cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Finlands flyvåpen
Flyvåpenet grunnlegges
Det selvstendige Finlands første flyplass ble anlagt ved Kolho strand. Flyplassen ble forberedt for tre fly. Det første flyet ble transportert dit med tog den 7. mars 1918. Den 17. mars 1918 fløy for første gang et fly fra isen ved Kolho. Den første krigsoperative flyvningen ble gjennomført i retning mot Liyly hvor man fikk informasjon om de rødes bevegelser. Da kamphandlingene begynte å nærme seg Tammerfors ble flystasjonen flyttet først, til Orivesi og senere til Tammerfors, ved sjøen Kaukajärvi.
Andre verdenskrig
Hovedartikkel Andre verdenskrig
Vinterkrigen
Hovedartikkel Vinterkrigen
Fortsettekseskrigen
Hovedartikkel Den finske fortsettelseskrigen
Lapplandskrigen
Hovedartikkel Lapplandskrigen
Pariskonvensjonen 1947
Etter våpenhvilen fikk Finlands flyvåpen flyforbud frem til 1946, etter ordre fra  kontrollkommissionen. Det eneste som var unntatt var de flyoperasjoner som ble gjennomført i forbindelse med Lapplandskrigen.
Finlands flyvåpen måtte lenge holde seg til propellfly, ettersom man hadde mer akutt behov for utenlandsk valuta til andre formål, og blant andre USA vegret seg også for å med å selge stempelmotorer til Finland, da de anså at landet var tapt til kommunismen. Bombe-og jagerfly var forbudt i henhold til fredstraktaten. De Iljusjin Il-28 bombefly som senere ble brukt av Finlands flyvåpen, ble bare brukt til målflyvning og luftfotografering.
Jagerfly var begrenset til 60 fly, men forbudet ble ikke kontrollert.
Etter 1945
Bygging og konstruksjon av nye fly var basert på de deler (motorer med mer) som var tilgjengelige fra egne lagre. Valmet Vihuri baserte seg på Blenheims motorer og på Pyörremyrskys vingekonstruksjon. Flyet var bra, men blant annet på grunn av bristende flydisiplin hadde dette flyet et større antall ulykker og den finske flyproduksjonen tok også en pause på 15 år.
Overgangen til fly med jet-motorer i Finland skjedde på 1950-tallet og ble basert på kjøp der man hadde råd, og ikke på grunn av flyvegenskapene. Det første jetfly som Finlands flyvåpen  brukte var det engelske De Havilland Vampire.
Saab 35 Draken betydde et teknisk fremskritt ettersom flyet ble montert i Finland. I og med bruken av dette flyet  kom Finland med i luft-til-luft missilalderen.
Finlands flyvåpen i dag
Per våren 2010 besto Finlands flyvåpen av følgende enheter:
Dagens flåte
I tiden etter krigen måtte flyvåpenet og regjeringen forsøke å balansere mellom øst og vest på grunn av Finlands politiske stilling. Man forsøkte å kjøpe egnede fly. Valmet Vinka og Redigo var de siste fly som ble produsert av den finske flyindustrien.
På 1990-tallet startet man prosessen med å gå over til én enkelt jagerflytype, som også var en trend i andre land.
Helikoptere
Finlands flygvapen opererade under 1990-talets senare hälft alla finländska luftfarkoster. Helikoptern är främst en transport- och räddningsfarkost. I den ursprungliga planeringen tänkte man sig inga trupptransporter fastän fallskärmsjägarna tränades för krigsoperationer i samverkan med helikoptrarna. När man år 1997 överförde en del av helikoptrarna till landstridskrafterna var detta ett tecken på en förändring i tankegångarna.
Shadow Man
Shadow Man er en amerikansk thrillerfilm fra 2006. Regissør var Michael Keusch. Filmen ble publisert direkte på DVD i USA den 6. juni 2006.
Handlingsreferat
Tidligere CIA-agent Jack Foster (kalt «The Shadow Man») er en gåtefull Fortune 500-eier, og far til en datter på åtte år som heter Amanda. Jack tar med seg Amanda til Romania, som var fødestedet til Amandas mor, som døde for fem år siden. Men ved ankomst til en flyplass i Bucuresti, Romania, sprenger en bilbombe Amandas svigerfar, tidligere CIA-agent Georges limousine, og Amanda blir kidnappet. I kaoset gjenforenes Jack også med Harry, en tidligere bekjent fra CIA, som på mystisk vis har dukket opp igjen etter ikke å ha sett Jack på mange år.
Jack og Harry slår seg sammen i forsøk på å finne igjen Amanda. Men Jack er mistenksom overfor Harry. Harry forklarer at de har å gjøre med et biologisk våpen kalt MKULTRA. Dette er et virus som får den smittede til å få problemer med influensa, ulike former for kreft, eller andre sykdommer. De smittede dør mellom seks måneder og ett år senere. Men viruset er ikke sporbart. George hadde stjålet denne formelen, og planla å selge den til høystbydende — FSB, en ny gren av det tidligere sovjetiske KGB. Harry forteller Jack at FSB ikke har tenkt å la Amanda gå, før de har fått tak i denne formelen.
De reiser til den amerikanske ambassaden, hvor Jack snakker med ambassadør Cochran, som vil at han skal finne Amanda. Utenfor sitter ett par rumenske politimenn ved navn Seaka og Urich som tar Jack med til en politistasjon. De introduserer Jack for en kvinne som heter Anya, og Jack gjenkjenner Anya som kvinnen som kidnappet Amanda. Anya forklarer at hennes ektemann og datter døde for tre år siden, samtidig som hun var etterretningsagent i England.
Men hennes ektemann og datter ble myrdet av agenter fra hennes eget byrå. Anya truer Jack med en pistol, og krever pass og fritt leide til USA, og i bytte skal Jack få Amanda tilbake. Jack for også problemer på grunn av korrupte CIA-agenter. Men Jack får kontakt med den tidligere agenten Rogers, som er hacker. Jack ønsker at Rogers skal hacke seg inn i MK Ultra-prosjektet, og stoppe dette for godt.
Ciprofloksacin
Ciprofloxacin er det generiske navn for et antibiotikum som produseres og markedsføres av Bayer AG under produktnavnet Ciproxin® og andre navn i andre markeder, f.eks. veterinærmedisin), og hører til en gruppe som kalles fluoroquinoloner Ciprofloxacin er bactericid og virker ved å blokkere bakteriers DNA-replikasjon gjennom å binde seg til enten DNA-gyrase eller topoisomerase-IV, enzymer som er nødvendig for å tvinne ut DNA-trådene slik at replikasjon skal kunne skje. Medikamentet har typisk 100 ganger større affinitet for bakteriell topoisomerase enn for den mammalske formen av type II topoisomerase.
