cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eurovision Song Contest 2021
Produksjon
Sendingene og arrangementet rundt ble produsert av kringkastingsselskapene AVROTROS og NOS i samarbeid med Nederlands overordnede kringkastingsorganisasjon, NPO. De tre hadde ulike roller i organiseringen og produksjonen. Årsaken til at tre kringkastere var involvert, bunner i Nederlands særegne og komplekse kringkastingssystem. Gjennom pillariseringen i det nederlandske samfunnet på 1900-tallet, vokste det frem en rekke uavhengige kringkastingsselskaper som produserte radio og tv til sine spesifikke målgrupper. Disse selskapene har overlevd frem til i dag, men de koordineres og administreres av paraplyorganisasjonen Nederlandse Publieke Omroep (NPO). Sendetiden til de ulike kringkasterne avgjøres av hvor mange medlemmer de har.
Sietse Bakker og Astrid Dutrénit var produsenter for showene.
Andre begivenheter
I tillegg til de to semifinalene og finalen var det enkelte andre tilstelninger i Rotterdam under Eurovision-uken. På grunn av smittesituasjonen og pandemien var det imidlertid en del begrensninger sammenlignet med en normalsituasjon. Den faste Eurovision-landsbyen, Eurovision Village, var digital og fant sted fra 15. til 23. mai. I denne perioden var det digitale eventer og konserter med artister som Johnny Logan, Afrojack, Sergej Lazarev og KEiiNO.
Den offisielle åpningsseremonien og Turquoise Carpet («den turkise løperen») fant sted 16. mai ved Rotterdams cruiseterminal. Under åpningen gikk artistene og delegasjonene opp en turkis løper for å bli presentert og intervjuet av pressen. I tillegg til Australia, måtte fire land avstå fra begivenheten av smittevernshensyn: Island, Polen, Malta og Romania.
Ny konkurransesjef
I januar 2020 kunngjorde EBU at svenske Martin Österdahl skulle ta over som konkurransesjef for Eurovision Song Contest fra og med 2021. Han etterfulgte norske Jon Ola Sand, som hadde tilsvarende rolle fra 2011 til 2020. Österdahl var ansvarlig produsent for utgavene i 2013 og 2016, og han var medlem i Eurovision Song Contests referansegruppe mellom 2012 og 2018.
Innspilt bakgrunnsvokal
En av konkurransens grunnregler er at all vokal skal fremføres direkte. I juni 2020 besluttet imidlertid EBU å tillate forhåndsinnspilt bakgrunnsvokal som en prøveordning for konkurransen i 2021, blant annet for å redusere antall tilreisende deltakere. Bruken av innspilt bakgrunnsvokal var valgfri, og landene kunne velge å bruke både direkte og forhåndsinnspilt bakgrunnsvokal om de ønsket det. All hovedvokal måtte fortsatt fremføres direkte på scenen under sendingen. Denne prøveordningen ble videreført i 2022.
Deltakere
Da Eurovision Song Contest 2020 ble avlyst i mars 2020, så EBU på flere muligheter for deltakelse i 2021. Blant annet vurderte unionen om deltakerlåtene fra 2020 skulle få delta, men besluttet senere at alle deltakerlandene måtte velge nye låter. Konkurransereglene sier at deltakerlåtene ikke må ha blitt kommersielt utgitt før 1. september året før konkurransen. I oktober 2020 offentliggjorde EBU deltakerlisten for 2021-konkurransen. 41 land sto på listen – de samme som i 2020. I mars 2021 trakk Armenia seg, og deltakerantallet sank til 40 land. Senere samme måned diskvalifiserte EBU Belarus fra konkurransen, siden den belarusiske kringkasteren BTRC ikke var i stand til å levere et bidrag som overholdt konkurransereglene. 26 av artistene fra 2020 deltok også i 2021. Flere land – blant dem Norge – arrangerte nasjonale finaler der en valgte nye artister og sanger.
Seks land var direktekvalifisert til finalen: vertslandet Nederland og de fem store økonomiske bidragsyterne Frankrike, Italia, Spania, Storbritannia og Tyskland. De øvrige 33 landene måtte kvalifisere seg gjennom en av de to semifinalene tidligere i finaleuken. De ti beste fra hver semifinale kvalifiserte seg til finalen, slik at finalefeltet besto av 26 land.
Semifinaletrekningen
I november 2020 besluttet EBU at semifinaleinndelingen fra 2020 også skulle gjelde for 2021. Det ble dermed ikke holdt noen ny semifinaletrekning for konkurransen i 2021.
Den opprinnelige fordelingen av semifinalistene ble avgjort under en offisiell trekning i Rotterdam 28. januar 2020. Semifinalistene var på forhånd delt inn i grupper ut fra stemmemønsteret de 15 siste årene. Blant annet var de nordiske landene samlet i samme gruppe, og de eks-jugoslaviske landene var samlet i en annen gruppe. Landene i hver stemmegruppe ble deretter fordelt på de to semifinalene. Dette gjøres for å redusere effekten av nabostemming, og for å forhindre at et land klarer å kvalifisere seg til finalen takket være stemmer fra nabolandene. Systemet ble innført i 2008. Under trekningen ble det også avgjort hvilken av de to semifinalene de seks finalistlandene skulle sende og stemme i. Seremonien ble ledet av programlederne Chantal Janzen, Jan Smit og Edsilia Rombley.
Semifinale 2
17 land deltok i semifinale 2 torsdag 20. mai klokken 21.00 CEST. De ti beste landene kvalifiserte seg til finalen. De forhåndskvalifiserte landene Frankrike, Spania og Storbritannia fremførte sine bidrag og stemte i denne semifinalen. Armenia var opprinnelig trukket til å delta i andre halvdel av denne semifinalen, men landet trakk seg fra konkurransen 5. mars 2021. Den endelige startrekkefølgen ble offentliggjort 30. mars etter alle bidragene var klare. <references group="lower-alpha" />
Finalister
Vertslandet Nederland beholdt startnummeret sitt fra i fjor, nummer 23. De øvrige deltakerne ble trukket inn i første eller andre halvdel av showet under en loddtrekning 15. mai 2021. Den endelige rekkefølgen ble avgjort av produsentene og EBU natt til 21. mai, da alle finalistene var klare. <references group="lower-alpha" />
Sendingene
Konkurransen besto av tre direktesendte show: semifinale 1 tirsdag 18. mai, semifinale 2 torsdag 20. mai og finalen lørdag 22. mai. Alle sendingene startet klokken 21.00 sentraleuropeisk sommertid og ble arrangert i Rotterdam Ahoy. Hver semifinale varte i cirka 2 timer og 5 minutter, mens finalen varte i 3 timer og 56 minutter.
