cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wayne Allard
Alan Wayne Allard (født 2. desember 1943 i Fort Collins, Colorado) er en amerikansk republikansk senator som representerer delstaten Colorado. Han satt i Colorados delstatssenat mellom 1983 og 1990. Han representerte Colorados fjerde distrikt i Representantenes hus fra 1991 til 1997, da han tok over senatssetet til Hank Brown. Han lovet dengang å bare sitte som senator i to perioder, og stilte ikke til gjenvalg i 2008. Han forlater Kongressen i januar 2009.
Signs
Signs er en amerikansk film fra 2002 som er skrevet og regissert av M. Night Shyamalan.
Handling
Graham Hess (Mel Gibson) er en tidligere prest som forlot både sin jobb og sin tro da kona hans døde i en bilulykke. En morgen finner han en gigantisk kornsirkel i åkeren utenfor huset sitt. Barna hans tror at dette er skapt av fiendtlige romvesener som har til hensikt og komme til jorden, men Graham avskriver det som en barnslig spøk. Men så dukker disse kornsirklene opp over hele verden, og når flere merkelige ting begynner å skje, må Graham revurdere sin mistanke.
Sam Graddy
Samuel Louis «Sam» Graddy III (født 10. februar 1964 i Gaffney, Sør-Carolina) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver (sprinter) og utøver av amerikansk fotball.
Karrierens høydepunkt var sølvmedaljen på 100 meter under OL 1984 i Los Angeles, bak Carl Lewis på tiden 10,19. Han var i samme mesterskap med på stafettlaget (4 x 100 meter) som tok gull på tiden 37,83, ny verdensrekord. Graddy sin siste mesterskapsmedalje var sølvmedaljen på 60 meter i innendørs-VM 1985 i Paris.
Han spilte amerikansk fotball for Denver Broncos og Los Angeles Raiders.
Glukosamin
Glukosamin (C6H13NO5) er et modifisert monosakkarid, et aminosukker, som blant annet inngår i proteoglykanskjelettet i leddbrusk og brukes i behandlingen av artrose. Artrose er en sykdom som bryter ned brusken i ett eller flere ledd, ofte kalt «slitasjegikt». Den rammer først og fremst eldre. Glukosamin er klassifisert som legemiddel i Norge, og merkene Gluxine, Movere, Samin, Donacom og Glucosamin har markedsføringstillatelse. Godkjenningen bygger på rent bibliografisk dokumentasjon, dvs. at den er basert på gjennomgang av publiserte studier.
Glukosamin var opprinnelig klassifisert som kosttilskudd, men det ble omklassifisert av legemiddelverket i 1994. I Sverige ble det omklassifisert i 2002.
I Nederland, Storbritannia og USA er glukosamin fortsatt kosttilskudd og i fritt salg.
En stor, nyere studie viser at glukosamin ikke er bedre enn placebo når det gjelder behandling av kneleddsartrose. Heller ikke ved slitasjesmerter i ryggen har glukosamin noen påvisbar effekt.
I løpet av de siste 20 årene, har flere studier undersøkt muligheten av glukosaminsulfat for å bedre symptomene (smerte og funksjon) og for å forsinke den strukturelle utviklingen av slitasjegikt. Det er nå en mengde bevis for at glukosamin sulfat gitt i en daglig dose på 1500 mg, er i stand til å redusere symptomene på slitasjegikt i underekstremitetene.
En studie av komplementære og alternative legemidler (KAM), inkludert kosttilskudd, har vist at all bruk av glukosamin og chondroitin forut for studien var assosiert med betydelig lavere risiko for lungekreft.
Svein Mossige
Svein Mossige (født 5. desember 1949) er en norsk psykolog. Han er professor i psykologi ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo og forsker I (bistilling) ved Velferdsforskningsinstituttet NOVA. Mossiges forskning fokuserer særlig på vold og overgrep mot barn, herunder psykologisk behandling av barn og unge og omfang og konsekvenser av vold og seksuelle overgrep mot barn og unge.
Karriere
Mossige ble cand.psychol. ved Universitetet i Oslo i 1974, er spesialist i klinisk psykologi med fordypning i barn og ungdom og ble dr. psychol. ved Universitetet i Oslo i 1998. Han arbeidet tidligere som klinisk psykolog. Fra 1996 til 2010 var han seniorforsker, forsker I og forskningsleder ved NOVA. Han ble professor i psykologi ved Universitetet i Oslo i 2011, og har en bistilling som forsker I ved NOVA.
I 2014 ble han leder for Voldsprogrammet ved NOVA, et femårig forskningsprogram etablert av Regjeringen.
Amur oblast
Amur oblast er en oblast i Sørøst-Russland. Den grenser til Sakha i nord, Khabarovsk kraj og Den jødiske autonome oblast i øst, Kina i sør og Zabajkalskij kraj i vest. Oblasten ligger ca. 8 000 km øst for Moskva ved breddene av elvene Amur og Zeja.
Pachliopta phlegon
Pachliopta phlegon er en sommerfugl i familiegruppen svalestjerter. Den lever helt sørøst i Asia.
Utseende
Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin. Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Levevis
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges direkte på næringsplanten. Larven lever som plantespiser og er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning.
Pachliopta phlegon tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Systematisk inndeling
Papilio phlegon Atrophaneura phlegon
Fritz Lorck
Frederik «Fritz» Christian Lorck (født 2. juli 1815 i Trondhjem, død 9. mai 1901 samme sted) var en norsk kjøpmann, konsul, bankdirektør og politiker (H). Han var både ordfører i Trondhjem og stortingsmann for Trondhjem og Levanger.
Familie og forretningsdrift
Han var sønn av kjøpmann Lorentz Lorck og hustru Nicoline Ferdinandine Frølich. Han hadde fire søsken. Farfaren Christian Andersen Lorck og dennes bror Thomas Lorck var blant de mange flensburgske handelsborgerne som slo seg opp i Trondhjem på 1600- og 1700-tallet. Lorck-familien drev sitt handelshus i Kjøpmannsgaten 20 (Lorckgården). Gaten kaltes den gangen Søgaden, så Lorck og de andre familiene som etablerte seg der med bygårder og brygger, kalles gjerne handelspatrisiatet i Søgaden.
Familien hadde også Lerchendal gård som landsted frem til 1836.
