cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Beleiringen av Helsingborg
Bakgrunnen
Etter slaget ved Lund desember 1676 og slaget ved Landskrona juli 1677 var danskene tvunget over på defensiven med bare to vitale besittelser tilbake, Landskrona og Kristianstad. Christian V var ikke helt slått dagene etter det siste storslaget og vil søke et nytt slag ved å rykket mot Helsingborg som var tatt tilbake av svenskene sent i desember 1676 i august 1677. Men hans generaler var motvillige og motløse slik at man til slutt var enig om å lot syv rytterregimenter under general Baudissin foretar et tokt mot Kristianstad for å lokket vekk Karl XI med hans hær så man kunne flyttet hæren mot nord. Dette lykkes, men fulgt til den uforutsette konsekvensen ved at Karl XI besluttet seg for å sette Kristianstad under beleiring. I mellomtiden hadde mangel på underhold og en apatisk stemning blant befalet fulgt til den tunge beslutningen om å trekke ut styrkene til fordel for en ekspedisjon til Rügen i september og for å hjelpe Brandenburg.
Utover høsten og vinteren blir krigen gradvis en konflikt mellom patruljer og raidingsstyrker som hjemsøkte de skånske traktene som blir åsted for ødeleggelse, plyndring, sanking av kontribusjon som stadige blodige trefninger og kamper. Allerede under Baudissins retrett til Landskrona så man de første eksempler på brente jords taktikk av de danske soldatene mens snapphanene blir mer aktiv enn før med stadige overfall og plyndringstokt. Ved å la de svenske soldatene bli på fremmed jord under vinterkvarteret blir sivilbefolkningen utarmet og tvunget til mer voldelig motstand. Men krigstrøtthet spredde seg også slik at danskene som fikk et forklaringsproblem ovenfor skåningene med deres fremferd, fikk færre rekrutter for friskytterne.
Ved 7. juni 1678 startet danskene en innringning av Helsingborg med flere tokter mot de mindre befestninger som å holde festningen avskåret fra resten av Skåne. Men for å kunne fullført dette måtte skansen i Knudstrup ødelegges og etter flere mislykkede angrep klart endelige hertugen av Croy å inntar den med 400 soldater og 9 skytser den 21. juni. Den svenske garnisonen på 110 mann måtte overgir seg etter et tap på 5 drepte og flere sårede.
Beleiringen
Beleiringen var allerede startet den 9. juni 1678 da hertugen av Croy angriper og inntok byen som for fjerde gang i krigen blir plyndret og deretter satt inn beleiringstrenet mot festningen under kommandant Carl Hårds ledelse. Kort etterpå kom Christian V med 7 000 mann fra Landskrona og deretter hjelpe hertugen. Men Hård verget seg hardnakket og klart å stoppet de første angrepene slik at offiserer begynner å fryktet for utfallet av beleiringen.
Karl XI fikk lært om beleiringen av Helsingborg og besluttet seg å unnsette denne ved å brøt opp med 7 000 ut av de over 9 000 menn ved Kristianstad ikke minst siden den viktige skansen i Knudstrup var tatt den 21. juni. Han for deretter vestover, men erfaringer fra august 1677 gjorde at man marsjere framover langsomt og nådde Skarholt ved Getinge bro den 30. juni der han så svenske faner på vei fra Helsingborg.
Da skansen i Knudstrup var tatt, vendt man så seg mot befestningen på Erichssholm litt lengre vekk og der fikk snapphanene i nærheten tak på et intakt brev fra den svenske kongen som skulle til kommandanten Hård i Helsingborg. Velkjent med kodespråket hos svenskene var det mulig å forfalsket et brev med et autentisk underskrift av Karl XI og hans segl. Deretter kunne hertugen av Croy som hadde funnet på denne krigslisten med den danske kongens hjelp, sende brevet til svenskene i Helsingborg gjennom en prestefru som var truet til å gjør det siden hennes mann var satt i arrest hos danskene som utpressing.
Etterspillet
Deretter måtte Karl XI vende tilbake til Kristianstad. Men Christian V brøt ikke opp fra Landskrona med sin hær før den 15. juli 1678, man hadde sløst bort for mye tid på å rensket vestlige Skåne for livsnødvendigheter og mulige befestninger og deretter på å tar Helsingborg slik at Kristianstad var på randen av overgivelse ved midten av juli. Arensdorff som overgeneral var sterkt mot unnsetning og vil ikke våge å søke slag, hans strategi var altfor langsomt og nølende. Så idet man endelige kunne startet på felttoget mot Kristianstad var det nesten for sent.
Ved 30. juli 1678 måtte Christian V til slutt erkjennet at krigen var tapt gjennom hans dårlige ledelse og en stab som var full av kranglevoren offiserer under en svak overgeneral. Seieren i Helsingborg smaker nå bittert fordi tapet av nøkkelen til østlige Skåne ment at deres muligheter for å kunne får de tapte provinsene på den andre siden av Øresund var blitt redusert.
Da den danske hæren kom tilbake til Sjælland i september 1678 besitter nå danskene bare Landskrona innesluttet av svenskene og Helsingborg. Ystad blir oppgitt til slutt av admiral Juel som ført med seg mange skåninger som rømte deres by som blir satt i flammer. Christian V hadde oppgitt Skåne, Halland og Blekinge.
Mercedes McCambridge
Mercedes McCambridge (født 16. mars 1916 i Joliet i Illinois, død 2. mars 2004 i La Jolla i California) var en amerikansk skuespiller.
For sin rolle som «Sadie Burke» i filmen Det kan hende overalt, (All the King's Men) vant McCambridge i 1949 en Oscar for beste kvinnelige birolle. Hun har fått to stjerner på Hollywood Walk of Fame, en for film og en for TV.
Losing Face (CSI: Miami episode)
Losing Face er den andre episoden i første sesong av den amerikanske TV-serien CSI: Miami. Episoden ble sendt 30. september 2002.
En halsbombe eksploderer og dreper en mann og en god venn av Horatio. Med sin venn borte, jobber han dobbelt så hardt med saken, noe som uroer Megan, som mistet sin mann i tjeneste. Med to nye bomber blir de nødt til å finne bombemannen og hva som er neste mål. Med bevis i hånden søker de i en colombiansk havn og oppdager ting om arbeiderne, som de tror vil styrke saken. Men når de finner det ut, blir det klart at bombemannen er ute etter bombeteamet.
en:Losing Face (CSI: Miami)
Enrico Kühn
Enrico Kühn (født 10. mars 1977), er en tysk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City og 2006 i Torino.
