cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pinsebevegelsen i Norge
Sang og musikk
T.B. Barratt var både sanger, komponist, musiker og sangforfatter. Mange av hans sanger finnes i sangbøkene Maran ata og Evangelietoner. Helt fra 18-årsalderen oversatte og skrev Barratt sanger og salmer. I 1887 gav han ut den første sangboken Evangeliske Sanger som inneholdt 96 av Barratts egne sanger. Barratt utga sangboken Maran ata i 1911, med 587 sanger. En stor del av sangene var forfattet av Barratt, enten nyskrevet eller oversatt fra engelsk. Sangboken Evangelietoner utkom for første gang i 1979.
Plateselskapet Klango ble tidlig etablert, og ga ut en rekke grammofonplater. Blant de mest kjente artistene var blant annet, Kjell og Odd, Milly og Oddny og Karsten Ekorness. Senere utga Filadelfiaforlaget sang og musikk på plater og kassetter. Navnet ble senere skiftet til REX forlag AS, som nå er fusjonert med Hermon Forlag.
Yasujirō Ozu
Yasujirō Ozu (født 12. desember 1903 i Tokyo, Japan, død 12. desember 1963) var en japansk filmregissør som er mest kjent for sine skildringer av japansk familieliv. Filmene hans karakteriseres av en elegant enkelhet. Alt i alt laget han 54 filmer (med unntak av 3, alle for filmselskapet Shōchiku). 33 av dem finnes igjen, alle andre er blitt borte.
Pinsebevegelsen i Norge
Sang og musikk
Særlig på 1950-, 1960- og 1970-tallet var strengemusikk både vanlig og populært. Dette var mindre sanggrupper med strengeinstrumenter. Sangkor, blandet kor eller mannskor fantes i snart hver menighet. Blant de mest kjente var nok Filadelfiakoret i Oslo og Salem Mannskor som var på høyde med det beste i Norge. Sangstilen var regnet for å være frisk og livlig. Tekstene var nesten utelukket evangeliske, og handlet om den kristne frelsen, livsvandringen og Himmelen.
Yasujirō Ozu
Bakgrunn
Begge foreldrene kom fra velstående adelige familier, og hans far var selv en velstående gjødselhandler. Da Ozu var ti år gammel flyttet han sammen med moren, sin eldre bror og sine to yngre søstre fra Tokyo til farens fødeby, Matsusaka i Mie der han vokste opp, mens faren ble igjen i Tokyo. I Matsusaka var Ozu en ivrig kinobesøker.
Pinsebevegelsen i Norge
Sang og musikk
På 1980- og 1990-tallet var det en periode med mange ungdomskor. Flere kor utga kassett- eller plateinnspillinger. Betel Strengemusikk i Trondheim ga ut tre kassetter på 1980-tallet som ble svært populære, med typiske sanger i frisk strengemusikkstil.
Yasujirō Ozu
Karriere
Etter å ha arbeidet en kort stund som vikarlærer i Mie, ble han ansatt som assisterende kameramann i Shōchiku, et av de største japanske filmselskapene. Arbeidet besto stort sett i å bære og sette opp kameraene.
I 1926 ble han assisterende regissør i samme selskap.
Pinsebevegelsen i Norge
Fellestiltak
De norske menighetene har mange fellestiltak både lokalt, nasjonalt og internasjonalt. Det kan være misjonsarbeid, omsorgsarbeid, radio og tv-arbeid, barnearbeid og tidsskrifter. Predikanter møtes til drøftelser og samarbeid. Årlig møtes sentrale personer til den såkalte predikantkonferansen for rådslagning og inspirasjon.
Stiftelsen Pinsevennenes Evangeliesenter ble grunnlagt i 1983 for å hjelpe rusmisbrukere. Mange hundre mennesker har fått et nytt liv. Evangeliesenterets motto er Ennå er det håp.
Yasujirō Ozu
Karriere
I 1927 regisserte han sin første film, Zange no yaiba («Angerens sverd»). Han regisserte til å begynne med historiske filmer, men da Shōchikus avdeling som lagde historiske filmer ble flyttet fra Tokyo til Kyoto, fikk han lov til å bli igjen i Tokyo, og han regisserte deretter filmer om samtidstemaer til sin død.
Pinsebevegelsen i Norge
Fellestiltak
De norske pinsemenigheters ytremisjon (PYM) er et «kontor» som samordner praktiske ting for misjonærene. Norsk pinsebevegelse driver misjonsarbeid i mer enn 30 land på fire kontinenter.
Pinsevennenes Barne- og Ungdomsutvalg (PBU) koordinerer barne- og ungdomsarbeidet i pinsebevegelsen, utgir undervisningsmateriell og arrangerer kurs og konferanser for ledere i barne- og ungdomsarbeidet.
Yasujirō Ozu
Karriere
I 1937 ble Ozu innkalt til militæret og sendt til Kina. Han ble demobilisert i 1939, men ble innkalt på nytt i 1943 for å lage en propagandafilm i Burma. Da krigen tok slutt, ble han tatt til fange av britiske styrker og tilbrakte seks måneder i en krigsfangeleir.
Han døde på sin 60-årsdag av halskreft.
Pinsebevegelsen i Norge
Fellestiltak
Pinsebevegelsens Lederråd er et koordinerende og samordnende organ. Lederrådets viktigste oppgave er planlegging, gjennomføring og oppfølging av Pinsevennennes Predikantkonferanse. Men også behandling av henvendelser til pinsebevegelsen i Norge fra offentlige myndigheter, tverrkristne organisasjoner og andre. Lederrådet skal styrke fellesskapet mellom menighetene i bevegelsen og ta initiativ som synliggjør bevegelsen i Norge. Sigmund Terje Kristoffersen var lederrådets leder fra 2011 til 2019. I 2019 ble Øystein Gjerme valgt som ny leder.
Andre fellestiltak er
Radio og TV
IBRA radio ble etablert i 1955. Navnet endres senere til IBRA media fordi det også satses på tv-sendinger og internett. IBRA media er blant de største TV- og radiostasjoner i verden og eies av pinsemenighetene i Norden. Formålet er å forkynne Evangeliet til unådde folkegrupper. IBRA sender radio og TV til 110 land, på 82 forskjellige språk. Det er beregnet at 100 millioner TV- og radio seere kan følge sendingene. Hver dag mottar IBRA flere tusen lytter- og seer-responser på sine programmer. Hvert år tilkjennegir mer enn 250 000 mennesker at de har tatt imot frelsen, som et direkte resultat av lytting på programmene. IBRA er nøytral politisk sett og retter ikke kritikk mot andre religioner eller trossamfunn.