Første semifinale
Showet ble arrangert tirsdag 18. mai i tidsrommet 21.00–23.05 CEST, og 16 land deltok. Semifinalen ble åpnet av fjorårsvinner Duncan Laurence som fremførte låten «Feel Something». Etter at de 16 semifinalistene hadde opptrådt, startet telefonavstemningen. I pausen opptrådte sangeren Davina Michelle og skuespilleren Thekla Reuten med nummeret «The Power of Water», som omhandler Nederlands forhold til vann og hav, inkludert landets mange kanaler og demninger. Siden ble finalistene Italia, Tyskland og vertslandet Nederland presentert. Følgende land kvalifiserte seg til finalen: Aserbajdsjan, Belgia, Israel, Kypros, Litauen, Malta, Norge, Russland, Sverige og Ukraina.
Andre semfinale
Showet ble arrangert torsdag 20. mai i tidsrommet 21.00–23.05 CEST, og 17 land deltok. Semifinalen startet med nummeret «Forward Unlimited» av breakdanseren Redouan «Redo» Ait Chitt og sanger-låtskriveren Eefje de Visser. Under telefonavstemningen opptrådte ballettdanseren Ahmad Joudeh og BMX-eren Dez Maarsen med nummeret «Close Encounter of a Special Kind». Følgende land kvalifiserte seg til finalen: Albania, Bulgaria, Finland, Hellas, Island, Moldova, Portugal, San Marino, Serbia og Sveits.
Finalen
Showet ble arrangert lørdag 22. mai i tidsrommet 21.00–00.56 CEST, og 26 land deltok: vertslandet Nederland, de fem store, de ti beste fra semifinale 1 og de ti beste fra semifinale 2. Finalen åpnet med den tradisjonelle presentasjonen av årets finalister. Introduksjonen var akkompagnert av musikk produsert av den 16-årige DJ-en Pieter Gabriel, og vertene deltok med sang.
Etter at alle finalistene hadde opptrådt, startet telefonavstemningen. Mens tv-seerne ringte inn og stemmer, opptrådte DJ Afrojack og sangerne Glennis Grace (som representerte Nederland i 2005) og Wulf med nummeret «Music Binds Us». Dette var et spesialskrevet stykke i to deler og ble fremført sammen med et symfoniorkester bestående av unge nederlandske musikere. Orkesteret var satt sammen spesielt for anledningen. Nummeret inkluderte også Afrojacks nyeste singel «Hero».
Senere i pausen kom nummeret «Rock the Roof» med seks tidligere Eurovision-vinnere: Lenny Kuhr (1969), Teach-In med vokalist Getty Kaspers (1975), Sandra Kim (1986), Helena Paparizou (2005), Lordi (2006) og Måns Zelmerlöw (2015). De seks fremførte sine respektive vinnerlåter fra toppen av kjente bygninger i Rotterdam. Norske Alexander Rybak (2009) var også planlagt inn i denne sekvensen, men hevdet at arrangørene droppet ham. 2019-vinneren Duncan Laurence fremførte senere vinnersangen sin «Arcade» og sin nye singel «Stars». Opptredenene var forhåndsinnspilt, siden Laurence var isolasjon på grunn av covid-19. De siste sekundene av telefonavstemningen ble telt ned med sketsjen «The Human Countdown».
Så fort telefonavstemningen var avsluttet, startet offentliggjøringen av jurystemmene, land for land. Etter at alle 39 fagjuryer hadde avgitt poengene sine, ble deretter alle deltakerlandenes telefonstemmer avslørt i én, samlet bolk.
Norges bidrag
Norge var representert med låten «Fallen Angel» og artisten TIX (Andreas Haukeland), som vant den norske finalen i H3 Arena lørdag 20. februar. Låten er skrevet av Haukeland selv og ble først lansert med norsk tekst og tittelen «Ut av mørket». I finalen opptrådte TIX med den engelske versjonen, som han hadde skrevet sammen med broren Mathias Haukeland og Emelie Hollow. Som første deltakerland spilte NRK inn et direkteopptak av opptredenen to dager etter den norske finalen. Nødopptaket skulle brukes dersom pandemien gjorde det umulig for TIX å reise til Rotterdam, eller om sykdom gjorde at han måtte i karantene eller isolasjon under konkurransen. Dette gjorde det mulig å gjennomføre Eurovision Song Contest, uansett hvordan smittesituasjonen var under konkurransen.
Norge deltok i semifinale 1 tirsdag 18. mai 2021 og hadde startnummer 9. Sangen kom på tiendeplass i semifinalen og kvalifiserte seg dermed akkurat til finalen lørdag 22. mai. Der opptrådte TIX som nummer 22 av 26. Til slutt endte han på 18. plass med 75 poeng, der 60 av dem kom fra tv-seerne. På scenen hadde Haukeland med seg koristen Johannes Winther Farstad og de fire danserne Eivind André Dundas, John Masaki, Reno Andersen og Bjørnar Reime.
Norges delegasjonsleder var Stig Karlsen, mens Marte Stokstad kommenterte alle sendingene for NRK1. Ole Christian Øen kommenterte finalen på P1. Både Stokstad og Øen kommenterte fra Marienlyst på grunn av koronasituasjonen. Før finalen sendte P1 oppvarmingsprogrammet ESC helaften med Jon Marius Hyttebakk og Marit Sofie Strand som programledere. Finalen ble i tillegg sendt på NRK3 som en spesialsending med P3morgen. Kanalverten Silje Skjemstad Cruz leste opp den norske juryens toppoeng.
Avstemning
Resultatene i konkurransen ble avgjort gjennom en kombinasjon av telefonavstemning og fagjuryer, der hver del telte 50 prosent. I både semifinalene og finalene ga deltakerlandene to sett med 1–8, 10 og 12 poeng: ett sett basert på seernes telefonstemmer og ett sett fra en nasjonal fagjury, bestående av fem personer med tilknytning til musikkbransjen eller med særlige kunnskaper innen musikk og kultur. De fulle resultatene fra semifinalene ble offentliggjort etter finalen.
