cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Reduced instruction set computer
De første RISC-prosessorne
IBM 810 ble etterfulgt av RISC-prosessoren ROMP, som dannet basis for IBM 6150 RT frem til mai 1991. Da ble den erstattet av PowerPC.
Arbeidet med en annen RISC-prosessor startet i 1980 hos en gruppe ved Berkeley, University of California, under navnet RISC I, som etter kort tid ble etterfulgt av RISC II. RISC I og RISC II var inspirasjonskilden til SPARC.
I 1981 utviklet og fabrikkerte John Hennessy ved Stanford University en tredje RISC-arkitektur, som han kalte MIPS. Brikken førte senere til dannelsen av MIPS Computer Systems, og mikroprosessorfamilien MIPS.
Marit Arnstad
Marit Arnstad (født 4. mai 1962 på Skatval i Trøndelag) er en norsk advokat og politiker (Sp). Hun er Senterpartiets parlamentariske leder fra april 2014.
Hun har vært innvalgt på Stortinget fra Nord-Trøndelag siden 2013 og har tidligere vært innvalgt i periodene 1993–1997 og 2001–2005. Arnstad var olje- og energiminister i Kjell Magne Bondeviks første regjering 1997–2000, Senterpartiets parlamentariske leder 2003–2005 og samferdselsminister i Jens Stoltenbergs andre regjering 2012–2013. I Stortingsvalget 2017 var hun Senterpartiets førstekandidat i Nord-Trøndelag.
Walter Zinn
Walter Henry Zinn (født 10. desember 1906 i Kitchener, Ontario, død 14. februar 2000 i Clearwater, Florida) var en kjernefysiker ved University of Chicago Metallurgical Laboratory.
Zinn jobbet på Manhattanprosjektet, og er kreditert med å ha startet verdens første selvdrevne kjernefysiske reaksjon, ved å trekke tilbake en kontrollstang fra verdens første kjernefysiske reaktor, den 2. desember 1942 ved University of Chicago.
Marit Arnstad
Familiebakgrunn og yrkesliv
Hun vokste opp på slektsgården Arnstad vestre på Skatval. Foreldrene var ligningsrevisor og bonde Arne Arnstad og sykepleier Aasta Auran. Hennes tvillingsøster er Sp-politikeren Eli Arnstad, som har vært gift med Iwar Arnstad. Deres datter er Ada Arnstad, Marits niese. Marits farbror Per Magnar Arnstad var statssekretær og assisterende generalsekretær i Senterpartiet, og farfaren Peder J. Arnstad var ordfører og fylkesordfører. Marit og Ellen Arnstad er søskenbarn.
Arnstad har studiekompetanse fra Ole Vig videregående skole fra 1981 og juridisk embedseksamen fra Universitetet i Oslo fra 1991. Hun var engasjert i Norges Gymnasiastsamband i 1970-årene. I studietiden var hun medarbeider i JURK i 1984, journalist i Trønder-Avisa, Nationen og VG 1985–1991 og gruppesekretær i Senterpartiets stortingsgruppe 1988–1989. Deretter var hun førstekonsulent i Miljøverndepartementet i 1992, før hun ble sekretariatsleder for Senterpartiets stortingsgruppe samme år. Senere var hun advokatfullmektig i Wiersholm, Mellbye & Bech 2000–2001 og Schjødt 2006–2008, før hun ble fast advokat i sistnevnte i 2008. Høsten 2009 ble firmaet en del av Arntzen de Besche, hvor hun ble værende frem til utnevnelsen som statsråd i 2012.
Arnstad har hatt en rekke styreverv, blant annet styremedlem i Coop Norge AS 2000–2001, styremedlem i Offshore Northern Seas 2000–2002, styreleder ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) 2005–2012, styremedlem i Aker Seafoods ASA 2005–2012, styremedlem i COWI Norge AS 2006–2009, nestleder i styret i Statoil ASA 2007–2012, nestleder i styret i Polaris Media ASA 2007–2012, styreleder i Statskog SF 2009–2012 og styremedlem i Maja Teknobygg AS 2010–2012. Blant hennes offentlige verv kan nevnes leder i Statens naturforvaltningsråd 1990–1994, medlem av Nidaros bispedømmeråd 2006–2010 og styremedlem i Opplysningsvesenets fond 2009–2012.
Politisk arbeid
Marit og Eli Arnstad gjorde parallelle politiske karrièrer i 1980-årene, og Marit markerte seg tidlig som den mest radikale og største tilhengeren av sentrumsalternativet av de to. Marit Arnstad var leder i Nord-Trøndelag Senterungdom 1979–1981, deretter nestleder i Senterungdommen nasjonalt 1982–1985 og leder 1986–1988. I kraft av å være leder var Arnstad også medlem av Senterpartiets sentralstyre. Hun var senere personlig rådgiver for statsråd Kristin Hille Valla i Miljøverndepartementet 1989–1990, internasjonal leder i LNU 1989–1991, visepresident i Council of European National Youth Committees (CENYC) 1989–1991, ansatt som EF-sekretær i Senterpartiet 1992–1993, styremedlem i Nei til EF 1989–1993 og medlem av rådet for samme organisasjon 1990–1997.
Arnstad kom tilbake til politikken som styremedlem i Nord-Trøndelag Senterparti i 2010 og ble 1. nestleder året etter. Hun ble utpekt som samferdselsminister i Jens Stoltenbergs andre regjering den 18. juni 2012. Hun var ventet å utfordre Lars Peder Brekk som Senterpartiets 1. kandidat fra Nord-Trøndelag foran stortingsvalget i 2013. Brekk trakk seg etter at Arnstad oppnådde flertall i lokalforeningenes prøvenominasjoner, hvorpå Arnstad ble enstemmig nominert. Høsten 2013 ble hun igjen innvalgt på Stortinget, og hun var leder av Stortingets næringskomité fra oktober 2013 til april 2014. Etter Liv Signe Navarsetes avgang som partileder våren 2014, overtok Arnstad som parlamentarisk leder. Hun trådte da ut av Næringskomiteen og gikk over til Energi- og miljøkomiteen.
Chelonychus
Chelonychus er en slekt av små biller med lang, tynn snute. Billene lever på levende planter.
Utseende
Små (ca. 2 millimeter), litt avlange, mørke snutebiller, kroppen litt glissent kledt med lysgrå skjell. Snuten er lang og krum, rundt halve kroppslengden, de knebøyde antennene er festet omtrent midt på denne. Pronotum er rundet, betydelig bredere enn langt. Dekkvingene er nokså jenvbrede. Beina er korte og kraftige, lårene uten tenner.
Levevis
Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Nord-Amerika.
Kautokeino-opprøret (film)
Kautokeino-opprøret (nordsamisk:  ) er en norsk film fra 2008 i regi av Nils Gaup som er basert på Kautokeino-opprøret som fant sted i 1852.
Regissøren Nils Gaup er selv etterkommer av en av dem som deltok i opprøret, og han ønsker å fortelle en historie som han mener aldri er blitt fortalt, om forhistorien for opprøret og den menneskelige delen av det.
Filmen ble spilt inn på FilmCamp ved nedlagte Holmen leir i Øverbygd i Målselv og hadde premiere på norske kinoer den 18. januar 2008. Filmen mottok også Folkets Amanda i 2008 og hadde et besøkstall på 338 485 da den gikk på norske kinoer.
Sim Dae-pyung
Sim var parlamentsmedlem for People First Party fra 2006 og leder for samme parti fra 2007 fram til det ble innfusjonert i Frihetspartiet i 2008.
Sjoa stasjon
Stasjonens godshus ble flyttet 1978 og omfunksjonert til Sjoa kapell.
Iransk kalender
Den iranske kalender (persisk ), også kjent som den persiske kalender eller jalalikalenderen, er en solkalender som brukes i Iran og Afghanistan. Den er basert på observasjoner og ikke regler, og hvert år starter derfor ved vårjevndøgn slik det inntreffer ved 52,5° øst, altså i Teheran og i Kabul. Dette gjør den mer nøyaktig i forhold til solens bevegelse enn den gregorianske kalender, men samtidig er det vanskeligere å regne ut hvilke år som blir skuddår.
Perserne har gjennom hele sin kjente historie vært opptatt av å ha et godt kalendersystem. De var blant de første kulturer som tok i bruk en solkalender fremfor en månekalender eller et hybridsystem.
Den 21. februar 1911 vedtok det andre persiske parlament å bruke solår og -måneder i offisielle sammenhenger. Den 31. mars 1925 ble kalenderen slik den nå er utformet innført ved lov av samme parlament. Loven spesifiserer at man bruker den islamske æra, med start i 622 (året Muhammed reiste fra Mekka til Medina), at første vårdag er årets første dag, samt antall måneder og antall dager i hver måned. Den sino-uighurske kalenders tolvårssykler, som ble brukt av mange, ble avskaffet ved samme lov.
Afghanistan tok i bruk kalenderen i 1957. De har samme antall dager i månedene, men andre navn for månedene; i stedet for de persiske navnene brukes de arabiske navnene for stjernetegnene. Pashtotalende bruker sitt språks navn på stjernetegnene som navn på månedene.
Vertigo (album)
Vertigo er det niende albumet med Bjørn Eidsvåg, utgitt i 1988 på Kirkelig Kulturverksted. Albumet lå sju uker på VG-lista og endte med tiendeplass som beste plassering. Eidsvåg har på denne innspillingen med seg de samme musikerne som på albumet Dansere i natten. Albumet er produsert av Erik Hillestad og Kjetil Bjerkestrand. Vertigo beskriver en tilstand der man ikke vet opp og ned på tilværelsen, og slik ville vel Eidsvåg fremstille denne platen óg. Denne platen produserte mange låter som fulgte Eidsvåg i årene fremover, som tittelsporet, men også «Fly barn, fly» og «Du tok ikkje auene dine frå meg». Albumet solgte godt og etablerte Eidsvåg godt som artist. Dette albumet ble for øvrig hans siste utgivelse på Kirkelig Kulturverksted.
Otto Risanger
Otto Urbanus Risanger (født 9. juni 1945) er en norsk fagbokforfatter og journalist som er spesialst på personlig økonomi. Han er den norske forfatteren som har gitt ut flest bøker om privatøkonomi.
Siden 1979 har han årlig utgitt Pengeboka som er oppslagsverk om økonomi og lover og regelverk relevant for personlig økonomi. Siden høsten 2005 har han utgitt bøkene Singelboka, Samboerboka, Ektefelleboka, Foreldreboka, Skilsmisseboka og Arveboka.
