cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Børge Brende
Børge Brende (født 25. september 1965 i Odda) er president for Verdens økonomiske forum og tidligere politiker for Høyre. Han kommer fra Trondheim. Brende var stortingsrepresentant for Sør-Trøndelag 1997–2009, miljøvernminister 2001–2004, nærings- og handelsminister 2004–2005 og utenriksminister 2013–2017.
Fra og med 20. oktober 2017 er Brende leder av Verdens økonomiske forum med hovedsete i Genève. Brende er fra 2018 også styremedlem i Harvard University sitt International Negotiation Program og Bilderberg-gruppen.
Familie, oppvekst og utdannelse
Han er sønn av ingeniør Knut Brende (1939–2022) og husøkonom Kari Wesche (1943–2004). Børge Brende ble født i Odda, ettersom faren var anleggsingeniør i Røldal, men familien flyttet til Trondheim da gutten var et par år gammel. Han vokste opp på Nardo. Allerede i 10–11-årsalderen leste han flere aviser fast. Han gikk Nardo barneskole og Singsaker ungdomsskole, og 15 år gammel dro han til USA som utvekslingselev.
Brende deltok fra ung alder i arbeidet i familiebedriften Brende-entreprenør AS. Han var økonomisjef i firmaet 1990–1992.
Brende er cand.mag. med mellomfag i historie og grunnfag i sosialøkonomi og rettsvitenskap fra NTNU fra 1997.
Politisk og humanitært arbeid
Brende meldte seg inn i Unge Høyre som 14-åring, og gjorde tidlig inntrykk på blant andre Marvin Wiseth. Brende var politisk sekretær i Unge Høyre i 1985, 1. viseformann 1986–1988 og formann 1988–1990. Han var politisk rådgiver for Høyre-formann Rolf Presthus og Høyres stortingsgruppe 1986–1987. Han arbeidet også en tid som politisk journalist i Aftenposten under Egil Sundar.
Han var nestleder i Europabevegelsen 1991–1992 og kommunalråd og gruppeleder i Trondheim bystyre og formannskap 1992–1997.
I 1994 kom han tilbake til rikspolitikken igjen for fullt, og Brende var 1. nestleder i Høyre 1994–1998. Han ble innvalgt på Stortinget fra Sør-Trøndelag i 1997 og gjenvalgt i 2001 og 2005. Før dette hadde han vært vararepresentant i et par perioder. Brende var medlem av Stortingets finanskomité 1997–2001 og 1. nestleder i Stortingets energi- og miljøkomité 2005–2008. I Kjell Magne Bondeviks andre regjering var Brende miljøvernminister 2001–2004 og nærings- og handelsminister 2004–2005.
Det vakte debatt da Brende fikk permisjon fra Stortinget for å tiltre Verdens økonomiske forum i 2007, ettersom det normalt ikke gis permisjon fra vervet som stortingsrepresentant. Han var direktør med spesielt ansvar for regionale samlinger og regjeringer. Sommeren 2009 tiltrådte han som generalsekretær i Norges Røde Kors. Brende ledet Røde Kors' utplassering av et norsk feltsykehus og aksjon i Haiti etter det største jordskjelvet i regionen på over 200 år, 12. januar 2010. Fra 2009 var Brende også styreleder i Mesta. I mars 2011 gikk han over til stilling som administrerende direktør i Verdens økonomiske forum.
Han har også vært styremedlem i Afghanistanhjelpen, leder av PD Burma (internasjonalt parlamentarikernettverk for å fremme demokrati i Burma), og var leder av FNs kommisjon for bærekraftig utvikling i perioden 2003–2004. Brende har tidligere vært nestleder i China Council, et rådgivende organ for den kinesiske regjering i miljøspørsmål. I årsskiftet 2005/2006 ble Brende nevnt som en mulig etterfølger etter partileder Erna Solberg av Jens Petter Ekornes og Anne Kathrine Slungård. Brende avviste problemstillingen.
Fra 16. oktober 2013 til 20. oktober 2017 var Brende utenriksminister i Erna Solbergs regjering.
I september 2017 ble Brende utnevnt til president i Verdens økonomiske forum.
Utmerkelser
Han ble tildelt storkorset av både Republikken Italias fortjenstorden og Føniksordenen i 2004, og i 2005 ble han utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. I tillegg ble Brende i 2018 tildelt Den aztekiske ørns orden av Mexico og storkorset av San Carlos-ordenen av Colombia. Av andre priser er han blant annet tildelt Årets Fjellgeit i 2002, Årets Markapris fra Norges Naturvernforbund i 2003, Biomangfoldprisen i 2003 og Sustainability Now-prisen fra Emisoft i 2009. Han ble tildelt Kong Harald Vs jubileumsmedalje 1991–2016 i 2016 da han var utenriksminister.
Rolf Graff
Rolf Graff (født 26. mars 1941) er en norsk billedkunstner og illustratør. Han har levert bidrag til en rekke blader og bøker og arbeidet med egne bilder, bl.a. grafikk. Tegnestilen er ofte preget av en kontrollert akvarellteknikk med jevne flater og klare farger.
Rolf Graff er broren til avistegneren Finn Graff og førstedanser Jens Graff.
Ole Bull Munch
Ole Bull Munch (1905–1996) var en norsk lege som var spesialist i psykiatri og barnepsykiatri.
Han begynte å arbeide som overlege ved Emma Hjorths Hjem i 1946, og fortsatte her fram til han ble pensjonist i 1975. Munch var også Statens konsulent for åndssvakesaker. Han var drivkraften bak opprettelsen av vernepleierutdanning i Norge.
Roland Barthes
Roland Barthes (født 12. november 1915 i Cherbourg, Manche, død 26. mars 1980 i Paris) var en fransk litteraturkritiker, litteraturteoretiker, filosof og semiotiker.
Ole Bull Munch
Han var sønn av presten Peter Andreas Munch (1866–1954) og bror til sosiologen Peter A. Munch (1908–84).
Rachael Scdoris
Rachael Scdoris (født 1. februar 1985 i Bend, Oregon) er en amerikansk hundekjører fra Oregon, USA.
Scdoris, som er praktisk talt blind, har en sjelden øyesykdom (congenital achromatopsia) som gjør at hun er nærsynt, langsynt og fargeblind.
Roland Barthes
Hans kjente artikkel Bildets retorikk fra 1964 laget en ny lingvistisk retning: semiologien. Der ga han en redegjørelse for hvorfor bildet burde bli sett på som språk. Han utvidet også begrepsapparatet for analyser og annen teoretisk virksomhet.