I finalen ble jurystemmene til de 39 deltakerlandene presentert på tradisjonell måte, land for land. Hvert deltakerland hadde en talsperson som via satellitt leste opp sin nasjonale jurys 12-poenger. Da jurystemmene var inne, ble deretter seerpoengene fra alle 39 land slått sammen til én bolk og lest opp av programlederne. Fra 2016 til 2018 ble seerpoengene lest opp fra sisteplass til førsteplass ut fra telefonavstemningen. I 2019 ble dette endret, og seerpoengene startet med landet som hadde fått færrest poeng fra juryene og ble avsluttet med landet har fått flest jurypoeng. Dette ble gjort for å bevare spenningen helt til siste slutt. Konkurransesjef Martin Österdahl fra EBU var oppsynsmann for avstemningen.
Den norske fagjuryen
Hvert land hadde en fagjury med fem medlemmer som utgjorde 50 prosent av landets stemmer. Den norske juryen besto av: Aleksander Walmann, Anna-Lisa Kumoji, Kate Gulbrandsen, Rolf Lennart Stensø og sangeren Vilde «VILDE» Johannessen. I finalen ga juryen 12 poeng til Malta, mens norske seere hadde Litauen på topp, etterfulgt av Island, Sverige og Italia.
Seertall
Kanalene som sendte finalen, hadde en gjennomsnittlig markedsandel på 40,5 prosent – over dobbelt som høyt som for en ordinær lørdagskveld. I aldersgruppen 15–24 år var markedsandelen for finalen 52,8 prosent, en økning på 7 prosentpoeng fra 2019. Markedsandelen for denne aldersgruppen var fire ganger høyere enn det kanalene har på en ordinær lørdagskveld.
I Norge fulgte 1 503 00 seere finalen direkte på NRK1 og NRK TV, tilsvarende en markedsandel på 86 prosent. Dette var det høyeste seertallet siden 2015, og den høyeste markedsandelen siden 2010, da Norge arrangerte finalen.
Semfinale 1
{{legend|#77cc77|Juryenes ti favoritter}} {{legend|#89cfff|Seernes ti favoritter}} {{legend|#eecd9c|Finalister}} {{legend|#ff4040|Sisteplass}}
Semfinale 2
{{legend|#77cc77|Juryenes ti favoritter}} {{legend|#89cfff|Seernes ti favoritter}} {{legend|#eecd9c|Finalister}} {{legend|#ff4040|Sisteplass}}
Finalen
Under er en oversikt over avgitt poeng i finalen. {{legend|gold|Førsteplass}} {{legend|silver|Andreplass}} {{legend|#cc9966|Tredjeplass}} {{legend|#ff4040|Sisteplass}}
<references group="lower-alpha" />
Andre land
For å kunne delta i Eurovision Song Contest, må et land ha en allmennkringkaster med et aktivt medlemskap i Den europeiske kringkastingsunion. Men et annet land kan også få delta gjennom en spesialinvitasjon, slik tilfellet er med Australia. I 2019 ga EBU Australia tillatelse til å delta frem til 2023.
Flere andre land var også inne i bildet med tanke på en deltakelse i 2021:
Religiøs kritikk mot Kypros' bidrag
Da det kypriotiske bidraget «El Diablo» (spansk for djevelen) ble utgitt 28. februar 2021, mottok kringkasteren CyBC en rekke truende telefonsamtaler, og over 11,000 skrev under på en underskriftskampanje mot sangen. Kampanjen krevde at kringkasteren trakk «El Diablo» fra konkurransen. Særlig var det tittelen og strofen «I fell in love/ I fell in love/ I gave my heart to El diablo» som vekket harme, og Den ortodokse kirke på Kypros mente sangen var støtende, respektløs og lite representativ for landet. Sangen fikk imidlertid støtte fra CyBC, regjeringen og flertallet av befolkningen på Kypros. Regjeringen avviste også offentlig alle krav fra religiøse og konservative grupper, og kunngjorde at regjeringen respekterer åndelige rettigheter, men også retten til fri kunstnerisk utøvelse og uttrykk.
Diskvalifiseringen av Belarus
I mars kunngjorde Belarus' nasjonale fjernsyns- og radioselskap (BTRC) at gruppen Galasy ZMesta skulle representere landet med sangen «Ja nautsju tebja». Valget ble sterkt kritisert av fan-presse og menneskerettighetsgrupper. Kritikerne mente den belarusiske kringkasteren bevisst valgte en regimevennlig deltaker som «danset etter pipen» til myndighetene. Etter presidentvalget i 2020 var det massive protester og demonstrasjoner mot sittende president Aleksandr Lukasjenko. Valgresultatet og gjennomføringen av valget ble kraftig kritisert av opposisjon og internasjonale organisasjoner, og motstanden mot Lukasjenko økte kraftig i ukene etter valget. Tross den massive motstanden, nektet Lukasjenko å gi fra seg makten eller utskrive nyvalg.
Heterogomphus bicuspis
Heterogomphus bicuspis er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Eurovision Song Contest 2021
Diskvalifiseringen av Belarus
Parallelt krevde menneskerettighetsgrupper, fans og politiske myndigheter at Belarus måtte diskvalifiseres fra konkurransen. Det ble lansert flere underskriftskampanjer for å få EBU til å utestenge landet. Den svenske kringkasteren SVT besluttet samtidig å utestenge den belarusiske juryen som skulle ha stemt i Melodifestivalen, på grunn av «situasjonen i landet». Den belarusiske juryen ble i stedet erstattet av en britisk jury.
Heterogomphus bicuspis
Utseende
En middelsstor, kraftig, svart, blank hornbille. Hannen har et middels langt, nokså rett horn på hodet, dette er litt kløvet i spissen, og to tettstilte, små knøler øverst på pronotum, området under disse noe uthulet. Hunnen mangler horn, og pronotum er rundet uten framspring.
