cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Kellner-Partington Paper Pulp Co. Ltd.
The Kellner-Partington Paper Pulp Co. Ltd. var et engelsk-norsk industrikonsern, som gjennom det meste av 1900-tallet var Norges største industribedrift. Firmaet ble etablert i Manchester 17. mai 1889 av den engelske industrimannen Edward Partington og den østerrikske vitenskapsmannen Karl Kellner. Formålet var å bygge cellulosefabrikker basert på Kellners metode for produksjon av sulfitcellulose. Partingtons papirfabrikk utenfor Manchester skulle være avtager av cellulosen.
Den første fabrikken skulle bygges ved Hallein i Østerrike, mens den andre skulle ligge i Skandinavia. Sommeren 1889 kjøpte selskapet Borregaard Hovedgård ved Sarpsborg som hadde attraktive tomter ved Sarpefossen og høsten 1891 stod første byggetrinn av fabrikken ferdig. Fram til 1905 bygde selskapet dessuten papirfabrikker ved Borregaard og kraftverk i Sarpefossen.
Direktør ved selskapets anlegg i Sarpsborg var først Oscar Pedersen. Han ble etterfulgt av Nils Pedersen, som styrte bedriften fram til 1923.
I 1917 ble selskapet overtatt av en gruppe norske eiere med advokat Hjalmar Wessel i spissen. Eierskiftet, eller «hjemkjøpet» ble satt i et nasjonalt lys og relatert til et lignende eierskifte på den andre siden av Sarpsfossen, den norske overtakelse av den tysk-kontrollerte aksjeposten i Hafslund A/S, som fram til 1916 var eid av tyske Schuckert & Co. Wessel ledet selskapet fram til 1933, da Arne Meidell overtok rollen som generaldirektør.
Kellner-Partington var fram til 1960-årene Norges største industrikonsern. I løpet av 1970-årene ble det forbigått av Norsk Hydro og på slutten av 1980-årene ble selskapet del av industrikonglomeratet Orkla-Borregaard, nå i Orkla ASA.
Både Kellner og Partington har i dag gater oppkalt etter seg på Opsund i Sarpsborg.
Midono vannkraftverk
Midono vannkraftverk er et vannkraftverk ved elva Azusa langt vest i prefekturet Nagano i det sentrale Japan, som drives som pumpekraftverk med to reservoarer. Kraftverket er plassert i Chubu-Sangaku nasjonalpark og opereres av Tokyo Electric Power Company. Installert effekt er om lag 245 MW. Anlegget ble tatt i bruk i 1969.
Både øvre og nedre reservoar er buedammer i betong. Øvre reservoar har en 95 m høy demning med inntil 15,1 millioner m³ vannvolum i magasinet. Nedre reservoar er på 10,7 millioner m³ og reguleres av en 60 meter høy demning.
Snill
Snill er en norsk bildebok skrevet av Gro Dahle og illustrert av Svein Nyhus. Boka ble utgitt av Cappelen forlag første gang i 2002 og har siden kommet i flere opplag.
Innhold
Boka handler om Lussi som er så snill og stille at hun blir usynlig og forsvinner i veggen, men bryter seg ut med et brak og åpner opp for andre forsiktige jenter og kvinner. Det poetiske språket og de dokkeaktige figurene i boka er karakteristiske for Gro Dahles og Svein Nyhus' allalderbøker.
Annet
Boka ble tildelt Brageprisen som årets beste barnebok i 2002.
Boka er trykt i flere opplag på tilsammen 8 000 eksemplarer. Den har dessuten dannet grunnlag for en rekke mindre teaterforestillinger i Norge og Sverige, Gro Dahles egen omarbeidelse Lille frøken Linn og engelen i veggen og en tegnefilm av Astrid Alma Aakra (2006).
Boka er også utgitt i Sverige (Snäll, 2008), Polen (Grzeczna, 2011) og Danmark (Silkesød, 2011).
Liam Gallagher
William John Paul «Liam» Gallagher (født 21. september 1972 i Manchester, Storbritannia) er en engelsk sanger, mest kjent som tidligere vokalist i britpop-bandet Oasis fra 1991 til 2009. Etter dette var han også vokalist i bandet Beady Eye fram til bandet ble oppløst i 2014. I 2017 ga Gallagher ut sitt første soloalbum, As You Were, som kom på 1.-plass på den britiske albumlista.
Bakgrunn
Gallaghers foreldre er Thomas og Peggy, og han har to brødre; Noel og Paul. Gallagher hadde en vanskelig oppvekst og var svært aggressiv. Hans far var alkoholiker og konemishandler. Da Gallagher var 12 år tok hans mor med seg de tre guttene og rømte hjemmefra, og de har hatt lite kontakt med sin far etter det. Gallagher hadde konsentrasjonsvansker som gjorde skoletiden vanskelig og han var småkriminell fra 13-årsalderen.
Oasis (1991–2009)
Gallagher var ikke særlig interessert i musikk i skoleårene, men startet først med musikk etter skolen. Han ble med i skolekameraten Paul Arthurs band, The Rain, fordi de trengte en vokalist. Da broren Noel ble med bandet skiftet de fort til navnet «Oasis», og Noel begynte å skrive sangene. Noel hadde monopol på låtskrivingen i bandet fram til 2000, da det for første gang dukket opp en låt skrevet av Liam, «Little James», på albumet Standing on the Shoulder of Giants. På albumene etterpå fikk både Liam og de andre medlemmene mer plass. I 2002 ble den første singelen skrevet av Liam, Songbird fra albumet Heathen Chemistry utgitt, og kom på 2.-plass på den britiske singellista.
Forholdet mellom Liam og Noel var gjennom Oasis-tiden svært konfliktfullt. Striden mellom brødrene var gjenstand for mye medieoppmerksomhet. For eksempel ble et opptak av en verbal krangel mellom brødrene i april 1994 lekket og offentliggjort under tittelen «Wibbling Rivalry» i 1995. Under innspillingen av (What's the Story) Morning Glory? skjedde en episode hvor Liam tok med seg en folkemengde fra en pub i nærheten inn i studio, noe som førte til en intens slåsskamp mellom brødrene. Det var striden mellom brødrene som etterhvert kvelte det som var Storbritannias største band på 1990-tallet. I 2009 forlot Noel bandet for godt etter en backstage-krangel med Liam, og bandet ble oppløst for godt.
Ost
Ost er et melkeprodukt som i utgangspunktet er laget av melk, løpe og melkesyrebakterier. Forskjeller i produksjonsprosessen og etterbehandlinger har ført til om lag 5 000 forskjellige sorter ost i verden. Ost er også et konsentrert melkeprodukt – det går med omtrent 10 liter melk til 1 kg ost.
