cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rihanna
2007-09 Good Girl Gone Bad og Rated R
I 2008 opptrådte Rihanna på Glow in the Dark Tour sammen med Kanye West, Lupe Fiasco, og N.E.R.D. Hennes tredje studioalbums gjenutgivelse ble kalt Good Girl Gone Bad: Reloaded,og ble utgitt i juni 2008 med tre nye sanger: «Disturbia», «Take a Bow», og Maroon 5 duetten «If I Never See You Face Again». Alle tre ble utgitt som singler og nådde topplaseringer verden rundt. I august 2008 ga Rihanna og en rekke andre kvinnelige sangere, inkludert Beyoncé, Mary J. Blige, og Mariah Carey, ut en veldedighetssingel «Just Stand Up!», sangen var til anti-kreft-kampanjen Stand Up to Cancer. Live Your Life, en duett mellom T.I. og Rihanna, ble utgitt i november, toppet listene i tretten land over hele verden og toppet Billboard Hot 100. Et remix album, Good Girl Gone Bad: The Remixes, ble utgitt i januar 2009. Good Girl Gone Bad har solgt over 2,8 millioner enheter i USA alene, albumet fikk da to-ganger-platina-sertifisering fra RIAA. Det er Rihannas mest solgte album i landet til i dag. Albumet har solgt over syv millioner eksemplarer på verdensbasis. Ved slutten av 2008, forble Rihanna på listene med sin åttende singel, «Rehab», og ble kåret til «Diva of the Year» av Entertainment Weekly.
I begynnelsen av 2009 begynte Rihanna å jobbe med sitt fjerde studioalbum, Rated R. Samtidig samarbeidet hun med Jay-Z og Kanye West på «Run This Town», den andre singelen fra Jay-Zs ellevte studioalbum The Blueprint 3. Sangen nådde nummer to på Billboard Hot 100, og nådde topp ti i ti andre land. Rated R ble lansert i november 2009. Rolling Stone sa om Rihanna: «Hun har forvandlet musikken sin og har laget et av de beste popalbumene av året» Albumets første singel, «Russian Roulette», ble en kommersiell suksess, og nådde nummer én i Norge og Sveits og nådde topp ti i seksten andre land. Dette ble etterfulgt av utgivelsen av «Hard» med Young Jeezy og «Rude Boy». Sistnevnte var den største singelen med best suksess fra albumet, den toppet amerikanske Billboard Hot 100 i seks uker, og nådde topp ti plasseringer i tjueto andre land. To andre singler ble sluppet fra albumet: «Rockstar 101» med Slash og «Te Amo». Rated R: Remixed ble utgitt i løpet av våren 2010 og inneholdt ti spor remixed by Chew Fu. For å promotere albumet, la Rihanna ut på sin andre turné verden rundt, Last Girl On Earth Tour. På den 52. Grammy Awards vant «Run This Town» Best Rap Song and Best Rap / Sung Collaboration.
2010-11 Loud og Talk That Talk
Sommeren 2010 samarbeidet Rihanna med rapperen Eminem på «Love the Way You Lie», som ble en suksess verden over, og nådde nummer én i over tjue land. Sangen ble Rihannas syvende nummer én i hennes karriere. Dette gjør henne til den kvinnelige artist med femte-mest nummer én-låter i Billboard Hot 100s historie. Den nådde nummer to i Storbritannia, og ble den mestselgende sangen i 2010 i Storbritannia, og den første av Rihannas singler til å selge over én million eksemplarer i landet. Hun har også vært med på «All of the Lights», en singel fra Kanye Wests album, My Beautiful Dark Twisted Fantasy, sammen med John Legend, The-Dream, Elly Jackson, Alicia Keys, Fergie, Kid Cudi, og Elton John. I oktober 2010, byttet Rihanna managers, for å bli med Jay-Zs Roc Nation Management.
Loud, ble Rihannas femte studioalbum, utgitt 12. november. Den første singelen, «Only Girl (In the World)», nådde nummer én i femten land, deriblant Australia, Canada, Storbritannia, og United States. Albumets andre singel, «What’s My Name?», med Drake, nådde også nummer én i USA og Storbritannia, noe som gjør Rihanna den første kvinnelige soloartist til å ha fem nummer én- singler på UK Singles Chart i sammenhengende år. Sangen nådde nummer én på Billboard Hot 100 før «Only Girl (In the World)», dette er første gang i hitliste historie at albumets første singel når nummer en etter den andre. Den tredje singelen, «S&M », nådde nummer én på Hot 100 etter utgivelsen av sin offisielle remix med Britney Spears, dette blir hennes tiende nummer én, da har hun fjerde mest nummer enere sammen med Janet Jackson blant kvinnelige artister. Med bare fire år, elleve måneder og to uker mellom hennes første og tiende nummer én på lista, Rihanna satte en rekord som soloartist med raskest til å få ti listetopper i USA. «Man Down» og «California King Bed» ble utgitt som singler i mai 2011 med moderat suksess. «Cheers (Drink to That)», som sampler Avril Lavignes 2002 singel «I’m with You», ble utgitt som den sjette og siste singelen fra albumet, og nådde topp tjue i Storbritannia og topp ti i USA. I februar 2011, vant «Only Girl (In the World)» prisen «Best Dance Recording» under 53. Grammy Awards. For å promotere albumet la Rihanna ut på sin Loud Tour i juni 2011, som ble utsolgt ti netter på The O2 Arena i London, mest utsolgte show for en kvinnelig artist i lokalet i historien. Det ble den syvende mest betalte touren på verdensbasis i 2011. De siste tre showene i London ble filmet for Rihannas andre live video album, med tittelen Loud Tour Live at the O2, som ble utgitt 18. desember 2012. I oktober 2011 ga Nicki Minaj ut samarbeidet «Fly», med Rihanna.
Rihannas sjette album, Talk That Talk, ble utgitt i november 2011. Albumet debuterte på nummer tre på Billboard 200 med salg på 198 000 eksemplarer den første uken og nummer én i Storbritannia, med 163,000 solgte eksemplarer. Den første singelen, «We Found Love» med Calvin Harris, toppet listene i tjuesyv land over hele verden, med en topp i topp ti i tretti land og slo rekorder over hele verden. Den toppet Billboard Hot 100 i ti sammenhengende uker. Dette ble Rihanna mest langvarige nummer én og den mest langvarige nummer én av 2011. Sangen ble senere kåret til den 24. største sangen gjennom tidene på Billboard Hot 100. «You Da One» og sangen "Talk That Talk«med Jay-Z ble utgitt som den andre og tredje single fra albumet til moderat suksess, «You Da One» nådde topp tjue i Storbritannia og USA. Where Have You Been, ble den femte singelen, og toppet hit lister over hele verden, den nådde nummer fem i USA og seks i Storbritannia. Cockiness (Love It)» ble utgitt som albumets sjette og siste singel i en remixet versjon med rapperen ASAP Rocky.
