cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ulv i Europa
Skandinavia
På begynnelsen av 1800-tallet var det store ulvebestander i Norge og de skandinaviske landene. I Fana som i dag er en bydel i Bergen, opprettholdt Fanas sogneråd den gamle ordningen med «Willums-toll» som bøndenes gave til de fattige, fra den tiden «da Landet var plaget med Udyr», dvs. ulver, «der stærkt grasserede» nettopp i Fana. I 1719 ble det samlet inn penger i Birkeland kirke til de fattige, til kirken og til Skt. Jørgens gård i Bergen, i håp om at Gud til gjengjeld ville jage bort ulvene, som påførte husdyrene stor skade.
Antallet gikk sterkt ned frem mot 1850. Den sterke avgangen skyldes flere faktorer: «ulvepesten» slo til rundt 1840, og i 1845 startet en statlig utrydningskampanje med innførsel av skuddpremie på flere rovdyr og store rovdyrbestander, sammen med et sterkt befolkningspress (jakt, press på utmark) som førte til at de viktigste byttedyrene som elg, rådyr og hjort ble så godt som utryddet.
Bestandsnedgangen fortsatte til den siste skandinaviske ulven døde engang på 1960-tallet, og ulven ble fredet rundt 1970. Nærmeste ulvebestand var i Russland (Sovjetunionen) hvor ulv vandret over grensen til Finland og til dels Finnmark. En livskraftig finsk/russisk bestand etablerte seg i Sørøst-Finland. Fra denne bestanden kunne en ny skandinavisk bestand bygges. Problemet var at ungulver på vandring måtte ta seg gjennom store reindriftsområder hvor de «forsvant». Dette gjentok seg med «kjente» ulver, og i desperasjon startet svenske myndigheter og organisasjoner i 1971 Projekt-VARG, hvor utsetting av ulv i Dalarna og Värmland ble anbefalt. Prosjektet ble lagt ned i 1977, etter mye bråk.
På slutten av syttitallet dukket flere ulver opp i Sør-Norge/Sverige, blant annet den «kjente» Vegårdsheiulven og det første kjente paret etablerte seg på svensk side øst for Finnskogen. Enkelte koblet dette sammen med Projekt-VARG og mente at ulvene var blitt satt ut. Trass i at ulven har stort reproduksjonspotensial (30% pr år) var bestanden lite livskraftig på grunn av innavl, inntil en ny finsk/russisk hannulv kom med friskt blod og ga en sterk bestandsøkning utover 1990-tallet. Senere har bestandsutviklingen stagnert noe, grunnet tyvjakt hevder mange, men i (2004 var det rekordyngling med antagelig over 13 ynglinger i den svensk/norske bestanden.
For å unngå innavl, må bestanden tilføres nytt blod fra moderbestanden. Den siste kjente kontakten i 1992 vitaliserte bestanden, og i januar 2002 slo en finsk/russisk hannulv, John, seg ned i Nord-Sverige, midt i et reinbeiteområde. Det ble så mye bråk at myndighetene helst ville bli kvitt John. 15 måneder senere ble det stille fra senderen hans. Tidlig i 2005 dukket det opp tre finsk/russisk ulver i nord/midt-Sverige, den ene nær Sundsvall, og en hannulv som markerer revir nær det lille tettstedet Ringvatnet, hvor han la sin elsk på tispene. Hva som skjer med disse ulvene, er usikkert. I februar 2005 ble den tredje av disse skutt nær Pajala i svensk Lappland, samme dag som fellingstillatelse ble gitt på Ringvatnvargen som ble skutt to dager senere.
Danmark
I Danmark finnes ingen spor etter ulv fra stein-, bronse- eller jernalderen, bortsett fra i Trelleborg. Men i middelalderen ble ulver et slikt problem for danske bønder at ordet «ulv» ikke måtte sies mellom jul og helligtrekonger; og om sommeren når dyrene gikk ute på beite, skulle ulver omtales med noanavnet «Vårherres jakthunder». I den strenge vinteren 1357 krysset ulver det islagte Øresund fra Skåne, slik at Valdemar Atterdag ved forordning påla folk å dra på ulvejakt. I Roskilde lot han fremstille «ulvegarn» til dette bruk. Siden dro han til Jylland der han plaget «både høy og lav» (dvs. adel og almue) med påbud om å jage ulver. Ettersom Christian 2. opphevet ulveskatten for Sjælland i 1513, er det trolig fordi ulven var utryddet der.
Ulvefoged var lederen for ulvejaktene, bøndene skulle da møte bevæpnet og adlyde hans instrukser. Og en «ulvsbyll» ble navnet på en kreftbyll. Ulv ble brukt i arrangerte dyrekamper, slik Christian 4. beskriver i et brev fra 1593: «Tre jakthunder hisset på en ulv. Ulven drev dem med stor tapperhet tilbake. Hvis du kommer om et par dager, skal jeg fornøye deg med samme skuespill.»
Grønland
Forskning viser at moskusfe utgjør 65-75% av næringsinntaket, men det er usikkert om ulven er skyld i en markert nedgang i moskusbestanden etter ulvens tilbakekomst.
Storbritannia
Ifølge beregninger kan de ha vært over 6000 ulver på De britiske øyer, men bestander på øyer er utsatte, og siste ulv skal ha blitt skutt i det skotske høylandet året 1743. I dag er det flere organisasjoner som arbeider for i reintrodusere ulv til høylandet som har en stor hjortebestand, og er relativt tynt befolket. En godseier i området ønsker å gjerde inn et stort areal som kan slippe ulver i, og la ulvene spre seg «naturlig» fra dette området. Planene er ikke populære blant britiske jegere og sauebønder.
Frankrike
Etter å ha vært utryddet i mer enn femti år vandret ulv inn i sørøst Frankrike fra Italia på begynnelsen av 90-tallet. I dag er det 30-50 ulver i området og konfliktene i forhold til landbruk er så store at myndighetene har gitt fellingstillatelse på fem ulver.
Nå i 2019 har bestanden økt til rundt 500 ulver slik at det er gitt fellingstillatelse for 100 dyr.
Italia
I siste istid isolerte store breer ulvene i Italia fra resten av Europa, etter istiden førte menneskeskapte- og geografiske forhold til at isolasjonen fortsatte og den italienske ulven utviklet seg til å bli så forskjellig fra ulv andre steder i Europa at mange mener den kan regnes som en underart.
Winnipeg Falcons
Winnipeg Falcons var et amatør ishockeylag fra Winnipeg i Manitoba, og var aktivt årene 1909–1925. Falcons hadde sin største sesong i 1920 da laget vant Allan Cup samt olympiske gullmedaljer under ishockeyturneringen under Sommer-OL i 1920 hvor de representerte Canada som landets landslag.