Mange norske pinsemenigheter produserer radioprogram og mange sender lokalradio i sitt lokalmiljø. Fra 1983 etablerte flere menigheter nærradioer. Flere av pinsebevegelsens nærradioer hører til de eldste i Norge og ble startet like etter at myndighetene oppløste kringkastings monopolet i 1981.
Noen større menigheter driver med TV-produksjon. I 1990 startet Filadelfia Oslo med nær-TV i Oslo, under navnet Filadelfia TV. I dag er dette selskapet videreført til TV Inter AS, som sater på å produsere gode kristne fjernsynsprogram. Egil Svartdahls program Søndagsåpent, fikk den første store kontrakten med TV2 i 1993.
Tidsskrift
Barratt startet bladet Byposten allerede i 1904, mens han var prest i metodistkirken. Bladet skiftet navn i 1910 til Korsets Seier. Format og sidetall har endret seg, i de senere år har bladet hatt preg av å være en «avis» og utkommer en gang hver uke. Korsets Seier har helt fra begynnelsen vært bevegelsens hoveorgan.
Andre tidsskrift eller publikasjoner er Lederskap, LivsGlede, Evangeliet til alle (pinsevennenenes misjonsblad), Lys i Øst (omhandler misjonsarbeidet i Eurasia), Sjibbolet (om norske pinsevenners arbeid i Israel), Nytt Håp (om misjonsarbeidet i Mosambik) og Gode Nyheter (om Barnehjelpen).
Skoler
Pinsebevegelsen i Norge har flere skoler.
Partido Independentista Puertorriqueño
Partido Independentista Puertorriqueño (PIP) (norsk: Puertoricanske Uavhengighetsparti; engelsk: Puerto Rican Independence Party) er et sosialdemokratisk parti, og et av de tre dominerende politiske partiene i Puerto Rico. (De andre er Partido Nuevo Progresista og Partido Popular Democratico). PIP ønsker at Puerto Rico skal løsrive seg fra USA og erklære selvstendighet.
Ålhus
Ålhus er en bygd i Sunnfjord kommune, frem til 2020 i Jølster kommune. Her oppførte Audun Hugleiksson en steinborg på 1200-tallet. Bygden ligger på nordsiden av Jølstravatnet, ytterst i Ålhusdalen, midt mellom Skei og Vassenden.
Eikaasgalleriet med maleren Ludvig Eikaas' arbeider ligger på Ålhus, og kunstneren Nikolai Astrup vokste opp på den gamle prestegården her. Ålhus kirke, som er den eldste kirka i kommunen, ligger også her. Næringslivet i bygda er dominert av jordbruk.
Ålhus er tidligere Jølster kommunes tusenårssted.
David (andre betydninger)
David er et mannsnavn.
Kong David av Israel (ca. 1011–971 f.Kr.) er en viktig person i Bibelen og Koranen. Han er satt høyt av alle de tre monoteistisk religionene, hvor han er ansett som en jødisk helt og stamfar til Messias, i kristen tradisjon Jesus og innen islam Muhammed. På grunn av dette er navnet, i tallrike variasjoner på ulike språk, et vanlig navn blant jøder, kristne og muslimer.
Samtlige senere varianter av «David» kan bli sett på som en eller annen form av David i Bibelen/Koranen, selv om navnet iblant stammer fra et annet lands historie og kultur. For eksempel har den walisiske versjonen «Daffyd» vært navnet til mange fremtredende mennesker, fra tidlig middelalder frem til i dag.
David kan også referere til:
Personer:
Filmer:
Steder:
Izjma
Izjma (russisk: И́жма) er ei elv i Republikken Komi i Russland. Den er ei venstre sideelv til Petsjora. Elva er 531 kilometer lang, med et nedbørfelt på 31 000 km². 79 kilometer fra munningen har den en middelvannføring på 317 m³/s. Den fryser over i november og blir under is til vårflommen som starter i mai.
Største tilløpselver: Ukhta, Ajuva og Sebys.
Izjmas kilder er i Timanhøydene. I det øvre løpet er elvas bredder skogkledte, mens det i Izjmas nedre løp er mest england og myr. Elvas løp er buktende, og i de øvre delene går den over stryk og steinete partier. Ved samløpet med Ukhta ligger byen Sosnogorsk, og 10 kilometer oppstrøms i Ukhta ligger byen Ukhta.
Izjma er seilbar opp til samløpet med Ukhta. I det nedre løpet blir elva betydelig bredere, den renner saktere og begynner å danne meandere og små øyer. Den løper sammen med Petsjora ved Ust-Izjma.
Belgisk franc
Belgisk franc var myntenheten i Belgia mellom 1832 og 2002. I det flerspråklige Belgia, var en belgisk franc inndelt i 100 centiem (nederlandsk), centimes (fransk) eller Centime (tysk).
Belgisk franc ble erstattet av euro den 1. januar 2002.
Riviera Country Club
Riviera Country Club er en golfklubb i Los Angeles, beliggende i det eksklusive nabolaget Pacific Palisades et kvartal unna Sunset Boulevard. Klubben åpnet i 1926 og har en mesterskapsbane tegnet av arkitekten George C. Thomas. Den har vært vert for US Open Championship i 1948, PGA-mesterskapet i 1983 og 1995 og US Senior Open i 1998. Den er også fast vert for Nissan Open, også kjent som Los Angeles Open, på PGA-touren.
Kolloidalt sølv
Kolloidalt sølv er finpartiklet sølv som ligger i en væske, en kolloid. Kolloidalt sølv er som oftest fremstilt ved en elektrolytisk prosess. Sølv i denne formen har vært brukt innen medisin i lang tid, og sølvets egenskaper innen antibiotika og antibakterielle egenskaper er godt kjent. Tidligere ble ulike midler som inneholdt sølv brukt innvortes mot ulike infeksjoner. Denne bruken opphørte med utviklingen av moderne antibiotika etter andre verdenskrig.
I moderne legevitenskap og medisin eksisterer det en utstrakt bruk av kolloidalt sølv eller finpartiklet sølv i forskjellige vannbaserte væsker. De brukes under operasjoner, etter operasjoner med mer.
I april 2021 ble det delvis mumifiserte liket av sektlederen Amy Carlson funnet i Colorado. Obduksjonen viste at dødsårsaken var en kombinasjon av underernæring og forgiftning fra alkohol og sølv. Hun hadde før sin død promotert kolloidalt sølv som en kur mot covid-19.
Antoinette Kristensen
Antoinette Kristensen, tidligere Anette Haukaas (født 1979 i Molde), er en norsk modell og artist.
Karrieren hennes startet da hun begynte å jobbe som modell som 14-åring. Hun ble kåret til Frøken Norge i 1999 og kom på en delt sjetteplass i Miss World samme år. Senere flyttet hun til Hollywood i USA for å jobbe videre som modell, men valgte etter hvert å heller satse på musikken. Til nå har hun spilt inn tre musikkvideoer.