Barthes ble påkjørt av en bil 25. februar 1980 og døde én måned senere i Paris.
Rachael Scdoris
Biografi
Etter å ha fått avslag to ganger på søknaden om å delta i Iditarod bestemmer hun seg i september 2003 for å møte komiteen som godkjenner deltagere til dette hundeløpet. På dette møtet i Anchorage, Alaska får hun tillatelse til å delta i på visse betingelser. Hun må bruke et radiosamband med sin ledsager, og hun må gjennomføre noen kvalifiseringsrenn. I februar 2004 blir hun nummer 11 i et hundesledløp på ca. 560 km i Montana, mens hun i måneden etter havner på 6.-plass i et 644 km langt hundesledeløp i Minnesota. Rachael Scdoris var dermed kvalifisert til Iditarod 2005.
Rok Urbanc
Rok Urbanc (født 28. februar 1985) er en slovensk skihopper.
Bellaco
Bellaco er en by i Río Negro-departementet i det vestlige Uruguay.
Rok Urbanc
Han kom på 4.-plass i Junior-VM i Schonach i 2002. 20. januar 2007 vant han sitt første verdenscuprenn i Zakopane, hvor det kun ble en omgang på grunn av dårlige vindforhold i andre omgang. Seieren er var overraskende, men kom i skyggen av Jan Mazochs stygge fall.
Bellaco
Befolkning
Bellaco har 283 innbyggere (Beregning 2011)
Kilde:
Økonomi
Jordbruk og skogbruk er viktig i byen.
Jaipur
Jaipur (hindi: जयपुर, urdu: جے پور) er hovedstad og største by i delstaten Rajasthan i India. Byen har 2 700 000 innbyggere (estimat 2003). Den ligger 300 kilometer sydvest for Delhi og 200 kilometer vest for Agra.
Jaipur er en industriby med metaller, tekstiler, smykker og kjemiske produkter som viktige produkter. Byen er et kultursentrum med universitet, teater, kinoer og museer og er et trafikknutepunkt for vei og jernbane. Byen har flyplass. I omegnen finnes bergverk og landbruk.
Byen ble grunnlagt 17. november 1727 av maharaja Jai Singh II. Den er således en av Rajasthans yngre byer. Den er kjent som den rosa by. Dette skyldes den rosa fargen som er benyttet på bygninger i gamlebyen.
Jaipur ble i 2019 satt på Unescos verdensarvliste.
Aurdalsfjorden
Aurdalsfjorden kan vise til:
Gérard de Puy
Gérard de Puy (død 14. februar 1389) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var abbed av Marmoutier nær Tour i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal 20. desember 1375 av sin onkel pave Gregor XI.
Fynsverket
Fynsverket  er et kombinert kullkraftverk og oljekraftverk ved Odense kanal utenfor Odense på det nordlige Fyn i Danmark. Det har en installert produksjonskapasitet på 728 MW fordelt på åtte blokker / turbiner, hvorav den ene er på hele 443 MW, den fjerde kraftigste kraftverksblokk i Danmark. Operatør var opprinnelig Vattenfall, men i 2014 ble anlegget solgt til 'Fjernvarme Fyn', hvor Odense kommune var største aksjonær. .
Anlegget er et såkalt kraftvarmeverk som gjenbruker varmespillet fra kraftproduksjonen, og selger dette videre som fjernvarme.
Anlegget ble utbygd i 1974–1991. Brenselstypen er kull og subsidiært olje. Det kan også fyres på bioetanol og naturgass. Det er landets sjette største kraftverk målt etter installert produksjonseffekt.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1 964 600 tonn, mens det samme årets kvote var 1,331 mill tonn.
I samme område ligger også Odense kraftvarmeverk, som 'Fjernvarme Fyn' også kjøpte i desember 2014, som del av samme transaksjonen hvor Fynsverket ble kjøpt. Odense kraftvarmeverk er et avfallsforbrenningsanlegg med produksjon på 24 MW elektrisitet.
Magne Simonsen
Magne Simonsen (født 13. juli 1988) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Han spilte for Molde Fotballklubb, hvor han ble seriemester i 2011. Han er oppvokst i Slemmestad.
Simonsen spilte for Fotballklubben Lyn før han gikk til Molde i vinterpausen 2009/10. Før 2016-sesongen meldte han overgang til Fredrikstad Fotballklubb.
Meritter
Molde FK
Mila (provins)
Provinsen Mila (arabisk: ولاية ميلة) er en av Algeries 48 provinser. Administrasjonssenteret er Mila.
Ceylon under Sommer-OL 1964
Ceylon under Sommer-OL 1964. Elleve sportsutøvere fra Ceylon deltok under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Ceylon, som deltok for femte gang i et OL, vant ikke noen medaljer.
Corydoras xinguensis
Corydoras xinguensis er en art i gruppen pansermaller. Den har hatt flere C-numre; C55, C105, C106, C107 og C108.
Denne fisken blir opptil 3,7 cm lang. Den lever i ferskvann med en temperatur mellom 22 og 26 °C, pH mellom 6,0 og 8,0 og en hardhet på 2-25 dGH.
Den lever av makk, krepsdyr, insekter og plantemateriale. Den legger eggene i tett vegetasjon, og de voksne fiskene vokter ikke eggene.
Corydoras xinguensis er utbredt i akvariehandelen.
Jean de la Grange
Jean de la Grange (født ca. 1325, død 14. eller 24. april 1402) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Amiens i Frankrike. Han ble kreert til kardinal 20. desember 1375 av pave Gregor XI, og kardinal med San Marcello al Corso som tittelkirke. Jean de la Grange tilhørte benediktinerne.
Mødal
Mødal, ligger på Kvamskogen i Kvam kommune i Vestland. Stedet er et gammelt stølsområde og skieldorado for folk i Vestland. Spesielt vinterstid er dette et populært utfartssted for Bergensere. Hvileplass før oppstigningen til Tveitakvitingen 1299 meter over havet.
Awake (Dream Theater-album)
Awake er det tredje studioalbumet til progressiv metal bandet Dream Theater.
Albumet ble sluppet 4. oktober 1994, og blir sett på som et mye mørkere album en de to forgjengerne, When Dream and Day Unite og Images and Words.
Det er også det siste albumet med Kevin Moore som keyboardist, da han forlot bandet rett etter Awake var ferdig mikset.