Handelshuset drev stort innen eksport av kobber, men hadde også interesser i mange andre næringer. Han ble sendt på latinskolen som morbroren Jens Lyster Frølich drev i Fredrikshald (Halden). Her giftet han seg i 1839 med Elisabeth Sophie Wiel, datter av avdøde brukseier og trelasthandler Mads Wiel og Petronelle Maren Olava Glückstad, og søster til trelasthandler og godseier Andreas Melchior Glückstad Wiel.
Fritz Lorck gikk i handelslære i både inn- og utland før han og to brødre i 1841 ble tatt opp som medeiere i handelshuset i Trondhjem. Faren deres døde året etter. Fra midten av 1860-årene drev Fritz handelhuset for seg selv, mens eldstebroren Christian antageligvis gikk i nærmere kompaniskap med svigerfamilien Jenssens virksomheter. Den tredje av brødrene, Lorentz Ferdinand, fulgte Lorck-familiens tradisjoner innen kobberindustrien som bergskriver i Meråker.
I 1876 tok Fritz opp sin sønn Carl Fredrik Lorck i handelshuset, hvor han vel ble værende frem til han ble revisor i Norges Bank i 1894. Det året gikk også handelshuset konkurs, men fikk en akkordordning. Siden 1880-årene hadde konkursene rammet det lite omstillingsdyktige Søgadepatrisiatet. Fritz Lorck bodde i Lorckgården frem til sin død i 1901, men var, til tross for arv, «i praksis ingen velholden mann».
Politiske og offentlige verv
Han var medlem av Norges Banks representantskap 1854–1875, deretter direktør i banken 1875–1885. Han var også direktør i Trondhjems Sparebank 1850–1862.
Lorck var medlem av Trondhjem bystyre i 25 år, herav ordfører 1863–1864, 1867–1868 og i 1870. I 1855 kom han med i en kongelig kommisjon vedrørende mellomriksloven. Han møtte på Stortinget første gangen i 1863 fra 26. februar. Han var da 1. varamann for Trondheim og Levanger og møtte i stedet for Ove Høegh både da og fram til stortinget i 1864. Fast plass på Stortinget innehadde han fra 1865 til 1869, og på ny fra 1874 til 1879. Også i perioden 1883–1885 var han stortingsmann. Han var medlem av tollkomiteen i 1863 og i perioden 1865–1866, i budsjettkomiteen 1865–1866, 1868–1869 og 1877–1879, i jernbanekomiteen 1868–1869 og 1883–1885, i bankkomiteen 1874, i næringskomite nr. 2 1875–1876, i stemmerettskomiteen 1875–1877 og i skattekomiteen 1875–1879. I sin siste sesjon, 1885, ble han permittert fra 15. mai. Han sluttet seg til partiet Høyre da det ble dannet.
Utmerkelser
Han ble utnevnt til ridder av den svenske Nordstjerneordenen.
Saigontraktaten
Saigontraktaten er betegnelse på to traktater som overførte store deler av kontrollen og suvereniteten over særlig Annam til Frankrike og disse sikret fransk kontroll over Indokina.
Den første Saigontraktaten 1862
Den første Saigontraktaten ble undertegnet 5. juni 1862 mellom representanter for Det franske koloniriket og den siste uavhengige keiseren fra Nguyen-dynastiet, keiser Tự Đức. I denne traktaten avsto keiser Tự Đức både Saigon, øya Poulo Condor og de tre sørligste provinsene til det som skulle bli Cochinkina (Bien Hoa, Gia Dinh og Dinh Tuong) til Frankrike. Traktaten ble bekreftet av Huétraktaten som ble undertegnet 14. april 1863.
Den andre Saigontraktaten 1874
Den andre Saigontraktaten ble undertegnet 15. mars 1874 og var en bekreftelse av den tidligere traktaten. Vietnam anerkjente Frankrikes fulle suverenitet over de tre provinsene som admiral La Grandière hadde erobret 1867. Den røde elv (Song Hong) ble åpnet for handel, sammen med havnene i Hanoi, Haiphong og Qui Nhon. Selv om Frankrike tilbakeleverte Hanoi, den vietnamesiske keiseren var tilbakeholden med å ta imot hjelp fra Kina. Dette førte til at både Frankrike og Kina hevdet suverenitet over Vietnam. I mars 1882 hevdet den første sivile guvernøren i Cochinkina, Le Myre de Vilers at traktaten fra 1874 ikke var oppfylt og Hanoi ble igjen okkupert 27. april 1882.
Abd al-Karim Qassim
Abd al-Karim Qassim (arabisk: ) (født 1914 i Bagdad, død (henrettet) 9. februar 1963 i Bagdad i Irak) var en irakisk offiser som overtok makten gjennom 14. juli-revolusjonen i 1958, og avskaffet det irakiske monarkiet.
Qassim regjerte landet som Iraks statsminister frem til sin død i februar 1963. Qasim ble styrtet i et kupp i februar 1963, og motivet skal ha vært frykt for kommunistisk innflytelse i Irak og statlig kontroll over petroleumssektoren. Dette kuppet ble angivelig utført med støtte fra den britiske regjeringen og den amerikanske etteretningsorganisasjonen CIA.
Hans navn er blitt translitterert fra arabisk på forskjellige måter: Abdel Karim Kassem, Abdul Karim Kassem, Abdulkarim Kasem, Abdel-Karim Qaasim, `Abdul Karim Qasem og Qassem. Som statsminister var han kjent under navnet al-za‘īm (الزعيم) eller «lederen».
OpenStreetMap
OpenStreetMap (OSM) er et dugnadsprosjekt for å lage frie, redigerbare kart over hele verden. Kartene er basert på innsamlede data fra GPSer og andre tilgjengelige frie ressurser. Brukerne kan legge inn veier og kartpunkter ved å bruke forskjellige redigeringsverktøy.
Kartdataene er lisensiert under Open Database License og de ferdiggenererte kartene er lisensiert under Creative Commons Attribution-ShareAlike 2.0-lisens.
Wikikart
OpenStreetMap er en wiki-aktig måte å lage kart på. Som på Wikipedia kan onlinebrukere redigere kartet ved hjelp av webverktøy. Siden håndteringen av kartdata er ganske kompleks, finnes det også skrivebordsverktøy som gir kartografene mulighet til å jobbe med GPS-spor og kartlag i et mer responsivt miljø.
