cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Njåls saga
Handling
Mord Valgardsson oppdager at mens Hoskuld er blitt en suksessfull høvding, har hans egen status minsket. Han forsøker deretter på sitt vanlige vis å vende sønnene til Njål mot Hoskuld. Sagaens tragedie er at de lar seg påvirke av hans hentydninger, at de drar ut sammen med Mord og Kåre og dreper Hoskuld mens han sår i åkeren. Som en figur sier: «Hoskuld ble drept for mindre enn ingen grunn; alle menn sørger ved hans død, men ingen mer enn Njål, hans fosterfar».
Flose, onkelen til Hoskulds hustru, starter en prosess mot drapsmennene og søker støtte hos mektige høvdinger. Han er under press fra Hildegunn til å akseptere ingenting mindre enn blodhevn. Njåls sønner må på Alltinget bønnfalle om hjelp, men Skarphedins trassige sinn ødelegger for dem. Gang på gang fornærmer han dem han søker hjelp og støtte hos.
Etter diverse legale skritt fram og tilbake blir det valgt voldgiftsmenn, inkludert Snorre som foreslår en ordning som er tre ganger større enn vanlig for Hoskulds død. Det er så mye at det kan kun bli betalt av voldgiftsmennene og andre på Alltinget som trår støttende til. Den store summen blir samlet og Njål legger selv en gave i form av en kostbar frakk. Frakken kan bæres av begge kjønn og den betraktes som en fornærmelse, noe som finner sitt klimaks i at ordningen bryter sammen.
Alle forbereder seg på å forlate Alltinget. Rundt hundre mann drar til Njåls hjem, Bergtorsknoll, som kun er beskyttet av rundt tredve mann. En seier for Flose vil kunne komme med store kostnader, men Njål velger at de skal forsvare seg innefra huset, og de andre aksepterer dette, til tross for at de innser at det er dårlig trekk. De aksepterer at skjebnen vil gå sin gang. Både uskyldige og skyldige er fanget innenfor det brennende huset. Flose tillater at de uskyldige skal får slippe uskadet ut, men Njål, Bergtora og deres lille sønnesønn Tord velger å bli i huset og dø enn å leve videre med skammen. Helge blir drept i et forsøk på å slippe unna. Til slutt dør ti mennesker, unntatt Kåre som slipper unna i skjul under røyken. Flose forstår at det er noen som vil være i stand til å hevne mordbrannen.
Ved Alltinget møtes to grupper. Det blir satt i gang juridiske handlinger mot mordbrennerne. Torhall, Njåls fostersønn, er blitt lært opp av Njål til å kunne lovene, men han blir hindret av sine egne fysiske begrensninger. Akkurat som når forhandlingene holder på å bryte sammen, griper han sitt spyd og begynner å slåss. Floses menn blir drevet tilbake inntil Snorre leder en innblanding som skiller de stridende partene. I den forvirringen som hadde oppstått var flere menn blitt drept, inkludert Ljot, Floses svigerbror.
Ljots far, Hall fra Sida, drar fordel av våpenhvilen til å be om en fredsavtale, en bevegelse som er blitt betraktet som resultatet av kristen tankegang, også ved at han ikke ber om kompensasjon for sin sønn. Mange blir beveget av dette, alle unntatt Kåre og Njåls nevø Torgeir, aksepterer en avtale som bidrar til en kompensasjon for Ljot. De som hadde deltatt på mordbrannen, ble sendt i eksil på livstid, bortsett fra Flose, som fikk bare tre år.
Før Sigfussønnene har nådd hjem blir de angrepet av Kåre, og avslutningen av sagaen oppholder seg stort sett til den siste hevnen. Kåre blir hjulpet av Torgeir og av en komisk skrytehals ved navn Bjørn. Kåre forfølger mordbrennerne til Orknøyene og til Wales. Det mest dramatiske øyeblikket er når Kåre bryter seg inn i Orknøyjarlens hall og dreper en som har løyet om det som skjedde da Njåls hus ble brent.
Etter en pilegrimsreise til Roma kommer Flose tilbake til Island. Kåre kommer også tilbake og skipet hans går på grunn utenfor Floses hjem. For å teste Floses edelhet går han til ham for hjelp og de går med på en endelig fredsavtale. Kåre gifter seg med Hoskulds enke, Hildegunn, som også er Floses søskenbarn. Slik forsones fiendene.
Teksthistorie
Sagaen er best bevart i håndskriftet AM 468, som dateres til ca. 1300. Andre håndskrifter viser liten variasjon i teksten. Sagaen er oversatt til norsk flere ganger : Til bokmål ved Karl L. Sommerfelt 1871, Fredrik Paasche 1922 og Hallvard Lie 1941. Til nynorsk ved Olav Aasmundstad 1896, Aslak Liestøl 1961 og Jan Ragnar Hagland 1996. En gjenfortelling ved Zinken Hopp ble utgitt 1983: Sagaen om Gunnar og Njål.
Njåls saga ble i 2002 valgt inn i Verdensbiblioteket; den norskinitiert kåring av de 100 viktigste litterære verker gjennom verdenshistorien.
Idrettslaget Tyrving
Idrettslaget Tyrving (IL Tyrving) er et norsk idrettslag med kontor i Sandvika i Bærum. Laget ble stiftet 18. juni 1922 og har rundt 600 medlemmer fordelt på idrettene friidrett og orientering. Laget har i over 60 år arrangert Tyrvinglekene, et av de viktige nasjonale stevnene i friidrett.
Tyrving
Navnet Tyrving kommer av navnet på et magisk sverd fra en islandsk saga fra 1200-tallet.
Meritter
NM stafett, herrer (6) :
Meieriveien (Hole)
Meieriveien (1-25, 2-24) er en vei på Svensrud på Røyse i Hole kommune.
Veien er kort, cirka 200 meter, og ligger cirka 88 meter over havet.
Mario J. Molina
Bakgrunn
Mario Molinas foreldre var juristen og dommeren Roberto Molina Pasque, som ble Mexicos ambassadør til Etiopia, Australia og Filippinene, og hans hustru Leonor Henríquez. Som barn omgjorde han et baderom til sitt eget lite laboratorium, med lekemikroskoper og -kjemisett. Han så hen til sin tante Esther Molina, som var kjemiker, og hun hjalp ham med eksperimentene på badet.
Utdannelse, karriere
I 2004 fikk Molina en stilling som professor ved University of California, San Diego og Center for Atmospheric Sciences ved Scripps Institution of Oceanography. Molina var også direktør for Mario Molina Center for Energy and Environment i Mexico by.