Park Se-il
Park Se-il (født 12. mai (Månekalender 4. april) 1948 i Seoul, død 13. januar 2017 i Seoul) var en sørkoreansk politiker og var siden 13. februar 2012 partileder i K-partiet, et nyetablert sørkoreansk politisk parti som stiller til valg i parlamentsvalget 11. april 2012. Park var leder i den konservative tenketanken Hansun Foundation. Han satt som parlamentsrepresentant for det konservative Det store nasjonalpartiet i Sør-Koreas nasjonalforsamling mellom 2004 og 2005.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2020/21 – Verdenscup 1
Verdenscupåpning i sesongen 2020/21 i hurtigløp på skøyter ble arrangert i Thialf i Heerenveen, Nederland fredag 22., lørdag 23. og søndag den 24. januar 2021 med Koninklijke Nederlandsche Schaatsenrijders Bond (KNSB) og den lokale organisasjonskomitéen House of Sports som arrangører.
Program
Alle tider er lokaltider UTC+01.00 (Sentraleuropeisk tid – CET).
ISU-delegerte og funksjonærer
I tillegg til disse var det også andre funksjonærer og andre delansvarlige for arrangementet.
Norske kommentatorer
De norske TV-kommentatorene for Viasat 4 og Viaplay var ved Even Wetten, Mikael Flygind Larsen og sesongens nye skøyteekspert Hege Bøkko med på kommentatorlaget denne gangen via bilde- og lydlenke fra sitt hjem. I TV-sendingen ledet av Wetten ble det også gjort intervjuer per bildetelefon med de norske løperne og den norske landslagstreneren Bjarne Rykkje samt noen andre løpere fra skøytehallen. Bøkko hadde på forhånd laget noen innslag under tittelen Hege på innsiden, hvor hun pratet med noen av de norske løperne på sine hjemmebaner.
Americana (musikk)
Americana er en løst definert musikalsk blandingsform som er ment å uttrykke kjernen i det amerikanske kulturelle særpreget, og som musikalsk og til dels tematisk er influert av ulike amerikanske og importerte musikksjangre, som folkemusikk, blues, R&B, countryblues, bluegrass, alternativ country, rockabilly, rotrock og heartland rock. Americana-musikk spilles både på akustiske og elektriske instrumenter.
Historikk
Opprinnelig betegnet americana kulturgjenstander fra USAs historie, geografi, folklore og kulturarv, som plakater, biler, bilregistreringsskilt, husgeråd, våpen, flagg – eller matretter som doughnut og t-bone steak.
Radioformatet americana ble utviklet som en reaksjon på 1990-tallets polerte mainstream-musikk og for å tekkes lyttere uten spesielt stor interesse verken for ren country- eller rockemusikk. I 1999 ble non-profit organisasjonen Americana Music Association grunnlagt for å fremme autentisk rootsmusikk, først som radioformat, senere også på andre områder. I 2009 opprettet Grammy Foundation den uavhengige Grammy Award-kategorien Best Americana Album.
Americana utenfor Nord-Amerika
Den irske artisten Van Morrison karakteriseres i blant som americana-artist og den engelske gruppa Mumford & Sons er ført opp på AMAs lister over prisvinnere. Også i Norge finnes det artister som karakteriserer musikken sin som americana, som duoen Millpond Moon og andre.
Americana-artister
Siden americana-begrepet er medieskapt og ganske løst definert, er den enkleste måten å danne seg et bilde av hva begrepet omfatter å gi eksempler på kjente americana-artister:
Killingskaret
Killingskaret danner det høyeste punktet på veien mellom Veggli i Numedal og Skirvedalen i Tinn kommune. Stedet er et mye brukt utgangspunkt for turer i fjellene omkring. Veien over Killingskaret er stengt om vinteren.
Nicoleta Grasu
Nicoleta Grasu (født 11. september 1971 i Secuieni) er en rumensk diskoskaster. Hun er født Nicoleta Grădinaru, men tok etternavnet Grasu da hun giftet seg en annen rumensk diskoskaster, Costel Grasu.
Hun er mest kjent for sine medaljer ved VM i 1999 og 2001. Etter dette gikk det noen år uten internasjonale medaljer, men hun kom tilbake og vant bronse under EM i friidrett 2006, og samme medalje under VM i friidrett 2007 og 2009, samt sølv under EM i friidrett 2010.
Hennes personlige rekord er 68,80 meter, satt i august 1999.
Infinitum
Infinitum AS, tidligere Norsk Resirk A/S, er et norsk aksjeselskap som driver panteordning for drikkevareemballasje i aluminium, stål og plast. Selskapet ble etablert i 1999, og eies av bedrifter og organisasjoner innen industri og handel. Selskapets mål er å sikre høyest mulig retur av pantebelagt gjenvinningsemballasje for drikkevarer til lavest mulig kostnad og miljøbelastning. Administrerende direktør i Infinitum er Kjell Olav A. Maldum. Selskapets administrasjon holder til på Skøyen i Oslo.
Alle dagligvarebutikker, kiosker, bensinstasjoner og andre utsalgssteder som selger pantebelagt drikkevare er pliktig til å ta imot tom drikkevareemballasje og utbetale pant. Infinitum har ansvar for å hente inn drikkevareemballasjen og bearbeide den. Selskapet har tre produksjonsanlegg for tomgods:
Ved disse anleggene blir boksene og flaskene sortert, talt og presset i bunter for salg til materialgjenvinner. Materialet blir kun solgt til bedrifter som kan dokumentere videresalg. Innsamlet PET-plast blir i dag sendt til Sverige, Danmark og Tyskland, mens aluminiumen gjenvinnes i Norge.
Om panteordningen
Fra 2018 er det kr 2,- i pant for bokser og flasker som rommer 0,5 liter eller mindre, og kr 3,- i pant for større bokser og flasker. Fram til 2017 var satsene henholdsvis kr 1,- og kr 2,50. I henhold til Forskrift om gjenvinning og behandling av avfall (avfallsforskriften) nr 930 er alle som selger bokser og flasker med pantemerke, er forpliktet til å tilbakebetale pant.
Totalt finnes det over 1,200 forskjellige produkter på boks, og nær 1,900 forskjellige produkter på gjenvinningsflasker med pantemerke. Panteautomatene aksepterer i tillegg nærmere 3,000 forskjellige utenlandske bokser og flasker. Dette betyr at boksene og flaskene tas imot og gjenvinnes, men at det ikke utbetales pant for dem. Over 95 prosent av alle bokser og flasker som selges i Norge blir samlet inn og gjenvunnet.
I 2018 ble det pantet 568 millioner bokser og 564 millioner flasker med pantemerke. Det ga 7,918 tonn aluminium til nye bokser og rundt 20,568 tonn plast til nye flasker og andre plastprodukter.
Avgiftssystemet
Bakgrunnen for Infinitum og panteordningen er det norske avgiftssystemet for drikkevareemballasje, som belønner systemer med høy returandel. Dette fungerer slik at bokser og flasker er belagt med en miljøavgift, som reduseres i takt med returandelen. Jo høyere returandel, jo lavere avgift. Miljøavgiften fjernes helt når det er oppnådd 95 prosent returandel. I 2012 fastsatte Klima- og forurensningsdirektoratet (i dag Miljødirektoratet) den godkjente returandelen til 95 prosent for både bokser og flasker, og med dette falt miljøavgiften bort. I tillegg til miljøavgift har myndighetene lagt en grunnavgift på alle bokser og gjenvinningsflasker. Denne er i dag på kr 1,06.
Gjenvinning
Nesten alt innsamlet pantegods går til gjenvinning. Brukte bokser blir til nye bokser og brukte flasker blir til nye flasker. Når bokser gjenvinnes til nye bokser, brukes det kun fem prosent av energien i forhold til å produsere nye bokser. Gjenvinning av 1 kilo plast sparer 2 kilo olje. I tillegg sørger effektiv logistikk for å redusere miljøbelastningen. Til sammen betyr dette at hver eneste flaske som pantes i gjennomsnitt betyr en reduksjon i CO2-utslipp på 990 tonn per år, mens det samme tallet for en aluminiumsboks er 620 tonn. Panting bidrar også til å holde prisene på drikkevarer nede, fordi høy retur belønnes med lavere avgifter. Samtidig gir panting forbrukerne deres egne penger tilbake.
Fargede flasker kan ikke brukes som materiale i nye flasker, men disse gjenvinnes til andre produkter, som plastemballasje og stroppebånd. Miljødirektoratet godkjente i 2009 at også pantemerkede flasker og bokser som går til energigjenvinning skal telles som en del av Infinitums returprosenter. Andelen som går til energigjenvinning utgjør cirka 4 prosent av den totale returprosenten for bokser og cirka 8 prosent for gjenvinningsflasker.
Nepalere i Bhutan
Lhotshampa, eller Lhotsampa, er et dzongkha-ord for folk sørfra. Dzongkha er majoritetsspråket i Bhutan, og ordet lhotshampa brukes om jordarbeidere og innvandrere av nepalsk opprinnelse som bor og dyrker jorden på de fruktbare, sydvendte elveslettene i den sørlige delen av Bhutan.
Lhotshampaene kommer i hovedsak fra Nepal, og er for det meste hinduer. På slutten av 1980-tallet ble mer enn 100 000 Lhotshampa fordrevet fra Bhutan, under beskyldinger om å være ulovlige innvandrere. Mange av disse har «vendt hjem» til Nepal, men mange bor fremdeles i flyktningleirer i India og Nepal.
Beregninger over folketallet i Bhutan tyder på at 30-40% av landets befolkning er Lhotshampa, avhengig av om de fordrevne regnes som innbyggere i landet.
Politiske partier var inntil valget i 2008 forbudt i Bhutan. Det fantes inntil da fire kjente eksilparti, alle med opprinnelse i Lhotshampa, jf. Bhutans politiske system.
En minoritet som oppleves som truende
Fra de bhutanske myndighetenes side utgjør det voksende hinduistiske minoriteten et problem. Bhutans kultur og statsskikk er basert på buddhisme, språket dzongkha og kulturen til den herskende folkegruppen som lever i de midtre delene av landet.
Hinduene bor i de mest fruktbare delene av landet, og myndighetene antas å frykte – uten at dette er sagt rett ut – at dersom hinduene over tid kommer til å utgjøre mer enn 50% av befolkningen, vil de kreve en folkeavstemning om uavhengighet kontra tilslutning til India. Hinduene antas å mene at deres tro vil bli bedre beskyttet av indiske enn av bhutanske myndigheter.
En tilsvarende avstemning i den tidligere selvstendige staten Sikkim i 1974, førte til at staten ble innlemmet som en delstat i India.
Mandsjurvalnøtt
Mandsjurvalnøtt (Juglans mandshurica) er et løvfellende tre i valnøttfamilien.
Det blir opptil 25 m høyt. Barken er lyst rødlig grå med brede gulbrune furer. Bladene er finnete og 40–90 cm lange. Det er 9–19 småblad som er hvit ullhårete i nervevinklene på undersiden. Nøttene er 3–7,5 cm lange og 3–5 cm brede. Mandsjurvalnøtt er utbredt i Kina, Korea og Russlands fjerne østen.
Mandsjurvalnøtt ble tidligere oppfattet som to ulike arter. Juglans mandshurica i snever betydning har småblad som er glatte på undersiden, 4–5 nøtter sitter sammen, og den er utbredt nord og nordøst for Huang He. Juglans cathayensis har småblad som er hårete på undersiden, 6–10 nøtter sitter sammen, og den er utbredt sør for Huang He. Flora of China mener at det ikke grunnlag for å skille mellom disse to.
De fantastiske 4
Fantastic Four er en fiktiv gruppe superhelter som opptrer i tegneserier publisert av Marvel Comics. Gruppen ble skapt av Stan Lee og Jack Kirby og dukket for første gang opp i Fantastic Four #1 i 1961. Dette var første gang Lee og Kirby samarbeidet på en tegneserie.
De fire opprinnelige medlemmene av Fantastic Four er Mister Fantastic, Invisible Woman, Human Torch og Thing. Medlemmene fikk superkrefter som følge av et oppdrag i verdensrommet der de ble eksponert for kosmisk stråling.
Fantastic Four var den første tegneserien om superhelter fra Marvel, og ble en viktig del av forlagets videre vekst i bransjen. Fantastic Four har blitt filmatisert fire ganger.
Utviklingen
Stan Lee, daværende redaktør i Marvel, fikk i oppgave av forlagets grunnlegger, Martin Goodman, å komme opp med en ide til en ny superheltgruppe. Konkurrenten DC Comics opplevde på det tidspunktet stor suksess med Justice League of America.
Lee gikk sammen med Jack Kirby for å diskutere ulike ideer. Sammen jobbet de seg frem til en historie om fire romfarere på reise i verdensrommet som blir eksponert for kosmisk stråling med ulik påvirkning. Fantastic Four har lignende trekk som andre superhelter med superkrefter og alter egoer, men Lee tilførte noen andre ting til figurene. Alle hadde mangler ved seg og opplevde personlige problemer. Dette mente Lee gjorde figurene mer interessante.
1961-1970
Den første utgaven av Fantastic Four kom i november 1961 og ble en umiddelbar suksess. Dette overrasket Lee, som egentlig var klar for å slutte i bransjen. Han fortsatte på grunn av gode tilbakemeldinger fra leserne. Den naturlige dialogen og de fargerike tegningene appellerte til datidens målgruppe.
Estadio Tecnológico
Estadio Tecnológico er et stadion i Monterrey i den meksikanske delstaten Nuevo León. Det åpna 17. juli 1950 og tilhører universitetet Tecnológico de Monterrey. Det er hjemmebanen til fotballaget CF Monterrey. Det har en kapasitet på 32 854 tilskuere.
Stadionet var en av arenaene under VM i fotball 1986.
Jørgen Horn
Jørgen Horn (født 7. juni 1987) er en norsk fotballspiller som fra den 31. desember 2022 er klubbløs.
Karriere
Horn spilte i 2005 fast for i 2. divisjon, men returnerte til moderklubben Vålerenga foran 2006-sesongen. På sommeren i 2006 valgte Vålerenga å la Horn gå på utlån til Moss i Adeccoligaen resten av sesongen for å gi ham god kamperfaring, samt at han skulle få kjenne på nivået i 1. divisjon. Etter 2007-sesongen skrev han ny fireårs-kontrakt med Vålerenga og ble samtidig utleid til Viking ut 2008-sesongen. Før sesongen 2010 underskrev Horn en permanent avtale med Viking FK.
Etter problemer utenfor banen ble Horns kontrakt med Viking avsluttet med umiddelbar virkning 25. oktober 2010. Tirsdag 21. desember 2010 skrev Horn under en toårskontrakt med. Etter 2012-sesongen forlot han Fredrikstad til fordel for.
Den 18. desember 2015 skrev han under en fireårskontrakt med den svenske klubben.
Landslaget
Horn fikk i januar 2013 sin første landskamp. Han kom inn for Kim André Madsen i privatlandskampen mot, en kamp som Norge vant 1-0 etter scoring av Tarik Elyounoussi.
Det forente Tyskland under OL
Det Samlede tyske laget deltok i olympiske leker i årene 1956, 1960 og 1964 i vinterlekene og sommerlekene som et forent lag med utøvere fra Forbundsrepublikken Tyskland (FRG, Vest-Tyskland) og Den tyske demokratiske republikk (GDR, Øst-Tyskland). I 1956 inkluderte laget også utøvere fra den tredje tyske olympiske komiteen, Saarlands olympiske komité, som hadde sendt et separat lag til OL i 1952. I 1956 var Saarland i ferd med å bli innlemmet i den tyske olympiske komité, en prosess som ble gjennomført i mars 1957 da Saarland ble en del av Vest-Tyskland.
Øst-Tyskland introduserte i 1949 sin egen nasjonalsang, «Auferstanden aus Ruinen», mens Vest-Tyskland beholdt «Deutschlandlied». Derfor ble melodien til Friedrich Schillers dikt Ode til gleden, Beethovens niende symfoni, spilt for de vinnende tyske utøverne som et kompromiss. I 1959 introduserte Øst-Tyskland sitt eget flagg, en modifisering av Tysklands flagg. Derfor måtte et kompromiss til også for flagget til det samlede tyske sportslaget. Det ble enighet om et tysk flagg med hvite olympiske ringer i midten. Dette flagget ble brukt fra 1960 til 1968.
Under lekene i 1956, 1960 og 1964 ble laget kalt Tyskland, og den faste landskoden GER ble brukt, unntatt i Vinter-OL 1964 i Innsbruck, da den østerrikske arrangøren brukte tysk D for Deutschland. I ettertid har Den internasjonale olympiske komité (IOK) tatt i bruk landskoden EUA (fra den offisielle franskspråklige IOK-betegnelsen Équipe Unifiée d'Allemagne) i sin statistikk for det samlede tyske laget. Først i 1976 tok IOK i bruk standardiserte koder. Før dette var det de lokale arrangementskomiteene som bestemte kodene, ofte på sitt eget språk. Dette resulterte i et mylder av koder.
Anoplus
Utseende
Små, brede og høyt hvelvede, svarte snutebiller. Snuten er nokså lang, krum, fasettøynene temmelig store, antennene knebøyde med en oavl klubbe. Dekkvingene er bredt ovale. Et særtrekk er at det ytterste, klobærende fotleddet mangler, slik at føttene slutter med det hjerteformede, fjerde leddet.
Levevis
Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø.
Karbon
Karbon eller kullstoff er et ikke-metallisk grunnstoff med kjemisk symbol C og atomnummer 6. Fra naturens side er det tre ulike isotoper, hvor 12C og 13C er stabile, mens 14C er radioaktivt, med en halveringstid på omtrent 5730 år. Karbon er et av få grunnstoffer som har vært kjent siden oldtiden.
Karbon forekommer i flere ulike allotropiske tilstander, hvor de best kjente er grafitt, diamant og amorft karbon. De fysiske egenskapene for karbonet i dets ulike allotropiske tilstander er meget ulike: for eksempel er diamant i høy grad transparent, mens grafitt har høy opasitet, og er sort; diamant er et av de hardeste materialene man kjenner, grafitt er bløtt nok til å danne streker på papir (derav dets navn, som er avledet fra det greske ordet for «å skrive»); diamant har lav elektrisk ledningsevne, grafitt er en utmerket elektrisk leder. Under normale forhold har diamant den høyeste varmeledningsevnen av alle kjente materialer.
Karbon er det 15. mest vanlige grunnstoffet i jordskorpen, og det fjerde mest vanlige grunnstoffet i universet målt i masse, etter hydrogen, helium og oksygen. Karbon eksisterer i alle kjente livsformer, og er det grunnstoffet man finner nest mest av i menneskekroppen målt i masse (omtrent 18,5 %), etter oksygen.
Historie
Karbon (fra latin carbonum som betyr kull) har vært kjent siden de tidligste sivilisasjoner i form av sot og kull. Diamanter var trolig kjent i Kina 2 500 år før Kristi fødsel, mens trekull ble fremstilt i romertiden med samme metoder som brukes i dag.
I 1722 viste René A. F. de Réaumur at jern kunne styrkes og bli til stål ved absorpsjon av et stoff, nå kjent som karbon. I 1772 kunne Antoine Lavoisier demonstrere at diamanter er en form for karbon da han brente prøver av diamant og kull, og viste at ingen av dem avga vann, og begge frigjorde samme mengde karbondioksid (CO2) pr. gram. Carl Wilhelm Scheele oppdaget at grafitt, som inntil da hadde vært ansett for å være en form for bly, i virkeligheten var en form for karbon. De franske forskerne Claude Louis Berthollet, Gaspard Monge og C. A. Vandermonde viste i 1786 at grafitt var rent karbon, og i sin rapport foreslo de navnet «carbone» (fra latin carbonum) på grunnstoffet.
En ny allotropisk form av karbon ble oppdaget i 1985, og ga oppdagerne nobelprisen i kjemi i 1996.
Egenskaper
Karbon er plassert i p-blokken i det periodiske system. Karbon har bemerkelsesverdige egenskaper, noen er et paradoks. De forskjellige allotropiske formene (se under) inkluderer det hardeste naturlige materialet (diamant) men også et av de mykeste (grafitt).
Karbon har lett for å binde seg med andre små atomer, inkludert andre karbon-atomer, og kan danne stabile kovalente bindinger med disse atomene. På grunn av disse egenskapene er karbon til stede i nesten ti millioner forskjellige stoffer, størstedelen av de kjente kjemiske forbindelsene.
Karbon er grunnleggende i alt organisk materiale. Læren om karbonets kjemi har derfor fått navnet organisk kjemi. «Hvis det ikke var for karbon, ville livet slik vi kjenner det, ikke vært mulig», skriver Paul Davies. Det er det femtende mest vanlige grunnstoffet, men karbonatomene utgjør ingen stor del av oss. Av 200 atomer i en menneskekropp, vil 126 være hydrogen, 51 vil være oksygen og bare 19 karbon.
Allotroper
Karbon har flere allotroper, det vil si varianter eller grunnstrukturer: Mer enn 95 prosent av alle kjente stoffer inneholder karbon, dette kommer av at karbon lett inngår kjemiske forbindelser med andre grunnstoffer.
Isotoper
Naturlig forekommende karbon består av 2 stabile isotoper: 12C (98,93 %) og 13C (1,07 %). I tillegg finnes det små mengder av den ustabile, og dermed radioaktive 14C (0,0000000001 %). 14C blir dannet høyt oppe i atmosfæren. Dette skjer ved at kosmisk stråling danner nøytroner som igjen reagerer med nitrogenatomer slik at man får 14C. Reaksjonen ser slik ut.
Det finnes også 12 kunstig fremstilte isotoper. Den mest stabile er 11C med halveringstid 20,39 minutter. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 20 sekunder, og de fleste kortere enn 1 sekund.
CAS-nummer: 7440-44-0
Forekomst
Karbon er det fjerde mest utbredte grunnstoffet i universet målt i masse, etter hydrogen, helium og oksygen. Man finner karbon i solen, stjerner, kometer, samt i de fleste planeters atmosfærer. Enkelte meteoritter inneholder mikroskopiske diamanter, dannet da solsystemet enda var en protoplanetarisk skive. Mikroskopiske diamanter kan også dannes under intenst trykk og ved høye temperaturer på nedslagssteder etter meteorittnedslag.
I kombinasjon med oksygen, i den kjemiske forbindelsen karbondioksid, finner man karbon i jordens atmosfære (anslagsvis 810 gigatonn med karbon) og oppløst i vann i alle typer vannlegemer, som i hav, innsjøer og elver (anslagsvis 36 000 gigatonn med karbon, omtrent 1900 gigatonn karbon befinner seg i biosfæren. Hydrokarboner, som kull, olje og naturgass, inneholder også karbon.
Karbon forekommer naturlig i ren form (diamant og grafitt), og finnes i mange mineraler og i utallige kjemiske forbindelser.
The Sound of Music (film)
The Sound of Music er en Oscar-belønnet amerikansk drama- og filmmusikal fra 1965 regissert og produsert av Robert Wise. Hovedrollene spilles av Julie Andrews og Christopher Plummer. Den er basert på Richard Rodgers og Oscar Hammersteins musikal med samme tittel fra 1959. Filmen ble belønnet med fem Oscar, inkludert for Beste film, samt to Golden Globe og en pris hver fra Writers Guild of America og Directors Guild of America.
Sound of Music er den tredje mest innbringende filmen i USAs filmhistorie justert for inflasjon. Bare Tatt av vinden og Star Wars har innbrakt flere penger på amerikanske kinoer. Det amerikanske filminstituttet (AFI) har kåret filmen til tidenes 4. beste filmmusikal fra USA.
Handling
Den viltre novisen Maria må forlate klosteret og blir guvernante for syv barn med en streng far som er enkemann. Med sang og moro bringer Maria gleden tilbake til familien og gifter seg med mannen etter å ha utkonkurrert en rivalinne. Ved Anschluss flykter familien til Sveits.
Om filmen
Sound of Music har fått så mye som 81% på Rotten Tomatoes (Fresh Rating). Anmelderne i Variety skrev: «The Robert Wise production is a warmly pulsating, captivating drama set to the most imaginative use of the lilting R-H tunes, magnificently mounted and with a brilliant cast headed by Julie Andrews and Christopher Plummer which must strike a respondent chord at the boxoftice».
VGs anmelder gav den terningkast fem i 1966: «Søt og smektende og spennende operette av Rodgers/Hammerstein med strålende Julie Andrews i hovedrollen».
Filmen innbrakte $163 millioner på amerikanske kinoer.
I oktober 1966 hadde filmen blitt sett av 450 000 mennesker i Norge. Da hadde den blant annet gått 28 uker i Oslo og 10 uker i Bergen og Trondheim. Publikumsbesøket i Oslo hadde på det tidspunkt passert 270 000 og den gikk fremdeles for fulle hus. Filmen satte ny rekord hvert eneste sted hvor den hadde vært kjørt og ble sett av 700 000 i løpet av 1966. I januar 1968 hadde den innbrakt 5 millioner kroner i Oslo alene.
Liste over formennene for Republikken Udmurtias statsråd
Statsrådets formann er leder for Udmurtias parlament. Dets forløpere var Sovjetkongressen og Det øverste sovjet (1938 – 1995). Navnene er transkribert fra russisk.
Laura Farnsworth Dogu
Laura Farnsworth Dogu (født i 1964) er en forfatter og diplomat som er USAs ambassadør i Honduras. Hun har tidligere vært USAs ambassadør i Nicaragua i Obama-administrasjonen.
Karriere
Etter at hun begynte i utenrikstjenesten, ble hun konsulæroffiser ved ambassaden i San Salvador i 1991. Hun tjenestegjorde deretter som konsulær og politisk offiser ved den amerikanske ambassaden i Tyrkia. Tilbake til Washington, D.C. i 1996 ble hun tildelt utenriksdepartementets operasjonssentral. Ett år etter ble hun stabsassistent i Bureau of Consular Affairs. Internasjonale oppdrag fulgte i Egypt, Tyrkia og Mexico. Da hun ble nominert av president Obama til å bli ambassadør i Nicaragua, var hun chargé d'affaires ved ambassaden i Mexico by.
Laura F. Dogu er også forfatter. Sammen med Taylor Larimore, Mel Lindauer og Richard Ferri er Dogu medforfatter av «The Bogleheads' Guide to Retirement Planning». Hun er en av lederne for nettbaserte Bogleheads (www.bogleheads.org).
Ambassadør til Nicaragua
Den 13. mai 2015 nominerte president Barack Obama Dogu til ambassadør til Nicaragua. Høringer ble holdt for Senatets utenrikskomité om hennes nominasjon 15. juli 2015. Den 29. juli 2015 rapporterte komiteen positivt om nominasjonen til Senatet. Dogu ble bekreftet av hele Senatet ved muntlig akklamasjon 5. august 2015.
