cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slaget ved Gataskogen
Slaget
Ifølge en bestemt versjon hadde den norske kongen blitt hardt såret, men førtes vekk i sikkerhet av sine menn. En annen versjon som formodentlig er mecklenburgske propagandaskifter, ga æren for seieren til en meget liten styrke av pansrede rytterne ledet av Herman von Ouwen, og denne hadde blitt tatt på alvor i troen på at en rytteravdeling var suverent overlegent i et middelalderlige slag.
Det er kjent at Albrekt av Mecklenburg hadde 1 600 soldater med seg til Stockholm i november 1363 og etter en forbundsavtale med de nordtyske fyrstene var 1 200 pansrede rytterne stilt til disposisjon for den tyske tronpretendenten. Medregnet de nevnte svenske opprørsstyrkene reist av stormennene i østlige Sverige, hadde den svenske-tyske hæren ved Gataskogen trolig vært på flere tusen. Antagelig minst 3 000 er et rimelig anslag.
Kongene hadde vært selvsikkert og hadde store mengder av soldatene tilbake i Västerås og andre steder. Det betyr at den norske-vestgotiske hæren kanskje var større enn Albrekts-hæren. Det er dessuten interessant at tyskerne ikke våget å følge etter Håkon VI som forskanset seg en stund i Västerås og senere Arboga.
Antallet døde og sårede vil aldri ble kjent, men mange hundre hadde stupt under de brutale kampene der de tyske styrkenes bedre utrustning muligens hadde vært avgjørende for utfallet av det blodige slaget.
Etterspillet
Den svenske kongen hadde blitt tatt til fange etter et nærmest totalt nederlag uten sidestykke, for med det besluttet de gjenværende restene av det svenske rådsaristokratiet, som hadde holdt seg nøytralt eller avventende, å slutte seg til opprørspartiet.
Men ett uforutsett problem som resultat av Slaget ved Gataskogen avslørte seg fordi den nye kongen hadde fått 1 200 riddere og væpnere i egen tjeneste uten betaling på forskudd. For å betale disse som i virkeligheten sikret makten for opprørspartiet, måtte store områder pantsettes. I årene framover hadde over halvparten av Sverige blitt pantsatt til fremmede riddere som spredte lovløshet og undertrykkelse, «de svenske tilstandene» begynte for det svenske folket for minst et par tiår framover.
Krigen fortsatte med den norske kongens allierte; den danske kongen Valdemar Atterdag. Det var ikke før i 1371 en sterk norsk-vestgotisk hær stod utenfor Stockholm da den gamle kongen Magnus Eriksson ble løslatt mot en stor løsesum. Freden medførte en deling av Sverige med Västergötland, Dalsland og Värmland overført til kong Magnus Eriksson som forsørgingslen, men landsdelene ble overtatt av det norske kongeriket i samarbeid med vestsvenskene fram til 1389.
Horacio Carbonari
Horacio Angel Carbonari (født 2. mai 1973 i Rosario, Argentina) er en tidligere argentinsk fotballspiller som har spilt for to engelske og en argentinsk klubb.
Biografi
Horacio Carbonari startet sin fotballkarriere i argentinske Rosario Central i 1993, og han spilte for denne klubben fram til 1998 da Derby County kjøpte han for £2 700 000. Hans første kamp for Derby var den 15. august 1998 i en ligakamp mot Blackburn Rovers, mens hans første mål for the Rams kom den 16. november 1998 i en kamp mot Nottingham Forest. På slutten av 2001/02 sesongen ble Carbonari lån ut til Coventry City, og han debuterte for denne klubben 24. mars 2002 da laget spilte 1-1 mot Birmingham City.
Horacio Carbonari returnerte til Derby County i mai 2002, men i januar 2003 ble hans kontrakt med klubben fra Derbyshire kansellert. Måneden etter skrev han under på en kontrakt med hans gamle klubb Rosario Central.
Portugalhegg
Portugalhegg (Prunus lusitanica) er en plante i rosefamilien.
Den er en eviggrønn busk eller lite tre og blir opptil 17 m høy. Unge kvister er røde og hårløse. Bladene er avlange og avrundet ved basis, spisse, grovt sagtannede, tykke og læraktige; oversiden er glinsende mørkegrønn, mens undersiden er matt gulgrønn. Blomstene er gulhvite og sterkt duftende; de sitter i tette klaser som er 15–25 cm lange. Frukten er et steinfrukt som først er rød, men siden blir svart.
Arten deles i tre underarter.
Portugalhegg brukes som hageplante i mange land, men er ikke vanlig i Norge. Den litt mer hardføre slektningen laurbærhegg er derimot vanlig plantet.
Stabssersjant
Stabssersjant er en grad i det norske Forsvaret.
Historikk i Norge
Stabssersjant fantes tidligere i Hæren og Luftforsvaret. Det var den høyeste sersjantgrad i Norge såvel som den høyeste underoffisersgrad. Den befant seg altså mellom oversersjant og offisersgraden fenrik. En stabssersjant var som regel en sersjant, ofte med teknisk bakgrunn, med mange års tjenestetid. Distinksjonen var tre vinkler med en vannrett stripe og krone over, og tilsvarte flaggkvartermester i Sjøforsvaret.
Militærordningen fra 1. januar 2016
Stabssersjant blir gjeninnført i Norge på OR-7 nivå i Hæren, Luftforsvaret og Heimevernet i forbindelse med innføringen av den nye ordningen for militært tilsatte Det vil da være 41 år etter at den sist ble avviklet.
Tatarisk
Tatarisk er språket til tatarene, som i dag bor over et stort område omkring Volgas midtre og nedre løp og med forgreininger inn i det vestlige Sibir. Tatarisk språk er et offisielt språk i Tatarstan, republikk i Volga-området av Den russiske føderasjon. Tatarisk kan deles i to atskilte språk, nemlig:
Tatarisk er etter tyrkisk det største og best utforska av de tyrkiske språkene.
Jodelle Micah Ferland
Jodelle Micah Ferland (født 9. oktober 1994) er en kanadisk skuespiller. Hun er mest kjent for sin rolle som «Sharon/Alessa» i filmen Silent Hill fra 2006. Ferland er den yngste skuespilleren som er blitt nominert til en «Daytime Emmy Award», da hun som 4-åring ble nominert for sin rolle i TV-filmen Mermaid. Hun har også spilt i skrekkfilmen Case 39 som Lillith Sullivan. en jente med en merkelig og mystisk fortid, samt thrilleren The Tall Man som Jenny, den stumme jenta. Det er nå også blitt kjent at hun skal spille vampyren Bree Tanner i den tredje filmen i Twilight-sagaen, Eclipse.