Eurovision Song Contest 2021
Diskvalifiseringen av Belarus
11. mars kunngjorde EBU at det belarusiske bidraget ikke var i tråd med konkurransereglene, og at sangen utfordret konkurransens «ikke-politiske natur». EBU konkluderte med at bråket rundt sangen risikerte å sverte konkurransens rykte, og sa at sangen ikke kunne tillates slik den var. BTRC ble derfor bedt om å endre bidraget eller levere inn et nytt bidrag, ellers risikere å bli diskvalifisert fra konkurransen. BTRC og Lukasjenko kunngjorde at de skulle levere et nytt bidrag til konkurransen, men heller ikke dette ble vurdert til å være i henhold til reglene. EBU kunngjorde 26. mars 2021 at siden «BTRC ikke har klart å levere et godkjent bidrag innen den forlengede tidsfristen, vil Belarus dessverre ikke delta i den 65. Eurovision Song Contest i mai». Dette var tredje gang EBU diskvalifiserte et land fra konkurransen. De to første var Georgia i 2009, der sangteksten var et spark til Russland og Putin, og Romania i 2016, siden den rumenske kringkasteren ikke hadde betalt gjelden sin til EBU.
Heterogomphus bicuspis
Levevis
Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.
Utbredelse
Arten er kjent fra fjellområder i Colombia og Bolivia.
Eurovision Song Contest 2021
Falske påstander om kokainbruk
Under finalen ble den italienske delegasjonen filmet i green room. På tv bøyde vokalisten i Måneskin, Damiano David, seg ned mot bordplaten. For seerne kunne det et kort øyeblikk se ut som om han sniffet en stripe kokain, selv om det ikke var narkotika på bordet. Under pressekonferansen etter seieren spurte en svensk journalist om hva som skjedde, og David avviste påstandene om narkobruk. Han fortalte at bandkollega Thomas Raggi hadde knust et vinglass, og at David bøyde seg ned for å plukke opp glasset. Han kommenterte videre at «jeg driver ikke med dop. Vær så snill, folkens, ikke si sånt». EBU ga ut en melding dagen etter der de ville undersøke saken, men bekreftet at det ble funnet knust glass ved det italienske bordet i green room.
Bandet la senere ut en melding på Instagram der de avviste anklagene og understreket at de tar avstand fra narkotika. David tok en frivillig narkotikatest ved hjemkomst i Italia. Mandagen etter finalen bekreftet EBU at testen var negativ, og at vokalisten ikke hadde brukt narkotika. Kringkastingsunionen anså dermed saken som avsluttet.
Australias fysiske fravær
På grunn av pandemien valgte den australske delegasjonen ikke å reise til Nederland. I stedet for en direkte sceneopptreden ble reserveopptaket som Montaigne gjorde i mars brukt under semifinale 1. De øvrige 38 delegasjonene og artistene var fysisk på plass i Rotterdam, men samtidig underlagt et omfattende test- og smittevernsregime. Blant annet måtte alle testes for covid-19 hver 48. time og opprettholde sosial distansering.
Stand-in for Ukraina
Da Ukraina skulle ha sin andre prøve 12. mai, meldte frontvokalisten Kateryna Pavlenko i Go_A fra om at hun ikke var i form. Hun ble satt i karantene på hotellrommet sitt, mens resten av bandet testet negativt og fikk lov til å dra til Rotterdam Ahoy for å gjennomføre prøven. I stedet steppet den nederlandske sangeren Emmie van Stijn inn som vokalist for Pavlenko. Pavlenko tok en PCR-test som viste seg å være negativ, og hun fikk dermed opptre igjen. Van Stijn ble samtidig hyllet for sin opptreden, og særlig for uttalen av den ukrainske teksten. Som takk for innsatsen ble hun invitert til å sitte sammen med den ukrainske delegasjonen i artistenes oppholdsrom under semifinale 1.
Smitte i Polens og Islands delegasjoner
Foran åpningsseremonien Turquoise Carpet søndag 16. mai testet ett medlem hver av den polske og islandske delegasjonen positivt for covid-19. Som en konsekvens måtte begge delegasjonene avstå fra arrangementet og i stedet gå i karantene og isolasjon, i tråd med konkurransens smittevernsregler. Delegasjonene fra Romania og Malta måtte også avstå fra åpningen som et «føre var»-tiltak, siden de bodde på samme hotell som de polske og islandske delegasjonene.
De øvrige delegasjonsmedlemmene fra Polen og Island testet negativt, men måtte forbli i karantene frem til juryprøven 19. mai. Like før juryprøven fikk imidlertid ett av medlemmene i den islandske gruppen Gagnamagnið påvist covid-19. De øvrige bandmedlemmene testet negativt og fikk tilbud om å stille på scenen under semifinalen. De avslo tilbudet, siden de ønsket at hele gruppen skulle opptre samlet. I stedet ble opptak fra gruppens andre prøve i Rotterdam Ahoy vist både i juryprøven, liveshowet 20. mai og finalen 22. mai. Den polske delegasjonen slapp ut av karantene før juryshowet 19. mai og opptrådte live i semifinalen som planlagt.
Smitte i den norske delegasjonen
Dagen etter finalen, da den norske delegasjonen skulle fly tilbake til Norge, testet én person positivt på covid-19. Personen måtte bli igjen i Rotterdam og isoleres, og delegasjonslederen ble igjen for å ivareta vedkommende.
I dagene etter ankomst i Norge ble det avdekket ytterligere seks covid-19-tilfeller i den norske delegasjonen. Samtlige var allerede i obligatorisk hjemmekarantene etter utenlandsoppholdet, slik det daværende norske regelverket påla dem. TIX var ikke blant dem som fikk påvist smitte. Smitteutbruddet fikk heller ingen konsekvenser for den norske deltakelsen, siden det oppsto etter konkurransen.
Duncan Laurence smittet
Noen timer før semifinale 2 torsdag 20. mai, kunngjorde EBU at fjorårsvinner Duncan Laurence hadde testet positivt på covid-19. Han opptrådte under semifinale 1, men hadde da en negativ test. Laurence skulle også ha opptrådt under finalen, men måtte stå over dette på grunn av smitten. I stedet ble det vist et forhåndsinnspilt opptak der Laurence fremførte vinnerlåten «Arcade» og hans nyeste låt, «Stars». Han skulle i tillegg ha lest opp den nederlandske juryens toppscore, men ble erstattet av tv-personligheten Romy Monteiro.
Poengopplesere
De 39 deltakerlandene hadde hver sin representant som leste opp tolvpoengeren til sitt lands fagjury på direkten. Landene stemte i følgende rekkefølge:
Kommentatorer og kringkastere
De fleste landene som sendte konkurransen, hadde også kommentatorer som formidler informasjon og hendelser direkte til seerne hjemme. Under er en oversikt over kringkastere og kommentatorer:
Andre utmerkelser
I tillegg til det offisielle vinnertrofeet, ble det også delt ut flere priser og utmerkelser i forbindelse med konkurransen. Blant dem var den offisielle Marcel Bezençon Awards og den fan-baserte Barbara Dex Award. I tillegg holdt de internasjonale Grand Prix-klubbene, OGAE, en avstemning over sine favorittlåter i forkant av konkurransen.
OGAE
Organisation Générale des Amateurs de l'Eurovision (forkortet OGAE), stiftet i 1984, er et internasjonalt nettverk av over 40 Grand Prix-klubber. Hvert år i forkant av konkurransen holder de ulike klubbene avstemning over det aktuelle årets bidrag. Hver klubb sender deretter inn sin topp ti-liste med poeng 1–8, 10 og 12 til OGAE. Under er den endelige topp fem-listen basert på stemmene fra 3500 medlemmer i 43 OGAE-klubber:
Barbara Dex Award
Barbara Dex Award var en uoffisiell og uhøytidelig fan-pris som ble delt ut av det belgiske nettstedet songfestival.be. Utmerkelsen gikk til det mest iøynefallende, prangende og oppsiktsvekkende kostymet, og baserte seg på stemmene til fans og besøkende på siden. Prisen er oppkalt etter den belgiske artisten Barbara Dex, som i et egensydd plagg kom på sisteplass i 1993. Under er topp fem-listen som ble stemt frem av fansen i 2021. For første og eneste gang «vant» Norges deltaker den uhøytidelige prisen. Det kom inn 4870 stemmer i avstemningen, noe som var ny rekord. Dette var imidlertid siste gang prisen ble utdelt, året etter kunngjorde songfestival.be at de la prisen på is på grunn av økende kritikk og påstander om at prisen kunne oppfattes som mobbing.
Eurovision Song Celebration: Live-On-Tape
EBU kunngjorde 29. mars 2021 at de lager en ny versjon av Eurovision Song Celebration som strømmes via konkurransens offisielle YouTube-kanal. Programmet ledes av Krista Siegfrids og strømmes i to deler 28. og 29. mai. Programmet skal vise alle de 39 reserveopptakene som hvert land måtte sende inn i mars, samt annet bonusmateriale. Som med fjorårets utgave, Song Celebration, får fans sende inn videoklipp der de fremfører favorittbidragene sine.
Krista Calling
Krista Siegfrids ledet også Krista Calling, en «bak kulissene»-videoserie som ble strømmet på konkurransens offisielle YouTube-kanal. Serien hadde premiere 28. april 2021 og besto av seks episoder, der den siste ble sendt 21. mai. Serien inneholdt intervjuer med artister og arrangører i Rotterdam.
LookLab with NikkieTutorials
Parallelt med hovedkonkurransen var Nikkie de Jager også vert for LookLab with NikkieTutorials, en talkshow-serie på konkurransens offisielle YouTube-kanal. Første sending var 10. mai 2021, og den ble sendt daglig frem til 21. mai. I hvert program var én av deltakerne gjest, og sammen diskuterte de nyheter, rykter og glamour i forbindelse med konkurransen.
Amfibiebuss
Historie
Utrangerte amfibiske kjøretøyer som var til overs etter slutten på den andre verdenskrigen var ofte benyttet for sivile oppdrag som turistbuss for opplevelsestur på feriesteder i etterkrigstiden. Det vanligste valget var GMC DUKW basert på GMC CCKW 2½-ton 6x6 lastebilen som var satt i produksjon for det amerikanske militæret. DUKW som fikk det uutslettelige kallenavnet «Ducks» er basert på et meget godt gjennomtenkt og testet design som under krigen hadde bevist seg gang på gang. Da produksjonen ble stoppet etter krigens slutt, var 21147 kjøretøyer bygd.
De fleste som overlevd, ble solgt til myndigheter i flere land for politi-, brannvesens-, og livredningsformål. Den første turistbussen basert på DUKW startet i Wisconsin Dells, Wisconsin av Mel Flath i 1946. Flath sammen med Bob Unger og Helen Raab startet historiens første «Duck Tour» med tur mellom Lake Delton og Wisconsin River. Siden hadde forskjellige reisebyråer og andre som var involvert i turistvirksomheten, tilbudt sightseeingtur med amfibiske kjøretøyer som ofte var ombygd som turistbuss.
Siden århundreskiftet, etter hvert som de eldre amfibiebussene måtte tas av tjeneste, har flere bussprodusenter kommet med forskjellige bussmodeller som er basert på den moderne bussen fremfor lastebilen som DUKW. CAMI i USA hadde utviklet sitt eget konsept hvor skroget er produsert i ABS plast med skummateriale for å ha stor flyteevne, og har siden 2002 tilbudt denne bussmodellen over hele verden. Motivet for de nybygde bussene var karakterisk for bussbyggeren John Giljam i USA, han hadde et turbusselskap på Hilton Head Island hvor de eldre LARC-kjøretøyene var sterkt preget av alderdommen. Så han utviklet «Hydra-Terra» med 49 sitteplasser. Bussmodellen ble improvisert i 2005 ved å sette inn innfelte hjul.
I Nijmegen, Nederland begynte DAT produksjonen basert på busschassis bygd av bussprodusenten de Jong i 2010 på forespørsel fra Splashtours i Rotterdam etter Amfibus-designen var utarbeidet. Den nederlandskbygde bussen er litt større enn en standardbuss med sin lengde på 13,8 meter, men med 50 sitteplasser i et 22 tonn tungt skrog som på land kan ha topphastighet på 80 km/t og i vannet omtrent 6,5 knop. I Japan har interessen for amfibiske bussreiser blitt vekket, og dette førte til at bussprodusenten Nihon Suiriku Kanko tilbød flere modeller. Den første japanske amfibiebussen ble levert i 2007 til Osaka Duck Tour.
I Stockholm har et turistreisebyrå i 2013 åpnet turistbussvirksomheten «Ocean Bus» med amfibiebuss som har gjort det mulig å foreta sightseeingtur i det stockholmske havneområdet omkring Skeppsholmen. Bussen ble døpt «Estelle» etter den svenske prinsessen Estelle og oppfyller sikkerhetskrav for både buss og passasjerbåt. Den første turen var i august 2014.
Tour of California 2017
Tour of California 2017 var et sykkelritt som ble avholdt fra 14. til 20. mai 2017.
Burchard (Nebraska)
Burchard er en amerikansk village (tettsted) i fylket Pawnee County i delstaten Nebraska. I 2010, hadde den en befolkning på 82 mennesker.
Burchard var fødestedet til skuespilleren og filmskaperen Harold Lloyd.
Stenistoderus
Stenistoderus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Middelsstore, smale, blanke kortvinger. Hodet er avrundet firkantet med små fasettøyne, grovt punktert, lengre enn bredt. Antennene har et langt indre ledd, er kenbøyde mellom dette og resten av antennen, som er nokså kort og litt utvidet mot spissen (kølleformet). Det er markert, avsatt "hals", pronotum er avrundet firkantet, nokså smalt, lengre enn bredt. Dekkvingene er forholdsvis korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er korte og kraftige.
Levevis
Artene er nattaktive rovdyr.
Utbredelse
Slekten er (i alle fall for det meste) utbredt i Afrika, Europa og Nord-Amerika.
Kristin Holmen
Kristin Holmen (født 31. august 2000) er en norsk fotballspiller som spiller for Lyn.
Hun har landskamper for J16, J17 og J19-landslaget til Norge.
Sei det igjæn
Sei det igjæn er et musikkalbum med Anders Jektvik. Albumet ble utgitt den 23. oktober 2015.
Selma Panengstuen
Selma Panengstuen (født 5. mars 2003) er en norsk fotballspiller som spiller for Kolbotn.
Hun har tidligere spilt for Skreia Il,Raufoss og Stabæk. I november 2021 signerte hun for Kolbotn.
Panengstuen har landskamper for J15, J16, J17, J19 og U23-landslaget til Norge. Hun var en del av det norske J19-landslaget som tok sølv i U19-EM 2022.
Heterogomphus thoas
Heterogomphus thoas er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En stor, kraftig, brunsvart, blank hornbille. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et krumt horn på hodet og en uthuling foran på pronotum. Hos denne arten er hornet middels langt og uthulingen nokså dyp, med to runde framspring fra pronotum over. Hunnene har én liten knøl på hodet, men ikke horn. Det uthulede området foran på pronotum har kraftig, nettmasket, litt rynkete mikroskulptur, men er uten hår. Pronotum er jevnt rundet, nokså blankt. Forleggen (protibia) har tre avrundede tenner på utsiden. Dekkvingene er fint punkterte og blanke.
Levevis
Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.
Utbredelse
Arten er utbredt i Brasil og Colombia.
Svartskjære
Biologi
Arten trives på savanne som er spredt bevokst med trær (typisk palmer i slektene Borassus og Hyphaene) og er endemisk for Afrika sør for Sahel. Den er nært knyttet til gressland som beites av både ville og domestiserte dyr, ofte i umiddelbar nærhet til landbyer og mindre byer. Svartskjæra trives i høyder opp mot 1 500 moh.
Svartskjære blir omkring 35–42 cm lang og veier cirka 121–130 g. Den har sort fjærdrakt og relativt lang stjert. Også nebb, øyne, og de undre ekstremitetene er sorte. Hos ungfugler er imidlertid nebbet rødt.
Inndeling
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til dos Anjos & Bonan (2017). Oppdelingen av underfamilier følger Jønsson et al. (2016). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008), med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.
Amos Kipruto
Amos Kipruto (født 16. september 1992) er en kenyansk langdistanseløper.
I 2021 representerte han Kenya på maraton under Sommer-OL 2020 i Tokyo, men fullførte ikke løpet.
Marcel Bosker
Marcel Bosker (født 19. januar 1997) er en nederlandsk skøyteløper som konkurrerer i hurtigløp.
Oslofjord Cycling Team
Oslofjord Cycling Team er et sykkellag sammensatt av ryttere fra klubbene i regionen Telemark, Vestfold og Buskerud.
Oslofjord Cycling Team er et regionslag, dannet for at ryttere fra forskjellige klubber i TEVEBU skal få en mulighet til å kjøre norske og utenlandske UCI ritt.
Laget har base hos iMap Norge AS, som holder til på Nordre Kullerød 23 i Sandefjord. Hovedsponsor og driver av laget er IMap Norge AS, ved Sveinung Bertelsen.
Laget kjørte under International Tour of Rhodes 2.2 med rytterne; Ken-Levi Eikeland, Marius Blålid, Andre Bekken, Jon Anders Bekken, Christian Bergsjø, Edvardt Tuko og Iver Knotten. Alle fra Tønsberg CKT.
>Laget kan stille som regionslag på UCI 1.2 og 2.2 løp.
Referanser
https://www.procycling.no/dahl-apnet-tour-of-rhodes-andreplass/
Treningsfysiologi
Treningsfysiologi er studiet av de akutte reaksjoner og kroniske tilpasninger av fysisk trening. I tillegg studerer mange treningsfysiologer effekten av trening på patologi, og mekanismene som gjør at trening kan redusere eller reversere sykdom. En treningsfysiologs studiefelt kan kan omfatte, men er ikke begrenset til, biokjemi, bioenergi, hjerte-funksjon, hematologi, biomekanikk, skjelettmuskelfysiologi, nevroendokrin funksjon, og sentrale og perifere nervesystemet. Treningsfysiologi jobber i spennet fra grunnforskere, til kliniske forskere, klinikere, til idrettstrenere.
Energiforbruk
Mennesket har kapasitet til å bruke energi i mange timer med vedvarende anstrengelse. For eksempel, en person som sykler med en hastighet på 26,4 km / t (16.4 mph) gjennom 8204 km (5098 miles) over 50 påfølgende dager bruker totalt 1145 MJ (273,850 kcal; 273850 kalorier) med en gjennomsnittlig utgangseffekt på 182,5 W
Skjelettmuskler forbrenner 90 mg (0,5 mmol) glukose hvert minutt under kontinuerlig aktivitet (for eksempel under gjentatte bevegelser i kneet), genererer ≈24 W mekanisk energi, og siden muskelenergi konverterterer bare 22-26% effektivt, ≈76 W varmeenergi. Hvileskjelettmuskulatur har en basal forbrenning (hvilende energiforbruk) på 0,63 W / kg som utgjør 160 gangers forskjell mellom energiforbruket for inaktive og aktive muskler. For kort varighet av muskulær anstrengelse, kan energiforbruket bli langt større: når en voksen mann hopper opp fra en knebøy kan han mekanisk generere 314 W / kg. Slike raske bevegelser kan hos andre dyr som for eksempel sjimpansen, og noen små øgler, generere den dobbelte energimengden av dette.
Dette energiforbruk er svært stor sammenlignet med basal hvilemetabolisme hos den voksne menneskekroppen. Denne mengden varierer noe med størrelse, kjønn og alder, men er vanligvis mellom 45 W og 85 W. Totalt energiforbruk (TEE) på grunn av energi musklene har brukt er mye høyere og avhenger av det gjennomsnittlige nivået av fysisk arbeid og mosjon gjort i løpet av en dag. Mosjon, særlig hvis over svært lange perioder, dominerer energimetabolismen i kroppen. Energiforbruket ved fysisk aktivitet korrelerer sterkt med kjønn, alder, vekt, puls, og V [O.sub.2max] til en person, under fysisk aktivitet.
Roskilde stift
Roskilde stift er et bispedømme i Den danske kirke. Biskopsetet er i Roskilde og domkirken er Roskilde domkirke. Roskilde Stift (før 1536).
Fra 1. mai 2008 er Peter Fischer-Møller biskop i Roskilde stift.
Pernambuco (fotballspiller)
Pernambuco (egentlig José Vitor Rodrigues da Silva dos Santos, født 28. april 1998 i Ilha de Itamaracá i Brasil) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den ukrainske.
Julie Voktor Pedersen
Julie Voktor Pedersen (født 24. juni 1989) er en norsk fotballspiller og trener fra Sortland, som spiller for Grand Bodø i 1. divisjon.
Spillerkarriere
Hun spilte for Sortland før hun i 2009 gikk til Manglerud Star i 1. divisjon. Etter at Manglerud Star gikk konkurs, signerte hun i 2011 for Kolbotn i Toppserien.
Etter fire sesonger i Kolbotn, gikk hun til Medkila før 2015-sesongen. I 2017 vendte hun tilbake til Sortland, hvor hun ble spillende assistenttrener. I 2021 gikk hun til Grand Bodø, der var hun samme høst med å rykke opp til 1. divisjon.
Trenerkarriere
Da Sortland møtte Skjervøy, ledet av Eline Torneus, ble det en historisk begivenhet da det var første gang to kvinner møttes som hovedtrener for hvert sitt herrelag i 3. divisjon. Det ble markert med at det også var kvinnelig dommerteam i kampen.
Annet
Hun ble av Avisa Nordland og NRK Nordland nominert til Årets Nordlending i 2018.
Kjøtt i mørket
Kjøtt i mørket er et musikkalbum med Anders Jektvik. Albumet ble utgitt den 7. september 2018.
Padling under Sommer-OL 2004 – C-1 500 meter menn
C-1 500 meter for menn i padling under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Schinias Olympic Rowing and Canoeing Centre i Athen.
Karoline Smidt Nielsen
Karoline Smidt Nielsen (født 1994) er en dansk fotballspiller med landslagskamper.
Etter en tid i Odense Boldklub (kvinner) gikk hun til Fortuna Hjørring i 2012 og har vunnet serie i 2014 og 2016 og deltatt i Mesterligaen i fotball for kvinner.
Hun er datter av Lone Smidt Nielsen som også var på landslaget.
Gustaf Lövås
Karl Gustaf Lövås (født 28. desember 1894 i Floda i Sverige, død 10. november 1968 i Bromma i Sverige) var en svensk skuespiller.
Zaida Catalán
Zaida Maria Catalán (født 6. oktober 1980, død mars 2017) var en svensk jurist og politiker. Hun var talsperson for Grön Ungdom fra 2001 til 2005. Hun var lokalpolitiker i Stockholm fra 2005 til mars 2011
I juli 2016 ble hun oppnevnt som ekspert i FNs Group of Experts on the Democratic Republic of the Congo. 12. mars 2017 ble hun kidnappet i provinsen Kasaï i Kongo. Hun var der for å undersøke og dokumentere menneskerettighetsbrudd. En amerikansk FN-medarbeider og fire kongolesere ble kidnappet samtidig. Catalán, amerikaneren Michael Sharp og tolken deres, Betu Tshintela, ble funnet døde 27. mars. En videofilm som ble publisert av kongolesiske myndigheter viste drapet på Catalán. Dokumentarserien Uppdrag granskning viste hvordan Catalan og Sharp ble lurt av tolker som arbeidet for den kongolesiske sikkerhetstjenesten.
Erhard Joensen
Erhard Joensen (født 6. juli 1965 i Tórshavn) er en færøysk forretningsmann og politiker. Siden 2019 har han vært medlem av det færøyske Lagtinget for Sambandsflokkurin.
Han vokste opp i Vágur på Suðuroy, der faren drev malerforretning. Etter gymnaset gikk han i lære som bankfunksjonær. Han arbeidet i Fossbankin og Sjóvinnubankin, men gikk så i lære hos sin far som maler.
Fra 2014 til 2017 var Joensen direktør i Danish Salmon, som driver landbasert oppdrett.
Han har siden 2017 vært medlem av kommunestyret i Vágur. I 2019 ble Joensen varamann til Lagtinget og rykket inn for Helgi Abrahamsen og senere Magnus Rasmussen. I 2021 ble Joensen formann i Lagtingets finanskomité. Ved lagtingsvalget i 2022 ble Joensen valgt inn på fast plass.
Slåttremma
Slåttremma er en gård i Vefsn kommune, som ligger ved utløpet av Drevjo (Drevjoelva). Gården grenser mot Drevland i sørvest, Stuvland nordøst, Drevjo (Drevjeelva) og Drevjaleira naturreservat i sørøst, og Tovenfjellet i nord og nordvest.
Historie
Opprinnelig lå brukene på Drevland i en klynge, men i 1690 ville brukeren, Per Andersen, ha mer plass, og flyttet husene sine innover til Slåttremma. Det har vært tre husmannsplasser under denne gården, to på Slåttremshalsen, og én på Finn-neset.
Rosenborgtapetene
Rosenborgtapetene er en serie på 12 vevde gobeliner som henger i riddersalen på Rosenborg slott i København.
Bakgrunn
I september 1675 fikk kong Christian V oppfylt sitt ønske om å forsøke å gjenerobre områdene øst for Øresund som var gått tapt ved freden i Roskilde i 1658. Kongens taktikk gikk ut på å forhindre gjentagelsen av manøvren fra krigen i 1657–58, hvor de svenske troppene hadde overrumplet danskene ved å trekke nordpå fra de svenske områdene langs det tyske rikes østersjøkyst. Han konsentrerte derfor innsatsen i krigens første fase om å sikre herredømmet i den sydlige Østersjøen og erobre Svensk Pommern.
Joel Mvuka
Joel Mugisha Mvuka (født 12. november 2002, i Malawi ) er en norsk fotballspiller som spiller for den franske klubben. Fra januar 2023 ble han solgt fra til den franske klubben  frem til sommeren 2027. Like etter at overgangsavtalen mellom de to klubbene var inngått, inngikk de en tilleggsavtale om at Mvuka skulle fortsette å spille for Bodø/Glimt frem til sommeren 2023.
Rosenborgtapetene
Tapetene
Da krigen var overstått innkalte Christian V i 1684 fra Brabant den flamske tapetmaker Berent van der Eichen for å utsmykke audienssalen på Rosenborg med minner fra slagene. Tapetene ble tilvirket i årene 1686–93 og ble montert således at de dekket flere vinduer i Rosenborgs riddersal og var dermed med til å skape symmetri mellom salens langvegger. Motivene er Christian V's påståtte seire fra årene 1675–79 i blant andre Skåne og Pommern:
Liste over motiver
I 1927 ble ni av gobelinene overført til riddersalen på Christiansborg slott, men vendte i 1999 tilbake igjen ved opphengningen av Dronning Margrethes gobeliner på Christiansborg.
Joel Mvuka
Bakgrunn
Mvuka ble født i Malawi av burundiske foreldre. Han vokste opp på Ulset/Flaktveit i Åsane bydel i Bergen med som ungdomsklubb. Han gikk på Blokkhaugen skole.
I august 2021 inngikk han kontrakt med Bodø/Glimt.
Landslagsspill
Han har spilt landskamper for både Norge U19 og Norge U20.
Klubbresultater
Bodø/Glimt
Asianux
Asianux er en tidligere Linux-distribusjon som var basert på Red Hat Enterprise Linux. Den er basert på det asiatiske marked og finnes i versjoner på kinesisk, koreansk, japansk og engelsk. Distribusjonen er utviklet i samarbeid mellom Red Flag Software i Kina, Miracle Linux i Japan (hvor 50,5 % er eid av Oracle Corporation), Hankom i Sør-Korea, VietSoftware i Vietnam (siden september 2007), WTEC fra Thailand (siden desember 2008) og Enterprise Technology (Pvt) Limited fra Sri Lanka (siden juli 2010). Den blir distribuert og markedsført av Red Flag Software og Miracle.
Første versjon ble lansert i 2004. Den nåværende versjon er 4.0 og ble lansert 18. juli 2011.
Merdø fyrlykt
Merdø fyrlykt er en fredet fyrlykt som ligger på sørligste ende av øya Merdø i Arendal kommune i Agder fylke, like ved innseilingsfyrene Store og Lille Torungen som begge er fredet. Det fredede fyret Sandvikodden ligger også ganske nær i den samme innseilingen.
Merdø fyrlykt er et tidlig eksempel på lyktehus i støpejern. Lykta er et viktig element i navigasjonssystemet som fører inn til byen.
Fyrlykta ble opprettet i 1894 og var et av de første lyktehus av støpejern. Staten v/Kystverket eier fyrlykten og er også grunneier. I 2015 ble Merdø fyrlykt fredet ved forskrift.
Cerocephalinae
Cerocephalinae er en gruppe som hører til i familien Pteromalidae blant parasittvepsene.
Utseende
Små, spinkle, blanke, mer eller mindre brunlige snyltevepser. Hodet er forbundet med kroppen med en smal "hals", dette er mer eller mindre firkantet og nokså flatt med små fasettøyne.
Levevis
Gruppen er parasitoider som snylter på biller.
Utbredelse
Gruppen forekommer i alle verdensdeler.
Murmankysten
Murmankysten (russisk: Мурманский берег) er en kyststrekning i Murmansk Oblast i det nordvestre Russland. Den ligger i sørenden av Barentshavet, mellom den norsk-russiske grensen og neset Svjatoj Nos. De største elvene som flyter ut i havet langs kysten er Tuloma og Voronja.
Byene Zaoziorsk, Gadzjijevo, Poljarnyj, Snezjnogorsk, Murmansk, Kola, Severomorsk og Ostrovnoj ligger alle ved Murmankysten.
Navnet «murman» er antageligvis en forvanskning av ordet «nordmann».
Cyanolyca
Inndeling
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til dos Anjos & Bonan (2017). Oppdelingen av underfamilier følger Jønsson et al. (2016). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008), med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.
Joseph Nicollet
Joseph Nicolas Nicollet, også kjent som Jean-Nicolas Nicollet (født 24. juli 1786 i Cluses i Frankrike; død 11. september 1843 i Washington, D.C.) var en fransk matematiker og geograf.
Fra 1817 arbeidet han ved Parisobservatoriet under Pierre-Simon Laplace. Senere ble han professor for matematikk ved Collège Louis-le-Grand.
I 1832 emigrerte Nicollet til USA. Han ledet tre ekspedisjoner for utforskningen av områdene ved Mississippi Rivers øvre løp. I 1839 reiste han til Washington D.C., der han ble syk og døde. Der ble hans Map of the Hydrographical Basin of the Upper Mississippi offentliggjort.
Nicollet County i Minnesota og månekrateret Nicollet er oppkalt etter ham.
Veste Coburg
Huset Wettin
Navnet Koburk blir knyttet til stedet i 1056, og i 1075 et benediktinerkloster. I 1225 nevnes et castrum som tilhørte hertugene av Andechs-Meranien. Fra 1248 til 1353 tilhørte borgen grevene av Henneberg og deretter huset Wettin, markgrevene av Meissen. I 1485/86 ble huset Wettin delt. Delingen foregikk i den ernestinske og den albertinske linje, og det var ernestinerne som overtok Coburg. Fra 1547 ble deres residens lagt til byslottet Ehrenberg. Coburg ble på 1500- og 1600-tallet utbygget til en festning for landherren. På 1700-tallet tjente borgen som fengsel, sykehus og mentalsykehus. Hertug Carl Eduard gjennomførte fra 1906 til 1924 en stor renovering av Veste Coburg.