Kartdatabasen i bakkant av OSM sies å ta vare på historiske data, slik at endringer og hærverk kan gjøres om.
Historie
Steve Coast grunnla OpenStreetMap i juli 2004. I april 2006 begynte prosessen med registrere OSM som en stiftelse (ideell organisasjon).
I juli 2007 ble den første internasjonale konferansen holdt – «The State of the Map».
Bruk
OpenStreetmap er tatt i bruk på en rekke digitale tjenester, både på nett og på mobil. Noen fremtredende eksempler i Norge er Snapchat, Enturs reiseplanlegger, appene til Bergen, Oslo & Trondheim bysykkel og Pokémon Go. Andre tjenester har tatt i bruk OpenStreetMap-data i enkelte områder med dårlig dekning av kommersielle kart. Blant annet Facebook og Apple Maps har gjort dette. Tjenester som ikke bruker OpenStreetMap bruker gjerne Google Maps. Etter at Google begynte å ta betalt for å innebygge Maps på tredjepartsnettsider med særlig høy trafikk, har flere tjenester gått over til OpenStreetMap.
OpenStreetMap har mange andre bruksområder også, for eksempel forskning, nødhjelp og logistikkplanlegging.
Å lage et kart
Grunnlagsdataene for å lage et kart blir bygd opp fra grunnen gjennom en omfattende prosess. Vanligvis begynner man med å laste opp logg-data fra GPS, såkalte spor eller tracks. Videre må man manuelt redigere og tegne de forskjellige veiene og punktene. Objektene blir markert med navn, type og klassifiseringer. Nye data blir flettet inn i det komplette datasettet som ligger i OpenStreetMap-databasen, slik at mange kan jobbe med kartet samtidig.
Alle linjer og punkter som eksisterer på OSM-databasen defineres av engelske nøkler og verdier. Nøkkelen beskriver vagt hva slags type objekt punktet eller linjen er. Dette kan være en kategori, som for eksempel «highway» som beskriver at objektet er en vei eller lignende. Verdien av nøkkelen beskriver ofte enda nøyere hva objektet er. Verdier til bruk sammen med «highway» kan være «path» (sti) eller «primary» (hovedvei). Andre nøkkel og verdi-kombinasjoner kan være «natural=wood» og «building=house».
Underprosjektet: «OSM for blinde»
Det finnes et eget prosjekt for å gjøre tilgjengelig OSMs kartmaterialet for blinde og bevegelseshemmede ved å legge inn ekstra informasjon. Denne ekstra informasjonen beskriver tilgjengelighet for synshemmede ved å for eksempel merke gangveier med taktile tegn, trafikklys med lydsignal og informasjonstavler i punktskrift. Til bevegelseshemmede kan man legge inn informasjon om trapper, alternative ramper, heis og tilgjengelige innganger. Mer informasjon finnes på siden GPS for synshemmede.
OpenStreetMap på Wikipedia
Kart basert på data fra OpenStreetMap er i bruk på Wikipedia. Det er utviklet en egen karttjeneste for Wikimedia-prosjektene. Denne tjenesten brukes nå på sider på dette prosjektet for å vise kart.
Lisens
Dataene i OpenStreetMap er lisensiert under CC-BY-SA, men det er et anerkjent faktum at en slik lisens ikke er egnet for en geodatabase som OSM. Det er lisensiert under Open Database License.
Verktøy og programvare
Datainnhenting Dataredigering Kartvisning Ruteberegning Andre komponenter
Lomstjønna naturreservat
Lomstjønna naturreservat er et naturreservat på Harøya i Ålesund kommune, Møre og Romsdal. Området ble vernet i 1988 for å ta vare på et viktig våtmarksområde.
Tjernet ligger i et hei og fattigmyrlandskap, som er både flatt og ensartet. Området omfatter både tjernet, myr og flere små dammer, og utgjør en representativ del av denne landskapstypen på øya. Flere arter som foretrekker kystheiene hekker her: grågås, heilo, spover og måker. Her finnes også noen ender og noen spesielle arter som svømmesnipe og lappspurv.
Reservatet er ett av 6 naturvernområder som inngår i ramsarområdet Harøya våtmarksystem, som ble etablert i 1996.
Telma Monteiro
Telma Alexandra Pinto Monteiro (født 27. desember 1985) er en portugisisk judoka som konkurrerer i klasse 52 kilo. Hun representerte Portugal under Sommer-OL 2008, der hun ble slått ut i andre runde.
Monteiro var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun utslått i åttendelsfinalen.
Lyngholman naturreservat
Lyngholman naturreservat er et naturreservat på Harøya i Ålesund kommune, Møre og Romsdal. Området ble vernet i 1988 for å ta vare på et viktig våtmarksområde.
Vågen har flere strandenger, grunne bukter, småholmer og store tidevannsarealer. Landskapet er urørt, og er småkupert med lyngmark, myr og beitemark rundt strandengene. Vågen er hekkeplass for vadefugler, og beite- og overvintringsplass for andre våtmarksarter. Det er også botaniske verneinteresser i området. Området er lett tilgjengelig for undervisning og forskning, og brukes mye utfartsplass og badeplass om sommeren.
Reservatet er ett av 6 naturvernområder som inngår i ramsarområdet Harøya våtmarksystem, som ble etablert i 1996.
Amos Kasj
Amos Kasj (russisk: Амос Каш; født, død 4. desember 1948) var en russisk skytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Kasj vant en olympisk sølvmedalje i skyting under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det russiske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen 30 meter militærpistol bak Sverige. De andre på laget var Nikolaj Melnitskij, Pavel Vojlosjnikov og Grigorij Pantelejmonov.
Tuán mac Cairill
Tuan forteller at han i ulike skikkelser har bevitnet fem faser av bosetting i Irland: Partholón, Nemed, Firbolg, Tuatha De Dannan og til sist den nåværende bosetningen med mennesker.
Han forteller at han selv tilhørte Partholón og var vitne til at dette folket døde ut under en farsott. «For det er ikke vanlig at det har vært utslettelse uten en overlevende flyktning til å fortelle historien etterpå. Jeg er den mannen.» Tuan avslutter sin historie med at han har blitt døpt, og anerkjenner de tre 500-tallshelgnenes autoritet.