Referanser
<References/>
Piura (region)
Piura er en region i Peru. Regionen ligger nordøst i Peru, og regnes som den fattigste delen av Peru.
Fra departemento til region
Området hadde tidligere status som departemento; inntil 2002 var Peru oppdelt i 24 departamentos, og mange anvender stadig denne betegnelsen når de refererer til de nåværende regionene, selv om departementene formelt sett ikke lengre finnes.
Politisk inndeling
Regionen er delt inn i 8 provinser, som igjen er delt inn i til sammen 64 distrikter. Tabellen viser innbyggertall fra 2000:
Religion
I Peru tilhører de fleste innbyggere den katolske kirke. Samtidig finnes mye okkultisme, og flere steder er kristen tro blandet med okkulte ritualer. Piura-regionen regnes som «okkultismens sentrum» i Peru.
Den første skandinaviske misjonæren kom til Piura-regionen i 1956. Det fantes da ingen protestantisk evangelisk menighet i området.
Pinsebevegelsen (Casa de Oración) i Piura-regionen består av 80 menigheter med omtrent 3 300 medlemmer.
Heljar
Heljar er et mannsnavn som stammer fra norrønt og betyr «den pene, mektige og sterke krigfører». Det var ansett som et meget pent navn og det var en stor ære å bli nanvgitt dette navnet.
Bosniske pyramider
Bosniske pyramider er pyramideformede fjell i Bosnia-Hercegovina. Et sted kjent som Visočica-åsen ved den bosniske byen Visoko, nordvest for Sarajevo, kom i søkelyset til internasjonal presse i oktober 2005, etter et kontroversielt utsagn som hevder at den faktisk er en forhistorisk menneskeskapt pyramide. Hypotesen frontes av den bosniske forfatteren og arkeologen Semir Osmanagić. Lokalt er stedet blitt en turistattraksjon, og tiltrekker seg frivillige feltarbeidere til utgravinger langs pyramiden. Det er funnet bygningsrester fra middelalderen og neolittiske gjenstander ved pyramidens basis.
Den 220 meter høye Visočica-åsen, en gang senter for den middelalderske bosniske hovedstaden Visoki, har en generell symmetrisk likhet med en pyramide sett fra visse vinkler. Ideen om at den inneholder restene av et forhistorisk kunstig byggverk, ble lansert av Semir Osmanagić. Han hevder å ha funnet et brosteinlagt inngangsplatå og tunneler, i tillegg til steinblokker og en form for sement som han mener er eldgammel og en gang dekket hele byggverket. Utgravingen, som involverer en internasjonal gruppe med arkeologer, begynte i april 2006. Utgravinger skjer også den dag i dag.
Osmanagićs tolkning
Osmanagić har kalt Visočica-åsen for «Solpyramiden», mens to nærliggende åser som er identifisert fra satellitt- og flyfoto, har fått navnene «Månepyramiden» og «(den bosniske) Dragepyramiden». Osmanagić hevder at de ble konstruert av illyriske bosettere på Balkan så tidlig som 12000 f.Kr.. I et intervju prøvde Osmanagić imidlertid å klargjøre sine tidligere utsagn, ved å hevde at han var blitt feilsitert; han hevder at de mest sannsynlig var konstruert av illyrere, som levde i området fra 12000 f.Kr. til 500 f.Kr., og at pyramidene var derfor mest sannsynlig var konstruert mellom disse to datoene – og ikke i 12000 f.Kr.. I et intervju med Vesna Peric Zimonjic, i den belgiske avisen De Morgen, nektet han å datere byggverkene: «Vi har ennå ikke funnet organiske rester av bein, tre eller kull. Analyser av disse vil hjelpe oss å datere byggverkene.»
I 2006 hevdet Osmanagić at utgravningene har påvist bygningsstein en meter under overflaten på åsen, samt tunneler. Tidligere geologiske undersøkelser har også indikert at åsen var menneskeskapt. I tillegg har Osmanagić funnet tunneler i åssiden som han tolker som ventilasjonssjakter. Han planlegger å datere tunnelene ved å analysere stalaktitter funnet inni dem.
Osmanagić tror hans oppdagelser i Visokodalen vil ha ytterligere implikasjoner for verdens forhistorie. Ved å sammenligne de ulike høydene på de høyeste pyramidene i Mexico og Egypt med Visočica-åsen konkluderte han med at pyramidene kan ha blitt bygd av de samme menneskene, mens de bosniske pyramidene som de siste som er blitt bygd. Men etter nærmere ettertanke har han bestemt seg for at en slik måte å datere på ikke er til å stole på, og han hevder nå istedenfor at Visočica-åsen kan være «alle pyramiders mor», et utsagn han hevder kan styrkes med eksistensen av hellig geometri og videre numeriske studier av budskap etterlatt i pyramiden for framtidige generasjoner.
Semir Osmanagićs funn har blitt kritisert av en rekke eksperter, som har beskyldt ham for å promotere en pseudo-vitenskapelig holdning og for å ødelegge arkeologiske steder med sine utgravninger. Garrett Fagan fra Penn State University har sagt: «De burde ikke få lov å ødelegge genuine steder i jakten på disse disillusjonene [...] Det kan sammenlignes med at noen fikk tillatelse til bruke bulldosere for å finne hemmelige kamre under Stonehenge.»
Curtis Runnels sier at «for mellom 27 000 og 12 000 år siden var Balkan i den siste istid, en periode med svært kaldt, tørt klima med isbreer i noen av fjellkjedene. De eneste som holdt til her var palaeolitiske jegere og samlere som etterlot seg åpne leirplasser og rester etter å ha bodd i huler. Disse restene består for det meste av enkle steinverktøy, og rester etter dyr og planter som ble fortært. Disse menneskene hadde verken de nødvendige verktøyene eller kunnskapen om hvordan man bygger monumental arkitektur.»
Enver Imamovic, tidligere sjef for Nasjonalmuseet i Sarajevo, er bekymret for at utgravingen vil ødelegge historiske steder som den kongelige middelalderhovedstaden Visoki. Han sa at utgravingen vil «totalt ødelegge en nasjonal skatt». I et leserinnlegg i The Times den 25. april 2006, beskrev professor Anthony Harding, president i European Association of Archaeologists, Osmanagićs teorier som «gale» og «absurde»; han var bekymret over at det ikke var gode nok sikkerhetstiltak for å beskytte Bosnias kulturminner fra «plyndring og uovervåket eller ulovlig utbygging».
Olav Fjell
Olav Fjell (født 28. juni 1951 i Bardu i Troms) var konsernsjef i Hurtigruten fra 2007 til 2012. Han var konsernsjef i Statoil fra 1999 til 2003.
