cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Papirets historie
Papirmaskin
Det tidligste sikre beviset på en vanndrevet papirmølle er datert til 1282 i det spanske kongedømmet Aragón. Et påbud fra den kristne kongen Peter III omtaler etableringen av en kongelig «molendinum», en særegen hydraulisk mølle i senteret for papirproduksjon i Xàtiva. Oppfinnelsen synes å ha krenket det lokale muslimske samfunnet av papirprodusenter; dokumentet garanterer de muslimske undersåttene retten til å fortsette med å produsere papir på den tradisjonelle måten ved å banke papirmassen med håndkraft, og gir dem bevilling til å være unntatt fra arbeid ved den nye møllen.
I løpet av slutten av 1200-tallet begynte sentrene for papirproduksjon å vokse kraftig i Italia, noe som reduserte prisen på papir til en sjettedel av pergament, og den falt deretter ytterligere. Behovet for å importere orientalsk papir fra Midtøsten falt bort, foruten at det heller ikke var lønnsomt. Papirframstilling nådde Tyskland et århundre senere, med Ulman Stromer i Nürnberg i 1390. Det er senere avbildet i den kostbart illustrerte Liber Chronicarum, eller Nürnbergkrøniken.
Industrialisering
Fra midten av 1300-tallet og framover gjennomgikk framstillingsprosessen i europeiske papirmøller raske forbedringer. Etterspørselen etter papir skapte behov for stadig større effektivitet i produksjonen.
Før industrialiseringen av papirproduksjonen var den mest vanlige fiberkilden resirkulert fibre fra brukte tekstiler, tøyfiller (på engelsk benevnt som rags). Tøyfillene var fra hamp, lin og bomull. Beklageligvis importerte USA og Storbritannia også mumier fra Egypt til råvarer i papirproduksjonen. Hver mumie var svøpt i rundt fem tusen meter lange remser av lin, og disse ble brukt til råstoff for papir, mens mumiene ble brent. Antagelig ble store fortidsminner på denne måten pulverisert, da mange av linremsene inneholdt skrift fra oldtiden.
En prosess for å fjerne trykksverte fra resirkulert papir ble oppfunnet av den tyske juristen Justus Claproth i 1774. I dag kalles denne metoden for avsverting (engelsk deinking). Det var først ved introduksjonen av tremasse at papirproduksjonen ble uavhengig av resirkulerte materialer.
På slutten av 1700-tallet resulterte arbeidet til franskmannen Louis-Nicolas Robert i en maskin som kunne produsere en sømløs, jevn og uavbrutt lengde med papir på en metalltrådmaske med pressruller i den ene enden. Den nye maskinen ble perfeksjonert og markedsført av brødrene Sealy og Henry Fourdrinier i London, og den erstattet prosessen hvor papir ble produsert som enkeltark for hånd. Oppfinnelsen kostet brødrene 60 000 pund. Det britiske lovverket gjorde det vanskelig å beskytte patentet på maskinen, noe som førte til at brødrene gikk konkurs.
Eksperimenter med bruk av tremasse ga ingen virkelige resultater før på slutten av 1700-tallet og begynnelsen av 1800-tallet. Ved år 1800 hadde Matthias Koops i London undersøkt ideen å bruke trevare som råvare, og i 1801 skrev og utga han en bok om papirproduksjonen og de substanser som hadde vært benyttet fram til hans tid. Boken var trykt på papir gjort fra trevare, og ingen av sidene var framstilt ved den tradisjonelle bløtmasseprosessen med trevarer eller tøyfiller. Koops fikk finansiell støtte til å framstille trykkemaskiner fra den britiske kongefamilien, men forretningsvirksomheten ble kortvarig. Bare få år gikk fra hans første og eneste trykte bok til han gikk konkurs. Boken hadde vært velgjort, men den var kostbar å produsere.
På 1830- og 1840-tallet tok to menn fra ulike kontinenter opp utfordringen, men fra ulikt perspektiv. Både Charles Fenerty i Canada og Friedrich Gottlob Keller i Tyskland begynte å eksperimentere med trevare, men benyttet den samme teknikken i papirproduksjonen. Istedenfor å bløtgjøre og dunke tøyfiller ble det samme gjort med trevare. På omtrent samme tid, rundt 1844, annonserte de sine funn. De oppfant en maskin som ekstraherte fibrene fra trevare, nøyaktig som med tøyfiller, og framstilte papir fra det. Fenerty bleket også tremassen, slik at papiret ble hvitt. Dette innebar en ny æra for papirproduksjon. Ved slutten av 1800-tallet benyttet bortimot alle papirfabrikker i Vesten trevare for å produsere papir. Keller er også kjent for en trekuttemaskin som ble benyttet til å ekstrahere fibre for å lage cellulose. I motsetning til Fenerty tok han patent på oppfinnelsen.
Sammen med oppfinnelsen av den praktiske fyllepennen, masseproduserte blyanter og den dampdrevne, roterende trykkpressen i samme periode førte papir gjort av tremasse til en betydelig omforming av 1800-tallets økonomi og samfunn i de industrialiserte landene. Med innføringen av billig papir ble skolebøker, skjønnlitteratur, tidsskrifter og aviser gradvis tilgjengelig fram mot år 1900. Billig, treholdig papir betydde også at det å skrive dagbok eller brev ble en hyppig aktivitet hos mange. Ved 1850-tallet hadde tradisjonelle yrker som skriver eller sekretær opphørt å være høystatusyrker.
Det opprinnelige treholdige papiret var surt grunnet bruken av alun. Surt papir forvitret og gikk i oppløsning over tid. Dokumenter som er skrevet på mer kostbart klutepapir, er langt mer holdbare over tid. Masseproduserte billigbøker er fortsatt lagd av det billige mekaniske papiret, men utgiverne kan i dag velge å bruke syrefritt papir for mer kostbare bøker. Den dag i dag kalles billigbøker i USA for pulp fiction etter den tremasse, wood pulp, som de var produsert av.
Papirproduksjon i Norge
Før slutten av 1600-tallet ble alt papir i Norge innført fra utlandet. I 1744 nedla kong Christian VI forbud mot import av papir til landet, og de som brøt forbudet, ble straffet med bøter eller straffearbeid. Forbudet ble imidlertid etter noen år erstattet av tollregler. Likevel var tilgangen begrenset, og norske papirmøller hadde vanskeligheter med å dekke etterspørselen. Lenge eksporterte Norge store mengder kluter, tauverk, fiskegarn og andre råemner til land som produserte papir, men etter hvert trengte landet det selv, og det ble innført eksportforbud. Mens forbruket av papir økte, ble filler mangelvare. I 1844 ble det oppdaget hvordan man kunne produsere papir fra tre, men de første forsøkene var av dårlig kvalitet. Papiret var sprøtt og gulnet raskt. Ved å sette til kjemikalier ble kvaliteten noe bedre. Mot slutten av 1800-tallet ble trevirke som råstoff etter hvert enerådende.
Ved begynnelsen av 1700-tallet var det antagelig mer enn hundre møllehjul langs Akerselva. Den første som produserte papir i Norge, var Ole Bentzen (1654–1734) på Bentse Brug. Han hadde studert i både Nederland og England. Med Gerhard Treschow som investor og nederlandske arbeidere kom produksjonen i gang i 1696. Bentse Brug var opprinnelig navnet på ei kornmølle som lå mellom Bjølsenfossen og Bentsebrua, på vestsiden av Akerselva, den gang i Aker utenfor Kristiania. Bentzen og Treschow røk uklar, og Treschow fortsatt alene, etter at Bentzen var presset ut. Han solgte papirmølla i 1717 og siden skiftet anlegget eiere en rekke ganger, noe som kan bevitnes i de forskjellige vannmerkene.
Norges første papirmaskin, produsert i London, ble installert av Bentse Brug i 1838. Det ble den tredje papirmøllen i Norden, etter papirfabrikkene i Helsingør i Danmark og Falun i Sverige. I 1863 etablerte Bentse Brug det første tresliperiet i Norge. Samtidig hadde Norge blitt en av verdens største eksportører av slipemasse og cellulose. Det var god tilgang på råvarer i Norge, etablert infrastruktur og nok av arbeidskraft. Bentse Brugs papirmølle hadde i 1880 rundt to hundre ansatte. Vanligvis var det tretti hester som fraktet varer til og fra anlegget. Ved storfrakt ble det tidvis benyttet opptil hundre hester. Papirproduksjonen langs Akerselva var over da Bentse Brug ble nedlagt i 1898. Vannkraften var begrenset, muligheten for utvidelser begrenset og transport uten jernbane eller havn vanskelig. Likevel eksisterte det i 1896 rundt tyve papirfabrikker i Norge. Noen tiår senere var det rundt hundre, men fra 1970-tallet har utviklingen gått mot stadig færre og større fabrikker.
En av papirprodusentene var Vestfos Cellulosefabrik ved tettstedet Vestfossen i Øvre Eiker. Den ble anlagt alt i 1886, men de første 25 årene ble det bare produsert cellulose for salg, hovedsakelig norsk tremasse som råvare for engelske papirfabrikker. Først etter 1905 kom det store gjennombruddet for papirindustrien i Norge. I 1912 sto den nye papirfabrikken ved Vestfos Cellulosefabrik ferdig, og tusenvis av tonn med papir ble produsert der fram til 1970.
I de siste tiårene har norsk papirproduksjon fått stadig vanskeligere konkurransevilkår. Likevel har papirforbruket per person økt i samme takt som bruttonasjonalproduktet, både i Norge og i utlandet. Moderne papirproduksjon krever store mengder energi, vann og trevare. Alt dette er tilgjengelig i Norge, og papirproduksjon er således velegnet for landet. Likevel begynte det en omstillingsprosess på 1970-tallet, noe som ble mer merkbart på 1980-tallet, da datamaskinene for alvor slo igjennom. Elektroniske medier utkonkurrerer papir, hevdet konsernledelsen ved Norske Skog i 2011 som begrunnelse for å legge ned papirfabrikken Follum ved Hønefoss, til tross for produktutvikling, kostnadsreduksjoner og energieffektiviseringer.
Til tross for økt eller stabilt forbruk av papir er skogmengden i Norge ikke dalende, men økende. Grunnen er at en betydelig andel av råstoffet til papir er såkalt sagbrukflis, som kommer fra avfall.
Inntil 1980-tallet var produksjon av papir sterkt forurensende og med ansvar for at Glomma og Drammenselva ble hardt tilgriset og Iddefjorden nesten gjort død. Klor, som tidligere var en nødvendighet i produksjonen, har fra rundt midten av 1990-tallet ikke vært nødvendig. Tidligere ble det benyttet mye olje for å produsere varme til å tørke papir, men i dag benyttes det overskuddsvarme fra masseframstillingen.
Det er betydelig forskning på nye framstillingsformer. I Norge samarbeider NTNU med Papir- og Fiberinstituttet (PFI) i Trondheim. Papir produsert av genmodifiserte trær er allerede en realitet.
Papirfabrikker i Norge i nyere tid
Denne oversikten viser noen av de større papirfabrikkene i Norge, med angivelse av sted og produktgruppe, og sortert etter når de ble opprettet:
Grenseløst
Grenseløst er et musikkalbum utgitt av Dalakopa i 1998.
Knut Nygård
Knut Nygård (født 23. mai 1933 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller (keeper) som representerte Skeid.
Etter ishockeykarrieren arbeidet han i mange år på lageret til Løwener Mohn.
Dagen (1803–1843)
Dagen var en dansk avis som kom ut i perioden 1803–1843.
Avisen ble grunnlagt av boktrykkeren og forleggeren Klaus Henrik Seidelin. Han var idømt livsvarig sensur ifølge Trykkefrihetsforordningen av 1799 på grunn av tidligere utgivelser, men han kunne fremdeles fungere som utgiver. På grunn av hans senere gode oppførsel lyktes det ham også å få tillatelse til å bringe utenlandske politiske nyheter i avisen, noe få av datidens aviser hadde lov til. Ved hans død i 1811 gikk avisprivilegiene over til enken som i desember 1812 overdro dem til boktrykkersvennene og brødrene Peter og Niels Rostock. Fra 1817 innehadde søsteren Birgitte Møller og enkefru Rostock privilegiet. I perioden 1824–1841 ble avisen utgitt av krigsassessor August Rostock. Med støtte fra Christian VIII drev redaktøren Fribert avisen fra 1842, men han flyktet i 1843 på grunn av gjeld og avisen gikk inn.
Blant avisens skribenter var Tivolis grunnlegger Georg Carstensen, filosofen Frederik Christian Sibbern og Ove Thomsen.
Avisen hadde på sitt høyeste (1835) 3 900 abonnenter og var allerede fra 1820-årene Danmarks største avis.
Fra 6. september 1839 kom det ut en egen utgave Søndagen til avisen, noe som fortsatte til 1843.
Elixir
Elixir er et musikkalbum utgitt av Dalakopa i 2006 etter en lang pause fra platestudio.
Helge Gjessing
Helge Johan Gjessing (født 23. april 1886 i Arendal, død 4. juli 1924 i Gausdal) var en norsk arkeolog.
Han var sønn av filolog Gustav Antonio Gjessing og Helga Monrad. Han var barnebarn av Marcus Jacob Monrad, og søskenbarn til Harald Gjessing, og gjennom sin bror, sognepresten Marcus Jacob Gjessing, var han onkel til arkeologen Gutorm Gjessing. I desember 1913 giftet han seg med Thale Sandvig fra Lillehammer (1890–1918), datter av museumsdirektør Anders Sandvig.
Dmitrij Muratov
Dmitrij Andrejevitsj Muratov (russisk: ; født 30. oktober 1961 i Kujbysjev i RSFSR i Sovjetunionen) er en russisk journalist som i 2021 ble tildelt Nobels fredspris. Han delte prisen med den filippinske journalisten Maria Ressa. Muratov er redaktør for avisen Novaja Gazeta og har også vært programleder i TV.
Diving Lucy
Diving Lucy er en britisk stumfilm fra 1903.
Dmitrij Muratov
Bakgrunn
Muratov ble født ved elven Volga i storbyen Kujbysjev, som senere fikk tilbake sitt eldre navn Samara. På videregående skole tok han kontakt med lokale aviser og fikk en deltidsjobb. Han studerte ved Det filologiske fakultet ved Kujbysjev statsuniversitet i fem år, der han utviklet sin interesse for journalistikk.
Diving Lucy
Handling
Historien finner sted på en britisk eiendom, ved kanten av en stor dam. Et par arbeidere oppdager noe som ligner på ett par kvinnelige bein som stikker opp fra vannet. De skynder seg til unnsetning, og lager en lang planke for å komme seg ut over vannet til det punktet hvor bena stikker frem. Men akkurt i det dem er ferdige med alle forberedelsene løper en politimann frem, og insisterer på å gå ut for å redde kvinnen i nød.
Politimannen kryper galant ut på planken, og tar tak i de formfulle anklene. Men når han løfter opp bena, blir det snart åpenbart for alle at det hele bare var en forferdelig bløff, for beina er falske og tilhører en stor dukke. I tillegg gir planken snart etter, og politimannen havner derfor plask i vannet.
Dmitrij Muratov
Bakgrunn
Etter endte universitetsstudier tjenestegjorde han fra 1983 til 1985 i Den sovjetiske hær som sikkerhetsspesialist for kommunikasjonsutstyr.
Karriere
I 1987 begynte Muratov å virke som korrespondent for avisen Volzjskij Komsomolets. Han ble allerede det første året sjef for Komsomolskaja Pravdas ungdomsavdeling, og senere forfremmet til redaktør av nyhetsartikler. Muratov sluttet i Komsomolskaja Pravda i 1992.
Muratov var i 1993 sammen med en rekke øvrige journalister grunnlegger av avisen Novaja Gazeta. Avisen så det som sin særskilte oppgave å kjempe for demokratiet. Novaja Gazetas nyhetsdesk rådde over lite utstyr og var uten økonomiske midler. Den tidligere sovjetiske president og fredsprisvinner Mikhail Gorbatsjov donerte penger til å betale for datamaskiner og lønninger. Muratov var til å begynne med stedfortredende redaktør.
Muratov var avisens sjefredaktør fra 1995 til 2017 og ble i 2019 på nytt sjefredaktør for avisen. Avisen ble kjent for sin dekning av følsomme og kontroversielle emner som korrupsjon og overtredelser av menneskerettighetene. Som sjefredaktør har han trykket artikler av blant annet Anna Politkovskaja, og som har vært kritiske til Vladimir Putins regjering. Likeledes har avisen har dekket den turbulente situasjonen i Tsjetsjenia og i det nordlige Kaukasus.
Drap på journalistkolleger
Flere journalister tilknyttet avisen er blitt drept. Anna Politkovskaja var medarbeider i avisen, og hennes avsløringer av overgrep i Tsjetsjenia er satt i sammenheng med det som skjedde med henne. Politkovskaja ble funnet skutt og drept i heisen i bygningen hun bodde i Moskva lørdag 7. oktober 2006. Også flere av hennes kolleger har blitt drept: I 2000 ble Igor Domnikov slått i hjel med en hammer, i 2003 ble Jurij Sjtsjekotsjikhin forgiftet. Anastasia Baburova ble skutt på gaten i Moskva 19. januar 2009, mens hun var ute på oppdrag for avisa. Senere samme året ble også avisens journalist Natalja Estemirova skutt.
På bakgrunn av drapene gjorde Muratov seg til talsmann for å la journalistene få bære våpen: «Enten må vi forsvare oss selv, eller vi får skrive om ufarlige ting». Muratov har markert seg som en kritiker til den autoritære utviklingen i Russland og til annekteringen av Krim i 2014. Han støttet protestene i Hviterussland i 2020–2021. Muratov er medlem i partiet Jabloko.
Nobels fredspris
Muratov ble sammen med Maria Ressa tildelt Nobels fredspris 2021 med begrunnelsen «for deres innsats for ytringsfrihet, som er en forutsetning for demokrati og varig fred».
Russlands angrepskrig mot Ukraina
Dmitrij Muratov mener vestlige land har et ansvar for Russlands angrepskrig mot Ukraina fra 2014.
Han anser at om vestlige land hadde latt være å lukke øynene for den autoritære utviklingen i landet, i stedet for å signere kontrakter om gassleveranser, kunne krigen vært unngått.
Ring Up the Curtain
Ring Up the Curtain er en amerikansk stumfilm fra 1919.
Mesterligafinalen i fotball for menn 1998/99
Mesterliga-finalen 1998/1999 ble spilt onsdag 26. mai 1999 mellom og  på Camp Nou i Barcelona. Kampen endte 2-1 til, som dermed vant turenringen for 2 gang.
Detaljer
Assistentdommere:
Gennaro Mazzei (Italia)
Claudio Puglisi (Italia)
Fjerdedommer:
Fiorenzo Treossi (Italia)
Sergej Makarov (ishockeyspiller)
Sergej Mikhajlovitsj Makarov (russisk: Сергей Михайлович Макаров; født 19. juni 1958 i Tsjeljabinsk i daværende Sovjetunionen) er en tidligere russisk ishockeyspiller.
Makarov var forward på det sovjetiske landslaget i ishockey og klubblaget CSKA Moskva. Han ble olympisk mester to ganger og vant flere verdensmesterskap med Sovjetunionen på 1970- og 80-tallet. Makarov utgjorde sammen med Igor Larionov og Vladimir Krutov første rekke på det sovjetiske landslaget. Han spilte elleve sesonger i CSKA Moskva og ble kåret til landets beste spillere åtte ganger.
Dan Norton
Dan Norton (født 22. mars 1988) er en britisk rugbyspiller.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i herrenes sjumannsrugbyturnering.
Football League 2. divisjon 2002–2003
Dette er det tredje nivået i engelsk fotball. Divisjonen ble opprettet i 1920-21, men allerede påfølgende sesong valgte man å dele divisjonen i nord og sør. Denne ordningen beholdt man til og med i 1957-58-sesongen. Da ble det opprettet en 4. divisjon i stedet for nord- og søravdelingene. I 1992–1993 valgte klubbene på øverste nivå å forlate The Football League og danne FA Premier League, og dermed fikk de neste nivåene nye betegnelser. Historikken for denne divisjonen er følgende:
Tabell
K   V  U  T  MF  MM    V  U  T  MF  MM     D    P 1. Wigan Athletic        46   14  7  2  37  16   15  6  2  31   9   +43  100 2. Crewe Alexandra       46   11  5  7  29  19   14  6  3  47  21   +36   86 3. Bristol City	      46   15  5  3  43  15    9  6  8  36  33   +31   83 4. Queens Park Rangers   46   14  4  5  38  19   10  7  6  31  26   +24   83 5. Oldham Athletic       46   11  6  6  39  18   11 10  2  29  20   +30   82 6. Cardiff City	      46   12  6  5  33  20   11  6  6  35  23   +25   81 7. Tranmere Rovers       46   14  5  4  38  23    9  6  8  28  34    +9   80 8. Plymouth Argyle       46   11  6  6  39  24    6  8  9  24  28   +11   65 9. Luton Town            46    8  8  7  32  28    9  6  8  35  34    +5   65 10. Swindon Town          46   10  5  8  34  27    6  7 10  25  36    -4   60 11. Peterborough United   46    8  7  8  25  20    6  9  8  26  34    -3   58 12. Colchester United     46    8  7  8  24  24    6  9  8  28  32    -4   58 13. Blackpool	        46   10  8  5  35  25    5  5 13  21  39    -8   58 14. Stockport County      46    8  8  7  39  38    7  2 14  26  32    -5   55 15. Notts County	      46   10  7  6  37  32    3  9 11  25  38    -8   55 16. Brentford	        46    8  8  7  28  21    6  4 13  19  35    -9   54 17. Port Vale	        46    9  5  9  34  31    5  6 12  20  39   -16   53 18. Wycombe Wanderers     46    8  7  8  39  38    5  6 12  20  28    -7   52 19. Barnsley	      46    7  8  8  27  31    6  5 12  24  33   -13   52 20. Chesterfield	      46   11  4  8  29  28    3  4 16  14  45   -30   50 21. Cheltenham Town       46    6  9  8  26  31    4  9 10  27  37   -15   48 22. Huddersfield Town     46    7  9  7  27  24    4  3 16  12  37   -22   45 23. Mansfield Town        46    9  2 12  38  45    3  6 14  28  52   -31   44 24. Northampton Town      46    7  4 12  23  31    3  5 15  17  48   -39   39
K = Kamper spilt; V = Kamper vunnet;  U = Kamper uavgjort;  T = Kamper tapt;  MF = Mål for;  MM = Mål mot; D = Måldifferanse; P = Poeng
Fritz Lang
Friedrich Christian Anton «Fritz» Lang (født 5. desember 1890 i Wien, død 2. august 1976 i Beverly Hills i Los Angeles i California) var en østerriksk-tysk-amerikansk filmregissør, manuskriptforfatter og skuespiller.
Biografi
Sammen med sin tyske kone, teaterskuespiller, manusforfatter, regissør og forfatter Thea Gabriele von Harbou (1888–1954), som i Weimartiden skrev manuskriptene til flere av hans klassikere, blant annet fremtidseposet 'Metropolis' og Dr. Mabuses testament, revolusjonerte han filmen. Han utviklet en egen estetikk som gjorde filmer som M, Dr. Mabuse og Metropolis til milepæler i filmhistorien, og de tidlige verkene har bidratt til å prege ekspresjonismen innen kinematografisk historie.
Fritz Lang var født østerriker og fikk det tyske statsborgerskap i 1922 etter han hadde giftet seg med Thea von Harbou. Amerikansk statsborger ble han etter sin emigrasjon til USA i 1939.
Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Emily Glaister
Emily Glaister (født 2002) er en norsk skuespiller som har spilt i flere TV-serier og spillefilmer. Hun er fra Groruddalen i Oslo.
Fritz Lang
I andre media
Han opptrer som hovedpersonen i den tyske «dokudrama»-filmen Fritz Lang, hvor han blir spilt av Heino Ferch.
Emily Glaister
Hun begynte som barneskuespiller, og fikk flere roller på TV og film opp gjennom ungdomsårene.
Hun har erfaring fra både barneteater og barnekoret småfolk. Glaister har vært med i telle-korpset (2010) på NRK, og ulike reklamefilmer. Hun hadde hovedrollen i kortfilmen Pigs and Aspic (2013) og var statist i spillefilmen 90 minutter.
Glaister hadde en av hovedrollene i filmen Doktor Proktors prompepulver (2014) og i etterfølgeren Doktor Proktors tidsbadekar.
I 2015 medvirket hun også i en oppdragsfilm som inngikk i en opplysningskampanje initiert av Stine Sofies Stiftelse. Hun hadde hovedrollen i kortfilmen The animal (Dyret) i 2018 regissert av Ole Sebastian Kåss.
I 2019 spilte hun en gjennomgående birolle som Jemma i NRKs TV-dramaserie Magnus. Hun hadde en sentral birolle som Sara i spillefilmen Alle utlendinger har lukka gardiner, som hadde kinopremiere i 2020. I et intervju i anledning denne filmen fremhevet Glaister at hun er fra samme miljø som filmens handling var hentet fra.
Hun medvirket i kortfilmen Vill ni åka mera? som er basert på en roman av Selma Lønning Aarø. Kortfilmen er regissert av Henrik Martin Dahlsbakken og Benjamin Helstad.
Jernbane i Bahrain
Per 2010 har Bahrain ingen jernbanenettverk, men det eksisterer planer om å bygge et jernbanenett som vil forbinde alle landene i Den persiske gulf. Dette vil blant annet lette trafikken som i dag skaper lange køer på landets veier. Kadhim Abdullatif, sjef for trafikkplanlegging og studier ved departementets direktorat for samferdel, sa under en jernbanekonferanse i Dubai i mai 2009 at Bahrain ser for seg å bygge et nettverk på 184 km i tre faser frem til 2030, da befolkningen forventes å dobles til to millioner. Bahrains planlagte jernbane vil omfatte lette tog, énskinnebaner, trikksystem og andre systemer.
Eksterne lenker
Transport in Bahrain
Anders Neraal
Anders Neraal (født 1959) er en norsk siviløkonom, finansanalytiker, journalist og kommentator. Han er i dag journalist og bokbransjeanalytiker for litteratur- og bokbransjenettstedet BOK365 og tidsskriftet Bok og samfunn.
This Love Is Here to Stay
«This Love Is Here to Stay» er ei låt fra Thomas Dybdahls album What's Left Is Forever fra 2013.
Anders Neraal
Neraal har tidligere vært daglig leder i Natur og Ungdom (1978-1981), adm.dir. i International Formuesforvaltning (1986-1992), adm.dir. i norske TV4 AS (1992-1993), ukentlig økonomi- og børskommentator i NTB (1993-1996) og partner i Møller-familiens investeringsselskap Katalysator (1993-2001) – hvor han hadde en rekke styreverv innen kultur og media: som styreformann i Motlys, Musikkavisen Puls og Europafilm, og styremedlem i Rockefeller, TV-selskapet Metropol og internett-avisen Intrafish.
This Love Is Here to Stay
Musikkstilen beskrives som soul.
Anders Neraal
Neraal er siviløkonom fra Simon Fraser University i Vancouver (1982-1986).
Siden 2001 har han vært bosatt i Åmotfors i Värmland, hvor han har drevet vertshuset, hotellet og kulturmøtestedet Vita Älgen sammen med sin ektefelle Helena Neraal. I samme periode har de to også drevet Vita Älgen Förlag AB.
Neraal har skrevet barneboka Onkel (Schibsted Forlagene, 2001, illustrert av Andreas Galtung), samt samarbeidet med sponsor-gründer Terje Bogen om sistnevntes selvbiografiske Hvor var du (Schibsted Forlagene, 2008). Han er også oversetter av bøker.
Aud Gaundal
Aud Gaundal (født 10. november 1949 i Steinkjer) er en norsk tidligere politiker (Ap).
Etter handelsskole var hun elev ved Skogn folkehøgskole i 1968, og fullførte yrkesskole og fagopplæring som typograf i 1979 samt fagbevegelsens grunnkurs og LO-skolen i 1985. Senere studerte hun kommunal økonomi og ledelse ved Høgskolen i Nord-Trøndelag 2005–2007. Gaundal arbeidet som bud 1966–1967, butikkmedarbeider i 1967 og kafémedarbeider i 1968. Deretter arbeidet hun i Trønder-Avisa som perforatør 1971–1978 og typograf 1979–1993.
Bashir Ahmed
Bashir Ahmed (født 23. desember 1934 i Karachi) var en pakistansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma.
Ahmed ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1960 i Roma. Han var med på det pakistanske laget som vant landhockeyturneringen. Pakistan vant kvartfinalen med 2-0 over Tyskland, i semifinalen slo de Storbritannia med 1-0 og i finalen beseiret de India med 1-0. Ahmed spilte seks kamper i turneringen.
Scott Weinger
Scott Eric Weinger (født 5. oktober 1975 i New York) er en amerikansk skuespiller, forfatter og produsent. Han er kjent for sin stemmerolle som Aladdin i Disneys film Aladdin fra 1992, Jafar vender tilbake fra 1994, og Aladdin og røvernes konge fra 1995. Han var også med i de siste sesongene av Under samme tak der han spilte D:Js (Donna Jo) kjæreste.
Micromeryx
Micromeryx er en utdødd slekt med primitive moskushjorter (Moschidae). Lite er kjent omkring denne slekten.
Best beskrevet er trolig arten Micromeryx azanzae sp., og det er første gang et kranium har blitt beskrevet, hvis fossiler er funnet i Aragón-området i det nordlige Spania. Funnene stammer fra miocen. Fra samme periode er det også funnet fossiler i Østerrike, Tyskland, Frankrike, Sveits og Kina. I Kasakhstan er det dessuten gjort funn som dateres til oligocen. Arten Micromeryx flourensianus (fra Steinheim i Tyskland, Frankrike og Kina) er også kjent, men mangler nok data til å bli vitenskapelig beskrevet.
Micromeryx besto av små hjortelignende dyr med en kroppsvekt på mindre enn 5 kg. Deres nærmeste slektninger var trolig moskushjortene i slekten Moschus. Dyra manglet horn og gevir, men hannen utviklet lange, sabelforma hjørnetenner som vokste nedoverretta ut fra overkjeven. Hunnens hjørnetenner var langt mindre.
Absolute Music 12
Absolute Music 12 er det tolvte samlealbumet i den norske Absolute Music-serien og ble utgitt i 1994.
Eksterne lenker
Absolute Music 12
La Statue animée
La Statue animée er en fransk stumfilm fra 1903 regissert av Georges Méliès.
Kostis Palamas
Kostis Palamas (gresk: Κωστής Παλαμάς; født 13. januar 1859 i Patras, Hellas, død 27. februar 1943) var en gresk poet og forfatter som sannsynligvis er aller mest kjent for å ha skrevet teksten til den olympiske hymnen.
Han var en sentral skikkelse i den greske litterære generasjonen på 1880-tallet og en av dem som var med på grunnleggelsen av den nye athenske skolen sammen med blant andre Georgios Drosinis, Nikos Kampas, Ioanis Polemis.
Født i Patras, fikk han sin grunnopplæring i Mesolonghi. I 1880-årene, arbeidet han som journalist, i tillegg til å publisere poesi. Han publiserte sin første samling av dikt og poesi, med boken "Songs of My Fatherland", som ble publisert for første gang i 1886. Han holdt en administrativ stilling ved Universitetet i Athen mellom 1897 og 1926, og døde under den tyske okkupasjonen av Hellas under den andre verdenskrig. Hans begravelse var en viktig begivenhet i den greske motstandenskampen. Under begravelser ble flere dikt og sanger komponert og resitert av dikteren Angelos Sikelianos som vekket de sørgende og kulminerte i en sint demonstrasjon på mer enn 100 000 personer som demonstrasjon mot nazistene og deres okkupasjon av landet.
Palamas skrev teksten til den olympiske hymnen, som ble komponert av Spyridon Samaras. Det ble først fremført under Sommer-OL i 1896, som blir regnet som de første moderne olympiske leker. Salmen ble skrinlagt da hver enkelt vertsby fra da av og til OL i 1960 bestilte hver sin originale del for sin utgave av lekene. Men den versjonen som ble lagd av Samaras og Palamas ble erklært som den offisielle OL-sangen i 1958 og har blitt utført ved hver utgave av de olympiske lekene siden OL i 1960.
Den gamle administrasjonsbygget ved Universitetet i Athen, som ligger i sentrum av Athen, der hans arbeidskontor var plassert, er nå dedikert til minne om ham og har fått navnet «Kostis Palamas bygningen" og den rommer blant annet "Greek Theater Museum", samt mange midlertidige utstillinger.
Palamas dominerte mye av det litterære liv i minst 30 år eller mer, og har i stor grad påvirket hele det politiske-intellektuelle klimaet i sin levetid. Han ble av mange andre poeter betraktet som den største poeten i Europas historie, og han ble to ganger nominert til Nobelprisen i litteratur, men han ble aldri tildelt prisen. Hans viktigste dikt, "The Twelve Lays av Gypsy" (1907), er en poetisk og filosofisk reise. Den omhandler en intellektuell opprører av en gresk sigøyner i en post-klassisk, post-bysantinsk gresk verden, som utforsker kjærlighet, kunst, religion og vitenskap. Diktet er meget oppmerksom på greske røtter og på alle motsetningene mellom den klassiske og kristne arv i Hellas.
Storbritannia under VM i friidrett innendørs 2018
Storbritannia deltok som vertsnasjon under VM i friidrett innendørs 2018 fra 1. til 4. mars 2018 i Birmingham i Storbritannia.
Projects in the Jungle
Projects in the Jungle er det andre albumet av det amerikanske glam- og groove metal-bandet Pantera, som ble utgitt i 1984. Tittelsporets musikalske stil viser hva som skal komme i de neste årene, da den inneholder thrashy gitarriff, med breakdowns som kan være ganske «groovy».
Finn Steinar Andersen
Finn Steinar Andersen (født 9. juni 1931 i Bergen) er en norsk tidligere redaktør for tidsskriftet Skolelederen, fagbladet for skoleledere tilknyttet Skolelederforbundet. Andersen ble den første redaktøren for fagbladet i 1986 og satt med ansvaret til 1996 da oppgaven gikk til Roald Beck.
Ganganagar (distrikt)
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,969,520 innbyggere i distriktet, mot 1,789,423 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 27,20 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 12,81 % i 2011 mot 16,66 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 854 i 2011 mot 850 i 2001.
Kaukasusorrfugl
Kaukasusorrfugl (Lyrurus mlokosiewiczi) er en hønsefugl i gruppen skoghøns. Den finnes i Kaukasus-området i Øst-Europa og Vest-Asia.
Beskrivelse
Hanen er rundt 50-55 cm lang, hønen er mindre, ca 37-42 cm lang. Kaukasusorrfuglen ligner på orrfuglen men mangler hvitt vingebånd. Hanens stjert er også lengre enn hos orrfuglen.
Utbredelse
Kaukasusorrfuglen forekommer i Store Kaukasus, Lille Kaukasus og lengst øst i De pontiske fjell i landene Russland, Georgia, Armenia, Aserbajdsjan, Tyrkia og Iran.
Hekking
Kaukasusorrfuglen hekker i skråninger med lave Rhododendronplanter og andre busker i nærheten av løvskog. Som andre skoghøns har også kaukasusorrfuglen paringsritualer (leik). Dette skjer i mai eller juni. Hønen legger ca 10 egg og oppfostrer ungene alene.
Jerry Abbott
Jerry Abbott (født 8. april 1944 i Abilene i Texas) er en Country-komponist og plateprodusent fra Pantego i Texas. Han er også Dimebag Darrell Abbott og Vinnie Paul Abbott, fra Pantera, Rebel Meets Rebel og Damageplan, sin far.
Han var også produsent på Panteralbumene Metal Magic (1983), Projects in the Jungle (1984), I Am the Night (1985) og Power Metal (1988).
Fylkesvei 7530
Fylkesvei 7530 går mellom Tranøy og Oppeid i Hamarøy kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 665.
Spillkonsoll
De mest kjente spillkonsollene (2016) er:
Markedet for håndholdte konsoller har for det meste vært dominert av Nintendo, men flere aktører er kommet til. De mest populære håndholdte spillkonsollene er:
Gheorghe Novac
Gheorghe Novac (født 1945 i București) er en rumensk tidligere basketballspiller og -trener som spilte mer enn 300 kamper for landslaget, og som var hovedtrener for Romanias landslag for menn.
Mellom 1965 og 1980 var han medlem av landslaget som han spilte mer enn 300 kamper for og deltok i seks europamesterskap. Etter at han la opp, ble han assisterende trener i Dinamo București (1981-1982) og hovedtrener (1983-1990). Med Dinamo, som trener, vant han to landsmestertitler. Mellom 1985 og 1991 var han også hovedtrener for landslaget for menn. Mellom 1991 og 1996 var han formann for hele klubben Dinamo București.
Trø
Trø er et musikkalbum utgitt av Dalakopa i 2008.
Absolute Music 13
Absolute Music 13 er det 13. samlealbumet i den norske Absolute Music-serien og ble utgitt i 1995.
Eksterne lenker
Absolute Music 13
Mark Robertson
Mark Robertson (født 31. desember 1984) er en britisk rugbyspiller.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i herrenes sjumannsrugbyturnering.
Robert Menasse
Robert Menasse (født 21. juni 1954 i Wien) er en østerriksk forfatter.
Super Mario Bros. (film)
Super Mario Bros. er en film fra 1993 løst basert på det populære videospillet av samme navn. Filmen følger eventyrene til Mario (Bob Hoskins) og hans bror Luigi (John Leguizamo) i en komisk dystopi styrt av Browser (Dennis Hopper). Det er den første store filmen basert på et videospill.
Sammendrag
20 år senere bor to italiensk-amerikanske rørleggere Mario og Luigi i Brooklyn, New York. De blir truet av den mafia-kontrollerte "Scapelli Construction Company" ledet av Anthony Scapelli. Luigi blir forelsket i NYU-student Daisy, som graver under Brooklyn Bridge etter dinosaur-bein og fossil. Etter et stevnemøte går de tilbake til broen, hvor de blir vitne til to av Scapellis håndlangere som saboterer området. Mario og Luigi klarer å fikse problemene, men de blir slått bevisstløs av Iggy og Spike, Koopa sine håndlangere som også kidnapper Daisy. Mario og Luigi våkner senere, og følger etter Iggy og Spike gjennom en tverrdimensjonal portal som fører dem til Dinohattan.
Koopa planlegger å bruke en meteoritt-fragment for å slå sammen deres verden, med den menneskelige verden - og deretter utnevnte seg selv til diktator for begge verdener. Det avsløres at Daisy egentlig er en tapt prinsesse fra den andre dimensjonen. Hennes mor var en dronning som tok Daisy med til Brooklyn kort tid før portalen ble stengt. Men Scapellis menn åpnet ved ett uhell portalen ved ett uhell. Daisy blir ført til Koopa-Tower, hvor hun møter Yoshi. Etter hvert redder Mario Bros. henne ved hjelp av Toad, en godmodig gitarist som ble forvandlet til en Goomba som straff. Etter hvert smelter de to dimensjonene sammen, og Koopa forvandler Scapelli til en sjimpanse før de går etter Mario. Men Luigi og Daisy klarer å fjerne fragmentet fra meteoritten, og de to verdenene skilles fra hverandre igjen.
I Dinohattan konfronterer de Koopa og beseirer ham. Koopa, nå forvandlet til en voldsom, semi-humanoid Tyrannosaurus, forsøker å drepe Mario Bros. Når faren til Daisy blir gjenopprettet etter Koopa sitt nederlag, gjenvinner han kontrollen over riket sitt og blir igjen oppnevnt til konge. Luigi bekjenner hans kjærlighet til Daisy, og ønsker at hun skal komme til Brooklyn med ham. Men Daisy ønsker ikke reise før alle skadene forårsaket av Koopa er reparert i hennes egen dimensjon, og hun ønsker å tilbringe mer tid sammen med faren sin. Luigi kysser Daisy farvel, før han og Mario reiser hjem til Brooklyn. Senere havner historien deres på nyhetene, og TV-reporteren sier at de fra nå av skal gå under kallenavnet "Super Mario Bros" og Daisy dukker opp igjen, og ber Mario og Luigi om hjelp til ett nytt oppdrag.
Linda Larkin
Linda Larkin (født 25. mars 1970 i Los Angeles) er en amerikansk skuespiller. Hun er best kjent for å ha gitt stemmen til prinsesse Sjasmin i Disneys 1992 animerte kinofilm Aladdin. Hun gjentok senere sin rolle i oppfølgerne Jafar vender tilbake og Aladdin og røvernes konge. For å være i stand til å gi Sjasmins stemme måtte hun senke stemmen for at Disney mente at stemmen hennes var for høy for rollen.
James Rodwell
James Rodwell (født 23. august 1984) er en britisk rugbyspiller.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i herrenes sjumannsrugbyturnering.
Lincoln (film)
Lincoln er en amerikansk biografisk dramafilm fra 2012. Filmen er regissert av Steven Spielberg, og har Daniel Day-Lewis i hovedrollen som Abraham Lincoln. Sally Field spiller hans kone Mary Todd Lincoln og Joseph Gordon-Levitt hans sønn Robert Todd Lincoln.
Filmen følger de siste månedene av president Abraham Lincolns (Daniel Day-Lewis) presidentskap og liv, inntil han ble drept i et attentat 15. april 1865.
Handlingsreferat
I januar 1865 forventer USAs president Abraham Lincoln at den amerikanske borgerkrigen snart kommer til å ta slutt, og han tror at Amerikas konfødererte stater kommer til å tape til slutt. Lincoln er fremdeles bekymret for at Emansipasjonserklæringen hans fra 1863 kommer til å bli forkastet etter borgerkrigen, og at den foreslåtte Thirteenth Amendment kan bli forhindret på grunn av de hjemvendte slave-statene. Lincoln føler at det viktig å vedta endringene hans ønsker før dette, for å fjerne enhver mulighet for at frigjorte slaver kan bli gjenslavet igjen senere.
Lincolns håp er avhengig av blant andre Francis Preston Blair, en grunnlegger av det republikanske partiet hvis innflytelse kan vinne over flere konservative medlemmer. Med unionsseier i borgerkrigen høyst sannsynlig, men ennå ikke sikret - og med to sønner som tjenestegjør i unionshæren - er Blair mer opptatt av å få slutt på fiendtlighetene raskest mulig. I mellomtiden sliter Lincoln og utenriksminister William H. Seward for å sikre stemmer fra demokratene for endringsforslaget deres. Lincoln kommer til å ha mange føderale jobber å fylle når han begynner på sin andre periode som president. Selv om Lincoln og Seward ikke er villige til å tilby monetære bestikkelser til demokratene, autoriserer de å kontakte demokratiske kongress-medlemmer med tilbud om føderale jobber senere i bytte mot deres støtte.
I mellomtiden kommer Lincolns sønn, Robert Todd Lincoln, tilbake fra juss-studiet. Han kunngjør at han har til hensikt å avbryte studiene, og heller verve seg til unionshæren. Lincoln går motvillig med på dette, men førstedamen er forferdet og frykter at sønnen deres kommer til å bli drept. Når Lincoln møter representanter fra de konfødererte statene, forteller han dem at slaveriet ikke kan gjenopprettes - ettersom nordstatene står forent i ratifisering av endringen, og flere av sørstatenes lovgivere også kommer til å stemme for å ratifisere avtalen.
Som et resultat mislykkes fredsforhandlingene, og borgerkrigen fortsetter. Den 3. april besøker Lincoln slagmarken i Petersburg i Virginia hvor han utveksler noen ord med generalløytnant Ulysses S. Grant. Seks dager senere mottar Grant general Robert E. Lee sin overgivelse etter slaget ved Appomattox Court House. Men om kvelden den 14. april 1865 reiser Lincoln til Ford's Theatre hvor han blir skutt av John Wilkes Booth. Lincoln dør av skadene dagen etter, den 15. april 1865.
Om filmen
Filmen hadde amerikansk premiere 16. november 2012, og hadde norsk premiere 1. februar 2013.
Liam Neeson var i mange år tiltenkt rollen som Abraham Lincoln, men trakk seg i 2010 da han følte han var for gammel til å spille den. Han ble dermed erstattet av Daniel Day-Lewis.
Joey Heatherton
Joey Heatherton (født 14. september 1944) er en amerikansk skuespiller, danser og sanger.
Hun ble døpt Davenie Johanna Heatherton og brukte klengenavnet Joey til vanlig. Hennes far Ray Heatherton var skuespiller på Broadway og TV-pionér. Heatherton begynte sin karriere som barneskuespiller i 1959 i en Broadway-produksjon av The Sound of Music, og hun fikk sin første vedvarende nasjonale eksponering samme år da hun var med i The Perry Como Show. Heatherton spilte også mye på The Dean Martin Show etter hennes første episode den 16. september 1965.
