cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maria Annette Tanderø Berglyd
Maria Annette Tanderø Berglyd (født 30. november 1999) er en norsk skuespiller. Hun fikk sin første større rolle i 2010, da hun spilte Anne i barnefilmen Jørgen + Anne = sant regissert av Anne Sewitsky. I 2012 ble hun nominert til Kanonprisen 2011 under Kosmorama, Trondheims internasjonale filmfestival, for beste kvinnelige hovedrolle for sin rolle i samme film. I 2013 hadde spillefilmen Gåten Ragnarok premiere, der hun spilte tenåringsdatteren Ragnhild sammen med Pål Sverre Valheim Hagen. I 2014 var de begge med på innspillingen av den nederlandske filmen Beyond Sleep (2016), der også de norske skuespillerne Anders Baasmo Christiansen og Thorbjørn Harr sto på rollelisten.
Hun spilte Ulla Østgaard i NRK-serien Atlantic Crossing sammen med Tobias Santelmann og Sofia Helin. Serien gikk på NRK høsten 2020.
Hennes første rolle var en opptreden som blånisse i 2008 på innspillingen til Julenatt i Blåfjell. Tidligere hadde hun spilt i reklamefilm og barneteater. Hennes første profesjonelle skuespillerjobb var i 2005 (reklamefilm for Nugatti Max). Hun har erfaring fra skolerevy og opptrådte på den årlige Revykavalkaden på Chateau Neuf i 2016 med en parodiversjon av sangen «Tomorrow» fra (Annie).
I tillegg til å jobbe som skuespiller har kortfilmene hennes mottatt diverse nominasjoner. I am a little anxious today (2020) ble nominert til Amandusfestivalen i kategorien Amandus UNG og Tenkte på noe (2019) ble nominert til Grønnskjerm i september 2019.
Sceneteksten hennes Hvordan hjelpe Diana kom til finalen i DUS sin skrivekonkurranse i 2020, som 1 av 6. Det var totalt 22 innmeldte tekster.
Hun er publisert i VirusVår (Pax Forlag, 2020), med novellen Mammaen til Liv.
Barndom og ungdomsår
Maria Annette Tanderø ble født i Oslo 30. november 1999. Hun er oppvokst på Kampen i Oslo og var aktiv i Kampen barneteater lenge før hun fikk rollen som Anne i Jørgen + Anne= sant. Barne- og ungdomsteater har vært en viktig og stor del av oppveksten hennes.
I 2010 deltok Kampen barneteater på Rampelysfestivalen på Black Box. Rampelysfestivalen den største barne- og ungdomsfestivalen i Norge. Kampen barneteater spilte i den anledning forestillingen Den triste kongen skrevet av Ingunn Andreassen. I publikum var blant annet Hans Kongelige Høyhet Kronprins Haakon og barna.
I senere tid ble hun en del av K1 Film og teater fra ca. 2017 og til gruppen ble avsluttet i 2019 grunnet nye budsjetteringer. Gruppen ble ledet av Gerd Brox og Irena Prskalo. Ungdomsgruppen deltok med Hyener på DUS i 2017. På egen scene på Aktivitetshuset K1 spilte de forestillingen Greven Pompidillipromp og Prinsesse Asian Glow ny dramatikk skrevet av Gerd Brox. Forestillingen var åpen for alle barna som bodde på Tøyen og omegn å komme å se på.
Waldviertel
Waldviertel grenser mot Weinviertel i øst (adskilt gjennom Manhartsberg), mot Mostviertel i syd (adskilt gjennom Donau), mot det oberøsterrikske Mühlviertel i vest og mot det tsjekkiske Sydböhmen i nord.
Distrikter
Waldviertel omfatter de følgende distriktene:
Toxicum
Toxicum er en slekt av skyggebiller.
Utseende
Små til ganske store, vanligvis avlange, ofte matte skyggebiller. Disse artene har gjerne et par horn på hodet.
Levevis
Disse artene er knyttet til død ved og er soppetere som lever på kjuker.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i tropiske områder.
EM i boksing 1989
EM i boksing 1989 (europamesterskapet i boksing) ble arrangert i Athen i Hellas i 1989.
West Jordan (Utah)
West Jordan er en amerikansk by som ligger i Salt Lake County i Utah.
Den har og dekker et areal på 83,72 km².
Istad kraftverk
Istad kraftverk er et vannkraftverk i Molde kommune i Møre og Romsdal.
Det ble bygget i 1919 og utnytter et fall på 160 meter fra reguleringsmagasinet Høljan.
Kraftverket er oppgradert og ombygget flere ganger, sist i 2013. Da ble også rørledningen byttet ut.
Det er installert to francisturbiner på tilsammen 4,8 MW. Årsproduksjon er 24 GWh.
Trichodiadelia
Trichodiadelia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.
Emmanuel Kipchirchir Mutai
Emmanuel Kipchirchir Mutai (født 12. oktober 1984) er en kenyansk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 17 i maratonløpet.
Trichodiadelia
Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.
Synthapsia
Synthapsia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Barbara Kopecz
Barbara Kopecz (født 29. april 1992) er en ungarsk profesjonell håndballspiller, som spiller for den ungarske klubben og det ungarske landslaget. Hun har tidligere spilt for og.
Synthapsia
Utseende
En middelsstor (14-28 millimeter), gul og svart trebukk med lange antenner. Oversiden er kledt med korte, oppstående hår. Arten er forholdsvis kraftig sammenlignet med de fleste andre Agapanthiini. Antennene er noe lengre enn kroppen, det innerste leddet svart, alle de andre er tofargede: den innerste halvdelen grågul, den ytterste svart, slik at antennene får gule og svarte ringer. Kroppen er i stor grad grågul, på hode og pronotum er det to blanke, svarte lengdestriper. Dekkvingene er nesten fullstendig grågule, nokså kraftig punkterte.
Barbara Kopecz
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til Kim Rasmussen foran Håndball-VM 2019 i Japan, men var ikke blant de 16 utvalgte.
Synthapsia
Levevis
Larvene lever i stammene på storvokste urter i kongslysslekten (Verbascum). Utviklingen tar ett år. De voksne billene finnes ofte på blomster.
Utbredelse
Arten er utbredt i Mellom- og Sør-Europa og i Midtøsten.
Systematisk inndeling
Slekten blir ofte plassert som en underslekt av Agapanthia.