Han startet sin yrkeskarriere som økonom i Kongsberg Våpenfabrikk i 1975 og var administrerende direktør da han fratrådte i 1987. Deretter hadde han en sammenhengende ansettelsesperiode i Bergen Bank, DnB, og til slutt i Postbanken som administrerende direktør til han ble hentet til Statoil i 1999. Fjell fikk med seg en etterlønnsavtale på opp mot 40 millioner kroner, da han måtte gå fra stillingen som konsernsjef i Statoil.
Fjell har hatt flere styreverv. Blant annet var han styreformann i NSB fra 2000, men gav fra seg vervet samtidig som han måtte gå av som konsernsjef i Statoil i 2003. Han har vært styreleder i Eastern Drilling, Lindorff Group AB og er styremedlem i Statkraft. Pr 2010 er han styreleder i det Fredriksen-dominerte supplyrederiet Deep Sea Supply (DESS), notert på Oslo Børs. Fra 2012 er han styreleder i matforskningsinstituttet Nofima.
Deviasjon (magnetisk)
For å finne rettvisende kurs (Rk) må man også korrigere kompasskursen (Kk) for misvisningen på stedet.
Rettvisende kurs (den riktige kursen på kartet) regnes da ut etter formelen: Rk= Kk + misvisning + deviasjon.
Le Petit-Quevilly
Le Petit-Quevilly er en kommune i departementet Seine-Maritime i regionen Normandie nord i Frankrike.
Geografi
Le Petit-Quevilly er en forstad til Rouen, preget av lett industri og boliger. Den ligger i en menander i Seine på motsatt bredde av sentrum i Rouen.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Le Petit-Quevilly
Pot
Pot eller POT kan referere til:
Fartstid – Live fra Tromsø
Fartstid – Live fra Tromsø er et konsertalbum med K.M. Myrland, utgitt i 2007.
Vaniljerotfamilien
Vaniljerotfamilien (Monotropaceae) var en plantefamilie i ordenen Ericales. Den omfattet 15 arter fordelt på 10 planteslekter. I Norge vokser 2 arter i slekten vaniljerot (Monotropa)
Fifehead Magdalen
Fifehead Magdalen er en liten landsby og verdslig sogn i grevskapet Dorset, England. Den ligger ved elven Stour i dalføret Blackmore Vale det administrative distriktet North Dorset, omkring km sør for Gillingham og 8 km vest for Shaftesbury. Landsbyens jordsmonn er kalkstein og omgitt av oxfordleire. Stedsnavnet betyr «stedet med fem hider dedikert til [sankt] Magdalena». I 2013 var befolkningen i sognet beregnet til å utgjøre 80 innbyggere.
To andre landsbyer i nærheten heter også Fifehead: Fifehead Neville og Fifehead St. Quinton. Stedsnavnets andre ledd, som nevnt, Magdalen, kommer fra sognekirken, som er viet til Maria Magdalena. Kirken er fra 1300-tallet, og ligger på en kalkstensrygg med utsikt over elven. Det nordlige kapellet ble reist i 1730 til minne om Newman-familien. Et medlem av denne familien var et ledende medlem av Dorset Clubmen.
Nueva Palmira (kommune)
Nueva Palmira er en kommune (spansk: municipio) i Colonia-departementet i det sørvestlige Uruguay. Hovedstaden heter Nueva Palmira.
Historie
Nueva Palmira ble grunnlagt i 15. mars 2010.
Regjeringen
Ordføreren (alcalde) i kommunen er Andrés Passarino (2010-2015).
Axymyiidae
Axymyiidae er en liten familie av middelsstore, tettbygde mygg. De ligner hårmygg, men er ikke i nær slekt med disse. En art finnes i Europa, de fleste av de resterende sju artene er fra østlige Asia.
Resonans (kjemi)
I. Benzens to resonansformer – begge er likeverdige, II. Acetationets to resonansformer – begge er likeverdige, III. Pyrrol har fem ulike resonansformer med ladningsseparasjon hvorav den første er vikigst se punkt b.]] Resonans i kjemi er et verktøy som brukes til å representere og modellere visse typer av uklassiske molekylstrukturer. Resonans er en hovedkomponent av valensbindingsteorien og oppstår når ingen enkelt konvensjonell modell kan brukes bare med like antall elektroner delt av to atomer for å representere det observerte molekylet.
Axymyiidae
Utseende
Hodet er stort, og fasettøynene er store og delt i en øvre og en nedre del, der den øvre delen hos hannene har større fasetter. Hannenes fasettøyne møtes i pannen. De har tre punktøyne (ocelli). I motsetning til hårmyggene har de ikke hår mellom øyefasettene. Antennene er korte og sylindriske og består av 16 ledd. Munndelene er lite utviklet.
Resonans (kjemi)
Det er to relaterte, men nyttig å adskille, betydninger som er gitt til termen resonans. En av disse har å gjøre med diagrammatisk representasjon av molekyler med Lewisstrukturer, mens den andre har å gjøre med matematisk beskrivelse av molekylet med valensbindingsteorien. I begge tilfeller involverer resonans representering eller modellering av strukturen til et molekyl som et mellomstadium, gjennomsnitt (et resonanshybrid) mellom flere enklere strukturer.
Legenden Live
Legenden Live er et konsertalbum med K.M. Myrland og Vante Folk, utgitt i 2010.
Axymyiidae
Levevis
Axymyidene er skogsinsekter, og larvene lever i fuktig, råtnende ved. De gnager ut hulrom inne i veden, men kan nå ut til overflaten for å puste ved hjelp av det lange ånderøret på bakkroppen. Det kan være 50-150 larver i en enkelt stokk. De voksne insektene klekkes om våren og svermer langsomt et par meter over bakkenivå.
Systematisk inndeling
I eldre inndelinger (klassifikasjon) hender det at Axymyiidae er plassert som en delgruppe i Bibionomorpha. Ytterligere tre arter er kjente som fossile funn.
Hesterumpefamilien
Hesterumpefamilien (Hippuridaceae) var en plantefamilie i ordenen Lamiales. Den omfattet bare én slekt, hesterumpeslekta (Hippurus) med noen få arter, som vokser i ferskvann og sump i hele Norge.
Denne familien er nå inkludert i den reformerte kjempefamilien.
Screamfest
Screamfest er en heavy metal-festival som holder til på Chateau Neuf i Oslo.
United 93
undefined United 93 er en amerikansk film fra 2006. Filmen er et dokumentardrama skrevet og regissert av Paul Greengrass og omhandler hendelser som fant sted ombord på United Airlines Flight 93 som ble kapret i forbindelsen med terrorangrepet på World Trade Center den 11. september 2001.
Filmen prøver på en mest mulig virkelighetstro måte å fremstille det som har blitt kjent som et heroisk øyeblikk ombord på det kaprede flyet (det er brukt noe fantasi). Ifølge de som lagde filmen så har filmen blitt lagd i samarbeid med familiene til de avdøde passasjerene.