Kühn ble olympisk mester i bobsleigh under vinter-OL 2002 i Salt Lake City. Sammen Kevin Kuske, André Lange og Carsten Embach vant han konkurransen i firerbob foran to amerikanske lag.
Stockholms bydelsområder
Stockholms bydelsområder er områder som blir styrt av en bydelsnemnd i Stockholm kommune. Stockholm er inndelt i 18 bydelsområder, og hver del kan bestå av flere bydeler eller deler av bydeler.
Bydelsområder i Stockholm
Siden 1998 har Stockholm vært inndelt i 18 bydelsområder. Innbyggerantallet er per 31. desember 2004. Antallet bydelsområder ble redusert til 14 den 1. januar 2007, ved at åtte tidligere bydeler ble slått sammen til fire.
Districts of Sweden
Haukeland skole
Haukeland skole er en kommunal barneskole på Årstad i Bergenhus bydel i Bergen kommune. Skolen flyttet fra den gamle skolebygningen på Haukeland til dagens skole på Årstadvollen i 1975. Skolen har plass til 350 elever. Opptaksområdet er strøkene Kalfaret og Årstad.
Historie
Det har vært holdt skole i Årstad siden 1810. Den første tiden kom skolen til barna, fra 1832 måtte barna komme til skolen, selv om veien kunne være lang.
Forhistorie
Fram til 1700-tallet var det foreldres ansvar å lære barna sine det nødvendige, og det nødvendige varierte i forhold til foreldrenes kunnskaper og posisjon i samfunnet. Utover 1700-tallet var det flere som tok til orde for å sørge for en offentlig skolegang for alle barn, men det tok lang tid å få gjennomslag for dette. Den dansk-norske kongen bestemte i 1741 at alle barn i riket skulle ha undervisning, men det var stor motvilje mot bestemmelsen og det gikk lang tid før det ble gjennomført i hele riket.
På begynnelsen av 1800-tallet var Johan Ernst Welhaven sogneprest i Årstad. Han sørget for å få i gang en omgangskole for sognet. Alle gårdene i sognet måtte betale skoleskatt, det offentlige bidro ikke med midler. Den ekstra skatten var ikke populær blant bøndene som fra før hadde lite. Ikke alle bøndene var opptatt av at barna skulle få boklig lærdom, «for hva skulle vel de med det». Til tross for protester ble omgangskolen etablert i 1810. En ung begavet mann ble ansatt som skoleholder.
Det var ikke mange barn i skolepliktig alder i sognet, men de bodde spredt. Skoleholderen reiste fra gård til gård og underviste i en til tre dager på hvert sted. Gårdbrukeren hadde plikt til å frakte skoleholderen til neste gård. Reiseruten hans gikk fra Kobbeltvedt i Våkendalen til Årstad, Haukeland, Landås, Solheim og Kronstad for så å ende opp i Møllendal.
Fast skole blir etablert
Etter ny skolelov av 1827 ble det et krav om en fast skole i hvert sogn. Det tok 11 år før det ble ordnet med fast skole i Årstad, først i leide lokaler hos møller Hagelsteen, ved Årstadbroen. Men 2. november 1846 kunne elever og lærer ta i bruk sin nye skolebygning, ovenfor Møllendal gravplass. Skolen het i starten Årstad skole og dekket hele Årstad kommune, som er nesten det samme som dagens Årstad bydel.
Fordelen med fast skole framfor omgangsskolen var at det ble flere skoledager i året, i og med at alle barna kunne få undervisning samtidig. Skolegangen økte fra 2 til 6 måneder i året. Dette var for øvrig ikke alle foreldre fornøyde med, det var alt for mye! Det var ikke uvanlig at bare ni av rundt førti elever møtte på skolen. Så snart barna kunne lese og hadde lært katekismen mente enkelte foreldrene at det fikk holde. De hadde mer bruk for barna sine hjemme, til arbeidet på gården. Skolekommisjonen prøvde seg med bøter for fravær, og med premier for dem som gjorde det godt og kom på skolen når vær og føre tillot det. Tiltakene hadde liten effekt.
Den første skoleholderen
Årstad sin første skoleholder, eller lærer, het Markus Andersen. Han oppnådde en så stor anseelse at han fikk en plass oppkalt etter seg, Markusplassen på Haukeland. Han var født i 1793 på gården Breistein i Åsane og kom til Haukeland gård som tolvåring. Her var han i tjeneste og gikk samtidig for presten, og fikk gode kristendoms- og leseferdigheter. Han stod konfirmant i Hospitalskirken i 1810, hvor Johan Ernst Welhaven var sogneprest. Markus var Welhavens flinkeste konfirmant og ble sendt i videre lære hos klokkeren for å lære å skrive og regne.
Den som stod i lærertjenesten i syv år ble fritatt for militærtjeneste, men for å tilfredsstille offiserene måtte lærerkandidaten helst ikke være skikket for det militæret. Andersen var avhengig av krykker, i tillegg hadde han et godt hode. Således hadde han de rette kvalifikasjoner, og ble sendt ut i Årstad sogn for å undervise.
Han var ikke bare skoleholder, men også forpakter på gården Rennebø og forsanger i kirken. Markus Andersen, som hadde fått tilnavnet skole-Markus døde 46 år gammel i 1839, etter 29 år i skolens tjeneste.
Haukeland skole
En novemberdag i 1846 kunne som nevnt skolebarna i sognet ta i bruk sin nye skole, en liten skolestue på en etasje. Barna fra Solheim, Kronstad og Landås måtte ta den lange turen til skolen i all slags vær, med unntak av tre uker jule- og sommerferie, samt to uker om høsten og våren. Men unntakene ble nok flere, spesielt når været var ille.
Boligbyggingen i området økte utover 1800-tallet og dermed også elevtallet. Skolen ble ganske snart for liten, og måtte utvides. Det lille huset ble påbygd samtidig som det kom til flere bygg. Til sist holdt skolen til i fire bygg, og selv det ble for lite. For å avlaste Årstad skole ble det bygd flere nye skoler rundt om i sognet. Dermed fikk barna i tillegg til ny skole også kortere vei å gå. Da flere skoler kom til skiftet Årstad skole navn til Haukeland skole. I tillegg til Verksskolen i Solheimsviken for barna til verkstedsarbeiderne (åpnet i 1858) var de nye skolene: Solheim (1884), Gyldenpris (1917), Ny Krohnborg (1924), Minde (1925), Fridalen (1939), Slettebakken (1955) og Landås (1957).
Arkiv
Informasjon om skolen finnes i skolens arkiv, oppbevart ved Bergen Byarkiv. Arkivet etter Haukeland skole inneholder informasjon om skolens bygning, organisering, prosjekter, daglige arbeid, elever, lærere og personale.