Teksten er kjent fra Lebor na hUidre-manuskriptet fra 1100-tallet.
Kumul (Kumul)
Hami, på uigursk: Kumul (kinesisk: 哈密; pinyin: Hāmì; uighursk: قۇمۇل / Kumul) er et byfylke i prefekturet Kumul i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 364,796 innbyggere i 1999, med selve småbyen Hami på 142,112 innbyggere i 2007.
Området er kjent i Kina for sine meloner.
Navn
Staden heter Qumul eller Qomul på uigursk.
Et av de eldste belagte kinesiske navnene er Kūnmò 昆莫. I dokumenter fra Handynastiet ble byen kalt Yīwú 伊吾 eller Yīwúlú 伊吾卢, under Tangdynastiet ble den kalt Yīzhōu 伊州; under Yuandynastiet transkriberte man det mongolske navnet for stedet, Qamil, til kinesisk som Hāmìlì 哈密力. Fra Mingdynastiet og fremover er Qumul kjent som Hāmì 哈密.
Den portugisiske jesuitten Bento de Góis gav informasjon til sin italienske medbror pater Matteo Ricci som i 1605 nedtegnet navnet som Camul.
Kulturminner
En rekke arkeologiske funnsted innen byfylket Kumul ble i 2001 og 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner:
Hege Riise
Hege Riise (født 18. juli 1969 i Lørenskog) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som siden august 2022 er trener for Norges kvinnelandslag i fotball.
Riise er pr. juli 2022 den norske landslagsspilleren, uansett kjønn, med flest A-landskamper. Hun har spilt 188 landskamper og scoret 58 mål. I 1995 ble hun kåret til VMs beste spiller.
Tidlige år
Hege Riise begynte å spille fotball da hun var seks år. Hun spilte på et guttelag i flere år, men måtte hun over til et jentelag som 14-åring. Da hun var 14–15 år kom hun med på kretslaget. Hun debuterte for Setskog/Høland i den øverste divisjonen i fotball for kvinner i 1989. Riise ble lagets toppscorer med tolv mål.
I 1990 debuterte hun 23. juli på landslaget, da Norge slo Canada 2-0 i Winnipeg. Riise var også på laget i de to påfølgende kampene, mot USA. I den andre kampen scoret hun sitt første landslagsmål, da Norge tapte 2-4. I serien samme år ble hun nest best på toppscorerlisten, to mål bak tyske Petra Bartelmann som spilte for Asker.
Riise ble tatt ut til VM i 1991, første offisielle VM for kvinner, der Norge tapte finalen mot USA. Hun spilte alle kampene og fikk notert seg ett mål, mot New Zealand. I 1992 kom hun og Setskog/Høland på andreplass i serien. Senere samme år ble Riise norgesmester med Setskog/Høland da laget slo Asker 3-0 i NM-finalen. Riise scoret 2-0-målet.
I 1993 var Hege Riise med i troppen til EM i Italia. Hun ble byttet i semifinalen mot Danmark, men spilte hele finalen. Disse to kampene samt en treningskamp mot Sverige var de eneste kampene Riise fikk på landslaget dette året. Hun hadde også få mål i serien, som kan ha dreid seg om en skade. I 1994 var Riise tilbake på klubblag og landslag.
Internasjonal karriere
Hege Riise var i Norges tropp i VM i fotball for kvinner 1995, hvor hun scoret i samtlige kamper bortsett fra semifinalen mot USA. Hun ble likevel ikke toppscorer - det ble Ann Kristin Aarønes - men vant Adidas-gullballen, og ble turneringens nest mestscorende spiller. Riise scoret turneringens nest siste mål da Norge slo Tyskland 2-0.
Etter dette byttet Riise klubb, meldte Riise overgang til Asker foran 2000-sesongen, og hjalp laget til cupseier. Samme år vant hun OL-gull med landslaget. Hege Riise spilte samtlige kamper. Riise fikk tilbud i den nystartede amerikanske proffserien WUSA, signerte for Carolina Courage og ble i tre sesonger. I 2002 ble hun mester i USA, da Caroline Courage vant både grunnserien og cupen. Riise ble nominert til årets spiller
I 2003 ble hun kåret til tidenes beste norske kvinnelige fotballspiller. I 2004 ble hun tildelt Kniksens hederspris.
Riise kom tilbake til Norge og Team Strømmen. 28. oktober 2006 spilte hun sin siste kamp på toppnivå i en alder av 37 år.
På Idrettsgallaen 2016 ble hun tildelt Idrettsgallaens hederspris.
Team Strømmen (2004–2008)
Fra 2004-sesongen ble Riise spillende assistenttrener for Team Strømmen i Toppserien. Etter 2006-sesongen la hun skoene på hylla og tok over som hovedtrener etter Janne Jansson.
Under Riises ledelse tok Team Strømmen en 5.-plass i 2007. I 2008 tok laget sølv i Toppserien 2008 og kom til cupfinalen, hvor de måtte gi tapt for Røa.
USA (2009–2011)
I januar 2009 ble Riise ansatt som assistenttrener for Pia Sundhage og USAs kvinnelandslag. De ledet USA til VM-finale i 2011, hvor det ble tap mot Japan på straffesparkkonkurranse.
LSK Kvinner (2011–2020)
I 2012 kom hun tilbake til Norge og ble sportssjef og assistenttrener for LSK Kvinner, klubben hun både hadde spilt og vært trener for under navnene Setskog/Høland og Team Strømmen. I 2012 var hun med på å sikre klubbens første seriegull noensinne.
Før 2017-sesongen tok Hege Riise over hovedansvaret etter Monica Knudsen. I første sesong som hovedtrener ledet hun laget til seriegull, og ble kåret til årets trener i Toppserien. I 2018 og 2019 ble det både seriegull og cupgull, begge sesongene ble hun kåret til årets trener i Toppserien. Etter 2020-sesongen ga hun seg som trener i LSK Kvinner. I løpet at hennes ni år i klubben, tok laget syv seriegull og fem cupgull, og etablerte seg som stormakten i norsk fotball på kvinnesiden.