Liam Gallagher
Beady Eye og solokarriere (siden 2009)
Etter Noel forlot Oasis, fortsatte Liam og de øvrige Oasis-medlemmene under navnet Beady Eye. De utga sitt første album, Different Gear, Still Speeding, i 2011, og et nytt album, BE, i 2013. Beady Eye fikk ikke samme suksess som Oasis, til tross for at albumene solgte relativt godt i Storbritannia. I oktober 2014 oppløste Liam Beady Eye for å satse på en solokarriere. Liams første soloalbum, As You Were, ble utgitt 6. oktober 2017.
Thorleif Enger
Thorleif Enger (født 31. oktober 1943) er en norsk forretningsmann og næringslivsleder. Enger er utdannet ved University of Colorado, hvor han tok sin bachelorgrad, mastergrad og doktorgrad. Etter studiene arbeidet han for Shell i Houston, før han begynte i Norsk Hydro i 1973. Han var ansvarlig for utbyggingen av Oseberg, og ble senere direktør i Norsk Hydros olje- og gassdivisjon. I 1999 ble Enger sjef for Hydro Agri. I 2004 ble han administrerende direktør i Yara, etter at Agri ble skilt ut som et eget selskap. Han gikk av som administrerende direktør i 2008. Enger har vært styreformann og styremedlem i flere selskaper, herunder Telenor, HitecVision og Marine Harvest. I 2010 kåret Kapital ham til en av Norges ti beste bedriftslederne etter andre verdenskrig.
Liam Gallagher
Privatliv
I 1995 møtte Gallagher skuespilleren Patsy Kensit som da var gift med Jim Kerr. Hun skilte seg fra Kerr og giftet seg med Gallagher 7. april 1997. De har en sønn, Francis Lennon, (født 13. september 1999, men kun ett år etter fødselen ble de skilt. Omtrent på denne tiden møtte Gallagher sangeren Nicole Appleton (som før dette hadde hatt et forhold til Robbie Williams) fra gruppen All Saints. De giftet seg i 2000 og fikk sønnen Gene sammen. De ble skilt i 2014. I tillegg har Gallagher en datter, Molly, med sangeren Lisa Moorish.
I løpet av 2000-tallet har Gallagher levd en mer forsiktig livsstil. Han har kuttet ned et stort alkohol- og narkotikaforbruk han hadde tidligere.
Thorleif Enger
Oppvekst
Enger ble født i 1943. Han er bror av Ole Enger, som tidligere var administrerende direktør i REC og nå er leder av REC Solar. De vokste opp på en gård i Øvre Eiker.
Ost
Historie
Ost er en svært gammel matvare. Man mener at de første ostene ble fremstilt i forhistorisk tid. Både Europa, Sentral-Asia og Midtøsten har vært foreslått som opphavssted for osteproduksjon, men ingen har så langt lyktes i å fastslå hvor i verden det først ble laget ost. Man vet imidlertid fra Plinius den eldres nedtegnelser at det ble laget ost i Europa før romersk tid, og at produksjonen hadde nådd et avansert nivå da Romerriket tok form.
Thorleif Enger
Shell
Fra 1970 til 1973 jobbet Enger på et LNG-prosjekt for Shell i Houston.
Ost
Osteproduksjon
Ost fremstilles ved ysting, og for de fleste osteprodukter følges ystingen av lagring og modning. Produksjonen kan også omfatte tilsetning av muggsopp eller bakteriekulturer (melkesyrebakterier tilsettes ikke, men finnes naturlig i melken), røyking eller andre produksjonsmetoder.
Thorleif Enger
Ansvarlig for oppstrømsvirksomhet
Den vellykkede Oseberg-utbyggingen gjorde at Enger ble sjef for Hydros oppstrømsvirksomhet – en stilling han hadde fra 1987 til 1996.
Ost
Ysting
Melken til ost kommer helst fra ku, geit, sau eller bøffel, men det lages også ost på melk fra andre pattedyr, eksempelvis kameldyr og hester. Ysting starter med å få melken til å skille seg, det vil si at melkeproteinet kasein koagulerer slik at det dannes en gel som omslutter fettet i melken. Koaguleringen kan skje gjennom naturlig syrning (surmelk skiller seg selv) eller, mer vanlig, ved tilsetning av løpe. Løpen består av enzymet chymosin, som er en proteinase. En proteinase kan spalte proteiner, i dette tilfellet kasein.
Under løpingen dannes en protein-gel. Ved en bestemt fasthet på gelen, skjæres denne opp med et kamaktig verktøy og myse vil lekke ut av protein-nettverket. Fastheten og vanninnholdet i osten er avhengig av hvor mye myse man får ut av ostemassen. Bruker man en grov "kam" vil mindre myse renne ut enn hvis man bruker en fin. Det vil da henholdsvis resultere i mykere og hardere oster. Temperaturen er viktig også for å kontrollere uønsket mikroflora med pasteurisering. Ikke-pasteuriserte oster krever enda større renslighet i produksjonen, men til gjengjeld får det ferdige produktet mer karakter. Hvor mye man rører ostestoffet (ystilen) har også innflytelse. Små forskjeller i produksjonsmåten kan gi store utslag i fasthet, konsistens og smak. Etter at mysen er rent av, presses osten inn i ønsket form og settes til lagring.
Nadine Gordimer
Nadine Gordimer (født 20. november 1923, død 13. juli 2014 ) var en sørafrikansk, engelskspråklig forfatter, politisk aktivist og vinner av Nobelprisen i litteratur for 1991.
Ost
Ysting
Det er proteinene i melken som er hovedbyggestenene i ost. Proteininnholdet er derfor av stor betydning for hvor mye ost det blir av hver liter melk. Ulike feraser gir melk med ulikt proteininnhold. Noen raser gir mer av det proteinet som man ønsker mest av til ysting. Ysterier er i dag vanligvis fabrikker med en stor grad av automatisering. Småskalaproduksjon er imidlertid også av betydning, og gir som regel ost med mer karakter. All osteproduksjon krever nøyaktighet og svært strenge, hygieniske produksjonsprinsipper.
Thorleif Enger
Direktør for Norsk Hydro olje og gass
Enger ledet Hydros oljedivisjon fra 1996 til 1999. I denne perioden ledet han også NORSOK, som var et initiativ myndighetene tok for å gjøre noe med kostnadsøkningene på sokkelen. NORSOK-prosessen blir regnet som en suksess, selv om ikke alle de ambisiøse målene ble nådd.