Leigh Howard
Leigh Howard (født 18. oktober 1989 i Geelong, Victoria) er en australsk bane- og landeveissyklist.
Howard har to gull og fire sølv fra VM i banesykling. Han ble nummer 12 under Sommer-OL 2020, i madison og tok bronse i lagforfølgelse.
I sitt første proffritt med HTC Columbia vant han fjerde etappe i Tour of Oman, og slo blant andre Daniele Bennati, Tom Boonen og Tyler Farrar.
Metusalem
I Septuaginta heter både Metusjalah og Metusjael (Mathousala). Begge har en sønn som heter Lamek, og begge er etterkommere etter en Henok.
Fra gammelt av ble Metusjalah feiret 4. januar.
Eskil Rønningsbakken
Eskil Rønningsbakken (født 24. juni 1979) er en norsk balansekunstner. Han er oppvokst i Vallset i Stange kommune i Hedmark.
Aking under vinter-OL
Aking under vinter-OL Aking har vært på det olympiske programmet siden vinterlekene i Innsbruck i 1964 med konkurranser for både menn og kvinner.
Eskil Rønningsbakken
Rønningsbakken ble i 2011 tildelt en kinesisk pris for sine balansekunstner på kinesisk jord. Programmet Superhumans som ble sendt på History Channel i 2010, beskrev Eskil som et unikum med superbalanse og nerver ut over det som de tidligere hadde sett. Forskere fra NTNU testet i samme program Rønningsbakkens evne til å kontrollere pulsen og kroppens naturlige reaksjoner i ekstreme situasjoner.
Aking under vinter-OL
Øvelser
''Teknisk sett kan øvelsen Dobbel bestå av enten to menn, to kvinner eller en av hver. Men stort sett er det to menn som deltar.''
Eskil Rønningsbakken
Den 13. juli 2008 satte Rønningsbakken verdensrekord i baklengssykling. Han brukte syv timer på å sykle 142,4 kilometer, mens den gamle rekorden var 113,3 kilometer på seks timer. I 2013 satte han en ny rekord i baklengssykling ned Trollstigen i over 80 km/t.
Han er også innehaver av andre verdensrekorder; som høyeste balanse på line (1000 meter over Kjerag 2008), høyeste håndstående (1000 meters høyde over Kjeragbolten 2010), høyeste balanse på sykkel (1400 meter utfor Trollveggen 2010), håndstående på bil i fart (140 km/t i HuNan-provinsen Kina 2012), håndstående på båt tilsvarende 120 km/t (Eidsvoll 2008), håndstående på snøscooter i 115 km/t (Alta 2011) og høyeste "human flag" (700 meters høyde utfor Trolltunga 2011).
Aking under vinter-OL
Medaljefordeling
Oppdatert per Vinter-OL 2022
Yelang
Yelang (kinesisk: 夜郎; pinyin: Yèláng) var i den kinesiske oldtid et mindre kongedømme i det som i dag er provinsen Guizhou.
Riket er kjent for sin konge som innbilte seg at hans rike var det største i hele verden. Han spurte en utsending fra Han-dynastiet: «Så hva er størst, Yelang eller Han?». Dette er blitt til et kinesisk ordtak: «Yelang tenker for stort om seg selv» (夜郎自大, Yèláng zì dà).
Yelang lå i den sørvestlige utkant av Han-dynastiets interesseområde. Dynastiets handelsinteresser i området var ikke stor, skjønt rundt år 135 forsøkte man å utforske mulige handelsveier der. De viste seg ikke som særlig lukrative. Han-dynastiet etablerte noen kommanderier i dets nærhet, og tildelte kongene av Yelang og av Dian høye titler. Men kinesernes kontakt med området forble episodisk og overflatisk.
Årestue
Ei årestue er et tradisjonelt bolighus uten skorstein, men med åre, ildsted med åpent bål, midt på golvet i stua, og med avtrekk for røyken gjennom en ljore-åpning i taket. Før husa ble bygd med røykovn eller peis, var årestuene den normale hustypen i norske byer og bygder, og ble bare kalt stue. Ordet årestue er en nylaging som kom i bruk etter at stuene kom på museum, og husene ble klassifisert etter sine ildsteder. Bak dette lå selvfølgelig en erkjennelse av ildstedenes betydning for utviklingen av byggeskikk og hustyper.
Geografisk variasjon
I Setesdal på 1700-tallet var det vanlig med tredelt grunnplan i bolighus: forstue (ofte med jordgulv og bjelketak som dannet et loftsrom), stue der åren var og kove (lagerrom, soverom eller kammers). Det fantes også bolighus med bare ett rom. På prestegårdene var peis tatt i bruk på denne tiden. Rundt veggene var det vanlig med innkledde benker, kalt paller. Gavlveggen var ofte uten benker og hadde i stedet plass til langbord. På 1800-tallet ble årestuene i Setesdal etter hvert brukt til bolighus bare om sommeren, og det nye bolighuset var med peis, skorstein og glassvindu - disse ble kalt glasstoge eller skorsteinstoge. Disse «nystuene» ble først bygget rundt 1700. Den gamle årestuen ble også brukt til jul og andre fester i tråd med tradisjonen.
I Litauen var det vanlig med laftede årestuer særlig i den vestlige delen av landet. Den litauiske årestuen hadde vanligvis jordgulv og et flettet røkfang over åren. Lengre øst ble røkovner etter slavisk mønster innført tidligere. Åren ble etter hvert fortrengt av røkovnen som varmekilde (på 1500-1600-tallet), men åren ble ofte beholdt som lyskilde. Også i Polen og Slovakia ble åren erstattet av røkovn av russisk type.
Åmlidstua
Åren er midt i stua, oppmurt noe over golvet. I regnvær ble åren tildekka med en lem eller en tynn hud spent over ei ramme. Lemmen kunne manøvreres med ljorestanga, som hang ned fra taket. På den sida av åren som vender mot døra, er det reist ei helle på høgkant (blekksteinen) for å ta av for trekken. Høg dørstokk og moldbenker langs veggene bidro også til å redusere golvtrekken.
Åmlidstua er bygd i siste halvdel av 1600-tallet. Årestuer er like gamle i Norge som sjølve lafteteknikken, og går tilbake til førkristen tid. Det ble bygd årestuer i Setesdal og i andre bygder til langt inn på 1700-tallet, og noen har vært i bruk året rundt fram mot midten av 1800-tallet.
Raulandstua
Men Raulandstua er en annen årestue på Norsk Folkemuseum; den er bygd allerede i 1238 og ble på 1700-tallet ombygd til peisestue. Da den ble gjenreist på museet ble den tilbakeført til årestue.
Rui Costa
Rui Manuel César Costa (født 29. mars 1972 i Amadora i Portugal) er en portugisisk fotballeder og tidligere fotballspiller som er styreleder for SL Benfica.
Costa gikk fra Benfica til Firenzeklubben ACF Fiorentina i 1994, hvor han spilte frem til 2001, hvorpå han dro til AC Milan. Etter et tolv år langt opphold i italiensk fotball dro han tilbake i Benfica.
Mancester United-trener Sir Alex Ferguson sa alltid at Rui Costa var en av hans favorittspillere og vurderte flere ganger å hente ham til Old Trafford. I 2004 var Rui Costa på Pelés liste over de 125 beste dalevende fotballspillere.
Knut Stensholm
Knut Ragnar Stensholm (født 6. april 1954, død 15. juli 2010) var en norsk trommeslager.
Magistrat
Magistrat (fra latin magistratus, øvrighet) er en tittel som er brukt i mange stater om ulike offentlige tjenestemenn.
Danmark-Norge
I Danmark-Norge var det betegnelsen på kollegiet av et utvalg av byens husfaste menn og forskjellige kongelige embedsmenn som utgjorde byenes sivile administrasjon. I mange land var magistraten et rettslig embete med begrenset autoritet til å administrere og håndheve loven. En magistrat kunne ha domsmakt i sivilsaker, kriminalsaker, eller begge deler.
Magistratens historiske røtter går helt tilbake til midten av 1200-tallet, selv om begrepet magistrat først oppsto ved midten av 1600-tallet. I Kristian IVs bylov av 1619 ble det fastslått at lensherrene skulle føre kontroll med byenes magistrater. Samtidig ble preget av borgerrepresentasjon svekket. Ved innføringen av eneveldet i 1660 ble magistratene oppnevnt av kongen, som en del av hans embedsverk.
Magistratene besto på 1600-tallet av et relativt stort antall medlemmer, i Kristiania åtte mann. Antallet ble stadig redusert, og fra ca. 1690 til 1819 var det i Kristiania fire, deretter to, og fra 1828 tre. I de fleste småbyene var det bare én mann. Magistratens leder hadde fram til 1828 tittelen magistratspresident, deretter borgermester, en tittel som tidligere var blitt brukt på nestlederen. De øvrige medlemmene ble kalt rådmenn helt fram til 1894, da alle ble kalt borgermestre.
Magistratene ble opphevet 1. juli 1922 (lov av 09.03.1917), men kommunene ble gitt adgang til å ansette en rent kommunal borgermester og rådmenn. I Kristiania kunne således de tre borgermestrene fortsette som kommunale tjenestemenn, men hver for seg fikk de reduserte arbeidsoppgaver idet man økte antallet til seks. En ny lovendring i 1938 medførte at borgermestertittelen falt bort.
New Zealand under Paralympiske vinterleker 2006
New Zealand deltok med to deltakere i de paralympiske vinterlekene 2006 i Torino.
Den fjernøstlige føderasjonskrets
Den fjernøstlige føderasjonskrets (russisk: /  ) er en av Russlands sju føderale kretser. Innbyggertallet var 6 546 926 i 2006, og området har et totalt areal på 6 179 900 km², noe som gjør det til landets største føderale krets.
Kretsen dekker territoriet Russlands fjerne østen, delt inn i delrepublikker som har en høy grad av selvstyre på de fleste områder. Mange av disse samsvarer med noen av Russlands etniske minoriteter.
Den 3. november 2018 ble Republikken Burjatia og Zabajkalskij kraj, som var før del av Sibirske føderale kretsen, del av den fjernøstlige føderale krets.
Administrativ inndeling
Kretsen er delt inn i elleve føderasjonssubjekter.
Hamar len
Hamar len var en administrativ enhet (len) i Norge omkring 1560 som omfattet midtre og nordre deler av dagens Hedmark. Lå under Akershus hovedlen.
Odd Arild Kvaløy
Odd Arild Kvaløy (født 28. desember 1948 i Stavanger) er en norsk politiker (Sp). Han har vært fylkesordfører i Rogaland og politisk rådgiver i Samferdselsdepartementet og Kommunaldepartementet.
Han var medlem av Rogaland fylkesting 1984–2011, herav gruppeleder 1984–1991 og 1999–2011, fylkesordfører 1992–1999 og medlem av fylkesutvalget 1984–1999 og 2002–2011. Kvaløy var også medlem av Stavanger bystyre 1980–1987 og 1992–1995, herav medlem av formannskapet 1984–1987. På nasjonalt plan var han politisk rådgiver i Samferdselsdepartementet 1985–1986 og tilsvarende i Kommunaldepartementet 1989–1990. Kvaløy var forøvrig nestleder i Kommunenes Sentralforbunds sentralstyre 2000–2008.
Han er utdannet agrotekniker. I perioden 1970–1981 var han ansatt i Felleskjøpet Rogaland Agder, 1981–1987 i Senterpartiets hovedorganisasjon, og fra 1988 i SpareBank 1 SR-Bank.
Gymnaslærer Pedersen
DVD-utgaven av filmen ble lansert i september 2006. Ekstramateriale er en «bakomfilm» (om produksjon/filming), trailer (reklamefilm) og to kommentarspor; ett med regissør Hans Petter Moland, og ett med Dag Solstad og Harald Eia.
Handling
Filmen om gymnaslærer Pedersen handler om vår nære forhistorie og den marxist-leninistiske bevegelsen som bredde om seg fra slutten av 1960-tallet og utover 1970-tallet.
Bilsby
Bilsby er en landsby og verdslig sogn i distriktet East Lindsey i grevskapet Lincolnshire, England. Den ligger rett øst for Alford. Asserby og Thurlby er grender som er lokalisert innenfor sognet Bilsby. I henhold til folketellingen i 2011 hadde landsbyen og sognet, inkludert Farlesthorpe, en befolkning på 487 innbyggere.
Gymnaslærer Pedersen
Handling
Den forteller historien om den unge lektoren Knut Pedersen, som kommer til Larvik i 1968 for å jobbe på Larvik Gymnas, gifter seg og får et barn. Etter hvert blir han fascinert av den marxist-leninistiske bevegelsen og innleder et forhold til Nina Skåtøy, den mest brennende marxisten av alle.
Bilsby
Kirken i Bilsby er dedikert til Den hellige treenighet. Kirken er dekket med stukkatur, og har et steintårn med brystvern av murstein. Prekestolens forstavn er av stammen til et tre med trappetrinn kuttet ut fra hverandre. Kirkeregisteret er datert fra 1679. Kirken som har 300 seter ble totalt renovert i 1841–1844.
Jernbanestasjonen Mumby Road lå tidligere her. I 1871 hadde sognet ti hus satt av for fattigfamilier for liten leie. I 1897 ville Thurlby ha vært et viktig knutepunkt mellom jernbanene Sutton and Willoughby Railway (del av East Lincolnshire Railway) og en planlagt jernbanelinje fra en ny havn ved Sutton-on-Sea til en annen i Warrington som var ment å bli bygget av Lancashire, Derbyshire and East Coast Railway.
Andesgås
Andesgås (Chloephaga melanoptera) er en fugl fra Sør-Amerika, innen slekten Chloephaga. Den tilhører andefuglene.
Beskrivelse
Andesgås er en kraftig bygget fugl med et lite, rosafarget nebb. Fjærdrakten er hvit, med sort på vingene og stjerten. Føttene er røde. Hunnen ligner hannen, men er mindre
Atferd
Andesgåsen lever hovedsakelig av gress, og beiter i nærheten av vann. Den lever hovedsakelig på land, og svømmer bare i nødsfall. De 6–10 eggene legges rett på bakken i nærheten av vann. Den forsvarer et territorium under hekkingen, men opptrer ellers i små flokker.
Alain de Botton
Alain de Botton (født 20. desember 1969 i Zürich), men bor nå i London, er en sveitsisk forfatter og TV-produsent.
Biografi
Hans forfedre stammer fra den nå forsvunne byen Boton i Castilla i Spania, og de ble utvist liksom alle andre sefardiske jøder fra landet i 1492 og begav seg til Egypt, der også de Bottons far ble født.
Hans foreldre er Gilbert de Botton, kunstsamler og finansmann som grunnla Global Asset Management, og hans første hustru, Jacqueline Burgauer. De Botton bodde de første åtte årene av sitt liv i Sveits, der han lærte å snakke fransk og tysk. Han gikk seinere på skole i Harrow, der han lærte seg å snakke engelsk. Da han var 12 år flyttet familien til London.
Han fikk sin utdannelse ved Dragon School i Oxford og Harrow School i London. Han studerte historie og filosofi ved Gonville and Caius College, Cambridge (1988–1991), og seinere filosofi ved King's College London (1991–1992).
Botton har en søster, Miel, som er psykolog i Paris.
Han bor nå i Hammersmith i vestre del av London, med sin ektefelle Charlotte, som han giftet seg med 2003. Sammen har de sønnene Samuel og Saul.
Verk
De Botton har skrevet essayer, som refererer både til hans egne erfaringer og ideer som kommet opp ved intervjuer med artister, filosofer og tenkere. Hans bøker er utgitt på 20 språk.
I 1993 debuterte han med romanen, Essays In Love (tittelen er On Love i USA), der han analyserer prosessen ved kjærligheten. Stilen som benytter i boken er uvanlig ettersom han blander elementer fra romaner med refleksjoner og analyser som man vanligvis finner i fagbøker.
Hans virkelige gjennombrudd kom ved publiseringen av hans første fagbok, How Proust Can Change Your Life, 1997. Boken, som er basert på Marcel Prousts liv og hans romanserie På sporet av den tapte tid, er en essayslignende collage av Prousts tanker. Den er en blanding av selvhjelpslitteratur og en analyse av en av de mest omtalte, men uleste bøkene i den vestlige kanon.
Den ble etterfulgt av The Consolations of Philosophy. Tittelen på denne boken refererer til Boethius' Consolation of Philosophy, hvor filosofien opptrer som en allegorisk person for å tilby Boethius trøst før hans forestående henrettelse. I The Consolations of Philosophy, forsøker de Botton å vise hvordan lærdommen til filosofer som Epikuros, Montaigne, Nietzsche, Schopenhauer, Seneca, og Sokrates kan benyttes på det moderne livets hverdagssorger, som for eksempel at man kjenner seg mislikt, følelsen av utilstrekkelighet, finansielle bekymringer, brustent hjerte, og andre generelle problemer som fremkaller lidelse. Grunntanken er at filosofien kan ha en funksjon bare om den kan forandre, eller snarere forbedre, menneskenes tilværelse. Boken har blitt både hyllet og kritisert for sin terapeutiske syn på filosofi.
De Botton vendte tilbake etter det til en mer lyrisk stil. I The Art of Travel, tar han opp reisens psykologi: hvordan vi forestiller oss plasser innen vi har sett dem, hvordan vi husker vakre ting, hva som skjer med oss når vi opplever ørkener, eller bor på hotell, eller reiser ut på landet.
De Bottons bok, The Architecture of Happiness, behandler skjønnheten i arkitekturen, og hvordan den er relatert til vårt velbefinnende og generelle tilfredshet på ett individuelt og et samfunnsmessig perspektiv. Han beskriver hvordan arkitekturen påvirker oss i hverdagen, selv om vi sjelden legger merke til den. Boken tar også opp hvordan menneskelige karakterdrag reflekteres i arkitekturen.
Bratsberg len
Bratsberg (hoved)len (Bradsberg Lehn) var et norsk len som eksisterte fra senmiddelalderen til lensvesenet ble avsluttet og Norge ble delt inn i amt på midten av 1600-tallet. Lenet utgjorde i geografisk utbredelse det daværende Telemark fylke.
I middelalderen het området Skienssysla, mens det i lenstiden under Danmark ble benevnt Bradsberg Lehn. Dette var på 1500-tallet et underlen under Akershus len, men i alle fall i 1585 var Bratsberg et hovedlen. Bratsberg var forlent med Gjemsø kloster.
Fra tidlig på 1600-tallet var lenet delt i to fogderier, Bamble fogderi i syd som lå under Akershus stiftamt og Telemark fogderi i nord som tilhørte Christiansand stiftamt. Det var videre delt i fire sorenskriverier; Bamble, Nedre Telemark, Øvre Telemark østfjelske og Øvre Telemark vestfjelske. Ved amtsinndelingen i 1661 ble lenet til Bratsberg amt underlagt Christiansand stiftamt, fra 1687 underlagt Akershus stiftamt.
Mansfield (distrikt)
Mansfield er et administrativt distrikt i Nottinghamshire i England. Det har navn etter administrasjonssenteret Mansfield. Distriktet er et av noen få i England som ledes av en direkte valgt borgermester.
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved sammenslåing av Mansfield, Mansfield Woodhouse og Warsop. Distriktet dekker et areal på 76,72 km² og hadde 104 466 innbyggere i 2011.
Maskot
En maskot er en figur som brukes for å representere en gruppe som deler samme identitet, for eksempel et idrettslag, universitet, firma eller en organisasjon. Maskoten skal hovedsakelig symbolisere positive egenskaper eller særegenheter ved gruppen den representerer. Som regel – men langt fra alltid – er maskoten et dyr eller en menneskefigur. Sportsarrangementer som Verdensmesterskap, Europamesterskap og De olympiske leker har ofte egne offisielle maskoter.
Christian Schreiner
Christian Ludvig Schreiner (født 14. juni 1948 i Trondheim) er en norsk musiker, bassist, låtskriver og produsent.
Han er mest kjent som tidligere bassist i Sambandet til Åge Aleksandersen fra 1976. Han har også spilt i norske band som Titanic og ELVerket.
Jim Gaffigan
James Christopher Gaffigan (født 7. juli 1966 i Elgin i Illinois i USA) er en amerikansk komiker og skuespiller, best kjent for rollen som Lampert Binew i filmen The Living Wake. Han debuterte i 1999.
Bananarama
Bananarama er en britisk popgruppe. Gruppen er med ti Top 10-singler i Storbritannia og tre i USA en av de mest suksessrike britiske jentegruppene noensinne. Hele 27 singler prikket Bananarama inn på den engelske singlelisten i fra 1982 og frem til tidlig 90-tall.
Biografi
I 1981 besluttet de to venninnene Keren Woodward og Sara Dallin seg for å prøve seg i musikkverdenen. Sammen med Siobhan Fahey dannet de en trio. Etter et par opptredener i forskjellige nattklubber blir jentene oppdaget av Sex Pistols' gamle trommeslager, Paul Cook. Han produserte Bananaramas første singel, en cover av Swahili Black Bloods «Aie A Mwana». I 1982 kom gjennombruddet med singelen «He was really sayin' something», en coverlåt fra bandet Velvelettes. Denne singelen holdt seg ukevis på de engelske hitlistene. De fulgte opp med flere album og kjente hits som «Venus», «I heard a rumour», «Cruel summer» og «Robert Deniro's waiting». Bananarama har samarbeidet med superprodusentene Stock, Aitken and Waterman som også produserte musikk for artister som Samantha Fox, Rick Astley, Mel & Kim, Kylie Minogue og Jason Donovan
Woodward og Dallin fortsatte som en duo. Gjennom nittitallet ga de ut flere album, uten nevneverdig suksess. I 1998 utkom de med en cover av ABBA-slageren «Waterloo», og i 1999 en ny coverlåt, denne gangen klassikeren «Careless Whisper».
I 2005 var de tilbake med albumet «Drama» og singlene «Move in my direction» og «Look on the floor» som gjorde det rimelig bra på hitlistene i Europa og USA.
Vardøhus len
Vardøhus len (også kalt Finmarkens Lehn) var et norsk len som eksisterte fra senmiddelalderen til lensvesenet ble avsluttet og Norge ble delt inn i amt på midten av 1600-tallet. Lenet utgjorde i geografisk utbredelse det nåværende Finnmark fylke.
Bananarama
Diskografi
Album
Vardøhus len
Vardøhus festning ble anlagt omkring år 1300 for å sikre norsk territorium mot fiendtlige makter i øst. Dets strategiske beliggenhet og betydning for Norge og senere Danmark-Norge kan ikke undervurderes, og den nordligste administrative enhet i riket ble lagt til stedet.
Bananarama
Diskografi
Samlealbum
Vardøhus len
Vardøhus len var opprinnelig et underlen til Bergenhus hovedlen, men fra 1576 ble Vardøhus gjort til et hovedlen. Ved amtsforordningen av 1661 ble lenet til Vardøhus Amt med en amtmann som øverste administrative leder.
Rustbeltet
Rustbeltet, tidligere kalt stålbeltet, er et område i deler av det nord-østre USA, midt-atlantiske USA og deler av øvre Midtvesten. Regionen kan generelt defineres som området som begynner vest for BosWash-korridoren og vestover til Minnesota, spesielt byen Duluth og Iron Range. Fordi områdets økonomi ble definert av stålindustrien og annen tungindustri, blir Minnesota med sine massive jernutvinningsoperasjoner, ofte regnet som begynnelsen av Rustbeltet. Området rundt Eriesjøen blir gjerne kalt kjernen av Rustbeltet. Regionen går sør mot kullutvinningsregionene i Appalachene, nord til De store sjøer og omfatter også områder i sørlige Ontario og Quebec i Canada.
Økonomisk aktivitet i Rustbeltet står for en betydelig del av tungindustrien og produksjonsindustrien i amerikansk økonomi. Betegnelsen Rustbeltet kommer av kollapsen i stålindustrien, restrukturering og tap av hundretusenvis av arbeidsplasser i regionen. Omlegging av industrien har gitt mange arbeidsplasser i regionen, (spesielt i Pittsburgh, Buffalo, Duluth, Twin Cities, Detroit, Toledo, Cleveland, Youngstown, Erie og Gary, kjernen av kontinentets bilindustri) valget mellom å fornye seg, eller legges ned.
Liste over oldkirkens patriarker av Alexandria
Denne listen omfatter oldkirkens patriarker av Alexandria, dvs. fra grunnleggelsen av Alexandria bispedømme (rundt 43 e.Kr.) og frem til skismaet i 536.
Biskoper av Alexandria (43–232)
Gjennom de første århundrene er biskopene av Alexandria veldig usikre og historisk tvilsomme. De fleste i denne perioden må muligens anses som legender. Med få unntak er også årstallene veldig usikre.
Paver av Alexandria (232–451)
Fra 232 er det dokumentert at biskopen av Alexandria omtales som «pave» (dette var knappe 300 år før tittelen ble brukt på biskopen av Roma). Den vanlige betegnelsen er patriark.
Skisma i 536
Konsilet i Kalkedon hadde utløst en uenighet mellom de kalkedonske (de senere ortodokse og katolske) og de ikke-kalkedonske (orientalsk-ortodokse) kirkene. Etter noen år med interne stridigheter førte dette fra og med 536 til en todeling av at patriarkatet Alexandria:
Smart
Smart kan ha flere betydninger:
Idrettsklubben Start i 1970
I kampen mot Stabæk 3. mai debuterte 17 år gamle Svein Mathisen i det som skulle bli starten på en lang og suksessfull karriere. Han kom inn som reserve for Harald Båsland. Båsland hadde forøvrig selv debutert for Start som 17-åring ti år tidligere, da han i mai 1960 kom inn som reserve for Sveins far Alf Mathisen i en kamp i Hovedserien.
Trond Pedersen ble tatt ut i landslagstroppen allerede som 19-åring til en kamp mot i juli. Han måtte fortsatt vente noen år på å få sin offisielle debut, men spilte i en kamp mot et lokalt lag fra Akureyri som Norge vant 6-0.
Trener Karl Durspekt ble løst fra kontrakten etter tapet mot Ulf i august, og Karsten Johannessen ledet laget resten av sesongen.
Cupkamper
Utdypende artikkel: Norgesmesterskapet 1970
The Arctic Challenge
The Oakley Arctic Challenge (TAC) er en snøbrettkonkurranse som ble grunnlagt i 1999 av de norske profesjonelle snøbrettkjørerne Terje Håkonsen og Daniel Franck. Den årlige TAC-konkurransen har foregått forskjellige steder i Norge, og arrangeres vanligvis i slutten av februar. Konkurransen eies av Terje Håkonsen. Konkurransen startet i Lofoten og ble flyttet til Oslo i 2006.
Historie
På 1990-tallet var Terje Håkonsen regnet som en av de beste snøbrettkjørerne verden over, og da Terje takket nei til å være med i de olympiske leker i 1998, kom det som et sjokk på snøbrettverdenen. Men istedenfor de veletablerte snøbrettkonkurransene ledet av FIS, laget Terje et uavhengig alternativ i 1999, nemlig The Arctic Challenge. Konkurransen skulle bli en uke med fokus på kjørerne, med moro som skateboarding, surfing og snøbrett i utrolige arktiske forhold. Den første TAC-konkurransen ble arrangert i Stamsund i Lofoten i 2000, og der fortsatte de å ha konkurransen inntil 2004. I 2005 ble det meste av konkurransen avlyst på grunn av regn. I 2006 ble konkurransen flyttet til Midtstuen i Oslo fordi Terje mente konkurransen ville ligge mer sentralt til der, også fordi det var for lite snø til å lage monster-pipen i Nord-Norge. I 2008 ble The Oakley Arctic Challenge arrangert 18. – 23. februar i Holmenkollen og i 2009 i Linderudkollen. I 2010, 2011 og 2013 ble det konkurrert i slopestyle i Wyllerløypa i Oslo Vinterpark.
TAC er i dag en av de beste snøbrettkonkurransene i verden, og kjente snøbrettkjørere fra hele verden kommer for å konkurrere og ha det moro en uke i året.
Sponsorer
Oakley og Protest er pr. i dag hovedsponsorene til TAC, og i de senere årene har konkurransen båret navnet The Oakley Arctic Challenge.
Resultater fra 2007
For en lengre liste gå til TAC resultater
Skattørsundet bru
Skattørsundet bru er ei platebru som krysser Skattørsundet mellom Kågen og Skjervøya i Troms. Brua er 804 meter lang, med lengste spenn 32 meter. Den ble åpnet i 1971 og er en del av fylkesvei 866. Sammen med Maursundtunnelen knytter den Skjervøy til fastlandet.
Omar Efraín Torrijos Herrera
Omar Efraín Torrijos Herrera (født 13. februar 1929 i Santiago i Veraguas-provinsen i Panama, død 31. juli 1981 i Coclesito ved Penonomé i Coclé) var de facto leder av Panama mellom 1968 og 1981.
Bakgrunn
Omar Torrijos var sjette sønn av grunnskolelæreren José María Torrijos og Joaquina Herrera. Faren var opprinnelig fra Colombia.
I februar 1946 begynte han takket være et stipend fra regjeringen i El Salvador på dette landets militærakademi Academia Militar General Gerardo Barrios. Der fikk han av medstudenter tilnavnet «el indio» (indianeren). Han ble uteksaminert derfra som fenrik.
Etter eksamen reiste han åpenbart i 1952 tilbake til Panama og trådte inn i nasjonalgarden som underløytnant (subteniente). I 1955 ble han løytnant, i 1956 kaptein, i 1960 major, i 1966 oberstløytnant og i 1968 oberst.
Politikken
Torrijos ble aldri offisielt valgt til president i Panama, men i stedet holdt han flere titler, inkludert «leder for revolusjonen i Panama» og «supreme sjef for regjeringen». Selv om han ble ansett som en venstreorientert diktator, hadde han samtidig en viss politisk støtte fra USA, mye på grunn av at han var imot kommunismen og Sovjetunionen. Hans politikk var i stor grad basert på progressivitet.
Torrijos er kjent for at han i 1977 forhandlet frem Torrijos-Carter traktatene som til slutt ga Panama full suverenitet over Panamakanalen.
Torrijos tålte dårlig politisk opposisjon. Mange av hans politiske motstandere ble fengslet, forvist fra landet, drept eller «forsvant». Det offentlige hele tiden plaget av korrupsjon og nepotisme, som gjorde Panama til det landet med høyeste forholdet offentlig gjeld per innbygger. I 1978 gikk han av som leder av regjeringen, men han var fremdeles de facto hersker over landet, mens en annen av hans tilhengere, Aristides Royo var en gallionsfigur som president.
Han hadde nådde graden oberstløytnant i 1966 og kort tid etter et statskupp i 1968, ble Torrijos forfremmet til oberst og gjort til kommandant for den panamanske nasjonalgarden.
Død
General Torrijos døde i en alder av 52 år da flyet han var ombord i krasjet inn i en fjellvei under kraftig uvær. På grunn av begrenset dekning med radar i Panama på denne tiden, ble ikke flyet meldt savnet før nesten en dag etter at krasjet fant sted.
Etter en statsbegravelse ble Torrijos gravlagt i kirkegården Amador i Casco Viejo, før den ble flyttet til et mausoleum i nærheten av Panama by. Han ble etterfulgt som sjef for Nasjonalgarden og de facto leder for Panama av Florencio Flores, som senere ble etterfulgt av Rubén Darío Paredes.
Sønnen Martín Torrijos ble valgt til president og satt i dette embetet fra 2004 til 2009.
Lilla Värtan
Lilla Värtan er en bukt i Stockholms skjærgård, i det sørlige Uppland. Den begrenses i nordvest av Norra Djurgården med Värtahamnen, i sørvest av Södra Djurgården og i nordøst av Lidingö.
I nord forbindes bukten med Stora Värtan, og i sør med Saltsjön.
Lilla Värtan krysses av to broer – den gamle og den nye Lidingöbroen. Begge broene går parallelt mellom Ropsten på Stockholmsiden og Torsvik på Lidingösiden.