Kristiansund lufthavn, Kvernberget
Kristiansund lufthavn, Kvernberget er en stamlufthavn som ligger om lag 7 km øst for Kristiansund sentrum. Lufthavnen er base for offshoretransport av personell til olje- og gassområdet Haltenbanken. Lufthavnen ble åpnet 30. juni 1970 etter initiativ fra Stortinget som stamflyplass for Nordmøre og Romsdal, og var den andre i Møre og Romsdal etter Ålesund lufthavn, Vigra. Lufthavnen eies og driftes av Avinor.
I 2012 ble det registrert 383 646 reisende over lufthavnen, hvorav 83 845 var helikopterpassasjerer. I dag er Kvernberget den nest største lufthavnen i Møre og Romsdal målt i antall luftfartøybevegelser, og den tredje største målt i antall passasjerer. Lufthavnen er base for CHC Helikopter Service, og trafikkeres av SAS og Widerøe med flere daglige anløp.
Beliggenhet
Lufthavnen ligger øst/sørøst for foten av fjellet Kvernberget (204 moh.) på øya Nordlandet i Kristiansund kommune. Sørvest for flyplassen ligger Bolgsvaet og Vestbase næringspark. I sør ligger den gamle nabokommunen Frei, som nå er en bydel i Kristiansund. I nord ligger Gløsvågen og i øst ligger Talgsjøen, mens vest for flyplassområdet ligger sentrumsbebyggelsen i Kristiansund, og i nord ligger Norskehavet. Lufthavnen ligger ca. 7 km øst for Kristiansund sentrum. Hele lufthavnsområdet eies og driftes av Avinor, og utgjør en betydelig del av bydelen Nordlandet.
Terminaler
Lufthavnen har to terminaler – helikopterterminalen i øst og flyterminalen i vest, og har en samlet grunnflate på 3220 m². Flyterminalen er i dag på 2020 m², hvorav omtrent 1400 m² er publikumsarealer, mens de resterende 620 m² er avsatt til kontorlokaler og drift. Flyterminalen håndterer all trafikk som ikke utføres av helikopterselskaper som frakter personell til og fra installasjoner i Nordsjøen. Helikopterterminalen er på 1200 m², og har omtrent 500 m² med publikumsarealer. Terminalene er ikke sammenkoblede. Avstanden mellom de to terminalene er omtrent 150 meter. Begge terminalene har egne innsjekkingsfasiliteter og sikkerhetskontroll.
Store deler av flyterminalen er avsatt til serviceområder. Tax-free butikken utgjør omtrent 150 m² av publikumsarealet i flyterminalen, i tillegg til kiosken Point og kafeteriaen Picnic. Alle de tre nevnte ligger i avgangshallen. I heliporten var det tidligere også en kafeteria, men på grunn av plassmangel har denne blitt erstattet til fordel for kioskautomater. Utover dette ligger det et servicekontor for Widerøe og SAS Star Alliance i flyterminalen, samt en minibank – begge i innsjekkingshallen. Flyterminalen har tre gater, og oppstillingsplasser i umiddelbar nærhet av terminalbygget for fire fly. I tillegg finnes det fire oppstillingsplasser for GA-fly i nordre del av oppstillingsområdet. Tre av oppstillingsplassene er for kategori C-fly (som Boeing 737 og Airbus A320), mens den siste er for kategori B-fly (som deHavilland Canada DHC-8). Rutetrafikken benytter seg hovedsakelig av gate 2 og 3 ved normal trafikkavvikling.
Det er også muligheter for leiebil. Her sitter Sixt, Europcar, Hertz og Avis/Budget, de har hvert sitt kontor ved ut-/inngangsdøra ved ankomsthallen.
Plassmangel gjør det umulig å adskille utenriks- og innenrikspassasjerer per dags dato. Det finnes videre kun én ankomsthall og ett bagasjebånd. Dersom utenriks- og innenriksankomster sammenfaller åpnes ankomsthallen og tollfasilitetene for utenrikspassasjerer, mens innenrikspassasjerer henter bagasje i SAS Cargos bygg i vestre del av terminalbygget.
Rullebane, tårn og bakkehåndtering
Kvernberget har én rullebane, med retningskoordinater 07/25; ca. øst-vest. Banen ble i 2012 utvidet fra 1840 til 2000 meter, og har en asfaltert stripe på 2380 meter. Rullebanen er utstyrt med ILS fra vest (07). Banen har en kapasitet på 11 flybevegelser i timen. Kontrolltårnet ligger på motsatt side av resten av flyplassbebyggelsen, på sørsiden og noe vest for rullebanens midtpunkt. Tårnet på Kvernberget kontrollerer all trafikk til og fra lufthavnen, samt flygninger til Molde lufthavn, Årø nordfra, ettersom tårnet på Årø ikke har flygeledere, men kun er en AFIS-enhet.
Vest på terminalbygget ligger fraktbygget til SAS Cargo, som er ansvarlig for fraktekspedisjon ved Kvernberget. Bygget er på 440 m², og rommer også utstyr tilhørende SAS Ground Handling. Den andre bakkehåndteringsagenten ved Kvernberget, CHC Helikopter Service drifter fra CHCs helikopterhangar øst på flyplassområdet.
Planleggings- og utbyggingsfase
På 1950-tallet foregikk det en storstilt planlegging av nye stamlufthavner i Norge som et ledd i å bedre infrastrukturen etter andre verdenskrig. Som et resultat av dette ble det satt ned et eget flyplassutvalg i Kristiansund, med blant annet senere Kristiansund-ordfører Asbjørn Jordahl i spissen. Det ble på begynnelsen av 1960-tallet aktuelt å etablere en ny lufthavn i Møre og Romsdal som skulle favne nordfylket etter at Ålesund lufthavn, Vigra åpnet i 1958. Det oppstod dermed en debatt om hvor fylkets nye lufthavn skulle ligge. I den innledende fasen var det hovedsakelig tre alternativer: Bynært Kristiansund, bynært Molde eller noenlunde midt i mellom. Sistnevnte alternativ var representert gjennom forslag om å bygge ut den gamle krigsflystripen på Gossen, selv om også andre alternativer ble vurdert.
Kristiansund manglet imidlertid veiforbindelse til fastlandet, og innbyggerne var avhengige av fergetransport, noe som gjorde reisetiden til de store norske byene lang. Flyplassutvalget i Kristiansund understrekte de samfunnsøkonomiske fordelene en flyplass innenfor kommunens grenser ville ha for mer effektiv transport samt videre økonomisk utviklingen av byen. Samtidig ble alternativet med en flyplass bynært Molde sett på som gunstig rent geografisk i forhold til at det ville favne en større del av befolkningen innenfor en radius på én times kjøring. Kristiansundsalternativet ble imidlertid anbefalt prioritert av samferdselsminister Håkon Kyllingmark.
