cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Holocaust
Vanlige tjenestemenn
Vanlige tjenestemenn i Einsatzgruppen, politiet og hæren viste seg å være langt bedre i stand til å drepe jøder med kaldt blod ble enn det topplederne ventet. Flere tusen «vanlige menn» deltok i systematisk massemord som pågikk over flere år. Forskningen har blant vært opptatt av å forklare hvordan og hvorfor gjerningsmennene lydig utførte drapsoppdraget ansikt til ansikt med forsvarsløse og uskyldige kvinner og barn. Saken mot Adolf Eichmann gjorde det tydelig at gjerningsmenn og bakmenn ikke nødvendigvis var sadistiske monstre eller psykologisk avvikende på andre måter. Stanley Milgram utførte sin studie av lydighet og han mente at organisert ondskap baserte seg på ansvar for handlingen og utførelsen var adskilt: Den som skjøt ved massegraven eller utløste Zyklon B i gasskammeret følte at han bare var en del av en stor prosess der andre satte målene, tok ansvar og bestemte hva som var moralsk forsvarlig. I 1990-årene mente flere forskere at det var viktige forskjeller mellom Milgrams forsøkspersoner og Hitlers bødler: gjerningsmennene hadde vært eksponert for propaganda, de foraktet ofrene, de deltok frivillig i massakrer, de var entusiastiske og i ettertid uttrykte de som regel ikke anger. Holocausts første fase med «primitiv» masseskyting ikke hadde preg av en distansert, byråkratisk prosedyre, det var først i senere faser at holocaust fikk et byråkratisk preg.
Enkelte politimenn og soldater satt til å drepe uskyldige ble plaget av samvittigheten, ble alkoholisert og nervesammenbrudd. Erich von dem Bach-Zelewski skal selv ha fått nerveproblemer som SS' sjefslege mente skrev seg fra medvirkning i massedrapene. Himmler forutså de psykologiske problemene massedrapene kunne forårsake hos bødlene og veiledet kommandantene i felten hvordan byrden på mannskapene kunne lettes.
Den tyske sosialpsykologen Harald Welzer fremsatte en teori om at i visse situasjoner kunne det å stige ut av gruppen (avstå fra å delta i drap) være psykologisk og moralsk vanskeligere enn å delta i drap på uskyldige. Ved bataljon 45s første massakre nølte politifolkene først, men da kommandanten nøye hadde demonstrert fremgangsmåten ved å skyte et offer, fulgte de menige politifolkene etter; de menige fokuserte på prosedyren og ferdigheten i å skyte på en bestemt måte, de var opptatt av gjøre drapene korrekt snarere enn at det var drap de utførte. En politimann ble kvalm av drepingen han utførte, men ville ikke gå ut av linjen for å kaste opp fordi det ville skape uorden og forstyrre prosedyren. Rudolf Höß andre la vekt på orden, funksjon og arbeidsdeling i leiren, noe som ifølge forskerne fordelte ansvaret for massemordet samtidig som det skapte forpliktelse til gjennomføring.
Daniel Goldhagen påpekte at politimennene hadde muligheten til å trekke seg fra skytingene, men bare en liten brøkdel gjorde det noe Goldhagen tolker som et ønske om å drepe jøder. Noen historikere mener at ideologisk indoktrinering og kulturell betinging i det tredje riket spilte en viktig rolle for å viljen til å utføre massakrene. Jürgen Matthäus konkluderte med at massemord ble en daglig rutine støttet av en felles ideologi der det er vanskelig å påvise den enkeltes motivasjon.
Personer som ikke ble stilt for retten
Hilter og Goebbels begikk selvmord i april 1945. Himmler tok sitt eget liv i alliert fangenskap i mai 1945 før rettsoppgjøret. Heinrich Müller forsvant i Berlin 1. mai 1945. Odilo Globočnik, leder for Aksjon Reinhardt, tok sitt eget liv etter å ha blitt arrestert av britiske styrker 31. mai 1945. Rolf Günther, Eichmanns nestkommanderende for jødesaker, tok sitt liv i amerikanske fangenskap august 1945. Richard Thomalla, som ledet oppbyggingen av utryddelsesleirene under Aktion Reinhard, ble tatt til fange av sovjetiske styrker i Tsjekkoslovakia og henrettet av NKVD i mai 1945. Christian Wirth ble drept av jugoslaviske partisaner i mai 1944. Oskar Dirlewanger døde i alliert arrest, trolig av mishandling. Franz Walter Stahlecker ble drept i kamp med sovjetiske partisaner i 1942.
Erich von dem Bach-Zelewski ble ikke tiltalt for sin rolle i holocaust i Sovjetunionen. I 1960-årene ble han dømt for noen drap i 1930-årene, og han døde i fengsel.
Lorenz Hackenholt overlevde trolig krigen, men lot seg ikke oppspore. Friedrich-Wilhelm Krüger tok sitt liv 10. mai 1945.
Rettsprosesser
Den første større prosessen ble gjennomført etter frigjøringen av Majdanek høsten 1944 før krigen var over. Seks personer (SS-menn og vakter) ble dømt av en polsk domstol og hengt. Robert H. Jackson la i sitt innledningsforedrag 21. november 1945 i Nürnberg til grunn at mellom 4,5 og 5,6 millioner jøder var drept.
De allierte og USA
Nürnbergprosessen (hovedprosessen) var rettssakene mot de ledende tyske nasjonalsosialistene etter annen verdenskrig gjennomført av de allierte fra november 1945 til oktober 1946. Churchill ønsket ikke rettssak mot topplederne i naziregimet fordi det ville bli politisert, han ville i stedet henrette dem summarisk. Sovjeterne og amerikanerne gikk etter hvert inn for rettsoppgjør særlig etter at den allierte krigsforbryterkommisjonen ble etablert og Moskvakonferansen (1943) ble avholdt 30. oktober 1943. Ernst Kaltenbrunner ble dømt til døden og hengt i Nürnberg. Kaltebrunner var den eneste blant de øverste ansvarlige for folkemordet i hovedprosessen i Nürnberg. Evelyn Waugh noterte at blant de tiltalte i Nürnberg var Kaltenbrunner den eneste som fremsto som en forbryter. Foruten Kaltenbrunner var lederne for SS og politi (HSSPF og SSPF) de øverste lederne som ble holdt ansvarlige i rettsoppgjøret. Göring skulle henrettes i Nürnberg, men tok sitt eget liv kvelden før. Arthur Seyss-Inquart ble henrettet i Nürnberg i 1946. Den kjente antisemitten Robert Ley hengte seg i cellen før rettssaken. Hans Frank ble henrettet i Nürnberg i 1946. USA innså etter hvert at det ikke var mulig å straffeforfølge så mange krigsforbrytere som man så for seg på slutten av krigen.
