cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Magistraten i Christiania
Overgangen til rent kommunal byforvaltning fra 1922 og forhistorien
Allerede i 1866 ba formannskapet i Christiania regjeringen nedsette en kommisjon for å utrede en omorganisering av bystyringen. Det ble argumentert med at for en stor by som Christiania passet ikke lenger den gamle ordningen, og særlig var det en ulempe at ansvarsdelingen mellom de folkevalgte og magistraten var så uklar. En kongelig kommisjon ga i 1868 innstilling om en ny særlov for bystyringen i Chrisiania, der formannskapet og magistraten skulle slås sammen til en felles autoritet. Etter statlig og kommunal vandring ble forslaget skrinlagt i 1879. Men kravet om styringsreform og en egen kommunelov for Christiania, var en gjenganger fra 1860-årene og fremover.
I Kristiania (Oslo fra 1925) fortsatte medlemmene av magistraten som kommunale tjenestemenn med tittelen rådmann, men innflytelsen ble noe mindre da statlige oppgaver falt bort og antallet avdelinger i kommunens sentraladministrasjon økte til seks. Unntaket var førsteborgermester, som beholdt tittel som borgermester og funksjon som finansrådmann og øverste leder av den kommunale forvaltningen. Fra 1938 gikk tittelen borgermester ut av bruk, og alle lederne for avdelingene i sentraladministrasjonen brukte tittelen rådmann. Lederen var finansrådmann.
Kontorlokaler
Magistraten har holdt til i tre av de få bygårdene fra før 1650 som fortsatt står. Fra 1661 holdt magistraten til i byens første rådhus i Nedre Slottsgate 1 («Gamle rådhus»), som var innviet i 1641. I 1734 tok magistraten i bruk byens andre rådhus i Rådhusgata 7 («Garmanngården»). Her var også politistasjon og arrest, som fortsatt hadde tilhold her etter at magistraten flyttet.
I 1824 ble det reist krav om nytt rådhus for å forbedre arbeidsforholdene for forvaltningen. Den statlig eide gården i Dronningens gate 11 («Magistratgården») ble magistratens lokale fra 1843. I Dronningens gate 11 hadde de tre medlemmene felles kontor (arbeidsværelse) inntil 1864, og dette rommet tjente også som konferanserom for besøkende og rom for forhandlinger i Skifteretten og andre møter.
I 1870 flyttet magistraten til Møllergata 9, «kammerherre Gjerdrums gård». I 1880-årene holdt den kommunale administrasjonen for øvrig til i en rekke bygninger rundt i byen.
Irland under VM i friidrett 2017
Irland deltok med 12 utøvere under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 5. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.
Resultater
(q – kvalifisert, NM – Ingen gyldige resultat, SB – Sesongbestenotering)
Magistraten i Christiania
Arkiv
Magistratsarkivet er hovedkilden til kommunal virksomhet i den perioden magistraten virket. Arkivet inneholder også manntall, borgerbrev og valgstyreprotokoller. Arkivsaker som gjelder saksområder som staten senere har overtatt finnes i Statsarkivet, mens de øvrige arkivsakene finnes i Byarkivet.
I Statsarkivet finnes bl.a. alminnelig korrespondanse fra 1702 til 1815 og kopibøker fra 1720 til 1841. De fleste seriene slutter ved midten av 1800-tallet.
Hyalophora
Utseende
Store påfuglspinnere med store, lange vinger. Forvingene er ikke eller ubetydelig sigdformede. Grunnfargen er grå eller gråbrun, ofte med et innsalg av rosa. Hver vinge har en mer eller mindre halvmåneformet, lys flekk og en hvit tverrstripe utenfor denne. Spissen av forvingen har en liten øyeflekk.
Levevis
Larvene lever på ulike slags busker og trær. Disse artene kan utnytte en rekke forskjellige fødeplanter. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg, men overlever på fett de har lagret fra larvetiden. De store hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner, som de aktive hannene kan merke på lang avstand.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.
Callosamia
Callosamia er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).
Utseende
Middelsstore (vingespenn 60-70 millimeter) påfuglspinnere, de minste medlemmene i gruppen Attacini. Hunnene er mest lyst rødbrune, hannene mørkt gråbrune på grunnfarge. Forvingene er ikke eller lite sigdformede. I vingespissen er det en liten øyeflekk. Hver vinge har en liten, mer eller mindre L-formet, hvit flekk og en hvit tverrstripe utenfor denne. Den ytre delen er ofte lysere enn den indre.
Levevis
Larvene lever på ulike slags busker og trær. Disse artene kan utnytte en rekke forskjellige fødeplanter. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg, men overlever på fett de har lagret fra larvetiden. De store hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner, som de aktive hannene kan merke på lang avstand.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det østlige Nord-Amerika.
Jane Meyer
Jane Meyer (født 2. april 1979) er en norsk politiker som representerer Høyre. Hun var i perioden 2017-2021 andre vararepresentant til Stortinget for Hedmark.
I forbindelse med metoo fortalte hun i januar 2018 om flere hendelser med seksuell trakassering i partiet.
Sergius I
Sergius I, født i Antiokia i Syria, død 8. september 701 i Roma) var pave fra den 15. desember 687 til sin død den 8. september 701. Sergius Iæres som helgen i den katolske kirke, med minnedag den 8. september.
Bakgrunn
Sergius, sønn av Tiberius, kom fra fødselen fra Antiokia ved Orontes. Han fikk sin utdannelse på Sicilia.
Fjernsyn før 1935
Fjernsyn før 1935 er en oversikt over hendelser og teknologiutvikling av fjernsynet frem til og med året 1934.
Sergius I
Prest, kardinal
Han ble presteviet av pave Leo II, og var kardinalprest av Santa Susanna i Roma fra ca 683 til 687.
Pavevalget
Da pave Konon lå på dødsleiet, tilbød erkediakonen Pascal eksarken, som satt i Ravenna, en stor sum penger for å i bytte bli valgt til pave. Ved eksarkens innflytelse ble erkediakonen følgelig valgt av et antall personer; omtrent samtidig valgte et annet parti erkepresten Teodor. Det store flertallet av presteskapet og folket ville imidlertid ha det være seg ene eller den andre, og valgte Sergius. En gruppe sivile myndighetspersoner, militæroffiserer, klerikere og anmdre borgere dro etter et rådsmøte på keiserpalasset på Palatinerhøyden og stormet Lateranet og tvangdeto rivaliserende kandidater til å trekke seg og akseptere Sergius, som folkets representanter hadde valgt.
