cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
She Loves You
Innspilling og arrangement
Innspillingen foregikk i Abbey Road Studios 1. juli 1963. Både «She Loves You» og singlens b-side «I'll Get You» ble festet til teip. «She Loves You» starter med refrenget i stedet for et vers, og har ikke et instrumentalparti. I stedet innleder sologitarist Harrison hvert vers med et kort riff. Videre etterligner han den vokale «yeah-yeah-yeah» strofen på sin gitar etter setningene «you know that can't be bad». Foran refrengene synger de «oooh» som er inspirert av The Isley Brothers hit «Twist and Shout» (som The Beatles lagde en coverversjon av) og i versene blir rime-ordene «yesterday», «say», «mind», «kind», «fair» og «her» uttalt slik: «yesterday-ee-ay», «say-ee-ay», «mi-ee-ind», «ki-ee-ind», «fai-a-air» og «he-e-er». Denne måten å synge på var inspirert av Buddy Holly. For å gjøre arrangementet mer spennende og dynamisk for lytteren, la de inn en markering alle tre gangene mellom strofene «....she loves you» -(markering)- «and you know that can't be bad». Ellers stoppet de kompet mellom strofene «with a love like that» -(stopp)- «you know you should be glad».
Harrison hadde kommet med ideen om å avslutte sangen med en vokal G6-akkord (denne akkorden inntreffer også på slutten av det innledende refrenget, før første vers). Produsent George Martin likte ikke denne G6-idéen til å begynne med, men lot seg overtale. Men det var Martin som foreslo at sangen skulle starte med refrenget.
Lennon og McCartney synger hver strofe i «She Loves You» sammen, og når de går over i harmoni, er Lennon på de dypeste tonene mens McCartney tar seg av de høyeste. Harrison er også vekselsvis med på vokal og følger Lennons harmoni-leie bortsett fra den i den nevnte G6-akkorden.
The Open Championship 1968
The Open Championship 1968 ble arrangert på Carnoustie Golf Club i Carnoustie, Angus i Skottland i 1968.
She Loves You
Innspilling og arrangement
Den opprinnelige studioteipen av «She Loves You» finnes ikke mer, så ingen vet hvor mange tagninger som ble gjort, men masterteipen er en sammensatt versjon fra flere tagninger klippet sammen. Lytter man nøye, finner man ut at koblinger mellom forskjellige tagninger forekommer 1:23 og 1:29 inn i sangen. Derfor eksisterer det ikke noen versjon i ekte stereo med «She Loves You», kun en med såkalt «falsk stereo». She Loves You singlen ble sluppet 23. august 1963 i Storbritannia, og hadde et forhåndsalg på 235.000 eksemplarer. Den passerte halv million solgte eksemplarer 3. september 1963 og en million 27. november 1963. Den stoppet på 1,3 millioner og ble The Beatles' største hit noensinne, samt Storbritannias mest selgende singel i 1963 og Storbritannias mest solgte singel fram til 1978 da McCartney med sin gruppe Wings solgte over 2 millioner eksemplarer av Mull of Kintyre.
29. januar 1964 ble sangen nyinnspilt, men med tysk tekst som ble kalt «Sie Liebt Dich». Denne innspillingen foregikk i Paris.
Lennon sneier innom refrenget på «She Loves You» på avslutningen av «All You Need is Love» fra 1967. Det samme skjer fra Stevie Wonders side i sangen «What's That You're Doing» fra McCartneys 1982-album Tug of War. Sistnevnte sang er en duo-fremførelse av McCartney og Wonder i likhet med Ebony and Ivory.
I oktober 2005 utgaven av Uncut Magazine, havnet «She Loves You» på tredjeplass over «Sanger som forandret verden». På listens førsteplass havnet Elvis Presleys «Heartbreak Hotel», men Bob Dylans «Like a Rolling Stone» ble tildelt andreplass.
Listeplasseringer
I Norge debuterte «She Loves You» på åttendeplass på VG-lista i uke 39/1963, og havnet på førsteplass i uke 2 og 3 i 1964. I USA ble She Loves You gitt ut på singel 16. september 1963, men ble ikke en hit i USA før i 1964 (etter at I Want to Hold Your Hand hadde vært på førsteplass).
«She Loves You» versjoner fremført i BBC Radio
Fans av The Beatles hadde anledning til å høre «She Loves You» to ganger på radio før den ble utgitt på singel.
Offisielt utgitte konsert-versjoner med «She Loves You»
The Beatles at the Hollywood Bowl har en konsert-versjon fra 23. august 1964, mens Anthology 1 har en fremførelse fra Prince of Wales Theatre i London, 4. november 1963. Da The Beatles fremførte «She Loves You» på konserter, delte McCartney og Harrison på en mikrofon, antageligvis siden McCartney er venstrehendt. Av den grunn hadde McCartney og Harrison hver sin gitarhals pekende vekk fra mikrofonen. The Beatles startet å fremføre «She Loves You» straks den ble utgitt på singel og siste gang de fremførte den, var 20. september 1964 i New York City.
Annelis von Ribbentrop
Anna Elisabeth («Annelis») von Ribbentrop (også «Anneliese») (født 12. januar 1896 i Mainz, død 5. oktober 1973 i Wuppertal) var en tysk forfatter og hustru til - og enke etter - Tysklands utenriksminister Joachim von Ribbentrop. Paret fikk fem barn. Sønnen Rudolf von Ribbentrop (1921-2019) tjenestegjorde i Waffen-SS' panserstyrker blant annet på østfronten. Rudolf ga i 2008 ut boken Mein Vater Joachim von Ribbentrop. Da sønnen Rudolf døde i 2019 levde fortsatt to av Ribbentrops barn.
Liv og virke
Annelies ble født som datter av Otto Henkell, produsent av musserende vin (sekt) i firmaet Henkell & Co. Sektkellerei. Hun giftet seg i 1920 med Joachim Ribbentrop. Ribbentrop gjorde karriere og paret kunne som følge av Annelis' formue holde et stort hus i Berlin. Da Joachim senere ble adoptert av en slektning av arvelig adelsslekt, kunne familien også bruke adelspredikatet «von» foran familienavnet Ribbentrop.
Annelies von Ribbentrop mottok blant annet Huttenmedaljen utdelt av organisasjonen Gesellschaft für freie Publizistik (GFP) for tysk (völkisch) litteratur. GFP ble I 1960 grunnlagt av den tidligere rikspressesjef i NSDAP Helmut Sündermann.
Ørje kirke
Ørje kirke er en langkirke fra 1931 i Marker kommune, Viken fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.
Byggverket er i tre og har 180 plasser. Det ble utvidet i 1980–81, og kirkesalen ble også pusset opp også i 1996.
