cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arendal
Idrettsarenaer
Sørlandsbyen Arendal har skiterreng og utfartsområder ved Granestua nord for byen, og på Øyna, der Øynastua er det sentrale punkt.
Norwegian Grand Prix offshore båtrace er flere ganger arrangert i Arendal, med byens naturskapte vannveier Galtesund og Tromøysund som arena.
Ord og våpen
Folk i Arendal kalles vanligvis for arendalitter, men byens avis påstod hårdnakket på 1970-tallet at de burde hete arendøler. Kommuneblomsten er en villtulipan.
Kommunevåpenet har som motiv en tremastet sølv fregatt for fulle seil på tre sølv bølger med blå bakgrunn og en gull murkrone på øvre skjoldkant. Motivet er fra byens historie på 1700-tallet. Fra 1723 til 1766 hadde Arendals borgervæpning en fane med et liknende skipsmotiv, men uten bølger, og hvor skipet var i gull. Fra 1820-årene finnes et bysegl med skip og sjø i bakgrunnen og en forgrunn av grantrær og fjellknauser, nærmest som et landskapsbilde. Innfelt i denne fremstillingen var riksvåpenet med kongekrone over. Seglet var byfogdens, og som statlig embetsmann han hadde riksvåpenet med. Dette seglmotivet ble også byens kommunale våpen. Arendals 200-årsjubileum i 1923 ga tilskyndelsen til å få en offisiell utførelse av byvåpenet til bruk for byens myndigheter. Det er tegnet av frk. C. Aubert etter utkast av Fred. Barth, og ble godkjent ved kgl. res. 7. november 1924. I desember 1991 ble det besluttet i bystyret at våpenet også skulle gjelde for den nye storkommunen etter kommunesammenslåingen i 1992.
Tusenårssted
Arendal torv ble valgt til Arendal kommunes tusenårssted. Den offisielle markering av det nye tusentallet ble markert nettopp her med taler og festivitas. Torvet er den naturlige storstua utendørs i byens sentrum. Ikke minst på 17. mai tas torvet i bruk. Byens nye bibliotek er fondvegg, og har balkong med plass til talerstol.
Fra Fløyheia rett ovenfor skytes salutt.
Severdigheter
Kløckers hus har verdens større samling av flaskeskuter på 656 flaskeskuter.
Kulturminner
Hovedartikkel:Kulturminner i Arendal og Liste over kulturminner i Arendal I Arendal kommune er det en rekke fredede kulturminner, det finner både automatisk fredede kulturminner og kulturminner som er fredet etter kulturminneloven. Arendal gamle rådhus, våningshuset på Merdøgaard, fyrlyktene på Torungene, Sandvigodden og Møkkalasset er fredet.
Tyholmen i Arendal fikk i 1991 tildelt prisen kulturvernprisen Europa Nostra.
To private gravsteder på Hisøy ble fredet i 1999. Det dreier seg i begge tilfelle om gravsteder uten tilknytning til kirkegårder, men med beliggenhet nær ved borgerlige lystgårder i byens omegn. Arendal har i prinsippet vedtatt at all bebyggelse fra før år 1900 skal vernes.
I Arendal finnes det en rekke viktige kulturminner fra etterreformatorisk tid som ikke er vernet, verken ved fredning eller ved regulering. En rekke av landets eldste jerngruver hører til denne kategori kulturminner.
Store deler av Arendal sentrum er omfattet av NB!-registeret, en liste over bymiljøer i Norge som har nasjonal kulturhistorisk verneinteresse.
Vennskapsbyer
Arendal er vennskapsby med:
Dialekt
Arendalittene har som ellers på Sørlandet bløte konsonanter, hvor konsonantene p – t – k blir uttalt b – d – g, som i kage, bide og gabe.
Litteratur
Begrepet Janteloven ble skapt av den Norsk/Danske forfatteren Aksel Sandemose i hans roman En flyktning krysser sitt spor (1933). I den kommenterte utgaven av romanen fra 1955 skriver Sandemose i forordet (s.13) om Jante: «Det viser seg kanskje best ved at mange har kjent igjen sitt eget hjemsted, -notorisk er det hendt med folk fra Arendal, Tromsø og Viborg».
Bishop
Bishop er et selvdrevet artilleri basert på chassiet til panservogn Valentine II. En 25 punds haubitser montert i en kasselignende struktur som skulle gi mannskapet noe beskyttelse.
Skiftet
Skiftet (finsk: Kihti) er det sundet som danner grense mellom Åland og Finland.
UCO Utleiecompagniet
UCO Utleiecompagniet AS er en utleie- og serviceleverandør som ble etablert som aksjeselskap den 27. mai 2002. Det er en fortsettelse av Selmer Maskinutleie som ble etablert i 1997. Selskapet er spesialisert på å betjene kunder i det profesjonelle markedet knyttet til industri og offentlige virksomheter, entreprenører, byggmestere og ulike aktører innen bygg- og anleggsnæringen. UCO gir også råd med hensyn til utstyr samt opplæring og veiledning i hvordan utleid utstyr skal brukes.
UCO er et datterselskap av Skanska Norge, og har i 2010 16 avdelingskontorer fordelt over Norge. Hovedkontor og administrasjonen på Kjeller like nord for Oslo er ikke medregnet. Bedriften er miljøsertifisert i henhold til NS – EN ISO 14001.
Nordic Mining
Nordic Mining ASA er et norsk gruveselskap. Selskapet har som formål å utvinne mineral og metall til industriell bruk, og fokuserer på rutil, kvarts og lithium. Selskapets aksjer er notert på Oslo Axess.
Historie
Nordic Mining ASA var opprinnelig del av petroleumsaktør Rocksource ASA, og ble 23. februar 2006 utskilt som selvstendig selskap. Med seg fikk de Rocksources mineralrelaterte eiendeler og forpliktelser. Senere i 2006 tok de også over rettigheter som ConocoPhillips Investments Norge AS hadde til Engebø-funnet.
Informasjon
Nordic Mining ASA er et allmennaksjeselskap, og står i Foretaksregisteret med organisasjonsnummer 989 796 739. Selskapets aksjer er siden 14. september 2007 notert på Oslo Axess (ticker: NOM.OAX), som tilhører Oslo Børs. Dessuten noteres de på First North (ticker: NOMo.ST) i Stockholm.
UFC 71
UFC 71: Liddell vs. Jackson var et MMA-arrangement i regi av UFC i Las Vegas, Nevada, USA 26. mai 2007.
