cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dyrehagen i Łódź
Historie
I 1999 fikk dyrehagen et moderne kjølehus for oppbevaring av dyremat. Ti år senere ble en antilopestall bygd ved siden av bison- og visentgårdene, forbundet med en fugleeksposisjon. Samme år ble de fleste rovfuglene overført til nye bur.
Våren 2004 ble en ny paviljong for dik-dik-antiloper, forskjellige arter fugler og søramerikanske frosker anlagt ikke langt fra sjiraffhuset. I 2005 bygde dyrehagen et stort bur bak løvehuset for forskjellige fugler og vannskilpadder. Den sørlige delen av løvehuset ble modernisert og huser i dag servaler. I de siste årene er lekeplassen og minidyrehagen, hvor barna kan komme i direkte kontakt med dyrene, blitt utbygd.
I løpet av 65 år har dyrehagen hatt 20 millioner besøkende.
Eksterne lenker
Dyrehagens hjemmeside
Earth Moving
Album
Oldfield brukte flere vokalister på albumet, inkludert sin daværende kjæreste Anita Hegerland. Albumets musikk ble hovedsakelig fremført med synthesizere. Det var første gang Oldfield spilte inn et album uten et instrumentalt stykke; hvert spor er vokalbaserte pop- og rockelåter. Det andre albumet Oldfield har gitt ut uten instrumentalspor til per 2020 er Man on the Rocks fra 2014.
Ifølge Oldfield ble albumet laget i full overensstemmelse med plateselskapet Virgin Records, som krevde at han skulle lage mer kommersielt materiale enn hans tidligere album. Etter innspillingen av Earth Moving ønsket Oldfield å bevege seg bort fra «databasert musikk» og gå tilbake til ekte musikere og instrumenter. Dette er tydelig i hans neste album, Amarok.
Sporliste
Alle spor er skrevet Mike Oldfield.
Telma Santos
Telma Santos (født 1. august 1983) er en portugisisk badmintonspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i gruppespillet i singel.
St. Pölten bispedømme
St. Pölten bispedømme er et av Østerrikes ni katolske bispedømmer. Det omfatter den vestlige halvparten av delstaten Niederösterreich og har sitt sete i St. Pölten.
I 1784/85 ble biskopen av Passau presset av keiser Josef II til å avstå de østerrikske områdene sine. Sognene i Niederösterreich ble da fordelt slik at St. Pölten bispedømme ble opprettet, mens Wien erkebispedømme – som også ble St. Pöltens metropolitanbispedømme – ble utvidet.
Moconáfallene
Moconáfallene (fra guaraní: «som svelger alt») eller Yucumãfallene (spansk: Saltos del Moconá, portugisisk: Salto do Yucumã eller Salto Moconã) er et fossefall i elva Uruguay, på grensa mellom provinsen Misiones i Argentina og delstaten Rio Grande do Sul i Brasil. I motsetning til de fleste andre fosser, som faller på tvers av elveløpet, danner Moconáfallene en tre kilometer lang canyon med opp til 20 meter høye vannfall parallelt med elvebredden.
Cooper kjernekraftverk
Cooper kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft ved bredden av Missouri River, i landsbyen Brownville i Nemaha County, i det sørøstlige hjørnet av delstaten Nebraska i USA. Kjernekraftverkets nåværende reaktor ble godkjent for igangsetting i 1974. Installert maksimal effekt i 2009 er brutto 800 MW og netto 791 MW effekt, mens årsproduksjonen i 2007 var på om lag 6,67 TWh elektrisk kraft.
Anlegget eies av Nebraska Public Power District, men drives av Entergy Nuclear. Det har en reaktor som er i operativ drift. Etter dagens konsesjoner skal reaktorens produksjon opphøre i 2014.
Kościejów
Landsbyen ligger ca. 4 km øst for Racławice, 18 km øst for Miechów, og 39 km nordøst for regionens hovedstad Kraków.
Libanon under Vinter-OL 1972
Libanon under Vinter-OL 1972. Én mannlig sportsutøver fra Libanon deltok i alpint under Vinter-OL 1972 i Sapporo i Japan. Libanon, som deltok for sjuende gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer. Beste plassering var en 45.-plass i storslalåm for menn.
Markblomster
Markblomster eller villblomster er en fellesbetegnelse på blomster som ikke er plantet, men vokser fritt i naturen, til forskjell fra hageblomster. Mange av artene er tilknyttet enger og andre mer eller mindre treløse områder, slik som mange kulturlandskaper. Blomsterenger med mange arter markblomster i blomst samtidig er et fenomen man ofte finner i områder der miljøet tvinger mange arter til å utnytte en kort sesong, slik som den korte sommeren i Arktis og regntider i ørkenstrøk. I slike tilfeller vil mange arter konkurrere om de få tilgjengelige insektene som kan pollinere dem, og vil ha en tendens til å utvikle blomster med sterke farger.
I Norge varierer markblomstene med årstidene. Her i nordområdene dominerer fargesterke gule blomster tidlig på året mens det ennå er få insekter. Etter hvert som sommeren kommer, blir blomstrer mange mer unnselige arter, ofte hvite og lilla blomster. De fleste ville plantearter er ferdige med blomstringen i løpet av august.
Zvezda (2014)
Zvezda (originaltittel: Звезда) er en russisk film fra 2014, regissert av Anna Melikjan.
Handling
Unge Masha ønsker desperat å bli berømt. Hun forsøker å spare nok penger for å gjennomgå plastisk kirurgi, og forsøker samtidig å skaffe seg roller som skuespiller. Samtidig er Rita er elskeren til en viseminister. Hun ønsker å bli gravid, og gifte seg med ministeren.
Kostya er sønn av denne viseministeren, som stadig er i konflikt med faren sin og Rita. Men han forelsker seg i Masha så snart han møter henne. Etter å ha kranglet, blir Rita tvunget til å forlate kjæresten sin - og hun møter Masha ved en tilfeldighet.
Bøkene om Oz
Den første og mest kjente av bøkene er Trollmannen fra Oz (på engelsk opprinnelig kalt The Wonderful Wizard of Oz, senere vanligvis bare The Wizard of Oz) som kom ut i 1900. Den ble en stor suksess og ble filmatisert i 1939 i filmen Trollmannen fra Oz. Forfatteren skrev i løpet av sitt liv tretten andre bøker. Senere ble nitten bøker skrevet av Ruth Plumly Thompson, og deretter ytterligere syv av forfatterne John R. Neill, Jack Snow, Rachel Cosgrove og Lauren Lynn McGraw. Disse i alt 40 bøkene, hvorav den siste kom ut i 1966, regnes offisielt som serien om Oz.