Pave
Sergius' valg ble stående, og han ble konsekrert til biskop av Roma 15. desember 687. Den nye paven hadde mange kontakter med England og engelskmennene. Han ble besøkt av Caedwalla av Wessex, og døpte ham i 689; og ettersom kongen døde i Roma kunne han også begrave ham, i Peterskirken. Han beordret at [sankt) Wilfrid skulle gjeninnsettes som biskop, begunstiget (sankt) Aldhelm, da abbed av Malmesbury, og hadde trolig Beda venerabilis som sin rådgiver. Han konsekrete også engelskmannen (sankt) Willibrord til biskop, og sendte ham for å forkynne den kristne lære for friserne.
Striden med keiseren i Konstantinopel kom til å dominere meget av hans pontifikat. Paven hadde ikke deltatt på den synode som keiseren hadde gjennomført i Konstantinopel (in Trullo). Deltakelsen av Basilius av Gortyna fra Kreta, som var del av det romerske patriarkat, ble i Øst ansett som en romersk representant eller hans nærvær tolket som innebærende en romersk approbasjon, men han var faktisk ikke pavelig utsending.
Keiser Justinian II forsøkte å bevege pave Sergius til å skrive under på beslutningene fra konsiliet i Trullo av år 692, hvorved grekerne tillot prester og diakoner til å beholde sina hustruer etter at de var ordinert og hvorved patriarken av Konstantinopel ble opphøyd til jevnbyrdig med paven i Roma. Da pave Sergius vegret seg for å godkjenne konsilet. Han erklærte at han heller ville dø enn å gå med på slike feilaktige noviteter.
Da ville keiseren at paven skulle abdisere (som hans forgjenger Konstans II hadde gjort med pave Martin I som endte sine dager i Chersonesus på Krim), men det romerske folk og det italienske militæret fra eksarkatet Ravenna nektet å la keiserens utsendte magistrianus ta Sergius og bringe ham med seg til Konstantinopel. Folket beskyttet således paven, og Justinian selv ble avsatt ikke lenge etter (695).
Pave Sergius gikk videre ved å tilintetgjøre ethvert spor av skismaet om «de tre kapitler» i Aquileia.
Han innførte hymnen Agnus Dei i Den hellige messe, og innførte prosesjoner til flere kirker. Han bestemte også at hostien skulle brytes under Messen, og han restaurerte den skadede fasade i Peterskirkens atrium som viste Lammets tilbedelse. Agnus Dei ble fra pave Sergius' tid sunget på både latin og gresk. Han restaurerte og utsmykket også andre basilikaer,
Niels Kerstholt
Niels Kerstholt (født 2. april 1983 i Utrecht) er en nederlandsk skøyteløper som konkurrerer i kortbane.
Kerstholt deltok i Vinter-OL i 2006, 2010 og 2014.
OL-resultater
Torino 2006
Vancouver 2010
Kenya under VM i friidrett 2007
Kenya deltok i VM i friidrett 2007 (utendørs) fra 24. august til 2. september 2007 i Osaka i Japan, og tok 13 medaljer i mesterskapet.
Dongga gasskraftverk
Dongga gasskraftverk er et varmekraftverk med kombinert gass- og drivstofforbrenning i provinsen Tibet i det sørvestlige Kina. Ved igangsettelse hadde vannkraftverket en kapasitet på 295 MW, fordelt på en 180 MW-enhet for gassforbrenning, og 9 enheter på ca 11-12 MW hver som kan fyres med fyringsolje.
Vatersay
Vatersay (skotsk gælisk: Bhatarsaigh ) er en øy i Atlanterhavet, i Hebridene på vestkysten av Skottland.
Etiopia under VM i friidrett 2007
Etiopia deltok under VM i friidrett 2007 (utendørs) fra 24. august til 2. september 2007 i Osaka i Japan, og tok fire medaljer under mesterskapet.
Vatersay
I 2011 bodde det 90 mennesker på Vatersay, bebyggelsen er konsentrert til landsbyene Baile Bhatarsaigh midt på øya og Caolas nord på øya. Vatersay har veiforbindelse med Barra over en veifylling som ble anlagt i 1991.
I 1853 forliste tremasteren Annie Jane, et emigrantskip på vei fra Liverpool til Montréal, mot klippene utenfor vestsiden av Vatersay. Av 450 passasjerer overlevde bare rundt 100. Et varde og et lite monument på stranden er satt opp til minne om de 350 omkomne.
Yumaphthona
Yumaphthona er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Utbredelse
Artene er kjent fra Fransk Guyana.
Nanophyini
Dvergsnutebiller (Nanophyidae) er en liten familie av små snutebiller (Curculionoidea) som lever på ulike slags planter. De har tidligere blitt regnet til ulike familier, blant annet snutebiller (Curculionidae) og Brentidae. Bare én art er registrert i Norge, men det er kjent seks arter fra Nord-Europa.
Utseende
Knøttsmå til små (1,2 – 2,5 mm) biller, kroppen tykk, oval og høyt hvelvet med en lang, sylindrisk snute som ofte er omtrent halvparten så lang som resten av kroppen. På farge er de vanligvis gul- eller brunaktige, uten påfallende hår, men ofte med lyse skjell, eller med fine hår. Hodet (bortsett fra snuten) er ganske lite, fasettøynene store og flate. Antennene sitter festet på siden av snuten i den ytterste halvdelen. De består av 8-10 ledd, og er knebøyde. Det innerste leddet utgjør nær halvparten av totallengde, så følger 4-6 små, smale ledd før antennen avsluttes med en tre-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, sterkt hvelvet, ved roten nesten så bredt som dekkvingene, sterkt avsmalnet framover slik at de i spissen er omtrent så bredt som hodet. Dekkvingene er ovale og sterkt hvelvede med 9-10 tydelige punktstriper. Scutellum er ikke synlig ovenfra. Beina er nokså lange og slanke med fire-leddete føtter der det tredje leddet er tolappet. Larvene er korte og tykke, C-formede, de tre beinparene er redusert til vorter, og hodekapselen er kraftig.