Ulv i Europa
Italia
Dagens bestand er stabil eller i svak vekst og blir betegnet som «passende», men noe kontroversielt er det at tilveksten på 20% årlig taes ut ved krypskyting. For myndighetene er denne reguleringen ubekvem, men samtidig praktisk fordi de slipper bråket en offentlig regulert jakt vil føre med seg, ulvemotstanderne får utløp for sin motstand og ulvebestanden holdes på et nivå som er levedyktig genetisk, i forhold til byttedyr og konfliktnivå.
Winnipeg Falcons
Historie
Winnipeg Falcons var et lag som neste utelukkende besto av spillere med islandsk bakgrunn. Laget hadde sine røtter i den såkalte Icelandic Athletic Club som ble stiftet i 1898. Denne klubben deltok i en liga med to lag, det andre var Viking Hockey Club. I 1908 ble disse to lagene slått sammen til et lag.
Lauritz Weidemann
Lauritz Weidemann (1775–1856) var en norsk jurist, sorenskriver, amtmann og politiker. Han deltok under Riksforsamlingen i 1814, og var stortingsrepresentant i fem perioder mellom 1814 og 1841. Han var amtmann i Hedmark 1817–21 og deretter amtmann i Oppland i tretti år 1821–1851.
Ulv i Europa
Italia
Italia dras ofte fram i norsk debatt som eksempel på at det er mulig å ha en positiv sameksistens med ulver, men det gjelder stort sett bare nasjonalparken Abruzzo nær Roma. Her er det landsbyer som lever av ulve- og naturturister. I andre deler av Italia er det velkjente konflikter mellom beitebruk og rovdyr. Og selv i Abruzzo er halvparten av om lag 50 ulvene holdt inne i en innhegning for å beskytte stammen mot hybridisering med hund.
Lauritz Weidemann
Bakgrunn
Lauritz Weidemann var sønn av den danskfødte Lars Weidemann (1742–1826), fogd i Nedenes fogderi, og Marie Sommerfelt (1754–1823). Mora Marie var søster av Lauritz Weidemanns to forgjengere som amtmenn i Oppland: Christian Sommerfelt og Ole Hannibal Sommerfeldt. Blant Lauritz Weidemanns brødre var Christopher Christian Weidemann, sorenskriver på Toten, og David Sommerfelt Weidemann, skipsreder og stortingsmann. Deres søster Sophie var gift med den irske nasjonalisten Robert Gonsalvo Major.
Ulv i Europa
Den iberiske halvøy
Portugal og Spania har en egen underart av ulv. Iberisk ulv — (Canis lupus signatus) er en liten ulveart som bruker samme nisje som f.eks. prærieulv og sjakal. Bestanden på om lag 3000 individer er utsatt, men ikke truet.
Bulgaria
Ulvebestanden i Bulgaria settes offisielt til rundt 2.300 individer, selv om studier tyder på at det virkelige antallet bare er rundt tusen individer. Bestanden holdt seg stabil i årene 1997-2005.
Romania
I de rumenske Karpatene finner man de største rovdyrbestandene i Europa utenfor Russland. Anslagene er usikre, men 3000 ulver, 6000 bjørner og 2000 gauper er et utgangspunkt.
Winnipeg Falcons
Historie
I sesongen 1914–15 vant Falcons Manitoba Independent League og den følgende sesongen spilte laget i Winnipeg Senior League B. Sesongen 1919–20 var Falcons en del av Manitoba Hockey League sammen med Brandon Wheat Cities og Selkirk Fishermen. Falcons vant ligaen og fikk slik muligheten til å representere det vestlige Canada i sluttspillet om Allan Cup som ble avviklet som en turnering i Toronto, og laget vant troféet etter at University of Toronto ble slått i et dobbelmøte med sifrene 8-3 og 3-2 som ga en total målforskjell på 11-5.
Ulv i Europa
Romania
Ved slutten av den andre verdenskrig var det store rovdyrbestander over hele landet som ble utsatt for en massiv statlig utryddelseskampanje. Rovdyrene ble utryddet over det meste av landet unntatt i fjellområdene i nordvest – Karpatene. Her gjorde terrenget utryddelsen vanskelig, og bjørn ble senere fredet for å gi landets diktatorer muligheter til troféjakt sammen med sine venner. Lokalbefolkningen fikk beslaglagt jaktvåpen, og ble strengt straffet ved ulovlig jakt. Diktatorene hadde et system av jakthytter hvor bjørn ble fôret for å gi ekstra god jakt. De andre rovdyrene hadde ikke samme beskyttelese, men undertrykkingen av befolkningen i området, gjorde jakt vanskelig. Etter kommunistregimets fall i 1992? ble rundt en tredjedel av bestandene tatt ut, noe som antagelig var nødvendig i forhold til områdets bæreevne.
Unike Hoteller
Unike Hoteller er en hotellkjede som ble grunnlagt av Morten Christensen i 2016.
Ulv i Europa
Romania
Romania blir ofte trukket fram som et eksempel på sameksistens mellom mennesker og rovdyr. Saueholdet er tilpasset nærvær av rovdyr, gjetere vokter dyrene sammen med hunder, og sauene blir samlet i innhegninger om kvelden. Denne driftsformen gir lite tap til rovdyr, og ligner mye på den driftsformen vi hadde i Norge for 200 år siden. Som produksjonssystem har driftsformen den ulempen at den avgrenser beitemulighetene så mye at produksjon av lammekjøtt er vanskelig, og hovedproduktene er melk (ost) og ull. Gjeting er også avhengig av svært billig arbeidskraft, og mange frykter at de tradisjonelle driftsformene vil forsvinne etterhevert som Romanias økonomi blir modernisert og integrert med resten av Europa.
Unike Hoteller
Kjeden består per 2021 av:
Ulv i Europa
Romania
Et usikkerhetsmoment er jaktturisme som gir gode inntekter, men ikke nødvendigvis til lokalbefolkningen. Det blir hevdet at mye av inntektene går til personer sentralt i viltforvaltningen, det samme miljøet som har kontroll med jakttillatelser, og jakt- og bestandstall. Et annet moment er om økt jakt på rådyr, hjort og andre byttedyr har senket bæreevnen for rovdyr, flere tilfeller der sultne ulveflokker har trukket inn til landsbyer for å finne mat tyder på det. En motvekt til dette er rovdyrturisme som er satt i gang av flere miljøvernorganisasjoner for å gi inntekter til lokalbefolkningen fra rovdyrbestandene.
Winnipeg Falcons
Historie
Dette laget representerte deretter Canada i Sommer-OL 1920 i Antwerpen i Belgia. De slo Tsjekkoslovakia i kvartfinalen med 15-0, USA i semifinalen med 2-0, og til slutt Sverige i kampen om gullmedaljene med hele 12-1.