United 93 hadde premiere den 26. april 2006 på Tribeca-filmfestivalen i New York City, en festival som ble etablert for å feire New Yorks stilling som et sentrum for filmmakere, og for å bidra til det langvarige prosjektet med å gjenoppbygge nedre Manhattan.
Filmen gikk over hele Nord-Amerika den 28. april 2006. Ti prosent av fortjenesten fra den tre dager lange åpningshelga ble lovet som donasjon til å lage et minnemerke for ofrene etter Flight 93. Den totale inntjeningen frem til begynnelsen av mars 2007 var på 31,4 millioner USD i USA, og 76,2 millioner USD på verdensbasis.
Historien
Filmen starter tidlig om morgenen den 11. september 2001 når kaprerne ber i hotellrommene sine, og når flypersonellet og passasjerene til flyvning 93 gjør seg klar på flyplassen. Vi ser også medarbeiderne i lufttrafikkontrollen begynner sin daglige rutine (Inkludert Ben Sliney), hvor de første hintene til at noe er galt er i gjære kommer frem.
Flight 93 tar av litt senere på grunn av forsinkelse på Newark Liberty internasjonale lufthavn. Ikke lenge etter flyr det første flyet inn i World Trade Center. Det ser først ut til å være en ulykke, men andre trafikkontrollører er sikre på at noe er galt, og hele det amerikanske luftforsvaret kommer på banen. Kort tid før det første flyet treffer World Trade Center flyr United 93 like ved, og kaprer Ziad Jarrah ser ut av vinduet for å se om det har blitt truffet ennå.
Ombord på Flight 93 så nøler kaprerne og er uenige om når det er best å slå til. Til slutt stormer én av terroristene inn på toalettet, lager en kunstig bombe ut av modelleire og elektriske kabler, og gir signalet. De andre terroristene stormer dermed førerkabinen og bruker kniver til å både skremme flypersonellet og til å drepe én passasjer. Inne i førerkabinen legger de et bilde av U. S. Capitol, deres mål, på flyets dashbord.
Mye på grunn av den voksende uroen blant Sliney og hans menn, er koordineringen med flystyrkene rotete, og det er enkelt og greit ikke nok fly klare, eller bevæpnet, til å kunne besvare luftkapringen. Sliney bestemmer seg sporenstreks for å stenge all flytrafikk i USA og å sette alle fly på bakken.
Kaprerne hindrer ikke passasjerene fra å ta telefonsamtaler gjennom GTE Airfone-systemet som er ombord. Etter at de har hørt om krasjene i WTC så forstår passasjerene og personellet at de vil dø hvis de ikke foretar seg noe, og til slutt velger de å storme førerkabinen og forsøke å ta over styringen på flyet igjen. Passasjerene tar en siste telefon til venner og familie hvor de redegjør for sine intensjoner. Det gjenværende personellet samler det de har av våpen: bestikk, vinflasker og en brannslukker.
Når de finner ut at en av passasjerene kan fly et fly (Selv om han aldri har flydd et kommersielt fly), får gruppen håp om at de i det minste skal greie å kontrollere flyet. De diskuterer om hvorvidt bomben er ekte eller falsk før de bestemmer seg for sitt motangrep ved å overmanne mannen med bomben. Idet de stormer mot terroristen med bomben, fekter han kniven desperat mot dem, men blir sparket og overmannet av passasjerene. En passasjer river bomben fra hverandre og skriker: «Den er ikke ekte! Bomben er falsk!». Den andre terroristen som var i hoveddelen av flyet prøver nå å komme seg inn i førerkabinen med kniven som beskyttelse, og griper mattrallen som han dytter mot de forfølgende passasjerene. Han støter mot dem med kniven. Passasjeren får tak i trallen og bruker den som et våpen mot ham. Terroristen sprayer da passasjerene ned med en brannslukker, men strevet hans er bortkastet, og passasjerene overmanner han, en av dem får grep på hodet hans og knekker nakken hans.
Siden noen av passasjerene prøver å bryte seg inn i førerkabinen ved hjelp av en tralle så begynner kapreren å styre flyet vilt, i et forsøk på å avskjære passasjerene fra å komme inn i førerkabinen. De gir seg til med å sparke døren inn. De to resterende terroristene på innsiden vet at passasjerene kommer til å storme førerkabinen, så de tar på seg sikkerhetsbeltene i et siste forsøk på å gjøre det vanskeligere for passasjerene å få tilbake kontrollen over flyet. Når passasjerene lykkes i å komme inn i førerkabinen så går de for å få kontroll over flyet, samtidig som de kjemper mot terroristene. Dette resulterer i at flyet bikker over, og til slutt flyr det med nesen rett mot bakken. Lyden av skrikende passasjerer og terrorister forsvinner gradvis. Vi ser bakken komme i stor fart mot skjermen, og idet sammenstøtet nesten skjer blir skjermen svart.
Korgen
Korgen (fra umesamisk Guarguo) er et tettsted og administrasjonssenteret i Hemnes kommune i Nordland. Tettstedet har innbyggere per 1. januar. Antall innbyggere som tilhører Korgen skolekrets er 1532 per 1. januar 2012. Korgen har veiforbindelse til Mo i Rana, Mosjøen og Bleikvasslia (fylkesvei 806).
Navn
Navnet har flere mulige tolkninger. I Norsk stadnamnleksikon blir det forklart at navnet kan komme av den store svingen i Røssåga som er ved Korgen, og at navnet er beslekta med ordet korge, som betyr "vidjering". Finn Myrvang forklarer navnet ut i fra samisk. Han mener den lange flate Korgauren ved Korgen kan være opprinnelsen til navnet. Korgen ligger i umesamisk område, og i umesamisk finnes ordet Guarguo som betyr "steingrunn i innsjø" eller mer generelt "grunne i elv eller sjø, øyr".
Geografi
Korgen ligger litt inne i landet og omgis av høye fjell. Sørvestover mot Mosjøen ligger Korgfjellet (Vesterfjellet), i Øst ligger Klubben, og nordover mot Mo i Rana ligger Kangsen. Korgen deles i to av elva Røssåga, og det er blitt bygd to bruer over denne i sentrum av Korgen. Den ene er en hengebro som brukes av lokaltrafikk, og den andre er en vanlig betongbro som er en del av E6. Bebyggelsen er i stor grad samlet i området rundt sentrum av Korgen, mens mesteparten av gårdsbrukene er spredt rundt i dalene som omgir Korgen.