Hun er også kjent for å ha vært kjæreste med den kjente proffbokseren Ole Klemetsen da hun bare var 16 år gammel.
Hun deltar i den norske TV-serien Norske Hollywoodfruer som sendes våren 2010 på TV3.
Vealøs (Skien)
Vealøs er et åslandskap eller fjell som ligger øst i Skien kommune. Området har to topper, Østre Vealøs som ligger 446 moh og Vestre Vealøs som ligger 498,8 moh. På Vestre Vealøs står det et kommunikasjonstårn som er synlig over store deler av Grenland. Tårnet ble bygget i 1969. I området ligger også Vealøs sportskapell. Kystverket har en radarstasjon på Vealøs som overvåker farvannene rundt Grenland.
Her arrangeres motbakkeløpet Vealøs Opp.
BarnsBeste
BarnsBeste er et offentlig kompetansenettverk som arbeider for at folk som jobber i hjelpeapparatet skal se og ivareta barna når foreldrene opplever sykdom, skade eller rusmiddelavhengighet. Nettverket ble åpnet 2. juni 2008 av Helse- og omsorgsdepartementet og det er Helse Sør-Øst/Sørlandet sykehus HF som leder arbeidet.
BarnsBestes hovedoppgave er å samle, systematisere og formidle kunnskap, erfaringer og gode samhandlingstiltak i arbeidet med barn som pårørende. BarnsBeste skal også ta initiativ til forskning og fagutvikling. Nettverket skal formidle god praksis fra praksisfeltet, bringe videre oppdatert kunnskap og metodikk fra kunnskapsfeltet og bygger nettverk mellom folk som kan utgjøre en forskjell for barn som pårørende.
PGA National Golf Club
PGA National Golf Club er en golfklubb i Palm Beach Gardens i Florida, beliggende i et privat rekreasjonsområde med hotell, bungalower til utleie, spa, treningssenter, tennisklubb og restauranter. Golfklubben har fem golfbaner av mesterskapskvalitet, og har vært scene for mange store golfturneringer, inkludert Ryder Cup, PGA-mesterskapet og, fra 1982 til 2000, Senior PGA Championship.
Sassetta (Toscana)
Sassetta er en kommune i provinsen Livorno i den italienske regionen Toscana. Den ligger i landskapet Maremma.
Nabokommunene er Castagneto Carducci, Monteverdi Marittimo og Suvereto.
Historie
Stedet nevnes tidligst i 1238. I middelalderen hørte det til familien Orlandi, som len under Pisa. I det 16. århundre kom stedet under Firenze. Det kom under Pisa igjen i det 17. århundre.
Øverst i byen ligger Palazzo Montalvo fra det 16. århundre og kirken Sant'Andrea.
Karen Hantze Susman
Karen Hantze Susman, født Hantze gift 1961 Susman, (født 11. desember 1942 i San Diego, California) er en tidligere amerikansk kvinnelig tennisspiller.
Hun vant fire Grand Slam-titler i løpet av sin tenniskarriere, en i single og tre i double. Hantze debuterte i Wimbledon som 17 åring i 1960 og kom til kvarfinale i single. Året etter vant hun sin første Grand Slam-tittel da hun sammen med sin landsmanninne Billie Jean King beseiret Jan Lehane og Margaret Smith Court fra Australia med 6-3, 6-4 i finalen i damedoublen i Wimbledon. I 1962 var hun seeded som nummer åtte i single i Wimbledon, men hun spilte seg frem til finalen der hun møtte den elleve år eldre tsjekkiske mesterinnen Vera Sukova. Susman vant finalen med 6-4, 6-4 og vant sin første og eneste singletittel i en Grand Slam-turnering. Hun vant også damedoublen sammen med Billie Jean King, de beseiret det Sørafrikanske doubleparet Sandra Reynolds Price / Renée Schuurman. Året etter i 1964 kom hun til doublefinalen i Wimbledon også da sammen med King, men de tapte til Lesley Turner og Margaret Smith Court fra Australia. Senere på året fikk de revansje, de møttes på nytt i en Grand Slam-finale, de vant finalen i amerikanske mesterskapet i damedoublen med 3-6, 6-2, 6-4.
Gerlachestredet
Gerlachestredet er et sund som skiller Det antarktiske arkipel fra Danco Coast på Antarktishalvøya. Eduard Dallmann oppdaget den sørlige munningen på sin ekspedisjon i 1873–74, mens Belgica-ekspedisjonen under ledelse av Adrien de Gerlache utforsket hele sundet i januar–februar 1898 og navnga det etter ekspedisjonsskipet «Belgica». Etter hjemkomsten ble navnet endret til ære for ekspedisjonslederen selv på forespørsel fra ekspedisjonsmedlemmer. Gerlachestredet ble ytterligere kartlagt på Jean-Baptiste Charcots ekspedisjoner i 1903–05 og 1908–10.
Ørjan Jensen (illustratør)
Ørjan Jensen (født 6. februar 1971 i Tromsø) er norsk avistegner og illustratør. Han er vokst opp i Nordreisa, men har bodd i Oslo siden 1997.
Jensen har utdannelse fra Visuell kommunikasjon ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo og Animasjonsstudiet i Volda. Han har siden 1998 hovedsakelig jobbet som frilans avistegner i Vårt Land og Aftenposten, men har også jobbet for Dagbladet og Næringslivets ukeavis.
Jensen har siden oppstarten i 2009 vært styreleder i FECO Norway, den norske avdelingen av en internasjonal nettverksorganisasjon for avistegnere, tegneserieskapere og illustratører.
Now That’s What I Call Music! Dance 2
'Now That's What I Call Music! Dance 2' er det andre samlealbumet i den norske Now That's What I Call Music! serien, og ble utgitt 9. september 2011.
Rolf Søder
Rolf Søder (født 4. juli 1918 i Kristiania, død 23. august 1998) var en norsk skuespiller. Han het egentlig Rolf Søderstrøm (navneskifte til Søder i 1942) og var sønn av jern- og metallarbeider Karl Johan Søderstrøm (1888–1932) og Margit Westbye (1886–1972). Hans arbeiderklassebakgrunn var viktig for ham, og han var en kjent talsmann for å ta vare på den arbeiderkulturen han kjente fra sin barndoms Oslo.
Søder debuterte på scenen i 1944 og på filmlerretet i 1955. Han medvirket i 40 filmer i sin lange karriere. Han spilte dessuten flere roller på scenen og var radioskuespiller og oppleser. Søder fremførte Bendiks vise (Melodi: Bjarne Amdahl, tekst: Alf Prøysen) i filmen Ung flukt (1959). Han gav også ut en plate der han tolket arbeidersanger og dikt. Han leste inn tre bøker av Louis Masterson (det vil si Kjell Hallbing) som lydbøker.
