cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sana’i
Liv
Sana'i var hoffpoet hos den ghaznavidiske herskeren Bahram Shah, som regjerte i perioden 1118-1152. Det sies at han kom med Shah Bahram på en av sistnevntes militærekspedisjoner til India. I India møtte han den indiske sufilæreren Lai-khur. Sana'i gjorde imidlertid slutt på sin karriere ved hoffet som sufipoet etter å ha konvertert til sufismen, selv om han ble lovet rikdom og kongens datter til kone dersom han ble værende. Verket er dedikert til Bahram Shah og uttrykker poetens idéer om Gud, kjærlighet, filosofi og fornuft. Verket inneholder 10 000 verspar i ti seksjoner. I nærmere 900 år har Sannhetens hage blitt konsekvent lest og ansett som en klassiker og lærebok innen sufisme, i alle fall i øst. Ifølge Major T. Stephenson: «Sana'is berømmelse har alltid hvilt på hans Hadiqa; den er best kjent og i Østen på langt nær det mest anerkjente av hans verk; det er i kraft av dette verket at han er en del av de store trioene av sufilærere – Sana'i, Attar, Jalaludin Rumi...» Sana'i lærte at begjær og grådighet, emosjonell spenning, stod mellom menneskeheten og guddommelig kunnskap, som var den eneste sanne virkelighet (Haqq). Kjærlighet (Ishq) og en sosial samvittighet er for ham grunnlaget for religion; menneskeheten er sovende og lever i det som er faktisk en øde verden. Sana'is syn på felles religion var at det var bare vane og ritual.
Ronald Bye
Ronald Joseph Bye (født 23. november 1937 i Oslo, død 24. september 2018 ) var en norsk forfatter og politiker (Ap).
Sana’i
Liv
Sanais poesi hadde en enorm innflytelse på persisk litteratur. Han regnes som den første poeten til å ta i bruk verseform som qasidah (ode), gasel (lyrikk) og masnavi (rimvers) for å uttrykke de filosofiske, mystiske og etiske idéene til sufismen.
Ronald Bye
Bakgrunn
Bye ble født og vokste opp på Høyenhall og Manglerud i Oslo. Hans far var brannformann, og hans mor var renholder. Som maskinreparatørlærling ble Bye engasjert i faglig-politisk arbeid, før han i 1960 ble faglig sekretær i Arbeidernes ungdomsfylking.
Sana’i
Liv
Rumi utpekte Sana'i og Attar som to av hans viktigste inspirasjonskilder ved å si at «Attar er sjelen og Sana'i dens to øyne, jeg kom etter Sana'i og Attar.»
Ronald Bye
Fagforeningsmann, politiker
Tre år senere ble han ble distriktssekretær for Landsorganisasjonen i Norge (LO) i Finnmark, og i 1967 distriktssekretær i Oppland og deretter ved LOs hovedkontor i Oslo. I 1969 ble han enstemmig valgt til partisekretær i Arbeiderpartiet etter Haakon Lie, en stilling han hadde til 1975.
Adoliadini
Adoliadini er en gruppe av sommerfugler som tilhører underfamilien Limenitidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Gruppen består for det meste av store, kraftige arter. De er gode flygere og seiler gjerne på stive vinger. Disse artene er tropiske og lever i Afrika og Sørøst-Asia.
Ronald Bye
Fagforeningsmann, politiker
I 1976-1978 var han formann i Forsvarskommisjonen og var i perioden 1979-1981 samferdselsminister i Odvar Nordlis og Gro Harlem Brundtlands regjeringer. Han hadde også andre sentrale verv som styreleder i Svalbard samfunnsdrift og styreleder i NSB og var også direktør i Norsk Folkeferie, i Norges Reiselivsråd og direktør i Statskog Miljø og Anlegg A/S. Mellom 1988 og 2001 hadde han et eget konsulentfirma.
Adoliadini
Utseende
Store, bredvingede, fargerike sommerfugler.
Sana’i
Liv
Sana'is Sannhetens hage var også en modell for Nezamis Makhzan al-Asrar (Hemmeligheters skattkammer).
Adoliadini
Utbredelse
Gruppen er utbredt i tropisk Afrika og Sørøst-Asia.
Eksterne lenker
Limenitidinae
Ronald Bye
Fagforeningsmann, politiker
I 1987 ga han ut selvbiografien Sersjanten der han kom med avsløringer om ulovlig overvåkning av kommunister og andre venstreorienterte innen arbeiderbevegelsen. Han skrev også noen skjønnlitterære verk.
Æresbevisninger
Bye var æresmedlem av Arbeiderpartiet og fikk Heimevernets fortjenstmedalje. I 1959 fikk han UNEF-medaljen.
Hammerfest kirke
Hammerfest kirke er en modernistisk kirke i armert betong fra 1961 i Hammerfest kommune. Kirken er tegnet av Hans Magnus og har rundt 400 plasser. Den er utsmykket av kunstneren Jardar Lunde. Det har stått fem tidligere kirker i Hammerfest, der alle ble ødelagt av brann, den siste under tvangsevakueringen og nedbrenningen av Finnmark og Nord-Troms.
Magnus tegnet kirken etter inspirasjon av fiskehjell som blir brukt til å tørke fisk i Nord-Norge. Den er bygd i en vifteform med et smalt kor i øst og tårn i vest.
Utsmykning
Det meste av utsmykning i kirken er gjort av Jardar Lunde. Over alteret er det et trekantet glassmaleri som viser sentrale elementer i kristen lære og samtidig er både formen på glassmaleriet og motivene et uttrykk for treenigheten. Glassmaleriet viser Gud Fader, Jesus Kristus og Den hellige ånd.
Under glassmaleriet er det en mosaikk fra 1972 i norsk naturstein. Mosaikken viser ulike hendelser fra påskefortellingen. Alteret er prydet med et kors og et antemsal i glassmosaikk.
På sideveggene i kirkeskipet er det glassmosaikker som fremstiller ulike kristne symboler.
Fronten på orgelgalleriet er utført av Eva og Knut Arnesen. Det er 11 tresnitt som viser fire tidligere kirker i Hammerfest, to gravkapeller i byen, Moses, apostelen Peter og Maria med Jesusbarnet, Lars Levi Læstadius og Thomas von Westen.
Øvrig kunst
I sidekapellet står en altertavle fra den første kirken i Hammerfest. Altertavlen er fra 1623, og er tredelt. Det sentrale motivet er Jesus på korset, og i sidefeltene er Maria og apostelen Johannes. I kapellet er det også to lysekroner fra midten av 1700-tallet.
Kari Hiran
Kari Hiran var en norsk bondekvinne tidlig på 1700-tallet. Hun var gift med Bent Finne av som det tidligere ble hevdet var av finsk ætt. Hun bodde på Benteplassen i Krokskogen.