.vu
Bruk
Selv om .vu-domener til å begynne med ble gitt bort gratis til alle som ønsket det, så blir de nå solgt kommersielt, som vanlig er for andre toppnivådomener.
Flere organisasjoner, i særdeleshet den tyske «registraren» de|nic|vu (en avdeling av Sektion.net, som igjen er en del av Interdots International) gir fremdeles bort subdomener gratis, og har lovet å beholde tjenesten reklamefri og gratis.
Registrering
Registreringer foretas direkte på andre nivå. Enkelte tredjenivå-domener finnes også, under subdomener som .gov.vu. De vil til og med registrere en-bokstavs domenenavn, som https://archive.is/20070630002933/http://u.vu/
Eksterne lenker
Toppdomän
Bai Bang Paper Company
Bai Bang Paper Company er en stor papirfabrikk i Bai Bang, ca. 100 km nordvest for Hanoi i Vietnam. Papirfabrikken var et utviklingsprosjekt fra det svenske Sida og var i mange år svært kontroversielt, både grunnet kostnadsoverskridelser og på grunn av påstander om tvangsarbeid.
Lauritz Weidemann
Bakgrunn
Weidemann giftet seg i 1797 gift med Ditlevine Marie Qvist fra Sandstø ved Arendal (1774–1866). De fikk ti barn, hvorav fire døde små. Sønnen David Christopher Weidemann var lege og stortingsmann.
Bai Bang Paper Company
Prosjektet ble initiert i 1969 og byggingen startet i 1974, beregnet kostnad var 770 millioner svenske kroner. Papirfabrikken var ikke ferdig før i 1982 og først i 1996 nådde fabrikken full kapasitet, prisen hadde da økt til 2,8 milliarder svenske kroner.
I dag er imidlertid fabrikken i full drift og leverer 40 % av alt skrivepapir i Vietnam og er en av de større produsentene av toalettpapir i landet. I 2006 ble det produsert om lag 100 000 tonn papir, nesten dobbelt så mye som planlagt (55 000 tonn). Rundt 2 000 arbeider på papirfabrikken og rundt den har det vokst opp et samfunn med 20 000 innbyggere. Bai Bang ligger 10 mil sørøst for Ham Yen som er distriktssenter for området fabrikken ligger i.
I 2005 ble det annonsert planer for store utvidelser av fabrikken, totale investeringer er anslått til 407 millioner US dollar. Etter utvidelsen er ferdig vil fabrikken produsere 250 000 tonn papirmasse i året og 150 000 tonn papir.
Lauritz Weidemann
Politiker
I 1814 ble han stortingsmann, og han skulle sitte der i periodene 1814-1816, 1827, 1828, 1836, 1837 og 1839. Det vil si, ved det Overordentlige Storting i 1828 meldte han forfall: i hans sted møtte Poul Poulsen Tofte. Han var odelstingspresident (1815), stortingspresident (1827) og lagtingspresident (1836). Han var medlem av aksjonskomiteen under riksretten 1815-1816 og medlem av riksretten i 1836.
Amtmann
3. februar 1817 ble han amtmann i Hedemarkens amt; i Kristians amt fra 23. august 1821. Dette siste embetet beholdt han i 30 år, til 1851, og han ble da også kjent som Amtmann Weidemann.
I 1804 kjøpte Lauritz Weidemann garden Stenberg, som onkelen, sorenskriver Fredrik Sommerfeldt, hadde begynt å bygge opp som embetsgard i 1791. Weidemann fikk oppført flere nye hus på garden, og han bygde om hagen til en park i engelsk landskapsstil. På garden oppretta han også et privat gravsted til seg og sin familie. Eiendommen kom i 1934 i Toten Museums eie og er nå er en del av Mjøsmuseet. Stenberg ble fredet av Riksantikvaren 27.februar 1924.
Lauritz Weidemann ble kommandør av St. Olavs Orden i 1851. Han var også kommandør av Vasaordenen og ridder av Nordstjerneordenen.
FLK «N. T. Nielsen-Alonso»
'''FLK «N. T. Nielsen-Alonso»''' var et flytende hvalkokeri som i perioden 1926 til 1943 tilhørte det norske rederiet Melsom & Melsom i Larvik ved Hvalfangerselskapet Polaris. Skipet ble bygget ved Charles Connell & Co i Glasgow i 1900 og overlevert T. & J. Harrison i Liverpool ved selskapet Charente Steamship Co som stykkgodsskipet DS «Custodian». I 1923 ble hun solgt til H. J. Giffin i Leith og omdøpt DS «Polcevera», før hun i 1926 igjen ble solgt, denne gang til Melsom & Melsom for £35 000. Kostnader for ombygging og utrustning til hvalkokeri beløp seg til kr. 3 327 000.
Seiling under Middelhavslekene 1959
Seiling under Middelhavslekene 1959. Seiling var en av flere sporter under de tredje Middelhavslekene som ble arrangert i Beirut i Libanon i perioden 11. til 23. oktober 1959. Dat var andre gangen som seiling var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble kun konkurrert i en klasse, Flying Dutchman for menn.
FLK «N. T. Nielsen-Alonso»
Skipet er oppkalt etter skipsreder Nils Torvald Nielsen-Alonso i Sandefjord.
Talk That Talk
Talk That Talk er et album fra Rihanna, utgitt 18. november 2011. Første singel fra albuet er «We Found Love», som hun synger sammen med Calvin Harris. Singelen kom på #1 på Hot 100 Billboard singellisten 2. november 2011.
Aegus (s.str.) grandis
Aegus (s.str.) grandis er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En nokså stor og bred (for slekten Aegus, ca. 35 millimeter), blankt svart hjortebille. Hannens kjever (mandibler) er litt lengre enn resten av hodet, slanke, sigdformede, med en tann ved roten, men uten tenner lenger ute. Hodet er mye bredere enn langt, for det meste tett of fint punktert, i midten foran U-formet innbuktet med en tann på hver side av innbuktningen. Pronotum er rundet, nær dobbelt så bredt som langt. Dekkvingene er jevnbrede med fine punkstriper. Hunnen mangler de forstørrede kjevene, hodet er mindre og rundet, og kroppen tettere og grovere punktert enn hos hannen.
Levevis
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.
Utbredelse
Arten er utbredt på Fiji.
Fjærland kirke
Fjærland kirke er en rødmalt trekirke konstruert i en rektangulær form, fra 1861 på Mundal i Fjærland i Sogndal kommune i Vestland fylke. Bygget har 300 plasser.
