cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thomas C. Schelling
Liv og virke
I 1971 publiserte han en mye sitert artikkel om rasedynamikk, kalt «Dynamic Models of Segregation» (Dynamiske modeller for segregering). Her forklarte han hvordan et boligområde med blandet etnisk sammensetning kan endre seg til et område med skarpe skiller mellom de ulike etnisitetene, selv om flertallet av beboerne ikke har noe imot å bo i et integrert område.
Schelling har vært involvert i debatten om global oppvarming. Han er av den oppfatning at dette er en reell trussel for utviklingslandene, men at problemet for USAs vedkommende har blitt sterkt overdrevet.
Schelling er en av initiativtakerne til den såkalte København-konsensusen.
Schelling har tidligere undervist i tjue år ved Harvard University, der han var Lucius N. Littauer-professor i politisk økonomi.
Opplag
Opplag har flere betydninger:
Ørjan Matre
Ørjan Matre (født 6. desember 1979 i Bergen) er en norsk komponist bosatt i Bergen.
Matre studerte komposisjon ved Norges musikkhøgskole i perioden 1999–2005. med bl.a. Bjørn Kruse, Olav Anton Thommessen, Lasse Thoresen og Henrik Hellstenius som komposisjonslærere. Han har skrevet verker for en rekke besetninger, fra kammermusikk til fullt symfoniorkester.
Matre ble i 2011 tildelt De unges Lindemanpris og fikk Edvard-prisen for 2012 i klassen samtidsmusikk for klarinettkonserten Inside Out - concerto for clarinet and orchestra og var nominert i klassen komponist under Spellemannprisen 2012 for samme album. Han vant TONOs komponistpris under Spellemannprisen 2015 for Ørjan Matre: PreSage & Violin Concerto utgitt av Peter Herresthal og Stavanger Symfoniorkester. Han vant Spellemannprisen 2018 i klassen Tonos komponistpris for Konsert for orkester som ble utgitt av Oslo-Filharmonien. I tillegg vant Oslo-Filharmonien prisen i klassen samtid.
I sesongen 2006-2007 var han engasjert som huskomponist for Kristiansand Symfoniorkester. I konsertsesongen 2013-2014 var Matre også Oslo Filharmoniens profilkomponist. I perioden 2010-2012 var Matre en av Norsk musikkinformasjons to INTRO-komponister – et internasjonalt lanseringsprogram for unge norske komponister.
Matres verk har blitt fremført nasjonalt og internasjonalt på arenaer som ULTIMA Oslo Contemporary Music Festival, Nordiske Musikkdager, Sound Scotland, Warsaw Autumn, Wittener Tage für neue Kammermusik, BBC Promenade Concerts og Darmstadt Ferienkurse.
Diskografi
Utgivelser der Ørjan Matre medvirker som komponist:
Relax, Take It Easy
«Relax, Take It Easy» er en sang av Mika, fra hans debutalbum Life in Cartoon Motion. Sangen kom ut i 2006 og ble en hit i flere land.
Monumentet for folkets helter
Monumentet for folkets helter (kinesisk: 人民英雄纪念碑, pinyin: Rénmín Yīngxíong Jĭnìanbēi) er et stort monument på Den himmelske freds plass sentralt i Kinas hovedstad Beijing. Den 36 meter høye obelisken ble ferdig i mai 1958 og er utført av rundt 17 000 steinblokker av granitt eller marmor fra Qingdao og fra fjellene i distriktet Fangshan noe vest for Beijing. Minnesmerket veier over 10 000 tonn. Med plattingen rundt dekker monumentanlegget et areal på 3 000 kvadratmeter. Monumentet ble tegnet og reist av den kinesiske arkitekt Liang Sicheng, med noen elementer tegnet av hans hustru Lin Huiyin. Byggingen begynte i august 1952.
Relieffene i de åtte panelene på fundamentet gjengir scener fra det det kinesiske kommunistparti anser som særlig viktige revolusjonære begivenheter i landets historie. Serien begynner med et relieff som viser ødeleggelsen av opiumet i Humen i 1839 ved mandarinen Lin Zexiu. De øvrige relieffene viser i rekkefølge Jintianoppstanden i 1851 – ved begynnelsen av Taipingopprøret, Wuchangopprøret ved begynnelsen av 1911-revolusjonen, Fjerde mai-bevegelsen av 1919, 30. mai-bevegelsen av 1925, Nanchangoppstanden i 1927, motstandsbevegelsen under den annen japansk-kinesiske krig (1931–1945), og kryssingen av Yangtsefloden i 1949.
Det er også gjenskapt kalligrafi fra Mao Zedong og Zhou Enlai nedover monumentets for- og baksider.
På forsiden står det i Maos håndskrift: Evig ære til folkets helter!.
Innskriften på baksiden, forfattet av Mao i 1949, er i Zhou Enlais håndskrift, og er betydelig lengre: ''Evig ære til de folkets helter som gav sine liv under folkets frigjøringskrig og folkets revolusjon under de siste tre år! Evig ære til de folkets helter som gav sine liv under folkets frigjøringskrig og folkets revolusjon under de siste tretti år! Evig ære til de folkets helter som siden 1840 gav sine liv i de mange kamper mot indre og utenlandske fiender og for nasjonal selvstendighet og folkets beste!''
Våren 1976 ble monumentet fokuspunkt for de demonstrasjoner som er gått inn i historien som Tiananmenhendelsen, da tusener forsamlet seg på plassen for å sørge over Zhou Enlai. Hendelsen ble tolket som en protest mot den politiske ledergruppen som skulle bli kalt «Firerbanden».
Harmonien
Harmonien kan vise til:
«Tigern» (1624)
«Tigern» var en gallion kjøpt fra Holland for den svenske marinen i 1624. Dette skipet var erobret to ganger; den første gang av polakkene under slaget ved Oliva i 1627, den andre gang av svenskene under erobringen av Wismar i 1632. Etter å ha returert til svensk tjeneste ble skipet nevnt for siste gang i 1650.
«Tigern»
«Tigern» var bygd og sjøsatt av hollandske skipsbyggere, som brukte det lokale målet amsterdamfot under all fartøybygging. Det var 84 amsterdamfot langt mellom stevnene og 24 amsterdamfot bredt. Gallionen var om lag 24 meter langt mellom stevnene og 6,8 meter bredt med, en bestykning på mellom 14 og 31 kanoner samt en besetning på 44 til 50 sjøfolk og 50 soldater, tilsammen cirka hundre mann. Det var kjøpt fra Holland av den svenske marinen i 1624, og senere tatt i bruk som admiralskip av admiral Nils Stiernsköld under den polske krigen.
Polen-Litauen var ikke en sjømakt i begynnelsen på 1600-tallet, men utover 1620-årene klarte polakkene å organisere fram en liten, men slagkraftig flåte på flere mindre skip samt kaperbåter som begynte å true forbindelsene mellom Sverige og kontinentet. For å stoppe denne trusselen måtte all bevegelse til sjøs fra de polske besittelser inkludert fristaden Danzig forhindres med en blokade av svenskene som hadde flere og større skip. Om våren 1627 seilte riksadmiral Karl Karlsson Gyllenhielm med ti orlogsskip til farvannet utenfor Danzig og floden Weichsels (Wisła) munning.
Flere trefninger hendte med den polske flåten som nektet å våge seg ut, mens blokaden ble opprettholdt fram til november det samme året. Admiral Stiernsköld som hadde overtatt, måtte søke ly for vinteren i hjemlandet, men ville først lokke ut polakkene for et oppgjør. Etter å ha trukket seg et stykke vekk seilte Stiernsköld tilbake i håp om å ta polakkene ved overraskelse den 16. november. Planen lykkes, men polakkene klarte å trekke seg under beskyttelsen av batteriene i Weichselmünde («Wisła-munningen») skanse. Om morgen den 18. november gikk admiral Dickman til angrep med ti mindre skip som var bemannet med mange soldater som skulle borde og erobre de svenske krigsskipene. Stiernsköld hadde bare seks skip med seg.
Det svenske nederlaget var illevarslende for svenskene ettersom den katolske ligaen hadde kommet nordover fram til Østersjø-kysten under krigen mot Danmark-Norge, og Wallenstein som kommanderte de katolsk-keiserlige troppene ønsket å skape en sterk flåtemakt mot de protestantiske maktene. Gustav II Adolf kunne ikke ignorere trusselen, og begynte å intervenere i storkonflikten, blant annet ved å hjelpe folket i Stralsund som var beleiret av den katolske ligaen. Hans nevø Sigismund som konge av Polen, et katolsk kongedømme, også gikk inn i trettiårskrigen. Med utgangspunktet i Wismar skulle den nye flåten sammensettes av skip fra Spania, skip under bygging og skip fra Polen. Mens krigen fortsatte mot Sverige, ble den polske flåten sendt vestover i januar 1629 til Wismar.
Svenskekongen avsluttet krigen mot Polen i 1629 med en fredstraktat, og reagerte deretter på den katolske trusselen ved å gå i land sommeren 1630 i spissen for en stor hær. Fra deres landingssted i Pommeren fortsatte svenskene vestover for å tvinge ut de katolsk-keiserlige troppene. Mens kongen dro sørover med flesteparten av troppene fra Sverige, ble Wismar underlagt en beleiring. Beleiringen som så en rekke sjøtrefninger mellom de katolske og svenske krigsskipene, sluttet med at byen overga seg til svenskene.
Etter gjenerobringen var «Tigern», sammen med de andre fartøyene som ble tatt i Wismar, en del av flåtelistene fram til 1650, og deltok i flere sjøslag som slaget på Kolberger Heide 1. juli 1644. Under det berømte sjøslaget, hvor den dansk-norske kong Christian IV ble skadet ombord på «Trefoldighed», hadde «Tigern» en besetning på 96 mann og en bestykning på 18 kanoner.
Raufoss Fotball Kvinner
Raufoss Idrettslags kvinnelige fotballag ble dannet i 2010 etter enighet fra 2009 om at det daværende 1.-divisjonslaget Gjøvik Fotballklubb skulle bli del av Raufoss. Dette var på sett og vis en full sirkel, ettersom laget opprinnelig ble stiftet i 1991 som Raufoss/Vind, et samarbeidsprosjekt mellom Raufoss Idrettslag og Vind Idrettslag. Laget er det eneste laget fra Oppland fylke i den nest øverste divisjonen for kvinner siden den ble nasjonal i 2001. Ingen lag fra Oppland har vært i Toppserien.
Historie
Raufoss/Vind rykket opp til den nest øverste divisjonen, som da var regionalbasert, i 1992, og etablerte seg der. I 1996 skiftet laget navn til Gjøvik Fotballklubb, som oftest omtalt som Gjøvik FK eller Gjøvik. I 1996 vant de sin pulje, men tapte opprykkskampen mot Verdal. Året etter kom de på andreplass i gruppen. I disse to årene ble laget trent av Leif Tore Linnerud og Ketil Fjæran. Trener for laget fra 1998 var Geir Ottar Lunde. Laget rykket overraskende ned til 2. divisjon i 1998. Etter noen år som middelhavsfarere ble Gjøvik slått sammen med kvinnelaget til Reinsvoll i 2002, og het i to sesonger Gjøvik/Reinsvoll. Tilbake som Gjøvik i 2004 rykket laget ned til tredje divisjon, men rykket rett opp året etter, og havnet midt på treet i 2006. I 2007 greide Gjøvik sin muligens største bragd da de kvalifiserte seg for den nasjonale 1. divisjon. Gjøvik endte imidlertid sist i 1. divisjon, men ettersom serien ble utvidet med to lag, spilte Gjøvik kvalifisering i stedet for å rykke ned. Gjøvik vant sammenlagt de to kvalifiseringskampene mot Eik-Tønsberg, og beholdt plassen i den nest øverste divisjonen. I 2009, på tross av at serien var utvidet med to lag, kom Gjøvik igjen sist.
I 2015-sesongen havnet Raufoss på 3.-plass. og utenfor kvalifiseringsplass. 8 av avdelingens 12 lag var imidlertid 2. lag, som ikke hadde mulighet til å rykke opp, dette gjorde at Raufoss fikk spille kvalifisering på bekostning av Vålerenga Kvinner 2 og LSK kvinner 2, som tok henholdsvis 1.- og 2.-plass. Første kvalifiseringskamp vant laget 2-3 mot Innstrandens IL, før de slo Tynset 3-0 på NAMMO stadion og var med det klar for spill i 1. Divisjon sesongen 2016. Raufoss endte imidlertid på siste plass med kun 5 poeng (1 seier, 2 uavgjort) og rykket rett ned igjen. Det er også verdt å nevne at Raufoss herrer rykket opp til 1. div samme sesong som damelaget, men også de rykket rett ned igjen sesongen etter.
Raufoss spiller i 2017 i 2.Div avd. 1
Raufoss fotball kvinner sitt rekruttlag spiller i 3.div
Raufoss/Vind har hatt en spiller på det norske A-landslaget for kvinner, Bente Nordby. Andre kjente spillere er Kristin Sandberg, Anita Rapp og Kristin Bekkevold. Langrennsløperen Ingvild Flugstad Østberg har også spilt flere sesonger for klubben.
Bogotás metro
Bogotás metro er en foreslått undergrunnsbane i Colombias hovedstad Bogotá som er forventa å stå ferdig i 2019 eller 2021. Den vil foreløpig bestå av éi linje på 24 km med 29 stasjoner, og er ment for å supplere bussystemet TransMilenio. Prosjektet blei vedtatt i august 2009, men kom på bordet allerede i 1950-åra, da trikkesystemet blei nedlagt.
Putney
Putney er et område i Wandsworth i sørvestlige London. Det ligger 8,2 km sørvest for Charing Cross, på sørbredden av Themsen. Fulham ligger på motsatt side av elven. Området er identifisert i London-planen som en av 35 betydelige sentre i Stor-London.
Historie
Putney opptrer i Domesday Book fra 1086 som Putelei eller Putenhie. Det er kjent at stedet hadde inntekter på 20 shillings fra fergetrafikk eller markedstoll som tilfalt herregården Mortlake. Stedsnavnet er av angelsaksisk opprinnelse, enten i betydningen «gården til [en mann ved navn] Putta» eller «haukegården». Fergen omtalt i Domesday Book dukker også opp i husholdningsregnskapene til kong Edward 1. (1272–1307), da Putneys fergemenn fikk 3s 6d (17½ pence) for å frakte kongefamilien over Themsen, og for å frakte kongen selv til Westminster.
Roing
Siden andre halvdel av 1800-tallet har Putney vært et viktig sentrum for rosport i Storbritannia. Det er to historiske årsaker til dette. For det første betydde det økte antallet dampskip på Themsen at det ikke var lett å drive med fritidsroing i det sentrale London. Ved Putney var det langt mindre kommersiell trafikk, mest fordi de mange pilarene på den opprinnelige Putney Bridge ikke lot større båter og skip komme gjennom. For det andre ble adkomsten forenklet etter åpningen av London and South Western Railway fra Waterloo stasjon til Putney, og Metropolitan District Railways linje til Putney Bridge.
Mer enn tyve roklubber holder til ved Putney Embankment. Blant de største finner man London Rowing Club (som også er den eldste, etablert 1856), Thames Rowing Club, Imperial College Boat Club og Vest Rowing Club. En rekke OL- og Henley-vinnere har kommet fra en av Putney-klubbene.
The Boat Race, konkurransen mellom Oxford- og Cambridge-universitetet, har startet i Putney siden 1845. Racet har siden 1856 vært en årviss foreteelse. Det er også flere andre viktige konkurranser som starter eller ender i Putney.
Kommunikasjon
Det er to undergrunnsstasjoner og en jernbanestasjon i Putney:
EAA (andre betydninger)
Andre mulige betydninger er:
Ejvind Hansen
Ejvind Hansen (født 28. juli 1924, død 1996) var en dansk padler som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Hansen vant en olympisk sølvmedalje i padling under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i K-2 1000 meter sammen med Jakob Jensen bak svenskene Hans Berglund og Lennart Klingström.
Austad kirke
Austad kirke kan være:
Regjeringen Fonnesbech
Regjeringen Fonnesbech var Danmarks regjering 14. juli 1874 – 11. juni 1875.
Endringer: 1. august 1874, 26. august 1874
Regjeringen besto av følgende ministre:
Den demokratiske terroristen
Den demokratiske terroristen er den andre boken i serien om Carl Gustav Gilbert Hamilton skrevet av Jan Guillou i 1987.
Boken handler om Carl Gustav Hamilton som infiltrerer en vesttysk terroristgruppe. Dette er for å hindre et attentat mot Sverige. Hamilton blir mer og mer følelsesmessig involvert med terroristgruppen, og har til tider problemer med å velge side. Han er heller ikke alene som dobbelagent i terrorgruppen. I det en annen dobbelagent skal til å forklare ham at de er på samme side, oppdager en av terroristene som Hamilton har utviklet et forhold til dette. Operasjonen ender med at leiligheten de er i stormes og terroristgruppen utslettes.
The Democratic Terrorist
Robert Aumann
Robert J. Aumann (født 8. juni 1930 i Frankfurt am Main i Tyskland) er en israelsk–amerikansk matematiker, og medlem av United States National Academy of Sciences. Han arbeider ved Senter for rasjonalitet, på det hebraiske universitetet i Jerusalem i Israel.
Sammen med Thomas Schelling ble han tildelt Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 2005 for å ha «styrket vår forståelse av konflikt og samarbeid gjennom spillteoretiske analyser».
Mardi Gras
Mardi Gras har flere betydninger
Liste over Naruto manga-bøker
Dette er en liste over Naruto manga-bøker, som er en del av Naruto media-agenturet. Kapitlene som utgjør disse bøkene, er skrevet av Masashi Kishimoto, og utgis av Shueisha i magasinet Weekly Shonen Jump.
Om serien
Serien, som er en føljetong, startet i 1999. De første to-hundre og førtifire kapittlene, er kjent som Del I, og utgjør første del av historien om Naruto Uzumaki. Samtlige av de etterfølgende kapitlene hører til Del II, som fortsetter handlingen fra Del I etter et hopp på to- og et halvt år fram i historien.
Den norske oversettelsen av Naruto er lisensiert av Schibsted Forlagene, og publiseres i den norske utgaven av Shonen Jump.
Flere adapsjoner av serien er blitt gjort, blant annet to anime-serier og fire spillefilmer. Den første anime-serien kalt Naruto, bestående av to-hundre og tjue episoder, dekker hele Del I.
Den andre, kalt Naruto: Shippūden (ナルト 疾風伝, Naruto: Shippūden, bet. Naruto: Hurricane Chronicles / Naruto: Orkan Krønikene) er basert på Del II, og ble først sendt 15. februar 2007.
Begge seriene er produsert av Studio Pierrot og TV Tokyo, og sendes på TV Tokyo.
I Japan har Shueisha gitt ut 40 tankōbon (samlebøker). Hvor de 27 første omhandler Del I, og de resterende 13 tilhører Del II (Føljetongen som utgjør Del II er ikke avsluttet).
Viz Media har gitt ut 27 tankōbon av den engelske oversettelsen.
Schibsted Forlagene har gitt ut tre tankōbon av den norske oversettelsen, med bok nr. 4 klar for utgivelse 11. februar 2008.
Del I
Del I dekker de første to-hundre og førtifire kapittlene i Naruto, og er samlet i tjuesju tankōbon. Samtlige av de første tjuesju tankōbon er gitt ut av Shueisha i Japan, og av Viz Media i Nord-Amerika. Viz Media publiserte bøkene seksten til tjuesju, over en fire måneders periode for å korte ned avstanden mellom den japanske og den engelske utgaven av manga-serien.
Anime-adapsjonen av serien, blir sendt både i Japan og i Nord-Amerika. I Japan ble den produsert av Studio Pierrot og TV Tokyo, og ble vist på TV Tokyo mellom 3. oktober 2002 og 8. februar 2007.
Den engelske utgaven av serien blir sendt på Cartoon Network og YTV.
Radio Prime Sarpsborg
Radio Prime Sarpsborg var en lokalradiostasjon med base i Sarpsborg. Den hadde Sarpsborg og nærområdene som primærområde. Utgiver var Mastertimes AB.
Stasjonen hadde sin første sending 9. april 1990, da med navnet Radio 3.
Våren 2015 ble Radio Prime kjøpt opp av P4-gruppen, og er i dag en del av P5-stasjonene.
Frekvenser
Kanalen kunne også høres på nettradio fra radioens hjemmeside.
Kim Frydenberg
Kim Frydenberg (født 28. juni 1981) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han representerte Vålerenga og Manglerud Star Ishockey.
Ederdemningen
Ederdemningen (tysk: Edertalsperre) er en demning i elva Eder, beliggende i Landkreis Waldeck-Frankenberg sørvest for Kassel i Hessen, Tyskland. Den demmer opp innsjøen Edersee, som med 12 km² er den nest største kunstig oppdemmede innsjøen i Tyskland.
Anlegget har knyttet til seg Waldeck vannkraftverk – et såkalt pumpekraftverk som nytter to oppdemmede reservoarer hvorav ett er Edersee, og har installert vannkraftkapasitet på 704 MW effekt. Ellers er det også en direkte installert vannkraftverk i selve demningen, med 20 MW effekt.
Demningen ble innviet i 1914, og ble bombet av britiske fly i 1943. Demningen er en betong buedam på 250-400 meter, med høyde 47 meter og en byggekostnad i 1914 på 25 millioner gullmark.
Fylkesvei 493 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 493 i de følgende fylkene:
Jakob Jensen
Jakob Bernhard Christian Jensen (født 16. februar 1912, død 17. juni 1997) var en dansk padler som deltok i De olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Jensen vant en olympisk sølvmedalje i padling under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i K-2 1000 meter sammen med Ejvind Hansen bak svenskene Hans Berglund og Lennart Klingström.
Ace Attorney
Ace Attorney, kjent i Japan som Gyakuten Saiban (逆転裁判), er en serie eventyr/visuell roman-spill skapt av Shu Takumi og utgitt av Capcom. Spilleren tar på seg rollen som en forsvarsadvokat som prøver å få sine klienter frikjent gjennom etterforskning, bevis og kryssforhør.
De tre første spillene i serien ble opprinnelig gitt ut bare i Japan i perioden 2001–2004 for Game Boy Advance. De ble deretter portert til Nintendo DS og utgitt internasjonalt på flere språk. Fra og med det fjerde spillet har spillene blitt utviklet for DS fra grunnen av. DS-versjonene bruker DS-ens mikrofon og trykkfølsomme skjerm.
De tre første spillene blir ofte referert til med navnet på hovedpersonen Phoenix Wright. Det fjerde spillet, som foregår sju år etter det tredje, introduserte en ny hovedperson: Apollo Justice.
Fagerli kraftstasjon
Fagerli kraftstasjon eller Fagerli kraftverk er et vannkraftverk i Nordland. Verket utnytter et 232 meter høyt fall mellom Dajavatn og Langvatnet i Sulitjelma.
Kraftverket har i dag en nominell årsproduksjon på 252 GWh, og eies og drives av Salten kraftsamband. Fagerli var det første kraftverket bygget av Salten kraftsamband, i samarbeid med Sulitjelma Gruber.
Fagerli gamle kraftstasjon ble bygget allerede i 1893, som et av Norges første vannkraftverk.
Eirin Faldet
Hun har arbeidet som lærer, sosialassistent og sosialkurator. Etter at hun i 1981 tok eksamen ved sosiallinja på Norges kommunal- og sosialhøgskole arbeidet hun som sosionom og leder for Utekontakten i Hamar-regionen
Nannestad Idrettslag
Nannestad Idrettslag (stiftet 7. mai 1922) er et idrettslag fra Nannestad i Akershus, som driver med alpint, basket, fotball, håndball, innebandy og klatring. Det meste av lagets aktiviteter foregår i idrettsparken i Nannestad, bestående av kunstgressbane, Nannestadhallen, sandvolleyballbane og diskgolfbane.
Fotball
Klubben har fortsatt et breddefotballstilbud, men det meste av fotballaktiviteten er skilt ut i samarbeidsklubben Nannestad Fotballklubb. Fotballklubben ble etablert i 2009, som et samarbeid mellom Bjerke Idrettslag, Nannestad Idrettslag, Holter Idrettsforening og Åsen Idrettslag, for å legge til rette for et best mulig sportslig tilbud til spillere fra 13 år og eldre.
Nannestad har hatt en spiller på det norske A-landslaget for kvinner, Margot Ramstad.
Erik Bråthen
Erik Mellevold Bråthen (født 16. september 1987) er en norsk fotballspiller som for tiden er klubbløs.
Bråthen kom fra Kvik Halden til Fredrikstad FK foran 2007-sesongen. Han ble byttet inn i kampen mot Aalesund da Rami Shaaban måtte ut med skade i pausen. Bråthen har flere kamper på aldersbestemte landslag. Den 8. mars 2010 meldte han overgang til Rosenborg.
Bråthen ble byttet inn til pause i kampen mot Vålerenga da Daniel Ørlund fikk en smell i ansiktet. Han stod en bra omgang,og slapp ikke inn noen mål.
Lokal-TV
En lokal-TV kanal, alternativt nær-TV, er en TV-kanal som dekker et geografisk begrenset område, som en kommune eller et fylke. Enkelte lokal-TV-kanaler dekker kun et lite sted, som TV Risvollan, som kun dekker et borettslag i Trondheim.
Lokal-TV i Norge
I Norge er det 23 lokal-TV-stasjoner som er medlem av Mediebedriftenes Landsforening. Tidligere hadde 16 av disse avtaler med TVNorge, som innebar at de fikk sende kl 17.30 – 17.55, 18.30 – 18.55 og ca. 23.15 – 23.40. I løpet av 2008 gikk lokal-TV-stasjonene over til å sende fra klokken 17.30 til 24.00 i det digitale bakkenettet, men de sendte også på TVNorge til det analoge bakkenettet ble slukket der kanalen sender. De siste delene av det analoge bakkenettet ble slukket 1. desember 2009.
Jason Bournes ultimatum (film)
Jason Bournes ultimatum er en film fra 2007, løst basert på Robert Ludlums roman Jason Bournes ultimatum. Filmen er en oppfølger til filmene Hvem var Jason Bourne og Gåten Jason Bourne. Filmen hadde norgespremiere den 14. september 2007. Matt Damon returnerte i hovedrollen som Jason Bourne, Paul Greengrass er regissør og Tony Gilroy (som skrev manus til de to første filmene) skrev manus sammen med Tom Stoppard.
Jason Bournes ultimatum er tredje film i rekken om Jason Bourne, og Matt Damon gjentar sin hovedrolle fra de to første filmene. Filmen ble produsert av Universal Pictures og hadde norgespremiere den 14. september 2007, og den 3. august i USA.
Handling
Seks uker senere reiser Bourne til Paris for å fortelle Maries bror om at hun er død. På veien leser han en artikkel i The Guardian der journalisten Simon Ross beskriver Jason Bourne som en CIA-agent. Bourne avtaler å møte Ross i London på Waterloo stasjon. Ross er imidlertid overvåket av CIA på grunn av at han nevnte ordet «Blackbriar» i en telefonsamtale med redaktøren sin. På stasjonen ser Bourne CIA-agentene, og greier å plante en mobiltelefon på Ross og ringe ham for å fortelle ham hvordan han skal riste av seg agentene. CIA beordrer imidlertid en leiemorder om å ta livet av Ross og hans kilde. De kjenner igjen Bourne på et overvåkningskamera, og antar at han er Ross' kilde. Bourne råder Ross om å være i skjul, men Ross får panikk og avslører seg selv. Leiemorderen tar livet av ham, og i det påfølgende kaoset stjeler Bourne Ross' notater fra liket. Notatene avslører at kilden virkelig er Ross Daniels, CIAs sjef i Madrid.
CIA-direktør Pamela Landy bringes inn for å hjelpe til i jakten på Bourne. Med hennes hjelp finner de ut at Daniels var kilden. De sender et lag til kontoret hans, men Bourne kommer dit først og bekjemper CIA-laget i det de dukker opp. Mens de er der kommer Nicky Parsons. Nicky forteller at Daniels stakk av til Tanger, og hjelper ham å stikke av. I Tanger forstår det at CIA har sendt leiemorderen Desh etter Daniels. Nicky bruker sin offisielle tilgang til å sende en beskjed til Desh, der hun sier at han skal møte henne for å få en ny telefon. Dette gjør at Bourne kan følge etter Desh til hans mål. CIA forstår at Nicky har forrådt dem, beordrer han Desh til å ta livet av Nicky og Bourne etter at han har tatt seg av Daniels.
Bourne følger etter Desh, men greier ikke å unngå at Daniels dør. Når Desh kommer etter Nicky, løper Bourne fra politiet i Tanger og slåss mot Desh, og vinner til slutt ved å kvele ham med et håndkle. Bourne undersøker Daniels papirer og finner adressen til CIAs understasjon i New York. Mens Bourne reiser til USA må Nicky skjule seg. I New York ringer Bourne til CIA mens han observerer dem fra over gaten. Slutten i Gåten Jason Bourne gjentas, de forteller ham at han egentlig heter David Webb, og at han ble født 15. april 1971.
Bourne reiser til CIAs kontorer, men blir oppholdt av en biljakt. På CIAs kontorer møter han en lege som hjelper ham å huske. Han forteller imidlertid CIA at han ikke lenger ønsker å være Bourne, eller å han noe mer med CIA å gjøre.
Noen få dager senere er Nicky i skjul og ser på en nyhetssending der de utro tjenerne i CIA blir arrestert. CIAs direktør Erza Kramer må på høring i senatet etter at hennes ansatte David Webb (også kjent som Jason Bourne) ramlet i en elv, mens liket aldri ble funnet. Nicky smiler forstående, og i en flashback får vi se Bourne komme til live i elven og svømme i sikkerhet.
Bertil Carlsson
Bertil Carlsson (født 25. august 1903, død 26. november 1953) var en svensk skihopper som konkurrerte på 1920-tallet.
Uruguays kvinnelandslag i håndball
Uruguays kvinnelandslag i håndball er landslaget til Uruguay som deltar i internasjonale håndballturneringer. Det representerer landet i internasjonale håndballturneringer, og reguleres av Uruguays Håndballforbund. Landslaget har deltatt i internasjonale turneringer siden 1986.
Resultater i internasjonale turneringer
''Resultatene som er vist under er kun konkurranser der Uruguay har deltatt. Turneringer de ikke har tatt del i er ikke ført opp.''
Lennart Larsson
Larsson vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det svenske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 10 km bak Sovjetunionen og Finland, de andre på det svenske laget var Gunnar Samuelsson, Per-Erik Larsson og Sixten Jernberg.
Larsson ble verdensmester i langrenn 1958 i Lahtis på 4 x 10 m stafett.
Katie Leung
Katie Liu Leung, 梁佩詩, 梁佩诗, Liáng Pèishī (født 8. august 1987 i Motherwell i Skottland) er en skotsk skuespiller. Hun er kjent for å ha spilt rollen som «Cho Chang» i Harry Potter og Ildbegeret (2005). Leung bor i Motherwell, et distrikt nær Glasgow, for tiden sammen med sin far Peter Leung, to brødre og en yngre søster. Leung ble valgt ut blant mer enn 3000 håpefulle jenter på prøvespillingene for «Cho Chang». Den eneste forutsetningen J.K. Rowling (forfatteren av Harry Potter-bøkene) stilte til «Cho Chang» i filmen, var at skuespilleren skulle være totalt ukjent.
Hun spiller også i Harry Potter og føniksordenen.
Gråhegre
Gråhegre eller fiskeheire (Ardea cinerea) er en fugl i hegrefamilien (Ardeidae), som er store pelikanfugler (Pelecaniformes). I Norge betegnes den iblant også som hegre eller heire, selv om disse begrepene egentlig er dekkende for alle hegrer. Arten eksisterer i kraft av fire aksepterte underarter, hvorav nominatformen (A. c. cinerea) hekker i store deler av Norge (men ikke lengst nord), nesten hele Danmark, det sørlige Sverige, og fra 1993 i det ekstremt sørlige Finland.
Biologi
Gråhegre er en stor, langlemmet og langhalset fugl som måler cirka 90–98 cm og veier omkring 1 020–2 073 g. Vingespennet utgjør cirka 175–195 cm og nebbet er langt og stilettformet. Hannen blir generelt noe større enn hunnen.
På oversiden er den askegrå. Skuldrene har forlengede lysegrå fjær. Vingene er gråsvarte. Vingens fremkant, hodet og strupen er hvit. Issen med lange nakkefjær er svarte. Halsen er gråaktig, med svarte flekker i rader langs fremsiden. Brystet har forlengede hvite fjær, og buken er hvit. Nebbet, benene og øyets iris er gulfarget. Hannen og hunnen er tilnærmet like. De to underartene firasa og monicae har lysere hals og mer hvitt i hodet; monicae mer så enn firasa. Ssp. monicae (mauritaniahegre) har i senere tid av og til blitt betraktet som en selvstendig art, med basis i en studie av Érard, Guillou & Mayaud (1986). Den har, i tillegg til å være den lyseste av underartene, kortere vinger og kortere stjert enn nominatformen.
Habitatet er svært variert, men arten er nært knyttet til grunne næringsrike våtmarksområder med ferskvann, brakkvann eller saltvann, herunder også vann som strømmer, så lenge det er isfritt fire–fem måneder i løpet av året. I så måte finner man hegrer både langs elver, kanaler, innsjøer, diker, fiskedammer, rismarker og kystområder med mer. Langs kysten kanskje spesielt i tidevannssonen. Den foretrekker områder med noen trær her og der, men kan også opptre i åpne områder. Ssp. monicae ser ikke ut til å bruke trær.
Som sådan trives arten i høyder fra havnivået og opp til 500–1 000 moh og mer. På Madagaskar og i Zambia hekker den i høyder på opp mot 1 800 moh, i Armenia opp mot 2 000 moh, og i Ladakh i det nordvestre India opp mot 3 500–4 000 moh.
Gråhegrer holder den lange halsen sammentrukket under flyvning. Flyvningen kan minne noe om rovfuglenes, med rolige og tunge vingeslag. Den sammentrukne halsen og de lange ekstremitetene avslører imidlertid at det er en hegre.
Arten er vokal og utstøter typisk hese lyder «frarnk»- eller «kroaak» under flukt eller «go, go, go» når den blir alarmert (ved reirplassen). Under aggresjon utstøter den et «oooo» eller en mer gurglende lyd av «rvo» eller «arre, arre”».
Hovedsakelig lever hegren av fisk som den fanger med nebbet, som regel 10–25 cm lang, men av og til også større fisk opp mot 500 g og ål opp til 60 cm, som kan være vanskelige å svelge. Den eter også krepsdyr, krabber, små skilpadder, bløtdyr og mindre fugler, for eksempel måseunger, og til og med små pattedyr. Arten jakter ved å stå stille i vannkanten og vente på et bytte, for så lynraskt å strekke fram den lange halsen og gripe byttet med det lange nebbet. Og arten kan jakte etter mat opp mot 23 timer i døgnet. Noen steder eter de i regulære økter som er regulert av tidevannet. Voksne individer trenger normalt 330–500 g fisk i døgnet.
Fuglene er normalt sky. De samler seg i hekkekolonier på opptil 50 par i hekketiden, av og til sammen med storker og ibiser med mer. Slike kolonier kan telle flere hundre par, men hegrekolonien teller sjelden mer enn ti–tolv reder av den grunn. Arten er monogam og danner par som trolig varer kun en sesong. Den bygger vanligvis redet høyt oppe i store trær, men kan også legge redet på en berghylle. De samme redene kan bli brukt år etter år. Redet bygges av kvister, lyng og gress og lignende. De måler normalt omkring 50 cm i diameter, men reder på 1 meter er ikke uvanlige, både i bredde og høyde. Det bygges av hunnen, som regel i toppen av høye trær - ofte 25–50 m over bakken.
I Europa legger hunnen normalt 4–6 blågrønne egg, i tropisk strøk 3–5 (1–10 egg ligger innenfor normalen begge steder). Tidsrommet for leggingen varierer noe med utbredelsen. Eggene ruges i cirka 23–28 dager av begge foreldrene, noe kortere i tropiske strøk. Ungene klekker asynkront og har brungrå dun. De får full fjærdrakt etter cirka 42–55 dager, men de blir i redet i ytterligere 10–20 dager. Krangling og konkurranse om maten, herunder kannibalisme, fører ofte til at de minste ungene ikke lever opp. De som vokser opp blir reproduktive første etter et par år, selv om årsgamle fugler kan utgjøre en del av hekkekoloniene.
Inndeling og utbredelse
Gråhegren finnes i nesten hele Europa, bortsett fra på Island og i de nordligste områdene. I nesten hele Asia, bortsett fra Pakistan, Saudi-Arabia og de nordligste områdene. I Øst-Europa, Sverige og de nordlige delene av Norge er den en trekkfugl, i Sør-Norge og i Mellom-Europa en standfugl. I Norge finnes den vesentlig i kystområdene fra Østfold til Nord-Troms. Bestanden i Norge er tiltagende.
Lasse Fjeldstad
Lasse Fjeldstad (født 1987) er en norsk trener og tidligere ishockeyspiller. Han trener A-laget til Stjernen som han selv spilte på fra 2012 til 2017.
Han spilte på aldersbestemte lag og landslag for Vålerenga, og har også spilt for Lørenskog, Manglerud Star og Sparta Sarpsborg.
Kristin Storhaug
Kristin Storhaug (født 27. mars 1963) er en norsk tidligere fotballspiller som representerte BUL. Hun ble norgesmester i 1979 og 1980. Hun spilte landskamper for Norge i 1979, 1980 og 1981. Hun er tidenes yngste norgesmester og landslagsspiller på seniornivå i fotball. Hun ble proff i Hammarby i 1981.
Aserbajdsjansk
Aserbajdsjansk, også kjent som aseri eller azeri, er et tyrkisk språk som er statsspråket i Aserbajdsjan. Aserbajdsjansk har utvikla seg fra den østtyrkiske oghuz-dialekten, og blir snakka av om lag 31 millioner mennesker i Aserbajdsjan og nordlige deler av Iran, samt i mindre grad i nabolandene. Språket har tidligere brukt det persiske alfabetet og det latinske alfabetet, men i sovjettiden ble det kyrilliske alfabetet innført. Etter oppløsninga av Sovjetunionen har man gått over til det latinske alfabetet etter tyrkisk modell. Aserbajdsjanerne i Iran har hele tiden brukt det persiske alfabetet.
NM i bandy 1978
'''Det 61. Norgesmesterskapet i bandy – 1978'''
Mjøndalen vant seriemesterskapet. Mjøndalen, Ullevål, Stabæk og Solberg gikk til semifinale.
Sluttspill
Valle Hovin stadion, Oslo, 5. mars 1978.
Sumpskog
Sumpskog, eller sumpskogsmark er ulike typer fuktskog der grunnvannsspeilet står like under markoverflaten. En nær beslektet skogtype er flomskogsmark.
I Norge og ellers i Nord- og Mellom-Europa, kan man skille mellom to typer sumpskog. Den ene er bjørk-, gran- og furuskogene som man finner i kanten av myrer. Her finner man mange av de samme plantene som vokser på myrer, blant annet torvmose. Sumpskoger der det dannes torv kalles myrskogsmark i Naturtypebasen.
I den andre typen er det viktigste treslaget svartor. Dette er det eneste europeiske treet som tåler at røttene står i vann, men hegg, ask og mange Salix-arter (selje, pil og vier) trives også på fuktige steder. I slike sumpskoger vokser bekkekarse, bekkeblom, maigull, myrkongle og flere bregnearter.
I USAs sørstater dekker skoger med sumpsypress store områder.
På Sumatra og Borneo finnes artsrike sumpskogsmarker der marka er dekket av torvmose. Trærne kan bli opptil 50 m høye.
Meitefiske
Meitefiske er fiske med meite som agn.
Meitefiskets grunnprinsipp er å forsøke å fange fisk ved å presentere noe som faktisk er spiselig for fisken. Dette i motsetning til f.eks. fluefiske og slukfiske der det benyttes kunstige agn.
Historikk
Meite kan defineres som sportsfiske med levende agn. Meiting er blitt bedrevet så lenge man har holdt på med fiske, men det moderne meitefisket fikk sitt gjennombrudd i Norge på 1980-tallet. Sportsfiske, også det moderne meitefisket, har røtter blant engelske sportsfiskere. Et målrettet, systematisk, meite etter store eksemplarer av de ulike artene ble ansett som meget krevende, og i særlig grad gjaldt det karpe. I 1952 fanget den engelske sportsfiskeren Richard Walker en kjempekarpe på cirka 20 kg. Det var startskuddet for det som går under betegnelsen specimenfiske (specimenmeite), altså målrettet meite etter de største fiskene av en art. Metodene som britene brukte tidlig i 1950-årene ble et fundament for utviklingen av det moderne meite. Britenes kunnskap om fiskemetoder og utstyr ble overført til kontinentet utover på 1950- og 60-tallet. Meitere på kontinentet utviklet deretter egne metoder, og når det gjelder konkurransemeite har ideene til franske, italienske og tyske sportsfiskere gjort stor suksess. Men innenfor målrettet meite etter stor fisk, har britene hele tiden vært toneangivende. Til Skandinavia kom det moderne meitet på 1970-tallet, og i Norge fikk altså denne formen for sportfiske et gjennombrudd på 1980-tallet. Det moderne meitet innebærer fiske i ferskevann med lette og spesialiserte takkel, følsomme nappindikatorer, en rekke ulike agn og ikke minst fôring med et fôr basert på brød og en lang rekke fôrtilsatser som tilfører smak, lukt, farge og konsistens. Selv om moderne meite regnes som et motstykke til det tradisjonelle markfisket etter abbor og ørret, så er det i praksis ikke noe entydig skille mellom moderne meite og mer tradisjonelle teknikker. Utviklingen av det moderne meitet henger tett sammen med tilgangen på nye materialer og konstruksjonsteknikker for stenger, sener, sneller, dupper og annet utstyr. I Norge ble det stiftet flere spesialiserte meiteforeninger utover på 1980-tallet. Som overordnet organ for disse foreningene, paraplyorganisasjon, ble Norsk Meiteunion (NMU) stiftet i 1989.
Utstyr
Over tidens løp har det blitt utviklet mye utstyr for meitefiske av forskjellig art.
Stenger
Stenger til meitefiske spenner over et stort område, fra 7-meters bolognaise-stenger, til 70 cm ismeite-stenger. De vanligste typene for bruk i ferskvann uten isdekke er:
I saltvann brukes i tillegg til vanlige haspel-/spinn-stenger også kyst-meite-, surfcasting-, og båtstenger:
Enkelte stenger klassifiseres med betegnelsen "lbs", som forteller hvort mange pund som må til for å bøye stanga slik at håndtak og tupp står 90 grader på hverandre. En 2,5 lbs stang kaster 60-100g søkker greit, men en direkte omregning fra "lbs" til kastevekter slik stenger vanligvis klassifiseres er ikke alltid lett.
Sneller
De to viktigste hovedtypene er haspelsnelle og multiplikatorsnelle:
Liten haspelsnelle med front-brems.
Snellene finnes i mange størrelser, fra ørsmå til uventet store. Mange fabrikanter bruker om lag samme betegnelser for å angi størrelse. En "1000"-snelle er relativt liten, og tar kanskje 120m med tynn (0,16mm) sene. En 4000-snelle er en mellomstørrelse, og tar ca. 250m med 0,25mm sene. En 10 000-størrelse snelle brukes til tungt surf/kyst meite og kan ta 500m med 0,40 sene. Snellene har brems som brukes når man "kjører" fisken. Denne opereres med et hjul enten foran eller bak på snellen.
For meitefiske er en variant av haspelsnellen spesielt interessant, såkalte "Baitrunner" sneller. Dette er sneller hvor spolen kan frikobles så den løper tilnærmet fritt. En fisk som tar agnet vil ikke merke motstand fra snøret før man slår av baitrunnerfunksjonen og gjør tilslag.
Multisnelle med snørefører og spakbrems.
Sene
Det finnes to hovedtyper sene, såkalte "mono-sene" og "multisene":
En undervariant av vanlig mono sene er fluorokarbonsener, som har høyere bruddstyrke, og er nesten usynlige i vann. Disse er som regel relativt dyre, og brukes mest på de siste 3-4 meterne.
Hvilken senetype man bruker til meite er en smaks- og erfaringssak. På korte hold/mindre fisk brukes hovedsakelig mono-sene. På store dyp/lange avstander nesten utelukkende multisene.
Dupp
Dupper finnes i et utall varianter, fra små penner som tåler et par splitthagl, til digre sigarer som bærer en hel agnfisk. Det finnes spesielle dupper for rennende vann og for stille vann, dupper som festes i bunn og på toppen. osv..
Søkker
Hovedtyper:
Forkurv
En avart eller videreføring av søkker er bruk av fôrkurv. Dette er en fortynget plast- eller nettinghylse, som fylles med lokkefôr. Fôrkurven knyttes i en søkkefortom i stedet for et søkke, og kroken med agnet knyttes i en krokfortom. Med denne metoden vil fisken lokkes til stedet av lokkefôret, og forhåpentlig bite på agnet.
Kroker
Enkeltkroker finnes i størrelser fra denne: J og opp til 12–15 cm lange. Størrelsen angis som et tall: 24, 22, 20, 18, 16, 14, 12, 10. 8, 6, 4, 2, 1/0, 2/0, 4/0, 6/0, 8/0 osv. En 28-krok er omtrent så stor: J, en 8'er er om lag én cm lang, en 2'er er om lag 2 cm, og en 10/0 ca. 8 cm lang. Størrelsen varierer mellom fabrikantene, en 1/0 hos én kan være større enn en 2/0 hos en annen.Kroken tilpasses størrelsen på agnet, og deretter størrelsen på munnen til fisken man er ute etter. De fleste enkeltkroker har et øye i enden for å feste senen, enkelte typer har en flat "spade" i enden hvor man knyter senen rundt krokstammen i stedet for i øyet.
Formen varierer også, med kort/lang stamme, tykt/tynt gods, med eller uten hakk i stammen for å holde agnet på plass, med eller uten vridd krogspiss osv. En spesiell variant er sirkelkroken, hvos spissen er vendt innover i stedet for oppover. Hensikten med denne er at fisken selv skal kroke seg i munnviken uten at man gjør tilslag.
Treblekroker er tre enkeltkroker loddet sammen så de står 120° på hverandre. Ved meiting brukes den mest til takling av hel agnfisk eller større fileter. Fordelen er at man kan begrave én krok i agnet, og la de andre være frie for å kroke fisken.
Stangholdere
Til å holde stangen under meite brukes en stangholder, enten en "bankstick"/jordspyd, eller et mer avansert tre- eller firebent stativ, såkalt "rodpod". Stangholderen kan utstyres med nappvarslere, forskjellige inretninger som kan hjelpe til å vise et napp.
Fiske etter de forskjellige artene
Meitefiske er godt egnet etter fiske etter alle typer ferskvannsfisk. Men på grunn av fiskeartenes høyst forskjellige levesett er det svært forskjellige metoder som benyttes når man målrettet fisker de forskjellige artene. Under følger noen korte punkter som kan være nyttig når man fisker etter en bestemt art.
Meitefiske (agnfiske) i sjøen
Dette fisket omfatter alt fra barn med en stein i hyssing med eller uten agn på krabbefiske, til yrkesfiske med drivline.
Bunnsnøre
Bunnsnørefiske med håndsnøre er i dag en lite brukt fiskemetode.
«Feniks» (1628)
«Feniks» («Føniks») var en fløyt, et armert handelsskip som ble tatt i desember 1627 under den polsk-svenske krigen av orlogsfartøyet «Zolty Lew» som førte skipet til Weichselmünde skanse. Det ble tatt i bruk av de polske myndighetene som et armert handelsskip under det polske navnet «Feniks».
Meitefiske
Bunnsnøre
Det kunne foregå fra land der fjellet var stupbratt mange meter ned. Der fikk man fisk som gikk i taren, som berggylte og «sypike». En og annen hvilling kunne også forville seg til å bite. Traff man riktig med plassen, var det også torsk som hadde sitt revir der. Dette fisket var for å få fisk til kraften i fiskesuppa.
«Feniks» (1628)
Under sin første ferd den 15. april 1628 seilte «Feniks» sammen med «Zolty Lew», «Panna Wodna» og «Czarny Kruk» til sjøs med kaptein Hans Meylckens ombord, og tok et engelsk hamdelsskip med kontrabande i lasten. Senere i dette året gikk «Feniks» på grunn i munningen av Wisla ikke langt fra Weichselmünde festning den 6. juli, og kom innenfor skuddvidde av den svenske hærens feltartilleriet. To krigsskip, «Tigern» og «Wodnik» kom til unnsettelse for det grunnstøtte fartøyet som ble berget og ført vekk i sikkerhet.
Meitefiske
Bunnsnøre
Mer vanlig var å ro eller seile ut og fiske på med. Med var den gamle måten å vite hvor man var hen på havet. For ikke å drive av, kunne man slippe ned en ilestein i grastau som holdt båten på plass over stedet en visste der var godt fiske. Ilet var ikke det mest pålitelige bunnfestet, så en måtte gløtte opp i ny og ne for å kontrollere om vind og strøm hadde ført en vekk fra medet.
Bunnsnøret var kveilet opp på en grind og de to krokene var festet med fortom til et blylodd med to messingstenger som pekte i hver sin retning. Agn var stykker av fisk. Snøret ble kveilet ut til loddet var i bunnen, og så trukket fire favner opp igjen. Ble snøret liggende på bunnen var det knurr man fikk. Den ble kastet overbord som ufisk. Utbyttet kunne variere med sted og årstid, men det var vanlig å komme hjem med i hvertfall torsk, sei, hyse eller kolje, og en og annen lange.
«Feniks» (1628)
I januar 1629 ble den polske flåten sendt til den katolske ligaen i Wismar av kongen Sigismund. Der ble de polske krigsskipene trukket inn i en rekke sjøtrefninger med dansk-norske og svenske krigsskip. Etter Gustav II Adolf gikk på land i sommeren 1630 med en stor svensk hær, ble Wismar satt under beleiring fram til den 22. januar 1632. Etter kapitulasjonen ovenfor svenskene ble samtlige skip i havneområdet overtatt og innlemmet i den svenske flåten. I svensk tjeneste ble skipet kjent som «Fenix» uten at skjebnen er kjent.
Meitefiske
Bunnsnøre
I dag er dette fisket delvis avløst av sluk- og pilkefiske. Større plastbåter har så stort vindfang at de lett driver av medet selv med dregg som bunnfeste.
Vendetta (bok)
Vendetta er en svensk spenningsroman, skrevet av Jan Guillou. Den ble først lansert på norsk i 1992 av Cappelen, utgaven fra 2007 er ved Piratforlaget. Det er bok nummer seks om Carl Hamilton. I 1991 ble boken gitt ut i Sverige med samme tittel. Romanen ble i 1995 filmatisert med Stefan Sauk i hovedrollen, Vendetta.
Avarisk
Avarisk er et språk som snakkes av avarene, en folkegruppe i Kaukasus. Språket brukes hovedsakelig i Dagestan, for det meste i den sørlige delen av republikken. President Mukhu Aliyev er avarisk.
Meitefiske
Linefiske
Linefiske kunne drives med bunnline eller flyteliner. Agn var stort sett hva som kunne skaffes i store nok mengder, ofte stimfisk som sild eller makrell.
Avarisk
Men språket tales også av grupper i regionen Zakatala i Aserbajdsjan, i Georgia og Kasakhstan, i Jordan og Tyrkia. 650 000 mennesker bruker avarisk.