Næringsliv
Hovednæringene i Korgen er landbruk, serviceyrker og kraftproduksjon. Kraftproduksjonen står Statkraft for med blant annet Nedre Røssåga kraftverk som ligger i Vesterli i Korgen, og Øvre Røssåga kraftverk som ligger i Bleikvasslia. Utbyggingen av disse kraftverkene ble påbegynt i 1948 og stod ferdig i 1955. Statkraft har også bygget et regionkontor som tidligere lå like ved kommunehuset i Korgen, men som nå har blitt relokalisert til Vesterli (det nye bygget stod ferdig i 2009). Statkraft har dermed bidratt med mange arbeidsplasser til Korgen. Statkraft bidrar også med store skatteinntekter hvert år, og bidrar dermed til at Hemnes er en relativt rik kommune.
Mange av arbeidstakerne i Korgen arbeider utenfor kommunen, fortrinnsvis Mo i Rana og Mosjøen, og pendler til og fra jobben via E6. Om lag hver femte arbeidstaker i kommunen arbeidspendler.
Overnatting tilbys på Korgenfjellet Kro og Motell (på toppen av Korgfjellet), Korgen Gjestegård (ved E6), og Korgen Camping (ved kirken).
Korgfjellet
Mange kjenner til Korgen på grunn av det beryktede Korgfjellet som mang en gang har delt landet i to med dårlige trafikkforhold og utforkjøringer på vinterstid. Dette unngår man etter at Korgfjelltunnelen stod ferdig i 2005.
Veien som går over Korgfjellet ble bygget av tyskerne under andre verdenskrig, og er en av to strekninger som har fått navnet «Blodveien.» Den ene brakkeleiren for krigsfangene som foretok arbeidet befant seg på Fagerlimoen i Korgen. I ettertid har det blitt satt opp et krigsminnesmerke på Fagerlimoen.
Kulturliv
Korgen er også hjemsted til en av Norges eldste lokalradioer, Radio Korgen som ble grunnlagt av Trygve Aanes, og hadde sin første offisielle sending 19. mars 1982. Radio Korgen har lokaler ved Korgen Sentralskole. Det er også et aktivt musikkliv for utøvere av forskjellige sjangere, blant annet de lokale rockegruppene Kjells Angels, Testudo og OutOfTunes.
Historie
Man regner med at det har vært bosetninger i Korgen siden begynnelsen av 1600-tallet. Det eldste huset i Korgen er Eldhuset på Jamtjord i Leirskardalen. Dette er antakeligvis bygd rundt 1620. Ellers er bygningene i Korgen fra slutten av 1800-tallet.
Navnet Korgen kan være i slekt med ‘korge’, 'vidjering', og sikter til beliggenheten ved en skarp sving i Røssåga.
I 1926 ble det bygd et vikingskip på Volden i Øverleiren (i Leirskardalen). Dette ble sjøsatt på Hemnesberget, og seilte til Shelbourne på den nordamerikanske kysten for å bevise at vikingene kunne ha gjennomført denne turen. Skipet står nå utstilt i Duluth.
Egen kommune
Korgen var egen kommune i drøyt 45 år. 1. juli 1918 ble Korgen kommune utskilt fra Hemnes. 1. januar 1964 ble Korgen sammen med den sørlige delen av Sør-Rana og en del av Hattfjelldal slått sammen med Hemnes til nye Hemnes kommune.
Carnegie Hall
Carnegie Hall er et konserthus i New York, beliggende på 7th Avenue mellom 56th Street og 57th Street i Midtown på Manhattan. Bygningen ble oppført av industrimagnaten og filantropen Andrew Carnegie i 1890, og regnes som en av de mest betydningsfulle scener for både klassisk og populærmusikk i USA. Carnegie Hall er et arkitektonisk landemerke i New York, og er kjent verden over for sin gode akustikk. Konserthuset åpnet i 1891, og åpningskonserten ble ledet av Tsjajkovskij. New York Philharmonic spilte i en årrekke mesteparten av sine konserter i Carnegie Hall, men da det ble bestemt at orkesteret skulle flytte base til Lincoln Center og Avery Fisher Hall var planen å rive Carnegie Hall for å gjøre plass for en kommersiell skyskraper. En gruppe musikere, med fiolinisten Isaac Stern i spissen, sørget for å hindre en nedrivning. Hovedsalen er nå oppkalt etter Stern. Carnegie Hall har vært åsted for en rekke førstegansoppføringer. I tillegg har det blitt gjort opptak til mengder av live-utgivelser av klassisk musikk, så vel som jazz og annen populærmusikk.
Korgen
Mattradisjoner
I Korgen og området rundt har det fra gammelt av blitt produsert et bakverk som har svært liten utbredelse utenfor kommunen. Dette bakverket kalles kamkake.
Turistattraksjoner
Sjøforsbrua: En steinbro som er bygd over sjøforsen på veien til Bleikvasslia. Den er nå fredet, og det er bygd en ny bro på siden av denne
Carnegie Hall
Carnegie Hall inneholder tre konsertsaler:
Begivenheter
Første fargede som opptrådte her var Sissieretta Jones den 15. juni 1892. Så debuterte Jussi Björling i 1937. De svartes rytmiske jazzmusikk fikk allmenn anerkjennelse den 16. januar 1938, da Benny Goodman fikk opptre her. Fem år senere ble Duke Ellingtons rasebetonte Black, Brown and Beige urfremført her, mens Louis Armstrong fikk lov i april 1947. Første rockeartist var Bill Haley og hans orkester den 6. mai 1955, mens The Beatles sine to konserter i februar 1964 ble starten på faste rockekonserter.
Korgen
Turistattraksjoner
Okstindan: er et fjellmassiv som ligger i Hemnes kommune. Her er Nord-Norges høyeste fjell, Oksskolten (1916 moh.), og isbreen Okstindbreen. Okstindbreen er Norges 8 største isbre (46 km²), og fra toppen av Korgfjellet (ved Korgenfjellet Kro og Motell) har man panoramautsikt mot Okstindan og breen i øst (i vest kan man forøvrig også se Svartisen).
Jettegrytene: Ca 12 km sør for Korgen (på veien mot Bleikvasslia), finner man over 20 jettegryter. Alle grytene er gravd ut av elvene under den enorme smelteperioden etter siste istid.
Carnegie Hall
Norske artister
Den norske dirigenten Ole Windingstad debuterte her 26. oktober 1913 med hans Scandinavian Symphony Orchestra som han ledet frem til 1929. Så ledet han Dutchess County Philharmonic Orchestra i hallen, i november 1953; de fremførte bare norsk musikk, herunder Griegs pianokonsert i a-moll med Percy Grainger.