I mai 1969 opptrådte Heatherton på Tonight Show sammen med Johnny Carson. Heatherton har dukket opp i filmer som Twilight of Honor (1963), Where the Love Has Gone, (1964) og My Blood Runs Cold (1965), sammen med skuespiller-veteraner Claude Rains, Bette Davis og Susan Hayward. I Twilight of Honor, hennes debut på film, spilte Heatherton den unge kona til en siktet morderen som ble spilt av Oscar-nominerte Nick Adams. Heatherton sin siste rolle som skuespiller var i 2002 med filmen Reflections of Evil. I 1969 giftet Heatherton seg med Lance Rentzel. I 1970 ble Rentzel arrestert for uanstendig eksponering foran en 10 år gammel jente. Ekteparet ble separert kort tid etterpå og de tok ut endelig skilsmisse i 1972.
Labakken
Labakken er en grunnkrets og et boligområde på Nøtterøy i Færder kommune i Vestfold. Det ligger like øst for sentrum av Vestskogen, nordvest på øya. Den statistiske grunnkretsen dekker et mye større område enn selve Labakken og har 940 innbyggere (2014).
Labakken ble planlagt som en del av Vestskogen i et område som fram til 1960-åra var dekka av skog. Etter at resten av Vestskogen ble oppført i løpet av dette tiåret, flytta de fire første familiene inn i Labakken høsten 1972. De neste åra ble det satt fart i byggeprosessen også der, og den første delen av Labakken sto ferdig i 1974.
I Labakken går veiene Labakken, Furumoveien og Bjørnebærveien, samt en del av Kjernåsveien.
The Road Called Straight
The Road Called Straight er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Ira M. Lowry.
Handling
Betty samtykker i å gifte seg med Al, men hans sosiale klossethet blant vennene hennes - og hans manglende evne til å kle seg korrekt i viktige sammenkomster - får Betty til å forbli kald gjennom hele bryllupsreisen deres. Men Harrison har ingen planer om å gi opp Betty enda.
Jernbaneulykken i Pécrot
Jernbaneulykken i Pécrot var en jernbaneulykke i landsbyen Pécrot nær Sint-Agatha-Rode i Belgia hvor to passasjertog frontkolliderte den 27. mars 2001.
Årsaker
Ulykken hadde to hovedårsaker.
I Am the Night
I Am the Night er det tredje studioalbumet av heavy metal-bandet Pantera, som ble utgitt i 1985 på vinyl og kassett. Alle CD-versjonene av albumet er bootlegs som er overført fra vinyl eller kassett. Man hører en tydelig utvikling mot deres nyere spillestil på dette albumet, og deres større innflytelser blir mye tydeligere, spesielt merkbart på tittelsporet og «Down Below». Det var også det siste albumet hvor Terry Glaze var vokalist.
Henrik Hildre
Henrik Hildre (født 28. august 1990 på Nesodden) er en tidligere programleder og youtuber som nå jobber som redaktør for Donald Pocket. Han jobbet tidligere i NRK som programleder NRK FlippKlipp fra 2015 til 2018 sammen med Jonas Lihaug Fredriksen, og senere i NRK 4ETG, en YouTube-satsing fra NRK P3, sammen med Jonas Lihaug Fredriksen, Henrik Farley og Martha Leivestad. Jonas og Henrik hadde også en uavhengig YouTube-kanal og en podcast. Duoen vant i 2016 bransjeprisen Gullsnutten i kategorien «Årets Youtuber». Han var også programleder for kultklassikeren «Jonas og Henrik».
Utdannelse
Bachelor-grad i fotografi fra Falmouth University, fem semestre i økonomi og administrasjon fra Handelshøyskolen BI.
Munkefjorden
Munkefjorden (nordsamisk: Uvduvuonna ) er en fjordarm av Kjøfjorden og Varangerfjorden i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg 5,5 km sørvestover til bygda Munkefjord i enden av fjorden. Fjorden har innløp mellom Steinnes i vest og Sandneset i øst og er en fortsettelse av Neidenfjorden. Neidenelva munner ut på vestsiden ved innløpet til fjorden.
E6 går langs botn og østsida av fjorden.
Begrep
Begrep er innenfor filosofien enkelt sagt det abstrakte innholdet knyttet til en språklig term. Ulike språk og dialekter vil som oftest ha spesifikke termer for det samme begrepet.
Begrep er en avgrenset og allmenngyldig mental forestilling om et konkret eller abstrakt fenomen i den virkelige eller i en tenkt verden. For at mennesker skal kunne snakke om denne forestillingen/begrepet, må det uttrykkes gjennom en term og en definisjon. Språkrådets utgivelse Termlosen nevner eksempelet med et fenomen som blant annet har «mer eller mindre høy og kraftig stamme, har greiner, har røtter». Dette mentale bildet eller begrepet har termen «tre», og definisjonen «flerårig plante med mer eller mindre høy og kraftig stamme og forveda cellevev».
En situasjon de fleste trolig vil dra kjensel på, og som illustrerer skillet mellom begrepet, altså den mentale forestillingen, og termen og definisjonen som brukes for å formidle begrepet til andre, er når man «har det på tunga». Quiz-masteren har stilt et spørsmål der svaret er en skuespiller, og du kan tydelig se for deg skuespilleren, men du kommer ikke på hva vedkommende heter. Da mangler du termen som viser til begrepet. I noen situasjoner er det kanskje ikke nødvendig å komme med den rette termen, så lenge du klarer å gi en definisjon som formidler hva du tenker på. For eksempel kan «hun som var gift med han som nå er gift med Angelina» kanskje være nok til at andre forstår hvem du tenker på.
Absolute Music 15
Absolute Music 15 er det 15. samlealbumet i den norske Absolute Music-serien og ble utgitt i 1995.
Eksterne lenker
Absolute Music 15
Vebjørn Rogne
Vebjørn Rogne (født 1964) er en norsk forlegger, redaktør, bokbransjeanalytiker og mediegründer. Han har vært forlagsredaktør, redaksjonssjef, forlagssjef og administrerende direktør i Chr. Schibsteds Forlag, senere Schibsted Forlagene, i årene 1992 – 2012. Han har også vært styreleder i Schibsteds svenske forlagsvirksomhet, samt styremedlem i flere bokbransjerelaterte bedrifter og organisasjoner som Forleggerforeningen og Brageprisen.