William Cockburn
William Hastings «Bill» Cockburn (født 1. mars 1902 i Toronto, død 21. mars 1975) var en canadisk ishockeyspiller som deltok under vinter-OL 1932 i Lake Placid.
Cockburn ble olympisk- og verdensmester i ishockey under vinter-OL 1932 i Lake Placid. Han spilte på Winnipeg Hockey Club som representerte Canada under OL-turneringen. Det canadiske laget vant ishockeyturneringen som besto av fire lag og alle lagene møttes to ganger. Det var to meget jevne kamper mellom USA og Canada, den første vant Canada med 2-1 etter forlengning og den andre sluttet uavgjort 2-2. Canada vant sitt fjerde strake olympiske gull i ishockey foran USA sølv og Tyskland bronse. Den fjerde olympiske turneringen i ishockey var også det sjette verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på Canadas OL-lag var Cockburn, Clifford Crowley, Albert Duncanson, George Garbutt, Roy Hinkel, Victor Lindquist, Norman Malloy, Walter Monson, Kenneth Moore, Romeo Rivers, Harold Simpson, Hugh Sutherland, Stanley Wagner og Aliston Wise. Cockburn var målvakt og spilte fem kamper.
Christine Larson-Mason
Larson-Mason vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen for damer bak Nederland og Vest-Tyskland. Seks lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagen møttes én gang. USA fikk fem poeng, de vant to kamper og tapte to og spilte en uavgjord. Larson-Mason spilte fem kamper i OL-turneringen.
Mostviertel
Mostviertel («mostkvartalet») er en av de fire tradisjonelle regionene i den østerrikske delstaten Niederösterreich, sydvest i delstaten. Som navnet antyder, er landskapet kjent for sine mange frukttrær, spesielt pære, som det lages fruktvin og fruktsaft av. Syd i Mostviertel begynner Alpene med Ybbstal- og Türnitz-Alpene. Den største byen er St. Pölten.
Mostviertel grenser mot Wald- og Weinviertel i nord (adskilt gjennom Donau), mot Wienerwald i øst, mot Steiermark i syd og mot de oberøsterrikske regionene Traunviertel i vest og Mühlviertel i nordvest.
Distrikter
Mostviertel omfatter de følgende distriktene:
Thorleif Østrem
Thorleif Dahm Østrem (født 29. januar 1892 i Kristiania, død 25. desember 1980) var en norsk lege, et aktivt medlem av Nasjonal Samling (NS), Quislings fascistparti 1933–1945, og en tilhenger av Hitlers nazisme. Under den tyske okkupasjonen under andre verdenskrig 1940–1945 var han medisinaldirektør og sentral i NS-regimets rasehygieniske politikk.
Østrem ble cand. med. i 1918, og var fra 1920 distriktslege i Gjemnes. Han var senere assistentlege ved Gaustad sykehus, kandidat ved Rikshospitalets nerveavdeling, og kandidat ved Hôpital Salpêtrière. Han fullførte spesialistutdannelsen i nevrologi i 1931, og var fra 1936 psykiater ved Mentalhygienisk poliklinikk i Oslo.
Østrem ble utnevnt til medisinaldirektør av NS-myndighetene den 1. november 1940. I denne stillingen bidro han blant annet til å utarbeide Steriliseringsloven av 23. juli 1942, der det ble gitt utvidet adgang til å sterilisere åndssvake, også ved bruk av tvang. Østrem arbeidet også for at Norge skulle få raselover etter tysk modell, og var spesielt opptatt av å hindre at den samiske minoriteten skulle blande seg med den norske majoritetsbefolkningen. Han så på «lappespørsmålet» som en parallell til «jødespørsmålet», og argumenterte for at man «måtte holde [den germanske] rasen ren og sterk og hindre innblanding» fra samene, som han anså som primitive og degenererte. Østrems syn ble støttet av andre NS-topper som Egil Rian, men NS-regimet rakk aldri å innføre slike lover innen krigens slutt.
Under landssvikoppgjøret etter krigen ble Østrem i 1948 dømt til fire års tvangsarbeid.
Tysklands herrelandslag i volleyball
Tysklands herrelandslag i volleyball er det tyske landslaget i volleyball for menn som konkurrerer for Tyskland under Sommer-OL, Volleyball-VM og Volleyball-EM. Landslaget er rangert som nummer 10 på FIVBs verdensranking.
Toppledelse
Toppledelse er det øverste nivået av ledelse i en organisasjon, og har ansvar for den daglige driften av organisasjonen, eksempelvis et selskap eller konsern.
Oversikt
Ledelsen har fullmakter delegert til dem fra et styre og/eller aksjonærer. Generelt finnes det også høyere nivåer av ansvar enn toppledelsen, som for eksempel styret eller de som eier selskapet (aksjonærene), men disse fokuserer på eierstyring og selskapsledelse istedet for den daglige driften. Konsernledelsen består typisk av lederne av selskapets produktenheter og/eller geografiske enheter, samt funksjonelle toppledere som en finansdirektør, operasjonsdirektør og strategidirektør.
Toppledelsen styrer mellomledelsen, som igjen rapporterer til toppledelsen, mens mellomledelsen har ansvar for linjeledelsen.
Om toppledelsen
Det finnes ingen entydig definisjon på hva en toppledelse i en organisasjon er. Ofte settes ledelsen sammen av en administrerende direktør for å arbeide med bestemte oppgaver. I arbeidet med disse oppgavene har toppledelsen generelt et mye større ansvar og betydelig mer autonomi enn andre typer team.
Måten en toppledelse blir satt sammen og måten de jobber sammen på kan variere stort fra andre team. Dette kommer i hovedsak av det faktum at toppledere har lyktes som individer, hvilket ofte fører til et fokus på funksjonelle teammålsetninger i motsetning til å samarbeide mot et felles mål. Toppledelsen består av toppledere fra ulike funksjonelle områder av firmaet, og har som regel forskjellige ekspertiseområder. Mangfold og ulikhet kan ha en positiv effekt på teamarbeidet, men kan også ha negative virkninger som må overvinnes, eksempelvis om man ikke setter pris på andre perspektiv og meninger. En administrerende direktør som modellerer verdsettelsesatferd og sikrer at teamet både har et klart formål og tydelige mål kan i så henseende være viktig. Dette kan redusere sosiale kategoriseringseffekter fordi det fører til at medlemmene fokuserer mer på sine felles mål enn på forskjellene seg imellom.