Kirken ble reist etter tegninger av Christian Heinrich Grosch. I begynnelsen av 1930-tallet ble den pusset opp, utvidet og endret vesentlig ved arkitekt Johan Lindstrøm. Før ombyggingen var kirken hvitmalt og hadde plass til rundt 240 personer. Den ble malt rød og har etter utvidelsen sitteplasser til 300. Kirken ble vigslet på nytt 13. august 1931.
Altertavlen er fra 1931 og er malt av Bernt Tunold.
Fehagen
Fehagen (8 ) er en kort veistubb på Gardermoen i Ullensaker kommune, vest for Oslo lufthavn. Veien går fra E16, og går vestover til Fehagen bruk, som er eneste adresse i denne veien.
Veien ligger cirka 199 meter over havet.
.vn
Eksterne lenker
Toppdomän
.ve
.ve er Venezuelas nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for internett.
Registrering
Registrering er tilgjengelig uten restriksjoner, kun på tredje nivå, under følgende subdomener på andre nivå:
Eksterne lenker
Toppdomän
USA-mesterskapet på 100 km fjelløp 2015
USA-mesterskapet på 100 km fjelløp 2015 (USATF 100km Trail Championships) ble arrangert 10. januar 2015, som en del av ultraløpet Bandera 100k i Bandera i Texas i USA.
Helene av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg
Helene Adelheid Viktoria Marie av Slesvig-Holsten (1888–1962) var en tysk-dansk prinsesse, gift med Harald av Danmark.
Landsforvist
Helene var etterkommer av augustenborgerne, som siden opprøret i 1848 hadde lav status i Danmark. Hun var også søster til keiser Wilhelm IIs gemalinne Auguste Viktoria, hvilket ikke hjalp ytterligere på populariteten. Under besettelsen viste hun åpenbare nazistiske sympatier hvilket medførte at Christian X få dager etter befrielsen lot henne utvise til Glücksborg. Hun fikk først tillatelse til å vende tilbake i 1949, da hennes mann lå for døden.
Prinsessen levde isolert i Danmark til sin død i 1962.
Verdenscupen i skiskyting 1985/86
Verdenscupen i skiskyting 1985/86 ble arrangert av UIPMB (Union Internationale de Pentathlon Moderne et Biathlon). Sesongen startet 16. januar 1986 i Antholz i Italia og ble avsluttet 16. mars i Boden i Sverige.
Menn
*Stafettene var ikke tellende i verdenscupen.
Kvinner
Europacup 1986
Peter Orry Larsen
Peter Orry Larsen (født 25. februar 1989) er en norsk tidligere fotballspiller.
Han har tidligere spilt for Skavøypoll. Han har spilt flere kamper på G19-landslaget og U21-landslaget.
Som 17-åring trente han med Manchester United, men mange skadeproblemer gjorde senere at interesse fra utenlandske klubber dalte.
Februar 2008 kom det fram at Celtic FC i Skottland var interessert i å få Orry Larsen på prøvespill, men Aalesund takket nei. Dette begrunnet klubben med at Celtic heller kunne få reise til Norge for å se spilleren i stedet for at Aalesund skal sende vekk en viktig spiller i sesongoppkjøringen.
Kunståret 1764
Kunståret 1764 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1764.
.mail
.mail er et generisk toppnivådomene foreslått av The Spamhaus Project i 2004, men ennå ikke godkjent av ICANN. Hensikten med domenet er å gjøre mottakere av e-mail i stand til effektivt og pålitelig å kunne identifisere spam-fri mail.
Funksjonalitet
.mail vil forsøke å redusere spam-problemet ved å vedlikeholde en liste over domener som er autentisert å ikke tilhøre kjente spammere, og å sørge for verifisert kontaktinformasjon. Domenenavnet vil inneholde det faktiske vertsnavnet til serverne som brukes til å sende mail. Et .mail-domene vil bare kunne registreres til registranter som allerede eier et domene i et annet TLD, som har vært i drift i minst 6 måneder, og hvis WHOIS-informasjon er verifisert pålitelig. Strukturen til .mail-domenet vil bestå av eksisterende domenenavn, med .mail lagt til, som for eksempel example.net.mail, som er assosiert med example.net.
Eksterne lenker
Toppdomän
Vangen kyrkje
Byggverket er i stein og har 270 plasser og er i tidlig gotisk stil. Ved kirken står en stein til minne om Absalon Pedersson Beyer.
Interiør
Døpefonten fra 1926 er av kleberstein og ble donert av prosten Juul, en eldre døpefont står i Historisk Museum i Bergen. Kirken inneholder en eldre altertavle og en ny fra 1926 utført i middelalderstil, den eldre var høyere og sperret dels for vinduene i koret. I kirken henger et bilde av presten Ole Aabel. Det er glassmalerier i vinduene i koret, i vestgavlen og på nordveggen, alle laget av Emanuel Vigeland. Prekestolen er fra 1600-tallet utført i renessansestil, den har rosemaling som tidligere var overmalt med hvitt og en rosemalt baldakin henger over. Prekestolen har vært flyttet flere ganger. Et nytt krusifiks ble laget av Anton Lang i 1926 og hengt i korbuen. Korbuen er 10 meter noe som sammen med innmurte bjelker tyder på at kirken har hatt et lektorium med oppgang inne i muren.
Historikk
Vangen kirke har trolig de eldste delene fra begynnelsen av 1200-tallet. I et tidligere alter skal det ha vært et skinnbrev, trolig med tekst på latin, som oppga datoen for kirkens grunnstein ble lagt 2. mai 1202. Flere vitnesbyrd går god for at brevet har eksistert og datert 2. mai 1202, men skinnbrevet forsvant en gang etter 1861. Grunnen til at kirken ikke ble nevnt i Bergens Kalvskinn kan være at kirken var privat (en såkalt høyendeskirke). Til slutten av 1500-tallet var det to kirker i Aurland, den andre sto på Rygg og var trolig sognekirke. Stavkirken og presten Halldor på Rygg er nevnt i forbindelse med en bispevisitas i 1323, og den er oppført i Bergens Kalvskinn med den største tiendinntekten av alle kirker i Sogn. Ohnstad tipper den var oppført tidlig på 1100-tallet eller rundt 1153 da en Jon Peterson fra Aurland reiste i korstog. Undredal stavkirke kan være oppført i 1147. Gjeble Pederssøn bestemte at stavkirken på Rygg og andre forfalne kirker i Sogn skulle rives og verdiene tilfalle Korskirken i Bergen, vedtaket ble stadfestet av kong Fredrik II i 1574. Sognet skifter navn til Vangen omkring 1600. Vangen kirke har en uklar historie, og var først omtalt i skriftlige kilder så sent som 1600. Dietrichson nevner både «Hryggiar ældre K. i Aurlandi» (revet 1544, nedlagt 1574) og «Hryggiar K. i Aurlandi» hvor han likestiller den siste med Aurlands (Vangens) kirke. Dietrichson anslår at Vangen kirke ble oppført 1200-1300 eller rundt 1300.