I 1976 mottok Molina et forskningsstipend fra Alfred P. Sloan Foundation (Sloan Research Fellowship). I 1993 ble han innvalgt i National Academy of Sciences. Sammen med Paul Crutzen mottok han i 1994 Max-Planck-forskningsprisen, i 1998 ble han fellow ved American Physical Society og i 2001 i American Association for the Advancement of Science. I 2003 mottok han Heinz Award og i 2004 Volvo Environment Prize. Fra 2007 var han valgt medlem av American Philosophical Society. Molina ble i 2013 tildelt den amerikanske utmerkelsen Presidentens frihetsmedalje. I 2014 mottok han Champions of Earth Award.
Han døde av hjerteinfarkt i 77 års alder.
Forskningen som førte til Nobelprisen
I jordens atmosfære finnes det små mengder ozon, en gass hvis molekyler består av tre oksygenatomer (O3). Til tross for at ozon forekommer i små mengder, spiller den en ytterst fundamental rolle for livet på jorden. Ozonet, sammen med den vanlige oksygengassen (O2), absorberer størstedelen av sollysets ultrafiolette stråling og hindrer dermed den farlige strålingen i å nå jordoverflaten. Uten dette beskyttende ozonlaget i atmosfæren ville dyr og planter ikke kunne eksistere på land.
Crutzens, Molinas og Rowlands forskning klargjorde hvordan ozon ble dannet og brutt ned gjennom kjemiske prosesser i atmosfæren. De viste også hvor følsomt ozonlaget er mot påvirkning fra menneskelige utslipp av ulike gasser i atmosfæren. Gjennom å tidlig advare mot følgene av for eksempel ukontrollerte utslipp av freoner, startet de en debatt  som senere ledet til en lovfestelse mot slike utslipp i mange land.
Caps lock
Caps lock er navnet på en tast som finnes på de fleste tastaturer. På QWERTY-tastaturet ligger den plassert til venstre for tasten A. Ved å trykke på tasten aktiveres Caps-funksjonen, og store bokstaver blir standard. For å deaktivere må tasten trykkes en gang til. Ved bruk i forum, på chat eller sider som f.eks Facebook kan bruk av Caps lock tolkes som å rope det som blir skrevet.
Mamma Mia! Here We Go Again
'Mamma Mia! Here We Go Again' er en romantisk komedie og filmmusikal fra, regissert av Ol Parker. Handlingen ble skrevet av Parker, Catherine Johnson og Richard Curtis. Det er en oppfølger til filmen Mamma Mia! (2008), som igjen er basert på scenemusikalen Mamma Mia!.
Filmen skifter mellom nåtid og fortid, og forteller to separate historier. Den ene handler om hvordan Donna Sheridan endte opp på øya Kalokairi og møtte sine tre menn. Den andre historien foregår i nåtid og handler om datteren Sophie, som tar over hotelldriften fra sin mor. Lily James spiller unge Donna, mens Amanda Seyfried spiller datteren Sophie. Christine Baranski, Julie Walters, Pierce Brosnan, Colin Firth, Stellan Skarsgård og Dominic Cooper har andre roller. Sangartisten Cher medvirker også i rollen som Donnas fraværende mor Ruby, mens Meryl Streep gjentar rollen som voksne Donna.
Filmen ble hovedsakelig spilt inn på øya Vis i Kroatia. Den hadde verdenspremiere i konsertlokalet Hammersmith Apollo i London 18. juli 2018 og ordinær kinopremiere i USA og Norge 20. juli 2018. Filmen fikk god kritikk, blant annet for skuespillet og musikkinnslagene.
Handling
Parallelt fortelles historien om hvordan unge Donna (Lily James) møtte Sophies tre fedre i 1979. Etter uteksamineringen fra Oxford, bestemmer hun seg for å dra ut i verden for å oppsøke eventyr. På veien til den greske øya Kalokairi, møter hun Harry (Hugh Skinner), Bill (Josh Dylan) og Sam (Jeremy Irvine), som alle forfører Donna på hver sin unike måte. Donna bestemmer seg for å bli igjen på øya for å drive sitt eget hotell. Der blir hun nødt til å oppdra barnet sitt på egenhånd – uten hjelp fra sin mor.
Musikkinnslag
I likhet med forgjengeren, består hele lydsporet av ABBA-låter:
Fulanikrigen
Fulanikrigen som pågikk mellom 1804 og 1810, også kjent som Fulani Jihad eller Jihaden til Usman dan Fodio, var en militær erobring av det som i dag er Nigeria og Kamerun. Den islamske reformatoren Usman dan Fodio, som var blitt utvist fra Gobir av sin tidligere elev student Yunfa i 1802, samlet en fulanihær til jihad mot hausakongedømmer i nord. Yunfa innså trusselen som Usmans styrker utgjorde og samlet de andre hausaherskerne mot ham.
Hausaherskerne tildelte til å begynne med jihadister flere tilbakeslag, mest kjent i slaget ved Tsuntua (desember 1804), hvor Usman mistet mer enn 2 000 mann og hvor 200 av dem ble sagt å kunne Koranen utenat. Men det påfølgende året tok Usmans styrker Kebbi og etablerte en permanent base i Gwandu. Med bakgrunn i den allmenne misnøyen forårsaket til dels av sult og skattleggingen til Hausa, fortsatt jihadistene å rykke fram og inntok Gobirs hovedstad Alkalawa i 1808 og drepte Yunfa.
Lysebotn
Lysebotn (eller Lyse) er et sted som ligger i bunnen av Lysefjorden i Sandnes kommune, Ryfylke i Rogaland. Det er et turistmål med over 100 000 tilreisende i året, som hovedsakelig har fottur til Kjerag som mål. Lysebotn er også startsted for mange BASE-hoppere som hopper fra Kjerag.
Fulanikrigen
Usman samlet de erobrede landene i sitt fulanirike. Suksessen til jihaden inspirerte mange Vest-Afrikaske jihadister seinere, blant andre Massinarikets grunnlegger Seku Amadu, Toucouleur-rikets grunnlegger Umar Tall, Mandinka-rikets grunnlegger Samory Touré, og Adamawa-emiratets grunnlegger Modibo Adama.
Lysebotn
På sommerstid går ferje (turistferje med guiding) fra bl.a. Lauvvik og Forsand i ytre del av Lysefjorden. Hurtigbåt går inn Lysefjorden hele året (ikke lørdag).
Lyseveien, fylkesvei 500, til Sirdal går gjennom 27 hårnålssvinger opp ene fjellsiden og er 29 km lang. Veien ble åpnet i 1984 og har sitt høyeste punkt på 932 moh. Veien er vinterstengt.
På toppen av svingene ligger Øygardstølen som har parkeringsplass, servicebygg for turer til Kjerag og servering av mat.
Lyse kapell ligger i Lysebotn. Dette ble bygget i 1961. Tidligere hadde Lysebotn egen skole, Lyse skole. Lysebotn har i dag egen campingplass, bed and breakfast, vandrerhjem og turisthytte. Det er guidede kajakkturer og andre aktivitetstilbud om sommeren.