Krigsinnsats
Under Karl XIIs første norgesfelttog i 1716 ble de svenske troppene ledet på villspor av Kari.
I mars hadde svenskene besatt Christiania, men Akershus holdt stand og den norske hovedstyrken lå i gode stillinger ved Gjellebekk i Lier. Et svensk kavaleriangrep hadde mislyktes ved Norderhov på Ringerike. Den svenske kongen planla imidlertid nok et bakholdsangrep, denne gangen over Krokskogen. Her ved Nordkleiva lå en mindre norsk vaktstyrke, som ville være for svak til å hindre et svensk frontalangrep.
Kari Hiran meldte seg da frivillig for å gå over til fiendens linjer. Der ga hun bevisst feilaktige opplysninger om nordmennenes militære styrke og deres planer. Da de svenske offiserene forhørte henne, fikk hun dem til å tro at det var langt flere soldater ved Nordkleiva enn det var. Hennes desinformasjon fikk svenskene til å gi opp angrepsplanene, og Karl XII måtte gi opp forsøket på å ta Norge våren 1716.
Kari Hiran fikk lite lønn for risikoen og innsatsen. Fogden på Ringerike tok all æren, siden han hadde vært ansvarlig for de norske styrkene i Nordkleiva. Kari søkte staten om belønning, men fogden var den rapporterte om innsatsen og foreslo at Kari skulle betale mindre skatt i tre år, og at hun kunne få «noget ydermere for umagen». Hun fikk to riksdaler for innsatsen sin, ikke nok til å kjøpe ei ku eller en hest.
Minnestein
Det ble reist en minnestein 240 år etter, i 1956, av motstandsfolk fra den andre verdenskrigen. Steinen står ved Benteplassen, ved Kongeveien.
Bakgrunn
Benteplassen har fått navn etter Bent Aslesen på 1700-tallet. Bent var gift med Kari Rasmusdatter, og det er en lang tradisjon om at de var innvandrere fra Finland. Kirkebøker og tingbøker viser derimot at Kari og Bent trolig kom fra Tyristrand. Farsnavnene Asle og Rasmus tyder heller ikke på finsk herkomst. Hiran skal være et eldre navn på Benteplassen. Det kan bety at det kanskje bodde finske innvandrere med etternavnet Hiranen på plassen før Kari og Bent kom dit.
Spock’s Beard (album)
Spock's Beard er det selvtitulerte, niende studioalbumet til det amerikanske progrock-bandet Spock's Beard.
Bakgrunnen for navnet
Den 21. september 2006 la bassist Dave Meros ut en tentativ låtrekkefølge på bandets nettsted, og ga samtidig følgende grunn for et selvtitulert album:
«As you probably know by now, we're calling our 9th studio release simply Spock's Beard. No big heavy reasoning behind that, really, it just seemed like a cool thing to do. (Of course, you are more than welcome to help us invent some heavy philosophical or hidden meaning so we'll have something interesting to say in interviews...)
There are a few cool song titles that could have become the CD title (see below) but we've done that a lot before. Then there is the obvious "SB9" and it's variations, or the clever play on words thing, like nein or asinine or something like that.
But, in the end, we decided to just not name it at all. We saved all of our energy for the CD itself. It's going to be one big, fat CD filled to the brim with close to 78 minutes of material.»
Pankow stasjon
Bahnhof Berlin-Pankow er en S-Bahn- og U-Bahnstasjon i distriktet Pankow i Berlin. Den befinner seg i krysset Stettiner Bahn/Berliner Straße, som er den raskeste forbindelsen mellom distriktet Pankow og Berlins bykjerne.
Bruniales
Se teksten
Bruniales er en sannsynlig planteorden i kurvplante-kladen (Asteridae), som ikke anerkjennes i APG II-systemet, men som siden 2008 antas å utgjøre en egen orden av de to, nærstående familiene Bruniaceae og Columelliaceae. Den omfatter 14 slekter og om lag 85 arter, og vokser kun i hnhv Sør-Afrika og Andesfjellene.
Slekter
De 12 slektene i denne familien, omfatter:
Salong (samling)
Salonger var et fenomen av fransk opphav under l'ancien régime. Spesielt fra 1600-tallet til 1700-tallet, kunne en utvalgt del av byens overklasse samles for å «holde salong» (fransk: salon), det vil si konversere om litterære begivenheter eller hva som helst, hjemme i noens bolig. Etter hvert gjaldt dette ikke bare deltakere fra overklassen, det var også anledning for kunstnere til å vise seg frem og på den måten opprette kontakt med mulige personer som kunne støtte dem økonomisk. Salongen var også stedet for de intellektuelle hvor de debatterte politiske emner. Vert for salongen var nesten alltid en kvinne, hun fungerte som moderator og debattleder. Det finnes eksempler på salongdamer som i praksis agerte som politikere.
Salongliv ble praktisert i mange land. Det kjennes også blant annet fra den danske gullalder blant intellektuelle i København med vertinner som Charlotte Schimmelmann og Friederike Brun. Salonkulturen fikk betydning også der, ved å støtte forfattere og kunstnere. I Sverige holdt Hedvig Charlotta Nordenflycht salong for akademiet Tankebyggarorden i frihetstiden. Den mest velkjente salongsvertinnen i Sveriges historie er uten tvil Malla Silfverstolpe, som på 1800-tallet (fra 1820) holdt en berømt litterær og musikalsk salong i Uppsala.
Salongene fortsatte til utpå 1900-tallet, men de mistet sin betydning på 1800-tallet, ettersom de da utviklet seg til å bli et rent overklassefenomen.
Ringerike Skytesenter
Ringerike Skytesenter ligger ved Vestre Buttentjern nær Hønefoss i Ringerike kommune. Anlegget het tidligere RISØ skytefelt og tilhørte Forsvaret i forbindelse med den tidligere militære flyplassen på Eggemoen.
Malacopsyllidae
Malacopsyllidae er en gruppe (familie) som hører til ordenen lopper (Siphonaptera). Som andre lopper er de parasitter som lever i bolene eller reirene til varmblodige dyr. Lopper regnes til de vingede insektene til tross for at alle artene er helt vingeløse. Denne familien omfatter bare to kjente arter.
Liv og utvikling
De to artene i denne familien lever ende i gangene til beltedyr og suger blod fra disse.
Utbredelse
Familiens to arter finnes i Sør-Amerika.
Systematisk inndeling
Klassifikasjonen følger.
Dønnesfjord kirke
Dønnesfjord kirke er en langkirke fra 1888 i Hasvik kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 120 plasser. Det er Hasvik kommunes eldste bygning, alle andre bygninger gikk med under tyskernes brenning av Finnmark i 1944-45.