Aurland ligger der gamle fjellveier mellom Østlandet og Vestlandet møter sjøveien langs Sognefjorden. På 1600-tallet fikk Aurland en mindre sentral posisjon da postruten ble lagt Voss-Gudvangen-Lærdal-Filefjell. På Aurlandsvangen var det også tingsted (Tinghaug eller Tingvoll) på andre siden av elven. Da Vangen kirke ble oppført fantes det trolig en stavkirke like i nærheten på Rygg fra før. Ohnstad skriver at det derfor er uklart hvorfor og av hvem en slik stor og kostbar kirke ble oppført på Aurlandsvangen. En mulighet er at det opprinnelig var en privat kirke (høgjendeskirke) for en stormannsætt, en annen mulighet er at den ble oppført som en minnekirke på et slikt sentralt sted. Frem til 1870 var det ikke bro og bygdesenteret lå på andre siden av elven, og det var svært lite bebyggelse rundt Vangen kirke slik at den var enda mer dominerende. Før svartedauden hadde Aurland 50 gårdsbruk i drift, mens i 1522 er det bare 20 gårder i drift.
Omkring 1725 er kirken solgt til privatpersoner, og ble kjøpt tilbake av herredet i 1898, blant annet med støtte engelskmenn som var i Aurland på laksefiske. Skinnbrevet fra mellomalderen forsvant mens kirken var i privat eie. Mens kirkene var på private hender var opp til eieren hvordan krav om vedlikehold ble fulgt opp. H.J. Brun gjennomførte en restaurering i 1861. På 1800-tallet ble vinduene på sørsiden utvidet for å slippe inn mer lys til lesing av salmebøker.
William Gladstone besøkte Vangen kirke i 1885. Besøket er skildret av Anna Brassey og tegnet Gladstone i det han kommer med følge ut av kirken.
Restaurering
Kirkbygget gikk gjennom omfattende restaurering i 1926. Johan Lindstrøm hadde den faglige ledelsen i samråd med Riksantikvaren. Domenico Erdmann og Ola Seter deltok i arbeidet. Erdmann avdekket og restaurerte de gamle fargene. Våpenhuset ble revet i 1926. Taket ble tatt av og renovert. Den såkalte lemmen (himlingen med loft over) ble fjernet, den hadde sperret for innsyn i det høyreiste taket og for den gotiske korbuen, lemmen nevnt på 1600-tallet. Under koret og skipet var det gravkjeller med mange kister, disse ble flyttet til en fellesgrav med bautastein over. Vinduene i koret og på nordveggen fikk glassmalerier ved restaureringen. Nytt orgel ble bekostet blant annet med gaver. Den såkalte soldatdøren (brukt av soldater da det var eksersplass i Aurland) på langveggen mot sør ble åpnet i 1926 etter å ha vært stengt siden 1800-tallet. Kirkeklokkene ble i 1926 flyttet fra lemmen (der de ikke ga særlig lyd) til en klokkestøpul bygget av gamle takbord fra kirken.
Sanksjon (straff)
En sanksjon er en negativ eller positiv reaksjon rettet mot noe eller noen. I hovedsak så blir det brukt for å betegne en negativ reaksjon på noens uønskede adferd eller avvik.
Bush (band)
Bush var et post-grunge-band etablert i 90-tallet og har solgt over 10 million kopier i USA. Bandet ble oppløst i 2004 etter å ha gitt fem studioalbum, et remixalbum, samlealbum og konsertalbum. Bush har solgt over 10 millioner kopier i USA mens deres debutalbum solgte seks millioner og deres andre studioalbum solgte tre millioner. Etter at bandet ble oppløst giftet Gavin Rossdale seg med No Doubt-vokalisten Gwen Stefani.
Bernicia
Bernicia (brytonisk: Brynaich; angelsaksisk: Bernice, Beornice; latin: Bernicia) var et angelsaksisk kongedømme etablert av anglere på 500-tallet i det området som i dag er sørøstlige Skottland og Nordøst-England. Det ble senere slått sammen med naboriket i sør, Deira, til å utgjøre kongedømmet Northumbria.
Riket skal ha ligget nordover fra Tyne til Firth of Forth, med en vestgrense som stadig krøp innover i de kumbrisktalende områdene mot vest. Det tilsvarer noenlunde dagens engelske fylker Northumberland og Durham, og de skotske fylkene Berwickshire og East Lothian. Kongens sete var i Bamburgh, nær øya Lindisfarne som ble bispesete og hadde et stort kloster.
Etymologi
Bernicia er omtalt i verket Historia Brittonum fra 800-tallet under det walisiske navnet Berneich eller Birneich og gammelwalisisk poesi, og andre steder under navnet Bryneich eller Brynaich. Det kan reflektere navnet på et eldre brytonisk kongerike eller provins, som deretter ble overtatt av angliske bosettere og gjengitt som Bernice eller Beornice på angelsaksisk (gammelengelsk). Om slike former representerer en walisisk versjon av Bernicia er det uklart hvorfor waliserne trengte å låne et fremmed (angelsaksisk) navn for området, og av den grunn er den tidligere hypotesen jevnt over akseptert, skjønt ingen etymologisk analyse har fremmet en konsensus.
Etymologi som er oftest sitert er den forsøksvis forslaget til Kenneth H. Jackson som gir meningen «Landet til fjellpassene» eller «Landet med åpningene/spaltene». En tidligere avledning fra stammenavnet til brigantere har blitt avvist som lingvistisk defekt. I 1997 kom John T. Koch med forslaget at sammensmeltingen av en antagelig opphavelig form *Bernech med den stedegne *Brïγent for det romerske navnet av civitas Brigantum som resultat av anglernes ekspansjon i dette området i løpet av 600-tallet.
Uansett etymologi antyder andre lingvistiske spor politisk aktivitet i området før anglerne dukket opp. Noen få viktige angliske sentre i Bernicia har navn av brytonisk opphav eller kjent som brytonisk navn andre steder: Bamburgh er kalt for Din Guaire i Historia Brittonum; Dunbar (hvor sankt Wilfrid en gang ble holdt fengslet) representerer Dinbaer; og navnet Coldingham er oppgitt av Beda som Coludi urbs («byen til Colud»), hvor Colud synes å representere den brytoniske formen, muligens for bygdeborgen ved St Abb's Head.