Riise ble i 2020 nominert til årets trener på kvinnesiden i internasjonal fotball av FIFA, under prisutdelingen The Best FIFA Football Awards.
England og Storbritannia (2021)
19. januar 2021 ble Riise hovedtrener for Englands kvinnelandslag på en kontrakt frem til sommeren, da Sarina Wiegman skulle overta landslaget permanent. Det innebar at Riise ledet Storbritannias kvinnelandslag under Sommer-OL 2020. Hun tok laget til kvartfinalen, og Storbritannia var to minutter fra en historisk OL-semifinale, men Australia utlignet på overtid og vant 4-3 etter ekstraomganger.
Norge J19 (2021–2022)
Samtidig som det ble kjent at Riise skulle bli trener for England, bekreftet NFF at hun hadde fått jobben som trener for det det norske J19-landslaget, fra høsten 2021. Hun ledet laget til sølv i U19-EM 2022.
Norge (2022–)
3. august 2022 ble Hege Riise offentliggjort som ny landslagssjef etter Martin Sjögren som måtte gå etter et mislykket EM i 2022.
Hun tok umiddelbart grep, og til sin første landslagstropp vraket hun flere av de etablerte spillerne og ga sjansen til flere unge spillere. På tidspunktet Riise tok over gjensto det fortsatt to kamper av kvalifiseringen til VM i Australia og New Zealand i 2023. Men etter å ha vunnet 1–0 borte mot Belgia var Norge kvalifisert til mesterskapet.
VM 2023 startet skuffende for Riise og Norge som tapte 0–1 mot vertsnasjon New Zealand. Foran den andre kampen i gruppespillet tok Riise et kontroversielt valg ved å vrake Caroline Graham Hansen fra startoppstillingen mot Sveits. Kampen endte 0–0 som medførte at Norge var avhengig av å vinne den siste kampen mot Filippinene for å gå videre. Dagen før kampen mot Filippinene kunne NRK fortelle at etter hva de kjente til var det sterk misnøye med Hege Riise og trenerteamet innad i den norske troppen. Spillerne skulle i følge rikskringkasterens opplysninger blant annet ha reagert på manglende kampledelse, utydelige beskjeder og for få konkrete tiltak og tilbakemeldinger når ting ikke fungerte. Flere av spillerne uttalte derimot i intervjuer at de ikke kjente seg igjen i påstandene fra saken. Norge vant den siste kampen i gruppespillet komfortabelt 6–0 mot Filippinene og tok seg videre i mesterskapet. I åttedelsfinalen ventet Japan, i en kamp som Norge gikk inn i som underdogs. Japan vant 3–1, og dermed endte Norge sitt mesterskap i åttedelsfinalen.
Som spiller
Norges landslag
Setskog/Høland
Nikko Securities
Asker
Carolina Courage
Team Strømmen
Som trener
USAs landslag (assistenttrener)
LSK Kvinner Norge J19
Drew Barrymore
Drew Blythe Barrymore født 22. februar 1975 i Culver City i California, er en amerikansk skuespiller og produsent. Barrymore er barnebarn av teater- og filmskuespilleren John Barrymore, datter av John Drew Barrymore og halvsøster til John Blythe Barrymore. Begge de to sistnevnte er også skuespillere, men uten å ha oppnådd samme grad av suksess som Drew. «Drew» er pikenavnet til Drew Barrymores oldemor, Georgie.
Karriere
Barrymores karriere begynte da hun opptrådte i en hundematreklame elleve måneder gammel. Da hun ble bitt av sin firbente medskuespiller, ble produsentene redd for at hun skulle bli syk. Barrymore lo av hele affæren. Barrymores gjennombrudd kom som barnestjerne i filmen E.T. i 1982. Hun var da syv år gammel. Samme år ble Barrymore den yngste gjesteprogramlederen i TV-programmet Saturday Night Live, der hun opptrådte med en sketsj om at hun hadde tatt livet av E.T. Etter at Drew så plutselig ble kjendis, endte hun opp med å leve et noe utagerende liv der hun drakk alkohol i niårsalderen, røykte marijuana i tiårsalderen og tok kokain da hun var tolv. Barrymore skrev om denne perioden av sitt liv i selvbiografien Little Girl Lost, som kom ut i 1990. Selv om hun ble avruset i det hun steg inn i de voksnes rekker, beholdt hun sitt «Bad-Girl»-image og ble etter hvert også et sexsymbol da hun gjorde sitt comeback i 1990. Dette ble understreket av hennes rolle som forførerske i filmen Poison Ivy og hennes nakne opptreden i januarutgaven av Playboy i 1995. Steven Spielberg, som er Barrymores gudfar, ga henne et teppe til 20-årsdagen der det stod «Cover yourself up». Vedlagt i gaven var en kopi av Playboy-bladet hun var avbildet i, der bildene av henne var manipulert av kunstavdelingen hans slik at Barrymore framsto som fullt påkledd. På dette tidspunktet hadde hun opptrådt naken i sine fem siste filmer. Under en opptreden på David Lettermans Late Show vippet hun den ellers så avbalanserte programlederen av pinnen ved at hun klatret opp på bordet hans og blottet brystene sine for ham, som en del av en dans for hans fødselsdag.
Barrymore har produsert en mengde filmer, inkludert den veldig suksessfulle Charlie's Angels, til tross for at hun aldri fullførte High School (gymnaset). I tillegg til de romantiske komediene hun har spilt i, har hun også senere hatt mer dramatiske roller slik som i Confessions of a Dangerous Mind og Donnie Darko. I den sistnevnte var hun også produksjonsleder.
Den 3. februar 2004 fikk Drew Barrymore en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Barrymore har to ekteskap bak seg. Det første med med bartenderen Jeremy Thomas fra 20. mars til 28. april i 1994.
Det andre med komiker Tom Green fra 7. juli 2001 til 15. oktober 2002. Green søkte om skilsmisse i desember 2001.
Nils Petter Gleditsch
Nils Petter Gleditsch (født 1942) er en norsk sosiolog og fredsforsker.
Han er særlig kjent for systematisk innsamling av datasett som kan belyse årsaker til væpnede konflikter i nyere tid, samt forskning på sammenhengen mellom svikt i naturressurser og konflikter.