Kirken har en ruvende silhuett ytterst mot Lopphavet ytterst i Dønnesfjorden på Sørøya. Kirken, opprinnelig bygget i Galten handelssted, ble ikke satt i brann av tyskerne da de trakk seg tilbake fra Finnmark i 1944. Den var det eneste bygget i Hasvik som stod igjen etter krigen. I 1951 ble kirken flyttet dit den står idag. Det er ikke lenger fastboende som bruker kirken om vinteren. Det holdes gudstjeneste i kirken en gang årlig, midt på sommeren. Daværende sokneprest Paul Skuland i Hasvik foreslo å selge kirken for en krone, men Riksantikvaren satte seg i mot dette og la fram forslag om fredning. Det ble bevilget 750 000 kroner til å pusse opp kirken, noe som skjedde i 2005. Nå står den i 30 år til, nymalt og med hvitmalte vinduslemmer. Kirken ble fredet i 2009.
Rotes Rathaus
Rotes Rathaus (det røde rådhuset) er det mest brukte, men uoffisielle, navnet på Berlins rådhus som offisielt heter Berliner Rathaus. Rådhuset ligger i Rathausstraße i bydelen Mitte og er kontor for Berlins regjerende borgermester. Navnet Rotes Rathaus henviser til bygningens fasade. Rådhuset er 99,2 meter langt, 87,9 meter dypt og tårnet er 74 meter høyt. Bygningen er fredet.
Historie
Bygningen ble oppført mellom 1861 og 1869 av Hermann Friedrich Waesemann. Det arkitektoniske forbildet er rådhuset i Toruń i Polen, som på det tidspunktet var en del av tyske Preussen. Det 74 meter høye tårnet er inspirert av katedralen i Laon i Frankrike. Rådhuset erstattet flere bygninger fra middelalderen og samlet administrasjonen i én bygning. Under andre verdenskrig ble omkring 50 % av bygningen ødelagt, men bygningen ble gjenoppført og ombygd i årene 1950–1958. Fra 1948 til 1991 fungerte Rotes Rathaus som rådhus for Øst-Berlin, mens Rathaus Schöneberg fungerte som rådhus for Vest-Berlin.
2. desember 1990 fant det første frie valget for det samlede Berlin sted for første gang på 44 år. CDU ble da det største partiet med 40,3 % oppslutning, og 24. januar 1991 valgte Berlins parlament Eberhard Diepgen som borgermester i det gjenforente Berlin og Rotes Rathaus ble igjen byens rådhus.
Nord-Jemen under Sommer-OL 1988
Nord-Jemen under Sommer-OL 1988. Åtte sportsutøvere fra Nord-Jemen deltok i tre sporter under Sommer-OL 1988 i Seoul. Det var andre gangen som Nord-Jemen deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Ida Marie Holen
Ida Marie Holen (født 29. mars 1958) er en norsk politiker for Fremskrittspartiet. Ved stortingsvalget 2009 stod hun på tredjeplass på partiets liste i Buskerud, og hun er dermed første vararepresentant i dette fylket og møtte 121 dager på Stortinget.
Holen er lærer og kommer fra Ål, der hun hatt fire perioder i kommunestyret. Hun er tillitsvalgt i Skolenes landsforbund.
Vindusmygg
se teksten Vindusmygg (Anisopoidae) er en gruppe (familie) av myggene (Nematocera), som sammen med fluene,  utgjør Tovingene (Diptera). De er fra 5 mm. til ca. 10 mm. Det er 5 arter i Norge. I verden er det ca. 80 arter.
Disse myggene stikker ikke slik som stikkmygg Culicidae.
Liv og utvikling
Vindusmygg er nokså vanlig fra mars/april til ut i november. De fleste arter lever ved fuktige steder i skog og mark, og flyr ved skogkanter i gresset. Men har en tiltrekning mot vindusglass og har fått navnet sitt deretter. Den sitter på glasset både ut og inne i hus. Den er lett å kjenne igjen, særlig på de flekkete vingene, litt lange beina og de to sprikende antennene. Noen ganger kan vindusmygg opptre i mindre svermer, men opptrer vanligvis enkeltvis.
Vindusmygg er litt lik en vintermygg eller et lite stankelbein, men skiller seg fra disse ved sin skitne, lyse gråbrune farge og de tydelige mørkflekkete vingene. Vingene har en tydelig diskalcelle, en lukket celle, omtrent midt på vingen. På toppen av brystet (dorsalt) har den tre mørkere lengdestriper og mangler den V-formede furen som vintermygg og stankelbein har. Fasettøynene er store og dekker omtrent hele siden av hodet. Midt oppe på hodet finne tre punktøyne (ocelli). Antennene er trådformede og spriker ut fra det runde hodet i en V-form. Antennene består av 16 ledd, de største nært hodet og mindre og tynnere ledd ut mot tuppen. Beina er lange, gule, men mørkere ved leddene.
Eggene legges i råtnende organisk materiale, som kompost, ekskrementer og møkk-kjellere, der larvene utvikles. Vindusmygg gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium.
Generelt om mygg
Mygg tilhører tovingene, de har som navnet sier bare ett par vinger, eller to vinger, det bakerste vingeparet er erstattet av (omdannet til) to svingkøller eller kølleformede balanseorganer. Bare noen få arter stikker eller biter. Mygg kan bare skilles fra fluene ved å se på antennene, som skal ha mer enn 4 ledd og være av typen trådformede, der leddene er mer eller mindre like store. (vanskelig å se, kan kreve forstørrelse). Mygg har ofte litt mer spisse og lengre vinger, lengre bein og en litt slankere kropp enn fluer. Men det ytre utseendet til noen mygg kan være svært likt en flue, som hos Gjødselmyggene og Knotten. Alle mygg gjennomgår en fullstendig forvandling.
Systematisk inndeling / Norske arter
Det er 5 norske arter, to slekter.
Storoveien (Oslo)
Storoveien (25–43; ingen partallsadresser) er en del av Store Ringvei i Oslo. Navnet betegner stykket mellom Storokrysset (ved Grefsenveien) og Sinsenkrysset (ved Trondheimsveien). Den vestre fortsettelsen heter Rolf Wickstrøms vei og den østre Dag Hammarskjølds vei.
Grefsen stasjon ligger i nr. 6, og i nr. 30 er Grefsen vognhall.
Sørvær kapell
Sørvær kapell er en langkirke fra 1968 i Hasvik kommune, Troms og Finnmark fylke. Byggverket er i stein og tre og har 108 plasser.
Sørvær var kirkested i senmiddelalderen, og er nevnt i Trondhjems Reformats 1589. Fiskeværet ble imidlertid avfolket og kirken nedlagt 1697.