Norsk Hydro Agri
I 1999 ble Enger sjef for Hydro Agri, som var kunstgjødelsavdelingen i Norsk Hydro. Han satte raskt i gang en omfattende restrukturering. Selskapet ble senere skilt ut av Norsk Hydro og børsnotert som Yara.
Yara
Yara ble skilt ut av Norsk Hydro i 2004. Siden har markedsverdien av selskapet mangedoblet seg, og selskapet er nå blant de største på Oslo Børs. Yara er en av de største gjødselprodusentene i verden. Enger gikk av som administrerende direktør i 2008.
Yara-prisen
I 2005 ble Yara-prisen etablert for å hedre mennesker som har utmerket seg for å bedre landbruket i Afrika. På konferansene og seremoniene har blant annet nobelprisvinner Norman Borlaug, Jeffrey Sachs og Kofi Annan vært deltakere.
Etter Yara
Enger var medlem av en rådgivergruppe for Africa Progress Panel.
Rettssak
I 2014 ble Enger sammen med to tidligere kolleger tiltalt for korrupsjon. Enger erklærte seg ikke skyldig. Etter å ha blitt dømt i tingretten i 2015, ble Enger frikjent i Borgarting lagmannsrett i desember 2016.
Personlig
Enger er gift og har to barn.
Nadine Gordimer
Hun var aktiv i antiapartheidbevegelsen, og ble medlem av ANC mens organisasjonen fremdeles var forbudt. De siste årene var hun opptatt av hiv/aids-spørsmål.
Marganus
Marganus eller Morganus (walisisk: Morgan) var en mytisk konge av Britannia, og det finnes ingen historiske bevis for hans mulige eksistens. Hans fortelling kommer fra Geoffrey av Monmouths Historia Regum Britanniae (De britiske kongenes historie), skrevet omkring 1136. Her gjengis han som sønn av Maglaurus, hertug av Alba (Skottland) og Goneril, datter av kong Leir.
Nadine Gordimer
Gordimer var datter av jødiske innvandrere til Sør-Afrika. Faren var urmaker fra Litauen og moren var fra London.
Ost
Ysting
En annen produksjonsmetode består i å la melken skille seg ved syrning. Da lar man bestemte (ønskelige) bakteriekulturer utvikle seg i melken. Surmelksoster er typisk oster som pultost og gammelost. Pultost lages helst av friskt ostestoff, mens gamalosten tradisjonelt ble laget av vellagret ostestoff fra skummet surmelk.
Det finnes unntak fra dette, se analog ost.
Mikroorganismer
Starterbakteriene som tilsettes ystemelken, vil lysere proteinene under modningen. Når bakteriene lyserer, vil enzymer frigjøres og disse enzymene vil, sammen med løpeenzymet chymosin, hydrolysere kaseinet. Kaseinet brytes da ned til peptider og aminosyrer, som er forløperne til smakskomponenter i ost. Stammer av Lactococcus lactis subsp.cremoris lyserer raskere en stammer av ''Lc. lactis subsp.lactis'', noe som kan forklare hvorfor den førstnevnte er ment å gi ost med bedre smak enn den sistnevnte.
Melkesyrebakterier
De fleste eller alle osteslag inneholder melkesyrebakterier som ikke er tilsatt, såkalte «Non starter lactic acid bacteria (NSLAB)». Disse bakteriene er hovedsakelig fakultativt heterofermentative laktobasiller, og kommer fra råmelken og produksjonsomgivelsene. De er også referert til som mesofile, for å skille de fra de tilsatte termofile laktobasillene. NSLAB bidrar til modning, men i hvilken grad er ennå ikke fastlagt. Andre bakterier, mugg og gjær er noen av ostens uønskede organismer som det gjøres mye for å unngå.
Annen mikroflora
Overflatemikrofloraen har to viktige funksjoner i modning: Enzymene er lipaser, proteinaser og peptidaser. Lipasene og proteinasene hydrolyserer fett til fettsyrer og protein til peptider, mens peptidaser hydrolyserer små peptider til aminosyrer. Både fettsyrer og aminosyrer er forløpere til mange smakskomponenter i mugg- og overflatemodnede oster.
Uønskede organismer i ost
I tillegg til fremmedorganismer som kan være ønskelige for å oppnå en gitt kvalitet, kan ost også inneholde en rekke uønskede organismer. Noen uønskede organismer kan være helseskadelige, det gjelder for eksempel Listeria monocytogenes i ost, og toksiner fra Staphylococcus aureus (gule stafylokokker) i melk. Andre organismer kan være uønsket uten at de er helseskadelige, for eksempel fordi de vil forringe ostekvaliteten og derfor påføre produsenten økonomisk tap.
Lagring og modning
Lagring og ostemodning er avgjørende for smaken i ost unntatt ferskoster. De fleste løpefelte oster modnes i mer eller mindre grad. Forandringene som skjer i osten under modning gir osten karakteristisk smak og aroma, tekstur og utseende. Forandringene som skjer under ostens modning varierer fra begrenset i oster som mozzarella, til veldig stor i blåmuggoster. Tiden de forskjellige ostene bruker på å modnes er fra 3 uker for mozzarella til 2 eller flere år for parmesan og ekstra modnet cheddarost. Lagringen skjer i dag oftest under streng kontroll av temperatur og luftfuktighet, men kan også foregå på tradisjonell vis som i hulene under byen Roquefort-sur-Soulzon i Frankrike.
Biokjemiske omdannelser under modningen
Når osten er ferdig ystet vil all laktose i melken ha blitt omdannet til laktat. I modnet ost finnes det derfor kun ubetydelig mengder laktose. Derfor er det innholdet av fett og protein som påvirker hvordan osten modnes. Ostens modning er katalysert av den metabolske aktiviteten til levende organismer og enzymer fra disse organismene eller fra andre kilder:
Spalting av proteiner, proteolyse, er den mest komplekse biokjemiske prosessen som finner sted når osten modnes. Proteolysen er ansvarlig for forandringer i ostens tekstur og bidrar mye til ostens smak og aroma. Noen små peptider er bitre på smak, og kan gi osten en smaksdefekt dersom det er mange nok av dem. Graden av proteolyse er forskjellig i forskjellige osteslag. Den varierer fra begrenset proteolyse i f.eks. Mozzarella, til omfattende proteolyse i blåmuggoster. Grad av proteolyse er en verdifull indikator på ostens modenhet og kvalitet.
Oppbevaring av ost
Ost oppbevares best under riktige modningsforhold. Ulike osteslag bør oppbevares på ulikt vis.