Einsatzgruppenprosessen omfattet 24 ledere fra Einsatzgruppen og var den eneste av Nürnbergprosessene som kun omhandlet holocaust. Opprinnelig var det ikke planlagt noen sak mot lederne av Einsatzgruppene. Disse lederne ble i praksis tiltalt for over 1 million mord. Da Whitney R. Harris forberedte saken mot Kaltenbrunner spurte han Otto Ohlendorf «Well, Ohlendorf, how many men, women, and children did you kill during that year [1941]?» og Ohlendorf svarte overraskende «90,000». Dette var det første konkrete beviset for Einsatzgruppenes bidrag til holocaust, og introduserte holocaust som et element i Nürnberg. Pohlprosessen omfattet Oswald Pohl og 17 andre offiserer fra SS-Wirtschafts- und Verwaltungshauptamt. Pohl og flere andre fikk dødsstraff, bare Pohl ble henrettet.
Andre land
Auschwitzprosessen foregikk i Krakow i regi av polske myndigheter og dels mot personer utlevert fra de allierte, blant andre Arthur Liebehenschel som var Rudolf Höß' etterfølger som kommandant. Höß ble dømt og henrettet i 1947 før de andre Auschwitz-sakene. Liebehenschel ble utlevert til Polen og hengt etter Auschwitzprosessen.
Til oktober 1945 hadde 300 nazister blitt dømt og hengt i Polen. Gustav Lombard ledet drap på 11,000jøder i Pripjatmyrene, han ble dømt til 25 års fengsel i Sovjetunionen og slapp fri i 1955. Arthur Greiser ble dømt av en polsk domstol og hengt i 1946. Jakob Sporrenberg ble dømt av polsk domstol og hengt i 1952. Erich Koch ble dømt til døden av en polsk domstol, dommen ble etter hvert omgjort til livsvarig og han døde i 1986 som den siste gauleiter fra nazitiden.
Kurt Daluege, sjef for Ordnungspolizei til 1942, ble utlevert til Tsjekkoslovakia og dømt og henrettet der for sin forbrytelser i landet. Friedrich Jeckeln ble tatt til fange av Sovjetiske styrker, dømt og hengt i sentrum av Riga foran flere tusen tilskuere. Jürgen Stroop ble utlevert til Polen, dømt for utslettelsen av Warszawagettoen og andre massedrap, og hengt i Warszawa i 1952. Vojtech Tuka ble dømt til døden i Tsjekkoslovakia i 1946.
I Nederland ble 16 000 lokale medhjelpere stilt for retten fra rett etter krigen til 1951 og de fleste ble dømt.
Tyske domstoler
Den første store saken under tysk lov var Ulm-Einsatzgruppe-prosessen i 1958 og vakte stor oppsikt i Vest-Tyskland. Ti Gestapo-menn fra Tilsit-kommandoen ble tiltalt for drap på over 5000 jøder i Litauen. Saken viste at nazistenes forbrytelser i Øst-Europa ikke var skikkelig etterforsket. Konrad Adenauer sørget for å opprette «sentralkontoret for etterforskning av nazistenes forbrytelser» (Zentrale Stelle der Landesjustizverwaltungen zur Aufklärung nationalsozialistischer Verbrechen) i Ludwigsburg.
I 1963-1965 gjennomførte vesttyske myndigheter sin egne Auschwitz-rettssaker i Frankfurt (også kalt Frankfurt-prosessen), trolig den viktigste i Tyskland etter krigen. Tysk lov krevde at både selve drapshandlingen og intensjon («blodtørst») måtte bevises for å dømme noen for mord. Mord måtte inngå i tiltalen fordi mindre alvorlige forbrytelser hadde en foreldelse på 10 år og tyske myndigheter la til grunn straffeloven av 1871 som gjaldt da forbrytelsene ble begått. Fordi personell i Auschwitz handlet i henhold til regler og ordrer som i seg selv var onde, måtte «blodtørst» bevises utover SS-standard. Johan Vogt bemerket at mange av funksjonærene fra Auschwitz fremsto som skikkelige og «brave» borgere som var overrasket over at de ble trukket for retten: «Vi alle gjorde intet annet enn vår plikt, selv om det ofte falt oss tungt og selv om det gjorde oss fortvilt.»
Franz Stangl rømte til Brasil via Syria og ble utlevert til Tyskland i 1967 og dømt for 400,000 mord i Treblinka. I retten fremstilte Stangl seg som en som bare utførte ordrer og skjøv ansvaret for massemord over på andre. Han ble dømt til livsvarig fengsel og døde i varetekt før dommen var rettskraftig.
Viktors Arājs forsvant på uforklarlig vis fra vesttysk fangenskap i 1949. Det ble ikke gjort noe forsøk på oppspore ham før han ble arrestert i Frankfurt i 1975 og dømt i 1979 for medvirkning til 13,000 drap.
I 2016 ble Oskar Gröning (da 94 år gammel) dømt til fire års fengsel for medvirkning til drap på 300,000 mennesker, de fleste ungarske jøder, i Auschwitz.
Norge
I det norske rettsoppgjøret etter krigens slutt var Vidkun Quisling den eneste nordmann som ble tiltalt for medvirkning til drap. Oppgjøret omhandlet bare hendelser i Norge og for eksempel frontkjempernes handlinger i andre land ble ikke berørt. Andre ble tiltalt bare for medvirkning til deportasjonene. Wilhelm Wagner var den eneste som ble funnet skyldig i forsettlig medvirkning til drap. De norske jødene ble internert og arrestert av norsk politi og ingen norske politifolk ble dømt for dette. Knut Rød i statspolitiet var ansvarlig for koordinering av aksjonen mot jødene i Oslo og Aker, og han ble frifunnet basert på en samlet vurdering av Røds innsats. Hellmuth Reinhard, Gestapo-sjef i Norge, ble i 1960-årene av en tysk domstol funnet skyldig i deportasjonene fra Norge, men punktet var foreldet etter tysk strafferett.
Forsoning
Luxembourg-avtalen ble inngått i 1952 mellom Forbundsrepublikken Tyskland (Vest-Tyskland) og staten Israel. Avtalen gjaldt erstatning for materielle skader som nasjonalsosialismen hadde påført det jødiske folk. Luxembourg-avtalen forpliktet Tyskland til å utbetale eller levere varer til Israel og Claims Conference, til en verdi av 3,5 milliarder tyske mark, over en periode på 14 år.