Ciprofloxacin er et bredspektret antibiotikum som er aktiv mot både Gram-positive og Gram-negative bakterier.
Lav aktivitet mot:
Ingen aktivitet mot:
Snøfugl forlag
Snøfugl forlag er et mindre norsk bokforlag, etablert i 1972, drevet av Åsmund Snøfugl. Virksomheten holder til i Melhus i Trøndelag. Forlaget har gitt ut mer enn 400 bøker (fram til 2016).
Ciprofloksacin
De viktigste bivirkninger ved bruk er mavebesvær, som er vanlig med mange antibiotika. På grunn av sin generelle trygghet, gode virkning og bredspektrede aktivitet, ble ""ciprofloaxcin"" opprinnelig reservert som «siste-utvei» for behandling av vanskelige og antibiotika resistente bakteriestammer. Som med mange antibiotika har tiden og økt bruk ført til en økning av ciprofloxacin-resistente bakteriestammer, særlig på sykehus. Noe av årsaken til økende antibiotikaresistens kan være bruken av billigere men mindre effektive fluorokinoloner, og en utstrakt bruk av ciprofloxacin og andre antibiotika i husdyrfôr (som av ukjente årsaker fører til større og raskere vektøkning)
Snøfugl forlag
Virksomheten startet med utgivelsen av romanen Tid i aske av den indiske forfatteren Debabrata Rej, oversatt til norsk i 1972. Siden har forlaget gitt ut både skjønnlitteratur og dokumentarer, hovedsakelig fra norske forfattere.
Ciprofloksacin
Produktinformasjon
Ciprofloxacin er tilgjengelig i oral, topisk og parenteral formulering/bruk. C. blir brukt ved behandling av nedre luftveisinfeksjoner (lungebetennelse m.m.), urinveisinfeksjon, seksuelt overførbare sykdommer, sepsis, Legionærsyken og atypiske Mycobakterier.
Snøfugl forlag
Innen skjønnlitteratur har Snøfugl blant annet utgitt Gabriel Brovold, Anders O. Klakegg, Ragnhild Magerøy, Anne B. Ragde, Fredrik Skagen, Johan Snøfugl, Ingvald Svinsaas og Asbjørn Øksendal. Dokumentarer spenner fra lokalhistoriske bøker fra ulike deler av landet til internasjonal historie, som en rekke bøker fra krigstida.
Ciprofloksacin
Produktinformasjon
C. er kontraindisert hos barn, ved gravidititet og ved epilepsi.Ciprofloxacin bør ikke forskrives til barn, ungdom, gravide eller ammende da erfaring for sikkerhet mangler, og basert på dyrestudier kan det ikke helt utelukkes at det kan forårsakes skader på brusk i voksende ledd. Det er ikke vist noe tegn på teratogen effekt (misdannelser) i dyrestudier. Annen bruk av ciprofloksacin enn for bruk ved inhalasjonsanthrax (etter eksponering) anbefales ikke til barn.
C. kan gi fotosensitivitets-reaksjoner og kan lede til forhøyet theofyllin-nivåer. Andre bivirkninger er obstipasjon og sensitivitet overfor koffein.
Forretningshistorie
Oppdagelsen og utviklingen av ciprofloxacin er et sjeldent eksempel på at en banebrytende oppdagelse av et nytt medikament åpner opp en hel klasse antibiotika for videre forskning, utvikling og markedsføring fra flere fima. Og bemerkelsesverdig er det at det synes som om det første medikamentet i klassen, ciprofloxacin, forblir gullstandarden med hensyn til effektivitet.
Oppmuntret av sin suksess med dette medikamentete, og pengestrømmen som fulgte, kastet Bayer seg inn en omstillingsprosess fra å være en mindre farmasøytisk produsent, til å bli en av de internasjonalt største aktørene i det farmasøytiske markedet, med særlig vekt på produksjon av antibiotika. Dessverre for Bayer førte tendensen til å betrakte antibiotika som handelsvare og forskrivning av medikamenter etter prinsippet om laveste kostnad, dvs forskrivning av synonympreparat, Bayers manglende evne til å følge opp med å gjøre en tilsvarende lønnsom oppdagelse, og generell nedgang det farmasøytiske marked, til at Bayer måtte foreta en betydelig nedskalering av bedriften i 2000-2001. Ved det forestående utløp av patentrettigheter for ciprofloxacin ved inngangen til dette årtusenet og utsiktene til tap av markedsandeler til produsenter av generisk ciprofloxacin, benyttet Bayer en vanlig strategi blant farmasøytiske bedrifter i en slik sistuasjon: de fokuserte på å utvikle og patentere nye varianter av det gamle medikamentet (f.eks pediatrisk ciprofloxacin, intravenøs ciprofloxacin, depot formuleringer osv) som har som tilleggseffekt at den opprinnelige patenten til medikamentet forlenges.
"Cipro" ble et kjent ord i amerikanske medier i forbindelse med angrepene med brev som inneholdt miltbrann-bakterier etter ødeleggelsen av World Trade Center 11. september 2001. Dessverre fikk Bayer betydelige kostnader i forbindelse med brått å øke produksjonen av medikamentet og selge det under markedspris til den amerikanske myndigheter, selv om de ironisk nok ble portrettert som krigsprofitører i den amerikanske pressen, heller enn bidragsytere til offentlig sikkerhet i den såkalte Krigen mot terror.
Chen Jingwen
Chen Jingwen (født 4. februar 1990 i Guangzhou i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte Kina under Sommer-OL 2008, der hun røk ut i de innledende rundene.
Selina Büchel
Selina Büchel (født 26. juli 1991 i Mosnang) er en sveitsisk friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerer på 800 meter. Under EM i friidrett innendørs 2015 i Praha tok hun gull foran Jekaterina Poistogova og Natalija Lupu, noe som er hennes første individuelle mesterskapsmedalje i et større seniormesterskap.
Idrettskarriere
Büchel representerte Sveits ved U23-EM i friidrett 2011, der hun kvalifiserte seg til finalen. I finalen satte hun ny personlig rekord på 800 meter, med tiden 2:04,25, og endte på 5.-plass.
I mars 2013 deltok hun ved EM i friidrett innendørs 2013, der hun ble slått ut i semifinalen, til tross for ny personlig rekord på 2:01,64. Hun kom på 4.-plass i sin semifinale, men kun tre fra hver semifinale kom til finalen. Hun deltok ved Lag-EM i friidrett 2013 i juni 2013, der Sveits deltok i First League, som er nest øverste divisjon. Her kom hun på 3.-plass på 800 meter, bak Mirela Lavric og Lenka Masná. Sveits kom på 12. og siste plass i First League dette året, og rykket dermed ned til Second League ved Lag-EM i friidrett 2014.