Ost som oppbevares kaldt eller i kjøleskap bør tas ut 1,5-2 timer før den serveres, ellers vil smaken ikke komme skikkelig frem. Hvitmuggoster trenger normalt 30-45 minutters temperering.
Ulike ostesorter
Det finnes kanskje så mange som 5 000 ulike sorter ost. Verdens mestproduserte ost er cheddarost, som opprinnelig stammer fra England, men i dag produseres over hele verden. Kvaliteten og smaken på ost avhenger av mange faktorer, blant annet melkens kvalitet, hvilket dyr melken kommer fra, ystingsteknikk, type melkesyrekultur, lagringstiden, lagringsforholdene, blandingsforhold, etc. En grunnregel er at lagringstiden i stor grad påvirker skarpheten til ost, spesielt for gule oster, som blir skarpere jo lengre de lagres.
Løypeoster kan være faste (emmentaler, gruyère, nøkkelost), halvfaste (Jarlsberg, gouda, edamer), eller myke (brie, camembert). Under lagringsprosessen foregår gjæring for å konservere melkesyren. Ostens fasthet bestemmes av flere faktorer, blant annet hvor mye myse som presses ut av ostemassen.
Generelt om konsum av ost
Ost kan brukes i en rekke sammenhenger, som forrett, hovedrett, mellomrett eller dessert. Ost har i mange sammenhenger også blitt populær «nattmat». Vin og ost går ofte svært godt sammen, men eksempelvis en kraftig blåmuggost og en tanninrik rødvin vil by på smakskollisjon.
I mange land er det vanligst å servere hvitvin til ost. I Norge velger man derimot ofte rødvin til kraftige oster, og rosévin eller hvitvin til milde dessertoster. Også søtt og salt kjeks, frukt og noen typer grønnsaker serveres gjerne sammen med ost, eksempelvis druer, selleri og reddik.
Mysost
Mysost lages ved inndamping av mysen og blir til ulike sorter, eksempelvis tradisjonell, norsk brunost eller geitost. Dette er oster som er rike på karbohydrater, men har lite proteiner. I Norge og deler av Sverige er slike oster populære, men i andre land regnes de ofte som sære. Mysoster lages av myse fra geitemelk eller en blanding av geite- og kumelk.
Norske oster
Kunnskapen om produksjon av løpeost kom til Norge fra Sveits, og betegnelsen sveitserost har bakgrunn i dette. Den originale sveitserosten heter Emmentaler og stammer fra den fruktbare Emmedalen i Sveits. I Norge startet produksjon av sveitserost i Vestfold i 1815.
Norsk osteproduksjon har tidvis nærmest vært monopolisert i hendene til Norske Meieriers Salgssentral, senere TINE. Siden 1996 har Synnøve Finden vært en konkurrent i storskalaproduksjon. I de senere årene har småskalaproduksjon i form av gårdsysterier kommet i gang mange plasser i Norge.
''Flere av ostene kan man finne i ulike varianter i Norge. Eksempler på dette er mer eller mindre lagret, i mager versjon eller med tilsetning av ulike kryddere som for eksempel timian eller hvitløk.''
Produkter som ikke er ost i egentlig forstand
Noen regner også inn tradisjonell kjelost (også kalt spannost m.m.) blant ostene, men dette er en råmelkspudding (dessert) som ikke kan karakteriseres som en ost, til tross for navnet. Det samme gjelder dravle, gomme (også kalt gome) og i en viss grad også søst, som alle må karakteriseres som matretter snarere enn oster.
Franske oster
Frankrike er verdens største osteland. Der produseres det over 350 sorter ost. På finere restauranter har man egne ostekelnere og et enormt utvalg av ost.
August Schleicher
August Schleicher (født 19. februar 1821 i Meiningen, død 6. desember 1868 i Jena) var en tysk lingvist. Han anses som grunnleggeren av stamtreteorien innenfor sammenlignende språkforskningen og sammen med Franz Bopp som foregangsmann for indoeuropeistikken.
Schleicher utforsket sammenhengene innenfor den indoeuropeiske språkfamilien. Han anså lingvistikken som en del av naturvitenskapene, og definerte språket som en naturlig organisme. Forandringer i språket var derfor underlagt evolusjonens lovmessighet. På grunnlag av sine forskningsresultater opptegnet han i august 1853 de indoeuropeiske språkenes opphav i et av de første stamtrærne i språkvitenskapens historie. Som hans hovedverk regnes Compendium der vergleichenden Grammatik der indogermanischen Sprachen (1861).
Liv
August Schleicher var sønn av legen Johann Gottlieb Schleicher og hans første hustru Henriette Heym. Da han var ett år flyttet familien til Sonneberg i nærheten av Coburg. 1835–40 var han elev ved gymnaset i Coburg. Han begynte å studere teologi ved universitetet i Leipzig, senere ved universitetet i Tübingen, men han ble etter hvert mer interessert i studiet av Hegels filosofi og orientalske språk: arabisk, hebraisk, persisk og sanskrit. I 1843 oppga han teologien og dro til universitetet i Bonn for å studere filologi.
Filologiske studier og reiser
I Bonn studerte han klassiske språk og tok doktorgraden i 1846. Etter studiene vendte han tilbake til hjembyen Sonneberg og drev språkvitenskapelige undersøkelser på egen hånd. I Bonn hadde imidlertid prins Georg av Sachsen-Meiningen blitt oppmerksom på ham, og skaffet ham et stipend slik at han i årene 1848–50 kunne oppholde seg i Paris, London og Wien. Under reisene arbeidet han som korrespondent for avisene Allgemeine Zeitung og Kölnische Zeitung. Her berettet han om de politiske begivenhetene i Paris i 1848 og viste sympati for den liberal-demokratiske fraksjonen i Frankfurtparlamentet. Dermed kom han i det habsburgske politiets søkelys, og opplevde enkelte vanskeligheter under oppholdet i Wien og i Praha. I 1849 reiste han til Praha for å studere slaviske språk og lære tsjekkisk.
Schleicher hadde allerede offentliggjort enkelte betydelige språkvitenskapelige arbeider, slik at Karlsuniversitetet i Praha i 1850 utnevnte ham til ekstraordinær professor i klassisk filologi og i 1853 til professor i sammenlignende språkvitenskap, tysk og sanskrit. Arbeidet med de slaviske språkene førte frem til offentliggjøringen av Formenlehre der kirchenslawischen Sprache («Det kirkeslaviske språkets formlære») i 1852. I dette standardverket innførte han begrepet «kirkeslavisk» i språkvitenskapen.