Crenshaw County
Crenshaw County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger i de sørlige delene av staten og grenser mot Montgomery County i nord, Pike County i øst, Coffee County i sørøst, Covington County i sør, Butler County i vest og mot Lowndes County i nordvest.
Crenshaw Countys totale areal er 1,572 km² hvorav 3 km² er vann. I 2000 hadde fylket 13,665 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Luverne.
Fylket ble etablert i 1866 og har fått sitt navn etter dommer Anderson Crenshaw.
Nigeria under Sommer-OL 1988
Nigeria under Sommer-OL 1988. Sekstini sportsutøvere fra Nigeria deltok i åtte grener under sommer-OL 1988 i Seoul. De vant ingen medaljer.
Rosa Liksom
Rosa Liksom (egentlig Anni Ylävaara, født 7. januar 1958 i Övertorneå) er en finsk forfatter og billedkunstner.
Liksom er blant de mestselgende av moderne finske forfattere. Hun har skrevet om byfolk, ungdom og om mennesker fra utkantstrøk i Nord-Finland. Som person har Liksom vært tilbaketrukket i forhold til offentligheten.
Novellesamlingen Tyhjän tien paratiisit (1989) er oversatt til norsk som Paradis på en øde vei (1991)
Priser og utmerkelser (utvalg)
I ble hun tildelt Kalevi Jäntti-prisen.
I 2011 ble hun tildelt Finlandiaprisen for romanen ''Kupé nr. 6 (originaltittel: Hytti nro 6''). I 2013 mottok hun Pro Finlandia-medaljen.
I 2020 mottok Rosa Liksom Svenska Akademiens nordiske pris.
Stjertpraktbille
Stjertpraktbille Dicerca furcata er en nokså stor bille som tilhører familien praktbiller (Buprestidae). Arten finnes i Norge.
Utseende
En middelsstor, mørk, blank praktbille. Dekkvingene er trukket ut til "frakkeskjøter" i spissen, hos denne arten er de ganske lange. Antennene er omtrent så lange som hodet er bredt, det innerste leddet er oransje. På pronotum er det fem lengdebånd med meget tett punktering, områdene mellom disse er nesten upunkterte og blanke. På dekkvingene er det uregelmessige flekker av tett punktering med upunkterte områder mellom.
Levevis
Larvene utvikler seg i død ved av bjørk. Den skal være lokalt ganske vanlig i solrike bestander av hengebjørk i Gudbrandsdalen, men er likevel listet som Direkte truet (EN) i Norsk rødliste for arter fra 2006.
Utbredelse
Den er utbredt i Mellom- og Nord-Europa og i det nordlige Asia.
Parlamentsvalget i Italia 1992
Parlamentsvalget i Italia 1992 fant sted den 5. april 1992.
Valget i 1992 var det første som fant sted etter at Partito Comunista Italiano (PCI) oppløste seg selv og dannet Partito Democratico della Sinistra (PDS), i den hensikt å nærme seg europeisk sosialisme. En minoritet ønsket ikke å forkaste den kommunistiske ideologien og dannet Rifondazione Comunista (PRC). Sammenlagt fikk de to partiene imidlertid 4% mindre enn det allerede svekkede PCI hadde fått valget i 1987.
Strauman Idrettslag
Strauman Idrettslag (grunnlagt 23. august 1959) er et allidrettslag med fokus på ski og fotballaktiviteter for Strauman-området i Vågan kommune i Lofoten. Strauman ILs herrelag i fotball har vært variert mellom 4. og 5. divisjon i Hålogaland Fotballkrets og spiller nå i 5. divisjon. Laget spiller sine hjemmekamper på Strauman stadion i Sydalen. Tidligere Bodø/Glimt-kaptein Cato André Hansen er eneste Tippeligaspiller som har fortid fra Strauman IL. Cato Hansen spilte også fem kamper på U-15 landslaget mens han var i Strauman. Lisa Johannesen spilte på Døvelandslaget for kvinner i VM på midten av 2000-tallet og scoret mot Russland.
Parlamentsvalget i Italia 1992
Et annet trekk ved valget var den sterke framgangen for Lega Nord, et parti dannet som en føderasjon av flere mindre regionale partier, der Lega Lombarda og Liga Veneta var de viktigste. Valget i 1992 var den første bekreftelsen på at Lega Nord var en maktfaktor en måtte regne med. Mens Lega Nord var en reaksjon mot korrupsjonen, var La Rete en reaksjon mot den organiserte kriminalitetens innflytelse i politikken. 1992-valget førte til den største endringen i det partipolitiske landskapet siden den andre verdenskrig. De tradisjonelle partiene og opposisjonen på venstresiden mistet sammenlagt 10,8 % av velgerne. De tre største partiene gikk tilbake fra samlet 75,2 % av stemmene i 1987 til 59,4 % i 1992. Endringene som fant sted ved valget i 1992 skulle imidlertid vise seg å være små sammenlignet med de endringene som skulle finne sted ved valget i 1994. Som et resultat av operasjon rene hender ble det avslørt omfattende korrupsjon. Disse avsløringene kom til å føre til at de fleste av de partiene som hadde dominert italienske regjeringer siden andre verdenskrig gikk i oppløsning og forsvant, noe som åpnet opp for nye partidannelser. Endringene som skulle finne sted har vært så omfattende at man har omtalt den følgende perioden som “den andre republikk”, i motsetning til den foregående perioden, som blir omtalt som “den første republikk” (til tross for at det ikke har funnet sted noen omfattende konstitusjonelle endringer).
Lilo og Stitch 2
Lilo og Stitch 2 er en amerikansk tegnefilm fra som ble produsert av Disney. Den er oppfølgeren til Lilo og Stitch fra.
Strauman Idrettslag
Fotballaget
Med spillere hovedsakelig fra egene juniorlag og noen hjemflyttende spillere fra lag om Svolvær IL og Kabelvåg IL gjorde laget seg stadig mer gjeldende utover 1980-tallet. I 1986 vant Strauman sin avdeling i 6. divisjon, men tapte kvalifiseringskampene og rykket ikke opp. Etter en middelmådig 1987-sesong ble opprykket sikret i 1988 med andreplass i serien og seier i kvalifiseringskampene. I 1989 ble kampen mellom Bø og Strauman i 5. divisjon valgt ut som «Århundrets kamp» av Verdens Gang, siden det var en kamp mellom to naboer og en kamp mellom Lofoten og Vesterålen. VG trykket opp et eget bilag til kampen, satte opp to busser med Strauman-supportere, organiserte med fiskerne at de tok med folk til Bø ifm kampen, trykket opp egne billetter og lagde et stort opplegg rundt kampen. Blant annet ankom matchballen kampen med fallskjerm og det var verdensrekordforsøk på lengdespark dødball i pausen. Strauman vant kampen 3-0.