Time Team
Time Team er en britisk dokumentarserie om arkeologi som gikk på Channel 4 fra 1994 til 2013. De fleste utgravningene i serien er foretatt i Storbritannia, og går over tre dager, men det er også laget noen spesialepisoder med lengre utgravninger og prosjekter i andre land. Programmet presenteres av Tony Robinson (også kjent fra rollen som Baldrick i den engelske komiserien Sorte Orm).
Serien viser en gruppe arkeologer, vanligvis ledet av Mick Aston eller Francis Pryor, som samles på stedet hvor de skal filme episoden, diskuterer fremgangsmåten og utfører utgravning og andre undersøkelser. Stedet er i mange tilfeller foreslått av en seer med lokalkunnskap, eller det er et sted som har blitt gravet ut tidligere hvor nye metoder kan avsløre mer av stedets historie. Så mye som mulig blir kartlagt i løpet av tre dager, og det legges ofte opp til at lokale arkeologer kan fortsette arbeidet.
Serien ble avsluttet i 2013, men noen spesialepisoder ble også sendt i 2014.
En en amerikansk versjon, Time Team America, ble sendt PBS fra 2009.
I 2021 opplyste Tim Taylor at han og deler av det gamle Time Team-teamet jobbet mot å gjenopplive Time Team på YouTube. Carenza Lewis, Stewart Ainsworth, John Gater og Helen Geake er blant de som er med på dette iflg video de har utgitt på YouTube.
Deltagere
Deltagerne varierer fra episode til episode, avhengig av hva slags funnsted som skal undersøkes og hvem som er tilgjengelige.
Blant de som hyppigst deltar i teamet er:
Eksperter innen spesielle disipliner blir ofte invitert, blant annet Margaret Cox som undersøker menneskelige levninger, mosaikkeksperten David S. Neal og andre. Mange lokale historikere og arkeologer deltar også med sin lokalkunnskap.
Det er også en gruppe yngre arkeologer som har deltatt regelmessig, blant annet Katie Hirst, Jenni Butterworth, Brigid Gallagher, Matt Williams, Rakshe Dave og Alice Roberts.
Sør-Koreas kvinnelandslag i fotball
Sør-Koreas kvinnelandslag i fotball representerer Sør-Korea i internasjonale kamper. Laget har en bronse fra Asiamesterskapet i 2003.
Sør-Korea debuterte i 1990 med kvinnefotball med et stygt 0-13-tap mot Japan. Sør-Korea greide deretter å etablere seg som Asias femte beste lag, etter Kina, Japan, Taiwan og Nord-Korea. I 1993 endte Sør-Korea på tredjeplass i sin innledende gruppe i Asiamesterskapet, og i 1995 kom de til semifinalen som beste toerlag. Den tapte de mot Kina, og senere tapte de bronsefinalen på straffer mot Taiwan.
I 2001 oppnådde Sør-Korea å slå Taiwan, som på sin side var på vei nedover sportslig. Sør-Korea kom dermed til semifinalen, som de tapte mot Japan. Senere tapte de bronsefinalen med stygge sifre. I 2006 greide Sør-Korea en ny prestasjon; ved å spille uavgjort mot Nord-Korea, endte Sør-Korea bak dem i gruppespillet bare på målforskjell, og som beste toer kom Sør-Korea dermed til semifinalen for andre mesterskap på rad. Der tapte de mot Kina, men slo Japan i bronsefinalen, noe som impliserte at Sør-Korea ble kvalifisert til VM samme år.
Sør-Koreas første, og hittil eneste, VM endte med tre tap; et stygt (1-7 mot Norge), et akseptabelt (1-4 mot Brasil) og et hederlig (0-1 mot Frankrike, målet kom i det 84. spilleminutt). Ettersom kvinnefotball har økt i popularitet i Asia, ble det flere deltakerland i Asiamesterskapet. Derfor var det først i 2006 neste mesterskap ble gjennomført. Dette fikk betydning for Sør-Korea, fordi det året var Australias søknad om å overflyttes til Asia godkjent, så Australia havnet i samme gruppe som Sør-Korea. Sør-Korea tapte både for dem og for Nord-Korea, og kom dermed ikke videre fra gruppespillet.
Noe av det samme skjedde i 2008. Sør-Korea kom i gruppe med Australia og Japan. De tre lagene var jevngode, og de slo hverandre med to mål (Sør-Korea slo Japan 3-1 og tapte 0-2 for Australia). Det ble derfor avgjørende hvordan de tre lagene gjorde det mot Taiwan, som var gruppens taper. Både Japan og Australia vant med større sifre enn Sør-Korea, som dermed ikke gikk videre.
I 2010 havnet Sør-Korea for tredje gang på rad på plassen utenfor semifinalen, og befestet sin stilling som Asias femte beste lag. De klarte dermed heller ikke å kvalifisere seg for VM 2011. Igjen var Sør-Korea nære å gå videre tross en vanskelig gruppe; de møtte vertsnasjonen Kina i første kamp, og klarte 0-0 og hadde fire skudd i stolpene. Sør-Korea klarte imidlertid ikke bedre enn 1-3 i nøkkelkampen mot Australia to dager etter, og var dermed avhengig av hjelp fra Australia for å kunne gå videre. Det skjedde ikke, og Sør-Korea ble utslått tross 5-0 i siste kamp over Vietnam.
Alexis Bledel
Kimberly Alexis Bledel (født 16. september 1981) er en amerikansk skuespillerinne. Hun er kanskje mest kjent for sin rolle i TV-serien Gilmore Girls, samt for filmene Tuck Everlasting, Sin City og The Sisterhood of the Traveling Pants og Remember Sunday
Tidlig liv
Bledel ble født i Houston i Texas. Hennes far, Martin Bledel, er argentinsk, og hennes mor, Nanette ble født i Mexico av amerikanske foreldre. Alexis har en yngre bror, Eric David Bledel, som ble født i 1986.
Karriere
Bledel studerte på Page Parkes senter for modellarbeid og skuespill, og gikk ut med en grad innen film på New York Universitys Tisch School of the Arts, før hun fikk rollen som «Rory Gilmore» i Gilmore Girls. i 2002 ble hun stemt fram som en av de «heteste stjernene under 25» i ungdomsbladet Teen People. Blant hennes tidligste filmroller var en cameoopptreden i filmen Rushmore, som ble spilt inn i hjembyen hennes.
I 2000 begynte hun i serien Gilmore Girls, og siden har hun også hatt en del roller i filmer og musikkvideoer. I 2007 ble Gilmore Girls avsluttet.
I 2004 spilte Alexis i filmen Tuck Everlasting.