Levevis
Biologien til disse små billene er ikke godt kjent, men familien kan finnes på en rekke forskjellige plantefamilier. De danner ofte galler, eller utvikler seg inne i blomsterstander, stilker eller blader. Artene i slekten Corimalia lever på tamarisk. De lager en ballformet kokong fra blomsten til vertsplanten, og denne faller til bakken. Larven holder seg inne i kokongen og spiser fra den, men kan flytte på denne ved å sprette fra side til side. De små billelarvene kan greie å få kokongen til å hoppe 6 cm høyt og 15 cm langt. Fenomenet ligner på «hoppende bønner», som er forårsaket av en annen insektlarve. Hensikten med hoppingen synes være å flytte kokongen til et gunstigere (fortrinnsvis i skyggen) sted. Nanophyes marmoratus, som finnes i Norge, utvikler seg i fruktene til kattehale (Lythrum salicaria). Dvergsnutebillene er ikke regnet som betydelige skadedyr.
Systematisk inndeling
Slekten Nanophyes blir ofte delt opp i flere slekter.
Nilsnosi
Nilsnosi er et fjell i Lærdal kommune i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på 1 678 meter over havet.
Crosaphididae
Crosaphididae er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera).
Fossiler
Familien er kjent fra fossiler fra øvre trias fra Australia og USA. Familien er også registrert fra tidlig jura, totalt sett mellom 222-189 millioner år før nåtid.
Systematisk inndeling
Crosaphis anomala ble opprinnelig beskrevet som en bladlus-lignende nebbmunn, senere flyttet til ordenen tovinger. Plasseringen er usikker, den har vært antatt å være beslektet med familien vindusmygg Anisopodidae, eller med flue-familien maurfluer Mythicomyiidae.
Fontenehuset i Gjøvik
Fontenehuset i Gjøvik ble etablert den 26. januar 2017 og åpnet den 26. september 2018 som et datterselskap av N.K.S. Kløverhotellet AS, og eies av Norske Kvinners Sanitetsforening (N.K.S.) Oppland fylke. Fontenehuset i Gjøvik er et ideelt aksjeselskap der det ikke utbetales utbytte. Fontenehuset i Gjøvik er en testamentarisk gave til DPS Gjøvik (Distriktspsykiatrisk senter). Driften av Fontenehuset utføres av medlemmer og medarbeidere. Fontenehuset drives med utgangspunkt i en internasjonal modell. Modellen er basert på frivillighet, nødvendighet og ansvar.
Filosofiåret 1546
Filosofiåret 1546 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1546.
GONGO
GONGO (fra engelsk for government organized non-governmental organization) er en type organisasjon som har blitt satt opp av et lands regjering eller som i større eller mindre grad styres av staten, men som presenteres som en uavhengig, ikke-statlig, frivillig organisasjon. Hensikten er som regel å fremme bestemte politiske mål og ha en viss kontroll over organisasjonens virksomhet, f.eks. når det gjelder formål, ansatte og aktiviteter. Denne kontrollen er gjerne indirekte, f.eks. gjennom kontroll av organisasjonens økonomi, og ofte vil myndighetene benekte at de styrer organisasjonen.
Seward
Seward kan vise til:
Filosofiåret 2015
Filosofiåret 2015 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 2015.
Dødsfall
i Storbritannia og USA ||align=center|91 ||align=center|1923 ||
|| historiker, litteraturviter og filosof innen den filosofiske antropologiske skole ||align=center|91 ||align=center|2015 ||
Epitrichius bowringi
Epitrichius bowringi er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.
Utseende
Middelsstore, svært langbeinte, avlange gullbasser. Denne slekten er lite hårete på oversiden, men undersiden er tett kledt med lyse hår. Hode og pronotum har litt matt, grønnlig metallglans, dekkvingene, som ikke dekker bakkroppsspissen, er svarte med oransje tegninger. Pronotum er nesten sirkelrundt sett ovenfra, "snuten" er litt forlenget, svakt innbuktet foran. Beina er svarte, leggene på bakbeina med lange sporer.
Levevis
De voksne billene, som har en overflatisk likhet med humler, besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Arten er kjent fra det nordlige Laos, Vietnam, Taiwan og det sørlige Kina (Guangxi).
Uranienborgveien (Oslo)
Uranienborgveien (1-29, 2-28) er en gate i Oslo. Den går fra Parkveien til Professor Dahls gate.
Jerry Hopkins
Elisha Gerald Hopkins (født 9. november 1935 i Camden i New Jersey i USA, død 3. juni 2018) var en amerikansk journalist og forfatter. Han er kjent for å ha skrevet den første biografien om Elvis Presley og Jim Morrison i The Doors, i tillegg til at han arbeidet i mer enn 20 år som korrespondent og redaktør for magasinet Rolling Stone.
Han skrev også flere andre biografier, historie og humor, og var forfatter og produsent for Mike Wallace, Steve Allen og Mort Sahl. Hopkins publiserte 36 bøker og til sammen anslagsvis tusen artikler.
Great Songs & Golden Memories
Great Songs & Golden Memories er et samlealbum med Stein Ingebrigtsen. Albumet ble utgitt digitalt den 28. november 2012.
Trichocoscinesthes
Trichocoscinesthes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
En middelsstor (ca. 17 millimeter), avlang, svart trebukk, kroppen nokså tett kledt med brune hår. Antennene er kraftige og noe lengre enn kroppen. Pronotum er sekskantet med en kraftig pigg på hver sidekant. Dekkvingene er nesetn jevnbrede, kraftig, ikke radvis punktert.
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.
Utbredelse
Arten er utbredt i det sørlige Kina (Sichuan).
The CW
The CW er en amerikansk fjernsynsstasjon som ble drevet som et fellesforetak av Paramount Global og Warner Bros. Discovery. I februar 2022 ble fjernsynsstasjonen lagt ut for salg.
Stasjonen hadde sin første sending 18. september 2006, etter at de to forløperne – UPN og The WB – ble lagt ned henholdsvis 15. og 17. september samme år. The CWs to første sendekvelder – 18. og 19. september 2006 – besto av repriser og lanseringsrelatert innhold. Stasjonen markerte sin formelle lanseringsdato 20. september 2006 med den to timer lange premieren på den syvende sesongen av America's Next Top Model.
Stasjonen satset særlig på yngre seere, og spesialiserte seg på serier om superhelter, som Arrow, The Flash, Supergirl og Legends of Tomorrow – disse fire seriene utspant seg i samme fiksjonsverden, og hovedfigurene i én serie hadde iblant gjesteopptredener i en av de andre seriene.
Arthur Wiggins
Wiggins vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den britiske åtteren med mannskap fra roklubben New College i Oxford som kom på andreplass i finalen bak den britiske båten med mannskap fra Leander Club. Totalt deltok elleve båter fra åtte nasjoner og konkurransen ble avholdt i perioden 17 til 19. juli 1912. Deltakerne på New College åtter var William Fison, William Parker, Thomas Gillespie, Beaufort Burdekin, Frederick Pitman, Arthur Wiggins, Charles Littlejohn, Robert Bourne og John Walker (styrmann).
Paramena
Paramena er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utbredelse
Arten er kjent fra Gabon.
Etiopia under VM i friidrett 2017
Etiopia deltok under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 5. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.
Patrick Toth
Patrick Toth (født 2000), er en norsk svømmer som representerer Kristiansand Svømmeallianse.
Han vant 6 NM-gull og 33 NM-medaljer i perioden 2017–2021.
Enghaveparken
Enghaveparken er en park på Vesterbro i København.
I 1885 anla Det Københavnske Haveselskab kolonihaver på fælleden i Dronningens Enghave. I 1925 overtok Københavns Kommune området, hvoretter det ble omdannet til en park i den nyutdannede arkitekt Arne Jacobsens ånd. Enghaven åpnet portene for publikum Store Bededagsaften i 1929.
Janet Cobbs
Janet Marie Cobbs (født 22. februar 1967 i Garden Grove i California), amerikansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona.
Cobbs vant en olympisk bronsemedalje i volleyball under OL 1992 i Barcelona. Hun var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i volleyballturneringen for damer bak Cuba og SUS. USA tapte semifinalen mot Cuba med 2-3 men vant bronsefinalen mot Brasil med 3-0. Cobbs spilte seks kamper i OL-turneringen.
Berg skole (Oslo)
Berg skole er en 1-7-skole (barneskole) i John Colletts allé 106 i Oslo. Skolen ble etablert i 2014 i byggene til Berg videregående skole som samtidig ble lagt ned. Fra 2013 fikk 1. klasse plass ved skolen, da administrert fra Ullevål skole. Skolen fikk høsten 2019 alle klasser i alle trinnene under rektor Yngvil Hestenes. Hun kom fra Smestad skole. Skolen hadde planer om etappevis rehabilitering og utvidelse med et nybygg frem mot 2016, men på grunn av en vannlekkasje og andre omstendigheter ble nybygget ferdig først i 2018. Skolen har en kapasitet på 588 elever.
Rasmus Paludan
Rasmus Paludan (født 26. februar 1702 i Christiania, død 8. januar 1759 i Christianssand) var biskop i Christianssand Stift fra 1751–1759.
19. etappe av Giro d’Italia 2012
19. etappe av Giro d'Italia 2012 gikk i fra Treviso til Alpe di Pampeago og strakte seg over 198 km. Etappen var klassifisert som en fjelletappe, der rytterne blant annet passerte 3 stigninger som var førstekategorisert, med mål på toppen av den siste.
Rasmus Paludan
Utdanning og stillinger
Rasmus Paludan var sønn av Frederik Rasmussen og Anne Jacobsdatter. Han gikk på Christiania katedralskole frem til 1720. Så fullførte han prestestudiet på rekordtid ved Københavns Universitet fra april 1720 til desember 1721. Etter dette har han vært huslærer i flere år, frem til han i 1730 ble ordinert til tolvprest av Bartholomæus Deichman. I denne perioden (fra 1733 til 1741) stod han som eier av Brennenga gård i Maridalen. Fra 1740 til 1743 virket han som prest i byen Stege og som prost på øya Møn. I 1743 ble han stiftsprost i Christiania, en utnevnelse som ikke har gått upåaktet hen. Den tyske hoffpresten Bluhme ville anbefale Paludan til stillingen, mens biskopen på Sjælland, Peder Hersleb heller ville ha hospitalspresten Ivar Brink. Hersleb gav seinere uttrykk for sin misnøye på denne måten: «En Paludan blev Stiftsprovst i Christiania, en god ærlig Mand, men overmaade ulærd, paa dert Sted hvor de mange Anabaptister, Separatister og Herrnhuter, behøvedes en erfaren, klog og forsigtig Mand». Paludan klarte ikke å ta opp kampen mot herrnhut-presten Johannes Green i Aker, men måtte se at flere og flere menighetslemmer og lærere fant veien til Aker kirke. Under kongebesøket i 1749 fikk Paludan ærestittelen konsistorialråd, og i 1751 ble han utnevnt som biskop i Christianssand. Denne stillingen hadde han til sin død.
Omdømme
Rasmus Paludan har ikke etterlatt seg noen skriftlige utgivelser. Vi finner noen skriftlige kilder i bispearkivet, noen hyrdebrev og noen uttalelser i forbindelse med høringer. I hyrdebrevene anbefaler lærerne å studere Speners katekismeforklaring. Han formante sogneprester og kapellaner til enighet og understreket at det ikke var nok å lære rett. Det er hjerte det kommer an på: «En uomvendt og ukristelig Lærere udretter lidet eller intet godt i den Meenighed ham er foresadt». Han skal ha vært en flittig visitator i stiftets menigheter. I Andreas Fayes «Christianssands Stifts Bispe- og Stiftshistorie» skildres han som «en godmodig og tjenstagtig Mand, der mente det godt og samvittighedsfuldt opfyldte sine Pligter, men som savnede sine Formænds Kraft og Myndighed».
19. etappe av Giro d’Italia 2012
Eksterne lenker
2012 Giro d'Italia, Stage 12 to Stage 21
Vektløfting under Sommer-OL 2012 – Kvinner 69 kg
Kvinnenes 69 kilosklasse i vektløfting under Sommer-OL 2012 fant sted den 1. august 2012 på ExCeL Exhibition Centre i London.
Rasmus Paludan
Omdømme
Da Paludan i 1751 tok over bispeembetet i Christianssand ble han overrasket over hvor mange tiggere det var i bispedømmet. Forholdene var mye verre enn i Akershus, hvor han kom fra. Sammen med stiftamtmann Fredrik Georg Adeler begynte han derfor å arbeide for en mer effektiv fattighjelp. Men den nyutnevnte biskopen fikk også erfare at det ikke var lett å få gjort noe. Det var stor fattigdom, både i bygd og by, både ved sjøen og oppe i fjellbygdene. På sin første visitas talte Paludan til de mektigste og rikeste menn i hvert sogn om fattigstellet. Han ønsket å få fattigfolket inn på gårdene, så de fikk arbeid. -Men Paludans arbeid førte ikke til noen positive forbedringer, og det skjedde ikke noen bedringer før ut i 1780-årene.
Vektløfting under Sommer-OL 2012 – Kvinner 69 kg
Resultater
17 utøvere deltok.
Rasmus Paludan
Omdømme
Som biskop var han i 1753 sekretær for høringsutkastet fra stiftet i forbindelse med planene om å redigere kirkelovene.
Elliidae
Elliidae er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera).
Utseende
Små til middelsstore (3–10 millimeter) mygg.
Fossiler
Gruppen er kjent fra fossiler fra øvre jura og nedre kritt.
Systematisk inndeling
Familien er trolig nærmest i slekt med Axymyiidae av de nålevende familiene.
Corimaliini
Corimaliini er en gruppe av små snutebiller (Curculionoidea) som lever på ulike slags planter. De har tidligere blitt regnet til ulike familier, blant annet snutebiller (Curculionidae) og Brentidae.
Utseende
Knøttsmå til små (1,2 – 2,5 mm) biller, kroppen tykk, oval og høyt hvelvet med en lang, sylindrisk snute som ofte er omtrent halvparten så lang som resten av kroppen. På farge er de vanligvis gul- eller brunaktige, uten påfallende hår, men ofte med lyse skjell, eller med fine hår. Hodet (bortsett fra snuten) er ganske lite, fasettøynene store og flate. Antennene sitter festet på siden av snuten i den ytterste halvdelen. De består av 8-10 ledd, og er knebøyde. Det innerste leddet utgjør nær halvparten av totallengde, så følger 4-6 små, smale ledd før antennen avsluttes med en tre-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, sterkt hvelvet, ved roten nesten så bredt som dekkvingene, sterkt avsmalnet framover slik at de i spissen er omtrent så bredt som hodet. Dekkvingene er ovale og sterkt hvelvede med 9-10 tydelige punktstriper. Scutellum er ikke synlig ovenfra. Beina er nokså lange og slanke med fire-leddete føtter der det tredje leddet er tolappet. Larvene er korte og tykke, C-formede, de tre beinparene er redusert til vorter, og hodekapselen er kraftig.
Levevis
Biologien til disse små billene er ikke godt kjent, men familien kan finnes på en rekke forskjellige plantefamilier. De danner ofte galler, eller utvikler seg inne i blomsterstander, stilker eller blader. Artene i slekten Corimalia lever på tamarisk. De lager en ballformet kokong fra blomsten til vertsplanten, og denne faller til bakken. Larven holder seg inne i kokongen og spiser fra den, men kan flytte på denne ved å sprette fra side til side. De små billelarvene kan greie å få kokongen til å hoppe 6 cm høyt og 15 cm langt. Fenomenet ligner på «hoppende bønner», som er forårsaket av en annen insektlarve. Hensikten med hoppingen synes være å flytte kokongen til et gunstigere (fortrinnsvis i skyggen) sted. Nanophyes marmoratus, som finnes i Norge, utvikler seg i fruktene til kattehale (Lythrum salicaria). Dvergsnutebillene er ikke regnet som betydelige skadedyr.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i det sørlige Palearktis, fra Middelhavsområdet østover til Sentral-Asia.
Fritz Carl Rieber
Fritz Carl Rieber (født 7. juni 1903 i Bergen, død 6. februar 1978 samme sted) var en norsk forretningsmann og industrieier. Han gjorde familiebedriften, Rieber & Søn, til en av de største i Bergen på 1900-tallet, kjempet for å bedre trafikkforholdene i byen og var blant initiativtakerne til Det norske arboret på Milde og til Grieghallen.
Rieber & Søn
Fritz C. Rieber studerte ved Bergens Handelsgymnasium og tok eksamen der i 1921. Senere studerte han ved University of Oxford, og da faren Fritz Carl Rieber døde i 1928, tok han over ledelsen i firmaet, som han drev til han døde. Farfaren Paul Gottlieb Lebrecht Rieber hadde startet firmaet med eddikproduksjon og senere steinhoggeri og kalkfabrikk. Etter hvert satset firmaet på næringsmidler, byggevarer og veidekke.
I tiden under Fritz Rieber ble firmaet en internasjonalt konsern med hovedvekt på næringsmidler. I 1948 startet han Toro-fabrikken.
Bro og tunneler som privat initiativ
Fritz Rieber var aktiv i flere næringsorganisasjoner i Bergen og satte spor etter seg på flere områder i samfunnslivet. Fra 1955 til 1961 var han president i Bergens Handelskammer, samt medlem i kommunikasjonsutvalget i Bergens Handelsforening. Her ivret han for bedre kommunikasjonsforhold i Bergen. Blant annet var han pådriver for byggingen av Puddefjordsbroen mellom Bergen sentrum og Laksevåg og Eidsvågstunnelen fra Sandviken til Åsane.
I 1953 lanserte Rieber sin plan for presse og publikum. I den trange etterkrigsøkonomien var det nærmest umulig å finansiere veianlegg, særlig nær byer. Riebers plan var å etablere et aksjeselskap, ta opp lån, bygge prosjektene og finansiere dem i etterkant med bompenger som skulle nedbetale lån, drift og renter i løpet av 30 år. Tre år senere stod prosjektene ferdige, en så massiv suksess for det private initiativ at nedbetalingstiden ble halvert. Frem til Riebers utbygging fremstod en slik trafikkøkning inn i byens sentrum som et problem. Men plutselig var det en gladsak at trafikken økte eksplosivt, med 30.000 personbiler i Bergen i 1970.
Puddefjordsbroen og Eidsvågstunnelen åpnet samme dag i 1956, i regi av ett og samme selskap. Tunnelen var det daværende veisjef Olav A.B. Torpp som hadde fått med i planen, med støtte fra ordfører Knut Tjønneland og fylkesmann Mons Lid. Kjartan Rødland skrev at «et privat selskap med privat aksjemajoritet bygget en bro og sprengte en tunnel i Norges nest største by for å drive anleggene som en hvilken som helst privat forretning, bare med det forbehold at de nedbetalte anleggene uten vederlag skulle tilfalle det offentlige gratis».