Lilo og Stitch 2
Norske stemmer
Ellers medvirket Benedikte Kruse, Erik Skøld, Lena Meieran, Per Frisch, Vilde Moberg og Amalie Krogh Sundbø.
Strauman Idrettslag
Fotballaget
Utover 1990-tallet førte synkende folketall og ungdomskull til nedgang i aktiviteten i idrettslaget. Det førte til at Strauman etterhvert ble avhengig av spillere fra andre bygder for å stille lag. På slutten av 1990-tallet inngikk Strauman IL en avtale med FK Lofoten som ga straumanspillerne mulighet til å prøve seg hos FK Lofoten, og spilletid i Strauman for FK Lofotens talenter. Siste sesongen til Strauman IL fungerte laget som FK Lofoten 3 og spilte ikke lengre hjemmekampene i Strauman. A-laget ble lagt ned, men gjenoppsto tre sesonger fra 2002 til 2004 i 4. divisjon.
2013-sesongen vil være første gang siden 2004-sesongen Strauman IL stiller A-lag og skal spille i 5. divisjon. Laget har i tillegg flere aldersbestemte lag.
Point of Peace
Point of Peace er en menneskerettighets- og medieorganisasjon som samarbeider med vinnere av Nobels fredspris med kommunikasjontiltak i deres hjemland og internasjonalt. Point of Peace er basert i Stavanger.
Grunnlaget for organisasjonens arbeid er:
I september 2008 ble det holdt et toppmøte med tidligere fredsprisvinnere og internasjonale eksperter. Tidligere president i Sør-Korea og nobelprisvinner Kim Dae-jung, og nobelprisvinner Mairead Corrigan deltok på konferansen.
12. september 2008 lanserte stiftelsen Peace Channel sammen med Bob Geldof. Peace Channel er en web-basert TV-kanal for fred og konfliktløsning.
Vinetastraße undergrunnsstasjon
Vinetastraße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Vinetastraße er på linjen U2.
Fra stasjonen åpnet i 1930 og frem til utvidelsen til Pankow stasjon sto ferdig i 2000 var stasjonen endestasjon for U2.
Grethe Weiser
Grethe Weiser, født Mathilde Ella Dorothea Margarethe Nowka (født 27. februar 1903 i Hannover; død 2. oktober 1970 i Bad Tölz i Bayern) var en tysk skuespiller.
Grethe Weiser var datter av en entreprenør og vokste opp i Dresden. Hun giftet seg med fabrikant Josef Weiser og de flyttet til Berlin hvor han leide en kabaretscene på Kurfürstendamm. De fikk en sønn i 1922, men paret separerte seg kort tid etter.
Hunr debuterte som skuespiller i stumfilm og gjorde etterhvert lykke som en slagferdig berlinerinne på komediescenen. Under den andre verdenskrigen lykkes hun i å forsørge sin tidligere ektefelle og sønnen i Sveits, samtidig som hun spilte på scenen i Berlin. Hun unngikk å bli medlem av Reichstheaterkammer og dermed også NSDAP. Hun deltok gjennom karrieren i 145 spillefilmer og over 30 TV-produksjoner.
Hun omkom i en bilulykke sammen med sin nye ektemann i 1970 og er gravlagt på Friedhof Heerstraße i Westend.
«Brummer»
«Brummer» var et tysk skoleskip, og en del av Kriegsmarine.
«Brummer» tok del i den tyske invasjonen av Norge som et transportskip, og var en del av «Oslogruppen» som seilet mot hovedstaden langs Oslofjorden.
Escalloniaceae
I APG II-systemet (2003) inneholdt den bare fire slekter, men nyere genetiske studier tilsier at slektene Eremosyne og Tribeles også må regnes til familien. De to tidligere familiene Eremosynaceae og Tribelaceae er dermed begge inkorporert i familien Escalloniaceae. Dessuten er familien Polyosmaceae trolig en søstergruppe med Escalloniaceae, og i APG III-systemet inkludereres derfor slekten Polyosma i sistnevnte familie.
Slekter
De sju slektene som nå anerkjennes i familien, og de tre inkorporerte tidligere familiene, er:
Bæivasgiedde kapell
Bæivasgiedde kapell er en langkirke fra 1915 i Karasjok kommune, Troms og Finnmark fylke. Denne rødmalte kirken ligger uveisomt til på Finnmarksvidda, ca. 6 mil sørvest for Karasjok sentrum. Byggverket er i tømmer og har 70 plasser.
Tvedes bryggeri
Tvedes bryggeri var et bryggeri som lå på Vesterbrogade 140 i København. Bryggeriet var grunnlagt av Hans Jørgen Tvede i 1852 og oppnådde i 1880-årene å være Nordens største hvidtølsbryggeri. Bryggeriets bygninger finnes fremdeles og er gjort om til boliger som inngår i en andelsboligforening med samme navn.
Bæivasgiedde kapell
Det finnes også en fjellstue utenfor kapellet som turister kan bruke. Fjellstua har 4 rom inkludert gang.
Tvedes bryggeri
Bryggeriets opprinnelse var et bryggeri etablert på Ørholm ved Kongens Lyngby som Tvede flyttet til København i 1852.
Etter Tvedes død i 1878 overtok sønnene Jørgen Christian Tvede og Peter Valdemar Tvede samt svigersønnen Jørgen Henrik Bruhn ledelsen. Jørgen Henrik Bruhn var, som Jørgen Martin Tvede før ham, medlem av styret i Kongens Bryghus.
For å motstå konkurransen fra alle bryggeriene i København gikk Tvedes Bryggeri inn i organisasjonen De forenede Bryggerier, som ble opprettet i 1891, og som også inkluderte Tuborg fra 1894. I forbindelse med bryggeriets inntreden i De forenede Bryggerier trådte Jørgen Chr. Tvede og Jørgen Henrik Bruhn inn i selskapets styre. De utgjorde ledelsen inntil 1905.
Bryggeriet ble reddet fra riving på begynnelsen av 1990-tallet og arkitekt Kristian Isager sto for ombygging til leieboliger i 1992–1993. I 2006 ble eiendommen solgt til andelsboligforeningen av eieren, Dyrlægernes og Agronomernes Pensionskasser.
De gamle produksjonsbygningene er ikke fredet, men erklært bevaringsverdige. Til gjengjeld ble det østre forhuset fra 1862 og det vestre forhuset med sidehus fra 1884 av arkitekt Christian L. Thuren fredet i 1980. Sistnevnte ble restaurert i 2008.