Minnesmerker
Yad Vashem er Israels offisielle minnesmerke for de jøder som ble drept under holocaust og ble etablert i 1953. Navnet er fra Jesaja, 56. kapittel, 5. vers: «Dem vil jeg i mitt hus og innenfor mine murer, gi «et minne og et navn» (Yad Vashem) som er bedre enn sønner og døtre. Et evig navn vil jeg gi dem, som ikke skal slettes ut.» Rettskaffen blant nasjonene (engelsk: Righteous Among the Nations) er en ærebevisning for personer som satte seg selv i fare i forsøk på å hjelpe jødene under holocaust. Per 2018 var 26 973 personer oppført på listen, flest i Polen, Nederland, Frankrike og Ukraina.
Minnesmerket over Europas myrdete jøder var ferdig i 2005 og dekker 19 dekar i sentrum av Berlin. Den internasjonale holocaustdagen ble av FN fastsatt til 27. januar, dagen da sovjetiske styrker frigjorde Auschwitz. I Tyskland ble Holocaustdagen etablert 10 år tidligere ved en proklamasjon av president Roman Herzog.
På bakgrunn av Skarpnesutvalget kartlegging hva som skjedde med jødenes eiendeler i Norge under den annen verdenskrig og oppgjøret etter krigen, bevilget Stortinget 250 millioner kroner til å ivareta jødisk kultur og tradisjon, og til Senter for studier av Holocaust og livssynsminoriteter.
Agneta Andersson
Agneta Andersson (født 25. april 1961) er en svensk kvinnelig kajakk-padler som har vunnet blant annet tre OL-gull og et VM-gull i kajakkpadling.
I 1996 ble hun sammen med Susanne Gunnarsson tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje.
Buskerudtrampetten
Buskerudtrampetten (BT) er en årlig konkurranse innen troppsturn. Den er åpen for klubber i hele Norge, og arrangeres normalt den tredje helgen i november. Arrangør er Buskerud Gymnastikk og Turnkrets.
BT er Norges største konkurranse innen troppsturn i Norge. Konkurransen arrangeres hvert år i Drammen, men er tidligere også arrangert i Kongsberg og Mjøndalen. BT ble første gang arrangert i 1986 på Kongsberg.
Det konkurreres i trampett, tumbling og frittstående. Det konkurreres i klassen junior (13 – 17 år) og rekrutt (10 – 13 år).
Liste over Djiboutis presidenter
Dette er ei liste over Djiboutis presidenter. Djibouti har hatt to presidenter siden landet ble selvstendig fra Frankrike 27. juni 1977.
Brasil under Vinter-OL 1994
Brasil under Vinter-OL 1994. Én mannlig sportsutøvere fra Brasil deltok i alpint under Vinter-OL 1994 i Lillehammer i Norge. Brasil, som deltok for andre gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 50.-plass i utfor for menn.
FDP.Die Liberalen
'''FDP. Die Liberalen' (fransk: Les Libéraux-Radicaux / PLR, italiensk: I Liberali / PLD, retroromansk; PLD-ls Liberals. engelsk: FDP.The Liberals'') er et politisk parti i Sveits. Partiet har røtter tilbake til 1894, men inngikk i 2009 i en sammenslåing av Freisinnig-demokratische Partei der Schweiz og Liberale Partei der Schweiz. FDP har helt siden 1959 hatt to representanter i regjeringen (Bundesrat).
Leif Borthen
Leif Borthen (født 25. januar 1911 i Trondheim, død 9. juni 1979 på Ibiza) var en norsk journalist og forfatter.
Utgivelser
Oversettelser i samarbeid med Elsa Askeland:
East Haven
East Haven er en liten by i New Haven County i Connecticut i USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 29 257 innbyggere. Byen ligger bare tre minutter med bil fra sentrum av den meget større nabobyen New Haven.
Hele det tettbygde New Haven-området, som består av 22 byer og småbyer, har en samlet befolkning på 571.310.
Svenska Missionen i Kina
I 1888 flyttet Folke noe sørover i provinsen og begynte misjon rundt Yuncheng. Opiumasylvirksomhet var en viktig del av arbeidet. Feltet ble etterhvert utvidet til å omfatte et større område på begge sider Den gule flod i hjørnet mellom sørvestre og sørlige Shanxi, det østlige Shaanxi og det vestligste Henan.
Under bokseropprøret i Kina så misjonærene seg nødt til å rømme feltet. De kom snart tilbake etterpå, og i 1918 ordinerte de sin første kinesiske pastor.
I 1945 forlot mange svenske misjonærer landet på grunn av den politiske situasjonen. I 1949 forsøkte de gjenværende å komme seg ut av Kina, og de siste var ute i løpet av 1951.
Eggs Benedict
Eggs Benedict er en amerikansk frokostrett.
Den består av skiver av ristet brød (toast) eller delte engelske muffins dekket av røkt bacon eller skinke, posjerte egg og hollandaise.
Jeremy Ngakia
Jeremy Mpobi Ngakia (født 7. september 2000) er en engelsk fotballspiller som spiller for Watford FC.
George Caridia
George Aristedes Caridia (født 20. februar 1869, død 21. april 1937) var en britisk tennisspiller som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm.
Caridia vant to olympiske sølvmedaljer tennis under Sommer-OL 1908 i London. Han kom på andreplass i både single- og doubleturneringen innendørs. I single tapte han i finalen til Arthur Gore med 3-6, 5-7, 4-6.
VM i freestyle 2013 – Paralellkulekjøring menn
VM i freestyle 2013 - Paralellkulekjøring menn
Slaget ved Guandu
Slaget ved Guandu (kinesisk: 官渡之戰) var et slag i forspillet til de tre rikers tid i Kinas historie. Det fant sted Huang He våren 200.
Guandu var en avgjørende seier for Cao Cao, hvor han ledet et opprør mot Yuan Shao, som hadde sin maktbase i det gamle Jizhou. Cao ødela Yuans kornforsyninger og hær, og Yuan døde kort tid etter. Dette resulterte i at Cao fikk militær kontroll over Nord-Kina.
Bakgrunn
Etter 196 ble det klart at det før eller siden ville komme et slag mellom de to krigsherrene Yuan Shao og Cao Cao for kontrollen over nord. Allerede lenge før slaget hadde Yuan Shaos adjutanter Ju Shou og Tien Feng forutsett faren, og rådet Yuan til å beseire Cao før han kunne vokse seg sterkere. Yuan ignorerte dette rådet.