Tomten ved østfoten av fjellet Kvernberget ble tidlig trukket frem som hovedalternativet for Kristiansundsforslaget. Området var sentralt, men i motsetning til store deler av kommunen ikke preget av tett bebyggelse. Det lokale flyplassutvalget kom i 1961 frem til at Kvernberget var det eneste egnede området innenfor kommunens grenser.
Det nasjonale flyplassutvalget landet enstemmig den 16. desember 1964 på å foreslå utbygging av to nye flyplasser i Møre og Romsdal – én bynært Kristiansund og én bynært Molde. Kristiansundsprosjektet ble foreslått å gis prioritert utbygging. Forslaget ble tatt opp i Stortinget, og forslaget om prioritert utbygging av Kvernberget lufthavn ble godkjent i Stortingsmelding nr. 34 (1967-1968) den 2. april 1968.
Arbeidet med utbyggingen startet høsten 1968 med planering av det kommende flyplassområdet. Det ble lagt opp til å anlegge en rullebane på 1840 x 45 meter, i tillegg til regulering av adkomstvei, oppstillingsområde, kontrolltårn, samt terminal- og driftsbygg. Tårnet ble bygd i betong på seks etasjer, og ble anlagt motsatt av terminal- og oppstillingsområdet. Terminalen og driftsbygget ble bygd som letthus for å forenkle eventuell utvidelse, og rommet henholdsvis 700 og 600 kvadratmeter. Terminalen inneholdt adskilt ankomst- og avgangshall, kontorer, kafeteria og sykerom. Driftsbygget inneholdt en utrykningshall, garasje, verksted, kontorer og spiserom.
Lufthavnen stod ferdig sommeren 1970, og ble offisielt åpnet av kronprins Harald den 30. juni 1970. Anleggsperioden var på 18 måneder, og sluttprisen kom på 31 millioner 1970-kroner.
Dritfsutvikling
Braathens vant konsesjonsavtalen for å trafikkere Kvernberget over SAS noen måneder før åpningen, og hadde ved oppstart åtte daglige anløp, med flygninger til Oslo, Bergen og Trondheim. Tre av disse gikk anløpene var til og fra Oslo, og avgangene ble på folkemunne døpt «morgenflyet», «middagsflyet» og «kveldsflyet». Braathens benyttet de første årene seg av Fokker F-27 og F-28-fly på sin produksjon på Kvernberget. I 1971 inkluderte Widerøe Kristiansund i sin kystruteproduksjon, med daglige anløp nordgående og sydgående med deHavilland Twin Otter-fly. Den nordgående ruten gikk til Bodø via Ørland og Trondheim, mens den sydgående til Stavanger via Bergen.
Braathens fikk på midten av 1970-tallet problemer med overkapasitet på sine innenriksruter da flåten av Fokker F-27-maskiner ble faset ut til fordel for større Fokker F-28-maskiner. Løsningen ble at flyselskapet Busy Bee, hvis eierskap lå hos Braathens tok over deler av produksjonen hvor F-28-maskinene var for store. En rekke F-27-maskiner ble overført til Busy Bee, som trafikkerte avgangene Braathens ikke benyttet seg av F-28-maskiner på Kvernberget.
På begynnelsen av 1980-tallet ble de første regulære charterflygningene satt opp, med ukentlige avganger til London vinteren 1981/1982. Det ble også organisert charterflygninger til sydendestinasjoner som Mallorca noe senere.
Fra 2005 skjøt også chartervirksomheten på Kvernberget fart, og en rekke reiseoperatører startet direkteflygninger fra Kristiansund til sydendestinasjoner som Kreta, Rhodos, Mallorca, Split og Burgas i sommersesongen.
Flyselskaper og destinasjoner
Hovedaktørene på Kvernberget er CHC Helikopter Service, SAS og Widerøe. Heliporten på Kvernberget er en av CHCs baselufthavner, og sågar den tredje største i landet, etter Sola og Flesland. På hverdager er det mellom 10 og 15 daglige rundturer fra Kvernberget til forskjellige oljeinstallasjoner på Haltenbanken og ellers i Norskehavet. Selskapet har flere av sine helikoptre stasjonert ved lufthavnen.
De to andre hovedoperatørene, SAS og Widerøe har daglige avganger til de største byene i Sør-Norge. SAS har fire daglige anløp til Oslo, mens Widerøe har opptil fem daglige anløp til Bergen. Det er også en viss chartervirksomhet på Kvernberget til sydendestinasjoner i sommersesongen. I tillegg flys det mer eller mindre faste charterflygninger til blant annet Færøyene i regi av lokal industri og næringsliv.
Trafikkstatistikk
Kristiansund lufthavn kan vise til en noenlunde jevn vekstkurve helt siden flyplassen ble åpnet i 1970, antallet passasjerer minsket noe, etter at nye Molde lufthavn ble åpnet i 1972. På 70- og 80-tallet var ikke passasjerveksten spesielt stor, men dette var noe som endret seg da helikopterterminalen ved lufthavnen åpnet på starten av 90-tallet. Stabiliteten kommer fra at det ikke er mye andre alternativer. Bilreise til Oslo tar 8 timer.
I 2000 reiste det knapt 200 000 flere passasjerer over lufthavnen en i 1990. Veksten har så å si fortsatt konstant siden den gang, med unntak av en nedgangsperiode i kjølvannet av terrorangrepene 11. september 2001. 2013 ble et rekordår for lufthavnen, da totalt 391 719 passasjerer reiste over Kvernberget.
Det er ruten mellom Kristiansund og Oslo som genererer mest trafikk ved lufthavnen. Av de totalt 299 801 flypassasjerene til og fra Kristiansund lufthavn i 2012 reiste 186 543 (62,2 %) av disse mellom de to byene. I tillegg reiste 83 845 (21,8 %) passasjerer til og fra helikopterterminalen ved lufthavnen, mens de resterende passasjerene reiste mellom Kristiansund og øvrige destinasjoner.
Trafikkstatistikk per år
Alle tall er fra Avinor.
Travleste ruter, 2012
Alle tall er fra Statistisk sentralbyrå.
Kvernberget og Nordmørsregionen
Kristiansund lufthavn var i mange år det eneste effektive transportknutepunktet for reiser over større avstander for innbyggerne i byen. Frem til 1992 var det ingen veiforbindelse mellom Kristiansund og Fastlands-Norge utover fergetransport. Da Krifast åpnet i 1992 ble det lettere for innbyggere i omliggende kommuner å benytte seg av lufthavnen.