Theodore Edgar McCarrick
Theodore Edgar McCarrick (født 7. juli 1930 i New York City i USA) er tidligere erkebiskop av Washington, D.C. Han var også en av Den katolske kirkes kardinaler, inntil han den 27. juli 2018 etter eget ønske ble fratatt verdigheten av pave Frans. I 2019 besluttet paven også å frata ham hans klerikale status.
Bakgrunn
Theodore Edgar McCarrick var sønn av Theodore E. og Margaret T. McCarrick (født McLaughlin). Faren var sjøkaptein og døde av tuberkulose da McCarrick var tre år gammel. Moren arbeidet så ved en fabrikk for bildeler i Bronx. Som barn var McCarrick ministrant ved kirken Church of the Incarnation i Washington Heights på Manhattan.
Studier
Etter en tid ved Fordham Preparatory School studerte han ett år i Sveits før han vendte tilbake til USA og begynte ved Fordham University.
McCarrick begynte så som seminarist ved St. Joseph's Seminary i Yonkers og ble der Bachelor of Arts i filosofi (1954) og Master of Arts i teologi (1958).
Prest
Han studerte så ved Catholic University of America og ble presteviet i 1958. Etterpå virket han i elleve år ved katolske universiteter i Washington og Puerto Rico. Han ble utnevnt til president for Pontificia Universidad Católica de Puerto Rico i Ponce i oktober 1965, en stilling han hadde til 1969. Den 10. november 1965 ble han utnevnt til husprelat (monsignore) av pave Paul VI. Tittelen ble endret til æresprelat i 1968. I Ponce var han ansvarlig for skolens intense utvikling som en viktig institusjon, og han deltok aktivt i flere utdanningsinstitusjoner i Puerto Rico.
I 1969 ble han kalt tilbake til New York av kardinal Terence James Cooke som visesekretær for utdannelse i erkebispedømmet og pastoralt arbeid i sognet Most Blessed Sacrament (1969-71). Han grunnla «The Cardinal's Committee for Education» og «The Inner City Scholarship Fund» for å fremme utdannelse av de fattige, spesielt blant minoriteter.
Han var sekretær for kardinal Cooke mellom 1971 og 1977.
Biskop
I 1977 ble han hjelpebiskop i New York. I 1981 ble han den første biskop av det nyopprettede bispedømmet Metuchen og i 1986 promovert til erkebiskop av Newark.
Erkebiskop, kardinal
I november 2000 ble han så utnevnt av pave Johannes Paul II til erkebiskop av Washington, og året etter ble han kardinal, med Santi Nereo e Achilleo som tittelkirke.
McCarrick ble varierende beskrevet som «centrist» og som «avowed progressive» på den kirkelige teologiske og politiske skala. I 2014 ble han i en artikkel i New York Times karakterisert som «one of a number of senior churchmen who were more or less put out to pasture during the eight-year pontificate of Benedict XVI», men at han etter valget av pave Frans fant seg selv «back in the mix.»
Også i sin tid som pensjonist foretok han en rekke utenlandsreiser. Han var gjentatte ganger i kontakt med House Speaker John Boehner og bad ham om å få igjennom en innvandringsreform. McCarrick brukte betydelig tid på reiser og var aktiv i interreligiøs dialog. I april 2014 dro han til Den sentralafrikanske republikk for å treffe muslimske ledere. Han reiste også til Syria for å møte østlig-ortodokse geistlige.
McCarrick deltok ikke i pavevalget i 2013, ettersom han på dette tidspunkt var over 80 år og dermed hadde mistet stemmeretten.
Beskyldninger
Den 21. juni 2018 ble det kjent at pave Frans hadde forbudt kardinalen å utføre offentlige prestelige oppgaver, etter at Vatikanet hadde gransket beskyldinger om ham om at han 45 år tidligere, som prest, hadde begått seksuelle overgrep, og funnet beskyldningene troverdige og substansielt graverende. Sommeren 2018 meldte den amerikanske journalisten Rod Dreher under påberopelse av rettsdokumenter og egne undersøkelser at McCarrick hadde utnyttet sin makt som biskop og erkebiskop systematisk overfor ham understilte seminarister.
Fratreden som kardinal
Om kvelden den 27. juli 2018 mottok pave Frans et brev hvor kardinal McCarrick tilbød sin avgang som medlem av kardinalkollegiet. Paven innvilget straks hans søknad om å tre tilbake og ga ordre om at han var suspendert fra utøvelsen av enhver offentlig tjeneste, og forpliktet til å flytte til et hus som ennå ikke har blitt tilvist ham, for et liv i bønn og bot inntil anklagene som har blitt rettet mot ham, har blitt undersøkt i en regulær kanonisk prosess.
Noen år tidligere, i 2013, var en annen kardinal blitt fratatt alle kardinalatets retter og plikter. Det var kardinal Keith Patrick O’Brien, som var erkebiskop av St. Andrews and Edinburgh i Skottland. O'Brien hadde også blitt anklaget for seksuelle overgrep. Han fikk imidlertid rett til å beholde sin kardinaltittel. Før dette må man tilbake til kardinal Louis Billot i 1927, som fratrådte i protest mot kirkens fordømmelse av den antisemittiske bevegelsen Action Française.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Södra Kvarken
Södra Kvarken er sundet mellom Åland og Sverige ved området Roslagen i Uppland. Den knytter Ålandshavet og Østersjøen i sør til Bottenhavet i nord. Det er rundt 30 km bredt, og dermed det smaleste sundet mellom Sverige og Åland.
ScanArc
ScanArc ASA er et norsk avfallshåndteringsselskap. Selskapet ble notert på Oslo Axess den 10. mai 2007, med tickeren SCAN. Etter noen år med tap ble aksjene strøket. Siste noteringsdag var 29. november 2012.
Alioth
Alioth (ε UMa / ε Ursae Majoris / Epsilon Ursae Majoris) er den sterkeste stjernen i stjernebildet Store bjørn (til tross for at bayernavnet bare er «epsilon»), og med størrelsesklasse 1,76 er den den 31. sterkeste stjernen på himmelen.
Kaninhold
Kaninhold omfatter hold av tamkaniner, både som kjæledyr og til konsum.
Alioth
Den er den stjernen i bjørnens hale som er nærmest kroppen, og er derfor også stjernen i draget i Karlsvognen som er nærmest vognen. Historisk ble stjernen ofte brukt i astronomisk navigasjon i skipsfarten, fordi den er en av de 57 stjernene som er listet opp i nautiske almanakker.
Ifølge Hipparcos er Alioth 81 lysår (25 parsec) fra jorden.