Utveksling av informasjon under arbeidsprosessen er like viktig for toppledelsen som andre team. For å fungere effektivt bør teamet mestre kommunikasjon, deling av informasjon, målsetning, tilbakemeldinger, konflikthåndtering, og bør engasjere seg i felles planlegging, koordering av oppgaver og problemløsning. Den administrerende direktøren spiller her en viktig rolle i teamet, og må ta på seg ansvaret for å veilede andre og reflektere over sitt eget arbeid. I en forksningrapport fra 2005 av Simsek et. al. ble det funnet at særlig administrerende direktører sin kollektivistiske orientering hadde en positiv påvirkning på arbeidsoppførsel. Kollektivistisk orientering innebærer her at den administrerende direktøren underordner sin person til gruppens interesser og mål, og legger vekt på deling og samarbeid innad i teamet som å samle, prosessere og tolke strategisk informasjon. I sin tur forbedrer dette en prosess som kalles atferdsmessig integrering som ble utviklet av Hambrick i 1994, og som beskriver i hvilken grad en gruppe (i dette tilfellet den øverste ledelsen) engasjerer seg i gjensidig og kollektiv samhandling.
Hambrick delte dette konseptet i tre deler:
Toppledelsen kan møte på flere problemer som stammer fra deres individualistiske syn og sterke meninger. Det er derfor av stor betydning at teamet jobber seg gjennom disse konfiktene og skaper et trygt miljø, fokuserer på oppdrag og mål, og at de skaper et passende arbeidsmiljø for seg selv og organisasjonen.
Rundkollen naturreservat
Rundkollen naturreservat ligger helt nord i Nittedal kommune, på Romeriksåsene vest mot Hakadal. Berggrunnen er kvartsrik og vegetasjonen er triviell. Fattig blåbærgranskog er vanligste vegetasjonstype, men på de mest grunnlendte partiene vokser furuskog med mye røsslyng og skinntryte i skogbunnen. Skogen er meget gammel, med stort innslag av gadd og læger.
Oh Joo-han
Wilson Loyanae Erupe, også kjent som Wilson Loyanai Ekupe (født 20. november 1988) er en kenyafødt sørkoreansk friidrettsutøver som konkurrerer i langdistanseløp og maraton.
I 2021 representerte han Sør-Korea på maraton under Sommer-OL 2020 i Tokyo, men fullførte ikke.
Weinviertel
Weinviertel («vinvartalet») er en av de fire tradisjonelle regionene i den østerrikske delstaten Niederösterreich, nordøst i delstaten. Som navnet antyder, er Weinviertel Østerrikes viktigste vindistrikt.
Weinviertel grenser mot Industrieviertel, Wien og Mostviertel i syd (adskilt gjennom Donau), mot Waldviertel i vest (adskilt gjennom Manhartsberg), mot det tsjekkiske Syd-Mähren i nord og mot den slovakiske regionen Bratislava i øst.
Middagsstunden
Middagsstunden er et norsk radioprogram rettet mot eldre som gikk på NRK Radio fra 1966 til 1995. Programmet inneholdt mye informasjon om de eldres situasjon og utfordringer de hadde i hverdagen. Programmet ble startet av journalist Jakob Skarstein og sosionom Wenche Margrethe Myhre, på anmodning av direktør Torolf Elster. Det gikk på P1 klokka 13, hver dag bortsett fra søndag. Det hadde en varighet på en halvtime. Skarstein satt som programleder i nesten alle de år. Andre bidragsytere til Middagsstunden var blant andre Åshild Ulstrup. Programmet var basert på Home this afternoon som gikk på britiske BBC fra 1964 til 1970.
Gabriele Reinsch
Gabriele Reinsch (født 23. september 1963 i Cottbus), er en tidligere tysk friidrettsutøver, som representerte Øst-Tyskland i diskoskast.
Malvin Skulbru
Malvin Skulbru (født 26. september 1942 i Vestvågøy) er en norsk multikunstner bosatt i Tromsø. Skulbru brøt gjennom som visesanger i 1977, tidligere hadde han blant annet vært sjømann og dansebandmusiker. I 1992 var han med å starte vise- og folkemusikkgruppa Boknakaran. I tillegg til musikkarrieren har han blant annet gitt ut to romaner og en rekke samlinger av dikt og sangtekster. Han har også hatt flere utstillinger med bildekunst.
Middagsstunden
Programmet ble besluttet nedlagt på grunn av lave lyttertall, og at det var for smalt til å bli sendt på midt på dagen på hverdager, en god sendetid på P1.
Gabriele Reinsch
9. juli 1988, i landskampen mellom Øst-Tyskland og Italia i Neubrandenburg, satte hun verdensrekord i diskos med et kast på 76,80 meter. Rekorden er 2,24 meter lengre enn den tidligere rekorden til Zdenka Šilhavá fra Tsjekkoslovakia. Rekorden er også 2,72 meter lenger enn herrenes verdensrekord; satt av landsmannen Jürgen Schult 6. juni 1986. Damediskosen er riktignok halvparten så tung som herrediskosen. Reinsch' rekord står fortsatt (per 21. juni 2008) (6. september 1988 kastet Martina Hellmann både 76,92 meter og 78,14 meter, men det i en uoffisiell konkurranse.)
Middagsstunden
Etter nedleggelsen laget NRK eldreprogrammet Morgenstunden, som ble sendt en gang i uka, klokka 7 til 9 på lørdag morgen i 1996 og 1997 da det også ble nedlagt.
Gabriele Reinsch
Reinsch begynte å konkurrere som 14-åring, først som høydehopper og kulestøter, og hun fikk andreplass i kulestøt i EM for juniorer i 1981. I 1982 gikk hun over til diskos.
Hun forbedret sin personlige rekord fra 1987 til 1988 med utrolige 9,62 meter, fra 67,18 meter til verdensrekorden på 76,80 meter.
Sameblod
Sameblod er en svensk film fra 2016. Manus og regi er av Amanda Kernell.
Filmen hadde premiere på Den 73. filmfestivalen i Venezia, der den vant Europa Cinemas Label for Beste europeiske film og kritikerprisen Fedeora for Beste debutregissør.