Disse forfatterne skrev også noen tilleggsbøker som ikke hører til serien. Flere av disse er referanseverk.
Siden har det kommet en rekke andre bøker som også handler om Oz og som er skrevet at forskjellige andre forfattere. Disse regnes ikke med til serien. Disse bøkene, som vanligvis ikke er allment akseptert som en del av historien om Oz, teller over hundre. Noen av dem har ikke desto mindre oppnådd en viss salgssuksess.
Bøkene tar ofte for seg folk fra vår vanlige verden som kommer til eventyrlandet Oz. Flere av fortellingene har vært teaterstykker og noen er også filmatisert.
International Road Federation
International Road Federation (IRF) er en verdensomspennende lobbyorganisasjon og pressgruppe for bedre veier. Den har medlemsorganisasjoner i 85 land. IRF finansieres hovedsakelig via medlemskontingenter. Medlemmene omfatter bl.a. maskinentreprenører, transport- og veimyndigheter, utdanningsinstitusjoner, banker, forlag og produsenter av biler og bildeler. I tillegg til lobbyvirksomheten lager IRF statistikkprodukter om biler og veier. IRF utgir publikasjonene World Road Statistics, som pr. 2013 kan kjøpes for 459 sveitserfranc (ca. kr 2770) – og månedsmagasinet World Highways. IRF avholder årlige verdensveikongresser (2013-kongressen avholdes i Riyadh, Saudi-Arabia) foruten andre arrangementer om aktuelle temaer. I Norge er Opplysningsrådet for Veitrafikken medlem.
Jerry Relph
Jerry Relph (født 4. september 1944 i Boston i Massachusetts i USA, død 18. desember 2020 i St. Cloud i Minnesota) var en amerikansk politiker.
International Road Federation
Forhistorien
Opprinnelig hadde bilister og syklister felles interesser innen veilobbyen, men både i USA og Europa ble denne fra rundt første verdenskrig av fullstendig dominert av bilklubber og bil- og oljebransjen. I 1932 tok General Motors’ direktør Alfred P. Sloan initiativet til frontorganisasjonen National Highway Users Conference – senere Highway Users Federation for Safety and Mobility, HUFSAM (Snell 1974). Samme år ble British Road Federation stiftet, med det formål å bekjempe «den ondsinnede og falske propagandaen for jernbanen med det siktemål å slavebinde britisk industri» (Hamer 1987, s. 9).
Jerry Relph
Han var medlem av det republikanske parti, og satt i Minnesota Senate fra 2017 til sin død.
International Road Federation
Forhistorien
IRFs internasjonale forgjenger var Permanent International Association of Road Congresses, PIARC, stiftet 1909 (PIARC finnes fortsatt, under navnet The World Road Association-PIARC og er i Norge representert gjennom avleggeren Nordisk Vegteknisk Forbund ). I 1934 ble deres 7. kongress lagt til Tyskland, hvor nazistene hadde overtatt makten året før. Ca. 2000 deltok. Fra Norge deltok trolig 35, som ble meget inspirert av det de fikk se og høre. Kongressen ble holdt i München, med taler av bl.a. Hitlers stedfortreder Rudolf Hess og generalinspektøren for de tyske veier, Fritz Todt. Deltagerne kunne også bli med på nazistenes partidag i Nürnberg. Veiens bestemmelse skulle være hurtighet. Advokat Ragnvald Graff beskriver opplevelsen av hurtighet under kongressen slik:
Nu Stylz
Nu Stylz er en duo av to prisbelønnede hiphopkoreografer som er mest kjent for å ha koreografert for og vært jurymedlemmer i So You Think You Can Dance. De har også jobbet med artister som G-Unit, Missy Elliott, Tweet, Daddy Yankee, Mario, The Fugees og Whitney Houston. De vant «Outstanding Achievement in Choreography» for å ha koreografert musikkvideoen «Pass the Dutch» av Missy Elliott.
International Road Federation
Forhistorien
Kanskje vil De forstå mig, om jeg sier at veien var som bygget for selve farten, hurtigheten, det var som vi måtte tenke oss veien fylt med biler hver sin vei med frigivne motorkrefter, det var som vi fikk en anelse om bilens ubegrensede muligheter med derav følgende ophevelse av de tilvante begreper om tid, en fornemmelse som blir sterkere gjennem bil og veg enn gjennem flyvemaskinen, det er vel fordi selv den hurtigste bil dog er forbundet med jorden..
Ola Knut Bakke
Ola Knut Bakke (født 1. april 1924 på Ringerike, død 11. mars 1996) var en norsk idrettsleder. Han fikk «Norske Idrettsleder Veteraners Ærespris» i 1993 og blir omtalt som den som «fremtredende katalysator for Norges alpinrevolusjon». Han hørte til Stabæk alpin.
Jerry Relph
Relph døde 18. desember 2020 i St. Cloud i Minnesota av COVID-19 i en alder av 76 år.
Ola Knut Bakke
Bakke var utdannet innen hotellfaget fra Norsk Hotellfagskole. Han arbeidet på hoteller og restauranter både i Norge og i utlandet og var medlem av representantskapet i Norsk Hotell- og Restaurantforbund. I Oslo drev og eide han restauranter som Lanternen, Skansen og Rondo.
Den botaniske hage i Łódź
Jakub Mowszowicz botaniske hage i Łódź (polsk Łódzki Ogród Botaniczny imienia Jakuba Mowszowicza) ligger ved Krzemieniecka-gaten 36/38 i bydelen Polesie. Hagen ble åpnet den 20. juli 1973 og er med sine 63 hektar Polens største botaniske hage. En egen del av hagen utgjøres av det berømte Palmehuset i Park Źródliska.
International Road Federation
Marshall-hjelpen, europaveiene og visjoner om fred
Allerede den store veikongressen i 1934 bidrog til at bilismen og bilisme-ideologien ble mer internasjonalisert. I tillegg ekspanderte USAs store bilkonserner også i Europa. IRF ble stiftet 1948 i USA og opprettet snart filialer i Vest-Europa. Her var bilismen langt mindre utbredt enn i USA, tross Hitlers forsøk på å motorisere den tyske befolkning. I tillegg var veinettet mange steder ødelagt under andre verdenskrig; ikke minst var mange broer sprengt under kamphandlingene, ved alliert bombing eller av de retirerende tyskerne mot slutten av krigen.
Ola Knut Bakke
Han var aktivt med i ungdoms- og idrettsarbeid i Norges Tennisforbund, Norges Idrettsforbund og Norges Skiforbund. Han var også aktiv i Junior Chamber International.