I 2005 spilet Alexis rollen som Lena Kaligaris sammen med Blake Lively (kjent fra Gossip Girl), America Ferrera (kjent fra Ugly betty) og Amber Tamblyn i filmen The Sisterhood of the Traveling Pants. Hun spilte samme rolle i The Sisterhood of the Traveling Pants 2.
Hun vokste opp med å snakke spansk, og lærte ikke engelsk før hun begynte på skolen. Mange ble overrasket da et spansk blad intervjuet henne og hun plutselig slo om til spansk. I en episode snakker Rory spansk, men her later Bledel som om hun ikke kan språket, og snakker gebrokkent.
Oslo Sportsskyttere
Oslo Sportsskyttere (OSS) er en skytterklubb i Oslo. Klubben ble stiftet i 1912 og har i dag grupper innen pistol, hjort, leirdue og villsvin.
Alle gruppene øver på Løvenskioldbanen, der pistolgruppen har egne standplasser på pistolbanen. Pistolgruppen har også egen innendørsbane.
Den store festkassetten
Den store festkassetten er et musikkalbum med Sputnik, utgitt i 1991.
Juan Vizcaíno
Juan Vizcaíno Morcillo (født 6. august 1966) er en spansk tidligere fotballspiller. Han var en arbeidsom og innsatsfylt midtbanespiller best kjent fra de åtte sesongene han spilte for.
Uti vår hage
Uti vår hage er en norsk TV-serie av og med Harald Eia, Bård Tufte Johansen og Atle Antonsen. Serien består av humoristiske novellefilmer hvor hver episode har en hovedhistorie og flere små historier som flettes inn i hovedhistorien. Det er produsert to sesonger av serien, hvor andre sesong går under navnet Uti vår hage 2. Første sesong bestod av seks episoder og ble vist første gang på NRK1 i september-oktober 2003 mens andre sesong ble vist første gang på NRK1 i januar-mars 2008 og bestod av syv ordinære episoder samt en spesialepisode. Uti vår hage 2 ble kåret til beste humorprogram under Gullruten 2008 og beste forestilling på tv/film under Komiprisen 2008. Den første sesongen med Uti vår hage var den første serien der de tre komikerne jobbet sammen.
Episodeoversikt sesong 2
Episode 8 var en spesialepisode som inneholdt scener og sketsjer som var blitt klipt bort fra de øvrige episodene, og kommentarer fra de tre serieskaperne.
Handling
Se hovedartikkel: Episoder av Uti vår hage.
Tema og personer
Sesong 1:
Different Stages
Different Stages er et konsertalbum av det kanadiske progressive rockebandet Rush. Det ble utgitt i 1998. Albumet ble innspilt under A Farewell to Kings-turneen i 1978, Counterparts-turneen i 1994 og Test for Echo-turneen i 1997. Dette er det eneste konsertalbumet fra Rush som inneholder sangen «2112» i sin helhet.
Uti vår hage
Tema og personer
Sesong 2:
Different Stages
Sporliste
Disk 1:
Uti vår hage
Oppbygging av episodene
Hver episode er laget som en 30 minutter lang novellefilm med en sentral historie som danner hovedlinjen for handlingen. Ut fra enkelte av rollefigurene eller tilfeldige hendelser i hovedhistorien fortelles det i tillegg små bihistorier som i utgangspunktet ikke har noe med det egentlige handlingsforløpet å gjøre. I enkelte tilfeller kan en bihistorie vies nesten like mye tid i filmen som hovedhistorien som for eksempel historien om homøopatene i episoden Ridderreiser i sesong 1. I hver episode presenteres det stort sett et helt nytt persongalleri med helt nye rollefigurer. Enkelte rollefigurer kan imidlertid dukke opp i flere episoder som danskene med språkproblemer som var med i to episoder i sesong 1 og Harald Eias tolkning av rollefiguren Lena fra Døden på Oslo S som har dukket opp i episoder i begge sesongene. Eia, Johansen og Antonsen spiller de fleste av rollene selv, og spiller flere roller hver per episode. I tillegg brukes det andre skuespillere og statister og i tillegg kjente personer som spiller seg selv i selvparodierende gjesteroller. Disse rollene kan være sentrale i episoden, som rollene til Pål Bang-Hansen og Yngve Hågensen i henholdsvis episode 2 og 5 i sesong 1, eller en mindre birolle.
Different Stages
Sporliste
Disk 2:
Uti vår hage
Oppbygging av episodene
Serien bruker en del innslag fra norske TV- og radio-programmer, både fiktive og autentiske. I de fiktive innslagene brukes normalt programmenes egentlige programledere som omtaler saker i handlingen eller intervjuer rollefigurene. Blant programmene som er blitt brukt til fiktive innslag er Norge i dag og Frokost-TV. Autentiske innslag er blant annet hentet fra Du skal høre mye og Holmgang. Serien bruker også ofte fortellerstemmer hvor enten rollefigurene selv forteller eller deler av hendelsesforløpet kommenteres av utenforstående stemmer, gjerne på samme from som blir brukt i forbrukerprogram.
Different Stages
Sporliste
Disk 3:
Uti vår hage
Oppbygging av episodene
Episodene avsluttes som regel med at en sang som har en tilknytning til episoden avspilles mens de ulike rollefigurene fra episoden mimer til den.
Vignett
Seriens åpningsvignett er inspirert av vignetten til den amerikanske TV-serien Sopranos. Vignetten viser en røkende bilsjåfør, spilt av Albert Berglund, som kjører gjennom bygater og på turen passerer en rekke av rollefigurene som dukker opp i løpet av sesongen. Turen ender opp i en hage. Kjenningsmelodi og åpningsmelodi er den svenske folkevisen «Uti vår hage». Sangen er laget av Spitfire consumer music som bruker opptak fra et norsk pikekor i en versjon inspirert av «Woke Up This Morning» av Alabama 3 som er kjenningsmelodi for Sopranos.
Produksjon
Første sesong av serien ble produsert av Dropout Productions for NRK med Ole Martin Hafsmo som hovedregissør og Lars Hognestad som produsent. I tillegg til Eia, Johansen og Antonsen, bidro Alice Sommer som manusforfatter. NRK har selv produsert andre sesong av serien, mens Tore Vinje Brustad bidrar som manusforfatter. Ole Endresen er regissør for fire av episodene, mens Andreas J. Riiser og Eskil Vogt regisserer de øvrige. Eirik Ingstad Sandberg var prosjektleder. Christina Rezk Resar bidro på de to første episodene
DVD-utgivelser
Første sesong ble gitt ut på DVD 4. februar 2004. Episodene på utgivelsen var redigert noe i forhold til det som ble vist på fjernsyn. Blant annet var avslutningsscenene hvor rollefigurene mimer til en sang klippet bort, som er med på DVD-en som nå selges. Utgivelsen inneholdt ekstramateriale som kommentatorspor, slettede scener og enkelte sketsjer fra TVTV med Atle Antonsen og Kristopher Schau.
Direktesending på internett
I forbindelse med førstegangs visning av episodene i sesong 2, blir det laget spesialsendinger på internett. I sendingen forteller de tre skaperne om serien, viser klipp som ikke ble med i serien og svarer på innsendte spørsmål. Sendingene, som varer om lag en time, går direkte og sendes etter visning av hver episode.
Skuespillere
De fleste rollene spilles av Eia, Johansen og Antonsen selv. I tillegg brukes kjente og ukjente skuespillere, statister og kjente personer som spiller seg selv. I enkelte episoder er det også brukt skuespillere med Downs syndrom hentet fra teatergruppa Frøya. I episoden Frelseren fra sesong 1 hadde disse skuespillerne en sentral rolle.
Skuespillere (utvalg):
Personer som spiller seg selv:
Sesong 1: Sesong 2:
Lukksund bru
Lukksund bru er ei fritt frambygg-bro i betong som går over Lukksundet mellom fastlandet i Bjørnafjorden kommune og Tysnesøya i Tysnes kommune i Vestland. Brua er 316 meter lang og har lengste spenn på 175 meter. Brua er en del av fylkesvei 549, og den ble åpnet 4. oktober 1986.
Buksefjorden vannkraftverk
Buksefjorden vannkraftverk er Grønlands første vannkraftverk, det ble satt i drift 1993. Det befinner seg innerst i Buksefjorden, rundt 50 km sørøst for Grønlands hovedstad Nuuk.
Kraftverket utnytter et fall på 261 m fra magasinet Motzfeldt Sø (Kangerluarsunnguap Tasersua) rundt 600 moh., med en reserve på fem år uten nedbør. Da det stod ferdig utbygd i 1993 hadde det to aggregat på tilsammen 30 MW. 2008 ble det tredje aggregatet montert og kraftverket og kan nå produsere totalt 45 MW.
Mellom kraftverket og Nuuk er det bygget en 132KV kraftlinje på 56,5 km, med verdens lengste spenn på 5376 m over Ameralikfjorden (tårn ved 64.1125°N, -51.24972°W).
Skippergata (Tromsø)
Skippergata er en gate i Tromsø som er østlig parallellgate til Storgata. Den er en nordlig forlengelse av Havnegata. Gata ble anlagt langs strandlinja i tiårene rundt 1830.
Blant organisasjoner som har kontorer i Skippergata er Mattilsynet, LO, AOF Nord, Mydland vilt og delikatesse AS, PricewaterhouseCoopers AS, Konfliktrådet i Troms, Norsk Folkehjelp, Senterpartiet avd Troms
Afrikamesterskapet i friidrett 2012 – 100 meter kvinner
Øvelsen 100 meter kvinner ved Afrikamesterskapet i friidrett 2012 ble avholdt den 27.–28. juni på Stade Charles de Gaulle.
Runde 1
De fire første i hvert heat (Q) og de 4 beste utøverne ellers (q) gikk videre til semifinalene.
Semifinaler
De to første i hvert heat (Q) og de to 2 beste ellers (q) gikk videre til finalen.
Vind: Heat 1: -0,1 m/s, Heat 2: 0,0 m/s, Heat 3: 0,0 m/s
Finale
Vind: -0,8 m/s
Ilse Werner
Ilse Werner (født 11. juli 1921 i Batavia i Nederlandske Øst-India (nåværende Jakarta i Indonesia), død 8. august 2005 i Lübeck i Tyskland) var en nederlandsk-tysk skuespiller mest kjent for sine filmer i Tyskland på 1930- og 40-tallet.
Stephen Zimba
Stephen Zimba (født 10. januar 2001) er en zambisk bokser.
Han representerte Zambia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i åttendedelsfinalen.
Operation Bowline
Operation Bowline var en serie med 48 atomprøvesprengninger utført i 1968 og 1969 ved Nevada Test Site. Denne operasjonen var etterølgeren til Crosstie og forgjengeren til Mandrel.
Lars Tormod Jenset
Lars Tormod Jenset (født 17. januar 1978 i Midsund i Møre og Romsdal) er en norsk jazzbassist. Etter å ha gått på Molde videregående skole og Viken Folkehøgskole, tok han musikk mellomfag på Universitetet i Oslo før han i år 2000 startet sin femårige dimplomutdannelse ved Rytmisk Musikkonservatorium i København. Fra 2014 har han vært bosatt på Bjørkelangen (tettsted) og virket som musiker. For tiden er Jenset mest aktiv med bandene Espen Eriksen Trio (Espen Eriksen og Andreas Bye) og Hot N Spicy (Svein Erik Martinsen og Bjarke Falgren). Han medvirker også i Andreas Haddeland Trio, Welo /Welo-kvartett og spiller med en lang rekke artister både nasjonalt og internasjonalt.
Muleknop
Muleknop (også kalt kvelestikk, piskeknop eller tømmerknop) er en knute som er særlig egnet til å feste et tau til et rundt objekt.
Utforming
Muleknop/kvelestikk kan utformes slik:
Egenskaper
Muleknop kan strammes hardt, og holder grepet på gjenstanden det er festet til også når tampene ikke lenger belastes. Hvis muleknopet ikke er slått med slipp der det en knute det kan være vanskelig å løsne, og om man ønsker å fjerne tauet kan det bli nødvendig å skjære over midtpunktet der hvor tampene krysser.
Beslektede knuter
Denne formen for muleknop kan tenkes som en variant av dobbelt halvstikk hvor endene går rundt hverandre (eller krysser hverandre to ganger) på vei ut av knuten. Den ligner burknop med tørn, men her rir den ekstra tørnen krysningspunktet fra den andre siden, og rir over begge krysningspunktene, dermed byr på en bro som bygger mer ut enn i burknop med tørn (den har sin bro lagt inn på gropet mellom de to krysningspunktene).
Varianter som burknop med to ekstra tørn, muleknopp med dobbel tørn og muleknopp med kryssende tørn kan ha flere tørn som rir over krysningspunktet mellom tamp og langpart for enda sikrere hold.
Slippet versjon egner seg for å surre åpningen på sekker og poser; knuten er holdbar, svikter ikke, og er lett å åpne når det trenges.
Sauda
Sauda er en kommune i Rogaland som består av Sauda by og omland rundt Saudafjorden i Ryfylke. Kommunen grenser i vest mot Etne, i nordøst mot Ullensvang og i sør mot Suldal. I nord løper fylkesgrensen mot Vestland, og Sauda er Rogalands nordligste kommune.
Saudas næringsliv er, i likhet med andre industristeder på Vestlandet, primært sett basert på metallforedling. I motsetning til de fleste rogalandskommunene, er ikke Sauda preget av jordbruk. I 2010 fikk 82 jordbrukere statlig tilskudd. Til sammenligning fikk 77 jordbrukere tilskudd i Stavanger, som er en arealmessig langt mindre og tettere befolket kommune.
I 1998 fikk Sauda bystatus, etter et kommunevedtak. Største tettsted i kommunen er Sauda med innbyggere per 1. januar, som inkluderer stedet Saudasjøen. Øvrige tettbebygde steder er Svandalen og Hellandsbygda. Saudas befolkning er konsentrert rundt tettstedet i enden av fjorden, som har en bymessig infrastruktur. Sentrum, Fløgstad og Åbøbyen har gateløp som er lagt opp av byplanleggere.
Lovisa av Sverige
Louise av Danmark (Lovise Josefine Eugenie, prinsesse av Sverige-Norge) (født 31. oktober 1851 i Stockholm, død 20. mars 1926 i København) var dronning av Danmark, gift med kong Frederik VIII. Hun var mor til kong Christian X av Danmark og kong Haakon VII av Norge.
Sauda
Geografi
Kommunen ligger i den nordligste delen av Rogaland, og har et typisk innlandsklima i motsetning til kystklimaet som er vanlig i resten av fylket. Bratte fjellvegger ender i bunnen av en fjordarm som ble dannet mot slutten av den siste istiden. På det meste ned til 400 muh.
Lovisa av Sverige
Bakgrunn
Hun ble født som svensk og norsk prinsesse, med norsk tittel Hennes Kongelige Høihed Prinsesse Lovise av Norge og Sverige. Hun var datter av kong Karl XV av Norge og Sverige og dronning Louise, født prinsesse av Nederland. Prinsesse Lovise hadde en yngre bror, men han døde to år gammel. Hun ble dermed farens eneste etterkommer, men ettersom kvinner ikke hadde arverett til tronen, ble det onkelen, den senere kong Oscar II av Sverige, som etterfulgte kong Karl XV på tronen. Imidlertid overtok hennes sønn Carl den norske tronen under navnet Haakon VII i 1905.
Sauda
Geografi
Kommunen består av øde fjellandskap og høye fjelltopper som går opp til 1602 moh (Kyrkjenuten). Høyfjellet består av vidder, med et mangfoldig dyreliv som elg, reinsdyr, jerv og bjørn. Viddene brukes som jaktområder om sommeren.
Lovisa av Sverige
Ekteskap med kronprins Frederik av Danmark
28. juli 1869 giftet hun seg med kronprins Frederik av Danmark, den senere kong Frederik VIII. I Danmark ble hun kjent som Louise, først som kronprinsesse, senere som dronning.
Sauda
Formasjon av landskapet
Isen som gled nedover fra Saudafjellene under siste istid kolliderte med en møtende isbre fra Suldalsheiene som dannet Hylsfjorden. Det resulterte i at enden av Saudafjorden møter Sandsfjorden som består av trange og kurvede sund (kalt «Pølsesvingene» på folkemunne). De trange sundene gjør det vanskelig for lasteskip over 65 000 tonn å anløpe havnen i Sauda, og var hovedårsaken til at tyskerne planla å bygge en kanal mellom Saudafjorden og Vindafjorden over Ropeidhalvøya under andre verdenskrig.
Lovisa av Sverige
Ekteskap med kronprins Frederik av Danmark
Hun ble mor til åtte barn: Kong Christian X av Danmark, prins Carl av Danmark, den senere kong Haakon VII av Norge, prinsesse Louise av Danmark, prins Harald av Danmark, prinsesse Ingeborg av Danmark, prinsesse Thyra av Danmark, prins Gustav av Danmark og prinsesse Dagmar av Danmark.
Dronning
Louise ble til slutt dronning i 1906. Hennes periode som dronning varte i bare seks år. Hun skal ha holdt seg vel underrettet og politisk oppdatert, men skal aldri ha forsøkt noen inngripen i politikken. Louise opprettholdt også som dronning sin popularitet blant allmennheten for sitt filantropiske engasjement.
Sauda
Formasjon av landskapet
I fjordenden er landskapet flatt, og går i platåer oppover to daler. Platåene er også dannet av isbreer fra den siste istiden for ca. 10 000 år siden. Nordelva og Storelva renner ut i fjorden fra nordøst og nordvest, og har gjennom tusenvis av år dannet et delta som på tradisjonelt norsk kalles for «øyr». Dette har gitt navn til sentrumsområdet, som kalles Øyra.
Lovisa av Sverige
Dronning
Etter Fredriks død fortsatte hun å vie seg til sine interesser innen veldedighet og misjonsvirksomhet. Hun var den siste som bar tittelen enkedronning i Danmark.
Dronning Louise døde på Amalienborg slott i København i 1926, 74 år gammel.
Sauda
Berggrunnens bestanddeler
Berggrunnen er sammensatt av tre hovedgrupper bergarter. Tredelingen i grunnen kommer flere steder frem som en tredeling av landskapet. Nederst ligger grunnfjellbergartene som er gneis og granitt. Frem til for 600–700 millioner år siden ble disse bergartene slitt ned til en jevn landoverflate. For om lag 600 millioner år siden ble det flate landskapet oversvømmet av havet og det ble avsatt sedimentære bergarter som sandstein og leire og enkelte steder vulkanske bergarter. Sedimentene er nå delvis omvandlede leirskifere, fyllitt. Over fyllittformasjonen ligger gamle bergarter som for det meste er gneiser som ble kilt over leirskiferne i forbindelse med den kaledonske fjellkjedefoldingen for om lag 400 millioner år siden.
Kommunen er fattig på løsmasser. Under marin grense, det vil si om lag 200 moh., er det enkelte deltaavsetninger. På det største ligger Sauda sentrum. Dette deltaet strekker seg fra Lona («Verdens Ende» på folkemunne) og ned til fjorden – en strekning på om lag 4,5 km.
Vegetasjon
Variasjon i berggrunnen gir også variasjon i vegetasjonen. Den klare tredelingen i berggrunnen finner en igjen i vegetasjonen alt etter om den vokser i grunnfjell-, fyllitt- eller skyvedekkesonen. Vegetasjonen veksler derfor mellom rike og fattige vegetasjonstyper. Dette er godt synlig flere steder i kommunen.
Høyfjellet i kommunen er karrig, med lite vegetasjon. Skog dominer landksapet med mye furu langs fjord- og dalsidene, men også med en del bjørk. Det er flere lokaliteter av edelløvskog der denne har fått anledning til å utvikle seg.
Samfunn
Folketallsutviklingen har vært negativ siden toppen i 1962 med 6 283 innbyggere, men på 2000-tallet har nedgangen avtatt. Av kommunens totale areal på 546 km², er 89 % av befolkningen konsentrert innenfor et byområde innerst i fjordenden på 4,54 km².
Den overveiende delen av befolkningen bor i byen Sauda (4 290 innbyggere), som består av de to sammenvokste tettstedene Sauda og Saudasjøen. Sauda er delt opp i de fire bydelene Fløgstad, Åbøbyen, Austareim og Børkjeland, mens tettstedet Saudasjøen regnes som én bydel.
Utvikling i folketallet siste 200 år
På 1800-tallet steg befolkningen betraktelig, men sank mot slutten av samme århundre og frem mot 1915. Fødselsoverskuddet lå i gjennomsnitt på 80 personer i året, men fraflyttning til de større byene var markant. Særlig utvandret mange til Amerika, på det meste 41 mennesker på ett eneste år.
Mange av disse kom tilbake senere, etter å ha tjent penger i USA. Mange ble værende der i en syvårsperiode for å tjene penger slik at de kunne kjøpe seg en gård hjemme i Sauda. Etter industrialiseringen i 1915 var befolkningsveksten enorm, og Sauda trakk mange innflyttere fra nabobygder og også storbyer som Haugesund og Stavanger. Denne veksten fortsatte frem til 1960-årene, da effektivisering av industrien tok til.
Navnet
Kommunenavnet «Sauda», som tradisjonelt uttales sau`a og i normert uttale uttales sau`da,  har opphav i gårdsnavnet, og det gamle kirkestedet, «Sauda». Gardsnavnet antas å stamme fra gammelnorsk Sauðar. Dette er flertall av hankjønnsordet sauðr, som igjen er dannet av ordet sjóða med betydningen «koke» eller «fosse». Eldre skrivemåter av stedsnavnet har blant annet vært Saudar (1467), Sowde (ca. 1533), Seuffde (1602), Søuffde (1606 og 1610), Søffde (1661), Søfde (1723), Saude og Saua. Bygden har også blitt kalt sau`sokken, skrevet Sauda sókn (1494) og Søu Sokn (ca. 1575). En person fra Sauda kalles en «saudabu».
I 1864 ble Sauda kirke flyttet fra det opprinnelige Sauda til dagens plass på Fløgstad. Navnet på kirken, og dermed også bygdenavnet, ble beholdt etter flyttingen. Gården har også gitt navn til Saudafjorden og Saudasjøen.
Dialekten
Saudadialekten, også kalt Sausisk, skiller seg ut i forhold til andre vestlandsdialekter. I dialekten praktisert av enkelte grupper brukes det en del ord fra Østlandet, blandet med Stavanger-dialekten. Dialekten har fått et særegent preg i forhold til nabokommunene. Den har delt seg i to forskjellige grener gjennom siste hundre år, henholdsvis den nye østlandsdialekten og den gamle haugalandsdialekten. Dette må ikke forveksles med penttalende borgere som i Bergen og Stavanger, da bokmålsdialekten i Sauda er en naturlig språkevolusjon påvirket av «smeltedigelfenomenet» kontra kunstige borgermål i storbyene.
Den unge bygenerasjonen i Sauda sier ofte «ikke» istedenfor «ikkje». Årsaken til disse spesielle dialektformene i Sauda kan skyldes den massive innflyttingen fra Norge og Sverige på kort tid, og man har sett det samme skje i Årdal og Odda. Den gamle dialekten brukes av mennesker som har lange røtter i Sauda, gjerne mer enn 4 generasjoner tilbake, mens den nye dialekten høres igjen hos etterkommerne av innflyttere. Man fikk en smeltedigel av dialekter som relativt raskt blandet seg inn med den lokale dialekten.
Enkelte saudabuer snakker rent bokmål, et fenomen som først oppsto i en gate i Åbøbyen og som senere spredte seg. Ren bokmålstale er i dag utdøende blant lokalbefolkingen.
Infrastruktur
Sentrum består av murbygninger og trehus, mens tettstedet generelt sett består av trehus og lavblokker i boligområder samt fire industriområder og noe spredt småindustri. 90 % av kommunens befolkning bor i tettsted, og det ligger få hus utenfor byen. Halvveis til Røldal, ca. 400 moh, ligger Hellandsbygda. Dette er en liten bygd som ligger ved enden av et fjellvann, og tettstedet består av et fåtall bolighus, en liten skole, et kapell og et kraftverk. Et par kilometer vest for Saudasjøen ligger Svandalen, hvor det finnes gårdsbruk, bolig- og hyttefelt. Hovedsakelig drives det med småfehold i dette området. Hytteutbygging startet på 2000-tallet, og i Svandalen var det ca. 300 hytter i april 2007. Sauda kommune har ikke innført boplikt, hvilket fører til at mange av tettstedets hus brukes som ferieboliger.
Sauda er delt opp i delområdene Saudasjøen, Fløgstad, Åbø, Austareim og Børkjeland. Sauda sentrum, som fra gammelt av gikk under navnet Øyra, går under Fløgstad. Navnet Øyra brukes også i dag av enkelte butikker i sentrum, som «Øyra bakeri». Sentrum ligger innenfor den gamle bygrensen som strekker seg fra Saudasjøveien i vest, oppover «Kyrkjegata» i nord, langs Fløgstadveien østover mot Skulegata og ned langs Rådhusgata hvor grensen igjen møter Saudasjøveien. Selve sentrum – hvor handelsstanden holder til – består av Rådhusgata, Skulegata, Torggata, Mogata og Brugata samt Rådhusplassen. I tillegg er det eget sentrum i Saudasjøen, et område som er svekket de senere år til fordel for de store kjedebutikkene i Sauda.
Tjenester
Tettstedet Sauda har tre barneskoler, en ungdomsskole (Sauda ungdomsskole) og to av de tre avdelingene som ligger under Sauda videregående skole. Sauda lensmannsdistrikt dekker kommunene Sauda og Suldal, med hovedkontor i Sauda sentrum. Det er én brannstasjon og ett sykehus på stedet, i tillegg til smelteverkets egen utrykningsstasjon.
Sauda hørte tidligere til Ryfylke tingrett, men ble flyttet til Karmsund tingrett (som senere er blitt Haugaland tingrett) da Ryfylke ble nedlagt 30. juni 2007. Når tingretten holder hovedforhandling i Sauda skjer det i Rådhuset.
Sauda fungerer som offentlig tjenestesenter for Indre Ryfylke, og har en godt utviklet helsetjeneste innenfor akutt beredskap, kirurgi og eldreomsorg. I tidligere Sauda Sykehus' lokaler ligger Fylkessjukehuset i Haugesund avdeling Sauda. Krisesenter for kvinner i Ryfylke, barnevern og boligkomplekser for vanskeligstilte/utviklingshemmede er andre tjenestene kommunen kan tilby.
Religion
Sauda sokn ligger i Nordre Ryfylke prosti som omfatter innbyggerne i Vindafjord, Sauda og Suldal, under Stavanger bispedømme. Soknet omfatter Sauda kirke, Saudasjøen kapell (arbeidskirke), Solbrekk kapell og Hellandsbygd kapell. Før norske prestegjeld ble utfaset var Sauda sokn en del av Sand prestegjeld før et eget prestegjeld, Sauda prestegjeld, ble dannet. Av prostiets 6 sokn, er kun ett i Sauda som dekker området innenfor kommunegrensen. Soknet har en sokneprest, en prest og en prost. En og samme person har oppgaver både som prest og prost.
I kommunen er det to bedehus som henholdsvis driftes av de frivillige kristne organisasjonene Pinsemenigheten Salem og St. Josephs Menighet. Frelsesarmeen har møtelokale og driver veldedig arbeid i byen. Frimurerlosjen, under dekknavnet Skaulen, og den kvinnelige Rebekkalosjen er andre eksempler på kristne organiseringer i kommunen.
Samferdsel
Det er to innfartsveier til stedet, Riksvei 520 fra E134 i Vindafjord, og fjellovergangen fra E134 i Odda via Røldal. Sistnevnte er vinterstengt. Det er bussforbindelser til Haugesund, Leirvik, Odda, Bergen og Oslo via Ølen. Sjøveien går det en hurtigbåtrute med tre daglige avganger til Stavanger, kalt Sand-Sauda-ruten.
Mye av næringen i Sauda er avhengig av sjøtransport, og det er daglige anløp av container-båter og lasteskip i den indre havna og på industrikaien i Saudasjøen.
Politikk
Sauda har etter 2. verdenskrig vært en Arbeiderparti-styrt kommune, kun med ett unntak på 90-tallet der alle de andre partiene samlet seg om Senterpartiordføreren Anne Marie Brekke. Oppslutningen til Arbeiderpartiet har ligget rundt 40% siden 1945, de tre siste valgene (2003, 2007 og 2011) rundt 50% oppslutning. Ved valget i 2015 skjedde det en stor politisk endring i kommunen, Senterpartiet fikk 44,7% oppslutning og Arbeiderpartiet raste ned til 28,2. Med unntak av Senterpartiet gikk alle partier tilbake. Utviklingen fortsatte ved kommunestyrevalget 2019.
Partier som stilte til valg i kommunen var i 2015 Ap, SV, Venstre, Sp, Høyre og KrF. Fremskrittspartiet stilte første gang i 2019.
Næringsliv
Hovedsentral for Statkraft region sør, er lokalisert på Vangsnes utenfor Sauda sentrum. Herfra styres alle Statkrafts kraftverk på sørvestlandet. Kraftverket Sauda II bygges i 2006–2007 om til Dalvatn kraftverk, og to nye kraftverk er under bygging. Saudefaldene fikk tillatelse fra staten til å bygge ut vannkraftanleggene i Sauda. Søknaden som lå inne til høring la til grunn en utbygging og oppgradering av eksisterende anlegg tilsvarende 800 GWh mer i årlig produksjon, men staten fattet vedtak om 489 GWh.
Sauda Smelteverk er kommunens nest største arbeidsgiver – bare kommunen har flere ansatte. Smelteverket drives av firmaet Eramet (børsnotert i Frankrike).
I Saudasjøen finner man en rekke små og store bedrifter fordelt på to industriområder. Saint Gobain Bøckman as, avdeling Sauda, som produserer vindusruter og skuddsikre glass, er den største. I og rundt tettstedet Sauda ligger det en rekke industriområder, hvor det største er Sauda Næringspark. Annen næringsvirksomhet i Sauda er møbel-, treforedlings-, mekanisk- og tjenesteytende industri samt produksjon av elektrisk kraft.
Drift av butikker/forretninger i Sauda sentrum, har foregått siden 1800-tallet.
Historie
Saudas historie går tilbake til slutten av siste istid da de første menneskene vandret opp til Skandinavia og bosatte seg i sørlige deler av Norge. Funn viser aktivitet i Sauda fra vikingtiden og middelalderen, med produksjon og eksport av tømmer som en viktig handelsperiode for utvikling av lokalsamfunnet frem til slutten av 1700-tallet, gruvedrift på 1800-tallet og industrialiseringen og det store hamskiftet på 1900-tallet som skapte dagens bysamfunn.
Sauda ble vedtatt å kalles by av kommunestyret i 1999. Stedets sentrum bygger på handelstradisjoner fra starten av 1900-tallet, da kommunens senter ble flyttet fra det gamle handelsstedet Saudasjøen. Sauda som bysenter så sin storhetstid på 1960-tallet med hensyn til innbyggertall og antall handelsmenn. Bosettelse i dagens tettstedsområde er datert tilbake til slutten av siste istid basert på arkeologiske funn i Saudasjøen.
Første bosetning
Det er gjort arkeologiske funn i Saudasjøen som viser at området har vært bosatt siden den siste istiden. Et kjent problem for lokalhistorikerne er å finne dokumentasjon på mye av det som hendte i Sauda før det store hamskiftet, og det skyldes industrialiseringens betydning for samfunnet som overskygger det gamle bondesamfunnet.
Jordbruk og gruvedrift
Etter middelalderen startet blomstringen i Sauda, som eller i landet. Langs fjorden ble det oppført sagbruk som hentet drivkraften av fossekraft, noe som var typisk for småsteder langs vestlandsfjorder. Storproduksjon av tømmer ble satt igang, og seilskip fra andre steder i verden seilet inn fjorden for å hente varer. Våren 2005 ble en gammel og nedsunket kai oppdaget under vann like ved Sagfossen i Sønnahavn. Ved siden av kaien lå en stor haug med ballaststein som skipene hadde kvittet seg med.
Sauda ble egen kommune da Soledal herred ble delt i to i 1842 til henholdsvis dagens kommuner Sauda og Suldal. Sauda fikk først navnet Saude i en tid hvor stedsnavn i Norge ble «forfinet». Kommunestyret byttet senere navnet til Sauda. På 1800-tallet startet et lite eventyr med gruvedrift i Allmannajuvet. Der ble det tatt ut sink mellom 1881 og 1899. På den smale gruveveien ble malmen fraktet ned til Sauda, hvor produktene ble skipet videre ut fjorden. Gruvedriften var starten på industrialiseringen som skulle forvandle den lille vestlandsbygden for alltid. I årevis har Sauda kommune arbeidet for å bringe nytt liv i det historiske gruvemiljøet. Allmannajuvet er nå velplassert i prosjektet «Norges Nasjonale Turistveier», og en del av de gamle bygningen som sto der skal gjenreises.
Andre virksomheter som saudabuen drev med på denne tiden, var salg av isblokker som ble skåret ut av Rødstjødna på vinterstid og tidlig på våren.