Liyang
Guandus beliggenhet ga stedet strategisk betydning. Det lå nær Yan-vadestedet på Huang He og på veien til Xuchang. Cao Cao var den første som skjønte stedets betydning, og høsten 199 flyttet han styrkene sine dit og klargjorde befestninger der. Neste år gikk Liu Bei fra Cao til hans rival Yuan Shao. Yuan brukte anledningen til å starte et felttog i sør i 200s første måned. Fortroppen hans angrep garnisonen i Liyang, nord for Den gule flod. Liyang-kommandanten, Yu Jin, signaliserte til Caos hovedkvarter at Yuan Shao nærmet seg. Cao omgrupperte troppene sine umiddelbart, og stasjonerte 20 000 tropper i Guandu for å forberede et avgjørende slag.
Baima
Yuan Shaos hovedhær nærmet seg, med opptil 110 000 soldater, inkludert 10 000 kavalerister. Ju Shou merka at Caos hær allerede hadde lite mat. Han foreslo nøye planlegging for å kutte Caos forsyningslinjer for å sikre en total seier. Yuan Shao stolte på sine tallmessig overlegende styrker, og ignorerte Ju Shous råd, siden det kunne komme til å forsinke seieren hans. Da Ju Shou insisterte, kastet Yuan ham i fengsel, og fortsatte angrepet. Hans general Yan Liang krysset Huang He-elva og angrep byen Baima. Xu Yun la merke til angrepet, og Cao ledet en bataljon over Yan-vadestedet, men dette var bare en skinnmanøver. Da Yuan trakk noen av troppene sine tilbake fra Baima for å møte Caos angrep, trakk Cao seg tilbake og angrep østover for å hjelpe styrkene i Baima. I det følgende slaget ble general Yan Liang drept og Yuans styrker jagd bort. Deretter gjorde Cao Cao seg klar til å forlate byen og evakuerte innbyggerne sørover. For å bruke anledningen sendte Yuan Wen Chou og Liu Bei med 6 000 lette kavalerister fra leiren for å forfølge Cao. Igjen forutså Cao motstanderens trekk, og gjorde klar en felle. Hester, utstyr og andre verdigjenstander ble lagt igjen, og, mens fiendens tropper brøt rekkene for å plyndre, ble de knust av seks hundre elitekavalerister, og Wen Chou ble drept i kaoset. Dermed hadde Yuan Shao allerede mistet to av sine generaler, og hærens moral stupte.
Runan og forberedelsene til slaget
I etterkant av disse hendelsene reorganiserte Yuan Shao sine styrker, og Liu Bei ble sendt ut for å angripe Runan, og avsløre Caos flanke. Som den store strategen han var, skjønte Cao dette, og han beordret en generell tilbaketrekning til Guandu, siden han ikke ville kjempe under ufordelaktige forhold. Samtidig ble Cao Ren og Yu Jin sendt for å plage fiendens baktropp. Det ble gitt ordre om at administratorene skulle styre mildt for å unngå sivile avbrytelser for baktroppen. I den åttende måned nådde Yuans hær Yangwu, rett nord for Guandu, og begynte byggingen av jordbefestninger, mens Caos hær begynte å styrke sine egne forsvar. Begge sider brukte ballistaer og katapulter mot hverandre, uten effektive resultater. For å bryte denne stillestående situasjonen, ble det foreslått at Yuan Shao skulle bruke sine tallmessig overlegne styrker til sin fordel og utflankere fienden til å angripe Xuchang. Yuan nektet, og foretrakk å vente til Caos matforsyning gikk tom.
Slaget
Det begynte å bli smått av forsyninger igjen i Caos matlagre, og han overveide å trekke seg tilbake. Situasjonen krevde øyeblikkelig handling. Sjokktropper ble sendt for å brenne Yuans kornforsyninger, og tvinge ham til å måtte sende bud etter nødrasjoner. I den tiende måned kom Chunyu Qiongs ti tusen soldater tilbake med store lagre med korn, og innkvarterte seg omtrent 20 kilometer fra Yuans hovedleir, på et sted kalt Wuchao. Ju Shou mente at det ikke var noen smart posisjon, siden det var for få soldater til å bevokte en så viktig forsyning. Kort tid etter fikk Cao Cao greie på denne svakheten gjennom en desertør fra Yuans hær, og han grep sjansen. Han overlot hovedleiren til sin fetter Cao Hong, og ledet selv 5 000 elitekavalerister inn i fiendekontrollert område.
Wuchao og Guandu
Cao Cao beleiret Chunyu Qiongs forsyningsleir og brente den ned sammen med store mengder korn. I krisen som fulgte, nektet Yuan Shao å sende sin hovedstyrke for å hjelpe Chunyus tropper, som hans kommandant Zhang He rådet ham til å gjøre. Istedenfor sendte han en liten styrke lett kavaleri for å hjelpe Chunyu, mens han angrep Guandu med hovedstyrken av sin hær. Ved daggry hadde Wuchao falt til Caos voldsomme angrep, og Caos seierrike soldater beseiret så den lille unnsetningsstyrken. Ved Guandu mislyktes Yuan Shaos forsøk på å trenge igjennom, og moralen falt på grunn av de tapte matforsyningene. Zhang He og Gao Lan overga seg, og bataljonene deres brente sine våpen. Cao Cao benyttet igjen sjansen, og angrep mens fienden var på sitt svakeste. Omtrent 70 000 av Yuans soldater døde, og han mistet store forsyninger. Selv kom han seg unna over Den gule flod med bare litt over åtte hundre ryttere.
Ettervirkninger
Slaget ved Guandu fikk avgjørende betydning; Yuan Shao sto ikke lenger i veien for Cao Caos ambisjoner. Etter at han døde som en nedslått mann to år senere, sloss sønnene hans seg imellom, og Cao overvant dem én etter én. I motsetning til Yuan skjønte Cao betydningen av taktiske tilbaketrekninger. Strategisk sett kunne han forstå og forutse fiendens trekk, og beregne risikoen ved å møte dem. Caos seier over større styrker skyldes hans overlegende strategiske og taktiske planlegging. Han gjorde opp for sine underlegne styrker ved bruk av avbrytelser og troppebevegelser, kort sagt, kunsten å stryke ut fiendens styrker. Istedenfor å slåss mot en overlegen styrke på dens betingelser, unngikk han da kamp. Yuan manglet Caos ferdigheter, og har ofte blitt kritisert for å ikke lytte til sine erfarne rådgiveres kloke råd, noe som helt sikkert var del i hans nederlag. Hvis Yuan hadde forstått hvor viktig kornforsyningen var, og hadde handlet i forhold til det, slik Tian Feng rådet ham til, kunne resultatet ha vært veldig forskjellig. Slaget ved Guandu viser at en tallmessig overlegen styrke ikke alltid seirer. Ironisk sett ble dette også demonstrert i slaget ved Chibi, åtte år senere, men her mot Cao.