Gretelill Fries
Gretelill Fries (født 18. august 1923 i Bergen, død 7. juni 1977 i Oslo) var en norsk skuespiller.
Fries debuterte ved Rogaland Teater i 1947 og var engasjert ved Nationaltheatret 1952-1954. Hun var også ved Det Nye Teater og Folketeatret. Fries spilte oftest unge kvinner og gjorde seg mest bemerket som tjenestejenta Mirza i Friedrich Hebbels Judith 1954. Hun medvirket i 1956 i Leif Sindings film Gylne ungdom. På slutten av 1950-tallet avsluttet Fries sin skuespillerkarriere og trakk seg tilbake til privatlivet.
Hun var datter av skuespiller og teatersjef Hjalmar Fries samt søskenbarn av Harald Schwenzen.
Terje Fagermo
Terje Hans Fagermo (født 19. september 1932 i Ålesund) er en norsk kunstmaler og skulptør, som har gjort en stor innsats for å bevare vår felles kulturarv, samtidig som han er nyskapende innen kunst.
Bosatt i Ålesund. Sønn av Sanna Stenødegaard og kunstmaler Ole Fagermo. Gift med Molla F. Johnsen. Tre barn: Susanne, Ole og Solveig. Gikk i lære hos sin far Ole Fagermo, med studiereiser i Frankrike, Sveits og Tyskland.
Fagermo ble først kjent for et nasjonalt og internasjonalt publikum som ”The Norwegian Artist of Space” (rombilder). Sammen med Kåre Tveter og Ludvig Eikaas stilte han ut i Washington i 1988. Utstillingen het ”Norwegian Contrasts”. Kunstneren er av mange kalt lysets mester tro mot Vestlandets natur- og kulturarv. Han makter på en unik måte å trekke betrakteren inn i et univers bygget på en storslagen  koloritt og en særegen struktur i bildets overflate. Han veksler mellom det figurative og abstraksjoner. Fagermo er mange kjenneres favoritt. Han er representert i store samlinger i inn- og utland. Det finnes samlinger som bygger kun på Fagermo sine bilder. Han har deltatt på få separat- og kollektivutstillinger, og han begrunner dette med at han er mer opptatt av å utvikle seg som kunstner enn å stille ut bildene sine. Hans kunst er innkjøpt av en rekke institusjoner og er valgt til en rekke utsmykkingsoppdrag både i Norge, Sverige og Tyskland.
Utstillinger og oppdrag
Separatutstillinger: Jazzbua i Ålesund, 1969. Galleri Jørgen J Åsen, 1970. Ålesund Kunstforening, 1975. Galleri Galtung, Oslo, 1985. Norsk Fjordsenter, Geiranger, 2003, Ålesund Kunstforening, 2012.
Kollektivutstillinger: Vestlandsutstillingen, første gang 1970. Møremaler–utstillinger i Norge og Danmark. Washington D.C., 1988. Galleri F 15, Jeløy i Moss, 1999. Galleri Galtung, Oslo, 1992. Stranda Kunstlag, 1997. Ålesund bys jubileumutstilling, 1998.
Utsmykkingsoppdrag: Høgskolen i Ålesund. Sperre Industrier, Ellingsøy. Radisson SAS hotell, Ålesund. Brødrene Sunde, Ålesund. Ekornes fabrikker, Sykkylven.
Skulpturer: Sverige/Vårgårda for Brødrene Sunde, Tyskland/Goslar for Brødrene Sunde, Ålesund/Spjelkavik, for Brødrene Sunde, Ålesund /Skuggen for skipsreder Hagenæs, I P Huse, Harøy.
Stipend og priser: Ålesund Kunstforenings kunstnerstipend 1983, Ålesund kommunes kunstnerpris 1988, Polarstjerneordenen 2008.
Verv: Møre og Romsdal kunstnersenter/kunstnerisk konsulent, Norsk kulturråd/innkjøpskonsulent, Statsbygg/kunstnerisk konsulent.
Medlemskap: Norske Billedkunstnere, Bildende kunstnere, Møre og Romsdal.
Tor Helge Lyngstøl
Tor Helge Lyngstøl (født 5. juli 1951) er en norsk elektroingeniør og tjenestemann.
Lyngstøl er utdannet sivilingeniør fra elektronisk avdeling ved NTH. Han var ansatt ved Oslo Lysverker/Oslo Energi 1977–1994 og ved Oslo Energi Tele/El Tele Øst 1994–1998. Lyngstøl var prosjektleder i nødnett i Justisdepartementet inntil 2006. Han har siden 2006 vært direktør for Direktoratet for nødkommunikasjon (DNK), og har således hatt ansvaret for utbyggingen av nytt Nødnett for politi, brannvesen og helsevesen siden utbyggingen startet.
The History of British Political Parties
The History of British Political Parties, også kjent som Politico's Guide to the History of British Political Parties, er et engelskspråklig oppslagsverk over britiske politiske partier. Oppslagsverket ble ført i pennen av David Boothroyd og utgitt av Politico's Publishing i 2001. Boothroyd jobbet som forsker ved forskningsbyrået Parliamentary Monitoring Services da han gav ut boken. Boken inneholder mer enn 250 oppføringer over politiske partier i Storbritannia som har deltatt i parlamentsvalg. Oppføringene er ordnet alfabetisk, og hvert parti blir gitt plass i forhold til dets innflytelse og historie i britisk politikk. Boothroyd fokuserer mest på de konservative, liberal-demokratiske, og sosialdemokratiske partiene, siden disse har hatt størst innflytelse og historie i britisk politikk.
Boothroyds oppslagsverk fikk positive anmeldelser i akademiske tidsskrifter. Boken ble anbefalt av tidsskriftene The School Librarian og Choice, selv om anmelderen i Choice etterlyste bedre bibliografiske hjelpemidler. Forfatterne bak den bibliografiske boken Information Sources of Political Science beskrev Boothroyds oppslagsverk som en «nyttig guide». Oppslagsverket ble brukt som referanse i boken Third Force Politics: Liberal Democrats at the Grassroots.
Innhold
Oppslagsverket inneholder mer enn 250 oppføringer over politiske partier i Storbritannia som har deltatt i parlamentsvalg siden 1832. Oppføringene er sortert alfabetisk, og de fleste beskrivelsene av de politiske partiene strekker seg over flere avsnitt eller sider. Hvert parti blir viet plass i forhold til dets størrelse; for eksempel får det konservative partiet 34 sider, mens Captain Beanys New Millennium Bean Party får kun to avsnitt.