Dette knyttet byen tettere til det som da var Bergens nabokommuner. Både bro eller tunnel var som privat initiativ ingen del av noen byplanlegging, og de endret bystrukturen totalt. På tre tiår gikk Bergen seg fra å være en av landets mest kompakte, gangbaserte byer, til å bli den mest utflytende og bilbaserte. I Bergen var knefallet for personbilen så ekstrem at tilskuddet fra Hordaland fylke til Bergens kollektivtrafikk ble nedsatt fra 24 millioner i 1993 til 14 millioner i 1994, mens Oslo Sporveier mottok 78 millioner i 1993. Bergen Sporvei ble varslet om at det fra 1996 ville bli slutt på alle offentlige tilskudd.
Rieber bidro også til nedleggelsen av lokale jernbaneforbindelser gjennom «Rieber-planen» fra 1955 der Ulrikstunnelen gjennom Ulriken ble bygd i 1964. 30. august 1965 gikk det siste lokaltoget Bergen-Nesttun. NSB ble sagt å ha vurdert linjen som ulønnsom, men Rieber hadde igjen en finger med i spillet med sitt ønske om en selvfinansierende togtunnel gjennom Ulriken til Arna. Dette ble mulig ved å beholde billettprisene, selv om tunnelen forkortet Bergensbanen med 20 km. Denne effektiviseringen skulle nedbetale et privat lån på 50 millioner for tunnelbyggingen. Med liten skrift stod det nederst i forslaget vedtatt av Stortinget: Lokalbanen til Nesttun legges ned straks Ulrikstunnelen åpner. Dagen etter nedstengingen av lokalbanen Bergen-Nesttun stod trafikken i kø flere km inn til Bergen sørfra. Bussen brukte 20 minutter fra Kristiansborg til Danmarksplass. I stedet for å kreve lokalbanen gjenåpnet, fokuserte politikerne på flere innfartsveier og nedlegging av trikken. Nyttårsaften 1965 opplevde Bergen sin aller siste trikkeavgang. Skinner og kjøreledninger ble straks fjernet. «Vi må klippe vekk nettet så de ikke forlanger trikkene i drift igjen,» uttalte sporveiens representant. All skinnegående lokaltransport var dermed fjernet fra bergensgatene. I 1970 var biltrafikken i sentrumsgatene uutholdelig. «Nygårdsgaten er blitt slum,» meldte Bergens Tidende i 1972. Vegger og gulv ristet, og samtaler innendørs ble overdøvet av trafikkstøy. «Bilen har fortrengt mennesket.» I 2020 kjørte hver bergenser nesten dobbelt så mye bil hver dag som innbyggere i Oslo. Da hadde Nygårdsgaten Europas høyeste eksosmålinger.
I 1960 tro Rieber til med enda en visjon, denne gang om delvis utfylling av Store Lungegårdsvannet.
Sanering av levende bydeler
Han tok initiativ til å få opprette Bergens Saneringsinstitutt med formål å rive bebyggelsen i eldre bydeler og erstatte den med nyere bygg, men Fortidsminneforeningen og en rekke andre grupperinger kom i veien for hans planer om å ødelegge byens historiske sentrum. Som svar på hvorfor Saneringsinstituttet ikke engang hadde intervjuet beboerne i Marken om rivingen av hjemmene deres, svarte Saneringsinstituttet at det ikke var deres plikt å spørre beboerne, ettersom strøket alt var regulert til kjøpesenter i 1964. Derfor skulle all bebyggelse utenom St. Jørgen hospital rives, og alle historiske gateløp - til og med middelalderveien - utraderes, slik at Vesta fikk bygge kjøpesenter med 1.200 parkeringsplasser, vedtatt i Bergen bystyre i 1964 uten debatt overhodet. Vesta trakk seg etter hvert og fikk i stedet tildelt tomter utenfor sentrum. Bydelen Marken er dermed blitt bevart som gågatestrøk og en fredelig plett i Bergen sentrum.
Rieber ønsket en skolereform med tettere samarbeid mellom skole og næringsliv. I 1970-årene var Fritz Rieber medvirkende til tanken om en ny konsertsal som kunne benyttes under de årlige festspillene. Resultatet ble Grieghallen som åpnet i 1978, samme år Rieber døde. Han prøvde også å få samle de ulike næringsorganisasjonene i Bergen, men dette skjedde først i slutten av 1980-årene da Bergen Næringsråd ble opprettet.
Gaver
Fritz Rieber og firmaet hans har gitt flere gaver, midler og legater til Bergen. I 1960-årene tok han initiativ til å få bygd et arboret i Fana. I 1976 ble det avdekket et bronserelieff av Fritz C. Rieber på Arboretet.
I 1989 feiret Rieber og Søn 150-årsjubileum og ga da 10,000 rhododendronbusker til byen, som ble plantet langs innfartsårene til byen. I 1990 fikk en av disse veiene navnet Fritz C. Riebers vei, den eneste norske motorveien oppkalt etter en person.
Misværdalen
Misværdalen er en dal i Skjerstad kommunedel sør i Bodø kommune. Dalen strekker seg fra Krykkelvatnet i sør og nordover til Misværfjorden, som er en forlengelse av dalen, som ender opp i den store Skjerstadfjorden. Dalen er en typisk u-dal, og har til dels flat dalbunn. Midt i dalen ligger Skarsvantnet. Mellom dette og Krykkelvatnet renner Brekkeelva, mens Lakseelva renner fra Skarsvantnet og ut i Misværfjorden. De største stedene i dalen er, fra sør til nord, Vesterli, Vestvatn, Brekke, Skar, Karbøl og Misvær. Sistnevnte er dalens eneste tettsted, og administrasjonssenteret i Skjerstad kommunedel.
Henrik Rosensvärd
Johan Henrik Rosensvärd (født 13. oktober 1816 på den daværende svenske kolonien Saint-Barthélemy, død 13. november 1890 i Grums i Värmland) var en svensk general, statsråd og riksdagsmedlem.
Rosensvärd startet sin militære karriere som underløytnant i Södermanlands regemente, og var senere blitt generalmajor i 1867. Rosensvärd satt flere perioder som medlem av Sveriges riksdag, og var også fra 1870 til 1873 landshøvding i Värmlands län. Han var fra 1877 til 1880 krigsminister i den svenske regjeringen, og senere fortsatte han i militær stilling, med rang som generalløytnant fra 1879.
Premiership Rugby Cup
Premiership Rugby Cup er en turnering for lagene som spiller i Premiership Rugby, den øverste divisjonen av Rugby union i England. Turneringen ble stiftet i 2018 da de walisiske lagene trakk seg fra turneringen Anglo-Welsh Cup.
Historikk
Premiership Rugby Cup erstatter Anglo-Welsh Cup som har eksistert siden 2005 da walisiske lag ble med i den engelske turneringen som ble startet i 1971. I 2017-18 turneringen kom de fire walisiske lagene sist i hver sin gruppe og i mai 2018 offentliggjorde det walisiske rugbyforbundet at de starter en egen U23-turnering for walisiske lag og dermed trekker seg fra turneringen. Premiership Rugby Limited som organiserer den øverste divisjonen i England opprettet da en egen turneringen for at unge spillere skal få spille kamper på høyere nivå og på stadionene i Premiership.
Format
Alle lagene som spiller i den øverste divisjonen deltar. Lagene blir delt inn i tre grupper med fire lag. Alle lagene spiller mot hverandre pluss et lokaloppgjør mot et lag fra en annen gruppe. De tre gruppevinnerne pluss den beste andreplassen spiller sluttspillet. De beste rangerte lagene får hjemmebane i semifinalen. Det er ikke hjemme- og bortekamp. Finalen spilles hos laget som har høyest rangering av de to finalelagene.
Epiphora
Epiphora er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).
Utseende
Middelsstore til store (vingespenn 80-130 millimeter), brunlige påfuglspinnere. Som vanlig for Attacini er vingene meget store sammenlignet med kroppen. Hannenes forvinger er gjerne noe sigdformede, med avrundet spiss - slekten minner om den sørøstasiatiske slekten Attacus, men er mindre av vekst. De fleste artene har en liten øyeflekk ved forvingespissen. Ellers har hver vinge en, ofte ganske stor, sølvfarget flekk og et hvitt tverrbånd utenfor denne. Slekten er den eneste representanten for Attacini i Afrika.
Levevis
Larvene lever på ulike slags busker og trær. Disse artene kan utnytte en rekke forskjellige fødeplanter. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg, men overlever på fett de har lagret fra larvetiden. De store hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner, som de aktive hannene kan merke på lang avstand.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara.
Andre betydninger
I oftalmologi og optometri betyr epiphora overflod av tårer på ansiktet. Epiphora kan også referere til en sopp.
Lacpatica
Lacpatica er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.
Charles Littlejohn
Charles William Berry Littlejohn (født 4. januar 1889, død 4. august 1960) var en australsk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Littlejohn vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den britiske åtteren med mannskap fra roklubben New College i Oxford som kom på andreplass i finalen bak den britiske båten med mannskap fra Leander Club. Totalt deltok elleve båter fra åtte nasjoner og konkurransen ble avholdt i perioden 17 til 19. juli 1912. Deltakerne på New College åtter var William Fison, William Parker, Thomas Gillespie, Beaufort Burdekin, Frederick Pitman, Arthur Wiggins, Charles Littlejohn, Robert Bourne og John Walker (styrmann).
Littlejohn var fra Victoria i Australia og studerte i Oxford og representrete Storbritannia i roing under OL 1912.
Alophini
Alophini er en gruppe av snutebiller som vanligvis er lett kjennelige på at snuten er høyst dobbelt så lang som bred, og at antennene er knebøyde.
Utseende
Små til middelsstore (de fleste 3 – 12 mm) snutebiller, lettest å kjenne på at snuten er høyst dobbelt så lang som bred, og at antennene er forholdsvis lange og knebøyde. Kroppen er mer eller mindre skjellkledt, som oftest brunlig, men av og til metallisk grønn. Hodet er forholdsvis stort og bredt med små fasettøyne, som vanligvis er flate, men kan være kjegleformet utstikkende (hos slekten Strophosoma). Snuten er bred og noe flattrykt, enkelte har neppe synlig forlenget snute i det hele tatt. Antennene, som sitter festet nær snutespissen, er temmelig lange og slanke, og ender i en klubbe som bare er litt bredere enn antennesvøpen. Hos en del slekter (særlig Otiorhynchus) åpner gropene som antennene sitter festet i oppover, og antennefestene er synlige ovenfra. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, bredest rundt midten, med rundede sider. Oversiden er høyt hvelvet og ofte dekket med små knøler. Dekkvingene er enten ovale eller parallellsidige med tydelige skuldre. De har tydelige punktrader og også ofte rader av oppstående, hårlignende skjell. Hos en del arter er dekkvingene sammenvokst. Flygevingene er i så fall tilbakedannede, og de kan ikke fly. Beina er middels lange og ganske kraftige. Forlårene har ofte én eller flere tenner på undersiden, mellom- og baklårene er kølleformede.
Levevis
Larvene lever i jorden, av ulike slags røtter, mens de voksne billene gnager på blader og knopper av mange forskjellige planter. De voksne billene har et allsidig kosthold, og er sjelden knyttet til spesielle plantearter.
Utbredelse
Gruppen har en palearktisk utbredelse med mange arter i Middelhavsområdet.
TV-året 1934
TV-året 1934 er en oversikt over hendelser, program og fødte TV-personligheter i 1934.
Tingiåsene
Tingiåsene (engelsk: Tingi Hills) er et urskogsområde og den østligste fjellkjeden i Sierra Leone. Området ligger i grensetraktene mellom provinsene Eastern og Northern, og er en del av det 118,85 km² store skogreservatet og nasjonalparken Tingi Hills Forest Reserve.
Skogsreservatet omfatter området som inkluderer fjellmassivet som heter Sankan Biriwa, som har to topper adskilt av et smalt juv. Begge toppene når over 1 800 moh. Den nordligste, som er 1 850 meter høy, er den nest høyeste i Sierra Leone.
Terrenget er generelt steinete, med mange bekker, som har sine kilder fra massivet. Disse bekkene er kilder til to store elver i landet: Mano, som går langs grensen til republikken Liberia, og elven Sewa.