Slaget er et høydepunkt i Shin Sangokumusou-playstationspillserien.
Selsnepeslekta
Selsnepeslekta (Cicuta) er en slekt, som bare har én art selsnepe i Norge. Men det er seks andre allment aksepterte arter i slekta, og fire diskutable arter. Alle disse artene er veldig giftige.
Giftstoffer og effekt
Det er da særlig rotstokken og frøene som er giftigst.
Giftstoffer
Artene i selsnepeslekta har normalt stoffet cicutoksin som giftstoff. Cicutoksin og cicutol er begge polyyner, eller tidligere kalt polyacetylener. Noen av disse er veldig giftige, og det er også et par lignende stoffer (aethusin) som gjør hundepersille giftig, og oenathotoksin som gjør hestekjørvel giftig. Det er også et lignende stoff med navn cicutol i selsnepe, men cicutol er ikke så giftig som cicutoksin.
Virkning
Cicutoksin er en krampefremkallende gift, og er en i gruppen GABA reseptor antagonister. Forgiftninger av cicutoksin og de andre polyynene er vanskelige å behandle, da disse stoffene er generelt sett resistente mot krampeløsende midler.
Symptomer
De første symptomene på forgiftning med selsnepe er sikling og en brennende følelse i munn og i svelg. Huden blir blek og en begynner å kaldsvette. Senere kan det komme kvalme, oppkast, hodepine, magesmerter, nyreskader, utvidede pupiller, koma og dyspné er observert. Cicutoksin gir kramper som ligner epilepsi, der pasienten er helt bevistløs, pasienten taper øyerefleksen, pupillene er maksimalt utvidet og øyet responderer ikke på lys under anfallene. Pasienten får da også krampe i kjevemusklene og spasmer i ryggmusklene, under og rett etter slike anfall. Pusten blir sporadisk, det dannes skum i og rundt munnen, som kan være blodig, og slimhinnene blir blå (cyanose). Det kan komme flere slike kramper, og det er gjerne et kvarters mellomrom mellom dem. Disse krampene fortsetter gjerne til pasenten er totalt utslitt og de fortsetter videre. Pustestans og døden kommer under eller like etter en slik epileptisk krampe.
Hvis pasienten begynner å få slike kramper, så bør forgiftningen anses å være livstruende. Men uansett så bør Giftinformasjonen (22 59 13 00), lege og/eller medisinsk nødtelefon (113) kontaktes, hvis en har mistanke om noen har spist selsnepe. En bør også få denne personen til å kaste opp, med å stimulere drøvelen med fingrene til oppkasten kommer skikkelig igang.
Av alle forgiftninger så har 30–70 % hatt dødelig utgang.
Mottiltak
Hvis en har mistanke om at en person har spist selsnepe, bør en ringe medisinsk nødtelefon (113) så bør en få personen til å kaste opp med å pirke på drøvelen til personen har sterk oppkast, som nevnt ovenfor. Dette kombineres gjerne med å gi aktivt kull etterpå. Denne prosessen gjentas til profesjonell legehjelp tar over.
Klinisk behandling er ventrikkelskylling (folkelig kalt pumping), aktivt kull og det blir satt krampeløsende middler. Det er da snakk om benzodiazepiner og/eller barbiturater. En ser da en ofte svak virkning av disse medisinene, da de også påvirker GABA-reseptorene i hjernen.
I et tilfelle kom en 54 år gammel person inn i en klinikk med en alvorlig forgiftning. Rett ved innskrivelse i klinikken begynte dem å injisere 350 mg thiobarbiturat sakte i venen. Dette ble fulgt av en infusjon av thiobarbiturat løst i isoton saltvann i en konsentrasjon på 2 mg/ml over 8 timer. Det ble til sammen gitt 2,2 g thiobarbiturat denne behandlingen. En annen forgiftning ble det gjort dialysebehandling og hemoperfusion (blodfiltrering) har også vært suksessfullt.
Forgiftningstilfeller
Her følger det to tilfeller av selsnepeforgiftninger. Disse beretningene er oversatt fra engelsk.
Dette er et tilfelle fra USA med arten Cicuta douglasii.
Det er også observert en rekke forgiftninger hos dyr. Selv om unge blader ikke er så giftige. Så har det skjedd en rekke ganger at dyr har også dratt opp rota og spist denne, når de har spist de unge skuddene. Ellers så kan også røttene komme opp av frostsprenging, og beitedyr spiser disse.
Etymologi
Selsnepe og dens slekt har sitt navn fra, at den forekom i enorme mengder på Sels-myrene nord i Gudbrandsdalen. «Cicuta» ble gitt av Marcus Porcius Cato, som et navn på giftkjeks.
Kunnskapssenter for laks og vannmiljø
Kunnskapssenter for laks og vannmiljø (KLV) er en stiftelse som har til formål å bidra til økt kunnskap om laksebestandene.
KLV åpnet i juni 2007 og hadde per september 2011 to fast ansatte. Stiftelsen er samlokalisert med Høgskolen i Nord-Trøndelag (HiNT) campus Namsos og har hele villaksens utbredelsesområde som interessefelt.
KLVs mandat er å «bidra til økte kunnskaper om de ville laksestammer, derunder om de optimale levevilkår, for at denne kunnskap skal gi grunnlag for en bærekraftig forvaltning og en bærekraftig kommersiell utnyttelse av villaks-stammene.» Sentrale lakseinteresser som oppdrettsnæring, sportsfiske, fiskerettighetshavere og forskning er representert i stiftelsens styre.
Stiftelsens fagråd består av representanter fra ulike forsknings- og kompetansemiljø. Fagrådets oppgave er å definere aktuelle forskningsprosjekter og til å foreslå forskere/forskningsmiljøer til å gjennomføre prosjektene.
Kunnskapsserien for laks og vannmiljø
Senteret gir ut bøker i serien Kunnskapsserien for laks og vannmiljø.
I Zwicky 18
I Zwicky 18 er en irregulær dverggalakse beliggende ca. 59 millioner lysår unna. Galaksen ble først identifisert av den sveitsiske astronomen Fritz Zwicky på et bilde fra 1930-tallet.
Ludwig Lange
Christian Konrad Ludwig Lange (født 4. mars 1825 i Hannover, død 18. august 1885 i Leipzig) var en tysk filolog og arkeolog.
Lange ble ekstraordinær professor i Göttingen i 1853 og deretter ordinær professor i klassisk filologi i Praha i 1855, i Giessen 1859 og i Leipzig 1871. Hans fremste arbeid er Handbuch der römischen Alterthümer (tre bind, 1856-71, ufullburdet; seinere opplag av de enkelte delene).