Hver oppføring inneholder objektiv informasjon om sitt parti, blant annet historie, adresse, antall registrerte medlemmer, valgstatistikk, samt epostadresse og hjemmesider. Etter den alminnelige, standardiserte informasjonen, gir forfatteren en detaljert beskrivelse av partiet. Boothroyd skriver: «Kun tre av de 250 [partiene] ... har dannet regjering i Storbritannia». Han dedikerer mesteparten av bokens innhold til de tre største partiene; Det konservative, det liberaldemokratiske og det sosialdemokratiske partiet. Boken inneholder kryssreferanser for å gjøre det enklere for leseren å finne de politiske partiene som har forandret seg over tid.
Mottakelse
I en anmeldelse av boken for The School Librarian skrev Valerie Caless: «I det store og det hele er dette en grundig historisk guide til de politiske partier, og vil bli brukt som et veldig nyttig oppslagsverk for studenter på alle nivåer. En ordliste eller en ‘konsept-guide’ ville ha vært en bonus for en ny eller mindre tålmodig student.» N.W. Polsby ved University of California, Berkeley skrev følgende i en anmeldelse for Choice: «Den totale mangelen på bibliografiske hjelpemidler er en svakhet ved denne boken. En av bokens sterkere sider er den tilgjengelige og faktaorienterte prosaen. Dette er en bok som bør konsulteres, ikke leses fra perm til perm. Anbefalt på alle nivåer.» Anmelderen i Reference & Research Book News hevdet at «boken er ment som et rimelig oppslagsverk for den alminnelige leser som er interessert i britisk politikk». The History of British Political Parties ble også anmeldt i Parliamentary Affairs.
Jarle Høysæter
Jarle Julius Høysæter (født 29. april 1933 i Samnanger, død 28. februar 2017 ) var en norsk journalist, og en av pionérene i NRKs sportssendinger.
Høysæter ble ansatt i NRK 20. august 1960, samme dag som Kong Olav V åpnet NRK Fjernsynet. Han var en av tre kommentatorer i det første OL i norsk TV (Roma 1960) og kommenterte den første Tippekampen i NRK 29. november 1969. Han var ansvarlig for at NRK straks ble med på å samsende engelsk ligafotball med svensk fjernsyn fra 1969, på initiativ fra Lars-Gunnar Björklund.
Høysæter arbeidet internasjonalt for Den europeiske kringkastingsunion (EBU) under OL i Innsbruck i 1976 og OL i Los Angeles i 1984.
Chuck Schuldiner
«Evil Chuck» Schuldiner (født Charles Michael Schuldiner 13. mai 1967 i New York, død 13. desember 2001) var en amerikansk musiker best kjent som skaperen av death metal-bandet Death og en stor inspirasjon for sjangeren. Han var det eneste faste medlemmet av Death i perioden bandet eksisterte (1983–1999).
I mai 1999 begynte han å føle en stikkende smerte i nakken og oppsøkte lege, som 13. mai konstaterte at han hadde hjernesvulst. To år senere (13. desember 2001) døde Chuck Schuldiner av sykdommen.
Suvereto
Suvereto er en kommune i Provinsen Livorno i den italienske regionen Toscana. Den ligger nord for Corniadalen (Val di Cornia), ca. 15 km. fra Det tyrrenske hav, nord i landskapet Maremma. Suvereto har en godt bevart bykjerne fra middelalderen, og er omgitt av skog.
Nabokommunene er Campiglia Marittima, Castagneto Carducci, Follonica (GR), Massa Marittima (GR), Monterotondo Marittimo (GR), Monteverdi Marittimo (PI), Piombino, San Vincenzo og Sassetta.
Historie
Suvereto nevnes tidligst i år 1000, da stedet var gitt familien Aldobrandeschi i len. I 1201 ble det den første frie kommunen i det nordlige Maremma. Suvereto sluttet seg sammen med Massa Marittima i 1228, men kom allerede i 1237 under Pisa. Fra 1399 hørte Suvereto under Piombino.
Irsk pund
Irsk pund (irsk: Punt Éireannach) var myntenheten i Irland fra 1928 til 2002. I årene 1928–1938 var den offisielle benevnelsen Saorstát pound («Fristatens pund»). Et irsk pund var inndelt i 100 penny (irsk: pingin).
Irsk pund ble erstattet av euro den 1. januar 2002.
Skogringvinge
Skogringvinge (Pararge aegeria) er en sommerfugl som tilhører gruppen ringvinger (Satyrinae) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). I motsetning til de fleste andre norske dagsommerfugler holder den seg i skogen og kommer sjelden ut i helt åpent lende, men flyr rundt små lysåpninger.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 33–43 mm), brun sommerfugl med ganske slanke vinger. Vingenes ytterkant er tydelig bølgete. Kan kjennes fra alle andre nordeuropeiske arter på at vingenes overside er strødd med lyse flekker. Hos den underarten som forekommer i Norge er disse kremhvite, hos mer sørlige underarter mer gule. Den har en øyeflekk ved forvingens spiss og tre – fire langs bakvingens kant. Forvingens underside er brungul med mørkere kant, bakvingens underside gulbrunt spraglete. Øyeflekker på undersiden som på oversiden, de på bakvingen mindre tydelige.
Levevis
Skogringvinge flyr i skog, særlig furuskog, i mai – juni, med en ny generasjon i juli – august. I Norge kan den andre generasjonen være ganske liten. Hannene konkurrerer om solbelyste flekker og utkjemper rene "luftslag" om disse, men det er vist at den hannen som holdt flekken fra før, nesten alltid vinner. Hunnene kommer til disse flekkene for å pare seg. Larven lever på lundhengeaks (Melica uniflora) og hundegras (Dactylis glomerata).
Campo nell’Elba
Campo nell'Elba er en kommune i Provinsen Livorno i den italienske regionen Toscana. Den ligger på øya Elba.
Til kommunen hører fjellandsbyene San Piero og Sant'Ilario, samt La Pila i innlandet og kyststedene Cavoli, Seccheto, Fetovaia og Marina di Campo. Sistnevnte er sete for kommuneforvaltningen.
Marina di Campo har den lengste sandstranden på Elba (ca. 1,4 km.). I utkanten av Marina di Campo ligger det et akvarium, som viser middelhavsfauna. Kirken San Gaetano ligger også sentralt i Marina di Campo. I gamlebyen, som ligger ved fiskehavnen, finnes det en rekke barer og restauranter.
Nabokommunene er Capoliveri, Marciana og Portoferraio.
Capoliveri
Capoliveri er en kommune i Provinsen Livorno i den italienske regionen Toscana. Den ligger på øya Elba, lengst mot sørøst. Bebyggelsen ligger 167 moh. på høyden Monte Calamita. Kommunen omfatter også husklyngene Lacona, Madonna delle Grazie, Morcone, Pareti og Innamorata.
Gamlebyen i Capoliveri er bygget som en typisk borgo (befestet landsby) fra middelalderen. Trange gater fører til den sentrale piazzaen.
Nabokommunene er Portoferraio, Porto Azzurro og Campo nell'Elba.
Edward J. Cowan
Edward J. Cowan (til daglig Ted Cowan) (født 1944) er en britisk historiker, MA i Edinburgh, og er i dag direktør ved Universitetet i Glasgows Dumfries Campus og professor i skotsk historie. Hans viktigste forskningsinteresser er omfattende og omfatter vikingtidens Skottland, den skotske uavhengighetskrig, tidlig moderne skotsk politisk tenkning, covenantbevegelsen, skotske utvandringshistorie, og skotter i arktiske og Stillehavets nordvestlige område.
Han er medlem av Royal Society of Edinburgh.
Portugisisk escudo
Portugisisk escudo var myntenheten i Portugal fra 1911 til 2002. Escudo er portugisisk og betyr «skjold». En escudo var inndelt i 100 centavos.
Portugisisk escudo ble erstattet av euro den 1. januar 2002.
Hypotyreose
Hypotyreose, også omtalt som lavt stoffskifte, er en sykdom forårsaket av nedsatt utskillelse av hormonet thyroxin, som produseres i skjoldbruskkjertelen (glandula thyroidea).
Generelt
Forekomsten av manifest hypotyreose i Norge er antagelig 2–3 %. Forekomsten øker med alderen, og sykdommen er 4–5 ganger så hyppig hos kvinner som hos menn. Hos eldre kvinner er det 3–5 % som har hypotyreose.
Etiologi
Primær hypotyreose skyldes oftest permanent destruksjon av skjoldbruskkjertelen. De vanligste årsakene er
Forbigående hypotyreose sees blant annet ved subakutt tyreoiditt og postpartum tyreoiditt. Inntak av store doser jod kan gi forbigående hypotyreose. Litium-behandling og behandling med amiodaron kan også utløse hypotyreose. Medfødt hypotyreose er meget sjelden (forekomst levende fødte barn) og skyldes dysgenesi eller agenesi av kjertelen eller enzym-defekt.
Rodolfo Quezada Toruño
Liv og virke
Rodolfo Quezada Toruño studerte til prest, blant annet i Innsbruck i Østerrike og i Roma, og ble presteviet i 1956. Han tok doktorgrad i kirkerett. Deretter arbeidet han som kapellan i katedralen i Guatemala by, som visekansellist i samme erkebispedømme, som studentprest og som professor ved en rekke universiteter.
I 1972 utnevnte pave Paul VI ham til hjelpebiskop i Zacapa; erkebiskop Girolamo Prigione bispeviet ham sammen med biskopene Costantino Luna Pianegonda, O.F.M. og José Pellecer Samayoa.
Hypotyreose
Etiologi
Sekundær/tertiær hypotyreose skyldes sykdom i hypofyse og/eller hypotalamus. Det krever nærmere undersøkelse med tanke på om det foreligger tumor, og om det er svikt i produksjon av de andre hypofysehormonene.
Rodolfo Quezada Toruño
Liv og virke
I 1975 ble han utnevnt til koadjutorbiskop for bispedømmet Zacapa, der han ble den ordinære biskop i 1980.
Rodolfo Quezada Toruño spilte en nøkkelrolle ved forhandlingene som førte til en bileggelse av den mer enn 30 år lange borgerkrigen i Guatemala. Denne formidlingen førte ham også til forhandlingsmøter i Norge.
Hypotyreose
Symptomer
Tidlig hypotyreose kan være nesten uten symptomer. Etter hvert blir imidlertid symptomene tydeligere. Symptomer kommer fra ulike organer i kroppen, og de kan derfor i starten gi mistanke om sykdom i disse organene. Hypotyreose presenterer seg således med betydelig mangfold av ulike symptomer:
Rodolfo Quezada Toruño
Liv og virke
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til erkebiskop av Guatemala by i 2001, og til kardinal i 2003.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Hypotyreose
Diagnostikk
Mistanke om hypotyreose får man gjennom sykehistorien og de kliniske funn. Det er viktig å tenke på hypotyreose også ved uklare sykdomsbilder. En eldre pasient som virker dement kan gjerne ha hypotyreose og bli psykisk velfungerende med thyroxinbehandling.
Det er som regel enkelt å bekrefte eller avkrefte diagnosen ved å bestemme serumnivået av TSH (Thyroidea Stimulerende Hormon) og fritt T4 (Fritt/ikke proteinbundet thyroxin). Forhøyet TSH og lavt fritt T4 bekrefter diagnosen primær hypothyreose. Fritt T3 (ikke proteinbundet thyroxin med 3 jod-atomer, i motsetning til 4 jodatomer i T4) har ingen plass som rutineprøve ved mistanke om primær hypothyreose, fordi serum-konsentrasjonen er normal eller til og med forhøyet i de tidlige stadier av sykdommen. Hos pasienter med hypothyreose pga. sykdom i hypofysen eller hypothalamus er de typiske funnene normal eller lav TSH og lav fritt T4.
Forhøyet anti-TPO (autoantistoffer mot tyreoperoksidase) taler sterkt for autoimmun tyreoiditt. Ved subklinisk hypotyreose (forhøyet TSH, normal fritt T4) er det av prognostisk verdi å bestemme anti-TPO. En høy verdi tyder på at sykdommen vil progrediere.
Medfødt hypotyreose, kretinisme, er et spesielt problem. Det utføres screening-undersøkelser med blodprøver av alle nyfødte for å avsløre medfødt hypotyreose. Det er viktig å stille diagnosen tidlig, fordi ubehandlet gir tilstanden skader på sentralnervesystemet med psykisk utviklingshemning og redusert lengdevekst.
Det er viktig å være klar over at ved annen alvorlig sykdom finner man regelmessig endringer i de vanlige thyreoidea-funksjonsprøvene. Ved alvorlig sykdom kan det være vanskelig å identifisere de som har hypotyreose.
Komplikasjoner
Ved hypotyreose får mange legemidler forsterket effekt pga. langsommere metabolisering i leveren (digitalis, betareseptor-antagonister, morfin, sedativa og andre psykofarmaka).
Behandling
Pasienter med primær hypotyreose behandles med levotyroksin. Behandlingen skal alltid starte med en lav dose som gradvis økes til serumnivået av TSH er normalisert. Hos eldre pasienter, og spesielt om de har koronar hjertesykdom, må behandlingen starte meget forsiktig. Behandlingsmålet er å gjøre pasienten eutyreoid og å normalisere TSH- og fritt T4-konsentrasjonen.