Professor i Praha
Under professoratet i Praha konsentrerte han seg om de slaviske språkene og om litauisk, som inntar en særstilling innenfor indoeuropeistikken. I 1852 fikk han et stipend fra det østerrikske vitenskapsakademiet til å foreta en forskningsreise til Østprøyssen. Her oppholdt han seg i et halvt år, lærte litauisk i samtale med litauere og samlet materialer til sin Handbuch der litauischen Sprache («Håndbok i det litauiske språket»), som ble offentliggjort i 1856. Samme år trakk han seg av politiske og sannsynligvis også av helsemessige årsaker tilbake fra professoratet i Praha og vendte tilbake til Sonneberg, hvor han drev språkvitenskapelig feltarbeid.
Professor i Jena
I 1857 fikk han et professorat ved universitetet i Jena, men fant seg ikke helt til rette blant de konservative Jena-professorene. I 1861 ble han imidlertid venner med Ernst Haeckel. Med ham kunne han diskutere evolusjonsteoretiske og naturvitenskapelige spørsmål. Han arbeidet her på tre større verker: Die vergleichende Grammatik der slawischen Sprachen, Die vergleichende Grammatik der baltischen Sprachen og Die Grammatik der slawobaltischen Ursprache («Grammatikk over det baltoslaviske urspråket»). Han ble imidlertid avbrutt av en tidlig død i 1868, 47 år gammel.
Anja Pärson
Anja Sofia Tess Pärson (født 25. april 1981 i Tärnaby i Västerbottens län) er en svensk tidligere alpinist.
Best of Ozz
Best of Ozz er et heavy metal-musikkalbum og Ozzy Osbournes første samlealbum som soloartist.
Anja Pärson
Karriere
Pärson kjørte for klubben «Fjällvinden» fra Tärnaby. Dette er samme klubben som har fostret Ingemar Stenmark og Stig Strand. Hun har tatt fire gull i junior-VM: ett i 1998, ett i 1999 og to i 2000. Hun har vunnet sju VM-gull, og hun har blitt verdensmester i alle fem disiplinene: utfor, super-G, slalåm, storslalåm og alpin kombinasjon. Hun debuterte i verdenscupen i Crans-Montana 15. mars 1998 og kjørte sitt siste verdenscuprenn i Schladming 15. mars 2012. I løpet av karrieren vant hun 42 verdenscuprenn, og hun vant verdenscupen sammenlagt i 2004 og 2005. I 2006 og 2007 ble hun tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje. Hun var tidligere bosatt i Monaco.
Enkeltseire
Totalt: 42 verdenscupseire (seks i utfor, fire i super-G, elleve i storslalåm, 18 i slalåm og tre superkombinasjonen).
Tommy Stinson
Thomas Eugene «Tommy» Stinson (født 6. oktober 1966) var bassist i Guns N' Roses. Tidligere band han har spilt i er Dogbreath, The Replacements, Bash and Pop og Perfect. Bob Stinson var hans halvbror.
Harald Kolstad
Harald Kolstad er navnet til flere personer:
Engelsk setter
Engelsk setter (FCI #002) tilhører de eldste stående fuglehundene man kjenner til og noen mener de fantes i England alt på 1500-tallet. Denne hunderasen var Norges 4. mest populære hund ifølge NKKs statistikk for perioden 2000–2004.
Opprinnelse og alder
Opprinnelig ble det brukt til nettjakt på fugl. Den gikk lenge under navnet laverack setter, oppkalt etter Edward Laverack (trolig 1800–1877, men kildene varierer noe) som gjennom innavl og kryssavl (trolig med spansk pointer og diverse spaniels) forbedret rasen under en 50-års periode på 1800-tallet. Den første utstillingen med engelsk setter ble holdt ved Newcastle i 1859. Den nye typen ble akseptert av The Kennel Club i 1873. Som sådan ble rasen eksportert til Frankrike i 1879, og den første raseklubben ble etablert i 1891.
Engelskmenn skiller mellom vanlig engelsk setter (også kalt laverack setter) og såkalt working setter (også kalt llewellin setter). Llewellin setter er en slags arbeidshund, formet av Richard Purcell Llewellin (1840–1925) med basis i førstnevnte type.
Utseende, anatomi og fysikk
Engelsk setter er selve prototypen hva settere angår. Den er en middels stor, langhåret, harmonisk bygget fuglehund. Den skal ha god reisning, virke edel, og gi inntrykk av evne til stor fart og utholdenhet. Sett fra siden skal hunden virke rektangulær.
Den skiller seg fra irsk setter og gordon setter gjennom å ha en hvit-gråhvit grunnfarge med enten rødbrune (i mange nyanser) eller sorte flekker og spetter. Det finnes også en såkalt tricolor (hvit, sort og tan/brun). Pelsen er lang og glatt. Kort og fin på hodet og framsiden av beina, middels lang ellers på kroppen, og lang og fin på baksiden av beina. Undersiden av halen og buken skal ha såkalt fanepels (lang pels). Foran i brysten er også pelsen noe lengre enn ellers og silkeaktig.
Kroppen er middels lang og brystkassen skal ikke være for bred, men dyp. Kort rygglinje og bred og lett velvet lende. Hodet skal være høyere enn bred og ha tydelig markert stopp. Hannene veier typisk 20-25 kg, mens tispene gjerne er noe lettere. Skulderhøyden varierer normalt fra ca. 52-64 cm.
Bruksområde
Engelsk setter er en typisk jakthund på fugl. Den søker gjerne mer vidstrakt enn gordon setter, og regnes som dyktig og energisk fuglehund som passer i alle typer terreng, selv om den opprinnelig var avlet for å jakte på våtmark og sumplignende terreng. Den er også er ypperlig familiehund, spesielt for folk som er glade i å ferdes mye ute i naturen.
Lynne og væremåte
Engelsk setter er en godlynt, energisk og svært utholdende hunderase som trenger mye mosjon for å trives maksimalt. Den er forholdsvis rolig av natur, regnes som lett å håndtere og skal være flink med barn. Pelsen krever normalt vedlikehold, men må undersøkes jevnlig for flått o.l.
EM i friidrett 1986 – 100 meter menn
Dette er de offisielle resultatene for øvelsen 100 meter herrer ved EM i friidrett 1986 i Stuttgart, Vest-Tyskland der finalen ble avholdt 27. august.
Einar Sagli og Odd Erik Kristiansen representerte Norge. Ingen av dem kom videre fra innledende heat.