Virke
Gleditsch har siden 1964 vært tilknyttet Institutt for fredsforskning (PRIO), først som student, senere som forsker og forskningsleder. Han var instituttbestyrer i 1972 og 1977-1978. I årene 2002–2008 ledet han arbeidsgruppen for miljø- og ressurskonflikter ved instituttets Centre for the Study of Civil War, et senter for fremragende forskning. Han var tilknyttet Institutt for sosiologi og statsvitenskap ved NTNU som professor II i tiden 1992-2012.
Gleditsch var redaktør for tidsskriftet Journal of Peace Research 1983–2010, da han ble etterfulgt av Henrik Urdal. Gleditsch var president for International Studies Association (ISA) i perioden 2008-2009. Han var sentral i opprettingen av PRIOs senter for fremragende forskning - ​Centre for the Study of Civil War (2003-2012)
Politisk teori
I Mot en mer fredelig verden argumenterer han for hypotesen om at liberale, demokratiske stater som deltar i internasjonale organisasjoner og i internasjonale handel er fredeligere enn andre. Boken viser også økende omfang av konflikter som involverer islamske stater. Gleditsch mener dette siste dreier seg mer om «borgerkrig innenfor islam» enn sammenstøt mellom sivilisasjoner slik Samuel Huntington hevder. Gleditsch peker også på at tre store islamske land (India, Bangladesh og Indonesia) ikke har en slik borgerkrig.
Gleditsch/Wilkes-saken
Gleditsch ble 1982 dømt til en betinget fengselsstraff i Høyesterett for overtredelse av straffelovens bestemmelser om rikets sikkerhet.
Bibliografi
Mot en mer fredelig verden? (Pax, 2016)
Kirk Baptiste
Kirk Baptiste (født 20. juni 1963 i Beaumont i Texas) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver, som hovedsakelig konkurrerte på 200 meter.
Karrierens høydepunkt var udiskutabelt sølvmedaljen på 200 meter under OL 1984 i Los Angeles.
10 000 (andre betydninger)
10 000 har flere betydninger
Kalmar FF
Kalmar Fotbollförening er en svensk fotballklubb fra Kalmar. Klubben har vunnet den svenske cupen tre ganger og vant Allsvenskan i 2008.
Klubben ble stiftet 15. juni 1910 med navnet IF Göta, men ble ikke tatt opp i det svenske idrettsforbundet fordi navnet var opptatt. I 1912 ble de tatt opp i idrettsforbundet, da de skiftet navn til Gothia.
Seks år senere, i 1918, gikk Gothia og Kamraterna sammen til Kalmar Idrottssällskap. Klubben byttet navn sist gang i 1927, da til Kalmar FF.
Spillerstall
Oppdatert 29. april 2023.
Kaia Storvik
Kaia Storvik Hanssen (født 1976) er en norsk journalist, fra 2010 til 2014 sjefredaktør i Dagsavisen. Hun var med å starte Tankesmien Agenda i 2014, og var nestleder. Fra 2019 var hun sjefredaktør i Agenda Magasin. Hun ble 20. mai 2021 utnevnt til byrådssekretær for kommunikasjon ved byrådslederens kontor i Oslo kommune. Hun representerer Arbeiderpartiet.
Storvik begynte som journalist i Dagsavisen i 2004 og har tidligere også arbeidet som journalist i Vårt Land, Dagbladet og Dagens Næringsliv. Ved sin tiltredelse som ansvarlig redaktør uttalte hun at Dagsavisen skulle være en modig avis.
Ved stortingsvalget i 1997 var Storvik andrekandidat for Rød Valgallianse i Oslo.
Sommerfuglnettvinger
Sommerfuglnettvinger (Ascalaphidae) er en familie av nettvinger. Det er ingen norske arter.
Liv og utvikling
Sommerfuglnettvinger har fullstendig forvandling og må gjennom et puppestadium før de blir kjønnsmodne (imago). De finnes på gresskledte steder og i åpen, tørr skog. Eggene, som er store uten stilk, legges i klynger på 20-75 på kvister. Hunnene av de amerikanske artene i familien legger noen mindre, ubefruktede egg rundt de befruktede eggene legger. Disse kan tjene som et vern for de befruktede eggene (ved at de inneholder giftstoffer?) eller som næring for de nyklekte larvene. Denne atferden er ukjent mellom artene i den Gamle verden. Larvene holder seg gjerne samlet rundt eggklyngen de første dagene etter klekkingen før de sprer seg. De er rovdyr som enten lever blant løvverket i trær eller nede på bakken. Siden de nesten mangler bein, sitter de mest stille og venter på at et passende bytte skal passere innen rekkevidde. De sitter med vidåpne kjever, hos noen kan kjevene åpnes til en 270 graders vinkel, disse klapper sammen rundt byttet. Byttet blir lammet av giftstoffer som utskilles fra tarmen. De larvene som lever på bakken, kamuflerer seg ofte med sandkorn eller planterester. Larven kan overleve lenge uten mat og utviklingen kan ta to år. De voksne insektene flyr mest i skumringen eller om natten, men flere av de europeiske artene er dagaktive. De har en ganske rask og rettlinjet flukt, svært ulik den flagrende flukten til de fleste andre nettvinger. De voksne insektene er rovdyr som jakter på flygende insekter på samme måte som øyenstikkere.
Utbredelse
Sommerfugelnettvinger finnes bare der det er et varmt klima. I Europa forekommer de nord til det sørlige Tyskland og Polen. Familien oppgis også å være funnet på Island, men dette må dreie seg om en feil eller om innførte dyr.
Systematisk inndeling
Det er ingen norske arter. Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på ...oidea.
- ingen norske arter '''
Den lille havfruen II – Havets hemmelighet
Den lille havfruen II – Havets hemmelighet er en amerikansk direkte-til-video animasjonsfilm fra 2000. Filmen er en oppfølger til Disney-filmen Den lille havfruen fra 1989. I denne filmen er handlingen sentrert rundt datteren til havfruen og prinsen, Melody. Hun kommer i klammeri med heksen Morgana, filmens nye skurk.
Handling
Etter noen år har Ariel og Erik fått en datter ved navn Melody. På hennes første fødselsdag får hun en medaljong av Kong Triton som skal sørge for at hun aldri glemmer at en del av henne alltid vil tilhøre havet. Men hun går i møte med Morgana, Ursulas søster, som sverger på å ta Melody. Morgana forsvinner og Ariel beslutter at Melody ikke får vite noe om havfolket eller Atlantica for å holde henne trygg. 12 år senere viser det seg at Melody har stor begeistring for havet og sniker seg ofte over muren til vannet. Hun dykker til bunnen og finner en medaljong. Melody blir påminnet av Sebastian og Svimse om bursdagsfesten hennes. Denne viser seg til å bli en katastrofe. Etter hvert finner Melody ut om medaljongen og rømmer hjemmefra når Ariel nekter fortelle henne om det. Hun ror ut til havet og blir ført til Morgana. Hun forteller henne om medaljongen og sier hun kan omskape henne til en havfrue. Som havfrue føler Melody seg mye lykkeligere. Hjemme holder Ariel og Erik på med letingen. Kong Triton gjør Ariel om til havfrue igjen så hun kan være med å lete. Morgana forteller Melody at formelen ikke ville vare lenge og sier at hun kan gjøre det med Tritons fork. Melody drar ut på en lang reise og møter to nye venner, en pingvin og en hvalross. Hun finner forken i havpalasset og bringer det tilbake. Kong Triton og Ariel finner ut at Melody har vært der og følger etter. Tilbake i Morganas rede finner Ariel og Melody hverandre som havfruer og at Ariel har holdt alt hemmelig. Sjokkert gir Melody forken til Morgana, men blir innestengt under isen med liten tid igjen. Morgana gjør seg selv til dronning og beordrer alle til å knele. Men Melody greier å redde dagen og Morgana blir for alltid fryst fast på havets bunn. Tilslutt får Melody et valgt av Kong Triton, sin bestefar, at hun kan enten bli med ham til Atlantica eller gå tilbake til et liv på land. Men i stedet velger Melody å ødelegge muren så alle kan være sammen.
Krka (Slovenia)
Krka (tysk: Krainer Gurk) er en sideelv til Sava fra høyre i Slovenia. Elven kommer fra underjordiske (karst-)kilder ved landsbyen Krka i kommunen Ivančna Gorica. Krka renner østover i Slovenia, gjennom byene Žužemberk, Novo Mesto og Kostanjevica na Krki, og munner ut i Sava ved Brežice.
Campbell County (Wyoming)
Campbell County er et fylke i den amerikanske delstaten Wyoming. Det ligger i den nordøstlige delen av staten og det grenser mot Sheridan County og Johnson County i vest, Converse County i sør og mot Weston County og Crook County i øst. Det har også grense mot delstaten Montana i nord.
Campbell Countys totale areal er 12,435.98 km² hvorav 12,43 km² er vann. Ved folkektellingen i 2010 hadde fylket 46,133 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Gillette som også er fylkets største by.
Historie
Campbell County ble grunnlagt i 21. februar 1911 med land fraskilt fra Crook County og Weston County.
Campbell County har enten fått sitt navn etter John Allen Campbell, en guvernør av Wyoming-territoriet eller etter Robert Campbell, en tidlig pelsjeger, som var en pelshandler med forbindelse til William Henry Ashley.
Eriksson
Eriksson er en svensk spillefilm fra 1969, regissert av Allan Edwall.
Handlingen
I prologen Männens rättsförening intervjues skilte menn som demonstrerer på Götaplatsen i Göteborg den 1. mai 1968. De vender seg mot ulike former for juridisk, økonomisk og sosial diskriminering som de anser seg for å være utsatte for gjennom gjeldende skilsmisselovgivning. Eriksson i hovedfilmen er en skilt verkstedsarbeider uten intellektuelle interesser. Han lever alene i et lytt, falleferdig og rivingsklart hus, der naboenes intime handlinger lett kan høres gjennom veggene. Skilsmissen har for Erikssons del innebåret en sosial katastrofe. Han er avskåret fra menneskelig kontakt og lever som en fremmed i samfunnet. Han fordriver tiden med film, TV, bowling og besøk på kroen. Tilfeldige møter med kvinner leder bare til misforståelse og aggresjon. Hustruen har erstattet ham med en av hans arbeidskamerater, hvis bil Eriksson regelmessig lager riper i som en anonym hevn. Politisk og sosialt ubevist fører Erikssons ydmykelser og isolering til et populistisk vredesutbrudd mot sedelighetsnedbrytende ukepresse, sex, snusk, barsellønn, barnbidrag og raggere. To ganger i måneden har han rett til å omgås en helg med sin sønn fra det oppløste ekteskapet, men til tross for at han anstrenger seg på å spille en god far ligger kontakten med gutten på overflaten. Eriksson klarer ikke å forandrer sine vaner. Under vandringen på byen treffer Eriksson sin navnebror, legen Alexander Eriksson. Han er et helt forsteinet menneske – et monster – som har fylt hjernen sin med vitenskapelige kuriositeter og rekvirert sin utlandske selskapsdame Agnès på en blankett fra en flyktningleir. Alexander hevder at mennesket er likt et dyr som eter seg selv for å stille sin sult. Det dør av sin vilje til å overleve. Alexander og Eriksson opptrer som fremmede for seg selv og for hverandre. Bare den handikappede Agnès synes å ha bevart sin evne til å kjenne angst overfor en total isolering i livet.
Om filmen
Eriksson betraktes som Allan Edwalls debutfilm. Manuskriptet baserte seg på et radiostykke, Hjälparen, som Edwall skrev etter sin egen skilsmisse ett par år tidigere. Filmen ble tatt opp på 16 mm smalfilm som siden ble kopiert til 35 mm normalfilm. Med unntagelse av prologen fra Göteborg ble den hovedsakelig spilt inn på Söder i Stockholm fra begynnelsen av april til begynnelsen av juni 1968. For å markere Erikssons fremmedgjøring ble dialogen lagt på usynkront utenom i scenene med sønnen. I en scene på Skurubron utenenfor Stockholm lot Edwall Agnès (Taki Claesson) i sin opptreden assosiere med den norske kunstneren Edvard Munchs (1863–1944) kjente maleri Skrik (1893, Nasjonalgalleriet, Oslo).
H.M. Kongens erindringsmedalje
H.M. Kongens erindringsmedalje er en norsk medalje som ble innstiftet i 1906 av kong Haakon VII.