2012–2013 Filmer og Unapologetic
Rihannas syvende studioalbum, Unapologetic, ble utgitt i november 2012. Albumet debuterte som nummer én i USA på Billboard 200 med et salg på 238,000. Dette var Rihannas første nummer én album i landet. I tillegg var det den mestselgende første uken av hennes karriere, som slår hennes femte studioalbum Loud (2010). Albumet ble Rihannas tredje nummer én album på rad i Storbritannia, fjerde i Norge og femte i Sveits. Den første singelen fra albumet, «Diamonds», nådde nummer én i mer enn tjue land over hele verden, blant annet på den amerikanske Billboard Hot 100. Dette ble hennes tolvte nummer én på hitlista. Albumets andre singel, «Stay», med Mikky Ekko, nådde topp fem i over tjue land, blant annet nummer tre på Billboard Hot 100. «Pour It Up» ble utgitt som den andre amerikanske singel og tredje generelle, nådde nummer 19 på Hot 100. En offisiell remix med de merikanske rapperne Young Jeezy, Rick Ross, Juicy J, og T.I. ble senere gitt ut. «Right Now» med David Guetta ble den fjerde singelen fra albumet, og nådde nummer femti på Hot 100. Som promotering før albumet ble utgitt la Rihanna ut på 777 Tour, en miniturné på syv konserter i syv land på syv dager. En dokumentar DVD om turneen ble senere utgitt.
I februar 2013 vant Rihanna sin sjette Grammy Award i kategorien Best Short Form Music Video for «We Found Love» (2011). Samme måned kunngjorde Official Charts Company at Rihanna hadde solgt 3,868,000 sanger og album det siste året i Storbritannia alene, og fikk flest 2013 BRIT Awards artistnominasjoner. Rihannas femte turné, The Diamonds World Tour, begynte mars 2013 i støtte til Unapologetic. Rihanna dukket opp i Seth Rogen og Evan Goldbergs komediefilm This is the End, utgitt i juni 2013. I oktober 2013 ga Eminem og Rihanna ut singelen, «The Monster», den fjerde singelen fra hans åttende studioalbum The Marshall Mathers LP 2 (2013). Sangen toppet UK Singles Chart. Rihanna. Elvis Presley og The Beatles er de enste artistene som har scoret nummer én hvert år over sju år på rad på UK Singles Chart historie. Sangen nådde også nummer én på Billboard Hot 100, som markerte Rihannas trettende listetopp. I tillegg ble Rihanna den soloartist som rasket hadde oppnådd 13 førsteplasser.
2014-17 Anti og samarbeide med andre artister
I januar 2014 ble det kjent at Rihanna hadde startet å planlegge sitt åttende studioalbum. Hun arbeidet med produsenter som DJ Mustard, David Guetta og Nicky Romero. Den 25. februar 2014 kunngjorde den administrerende direktøren i Dreamworks Animation, Jeffrey Katzenberg, at Rihanna ville gi ut et konseptalbum basert på den kommende 3D-animerte filmen Home, som hun også opptrer i sammen med Steve Martin og Jennifer Lopez. I mai 2014 forlot Rihanna Def Jam Recordings og signerte hos Roc Nation, som hadde forvaltet karrieren hennes siden oktober 2010.
7. oktober 2015 kunngjorde Rihanna tittelen og omslaget til sitt åttende studioalbum, Anti. Den 25. januar 2016 meldte sangeren at hun endelig var ferdig med albumet, og to dager senere ble singelen Work utgitt, innspilt i samarbeid med den kanadiske rapperen Drake. Sangen nådde førsteplassen på Billboard Hot 100. Hentet fra albumet er også tre andre singler: Kiss It Better, Needed Me og Love On The Brain. De to sistnevnte nådde topp ti på den amerikanske hitlisten.
27. juni 2016 utga hun singelen Sledgehammer, en ballade med Sia laget til en trailer for Star Trek Beyond. I 2017 var hun med på fire sanger fra andre artister, Selfish med rapperen Future, den internasjonale hiten Wild Thoughts med DJ Khaled og Bryson Tiller, den Grammy-vinnende Loyalty med Kendrick Lamar og N.E.R.D. sin comeback-singel Lemon. Hun sang også på Kanye Wests Grammy-nominerte Famous, Calvin Harris sin hit This Is What You Came For og MikeWillMadeIts Nothing Is Promised i 2016.
Rihanna var Spotifys mest streamede kvinnelige artist i både 2016 og 2017.
2017-nåtid
I september 2017 startet Rihanna sitt eget sminkemerke kalt Fenty Beauty, solgt på Sephora i USA og på sminkemerkets nettside. I 2019 kom det til Boots-butikker i Storbritannia. Hun startet også et undertøymerke kalt Savage X Fenty den 11. mai 2018. I mai lanserte hun et klesmerke i samarbeid med Bernard Arnault og LVMH i Paris kalt FEИTY, som gjorde henne den første kvinnen og første fargede personen til å stifte et motehus i LMVH, og den første til å stifte et motehus i LMVH siden Christian Lacroix i 1987.
I 2018, var hun med i filmen Ocean's 8, sammen med skuespillerinner som Sandra Bullock, Cate Blanchett, Anne Hathaway, Sarah Paulson og Helena Bonham Carter. I 2019 var hun også en av hovedrollene i den 52-minutter-lange filmen Guava Island sammen med Childish Gambino.
Rihanna startet å jobbe med sitt niende album, som har fan-kallenavnet 'R9', kun måneder etter hun utga Anti. 2018 var det første året i Rihannas karriere hvor hun ikke utga musikk i det hele tatt, dette gjentok seg i 2019. I desember 2018 kunngjorde hun via en Instagram-kommentar at hennes niende album vil komme ut i 2019. I mai 2019 bekreftet hun at det er et reggae-album. I desember 2019 antydet hun at albumet var ferdig, men at hun i egne ord «nekter» å gi det ut.
Innflytelse og musikkstil
Rihannas musikk er preget av karibiske musikksjangere som inkluderer reggae og dancehall. Videoen for Rude Boy var inspirert av hennes karibiske røtter. Rihanna har flere ganger opptrådt med coverlåter Bob Marley-låter. Marilyn Monroe og gammeldags klesstil var inspirasjoner for musikkvideoene til singlene Hate That I Love You og Rehab, i motsetning til Disturbia som har blitt inspirert av Michael Jacksons Thriller.
Reklame- og sponsoravtaler
I oktober 2005 fikk Rihanna sin første sponsor, Secret Body Spray, som bidro til hennes første turné. I 2006 signert hun enda flere reklameavtaler, blant annet med Nike, som var med på å promotere en av hennes større singler SOS. For Clinique reklamerte hun for parfymen Happy Fragrance med sangen «Just Be Happy», som ble skrevet av Ne-Yo. Hun spilte også inn en sang kalt «Winning Woman» med Nicole Scherzinger fra Pussycat Dolls til en annen parfymereklame. I 2007 signerte hun en sponsoravtale med CoverGirl om å være talsperson for firmaet, og lage flere TV-reklamer.
I 2008 inngikk hun en kontrakt med Gucci for å reklamere for kleskolleksjonen Tattoo Heart Collection. Som følge av Umbrellas store suksess ble Rihanna tilbudt enda flere sponsoravtaler. Rihanna skrev under kontrakt med Totes, som markedsfører sko, varme klær, og selvsagt paraplyer. I 2011 la Rihanna ut på sin LOUD-turne for å promotere sitt femte studioalbum, LOUD. Turneen ble sponset av Nivea, som for øvrig også sponset musikkvideoen til California King Bed. Ifølge Forbes Magazine tjente Rihanna rundt 30 millioner dollar i perioden mai 2010 – mai 2011.
Singler
Notater:
Røykenvik
Røykenvik ligger ved Randsfjorden langs fylkesvei 34. Stedet er et gammelt sentrum (se under historie) og ligger 3 km nord for tettstedet Brandbu i tidligere Brandbu kommune, fra 1962 i Gran kommune.
Eldre historie
De historiske sporene i Røykenvik går langt tilbake i tid. Mest kjent er nok historien om Halvdan Svarte som gikk gjennom isen og druknet i år 860. Gravhauger, gravfelt, middelalderkirketuft på Næs og mange fornminnefunn vitner om en fordums storhetstid helt tilbake til i jernalder og middelalder.
Nyere historie
Røykenvik var et viktig kommunikasjonsknutepunkt for jernbane og dampskipstrafikk på Randsfjorden. Første dampskip kom i 1837. I dampskipstidas gullalder fra 1896 – 1902 lå passasjertallet mellom 20 – 30 000 pr. år. Første butikk i Røykenvik var knyttet til Næs Brænderi og startet i 1863. Her var også tidlig posthus.
Jernbanen fra Oslo kom til Røykenvik i 1900. Her ved endestasjonen dannet det seg et lite sentrum og handelsvirksomhet – «Tråkka» med stasjonsbygning, lokomotivstall, godshus, to hoteller, butikker og dampskipsbrygge. Røykenvikbanen, som var en sidebane til Gjøvikbanen, ble nedlagt i 1957. Det siste dampskipet var å se i 1965.
Røykenvik tok del i tømmerfløtingen på Randsfjorden. Hele vika kunne om våren være full av tømmer. Noe av tømmeret ble transportert med jernbane, mens en mye ble slept i tømmergrimer av slepebåten «Rond» til Jevnaker. Noe av tømmeret ble tatt hånd om av Røykenvik Sag og Høvleri, som lå litt sør for stasjonsområet. I dag er det bare lagerbygget som står igjen.
I tiden etter krigen har området gradvis fått en mer beskjeden betydning, mens tettstedene i Viggadalen har fått sterk vekst. I dag står bare lokomotivstallen, pakkhuset, bryggerhuset og kølbua igjen. I lokomotivstallen ligger restaurant Lokstallen eid av Benedikte Ferner. Pakkhuset inneholder «Cafe Oskar II» og et lite vikingtidsmuseum. Kølbua inneholder en kiosk. Stasjonsområdet er nå en del av småbåthavna. I nordkant av vika ligger Næs Brenneri, med særegne selskapslokaler (inventar fra brennevinsproduksjonstiden).
Fra Røykenvik er det utsikt vestover mot Nes kirke ute på odden. Den er sognekirke i Brandbu sogn og ble innviet i 1730, som erstatning for en kirke fra middelalderen.
Bhutan under Sommer-OL 1992
Bhutan under Sommer-OL 1992. Seks sportsutøvere, tre menn og tre kvinner fra Bhutan deltok i bueskyting under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Det var tredje gangen Bhutan deltok i et sommer-OL. De vant ikke noen medaljer.
Don LaFontaine
Donald Leroy LaFontaine (1940–2008) var en amerikansk voiceover-artist som i løpet av karrieren satte sin stemme til over 5000 filmtrailere.
LaFontaine regnes for å være den moderne filmtrailerens far. Han begynte sin karriere som voiceover-skuespiller på slutten av 1960-tallet. Han utviklet kjapt sin egen melodramatiske stil, som gjorde ham populær blant direktører i filmstudioene, og som skaffet ham kjælenavn som «the trailer guy», «the voice of God» og «thunder throat». Han hadde en kraftfull og grov røst som grep tilskuerne på en særegen måte og ble særlig brukt på action og skrekkfilmer. Han skapte sine egne fraser, og var sentral i utviklingen av traileren som sjanger. Særlig får han æren for at så mange engelskspråklige trailere begynner med frasen «in a world...», og for replikken «One man, one destiny». Stemmen hans regnes å ha hatt stor betydning for filmhistorien.
LaFontaine jobbet blant annet for CBS, NBC, ABC, Fox, UPN, TNT, TBS og Cartoon Network. Han har også gjort titusenvis av jobber for ulike annonsører, deriblant Chevrolet, Pontiac, Ford, Budwesier, McDonald's, Coca-Cola og andre store selskaper. Han har også introdusert prisutdelere og prisvinnere under store prisutdelinger som Oscar. I 2008 var han med i en reklame der han parodierte seg selv, med ordene han har brukt svært mange ganger i trailere: "In a world...". Reklamefilmen var en av de få gangene man både kunne se og høre LaFontaine samtidig.
Komikeren Pablo Francisco gjorde det til sin spesialitet å parodiere LaFontaine. Francisco postet noen ord på sin hjemmeside da det ble kjent at LaFontaine hadde gått bort, blant annet: «Don fortalte meg at han alltid hadde drømt om å bli parodiert. Han sa at dagen hans var reddet da han så meg parodiere han på TV».
LaFontaine døde på Cedars-Sinai-sykehuset i Los Angeles i 2008 som følge av en kollapset lunge. Han ble 68 år gammel.
Veksthormon
Veksthormoner eller somatotropiner er proteiner som produseres i hypofysen (i celler som finnes i hypofyseforlappen) hos alle pattedyr. Hypofysen er en hormonproduserende kjertel på hjernens underside (sella turcica). Derfra skilles veksthormonene, som er anabole hormoner, ut i blodet i korte perioder gjennom døgnet.
Veksthormoner har vekststimulerende virkning på kroppen, som vekstsonene (epifyseskivene) i knoklene og kroppsvevet. Redusert produksjon av veksthormoner (spesielt i tidlig alder) vil derfor føre til nedsatt høyde eller til dvergvekst. Motsatt vil overproduksjon fører til økt høyde eller kjempevekst. Veksthormoner påvirker imidlertid også andre kroppsfunksjoner.
Veksthormoner har også anabol virkning på proteinsyntesen i muskelvev, noe som fører til økt muskelmasse ved kunstig inntak. Dette er årsaken til at anabole steroider, som er biosyntetiske steroidhormoner (derivater av testosteron), står på dopinglisten og er forbudt å bruke for idrettsutøvere. Veksthormon virker dessuten på omsetningen av fett og karbohydrater, gjennom stilmulering av nedbrytningsprosessen av fettvev og dannelsen av glukose i leveren. Hos storfe kalles veksthormonet bovint somatotropin (BST) og stimulerer melkeproduksjonen hos kuer.
Siden veksthormon er et protein, som vil bli brutt ned i fordøyelsen, må veksthormoner inntas ved hjelp av sprøyte.
RFA «Sir Galahad» (1966)
RFA «Sir Galahad» (L3005) var et britisk landgangsfartøy av Round Table-klassen, tilhørende Royal Fleet Auxiliary (RFA). Fartøyet kunne frakte 340 soldater komfortabelt eller 534 i kritiske situasjoner. Det hadde lastekapasitet til 16 stridsvogner, 34 kjøretøy, 120 tonn petroleumsprodukter og 30 tonn ammunisjon. «Sir Galahad» ble opprinnelig disponert av British-India Steam Navigation Company for Storbritannias hær. I 1970 ble hun overført til RFA.
«Sir Galahad» ble bombet og ødelagt under Falklandskrigen, og 48 mennesker mistet livet.
Fartøyet var oppkalt etter Galahad, ridder av det runde bord i de arthurianske legendene.
Falklandskrigen
«Sir Galahad» var aktiv i Falklandskrigen, og seilte fra HMNB Devonport 6. april 1982. Hun ankom San Carlos Water 21. mai, og ble tre dager senere angrepet av argentinske A-4 Skyhawk angrepsfly. Hun ble truffet av en bombe som ikke detonerte, for deretter å bli beskutt i påfølgende flyangrep. Med bare mindre skader, var hun i stand til å fortsette i tjenesten og gjennomførte forsyningsturer til Teal Inlet.
Den 8. juni ble hun igjen truffet, denne gang av to eller tre bomber ved Fitzroy der hun sammen med RFA «Sir Tristram» satte i land soldater fra Welsh Guards. «Sir Galahad» tok fyr og ble ødelagt. Til sammen 48 soldater og sjømenn ble drept i eksplosjonene og den påfølgende brannen. Senere ble skroget tauet ut på havet og senket av HMS «Onyx». Det er nå en offisiell krigsgrav.
RFA «Sir Galahad» (1987)
Et erstatningsskip med samme navn og pennantnummer kom i operativ tjeneste i 1988.
Teorbe
Teorbe (italiensk tiorba, fransk théorbe, engelsk theorbo) er en type basslutt som kjennetegnes av en ekstra skruekasse på en forlenget hals. I Italia ble slike instrumenter også kalt chitarrone.
Teorbe brukes i utvidet betydning om en rekke ulike basslutter som har det til felles at de er utstyrt med en ekstra skruekasse for bass-strengene, men som ikke er teorber i snevrere forstand. Eksempler er liuto attiorbato, arciliuto (erkelutt), chitarrone, théorbe des pieces, barokklutt, angelica/angélique.
Navn
Etymologien til navnet teorbe er ikke avklart. Ifølge Athanasius Kircher var navnet opprinnelig spøkefullt ment, og kom fra en napolitansk betegnelse for det brettet som parfymører og apotekere støtte urter på.
Det eldre synonymet chitarrone var i bruk fram til rundt 1650. Chitarrone er augmentativ avledning av chitarra, en femkorig italiensk lutt. I likhet med gitar kommer navnene fra antikkens kithara.
Utvikling
Den nye musikken fra rundt 1600 (monodi, den florentinske musikkreform) krevde instrumenter med et dypt bassregister til akkompagnering. Dype tarmstrenger kan man enten gjøre lengre eller tykkere, men svært tykke tarmstrenger har dårlig klang så man forlenget instrumentets hals og satte på en ekstra kasse for strenger og stemmeskruer.
Et ytterligere kjennetegn ved de ulike teorbetypene er størrelsen og det lange gripebrettet som kan variere mellom 76 og 98 cm. Man klarte ikke lage så lange tarmstrenger som samtidig ga en høy tone, så man stemte det første og delvis også det andre strengekoret en oktav ned (chitarrone, théorbe des pieces), slik at det tredje koret er høyest stemt.
Komponister
De viktigste teorbistene i Italia var Johann Hieronymus Kapsberger og Alessandro Piccinini. Så langt kjenner man ikke solomusikk for teorbe fra England, men William Lawes og andre brukte det i kammermusikk. I Frankrike ble teorben brukt i både kammermusikk og i orkestermusikk til etter 1750 (Nicolas Hotman, Robert de Visée). Hofforkestrene i Wien, Bayreuth og Berlin hadde teorbister til langt etter 1750 (Ernst Gottlieb Baron, Francesco Bartolomeo Conti).
Solomusikk for teorbe ble notert både i lutt- og gitartabulatur.
Liste over Tsjetjenias presidenter
Tsjetsjenias presidenter er en liste over de som har vært presidenter i Tsjetsjenia etter 1991. Før 1991 var landet en republikk i Sovjetunionen. Landet har ønsket selvstendighet, men Russland har ikke ønsket å gi slipp på landet. Det har imidlertid fått et indre selvstyre.
Hammeren (Maridalen)
Hammeren, eller Maridalshammeren er et område ved nedre del av Skjærsjøelva i Maridalen i Oslo. Området er et populært utgangspunkt for å ta seg inn i Nordmarka. Fra Hammeren går det godt vedlikeholdt skogsvei til Skjærsjøen og videre innover marka. Ved Hammeren ligger også kraftverket Hammeren kraftstasjon.
Peder Anker bygget vei for å frakte jernmalm fra Bærums Verk hit til Hammeren ved Skjærsjøelva. Det første som ble fraktet på den nye veien, var en stangjernshammer fra Gammelverket i Lommedalen. Det ble også bygget masovn og produksjon satt i gang. Da Anker i 1798 overtok Hakadals Verk ble jernet kjørt fra Hakadal til Hammeren. Driften ble imidlertid utvidet med seks spikerhammere, et skjæreverk og en hammer til mindre smiarbeider. Masovnen ved Hammeren fikk kort levetid. I 1860-åra svikter det utenlandske markedet, og driften stagnerer. Men så sent som i 1865 var det 22 arbeidere og en oppsynsmann ved hammeren og smelteovnen. I 1874 stoppet driften.
Her nede ved elvas utløp lå før i tiden husmannsplassene Skjervenbrua og Bruastua. På flere av plassene ved Skjærsjøelvas utløp bodde det hammersmeder, og noen av disse var fagfolk fra Tyskland. Elias Fisker som P. Chr. Asbjørnsen skriver om i En natt i Nordmarken, skal ha bodd på husmannsplassen Brua.
Hammeren ligger i rik edelløvskog med mye gråor og heggskog. De døde og nedfalne trærne gir området et preg av urskog. Området er klassifisert som regionalt verneverdig.
Finn Aage Andersen
Finn Aage Andersen (født 5. mars 1937 i Nes på Hedmark, død 4. desember 2018) var en norsk billedkunstner og tidligere førsteamanuensis i forming. Finn Aage Andersen tok artium i Hamar i 1957, eksamen ved Hamar lærerskole 1961 og ved Statens lærerskole i forming Notodden i 1965. Fra 1965 til 1972 var han formingslærer ved Bergen lærerhøgskole og fra 1972 høyskolelektor og senere førsteamanuensis i forming ved Hamar lærerhøgskole. Fra 1974 var han kunstanmelder i avisene Østlendingen og Hamar Dagblad.
Teknikk
Finn Aage Andersen arbeidet både med skulptur, maleri, collage og assemblage. Særlig var collager en teknikk og et medium han fordypet seg i. «Gjennom trettifem år har han bygget opp et livsverk av collager som i omfang er uten sidestykke i Norge» (Øivind Storm Bjerke). Finn Aage Andersen var spesielt opptatt av surrealistene, og hentet mye inspirasjon fra denne kunstretningen. Bildene hans har referanser til kunsthistorien, og ved ny bruk av symboler og ikoner skapes overraskende sammenhenger.
Kollektivutstillinger
Finn Aage Andersen debuterte på Vestlandsutstillingen i 1971, og deltok på Høstutstillingen første gang i 1973. Han har deltatt på en rekke kollektivutstillinger - bl.a i Hamar Kunstforening, Ibsenhuset, Lillehammer Kunstmuseum. På utstillingen ”Surrealist” på Stenensen-museet Oslo 2010 var han representert med et titalls verk.
Han har markert seg med utstillingene ”Bord, stol, seng” på Ibsenhuset i Skien, ”Transit” på Hedmark Kunstnersenter, ”Innlandskunst” på Lillehammer Kunstmuseum, ”stolARTet” på Kunstbanken Hedmark.
Internasjonale prosjekt
Finn Aage Andersen var sammen med kunstnerne Wenche Kvalstad Eckhoff og Knut Wold drivende kunstnerisk og organisatorisk kraft i de internasjonale landartprosjektene ”Pap Art”, ”Agro Art”, ”Bank Art” og ”Kulturlandskap Åkersvika”, og medansvarlig for utstillingen HEMart.
Innkjøpt av
Finn Aage Andersen er representert i offentlige og private samlinger. Verkene hans er innkjøpt av Norsk Kulturråd, Telemark Lærerhøgskole, Hamar kommune, Hamar Folkebibliotek, Värmlands Läns Landsting, Høgskolen i Hedmark, Skien Billedgalleri o.a. Han har hatt utsmykningsoppdrag for Televerket Hamar, Fylkessykehuset Gjøvik, Stange e-verk, Skarnes v.g.skole, Holmen v.g.skole, Dyløkkåsen skole Drøbak, Statens Hus Hamar, Karuss Oppvekstsenter Kristiansand og Alvdal v.g.skole.
Annet
Finn Åge Andersen har vært konsulent for flere utsmykningsprosjekter, bl.a. for Hamar Rådhus og Fougner Lundhs plass på Hamar..
Priser
Hedmark fylkeskommunes kulturpris 1997 (for utstillngen HEMart)
Hedmarksprisen 1997
Eksterne lenker
Video:
Zashiki-warashi
Zashiki-warashi (座敷童), også kjent som Zashiki-bokko (座敷童子), er en japansk yokai. Navnet kommer av "zashiki", et tradisjonelt rom i et ryokan; og "warashi" eller "bokko", som er gammeldagse former for barn eller unge kvinner.
Det sies at hvis en zashiki-warashi bosetter seg i et hus, vil den bringe lykke til dets beboere. Men skulle en zashiki-warashi forlate huset, vil det raskt falle i ruin. Dette er inngrodd i den japanske kulturen, at mange firmaer, i et forsøk på å få overført noe av dette hellet, faktisk bygger oppholdssteder til disse åndene. Dette kan virke fåfengt med tanke på at zashiki-warashi foretrekker gamle bygninger, og bare bosetter seg i hus hvor det allerede bor folk.
For å tiltrekke og bevare en zashiki-warashi, er det viktig at ånden får oppmerksomhet, blir satt pris på, og blir tatt ordentlig vare på – litt på samme måte som man ville oppdratt et barn, men for mye oppmerksomhet kan drive den vekk. Ettersom zashiki-warashi har et barnslig vesen, liker den harmløse skøyerstreker. Når dette skjer, er det best å snakke forsiktig til ånden og tilgi skøyerstreken.
Som oftest vil zashiki-warashi operere på et astralt plan, og bare materaliseres hvis noe skjer, som at en av husets beboere er i stor fare, eller at selve boligen trues.
Blodbank
Mange norske sykehus har sin egen blodbank, der de tapper bloddonorer og oppbevarer det blodet som de har bruk for til pasientene ved sykehuset.
Som bloddonor kan en enten være knyttet til en blodbank ved et sykehus eller en mobil blodbanktjeneste.
I Norge finnes det seksti blodbanker, fordelt på 25 helseforetak.
En ny oppgave for Helsetilsynet er tilsyn med blodbankene. Målene er å sikre høy beskyttelse, for eksempel mot overføring av smitte.
Minst én gang i løpet av en toårsperiode blir blodbankene sjekket.
Arneageren
Arneageren i Stavanger er torget utenfor kulturhuset på Sølvberget. Arneageren ligger i skjæringen mellom Søregata og Sølvberggata. I middelalderen lå kanskje Martinskirken i området ved Arneageren. Hele torget er belagt med brostein. Plassen er en av byens sentrale publikumsplasser, ikke minst for ungdom. Det er utdeling av brosjyrer fra ulike politiske og religiøse organisasjoner hver lørdag, og det er jevnlig musikk fra grupper og gatemusikanter.
Navnet har den fordi Arneageren opprinnelig var åkeren på Arnegård.
Langs Arneageren
Stavanger kulturhus, Sølvberget ble bygget i 1987 og er det største bygget ved Arneageren. Kulturhuset inneholder blant annet Stavanger bibliotek, SF Kino Stavanger, Barnas Kulturverksted, Galleri Sølvberget, Kult.kafeen og diverse kiosker.
Filmteatret i Stavanger fra 1924 ligger ved siden av Kulturhuset. Huset er utført i nyklassisistisk stil, og er en av denne stilepokens viktigste representanter i Rogaland. Det ble ombygget og nyinnredet i forbindelse med at det ble sammenbygget med Kulturhuset i 1988.
Det er en scene på torget, med Rolfsen klesbutikk i bakgrunnen. Dette er en populær møteplass og det holdes ofte feiringer, opptog, demonstrasjoner og andre aktiviteter på denne scenen. Mot midten av torget står det to store trær, og bak disse er det en moderne fontene.
Til plassen ligger Renaa:Xpress med tilhørende utendørsservering, Godt Brød og McDonald's.
Formatering
Å formatere et lagringsmedium betyr å fylle det med et tomt filsystem. Alt som tidligere var lagret på lagringsmediet blir da borte. Lagringsmediet kan være harddisk, harddiskpartisjon, DVD, USB-minnepinne eller en hvilken som helst sekvens av data med konstant lengde som kan gjennomsøkes vilkårlig (det som på engelsk heter block device). Det innebærer også systemer for filer på et annet filsystem eller virtuelle enheter bestående av flere fysiske lagringsmedier (RAID). Hvilket filsystem som ligger på et lagringsmedium er avgjørende for hvilke operativsystemer som er i stand til å bruke det. Hvilke filsystemer man har å velge mellom er av programvaren man bruker til å formatere med avhengig. Partisjonering setter faste rammer for bindet og angir datakriteriene for selve bindet slik som f.eks. hvilket filsystem det skal ha, antall spor, sektorer pr. spor, dataklaser pr. sektor, osv.
Rask eller grundig
Formatering kan skje på tre måter: raskt, grundig eller på lavt (grunnleggende) nivå. Mens rask formatering tar få sekunder, kan de to siste kreve i timevis.
Flåklypa Tidende
Det første Flåklypa Tidende kom på trykk i Mannskapsavisa (nr. 3) den 6. februar 1967. På denne avisas forside var både Kjell Aukrust og Redaktør Frimand Pløsen portrettert, med følgende tekst:
Flåklypa Tidende var stort sett alltid å finne på side 6 i Mannskapsavisa. Den 6. februar 1967 kunne man, under overskriften Redaksjonelt: Vårt ansvar, lese Sjefredaktør Frimand Pløsens introduksjon til det første Flåklypa Tidende. Det var en direkte henvisning til 1963 og den siste spalten av Våre Duster :
Flåklypa Tidende ble forøvrig videreført i Forsvarets forum og forflyttet seg senere også til Dagbladet, hvor den regelmessig utgjorde en del av lørdagsunderholdningen på 1980-tallet.
Avisen opphørte noen år før Aukrusts død, men bokutgivelsene har til dels fortsatt med tematiske utvalg fra tidligere utgitt materiale. De originale utgivelsene omfatter:
Verner Järvinen
Venne «Verner» Järvinen (født 4. mars 1870 i Juupajoki i Birkaland, død 31. januar 1941 i Tammerfors) var en finsk friidrettsutøver, som deltok i flere disipliner, men som var sterkest i diskos.
Under jubileumslekene 1906 i Athen deltok han i kulestøt, steinstøt, diskos og spydkast. I kulestøt og steinstøt var han ikke blant de seks fremste, mens han ble nummer fem i spydkast. I diskos kastet han 36,82, og ble nummer tre. I Athen ble det også arrangert diskos i gresk stil. Denne øvelsen vant Järvinen med 35,17 meter, foran grekeren Nikolaos Georgantas som kastet 32,80.
Under OL 1908 i London kom Järvinen ikke til finalen, verken i kulestøt eller spydkast. I diskoskast ble han nummer fire. Diskos i gresk stil ble også arrangert i London, og her tok Järvinen bronsemedaljen, slått av amerikanerne Martin Sheridan og Bill Horr.
Fire år senere, i en alder av 42 år, deltok han i OL 1912 i Stockholm, med en 15.-plass i diskos.
Verner Järvinen hadde tre sønner som ble finske OL-deltakere. Kaarlo Järvinen (1903–1941) ble nummer åtte i kulestøt i 1932, og Akilles Järvinen (1905–1943) tok sølv i tikamp i 1928 og 1932. Den yngste av de tre brødrene, Matti Järvinen (1909–1985), var den mest fremgangsrike med gull i spydkast i 1932.
Dareik
Dareik (gresk dareikos; engelsk daric) var en gullmynt som ble brukt innenfor det persiske rike. Den besto av en meget høy gullkvalitet med en renhet på 95,83 prosent. Den veide rundt 8,4 gram og hadde bildet av den persiske konge eller av en stor kriger bevæpnet med pil og bue, men hvem denne skal forestille er i dag ikke kjent. Mynten ble introdusert av Dareios I av Persia, en gang mellom 522 f.Kr. og 486 f.Kr., og myntenheten ble nedlagt ved Aleksander den stores invasjon i 330 f.Kr. Under Aleksanders invasjon av Persia ble de smeltet ned og gjenutgitt som Aleksanders mynter og med hans bilde. Dette er antatt å være hovedgrunnen for deres sjeldenhet til tross for deres en gang så utbredte bruk.
Siden Davids styre er antatt å ha eksistert en gang mellom 1048 og 1007 f.Kr., i henhold til det gamle testamentes kronologi, er bruken av dareikere enten en anakronisme eller en valutakonvertering av forfatteren til hans samtids myntenheter.
Kunståret 1980
Kunståret 1980 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til kunst i 1980.
Dødsfall
kjent som en av Lofotmalerne ||align=center|97 ||align=center|1883 ||
Filmåret 1952
Filmåret 1952 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1952.
Hedvig Mollestad Thomassen
Hedvig Mollestad Thomassen (født 4. februar 1982) er en norsk gitarist og komponist fra Ålesund kjent fra Hedvig Mollestad Trio og som soloartist.
I 2009 ble hun kåret til årets unge jazztalent under Moldejazz og fikk som en del av prisen komme tilbake året etter med et eget band og ny musikk. Dette resulterte i at hun startet Hedvig Mollestad Trio med Ellen Brekken på bass og Ivar Loe Bjørnstad på trommer. Trioen ble nominert til Spellemannprisen 2013 for albumet All of them witches og til Spellemannprisen 2021 for albumet ''Ding dong. You're dead'', begge i klassen rock.
Hun ga ut som første soloalbum i Ekhidna i 2020. For albumet vant hun Edvard-prisen 2020 og Spellemannprisen 2020, begge i åpen klasse. Hun mottok musikerprisen under Kongsberg Jazzfestival i 2019 og Gammleng-prisen i klassen musiker i 2021. For sitt andre soloalbum, Tempest Revisited, fikk hun Spellemannprisen 2021 i åpen klasse, samme år som hennes trio ble nominert i klassen rock.
Thomassen er utdannet jazzgitarist ved Norges musikkhøgskole. I tillegg til solokarriere og Hedvig Mollestad Trio, har hun spilt i en rekke rock- og jazz-band, blant annet Thomassen Trio, Bronco Busters, Songs and Sweet Potatoes og Vom (som «Mester Pøggs»). Hun har også en sentral rolle i Jarle Bernhoft og Hilde Marie Kjersems grupper, og har opptrådt med Trondheim Jazzorkester.
Florvåg skole
Florvåg barneskole er en offentlig grunnskole i Askøy kommune i Vestland.
Skolen tar imot elever fra 1. til 7. trinn.
Frode Thingnæs
Frode Thingnæs (født 20. mai 1940 i Nore, død 15. november 2012 i Oslo ) var en norsk jazzmusiker (trombone), komponist, arrangør og orkesterleder, kjent fra en rekke innspillinger og internasjonale samarbeid.
Liv og virke
Han startet med trompet (1948) i Sinsen skolekorps, antok trombone (1953) og utdannet seg hos kgl. kapelmusikus Palmer Traulsen (1913–1975) ved Det kongelige Danske Musikkonservatorium i København. Traulsen var Nordens ledende trombonist og pedagog, og han hadde en rik musikalsk bakgrunn fra såvel jazzorkestre som grammofonorkestre ved siden av sitt virke som solobasunist i Det Kongelige Kapel og Tivolis Koncertsals orkester. Thingnæs spilte fra 1959 i orkestre ledet av Bjørn Jacobsen, Gunnar Brostigen, Mikkel Flagstad og Kjell Karlsen. Hans egen kvintett (1960) var del av landets første jazz-LP (1963). Han har medvirket på en rekke utgivelser med Egil Kapstad, Terje Rypdal, Laila Dalseth, Espen Rud, Bjørn Alterhaug og Per Husby.
Han ble kapellmester ved Chat Noir (1960) og ble nær engasjert i Count Basie-storbandet (1975). På pop-fronten bidro han en tid i Popol Ace, samt dirigerte Kringkastingsorkestret. Han skrev (med Philip Kruse) musikken til Melodi Grand Prix-bidragene Hvor er du? (1974) og Mata Hari (1976), begge fremført av hans tidligere ektefelle Anne-Karine Strøm mens hun og Thingnæs var i jurymedlemmet Finn Eriksens orkester. Thingnæs har også vært dirigent og medvirkende i Forsvarets Stabsmusikkorps og i over 30 år dirigert Kampen Janitsjarorkester. Av andre pop-partnere listes Wenche Myhre, Lill Lindfors og Svante Thuresson. Han samarbeidet i mange år med Einar Schanke, Alfred Næss og Yngvar Numme. Thingnæs har komponert meget, og er kanskje mest kjent for Wheels, samt Flåklypaballetten (1983) på Den Norske Opera. Videre har han produsert plater, blant annet for Bodega Band (1977). I årene 1994 - 2010 var Thingnæs, som arrangør, dirigent, musikalsk ansvarlig og medlem av Board of Protectors, sterkt medvirkende i å utvikle Norsk Militær Tattoo til den sterke stilling arrangementet har fått internasjonalt. Han har også komponert en rekke marsjer, blant annet SS Norway og Mr. Tattoo.
Utenom alle store band har han ledet Frode Thingnes kvintett (plateutgivelse 1994) og kvartett (2003, med Tore Sandnæs (piano), Stig Hvalryg (bass) og Sverre Gjørvad (trommer)), sekstett ved Oslo Jazzfestival 2007 (med Pete Knutsen (gitar), Jan Olav Renvåg (bass), Thor Andreassen (trommer), Magnus Alexander Mørk Thingnæs (piano) og Knut Riisnæs (saksofon)).
Slaget ved Vouillé
Slaget ved Voillé eller Campus Vogladensis ble utkjempet i de nordlige grenseområdene til det vestgotiske territoriet, på et lite sted nær Poitiers, Gallia, våren 507 mellom frankerne ledet av Klodvig og vestgoterne til Alarik II, erobreren av Hispania.
Etterspill
Etter Klodvigs suksess i dette kampen utnevnte den bysantinske keiser Anastasios I ham til æreskonsul og patrisier (ikke konge). Slaget tvang vestgoterne til å trekke seg tilbake til Septimania, en liten stripe av land langs middelhavskysten av det som dagens sørlige Frankrike, som de fortsatte holde kontrollen over. Mens suksessen ved Vouillé gjorde det mulig for frankerne å ta kontrollen over den sørvestlige delen av Frankrike og erobre Toulouse, som ble gjort til et frankisk kjerneområde og hvor de frankiske kongene også bodde. Alariks illegitime sønn Gesalek forsøkte å organisere et motangrep på Narbonne, men han ble avsatt og til sist drept da Narbonne ble erobret av styrker fra Burgund, allierte av frankerne. De holdt Narbonne fram til
Kaare Røddes plass (Oslo)
Kaare Røddes plass (1–19) er en plass på Lille Tøyen i bydel Grünerløkka i Oslo. Den ligger mellom Ansgar Sørlies vei og Tore Hunds vei. Lille Tøyen hageby består av et ytre rektangel med toetasjes blokker og to indre rektangler. Kaare Røddes plass ligger mellom disse to indre rektanglene. Plassen består av et grøntareal og en vei. På tre sider er det hagebyblokker, oppført rundt 1918 etter Magnus Poulssons tegninger. Oppgangene har løpende nummer til plassen fra 1 til 19. Som fondmotiv til veien ligger den treetasjes Økernveien 43–45, som er hagebyens bygning for butikker og kontorer.
Slaget ved Vouillé
Etterspill
Frankiske Aquitania, som tidligere var forbundet med hispanisk-romerske handelsruter og territorier, ble en isolert utpost, sett ut fra mangelen på handel på 600- og 700-tallet.
Kaare Røddes plass (Oslo)
Navnet er etter kinokontrollør Kaare Rødde (1904–1942), som hadde bodd på Lille Tøyen (nr. 2 til plassen). Han var kommunist og aktiv sabotør under andre verdenskrig. Etter å ha blitt arrestert og torturert i 1942, kasta han seg – for å unngå å sprekke – ut fra fjerde etasje i Gestapos lokaler i Victoria terrasse. Han døde momentant.
På plassen ble det i 1947 satt opp en bauta med portrettrelieff av Rødde og Ansgar Sørlie, en annen motstandskjemper fra hagebyen. Relieffet er utført av Alfred Seland.
Tidligere het plassen Sverres plass. Et opprinnelig forslag var Tøienpladsen.
Julio Iglesias
Julio José Iglesias de la Cueva (født 23. september 1943 i Madrid i Spania) er en spansk artist og låtskriver. Han er Spanias mestselgende artist gjennom historien, og blir ofte karakterisert som en «smørsanger». Iglesias, som slo seg fram som sanger på 1970 og 1980-tallet, er sønnen til den spanske gynekologen Julio Igelsias sr. og er far til Chabeli Iglesias, Enrique Iglesias og Julio José Iglesias, samt fire andre barn. I 1985 flyttet han til USA. Han bor i Miami, Florida.
Han har også vært målvakt på juniorlaget til den spanske fotballklubben Real Madrid, og i tiden som målvakt studerte han også til jurist. Men etter en skade ble hans drøm om en karriere som profesjonell fotballspiller knust. I stedet begynte han som låtskriver og ble artist. Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Langgata (Sandnes)
Langgata (1–105, 2–102) er en gate i Sandnes sentrum som strekker seg fra Oalsgata ved Krossen nordøstover til Strandgata ved Jernbanekaien. Gaten ble anlagt i 1847 som en del av ny hovedvei mellom Lura og Sandved. Gaten er 1 km lang, hvorav 500 meter er gågate. En rekke bygninger og miljøer i gaten er bevarings- eller verneverdige.
Byens første reguleringsplan ble laget i 1858 der nord-sør-gatene i kvadraturen ble kalt langgater, mens de påstøtende vinkelrette ble kalt tverrgater. Gatene ble navngitt for seg, og det antas at Langgata som siste gate ut fikk navnet i 1899 som den viktigste av langgatene og del av hovedveien gjennom byen mellom Jæren og Stavanger.
I 1974 ble en lengre del av gaten regulert til gågate på dagtid, og i 1978 ble ordningen utvidet til å gjelde døgnet rundt. Gågatedelen er hjem for store deler av handelen i Sandnes sentrum. Den starter ved gatens start i Krossen og ender ved Olav Kyrres gate. Første kvartal fra sør tilhørte opprinnelig Jærveien, men ble del av Langgata da den ble stengt mot Oalsgata og gjort om til gågate.
Bygninger
Viktige bygninger i Langgata:
Into the Unknown
Into the Unknown er det femte studioalbumet til Mercyful Fate.
Albumet ble utgitt av Metal Blade Records i 1996.
Vestasiamesterskapet i fotball for kvinner 2005
Vestasiamesterskapet i fotball for kvinner 2005 foregikk i Amman, Jordan. Det var det første vestasiatiske fotballmesterskapet for kvinner. Fem lag deltok:
Resultater
Mesterskapet ble avgjort i en enkel tabell etter at alle lag hadde møtt hverander. Vinneren i 2005 var Jordan.
Follese skole
Follese skole er en offentlig grunnskole i Askøy kommune i Vestland.
Skolen tar imot elever fra 1. til 7. trinn.
Homer’s Night Out
«Homer's Night Out» er en episode fra sesong 1 i The Simpsons. Den handler om at Bart får et spionkamera og tar et bilde av Homer utro.
Handling
Marge og Homer snakker lett sammen på morgenen. Homer finner ut at han veier 108 kilo. «Fra nå av skal jeg trene, hver dag», sier han. Imens ser Bart Simpson et lite kamera laget for spionasje. Han finner fram penger og kjøper kameraet via postordre.
Det er en annen dag og Homer veier seg. «Ånei, 108,5! Jeg er en hval! Hvorfor er jeg født med en svakhet for mellommåltider? Fra nå av skal jeg trene hver morgen». Han nevner for Marge at det er en fest på jobben på fredag. Marge er skeptisk, men Homer forteller at det blir som et teselskap.
Etter 6 måneder får Bart spionkameraet sitt.
Mens Homer går på utdrikningslag, er resten av familien på restaurant. Bart bestiller blekksprut med ekstra tentakler. Han liker imidlertid ikke maten og ber om å gå fra bordet. Etter å ha vært på toalettet går Bart til rommet ved siden av, der Homer er på fest. På festet har det akkurat kommet en kvinnelig lettkledd danser, og Homer danser flørtende med henne. Da kommer Bart inn, og tar bilde med spionkameraet sitt.
Bart blir medlem i en fotografi-klubb med Martin Prince. Der framkaller han bildet. Under tvil gir han fotografiet til Milhouse Van Houten, som sverger på å ikke lage flere kopier, en kopi. Milhouse klarer imidlertid ikke å holde på det og bildet blir raskt spredd. Bildet går fra barna til foreldrene, foreldrene sprer det på jobben. Til slutt er bildet hos navn som pastor Timothy Lovejoy, Montgomery Burns og til slutt Marge Simpsons, som blir rasende.
Homer blir utvist fra huset og drar trist på Moe's Tavern. Etter noen dager med snuskete liv, drar han hjem til Marge. Marge er fremdeles sur. Hun sier at Homer skal ta Bart med til denne magedanseren og vise ham at hun har et ordentlig liv og ordentlige følelser. De leter lenge og til slutt finner de «prinsesse Kashmir». Det hele går ikke som planlagt og Homer ender opp dansende med resten. Han kommer imidlertid på hva han kom for og roper at de skal stoppe musikken. Homer forteller at disse kvinnene ikke er objekter, men våre mødre, våre barn. Dette resulterer at publikum drar sin vei til deres familie og Homer får Marge igjen. Som en Simpsons-episode nesten alltid er, ble det en lykkelig slutt.
Trivia
Simpsonovi (první série)
Iran Aseman Airlines Flight 6895
Iran Aseman Airlines Flight 6895 var en flyulykke som fant sted 24. august 2008 i Bisjkek i Kirgisistan. Et fly fra Itek Air drevet av Iran Aseman Airlines som skulle til Mahrabad lufthavn i Irans hovedstad Teheran styrtet klokken 20.30 lokal tid nær Manas internasjonale lufthavn. De første rapportene gikk ut på at flyet skulle til Mashhad internasjonale lufthavn i Iran, noe som senere viste seg å ikke stemme.
Kort tid etter start oppdagde besetningen en alvorlig feil og/eller kabintrykket falt kraftig. Besetningen fortalte kontrolltårnet at de ønsket å returnere til flyplassen de tok av fra. På vei tilbake styrtet flyet om lag to kilometer fra flyplassens rullebane.
ASN-databasen oppgir at 22 av de 90 personene ombord overlevde ulykken, hvorav 2 var besetningsmedlemmer. Ifølge BBC var ombord: