cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Änglagård – sommeren etter
Handling
Sønnen Mårten Flogfält blir gradvis mer og mer interessert i Fanny og forsøker på ulike måter å forføre henne. Han har nemlig fortsatt ikke fått vite sannheten om hvem som er Fannys far. Nå viser det seg også at Gottfrid og Ivar har en nesten bortglemt bror, Sven, som flyttet til USA i sin ungdom. Fanny og Zac overtaler de to brødrene til å reise sammen med dem til USA for å hilse på Sven.
Francesca Verones
Utmerkelser
I 2013 mottok Verones Otto Jaag Gewässerschutzpreis (Otto Jaags vannbeskyttelsespris) for fremragende avhandling om vannbeskyttelse/hydrologi fra ETH Zürich for Ph.D.-avhandlingen Methodologies for the evaluation of water use related impacts on biodiversity within Life Cycle Assessment.
I 2019 mottok hun Laudise-medaljen fra International Society for Industrial Ecology, for enestående prestasjoner i industriell økologi av en forsker under 36 år. I nominasjonen ble Verones omtalt som «en briljant ung forsker og pioner innenfor vurderinger av biodiversitet i livssyklusanalyser».
Francesca Verones mottok i 2019 ERC Starting Grant for prosjektet: ATLANTIS - Whales, waste and sea walnuts: incorporating human impacts on the marine ecosystem within life cycle impact assessment.
Prosessorregister
Et prosessorregister er en liten lagringsenhet som er den raskeste en CPU kan nå. De fleste, men ikke alle, moderne datamaskinarkitekturer følger prinsippet om at data leses fra minnet og inn i registre før bruk, for så å skrive resultatet tilbake til minnet fra et register etterpå. En vanlig egenskap i dataprogrammer er lokalitet, altså det at programmet benytter de samme dataene om og om igjen. Hvis det er mulig å ha disse dataene liggende i registrene, vil man kunne øke ytelsen.
Prosessorregistrene utgjør toppen av minnehierarkiet. Navnet refererer vanligvis kun til de registrene som en instruksjon kan vise til direkte, slik definert av instruksjonssettet. For eksempel definerer x86-instruksjonssettet åtte 32-biters registre, men CPU-er som implementerer dette instruksjonssettet har gjerne flere registre enn det.
Å plassere ofte brukte variable i registre kan være utslagsgivende for ytelsen til et program. Registerallokering er noe som utføres av kompilatoren under kompilering.
Registertyper
Registre klassifiseres vanligvis etter hvor mange biter de består av, for eksempel 8-biters register eller 32-biters register. Registre implementeres i dag vanligvis som en registerfil, men de har også blitt implementert med individuelle flip-floper, magnetkjerneminne eller på andre måter.
En prosessor vil ofte ha flere forskjellige typer registre. Disse kan blir klassifisert etter hva slags innhold de har eller hva slags instruksjoner som bruker dem. Avhengig av arkitekturen kan det være slik at noen registre fritt kan brukes i alle programmer, mens andre er kun for systemprogramvare, som for eksempel operativsystemet.
Noen eksempler
Tabellen nedenfor viser antall registre for flere sentrale arkitekturer. Vær oppmerksom på at stakkpekeren (SP) telles som et heltallsregister på x86-kompatible prosessorer, selv om kun et fåtall instruksjoner er i stand til å benytte den. Tilsvarende situasjoner kan finnes på andre arkitekturer.
Stories from Norway
Stories from Norway er en norsk komiserie med Ylvis-brødrene som gikk på TVNorge i 2018. Serien er en kombinasjon av dokumentar og musikal hvor hver episode tar for seg en konkret hendelse som blir presentert med sangnummer på en humoristisk måte. Serien er produsert av Concorde TV for Discovery Networks Norway og første episode hadde premiere på TVNorge 19. februar 2018.
Blant hendelsene som blir tatt opp er kostnadsprekken rundt stupetårnet på Hamar, Justin Bieber som avbrøt konsert i Oslo i 2015 på grunn av vannsøl på scenen, Petter Northugs fyllekjøring og bilulykke i 2014, raketthendelsen på Andøya i 1995 og «Skrik»-tyveriet i 1994. Musikken fra hver av episodene blir gitt på egne EP-er/album på Universal Music.
Serien vant to priser under Gullruten 2018: beste humorprogram og fagprisen for beste kostyme/sminke (Ida Astero Welle, Solveig Aksnes og Asta Hafthordotti). I tillegg var serien og Ylvis nominert i ytterligere fem klasser: årets nyskapning, publikumsprisen (Ylvis), beste foto TV-drama (Magnus Flåto), beste klipp TV-drama (Stig Lunde) og beste originalmusikk (Lars Bleiklie Devik, Bård Ylvisåker, Vegard Ylvisåker og Christian Løchstøer).
Omtrent én million så den første episoden i serien, fordelt på direktesending, repriser og strømming. Ved sesongslutt oppga TV Norge at omtrent 500.000 hadde sett hver episode, derav 200.000 på direktesendinger og 300.000 på repriser og strømming.
G.I. Joe: Retaliation
G.I. Joe: Retaliation er en amerikansk actionfilm fra 2013. Filmen er regissert av Jon M. Chu, skrevet av Rhett Reese og Paul Wernick, og har Bruce Willis, Dwayne Johnson og Channing Tatum i noen av hovedrollene.
Den er en oppfølger til G.I. Joe: The Rise of the Cobra (2009).
Handling
Supersoldatgruppa G.I. Joe fortsetter å kjempe mot Cobra, og blir beskyldt for å være landssvikere av fienden Zartan, som fremdeles gir seg ut for å være den amerikanske presidenten. Zartan har nå alle verdenslederne på sin side, og den topphemmelige G.I. Joe-gruppa står i fare for å bli avslørt for hele verden.
Alexandre Lacazette
Alexandre Lacazette (født 28. mai 1991) er en fransk fotballspiller som spiller for.
Han var med på å vinne U-19 EM 2010, der han blant annet scoret vinnermålet i finalen mot Spania.
Meritter
Lyon
Frankrike
Riz Khan
Rizwan Khan, kjent som Riz Khan (født 1962) er en britisk journalist og programleder. Han har flere års bakgrunn i BBC, CNN og Al Jazeera English. I de to sistnevnte har han ledet sitt eget program.
Khan ble født i Jemen av indisk-pakistanske foreldre. Da han var fire år flyttet han med foreldrene til London. Han startet i BBC i 1987. I 1993 gikk han til CNN hvor han fra 1996 ledet sitt eget interaktive tv-program, Q&A with Riz Khan. Frilans fra 2001. I 2006 gikk han til Al Jazeera English hvor han ledet program som The Riz Khan Show og Riz Khan's One on One. Han sluttet i 2011 og har siden jobbet frilans samt hatt forskjellige lederstillinger i firma som The DSA Group og hornï underwear.
I 2005 utgav han sin første bok, Al-Waleed: Businessman Billionaire Prince.
Fabiana Gisella Vallejos
Fabiana Gisella Vallejos (født 30. juli 1985) er en fotballspiller fra Argentina som spiller for klubben Boca Juniors Ladies.
Vallejos kom med på det argentinske landslaget i løpet av en historisk periode for laget. Hun hjalp det argentinske landslaget å kvalifisere seg for Verdensmesterskapet 2003 i USA. Dette var første gang Argentina nådde VM for kvinner. Vallejos deltok også i den søramerikanske turneringen Sudamericano Femenino i 2006, der det argentinske laget beseiret Brasil for første gang noensinne. Vallejos deltok også i VM i Kina 2007.
Hun representerte Argentina under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun ble utslått i gruppespillet med det argentinske landslaget.
Keiko (spekkhugger)
Keiko var en spekkhogger, kjent som Willy i den første av tre Free Willy-filmer. Keiko døde av lungebetennelse i Halsa i Norge 12. desember 2003.
Bakgrunn
Han ble fanget av en fiskebåt utenfor Island i 1979 og ble fraktet til et akvarium. Han ble så solgt til Marineland i Canada, hvor han der ble trent opp til å være oppvisningsdyr. Siden ble han solgt videre til Mexico by for 350 000 USD, hvor han var hovedattraksjon i fornøyelsesparken Reino Aventura.
Filmstjerne
I 1992 begynte innspillingen av Free Willy, en film om en liten gutt som prøver å redde en spekkhogger. Året etter ble filmen en stor hit på kinoene i USA, og det ble satt fokus på hvordan Keiko ble behandlet i Mexico by. Dette gjorde at filmstudioet Warner Bros, fornøyelsesparken og dyrerettighetsbevegelsen begynte å lete etter et nytt hjem til ham.
Free Willy Foundation
Free Willy Foundation ble stiftet i november 1994 ved hjelp av Warner bros. og en anonym giver. Året etter ble Keiko gitt til stiftelsen, som offentliggjorde at Keiko skulle bli flyttet til et nytt og påkostet rehabiliteringssenter ved Oregon Coast Aquarium.
United Parcel Service sponset flyttingen av Keiko som foregikk den 7. januar 1996. På denne tiden veide Keiko bare tre og et halvt tonn, det normale for en hannspekkhogger er fire til seks tonn. Han ble plassert i sitt nye basseng og opplevde sjøvann for første gang på over 14 år. Han gikk opp et halvt tonn dette året, og hudproblemene hans avtok. Han havnet på forsiden av Time magazine og i en populær dokumentar «The Free Willy Story» på Discovery Channel. Mer enn 2 millioner mennesker besøkte ham i Oregon.
I 1997 begynte man å fore ham med levende fisk for å nå målet om å frigjøre Keiko i en inngjerdet bukt i Nord-Atlanteren før slutten av 1998. Etter lang diskusjon med forskjellige myndigheter i mange nordatlantiske land, ble det bestemt at Keiko skulle returnere hjem til Island. Etter at ei veterinærgruppe erklærte at Keiko var frisk og rask nok, ble han den 9. september fraktet med et C-17 transportfly direkte fra Newport til Klettsvikbukta på Vestmannaeyjar, Island. Der ble han plassert i en inngjerding inne i bukta.
Etter 18 måneder var Keiko endelig klar til å slippe "fri" inne i bukta. Bukta er på størrelsen med cirka 22 fotballbaner og har en dybde på opptil 15 meter, noe som gjorde at Keiko kunne trene på dykking. Det var på denne tiden han ble lært opp til å ignorere båter. Den eneste båten han skulle komme bort til, var Ocean Futures', de som hadde hatt ansvar for hans retur til Island.
Zhongguo da baike quanshu
Zhongguo da baike quanshu (kinesisk: 中国大百科全书, pinyin: Zhōngguó dà bǎikē quánshū, «Den store kinesiske encyklopedi») er Kinas mest omfangsrike (2010) encyklopedi.
Zhongguo da baike quanshu utkom med sin førsteutgave mellom 1980 og 1993 på Den store kinesiske encyklopedis forlag (中国大百科全书出版社, Zhōngguó dà bǎikē quánshū chūbǎnshè) i Beijing. Den har over 80 000 oppslagsord i 73 bind pluss et registerbind. Bindene er ordnet etter 66 temakretser; første bind (1980) befattet seg med astronomi.
En CD-ROM-versjon og en abonnementsbasert onlineversjon finnes også.
Ciudad del Este
Ciudad del Este (spansk for «Østbyen») er den nest største byen i Paraguay. Den ligger ved Paranáelva helt øst i landet, på grensa til Brasil og Argentina, i triangelet som kalles Trippelgrensa. Byen er hovedstad i departementet Alto Paraná. Den har rundt 320 000 innbyggere (2008).
Zhongguo da baike quanshu
En annenutgave av verket ble utgitt i 2009.
Det samme kinesiske forlag har også utgitt den ti bind store kinesiske oversettelse av Concise Encyclopædia Britannica og en oversettelse av Den store sovjetiske encyklopedi.
Ciudad del Este
I Ciudad del Este ligger hovedkvarteret til selskapet som driver Itaipu-demninga. Den har også et stort markedsområde hvor det blant annet selges billige elektroniske varer og et stort antall kjøpesentere. Byen har mye turisme, både på grunn av grensehandelen og nærheten til Iguazúfallene.
Byen blei grunnlagt i 1957 under navnet Puerto Flor de Liz. Den bytta seinere navn til Puerto Presidente Stroessner, før den fikk det nåværende navnet i 1989.
Guaraní internasjonale lufthavn ligger i Ciudad del Este. Vennskapsbrua over Paranáelva forbinder byen med den brasilianske byen Foz do Iguaçu.
Michael Kitchen
Michael Kitchen (født 31. oktober 1948 i Leicester i England) er en britisk skuespiller og TV-produsent som er kjent for sin rolle som kriminalsjef Foyle i den britiske TV-serien Foyle's War.
Kitchen jobbet med National Youth Theatre og på Beograd Theatre i Coventry før han begynte å studerte ved Royal Academy of Dramatic Art. I 1969 mens han fortsatt studerte ved denne skolen vant han en Emile Littler Award for sitt «fremragende talent og sin evne til å spille profesjonelt teater».
Kitchen er også en kjent skuespiller innen engelsk teater. Hans roller har variert fra rollen som Ptolemaios i Cæsar og Kleopatra ved Belgrade Theater i 1966, til rollen som Will i Howard Brenton sin storhet ved Royal Court i 1973. Han er også kjent for sin rolle i filmen Enchanted April.
Operasjon Nordwind
Operasjon Nordwind (Unternehmen Nordwind) var den siste store tyske offensiv som ble gjennomført på Vestfronten under den andre verdenskrig.
Operasjonen ble igangsatt 1. januar 1945 i Alsace og Lorraine, i det nordøstlige Frankrike, og operasjonen ble avsluttet 25. januar. Målet for operasjonen var enkelt. Offensiven var å bryte gjennom linjene til den amerikanske hæren som var stasjonert i disse områdene i Frankrike. Hvis operasjonen gikk som planlagt skulle veien ligge åpen for Operasjon Dentist (Unternehmen Zahnarzt) som etter planen skulle blitt gjennomført kort tid senere.
Operasjonen skulle gjennomføres av den tyske Armégruppe G (Heeresgruppe G) under ledelse av generaloberst Johannes Blaskowitz, med hjelp fra Armégruppe øvre-Rhinen (Heeresgruppe Oberrhein) som skulle ledes av Heinrich Himmler. På samme dag som den tyske hæren lanserte Operasjon Nordwind, gjennomførte det tyske flyvåpenet Luftwaffe flere flytokt med til sammen nesten ett tusen fly for å støtte opp under operasjonen som skulle gjennomføres av de tyske bakkestyrkene.
De amerikanske styrkene led i begynnelsen store tap både når det gjaldt stridsvogner, ammunisjon og forsyninger, og general Dwight D. Eisenhower, som fryktet en direkte ødeleggelse av de amerikanske hæravdelingene i området, sendte flere, allerede medtatte, divisjoner som opprinnelig var utstasjonert i Ardennene-området, etter Ardenneroffensiven. Deres ankomst ble forsinket, og amerikanerne ble dermed tvunget til å trekke seg tilbake til defensive posisjoner på den sørlige bredden av Moder-elven, den 21. januar 1945.
Den tyske offensiven nærmet seg slutten den 25. januar, samme dag som de amerikanske forsterkningene begynte å komme fra Ardennene. Strasbourg ble reddet fra en tysk okkupasjon. De totale tapene for den amerikanske hæren under denne operasjonen som helhet er noe uklart, men det inkluderer ca. 3000 drepte soldater, 9000 sårede, og 17,000 syke og skadde. Operasjon Nordwind, ble kostbar for begge parter, men den permanent fjernet mesteparten av alle de tyske styrker i Sør-Frankrike.
Kolędy
Kolędy er et musikkalbum med De Press, utgitt i 2008.
Tiniocellus
Tiniocellus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika og i India. (Kharel and Sarkar 2021)
Ludmila Manicler
Ludmila Manicler (født 6. juli 1987) er en fotballspiller fra Argentina som spiller for klubben Club Atlético Independiente. Hun var medlem av Argentinas nasjonale fotballag for kvinner.
Abbas Mahamat Tolli
Abbas Mahamat Tolli (født 1972 i Abéché ) er en tsjadisk økonom, som siden januar 2017 har vært sentralbanksjef for Sentralbanken for de sentralafrikanske statene (Banque des Etats de l'Afrique Centrale).
Utdanning og yrkeskarriere
Tolli har en bachelorgrad i bedriftsøkonomi fra Université de Québec.
Fra 2002 var han direktør for Tollvesenet og stabssjef for president Idriss Déby Itno, og fra 2005 til 2008 var han finansminister i Tsjad. Etter en kort periode som infrastrukturminister ble generalsekretær i Den sentralafrikanske bankkommisjonen, Commission bancaire d'Afrique centrale (COBAC). Denne stillingen hadde han fram til 2015, da han ble president i Den sentralafrikanske utviklingsbanken, Banque de développement des Etats de l'Afrique Centrale (BDEAC).
Da Lucas Abaga Nchamas sjuårsperiode som sentralbanksjef for Sentralbanken for de sentralafrikanske statene overtok Tolli denne stillingen. Han tiltrådte i januar 2017.
Målfrid Vannebo
Målfrid Pernille Vannebo (født 28. august 1959) er en norsk pistolskytter som har representert Stjørdal PK, Aron SK og Numedal SS.
Hun vant 7 NM-gull, 16 NM-sølv og 10 NM-bronse i perioden 1996–2019.
Desmond (Irland)
Desmond er et historisk kongedømme, jarledømme og grevskap i provinsen Munster i Irland. Det lå på sørvestkysten av Irland, i utstekning tilsvarte det som grevskap dagens grevskap Cork and Kerry, som ble opprettet ved deling av grevskapet Desmond i 1606.
Navnet Desmond kommer av irsk gælisk Deas-Mumhan, som betyr Sør-Munster. Det motsvarer Thomond (Nord-Munster), Ormond (Øst-Munster) og det mindre kjente Iarmond (Vest-Munster). De tre kronene i provinsen Munsters flagg representerer kongedømmene Desmond, Thomond og Ormond.
I tidlig middelalder var Desmond kontrollert av den vestlige grenene av klanen Eoganacht. Utstrekningen til kongedømmet Desmond tilsvarte det området denne grenen av klanen kontrollerte, og varierte gjennom politiske allianser og krigslykke. Denne grenen var i regelen svakere enn den østlige grenen som kontrollerte Ormond. Den østlige grenen hadde i praksis monopol på tittelen konge av Cashel (Caisel), som ga (det symbolske) overherredømmet over hele Munster. På midten av 900–tallet økte klanen Dal Cais sin makt og innflytelse på bekostning av Eoganacht, og Mathgamain mac Cénnidig ble den første konge av Caisel som ikke tilhørte Eoganacht. På slutten av Mathgamains bror, Brian Borus, regjeringstid var hele Munster under fast kontroll av Dal Cais (senere Úa Briain), og kongene av Desmond var underlagt disse.
Etter 1300–tallet ble «Desmond» brukt om både territioriet til de gæliske MacCarthy Mor høvdingene, som gjorde krav på å være konger av Munster, og områdenen til jarlen av Desmond. MacCarthy hadde herredømme over områdene sør og vest for byen Cork, jarledømmet strakk seg fra Dinglehalvøya i vest til Cashel i øst, nord for MacCarthy områdene. was located to the south and west of Cork city.
Sven Erik Sandnes
Sven Erik Sandnes (født 28. april 1951) er en norsk tegnefilmprodusent og daglig leder i Sandnes Media AS i Larvik.
Film og scenekunst
Sven Erik Sandnes har produsert filmserien Eventyrskogen, som består av elleve animasjonsfilmer basert på barnesanger av Alf Prøysen.
For scenen har han produsert juleforestillingen Jul i Prøysenland med blant andre Nissa Nyberget, Kari Svendsen, Elisabeth Lindland og Hans Jørgen Sandnes. En annen sceneproduksjon som Sandnes har vært ansvarlig for er den animerte operaforestillingen The Priest and his Servant Balda, som framføres av orkester, korister, dansere og dukkespillere tilknyttet Kattas Figurteater Ensemble, foran et filmlerret der det vises en animasjonsfilm.
Videre har han produsert Jørgen snart seks (2002) for Norges Diabetesforbund; denne tegnefilmen forteller historien om en seksåring som får diagnosen diabetes. Sandnes Media utviklet også aktivitetshefte og andre artikler til filmen. Manus til filmen var skrevet av Gro Røsth.
Sandnes har også produsert filmen Livet langs Numedalslågen, basert på en bok med samme tittel, og Kyststien 1 og 2.
Brettspill og bøker
Sandnes har gitt ut brettspillene Fjellvettspillet og Eventyrskogen, filmkokeboka, fire aktivitetsbøker for barn samt tre bøker med figurene fra prøysenvisene.
Prøysenhuset
Han har dessuten vært prosjektleder for opplevelsesenteret Musehullet på Prøysenhuset.
Annet
Sven Erik Sandnes er bosatt i Sandefjord. Han er faren til animatøren og illustratøren Hans Jørgen Sandnes.
Mattia Cattaneo
Mattia Cattaneo (født 25. oktober 1990 i Alzano Lombardo) er en profesjonell italiensk landeveissyklist. Han sykler for Deceuninck-Quick Step.
Haugesund Teater
Haugesund Teater ble etablert i 1986 som landets første offentlige støttede prosjektteater, er regionsteater for Nord-Rogaland og har tilholdsted i Smedasundet 98 på kaien i Haugesund.
Haugesund Teater blir finansiert gjennom statlig støtte, støtte fra Haugesund kommune og Rogaland fylkeskommune, i tillegg til billettinntekter og sponsorinntekter.
Ansatte
Haugesund Teater har per 2022 åtte faste ansatte, en teatersjef på åremål og to skuespillere på åremål. Haugesund Teater produserer egne forestillinger og samproduksjoner med kunstnerne og institusjoner på det lokale, regionale, nasjonale og internasjonale planet.
Tilholdssted
Av landets 23 institusjonsteatret er Haugesund Teater ett av de to siste uten fast, eget tilholdssted. Frem til 2019 leide teateret kontorer og spillelokaler i Festiviteten Haugesund Konserthus i Haugesund. I 2019 inngikk i Haugesund Teater et leieforhold i Smedasundet 98, også kalt E-verk. Stedet er nå kjent som HAUT scene. I 2022 vedtok Haugesund kommune å sette av midler til kjøp av nytt bygg til Haugesund Teater.
Teaterskole
I 2001 startet teateret en egen teaterskole for barn og ungdom i alderen fem til 18 år. Den ble lagt ned i 2014.
Teatersjefer
Teatrets første leder og grunnlegger var Brit Lossius, som arbeidet ved teatret fra 1986 til 1993.
Finansmarked
Et finansmarked er et marked hvor aktører kan handle grupper av varer som seg imellom er innbyrdes ombyttelige. Eksempler på slike varer kan være verdipapirer som aksjer (aksjemarked) eller råvarer som gull.
Eg er ikkje redd, eg er ikkje redd
Eg er ikkje redd, eg er ikkje redd er en prosasamling av Rune F. Hjemås, utgitt i 2008.
Boken var Hjemås' debut som forfatter, og kretser rundt mennesker som «ikkje vil vere redde, som prøver å finne seg til rette, men som av og til kjem borti feil knapp når dei vil spole tilbake til tida da verda kunne betraktast på trygg avstand gjennom ei beskyttande flate av glas». Tekstene spenner fra de realistiske hverdagsskildringene til mer absurde tankeeksperiment, fra nåtid til fortid og tilbake til nåtid igjen. I baksideteksten blir boken omtalt som «en miksteip», noe som formodentlig spiller på at den består av mange selvstendige tekster som likevel på et vis hører sammen. Sju av tekstene i boka ble i 2010 publisert på dansk i tidsskriftet Apparatur #20.
George Ratcliffe Woodward
Bakgrunn
Woodward ble født i Birkenhead og gikk på skole i Elstree i Hertfordshire, før han begynte på Harrow School. I 1867 fikk han Sayer-stipendet for å gå på Gonville and Caius College i Cambridge. Han gikk ut derfra i 1872.
Prest
21. desember 1874 ble han ordinert til diakon av biskopen av London, og gikk inn i en stilling i St Barnabas i Pimlico. I september 1882 flyttet han til Little Walsingham for å betjene stedet i tillegg til Houghton St Giles i Norfolk. Woodward spilte cello og eufonium, noe han av og til brukte i prosesjoner. Han spilte også på bjeller og drev med birøkting. I tillegg trykket og gav han ut samlinger med sine egne dikt. I 1889 giftet han seg etter å ha flyttet til Chelmondiston nær Ipswich, i 1888.
I 1893 gav han ut Carols for Christmas-Tide, Series II. Konen hans, Alice, døde i oktober 1893 og ble gravlagt i Walsingham. Året etter gav Woodward ut Carols for Easter and Ascension-tide, with one original composition: "This joyful Eastertide" og samme år sluttet han i stillingen i Chelmondiston for å returnere til St Barnabas.
Woodward var med på å starte St Barnabas Choral Society, og dyrket interessen sin for carol-sang og såkalt plainsong. I 1897 gav han ut Hymns and Carols for Christmas-tide, i 1898 Legends of the Saints og i 1902 og 1903 The Seven Sleepers of Ephesus og Poemata. I 1899 forlot Woodward St Barnabas for å redigere Cowley Carol Book.
I 1904 ble Songs of Syon utgitt og i 1910 kom Woodwards utgave av Piae Cantiones, samlet for the Plainsong and Medieval Music Society. I 1917 var han med på å skrive The Acathist Hymn of the Holy Orthodox Church in the Original Greek Text and done into English Verse. I 1920 samarbeidet han med Charles Wood og gav ut An Italian Carol Book og i 1922 gav Woodward ut Hymns of the Greek Church.
Hvit engvikler
Hvit engvikler (Eucosma lacteana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
Utseende
En middelsstor (vingespenn 13-17 millimeter), for det meste hvit vikler. Forvingen er litt tilspisset, grunnfargen er skittenhvit. Det er en uregelmessig, brunlig flekk ved roten, en rund, snøhvit flekk ved bakhjørnet og noen korte, brune streker ved ytre del av framkanten. Bakvingen er lysgrå.
Levevis
Larvene lever på blomsterhodene av ulike malurt-arter (Artemisia spp.), i Norge trolig mest på burot (Artemisia vulgaris).
Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, unntatt i sørøst og lengst i nord, og i det nordlige Asia. I Norge er den funnet langs kysten fra Østfold til Vest-Agder.
Villnäs slott
Villnäs slott (finsk Louhisaaren kartano) er en herregård i Villnäs i landskapet Egentliga Finland i Västra Finlands län, rundt 30 kilometer nordvest for Åbo.
Villnäs ble i over tre hundre år eid av slekten Fleming, og deretter over hundre år 1795–1903 av slekten Mannerheim. Carl Gustaf Mannerheim ble født på Villnäs slott i 1867. Hans gren av familien måtte selge eiendommen i 1880 etter farens konkurs.
Hovedbygningen er fra 1655 og er en representant for den italienske senrenessansens palassarkitektur. Den ble oppført av Herman Fleming (1619–1673) og omgis av en stor park i engelsk stil.
João Carlos de Oliveira
João Carlos de Oliveira (født 28. mai 1954, død 17. mai 1999) var en brasiliansk friidrettsutøver som konkurrerte i tresteg og lengdehopp.
Oliveira tilhørte verdenseliten i tresteg på 1970-tallet. 15. oktober 1975 hoppet han 17,89 i et stevne, hele 45 centimeter lengre enn den gjeldende verdensrekorden til Viktor Sanejev. Verdensrekorden stod i 10 år, til den ble slått av Willie Banks. Det var også brasiliansk rekord inntil Jadel Gregório hoppet 17,90 i 2007. I lengde var Oliveiras personlige rekord 8,36.
Oliveira deltok to ganger i OL. Under OL 1976 i Montréal kom han på tredjeplass i tresteg etter et hopp på 16,90. Sanejev tok gullet foran James Butts. I lengde kom Oliveira på femteplass. Han deltok også i OL 1980 i Moskva, der han fikk en ny bronsemedalje etter et hopp på 17,22. Denne gangen ble han slått av Jaak Uudmäe og Sanejev. Oliveira deltok også denne gangen i lengde, men gikk ikke videre fra kvalifiseringen.
I 1981 mistet Oliveira det ene benet etter en bilulykke. Deretter var han talsmann for funksjonshemmede.
Euro Ice Hockey Challenge
Euro Ice Hockey Challenge (EIHC) er en årlig serie av ishockeyturneringer for ishockeylandslag som avholdes i Europa hver sesong under de IIHFs pauser i november, desember og februar. Turneringene avholdes i forskjellige land i Europa og omfatter til tider land utenfor Europa såsom Japan og Kasakhstan.
Turneringene i Euro Ice Hockey Challenge avholdes for land som ikke deltar i Euro Hockey Tour. Forskjellen mellom de to seriene er at i Euro Ice Hockey Challenge kan flere turneringer bli avholdt samtidig.
Organisering
Euro Ice Hockey Challenge ble opprettet av IIHF i oktober 2001. Deltagerne er ishockeylandslag som er i elitedivisjonen og divisjon I i ishockey-VM. EIHC tilsvarer Euro Hockey Tour for mindre hockeynasjoner.
Nesten alle lagene bruker EIHC som forberedelse til VM senere samme år. Det er en mulighet for lagene til å teste mindre erfarne spillere og gi dem verdifull istid på et internasjonalt nivå.
Følgende tolv landene deltar i EIHC:
Andre land deltar også til tider i EIHC, blant andre, og.
Andre internasjonale pause: 7.–13. november 2011
Standby:
skulle egentlig delta i turneringen i stedet for Litauen men trakk seg fra turneringen.
Tredje internasjonale pause: 12.–18. desember 2011
Standby: og
Fjerde internasjonale pause: 6.–12. februar 2012
Standby: og
Liu Yin
Liu Yin (kinesisk 柳蔭), født 19. august 1981 i Harbin i Heilongjiang, er en kinesisk curlingspiller som deltok i de olympiske vinterleker 2010 i Vancouver.
Liu Yin vant en olympisk bronsemedalje i curling for damer under 2010 i Vancouver. Hun var med på det kinesiske laget som kom på tredjeplass bak Sverige og Canada. De andre spillerne på laget var Zhou Yan, Yue Qingshuang og Wang Bingyu.
Liv Runesdatter
Liv Runesdatter (født 20. oktober 1979) er en norsk sanger, komponist og produsent.
Hun ga ut albumet Syng hjerte i 2008 med folkemusikk fra Rogaland og Vestfold. Det nederlandske magasinet Folk World plukket ut Syng hjerte til sin liste «Beste internasjonale plateutgivelser 2009».
Runesdatter er kunstnerisk leder og sanger i Song Circus, et vokalt kammerensemble bestående av profesjonelle utøvere bosatt i Stavanger, Oslo og Gøteborg. Ensemblet kombinerer formidling av nedtegnet samtidsmusikk og improvisasjonsbasert musikk og har bemerket seg gjennom nære samarbeid med komponister og skapende musikere, deriblant Trevor Wishart (UK), Jaap Blonk (NL), Ruben Sverre Gjertsen (NO), Ole Henrik Moe (NO) og David Moss (USA/DE).
Drepanocerus
Drepanocerus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Ganske små (ca. 4 millimeter), mørkfargede skarabider. Hodet er uten horn eller knøler. Kroppen er noe knudrete på grunn av groper og furer, med oppstående, hårlignende skjell. Dekkvingene er tilsmalnende bakover.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i tropisk Afrika, men Drepanocerus planus lever på Java.
Systematisk plassering
Slekten har nylig blitt delt opp i flere slekten, blant andre Afrodrepanus, Eodrepanus, Latodrepanus og Tibiodrepanus.
Inferno i flammer
Inferno i flammer (originaltittel: The Towering Inferno) er en amerikansk drama- og katastrofefilm fra 1974 med Steve McQueen og Paul Newman i hovedrollene. Regi er ved John Guillermin. Filmen er basert på de to bøkene The Tower, av Richard Martin Stern, og The Glass Inferno, av Thomas N. Scortia og Frank M. Robinson.
Filmen vant tre Oscar-priser og to Golden Globe.
Handling
San Franciscos horisont domineres av The Glass Tower, verdens høyeste skyskraper på 138 etasjer. Den stolte bygningen venter på sin storslåtte åpningsseremoni. 300 av byens prominente personer er tilstede for å bivåne innvielsen av bygningen som inneholder 83 etasjer med kontorer og ytterligere 50 etasjer med leiligheter, og aller øverst en luksuriøs restaurant og nattklubb. Seremonien begynner i øverste etasje, men samtidig skjer en kortslutning i det elektriske anlegget i 81 etasje som utløser en brann. Brannen sprer seg så raskt at hele San Franciscos brannstyrke må settes inn. Etterhvert som det blir klart at brannen ikke kan kontrolleres må det avgjøres hvordan de 300 gjestene i toppetasjen skal evakueres fra bygget.
Om filmen
Filmen fikk gode kritikker og ble også en publikumssuksess.
Peer Gynt (1915)
Peer Gynt er en stum amerikansk fantasyfilm fra 1915, regissert av Oscar Apfel og Raoul Walsh. I hovedrollene: Cyril Maude, Myrtle Stedman, Fanny Stockbridge, Mary Reubens, Mary Ruby og Winifred Bryson. Filmen ble utgitt 16. september 1915 av Paramount Pictures.
Handling
Peer Gynt er en livlig norsk bondegutt. Etter å stjålet en annen manns brud og tatt henne med seg opp i fjellene begynner han å vandre rundt i verden på jakt etter vakre kvinner. Fem yndige kvinner trer inn i hans liv og forfører ham, bare for å lure ham og forlate ham etterpå. Når Peer har blitt rik fortsetter han å reise, søker etter kvinner fra Nord-Amerikas skoger til Afrikas ørkener og vender til slutt hjem, som en ensom og nedslått gammel mann, til sin hjemby i Gudbrandsdalen. Før Knappestøperen skal legge ham i smeltedigelen for å støpe ham om til en bedre mann blir Peer reddet av sin trofaste barndomsvenn, Solveig. Hun redder ham gjennom sin kjærlighets renhet og overbevisning.
Konkurranse (økonomi)
Konkurranse betegner i økonomisk forstand sameksistensen mellom bedrifter eller andre tilbydere i et marked hvor det er en begrenset etterspørsel eller begrensede vekstmuligheter. Med en rimelig fri markedsform med konkurranseutsatt marked, vil bedriftene konkurrere med hverandre om kunder og markedsandeler av den totale omsetning. Konkurransen handler da om å vinne salgsinntekter, kunder og andre typer markedsandeler på bekostning av konkurrentene. Man kan også snakke om konkurranse på etterspørselssiden. Graden av konkurranse kan være bestemt eller påvirket av konkurranseregulering.
Konkurranse er en vesentlig drivkraft for demokratisk tilgang til, og effektiv utnyttelse av, naturressurser og andre knappe goder. Etterspørselskonkurranse betegner hvordan kjøperne kan konkurrere om å få kjøpe varer eller tjenester i markeder med knapt tilbud. Eksempelvis er det begrenset etterspørselskonkurranse i de norske markedene for råmelk, korn, fisk, reinkjøtt eller elektrisk kraft. Konkurransen på kjøpersiden kan være begrenset av innkjøpsmonopoler (monopsoni) eller -samvirker. Tilbudskonkurranse betegner hvordan produsentene konkurrerer om å erverve og utnytte innsatsfaktorer i sin produksjon, og om å få avsatt sine ferdige varer eller tjenester gjennom salg til konsumentene. Gjennom pris-mekanismen vil det oppstå konkurranse om innsatsfaktorer (produksjonsmuligheter) og om kunder (salgsmuligheter), og tilbyderne vil forsøke å seire i denne konkurransen gjennom å framstå som mer attraktiv vurdert etter kvalitet, design, pris, eller leveringsbetingelser. Konkurransen driver ofte fram produksjonsforbedringer, effektivisering og innovasjon, men ikke entydig.
Studier tyder på at forholdet mellom konkurranse og innovasjon er først økende og deretter avtakende: Innovasjonen hemmes både av mangel på konkurranse, og av for mye konkurranse. I et marked med monopol (bare én tilbyder) vil denne tilbyderen ikke ha noe stort insentiv til forbedringer og innovasjon, fordi det ikke er noen konkurranse og monopolisten derfor får solgt sine varer eller tjenester uansett. Når flere aktører blir tilbydere og konkurransen i markedet øker, vil kampen om kundenes preferanse drive dem til å overgå hverandres tilbud gjennom å investere i tiltak som gir kvalitetsutvikling, prisreduksjon eller leveringsforbedring. Men dersom det er for mange tilbydere i markedet, vil ikke den enkelte tilbyder ha utsikter til å kunne få finansiert de investeringene som skal til for å gjøre forbedringer eller innovasjon.
Konkurransens arenaer
Konkurranse foregår mellom aktører i et marked, og en konkurranseutsatt økonomi består av et høyt antall ulike markeder. Hva som avgrenser et enkelt marked avgjøres gjennom avanserte økonomiske tester, hvor konkurransemyndigheter identifiserer det enkelte markedet som man skal oppnå konkurranse innenfor. Eksempelvis finnes det separate marked for egg, marked for betalingstjenester, marked for bredbåndsaksess, marked for konsumferdig ost, osv. I konkurransefaglig forstand består et økonomisk avansert land av tusenvis av markeder.
Konkurransen foregår på ulike arenaer innen hvert marked, og de viktigste arenaene er:
Kriterier og regulering av konkurranse
Det stilles i økonomisk teori opp ulike kriterier for graden av konkurranse, og utfra det enkelte markeds oppfyllelse av disse kriteriene betegnes konkurransen i markedet som fullkommen konkurranse, bærekraftig konkurranse, reell konkurranse, begrenset konkurranse, monopolistisk konkurranse, oligopol, duopol eller monopol. tradisjonelt har graden av konkurranse ofte vært målt entydig etter antall tilbydere (monopol-duopol-oligipol), men i myere konkurranseteori er tilbydernes markedsandeler vel så avgjørende.
Kriteriene for graden av konkurranse omfatter blant annet:
Myndigheters aktive påvirkning av et eller flere av disse kriteriene for konkurranse i markedet, kalles konkurranseregulering. Den kan skje gjennom forhåndsdefinerte regler og grenser for aktørenes atferd for å hindre svekkelse av konkurransen før den finner sted (ex-ante regulering), eller man kan la aktørene opptre fritt og regulere eventuelle brudd på konkurranselovgivningen i ettertid, dersom man mener atferden har begrenset konkurransen (ex-post regulering).
I noen markeder har regulering til hensikt å beskytte monopoler eller i alle fall begrense konkurransen. Et eksempel er melkemarkedet hvor Tine har monopol på kjøp av råmelk fra melkebøndene, mens Q-melk bare har lov til å hente råmelk fra bøndene som har Q-avtale, og Synnøve Finden ikke har lov til å innhente råmelk i det hele tatt. Bøndene som har avtale til Tine er forpliktet til å levere minst 90 % av sin melk til Tine. Det er vanlig med regulerte monopoler i primærnæringene, eksempelvis i markedet for landing av råfisk eller innkjøp av reinkjøtt fra reindriftssamene. Ofte skyldes fraværet av konkurranse på kjøpersiden i primærnæringene at innkjøpet er organisert i kooperativer eller samvirker, som tidvis er lovfestede. Rasjonalet har vært å hindre prissvingninger og sørge for jevne inntekter for bonden eller fiskeren.
I andre markeder har reguleringen som mål å øke konkurransen - eksempelvis spesifisert som å redusere enkeltaktørers markedsandel eller oppnå lavere sluttbrukerpriser. I Europa har telemarkedet regulering av priser, tilgangsrettigheter og samtrafikk med sikte på å styrke for eksempel etablerings-, infrastruktur- eller priskonkurransen. Sektorreguleringen er spesielt utbredt så lenge en eller noen få aktører har dominerende markedsandeler innen tilbudet av infrastruktur, eksempelvis ved at de eier hele eller store deler av telenettet eller jernbanenettet. Dersom det oppnås bærekraftig konkurranse hvor ingen har dominerende markedsmakt, er det vanlig at sektorregulering avvikles.
Konsmo skole
Konsmo skole er ligger på Helle nord for Konsmo sentrum i Audnedal i Lyngdal kommune. I 2011 og 2012 har den 102 elever.
Yue Qingshuang
Yue Qingshuang (født 7. oktober 1985 i Harbin i Heilongjiang) er en kinesisk curlingspiller som deltok i de olympiske vinterleker 2010 i Vancouver.
Yue Qingshuang vant en olympisk bronsemedalje i curling for damer under 2010 i Vancouver. Hun var med på det kinesiske laget som kom på tredjeplass bak Sverige og Canada. De andre spillerne på laget var Zhou Yan, Liu Yin og Wang Bingyu.
Kina vant seks kamper og tapte tre i den innledende runden og var dermed kvalifisert for semifinalespill. Semifinalen tapte de til Sverige med 4 - 9. Kina vant bronsefinalen med 12 - 6 over Sveits.
Avisåret 1848
Avisåret 1848 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1848.
Dødsfall
…
Elia Favilli
Elia Favilli (født 31. januar 1989 i Cecina, Toscana) er en profesjonell italiensk landeveissyklist. Han sykler for Southeast Pro Cycling.
Monster In My Cadillac
«Monster In My Cadillac» er en singel fra det norske boogierock-bandet Backstreet Girls. De to låtene ble senere utgitt på albumet Hellway to High.
Førsteopplaget kom i 500 eksemplarer, hvorav 100 i rosa vinyl og 400 i sort (Sort label med hvit stjerne).
Andreopplaget kom i 200 eksemplarer (Hvit label med sort stjerne).
Hafez
Shams al-din Hafiz eller Hafez (egentlig Khwāje Šamsod-dīn Mohammad Hāfez-e Šīrāzī, خواجه شمس‌الدین محمد حافظ شیرازی ; født 1320 i Shiraz i det nåværende Iran, død 1390 i Shiraz) var en persisk dikter og mystiker.
Hafez regnes som en persisk/iransk nasjonalpoet, og hans dikt er fremdeles i levende bruk. Diktene er skrevet i formen ghazal, med dobbeltvers og monorim. Hans forfatterskap omfatter mellom 500 og 600 dikt, selv om så mye som 709 dikt tilskrives ham. Standardutgaven Divân-e Hâfez inneholder snaut 500 dikt. Han anses for å ha et tvetydig forhold til religion og religiøs autoritet, selv om mange av hans lesere anser at diktene er skrevet med guddommelig autoritet, og det er en vanlig praksis å bruke oppslag i diktsamlingen som utgangspunkt for spådommer.
Biografi
Man vet svært lite om hans biografi og det har vært en store utfordringer knyttet til det å kartlegge hans liv. Forskere har vært nødt til å nøye seg med komparative analyser av historiske begivenheter og Hāfez' poesi for å danne et helhetlig bilde av Hāfez.
Som tenåring skal han ha gått på koranskole (maktab), hvor han fikk tilnavnet «Hāfez» («den som memorerer»), på grunn av sin evne til å memorere Koranen i sin helhet. Ved siden av studiene arbeidet Hāfez på et bakeri, hvor han ofte leverte brød til kunder i rikmannstrøket i byen. Ifølge folketradisjonen skal det ha vært her han forelsket seg i den unge og vakre Shākh-e Nabāt.
Han levde i en overgangstid i Irans historie; etter det mongolske Ilkhanatet utgått fra Djengis Khan, og stort sett før Timur Lenk tok kontroll over Iran og byen Shiraz. Hafez ble støttet av flere følgende herskere. Først den lokale kongen Abu Eshāgh, senere den strenge Amir Mobarezeddin fra muzaffariddynastiet og etter ham sønnen Shah Shuja. På slutten av sitt liv ble Hafez støttet av Timur Lenk.
Under Mobarezeddins styre ble Hāfez avsatt fra sin posisjon som lærer i koranstudier, og under Shah Shuja ble han gjeninnsatt som lærer. Avsettelsen gjenspeiler seg i Hāfez diktning der han kritiserer tyranniet:
Poesi
Hāfiz må ha hatt bred kunnskap innen teologi, filosofi, litteratur og historie. Gjennom symboler som nattergal, rose, sypress, vin og vertshus skildrer han ulike former for kjærlighet, og dertil samfunnskritikk og satire. Nattergalen symboliserer den elskende som alltid transformeres, ødelegges eller ruineres i kontrast til rosen som er symbolet på den elskede, den som alltid forblir, er vakker og ubøyelig. Dette blir beskrevet i et av hans vers:
Med sin åpne symbolbruk har Hāfez fått en uensartet tilhengerskare. Publikum tolker hans poesi forskjellig, avhengig av egen livsfilosofi. Deriblant vil eksempelvis en geistlig kunne tolke munnskjenkens vin som et symbol på kjærlighet skjenket fra gud. Sagt på en annen måte er Hāfez´s poesi gjennomsyret av spirituell kjærlighet. På en annen side kan andre lese hans poesi og fornemme verdslig kjærlighet.