Den botaniske hage i Łódź
Prosjektet for opprettelsen av den botaniske hagen ble utarbeidet på 1930-tallet av Stefan Rogowicz, som var direktør i Plantacje Miejskie («Byplantasjene»). Den 19. september 1946 ble et område på 1,3 hektar overgitt Den botaniske hage etter initiativ av professorene Jan Muszyński og Jakub Mowszowicz. På dette området oppstod Hagen for helseplanter. I 1967 begynte anleggingen av hele hagen etter tegninger av ingeniøren Henryk Tomaszewski.
FN SCAR
SCAR (fra navnet på utviklingsprogrammet: Special Operations Forces Combat Assault Rifle) er en serie automatgeværer fra belgiske FN Herstal, utviklet for amerikanske spesialstyrker. SCAR var ment å erstatte fem forskjellige våpen som var i bruk i amerikanske styrker stasjonert under Operasjon Enduring Freedom i Afghanistan og i Irak på begynnelsen av 2000-tallet. En grunnleggende idé var å lage et våpensystem som ved bytte av noen få komponenter kunne skyte både den lette 5,56 × 45 mm NATO og den tyngre 7,62 × 51 mm NATO-ammunisjon. Geværet kommer i to versjoner: En heter SCAR-L (for light, engelsk for lett for 5,56-amunisjon) og én heter SCAR-H (for heavy, engelsk for tung for 7,62-amunisjon). Byttet ble imidlertid aldri gjennomført. Begge variantene av FN SCAR er nå i bruk i enkelte amerikanske styrer, men har blitt adoptert av mange andre land.
International Road Federation
Marshall-hjelpen, europaveiene og visjoner om fred
IRF forsøkte å koble sammen Marshallhjelpen og utbyggingen av veier. Alt samme år (1948) åpnet IRF en avdeling i London under ledelse av Georges Gallienne, som hadde en mangeårig fortid i Peugeot, General Motors og Renault (Oldenziel og Schot 2008, s. 175). Med navnet Opplysningsrådet for biltrafikken ble den norske avdelingen stiftet i 1948. IRF spilte en viktig rolle når det gjaldt å blåse nytt liv i planene om et nett av europaveier som var lansert allerede før krigen. Det fantes visjoner om at et slik veinett ikke bare ville skape mer handel og økonomisk vekst, men også bidra til fred (Oldenziel og Schot 2008, bl.a. s. 190).
FN SCAR
Bakgrunn
Under krigen i Afghanistan og den andre gulfkrigen i Irak oplevde de amerikanske styrkene at deres daværende standardvåpen M4 Carbine hverken hadde tilstrekkelig rekkevidde og slagkraft mot motstandere, og var ømfientlig for støv og sand, særlig i ørkenforhold som de amerikanerne møtte i Irak. I Afghanistan var de særlig utsatt for skarpskyttere som brukte eldre, grovkalibrede våpen på langt hold (endog gamle Lee-Enfield og Mosin-Nagant-rifler), hvor deres egne 5,56 mm karabiner var virkningsløse. FN Herstal utviklet derved våpenet sammen med amerikanske spesialstyrker med tanke på å kunne bruke den lette 5,56 mm ammunisjonen i nærstrid, og kunne bytte til tyngre ammunisjon når hold tilsier det, uten å måtte bringe med et dobbelt sett med våpen i felt. SOCOM har fremhevet dette som det første amerikanske geværkjøpet som har vært fullstendig åpent for konkurranse siden innkjøpet av M1 Karabin i 1941.
Den botaniske hage i Łódź
I dag befinner over 3500 planter seg i hagen. De er utstilt i ni tematiske avdelinger:
FN SCAR
Bakgrunn
SCAR-serien skal erstatte M4A1, Close Quarters Battle Rifle og Mk 12 skarpskyttergevær i 5,56 mm, samt Mk 11 Stoner Rifle (SR-25) og M14 i 7,62 mm. Mangler med de eksisterende våpnene og et ønske om å ha mer felles deler var utslagsgivende for å kjøpe inn et nytt våpen. SCAR-programmet ble godkjent i september 2003, med en konkurranse som varte fra januar 2004 og ti måneder fram. Konkurransen ble imidlertid aldri fullt gjennomført, og byttet ble skrinlagt.
Teknisk
FN SCAR er en gassdrevent selvladende karabin med kort gasstempel. Mekanismen er ligner det som finnes i AK-47 og M14.
Våpenet var opprinnelig planlagt å kunne ta flere kalibre, inkludert den svært vanlig russiske patronen 7,62 × 39 mm til AK-47. Dette ble endret til bare to versjoner: Mk 16 SCAR light (SCAR-L) som bruker 5,56 × 45 mm NATO-ammunisjon og Mk 17 SCAR heavy (SCAR-H) som 7,62 × 51 mm NATO-ammunisjon. De to versjonene har 90% felles deler. Løpslengden kan hurtig tilpasses ved å bytte løp til et som passer til bruksområdet, fra karabin til skarpskyttervåpen.
Yvonne Andersen
Yvonne Andersen (tidligere Fjeld) (født 19. februar 1969 i Eidskog) er en norsk forfatter og blomsterdekoratør.
Hun debuterte med lyrikksamlingen Åpen kamuflasje i 1996. I 2008 kom hun med romanserien Novemberbarn, utgitt på Cappelen Damm forlag. Serien ble avsluttet med bind 20 i desember 2011. Hun kom med sin andre serie, Årringer, i februar 2013.
Andersen er utdannet gartner og blomsterdekoratør og har tre barn. Hun drev tidligere egen blomsterforretning i Eidskog, men på grunn av barn og tidsmangel, la hun ned og tok seg vaskejobb på Kongsvinger sykehus. Hun er nå forfatter på heltid.
Novemberbarn
Novemberbarn var Yvonne Andersens (da Fjeld) debut som romanforfatter. Det er en romanserie, og det utkommer en ny bok annen hver måned. Serien utkommer på NorskeSerier (Cappelen Damm). Det ble gitt ut 20 bind i serien.
Turkey Point kjernekraftverk
Turkey Point kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft ved bredden av Biscayne Bay like ved Biscayne National Park, i Miami-Dade County 24 miles (40 km) sør for Miami, i det sørøstlige hjørnet av delstaten Florida i USA. Kjernekraftverket ble delvis ødelagt da det ble direkte rammet av Orkanen Andrew i 1992, og opplevde en nedetid 26. februar 2008 som rammet 2,5 millioner mennesker i Florida.
Kjernekraftverkets nåværende to reaktorer ble godkjent for igangsetting i 1972 og 1973. Installert maksimal effekt i 2009 er brutto 1 386 MW, mens årsproduksjonen i 2007 var på om lag 11,23 TWh elektrisk kraft. Det er søkt om ytterligere to reaktorer på i alt 2 234 MW, slik at total effekt vil kunne nå 3 620 MW i framtiden.
Anlegget eies av Florida Power & Light. Det har to reaktorer som er i operativ drift. Etter dagens konsesjoner skal reaktorenes produksjon opphøre i 2032 og 2033.
Eldre dryas
Eldre dryas var en kald periode (stadial) mot slutten av siste istid for omtrent 14 000–14 300 kalenderår siden.
Perioden er oppkalt etter reinrose, Dryas octopetala, som da var vanlig i Danmark. En mente opprinnelig at dryasperioden var en sammenhengende kuldeperiode, men det er nå vist at den ble avbrutt av to milde perioder (interstadialer). Perioden er dermed delt i tre: eldste dryas, eldre dryas og yngre dryas. Bøllingtiden var mellom eldste og eldre dryas, og allerød-interstadialen var mellom eldre og yngre dryas.
Dike
Dike (av norrønt díki; fra middelnedertysk dik) er en voll, en menneskeskapt struktur av enten jord eller stein, som enten har som formål å holde vannmasser unna og forhindre flom eller som demning langs lavtliggende kystlinjer som har landvinning som hensikt ved at et område som befinner seg under havets overflate avgrenses og deretter tørrlegges det slik at jorden kan taes i bruk. Dike brukes også som et annet ord for grøft, som i dreneringsgrøft.
Eldre dryas
Spor etter eldre dryas er hovedsakelig funnet i nordlige deler av Eurasia, og det er ikke sikkert at perioden var en global hendelse. I områder uten eldre dryas slår en derfor sammen de to interstadialene til bølling-allerød-interstadialen.
Dike
Hensikten med et dike er å hindre at elveløpet endres og å beskytte mot flom av området som grenser til elven eller kysten. Dike kan være naturlig forekommende åskammer som dannes ved siden av elvebredden, eller være en kunstig konstruert fylling.
Oldtidens sivilisasjoner i Indusdalen, det gamle Egypt, Mesopotamia og Kina bygde alle diker som var grunnlaget for deres samfunn og framvekst. I dag er diker rundt om i verden, og svikt i diker på grunn av erosjon eller andre årsaker kan føre til store katastrofer, slik som de katastrofale bruddene av dikene og flomdemningene i 2005 i New Orleans som skjedde som et resultat av orkanen Katrina. Imidlertid kan diker også kan være dårlige for miljøet. Økologisk flomkontroll, det vil si tiltak som gjenoppretter flommarkene, er effektiv, teknisk mulig og økonomisk effektiv. Likevel er denne tilnærmingen ikke konsekvent implementert over hele verden på grunn av de høye administrative og juridiske hindringene.
Bruk
Særlig langs Nordsjøkysten i Danmark, Tyskland og Nederland er forholdene slik at bygging av diker har vært nødvendig både for å forhindre oversvømmelser, men også for landvinning. Blant annet via Watersnoodkatastrofen i 1953 i Zeeland i Nederland, har det blitt understreket hvor viktig et godt forsvar mot oversvømmelser og springflo er. Denne katastrofen førte til vidtrekkende forholdsregler og bygging av flere demninger under fellesnevneren Deltaprosjektet.
Spesielt i Nederland har diker blitt brukt i landvinningsøyemed, store områder som tidligere befant seg under havoverflaten har blitt innpoldret eller inndiket, og i løpet av kortere eller lengre tid blitt tørrlagt.
Som sikring mot høy vannføring og flom i elver er diker bygget i flere land, både langs Mississippi og Sacramento i USA, og Po, Rhinen, Loire, Wisła, og Donau i Europa. Da orkanen Katrina ødela dikene som beskytter New Orleans, ble store deler av byen skadet.
I Nederland er det ikke uvanlig at det ligger to diker langs elvene, et høyere vinterdike lengre borte fra elvens løp og et lavere sommerdike nær løpet. Slik sikrer man seg mot flom blant annet i forhold til elvene Maas, Waal og ved elven Scheldes delta syd i landet.
På norsk brukes begrepet dike i denne betydningen i første rekke om byggverk i utlandet. NVE bruker betegnelsen flomverk om flomsikre voller.
The Legendary A&M Sessions
The Legendary A&M Sessions er en EP med fem sanger av Captain Beefheart & His Magic Band, innspilt tidlig i deres karriere for sitt opprinnelige plateselskap, A&M Records. Den ble utgitt av selskapet i 1984 etter at Captain Beefheart hadde trukket seg tilbake fra musikken.
Produksjon
EPen er satt sammen av to singler opprinnelig utgitt gjennom A&M Records i 1966. Den første av disse har koblet Bo Diddley-coveren «Diddy Wah Diddy» med en låt skrevet av Don Van Vliet (Captain Beefheart) som heter «Who Do You Think You're Fooling?»
Den andre, «Moonchild», ble skrevet av produsenten, David Gates (senere fra bandet Bread). Baksiden inneholdt Van Vliet's «Frying Pan».
Den femte sangen, «Here I Am I Always Am», var en avvist B-side som opprinnelig var planlagt som B-Side på «Moonchild» (og finnes som denne på en testpressing), men ble utelatt til fordel for «Frying Pan» på utgivelsen. Den ble for første gang offisielt lansert på denne EP-en.
Sporliste
Alle sporene er skrevet av Don Van Vliet hvis ikke annet er angitt.
Personell
Produksjon
Linjeøyene
Linjeøyene (engelsk: Line Islands) er en øygruppe bestående av elleve atoller og lave koralløyer i det sentrale Stillehavet, sør for Hawaii. Åtte av øyene, blant dem de fem største, tilhører Kiribati, mens tre regnes til USAs ytre småøyer. Øyene som tilhører Kiribati ligger i verdens fremste tidssone, UTC+14. Tiden på dagen er den samme som på Hawaii, men datoen er en dag før.
Alle øyene i denne øygruppen er eller har vært lagt krav på av USA, unntatt Filipporevet. USA oppga i 1979 sitt krav på åtte av øyene til fordel for Kiribati i Tarawa-traktaten.
Øygruppen er geografisk inndelt i tre undergrupper, de nordlige, sentrale, og sørlige Linjeøyene. De sentrale Linjeøyene blir noen ganger gruppert sammen med de sørlige øyene. Tabellen under lister øyene fra nord til sør.
Bare tre av øyene er bebodd, med en samlet befolkning på 8 809 (folketelling 2005), herav 5 115 på Kiritimati, 2 539 på Tabuaeran, og 1 155 på Teraina. I 1900 var innbyggertallet på disse tre øyene rundt 300.
Kiritimati er verdens største atoll regnet etter landareal. Øyene ble annektert av Storbritannia i 1888 med henblikk på å legge en telegrafkabel over Stillehavet med Tabuaeran (som da het Fanningøya) som relestasjon. Kabelen var i drift mellom 1902 og 1963, med unntak av en kort periode i 1914
Kopra, tang og akvariefisker er de viktigste eksportproduktene.
Periodesystemets perioder
Periodesystemets perioder er betegnelsen på de horisontale grupperingene av grunnstoff i periodesystemet. Grunnstoff i samme periode har samme antall elektronskall rundt atomkjernen.
William Hung
William Hung (kinesisk: 洪業, pinyin: Hóng yè, Wade-Giles: Hung Yeh; født 27. oktober 1893 i Fuzhou i provinsen Fujian i Kina, død 22. desember 1980) var en historiker og sinolog tilknyttet Yenchinguniversitetet i Beijing, og senere Harvard-Yenching Institute i Massachusetts i USA.
Periodesystemets perioder
Historie
Observasjoner gjort av den engelske kjemikeren John Alexander Reina Newlands i siste halvdel av 1800-tallet viste at grunnstoffenes kjemiske karakteristikker gjentok seg periodisk. Newlands sorterte grunnstoffene etter den relative vekten, og utformet i 1865 en teori han kalte Law of Octaves – Oktavenes lov, basert på at karakteristikkene gjentok seg for hvert åttende grunnstoff (oktav er et sprang på åtte). Samme observasjon var gjort av russiske kjemikeren Dmitrij Mendelejev som i 1869 utarbeidet det første utkastet til periodesystemet slik vi kjenner det i dag. Det Newlands og Mendelejev ikke visste, var at de karakteristikkene de hadde observert, blir forårsaket av atomets antall elektroner i ytterste elektronskall (valenselektroner). Siden disse karakteristikkene opptrer periodisk, ble den systematiske klassifiseringstabellen kalt det periodiske system – eller periodesystemet som er dagens betegnelse.
William Hung
Bakgrunn
William Hung, som var sønn av en mandarin, som gjorde karriere under Qing-dynastiets siste årtier.
Periodesystemets perioder
Periodene
Periodene nummereres fra 1 – 7 i det nåværende periodesystemet. Det har vært fremmet forslag om å utvide med periode 8, men dette er ikke formelt godkjent og normert av den internasjonale kjemiorganisasjonen IUPAC enda. Periodene bestemmes av hvor mange elektronskall et atom har, eller mer presist: i hvilket skall de(t) ytterste elektronet/elektronene befinner seg når atomet er i normaltilstand. Elektronskallene betegnes med store bokstaver, fra K som er skallet nærmest atomkjernen til Q som er det ytterste. Grunnstoff med ytterste elektron i K-skallet tilhører periode 1, de med ytterste elektron i L-skallet tilhører periode 2 og så videre. Hver periode (bortsett fra periode 1) begynner med et alkalimetall som har ett valenselektron, og avslutter med en edelgass som har 8 elektroner i ytterste skall.
William Hung
Bakgrunn
I 1901 kom Hung sammen med sin familie fra Fuzhou til Shandong, der Hungs far var blitt fylkesmagistrat. Han begynte på sine konfucianske studier som fireåring, men begynte også med å lese tradisjonelle romaner. Han begynte på Shandongs læreskole etter å ha fått beste score ved opptakseksamenen. Han fikk et månedlig stipend på to sølvtael, men ble nødt til å skifte til en residerende gjesteskole ettersom de lokale studenter fra Shandong plaget ham på grunn av sørkinesiske aksent og misunte ham hans forsprang innen konfuciansk lærdom.
Periodesystemets perioder
Periodene
Periode 1 står øverst i periodesystemet, og inneholder bare to grunnstoff (hydrogen og helium). Periode 2 og 3 inneholder 8 grunnstoff, periode 4 og 5 inneholder 18, og periode 6 og 7 inneholder 32 (lantanoidene tilhører periode 6, og aktinoidene periode 7, selv om de vanligvis plasseres for seg selv under tabellen). En eventuell utvidelse vil ifølge Glenn Theodore Seaborg (som først lanserte idéen) medføre at periode 8 med 50 grunnstoff legges til. Dette vil gjøre at periodesystemet da vil omfatte 168 grunnstoff. Ingen grunnstoff i periode 8 har blitt fremstilt enda.
William Hung
Bakgrunn
Han fluttet så tilbbake til fødebyen, og ble kristen mens han studerte ved The Anglo-Chinese College i Fuzhou.
Akademiker
William Hung ble viktig for åpningen av kinesiske dokumentarkiver for moderne historisk granskning. Han var med på å forme en av det postkeiserlige Kinas viktigste akademiske institusjoner, det protestantiske Yanchinguniversitetet i hovedstaden Beijing.
Etter at den japanske hær okkuperte Beijing i juli 1937 fortsatte Hung sin sinologiske forskning under stadig vanskeligere forhold. I 1940 publiserte hen Index to Du Fu's Poetry. I 1940 dro Hung i USA til Ohio Wesleyan for å ta i måt en æresdoktorat. I 1941 okkuperte japanerne selve Yenching. Hung og hans kolleger arbeidet så i hemmelighet ved det sino-franske universitet (中法大学, l'Université Franco-Chinoise).
Da krig brøt ut mellom Japan og USA i desember 1941 arresterte den japanske hør 12 Yenching-professorer, og Hung var blant dem. De ble brutalt forhørt, slått, holdt i kalde fengselsceller, og utsultet. Selv om de etterhvert ble løslatt, fikk de ikke vende tilbake til universitetet. Hung nektet å samarbeide med japanerne.
Etter kommunistenes maktovertakelse i landet kom han seg til USA der han fortsatte sin undervisning og forskning. Blant hans samtidige som han var i kontakt med var ledende skikkelser som Hu Shi, H. H. Kung, Henry Winter Luce, John Leighton Stuart, Timothy Lew og Lu Chihwei.
Hans arbeider reflekterer også hans egen blanding av konfucianisme, mystisk kristendom og vilje til akademisk ikonoklasme.
Sør-Lenangen
Sør-Lenangen  (også skrevet Sørlenangen) er ei bygd på østsida av fjorden Sørlenangen ved Ullsfjorden i Lyngen kommune i Troms.
Næringsgrunnlaget i bygda er jordbruk, fiske, offentlige tjenester og andre private tjenester og fritidsaktiviteter. Reiselivet er i vekst, og er basert på naturopplevelser i området. Lyngsalpene omkranser bygda på god avstand med åpning mot vest, nordvest og mot skipsleia. Bygda er godt besøkt av turister og studenter fra UiT hele året. Øvrig næringsliv er transport og bilservice, trelasthandel, frisør og fysioterapeut. Bygda har et aktivt bygdelag
Sør-Lenangen har barne-og undomsskole fra 1970 med gymsal, svømmehall, ballbinge og andre aktivitetsområder og opplyst turløype. I 2017 ble den revet og ny moderne skole tatt i bruk høsten 2019. Bygda har videre ambulansestasjon for helikopter og ambulansebil for UNN, Lenangen private legesenter, samt barnehage.
Yttre Lyngen har buss- (til Lyngseidet>) og hurtigbåtforbindelse til Tromsø. Fv312 går fra kommunesenteret Lyngseidet (50 km), gjennom bygda og langs hele østsiden av fjorden. På vestsida går Fv314 til bygdene Lenangsøyra og Fv313 til Ravika. Avstanden til Tromsø er 77 kilometer via ferge over Ullsfjorden.
Viet Quoc
Fra 1928 ble Viet Quoc ofte forbundet med flere snikmord på høytstående franske administratorer i Fransk Indokina og vietnamesiske kollaboratører. Da Hervé Bazin ble drept i 1929, valgte Frankrike å legge skylden på Viet Quoc, selv om det var usikkert hvorvidt organisasjonen var involvert i attentatet. Det franske militæret gikk til angrep på organisasjonen, og mellom 300 og 400 av de til sammen 1 500 medlemmene ble drept i den påfølgende konflikten. Mange av lederne ble drept, men Hoc greide å flykte.
Senere i 1929 ble partiet betydelig svekket på grunn av en indre strid. På grunn av økende fransk motstand, endret Viet Quoc sin taktikk fra isolerte attentater til å starte et omfattende opprør kjent som Yen Bai-mytteriet. Viet Quoc fikk støtte fra vietnamesiske elementer av den franske hæren i Indokina, som gjorde mytteri mot den franske hæren. Til tross for storslått folkelig støtte, ble opprøret lett slått ned av franske myndigheter, og organisasjonens ledere (inkludert Hoc) ble tatt til fange og henrettet. Etter dette klarte aldri Viet Quoc gjenerobre sin politiske posisjon i Vietnam.
Noen gjenlevende elementer i organisasjonen gikk over til å arbeide for en fredelig løsning av konflikten, mens andre rømte til Yunnan i Kina, hvor de fikk våpen og trening. I løpet av 1930-tallet ble partiet overskygget av Hồ Chí Minhs Indokinesiske kommunistparti (ICP), og etter at andre verdenskrig tok slutt og Den første indokinesiske krig begynte, gikk snart flere Viet Quoc-medlemmer inn i kampene på Viet Minhs side. Ho Chi Minh utrensket Viet Quoc i løpet av krigen for å styrke Viet Minhs posisjon som den dominerende kommunistfraksjonen i Vietnam. Etter at krigen resulterte i et fransk nederlag i 1954, rømte flesteparten av organisasjonens aktivister til Sør-Vietnam, hvor de forble aktive inntil Saigons fall i 1975. Idag eksisterer partiet kun utenfor Vietnam.
Lompoc
Lompoc er en by i Santa Barbara County, California, USA, omtrent 38 km sør for Santa Maria, 90 km vest for Santa Barbara og 240 km vest for Los Angeles.
Byen ligger omtrent 32 meter over havet. Innbyggertallet var på 41 103 ved folketellingen i 2000. Arealet er 30,1 km². Navnet Lompoc kommer fra den innfødte Cumash-stammen, og betyr "liten sjø" eller "lagune".
Like ved byen ligger Vandenberg Air Force Base, som er den største arbeidsplassen. Byen huser også fengselet Federal Correctional Institution, Lompoc og en kiselgurgruve.
Joseph Phuong Nguyen
Joseph Phuong Nguyen (født 25. mars 1957 i Ha Lan A i Dak Lak i Sør-Vietnam) er en vietnamesisk-kanadisk katolsk biskop av Kamloops i British Columbia i Canada.
Bakgrunn
Nguyen opplevde å vokse opp i et kommunistisk land som innskrenket borgernes religionsfrihet. Han begynne på forberedelsesseminar de han var 11 år, og da kommunistregjewringen tok over kontrollen med de katolske institusjoner, fortsatte Nguyen å leve ut sin tro og ble flere ganger satt i fengsel for å ha trent opp kateketer.
Nguyen innså at det ikke ville være mulig for ham å bli presteviet i Vietnam og forsøkte å flykte fra landet. Han var nær ved å miste livet. Han ble fanget og fengslet, og led under tortur og feilernæring påført ham. Han klarte å flykte, men ble kort tid etter skadet i en bilulykke og lå i koma i flere måneder på Filippinene. Han kom til Canada i 1987 som flyktning og studerte engelsk, og ble så opptatt på Seminary of Christ the King i Mission.
Biskop
Den 1. juni 2016 utnevnte pave Frans ham til biskop av bispedømmet Kamloops. Erkebiskop John Michael Miller, C.S.B., bispeviet ham 25. august samme år; medkonsekratorer var Stephen Arthur Jensen, biskop av Prince George i British Columbia, og David John James Monroe, emeritert biskop av Kamloops i British Colombia.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Ståle Bokalrud
Ståle Bokalrud (født 13. mars 1967) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som spilte for, og. Han spilte til sammen ni sesonger i norsk fotballs toppdivisjon.
I 2018 var han assistenttrener for kvinnelaget til. I perioden 2019 til 2021 var han lagets hovedtrener. Hans datter Vilde Skattum Bokalrud var blant spillerne han trente.
Kristina Gavnholt
Kristina Gavnholt (født 12. september 1988) er en tsjekkisk badmintonspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i gruppespillet i singel.
NM i landeveissykling 1918
Norgesmesterskapet i landeveissykling 1918 ble arrangert i Kongsberg 28. juli.
Kongepokalen ble vunnet av Rolf Finstad.
Georgium slott
Georgium slott befinner seg i Dessau-Rosslau i den tyske delstaten Sachsen-Anhalt og er oppført i engelsk stil. Det er oppkalt etter byggherren Johann Georg von Anhalt-Dessau en yngre bror av Leopold III av Anhalt-Dessau.
Historie
1780 startet prins Johann Georg ved hjelp av arkitekten Friedrich Wilhelm von Erdmannsdorff byggingen av et lite klassisistisk landsted i den daværende byen Dessau. Bygningen ble omkranset av et parkanlegg i engelsk stil. Parken inneholdt tallrike klassisistiske og romantiske parkinstallasjoner, skulpturer, småarkitektur og minnesmerker, som alle er felt harmonisk inn i landskapet og naturen.
Til de viktigste elementene hører det såkalte Fremdenhaus, Römische Ruine (Romerske ruiner), et ionisk rundtempel og to kopier av antikke porthvelvinger, samt minnesmerket over fyrst Franz i antikk klesdrakt.
Den 970 dekar store parken Beckerbruch som ligger inntil Georgengarten, ble som et flod- og våtmarklandskap holdt naturmessig, men også forskjønnet med noe småarkitektur og minnesmerker. Den kunstferdig anlagte landskapsparken går her harmonisk over i det naturlige landskapet.
Fra det gamle flomvokterhuset Elbpavillon og den kunstige ruinen Wallwitzburg kan man få et vidt utsyn over parklandskapet langs Elben. Inntil området ligger Mausoleumsparken Dessau, anlagt mellom 1894 og 1896.
Georgium slott er som en del av Parkanleggene i Dessau-Wörlitz, fra 2000 oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv.
Anhaltinske bildegalleri
Georgium slott inneholder det anhaltinske bildegalleri som består av eldre tyske og nederlandske malerier. Videre finnes tidlig originalgrafikk av Albrecht Dürer og Lucas Cranac den eldre. Blant annet finnes her Dürers kjente verk Melencolia I.
Maleriene ble under den andre verdenskrigen oppbevart i en saltgruve ved Bernburg. Noen av kunstverkene ble fjernet av amerikanske soldater og gjenfunnet på det amerikanske kunstmarkedet. I juli 1945 beslagla trofekommisjonen til Den røde armé den del av utstillingen som fantes på stedet og transporterte det i 1946 til Sovjetunionen. Det dreide seg om 800 malerier og 17 000 grafiske blad. I 1958-1959 ble 600 malerier og 10 000 grafiske blad brakt tilbake til galleriet.
Regnbueagam
Regnbueagam er en agam som er utbredt i store deler av Afrika sør for Sahara.
Den er opprinnelig knyttet til klipper på savanner og stepper, men er nå også vanlig ved bebyggelse. Regnbueagamen lever i grupper med en dominerende hann, som har sterke farger. De andre individene i gruppen er brune eller grå.
Norges Lærersamband
Norges Lærersamband var landsorganisasjonen for lærere som Nasjonal Samling (NS) opprettet under okkupasjonen i Norge. Organisasjonen ble ledet av Orvar Sæther.
Lærersambandet ble etablert kort tid etter statsakten på Akershus i februar 1942, der Vidkun Quisling var blitt utnevnt til «ministerpresident» (statsminister) av den tyske okkupasjonsmakten. NS påla alle landets lærere medlemskap i Lærersambandet, som sammen med lignende organisasjoner for andre yrkesgrupper skulle inngå i «Rikstinget», et samlende organ i en korporativ og fascistisk samfunnsmodell.
Motstand og arrestasjoner
Lærersambandet ble opprettet samtidig som medlemskap i NS Ungdomsfylking ble gjort obligatorisk for alle i alderen 10–18 år, og lærerne var nå pålagt å lære opp skoleelevene i Nasjonal Samlings ideologi. Dette var uakseptabelt for mange norske lærere, og det var sendt inn 10 000 skriftlige protester på nyordningen i løpet av de første par ukene. Dette ble starten på det som ble kjent som lærerstriden.
Den 20. mars gikk okkupasjonsmyndighetene til motaksjon, og begynte å arrestere norske lærere. Omtrent 800 lærere ble arrestert, ofte tilfeldig. Det ble opprettet flere mottak for arresterte lærere rundt om i landet, og den største gruppen havnet på Grini fangeleir i Bærum.
Landssvikoppgjøret
Under det norske landssvikoppgjøret ble mange norske offentlige tjenestemenn med NS-medlemskap eller verv i NS-tilknyttede organisasjoner fradømt stillingene sine. Medlemskap i Norges Lærersamband var ikke i seg selv straffbart, men det var likevel ansett som et budd på den nasjonale front. Flere lærere ble derfor fradømt stillingene sine på grunn av medlemskapet i Lærersambandet.
Amalies jul
Serien er på 24 episoder og følger Amalie Serina Wang, spilt av Anne Marie Ottersen, i hennes juleforberedelser i et gammelt hus med rødnisser. Serien er forløperen til Jul på Månetoppen der rødnissene møter blånissene. Manuskriptet er skrevet av Gudny Hagen og regien er ved Torunn Calmeyer Ringen.
Serien ble spilt på Madserud Gård mellom Skøyen og Frogner i Oslo. Dette var også opptakssted for barne-tv-serien Huset med det rare i.
Musikken til sangene i serien ble skrevet av Philip A. Kruse.
Serien ble også kjent for Nissemors gjennomgangsfrase «sånn er det med den saken». Denne replikken ble også brukt noen ganger av Nisseungen og Amalie.
Baler
Baler er en kommune på Filippinene som er administrativ hovedstad for provinsen Aurora i regionen Central Luzon. Baler hadde 39 562 innbyggere ved folketellingen i 2015. Kommunen er inndelt i 13 smådistrikt, barangayer, hvorav bare to er klassifiserte som urbane.
Historie
Baler ble grunnlagt som barrio i 1609 som Kinagunasan av misjonæren Fray Valeriano. I desember 1735 ødela en tsunami småstedet Kinagunasan. Stedet var en gang den viktigste byen i El Principo, et distrikt av provinsen Nueva Ecija. Med grunnleaggelsen av sub-provinsen Aurora den 14. juni 1951 ble Baler provinshovedstad.
Bromsgrove (distrikt)
Bromsgrove er et administrativt distrikt i Worcestershire, England. Det har navn etter administrasjonssenteret Bromsgrove.
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved at bydistriktet og landdistriktet Bromsgrove ble slått sammen. Distriktet dekker et areal på 216,97 km² og hadde 93 637 innbyggere i 2011.
Dinalupihan
Dinalupihan er en kommune på Filippinene som ligger i provinsen Bataan i regionen Central Luzon.
Kilder
National Statistical Coordination Board, Filippinene
Lluchmayor
Lluchmayor (katalansk: Llucmajor) er en by og kommune i det østlige Spania, på øya Mallorca i provinsen Balearene. Kommunen har 38,224 innbyggere (2021).
Fylkesvei 107
Fylkesvei 107 (Fv107) går mellom Kongsten og Torsnes i Fredrikstad. Veiens lengde er 7,7 km.
Coming Down With the Blues
Coming Down With the Blues er et musikkalbum utgitt av Good Time Charlie i 1995. Dette var gruppa sitt debutalbum.
Fylkesvei 107
Før 1. januar 2010 var strekningen mellom Torsnes kirke og Kongsten riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av den tidligere fylkesvei 107, og en delstrekning av den tidligere fylkesvei 532.
Boardwalk Empire
Boardwalk Empire er en amerikansk krim- og dramaserie som gikk på HBO fra 2010 til 2014. Seriens handling foregikk i Atlantic City i New Jersey i forbudstiden i USA. Serien bygger på boka Boardwalk Empire: The Birth, High Times, and Corruption of Atlantic City av Nelson Johnson; manuset er skrevet av Terence Winter, Emmy-vinner og forfatter av TV-serien Sopranos.
Josette Day
Josette Day (født 31. juli 1914 i Paris som Josette Noëlle Andrée Claire Dagory, død 27. juni 1978 sammesteds ) var en fransk skuespillerinne, hovedsakelig i filmbransjen.
Boardwalk Empire
Filming ble gjort på et spesiallaget sett laget i Greenpoint, Brooklyn. Første episode av Boardwalk Empire ble regissert av Martin Scorsese.
Josette Day
Som femåring spilte hun sin første rolle i stumfilmen Âmes d'Orient i 1919, og den siste i L'amour, Madame, som ble satt opp på kinoer i 1951. Hun avsluttet da sin yrkeskarriere efter å ha giftet seg med den belgiske forretningsmannen Maurice Solvay i 1950. Hun hadde tidligere, fra 1941, vært gift med en franske forfatteren og regissøren Marcel Pagnol.
Hans Petter Aarseth
Hans Petter Aarseth (født 29. desember 1940) er en norsk lege og helseleder.
Josette Day
Mest kjent er hun kanskje for rollen som «Skjønnheten» i Jean Cocteaus Skjønnheten og udyret, en filmatisering av eventyret med samme tittel.
Boardwalk Empire
Seriens kjenningsmelodi er «Straight Up and Down» av The Brian Jonestown Massacre, fra albumet Take It from the Man! som kom i 1996.
I Norge gikk serien på NRK.
Hans Petter Aarseth
Aarseth studerte medisin ved Universitetet i Oslo (UiO) og ble uteksaminert i 1965. Etter endt turnustjeneste var han ansatt ved Fysiologisk institutt ved UiO, der hans forskningsfelt var innen sirkulasjon og lungefysiologi.
I 1978 begynte han med klinisk arbeid ved Aker sykehus, senere Ullevål sykehus. Han ble spesialist i indremedisin i 1984, og grenspesialist på nyresykdommer i 1986. Fra 1996 til 2002 var han president i Den norske legeforening. Siden 1. juli 2002 har han arbeidet i Helsedirektoratet, der han har vært divisjonsdirektør i divisjon for spesialisthelsetjenester og en del av ledergruppen i direktoratet. Han er nå prosjektdirektør i Helsedirektoratet
Aarseth ble i 2010 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for innsats for norsk helsetjeneste.
Liechtenstein under Vinter-OL 1972
Liechtenstein under Vinter-OL 1972. Fire sportsutøvere, tre menn og en kvinne, fra Liechtenstein deltok i to sporter, alpint og aking under Vinter-OL 1972 i Sapporo i Japan. Liechtenstein, som deltok for sjuende gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var to tiendeplasser i utfor og slalåm for damer.
Gaetano Bedini
Gaetano Bedini (født 15. mai 1806 i Senigallia i Kirkestaten, død 6. september 1864 i Viterbo) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet det pavelige diplomati og den romerske kurie, og ble erkebiskop av Viterbo 1861–1864.
Han ble kreert til kardinal i mars 1861 av pave Pius IX, med Santa Maria sopra Minerva som tittelkirke.
Bakgrunn
Gaetano Bedini kom fra en kjent familie som stammet fra Ostra. Hans foreldre var Alessandro Pellegrino Bedini og Marianna Spadoni. Som den yngste av syv sønner ble Gaetano bestemt for den kirkelige løpebane.
Prest
Hans far sendte ham til presteseminaret i Senigallia, og han ble presteviet der den 20. desember 1828. De påfølgende årene var han kanoniker ved katedralen i Senigallia. Han hadde innflytelsesrike venner, blant annet den likeså fra Senigallia stammende Giovanni Maria Mastai Ferretti (senere pave Pius IX), og de bidro til at han ble kalt til det pavelige diplomati. Her ble han først sekretær til Lodovico Altieri, som var nuntius i Østerrike. I 1845 ble Altieri beordret til Roma.
Kardinal
Den 21. april 1845 utnevnte pave Gregor XVI ham til kardinal og gjort til apostolisk protonotar.
På samme tid oppholdt også Giuseppe Garibaldi seg i Sør-Amerika. Herav oppstod det kontakter, som toppet seg i et brev fra Garibaldi til Bedini, der Garibaldi bad paven underrette om at hans sverd og hans italienske legion alltid ville være beredt til å stille seg til disposisjon for det elskede fedreland og for paven, slik som den udødelige og alltid nye religion fordret det. Han var klar over at Petri trone stod på fundamenter som ikke kunne rokkes ved av menneskehånd. Bedini mottok brevet med takk, men i Roma gikk man ikke inn på Garibaldis offerte.
Den romerske republikk: Da Bedini i 1848 vendte tilbake til Roma ble han assistent til kardinal Giacomo Antonelli, som på denne tid innehadde stillingen som Kirkestatens utenriksminister. Fra mars til november 1848 fulgte Bedini paven, som under revolusjonen i 1848 dro i eksil til Gaeta. På denne tid formådde Garibaldi å utnyttet romernest motvilje mot Napoléon III, hvis tropper kom paven til hjelp, og han støttet opp om triumviratet bestående av Giuseppe Mazzini, Aurelio Saffi og Carlo Armellini, som en kortere tid ledet en romersk republikk.
Sendemann til Bologna, Ugo Bassis død
Etter pavens tilbakekomst til Roma var Bedini fra 1849 til 1852 atter pavelig diplomat. Han ble sendt som legat og ambassadør til Bologna. Rett etter hans ankomst tid ble Ugo Bassi bragt til byen; den italienske patriot Bassi var blitt tatt til fange av Østerrike-Ungarns styrker ved Comacchio. Han ble skutt i Bologna den 8. august 1849. Mange tilhengere av denne patriot beskyldte Baldini for på ha vært passiv og ikke hadde prøvd å berge Bassi. De så bort fra at kardinalen ikke kunne ha hatt særlig gjennomslagsfraft blant østerrikerne i noe fall.
Erkebiskop
USA: Den 15. mars 1852 ble Bedini utnevnt til titularerkebiskop av Thebae. Tre dager etter gav kardinal Luigi Lambruschini ham i oppdrag å begi seg til Brasil som pavelig nuntius. Han ble bispeviet av Lodovico Altieri den 4. juli samme år; medkonsekratorene var erkebiskop av Cagliari, Emanuele Marongiu Nurra, og erkebiskopen av Freising, Karl August von Reisach. En pestepidemi forhindret Bedinis innreise til Brasil, slik at det ble til at han begav seg til De Forente Stater og etablerte seg som pavelig nuntius der.