Mikael Klitgaard
Mikael Klitgaard (født 3. mars 1954 i Odder) er en dansk lokalpolitiker for Venstre. Han er borgermester i Brønderslev kommune fra 2014.
Klitgaard var den første borgermesteren i nye Brønderslev kommune etter Kommunalreformen i 2007 og satt til 2010. Før Kommunalreformen var han borgermester i tidligere Dronninglund kommune fra 2002 til 2006.
I 2019 ble han utnevnt til ridder av Dannebrogordenen.
EM i karate 2018
EM i karate 2018 (europamesterskapet i karate) ble arrangert i Novi Sad i Serbia i 2018.
Fiji under Vinter-OL 1994
Fiji under Vinter-OL 1994. Én mannlig sportsutøver fra Fiji deltok i langrenn under Vinter-OL 1994 i Lillehammer i Norge. Fiji, som deltok for andre gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 88.-plass på 10 km langrenn i klassisk stil.
Victor Kraft
Etter å ha studert filosofi, historie og geografi i Wien og Berlin, fikk Kraft i 1912 en stilling som bibliotekar ved universitetsbiblioteket i Wien. Fra 1924 var han professor i filosofi. Han var et aktivt medlem av Wienerkretsen, men var nokså kritisk til flere sider ved kretsens logiske empirisme (der han inntok posisjoner som mer lignet på Karl Poppers). Under nasjonalsosialistisk styre fikk Kraft yrkesforbud på grunn av sin «halvjødiske» kone. Han ble gjeninnsatt etter krigen og var bl.a. veilederen til Ingeborg Bachmann og Paul Feyerabend.
NRJ
NRJ har flere betydninger
Kirkebakken Grand Prix
Kirkebakken Grand Prix har siden 2002 vært et årlig 200 meter langt rulleskisprintrenn for kjente norske og internasjonale skiløpere på rulleski. Kirkebakken GP blir arrangert av Hamar Skiklubb med hovedformålet til å bidra til å finansiere elitesatsingen i klubben.
Rennet foregår i Kirkebakken midt i Hamar sentrum med start fra Strandgata, over Grønnegata, og videre opp mot trappen til Hamar domkirke. I 2007 ble det også lagt inn en stafettdel med flere runder rundt et bykvartal før målgang ved toppen av kirkebakken. Løpet blir dekket på storskjerm og av kommentator mens publikum er henvist til begge sidene av veien. Løpsrekordene er satt av Magnus Frodahl med 21,54 sekunder (2010) og av Marit Bjørgen med 25,79 sekunder (2010).
Resultater
Deltakerlistene er hentet fra de ti beste resultatene fra hver klasse siden 2002.
Étienne Geoffroy Saint-Hilaire
Étienne Geoffroy Saint-Hilaire (født 15. april 1772, død 19. juni 1844) var en fransk naturhistoriker.
Han var professor ved Muséum national d'histoire naturelle i Paris.
Honore de Balzac har tilegnet sin berømte roman Far Goriot til "Den store Eminense Geoffrey Saint-Hilaire" med ordene "Med ønske om å uttrykke min beundring for hans arbeid og hans åndskraft."
Sverigemesterskapet i rullestolcurling 2011
Sverigemesterskapet i rullestolcurling 2011 ble arrangert i Örebro 11. - 13. november 2011 av Svenska Curlingförbundet.
Seks lag var opprinnelig påmeldt, men det ene laget fra Härnösand måtte trekke seg på grunn av skade, og det andre laget måtte trekke seg på turneringens første dag på grunn av influensa.
Fox Racing Shox
Fox Racing Shox er et merke benyttet av Fox Factory for markedsføring og salg av støtdempere for terrengsykler.
Historie
Fox Racing Inc. ble startet i 1980 av Bob Fox i Watsonville, California. Det begynte med distribusjon av dempersystemer for motocross-sykler. Fox Racing Shox produserer nå støtdempere for motorsykler, biler, ATV og terrengsykler.
Frem til 2008 var selskapet eid av familien. I 2008 kjøpte private equity-selskapet Compass Holdings majoritetsandel i selskapet. Bob Fox fortsatte som daglig leder.
Khumiso Ikgopoleng
Khumiso Ikgopoleng (født 5. desember 1979) er en botswansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen bantamvekt. Ikgopoleng har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Botswana under Sommer-OL 2004, der han røyk ut i andre runde. Han representerte også Botswana under Sommer-OL 2008 der han ble slått ut i kvartfinalen av Enkhbatyn Badar-Uugan fra Mongolia i vektklassen bantamvekt.
Zalmay Khalilzad
Zalmay Khalilzad (født 22. mars 1951 i Mazar-e Sharif i Afghanistan) er en amerikansk diplomat. Fram til desember 2006 var han USAs ambassadør i Irak. 4. desember 2006 ble det kunngjort at Khalilzad ville gå av som ambassadør i Irak og bli etterfulgt av Ryan Crocker. I januar 2007 ble Khalilzad foreslått som USAs nye ambassadør til FN, etter at den amerikanske kongressen i november 2006 forkastet John Bolton.
Khalilzad er USAs spesialutsending til Afghanistan med ansvar for å initiere fredsforhandlinger med Taliban.
I oktober 2021 rapporterte CNN at Zalmay Khalilzad, USAs viktigste utsending for Afghanistan, vil slutte i stillingen i Afghanistan, etter slutten av tilbaketrekningen av amerikanske styrker i Afghanistan.
Bakgrunn, akademisk karriere
Khalilzad ble født 22. mars 1951 i byen Mazar-e Sharif i Nord-Afghanistan. Han hadde to brødre og tre søstre, moren som var sjiamuslim stelte hjemme, mens faren som var sunnimuslim arbeidet ved et statlig kontor.
Etter at Zalmay hadde fullført åttendeklasse flyttet familien til hovedstaden Kabul, og han fortsatte der på en engelskspråklig eliteskole som han fullførte med toppkarakterer. I 1966 var han ett år i California som en del av et studentutvekslingsprogram.
I 1970 fikk Khalilzad stipend ved American University i Beirut i Libanon og studerte statsvitenskap og historie der til han ble uteksaminert med mastergrad i 1974. I Beirut møtte han sin fremtidige kone Cheryl Benard, som er en østerriksk forfatter.
I 1975 flyttet Khalilzad til Chicago, hvor fullførte doktorgradsstudiet ved University of Chicago i 1979. Her kom han i kontakt med et viktig nykonservativt miljø, deriblant Paul Wolfowitz.
Fra 1979 til 1985 var Khalilzad amanuensis i statsvitenskap ved Columbia University i New York.