Hun satte igjen ny personlig rekord ved U23-EM i friidrett 2013, som ble arrangert i Finland. Hun kom på 2.-plass i sitt innledningsheat, og i finalen løp hun på 2:02,74, som holdt til 3.-plass. Elena Mirela Lavric vant denne øvelsen, foran Olga Ljakhova.
Ved VM i friidrett innendørs 2014 satte hun ny personlig rekord i kvalifiseringen, med 2:00,93, og ble kvalifisert til finalen. I finalen løp hun på 2:01,06, og kom på 4.-plass. Hun deltok igjen ved Lag-EM i friidrett 2014, der Sveits konkurrerte i Second League, og kom her på 2.-plass på 800 meter, bak bulgarske Vania Stambolova. I juni deltok hun også ved ved EM i friidrett 2014 i Zürich, der hun ble slått ut i semifinalen på 800 meter. Kun 8 deltakere gikk til finalen, og hun hadde niende beste tid (2:01,80).
I 2015 vant hun sin første individuelle mesterskapsmedalje i et større seniormesterskap, ved EM i friidrett innendørs 2015 i Praha. Hun løp under 2:02 i både kvalifiseringen, semifinalen og finalen, og vant finalen med tiden 2:01,95, foran Jekaterina Poistogova og Natalija Lupu. I juni deltok hun ved Lag-EM i friidrett, der Sveits deltok i first league. Der vant hun 800 meter og deltok på Sveits' stafettlag som kom på 2.-plass på 4 x 400 meter. Sveits kom på 8.-plass i lagkonkurransen i dette mesterskapet. Hun satte ny sveitsisk rekord på 800 meter ved Meeting Areva 4. juli 2015, med en tid på 1:57,95.
Pål Sundvor
Pål Sundvor (født 8. september 1920 i Fusa, død 1. november 1992) var en norsk forfatter og journalist.
Sundvor debuterte i 1947 med barneboken Ola frå garden, og i 1952 ga han ut sin første roman, I morgon hender underet. Senere ga han ut en rekke romaner, noveller, dikt, barnebøker og skuespill.
Gamle romerske lengdemål
Lengde
Den grunnleggende enhet for romerske lengdemål var pes eller romersk fot. Engelske undersøkelser av dens forhold til fot i England går tilbake til minst 1647 da John Greaves utga avhandlingen Discourse on the Romane foot. Greaves besøkte Roma i 1639, og undersøkte målenheten av en fot på graven til Titus Statilius Aper; målenheten på statuen av Cossutius som tidligere sto i hagen til den pavelige sekretær Angelo Colocci; den flytende måleenheten congius til Vespasian tidligere målt av spanjolen Villalpandus; et antall målestaver av messing som ble funnet i Romas ruiner; helleleggingene på Pantheon, og mange andre antikke romerske bygninger; og avstanden mellom milepælene langs veien Via Appia. Greaves konkluderte med den enheten for fot han fant på statuen av Cossutius var den «sanne» romerske fot, og rapporterte disse verdiene sammen med jernstandarden for engelsk i Guildhall in London (30,4919 cm):
Tabellen nedenfor er over romerske lengdemål og deres motsats i romerske fot (som basis) og lengdemål i metersystemet. Det romerske målesystemet har influert sterkt på mange av våre moderne lengdeenheter, som fot(I) og tomme(II), og i mindre grad også linje(III) og skruppel(IV) som imidlertid gjerne ikke brukes lenger. Disse enhetene ble opprinnelig inndelt med romertall (som vist i parentes) og var tolvtedeler av hverandre, med utgangsenheten akt som primærenhet for inndelingen i romertall. En fot var således 1/12 av en akt, mens en tomme var 1/12 av en fot osv. I dag skriver vi helst disse enhetene med apostrofer, eksempelvis 12' (fot) eller 12 '' (tommer), men opprinnelsen var altså romertall.
Alle lengder nevnt nedenfor er cirka lenger:
Trunking
Trunking er en teknologi for radiosamband brukt til å maksimere den tilgjengelige kapasiteten på et sambandsnettverk ved å gi grupper av brukere en logisk «samtalegruppe» på deling i stedet for en egen radiofrekvens.
Den enkeltes radiosett sender datapakker til en datamaskin som opererer på en egen fast frekvens, en såkalt kontrollkanal, for å be om samband for en spesifikk samtalegruppe. Kontrolleren sender et digitalt radiosignal til alle radioer som overvåker denne samtalegruppa og instruerer radioene om automatisk frekvensbytte for å følge kommunikasjonen. Etter at brukeren er ferdig med å snakke, returnerer radioene til å overvåke kontrollkanalen for ytterligere sendinger.
Denne organiseringa gjør at flere grupper av brukere kan dele på en liten mengde radiofrekvenser uten å høre hverandres samtaler. System med frekvenshopping har som hovedfunksjon å spare på avgrenset kanalkapasitet og gir også anledning for andre avanserte funksjoner for brukerne.
Friedrich von Moltke
Friedrich Ludwig Elisa von Moltke (født den 1. mai 1852 på Gut Rantzau (Holstein), død 10. desember 1927 på Gut Klein-Bresa i Landkreis Strehlen (Niederschlesien) var en prøyssisk embedsmann, bror til Helmuth von Moltke den yngre.
Moltke avanserte i den administrative embetsmannkarriere til landråd (1885), foredragende råd i kultusministeriet (1893) samt regjeringspresident i Oppeln (1898) og Potsdam (1900). Årene 1903-07 var han oberpräsident i provinsen Westpreussen samt som Theobald von Bethmann Hollwegs etterfølger i perioden juni 1907-juni 1910 prøyssisk innenriksminister. Årene 1914-19 var han oberpräsident i Schleswig-Holstein.
Von 1913 til kongeriket Preussens opphør i 1918 tilhørte han Preussisches Herrenhaus.
Friedrich von Moltke var medlem av senatet for Preußischen Akademie der Künste.
Wilhelm Filchner kalte i 1912 under den andre tyske Antarktisekspedisjon en gruppe isfri bergklipper i Felskliffs for Moltkenunatakkene til ære for Friedrich og hans bror Helmuth von Moltke.
Ølmheim kirke
Ølmheim kirke (Ølmheim kyrkje, tidligere Norum) er en langkirke i nygotikk fra 1863 i Sogndal kommune i Vestland fylke.