Det er ikke kirkegård ved kirken. Til begravelser brukes Øymark kirkegård.
Bøen skole
Bøen skole var en tidligere folkeskole i Andebu i Sandefjord kommune i Vestfold. Skolen ble bygd i 1892 og fungerte som skole fram til 1965, da den nye Høyjord skole åpnet. Etter dette er bygningen brukt som grendehus.
Klund kirke
Klund kirke er en langkirke fra 1888 i Marker kommune, Viken fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.
Adkomst til stedet er via fylkesvei 21.
Middelalderkirke
Klund gamle kirke var dedisert til St. Peter og St. Lavrans, skal ha stått på en kolle ca. 50 m nord for nåværende Klund kirke som ble bygd i 1888. Fra kollen ble det tatt en del stein til oppføring av fjøs i 1912, men ingen av disse var tilhogd. I 1401 ble det ikke ført prestbol til Klund kirke, og det lå heller ingen bygselparter i kirkestedsgården til mensa ved Rødnes hovedkirke på 1570-tallet og som kunne ha gitt indikasjoner på et tidligere prestbol ved Klund kirke. Utfra lokaltopografi og gårdsgrenseløp kan det se ut til at også gårdene Sukken og Berger utgjorde del av opphavsgården i tiden da kirken ble reist. Men det kan også være at nyere tids grenseoppganger skaper en slik forutsetning, for i alle fall navnet Berger antyder en gammel gård.
Charles Rigoulot
Charles Rigoulot (født 3. november 1903 i Le Vésinet i Frankrike, død 22. august 1962 i Paris) var en fransk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris. Rigoulot ble olympisk mester i vektløfting under OL 1924 i Paris. Han vant den nest tyngste klassen, lett tungvekt opp til 82,5 kg som ble avviklet 23. juli 1924. Det var totalt fem vektklasser samme som under foregående OL i Antwerpen. Rigoulot løftet sammenlagt 502,5 kilo, 12,5 kilo mer enn sølvvinneren. Det var 20 utøvere fra 12 nasjoner i vektklassen lett tungvekt.
Råde kirke
Råde kirke er en langkirke fra 1185 i Råde kommune, Østfold fylke. Kirken tilhører Den norske kirke og hører til Vestre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.
Byggverket er i stein og har 300 plasser. Romansk stil. Altertavle «Himmelfarten og Nattverden» av Knud Billedsnider fra Moss fra 1638. Dåpsfat fra 1500-tallet.
Adkomst til stedet er via Rv118 og E6.
Guðmundur Guðmundsson
Guðmundur Guðmundsson/Gudmundur Gudmundsson er navnet til flere personer:
Avspasering
Avspasering er kompensasjon for overtidsarbeid gitt i fritid istedenfor penger. Det er vanlig at en avspaserer time for time i den tid som normalt hadde vært arbeidstid. Man har imidlertid krav på eventuelt overtidstillegg selv om man avspaserer i stedet for å ta ut timelønn. Avspasering brukes også i fleksitidsordninger, der man tar ut «pluss-tid» opparbeidet i en periode som fritid istedenfor lønn.
VM i alpint 2003
VM i alpint 2003 ble arrangert i St. Moritz i Sveits fra 2. til 16. februar 2003.
Utfor
Lengde: 2989 m
Høydeforskjell: 800 m
Antall porter: 41
Super-G
Lengde: 2358 m
Høydeforskjell: 605 m
Antall porter: 48
Storslalåm
Høydeforskjell: 445 m
Antall porter: 56 (1. omgang) / 52 (2. omgang)
Slalåm
Høydeforskjell: 180 m
Antall porter: 65 (1. omgang) / 60 (2. omgang)
Pjotr Sedov
Pjotr Nikolajevitsj Sedov (russisk: Пётр Николаевич Седов; født 24. august 1990) er en russisk langrennsløper.
VM i alpint 2003
Super-G
Lengde: 2118 m
Pjotr Sedov
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 8. mars 2009, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 8.-plass i 15 km fri teknikk fra 2010.
VM i alpint 2003
Super-G
Høydeforskjell: 550 m
Pjotr Sedov
Sedov representerte Russland under Vinter-OL 2010.
VM i alpint 2003
Super-G
Antall porter: 42
Pjotr Sedov
Olympiske resultater
Vancouver 2010
VM i alpint 2003
Storslalåm
Høydeforskjell: 395 m
Slalåm
Antall porter: 60 (1. omgang) / 57 (2. omgang)
10. etappe av Giro d’Italia 2019
10. etappe av Giro d'Italia 2019 gikk fra Ravenna til Modena 21. mai 2019.
Arnaud Démare tok etappeseieren.
The Ghost of Tom Joad (sang)
«The Ghost of Tom Joad» er en sang skrevet av Bruce Springsteen. Tom Joad er hovedpersonen i John Steinbecks roman Vredens druer (The Grapes of Vrath, 1939) og musikken er inspirert av Woody Guthrie.
Sangen ble første gang utgitt i 1995 på albumet The Ghost of Tom Joad. Sangen ble utgitt av Rage Against the Machine i 1998 på singelen «The Ghost of Tom Joad» og på albumet Renegades. Sangen er også utgitt av Bruce Springsteen på albumet High Hopes (2014). Der spiller også den tidligere Rage Against the Machine-gitaristen Tom Morello.
Ull-Britt Gustafsson-Pensar
Ull-Britt Gustafsson-Pensar (født 26. november 1931 i Lovisa ) er en finlandssvensk lektor, skribent og salmedikter. Hun er representert på norsk med én salme i Salmer 1997, og har blitt beskrevet som en av de to «finlands­svenskar som närmast kommer i fråga om man tänker på någorlunda etable­rade psalmdiktare».
Padre Bernardo
Padre Bernardo er en kommune i delstaten Goiás i sentral-vestregionen av Brasil.
Jenny Johansson
Jenny Johansson (født 19. januar 1977 i Timmele) er en svensk orienteringsløper. Hun løper for den svenske orienteringsklubben Ulricehamns OK og løp tidligere for det svenske landslaget.
Karrière
Johansson tok to sølvmedaljer i VM i Tammerfors i 2001 på VM-historiens siste kortdistanse og på stafetten. Året etter ble det sølv og bronse i sveitsiske Rapperswil. På hjemmebane i Västerås i 2004 ble det ingen individuelle medaljer for Johansson, men sammen med Gunilla Svärd og Karolina A. Højsgaard tok hun gull på stafetten for hjemmenasjonen. I 2000 ble hun europamester på kortdistanse i ukrainske Truskavets, da hun gikk helt til topps foran Simone Luder.