Politisk engasjement
I denne perioden samarbeidet han tett med Zbigniew Brzezinski, som var arkitekten bak USAs støtte til den afghanske mujahedinbevegelsen motstand mot sovjetstyrkene i den afghansk-sovjetiske krig.
Ambassadør
I november 2003 ble han USAs ambassadør til Afghanistan. Det vervet innehadde han til juni 2005.
Han ble deretter utnevnt av president George W. Bush til ambassadør i Irak.
Den 12. februar 2007 nominerte Bush ham til etterfølger etter John R. Bolton og den interimistisk innsatte Alejandro Daniel Wolff til USAs ambassadør til De forente nasjoner i New York. Den 29. mars 2007 bekreftet det demokratisk dominerte Senatet nominasjonen. Khalilzad var president for FNs sikkerhetsråd i mai måned i 2007. Etter Barack Obamas overtakelse som USAs president ble han erstattet på FN-posten av Susan E. Rice.
Etter dette har han vært rådgiver ved Center for Strategic and International Studies (CSIS) og president for Khalilzad Associates.
Naqoura
Naqoura er et lite tettsted i Libanon. Stedet ligger ved Middelhavet, like nord for grensen til Israel og like sør for havnebyen Tyr. Det finnes ingen ordentlig havn der, og strendene er til dels ganske steinete.
I 1978 ble Naqoura hovedkvarter for FNs midlertidige styrke i Libanon og for styrkenes sykehus, som lenge var drevet av nordmenn (Normedcoy). FNs tilstedeværelse gjorde at tettstedet fikk et voldsomt økonomisk oppsving med flere butikker og restauranter.
Péter Nádas
Péter Nádas (født 14. oktober 1942 i Budapest) er en ungarsk forfatter.
Han studerte først kjemi, og arbeidet i noen år som fotograf og fotoreporter. Hans romaner beskjeftiger seg hovedsakelig med situasjonen i Ungarn under det kommunistiske diktaturet.
Eksterne lenker
"Grenseoverskrideren", intervju med Nádas i Morgenbladet
Jordans kvinnelandslag i fotball
Jordans kvinnelandslag i fotball representerer Jordan i internasjonal fotball. Jordan er dobbelt Vestasiamester i fotball for kvinner.
I Vestasiamesterskapet var Jordan i gruppe med Iran, Palestina, Syria og Bahrain. Jordan vant samtlige kamper, og vant dermed mesterskapet foran Iran, som de slo knepent. Dette gjentok seg i 2007-mesterskapet, der Jordan og Iran spilte en ren finale til slutt. Igjen vant Jordan, som dermed er regionens beste lag.
2009 og 2010 var en periode med mer aktivitet for Jordans landslag. I 2009 spilte laget to kvalifiseringsturneringer til Asiamesterskapet 2010, hvor de vant fem av sju kamper og blant annet slo de tidligere asiamestrene Taiwan, men det ene tapet for Burma gjorde at laget ble slått ut. I februar 2010 fikk laget sitt første tap i Vestasiamesterskapet, i finalen mot FAE, og i oktober ansatte man en ny trener, nederlandske Hesterine de Reus. De Reus ledet laget til seier i en turnering for arabiske stater i Bahrain, hvor FAE imidlertid ikke deltok.
Amund Nyland
Amund Kjeverud Nyland (født 16. mars 1994), er en norsk ishockeyspiller og tidligere fotballspiller. Nyland spiller i 1. divisjonsklubben på Gjøvik, og har spilt for Storhamar både på junior og elitenivå fram til 2014. Deretter så gikk turen til Ringerike.
Nyland er fra Løten og spilt fotball for Løten FK.
Grensenytte
Grensenytte eller marginal nytteverdi et mikroøkonomisk konsept som refererer til nytten en konsument får ved å konsumere flere og flere enheter av et gode. Grensenytten følger loven om fallende marginal nytte, det vil si at den første enheten av en gode som konsumeres gir mer nytteverdi enn den andre enheten, den tredje enheten av en gode som konsumeres gir mindre nytteverdi enn den andre enheten, og så videre.
Matematisk kan denne loven skrives som MU1 > MU2 > MU3... > MUn.
Denne analysen er opphavet til etterspørselskurvens avtagende form.
Konseptet kan eksemplifiseres ved at en sulten konsument spiser én skive brød, som gir konsumenten stor nytteverdi - deretter spiser han én skive til, som gir mindre nytteverdi fordi han nå er mindre sulten - deretter en tredje, som gir mindre nytteverdi enn den andre skiva, og så videre. Dette pågår frem til en ny skive brød ikke leder til høyere nytteverdi for konsumenten, hvor Total Nytteverdi '(K) = Grensenytte (K) = 0. I denne likevektsposisjonen er optimal nytteverdi nådd for konsumenten.
Historie
Konseptet grensenytte kan spores tilbake til den nyklassike skole, og klassiske forløpere som Ricardo (marginalt land), Bentham (utilitarisme), Cournot (matematisk økonomisk analyse), og Dupuit (pionér innenfor nytte-kostnadsanalyse).
Den nyklassiske økonomen William Stanley Jevons, selv uttalt inspirert av Benthams utilitarisme, regnes som oppfinneren av grenseverdilæren, og dermed som grensenyttens opphavsmann.
Hans Hahn
Hans Hahn (født 27. september 1879 i Wien, død 24. juli 1934 samme sted) var en østerriksk matematiker og filosof (vitenskapsteoretiker). Han har kommet med bidrag til bl.a. topologi, måleteori, funksjonsanalyse, mengdelære og variasjonsregning. Han er mest kjent for Vitali-Hahn-Saks’ teorem, Hahn-Banachs teorem og Hahn-Kolmogorovs teorem.
Hahn begynte på et studium i rettsvitenskap i Wien, men gikk så over til matematikk, som han studerte i Straßburg og München, før han tok doktorgrad i Wien. Etter stillinger i Innsbruck, Bonn og Tschernowitz ble han utnevnt til professor ved Universitetet i Wien i 1921. Han var blant annet veilederen til Karl Menger og Kurt Gödel. Hahn var et sentralt medlem av Wienerkretsen og publiserte også enkelte filosofiske bidrag. Han døde i 1934 etter en mislykket operasjon.
San Marino under Vinter-OL 1994
San Marino under Vinter-OL 1994. Tre mannlige sportsutøvere fra San Marino deltok i alpint og bobsleigh under Vinter-OL 1994 i Lillehammer i Norge. San Marino, som deltok for femte gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer. Beste plassering var en 41.-plass i toerbob.
Hagenia abyssinica
Hagenia abyssinica  er et tre i rosefamilien og den eneste arten i slekten Hagenia.