Handlingsreferat
I starten av filmen kommer 78 år gamle Christina, en samisk kvinne som het Elle-Marja som barn, sammen med sønnen Olle og barnebarnet Sanna til en liten by et sted i det svenske Lappland for å delta i begravelsen til hennes yngre søster. Men Christina ønsker egentlig ikke å være der. Hun liker ikke det samiske folket, kaller dem tyver og løgnere, og liker ikke når folk snakker til henne på hennes førstespråk, sørsamisk, som hun ikke lenger kan forstå. Christina nekter til og med å overnatte i huset som tilhørte hennes avdøde søster, og vil heller sjekke inn på et hotell.
Om kvelden ved hotellet begynner Christina å huske barndommen, og alle hendelsene som drev henne bort fra det samiske samfunnet. I løpet av 1930-tallet blir den da 14 år gamle Elle-Marja sendt, sammen med sin yngre søster Njenna, til en kostskole langt hjemmefra. Dette var et internat for samiske barn med en lærer fra Småland, kalt Christina Lajler, som forsøker å lære barna svensk og om svensk kultur. Å snakke samisk, selv bare seg imellom utenfor klasserommet, resulterer i problemer for barna. Elle-Marja er en av de aller beste studentene, med perfekt karakter på eksamen. Hun streber etter å perfeksjonere det svenske språket sitt.
Læreren hennes oppmuntrer hennes interesse for lesing, og gir Elle-Marja en dikt-samling skrevet av Edith Södergran. Men Elle-Marja føler seg fremmedgjort overfor de andre samiske barna, og hennes følelse av fremmedgjøring forsterkes når forskere fra Statens institutt för rase-biologi i Uppsala kommer til skolen for å måle barnas hodeskalle og ta fotografier av dem nakne. De ignorerer barnas spørsmål om hvorfor dette skjer, og de bryr seg ikke om skammen deres over å måtte kle av seg nakne i nærvær av hverandre. I tillegg får læreren, og flere gutter fra nabolaget, se på det som foregår gjennom vinduene. Etter å ha truet noen disse guttene med farens gamle kniv, fordi de kalte henne rasistiske navn, kutter guttene i øret til Elle-Marja - slik samene pleier å gjøre med reinsdyr. En gruppe unge soldater passerer henne på vei til en dans, og Elle-Marja sniker seg etter dem. I noen få timer får hun oppleve hvordan det føles å bli respektert fra andre, og bli behandlet anstendig av dem uten spørsmål. Hun danser med en gutt som heter Niklas, som opprinnelig kommer fra Uppsala.
Elle-Marja bestemmer seg for at hun også ønsker å forlate Sápmi, og heller reise sørover til Uppsala for å studere videre. Hun forteller Niklas at hun heter Christina, men nevner ingenting om hennes virkelige etnisitet. Men søsteren hennes, som har fortalt ansatte ved kostskolen deres om at Elle-Marja sniker seg av gårde, dukker opp og Elle-Marja blir tvangsfjernet fra dansen. Elle-Marja henvender seg til læreren sin, og spør om hun kan få en skriftlig anbefaling om å fortsette studiene i Uppsala. Men læreren forteller Elle-Marja at selv om hun er smart, så mangler samene den typen intelligens som er nødvendig for gjennomføre høyere studier. Læreren påstår også at samene visstnok ikke klarer å tilpasse seg særlig godt til mer urbane omgivelser. Når hun hører dette, bestemmer Elle-Marja seg for å stikke av og reise til Uppsala på egen hånd. Elle-Marja melder seg på en skole under navnet Christina Lajler. Men hun får snart problemer med å betale pengene det koster å gå på skole. I tillegg blir familien hennes veldig skuffet over Elle-Marja, og at hun ikke lenger ønsker å være samisk.
Jordal kraftverk
Jordal kraftverk er et vannkraftverk i Sunndal kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 196 meter.
Installert effekt er 4,9 MW. Årsproduksjon er 21,4 GWh.
Det er to kraftverk i Jordalselva som heter "Jordal" i NVE sine lister. Dette er det øvre av de to. Det ligger rett ved bommen.
Ståle Oldeide
Ståle Oldeide (født 25. desember 1966) er en norsk tidligere fotballspiller.
Oldeide startet karrieren med før han signerte med  i 1987. I 1994 ble han hentet til og spilte der frem til 1996. I 1996 ble han sendt tilbake til Åkra på lån, før han ble signert som reservekeeper av det nyopprykkede for lagets første sesong i Tippeligaen i 1997. Han fikk ikke spilletid i 1998, men ble lånt ut til på våren. Han tilbrakte deretter rundt 15 år tilbake med gamleklubben Åkra.
Oldeide satt på benken da Bryne tapte i cupfinalen i 1987 og var Lyns målvakt da laget tapte cupfinalen i 1994.
Mario Grech
Mario Grech (født 20. februar 1957 i Qala på Gozo i Malta) er en maltesisk katolsk geistlig, biskop og designert kardinal.
Prest
Familien flyttet fra Qala til Ta' Kerċem mens han var liten gutt; begge småbyer er på øya Gozo. Grech begynte i 1977 på presteseminaret for bispedømmet Gozo og studerte filosofi og senere teologi. Han ble presteviet 26. mai 1984 av biskopen av Gozo, Nikol Joseph Cauchi. Ved Lateranuniversitetet i Roma tok han lisensiat i kanonisk rett og sivilrett. Ved Angelicum tok han doktorgrad i kirkerett. Ved siden av sitt pastorale arbeid i den romerske menighet Maria Himmelfart var han engasjert kirkerettslig i forskjellige domstoler ved den romerske kurie.
Etter at han kom tilbake til Malta virket han først i den biskoppelige kurie, fra 1993 vikar i den den kirkelige domstol i Gozo, dommer ved tribunalet på Malta og sogneprest i Kerċem.
Biskop
Den 26. november 2005 ble Grech utnevnt av pave Benedikt XVI til biskop av Gozo. Han ble bispeviet av sin forgjenger biskop Nikol Joseph Cauchi den 22. januar året etter. Medkonsekrerende var erkebiskop Joseph Mercieca av Malta og erkebiskop Félix del Blanco Prieto, apostolisk nuntius til Malta.
Pave Frans utnevte ham den 2. oktober 2019 til pro-generalsekretær for Bispesynoden. Han forble apostolisk administrator av Gozo til en etterfølger ble utnevnt i juni 2020. Den 4. juli 2020 utnevnte pave Frans ham til medlem av Det pavelige råd for de kristnes enhet.
Kardinal
Den 25. oktober 2020 bekjentgjorde pave Frans at han ville promovere ham til kardinal ved et konsistorium den 28. november 2020.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Diane Moyer
Diane Marie Moyer (født 29. juli 1958 i Reading i Pennsylvania), amerikansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles. Moyer vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen for damer bak Nederland og Vest-Tyskland. Seks lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagen møttes én gang. USA fikk fem poeng, de vant to kamper og tapte to og spilte en uavgjord. Moyer spilte én kamper i OL-turneringen.
Andrej Langovitsj
Andrej Vladimirovitsj Langovitsj (Андрей Владимирович Лангович; født 28. mai 2003) er en russisk fotballspiller som spiller for FK Rostov.
Innviertel
Innviertel («Inn-kvartalet») er en av de fire tradisjonelle regionene i den østerrikske delstaten Oberösterreich, lengst vest i delstaten. Regionen er oppkalt etter elven Inn, som begrenser Innviertel mot den tyske delstaten Bayern i nordvest.
Ellers begrenses Innviertel av Donau i nord (mot Bayern og Mühlviertel), av Hausruck i øst (mot Hausruckviertel) og av Salzach i vest (mot Bayern). I syd grenser Innviertel mot Salzburg.
Distrikter
Innviertel omfatter de følgende distriktene:
Isarthrus
Isarthrus er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).
Utseende
Små til middelsstore (4-8 millimeter), slanke, mørke råtevedbiller, de ligner spinkle smellere (Elateridae). Oversiden er fint hårete og tett og fint punktert. Hodet er forholdsvis lite og lett nedoverbøyd. Fasettøynene er vanligvis store. Antennene er 11-leddete, omtrent så lange som hode + pronotum, tynne. Brystskjoldet (pronotum) er rundet, noe hvelvet, omtrent så langt som bredt, med uttrukne bakhjørner. En tapp på forbrystet griper inn i en grop på mellombrystet og billene kan "smelle" med å brekke denne tappen ut av gropen, i likhet med smellerne. Dekkvingene er avlange, parallellsidige, så brede som eller litt smalere enn brystskjoldet, med tydelige lengdestriper. Beina er temmelig korte.
Levevis
De fleste artene har larver som lever i død ved, men enkelte larver graver i jorden og lever på planterøtter. Larvenes munndeler synes bare å tillate flytende føde, og det er uvisst hva de faktisk spiser. Kanskje skiller larvene ut fordøyelsesenzymer, og tar opp oppløste næringsstoffer fra den omkringliggende veden. En annen mulighet er at de lever av slimsopper som vokser i veden. De larvene som er harde og flate kan ta seg fram gjennom ganske tett ved å presse seg mellom vedfibrene. Siden billene er avhengige av død ved er de truet av moderne skogbruksmetoder der lite døde greiner og stokker blir liggende igjen i skogen.
Gunnar Fredriksen
Gunnar Fredriksen (født 28. februar 1907, død 1. mai 1994) var en norsk friidrettsutøver som konkurrerte i tikamp.
Han representerte Norge under Sommer-OL 1928, der han ikke fullførte.
Clifford Crowley
Clifford Thomas Crowley (født 13. juni 1906, død 27. april 1948) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i vinter-OL 1932 i Lake Placid.
Crowley ble olympisk- og verdensmester i ishockey i vinter-OL 1932 i Lake Placid. Han spilte på Winnipeg Hockey Club som representerte Canada i OL-turneringen. Det canadiske laget vant ishockeyturneringen som besto av fire lag og alle lagene møttes to ganger. Det var to meget jevne kamper mellom USA og Canada, den første vant Canada med 2-1 etter forlengning og den andre sluttet uavgjort 2-2. Canada vant sitt fjerde strake olympiske gull i ishockey foran USA sølv og Tyskland bronse. Den fjerde olympiske turneringen i ishockey var også det sjette verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på Canadas OL-lag var Crowley, William Cockburn, Albert Duncanson, George Garbutt, Roy Hinkel, Victor Lindquist, Norman Malloy, Walter Monson, Kenneth Moore, Romeo Rivers, Harold Simpson, Hugh Sutherland, Stanley Wagner og Aliston Wise. Crowley spilte en kamp i OL-turneringen.
Júlia Hársfalvi
Júlia Hársfalvi (født 12. november 1996 i Zalaegerszeg) er en ungarsk profesjonell håndballspiller, som spiller for den ungarske klubben og det ungarske landslaget. Hun har tidligere spilt for og vært på utlån til  og den tyske klubben.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til Kim Rasmussen foran Håndball-VM 2019 i Japan, men var ikke blant de 16 utvalgte.
Danny Fangeren
Danny Fangeren var en amerikansk-kanadisk animasjonsserie som ble vist på Nickelodeon.
Handling
Daniel Fenton, en 14 år gammel gutt som bor i den lille byen Amity Park, bor sammen med hans spøkelsesjaktende eksentriske foreldre, Jack og Madeline og hans overbeskyttende, men omsorgsfulle 17 år gamle søster, Jasmine. Etter press fra sine to beste venner, Samantha Manson og Tucker Foley, bestemmer Danny seg for å utforske en spøkelsesportal opprettet av foreldrene hans i deres forsøk på å bygge en bro mellom sin menneskelige verden og spøkelsessonen (det parallelle universet hvor spøkelser holder til)
Ljøsåa kraftverk
Ljøsåa kraftverk er et vannkraftverk i Sunndal kommune i Møre og Romsdal.
Danny Fangeren
Handling
Daniel aktiverte portalen og infiserte hans eget DNA med ektoplasma, noe som forvandlet ham til et halvt spøkelse. Daniel kaller seg for Danny Phantom i spøkelsesform, utvikler evnen til å fly, og bli usynlig, samt kontrollere mennesker. Over tid utvikler Daniel mye sterkere evner, for eksempel hans Ghost Ray (en konsentrert energi-sprengning som han kan skyte fra hånden) og til og med kryokinesis.
Ljøsåa kraftverk
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 374 meter i Ljøsåa.
Installert effekt er 2,4 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 7 GWh.
Danny Fangeren
Handling
Daniel er først redd for hans nye evner, og har liten kontroll over dem. Men han lærer snart å bruke dem til å beskytte hjembyen hans mot ondsinnede ånder. Danny begynner deretter som superhelt. Samantha, Tucker og Jasmine er Daniels viktigste allierte når han bekjemper spøkelser, samtidig som han forsøker å holde sin halvdel som spøkelse hemmelig. I den virkelige verden er håret hans svart, men dette blir hvitt etter at han forvandler seg til et spøkelse. De blå øynene hans blir grønne, etter at han forvandler seg til spøkelse.
Vitenskapsåret 1443
Vitenskapsåret 1443 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1443.
Setodocus
Setodocus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Ramón Mierez
Ramón Nazareno Miérez (født 13. mai 1997) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den kroatiske klubben.
Setodocus
Utseende
Theocridini er små til middelsstore, brunlige trebukker.
Fred Wacker
Fred Wacker (født 10. juli 1918 i Chicago, død 16. juni 1998 ) var en amerikansk racerfører. Han deltok i fem Formel 1-løp, men startet bare i tre av dem. Han debuterte i Nederlands Grand Prix 1953. Han fikk ingen poeng.
Setodocus
Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.
Fred Wacker
Wacker var involvert i en dødsulykke på Watkins Glen Grand Prix i 1952, som endte med at det ble slutt med gatekjøring der. Under andre runde kjørte Wacker ut og inn i en gruppe tilskuere som stod langs banen. Dette førte til at en sju år gammel gutt døde og ti ble skadet.
Setodocus
Utbredelse
Arten lever i Vest-Afrika (Burkina Faso, Togo og Elfenbeinskysten).
Tysklands kvinnelandslag i volleyball
Tysklands kvinnelandslag i volleyball er det tyske landslaget i volleyball for kvinner som konkurrerer for Tyskland under Sommer-OL, Volleyball-VM og Volleyball-EM. Landslaget er rangert som nummer 13 på FIVBs verdensranking.
Fred Wacker
Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)
Færøyske frimerker 1996
Alger
Utgivelsesdato: 12. februar Kunstner: Bárður Jákupsson.
Risin og Kellingin
Utgivelsesdato: 12. februar Fotograf: Palle Hatting
Europe CEPT: Berømte kvinner
Utgivelsesdato: 15. april Maleri: Sámal Joensen-Mikines
Invasjonsfugler
Utgivelsesdato: 15. april Kunstner: Astrid Andreasen
Nordatlantex 1996 - barnetegninger
Utgivelsesdato: 7. juni Tegnere: Búgvi, Guðrið og Herborg.
Bruksmerker - kart
Utgivelsesdato: 7. juni
Janus Kamban
Utgivelsesdato: 16. september Kunstner: Janus Kamban
Christianskirkjan
Utgivelsesdato: 4. september
Wirimai Juwawo
Wirimai Juwawo (født 7. november 1980 i Rusape i Rhodesia) er en zimbabwisk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 15 i maratonløpet.
Szidónia Puhalák
Szidónia Puhalák (født 5. juli 1996 i Szeged) er en ungarsk profesjonell håndballspiller, som spiller for den ungarske klubben og det ungarske landslaget. Hun har tidligere spilt for og.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til Kim Rasmussen foran Håndball-VM 2019 i Japan, men var ikke blant de 16 utvalgte.
The petition project
Oregon Petition også kjent som Global Warming Petition Project og The petition project er en underskriftskampanje fra 1998 som oppfordrer USAs regjering til å trekke seg fra Kyoto-avtalen fra 1997 og alle tilsvarende avtaler. Kampanjen var utformet av klimaskeptikere for å skape forvirring eller uklarhet om vitenskapelig konsensus om klimaendring. I 2016 var påstanden om manglende vitenskapelig basert på denne kampanjen en av de mest sirkulerte på sosiale media.
Bak kampanjen sto det såkalte «Oregon Institute of Science and Medicine» (OISM). Bak instituttet står eller sto biokjemikeren Arthur Robinson (som drev instituttet på sin ranch i Oregon) og virksomheten ble finansiert av blant andre hedgefondforvalteren Robert Mercer (senere kjent som innehaver av Cambridge Analytica). OISM hadde på den tiden undersøkelsen ble utført seks ansatte som forsket på biokjemi, diagonistikk, ernæring, forebygging og molekylær biologi relatert til aldring samt overlevelseferdigheter etter atomkrig. Kampanjen ble sitert av blant andre Washington Post og Los Angeles Times som om OISM var et anerkjent institutt. Invitasjonen til å delta i underskriftskampanjen ble ledsaget av et upublisert artikkelmanus som argumenterte for at høyere CO2-nivå i atmosfæren var gunstig for menneskene. Artikkelmanuset var formattert slik at det så ut til være utgitt av anerkjente National Academy of Sciences. I kampanjeteksten står bl.a.: «There is no convincing scientific evidense that human release of carbon dioxide, methane, or other greenhouse gases is causing or will, in the foreseeable future, cause catastrophic heating of the Earth's atmosphere and disruption of the Earth's climate.». Oppropet samlet mer enn 31,000 underskrifter, alle signatørene er identifisert med navn. Av disse hadde flere enn 9,000 krysset av for å ha doktorgrad. Signatørene kunne også angi en fagtilhørighet. Det oppførte fordelte seg i følgende grupper:
Oppropet og en del signaturer regnes som upålitelig eller forfalskninger, og blant annet BBC skriver at det ikke er riktig at 31,000 akademikere har avvist klimaendringer. Enkelte av signaturene var klart falske, som for eksempel Geri Halliwell og Charles Darwin. Blant de reelle signaturene hadde færre enn 1 % kompetanse i klimaforskning, Williams og Bond oppgir at bare 39 av de 31,000 som signerte hadde utdannelse i klimatologi. Strategien bak oppropet omtales som «falsk» eller en «tilsynelatende ekspert»-strategi, en desinformasjonstrategi som var blitt brukt av tobakksindustrien på 1970-tallet. En undersøkelse fra 2021 viste at oppropte hadde influert amerikanske velgere mere ann andre desinformasjonskampanjer.
Norsk presse
Oppropet ble omtalt i flere leserinnlegg som fornektet menneskers innflytelse på klimaendringene. ABC Nyheter omtalte også oppropets påstander redaksjonelt.
Chicago Cubs
Chicago Cubs er et amerikansk baseballlag fra Chicago i delstaten Illinois. Laget spiller i Central Division av National League (se Major League Baseball). Deres berømte hjemmebane heter Wrigley Field og er USAs nest eldste baseball-stadion. Chicago Cubs, først kjent som White Stockings, ble grunnlagt i 1876 og skiftet navn til Chicago Cubs i 1903.
Chicago Cubs deler Chicago med Chicago White Sox, som spiller i American League, og lagene møtes derfor ikke så ofte.
Eivind Rasmussen
Eivind Rasmussen (født 1. februar 1894, død 3. august 1977) var en norsk friidrettsutøver som konkurrerte i mellomdistanseløp.
EM i boksing 1991
EM i boksing 1991 (europamesterskapet i boksing) ble arrangert i Gøteborg i Sverige i 1991.
Even Vengshoel
Even Vengshoel (født 11. november 1891, død 6. oktober 1968) var en norsk friidrettsutøver som konkurrerte i terrengløp.
Han representerte Norge under Sommer-OL 1920, der han ikke fullførte.
Scipione Cerreto
Scipione Cerreto (1551–1633) var en napolitansk komponist, luttenist og musikkteoretiker.
Det fjerde korstog
Det fjerde korstog (1202–1204) hadde opprinnelig som mål å erobre det muslimske Jerusalem ved en invasjon via Egypt. Isteden, i april 1204, invaderte og erobret korsfarerne fra Vest-Europa det kristne (østlig-ortodokse) Konstantinopel, hovedstad i Det bysantinske riket. Dette har blitt betraktet som den siste handling i Det store skisma mellom det østlig-ortodokse kirke og den romersk-katolske kirke. Det har ofte blitt beskrevet som en av de mest lønnsomme og samtidig som den mest vanærende plyndring av en by i historien.
Scipione Cerreto
Liv
Scipione Cerreto bodde i Napoli hele livet. Han var komponist og musiker, men da bare få komposisjoner er bevart etter ham, er han i dag framfor alt kjent som musikkteoretiker. Han kan knapt betegnes som en pionér, eksempelvis tilbakeviste han Glareanus' forslag om tolv modi mot de åtte som hadde vært i bruk til da, men Cerretos skrifter er av stor betydning fordi de kaster lys over mange aspekter ved musikkutøvelsen tidlig på 1600-tallet.
Det fjerde korstog
Bakgrunn
Etter nederlaget med Det tredje korstog (1189–1192) var det liten interesse i Europa for enda et korstog mot muslimene. Jerusalem var nå kontrollert av Ajjubide-dynastiet som hersket over hele Syria og Egypt, unntatt noen få byer langs kysten fortsatt kontrollert av korsfarerkongedømmet Jerusalem, nå sentrert i Akko. Det tredje korstoget hadde også etablert et kongedømme på Kypros.
Scipione Cerreto
Virke
Cerretos konservative legning gav seg uttrykk i at han fulgte de strenge retningslinjene til contrapunto osservato. Han fikk publisert to avhandlinger, Dell'arbore musicale (Napoli, 1608) og Della prattica musica vocale et strumentale (Napoli, 1601, repr. 1611), dessuten to avhandlinger om kontrapunkt på manuskriptform: Dialoghi armonici pel contrapunto e per la compositione (1626) og Dialogo armonico … di tutte le regole del contrappunto et anco della compositione de più voci, de' canoni, delle proportioni, et d'altri (1631).
Det fjerde korstog
Bakgrunn
Den største andelen av hæren seilte ut fra Venezia i oktober 1202 og de kom hovedsakelig fra Frankrike. Den omfattet menn fra Blois, Champagne, Amiens, Saint-Pol, Île-de-France og Bourgogne. Flere andre områder i Europa bidro også med betydelige kontingenter, som Flandern og Montferrat. Andre betydelige grupper kom fra Det hellige romersk-tyske riket, blant annet menn under biskop Martin av Pairis og biskop Konrad av Halberstadt, sammen med en allianse med soldater og sjømenn fra Venezia ledet av doge Enrico Dandolo. Korstoget hadde til hensikt å dra direkte til sentrum for den muslimske verden, Kairo, og var klar til å seile den 24. juni 1202. Denne enigheten ble ratifisert av pave Innocens med et høytidelig forbud mot å angripe kristne riker.
Angrepet på Zadar
Ettersom det ikke var noen bindende enighet blant korsfarerne om at de skulle seile fra Venezia, valgte mange å seile fra andre havner, spesielt Flandern, Marseille, og Genova. Ved 1201 var hovedmengden av korsfarerne samlet ved Venezia, skjønt langt færre tropper enn antatt; 12 000 istedenfor 33 500. Venezia hadde oppfylt sin del av avtalen; det lå krigsgalleier, store transportskip for menn og hester – mer enn nok for tre ganger den eksisterende hæren. Venezia under en aldrende og blinde doge ville ikke la korsfarene seile uten at det fulle beløpet som var avtalt var blitt betalt; opprinnelig 85 000 sølvmerker. Korsfarerne var derimot kun i stand til å betale rundt 51 000 sølvmerker, og det kun ved å redusere seg selv til ytterste fattigdom. Dette var ulykksalig for Venezia som hadde utsatt sin kommersielle handel i lang tid for å forberede ekspedisjonen. I tillegg til de 20 000, kanskje 30 000, av Venezias befolkning på rundt 60 000 mennesker som trengtes for håndtere flåten, kom Venezias økonomi under stor slitasje.
Dandolo og venetianerne lyktes dog å vende korsfarertoget til egen nytte som en form for betaling. I kjølvannet av massakrene av alle utlendinger i Konstantinopel i 1182 hadde hele venetianske handelsstanden blitt utvist av den herskende Angelus-dynastiet med støtte fra den greske befolkningen. Disse hendelsene hadde gitt venetianerne en fiendtlig holdning mot Bysants. Dandolo, som slo seg sammen med korstoget i løpet av en offentlig seremoni i Markuskirken, foreslo at korsfarerne kunne betale deres gjeld ved å angripe havnen i Zara (senere kalt Zadar) i Dalmatia (dagens Kroatia). Byen hadde vært dominert økonomisk av Venezia gjennom hele 1100-tallet, men den hadde gjort opprør i 1181 og alliert seg med kong Emeric av Ungarn og Kroatia (som var i personalunion). Påfølgende angrep fra Venezia var blitt slått tilbake og i 1202 var byen blitt økonomisk uavhengig og lå under beskyttelse av kongen.