Johansson har vært med på å vinne orienteringsverdens største klubbstafett, Venla, hele fire ganger med sin klubb Ulricehamns OK. Seirene i stafetten kom i 2004, 2005, 2006 og 2009. Kun Simone Niggli med sine fem seire har flere seire i Venla-stafetten.
PCGamesN
PCGamesN er et britisk videospillnettsted. Det ansetter flere som tidligere arbeidet for blant annet PC Gamer, GamesMaster og PlayStation: The Official Magazine.
Feng Kun
Feng Kun (født 28. desember 1978) er en kinesisk profesjonell volleyballspiller som representerte Kina under Sommer-OL 2008 i Beijing. Her var hun med å ta bronse, etter at laget slo Cuba i bronsefinalen.
Krummerne (film)
Krummerne er en dansk film fra, regissert av Sven Methling etter et manus av John Stefan Olsen.
Filmen er den første av tre filmer om Krummerne basert på bøkene av Thøger Birkeland.
Filmen solgte 859,383 billetter, og den er dermed blandt de bestselgende danske filmer noensinne.
Rasen-Antholz
Rasen-Antholz (italiensk Rasun-Anterselva) er en kommune i den italienske provinsen Syd-Tirol. Kommunen omfatter vintersportsstedet Antholz.
Kommunen består av Antholzertal, en nordlig sidedal til Pustertal nær Alpenes hovedvannskille. I dalen ligger seks landsbyer, som heter (nedenfra og oppover) Neunhäusern (926 moh.), Niederrasen, Oberrasen, Antholz Niedertal, Antholz Mittertal og Antholz Obertal (1532 moh.). Dalen fortsetter nordøstover til Stallerpasset (2052 moh.), som forbinder Antholzertal med Defereggental i Øst-Tirol. Mellom Antholz Obertal og Stallerpasset ligger innsjøen Antholzer See, som ligger på 1642 meters høyde. Ved siden av denne befinner et skiskytteranlegg seg, som årlig er arena for verdenscupen og har arrangert verdensmesterskap sju ganger.
Av kommunens 2780 innbyggere (2004) er 98 % tysktalende. Navnene Rasun og Anterselva ble, som de fleste andre italienske stedsnavn i Syd-Tirol, funnet opp av fascistene på 1920-tallet ved å oversette ledd for ledd til italiensk (Rasen og Ant ble forvansket til henholdsvis Rasun og Anter; Holz = selva = skog).
Palestina de Goiás
Palestina de Goiás er en kommune i delstaten Goiás i sentral-vestregionen av Brasil.
Sprint-NM på skøyter junior 1984
Sprint-NM på skøyter junior 1984 ble avholdt på Skien isstadion i Skien 14. og 15. januar 1984. Teknisk arrangør var Idrettsforeningen Herkules.
The Good Doctor
The Good Doctor er en amerikansk medisinsk drama-tv-serie basert på den koreanske drama-serien Good Doctor. Serien hadde premiere 25. september 2017 på ABC.
Karakteren flytter deretter til San Jose, California, for å arbeide ved det prestisjetunge San Jose St. Bonaventure Hospital.
Perea
Perea (gresk: Περαία, Peraia, «det hinsidige land» [hinsides Jordanelven], latin: Peræa, Peraea) var en provins på østbredden av Jordanelven, i nåværende Jordan. Det var en del av Herodes den stores kongerike i det første århundre før Kristus, og ble senere styrt av hans sønn Herodes Antipas som romersk lydkonge. En del av Jesu virke kan ha funnet sted i dette området.
Beliggenhet
Perea strakk seg fra sør for Genesaretsjøen til Dødehavet. Pereas nordlige grense løp ifølge Flavius Josephus sør for byen Pella i Dekapolis, østgrensen vest for Gerasa (i dag Jerash) og Philadelphia ( i dag Amman). I sør var grensen ved strømmen Arnon sør for Machaerus, og vestgrensen var Jordanelven. Områdene rundt Chesbon og Madaba, som under Alexander Jannaeus var blitt innlemmet i det jødiske rike, tilhørte formodentlig fra Herodes den stores død ikke lenger Perea. I sør og øst grenset Perea til nabateernes land.
Perea bestod for det meste av ørkenområder. Bare en mindre del egnet seg til dyrking av oliven, vin og dadler. De viktigste byene var Amathous og Gadara.
Gilead
Området var tidligere en del av Gilead, som vekselvis tilhørte Syria og kongeriket Israel. Fra 733 f. Kr. tilhørte det det assyriske rike, og så til det persiske rike. Etter Aleksander den stores erobring kom det til greske bygrunnleggelser. Til om lag 200 f. Kr. tilhørte området det ptolemeiske, og deretter til det seleukidiske rike. Pereas innvånere var den fan overveiende av ikkejødisk avstamning.
Hasmoneerne
Under makkabeernes opprør var Judas Makkabeeren og hans brødre flere ganger aktiv i Perea-området, noe som førte til spenninger mellom den ikke-jødiske majoritetsbefolkningen og den jødiske minoritet der. Etter tilblivelsen av den jødiske hasmoneerstaten utvidet Johannes Hyrkanos I den jødiske innflytelse i Perea. Ikke desto mindre varte det til Alexander Janneus' tid at Gadara og Amathous ble beleiret av hasmoneerne og til slutt erobret av dem. I 88 f. Kr. innlemmet Alexander Janneus også resten av Perea i den hasmoneiske stat.
Herodianerne
I år 57 f. Kr., ikke lenge etter at Pompeius hadde erobret Jerusalem for romerne, gjorde hans legat Aulus Gabinius Perea til ett av Jødelands fem distrikter, med Amathous som administrativt sentrum. Da hans embedstid var omme ble Gadara til Pereas hovedstad. Da Herodes den Store i 37 f. Kr. ble Jødelandets konge, ble også Peres tilregnet hans herrskapsområde. Herodes utnevnte Pheroras til guvernør av Perea. Keiser Augustus gav Pheroras etter Herodes' søknad tittel som tetrark, hvorved Perea en kort tid var et eget tetrarki innen Jødeland.
Etter Herodes' død i år 4 f. Kr. ble Perea frem til 39 e. Kr. regjert av Herodes Antipas. Han lot Johannes Døperen halshugge i festningen Machaerus. I 39–44 e. Kr. regjerte Herodes Agrippa I over området. Under denne tid ble Perea betraktet som del av Jødeland. Ettersom det rundt Passahfesten stadig var spenninger mellom jøder og samaritaner, foretrakk mange jøder fra Galilea da å ikke legge sin reise til Jerusalem gjennom Samaria, men dro gjennom Perea.