1940- og 1950-årene
Finn Troye Engelsen og Sigrid Undset fortalte fra okkupasjonen i 1942. Operasangerinnen Kirsten Flagstad var her flere ganger, blant annet den 27. november 1940 for ambassadør Wilhelm Morgenstierne, den 20. april 1947, januar 1949 og 20. mars 1955. Utenfor hallen var det demonstrasjoner mot konserten. Den 26. januar 1952 var Olavsguttene her, såvel som i november 1956, under deres fem-måneders USA-turne. Etter konserten Music of Norway den 1. april 1954 med Øivin Fjeldstad som kapellmester og Robert Riefling piano, var avisene kritiske til den store mengden norsk musikk, og salen var heller ikke helt full. De ni komponister fra Norge var Johan Svendsen, Edvard Grieg, Fartein Valen, Klaus Egge, Harald Sæverud, David Monrad Johansen og Ludvig Irgens-Jensen. Under ledelse av italieneren Franco Autori og Camilla Wicks solo, urfremførtes Klaus Egges fiolinkonsert (opus 26) her den 28. april 1957 til blandede kritikker. Med Eugene Ormondy og Philadelphiaorkestret var Aase Nordmo Løvberg her, også i 1957.
1960-årene
Den 1. desember 1964 var Ingrid Bjoner hertuginnen av Parma i USA-premieren på Ferruccio Busoni sin Doktor Faust. I 1966 var The Norwegian Festival Orchestra (egentlig Harmonien fra Bergen) i hallen med Øivin Fjeldstad bak stokken, også dette ga lunkne aviskritikker, man mente at «tolkningen av Griegs pianokonsert i a-moll var sterkt forskjellig fra den som er vanlig i USA». Solisten Robert Riefling ville jo heller ikke spille under Karsten Andersens ledelse i konsertens andre avdeling, noe Fjeldstad forklarte med at Andersen var misfornøyd med å bare dirigere ett nummer. Den ukjente pianisten Åge Kristoffersen hadde vunnet en 1. pris (talentkonkurranse) og opptrådte der den 14. mai samme året, og gjorde lykke den 5. februar 1969.
1970-årene
Sandefjord Jentekor under Sverre Valen var her i 1970. I oktober 1975 opptrådte Kringkastingsorkestret under ledelse av Øivind Bergh til 150-årsjubileet for norsk-amerikansk utvandring. Til stede var Kong Olav V og konferansier Erik Bye, og NRK sendte sogar konserten 28. oktober 1975. På sin månedslange tur i april 1978, var Oslo Filharmoniske Orkester innom hallen, med Arve Tellefsen som konsertmester. At svenske Staffan Scheja fremførte Griegs pianokonsert i a-moll ble kraftig kritisert, samt at Grieg var eneste norske komponist.
Korgen
Turistattraksjoner
Laksefiske: Elva Røssåga er en meget god laks- og sjøørret-elv, og det har blitt bedrevet fiske her i hundrevis av år.
Carnegie Hall
1980-årene
Først ute på 80-tallet var operasangeren Ragnar Ulfung som Kong Pollux i Richard Strauss sin Die Liebe der Danaë. Den 22. mai 1984 spilte Robert Levin piano firhendig med Robert D. Levin; i tillegg opptrådte Ole Böhn fiolin og sang med Ingrid Bjoner, Knut Skram og Felicia Weathers; oppsetningen «Fra Grieg til Gershwin» ble bivånet av Kronprins Harald og Kronprinsesse Sonja, som var i byen i anledning åpning av Storebrand Nordens nye avdelingskontor Christiania General i Terrytown. Oboist Brynjar Hoff debuterte i Recital Hall den 5. mai 1986 med Grieg på programmet og komp av Sylvia Reinolds; kritikerne i New York Citys presse mente han var interessant og hengiven. Men, tirsdag 13. mai 1986, bare 8 dager senere, vant cellospilleren Truls Mørk andrepris i Naumburg-mønstringen. Med femti i publikum sang Olga Marie Mikalsen i Recital Hall 16. april 1987. Etter avsluttede studier ved Berklee College of Music, og med National Collegiate Music Award, spilte Ole Mathisen saksofon her høsten 1987. Under navnet Oslo Trio spilte Jens Harald Bratlie piano, Aage Kvalbein cello og Stig Nilsson (1946) fiolin, Grieg og annet i oktober 1987; Ibsentolkeren Earle Hyman mente «Det var spennende - helt storartet». Da Oslo Filharmoniske Orkester under Mariss Jansons og med Bergen Banks støtte, spilte her 22. november 1987 ble Griegs pianokonsert i a-moll spilt av ungarske András Schiff, som følte det var «fredig, nesten arrogant, å skulle spille Griegs amollkonsert for nordmenn». Av The New York Times ble Kjell Bækkelunds fremføring av Christian Sindings sonate i februar 1989 bedømt som lite spennende. Han fremførte også Finn Mortensen, Antonio Bibalo og Arne Nordheim. Også Leif Ove Andsnes debuterte i Recital Hall i 1989.
Knut Bry
Knut Johannes Bry (født 3. oktober 1946 i Hovet i Hallingdal) er en norsk fotograf og filmregissør. Han har vunnet flere priser, blant annet «The American Photographer» i kategorien for mote i 1986, årets fotograf i Norge fra Kreativt Forum i 1989 og fotografiprisen fra Norges Fotografforbund i 1994.
Carnegie Hall
1990-årene
Den unge sangerinnen Anne-Lise Berntsen sang Griegs Ved Rondane (og annet) i Recital Hall i april 1990. Den 9. oktober avholdt man Leiv Ericsson day og Sigmund Groven opptrådte med Kjetil Bjerkestrand synth og Ivar Anton Waagard piano. De fremførte ting av Groven, onkel Eivind Groven, Grieg, Øistein Sommerfeldt. Superlativene haglet fra The New York Times da Tori Stødle fra Tromsø avsluttet sin tre-ukers USA-turne i Recital Hall i november 1990. Hun presenterte Grieg, Ketil Vea, David Monrad Johansen, Arne Nordheim, Folke Strømholm og Gunnar Germeten jr. for et publikum der også Sara Lidman var til stede.
Etter pianisten Jan Henrik Kayser debuterte i Recital Hall i desember 1990 med Grieg og annet, sa han at «det er ikke ofte at man har så sterk og spontan reaksjon». Gitaristen Odd-Arne Jacobsen fra Tromsø sammenlignet publikum i Recital Hall med det i Moskva da han debuterte i hallen med egne verk i desember 1990, sponset av Utenriksdepartementet, Shell og andre.
Knut Bry
Bry vokste opp i Hovet og dro som ung mann til Oslo for å jobbe som kokk. Etter seieren i en fotokonkurranse gjennom Aftenposten gikk imidlertid Bry inn for fotoyrket, og ble selvlært fotograf.