Den ungarske kongen var katolikk og hadde selv sagt seg enig i å delta i korstoget (skjønt det var hovedsakelig av politiske årsaker, og han hadde ikke gjort noen forberedelser for å reise). Mange av korsfarerne var motstandere av å angripe Zadar, og noen, ledet av en styrke under ledelse av den eldre Simon de Montfort, nektet å delta i det hele tatt og gjorde vendereis. Mens den pavelige legat til korstoget, kardinal Pietro Capuano (Peter av Capua) støttet handlingen som en nødvendighet for å forhindre at hele korstoget gikk i oppløsning ble pave Innocent alarmert av denne utviklingen og skrev et brev til korsfarernes ledelse hvor han truet med bannlysing.
Historikeren Geoffrey Hindley nevner at i 1202 forbød pave Innocens III korsfarere fra vestlige, kristne riker fra å delta i noen former for avskyeligs handlinger mot deres kristne naboer, til tross for hans ønske om å sikre pavelig autoritet over Bysants. Brevet fra paven med trusselen om bannlysning ble holdt skjult for resten av hæren og angrepet gikk i gang som planlagt. Borgerne i Zadar opplyste åpenbart at de også var kristne og katolikker ved å henge bannere med kors fra vinduene og fra bymurene, men byen falt uansett etter en kort Beleiringen av Zara. Både Venezia og korsfarerne ble øyeblikket truet av bannlysning for denne handlingen av pave Innocens III.
Omveg til Konstantinopel
Bonifatius av Monferrato hadde i mellomtiden forlatt flåten før den seilte fra Venezia for å besøke sin fetter Filip av Schwaben. Grunnene for hans besøk er omdiskutert; han kan ha forstått venetianernes planer og forsøkt å unngå bannlysning, eller han kan ha ønsket å møte den bysantinske prins Alexios, svoger av Filip og sønn av den nylig avsatte bysantinske keiser Isak II Angelos. Alexios hadde flyktet til Filip da hans far ble veltet overende i 1195, men det er ukjent om Bonifatius kjente til at prinsen var ved Filips hoff. Der tilbød uansett Alexios hele 200 000 sølvmerker, 10 000 menn for å hjelpe korsfarerne, vedlikehold av 500 riddere i Det hellige land, tjenesten til den bysantinske flåten for å frakte korsfarerne til Egypt og legge den gresk-ortodokse kirke under den romersk-katolske kirke om korsfarerne seilte til Bysants og fjernet den regjerende keiser Alexios III Angelos. Det var et fristende tilbud for et foretak uten midler. Gresk-latinske forbindelser hadde vært komplisert helt siden Det store skisma av 1054.
Da det fjerde korstoget nådde fram til Konstantinopel hadde byen en befolkning på 150 000 mennesker, en garnison på 30 000 soldater, blant annet også 5 000 væringer, og en flåte på 20 galleier. Korsfarernes opprinnelige motiv var å gjeninnsette Isak II Angelos på den bysantinske tronen slik at de kunne få den støtte som de var blitt lovet. Conon de Béthune avleverte denne beskjeden til Lombardias sendebud som ble sent til den regjerende keiser Alexios III Angelos som hadde avsatt sin bror Isak. Borgerne av Konstantinopel var ikke opptatt av den avsatte keiser og hans landsforviste sønn; tronrøvere skjedde ofte i bysantinsk politikk, og denne gangen hadde tronen uansett forblitt i den samme familien.
Korsfarerne seilte langs Konstantinopel med 10 galleier for å vise fram prinsen, men fra Konstantinopels bymurer ble korsfarerne hånt og spottet av borgerne, noe som forbauset dem da de hadde blitt lovt at prinsen ville bli varmt ønsket tilbake. Først angrep, erobret og herjet korsfarerne byene Chalcedon og Chrysopolis, og deretter beseiret de 500 bysantinske kavalerisoldater i kamp med kun 80 frankiske riddere.
Beleiringen i juli 1203
For å ta byen med makt måtte korsfarerne først krysse Bosporos, stredet som skiller Europa fra Asia. 200 skip, transportskip og galleier ble benyttet for å frakte hæren over det smale stredet hvor Alexios III Angelos hadde stilt opp den bysantinske hæren i kampformasjon langs bredden, nord for forstaden Galata. Korsfarernes riddere angrep rett fra transportskipene og den bysantinske hæren flyktet sørover.
Korsfarerne fulgte etter og angrep Galata-tårnet som holdt enden av kjeden som blokkerte tilgangen til Det gylne horn. Etter å ha beleiret tårnet gikk grekerne til motangrep med en del innledende hell. Da korsfarerne slo tilbake trakk grekerne seg tilbake til tårnet og korsfarerne var i stand til å følge soldatene gjennom porten og tårnet overga seg. Det gylne horn lå da åpent for korsfarerne og den venetianske flåten gikk inn.
Den 11. juli tok korsfarerne posisjoner på motsatt side av Blachernæ-palasset på nordvestenden av byen og begynte beleiringen tidligst den 17. juli med fire divisjoner som angrep murene mens den venetianske flåten angrep muren fra Det gylne horn. Venetianerne tok en seksjon av muren med omtrent 25 tårn mens det væringene som greide å holde korsfarerne fra murene på landsiden. Væringene skiftet side for å møte den nye trusselen og venetianerne trakk seg tilbake under en skjerm av ild. Angrepet ødela omtrent 120 acre eller 485 000 m2 av byen.
Morten Kabell
Morten Kabell (født 28. april 1970) er en dansk politiker.
Det fjerde korstog
Beleiringen i juli 1203
Alexios III gikk endelig til motoffensiv og la 17 divisjoner fra St. Romanus-porten, noe som tallmessig var korsfarerne overlegne. Alexios IIIs hær på rundt 8 500 mann møtte korsfarernes 7 divisjoner (omtrent 3 500 menn), men Alexios IIIs mot sviktet og den bysantinske hæren trakk seg tilbake til byen uten å komme i kamp. Tilbaketrekningen og virkningen av ildbombingen hadde ødeleggende effekt på moralen og borgerne av Konstantinopel snudde seg mot Alexios III som da flyktet. Den ødeleggende ilden etterlot 20 000 mennesker hjemløse. Prins Alexios overtok den bysantinske tronene som Alexios IV sammen med sin blinde far Isak.
Morten Kabell
I 1998 ble han valgt til Københavns Borgerrepræsentation for partiet Enhedslisten, og i 2014 etterfulgte han Ayfer Baykal fra Socialistisk Folkeparti som teknik- og miljøborgmester i København.