Provinsen Iudaea
Etter Agrippas død ble Perea sammen med enkelte andre områder konsolidert til provinsen Iudaea, og forvaltet av romerske prokuratorer. I år 54 e. Kr. (da keiser Nero besteg tronen) ble Pereas nordligste del slått inn under Herodes Agrippa IIs rike. Pereas sørlige del forble del av provinsen Judea. Følgende prokuratorer for Judea forvaltet dermed også Perea:
Under Den jødiske krig (66–70 e. Kr.) gjorde også Pereas befolkning opprør mot det romerske overherredømme. Keiser Vespasians inngripen i år 68 førte til en strøm av flyktninger fra Perea til Jeriko i Judea. Etter krigslutt ble Pereas sørlige del lagt inn i provinsen Syria. Etter Herodes Agrippas II død i år 98 ble også den nordlige del av Perea del av provinsen Syria.
Chilwasjøen
Chilwasjøen er den nest største innsjøen i Malawi, etter Malawisjøen. Den befinner seg i distriktet Zomba, nær grensa til Mosambik. Den er omtrent 60 km lang og 40 km bred, og er omgitt av store våtmarksområder. Chisi, som er landets nest største øy, ligger midt i innsjøen. Innsjøen og våtmarksområdene har status som ramsarområde og er oppført på Malawis tentative verdensarvliste.
Chilwasjøen har ingen utløp, og vannstanden påvirkes veldig av regnperioder og av fordamping om sommeren. I 1968 tørket den helt inn på grunn av sjeldent tørt vær. Da David Livingstone besøkte sjøen i 1859, skrev han at den sørlige enden rakk så langt som til Mulanjemassivet, altså rundt 20 km lenger sør enn i dag. DANIDA har arbeidet for bevaring av innsjøen og våtmarksområdene.
Rundt innsjøen er det minst 335 landsbyer med til sammen over 60 000 innbyggere som livnærer seg av fiske. Sjøen har en sjøfuglpopulasjon på om lag 1,5 millioner, fordelt på rundt 160 arter. Befolkningen rundt sjøen øker stadig, noe som truer fuglebestanden ettersom innbyggerne jakter dem når vannstanden er lav og det er problematisk å fiske.
Erkki Aro
Erkki Aro er sammen med Juhani Salmenkylä de eneste som har vunnet orienteringsverdens største klubbstafett, Jukola, hele syv ganger. Sammen med sin klubb Helsingin Suunnistajat vant han de to første utgavene av stafetten som ble arrangert for første gang i 1949. Aro var med å vinne i 1949, 1950, 1952, 1953, 1956, 1957 og 1960. Han var den første til å vinne syv ganger.
Aro ble finsk mester i orientering i 1949 og 1953. Han var med å vinne Tiomila i 1954.
Etter karrieren var over var han hovedtrener for det finske landslaget i perioden 1963-1969.
Kubjelleslekta
Arter i Norge:
Kubjelleslekta (Pulsatilla) er ei slekt i soleiefamilien. Slekta omfatter ca. 30 arter som alle vokser på den nordlige halvkula.
Slekta har to representanter i Norge, mogop og kubjelle.
Mogop er fylkesblomst i Oppland.
Kristine Tjøgersen
Kristine Tjøgersen (født 1982) er en norsk komponist innen samtidsmusikk og klarinettist.
Hun har en mastergrad innen komposisjon ved Anton Bruckner Universitet i Linz i Østerrike og en mastergrad i klarinett ved Norges musikkhøgskole. Hennes kompoisjoner er blant annet blitt framført av Ardittikvartetten,, , , Stavanger symfoniorkester, BIT20 Ensemble og Oslo Sinfonietta. Hun har mottatt flere komponistpriser, blant annet Arne Nordheims komponistpris i 2020, årets verk fra Norsk Komponistforening for verket Piano Concerto i 2021 og årets utvalgte verk fra International Rostrum of Composers for Between Trees i 2022.
Som klarinettist er hun medlem av samtidsmusikkorkesteret Ensemble neoN og Tøyen Fil og Klafferi og har tidligere vært medlem av Asamisimasa.
Periode (geologi)
I geologien er periode et tidsavsnitt i jordens historie. Periodenes varighet varierer mellom 20 og 200 millioner år. Perioder sammenfattes som æraer (som i sin tur sammenfattes som eoner) og deles inn i epoker (som i sin tur deles i aldre).
Fanerozoikum, den yngste av eonene, inndeles for eksempel vanligvis i elleve perioder. Tabellen til høyre gir en oversikt over deres rekkefølge og varighet.
Vitenskapen som forsker på og definerer perioder, er stratigrafien.
Nicklas Frenderup
Nicklas Bruus Jensen Frenderup (født 14. desember 1992) er en dansk fotballspiller som spiller for Ranheim Fotball.
Lee Hae-man
Bakgrunn
Lees funksjonshemming skyldes at han fikk polio i 1977. Han begynte med kjelkehockey i 2000, og debuterte på det sørkoreanske landslaget i 2006.
Idrettskarriere
Lee deltok på Sør-Korea lag som kom på fjerdeplass i VM i kjelkehockey 2009, og han deltok i Paralympiske vinterleker 2010, der Sør-Korea kom på sjetteplass.
Sør-Korea kom på andreplass i VM i kjelkehockey 2012, der tapte 1-5 mot USA i finalen. I 2018 representerte han Sør-Korea under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. Sør-Korea vant der bronsefinalen 3-1 over Italia, og fikk bronse.
VM i friidrett 1983 – 110 meter hekk menn
Øvelsen 110 meter hekk herrer ved VM i friidrett 1983 ble avholdt i Helsingfors, Finland den 11. august (forsøksheat) og den 12. august (semifinale og finale). Det deltok 28 utøvere i øvelsen.
Zentrale Stelle der Landesjustizverwaltungen zur Aufklärung nationalsozialistischer Verbrechen
Zentrale Stelle der Landesjustizverwaltungen zur Aufklärung nationalsozialistischer Verbrechen, ofte simpelthen kalt Zentrale Stelle, er Tysklands sentrale kontor for etterforskning av nasjonalsosialistiske forbrytelser under andre verdenskrig. Kontoret som ble opprettet 1. desember 1958, etterforsket innledningsvis forbrytelser utenfor Tysklands territorium, særlig handlingene til Einsatskommandos, men siden også handlinger innenfor forbundsrepublikken.