Taiwan (øy)
Taiwan (tradisjonelle kinesiske tegn: 臺灣 eller 台灣; forenklede: 台湾; pinyin: Táiwān; taiwansk hokkien: Tâi-oân/Tāi-oân, tidligere kjent i Vesten som Formosa etter det portugisiske: Ilha formosa, eller som det ble notert på latin på gamle kart: Formosa Insula, «vakker øy») er en øy øst for det kinesiske fastland som utgjør størstedelen av Republikken Kina. Det tidligere navnet Formosa ble gitt av portugisiske sjøfarende. En person fra Taiwan kalles taiwaner.
Den mandelformede øya er på 36 000 kvadratkilometer. Den vestlige delen er en bred kystslette som gradvis stiger og går over til skogdekte platåer og den fjellkjeden som strekker seg fra nord til sør langs øyas lengderetning. De høyeste fjelltoppene når opp i rundt 4 000 meters høyde. Østenfor går det bratt nedover med kløfter og strie elver og strømmer ned til Stillehavet.
Befolkningen er på over 23 millioner, hvorav rundt 600 000 hører til den taiwanske urbefolkningen. Om lag halvparten av de sistnevnte folkegruppene har i løpet av 1900-tallet latt seg sinifisere i utstrakt grad; taler kinesisk og har overtatt kinesiske skikker. De øvrige rundt ti stammer holder fast på sine språk og skikker, selv om de også lærer kinesisk på skolen.
De første kinesiske innvandrere kom til Taiwan mellom 900-tallet og 1200-tallet; de var hakkaer  (kèjiā). Andre kinesere kom senere, blant dem mange minnan-talende, det vil si kinesere fra den halvdelen av den fastlandskinesiske provinsen Fujian som ligger sør for elven Min. Disse kineserne bosatte seg i kystlandet, og kalles ofte Bwunshinlang for å skille dem fra de mange kinesere (kalt waishinlang) som strømmet over til øya i 1949/1950 og fremover for å flykte unna det kommunistiske regime som hadde etablert seg på fastlandet. Også Kinas nasjonalistregjering (Kuomintang), som hadde regjert hele Kina siden 1911, flyktet til Taiwan i 1949, etter at de var blitt slått av kommunistene i den kinesiske borgerkrig.
Industri
Taiwans industri er i hovedsak bygget opp siden 1960/70, og er i dag meget viktig for den internasjonale elektronikkindustrien. De største firmaene er meget kjent i vesten, selv om vi ofte ikke er klar over at de er fra Taiwan. Verdt å nevne er HTC (solgt til Google), Acer, Asus, BenQ mobiltelefoner/pad, Logitech tastaturer, UMC og TSMC semiconductors og Foxconn som produserer produkter for firmaer som Apple og Microsoft. Men, samtidig eier firmaer som japanske Sharp. Taiwanske firmaer produserer alle tenkelig produkter innen de fleste sektorer. En stor andel av Tesla-bilenes deler er for eksempel produsert i Taiwan.
Historie fra 1600
Tidlig på 1600-tallet slo handelsfolk fra Japan, Spania og Holland seg ned på forskjellige deler av øya. I 1642 ble nederlenderne enerådende, men de ble kastet ut tyve år etter av en kinesisk korsar fra Amoy, Koxinga (Zheng Changgong), som var lojal overfor det styrtede Ming-dynastiets etterfølgere som forsøkte å organisere seg til motstand og gjenerobring av det nå for det meste Qing-styrte Kina. I 1683 klarte Qing-dynastiet å overta makten, og regjerte nå Taiwan som en del av provinsen Fujian. Dette kom til opphør i 1895, da øya etter det kinesiske nederlaget under den første sino-japanske krig måtte avstå Taiwan til Japan i Shimonosekitraktaten.
De nye japanske makthavere knuste løsrivelsesbevegelsen der, som hadde som mål å etablere en selvstendig taiwansk stat. Taiwan ble en japansk provins.
Kjemisk industri
Kjemisk industri omfatter selskaper som produserer industrikjemikalier ved å omsette råmaterialer (olje, naturgass, luft, vann, metall, mineraler) til over 70 000 ulike produkter. Polymerer og plast, spesielt polyetylen, polypropylen, polyvinylklorid, polyetylentereftalat, polystyren og polykarbonat omfatter 80% av industriens utbytte i verden.
Taiwan (øy)
Historie fra 1600
Under Kairoavtalen av 1943 ble de allierte stater enige om at etter krigen måtte Japan gi opp kontroll av Taiwan. De sa ikke hvem som skulle få kontrollen. (Japan oppgav endelig alle formelle krav på området i 1952.)
Nasjonalistregjeringen (Kuomintang) ble til å begynne med hilst velkommen av den lokale taiwankinesiske befolkning. Styresettet vakte snart motstand, og i 1947 fulgte den såkalte 28. februar-hendelsen som endte med blodig undertrykkelse fra de nye makthaverne, og minst 20 000 døde.
Nasjonalistene styrte med militære unntakslover fra 1949 til 1987. Dette har antakelig vært med på styrke de separatistiske krefter innen den taiwanske opposisjon.
I 1949 klarte kommunistene under Maos ledelse å beseire Kuomintang på fastlandet i Kina, og deres leder, Jiang Jieshi (Chiang Kai-shek) flyktet til Taiwan. Her var han president for et nasjonalistisk styre fram til sin død. Siden 1949 har derfor Taiwan vært en motstandsbastion mot kommunistene. Kuomintangregjeringen og restene av nasjonalisthæren fra fastlandet administrerte Taiwan etter Sun Yat-sens «Folkets tre prinsipper».
En kombinasjon av gunstige omstendigheter muliggjorde rask økonomisk ekspansjon: en betydelig kapitalflukt fra Fastlands-Kina; amerikansk støtte, den avanserte infrastruktur som japanerne hadde bygd opp og etterlot seg, disiplinerte arbeidsvaner grunnlagt på konfutsianismens prinsipper, en meget vellykket landreform som ble gjennomført de første få årene etter Kuomintangregjeringen kom til makt, store utviklingsprosjekter som ble entusiastisk gjennomført av store deler av arbeidsstokken, og et nettverk av meget profesjonelle internasjonale kontakter, både politiske og kommersielle, og som er blitt opprettholdt selv etter Beijings diplomatiske seirer etter 1971.
Både Republikken Kina (som kontrollerer øya) og Folkerepublikken Kina hevder suverenitet over øya Taiwan. På Tross av at Taiwan ikke er på FNs offisielle liste over land i verden er Taiwan et velfungerende demokratisk land med to store politiske partier og noen små. Det er på grunn av den politisk situasjonen mellom Folkerepublikken Kina og Republikken Kina/Taiwan at Taiwan deltar i OL som Kinesisk Taipei og ikke har status som selvstendig stat i FN.