Rekorder
Mesterkskapsrekord før denne konkurransen:
Det ble satt nye mesterskapsrekorder under konkurransen:
Schaerbeek
Schaerbeek (nederlandsk: Schaarbeek) er en tospråklig kommune i Hovedstadregionen Brussel i Belgia. Kommunen består av én delkommune: Schaerbeek (Schaarbeek) som har en egen jernbanestasjon. Schaerbeek nevnes første gang i en overlevert kilde fra 1120. Kommunen er i moderne tid blitt kjent for sitt kosmopoliske og multikulturelle flairæ, for villaer i jugendstil, vakre grøntarealer som Josaphat-parken, en var Brussels mest populære parker.
Historie
Schaarbeek ble i sin tid godt kjent for sine frukthaver med sure kirsebær. Enn i dag benytter belgiske øl bryggere en kirsebærsort fra Schaarbeek for fremstillingen av Kriek  øl. Kirsebær dyrkes imidlertid ikke lenger i kommunen. Den er blitt ganske tettbebygd.
Imidlertid går kirsebærene igjen i navn på noen gater og hus (Avenue des Cerisiers/Kerselarenlaan, kultursenteret De Kriekelaar) eller ved alleer beplantet med japanske kirsebærtrær.
Jarle Råum
Jarle Olav Råum (født 6. mars 1955) er en tidligere fotballspiller, i dag fotballtrener. Han startet og endte karrieren som aktiv spiller i Mo IL. Han spilte 502 kamper for Mo, og scoret ca. 200 seriemål.
Schaerbeek
Demografi
Den vestlige del av Schaerbeek (nær jernbanestasjonen, Chaussée de Haecht/Haachtsesteenweg og Van Praet-broen) har en stor konsentrasjon av tyrkisk innvandrerbefolkning, hvorav særlig mange har sitt opphav fra Afyon eller Emirdağ i Tyrkia. Schaerbeek har også mange med bakgrunn fra Marokko, Spania og Kongo og land i Asia. Området rundt Den kongelige Mariakirke er et yndet samlingssted for tyrkere, og har fått tilnavnet «Petite Anatolie» på grunn av sine mange ryskiske restauruanter og forretninger langs Chaussée de Haecht/Haachtsesteenweg.
Her er også mange skoler som Hogeschool Sint-Lukas Brussel og gate for mer velstående borgere, (Quartier des Fleurs/Bloemenwijk, Boulevard Lambermontlaan, Place Meiserplein, plassene Huart-Hamoir og Francois Riga og Avenue Eugene Demolderlaan).
Mari (jentenavn)
Mari er en nordisk og estisk form av kvinnenavnet Maria som er en gresk variant av det arameiske kvinnenavnet Miriam. Den opprinnelige betydningen er omstridt, de fleste henviser til «den vakre», muligens også «sterk». Mari kan også være en kortform av Mariana.
Mari er også et japansk navn med flere mulige betydninger.
Jarle Råum
Råum spilte semifinale i NM 1980 med Mo, og spilte to sesonger i toppserien:
Som trener har Råum blant annet hatt ansvaret for Mo IL og Levanger.
Mari (jentenavn)
Utbredelse
Navnet Mari var blant de mest populære døpenavnene på jenter i Norge på 1600- og 1700-tallet og igjen på 1980-tallet.
De fleste av de i Norge som het Mari i 2005 hadde dette som eneste fornavn. Vanlige sammensatte varianter av navnet er: Marianne, Mariann, Ann-Mari, Anne-Mari og Mari-Ann.
Jarle Råum
Foran 2005-sesongen var Råum nevnt som en kandidatene til trenerjobben i Bodø/Glimt, men etter møter med spillergruppa og klubbens ledelse, valgte Råum å trekke kandidaturet.
The Elder Scrolls III: Bloodmoon
The Elder Scrolls III: Bloodmoon er den andre og siste utvidelsespakken til Bethesda Softworks' datarollespill The Elder Scrolls III: Morrowind. Den ble lansert i Norge 3. juni 2003.
Utvidelsen tilfører en stor øy kalt «Solsteim» nord for «Vvardenfell». Den er i hovedsak bebodd av «the Nord», et folkeslag som i motsetning til «the Dunmer» (den dominerende rasen i Morrowind), er tilpasset øyas kalde klima. Ekspansjonen legger også til nye fiender, et nytt laug (guild på engelsk), samt muligheten til å bli varulver. Et mer detaljert miljø (blant annet snøfall) medfører noe økte systemkrav.
Tribunal er navnet på den første av de to utvidelsene til The Elder Scrolls III: Morrowind.
Handling
Bloodmoon finner sted på en øy kalt Solstheim, nordvest for Morrowind, og nordøst for Skyrim. Dette er omstridt territorium, og forskjellige provinser gjør krav på øya. Spilleren begynner med å gjennomføre forskjellige strøjobber for Fort Frostmoth på Solstheim. Når fortet blir angrepet av varulver, må spilleren reise til den nordlige landsbyen Skaal nord på øya. Spilleren må deretter gjennomføre forskjellige ritualer før man endelig kan bli akseptert av resten av landsbyen. Spilleren blir deretter informert om Bloodmoon Prophecy, en rituell jeger ledet av Daedra Lord Hircine.
The Daedric Prince tar de fire største mesterne på Solstheim, inkludert spilleren, til hjemmet sitt. Han forteller karakterene at de må slåss mot hverandre frem til bare én av dem fremdeles lever. Hvis spilleren overlever, må de også slåss mot en rekke andre motstandere. Hvis spilleren vinner, må de komme seg unna den smuldrende isbreen, og deretter gjennomføre resten av hoved-oppdragene.
Lauren Conrad
Lauren Katherine Conrad (født 1. februar 1986 i Laguna Beach i California) er en amerikansk TV-kjendis, moteskaper og forfatter. Conrad ble kjent i 2004 igjennom realityserien Laguna Beach: The Real Orange County. Serien fulgte henne og vennene i hverdagen.
I 2006 hadde spin-off-serien The Hills premiere. Den handler om Conrads liv etter at hun flyttet til Los Angeles.
1068 Nofretete
1068 Nofretete er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 13. september 1926 av Eugène Joseph Delporte ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.
Steinar Sørlie (1975)
Steinar Sørlie (født 25. mars 1975 i Trondheim) er en norsk tidligere fotballspiller (målvakt).
Sørlie startet sin målvaktkarriere i Trondheimsklubben Utleira. Deretter gikk turen til Strindheim før han havnet hos gullgrossistene Rosenborg i 1994. Her endte han som andrevalg bak Jørn Jamtfall. Det var Sørlies gamle gymlærer, Knut Torbjørn Eggen, som sørget for overgangen mellom Strindheim og RBK. For å få spilletid dro han til sin fjerde Trondheimsklubb, Byåsen, før Tom Nordlie hentet ham til Vålerenga i 2001. Her fikk han hard konkurranse av Øyvind Bolthof, og Sørlie gikk videre til Romerike Fotball.