Kaninhold
Romerne var trolig de første som gjorde kaninen til husdyr i romertida rundt Middelhavet. Ville kaniner ble fanget og holdt på grunn av kjøttet og skinnet i innhegninger laget av mur for å holde rovdyr borte, ,etterhvert ble kaniner er alminnelig kjæledyr. Den første oppdrettrasen som er kjent var «English loop» etterfulgt av «English spotted» og «Angora».
Isdalselva (Loppa)
Isdalselva (eller Iselva) er ei elv i Loppa kommune i Finnmark. Den har utspring fra Isdalsjøkelen, en vestlig utløper av Øksfjordjøkelen. Elva renner mot vest og munner ut ved Isdalsbukta i Langfjorden. Elva er 4,8 km lang, og har et nedbørfelt på 20,4 km².
Kaninhold
Kaninhold for kjøttproduksjon
Kaninkjøtt er lyst og magert og er brukt som mat i store deler av verden. Kaninen er godkjent som husdyr i Norge og omfattes av Landbruksavtalen, «kaninkjøttforskriften» regulerer hygiene og kontroll ved produksjon og omsetning. Under krigen var kaninhold meget populært i Norge, i 1942 var det 5 500 medlemmer i Norges Kaninavlsforbund. Kaninkjøtt har et fettinnhold på fra 3,5 til 4 % og et proteininnhold på 20–21 %. Det meste av kjøttproduksjonen av kanin foregår i Afrika og Asia. Bare i Ghana produseres det fem millioner kaninskrotter i året. Italia er den største produsenten av kaninkjøtt i Europa. Det produseres ca. 260 tonn kaninkjøtt i Norge pr. år. Slakteriene Norske Kaninprodukter AS og Høgaunet gård er per 2019 de eneste godkjente slakteriene for kaninslakt i Norge.
Kanin som kjæledyr
Kaninen har blitt et populært kjæledyr, og det er veldig mange kaniner som av forskjellige grunner ikke har det spesielt bra. En kanin blir normalt 8-12 år gammel, og det medfører at en eier tar på seg et stort ansvar i lang tid framover.
Europarådets konvensjon om beskyttelse av kjæledyr slår fast at dyr ikke skal selges til barn under 16 år uten samtykke fra foresatte. Den danske dyrevernloven inneholder også en slik bestemmelse. Forslaget til ny norsk lov om dyrevelferd er nå ute på høring (2007), der er det forslag om at barn under 16 år ikke skal ha selvstendig ansvar for dyr.
Joakim Eyde
Joakim Leinonen Eyde (født 12. desember 1991) er en norsk tidligere fotballspiller som fram til 2012 spilte for Sarpsborg 08 Fotballforening.
Han spilte aldersbestemt fotball i Nesodden, Vålerenga, Stabæk og Fredrikstad FK uten å ha fått A-lags kamper. Eyde har også spilt 21 kamper på aldersbestemte landslag.
Vestfold sykepleierhøgskole
Vestfold sykepleierhøgskole var en høgskole for sykepleierutdanning, etablert i Tønsberg i 1919 under navnet Tønsberg og omegn krets av Røde Kors elevskole. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Vestfold.
Skolen ble overtatt av Vestfold fylke i 1948, og fikk da navnet Tønsberg Røde Kors Sykepleieskole. I 1983 ble skolen overtatt av staten, oppgradert til høgskole og fikk navnet Vestfold Sykepleiehøgskole.
Skolen fikk i 1978 lokaler i eget bygg ved sykehuset i Tønsberg, og flyttet til Bakkenteigen i Borre i 1999.
Bērze
Bērze (latvisk: Bērzes pagasts) var en kommune nordøst i det tidligere Dobeles fylke i Latvia. Fra 2009 er Bērze en del av Dobele kommune.
Bērze grenser til Jelgava, Līvbērze, Glūdas, Dobele, Jaunbērzes og Krimūnu. Administrasjonssenteret er Šķibe.
Dannemora
Dannemora er et tettsted i Östhammar kommune i Uppsala län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 213 innbyggere.
Vladimir Miholjević
Vladimir Miholjević (født 17. juni 1974) er en profesjonell kroatisk landeveissyklist. Han sykler for det italienske laget Acqua & Sapone etter fem sesonger for ProTour-laget Liquigas.
Kjetil Backen
Kjetil Backen (født 28. juni 1969) er en norsk hundekjører bosatt i Porsgrunn. Sammen med Robert Sørlie og Bjørnar Andersen danner han Team Norway.
Iditarod
I 2008 kjørte Backen Iditarod for tredje gang og ble nummer ni. Han ble nest beste førstegangskjører i 2002 med en 10.-plass og i 2005 klatret han helt opp på pallen med en tredjeplass.
Esvikhatten naturreservat
Esvikhatten naturreservat ligger i Rødøy kommune i Nordland. Naturreservatet ligger like vest for Esvika, på nordsiden av Tjongsfjorden. Området har et areal på 294 dekar. Området er vernet for å bevare et område med rik lavurtbjørkeskog med en kjerne av svært interessant urskog med kraftige hasselbusker og gamle seljetrær.
La voix
«La voix» (norsk oversettelse: stemmen) er en svensk operapopsang fra 2009 som er skrevet av Fredrik Kempe og operasangeren Malena Ernman. Versene i sangen er på engelsk, mens refrengene er på fransk. Tittelen er også fransk. Sangen vant svenske Melodifestivalen 2009 og var Sveriges bidrag i Eurovision Song Contest 2009. Der endte «La voix» som nummer 21 av 25 i finalen – Sveriges dårligste plassering på 17 år.
Bakgrunn
Låten er komponert av Fredrik Kempe, og han skrev den svenske teksten, mens Malena Ernman skrev den franske delen. Kempe levert en rekke bidrag til svenske Melodifestivalen og hadde vunnet konkurransen året før med «Hero», fremført av Charlotte Perrelli. Denne gangen hadde Kempe fått med seg den svenske mezzosopranen Malena Ernman til å fremføre den i Melodifestivalen 2009.
Sangen deltok i delfinale nummer fire i Malmö lørdag 28. februar 2009. Der vant den og kvalifiserte seg til finalen i Globen i Stockholm 14. mars 2009. Sangen var det ellevte og siste bidraget ut på scenen, og etter juryavstemningen lå den helt nede på en åttendeplass. Hun var imidlertid favoritt hos seerne og knep seieren hårfint foran Caroline af Ugglas og «Snälla, snälla», og den fremtidige vinneren av Eurovision Song Contest 2015 Måns Zelmerlöw. Dermed ble «La voix» Sveriges bidrag i Eurovision Song Contest 2009 i Moskva i Russland.
I Moskva deltok Sverige i den første semifinalen tirsdag 12. mai, der den endte på en fjerdeplass. Sangen kvalifiserte seg til finalen lørdag 16. mai, der den var det fjerde bidraget ut på scenen av 25 deltakere. I finalen fikk «La voix» bare 33 poeng og endte som nummer 21 av 25. Dette er et av Sveriges dårligste resultater i en finale siden debuten i 1958.
Utgivelse
«La voix» ble gitt ut på CD-singel og via digital nedlastning av plateselskapet Roxy Recordings 5. mars 2009.
Bidragsytere
Medvirkende musikere på singelen:
Listeplasseringer
«La voix» nådde en andreplass på den svenske singellisten, førsteplass på Svensktoppen og en sjetteplass SR P3s Trackslistan. Sangen nådde også norske VG-lista i én uke.
Lloyd Jones
Lloyd Jones (født 1. august 1988) er en britisk kunstløper. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 15 i isdans.
Åsatru
Åsatru eller åsatro er en gren innenfor et mangfold av nyhedenske trosretninger og betegner flere nyreligiøse og subkulturelle bevegelser som henter inspirasjon i norrøn mytologi. Åsatru har tilhengere verden over, og flere åsatru-grupperinger har vært offentlig godkjent som trossamfunn i Norge. Det første, Odins Ætlinger, ble godkjent i 1994 og senere avregistrert i 2008. Åsatrufellesskapet Bifrost fikk godkjennelse i 1996 og Forn Sed Norge i 1999. Bifrost og Forn Sed fikk i 2022 statstilskudd for henholdsvis 457 og 137 medlemmer.
Åsatru betyr «troen på æsene», men omfatter hele spekteret av æser, åsynjer og andre skikkelser innen norrøn mytologi. Ordet åsatru (asetro) ble først introdusert i nasjonalromantikken i det 19. århundre som en beskrivelse på vikingtidens hedenske religion. «Forn sed» er et annet navn på tradisjonen, som betyr «gammel sed» eller «gammel skikk». Dagens åsatru er en rekonstruksjon av den norrøne troen, og kan ikke direkte sidestilles med denne.
Trosgrunnlag
I åsatrua er det langt viktigere hvordan man oppfører seg enn hva man tror på. Begreper som ære, høviskhet og gjestmildhet blir ofte fremhevet som viktige for åsatroende.
Det jordiske livet regnes som viktigere enn det som skjer etter døden.
Ekte østers
Ekte østers er en gruppe muslinger som omfatter alle de artene som vanligvis serveres under benevnelsen «østers». Den omfatter ikke perlemuslinger, disse er bare fjernt beslektet med ekte østers.
Åsatru
Trosgrunnlag
Trossystemet kan beskrives som polyteistisk eller animistisk. Utgangspunktet for det religiøse innholdet, troen om man vil, er en moderne tolkning av mytene og verdensbildet som finnes overlevert i form av norrøn mytologi. Vi har ikke full kjennskap til hvordan religionsutøvelsen i Norden i tiden før innføringen av kristendommen artet seg. En av skillelinjene mellom forskjellige grupperinger i åsatrumiljøet har vært hvorvidt man i størst mulig grad søker å gjenskape religionsutøvelsen i norrøn tid, eller tillater moderne nytolkninger.
Ekte østers
I likhet med kamskjell har ekte østers en midstilt muskel, noe som gir skallet et karakteristisk hakk på midten, hvor muskelen er festet. Ekte østers har større muskel enn kamskjell. Formen på skallet er vanligvis asymmetrisk, som et resultat av at dyrene fester seg mot underlaget.
Åsatru
Åsatruens moderne historie
I nasjonalromantikken var det stor interesse for forfedrens tradisjoner og forestillinger. I Norden ble det gjort forsøk på å rekonstruere den førkristne religionen med Eddakvadene og ættesagaene som råstoff. Forestillingen om den tapre og blodtørstige vikingen stammer fra denne perioden. Seinere forskning har vist at norrøn religion ikke var en enhetlig tro, men omfattet mange ulike, ofte lokale, tradisjoner og ritualer, og at disse forandret seg sterkt over tid.
Ekte østers
Eksterne lenker
Вустрыцы
Åsatru
Åsatruens moderne historie
Moderne åsatru springer ut av de motkulturelle strømningene på sekstitallet og new agemiljøenes nyreligiøsitet. Organisasjoner som Foreningen Forn Sed og Åsatrufellesskapet Bifrost er politisk nært knyttet til den økologiske bevegelsen, og står religiøst og rituelt nær den moderne heksebevegelsen wicca. Disse gruppene er erklært anti-rasistiske.
Man kan noe forenklet dele åsatru inn i tre kategorier:
Symboler og motiver farget av Åsatru og mer eller mindre troverdige rekonstruksjoner av vikingtidens livsstil, brukes også som rekvisitter i ulike former for moderne massekultur, uten at det nødvendigvis ligger noen seriøs overbevisning bak dette. Eksempler kan være levende rollespill som laiv, og i black metal-miljøet sammen med satanisme og okkultisme.
Åsatrufellesskapet Bifrost og Foreningen Forn Sed legger stor vekt på å ta avstand fra rasismen. Antirasister med åsatruholdninger har opprettet en nidstang mot rasistisk bruk av norrøne symboler og myter.
En del rasistiske og nazistiske organisasjoner og individer bruker dessverre også Åsatrusymboler, uten at de på noen måte kan sies å representere Åsatruen verken i nåtid eller fortid.
Nordiske åsatru-organisasjoner
Danmark
Island
UFC 70
UFC 70: Nations Collide var et MMA-arrangement i regi av UFC i Manchester, England 21. april 2007.
Åsatru
Nordiske åsatru-organisasjoner
Norge
Sverige
Resten av Europa
Frankrike
Nederlander
Spania
Storbritannia
Resten av verden
Australia
Canada
USA
Eksterne lenker
Germanic neopaganism
Norrskedika
Norrskedika er et tettsted i Östhammar kommune i Uppsala län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 214 innbyggere.
Observatørstatus i FNs hovedforsamling
Observatørstatus i FNs hovedforsamling er en ordning der stater og andre enheter som ikke er medlem av De forente nasjoner inviteres av FNs hovedforsamling til å delta i hovedforsamlingens arbeid, men uten den stemmerett bare fullverdige medlemsstater har. Observatørstatus kan gis stater som ikke er medlem av FN, andre enheter, mellomstatlige organisasjoner og internasjonale ikke-statlige organisasjoner.
Bakgrunn
FN-pakten åpner for medlemskap bare for stater. Per september 2021 hadde FN 193 medlemsstater. Siden 1946 har det utviklet seg en praksis der stater som ikke har fullverdig medlemskap, samt visse mellomstatlige og ikke-statlige organisasjoner, gis permanent observatørstatus i Hovedforsamlingen. Observatørordningen er ikke hjemlet i FN-pakten.
Etter FN-paktens artikkel 71 kan internasjonale ikke-statlige organisasjoner også gis konsultativ status ved FNs økonomiske og sosiale råd. Dette er ikke det samme som observatørstatus i FNs hovedforsamling.
FN skiller mellom observatørstater uten medlemskap,  mellomstatlige observatørorganisasjoner med permanent kontor ved FNs hovedkontor,  mellomstatlige observatørorganisasjoner uten permanent kontor ved FNs hovedkontor og andre enheter med observatørstatus og permanent kontor ved FNs hovedkontor.
Oversiktene nedenfor er basert på FNs oversikter over observatørstater og permanente observatører, samt fortegnelse over permanente delegasjoner ved FNs hovedkontor.
Observatørstater uten medlemskap
Per september 2021 var det to observatørstater uten medlemskap:
Ordningen med observatørstatus uten medlemskap ble til de første årene av FNs eksistens. Sveits ble invitert til å være observatørstat uten medlemskap i 1946. Etter å ha søkt om fullverdig medlemskap, ble Sveits medlem av FN i 2002. Andre land som har vært observatørstater uten medlemskap er Finland (medlem 1955), Italia (medlem 1955), Japan (medlem 1956) og Østerrike (medlem 1955). Palestina hadde observatørstatus som «annen enhet» til 2012, da statusen ble hevet til observatørstat uten medlemskap.
Mellomstatlige organisasjoner som observatører
I tillegg til stater, kan også internasjonale organisasjoner inviteres til å delta i Hovedforsamlingens arbeid som observatører, uten stemmerett. FN skiller mellom internasjonale mellomstatlige organisasjoner og internasjonale ikke-statlige organisasjoner (kalt «andre enheter»), samt mellom organisasjoner som er invitert til å etablere et permanent kontor tilknyttet FNs hovedkontor og organisasjoner som ikke er det.
Slengbukser
Slengbukser er bukser der buksebeina vider seg ut fra kneet og ned i mer eller mindre trakt- eller klokkeform. Slengbukser kan brukes av både kvinner og menn. Snittet er særlig kjent fra gamle dagers sjømannsbukser og fra vestlig ungdomsmote på 1970-tallet.
Det finnes også side knebukser med sleng, og stoffrike bukseskjørt for kvinner.
Historie
Moderne slengbukser ble svært populære i Vestens ungdomsmote på 1960- og 1970-tallet som en kontrast til bukser med rette eller trange buksebein. De har imidlertid historiske forbilder i blant annet europeiske sjømannsbukser fra 1600-tallet og framover og i tradisjonelle matrosdresser fra 1800-tallet.
Serra (Espírito Santo)
Serra er en by og kommune i delstaten Espírito Santo i sørøstregionen av Brasil. Byen begrenser seg til Vitória som er hovedstad i delstaten. Serra dekker et område på rundt 553,254 kvadratkilometer og er den største byen i delstaten. Serra er en del av det større Vitória metropolitan-området. I sør ligger Vitória, i vest Santa Maria do Jetibá, i nord Aracruz og i øst Atlanterhavet.
Et annet viktig ting er Jacaraípestranden, mest kjent for mange surf konkurranser. I Nova Almeida, et annet viktig kystplass, er den gammel Igreja dos Reis magos med den første brasilianske oljemaleri.
Julio Terrazas Sandoval
Julio Terrazas Sandoval (født 7. mars 1936 i Vallegrande i Bolivia, død 9. desember 2015 i Santa Cruz de la Sierra) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Santa Cruz de la Sierra i Bolivia.
I 1978 ble han hjelpebiskop i La Paz; i 1982 biskop av Oruro, og i 1991 erkebiskop av Santa Cruz. Han ble kreert til kardinal i 2001.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Bottenhavet
Bottenhavet (finsk: Selkämeri) er den sørligste og breieste delen av Bottenvika. Norra kvarken danner grense i nord mot den egentlige Bottenvika.
Bottenhavet har en utstrekning på 350 km i nord-sør-retningen, er 230 km på det breieste og har et areal på 66 000 km². Største dyp er 293 m, middeldyp 68 m.
Pernelle Carron
Pernelle Carron (født 20. august 1986) er en britisk kunstløper. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun ble nummer 15 i isdans.
Fylkesvei 4442
Fylkesvei 4442 går mellom Skeie og Saltebakken i Klepp.
Kinas Grand Prix 2007
Kinas Grand Prix 2007 var et Formel 1-løp arrangert 5. oktober – 7. oktober 2007 på Shanghai International Circuit i Shanghai, Kina. Det var det sekstende løpet i Formel 1-sesongen 2007.
Rapport
Løpet, som skiftet mellom vått og tørt føre, ble vunnet av Kimi Räikkönen, som dermed tok seier nummer 200 i Formel 1 for Ferrari]]. Fernando Alonso ble nummer to, mens Felipe Massa ble nummer tre, og tok Ferraris 600. pallplassering. VM-lederen Lewis Hamilton gjorde det vanskelig for seg selv ved å kjøre av banen på vei inn i depotet, og skapte dermed ny spenning i verdensmesterskapet. Den unge briten hadde slitt ut dekkene fullstendig og i ettertid virker det merkelig at ikke McLaren tok ham inn tidligere.
Sebastian Vettel sikret seg en overraskende fjerdeplass på en god dag for Toro Rosso. Jenson Button i Honda sikret femteplassen og på sjette kom den andre Toro Rosso-bilen med Vitantonio Liuzzi. Nick Heidfeld i BMW sikret seg sjuendeplassen og David Coulthard som startet på femte måtte nøye seg med den siste poengplassen i sin Red Bull.
Kvalifisering
Noter til tabellen:
Løpet
Noter til tabellen:
Botnhamn
Skole og barnehage
Botnhamn skole (1.-10. trinn) betjener grunnkretsene Botnhamn, Stønnesbotn og Baltsfjord. Det er også barnehagetilbud i bygda.
Sysselsetting
Bygda har fiskebruk, taxi, dagligvarebutikk med kaffebar og aldershjem.
Historie
Botnhamn er som gård nevnt i historiske kilder ca. 1370, under navnet Stufunes. Gården har en rekke arkeologiske funn fra stein-, jern- og middelalder, og den mest kjente av disse er den såkalte sølvskatten fra Botnhamn fra rundt år 1000. Plassen har trolig vært en del av et høvdingerike lokalisert på begge sider av ytre Malangen. På 1600-tallet var Botn lensmannsgård i Balstad tingsted. Gjennom etablering av handelsvirksomhet på slutten av 1800-tallet, vokste Botnhamn fram til å bli et sentrum i Hillesøy.
Kommunikasjon
Fra Botnhamn går fylkesvei 862 til bygdene og fiskeværene i Berg og fra Kjosen i Stønnesbotn går fylkesvei 861 til Gibostad og Silsand. I tillegg har to mindre fylkesveier utgangspunkt i Botnhamn. Fv 274 (Tr.) går nordover langs Malangen til bygdene Sand og Laukvik, mens Fv 277 (Tr.) går over fjellet vestover mot Husøya. Det går også kommunal vei til den lille bygda Baltsfjord. Med bil er det 28 km til tettstedet Gibostad og 52 km til byen Finnsnes.
15 km mot sørøst, langs fylkesvei 861, ligger Lysnes, hvor det er hurtigbåtforbindelse med Tromsø.
I sommerhalvåret går det ferge mellom Botnhamn og Brensholmen på Kvaløya. Fergeruten kalles «Malangsforbindelsen», og er vanligvis i drift fra slutten av april til begynnelsen av september med en ferge som tar ca. 26 biler. Overfarten tar om lag 40 minutter, og fra Brensholmen er det ca. en times kjøring til Tromsø.
Botnhamn grunnkrets
Botnhamn grunnkrets tilhører Stønnesbotn/Øyfjordområdet og omfatter begge sider av den nordlige del av Stønnesbotn, samt bygdene utover mot havgapet. På østsiden av Stønnesbotn ligger det fraflyttede stedet Gavlen. På vestsiden strekker grunnkretsen seg fra Huselv, gjennom hele Botnhamn og videre nordover langs Malangen, bygdene Sand og Laukvik inkludert. I vest grenser grunnkretsen mot Baltsfjord, i sør mot Stønnesbotn og i øst mot Lysbotn. Over Malangsfjorden i nordøst ligger grunnkretsene Buvika og Brensholmen i Tromsø kommune. Grunnkretsen dekker et areal på 32,97 km².
Rolf Rune Forsberg
Rolf Rune Forsberg (født 21. september 1958) er en norsk næringslivsleder.
Han er utdannet konditor, men er mer kjent som gründeren som etablerte Hval Sjokoladefabrikk i Sandefjord i 1996. Forsberg var i 2005 daglig leder i firmaet.
Fagernes flyplass
Fagernes flyplass kan sikte til
Trondheim flyplass
Trondheim flyplass kan referere til
Vengedalshytta
Vengedalshytta ligger i Venjesdalen i Møre og Romsdal. Hytta eies av Norsk Tindeklub og har vært deres utgangspunkt for klatring på Romsdalshornet, Store Venjetinden og andre fjell i området på nordøst-siden av Romsdalen. I dag har den ti senger og bilvei helt fram.
Fauskeeidet naturreservat
Fauskeeidet naturreservat ligger på Fauskeeidet i Fauske kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 3500 dekar, hvorav 2000 dekar vannareal. Området er vernet for å bevare et produktivt og artsrikt våtmarksområde og et vakkert landskapsområde.
Nightmare Diaries
Nightmare Diaries er et studioalbum fra det norske gothic metal-bandet Ancestral Legacy.
Releasekonsert ble holdt på rockeklubben Hellion i Arendal 26. februar 2010.
UFC 104
UFC 104: Machida vs. Shogun var et MMA-arrangement i regi av UFC i Los Angeles, California 24. oktober 2009.
Blåjakkene
Blåjakkene (fransk: Les Tuniques Bleues, nederlandsk: De Blauwbloezener) en belgisk tegneserie skapt av tegneren Louis Salvérius og manusforfatteren Raoul Cauvin i 1968. Salvérius døde i 1972 og Willy Lambil overtok jobben med å tegne serien.
Handlingen i serien er lagt til den amerikanske borgerkrigen. Tegneserien følger en sersjant fra nordstatshæren og hans følge, en korporal.
Trumf-serien
<li>Farlig transport</ol> <li>Vanntett plan</ol>
Matej Mugerli
Matej Mugerli (født 17. juni 1981 i Nova Gorica) er en profesjonell slovensk landeveissyklist. Han syklet for det italienske ProTour-laget Liquigas fra 2005 til 2008.
Andreas Edwien
Andreas Edwien (født 11. mars 1921, død 14. januar 2015 ) var en norsk idéhistoriker, religionsforsker og forfatter som har markert seg som kritiker av den kristne kirkes teologi om Jesus Kristus, særlig med bøkene ''Idékampen i det bibelske gudsbilde. Jesu forkynnelse i åndshistorisk lys (1958) og Dogmet om Jesus. En bok om hans feiltakelser'' (1965). Andreas Edwien var en av flere profilerte kristendomskritikere i Norge på 1900-tallet. Han er blant annet kjent for polemikker med fremstående teologer, blant annet teologiprofessor Jacob Jervell og biskop Per Lønning, men særlig for sitt Memorandum til de teologiske fakulteter (1962),. som henstiller til dem å avklare sitt forhold til dogmene om «Jesu naturstridige fødsel og oppstandelse». Dette erklærte våre to fremste teologiske fakulteter seg ved sine dekaner forpliktet til å svare på, men henvendelsen er hittil ikke besvart.
Oppgjør med helveteslæren
Edwien startet sin offentlige religionskritiske skribentvirksomhet med å ta et oppgjør med Den norske kirkes helveteslære i en avisartikkel i 1948 med tittelen «Skampletten på vår åndskultur» i Dagbladet og Fædrelandsvennen. Han påpekte her at liberale teologer og kanskje Oxfordbevegelsen mente at dette var en forestilling vi var ferdige med. De narrer seg selv, kommenterte Edwien: «Denne barbariske forestilling preges den dag i dag i små menneskesinn. Den er vår religions dødbringende kreftsykdom».
I artikkelen spør Edwien «Hvorfra stammer denne djevelske tanke om Skaperen som overtorturist?». Han fastslår at forestillingen ikke er av jødisk opprinnelse, men stammer fra iranske profeters apokalyptiske fantasier for mer enn 2500 år siden. På Jesu tid hadde disse forestillinger trengt inn i mindre ortodokse kretser av jødefolket under det persiske verdensrikets okkupasjon i Palestina (Jesus kom fra det som ble kalt «hedningenes Galilea»). Fremdeles kaster disse makabre forestillinger sine skjebnesvangre skygger over europeisk kulturliv, skrev Edwien for 60 år siden. I artikkelen oppfordret han Norges biskoper til å forfatte «det siste store hyrdebrev, som skal vaske vekk skampletten på vår kultur for godt». Dette fulgte Edwien opp i bokform de to påfølgende år (i bøkene Ut av mørket (1949) og Kristendom og åndskrise (1951)), og han begrunnet senere kritikken i sine idéhistoriske og teologi-analytiske arbeider. Dette var første gang helveteslæren ble gjenstand for et klart og konsekvent oppgjør i Norge, og det er hittil ikke fulgt opp fra teologisk hold. Edwien rettet kritikk av den på det han kalte «religiøs-etisk grunn» i boken Ut av mørket. Omtrent samtidig utkom i Sverige en bok om samme tema av Morten Grindal, med tittelen Kirken–kjærlighetens fiende (på norsk i 1950). På et intellektuelt-etisk grunnlag angrep Edwien helvetesforestillingen og teologien rundt den i Kristendom og åndskrise (1951). Dagbladet kommenterte et kapittel i boken slik: «Den analyse som her gis av sammenhengen mellom den helvetesinspirerte gudstro og autoritære politiske systemer er av vidttrekkende og fundamental betydning for forståelsen av hvor nødvendig det er med en nyorientering».
Til sammenligning hadde kirkens liberale teologer i striden med de ortodokse tilhengere av helveteslæren en halvhjertet og meget uklar holdning til den grunnlovsbestemte trussel om evig straff.
Unndragelse av Jesus-teologien fra historisk-vitenskapelig kritikk
I Morgenposten i 1966 polemiserte domprost Per Lønning sterkt mot Edwiens bok Dogmet om Jesus. Forfatteren opponerte i et tilsvar mot at Lønning, uten å omtale bokens inngående kritikk av de kristne teologers bruk av det irrasjonelle og subjektive trosbegrep, hevdet at «Kirken gir sin tro på Jesu guddom og oppstandelse ut for tro – verken mer eller mindre». Når Lønning og hans kirke på denne måten anvender begrepet «tro» på rent historiske forskningsobjekter, overskrider han klart de selvskrevne grenser hvor «troen» hører hjemme. Slik unndrar kirkens teologer Jesus-forgudelsen og oppstandelsesdogmet fra historisk-vitenskapelig kritikk.
Om Jacob Jervell skriver Edwien at han representerte en «kriseteologi», fordi han forsøkte å være både historiker og kirkelig teolog (Jervell var professor i teologi og ordinert prest). Dette er to roller som ifølge Edwien er umulig å forene.
I 1979 ble professor Inge Lønning, redaktør av tidsskriftet Kirke og kultur, oppfordret av en styreleder i Human-Etisk Forbund til å gi en omtale av Edwiens bok Dogmet om Jesus. Boken var da kommet i tredje opplag og redaktøren var en av de teologiprofessorer som hadde sagt seg forpliktet til – men unnlot – å svare på Edwiens utfordring i hans «Memorandum til de teologiske fakulteter». Boken er en inngående kritisk analyse av de postulater Edwien etterlyser den historiske begrunnelse for i sitt memo fra 1962 til de teologiske lærere. Lønning avslo å følge oppfordringen om å gi en omtale både av dette skriftet og av boken om temaet.
Jesus i menneskets evolusjons- og idéhistorie
Den første av Edwiens to viktigste bøker er ''Idékampen i det bibelske gudsbildet. Jesu forkynnelse i åndshistorisk lys'' (1958). Dens hovedbudskap var og er en påvisning av at kirkens hovedperson var en sønn av mennesker og ikke av noen gud, og at det betyr at han har hentet sine religiøse, teologiske, eskatologiske, apokalyptiske og i like høy grad etiske - ideer og forestillinger fra sin jordiske samtids religioner og kulturer. De stammer ikke fra noen slags guddommelig åpenbaring som han selv alene var mottaker av. Både det positive og det negative tankegodset i «evangeliene» har sitt grunnlag og opphav i hans eget folks og dets nabofolks kulturelle, religiøse og politiske historie.
I bokens forord presiserer forfatteren at hans hensikt er å gi sitt bidrag til en konsekvent «avmytologisering» og «avdogmatisering» av den bibelske skriftsamlings «kerygma» (budskap), og slik forsøke å «klargjøre de uttrykk det gir for evolusjonære idékonflikter og åndsbrytninger». Han vil sette Jesus inn i den idéhistoriske sammenheng som kan påvises i den israelittisk-jødiske religionsutvikling.
Gjennom årene har Edwien kommet med en rekke kontroversielle uttalelser, blant annet ved å gi de kristne kirker den direkte skyld for Europas antisemittisme, og en indirekte skyld i både holocaust og den kalde krigen. Den kirkelige kristendoms militante teologi og eskatologi har ifølge Edwien gjort kristne europeere til verdenshistoriens verste militarister.
Edwien har forfattet det mindre kjente diktet «Din eneste jord, menneske», der han kritiserer menneskenes dårlige behandling av hverandre og jorden de har fått. Det er en kritikk av den kristne troen på «en ny jord» etter dommedag. I diktet skinner det gjennom, som flere steder i Edwiens forfatterskap, at han er åpen for at livet på jorden har sitt opphav i en skapende kraft og en åndelig dimensjon. På grunn av dette er det ikke riktig å plassere Edwien ved siden av de siste årenes strengt ateistiske religionskritikere, som for eksempel Richard Dawkins.
Edwien var ufrivillig inndøpt medlem av Den norske kirke, medlem av Human-Etisk Forbund og æresmedlem av Det norske Hedningsamfunn.
Andreas Edwiens forfatterskap ble i sin tid mye omtalt, både i Norge og i utlandet. Dette har endret seg siden midten av 1960-årene. Da hans bok ''Dogmet om Jesus. Om Jesu feilaktige verdensbilde som grunnlag for hans uholdbare dualisme, og for illusjonen om hans oppstandelse'' (1965) utkom i 5. opplag 1995, skrev Vårt Land at boken i teologiske kretser var blitt møtt med «tretti års velfortjent taushet». Førsteutgaven av boken var gjenstand for en besynderlig anmeldelse i Dagbladet, og om denne anmeldelsen i Dagbladet har Jens Bjørneboe skrevet en interessant kommentar i boken Vi som elsket Amerika.
Timelaea
Timelaea er en slekt av sommerfugler som tilhører gruppeng glanssommerfugler (Apaturinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).
Utseende
Middelsstore sommerfugler. Oversiden er brunoransje med ovale, svarte flekker. Undersiden er farget omtrent som oversiden bortsett fra at bakvingen er blekere, med gulhvit grunnfarge. Artene ligner litt på slekten Boloria i gruppen perlemorvinger (Argynnini).
Levevis
Larvene lever på nesletre (Celtis spp., hampfamilien).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Kina.
Zeppelinobservatoriet
Zeppelinobservatoriet er en norsk forskningsstasjon som ligger nær toppen av Zeppelinfjellet (474 meter over havet) ved Ny-Ålesund som ligger på vestkysten av Svalbard ved 79 grader nord. Forskningsstasjonen eies og driftes av Norsk Polarinstitutt, men det er NILU – Norsk institutt for luftforskning som har det vitenskapelige ansvaret for Norges forskningsaktiviteter der. Den tekniske driften av stasjonen dekkes over Miljøverndepartementets budsjett.
Målestasjonen på Zeppelinfjellet ble bygget i 1988-1989 og offisielt åpnet i 1990. Etter 10 års bruk ble det slått fast at bygningen ikke lenger dekket de behov som var nødvendig for å operere avanserte måleinstrumenter. I andre halvår 1999 ble den gamle bygningen revet og fjernet, og en ny og bedre stasjon ble bygd på samme sted. Miljøverndepartementet i Norge bevilget de nødvendige midlene, og i tillegg ble midler bevilget fra Knut och Alice Wallenbergs stiftelse via MISU (Meteorologiska institutionen, Stockholms universitet). Den nye stasjonsbygningen ble offisielt åpnet av Kronprins Haakon 2. mai 2000.
Forskning
Observatoriet er den er den norske forskningsstasjonen som ligger lengst nord og som er en del av det største arktiske forskingsinfrastrukturen: Ny-Ålesunds internasjonale samling av forskningsinstitusjoner (se forskningstrukturen på Ny-Ålesund). Zeppelinobservatoriet er sentralt i overvåkingen av det globale atmosfæriske miljøet. Data derifra spiller en viktig nasjonal og internasjonal rolle for kartleggingen av klimaendringer; stratosfæreozon- og UV-endringer; miljøgifter (persistente organiske forurensninger som PCB, tungmetaller som kvikksølv); langtransporterte luftforurensninger (sur nedbør, partikler, overgjødsling, bakkenær ozon). Det er en avgjørende forutsetning for kvaliteten på miljødataene fra Ny-Ålesund at stasjonene ligger i et uforstyrret arktisk miljø hvor lokale forurensningskilder er helt eliminert eller under meget streng kontroll.
Data fra Zeppelinobservatoriet brukes blant annet innenfor Konvensjonen om langtransportert grenseoverskridende luftforurensning (LRTAP innenfor UNECE); Rammekonvensjonen om klimaforandringer (FCCC; IPCC under UNEP og WMO); AMAP (Program for overvåkning og vurdering av Arktis); og Global Atmospheric Watch (GAW under WMO) og Network for Detection of Stratospheric Change (NDSC under WMO og NOAA).
Enevold Kruse
Enevold Kruse (født 28. oktober 1554, død 8. mars 1621 på Sjælland) var dansk adelsmann og norsk riksstattholder.
Zeppelinobservatoriet
Forskning
I tillegg til atmosfærestudiene som utføres på stasjonen, arbeides det i Ny-Ålesund med studier av marine og terrestriske økosystemer, breer, fysiske egenskaper i snø og is, solinnstråling og jordoverflatens energibalanse. Zeppelinobservatoriet tilhører en liten gruppe av svært viktige globale atmosfærestasjoner; andre stasjoner finnes på Mauno Loa på Hawaii, Sørpolen, Point Barrow i Alaska, Mace Head vest i Irland, Samoa i Stillehavet, Cape Grim på Tasmania og Zugspitze/Jungfraujoch i Alpene.
Vassårflata
Vassårflata ligger i Vågå kommune i Innlandet. Vassårflata er ei flate i furuskogen på Heidalsskogen. Andre gamle navn på plasser som ligger inntil er: Reiret, Sagbryggja og Kvannberget. Dette er stedsnavn etter den gamle vegen fra Lalm til Bringen (sætergrend i Vågåfjellet). På Vassårflata samla ungdommen fra Reiregrenda seg til fest på våren og sommeren. Her tente de bål og dansa på gressletta etter musikk fra lokale spelemenn. Fra Vassårflata ser du Heidalsmuen, en stor rund fjellformasjon i Heidal, Sel kommune. Når skodda ligger rundt toppen av Heidalsmuen, (når han «tek lua på») blir det nedbør før kvelden. Dette er et gammelt og sikkert værtegn. En kan også se Heidalsskogen, området der eventyret om trollene på Heidalsskogen skal ha sitt opphav fra.
Enevold Kruse
De tre siste årene av sitt liv, 1618–1621, var han lensherre på Tranekjær i Danmark.
Roger Solheim
Roger Remme Solheim (født 25. april 1969) er en norsk tidligere politiker (Ap). Han er daglig leder i kommunikasjonsselskapet SOLKOM.
Solheim var politisk sekretær for fylkesordføreren i Troms 1993–1994. Han blei ansatt som politisk rådgiver for sosialminister Hill-Marta Solberg i Sosial- og helsedepartementet 1994–1996, som en del av Gro Harlem Brundtlands tredje regjering, og i 1996–1997 som en del av Thorbjørn Jaglands regjering.
Før han startet SOLKOM var han Director i Kreab Gavin Anderson og partner i Kreab.
Svein Støle
Svein Støle (født 5. april 1963) er utdannet siviløkonom og jurist og kommer fra Mandal. Han er hovedeier i det norske finanskonsernet Pareto AS.
Støle er tidligere journalist i tidsskriftet Kapital. I oktober 1987 sa han opp for å starte i meglerhuset til Dagfinn Sundal og Jan Petter Collier. I deres meglervirksomhet var han blant annet ansvarlig for å analysere selskaper innen shipping, olje og offshore. I 1991 tok han over toppstillingen i meglerhuset Pareto, som da var eid av Oslobanken. Allerede i 1992 fikk Oslobanken store problemer, og Støle kjøpte Pareto sammen med Widar Salbuvik, Anders Endresson og Erik Bartnes. Meglerhuset satset umiddelbart tungt på shipping og olje.
Støle er i dag eneeier av Pareto, og Kapital anslo formuen hans i 2015 til å være på 9 milliarder kroner. Han er utdannet fra Norges Handelshøyskole.
Charles Lenormant
Charles Lenormant (født 1. juni 1802 i Paris, død 22. november 1859 i Athen) var en fransk arkeolog og egyptolog.