Taiwans historie
Taiwan, tidligere kjent som Formosa, var i all hovedsak bosatt av taiwanske urfolk frem til den nederlandske koloniseringen i oppdagelsestiden på 1600-tallet. På samme tid immigrerte etniske kinesere, og Qing-dynastiet erobret Taiwan i 1683. Da Taiwan ble avstått til Japan i 1895, var flertallet i Taiwans befolkning han-kinesere gjennom herkomst eller assimilering. Den japanske kulturelle innflytelse på øya ble påtakelig under tiden frem til 1945, og er i dag noe av det som gjør folk fra at folk fra Taiwan oppleves svært forskjellig fra folk fra Kina innen for eksempel måten man gjør forretninger på.
Chen Chun
Chen Chun (陳淳, pinyin: Chén Chún; født 1483 i Suzhou, død 1544) ble født inn i en velstående familie av byråkrater. Han lærte kalligrafi av Wen Zhengming. Han brøt seinere med Wen til fordel en mer fristil metode innen «tusj og vask»-malerier. Han var knyttet til Wu-skolen innen litteratmaleri. Mi Fu fra Song-dynastiet hadde en sterk innflytelse på hans arbeid. Han malte mange landskap, men er til en viss grad kjent som en «blomst og fugl»-maler.
Hasvik kirke
Hasvik kirke er en åttekantet kirke fra 1955 i Hasvik kommune, Troms og Finnmark fylke. Den erstattet den gamle kirken fra 1861, som ble brent i 1944 under andre verdenskrig. Kirken fra 1861 var en langkirke i tømmer og erstattet en kirke som i 1712 var blitt flyttet fra Hasvåg.
Byggverket er i tre og har 220 plasser. Det er galleri i kirken. Orgelet er et pipeorgel på fire stemmer fra Vestres orgelfabrikk fra 1962. Prekestol, døpefont og er fra 1955. Ny alterduk ble sydd i 2005 til 50 års jubileet for kirka. Kirkesølvet er fra den gamle kirken. Altertavlen er laget av den 16 år gamle Maria Steen fra Danmark i 1956 etter at menigheten hadde forkastet maleriet «Symbol» av Else Christie Kielland, som opprinnelig hadde fått oppdraget med å lage altertavle. «Symbol» henger i på annet sted i kirken.
Minnelund
Utenfor kirken er det opparbeidet en minnelund for de som har omkommet på havet etter 1900. 51 steiner ligger på et dekke av hvit skjellsand. På hver av steinene er navnet til en som er omkommet på havet. Minnelunden ble innviet i august 1990.
Det er også reist en bauta ved kirken over de 21 som mistet livet som følge av andre verdenskrig.
Kulturminne
Hasvik kirke er et kulturminne og har nummer 84492 i Riksantikvarens kulturminnebase.
Eikenosa Opp
Eikenosa Opp er et motbakkeløp i Ålesund som arrangeres av Emblem IL. Løpet ble første gang arrangert i 2004.
Løypa starter på ca. 2 meters høyde nederst i Eikenosvågen, ca. 700 m nedenfor fylkesvei 60. Eikenosa Opp har målgang ved vestenden av demningen ved Røssevollsvatnet på 295 meter. Løypa er 4,5 km lang og går på asfalt- og grusvei.
Løyperekorden for herrer innehas av Johan Bugge som gjennomførte løpet på 17 minutter og 55 sekunder i 2019. For damer er det Ingrid Festøs 22 minutter og 3 sekunder fra 2017 som er rekord.
Vinnere
(R): Løyperekord {{legend|#CCCCFF|border=1px solid #aaa|Indikerer start i Eikenosvågen og mål ved vestenden av demningen ved Røssevollsvatnet. Dette er gjeldende løypetrasé fra og med 2011.}} {{legend|#98FB98|border=1px solid #aaa|Indikerer start i Eikenosvågen (ved havnivå) og mål ved Ivar Aasen-hytta (forkortet grunnet snøforhold).}}{{legend|#EFEFFF|border=1px solid #aaa|Indikerer start ved riksvei 60 og mål ved vestenden av demningen ved Røssevollsvatnet.}}{{legend|#FFC1DC|border=1px solid #aaa|Indikerer start ved riksvei 60 og mål på nordsiden av broen som deler Røssevollsvatnet på midten.}}
* Fra 2006 ble målgang flyttet slik at løypa ble 300 meter lengre. I 2010 ble start flyttet fra riksvei 60 ned til havnivå i Eikenosvågen.
Pan (roman)
Pan er en naturlyrisk jeg-roman av Knut Hamsun fra 1894. Den er et av Hamsuns mest kjente verk, ved siden av Sult og Markens Grøde. For Markens Grøde ble Hamsun tildelt nobelprisen i litteratur.
Pan er utstyrt med en epilog, «Glahns Død», som består av fire kapitler. Den foregår i India, der Glahn mister livet i et fingert selvmord.
Handling
Boken handler om drømmeren løytnant Thomas Glahn og hans sommer i en jakthytte i Nordland på midten av 1800-tallet. Dypest sett er løytnanten en kulturtrøtt, disharmonisk og splittet person som har et ønske om å leve utenfor en sosial sammenheng regulert av etiske lover. Han slår seg ned i en enkel skogshytte sammen med hunden Æsop for å friste livet i nært samspill med naturen. Men ikke langt fra hytten ligger tettstedet Sirilund. Dermed er det duket for konflikter, dramatiske hendelser, opp-og ned-turer. Sentralt i handlingen står den uforløste kjærligheten til Edvarda, preget av svermeri, glad forventning og stemningsrus, tilnærmelser, tilbaketrekninger, avvisninger, sjalusi, ydmykelser, sårede følelser og hevnakter.
Handlingen begynner med at Glahn blir tilsendt to grønne fjær fra den unge Edvarda. Dette får han til å huske hans sommer i en jakthytte i Nordland noen år tilbake. Ikke langt fra hytten ligger tettstedet Sirilund, hvor den unge Edvarda og hennes far Mack bor. Kjærligheten blomstrer i begynnelsen mellom Glahn og Edvarda, men kun når de befinner seg i naturen. Glahns usosiale karakter og nevroser ødelegger etter hvert kjemien mellom dem. Glahn opptrer seg rart i sosiale situasjoner, og begynner å tro at Edvarda har mistet interesse for han. Han skjønner etter hvert at hun vil ha seg en reddende «prins», noe han ser på som en naiv tanke. Han blir i stedet sammen med tjenestepiken Eva, konen til den lokale smeden, noe handelsmannen Mack blir rasende over ettersom han også har et forhold til Eva. Edvarda blir senere sammen med en baron, og Glahn anser deres forhold som over. Mack setter senere fyr på Glahns hytte som hevn for hans forhold til Eva, og setter Eva til tungt arbeid i huset sitt. Glahn tar senere livet av Eva ved et sprengingsulykke når han skal saluttere baronen. Glahn mistenker at Mack er ansvarlig for mordet hennes. Etter Evas død bestemmer Glahn seg for å reise fra Nordland. Edvarda ber om å få beholde Æsop som et minne om han, noe Glahn sier ja til, men skyter så hunden ettersom han mistenker at de vil torturere den.
Noen år senere skriver en britisk mann til Glahns slektninger om at han er død. Glahn forførte engelskmannens forlovede Maggie i India, og provoserte dermed engelskmannen til å ta livet av han med vilje.
Naturen
Naturoppfatningen er panteistisk, dvs. at allnaturen oppfattes som fylt av gud. (Jf. tittelen Pan.)
Naturen legger premisser, gjenspeiler og akkompagnerer sinnsstemninger. Glahns forelskelse svinger i takt med årstidene: fra den yrende, blomstrende våren, via «nordlandssommerens evige dag» med midnattssol og varmt vær.
Sommeren i Nord-Norge er imidlertid kort, og så snart den er på hell, går det nedover med Glahns ulike kjærlighetsforhold.
Skrivning og mottagelse
Knut Hamsun begynte å skrive Pan under et opphold i Paris, og fremmedfølelsene og hjemlengselen som han erfarte under oppholdet sitt, preget visselig romanen. Hans hjemlengsel ble til slutt så sterk, at han dro tilbake til Norge og Christiania før romanen var ferdig, og fullførte romanen i Kristiansand. Han forble lenge i tvil om hva bokens tittel skulle være, og han refererte til boken som "Edvarda" mens han skrev den, men ønsket dog ikke at den skulle publiseres under denne tittelen. Han bestemte seg ikke for tittelen Pan før i oktober 1894, enskjønt bokens utgivelse skulle være 6. desember. I tiden før bokens utgivelse, var Hamsun svært engstelig for hvorledes romanen ville mottas, og bad endog forlaget om å publisere romanen anonymt i ukene før bokens utgivelse. Knut Hamsun hadde nemlig fått mye negativ oppmerksomhet i avisene i årene før, og hans siste bok, Ny Jord, hadde fått særdeles sterk kritikk rettet imot seg. Initialt ble Pan dårlig mottatt av pressen, slik som Hamsun hadde fryktet, da VG skrev en negativ anmeldelse av boken. Kritikken varte dog ikke lenge, og boken ble kort etter hyllet som et mesterverk, og gjorde Hamsun til en sensasjon i norsk litteratur.
Film og musikk
Det er gjort fire filmatiseringer: Pan (1922), Pan (1937), Pan - Kort är sommaren (1962) og Pan (1995). Nordlandskomponisten David Monrad Johansen skrev et symfonisk epos inspirert av Pan i 1939.
Fauna Entomologica Scandinavica
Fauna Entomologica Scandinavica er en vitenskapelig bokserie med entomologiske indentifikasjonsmanualer for insekter (og andre terrestrielle leddyr) i Nordvest-Europa, hovedsakelig Fennoskandia og Danmark.
Serien er skrevet for ulike brukere, som økologer til biologer, men mest for entomologer og ikke minst insektsamlere. Hittil er det utgitt 42 bind (2010). Bøkene er på engelsk og er utgitt av det nederlandske akademiske forlaget Brill.
Flekterende språk
Flekterende språk, fusjonerende språk eller bøyningsspråk er i språktypologien språk av syntetisk type der grensa mellom de enkelte morfene i orda er uklar fordi den delen av ordet som angir betydning smelter sammen med endelsene. De enkelte morfene kan uttrykke flere grammatiske forhold (samlemorfer). Slike språk har ofte indre bøyning av typen avlyd eller omlyd. Norsk regnes som flekterende blant annet fordi en enkelt bøyningsendelse kan uttrykke flere grammatikalske forhold.
Indoeuropeiske språk er flekterende språk, særlig de eldre indoeuropeiske språka og eldre utviklingssteg av moderne språk. Det rekonstruerte indoeuropeiske urspråket har også vært et utpreget flekterende språk. Norsk og mange andre indoeuropeiske språk har imidlertid utvikla seg i agglutinerende retning, ofte beskrevet som «språklig forenkling». Norrønt var et mer utpreget flekterende språk enn moderne norsk. I norrønt hadde hvert ord flere former enn i moderne norsk som er resultat av sterk forenkling siden norrøn tid. I norrønt ble ordets rolle i setningen uttrykt ved ordets form, og skulle være samsvar (kongruens) mellom ord i samme setningsledd og setningsledd som fungerer sammen (samme kasus, samme person, samme tall). Flere verb som i norrønt var sterke er blitt svake i moderne norsk: flá – fló → flå – flådde. Tendensen ser ut til å fortsette: skjære – skar → skjære – skjærte. Dansk utviklet seg fra et flekterende språk til et analytisk språk i middelalderen og var omkring 1350 i vesentlig trekk utviklet der det er i dag.
Gresk, latin og arabisk er utpreget flekterende språk, mens tyrkisk og tamil er typisk agglutinerende språk. Vietnamesisk og klassisk kinesisk er språk uten flekterende innslag.
Referanser
Lingva tipologio
Lakshmi
Lakshmi er en hinduisk gudinne for rikdom, lykke, velstand og fruktbarhet. Hun er beskytter for byen Kolhapur i delstaten Maharashtra.
Lakshmi er en av de høyeste gudinnene, og tiltales ofte som mata (mor).
Lakshmi og Vishnu rir ned fra himmelen på en ørn ved navn Garuda, eller en slange ved navn Shesha, for å opprettholde den kosmiske orden.
Hun er datteren til Bhrigu.
Lakshmi sies å ha blitt inkarnert i hustruene til de forskjellige avataraene til Vishnu. Hun var for eksempel Sita, kona til kong Rama, og Rukmini, kona til Krishna.
Hvordan er Lakshmi avbildet
Lakshmi framstilles ofte sittende på en lotusblomst, kledd i fine klær og dyrebare juveler. Hun har et vennlig ansikt, og er i sin fulle ungdom, men med et moderlig utseende. Lakshmi har gyllen ansiktsfarge og fire hender. Disse representerer de fire menneskelige levemåtene: dharma eller rettferdig skjebne, karma eller begjær og kjærlighet, artha eller rikdom, og moksha frigjøring fra gjenfødelsens rundgang.
Kaskader av gylne mynter har blitt sett strømmende ut fra hendene hennes, og de som ønsker rikdom søker hennes hjelp. Hun er alltid kledd i en gullbrodert rød sari. Det røde symboliserer aktivitet og det gylne symboliserer velstand.