Liste over Færøyenes utenriksministre
Utenriksministeren (færøysk: landsstýrismaðurin í uttanríkismálum) har fra 2008 til 2011 vært en egen ministerpost i Færøyenes regjering, etter at denne oppgaven tidligere har tilfalt statsministeren. Utenriksdepartementet har blant annet ansvaret for å markedsføre Færøyene som reisemål internasjonalt, samt å opprettholde øyenes kontakt med regionale og internasjonale organisasjoner som Nordisk råd, FN, EU, EFTA og UNESCO.
Saltsjön
Saltsjön er en bukt i Stockholms indre havn, mellom Lilla Värtan og Strömmen. På sørsiden ligger Kvarnholmen, Finnboda og Danviken i Nacka samt Södermalm i Stockholm. På nordsiden ligger Södra Djurgården.
Gjennom Saltsjön går skipsleden inn til Stockholms indre havn, samt til Hammarbyleden. Vanndybden er idag opptil ca. 30 meter etter at de største dypene er brukt til tippeområder. Bunnsedimentene er sterkt forurenset.
Langs strendene finnes det mange vakre og imponerende bygninger, for eksempel Täcka Udden og Manillaskolan på Södra Djurgården og eldrehjemmet Danvikshem, møllen Tre Kronor og Saltsjöqvarn i Nacka.
RDS-37
RDS-37 var den første hydrogenbombeprøvesprengningen til Sovjetunionen (når man ser bort fra RDS-6s som ikke var en «ekte» hydrogenbombe). RDS-37 hadde en sprengkraft på 1,6 megatonn TNT (6,7 petajoule) og detonerte den 22. november 1955. Bomben ble sluppet fra et fly over prøvesprengningsfeltet 150 km vest for byen Semei i Kasakhstan.
The Capitol Albums, Volume 1
The Capitol Albums, Volume 1 er en samleboks som inneholder The Beatles' amerikanske album gitt ut i 1964 på Capitol Records. Boksen, som inneholder den offisielle stereoversjonen av sangene på CD, ble gitt ut i sent 2004. CD-ene ble mastret fra bånd fra Capitol Records hvelv, som ble gjort klar av Capitol A&R-leder Dave Dexter jr., som la til reverb på flere av sporene og simulerte stereo på mono spor.
Samleboksen debuterte på Billboard 200 den 4. desember 2004 som nummer 35 med ett salg på 37 303 kopier. Den lå 6 uker inne på lista. Boksen ble sertifisert med gull og platina av RIAA, den 17. desember 2004.
Promosjonell disk
I ukene før samleboksen ble gitt ut, ble en disk kalt Sampler sirkulert for å promotere albumet.
Sporliste
Alle sanger av Lennon/McCartney, unntatt hvor annet er merket. Alle sporene går igjen to ganger, først i stereo (spor 1-8) og så i mono (spor 9-16).
Utgivelsesdetaljer
Samleboksen ble gitt ut i forskjellige land i november 2004.
Starrfamilien
Starrfamilien eller halvgrasfamilien (Cyperaceae) er en plantefamilie i ordenen Poales. Den omfatter ca. 5700 arter fordelt på 98 planteslekter.
Kjente slekter
Den tidligere sivaksslekta (Scirpus) er nå splittet, og artene er fordelt på andre slekter.
Stavanger len
Stavanger len var en administrativ enhet (len) i Norge fra 1568 til etableringen av Stavanger amt i 1662. Stavanger var administrasjonsby i lenet, som i geografisk utstrekning omfattet omtrent nåværende Rogaland fylke.
Historie
Stavanger len ble opprettet som en følge av den nordiske syvårskrig da det ble klart for det dansk-norske riksstyret at riksdelen Norge hadde behov for et mer enhetlig styre. Etter reformasjonen var Norge blitt en provins i det dansk-norske riket, langt fra Kongens by og syvårskrigen viste med all tydelighet Norges sårbarhet for arvefienden Sverige. Fra 1568 har nordmennene fred for svenskenes krigstokter, og allerede i februar 1568 kom en tremannskommisjon til landet. Den suppleres med Norges kansler Johan Venstermand og hadde vide fullmakter. Et ledd i den administrative nyordning som nå fant sted, var delingen av det store Bergenhus len. De 32 skipreidene som fra Magnus Lagabøters tid hadde utgjort Rygjafylket, ble utskilt som eget len, Stavanger len. Betegnelsen Ryfylke var forøvrig fra 1520-årene gått over til bare å omfatte de 18 nordligste skipreidene, som utgjorde Ryfylke fogderi, mens de 14 skipreider i syd utgjorde Jæren og Dalane fogderi.
Skeleton under Vinter-OL 2010 – Menn
Mennenes skeletonkonkurranse under Vinter-OL 2010 i Vancouver fant sted 18. og 19. februar på Whistler Sliding Centre i Whistler, Britisk Columbia. Regjerende olympisk mester var Canadas Duff Gibson etter å ha vunnet konkurransen i vinter-OL 2006 i Torino, Italia. Gibson la opp etter Vinter-OL 2006. Bronsevinneren fra samme OL, sveitseren Gregor Stähli, var regjerende verdensmester, men deltok ikke grunnet en lårskade, som han pådro seg i verdenscuprennet i Lake Placid den 20. november 2009.
Stavanger len
Historie
Stavanger ble etablert som administrativt senter i lenet, og 1. mai 1568 ble den danske adelsmann Henrik Brockenhuus den første lensherre. Lensavgiften var satt til 1200 daler, hvilket gjorde det til et av kongen i Københavns små len. Brockenhuus valgte gården Hesby på Finnøy som avlsgård. Han er fast knyttet til byen, men det var et arbeid på lang sikt å realisere tanken om det nye len. Det er tydelig at lenet forblir et underlen til Bergenhus: Brockenhuus leverte sin lensskatt der og leidangen ble også sendt dit. Et tydeligere symptom var at i 1572 fikk Vincents Juel på Bergenhus brev på Stavanger len, men to år etter ble lenet igjen tildelt Brockenhuus. Den kirkelige synode i byen 1573, mens Stavanger sorterte under Bergenhus, krevde at Stavangerlenet skulle få egen geistlig jurisdiksjon. Kravet vant ikke bifall. 5 år senere fikk Axel Gyntersberg brev på den, men var fremdeles ansvarlig overfor lensherren på Bergenhus. Og fra 1573 utgjorde Stavanger biskop og lagmann sammen med lensherren på Bergenhus domstolen i saker mellom de geistlige og fogdene.
Skeleton under Vinter-OL 2010 – Menn
Canadas Jon Montgomery tok gullmedaljen, 0,07 sekunder foran Latvias Martins Dukurs, som hadde ledet før det siste heatet. Bronsemedaljen gikk til Aleksandr Tretjakov fra Russland.