Carnegie Hall
1990-årene
I januar 1991 var Leif Ove Andsnes (han debuterte her i 1989) og en debuterende Lars Anders Tomter frempå i Recital hall, og Johan Kvandal var til stede og fikk høre sitt verk Elegy and Capriccio som han skrev til Tomters debut i 1976. God kritikk fra Washington Post og mer lunkenhet fra The New York Times var resultatet da Mariss Jansons og Oslo Filharmoniske Orkester avsluttet en to-ukers turne sent i november 1991. Omtalt som Norsk Virtuos av byens presse dagen etter, fremførte Ole Böhn den 1. desember 1991 en konsert Elliott Carter skrev til ham (Böhn). Den 4. desember 1991 sang den Sverige-bosatte norske tenor Bjørn Haugan solo i Giuseppe Verdi sin Hymne til nasjonene.
The Grieg Festival Quartet med Arve Tellefsen, Lars Anders Tomter, Leif Ove Andsnes og Truls Mørk var her 8. november 1993 og spilte Griegs c-mollsonate og cellosonaten. Fiolinisten Henning Kraggerud og pianisten Helge Kjekshus debuterte med tre fiolinsonater av Edvard Grieg i Recital Hall den 11. mai 1997. Så fikk Leif Ove Andsnes sin debut på hovedscenen (han debuterte på lillescenen i 1989) i mars 1999, som første nordmann etter Kirsten Flagstad, og med fire ekstranumre i ermet.
Knut Bry
I 1975 dro Bry til Paris der han livnæret seg som modell. Mot slutten av 1970-tallet slo han igjennom som internasjonal motefotograf.
Carnegie Hall
2000-årene
Jan Werner Danielsen og Elisabeth Andreasson sang her i januar 2000. Syv konserter i 2004 og 2005 var Leif Ove Andsnes sitt bidrag til hallens serie Perspectives, og var innom også 24. april 2008. Oslo Strykekvartett debuterte 23. januar 2005.
2010-årene
Trompeteren Tine Thing Helseth debuterte 18. februar 2010 med Håvard Gimse; det ble blant andre Griegs Haugtussa og nyskrevet trompetkonsert av Rolf Wallin. Den 24. november 2010 var Aksel Kolstad innom. I desember 2010 var Risør Kammermusikkfest (ved Leif Ove Andsnes, Lars Anders Tomter, Henning Kraggerud og svenske Martin Fröst på klarinett) her med fire konserter, lovprist av The New York Times. Den 23. mars 2011 debuterte Stavanger Symfoniorkester under Fabio Biondi her, mens Leif Ove Andsnes returnerte 7. april. Den 24. februar 2015 spilte slagverkeren Christian Krogvold Lundqvist i Stern Auditorium med Juilliard Orchestra. I juni 2015 opptrådte Oslo Kammerkor i Carnegie Hall. De var invitert for å delta på innvielseskonserten for Center for Music and Liturgy ved Saint Thomas More Chapel, Yale University. Der urfremførte Oslo Kammerkor "Halleluja, vår strid er endt" av den norske komponisten Ørjan Matre. Harpist og komponist Uno Alexander Vesje debuterte her som solist med egne komposisjoner 21. Mars 2016, akkompagnert av den norske strykekvartetten Quartetto Testosterone og sopran Margrethe Fredheim. Første norske korps som opptrådte var Musikklaget Kornetten Symphonic Band, den 13. juni 2016 under ledelse av dirigent Håvard Hinsverk. Korpset var sammensatt av musikere fra Klæbu og Ørlandet.
Knut Bry
Knut Bry har deltatt i en rekke bokutgivelser, blant annet i matbøker med Trond Moi. Bry har også hatt mange utstillinger, blant annet på Stenersenmuseet, Vigelandsmuseet og Galleri F15.
I 2006 fikk Bry Buskerud fylkes kulturpris. Bry har også markert seg som motstander av tobakksrøking, og mottok Røykfriprisen for 1993.
Bry arbeider fast for det amerikanske reisemagasinet Traveller.
Glomfjord
Glomfjord (pitesamisk: Klubmávuodna) er et tettsted og et industristed i Meløy kommune i Nordland. Tettstedet ligger innerst i den 18 kilometer lange Glomfjorden, nord for Svartisen, og er omgitt av høye og bratte fjell som Sfinxen, Selstadtinden, Reben og Glomsteet. Tettstedet har innbyggere per 1. januar. Fylkesvei 17, også kalt "Kystriksvegen", passerer Glomfjord før den går gjennom Svartistunnelen og sørover langs den nasjonale turistvegen mellom Bodø og Steinkjer. Statkraft har også betydelig virksomhet innenfor kraftproduksjon og forvaltning.
I Glomfjord finnes en rekke produksjonsbedrifter og tjenestetilbydere, deriblant Yara (mineralgjødsel), Industrivisualisering AS, Bilfinger Industrial Services, SINTEF Norlab, Terje Halsan AS, Mowi Norway og Meløy BedriftsService. Renewable Energy Corporation (REC) produserte silisiumswafere for bruk i solceller fram til produksjonen ble nedlagt i 2011. Selskapet Norwegian Crystals gjenopptok produksjonen av silisiumprodukter i RECs tidligere lokaler i 2013, men produserte da kun halvfabrikata (silisiumblokker).
Glomfjord har et rikt kulturliv med kino, sangglade damer i MeSDameS, og Glomfjord Idrettslag, som har forskjellige idrettslige tilbud. Glomfjord alpinsenter er blant Nordlands største skianlegg. Fykantrappa på 1129 trinn er en snarvei opp på fjellet Nedre Naver.
Glomfjord kirke sto ferdig i 1957. Meløy kulturhus ble bygget i 1987. Meløy svømmebasseng ligger i Glomfjord.
Bokhandelns val
Bokhandelns val er en svensk litterær pris som ble innstiftet i februar 2005. 350 bokhandlere valgte årets beste svenske bøker. Prisen deles inn i tre kategorier: sakprosa, skjønnlitteratur og barn- eller ungdomslitteratur. Den første prisutdelingen skjedde 11. mars 2006.
Glomfjord
Operasjon Muskedunder
I september 1942 var Glomfjord Kraftverk arena for sabotasjeaksjonen Operasjon Muskedunder (Glomfjordraidet). Tolv kommandosoldater fra England, Canada og Norge ble satt i land fra en fransk ubåt, «Junon», i Bjærangen. Soldatene tok seg over fjellet og utførte en sabotasjeaksjon mot Glomfjord Kraftverks turbinhall og rørgate. Etter aksjonen ga okkupasjonsmakten opp utbyggingen av aluminiumsverket i Glomfjord. Av gruppen på tolv sabotører ble hele åtte tatt av tyskerne like etter aksjonen.