Bakgrunn
Forut for grunnleggelsen av Forbundsrepublikken Tyskland (Vest-Tyskland) i 1949, ble krigsforbrytelser under det nasjonalsosialistiske regimet etterforsket av okkupasjonsmyndighetene nedsatt av de allierte. Etter at de allierte hadde avviklet sitt okkupasjonsstyre, kom i 1958 den første store krigsforbrytersak opp for en tysk domstol. Det var i Ulm mot tiltalte Bernhard Fischer-Schweder. Det ble klart for statsadvokaten i Hessen Erwin Schüle at anklagematerialet ga et helt ufullstendig bilde av forbrytelsene. Dersom man skulle få en grundig oversikt over omfanget av forbrytelsene måtte man på tysk side få en bedre samordning av etterforskningen. Det måtte bli en samordnet innsats fra alle delstatene og man måtte også få støtte fra de allierte myndighetene som satt inne med det relevante materialet fra krigens dager. Løsningen på dette ble å opprette etterforskningsenheten Zentrale Stelle.
Oppgaver
Enhetens oppgaver skulle særlig gjelde de såkalte Einsatzkommandos under andre verdenskrig. De knyttet seg innledningsvis kun til det som hadde skjedd utenfor Tyskland, men siden ble også forbrytelser begått innenfor forbundsrepublikkens område inkludert. Enheten har hovedkontor i Ludwigsburg. Den forvalter den største samlingen av dokumentasjon og materiale om kriminelle forhold under det nasjonalsosialistiske regimet.
Gjermund Haugen
Gjermund Haugen (født 7. november 1914 i Heddal på Notodden, død 25. september 1976) var en spillemann fra Notodden i Telemark.
Gjermund Haugen var mest kjent for konsertspill, og fulgte tradisjonen etter Lars Fykerud i dette. I sin tid var han jevngod med Sigbjørn Bernhoft Osa, men hadde et annet temperament. Han var innadvent og lyrisk av natur. Han opptrådte første gang som 13-åring.
Haugen var den første som spilte hardingfele i en kirke i Norge, nærmere bestemt Heddal stavkirke. Han var grundig, men ble av og til noe uglesett av andre spilemenn, mest på grunn av slåttetolkninger og "konsert"-relatert framføring. Dette førte til at han av og til ble utsatt for ren sabotasje. Ved en anledning hadde noen skrudd ned alle strengene på fela hans da han skulle spille på kappleik. Han stemte i 20 minutter på scenen før han var klar, uten å si et ord om saken.
Han ønsket også å kunne minst en slått fra hvert tradisjonsområde for å kunne spille dem på demonstrasjonskonserter.
Gjermund Haugen vant landskappleiken åtte ganger (1936, 1937, 1946, 1947, 1949, 1950, 1952, 1953), og er sammen med Gunnulf Borgen således den mestvinnende hardingfelespiller på landskappleiken. Han ble hedret med Festspill-prisen i Bergen.
Det ble avduket en minnestein over ham i 1980.
Haugen kom fra spillemannslekt på Heddal. Han forble ugift.
Becky Sharp
Becky Sharp er et amerikansk drama fra 1935 regissert av Rouben Mamoulian.
Adaptiv læring
Adaptiv læring er en undervisningsmetode som benytter IKT for spesialtilpasse læremidler og oppgaver til den enkeltes forkunnskaper og ferdighetsnivå. Felles for adaptiv læringteknologi er at programvare observerer et eller flere aspekt ved læringen, oftest hvorvidt det er svart riktig eller feil på oppgaver, for deretter å analyse av observasjonene for å kunne gjøre personlig tilpassning av læremidler som tilbys senere. Bruk av adaptiv læringsteknologi har som mål å forbedre læring ved å unngå frafall eller kjedsomhet fordi lærestoffet er alt for enkelt eller for vanskelig.
Becky Sharp
Filmens litterære forelegg var romanen Forfengelighetens marked av William Makepeace Thackeray. Historien hadde blitt filmatisert en rekke ganger før: Fire ganger som stumfilm, og en gang i 1932 som lydfilmen Vanity Fair (1932).
Adaptiv læring
Adaptive tester er basert på et lignende prinsipp, men har som mål å gi individtilpassede spørsmål under eksamener eller tester.
Becky Sharp
Dette var den første helaftens spillefilmen som ble filmet inn i Three-strip Technicolor (prosess 4).
Adaptiv læring
Adaptive læringsystemer etterligner hvordan en god (privat-)lærer tilpasser undervisning etter kunnskapsnivå, interesser og hvilke feil som er gjort tidligere. Men adaptive systemer har potensielt mulighet til å hente inn data fra tusenvis av elever eller studenter og dermed se mønstre eller måle effekter ved hjelp av læringsanalyse som mange lærere ikke vil oppdage eller ha tid til å benytte erfaringene fra. Dersom adaptive læringssystemer benyttes som supplement, ikke erstatning for tradisjonell undervisning har metoden (i likhet omvendt undervisning) mulighet til å frigjøre undervisningtid fra klasseromsundervisning til individuell veiledning.
Becky Sharp
Handling
Becky Sharp er en ambisiøs ung kvinne, som ønsker å komme seg lengst mulig oppover den sosiale rangstigen, Hun klatrer gradvis oppover den sosiale rangstigen i Storbritannia, og overvinner fattigdom og klasseskiller underveis, ofte ved hjelp av sin beste venninne Amelia Sedley.
Adaptiv læring
Enkelte produkt som markedsføres som adaptiv læring er blitt kritisert for kun å benytte anbefalingsalgoritmer (av samme type som Netflix og Amazon) for å velge ut ferdiglaget innhold, uten at selve innholdet i læremidlene tilpasses. En annen utfordring er leverandøravhengighet og produktlåsing som vil kunne oppstå hvis tilbydere av adaptive læremidler oppnår monopol på grunn av eierskap til data om brukerne sine.
Becky Sharp
Handling
I sine forsøk på å hele tiden fremme seg selv, klarer hun å få kontakt med en rekke velstående herrer: Deriblant Markisen av Steyne, Joseph Sedley, Rawdon Crawley, og George Osborne - ektemannen til Amelia. Men underveis fornærmer hun også en rekke innflytelsesrike kvinner, deriblant Lady Bareacres (spilt av Billie Burke)
Pino Scaccia
Pino Scaccia, psevdonym for Giuseppe Scaccianoce (født 17. mai 1946 i Roma i Italia, død 28. oktober 2020 i Roma), var en italiensk journalist og blogger.
Biografi
Giuseppe Scaccianoce, som benyttet kortformen Pino Scaccia i yrkessammenheng, var korrespondent for den italienske allmenkringkasteren RAI (Radiotelevisione Italiana). Han var med på å dekke en rekke store hendelser, fra den første gulfkrigen til den kroatiske uavhengighetskrig, fra oppløsningen og disintegrasjonen av Sovjetunionen, oppløsningen av Jugoslavia, til krisen i Afghanistan, i tilleg til den vanskelige etterkrigsperioden i Irak (den han var den siste reiseledsager til Enzo Baldoni) til opprøret i Libya.