Historie
Den første kjente konge er Ida av Bernicia, som skal ha tatt makten ca. 547. Riket ble forent med Deira omkring 604 av Aethelfrith, som hersket over det forente Northumbria inntil han ble drept av Edwin, sønn av Aella av Deira, ca. 616. Edwin ble selv drept i slaget ved Hatfield Chase i 633, der Cadwallon ap Cadfan av Gwynedd og Penda av Mercia var seierherrene. Northumbria ble delt i to riker igjen, og Bernicia ble en kort tid styrt av Eanfrith. Etter et års tid oppsøkte han Cadwallon for å forhandle om fred, men samtalene var mislykket og han ble drept.
Konger av Bernicia
Under Deiras styre 616–633):
The Murder City Devils/Gluecifer
The Murder City/Devils/Gluecifer er et split-album med The Hellacopters & Gluecifer. Albumet kom ut i 1999.
Siri Martinsen
Siri Martinsen er navnet til flere personer:
Luoddaearru EP
Luoddaearru EP er et musikkalbum utgitt 1. april 2022 av den samiske rapgruppen Áivan. Dette var regnet som tilbakekomsten til den aller første nordsamiske rapgruppen.
Låten «Oskku vieljat» inneholder den omstridte konfirmasjonstalen til daværende sokneprest Bjarne Gustad.
Liahøgda
Liahøgda er en ås i Frosta kommune, Trøndelag. Med sine 358,9 moh. regnes den som den høyeste toppen i kommunen. Det høyeste punktet i kommunen er imidlertid på 368,1 moh. ved Storheia (Levanger).
.uz
Registrering
Registreringer foretas direkte på andre nivå, men den tidligere registreringsenheten averterte også tilgjengelige registreringer på tredje nivå under co.uz og com.uz, og det finnes også enkelte domenenavn under andre andrenivå-domener som org.uz.
Eksterne lenker
Toppdomän
KNM «Stegg»
KNM «Stegg» var en norsk torpedobåt bygd ved Marinens hovedverft i Horten. Skipet ble sjøsatt 21. juni 1921. Den hadde et deplasement på 256 tonn og en toppfart på 24 knop. «Stegg» var bevæpnet med to 76 mm kanoner og fire 45 centimeter torpedorør. Skipet hadde et mannskap på 33 mann.
Den 9. april 1940 lå «Stegg» i Skudeneshavn. Senere gikk hun til Hardangerfjorden, der hun gikk inn i Hardangerfjord sjøforsvarsavsnitt. I de påfølgende dagene tok «Stegg» flere tyske transportskip som prise. «Stegg» ble senket i kamp med tyske marinefartøy ved Herøysund 21. april 1940.
Hattemaker
Hattemaker er et tradisjonsrikt håndverksyrke som ble praktisert av fagfolk som var spesialister i fremstilling av hatter. Allerede i 1363 ble det registrert et hattemakerlaug i Nürnberg. På 1700-tallet var det ett av minst 60 håndverksfag som ble praktisert i Norge. I likhet med mange andre håndverksyrker ble også dette utkonkurrert av industriell produksjon. I dag er hattemakerfaget karakterisert som «verneverdig» både i Norge og Tyskland slik at fagkunnskapen holdes i hevd og det er mulig å få en utdannelse i faget.
Tittelen hattemaker brukes av håndverkere som både lager og selger hatter – i første rekke snakker man da om hatter til menn. Hatter til kvinner ble i første rekke laget av modister. Hattemakeren bruker materialer som filt, lerret, tekstil, lær, pels eller strå som råvarer til å fremstille og forme de hodeplaggene som skal produseres.
I folketellingene fra 1801, 1865 og 1875 er det registrert fra ca. 100 til 150 personer med hattemakervirksomhet og relaterte yrker i Norge. 1900-tellingen viser at hattefabrikkene er kommet for fullt og alt i alt er ca. 450 personer registrert med et yrke relatert til hatteproduksjon og -salg. Etter andre verdenskrig har hattens popularittet vært synkende og hattemakere og hatteforretningene har stort sett forsvunnet også i Norge. Hattemakeriet i Trondheim og Hatteholm i Oslo er to unntak.
Klassiske hatter produseres nå oftest av store hattemakervirksomheter som har store deler av verden som marked. Blant disse er f.eks Stetson og Borsalino. Men det finnes fortsatt håndflettede stråhatter på markedet som da selvsagt lages av hattemakere i lavkostland.
Jørgen Hattemaker
Om ikke hodeplagget han laget er udødelig, er hattemakeren udødeliggjort i det norske språk av dikteren Alf Prøysen gjennom tittelen Kong Salomo og Jørgen Hattemaker. Det brukes i en rekke sammenhenger for å beskrive forskjellene mellom rik og fattig, mellom en betydningsfull og en ubetydelig person.
Harry Aleksander Rønning
Harry Aleksander Rønning (født 13. september 1912 i Oslo, død 12. juli 1947 i Trondheim) var en norsk mann som var medlem av Rinnanbanden i Norge under andre verdenskrig.
Rønning var også en norsk frontkjemper. I februar 1943 ble han medlem av Sonderabteilung Lola frem til mai 1945.
Han ble under landssvikoppgjøret dømt til døden og henrettet på Kristiansten festning i Trondheim 12. juli 1947.
Sogna
Strømsoddbygdvassdraget omfatter en rekke småvann og de mindre elvene Buvasselvi (elvestrekningen mellom Buvatnet og Frisvatnet), Frisvasselva, Sandvasselva (elvestrekningen mellom Sandvannet og der elva møter Frisvasselva), Strømsoddelva (dannes der Frisvasselva og Sandvasselva møtes og renner ut nord i Sognevannet) og Kollsjøvassdraget (vann- og elvestrekningene fra Blankvannet ned til Sognevannet).
Fra Sognevannet, som ikke lenger er regulert, renner Sogna ned mot Sokna, der den renner sammen med Verkenselva fra Rudsvassdraget. Sognevassdammen ble revet våren 1985. . Sogna fortsetter langs dalbunnen i Soknedalen, der flere småelver renner ut på veien, ned til utløpet i nord i Nordfjorden i Tyrifjorden. Ved utløpet (i deltasonen) ligger også det internasjonalt viktige våtmarksområdet Karlsrudtangen naturreservat, som er et såkalt ramsarområde.
Elvemusling
I en del elver i det tidligere Buskerud fylke er det undersøkt forekomst av den rødlistede elvemuslingen. Av disse elvene er Sogna den med høyest tetthet av elvemusling. Buskerud var dessuten det fylket i Sør-Norge med den største populasjonen av elvemuslinger, og Norge har halvparten av Europas gjenværende bestander. Derfor er elvemusling en ansvarsart for Norge. Muslingen er dessuten en viktig indikatorart for vannkvaliten i elvene og en nøkkelart, fordi den har stor effekt på økosystemet der den lever. Derfor er den også en paraplyart, siden så mange andre levende organismer er avhengige av muslingens vannrensende evner. Elvemusling er og en perlemusling, og i tidligere tider var den en svært viktig ressurs som produsent av perler, spesielt i Norge, Sverige og Russland.
Badeplasser
Sogna er sommerstid ei svært populær badeelv, der det på godværsdager gjerne yrer av liv langs elvebredden. Den mest populære badeplassen er utvilsomt plassen Heiern (også kalt Heiernstranda lokalt), ca. 6 km fra Hønefoss langs gamle riksvei 7 mot Hallingdal, men det er også en rekke andre badeplasser langs elva. I så måte finnes det en flott badeplass ved både Tranby, Kvernvollen på Veme og ved Sørgefoss (den siste langs Sandakerveien mellom Sandaker bru og Ask).
Vannføring
NVE har målestasjon ved Garhammerfoss (Nr:12.114.0) i Sogna, der det samles inn statiske data for vannføringen i elva. Middelvannføring for dette målepunktet er ukjent. Høyeste vannføring som er målt ved Garhammerfoss er 114 m³/s. Vannføringenes flomverdier er lagd fra data samlet i perioden fra og med 1937 til og med 2007:
Middelflom i Sogna er cirka 84 m³/s. Etter nedbøren fra Ekstremværet Hans 6. til 9. august 2023 steg vannføringen ved Garhammerfoss til nær 167 m³/s på det meste, mellom 8. og 9. august, hvoretter flomtoppen den kulminerte. Flommen førte til at tettstedet Sokna ble isolert og riksvei 7 ble stengt ved Heggen. Flommen i Verkenselva gikk nemlig over riksveien ved brua ut fra sentrum i Sokna nordover. Torsdag 10. august var vannføringen sunket til cirka 136,6 m³/s.
Serbia og Montenegros flagg
Serbia og Montenegros flagg var en trikolor med vannrette striper i fargene blått over hvitt over rødt. Som nasjonalflagg på land var flagget i størrelsesforholdet 1:2, til sjøs som handelsflagg var størrelsesforholdet 2:3 i bruk.
Historisk bakgrunn
Flagget var identisk med det som ble ført av Kongeriket Jugoslavia fra 1918 av, og bortsett fra stjernen i rødt med gule kanter, i tiden Jugoslavia var en sosialistisk føderalstat. Stjernen falt bort i 1992 i flagget for den stadig krympende forbundsstaten og i 1992 skiftet denne navn til Serbia og Montenegro. Fargene er de pan-slaviske. Både Serbia og Montenegro har benyttet disse fargene i sine tradisjonelle trikolorer, som forøvrig er identiske med hensyn til fargerekkefølgen.
Statsforbundet Serbia og Montenegro
Statsforbundet Serbia og Montenegros konstitusjon bestemte at et nytt flagg skulle vedtas innen seks måneder etter statforbundets opprettelse 14. mars 2002, men i praksis forble flagget det samme som tidligere. Også orlogsflagget forble det samme: Nasjonalflagget i kantonen av en rød duk. Orlogsgjøsen var rød med statsforbundet Serbia og Montenegros riksvåpen i midten: En hvit dobbeltørn med et hjerteskjold der Serbias og Montenegros våpenmerker var gjentatt to ganger hver.
Flaggene gikk ut av bruk da først Montenegro, og deretter Serbia, erklærte selvstendighet i 2006.
Eksterne lenker
Flagge Jugoslawiens
Aegopsis bolboceridus
Aegopsis bolboceridus er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). De blir plassert i underfamilien hornbiller (Dynastinae).
Utseende
En middelsstor (gjerne 20-30 millimeter), kraftige, rødbrun, blank hornbille. Denne arten har særlig kort og bred kroppsform. Hannene har to korte horn i pannen og forkanten av pronotum er mer eller mindre trukket ut til en spiss eller et horn, disse trekkene mangler hos hunnene. Beina er kraftige, tilpasset graving, leggene med korte og butte tenner.
Levevis
Larvene lever i jorda, gjerne i savanneområder. Arten har vist seg å være at alvorlig skadedyr på mange ulike kulturvekster i Brasil, der larvene eter røttene på ulike grønnsaker og mais.
Utbredelse
Arten er utbredt i Brasil.
Leiken Vik
Leiken Vik (født 3. desember 1961) er en norsk tegner, maler og kunstner. Hun har sin utdannelse fra Kunstakademiet i Trondheim.
Vik er blant annet kjøpt inn av Norsk kulturråd, Trondheim kommune, Nordisk akvarellmuseum samt Sør-Trøndelag fylkeskommune.
Hun kommer opprinnelig fra Porsgrunn, men bor i dag på Ranheim øst i Trondheim. Hun er gift med kollegaen Oddvar I.N., er datter av forfatteren Bjørg Vik og søster av skuespilleren Lars Vik.
Bygge- og anleggsnæringen
Bygge- og anleggsnæringen er en næringsgruppering som omfatter de to tjenesteytende virksomhetsgruppene (bransjene), byggenæringen og anleggsnæringen.
Hos Statistisk sentralbyrå er bygge- og anleggsnæringen en egen næringskategori, og begge sektorene er organisert sammen i Byggenæringens landsforening i NHO. Bransjene innenfor denne næringen omfatter bruk av håndverk og fagfelt som elektriker, rørlegger, maler, murer, snekker, tømrer og tapetserer. I Norge er omsetningen i næringen normalt 100-110 milliarder kroner.
Bygge- og anleggsindustrien er svært konjunkturfølsom. I økonomiske nedgangstider rammes ofte boligbygging (nybygg) svært tidlig, og konsumentene reduserer raskt sin investering i rehabilitering av egen bolig. Ofte forsøker regjeringer da å kompensere for dette ved å øke byggingen og vedlikeholdet av veier og andre anleggsprosjekter.
.uy
.uy er Uruguays nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for internett.
Registrering
Domenenavn må registreres på tredje nivå, under en av følgende subdomener på andre nivå:.
Eksterne lenker
Toppdomän
Idrettsforeningen Eiker Kvikk
Idrettsforeningen Eiker Kvikk (stiftet 1. juli 1926) er et idrettslag fra Hokksund i Øvre Eiker, Buskerud, som driver med fotball, friidrett, skiidrett, sykling og tennis. Klubbhuset ligger ved Røren Idrettspark på Semsmoen i Røren, som også er klubbens hjemmebane.
Eiker Kvikk har gjennom tidene hatt mange gode utøvere i både langrenn og hopp, men i nyere tid var det først og fremst innen friidrett klubben markerte seg. Den mest kjente innen friidrett fra klubben er vel Marit Warlo. I nyere tid er den mest kjente langrennsløperen som opprinnelig kommer fra klubben Sondre Turvoll Fossli.
Fotball
Klubbens A-lag i fotball spiller i 2022-sesongen i 4. divisjon etter å ha rykket opp fra 5. divisjon, og etter å ha rykket opp fra 6. divisjon etter 2019-sesongen.
Kompagniport
Kompagniport (tysk: Kompagnietor, tidligere dansk også: Nørreskibbroport.) er en bygning ved Flensborg havn som ble oppført i årene 1602–04 av byens kongelige, privilegerte skipperlaug. Den er en av de eldste bygninger i byen.
I bygningens interiør ses nederlandske kakler i den utsmykkede kakkelsal. Over porten ses Christian IV og dronning Anna Cathrines våpenskjold og valgsprog Regna firmat pietas og Patientia vincit omnia sammen med Flensborgs byvåpen. Platene er fremstillet av billedskjærer Hinrich Ringerinck og byvåpenet bærer den plattyske teksten:
I dag huser bygningen European Center for Minority Issues (ECMI), et europeisk forskningssenter for minoritetsspørsmål.
Rosen Kirilov
Rosen Jordanov Kirilov (bulgarsk: Росен Йорданов Кирилов) (født 4. januar 1973 i Vidin) er en bulgarsk tidligere fotballspiller, som blant annet spilte midstopper hos Litex Lovech samt flere andre europeiske klubber. Han fikk også flere landskamper for.
Kirilov startet sin karriere i CSKA Sofia i 1991, før han fem år senere dro videre til Litex Lovech. I 1999 dro han på en overgang til den tyrkiske klubben Adanaspor, før han i 2001 igjen returnerte til Litex Lovech, hvor han spilte i overkant av 100 seriekamper og scoret ti mål fordelt over seks sesonger. I 2007 dro han igjen utenlands til den kypriotiske klubben APOP Kinyras, før han sesongen etter avsluttet spillerkarrieren i den rumenske klubben FC Vaslui.
Landslagskarriere
Kirilov spilte i årene mellom 1998 og 2006 totalt 51 landskamper for. Han deltok blant annet ved VM i fotball 1998 og EM i fotball 2004.
Marie Blokhus
Hun ble uteksaminert ved Statens teaterhøgskole i 2010 og ble samme år engasjert ved Det norske teatret hvor hun per 2014 er fast ansatt.
Blokhus ble nominert til Heddaprisen i 2013, for beste kvinnelige hovedrolle som Anne i Over open avgrunn av Tarjei Vesaas ved Det Norske Teatret og Una i Blackbird av David Harrower ved Riksteatret. I 2015 vant hun Heddaprisen for beste kvinnelige skuespiller for for rollen som Allis i Fugletribunalet av Agnes Ravatn, regi Marit Moum Aune, Det Norske Teatret.
Hun vant Kanonprisen 2013 i klassen beste kvinnelige hovedrolle for sin rolle Jag etter vind og ble nominert til Amandaprisen 2013 i klassene beste kvinnelige skuespiller og årets nykommer for samme rolle.
Blokhus ble nominert til Gullruten 2014 i klassen beste kvinnelige skuespiller for rollen som Maria i NRK-serien Side om side hvor hun medvirket fra 2013 til 2015. Hun spilte en av hovedrollene i filmen Den 12. mann fra 2017 og ble nominert til Kanonprisen 2017 i klassen beste kvinnelige hovedrolle for rollen. I 2022 var hun en av fire norske skuespillere som fikk navnet sitt på en sten på Haugesund Walk of Fame.
Hun var gift 2011–2016 med skuespiller Frank Kjosås (født 1981). Per 2017 er hun kjæreste og samboer med kollega Anders Baasmo Christiansen.
Hans Birger Egeberg
Hans Birger Egeberg (1912–1945) var en norsk mann som var medlem av Rinnanbanden i Norge under andre verdenskrig.
Digrevarden
Digrevarden er et høydedrag i grensetraktene mellom Lindesnes og Lyngdal kommuner, Vest-Agder. Med sine 359,5 moh. regnes den som den høyeste toppen i Lindesnes. Det høyeste punktet i kommunen er imidlertid på 370,2 moh. nær toppen på Broneheia i Lyngdal.
Hans Birger Egeberg
Egeberg var utdannet modist (hattemaker) i Paris, men drømte om å bli akrobat. Etter det tyske angrepet på Sovjetunionen vervet han seg til Den norske legion i juli 1941. Under et besøk i Trondheim i oktober 1944 kom han i kontakt med Solveig Kleve, som han snart ble forlovet med. Han var medlem i Sonderabteilung Lola fra oktober 1944 til mai 1945.
Lophorrhina heinkeli
Lophorrhina heinkeli er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
Arten lever på São Tomé og Príncipe.
Gaveøkonomi
En gaveøkonomi er et sosialt system for utveksling av goder, som eksisterer og opprettholdes pga. andre insentiver enn (økonomisk) profitt. Fenomenet gaveøkonomi ble først beskrevet av sosiologen Marcel Mauss i essayet Gaven fra 1925. I essayet diskuterte Mauss praksisen med å gi gaver i arkaiske stammesamfunn.
I stammesamfunnene som Mauss beskrev medførte det å motta en gave en alvorlig forpliktelse ovenfor giveren, enhver gave eller tjeneste måtte møtes med en gjenytelse. Hvis gjenytelsen ikke kunne gis umiddelbart, ble mottakeren satt i gjeld til giveren – en gjeld som måtte innfris før eller siden. Gavegivingen var ritualisert ved overgangsriter og ekteskap, men gaver ble også utvekslet blant venner, ektefeller og besøkende (ankomst- og avskjedsgaver). Gavegivingen berørte både økonomiske, juridiske, private, politiske, estetiske og religiøse aspekter i stammesamfunnene. Aggregert sett førte gavegivingen med seg et bindende system av sosiale relasjoner som gjorde at samfunnene kunne eksistere gjennom generasjoner.
Et gavesystem kan beskrives ut fra minst tre nøkkelelementer, nemlig (1) dets sosiale distinksjon, (2) dets normer for resiprositet, og (3) dets ritualer og symbolikk. Gavesystemets sosiale distinksjon består av enhver praksis som blir vedlikeholdt og forsterket av å gi, og som skiller systemet fra andre sosiale system. Mauss sammenlignet gaveøkonomiene hos stammesamfunnene med samtidige teorier om utilitaristisk, vare- og pengebasert økonomi, og forsto gaveøkonomiene som et mer solidarisk alternativ.
Det andre nøkkelelementet, normer for resiprositet, utgjør føringer rundt hvordan gavene skulle håndteres eller gjengjeldes. På et samfunn på Trobriandøyene, var folk forpliktet til å gi bort mottatte gaver med en gang de ble mottatt – ingenting skulle beholdes av mottager såfremt det var mulig å gi gaven videre. Slik ble gavegivingen en svært dominerende aktivitet i øysamfunnet.