Legemidler (bl.a. aluminiumhydroksid, kolestyramin og kolestipol) og tarmsykdommer kan redusere absorpsjonen av tyroksin.
Overdosering kan medføre økt risiko for utvikling av osteoporose.
Pasienter med overordnet hypotyreose behandles med levotyroksin på samme måte som de som har primær hypotyreose, men doseringen må styres etter den kliniske responsen og serumnivået av fritt T4. Før behandling starter må hypofyse-funksjonen være utredet og glukokortikoid-behandling startet hvis det foreligger ACTH-mangel (sekundær binyrebarksvikt).
Den første behandling kom i 1850-årene og besto i å spise deler av dyrekjertler. Dette ble raskt et apotekerfremstilt legemiddel og produksjonen etter hvert overtatt av større laboratorier. Man hadde den gang problemer med ensformighet i produksjonen. Både hver tablett og hver produksjonsserie (Batch) hadde litt forskjellig innhold av virkestoffene. Etter hvert kom produktstandarden Thyroid USP. Denne fremstår idag som et ensartet grunnlag for videre tablettproduksjon. Med moderne krav til sikkerhet og produktensformitet ultramoderne metoder for å nå dette, vil tabletter som eks. Levaxin, Armour Thyroid og Westhyroid svært stabile produkter.
På midten av 60-tallet fant den kjemiske industri ut at man kunne benytte en nyoppdaget syntesemetode til å syntesere ett av hormonene kjertelen produserer – forhormonet T4. Denne produksjonsmetoden utkonkurrerte de gamle metodene enkelt ved å utgi seg for å være det samme «bare bedre» – for å bruke et argument fra den tiden. Så enkelt var det, at man ikke engang behøvde å henvise til produkt-tester mot de etablerte legemidlene. Man trengte ikke vise at det nye produktet var bedre – myndighetene i land etter land godtok industriens forklaring uten å kreve etterprøving og er fortsatt ett av meget få legemidler som ikke har fremlagt slikt bevis.
I Norge markedsføres syntetisk tyroksin som «Levaxin» av Takeda Nycomed og «Euthyrox» av Merck.
Medisinske artikler på norsk
Hypotyreose omtales i mange artikler i Tidsskrift for Den norske lægeforening. Omtaler av mer generell karakter er:
Harry Halvsjuk & the Håpløse
Harry Halvsjuk & the Håpløse var en musikkgruppe fra Hamar som vant spellemannprisen for beste barneplate i 1985.
Historie
Bandet startet som Kåre Spon danseorkester på Hamar i 1976. Den første besetningen var Bjarte Ytre-Arne (sax, fløyte, keyboards), Bjørn Morten Kjærnes (trombone), Lars Lønne (Hammond, keyboards), Tom Erik Antonsen (bass) og Lars Espen Bakke (trommer). Bandet startet som et jazzrock-band med første opptreden under HamJam på Domkirkeodden i Hamar. Senere ble repertoaret mer rock, pop og funk.
Bandet opererte senere under navnet Harry Halvsjuk & the Håpløse, som fikk Spellemannpris for beste barneplate i 1985. Bandet har hatt mange medlemmer innom fra starten i 1976 til oppløsning i 1989.
Blant medlemmer i Kåre Spon (som det ofte ble forkortet til) finner vi:
Bandet laget forestillingen «Litt om pop» (popmusikkens historie) og turnerte på ungdomsskoler for Rikskonsertene i flere fylker.
Kåre Spon Danseorkester spilte reunion-konsert på Hamar i 2007, med tilnærmet originalbesetning.
Miguel García Vivancos
Miguel García Vivancos (født 19. april 1895 i Mazarrón, Murcia, død 23. januar 1972 i Córdoba) var en spansk naivistisk maler og anarkist.
Anarkisten
Han, brødrene og moren som var enke flyttet til Barcelona, der han ble politisk aktiv i det radikale miljøet. Fagforbundene var på den tid ganske hardhent behandlet av både myndigheter og arbeidsgivere, og han ble med på å stifte gruppen Los Solidarios, som var både anarkistisk og utførte terrorhandlinger.
I den spanske borgerkrigen ledet han Aguiluchos- regimentet på Huesca-fronten, foruten andre større enheter ved slaget ved Belchite og slaget om Teruel.
Etter at krigen var over, flyktet han til Frankrike og ble internert i Vernet-les-Bains. Der var han fortsatt da Vichy-regjeringen tok styringen i det tyskokkuperte Frankrike. Maquis-bevegelsen hjalp ham å rømme, og han deltok i den franske undergrunnsmotstanden resten av den andre verdenskrigen.
Ved slutten av krigen, var han i Paris, og livnærte seg ved strøjobber. Han begynte å lage bilder med motiver fra byen og solgte til amerikanske soldater. Han fant ut at han hadde anlegg for dette, og lærte seg oljemalingsteknikk.
I 1947 møtte han Pablo Picasso. Picasso syntes godt om det han så, og skaffet ham kontakter i kunsthandlermiljøet. Han hadde sin første separatutstilling i 1948.
Arbeidene hans er nå stilt ut over det meste av verden, og utgjør deler av samlingene til blant andre: François Mitterrand, David Rothschild, Helena Rubinstein og Greta Garbo.
Berit Søder
Berit Søder (født Berit Lindtner Næss; 29. mai 1931 i Bergen) er en norsk danser, skuespiller og dukkespiller.
Karriere
I 1949 medvirket Berit Søder i en oppsetning av det bergenske lystspillet Jan Herwitz på Den Nationale Scene i Bergen. Hun spilte en av kjøpmann Herwitz' fem døtre; hovedrollen som kjøpmann Herwitz ble spilt av Rolf Berntzen. I romjulen 1949 og januar 1950 sendte NRK Radio et opptak av denne forestillingen, som en festforestilling til markering av 100-årsjubileet for norsk teater.
Hun medvirket som dukkespiller i 1953 i to oppsetninger regissert av Agnar Mykle. Våren 1953 var hun også sceneskuespiller i en oppsetning på Folketeatret. Hun danset i to Shakespeare-oppsetninger i Frognerparken sommeren 1956. Hun var sceneskuespiller ved blant annet Folketeatret, Oslo Nye Teater og Nationaltheatret. Hun var dukkespiller ved Oslo Nye Teater, og i det frie figurteaterkompaniet Filiokus Teatret fra 1978.
Hun filmdebuterte i 1957 i Nils R. Müllers På slaget åtte. Søder medvirket i 1962 i Fjernsynsteatrets oppsetning av Det siste kvarter og i 1964 i langfilmen Klokker i måneskinn.