Byggverket er i tre og har 230 sitteplasser. Arkitekt for kirken var Christian H. Grosch. Kirkesoknet blir kalt Norum, og i en kort periode fra slutten av 1990-tallet til 2015 ble også kirken klart Norum. Kirken fikk tilbake sitt originale navn Ølmheim i 2015.
Rottnen (Värmland)
Rottnen er en innsjø i Sunne kommune i Värmlands län, Sverige. Sjøen gjennomstrømmes av elva Rottnan som kommer inn i nord og renner videre fra sørenden og ut i Mellan-Fryken ved tettstedet Rottneros. Sjøen ligger i en sprekkedal av riksinteresse for vern.
I sjøen finnes en egen stamme av storørret som på svensk kalles «rottnaöring».
Sjøens økologiske status er vurdert som «moderat» (svensk: «måttlig»). Det er en målsetting å oppnå «god» økologisk status i 2027.
Wang Jinping
Wang Jinping (født 7. mars 1987) er en kinesisk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte Kina under Sommer-OL 2008, der hun røk ut i de innledende rundene.
Den sårede mannen
Den sårede mannen, (originaltittel: l'Homme blessé) er et fransk drama fra 1983 regissert av Patrice Chéreau. Hovedrollene spilles av Jean-Hugues Anglade og Vittorio Mezzogiorno og manus er skrevet av Chéreau i samarbeid med Hervé Guibert.
Johannes Krag
Johannes Krag, (også Jens eller Johan, på gravstenen Krak, død 5. august 1300) var en dansk biskop.
Biografi
Krag var tidligere erkedegn i Roskilde og avløste i 1290 Ingvar Hjort på bispesetet samme sted. Erkebiskop Jens Grand (d. 1327) ga ham konfirmasjon uten kongens samtykke, hvorfor kong Erik Menved ble fortørnet. Dette brakte ham i motsetningsforhold til kronen, men da Grand ble fengslet synes han nærmest å ha stått på kongens side.
Krag hadde vært velgørende mot Sorø Kloster og fandt sin grav her, hvor hans liksten fremdeles er bevart. Enkelte sider av hans administrasjon finnes belyst i Linköping stiftsbibliotek ved et bruddstykke (et par blader) av en bok ført av hans official.
Volkswagen Group
Volkswagen Group (noen ganger forkortet VW Group og tidligere kjent som VAG ) er en tysk bilprodusentgruppe. Per 2014 var Volkswagen rangert verdens nest største og Europas største kjøretøyprodusent.
Konsernets moderselskap, Volkswagen Aktiengesellschaft, utvikler kjøretøyer og komponenter for alle merker innen gruppen, samt produksjon av fullstendige kjøretøyer for merkene Volkswagen personbiler og Volkswagen Nyttekjøretøyer. Volkswagen Group er delt inn i to hoveddivisjoner: Automotive Division og Financial Services Division. Gruppen består av 342 selskaper som driver med enten kjøretøyproduksjon eller andre relaterte tjenester.
Oversikt
I 2009, ifølge data utgitt av alle tre selskaper, var Volkswagen den tredje største bilprodusenten med 6,29 millioner enheter levert til kunder, etter Toyota Group med 7,23 millioner enheter og General Motors med 6,503 millioner enheter.
Alvarinus
Alvarinus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Volkswagen Group
Oversikt
Selv om selskapet opererer på verdensbasis er Volkswagen Groups kjernemarked primært Europa. Av sine bilmerker er Volkswagen personbiler selskapets hovedmerke, og blant gruppens større datterselskaper er også velkjente bilmerker som SEAT, Audi, Škoda og prestisjemerkene Lamborghini, Bentley og Bugatti inkludert. Gruppen har også virksomhet innen nyttekjøretøyer, gjennom eierskapet i Volkswagen Commercial Vehicles, sammen med en kontrollerende eierandel i den svenske lastebil- og dieselmotorprodusenten Scania AB og en 29,9 % eierandel i MAN SE.
Volkswagens nest største marked er Kina, hvor dets datterselskap, Volkswagen Group China (VGC), er den største joint venture bilprodusenten, som solgte mer enn en million kjøretøyer i 2008. Volkswagen Golf er den tredje mestselgende automobilen i verden, med et salg på over 26 millioner enhenter ved utgangen av 2008. I 2010 solgte Volkswagen Group 7,28 millioner kjøretøy, og hevdet at det utgjorde 11,4 % av verdens personbilmarked.
Alvarinus
Utseende
Middelsstore, avlange, gulbrune oldenborrer. Oversiden er kledt med lyse skjell.
Volkswagen Group
Oversikt
Volkswagen AG er en tung sponsor av idrett. De sponset Sommer-OL 2008 og Vinter-OL 2014, så vel som David Beckham Academy. Selskapet er eier av Bundesligalaget VfL Wolfsburg. Selskapet er også skjortesponsor av Major League Soccer-klubben D.C. United.
I august 2009 kom Porsche SE og Volkswagen Group til en overenskomst der Volkswagen AG og Porsche AG ville fusjonere i 2011.
Alvarinus
Utbredelse
Slekten er utbredt i Brasil og Ecuador.
Volkswagen Group
Historie
Volkswagen ble grunnlagt den 28. mai 1937 som Gesellschaft zur Vorbereitung des Deutschen Volkswagens mbH («Selskapet for utarbeidelsen av den tyske folkevognen», noen ganger forkortet Gezuvor ) av det nazistiske Deutsche Arbeitsfront (Tysk arbeidsfront). Formålet med selskapet var å produsere Volkswagen Type 1, senere bedre kjent som Volkswagen Boble. Den 16. september 1938 ble selskapet døpt om til Volkswagenwerk GmbH.
Etter den andre verdenskrig i Europa, i juni 1945, tok Major Ivan Hirst i British Army Royal Electrical and Mechanical Engineers (REME) kontroll over den utbombede fabrikken, og forsøkte å demontere den og sende den hjem. Det var dog ingen britisk bilprodusent som var interessert; «kjøretøyet oppfyller ikke de grunnleggende tekniske krav av en bil ... det er ganske lite attraktivt for den gjennomsnittlige kjøper ... Å bygge bilen kommersielt ville være en fullstendig uøkonomisk foretakelse». Som en del av de industrielle planer for Tyskland, skulle store deler av tysk industri, inkludert Volkswagen, demonteres. Total tysk bilproduksjon ble satt til maksimum 10 prosent av den bilproduksjon de hadde hatt i 1936. Selskapet overlevde ved å produsere biler for den britiske armeen, og i 1948, overførte den britiske stat selskapet tilbake til den tyske stat, hvor det ble ledet av den tidligere sjefen i Opel Heinrich Nordhoff.
I 1960 ble en del av den tyske føderale statens eierandel i selskapet lagt ut på det tyske aksjemarkedet og selskapet fikk navnet Volkswagenwerk Aktiengesellschaft (som oftest forkortet Volkswagenwerk AG).
1. january 1965 kjøpte Volkswagenwerk Auto Union GmbH fra sitt moderselskap Daimler-Benz. Kort tid etter startet datterselskapet produksjon av Audi-modeller for første gang etter andre verdenskrig, med Audi F103-serien.
En annen tysk bilprodusent, NSU Motorenwerke AG, ble fusjonert inn i Auto Union den 26. august 1969, som resulterte i selskapet Audi NSU Auto Union AG (som i 1985 ble døpt om til AUDI AG).
Fra sent på 1970-tallet og frem til 1992 ble akronymet V.A.G brukt av Volkswagen AG som et merkenavn for konsernaktiviteter, slik som distribusjon og leasing. I motsetning til det mange tror hadde «V.A.G» ingen offisiell mening.
Den 30. september 1982 gjorde Volkswagenwerk sine første steg mot utenlandsk ekspansjon ved undertegningen av en samarbeidsavtale med den spanske bilprodusenten SEAT, S.A..
For å reflektere selskapets økende globale diversifisering fra sitt hovedkvarter og hovedanlegget (Volkswagenwerk i Wolfsburg), endret selskapet navn igjen den 4. juli 1985 til Volkswagen Aktiengesellschaft (Volkswagen AG).
Den 28. mars 1991 ble et nytt steg i ekspansjonen til gruppens aktiviteter gjort gjennom undertegningen av en joint venture parterskapsavtale med Tsjekkosloviske Škoda automobilová a.s., sammen med oppkjøpet av en 30 % andel i bilprodusenten, økt senere den 19. desember 1994 til 60,3 % og til 70 % av aksjene året etter den 11. desember 1995.
Tre presigebilmerker ble lagt til Volkswagens portefølje i 1998: Bentley, Lamborghini og Bugatti.
Den 30. mai 2000 gjorde Volkswagen AG Škoda Auto til et heleiet datterselskap etter gradvis å ha øket sin eierandel.
Fra 2002 til 2007 ble Volkswagen Groups automobildivisjon restrukturert slik at det ble formet to hovedmerkegrupper med differansiert profil, Audi Brand Group fokusert på mer sportslige verdier bestående av Audi, SEAT og Lamborghini, og Volkswagen Brand Group fokusert på klassiske verdier, bestående av Volkswagen, Skoda, Bentley og Bugatti.
Volkswagen AG eierskap
Under «Volkswagen-loven» kan ingen aksjonær i Volkswagen AG utføre mer enn 20 prosent av selskapets stemmer, uavhengig av deres eiergrad. I oktober 2005 kjøpte Porsche en 18,53 prosent andel i selskapet, og i juli 2006 økte Porsche sitt eierskap til over 25 prosent. Analytikere er uenige om hvorvidt investeringen var en god passform for Porsches strategi.
Den 26. mars 2007, etter at Den europeiske union gikk mot en tysk lov som beskyttet Volkswagen Group mot oppkjøp, økte Porsche sin eierandel til 30,9 prosent som under tysk lov utløste et overtakelsestilbud. Porsche annonserte formelt i en pressemelding at deres intensjon ikke var å ta over Volkswagen Group, og satte sitt tilbud til den lavest mulige lovlige verdien. De ønsket imidlertid å hindre en konkurrent i å kjøpe en større andel, og å stoppe hedgefond fra å splitte Volkswagen Group, som er Porsches viktigste samarbeidsparter. Den 3. mars 2008 annonserte Porsche at de hadde valgt å øke sin aksjepost i Volkswagen AG til 51 prosent i løpet av året. Dette ble annonsert kun timer etter at Volkswagen AG erklærte at de ville kjøpe en majoritetsandel av den svenske lastebil- og motorprodusenten Scania AB.
Den 16. september 2008 annonserte Porsche at selskapet hadde økt sin eierandel i Volkswagen AG til 35 prosent. Per oktober 2008 holdt Porsche 42,6 prosent av Volkswagen AGs stemmebrettigende aksjer, og holder aksjeopsjoner for ytterligere 31,5 prosent. Den 28. oktober 2008 annonserte Porsche at de i realiteten eide over 74 prosent; 42,6 prosent i faktiske aksjer og resten i konvertible opsjoner. Det ble annonsert den 7. januar 2009 at Porsche nå eide 50,76 prosent av Volkswagen AG. Volkswagen AG ble i en kort periode verdens mest verdifulle selskap da aksjeprisen gikk over €1,000 per aksje mens shortselgere forsøkte å dekke sine posisjoner.
Den eierandelen av Volkswagen AG er fordelt slik:
Aksjeinformasjon
Aksjene i Volkswagen AG omsettes i hovedsak på Frankfurtbørsen, og er listet under børstelegrafsymbolene 'VOW' og 'VOW3'. Aksjene ble først listet i august 1961, da de ble utstedt til en pris av DEM 350 per DEM 100 aksje. Volkswagen AGs aksjer er nå delt inn i to forskjellige typer og klasser: "vanlige aksjer" og "foretrukne aksjer". De vanlige aksjene er nå omsatt under oppføringene WKN 766400 og ISIN DE0007664005, og de foretrukne aksjene under oppføringene WKN 766403 og ISIN DE0007664039.
Volkswagen AGs aksjer er også oppført og handlet på andre større innenlandske og utenlandske børser. I Tysklands innenlandske børser har disse siden 1961 inkludert Berlin, Düsseldorf, Hamburg, Hannover, München og Stuttgart. Internasjonale børser inkluderer de i Basel (oppført i 1967), Geneva (1967), Zürich (1967), Luxembourg (1979), London (1988) og New York (1988).
Siden starten på omsetningn i 1961 har Volkswagen AGs aksjer vært utsatt for to aksjedelinger. Den første var 17. mars 1969 når de ble splittet etter forholdet 2:1, fra en DEM 100 aksje til en DEM 50 aksje. Den andre splitten hente den 6. juli 1998, da DEM 50 aksjen ble konvertert til en aksje uten noen nominell verdi etter forholdet 1:10.
Fra 23. desember 2009 har Volkswagen AGs foretrukne aksjer blitt erstattet av de vanlige aksjene i DAX-indeksen.
I september 2015 ble det kjent at Volkswagen overfor amerikanske miljøvernmyndigheter har innrømmet å ha installert en spesiell programvare i en del av sine biler med motortype type EA 189 å få disse modellene til å fremstå som mer miljøvennlige enn de i realiteten er. De berørte modellene er VW Jetta, VW Beetle, VW Golf og Audi A3 2009 til 2015 og VW Passat 2014 og 2015, alle med 2,0 liters dieselmotor. Selskapet satte umiddelbar av hele 60 milliarder norske kroner til å dekke potensielle utgifter i forbindelse med skandalen. Ifølge EPA kan imidlertid USA-boten alene bli på 148 milliarder norske kroner. I tillegg kommer så eventuelle gruppesøksmål fra bilkjøpere. Saken kan angå 11 millioner biler og bileiere verden over, og VWs børsverdi falt med mer enn 35 %.
Konsernstruktur, merker og selskaper
Volkswagen Group består av ni aktive bilselskaper og deres tilhørende merker:
Gruppen eier også fem merker som ikke er i bruk, via Audi AG:
Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG
I desember 2009 kjøpte Volkswagen AG en 49,9 % eierandel i Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (mer vanlig kjent som Porsche AG) i et første steg på veien til en 'integrert automobilgruppe' med Porsche. Dette ble avtalt mellom Volkswagen AG og Porsche SE under forhandlingene om avtalene til gjennomføringen knyttet til fusjonen av de to selskapene. Funsjonen av Volkswagen AG og Porsche SE er planlangt å være gjennomført i løpet av 2011, under den av Volkswagen oppnevnte CEO Matthias Müller.
Suzuki Motor Corporation
Volkswagen AG fullførte kjøpet av 19,9 % av Suzuki Motor Corporations utstedte aksjer den 15. januar 2010. Suzuki planlegger å investere opptil halvparten av beløpet mottatt fra Volkswagen i aksjer i Volkswagen.
Italdesign Giugiaro S.p.A.
Den 25. mai 2010 ble det annonsert at Volkswagen Group, gjennom sitt datterselskap Lamborghini Holding S.p.A., hadde kjøpt en 90,1 % andel i det italienske bildesignhuset Italdesign Giugiaro. I løpet av under tre måneder har transaksjonen blitt ferdigstillt, noe som gjør det italienske selskapet et medlem av Volkswagen Group.
Nyttekjøretøyinteresser
Volkswagen AG er den kontrollerende aksjeeieren av den svenske nyttekjøretøy- og dieselmotorprodusenten Scania AB, med en investeringsandel på 37,73 %, og 68,60 % av stemmerettighetene. Volkswagen AG kjøpte opprinnelig en andel i Scania etter Volvos avbrutte oppkjøpsforsøk i 2000, og økte deretter til en investeringsandel på 16,5 % og stemmerettigheter på 33,4 % i 2007. Den 3. mars 2008 annonserte Volkswagen at de ville kjøpe alle aksjene i Scania AB eid av Investor AB og Wallenberg Stiftelsen. Når det var klarert av relevante myndigheter, ble Scania det niende merket i Volkswagen-konsernet.
Den 4. oktober 2006 kjøpte Volkswagen en 15,1 % andel i den tyske nyttekjøretøyprodusenten MAN AG, og økte senere denne til 29,9 %. I 2007 lanserte MAN AG et ikkevennlig tilbud om å kjøpe Scania AB, men dette ble senere trukket tilbake.
Volkswagen Groups tidligere CEO Bernd Pischetsrieder og hans etterfølger Martin Winterkorn, har vurdert en treveis fusjon mellom MAN, Scania og Volkswagen AGs egen Brasilianske tunglastebildivisjon, og muligens også deres lette lastebil- og varebil divisjon. På grunn av Volkswagen AGs store aksjepost i MAN og Scania, er det forventet at Volkswagen AG vil inneha en majoritetsandel i en slik fusjonert enhet.
Scania AB
Wallenbergfamilien startet å utvide sin interessesfære inn i forskjellige svenske selskaper, men på grunn av Volvos avbrutte overtakelse av Scania AB ble det avtalt at de skulle inneha en «betydelig andel» i kun en av Sveriges nyttekjøretøyprodusenter. Dette resulterte i at Volkswagen AG sikret seg en 18 % investeringsandel og 34 % av stemmerettighetene i Scania AB. Den 3. mars 2008 ble det annonsert at Wallenberg ville selge deres resterende andel i Scania AB til Volkswagen AG. Oppkjøpet av andelen økte Volkswagen AGs totale stemmer i Scania til 68,60 % (tidligere 37,98 %), som tilsvarer 37,73 % av kapitalen (tidligere 20,89 %). har Volkswagen AG 70,94 % stemmerettigheter og 45,66 % den totale kapitalen i Scania AB.
MAN SE
Volkswagen AG har en 29,9 % andel i den tyske lastebilprodusenten MAN SE (tidligere MAN AG). I 2006 startet MAN AG et oppkjøpsforsøk av den svenske lastebilprodusenten Scania, som Volkswagen AG på den tiden hadde en 20,3 % andel av og 35,31 % av stemmegivende aksjer. Volkswagen AG hadde tidligere annonsert at de ville like å se en fusjon mellom MAN og Scania, sammen med Volkswagen Nyttekjøretøyers lastebil- og bussvirksomhet, og danne et nytt selskap hvor Volkswagen AG hadde en blokkerende majoritetsandel. En senere pressemelding uttalte dog at en slik fusjon ikke var prioritert, og Scania ville fortsette å bli drevet som en separat enhet. En fusjonert MAN-Scania ville blitt den største europeiske lastebilprodusenten, foran både AB Volvo og Daimler AG. Daimler ville dog fortsatt vært den største lastebilprodusenten i verden da de har virksomhet i USA, noe MAN og Scania ikke har.
Kunoyar, Mikladals og Húsa kommuna
Kunoyar, Mikladals og Húsa kommuna var en kommune på Færøyene. Den omfattet øyene Kalsoy og Kunoy. Kommunen ble utskilt fra Norðoya prestagjalds kommuna i 1908, og delt inn i Kunoyar kommuna, Mikladals kommuna og Húsa kommuna i 1931.
Fort Hays State University
Fort Hays State University er et delstatseid universitet i Hays i delstaten Kansas i USA. Det ble grunnlagt 1902 som den vestlige campusen av dagens Emporia State University. Skolen tjente behovene for profesjons- og lærerutdanning for de tidlige settlerne vest i Kansas.
Ved Hays var det 7 403 studenter i 2006, og skolepengene dette året var US$ 3 129 for studenter hjemmehørende i delstaten. Det undervises opp til Mastergradsnivå.
Forsyth Library har mye litteratur om det amerikanske vesten, mens Sternberg Museum of Natural History har enorme samlinger med dinosaurer og andre paleontologiske og geologiske samlinger.
12. mai 1997 fullførte Nola Ochs en gradseksamen i historie, som den eldste eksamenskandidaten i verden – 95 år gammel.
Sierra Entertainment
Sierra Entertainment (tidligere On-Line Systems og Sierra On-Line) var en amerikansk videospillprodusent som var i virksomhet fra 1980 til 2008. Merkenavnet ble da overtatt av Vivendi Games, som ble slått sammen med Activision i juli samme år. I 2014 ble selskapet vekket til liv igjen av Activision, da med fokus på styrke sine merkevarer og gjenutgi sine gamle spill. Selskapet ble startet i 1979 under navnet On-Line Systems av ekteparet Ken og Roberta Williams.
Bueskyting under Verdenslekene 2013
Bueskyting ved World Games 2013 ble arrangert fra 25. juli til 1. august in Cali, Colombia.
Sierra Entertainment
I 1983 ble selskapet, da kalt Sierra On-Line, kontaktet av IBM som ønsket et samarbeid for å utvikle et spill som kunne vise mulighetene til datamaskinen IBM PCjr. Dette samarbeidet resulterte i spillserien King's Quest.
Sierra er best kjent for sine eventyrspill, og mange av dem fikk stor betydning.
Historie
Sierra Entertainment ble grunnlagt i 1979 som On-Line Systems av ekteparet Ken og Roberta Williams i Simi Valley i California. Ken Williams jobbet som programmerer for IBM. Roberta ergret seg over datidens tekst-baserte eventyrspill, og så muligheten for å bruke ektemannens Apple II maskin for å illustrere spillene. Roberta skrev manus og illustrerte, og hun fikk mannen til å programmere på kveldstid. Den 5. mai 1980 kom deres første spill Mystery House. Spillet ble, som det første med datagrafikk, en hit, og de solgte 15000 eksemplarer. Flere spill kom, og selskapet byttet navn til Sierra On-Line i 1982 og flyttet selskapet til Oakhurst i California.
I 1983 ønsket IBM et spill for deres nye PCjr, og de finansierte hele utviklingen og reklameringen for spillet som i 1984 ble lansert som King's Quest, og ble det første i en serie. I 1984 var Sierra verdens 12-største softwareselskap med et salg på 12,5millioner amerikanske dollar.
To programmerere, Mark Crowe og Scott Murphy, kom opp med en egen ide som de fikk jobbe med, og Space Quest: The Sarien Encounter kom i oktober 1986. Al Lowe, en annen medarbeider, ønsket å lage en ny versjon av det tekstbaserte Chuck Benton's Softporn Adventure selskapet utgav 1981 (som forøvrig har bilde av Roberta Williams og to andre medarbeidere på coveret) og laget Leisure Suit Larry in the Land of the Lounge Lizards som ble en stor hit – særlig som piratkopi. «Larry» ble kåret til beste eventyrspill i 1987, og flere spill i samme serie fulgte.
Ken Williams fikk hjelp av en pensjonert politimann, Jim Walls, og laget Police Quest: In Pursuit of the Death Angel i 1987, som også ble en serie. I 1989 kom Quest for Glory: So You Want to Be a Hero som var en hybrid mellom eventyr og rollespill. Spillet het egentlig Hero's Quest, men Sierra fikk ikke rettigheter til dette varemerket.
I 1990 kom King's Quest V som ble det første spillet som solgte over 500000 eksemplarer, og det vant flere priser, blant annet som beste rollespill/eventyr i 1991 og ble i 1996 rangert som nr 94 blant de viktigste videospillene noen gang, og i 1999 som et av nittitallets viktigste spill.
1995 ble et godt år for Sierra, og selskapet tjente 11,9 millioner dollar. Spillet Phantasmagoria solgte svært bra, men fikk blandede kritikker.
I 1996 ble Sierra kjøpt opp av CUC International. Ken Williams trakk seg som styreformann, og året etter forlot han og Roberta CUC.
19. november 1998 utgav Sierra Half-Life, utviklet av Valve Corporation for PC, og dagen etter, som følge av fusk i CUC, kjøpte Havas S.A Sierra. I 1999 ble selskapet reorganisert, og mange mistet jobben. Yosemite Entertainment ble lagt ned, og Al Lowe og Scott Murphy ble sagt opp.
I 2000 ble Havas S.A til Vivendi Universal Publishing, og i 2002 ble Sierra On-Line til Sierra Entertainment, Inc. I 2002 kom Leisure Suit Larry: Magna Cum Laude uten Al Lowe involvert, og spillet fikk blandet kritikk.
I 2008 ble Vivendi Games fusjonert med Activision, og Sierra ble lagt ned.
I 2014 ble selskapet vekket til liv igjen av Activision, da med fokus på å styrke sine merkevarer og gjenutgi sine gamle spill.
Gulbuksespurv
Underarter og utbredelse
Det er beskrevet ingen underarter av gulbuksespurv: Arten forekommer i Costa Rica og i det vestlige Panama.
Fylkesvei 363 (Hordaland)
Fylkesvei 363 (Fv363) i Hordaland går mellom Solberg og Hatland i Osterøy kommune. Veien er 2,8 km lang.
Per 2014 har den blitt del av.
Jovian Hediger
Jovian Hediger (født 17. desember 1990) er en sveitsisk langrennsløper. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 47 på sprinten. Under Ski-VM 2017 i Lahtis ble han nummer 11 på sprinten.
Polisario
Polisario, Polisario Front, eller Frente Polisario (grunnlagt 10. mai 1973) er en frigjøringsbevegelse i Nord-Afrika som kjemper for å frigjøre Vest-Sahara fra Marokko. Navnet er et akronym for Frente Popular de Liberación de Saguía el Hamra y Río de Oro, som er spansk for «Folkefronten for frigjøringen av Saguia el-Hamra og Río de Oro», som er henholdsvis den nordlige og sørlige delen av Vest-Sahara.
Historie
Polisarios væpnede kamp ga Spania store problemer med å beholde kontrollen, og de ble snart nødt til å trekke seg tilbake fra innlandet. Sommeren 1975 hadde Spania bare kontroll over byene Dachla, l’Ayoune og Smara. En av årsaken til Spanias manglende kontroll var at regimet til Franco var i ferd med å gå i oppløsning, og landet hadde verken kapasitet eller politisk kraft til å føre kolonikrig.
Den 26. februar 1976 trakk Spania seg offisielt ut av området, og overlot administrasjonen til Marokko og Mauritania gjennom den såkalte Madridavtalen. Polisario var ikke interessert i å la spanierne etterlate noe politisk vakuum, og utropte dagen etter en egen republikk – Den saharawiske arabiske demokratiske republikk – i Bir Lehlou, som ligger i det nordøstlige Vest-Sahara.
I forkant av dette hadde Marokko rykket inn med militære styrker i den nordlige delen av landet. Den 27. november 1975 gikk marokkanske styrker inn i Smara, og i desember l’Ayoune og Dachla. Polisario som tidligere hadde tatt kontroll over disse områdene fra Spania, ble drevet østover mot grensen til Algerie.Med geriljaen flyktet også store mengder med sivile som flyktet fra invasjonstroppene. Disse ble transportert av Polisario til leirer i den østlige delen av Vest-Sahara, og leirer som var under oppbygging rett over grensen til Algerie
I de påfølgende år kom det til harde kamper mellom Polisario og den marokkanske hæren. Marokko greide ikke å få kontroll over ørkenen i den østlige delen av Vest-Sahara. Polisario opererte fra baser i Algerie og angrep marokkanske konvoier og utposter gjennom geriljaangrep. Marokko endret taktikk, forlot garnisonene og utpostene i de fjerntliggende delene av Vest-Sahara, og forsterket isteden befestningen rundt byene.
Polisario fortsatte sine angrep, og gjorde livet stadig vanskeligere for den marokkanske hæren. Marokko skiftet derfor igjen taktikk, og delte landet i to på langs, med en mur og høye voller av sand og stein. På vollene ble det bygget festningsverk, og det ble lagt brede minefelt på hver side. Murens beliggenhet og utstrekning skiftet med Polisarios angrep og Marokkos motangrep, men ved våpenhvilen som ble inngått i 1991 var muren 2 400 km lang, og gikk fra nord til syd gjennom hele landet. Marokko har siden det hatt kontroll over to tredjedeler i vest, mens Polisario har kontroll over den resterende tredjedel i øst.
Løslatelse av marokkanske krigsfanger
Polisario løslot i august 2005 alle de 404 marokkanske krigsfangene som bevegelsen hadde hatt i sin varetekt.
Spørsmål om norsk diplomatisk status
Unge Venstres landsmøte ber regjeringen om å gi diplomatisk status til Polisario.
Olav Brunvand
Olav Arnold Brunvand (født 7. januar 1912, død 15. februar 1988) var en norsk journalist, redaktør og politiker for Arbeiderpartiet.
Han var journalist i Sørlandet i Kristiansand mellom 1935-1939, og deretter journalist i Bergens Arbeiderblad fra 1939 til 1949, avbrutt av et fangeopphold i Tyskland mellom 1941 og 1945 under andre verdenskrig. Dette skyldtes blant annet at han sammen med Torstein Selvik var redaktør av den lokale utgaven av den illegale avisa Fri Fagbevegelse i Bergen.
Han var statssekretær i Forsvarsdepartementet mellom 1952 og 1954. Brunvand er kanskje mest kjent som leder av Arbeidernes Pressekontor mellom 1949 og 1978.
Olav Brunvands sønner er tidligere redaktør i Arbeiderbladet, Per Brunvand, Svein Brunvand og Arild Brunvand som er pressefotograf og leder av fotoavdelingen i Halden Arbeiderblad.
Stern
Stern er et illustrert tidsskrift som behandler politiske og andre samfunnstemaer, inneholder klassisk reportasje, nyttejournalistikk og stjerneportretter. Det legger mer vekt på fotografi enn klassiske nyhetsmagasiner. Historiene er samtidig lengre og i større grad skrevet i reportasjestil.
Tidsskriftet utgis av forlaget Gruner + Jahr i Hamburg, som eies av forlaget Bertelsmann. Det har et solgt ukentlig opplag på over en million eksemplarer og pr. 2006 gjennomsnittlig 7,84 millioner lesere ukentlig.
Politisk regnes tidsskriftet som liberalt og kritisk. Det gir imidlertid også plass til andre synspunkter.
Xue Fei
Xue Fei (født 8. august 1989) er en kinesisk friidrettsutøver, som konkurrerer i langdistanseløp. Hun representerte Kina under Sommer-OL 2008, der hun røk ut i de innledende rundene.
Lee Myung-joo
Lee Myung-joo (født 24. april 1990) er en sørkoreansk fotballspiller som spille for den sørkoreanske klubben FC Seoul.
Air Côte d’Ivoire
Air Côte d'Ivoire er det nasjonale flyselskapet i Elfenbenskysten og har sin base i Abidjan. Flyselskapet er etterfølgeren for det tidligere nasjonale flyselskapet Air Ivoire, som gikk konkurs i 2011. Flyselskapet startet sine flyvninger 12. november 2012.
Historie
Flyselskapet ble etablert 15. mai 2012 som et privat-offentlig enhet, delvis eid av Air France som tiltenkte Port Bouet lufthavn som en regional base.
Air Côte d'Ivoire hadde en startkapital 2,5 milliarder CFA-franc.
I november 2021 fikk forretningsmannen Oumar Diawara beslag i Mali av en Airbus A319-registrert TU-TSZ drevet av det nasjonale selskapet Air Côte d'Ivoire. Flyet kunne ta av igjen 90 minutter senere, etter at det ble inngått et kompromiss mellom partene. Forhandlingene involverte maliske myndigheter og Oumar Diawara.
Eierskap
Air Côte d'Ivoire er eid av:
Prater
Prater, eller Wiener Prater, er et stort offentlig parkområde i bydelen Leopoldstadt i Wien.
Air Côte d’Ivoire
Flyflåte
Air Côte d'Ivoire flåte per september 2014: (Flyselskapet vurderer å utvide flåten til 7 fly innen 5 år)
Prater
«Prater» er i dagligtale i Østerrike ofte ensbetydende med den mer kjente fornøyelsesparken Wurstelprater, som ligger helt vest i området og som utgjør bare en liten del av det seks kvadratkilometer store landskapet.
Navnet Prater er sannsynligvis avledet av pratum eller prado (henholdsvis latin og spansk for slette).
Valutareserve
Valutareserve er en stats sentralbankbeholdning av valuta utstedt av en annen stat.
Valutareserven benyttes av sentralbanken for å sikre verdien av egen valuta ved å selge eller kjøpe valuta slik at man holder sin egen valuta på et nivå man ønsker i forhold til de andre valutaene som er viktig for landets økonomi.
Min f.d. familj
Innspillingsfakta
Serien ble spilt inn i Stockholm, Nynäshamn og København.
Handling
Den fraskilte kunstintendenten Tobias befinner seg midtveis i livet. Han bor sammen med sin 16-årige datter. Eks-hustruen kjemper med sitt nye liv, broren søker spenning i tilværelsen ved å være utro og datteren lengter etter å flytte hjemmefra.