Bare fire av de tolv kommandosoldatene kom seg over fjellet til Sverige. Sju av de arresterte ble sendt til Tyskland, hvor de først var internert i Colditz før de ble sendt til Sachsenhausen og henrettet ved nakkeskudd 23. oktober 1942. Linge-karer var med, Erling Magnus Djupdræt og Sverre Granlund. Granlund berget seg mens Djupdræt døde 24. september etter å ha blitt såret av en tysk bajonett i Fykan-hytta.
En bauta over aksjonen ble avduket ved kraftstasjonen i 1995.
Karl Lindberg
Karl Lindberg (født 14. mai 1906, død	23. mai 1988) var en svensk langrennsløper som konkurrerte på 1930-tallet.
Sotteville-lès-Rouen
Sotteville-lès-Rouen er en kommune i departementet Seine-Maritime i regionen Normandie nord i Frankrike.
Geografi
Sotteville-lès-Rouen er den største forstaden til Rouen, og ligger ca. 3 km sør for sentrum.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Sotteville-lès-Rouen
Sjelespor
Sjelespor er et musikkalbum med K.M. Myrland, utgitt i 2010. Albumet ble spilt inn og mixet på Kysten Studio i Tromsø og er produsert av Jon Marius Aareskjold.
Kristin Kirkemo
Bakgrunn og familie
Kirkemo er Veronica Orderuds halvsøster. Jentene vokste opp på Ekeberg og Simensbråten, og i barneårene spilte Kristin Kirkemo fotball på KFUMs småjentelag. Fra tolvårsalderen kom hun gradvis i kontakt med belastede miljøer. Kirkemo studerte tegning, form og farge. Hun har vært nakenmodell i pornobladene Cocktail og Lek.
Kirkemo har en sønn født i 1995 og var i en periode samboer med Lars Grønnerød. I 2000 giftet hun seg med Per Haukeland og tok hans etternavn. De ble senere skilt, og hun tok tilbake sitt pikenavn.
Orderud-saken
Det var på bakgrunn av Kirkemos politiforklaring at søsteren Veronica og hennes mann Per Kristian Orderud og Lars Grønnerød ble arrestert og tiltalt.
Hun innrømmet å ha kjøpt to våpen i Molde. Disse skal hun ha overrakt ekteparet Orderud 23. desember 1998. Hun har hevdet å ha overhørt planleggingen av drapene på Per Orderuds foreldre og søster og hennes mann, Per Paust. Sentralt i hennes forsvar sto alibiet gitt henne av avisbudet Tommy Karlsen (som skiftet navn til Tommy Benjaminsen).
Kirkemo var den eneste av de fire dømte som fikk anken sin til Høyesterett vurdert, men anken ble enstemmig forkastet. Lagmannsrettsdommen på 16 års fengsel ble stående med strafferabatt for samarbeid med aktoratet om angiving av de andre dømte i saken. Hennes advokat og forsvarer i saken var Tor Kjærvik, og medforsvarer var Jonny Veum.
Fanget og fri
Fanget og fri er Kirkemos forklaring i Orderud-saken gjengitt som en fortelling. Hun skriver at hun er uskyldig dømt, men kan ikke bevise hvem som utførte drapene. I tillegg forteller Kirkemo om sin oppvekst og hvordan hun havnet i feil miljø hvor hun blant annet kom borti og startet med narkotika.
Boken er skrevet i samarbeid med Odd Myklebust.
Soning
Under soning tok hun videregående opplæring og arbeidet som verktøymakerlærling ved Karl M. Gulbrandsen Stansefabrikk AS på Strømmen. Bedriften tilbød henne jobb før løslating 6. september 2011.
Skei (Innlandet)
Skei er området rundt fjellet Skeikampen i Gausdal kommune i Innlandet fylke. I tillegg til Skeikampen hører også Prestkampen, Bjørga og Kyrakampen til i Skeiområdet. En vanlig geografisk betegnelse er at Skei omfatter området mellom Slåsetra og Lisetra.
I 1876 ble Gausdal Høifjældssanatorium grunnlagt på Skei, og siden den gang har en rekke bedrifter slått seg ned i dette området som tidligere var setergrender og beiteområder. I 1936 ble Skeikampen Høifjellshotell reist, og senere kom blant annet Skeikampen Alpinsenter, Skei Fjellandsby og Skei Appartement. De to sistnevnte ble bygd i forbindelse med OL på Lillehammer i 1994.
4. november 2001 ble Skei Fjellkirke innviet av biskop Rosemarie Køhn. Kirken er tegnet av arkitekt Eivind Eriksen, og altertavlen er laget av dronning Margrethe II av Danmark. Den danske dronningen har egen hytte her, og også kong Harald V og dronning Sonja er hyppige gjester på Skei. Både dronning Margrethe II og dronning Sonja var til stede under innvielsen av kirken.
Skei er utgangspunktet for Peer Gyntveien, en grusvei som går over Fronfjellet til Gålå. Veien er en bomvei, og strekningen Skei – Toftesetra er kun åpen sommerstid. Peer Gyntveien er populær blant utenlandske turister og byr på en smakebit av det norske høyfjellet.
Akantusfamilien
Akantusfamilien er en plantefamilie i ordenen Lamiales. Den omfatter ca. 250 planteslekter. Familien omfatter en del prydplanter, særlig i slekten Acanthus.
De fleste artene er terrestriske, men slektene Hygrophila og Justicia har også limniske medlemmer. Avicennia er mangrover.
Jo Durie
Jo Durie (født 27. juli 1960 i Bristol, England) er en tidligere profesjonell britisk tennisspiller.
Durie ble profesjonell tennisspiller i 1970 og i løpet av sin tenniskarriere vant hun to single- og fire doubleturneringer og var som best nummer 5 på rankingen over verdens beste kvinnelige singlespillere. Hennes beste plasseringer i Grand Slam-turneringer i single er to semifinaler i 1983 i US Open og French Open.
Hun har vunnet to Grand Slam-titler i mixeddouble, sammen med sin landsmann Jeremy Bates vant hun mixeddoubleturneringene i Wimbledon i 1987 og Australian Open i 1991.
Magnhild
Magnhild er et kvinnenavn dannet av de norrøne ordene magn, «makt, styrke», og hildr, «slag, kamp». Magnhildr er en norrøn og Magnill en gammelsvensk form av navnet. Mathilda er en ekvivalent tysk form av navnet.
Utbredelse
Magnhild var i bruk i Norge i middelalderen. Over 10 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Magnill er kjent brukt i norske middelalderballader, blant annet i «Villemann og Magnill».
Magnhild var et populært navn på norske jentebarn fra 1890-tallet til 1930-tallet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Skei fjellkirke
Kirken sogner til Østre Gausdal prestegjeld, men eies og administreres av Stiftelsen Skei Fjellkirke. I tillegg finnes det en egen venneforening for kirken.