Familie
Berit Søder er datter av kasserer Birger Næss (1900–1976) og skuespiller Randi Lindtner (1905–2009). Skuespilleren Lothar Lindtner var hennes morbror, og hun er tante til hans sønner Per Lothar Lindtner og Lasse Lindtner. Hun er søster av skuespiller og regissør Arne Lindtner Næss. Berit Søder var gift med skuespilleren Rolf Søder fra 1950 til hans død i 1998.
Ballymoney (distrikt)
Ballymoney er et administrativt distrikt i Antrim i Nord-Irland. Det har navn etter administrasjonssenteret Ballymoney.
Åstkjørkja
Åstkjørkja er en varde på toppen av fjelltoppen Åstfjell på Øyerfjellet. Varden har en fasong som gjør at den likner på en kirke på avstand, derav navnet. Hver sommer avholdes det sommergudstjeneste her. Rondanestien passerer Åstkjørkja, på vei mellom turisthyttene Djupsli og Vetåbua.
Et fjellalter på Åstkjørkja ble vigslet av biskop Solveig Fiske den 26. juli 2015.
Monte Capanne
Monte Capanne er det høyeste fjellet på øya Elba, og ligger vest på øya. Det høyeste punktet ligger 1 019 moh. Fjellet består av granodioritt. På nordsiden vokser kastanjer og buskskog (såkalt macchia).
Det ligger flere vannkilder i området rundt. Videre går det en rekke stier opp i fjellet, fra Marciana, Poggio, Valle Nevera, Chiessi og Pomonte.
Hestesport under Sommer-OL 2008
Hestesport under Sommer-OL 2008. Hestesport var med på det olympiske programmet for 23. gang under OL-2008 i Beijing. Konkurransene blir gjennomført i perioden 9. til 20. august i Hongkong. Det ble konkurrert om totalt seks olympiske titler, tre individuelle og tre i lag, i feltritt, dressur og sprangridning. Tyskland ble beste nasjon med tre gullmedaljer.
Museer i København og omegn
Liste over museer i København – Region Hovedstaden. Listen er ikke komplett.
Morasteinen
Morasteinen er et svensk monument hvor svenske kongene ble valgt i middelalderen. Monumentet ligger på en eng i Mora i sognet Lagga i Knivsta kommune, omkring en mil sydøst for Uppsala. Stedet ligger bortimot midt i mellom de sentrale tingene for de gamle forhistoriske folkelandene eller småkongedømmene Attundaland og Tiundaland.
Tinget ved Mora
Ved Morasteinen ble det holdt ting hvor de svenske kongene ble valgt og hyllet i middelalderen. Kongen stilte seg på en flat stein når han ble valgt og folket som hadde foretatt valget hyllet ham som bekreftelse.
I den eldre Vestgøtaloven ble det sagt (i et senere tillegg gjort av biskop Brynolf Algotsson i Skara en gang mellom år 1279 og år 1290): «Sveaer egho konung at taka ok sva vraekae.»
Upplandsloven og Sødermannaloven sier: «De tre folkelandene, det er Tiundaland, Attundaland og Fjädrundaland, skal først velge konge. Valget blir senere stadfestet gjennom først av lagmannen i Uppland og deretter av de andre lagmennene i riket, en etter en, dømde den nye kongen til hans verdighet, hvilket skjedde når han red Eriksgatan.»
Morasteiner
Rett ved sto det andre steiner med innskrifter som fortalte om tidligere konger og deres valg. Når en konge var blitt valgt ble det plassert en mindre stein, en minnestein, på den store Morasteinen under denne kongens styre. Når en ny konge ble valgt ble minnesteinen plassert ved siden av Morasteinen. Morasteinen og minnesteinene ved Mora er altså helt forskjellige steiner. Noen av minnesteinene finnes fortsatt og blir oppbevart i dag i en bygning (se bilde) på stedet. Et fragment er kjent som steinen «Tre kroner» ettersom det er ett av de aller første kjente eksemplene på bruken av «Tre kroner» som svensk rikssymbol. Fragmentet er en del av minnesteinen fra da Albrekt av Mecklenburg ble valgt.
Selve monumentet Morasteinen ble ødelagt med hensikt en gang rundt år 1515. Gustav Vasa og Johan III skal begge hver for seg ha forsøkt å restaurere stedet, men uten hell. Det kan faktisk ha vært slik at Gustav Vasa har bidratt til at steinene har forsvunnet da han etterstrebet kongelig arverett istedenfor som ved tidligere gjennom valg av kongen.
Morasteinenes bygning
Bygningen hvor steiner og fragmenter blir oppbevart har blitt tegnet av Carl Wijnbladh og ble oppført i 1770. Dets posisjon er N 59° 47′ 54", E 17° 46′ 47".
Jarlsberg og Laurvigs Amtstidende
Jarlsberg og Laurvigs Amtstidende var en avis som utkom i Larvik fra 1834 til 1940. Politisk sognet den til Høyre. Larvik Morgenavis var Høyre-avis for Larvik fra 1947 til 1965.
Redaksjonskontorene var i Prinsegata 33.
Olav Gjelsvik
Olav Gjelsvik (født 30. juni 1956 på Røros) er en norsk filosof.
Gjelsvik er oppvokst på Røros. Han ble DPhil ved University of Oxford (Balliol College) i 1986 og har siden vært ansatt ved Universitetet i Oslo, fra 1991 som førsteamanuensis og fra 1994 som professor. Han har publisert artikler i tidsskrifter og antologier om metafysikk, erkjennelsesteori, språkfilosofi, vitenskapsfilosofi, bevissthetsfilosofi og handlingsfilosofi, og har også arbeidet med og publisert om fenomenet avhengighet/addiksjon. Han har hatt mange verv ved Universitetet i Oslo. Han har vært instituttleder for filosofi i Oslo i mange år og er i dag direktør for CSMN - Centre for the Study of Mind in Nature ved Universitetet i Oslo. Han er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.
Ådnanipa
Ådnanipa (også kalt Arnanipa ) er et fjell i Arna i Bergen kommune i Vestland. Det har en høyde på 456 meter over havet.
Ådnanipa er et populært turmål i Arna, gjerne i kombinasjon med tur til Reppadalen naturreservat.
Bergensbanen og E16 går i tunneler gjennom Ådnanipa mellom Indre Arna og Tunesveit.
Covered call
Covered call er en opsjonstrategi som ved å utstede calls på de aksjene man har, dekker (cover)-posisjonen sin. Utøves opsjonen møter man kravet om å overlevere de aksjene man allerede har.
Utstedelse av en American call gir rett på opsjonspremie, og da man allerede eier det underliggende verdipapir, slipper man å kjøpe det dyrt i markedet ved en eventuell innløsning av opsjonen, altså en covered call-strategi.