I slutten av august 2002 tok Sørlie en telefon til sin gamle gymlærer Eggen. Den nyansatte FFK-treneren ønsket en sterk konkurrent til Rino Hansen, og fant dette i trønderen. Sørlie satte kurs for Østfolds hovedstad. Han kom først på lån, men i november ble overgangen gjort permanent.
Steinar Sørlie kom til en klubb og en by i gryende opprykksrus, og fikk noen innhopp i løpet av jubelsesongen 2002. Før 1. divisjonssesongen 2003 var det helt åpent hvem som ville bli foretrukket som førstemålvakt. De fleste regnet nok med at Rino Hansen ville trekke det lengste strået. Men gradvis tok Sørlie over plassen, og utover i sesongen leverte han en rekke gode kamper for et FFK-lag som kjempet i toppen hele veien. Rino Hansen fikk kun fem kamper fra start dette året hvor FFK herjet gjennom 1. divisjon, og ga etter sesongslutt beskjed om at han ønsket et klubbskifte. Vinteren 2003/04 gikk Hansen til Sparta Sarpsborg.
En skade omtrent halvveis ut i 2004-sesongen satte deretter Sørlie på sidelinjen, og Alexander Lund Hansen ble lånt inn fra Rosenborg. Sørlie kjempet seg tilbake og kapret plassen som et klart førstevalg gjennom store deler av 2005-sesongen. Det udiskutable høydepunktet kom på Lerkendal mot Rosenborg hvor Sørlie spilte en smått legendarisk kamp med en rekke redninger av høy internasjonal klasse og sørget for at FFK fikk med seg tre poeng.
I 2007 måtte Sørlie legge opp etter en kneskade.
Høyde: 191
Kammen
Kammen (Vannakammen) er en liten bygd på Vannøya i Karlsøy kommune i Troms. Kammen ligger 7,5 km fra Skåningsbukt fergeleie i retning Vannareid. Kammen har i 2009 kun fire innbyggere, mens det i 1900 var 19 innbyggere. Bygden har tidligere hatt både butikk og postkontor, men dette ble nedlagt på 1960-tallet. For å komme til Kammen må man ta ferge fra Hansnes.
Steinar Sørlie (1975)
Posisjon: Målvakt
Ungdomsklubber: Utleira,Strindheim,Rosenborg.
Klubber:
- 1996        Strindheim                28 kamper
- 1997        Rosenborg                 2 kamper
- 1998-2000   Byåsen       120 kamper
- 2001        Vålerenga                  6 kamper
- 2001-2002   Romerike fotball          30 kamper
- 2002-2006   Fredrikstad  72 kamper
- 2006        Lisleby Fotball           10 kamper
- 2007        Byåsen        20 kamper
- 2008        Ranheim            4 kamper
- 2012        Nardo              2 kamper
- 10 U21-Landskamper for Norge
- Sørlie ble cupmester 2006
Trenerkarriere
???? - 2010 Keepertrener Kattem Kvinnefotball
2010 - 2011 Assistenttrener Kattem Kvinnefotball
2011 - 2015.    Keepertrener Trondheims/Ørn
Aslan
Aslan er et tyrkisk ord som betyr «løve» - det er også et guttenavn.
Det var også en tittel som ble brukt av noen tyrkiske sultaner.
Aimo Cajander
Aimo Kaarlo Cajander (født 4. april 1879 i Nystad, død 21. januar 1943 i Helsingfors) var en finsk botaniker og politiker. Han er best kjent som Finlands statsminister opp til utbruddet av vinterkrigen.
Biografi
Cajander ble født 4. april 1879 i Nystad. I 1903 begynte han å studere biologi, og fra 1904 studerte han skogbruk ved Universitetet i München. Fra 1911 til 1934 var han professor i skogvitenskap og skogbruk ved Helsingfors universitet og fra 1934 til 1943 var han generalsekretær for Finlands skog- og parkvesen.
Politisk karriere
I tillegg til sine vitenskapelige aktiviteter var Cajander også politiker. Han var Finlands statsminister i 1922, 1924 og fra 1937 til 1939. Han var også partileder for Nasjonalt Fremskrittsparti mellom 1933–1943; og et medlem av det finske parlamentet.
Tredje regjering
12. mars 1937 tiltrådte Cajanders tredje regjering med ham selv som statsminister, og etterfulgte Kyösti Kallios fjerde regjering. Cajanders regjering var en flertallsregjering bestående av sitt eget parti Kansallinen Edistyspuolue (Nasjonalt Fremskrittsparti), Suomen Sosialidemokraattinen Puolue (Finlands sosialdemokratiske parti), Ruotsalainen kansanpuolue (Svenska folkpartiet) og Suomen Keskusta (Centern).
Regjeringen er mest kjent for å ha et stramt forsvarsbudsjett og for å lede de finsk-sovjetiske forhandlingen i oktober og november 1939 Da Sovjetunionens angrep på Finland om morgenen den 30. november 1939 kom som et sjokk for den finske regjeringen. Som resten av Helsingfors' befolkning hadde regjeringen møtt opp til arbeid som alle andre. Regjeringen var samlet da den første flyalarmen lød, og mens de så forundret på hverandre gikk de etter forsvarsminister Niukkanens lakoniske forslag ut av regjeringsbygget og under trærne i parken utenfor. Samme kveld trådte riksdagen sammen i Folkets Hus, som de anså som sikrere end Riksdagsbygningen. Etter at statsminister Aimo Cajander, utenriksminister Eljas Erkko og forsvarsminister Niukkanen hadde redegjort for situasjonen, og riksdagsgruppene hadde uttalt seg, mottok regjeringen en tillitserklæring.
Etter møtet ble regjeringen og riksdagen evakuert til Kauhajoki nordøst for Helsingfors. Men Väinö Tanner mente at regjeringen var delvis ansvarlige for den elendige situasjonen og ikke hadde forutsetninger for å starte fredsforhandlinger med Sovjetunionen, og hadde derfor som mål å styrte regjeringen. Paasikivi hadde dagen før understreket for president Kallio at Erkko hadde vist seg som uegnet som rollen som utenriksminister, og foreslo at Tanner skulle avløse ham. Etter riksdagsmøtet henvente Tanner seg til Cajander og krevde hans og utenriksminister Erkkos avgang. Cajander valgte å frasi seg makten med æren i behold, og neste morgen hadde Tanner overtatt posten som utenriksminister, mens han valgte Risto Ryti, presidenten for Finlands Bank, som statsminister.