Tildeling
Den deles ut som belønning til personell som har vist særlig fortjenstfullt virke i kongens tjeneste. Medaljen tildeles også ved statsbesøk og i forbindelse med kongens øvrige reiser i utlandet. Tjenestegjørende ved norske utenriksstasjoner kan også tildeles medaljen. Medaljen deles ut i to valører, sølv og gull.
Medalje til livvaktene i frigjøringsdagene 1945
En særlig utgave av H.M. Kongens erindringsmedalje ble tildelt personell fra Kompani Linge, som tjenestegjorde som kongefamiliens livvakter i frigjøringsdagene og ved kong Haakons hjemkomst i 1945. De atten personene dette gjaldt fikk erindringsmedaljen utstyrt med en båndspenne med innskriften «1940–1945». Medaljen ble overrakt under en seremoni på Slottet 19. august 1946. De atten som ble dekorert var, etter rang: Kaptein Gunnar Sønsteby, løytnant Martin Olsen, løytnant Arthur Pevik, løytnant William Houlder, løytnant Henrik Henriksen, løytnant Max Manus, fenrik Andreas Aubert, fenrik Birger Rasmussen, fenrik Birger Fjeldstad, fenrik Norman Gabrielsen, fenrik Christian Fredrik Wiborg, fenrik Viggo Axelssen, sersjant Kolbein Lauring, soldat Per Mørland, soldat Jacob Jacobsen og soldat Willy Gram.
Senere tildelinger
Medaljen utdeles svært sparsomt. I 2009 er medaljen i gull tildelt en sentralbordbetjent, mens medaljen i sølv er tildelt tre politibetjenter. De siste årene har det funnet sted tre tildelinger i 2008, én i 2006 og fem i 2005. Det ble ikke tildelt medaljer øvrige år tilbake til 2002. I forbindelse med statsbesøk fra Nederland i juni 2010 ble det utdelt 19 medaljer, tre av dem i gull.
Rangering
H.M. Kongens erindringsmedalje i gull rangerer som nummer 28 i rekken av offisielle norske utmerkelser. I sølv rangerer den som nummer 38.
Voksvinger
Voksvinger (Coniopterygidae) er en familie av nettvinger. De er små nettvinger. Det er 9 norske arter.
H.M. Kongens erindringsmedalje
Utforming
H.M. Kongens erindringsmedalje produseres i sølv og forgylt sølv. Den bærer på forsiden regjerende monarks portrett og har dennes navn og tittel som omskrift. Under kong Harald V består omskriften i tillegg også av kongens valgspråk, slik at omskriften i sin helhet lyder: «HARALD V NORGES KONGE • ALT FOR NORGE •». Medaljongen har en kongekrone på toppen. Medaljen ble opprinnelig utformet med kong Haakon VIIs portrett gravert av myntgravør Ivar Throndsen. Medaljen som bærer kong Olav Vs portrett ble utformet av myntgravør Øivind Hansen i 1958. Baksiden bærer kongens monogram med krone. Medaljen er opphengt i et rødt medaljebånd. Medaljene er produsert ved Den kongelige mynt.
Voksvinger
Utseende
Voksvinger er små nettvinger som vanligvis ikke har større vingespenn enn 5 millimeter, selv om dette kan gå opp til 10 millimeter hos enkelte. De fleste voksne voksvinger har vinger, men det finnes også arter som er vingeløse eller har reduserte vinger. De har bitende munndeler og to par vinger som ofte er ganske like hverandre.
H.M. Kongens erindringsmedalje
Statutter for tildeling
§ 1 H.M. Kongens erindringsmedalje er stiftet av Kong Haakon VII i 1906.
Voksvinger
Utseende
De har alle et hvitt voksaktig lag på kroppen og kan forveksles med enkelt små plantesugere (Homoptera) men også noen skjoldlus eller mellus. Eller i noen tilfeller støvlus (Psocoptera).
H.M. Kongens erindringsmedalje
Statutter for tildeling
§ 2 H.M. Kongens erindringsmedalje i sølv tildeles som belønning til personell som har vist særlig fortjenstfullt virke i H.M. Kongens tjeneste (10 års tjeneste) og personell tjenestegjørende ved Norges utenriksstasjoner (10 års tjeneste). Medaljen kan også utdeles til utlendinger i forbindelse med statsbesøk og H.M. Kongens reiser i utlandet. Erindringsmedaljen kan også, i tillegg til ovennevnte, i særskilte tilfeller tildeles annet personell i utlandet som har gjort en spesiell innsats som bør påskjønnes.
Voksvinger
Levevis
Voksvinger har fullstendig forvandling og må gjennom et puppestadium før de blir kjønnsmodne (imago).
H.M. Kongens erindringsmedalje
Statutter for tildeling
§ 3 H.M. Kongens erindringsmedalje i gull tildeles som belønning for særlig fortjenstfullt virke i H.M. Kongens tjeneste (25 års tjeneste) og personell tjenestegjørende ved Norges utenriksstasjoner (25 års tjeneste). H.M. Kongens erindringsmedalje i gull kan også utdeles til utlendinger i forbindelse med statsbesøk og H.M. Kongens reiser i utlandet. H.M. Kongens erindringsmedalje i gull kan også, i tillegg til ovennevnte, i særskilte tilfeller tildeles annet personell i utlandet som har gjort en spesiell innsats som bør påskjønnes.
Voksvinger
Levevis
Flere arter regnes å være viktige nyttedyr da de lever av andre små dyr, som midd og lignende.
Samojedhund
Samojedhund eller samoiedskaïa sabaka (FCI #212) er en polar spisshund som opprinnelig stammer fra Sibir i Russland, men som må kunne sies å ha fått sin endelige utforming i Skandinavia. De fem landene som inngår i Nordisk Kennelunion har siden 1969 hatt det internasjonale ansvaret for rasestandarden. I all enkelhet kalles gjerne denne hunderasen for samojed i vesten, men per definisjon gjelder egentlig denne benevnelsen flere grupper av urfolk – samojedene.
Voksvinger
Levevis
Voksvinger flyr ikke mye, men kan lett ta en liten flygetur om de blir forstyrret.
H.M. Kongens erindringsmedalje
Statutter for tildeling
§ 4 H.M. Kongens erindringsmedalje utdeles ikke Post Mortem.