Pino Scaccia sendte svært mange korrespondentberetninger fra hele verden, og var den første vestlige reporter som besøkte det sovjetiske Tsjernobyl kjernekraftverk i Ukraina etter katastrofen, frn som oppdaget Che Guevaras levninger i Bolivia, og den første som fremskaffet hemmelige bilder fra Area 51 i Nevadas ørken. Han befattet seg også med nyheter knyttet til mafiaen, terrorisme og kidnappinger, og jordskjelv og katastrofer.
Før han fikk over til å vie hele sin tid til blogging og forfatterskap var han sjefsredaktør for spesialsaker i fjernsynskanalen TG1 (TeleGiornale 1). Han underviste om radio- og fjernsynssjournalisme ved det katolske universitet Libera Università Maria Santissima Assunta (Lumsa) i Roma.
Pino Scaccia skrev femten bøker. Han var i årevis et referansepunkt for forskningewn vedrørende italienske soldater som forsvant i Russland under Andre verdenskrig. Han redigerte bloggen Lettere dal Don. Han publiserte fire essays med vitnesmål, fotografier, brev og dagbøker fra overlevende og falne fra Armata italiana in Russia (ARMIR) og redigerte serien «Amori maledetti» for Tralerighe libri editore.
Pino Scaccia døde 28. oktober 2020 i en alder av 74 år på San Camillo-sykehuset (Azienda ospedaliera San Camillo-Forlanini) i Roma. Der var han noen uker tidligere blitt innlagt på grunn av covid-19.
Günther Lützow
Günther Lützow (født 4. september 1912 i Kiel, død 24. april 1945 i Donauwörth) var en høyt dekorert tysk offiser og flyger i det tyske flyvåpen, Luftwaffe.
Bakgrunn, utdannelse
Günther Lützow vokste opp i Kiel i Reventlouallee ved fjorden, der hans far Friedrich Lützow gjennomgikk sin utdannelse fra Kapitänleutnant til admiralstabsoffiser. Günther Lützow tok sin abitur i Stiftischen Landesschule zur Pforte den 3. mars 1931 og begynte sin utdannelse på trafikkflyverskolen i Oberschleißheim 7. april 1931 sammen med senere Luftwaffe-offiserer som Wolfgang Falck, en pioner innen tysk nattjagerfly, og Bernd von Brauchitsch, sønn av artillerigeneral Walther von Brauchitsch og senere sjefadjutant for Luftwaffes øverstkommanderende, Hermann Göring. Skolegangen, som også gav innføring i selskapelige ferdigheter som dans, varte til 19. februar 1932.
Hemmelig jagerflyutdannelse
Etter denne første flyverutdannelse ble de flyskoleelver som kunne passe som jagerflyvere kommandert til en flyplass ved Lipetsk ikke langt fra Voronesj i Russland - blant dem også Günther Lützow. Der, ved Geheime Fliegerschule und Erprobungsstätte der Reichswehr og i strid med Versaillestraktaten, utdannet de tyske væpnede styrker neste generasjons jagerflyvere, etter at man den 15. april 1925 takket være Rapallo-traktaten hadde inngått en avtale om dette. Den 8. september 1932 ble også denne delen av utdannelsen avsluttet, og flystudentene ble - idet de ikke kunne være aktive som flyvere i Reichswehr, ansatt som offiserskandidater i hæren.
Den spanske borgerkrig
Lützow deltok i den spanske borgerkrigen som flyger og skvadronsjef for en jagerskvadron i Legion Condor. Blant annet var han den første som oppnådde en luftseier i en Messerschmitt Bf 109. I alt skjøt han ned fem fly, før han ble sendt til Tyskland som instruktør.
I 1938 ble han satt til stabsarbeid, da han skulle være med på evaluering av innsatsen i Spania.
Andre verdenskrig
I kampene over Frankrike fikk han ni nedskytninger. I slaget om Storbritannia ble det ytterligere åtte luftseire. I 1940 ble han tildelt både Jernkorset og Jernkorsets ridderkors. Våren 1941 fikk JG3 nye Bf 109-fly, og begynte å forberede seg på avreise til østfronten. I juli påberopte han seg sitt 40. nedskutte fly, og like etter fikk han Jernkorset med eikeløv. I september ble han skutt ned bak russernes linjer, men kom seg tilbake til enheten sin uskadd. I oktober gjorde han krav på 29 luftseire, hvorav 5 bombefly på en dag den 8. oktober. Den 11. ble han tildelt Ridderkorset med eikeløv og sverd. Da han 24. oktober 1941 oppnådde sin 100. luftseier, var det bare Werner Mölders som hadde klart det før ham. Så ble han igjen satt på bakken for å drive stabsarbeid.
Da krigen nærmet seg slutten, ble Adolf Galland avsatt som sjef for jagerflygerne i Jagdwaffe. Med Lützow i spissen fikk flere høyere offiserer blant jagerflygerne i stand et møte med riksmarskalk Göring i Berlin i slutten av januar 1945. I tillegg til å diskutere avsettelsen av deres sjef, ønsket de å imøtegå Görings påstander om at jagerflygerne var late og feige. Göring ble rasende, og fjernet flere av «mytteristene», som han kalte dem, fra sine stillinger. Lützow ble forvist til en stabsstilling i Italia.
Da Galland fikk kommandoen over en jagerflyskvadron med Messerschmitt Me 262, JV 44, søkte Lützow seg dit. Han rakk å skyte ned to allierte fly, før han ble meldt savnet i nærheten av Donauwörth i april 1945.
Qweilbeh
Qweilbeh (arabisk) er det moderne navnet på den historiske hellensk-romerske byen Raphana eller Abila (gresk: Ἄβιλα) / Abila Dekapoleos (eller Abila i Dekapolis). For en tid het den også Selevkia (gresk: Σελεύχεια, også transkribert som Seleuceia, Seleukeia, og Seleukheia).
Stedet har vært bebodd siden bronsealderen. Byen ble erobret av seleukidene under kong Antiochos III cirka år 218 f Kr., og havnet under Romerriket under keisere Pompeius cirka 60-tallet f Kr.
Byen tilhørte Dekapolis, nær Hieromaxelven. Den befant seg i området hvor landsbyen Hartha er i dag, omkring 13 km nord-nordøst for Irbid i Jordan. Den var hovedstad i distriktet Abilene, der tetrarken Lysanias på et tidspunkt var regent.
Byen var garnisonsby for de romerske legioner Legio III Gallica og Legio XII Fulminata. I mai 218 innledet Heliogabalus sitt opprør her, et opprør som endte med at han ble Romerrikets keiser.
Den blomstret by under Det bysantinske rike.
Stedet ble tilføyd på UNESCOs verdensarvsliste i 2001.
Den historiske byen Abila er et arkeologisk funnsted cirka 95 km nord for hovedstaden Amman i muhafazah (provins) Irbid.
Den danske atlas
Den danske atlas eller Konge-Riget Dannemark ... Lands-Beskrivelse, utgitt i syv bind med kopperstikk i årene 1763 til 1781, er den første store samlede visuelle beskrivelse av Danmark. Verket inneholder mangfoldige, og i mange tilfelle de tidligste, gjengivelser av danske byer og steder samt 15 kart over danske områder.
Utgiveren Erik Pontoppidan rakk selv bare å få utgitt de to første bindene og arbeidet ble deretter videreført av Hans de Hofman, Jacob Langebek og Bertel Christian Sandvig på grunnlag av Pontoppidans forarbeider.
Mummimuseet
Mummimuseet (svensk Muminmuseet, finsk Muumimuseo) er et kunstmuseum og litterært museum i Tammerfors i Finland, knyttet til Tove Janssons fortellinger om Mummitrollet. . Museet er basert på en samling av omkring 2000 kunstverk – både illustrasjoner og gjenstander – som Jansson og Tuulikki Pietilä donerte til dette formålet i 1986. Nye donasjoner ble gjort i 1993 og 1997.
Den første kimen til museet var en Tove Jansson-utstilling i Tammerfors kunstmuseum i 1986, og den faste utstillingen åpnet 9. mai 1987 i Tammerfors bibliotek. Som følge av den økte mummiinteressen etter tv-serien I Mummidalen hadde museet 150.000 besøkende i 1992. Et utvidet versjon av utstillingen åpnet i 1993. Samlingen sto i Tammerfors bibliotek inntil 2012, og har siden 2013 hatt tilhold i kjelleren i Tammerfors kunstmuseum. Det er planlagt at Mummisamlingen skal flytte til kulturhuset Tammerforshuset i 2016.
Samlingen
I tillegg til Janssons tegninger og det store mummihuset består museet av om lag 40 tablåer med motiv fra (eller inspirert av) mummibøkene, utført av Tuulikki Pietilä. Janssons illustrasjoner til Hobbiten og Alice i Eventyrland finnes også her.
Lady Macbeth
Lady Macbeth er en rollefigur i William Shakespeares skuespill Macbeth (c.1603-1607). Hun er gift med skuespillets protagonist, Macbeth, en skotsk adelsmann. Hun blir Dronning av Skottland etter å ha drevet ham til å begå kongemord, og lider senere under skyldfølelse for sin delaktighet i forbrytelsen. Hun dør utenfor scenen i den siste akten, øyensynlig i et selvmord.
Rollefigurens opphav ligger i beskrivelsen av Kong Duff og Kong Duncan i Holinsheds krøniker (1587), en historiekrønike om Storbritannia som Shakespeare var kjent med. Shakespeares Lady Macbeth ser ut til å være en kompositt av to distinkte personer i Holinshed: Donwalds masete og blodtørstige kone i fortellingen om Kong Duff, og Macbeths ambisiøse kone i fortellingen om Kong Duncan.
Lady Macbeth er en sterk tilstedeværelse i skuespillet, særlig i de to første aktene. Men etter drapet på Kong Duncan blir rollen hennes mindre. Hun blir til en uinvolvert tilskuer til Macbeths intriger, og en nervøs vertinne på en bankett dominert av hennes manns hallusinasjoner. Hennes Søvngjengerscene i den femte akten er et mesterstykke og hennes utrop, "Out, damned spot!," er blitt en frase kjent for de fleste Engelskspråklige. Beskjeden om hennes død sent i den femte akten gir inspirasjonen for Macbeths Tomorrow and tomorrow and tomorrow tale.
Kritikere ser i rollefiguren konflikten mellom det feminine og det maskuline, slik de blir innprentet i kulturelle normer. Lady Macbeth undertrykker sine instinkter mot medfølelse, moderlighet, og skjørhet—assosiert med femininitet—til fordel for ambisjon, hensynsløshet, og maktsykhet. Denne konflikten farger hele dramaet, og kaster lys på kjønnsbaserte forutinntatte holdninger fra England i Shakespeares dager og frem til i dag.
Opphav
Shakespeares Lady Macbeth ser ut til å være en kompositt av to personer funnet i fortellingene om Kong Duff og Kong Duncan i Holinsheds krøniker (1587). I fortellingen om Kong Duff lider Donwald, en av hans kapteiner, under døden til sine slektninger etter ordre fra kongen. Donwald vurderer kongemord etter "the setting on of his wife" som "showed him the means whereby he might soonest accomplish it." Donwald forakter en slik handling men overkommer forakten etter masing fra sin kone. Etter å ha servert mat og drikke til kongens tjenere slipper paret sine medhjelpere inn i kongens kammers slik at de kan drepe han. Drapet på Duff finner sin motivasjon i hevn heller enn ambisjon.
I Holinsheds fortelling om Kong Duncan er Lady Macbeth begrenset til en enkelt settning:
"'The words of the three Weird Sisters also (of whom before ye have heard) greatly encouraged him hereunto; but specially his wife lay sore upon him to attempt the thing, as she was very ambitious, burning with an unquenchable desire to bear the name of a queen.'"
I Holinshed finnes ikke påkallelsen av "spirits that tend on mortal thoughts," Søvngjengerscenen, og forskjellige detaljer i dramaet knyttet til Macbeths død.
Selv om Macbeths kone kan spores til et historisk motstykke, Dronning Gruoch av Skottland, er Shakespeares rollefigur knyttet så svakt til henne at båndene mellom dem er så godt som ikke-eksisterende.
Rolle i skuespillet
Lady Macbeth dukker opp første gang i den femte scenen i første akt når hun, i et brev fra sin mann, får vite at tre hekser har profetert at han vil bli konge. Når Kong Duncan overnatter i slottet hennes, griper hun muligheten til å få han myrdet. Siden hun er klar over at hennes manns temperament er "too full o' the milk of human kindness" til å begå et kongemord, planlegger hun detaljene i drapet, så, for å besvare sin manns argumenter og minne han på at det var han som først tok opp saken, gjør hun narr av hans mot og manndom, og vinner ham til slutt til sin plan.
Kongen trekker seg tilbake etter en kveld med festing. Lady Macbeth gir kongens tjenere en sovedrikk og legger dolker klar for å utføre forbrytelsen. Macbeth dreper den sovende kongen mens Lady Macbeth venter i nærheten. Når han tar med dolkene fra kongens rom beordrer Lady Macbeth ham å ta dem med tilbake til åstedet. Han nekter, så hun bærer dolkene tilbake til rommet og gnir inn de sovende tjenerne med blod før Macbeth og Lady Macbeth trekker seg tilbake for å vaske blodet av hendene.
Etter drapet på Kong Duncan blir Lady Macbeths rolle i historien mindre. Når Duncans sønner flykter fra landet i frykt for sine live blir Macbeth kronet til konge. Uten å rådføre seg med sin dronning planlegger Macbeth andre mord for å sikre tronen, og, på en kongelig bankett, blir dronningen nødt til å be gjestene farvel når Macbeth begynner å hallusinere. I sin siste scene går hun i søvne i fundamental pine. Hun dør utenfor scenen og det blir antydet at hun har begått selvmord når Malcolm erklærer at hun døde av "self and violent hands."
Søvngjengerscenen
Søvngjengerscenen er en av de mest berømte scenene fra Macbeth, og i alle Shakespeares verker. Det har ingen motstykke i Shakespeares kildemateriale for skuespillet—Holinsheds krøniker—men er ene og alene Shakespeares oppfinnelse.
Scenen er, med unntak av de få siste linjene, skrevet kun i prosa og Lady Macbeth den eneste rollefiguren av noen betydning som har sin siste opptreden "denied the dignity of verse." Ifølge A.C. Bradley gav Shakespeare generelt prosa til rollefigurer som utviser abnormale sinnstilstander eller andre abnormale tilstander som søvngjengeri, siden den regulære rytmen i vers er upassende for rollefigurer som har mistet sin mentale balanse eller som er utsatt for bilder eller inntrykk uten noen rasjonell forbindelse. Lady Macbeths minner—blodet på hendene hennes, klokken som slår, hennes manns motvilje—er dratt frem fra hennes kaotiske sinn i tilfeldig rekkefølge, og hvert bilde fordyper hennes pine. For Bradley, Lady Macbeths "brief toneless sentences seem the only voice of truth" der de spartane og enkle konstruksjonen av rollefigures diksjon uttrykker en "desolating misery."
Anti-moren
I artikkelen Fantasizing Infanticide: Lady Macbeth and the Murdering Mother in Early Modern England argumenterer Stephanie Chamberlain for at selv om Lady Macbeth higer etter makt, er makten hennes “conditioned on maternity” noe som var en “conflicted status in early modern England.” Chamberlain mener at de neagtive bildene av Lady Macbeth som en morsfigur (som når hun snakker om å slå inn skallen på barnet som hun før ved brystet) reflekterer bildet av morsfiguren i tidlig moderne tid i England. Mødre ble ofte fordømt for å være en dårlig mor ved å skade de uskyldige livene som ble plassert i deres hender. Lady Macbeth personifiserer dermed alle mødre i tidlig moderne England som ble fordømmt for Lady Macbeths fantasi om barnemord. Lady Macbeths fantasi er ikke en kamp for å bli en mann, men heller en kamp med fordømmelsen av å være en dårlig mor.
Jordens tidsaldre
Jordens tidsaldre dekker ca. 4,6 milliarder år siden deles av geologer inn i forskjellige tidsavsnitt. De lengste av disse heter eoner, som i sin tur deles i æraer, disse igjen i perioder, epoker og aldre.
Lady Macbeth
Anti-moren
Jenijoy La Belle inntar et noe annet standpunkt i sin artikkel A Strange Infirmity: Lady Macbeth’s Amenorrhea (Amenoré): Lady Macbeth ønsker ikke bare å fjerne seg fra femininitet, hun ber åndene om å eliminere de grunnleggende biologiske egenskaper av femininitet. Den feminine egenskapen La Belle fokuserer på er menstruasjon: med utropet “make thick [her] blood / Stop up th’ access and passage to remorse” ber Lady Macbeth om at hennes menstuasjonssyklus skal stoppe. Dermed håper hun å forhindre følsomhet og omsorg som blir assosiert med kvinner. Hun håper å bli lik en mann for å stoppe alle følelser av anger for kongemordet. La Belle kobler også en stanset menstruasjonssyklus med barnemordet i skuespillet: "the strangled babe" hvis finger blir kastet i heksene gryte; Macduffs spedbarn som blir "savagely slaughter’d" (4.3.205); og det ammende spedbarnet med benløse gummer hvis skalle Lady Macbeth ville slå inn. Lady Macbeth er den ultimate anti-moren som ikke bare ville slå inn skallen på et spedbarn, men går enda lengre i å ønske å stoppe sin evne til prokreasjon.
Jordens tidsaldre
Den grenen av geologien som forsker på jordens tidsavsnitt, heter stratigrafi.
Lady Macbeth
Heksen
Literturkritikere og historikere mener at ikke bare representerer Lady macbeth en anti-mor, men de klassifiserer henne som en spesifikk type anti-mor figur: heksen. Kritikeren Joanna Levin definerer en heks som en kvinne som bukker under for en satanisk kraft, som lyster etter djevelen, og som, enten av denne årsak eller et ønske om å få overnaturlige evner, påkalle onde makter. Den engelske legen Edward Jorden utga Briefe Discourse of a Disease Called the Suffocation of the Mother i 1603, der han spekulerte at denne makten bokstavelig talt avstedkom fra de kvinnelige kjønnsorganene. Siden ingen andre hadde publisert noen studier på kvinners, spesielt mødres, mottagelighet for å bli til både heksen og den forheksede (besatt av demoner) bidro Jordens funn til å skape fundamentet for Engelsk renessansekulturs syn på forholdet mellom kvinner og heksedom. Levin henviser til Marianne Hesters Lewd Women and Wicked Witches: A Study of Male Domination, der Hester artikulerer en feministisk tolkning av heksen som en egenmektig kvinne. Levin oppsummerer påstanden fra feministiske historikere som Hester som: heksen burde være en skikkelse feiret for sin ikkekonformasjon, trass, og generall sans for egenmakt; hekser utfordret den patriarkalske autoriteten og hierarkiet, og spesifikkt "threatening hegemonic sex/gender systems." Dette synet assoieres med heksedom—og ved utvidelse, Lady Macbeth—ikke med skurkestreker og ondskap, men med heroisme.
Jordens tidsaldre
Jordens tidsavsnitt
Eonene er arkeikum, som varte fra jordens dannelse til 2,5 milliarder år før nåtid, proterozoikum (2500–542 millioner år siden) og fanerozoikum (542 millioner år siden til i dag). Arkeikum og proterozoikum slås ofte sammen under betegnelsen prekambrium.