Cajanders navn er kjent som "Model Cajander", som var moten for mange finske soldater under vinterkrigen: Hæren var dårlig utrustet, så en vernepliktig ble kun utlevert et belte, et emblem til å sette fast til hodeplagget for å imøtekomme kravene til Haag-konvensjonene av 1899 og 1907 — og, hvis mulig, et gevær. Ellers måtte den vernepliktige bruke eget tøy og utrustning.
Kerberos
Kerberos (gresk: Κέρβερος) er i henhold til gresk og siden romersk mytologi, en hund med flere hoder, vanligvis tre, en «helveteshund» som vokter porten til dødsriket for å forhindre de som har krysset elven Styx fra å rømme. Kerberos opptrer i mange tekster i antikkens greske og romerske litteratur, og i både antikke og moderne kunstverker og arkitektur, skjønt avbildningen og bakgrunnen som omgir vesenet skiller seg betydelig blant de mange kunstnere og tidsaldre. Den meste betydelige forskjellen er antallet hoder; de fleste kilder opptrer med tre hoder; andre viser den med to hoder og selv kun et eneste; et lite antall kilder viser den med ulikt antall, tidvis så mange som 50 eller 100.
Mytologiens Kerberos
Kerberos var avkommet til Ekhidna, halvt kvinne, halvt slange, og faren var Tyfon, et gigantisk monster og det mest fryktinngytende av alle skapninger som selv greske guder fryktet. Kerberos' søsken var Hydra, et kjempestort sjøuhyre med mange hoder; Orthos, en helveteshund som voktet boligen til kjempen Geryon som hadde tre kropper; og Kimære, som var en tredel løve (hode og kropp), en tredel geit (rygg) og en tredel drage eller slange (hale). Den vanligste beskrivelsen av Kerberos i gresk mytologi og kunst er å ha tre hoder. I de fleste beskrivelser kan de tre hodene henholdsvis se og representere fortiden, nåtiden og framtiden, mens andre kilder antyder at hodene representerer fødsel, ungdom og alderdom. Kerberos var alltid ansatt hos Hades som hans lojale vakthund og voktet portene som ga ankomst og utgang fra dødsriket.
Herakles' tolv storverk
Å ta Kerberos til fange uten å bruke våpen, var det siste storverket som ble gitt til Herakles av kong Eurysthevs som vederlag for at Herakles drepte sine egne barn med den vakre Megara etter at gudinnen Hera hadde gjort ham sinnssyk.
Etter å ha mottatt oppgaven, dro Herakles til Eleusis for å bli innviet i de eleusinske mysterier slik at han kunne lære hvordan han levende skulle komme seg inn i og ut av dødsriket. Han fant inngangen ved Matapan eller Tainaron, den sørligste odden på det greske fastlandet beliggende på Peloponnes. Han fikk hjelp av gudene Athene og Hermes for å kunne ankomme og gå gjennom porten i begge retninger. Han passerte Kharon med Hestias hjelp og ved sitt eget tunge og bistert truende blikk.
Mens han var i underverden møtte Herakles både Thesevs og Peirithoos. Hades hadde tatt dem til fange fordi de hadde forsøkt å befri gudinnen Peresfone. En tradisjon forteller om slanger som krøllet seg om deres bein og deretter ble til stein. En annen forteller at Hades forega å være gjestfri, og forberedte et festmåltid for dem. Uten å vite det satte de seg i glemselens stoler og ble evig fanget. Da Herakles trakk Thesevs fra hans stol, satt hoftene hans fast (noe som skulle forklare de smale hoftene til athenerne), men jorden rystet i forsøket på å frigjøre Peirithoos, som selv ønsket å ha gudinnen for seg selv, noe som var så fornærmende at han var dømt til bli værende igjen.
Herakles fant Hades og ba om tillatelse til å føre Kerberos til overflaten, noe Hades gikk med på, så sant Herakles kunne overmanne udyret uten å bruke våpen. Herakles gikk da til kamp mot Kerberos og beseiret ham. Han slengte hunden på ryggen, og bar den ut av dødsriket gjennom utgangen på Peloponnes. Deretter fraktet han dyret til Eurysthevs, som ble meget skremt av synet. Han hoppet opp i en pithos og ba Herakles om å levere Kerberos tilbake til dødsriket. Slik ble Herakles løslatt fra sitt tvangsarbeid hos Eurysthevs.
I skjønnlitteraturen
Kerberos opptrer som figur i mange kjente verker i gresk og romersk litteratur, mest kjent er Vergils Æneiden; Peisandros av Rhodos' episke verk Herakleia (Herakles' tolv storverk); fortellingen om Orfeus i Platons Symposion. Kerberos er også omtalt i Homers Iliaden og Odysseen samt i Hesiod s Teogoni – disse tre verkene ble til ca. i det 800.–700. århundre f.Kr., og er dermed de tidligste litterære omtalene av Kerberos som vi kjenner til i moderne tid.
Beskrivelsen av Kerberos er relativt konsekvent fra verk til verk og fra forfatter til forfatter. I de tidligste tekstene har han mange hoder; i Hesiods Teogonien har han hele 50 hoder, mens hos Pindar (522–433 f.Kr.) har han over hundre. Senere i antikken ble det vanlig å beskrive ham som en trehodet hund. I de fleste kildene har udyret også trekk som viser til at den ene eller begge foreldrene var av slangeætt; noen sier at han hadde flere slangehaler, andre at det grodde slangehoder ut av hodet på ham, andre igjen at «alle mulige slags slanger» vokste ut av dyrets rygg.
I de fleste antikke tekstene der Kerberos er omtalt, handler det om at dyret utgjør en trussel for levende mennesker som vil skaffe seg tilgang til dødsriket. I Æneiden ble Kerberos bedøvet etter å ha spist forgiftede honningkaker. Orfeus lullet udyret i søvn med sin musikk. Hermes fikk Kerberos til å sove ved å gi ham vann fra elva Lethe. Å fange Kerberos uten å drepe ham var det tolvte og siste storverket til Herakles. I Dante Alighieris Den guddommelige komedie, canto VI, blir Kerberos funnet i helvetes tredje sirkel hvor han overvåker og sliter i stykker de som har bukket under for grådighet, en av de syv dødelige synder.
I stjernebildet Cerberus, som ble innført av Johannes Hevelius i 1687, er Kerberos tidvis erstattet for «greinen fra treet til gulleplene» som ble hentet av Atlas i hagen til hesperidene. Denne grenen er den litterære kilden til «den gylne greinen» i Æneiden av Vergil.
I John Miltons Det tapte paradis 11.65 er de kerberiske hunder nevnt i Helvete: