnet politi. Hermann påstår at han er en skuespiller som produserer en film.
Lapphund
Når det skjedde er man ikke helt sikre på. Fra den gamle sagalitteraturen vet man at Ottar fra Hålogaland, høvding og farmann mot slutten av 800-tallet, fortalte at han hadde 600 usolgte tamme rein, hvorav seks lokkerein. Lokkerein ble benyttet under fangst av villrein og skal ha vært svært verdifulle for samene. Det antyder at overgangen fra veidekultur til reindriftskultur pågikk alt på den tiden, men Røed, Bjørklund & Olsen (2018) hevder at det store skiftet trolig skjedde i løpet av det 16. og 17. århundre. Det betyr at disse opprinnelige jakthundene må ha fått endret sine bruksegenskaper mot reingjetende vokterhund som en gradvis prosess over flere hundre år. Selv i dag, lenge etter at reingjeterne har fått moderne motoriserte terreng- og luftgående kjøretøy og våpen til å flytte og forsvare reinflokkene med, ser man at mange fortsatt velger å ha med lapphundene sine som hjelpere. I dag brukes imidlertid både droner, helikopter, snøscootere og ATVer når reinflokkene skal drives og samles.
Lapphundrasene
De moderne lapphundene fikk sin nåværende utforming først fra midten på 1900-tallet og framover, selv om den svenske lapphunden ble stambokført av Svenska Kennelklubben alt i 1893. Da ble den kalt nordisk spets, «en långhårig, kortsvansad lapphund», og den er rase nr. 1 i SKKs første stambok. Rasestandarden ble imidlertid først fastsatt av SKK i 1944.
Finska Kennelklubben fastsatte den første rasestandarden for lapsk vallhund alt i 1945. På 1950-tallet ble det imidlertid klart at typen besto av to distinkte varianter og utover på 1960-tallet ble de to typene delt; en korthåret og litt kraftigere og større type, og en langhåret litt mindre og spinklere type. Det ble da avlet etter begge linjene. Den korthårede beholdt navnet lapsk lapphund, mens den langhårede først fikk navnet lapphund i 1967, men fra 1993 ble den hetende finsk lapphund. De to rasene fikk sine selvstendige rasestandarder i 1966, og året etter ble begge anerkjent av FCI.
Stan Swamy
Stan Lourduswamy, kjent som Stan Swamy (født 26. april 1937 i Tiruchirappalli (Trichy) i Tamil Nadu i Britisk India; død 5. juli 2021 i Mumbai) var en indisk katolsk prest tilhørende jesuittordenen og menneskerettighetsaktivist.
Liv og virke
Swamy studerte teologi og sosiologi i 1970-årene på Filippinene. Som student tok han del i protester og demonstrasjoner mot regjeringen. Senere ble han kjent med den brasilianske erkebiskop Hélder Câmara.
Den 9. oktober 2020 ble han arrestert i den østindiske byen Ranchi av National Investigation Agency (NIA), som har ansvar for terrorbekjempelse, og anklaget for urostiftelse, maoistisk propaganda og terrorisme. Han ble beskyldt for delaktighet voldshandlingene ved Bhima Koregaon i 2018 og for påståtte bånd til Communist Party of India (Marxist). Kjente politikere som president Hemant Soren (Jharkhand) og Keralas førsteminister Pinarayi Vijayan engasjerte seg for hans løslatelse i mai 2021 fra Mumbais Taloja sentalfengsel.
Den 84-årige Swamy led av Parkinsons sykdom og ble smittet av covid-19 under fengselsoppholdet. Høyesterett i Mumbai forordnet at han skulle bringes til det katolske Holy Family Hospital i Mumbai. Der døde han den 5. juli 2021.
Anni Holdmann
Anni Holdmann (født 28. januar 1900, død 2. november 1960) var en tysk friidrettsutøver.
Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 1928, hvor hun tok bronse på 100 meter stafett.
USA under VM i friidrett innendørs 1987
USA deltok i VM i friidrett innendørs 1987 fra 6. til 8. mars 1987 i Indianapolis, Indiana i USA.
Oleg Sjatov
Oleg Aleksandrovitsj Sjatov (russisk: Олег Александрович Шатов; født 29. juli 1990) er en russisk fotballspiller som spiller for.
Han har tidligere spilt for Ural Sverdlovsk Oblast og Anzji Makhatsjkala.
Landslaget
6. februar 2013 debuterte han for det russiske landslaget med å score i en treningskamp mot i Spania. Han kom med i den russiske VM-troppen til fotball-VM i Brasil 2014.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Frankrike under VM i friidrett 1995
Frankrike deltok under VM i friidrett 1995 (utendørs) fra 5. august til 13. august 1995 i Göteborg i Sverige og tok tre medaljer under mesterskapet.
Dypvåg prestegård
Dypvåg prestegård ligger like øst-nordøst for Dypvåg kirke, i nordkant av kirkegården. Kirkestedet er fra 1100-tallet. Kirken og prestegården ligger i et dalsøkk opp fra Lyngørfjorden og her har det vært et naturlig veifar langt bakover i tid, og dette var et naturlig midtpunkt ved fjorden.
Benkeskyting
Benkeskyting handler om presisjonsskyting med rifle sittende fra benk med våpenet i anlegg både foran og bak, og det konkurreres i de to disiplinene gruppeskyting og poengskyting. I Norge organiseres benkeskyting gjennom klubber tilsluttet Norges Benkeskytterforbund (NBSF) og internasjonalt av World Benchrest Shooting Federation (WBSF).
Dypvåg prestegård
Hovedbygningen er et sveitserstilhus i to etasjer oppført 1879. Huset er av midtgangstype.
Benkeskyting
Gruppeskyting
I gruppeskyting skal man skyte femskudds samlinger på 100 meter med minst mulig spredning. Den minste samlingen målt i Norge til nå er 1,98 mm. Samlingen må ikke være rundt senter, men bare innenfor selve skiven for å telle.
Poengskyting
I poengskyting skyter man ett skudd i hver av totalt fem tellende blinker. Høyest oppnåelige sum i en omgang er 50 poeng med fem innertreff (5X), og vanligvis skyter man fem omganger slik at høyeste oppnåelige poengsum blir 250 poeng (25x).
Patroner
Eksempler på noen populære patroner til benkeskyting er 6 mm PPC og 6 mm BR/6 mm Dasher.
Dypvåg prestegård
Prestegårdens våningshus og stabburet fra 1800-tallet er fredet.
Mellom presteboligen og kirken lå en liten prydhave, mens en stor frukthave lå lavere i terrenget. Samspillet og nærheten mellom presteboligen, kirken og haveanlegget er relativt intakt.
Floresorchestia poorei
Floresorchestia poorei er en art i slekten Floresorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Oholibama
Oholibama er i Bibelen navnet på en av Esaus koner. Hun var datter av Ana og sønnedatter av Simeon, en hevitt.
Hun ser ut til å være den samme som tidligere er kalt Judit. Hun og Esau fikk sønnene Jeusj, Jalam og Korah.
Navnet Oholibama kan bety «høydens telt».
EM i boksing 1949
EM i boksing 1949 (europamesterskapet i boksing) ble arrangert i Oslo i Norge i 1949.
Italia under VM i friidrett innendørs 1987
Italia deltok i VM i friidrett innendørs 1987 fra 6. til 8. mars 1987 i Indianapolis, Indiana i USA.
Ellen Aanesen
Ellen Aanesen (født 17. juli 1945) er en norsk programmedarbeider, filmfotograf, journalist og forfatter.
Aanesen arbeidet mange år i NRK. Hun var først filmfotograf og filmklipper, senere dokumentarist og journalist. Hun laget blant annet program om boligspørsmål, oljebransjen, arbeidsliv, arbeiderhistorie, barn, abortsak, kvinnefrigjøring og kvinnehistorie.
I 1981 ga hun ut boka Ikke send meg til en «kone», doktor, med undertittelen fra 3 års fengsel til selvbestemt abort. Der oppsummeres den lange historien om kampen for selvbestemt abort i Norge. Boka ble nyutgitt som pocketbok i 2012, med nytt forord av Aanesen.
Oussama Idrissi
Oussama Idrissi (født 26. februar 1996 i Bergen op Zoom, Nederland) er en nederlandsk-marokkansk fotballspiller som spiller for den nederlandske klubben, på lån fra Sevilla FC.
Princess Anne-breen
Princess Anne-breen er en isbre i Queen Elizabeth Range i Antarktis. Den flyter fra området sør for Mount Bonaparte mellom Cotton Plateau og Bartrum Plateau og ut i Marshbreen.
Breen ble navngitt av den nordlige geologi-gruppen fra New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition (NZGSAE) (1961-62) etter prinsesse Anne, datter til Elisabeth II av Storbritannia.
Frankrike under VM i friidrett 1997
Frankrike deltok i VM i friidrett 1997 (utendørs) fra 1. august til 10. august 1997 i Athen i Hellas og tok to medaljer i mesterskapet.
Floresorchestia floresiana
Floresorchestia floresiana er en art i slekten Floresorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Ibrahim Nazarov
Ibrahim Nazarov (født 17. april 1988) er en usbekisk svømmer.
Han representerte Usbekistan under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor han ble utslått i forsøkene på 200 meter fri.
Joana Jiménez
Joana Jiménez (født 19. august 1993) er en meksikansk synkronsvømmer.
Oslo – København
Oslo – København er en norsk dramafilm fra 2020 regissert av Jan Vardøen. Vardøen har også skrevet manus sammen med og i samarbeid med de fire hovedrolleinnehaverne. Filmen hadde norsk kinopremiere 20. november 2020.
Hovedrollene spilles av Rudy Claes, Hallvard Holmen, Kathrine Thorborg Johansen og Lars Berge som spiller to par som sammen drar på tur med Oslo–København-fergen. Underveis får Ingeborg, spilt av Thorborg Johansen, spørsmål om å være surrogatmor for Linn, spilt av Claes, som også er hennes arbeidsgiver.
For filmen ble Kathrine Thorborg Johansen nominert til Amandaprisen 2021 i klassen beste kvinnelige skuespiller. På Västerås Internasjonal Film Festival i 2021 vant filmen Best Cinematographer (John Christian Rosenlund) Best Screenplay (Jan Vardøen, Benjamin Noble and cast) Best Actor (Lars Berge) Best Director (Jan Vardøen) and Best Nordic Feature.
Violet Webb
Violet Webb (født 3. februar 1915, død 27. mai 1999) var en britisk friidrettsutøver.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 1932, hvor hun tok bronse på 100 meter stafett.
Leni Junker
Leni Junker (født 8. desember 1905, død 9. februar 1997) var en tysk friidrettsutøver.
Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 1928, hvor hun tok bronse på 100 meter stafett.
Trichonis
Trichonis er en slekt av glansvinger som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).
Utseende
Disse stjertvingene har brede, rundede vinger uten stjerter på bakvingen. Undersiden er ensfarget turkis.
Utbredelse
Disse artene er utbredt i den nordlige delen av Sør-Amerika.
Gwendoline Porter
Gwendoline Porter (født 25. april 1902, død 29. august 1993) var en britisk friidrettsutøver.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 1932, hvor hun tok bronse på 100 meter stafett.
Giro d’Italia 2011
Giro d'Italia 2011 var den 94. utgaven av Giro d'Italia og foregikk fra 7. til 29. mai.
Rittet fikk en vanskelig start da den belgiske rytteren Wouter Weylandt krasjet og døde under den 3. etappen. Den neste etappen ble derfor nøytralisert, og Weylandts lag, Leopard Trek valgte å trekke seg fra rittet etter denne.
Michele Scarponi vant rittet sammenlagt, etter at Alberto Contador ble fradømt seieren etter en fellende dopingdom. Contadors deltakelse var omdiskutert da anken på hans frifinnelse for brudd på dopingbestemmelsene ikke var behandlet.
Deltakere
I tillegg til de 18 ProTeams var de profesjonelle kontinentallagene Acqua & Sapone, Androni Giocattoli, Colnago-CSF Inox, Farnese Vini-Neri Sottoli og Geox-TMC invitert. Dette betydde et felt på hele 207 ryttere. Etter 21 etapper var det 159 ryttere som kom til mål i Milano. To av dem var de norske debutantene Lars Petter Nordhaug og Alexander Kristoff
Hjelpesøking
Hjelpesøking ble, «i de tidlige studiene av sosialisering og personlighetsutvikling», ofte sett på som en indikator på avhengighet og tok derfor «på konnotasjoner av umodenhet, passivitet og til og med inkompetanse». Nå er det generell enighet om at adaptiv hjelpesøking er en viktig og effektiv selvregulert læring sstrategi.
Definisjon
Det er gjort flere forsøk på å definere hjelpesøking. Hjelpesøking har blitt studert både som en selvregulert læring sstrategi og som en mestringsstrategi. Innenfor konteksten psykisk helse, kan hjelpesøking defineres som «en adaptiv mestringsprosess som er forsøket på å få ekstern hjelp til å håndtere et psykisk helseproblem.» Innenfor den pedagogiske konteksten, kan hjelpesøking «defineres som en læring s- (eller problemløsning s-) strategi hvor en elev prøver å få ekstern hjelp til å håndtere vanskeligheter som oppleves mens eleven arbeider mot en (eller flere) pedagogisk mål.»
Adaptiv vs. maladaptiv hjelpesøking
Nelson-Le Gall (1981) gjorde en sentral differensiering mellom adaptiv («instrumental») og maladaptiv («executive») hjelpesøking. Mens adaptiv hjelpesøking fokuserer på mestring og forståelse (dvs. å søke akkurat nok hjelp til å kunne løse et problem eller oppnå et mål), innebærer maladaptiv hjelpesøking unngåelse av arbeid (dvs. å be noen andre om å løse et problem eller oppnå et mål på ens vegne).
Hjelpesøkingsmodellen
Flere teoretiske modeller har konseptualisert hjelpesøking som en flertrinnsprosess med ulike stadier. Modellen kategoriserer den komplekse hjelpesøkingsprosessen som å bestå av åtte ulike stadier: (1) fastslå at det er et problem; (2) fastslå at hjelp er nødvendig; (3) bestemme seg for å søke hjelp; (4) velg målet for hjelpesøkingen; (5) velg kilden til hjelp; (6) be om hjelp; (7) få den forespurte hjelpen; og (8) behandle den mottatte hjelpen.
Selv om den hjelpesøkingsmodellen presenterer prosessen med distinkte og logisk sekvensielle stadier, er den i praksis en dynamisk og iterativ hermeneutisk prosess der bevegelsene mellom de ulike stadiene har en innbyrdes sammenheng og er ikke-lineære. Å bestemme seg for en hjelpekilde kan for eksempel gå foran beslutningen om å søke hjelp.
Hjelpesøkingsmodellen kan legges på Zimmermans (2000) modell av selvregulert læring, som består av tre faser: forethought, performance, og self-reflection processes. De fem første trinnene i hjelpesøkingsmodellen omfatter forethought-fasen av Zimmermans (2000) modell, å be om hjelp og få den forespurte hjelpen omfatter performance-fasen, mens behandlingen av den mottatte hjelpen anses som selvrefleksjon-fasen av hjelpesøkingsprosessen.
Forskning
Med adaptiv hjelpesøking kan studentene forstå konsepter og fullføre læringsoppgaver, som ellers ikke er oppnåelige med egen innsats. Det kan derfor tas for gitt at studentene vil be om hjelp når de opplever faglige vansker som de ikke kan løse selvstendig. Imidlertid er det mange studenter som ikke søker hjelp når de vil ha nytte av det. Studenter som forventes å ha mest nytte av hjelp, er faktisk minst sannsynlig å søke det.
Dominik Straga
Dominik Straga (født 20. juni 1988) er en kroatisk svømmer.
Hjelpesøking
Forskning
Mange faktorer kan påvirke en hjelpesøkingsprosess, for eksempel den sosiokulturelle konteksten, individuelle forskjeller, etc. Forskning har vist at kultur kan påvirke hjelpesøking. For eksempel har mange Asiatiske kulturer kulturelle verdier forankret i Konfucianismen og Buddhisme som legger vekt på avhengighet og kollektivisme, i motsetning til mange Vestlige kulturer der uavhengighet og individualisme er utbredt. Forskning har identifisert personlighetsrelaterte predisposisjoner som viktige prediktorer for hjelpesøking.
Dominik Straga
Han representerte Kroatia under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor han ble utslått i forsøkene på 200 meter fri.
Cape Washington
Cape Washington er et markant nes, 275 moh, helt sør i viken mellom Wood Bay og Terra Nova Bay i Victoria Land. Det atskiller Borchgrevinkkysten i nord fra Scott Coast i sør. Det ble oppdaget i 1841 av kaptein James Clark Ross i Royal Navy, og ble navnsatt av ham etter kaptein Washington i Royal Navy, som var sekretær i Royal Geographical Society, 1836-40.
Huldreslottet
Huldreslottet er et markant, isfritt fjell og den sørligste toppen i Borgmassivet i Dronning Maud Land i Antarktis. Det ble kartlagt av norske kartografer fra landmålinger og flyfoto tatt av Maudheimekspedisjonen (1949–52) og navnsatt av dem.
Den tomme stols politikk
Den tomme stols politikk betegner Frankrikes strategi overfor EEC i perioden 1. juli 1965 til 1. januar 1966. Frankrike som var under ledelse av president Charles de Gaulle, holdt seg borte fra møtet i det daværende ministerrådet, og hindret dermed rådet i å fatte beslutninger. Frankrikes motsatte seg et forslag om utvidet bruk av flertallsbeslutninger i ministerrådet, og mot Kommisjonens forslag om økt overnasjonalitet. Krisen ble løst ved Luxembourg-forliket, der de øvrige fem landene bøyde av for Frankrikes krav til vetorett i saker der «meget viktige interesser» sto på spill. I slike saker skulle man forhandle til enighet ble oppnådd.
Krisen ble utløst av at presidenten i Europakommisjonen Walter Hallstein hadde utarbeidet et forslag til finansiering av den felles landbrukspolitikk. Hallstein foreslo at felleskapsinstitusjonenes egenkapital ble styrket, uavhengig av medlemslandenes bevilgninger, at Europaparlamentet fikk økt innflytelse over sitt eget budsjett og at Europakommisjon skulle få en sterkere stilling.
President de Gaulle anklaget Hallstein for ikke å ha konsultert statssjefene og beskyldte ham for selv å opptre som en statssjef. Krisen viste det motsetningsfylte forholdet mellom Walter Hallsteins ideer og de til ministerrådets president Maurice Couve de Murville. Frankrike som ledet ministerrådet inntil 30. juni 1965, avviste ethvert kompromissforslag, noe som førte til brudd i forhandlingene om landbruksordningen. 1. juli 1965 tilbakekalte Frankrike sin ambassadør til EEC i Brüssel og innledet dermed den tomme stols politikk. Det var første gang noe medlemsland hadde blokkert arbeidsmåten i EEC, og er betegnet som en ekstremt alvorlig krise for det daværende EEC.