Da Shiraz noen år senere ble invadert av Timur Lenk (1336–1405) skal det ifølge folketroen ha vært et møte mellom Timur Lenk og Hāfez. Timur Lenk skal ha bebreidet poeten for å ha skrevet diktet
Dette er et av Hāfez' mest berømte dikt, og viser hvordan Hāfez forholdt seg til sin omverden. Han anså kjærlighet som mer verdifullt enn materiell rikdom. Timur Lenk kunne ikke forstå hvordan Hāfez kunne gi bort de to vakre byene Samarkand og Bukhara i bytte mot føflekken til en kvinne i fra Shiraz. Hāfez svarte: «Deres majestet, det er på grunn av slik sløseri jeg har havnet i fattigdom.»
Orakel (fāl)
Hāfez blir helt opp til vår egen tid brukt som orakel. Det er vanlig i persisk kultur å bruke vilkårlige oppslag i Divân-e Hâfez til å konsultere fremtiden, motta råd eller få trøst og lindring i en vanskelig tid. Særlig i persisktalende land som Iran, Afghanistan, Tadsjikistan, Usbekistan, stater i Kaukasus, deler av Pakistan, India, Irak, Tyrkia.
Ettermæle
Et gravminne ble reist allerede i 1453, omgitt av en hage. Et nytt gravmausoleum ble reist i 1773, og revet i 1899. Dagens minne fra 1931 er tegnet av den franske arkitekten André Godard.
Hāfez' poesi brukes i billedkunst, kalligrafi og musikk. I persisk tradisjonell musikk synges Hafez' dikt til ulike slag- og strykeinstrumenter.
Briten William Jones oversatte Hafez til latin, gresk, fransk og engelsk i 1771, og ble med det den første som introduserte ham for et vestlig publikum. Goethe ble på slutten av sitt liv sterkt grepet av Hafez, og utga i 1819, 72 år gammel, diktsamlingen West-Östlicher Divan som var inspirert av persisk litteratur. Goethes innsats førte til flere tyske oversettelser, og både Schubert og Strauss skrev musikk til enkelte av diktene. Nietzsche, Walt Whitman og Ralph Waldo Emerson lot seg også inspirere.
Den første norske oversettelsen var én ghazal hos Seippel i 1912, deretter 23 ghazaler i Hafiz av Shiraz av Bjarne Aagaard i 1927 («Boken sier nok mest om Aagaards forestillinger om det gamle Persia, og boken bør forbigås i stillhet i dag» ). Johannes Gjerdåker gjendiktet 6 ghazaler i 1978, Thiesen og Kittelsen oversatte 23 dikt i 2003 og Vahdat/Hillestad utga i 2010 et utvalg på 100 dikt i samlingen I vinens speil.
Baltische Landeswehr
Baltische Landeswehr (norsk: «Det baltiske landsvern») var de forente væpnede styrkene til Kurlands og Livlands adel fra 7. desember 1918 til 3. juli 1919.
Historie
Etter våpenhvilen i 11. november 1918 insisterte Den interallierte militærkontrollkommisjon at de tyske tropper skulle forbli i Baltikum for å forhindre at området ble gjenokkupert av Den røde armé. Da den sovjetiske vestoffensiven i 1918-1919 nærmet seg kontaktet Latvias provisoriske regjering August Winnig, den tyske advokaten i Baltikum, og signerte en avtale med ham som godkjente organiseringen av landforsvarsstyrker den 7. desember 1918. Partene signerte enda en avtalen den 29. desember som sikret alle fremmede soldater, som deltok i kampene om Latvias frihet, fullt statsborgerskap i Latvia. Våpen, seletøy og uniformer skulle bli forsynt av Den tyske stat. Matforsyninger skulle tas vare på av Latvias provisoriske regjering.
Kampområder og felttog
I senfebruar 1919 var kun Liepājas (Libaus) havn og nærliggende områder i tysk og latvisk militærkontroll. I februar og mars 1919 klarte Landeswehr å vinne en rekke slag mot Den røde armé, og okkuperte først Ventspils (Windau), før de rykket syd- og østover mot Riga. Mordet på tre soldater av Det baltiske Landeswehr førte til et statskupp den 16. april 1919, ved en regjeringsproklamasjon av en luthersk prest, Andrievs Niedra. Samtaler, hvor USA og Storbritannia tok del, hindret ikke fremrykningen mot Riga og erobringen av byen den 22. mai, hvor baron Hans von Manteuffel gjorde en inngang med en liten hærdel, og døde da han ledet sine menn. Den latviske nasjonalregjering ble avsatt mens Frikorpset rykket mot Riga den 23. mai 1919. Latviere søkte hjelp fra Den estiske folkearmé (Eesti Rahavägi) som hadde okkupert Nord-Latvia siden tidligere samme år. Etter bolsjevikene hadde blitt drevet ut av mesteparten av Latvia beordret de allierte at den tyske regjering skulle trekke ut sine tropper fra Baltikum. Derimot lykkes tyskerne å forhandle frem en utsettelse, og argumenterte for at dette ville gitt bolsjevikene frie tøyler. I juni 1919 beordret general von der Goltz sine tropper til å ikke rykke øst mot Den røde armé, slik de allierte hadde forventet, men nord, mot esterne. Den 19. juni lanserte Landeswehr et angrep for å sikre områder rundt Cēsis (Wenden), men i slagene de påfølgende dager ble de beseiret av Den estiske 3. divisjon, inkludert Det latviske 2. Cesis-regimentet, ledet av Ernst Põdder. Morgenen 23. juni begynte tyskerne en generell retrett mot Riga. De allierte insisterte igjen at tyskerne skulle trekke ut sine tropper fra Latvia, og intervenerte for å innføre en våpenhvile mellom esterne og Landeswehr, hvor esterne var på vei til å rykke inn i Riga. I mellomtiden hadde en alliert utsending bestående av britiske tropper under general Hubert de la Poer Gough ankommet Baltikum med oppdrag i å rydde området for tyskere, og organisere innfødte armeer for de baltiske stater. For å sikre reetableringen av latvisk kontroll ble Det baltiske Landeswehr plassert under britisk kontroll.