Det blir opptil 20 m høyt med kort stamme og tykke greiner. Barken er tykk, brun eller brunrød og flasser av. Kvistene er dekket av brune hår og arr etter blad som er falt av. Bladene er finnete og 40 cm lange; de har tre–seks par småblad og ett endesmåblad. Blomstene sitter i hengende klaser som er opptil 60 cm lange og 30 cm brede. Treet er særbu. Frukten er liten og tørr med vinger.
Hagenia abyssinica er en karakteristisk art for de afromontane skogene, og den vokser som regel rett over sonen med bambus i en høyde på 2000–3000 moh. Arten er utbredt i Etiopia og de østafrikanske fjellene langs Riftdalen sørover til Zambia.
Blomstene ble brukt som medisin mot bendelorm og ble importert til Europa på 1800-tallet. Røtter og bark har også blitt brukt til medisinske formål.
Mannfjorden
Mannfjorden (lulesamisk: Spællá) er en arm av Tysfjorden i Nordland. Den strekker seg rundt 13 kilometer sørøstover til den avfolkede grenden Mannfjorden.
Fjorden har innløp mellom grendene Tørrnes (Durrá) i nord og Tjårrnes (Tjårro) i sør og går i østlig retning til Kvassvikodden, hvor den svinger sørover. Mellom innløpet og odden ligger Kvassvika (Gárjjelluokta) på sørsiden. Ved Eidneset svinger fjorden igjen i østlig retning inn mot fjordbunnen. På østsiden av fjorden går den store Muskvika inn mellom Forneset og Muskeneset. Innerst i vika ligger gården Musken (Spællámåsske) ved utløpet til Muskvikelva.
Gårdene langs Mannfjorden er i dag avfolket. Det er ingen vei- eller rutegående båtforbindelser i eller langs fjorden.
Dakar (region)
Dakar er en region (région) i Senegal. Den omfatter området rundt hovedstaden Dakar og Cap-Vert-halvøya som er Afrikas vestligste punkt. Regionen grenser til Thiès i øst. Ved folketellingen i 2013 hadde regionen 3,137,196 innbyggere.
Departementer
Dakar er delt inn i fire departementer (départements).
26. serierunde i OBOS-ligaen 2020
3. november 2020 fikk en -spiller påvist Covid-19 etter kamp mot, det fører til at kampene –  og  –  ble utsatt.
20. november 2020 fikk en -spiller påvist Covid-19 etter kamp mot den 18. november, dette medfølger at den allerede utsatte kampen mellom  og  som skulle blitt spilt 25. november blir utsatt igjen. Kampen ble senere, etter innspill fra klubbene, framskyndet med en dag.
Kampfakta
'''Lørdag 7. november''' <div id="HamKam v Ull/Kisa"> <div id="Øygarden v Tromsø"> '''Søndag 8. november''' <div id="Lillestrøm v Åsane"> '''Torsdag 3. desember''' '''Torsdag 10. desember''' <div id="Strømmen v Stjørdals-Blink">
Barbara Ślizowska
Barbara Ślizowska (Wilkówna, Konopka; født 4. februar 1935 i Kraków, død 2. februar 2023) var en polsk turner som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.
Ślizowska vant en olympisk bronsemedalje i turn under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Hun var med på det rumenske laget som kom på tredjeplass i mangekamp bak Sovjetunionen og Ungarn. De andre på laget var Dorota Jokiel, Natalia Kot, Danuta Nowak, Helena Rakoczy og Lidia Szczerbińska.
Strawberry Fields Forever
«Strawberry Fields Forever» er en sang som ble utgitt i originalversjon av den engelske gruppen The Beatles.
Sangen er kreditert duoen John Lennon / Paul McCartney, men er i sin helhet skrevet av Lennon. «Strawberry Fields Forever» ble først utgitt på en dobbel A-side singel sammen med McCartney-låten «Penny Lane» 13. februar 1967, og ble nummer 2 på de engelske singlelistene. Den ble senere samme år utgitt på albumet Magical Mystery Tour. «Strawberry Fields Forever» var i utgangspunktet tenkt å være en del av albumet Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band og ble utelatt etter ønske fra George Martin og Brian Epstein. Noe George Martin senere har uttalt som "en av de største feiltagelsene jeg har gjort". Sangen har sin tittel etter barnehjemmet Strawberry Field drevet av Frelsesarmeen i Liverpool, hvor Lennon pleide å leke som barn.
«Strawberry Fields Forever» går for å være en av The Beatles' mest komplekse og banebrytende komposisjoner, og sangens surrealistiske og avantgardistiske overtoner gjorde den til en referanselåt for den psykedeliske rocken i siste halvdel av 60-tallet.
Vis-à-vis Lennons hjem på vestsiden av Central Park i New York er et lite område av parken kalt Strawberry Fields, til minne om Lennon som ble drept på gaten like ved i 1980.
Marius Leknes Snekkevåg
Marius Leknes Snekkevåg (født 18. mars 1980 i Oslo) er en norsk frilans tekstforfatter og skuespiller. Han har arbeidet som manusforfatter for TV-serien Hotel Cæsar og deltok i redaksjonen til første sesong av Typisk norsk for NRK.
Snekkevåg har utdannelse som tekstforfatter ved Westerdals Oslo School of Arts, Communication and Technology.
Jeg vil vaske verden ren hadde urpremiere på Kilden Teater og Konserthus 19. september 2017. Stykket er en del av Snekkevågs trilogi Norge under andre verdenskrig, der Rabinowitz utgjør den første delen. Stykket får regi av Audny Chris Holsen og koreografi av Sigrid Edvardsson.
Semjon Farada
Semjon Lvovitsj Farada (Семён Львович Фарада) (født 1933, død 2009) var en russisk skuespiller.
Milano–Sanremo
Milano-Sanremo er et årlig sykkelritt mellom Milano og Sanremo. I dag er det det lengste av alle profesjonelle en-dags ritt med en lengde på 298 km. Det første rittet ble kjørt i 1907 da franskmannen Lucien Petit-Breton vant. Rittet er et av de fem klassiker-monumentene i landeveissykling.
Guido Ascanio Sforza
Guido Ascanio Sforza di Santa Fiora (født 26. november 1518 i Roma i Italia, død 6. oktober 1564 i Mantova) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Montefiascone i Italia 1528–1555 og latinsk patriark av Alexandria i en kort periode i 1541.
Han ble utnevnt til kardinal i desember 1533 av pave Paul III under hans første konsistorium, med Santa Maria in Via Lata som titulus. Han var pavens barnebarn, og bare 16 år da han ble kardinal.
Han var bror til kardinal Alessandro Sforza (kreert 1565), onkel til Francesco Sforza (kreert 1583), og grandonkel til Federico Sforza (kreert 1645).