Ponapélori
Ponapélori (latin: Trichoglossus rubiginosus) er en art av papegøyefugler som er endemisk på øyene Pohnpei og Ahnd Atoll i Mikronesia. Historisk opptrådte arten også på øya Namoluk Atoll i nærheten av Chuuk, og arten kan ha hatt en langt videre utbredelse i Mikronesia enn idag. Den tilhører undergruppen Trichoglossus innenfor papegøyegruppen lorier blant sanne papegøyer innenfor superfamilien Psittacoidea. Fuglen finnes i subtropiske eller tropiske fjellskoger.
Seward Census Division
Seward Census Division er en tidligere folketellingsdivisjon i den amerikanske delstaten Alaska. Det lå ved Alaskabukta, helt sør i delstaten, og utgjorde de østlige delene av Kenaihalvøya. I 1960 hadde området et totalt areal på 8 099 kvadratkilometer.
Området ble etablert som et valgdistrikt i 1958, og ble organisert som en del av Kenai Peninsula Borough ved etableringen av bykommunen i 1964.
Hvem?
Hvem? (originaltittel: The Lodger: A Story of the London Fog) er en britisk stumfilm fra 1927 regissert av Alfred Hitchcock med skuespillerne Marie Ault, Arthur Chesney, June Tripp, Malcolm Keen og Ivor Novello. Filmen ble vist første gang 14. februar 1927 i London og 10. juni 1928 i New York. Filmen var basert på en historie av Marie Belloc Lowndes og skuespillet Who Is He? skrevet sammen med Belloc Lowndes. Filmen handler om jakten på  en «Jack the Ripper»-lignende seriemorder.
Handling
En ung blond kvinne med gyldent hår, skriker. Hun er den syvende offer for seriemorderen kjent som «The Avenger», som myrder unge blonde kvinner.
Den kvelden opptrer Daisy Bunting (June Tripp), en blond modell på et moteshow da hun og de andre jentene hører nyhetene. De blonde jentene blir forferdet; de skjuler sitt hår med mørke parykker eller hatter. Daisy ler av deres frykt og går hjem til sine foreldre, Mr. og Mrs. Bunting, og hennes kjæreste, en politimann, Joe (Malcolm Keen). De har lest om forbrytelsene i avisen.
En kjekk ung mann (Ivor Novello) som har en slående likhet med beskrivelsen av morderen, kommer til huset og spør om er rommet ledig. Fru Bunting (Marie Ault) viser ham rommet, som er dekorert med portretter av vakre unge blonde kvinner. Mannen er ganske hemmelighetsfull, noe som forrundrer fru Bunting. Men han vil leie rommet og betaler henne en måneds leie på forhånd, bare ber om for litt å spise. Fru Bunting er overrasket over å se at leieboeren snur alle portretter og spør høflig om at de kan fjernes. Daisy kommer for å fjerne portrettere, og varme følelse begynner å danne seg mellom Daisy og leieboeren. Kvinnen går tilbake tilbake i underetasjen, da hun hører leieboerens tunge skritt på gulvet.
Forholdet mellom Daisy og den tilbaketrukne leieboer blir gradvis alvorligee og Joe som nylig har fått ansvar for Avenger-saken begynner å mislike dette. Den påfølgende tirsdag våkner fru Bunting sent på kvelden av leieboeren som forlater huset. Hun begynner å lete på rommet hans, men et lite skap er låst. Neste morgen blir en blond jente funnet død, rett rundt hjørnet.
Politiet observerer at mordet synes å føre mot Buntings' nabolag. Fru Bunting forteller sin mann at hun tror leieboeren er Avenger, og de to prøver å hindre at Daisy tilbringer mer tid sammen med ham. Neste tirsdag kveld sniker Daisy og leieboeren seg unna for et sent nattemøte. Joe sporer dem opp og konfronterer dem; Daisy bryter opp med Joe. Joe begynner å sette sammen hendelsene fra forrige uke, og overbeviser seg selv om at leieboeren faktisk er morderen Avenger.
Med en arrestordre i hånden, og to andre politi på slep, returnerer Joe for å ransake leieboerens rom. De finner en skinnveske som inneholder en pistol, et kart som viser plasseringen forAvenger-drapene, avisutklipp om saken, og et bilde av en vakker blond kvinne. Joe gjenkjenner denne kvinnen som Avengers første offer. Leieboeren blir arrestert, til tross for Daisy's protester, og han klarer å rømme neste natt. Daisy går inn og finner ham, sittende i håndjern, uten frakk og skjelvende av kulde. Han forklarer at kvinnen på bildet var hans søster, en vakker debutante myrdet av Avenger på en dans hun hadde vært med på, sammen med ham. Han hadde sverget til sin døende mor at han ville stille drapsmannen for retten.
Daisy tar leieboerne med på en pub og gir ham brandy for å varme seg, skjuler hans håndjern med kappen. Lokalbefolkningen er mistenkelig på paret, forfølger dem, og snart samler det seg en veritabel truende mob. Leieboerrn blir omringet og slått, mens Daisy og Joe, som har nettopp hørt nyheter fra hovedkvarteret at den virkelige Avenger er blitt fanget, prøver forgjeves å forsvare ham. Når alt synes tapt, avbryter avisbudet nyheten om at den virkelige Avenger er blitt arrestert. Mobenn forsvinner. Leieboeren faller i Daisys armer. Noen tid senere blir leieboeren fullt restituert fra sine snklager, og han og Daisy flytter senere sammen som et par.
TV-året 1933
TV-året 1933 er en oversikt over hendelser, program og fødte TV-personligheter i 1933.
Kiran
Kiran (hindi: किरण, urdu: کرن) er et indisk kvinnenavn som betyr «lysstråle». Det brukes også noe som mannsnavn.
Etymologi
Kiran har opprinnelse i kirana (sanskrit: किरण), som betyr «lysstråle».
Utbredelse
Kiran er et svært vanlig kvinnenavn i India.
Kiran er mindre utbredt som mannsnavn.
Kjente personer med navnet
Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Tyskland under VM i friidrett 2017
Tyskland deltok i VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 4. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.
Maturacaita
Maturacaita er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter.
Rinddalshyrna
Rinddalshyrna er et fjell i Stryn kommune i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på 1 677 meter over havet.
Idrettsklubben Start i 1976
Start avsluttet sesongen med 390 minutter uten å slippe inn mål etter Arne Dokkens scoring for etter 60 minutter den 19. september. I -sesongen tok det 34 minutter før første baklengs kom. Dette utgjør 424 minutter uten baklengsmål, en klubbrekord som fortsatt står. Og 19 baklengs i serien var det kun seriemester som kunne matche.