Betjeningsområdet til Kvernberget er primært Nordmøre, som består av kommunene Aure, Averøy, Hustadvika, Gjemnes, Halsa, Kristiansund, Rindal, Smøla, Sunndal, Surnadal og Tingvoll, med et samlet innbyggertall på 61 098. Noen av kommunene overlapper imidlertid med Molde lufthavn, Årø og Trondheim lufthavn, Værnes’ tilhørighetsområde. Kvernberget deler i stor grad sitt passasjergrunnlag med Årø, ettersom de to lufthavnene ligger kun en times kjøring fra hverandre. Hustadvika er for eksempel en nordmørskommune med reiseavstand på omtrent én time fra kommunesenteret til Kvernberget. Avstanden er imidlertid kortere til Årø, men kommunen regnes under begge lufthavnenes befolkningsområde. Videre regnes Rindal ikke for å ha Kvernberget som sin lokale flyplass, siden avstanden fra kommunesenteret til Kvernberget er over halvannen time.
Ni kommunesentre på Nordmøre har imidlertid reiseavstand til Kvernberget på halvannen time eller mindre, og kan dermed regnes med i lufthavnens befolkningsgrunnlag: Aure, Averøy, Hustadvika, Gjemnes, Halsa, Kristiansund, Smøla, Sunndal og Surnadal. Disse kommunene har et samlet innbyggertall på vel 55 000. Dersom man også inkluderer kommuner som har halvannen time eller mindre i reiseavstand til Molde lufthavn, Årø i Kvernbergets befolkningsgrunnlag utgjør det utvidede markedsområdet vel 130 000 innbyggere.
Kvernberget og oljeindustrien
Samtidig er olje- og gassreisende også viktige for den øvrige rutetrafikken over lufthavnen. Samtlige flyruter har et høyt innslag av passasjerer som reiser i offshoresammenheng, spesielt rutene til Stavanger og Bergen. På førstnevnte rute utgjør olje- og gasspassasjerer 77 prosent av det totale passasjerantallet, mens på ruten til Oslo reiser omtrent hver tredje passasjer i forbindelse med olje- og gassindustrien. Totalt utgjør denne gruppen reisende nærmere 40 prosent av den totale passasjermengden ved lufthavnen.
Næringslivet i regionen setter også ofte opp egne charterflygninger direkte fra Kvernberget til nøkkeldestinasjoner innenfor næringen som Aberdeen og Færøyene. Mellom 2005 og 2008 opererte for øvrig det skotske flyselskapet City Star Airlines daglige rundturer mellom Kristiansund og Aberdeen – en rute som omtrent utelukkende ble trafikkert av jobbreisende i olje- og gassindustrien. I 2013 startet flyselskapet BMI Regional igjen ruteflygninger på strekningen.
Utbygging
Avinor har lagt frem en handlingsplan for utbygging av Kristiansund lufthavn i flere etapper. Utbyggingsprosjektene er for å møte sikkerhetskrav og å imøtekomme den økende trafikkmengden. I 2008 innebar planen som presentert investeringer for rundt en halv milliard kroner frem mot 2020.
Første delprosjekt var utvidelsen av rullebanen. Den opprinnelige banen var på 1840 meter LDA (tilgjengelig lengde ved landing). Prosjektet var imidlertid vanskelig, ettersom områdene i begge endene av rullebanen bød på utfordringer. I den vestre enden ligger Vestbase næringspark og Løkkemyra handelsområde. I den østre enden lå Gløsvågen – en stor dal og tilhørende naturreservat. Avinor besluttet at utvidelsen ville skje mot øst, noe som krevde en fylling på 2,6 millioner kubikkmeter masse for å planere området bak daværende rullebane 25. Prosjektet ble finansiert hovedsakelig av Avinor, omkringliggende kommuner og lokalt næringsliv, og hadde en prislapp på 222 millioner 2008-kroner. Foruten en fysisk forlengelse av rullebanen innebar prosjektet også et nytt innflygningssystem fra øst, samt utvidede sikkerhetssoner. Arbeidet startet i februar 2010, og den utvidede banen på 2000 meter LDA stod ferdig 19. oktober 2012.
Andre delprosjekt innebærer utbygging av ny lufthavnbebyggelse, hovedsakelig med etablering av nytt terminalbygg og driftsbygg. Dagens to terminaler er underdimensjonerte, og da spesielt helikopterterminalen som kun disponerer 500 kvadratmeter publikumsarealer for de rundt 80 000 passasjerene som bruker terminalen årlig. Det nåværende driftsbygget er også i særdeles dårlig stand, og skal etter planen saneres. Et nytt driftsbygg og en ny felles terminal for fly og helikopter er planlagt, med en foreslått kapasitet på omkring en halv million passasjerer årlig. Prosjektene er i planleggingsfasen, og forventes å være ferdigstilte innen 2015.
Tredje delprosjekt omhandler infrastruktur rundt og på lufthavnen. I desember 2011 ble et nytt langtidsparkeringsanlegg ferdigstilt med kapasitet på 300 biler. Delprosjektet inkluderer også en omlegging av adkomstveien til flyplassen. I dag går riksvei 681 parallelt med rullebanen fra Øygarden ved Løkkemyra til lufthavnen. Denne planlegges omlagt, med avkjørsel ved Futura-senteret for å minske arealkonflikter i forbindelse med sikkerhetssonekrav. Det er også planer om å bygge ut minst to nye hangarer for å gi plass til den økende basevirksomheten til CHC Helikopter Service. Videre er det i siste ledd regulert et område for å anlegge en taksebane fra den østre delen av oppstillingsområdet parallelt med rullebanen mot bane 25 for å unngå taksing på selve rullebanen.
Bakketransport
Lufthavnen ligger omtrent 7 km øst for Kristiansund sentrum. Tide buss Møre kjører faste lokalruter til lufthavnen (linje 801 og 802) med rundt 60 daglige anløp på hverdager. Utover dette anløper flere langdistansebussruter til blant annet Aure, Oppdal og Trondheim lufthavnen. Lufthavnen betjenes også av drosjer ved alle ruteankomster, og har parkeringskapasitet for rundt 400 biler.
Grunnkretser i Stor-Elvdal kommune
Grunnkretser i Stor-Elvdal kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Stor-Elvdal kommune, Innlandet, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Mostaganem (provins)
Provinsen Mostaganem (arabisk: ولاية مستغانم) er en av Algeries 48 provinser. Administrasjonssenteret er Mostaganem.
Sankt Stanislaus-ordenen
Sankt Stanislaus-ordenen (polsk: Order Świętego Stanisława, russisk: Орден Святого Станислава) var en polsk og russisk orden. Den ble innstiftet 7. mai 1765 av kong Stanisław August av Polen til belønning av fortjenester av kronen. Ordenen er oppkalt etter Stanislaus av Kraków, Polens nasjonalhelgen. Sankt Stanislaus-ordenen rangerte som den nest fornemste av Polens ordener, etter Den hvite ørns orden. Ordenen tatt opp igjen av Hertugdømmet Warszawa, videreført av Kongedømmet Polen og innlemmet i det russiske ordensvensen fra 1831. I det russiske ordensvesen rangerte Sankt Stanislaus-ordenen som nummer åttende og siste orden. Sankt Stanislaus-ordenen opphørte ved keiserrikets fall i 1917.
Utvikling
Ved Polens tredje deling i 1795 falt Sankt Stanislaus-ordenen bort. I 1809 ble den gjenopptatt som orden av Hertugdømmet Warszawa. Da Kongedømmet Polen, med den russiske tsar som konge, ble Sankt Stanislaus-ordenen videreført. Den 17. november 1831 ble Sankt Stanislaus-ordenen formelt inkorporert i Keiserriket Russlands ordensvesen. Her rangerte Sankt Stanislaus-ordenensom den åttende og siste av keiserrikets ordener, bak Den hvite ørns orden, som også opprinnelig var polsk. Ordenen ble etter dette formelt kalt Den keiserlige og kongelige Sankt Stanislaus-ordenen. Ordenen opphørte som russisk statsorden etter revolusjonen i 1917, men er etter dette videreført som husorden innen Huset Romanov. På bakgrunn av ordenens lave prestisje ble Sankt Stanislaus-ordenen besluttet Republikken Polen seg i 1921 for ikke å videreføre ordenen. I stedet ble en ny orden, Ordenen Polonia Restituta, innstiftet.
Insignier
Ved innstiftelsen i 1785 besto ordenstegnet for Sankt Stanislaus-ordenen av en oval medaljong, som i midten bar en avbildning av helgenen. dette ble senere endret til et gull malteserkors med polske ørner i korsvinklene. Midtmedaljongen viste Sankt Stanislaus med en stav i hånden og med initialene «S.S.», en på hver side. Motivet var omgitt av en grønn krans og innskriften med ordenens motto, «PREMIANDO INICITAT» («oppfordre ved å belønne»). Baksiden viste kongens monogram.
Da ordenen i 1831 ble innordnet i det keiserlige russiske ordensvesen ble også ordenstegnene endret. Malteserkorset fikk rød emalje. Den polske ørnen i korsvinklene ble byttet ut med den keiserlige dobbeltørnen fra Russlands riksvåpen. Midtmedaljongen ble endret til initialene SS innenfor en grønn laurbærkrans. Ved tildeling til ikke-kristne ble helgenenes monogram byttet ut med riksvåpenet. Mellom 1831 og 1874 hadde ordenstegnet også en keiserlig krone. Ved tildeling til militære kunne ordenstegnet utstyres med sverd. Ordensstjernen hadde grupper av åtte stråler. I midten hadde den medaljongen med helgenens monogram omgitt av en krans, en bord der ordenens motto var innskrevet og utenfor dette igjen en bord med laurbærgrener. Ordensbåndet var rødt med hvite striper ved kantene.
Inndeling
Ved innstiftelsen fikk Sankt Stanislaus-ordenen en klasse. Etter at ordenen i 1831 ble innordnet i det russiske ordensvesenet, ble ordenen reformer og inndelt i fire grader. I 1839 ble dette igjen endret og antallet grader ble redusert til tre.
Tildeling
Sankt Stanislaus-ordenen skulle opprinnelig ha et begrenset antall riddere. Tallet ble ved innstiftelsen satt til 100 adelige, som måtte dokumentere at alle fire besteforeldre var av adelig stand. Medlemmene skulle sverge kongen og landet troskap, samt hjelpe de fattige. Fra 1816 måtte medlemmer av ordenen bidra med en årlig sum til drift av et sykehus i Warszawa.
Begrensningene på antall medlemmer ble raskt satt til side. Kong Stanisław August, ordenens innstifter, utnevnte i løpet av de fire årene etter ordenens opprettelse 774 medlemmer av Sankt Stanislaus-ordenen. Som følge av det store antallet utnevnelser falt ordenens prestisje.
Ordenen ble tildelt både sivile og militære og kunne også tildeles utlendinger. Ordenen ble, på bakgrunn av sitt opphav i det katolske Polen, ikke tildelt medlemmer av det russisk-ortodokse presteskap. Første klasse innebar arvelig adelskap, uten at dette i praksis skapte ny arvelig adel fordi de som ble tildelt første klasse i utgangspunktet allerede var adelige. Andre og tredje klasse medførte personlig adelskap.
Som russisk orden ble Sankt Stanislaus-ordenen tildelt i stort antall. Den var den første orden framstående tjenestemenn i det russiske imperium kunne regne med å få, vanligvis etter en tjenestetid på sju til elleve år. Fra slutten av 1800-tallet ble ordenen også tildelt personer utenfor statstjenesten, slik som framgangsrike forretningsmenn. De første årene av 1900-tallet ble ordenen i et antall på mange tusen per år. Første klasse ble i årene 1907 til 1911 tildelt i et antall av gjennomsnittlig 360 per år. I de siste årene inntil revolusjonen lå antallet tildelinger av andre klasse på 6200 til 7400 årlig. Tredje klasse ble tildelt enda hyppigere. Antallet tildelinger kunne komme opp i hele 15750 per år, med omkring 6000 tildelinger per år som et gjennomsnitt. Som følge av det store antallet tildelinger fikk Sankt Stanislaus-ordenen lav status under de to siste keisere av Russland. I Finland fikk Sankt Stanislaus-ordenen tilnavnet länsmansorden på grunn av den lave anseelsen.
Norske innehavere
Kong Haakon VII var innehaver av storkors av Sankt Stanislaus-ordenen. Også Fridtjof Nansen var innehaver av ordenens 1. klasse. Kong Haakon VIIs overadjutant (1905-07) Karl Friedrich Griffin Dawes var innehaver av ordenens 2. klasse.
Førresfjorden
Førresfjorden er en fjord i Tysvær og Karmøy kommune i Rogaland. Den ligger like øst for Haugesund, og innerst i fjorden ligger tettstedet Førre. Fjorden har innløp fra Boknafjorden via Fosnasundet, øst for øya Fosen.
César-prisen
César du cinéma er en fransk nasjonal filmpris som første gang ble utdelt i 1975. Kåringen avholdes hvert år i februar i Théâtre du Châtelet og blir overført direkte på fransk TV.
Gaffelrigg
Gaffelrigg ble først innført av hollandske båtbyggere og fikk stor utbredelse fra 1600-tallet. Riggtypen var i vanlig bruk på båter og skip i kysttrafikk til langt ut på 1900-tallet og er fortsatt utbredt blant annet på veteranbåter.
Et sentralt elementet for denne riggtypen er et rundholt med en gaffelformet klo i enden mot masten. Rundholtet kalles gaffel, den ytre ende kalles pigg og den indre ende kalles klo.
Over gaffelseilet føres toppseil. På større båter kunne det være råseil, men det mest vanlige toppseilet er et trekantet seil og kalles gaffeltoppseil. Hvis masten er høy nok, festes toppseilfallet i øvre hjørne. Med lavere mast, lisses toppseilet til en toppseilstang, fallet festes litt over midten på stangen og toppen av stangen kommer da over toppen av masten. Topseilskjøtet føres fra toppseilets aktre hjørne ut til ytre ende av gaffelen (piggen), videre til en blokk under kloa og derfra ned langs masten til kryssholt på masten ved bommen.
Gaffelseil ble også brukt på skværriggere som mesan eller briggseil. Det er også blandingsrigger med skonnertbrigg (brigantin) og skonnertskip (barkentin).
Gaffelriggen var nærmest enerådende på mindre, dekkede bruksbåter de større skonnerter med opptil syv master. Lystbåter var også gaffelrigget til den ble utkonkurrert av bermudariggen fra 1913. Større skip ble gjerne skværrigget; fullrigget eller barkrigget. Colin Archer konstruerte og bygde gaffelriggede lystbåter, losskøyter, redningsskøyter og bruksbåter fra 1867. Losbåtene var opprinnelig åpne båter med spririgg, men da de fikk dekk på begynnelsen av 1800-tallet, begynte sørlendingene med gaffelrigg mens øst for Risør og vest for Kristiansand, ble spririgg beholdt til slutten av 1800-tallet. Colin Archer leverte derfor også noen losskøyter med spririgg 1872-1882. Spesielt kjent ble Colin Archer i 1883 for de første kravellbygde losskøyter med jernkjøl.
Bahir Dar
Bahir Dar (amharisk:ባሕር ዳር ) er en by i nordvestre Etiopia, og er hovedstaden i Amhararegionen.
Byen ligger ved Tanasjøen som er kilden til Den blå Nil. Den ligger om lag 578 kilometer nord-nordvest for Addis Abeba.
Turisme er en viktig næring i Bahir Dar, og den er et av de best besøkte turistmålene i Etiopia. Byen er kjent for sine brede gater med palmetrær.
Ved siste offisielle folketelling i 1994 hadde byen 96 140 innbyggere, i 2005 ble folketallet beregnet av det sentrale statistikkbyrået til 167 261.
Absolutt blåmandag
Handling
Jon (Ingar Helge Gimle) og Siri Lill (Britt Elisabeth Haagensli) er et par som har vært sammen mesteparten av sine førti år lange liv, selv om de fortsatt ikke er gift. Jon arbeider i en avis, og drikker tungt, mens hun er en respektert frisør som arbeider for deres felles venn Birger. Jon, vanligvis med en flaske i hånda, har for vane å være på feil sted til feil tid. Siri, som er lei av at Jon drikker, bestemmer seg for å forlate ham og flytte hjem til foreldrene en fredag da Jon har tatt en fredagspils med gutta (som ble til ti, med den følgen at Jon kommer alt for sent hjem, og de ikke rekker å besøke Siri Lills foreldre slik de har lovet). Jon drikker bare verre, og leiligheten blir til et rottereir mens hun er borte. Lørdag blir plutselig til mandag, og i leiligheten er det en rekke personer Jon ikke kjenner. Siri Lill bestemmer seg for å flytte hjem igjen, og det er da den absolutte bakrusen begynner.
Priser og nominasjoner
Absolutt blåmandag vant prisene for årets mannlige skuespiller (Ingar Helge Gimle) og årets kvinnelige skuespiller (Brit Elisabeth Haagensli) under Amanda-utdelingen i 1999. Filmen ble i tillegg nominert i kategoriene årets mannlige skuespiller (Gard B. Eidsvold) og årets norske spillefilm.
Pinetop Perkins
Pinetop Perkins (født 7. juli 1913 i Mississippi, død 21. mars 2011 i Austin, Texas) var en amerikansk blues-musiker som spesialiserte seg på piano.
Perkins begynte sin musikalske karriere som gitarist, men han skadet sin venstre arm under en slåsskamp i Arkansas og klarte derfor ikke å spille gitar. Perkins begynte derfor med piano og flyttet til Illinois kort tid senere. I 1998 ga Perkins ut albumet Legends sammen med gitaristen Hubert Sumlin. I 2003 ble Perkins valgt inn i Blues Hall of Fame og mottok i 2005 Grammy Lifetime Achievement Award.
FA-cupen 1920/21
FA-cupen 1920/21 var den 46. sesongen av den engelske FA-cupen. Tottenham Hotspur slo Wolverhampton Wanderers 1–0 i finalen. Finalen ble spilt på Stamford Bridge i London.
Finale
Pokalen ble overlevert av Kong George V.
Verdensmesterskapet i seiling
VM i seiling, verdensmesterskapet i seiling, er organisert av Det internasjonale seilforbundet siden 2003. Før dette ble verdensmesterskap i ulike klasser arrangert blant annet i Kiel og Melbourne.
VM i Cádiz i Spania 2003 var det største mesterskapet noensinne med alle OL-klassene samlet. Det var tredje gangen et liknende VM arrangert. Kiel var først, siden Melbourne og deretter Cádiz. Seilingene var samlet omkring Cádiz og Puerto Sherry i den nordre delen av bukten. VM i Cádiz var også en kvalifisering for sommer-OL 2004.
Anders Helgstrand
Anders Helgstrand (født 16. oktober 1918 i Overjärna, Södermanland, Sverige, død 11. august 1985 i Dragør, Danmark) var en svensk flyger og senere direktør for Sterling Airlines.
Strømmen Storsenter
Med en årsomsetning på 3,73 mrd.i 2022, er Strømmen Storsenter også Norges nest største senter i omsetning.
Anders Helgstrand
Helgstrand hadde en allsidig karriere bak seg, blant annet som testpilot for SAAB i Trollhättan da han ble ansatt i SAS. Etter en kontrovers med SAS forlot han selskapet og ble ansatt som sjefflyger i det nystartede Sterling Airlines i 1962. Da Jørgen Størling forlot selskapet i 1966 overtok Helgstrand stillingen som administrerende direktør, men fortsatte også i rollen som kaptein. Han ledet selskapet frem til 1980 da han fratrådte som pensjonist.
Strømmen Storsenter
Sentret har beliggenhet i de tidligere lokalene til Strømmen Værksted/Strømmen Staal. Etter Strømmen Staals konkurs kjøpte Olav Thon eiendommen i 1977. Strømmen Storsenter var det første i rekken av Thon-sentrene da det åpnet med 39 butikker for første gang den 9. mai 1985. Etter flere utvidelser består sentret per 2021 av 195 butikker og servicefunksjoner fordelt på 73 078 kvadratmeter shoppingareal, med over 2 000 ansatte. Storsenteret har en bred sammensetning av lokale, nasjonale og internasjonale butikkonsept, og over 20 serveringssteder. Storsenteret har 2 P-hus med 1700 p-plasser. I 2015 ble sentret kåret til «Årets Kjøpesenter i Norge» og «Årets Romeriksbedrift».
I 2016 gjennomførte områdets nødetater en omfattende PLIVO-øvelse på senteret for å teste den regionale beredskapen hos politi-, brann- og ambulansepersonale.
Eligius Tambornino
Eligius Tambornino (født 25. oktober 1986) er en sveitsisk langrennsløper.
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 4. februar 2006, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 10.-plass i sprint fristil fra 2005.
Tambornino representerte Sveits under Vinter-OL 2010.
Louis Althusser
Louis Althusser (født 16. oktober 1918 i Algerie, død 22. oktober 1990 i Frankrike) var en fransk marxistisk filosof. Han er fremfor alt kjent som grunnleggeren av strukturalistisk marxisme og teorien om det epistemologiske bruddet.
Biografi
Althusser vokste opp som katolikk, og sluttet seg i 1937 til den katolske ungdomsbevegelsen i Frankrike. Da Frankrike ble invadert av Tyskland i 1940, meldte han seg til militærtjeneste, og ble kort tid etter arrestert. I fengselet kom han i kontakt med det kommunistiske miljøet og begynte å nærme seg dette. I 1948 sluttet han seg til Frankrikes kommunistiske parti, og samme år fullførte han utdannelsen sin i filosofi ved prestisjefylte École normale supérieure.
Krigen og fangenskapet hadde bidratt til å svekke Althussers psykiske helse, og han skulle hele livet plages av depresjoner. I 1980 førte dette til at han tok livet av sin kone siden 1946, Hélène Rytman, og ble erklært utilregelig i gjerningsøyeblikket.
Changle (Fuzhou)
Befolkningen var på 790 262 i 2020.
Louis Althusser
Filosofi
Althussers filosofi, som fremfor alt reflekteres i verkene Å lese kapitalen, skrevet sammen med Étienne Balibar, Lenin og filosofien og For Marx, er basert på en forståelse av at Karl Marx i 1845–1846 gjennomgikk det Althusser kalte for et epistemologisk brudd. Dette bruddet innebar at Marx brøt med Hegels tenking til fordel for et vitenskapelig syn på historien. I denne fortolkningen av Marx blir motsetningsforholdet mellom subjekt og objekt opphevet, og Althusser inntar en posisjon der han forkaster enhver idé om at det er mulig å forklare en produksjonsmåte eller et akkumulasjonsregime uten å undersøke hvordan dette har oppstått. Derfor kan heller ikke marxistisk økonomisk teori sammenlignes med andre økonomiske teorier. Han forkaster også det rigide skillet mellom basis og overbygning, som har en sentral posisjon innen mange marxistiske retninger. Tvert imot legger han heller vekt på økonomisk, ideologisk og politisk praksis som sammen utgjør en helhet som ikke kan skilles.
Changle (Fuzhou)
Språket fuzhouhua tales i området.
Louis Althusser
Filosofi
Det er når det oppstår motsetninger mellom de ulike formene for praksis at nye produksjonsforhold kan oppstå. Althusser knytter dette opp mot Lenins revolusjonsteori om kjedens svakeste ledd. Slike motsetninger kan dermed ikke sees adskilt fra den større helheten, en sammenheng Althusser kaller overdeterminasjon, et begrep som er påvirket både av Mao Zedong og Sigmund Freud. Det betyr ikke at han likestiller de ulike formene for praksis – som for Marx og Engels er det i siste instans den økonomiske praksisen som er avgjørende fordi det er i denne sfæren det materielle grunnlaget for samfunnet skapes. Derfor er det også avgjørende at ideologisk og politisk praksis er innrettet på å påvirke den økonomiske praksisen.
Individuell praksis er imidlertid ikke frivillig. Althusser skiller mellom hegemoni, som handler om politisk makt, og ideologi, som handler om hvordan mennesket ubevisst skaper et system det kan erkjenne seg selv i. Ideologien reproduseres gjennom såkalte ideologiske statsapparater, som blant annet inkluderer familien, medier, religiøse organisasjoner, utdanningsvesenet og de ideene disse står for. Ideologien har dermed en materiell eksistens. Menneskets identitet, og dermed menneskenes praksis, opparbeides ved at individene ser seg selv og sine samfunnsmessige roller i materielle ideologiers speilbilde.
Changle (Fuzhou)
Administrative enketer
Changle består av fire subsistrikter, tolv storkommuner og to kommuner:
Louis Althusser
Politisk
Politisk var Althusser kritisk til Nikita Khrusjtsjovs avstalinisering i Sovjetunionen, og han snudde seg dermed i retning av Kina og Mao Zedong. Støtten han uttrykte til kulturrevolusjonen i Kina fikk ham nesten ekskludert fra partiet. Han var også en markant kritiker av eurokommunismen som utviklet seg i partiet, og i 1978 publiserte han et omfattende angrep på partiet i avisa Le Monde. Året etter søkte han audiens hos paven, uten å lykkes. I 1983 ble han erklært for å være tilstrekkelig frisk og slapp ut av den psykiatriske behandlingen han var dømt til etter mordet på kona. Etter dette levde han et tilbaketrukket liv før han døde av hjertestans i 1990.
Brønnøysund lufthavn, Brønnøy
Brønnøysund lufthavn, Brønnøy (IATA: BNN, ICAO: ENBN) eies og drives av Avinor AS og ble åpnet 30. juni 1968.