Ambassadør i Honduras
Den 5. november 2021 nominerte president Joe Biden Dogu til ambassadør til Honduras. Høringer ble holdt for Foreign Relations Committee den 8. februar 2022. Komiteen rapporterte positivt om hennes nominasjon til Senatet 8. mars 2022. Hele Senatet bekreftet Dogu ved muntlig akklamasjon 10. mars 2022. Hun ankom Honduras 6. april 2022, og presenterte lsine akkreditiver til Honduras' president Xiomara Castro de Zelaya den 12. april.
Živilė Balčiūnaitė
Živilė Balčiūnaitė (født 3. april 1979 i Vilnius) er en litauisk langdistanseløper som løper maraton. Hun var først over mål under EM i friidrett 2010 i Barcelona, men er siden blitt diskvalifisert på grunn av doping. Hun har en fjerdeplass fra EM i friidrett 2006 i Göteborg. Hun har også deltatt i Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble nummer 14 og nummer 11 under Sommer-OL 2008 i Beijing.
5. april 2011 ble hun utstengt fra all idrett i to år på grunn av en positiv dopingprøve som viste spor etter syntetiske steroider. Balčiūnaitės advokat uttalte at dommen ville blir anket.
Oksygen
Oksygen, tidligere kjent som surstoff, er et grunnstoff med kjemisk symbol O og atomnummer 8. Målt i masse er oksygen det grunnstoffet som man finner tredje mest av i universet, etter hydrogen og helium. Ved standard trykk og temperatur er oksygen en toatomig gass uten farge og smak, med kjemisk formel <ce>O2</ce>.
Oksygen inngår i flere viktige kjemiske forbindelser i organisk kjemi, som proteiner, nukleinsyrer, karbohydrater og fett. Oksygen finnes også i uorganiske forbindelser som inngår i skjell, tenner og bein. Oksygen er det grunnstoffet man finner mest av i levende organismer, da oksygen inngår i vann, som er hovedbestanddelen i alle livsformer (eksempelvis består menneskekroppen av to tredeler vann. Cyanobakterier, alger og planter danner oksygen, og inngår i cellulær respirasjon hos alle høytstående livsformer. Oksygen er giftig for anaerobe organismer, som var den vanligste formen for liv på jorden inntil mengden fritt oksygen i atmosfæren økte. Fritt oksygen begynte å akkumuleres i atmosfæren for om lag 2,5 milliarder år siden, omtrent en milliard år etter at organismene oppsto. Toatomig oksygengass utgjør 20,95 prosent av volumet i luft. Oksygen er grunnstoffet som man finner mest av i jordskorpen. Oksygenforbindelser, som silisiumdioksid, utgjør samlet nesten halvparten av jordskorpens masse.
Historie
Oksygen ble først oppdaget sent i det sekstende århundre, av Michał Sędziwój, en polsk alkymist og filosof. Sędziwój beskrev gassen som ble utskilt fra oppvarmet kaliumnitrat (salpeter), og kalte den «livseliksiren».
Oksygen ble mer kvantitativt oppdaget av den svenske farmasøyten Carl Wilhelm Scheele noen tid før 1773, men oppdagelsen ble ikke offentliggjort før etter den uavhengige oppdagelsen til Joseph Priestley den 1. august 1774. Priestley utgav sine oppdagelser i 1775 og Scheele i 1777; følgelig har Priestley fått anerkjennelsen som stoffets oppdager. Både Scheele og Priestley produserte oksygen ved å varme opp kvikksølvoksid.
Scheele kalte gassen «brannluft», på grunn av at det var den eneste kjente gassen som kunne opprettholde forbrenning. Senere ble gassen kalt «vitalluft», ettersom den var og er livsviktig for eksistens.
Gassen er navngitt av Antoine Lavoisier, etter Priestleys utgivelse i 1775, fra greske ὀξύς (oxys «skarp»), og betyr «syredanner». Navnet gjenspeiler datidens vanlige overbevisning om at alle syrer inneholder oksygen. Dette er også opprinnelsen til det tidligere norske navnet på oksygen, surstoff. I Danmark laget Hans Christian Ørsted et eget navn, ilt, avledet av ordet ild.
Egenskaper
Oksygen ligger i gruppe 16 i det periodiske system. Rent oksygen (O2) opptrer som gass i naturen, og er en forutsetning for levende organismer her på Jorden. Oksygen kan også opptre i forbindelser sammen med de fleste andre grunnstoffer. På grunn av sin høye elektronegativitet danner det lett forbindelser med metaller.
Isotoper
Naturlig forekommende oksygen består av 3 stabile isotoper: <ce>^1^6O</ce> (99,757 %), <ce>^1^7O</ce> (0,038 %), <ce>^1^8O</ce> (0,205 %). I tillegg er 14 kunstig fremstilte ustabile (og dermed radioaktive) isotoper kjent. De mest stabile av disse er <ce>^1^5O</ce> med halveringstid 122,24 sekunder, <ce>^1^4O</ce> med halveringstid 	70,606 sekunder, <ce>^1^9O</ce> med halveringstid	26,91 sekunder, og <ce>^2^0O</ce> med halveringstid 13,51 sekunder. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 4 sekunder. Atommassen varierer fra 12,034404895 u for 12O, til 28,05781 u for 28O.
Fakta om oksygen
CAS-nummer: 7782-44-7
Forekomst
Oksygen er det vanligste grunnstoffet i jordens biosfære (luft, hav og landjord) målt i masse. Etter hydrogen og helium er oksygen det tredje vanligste grunnstoffet i det kjente universet. Om lag 0,9 prosent av solens masse består av oksygen, det utgjør 49,2 prosent av jordskorpens masse, og er det grunnstoffet som utgjør størst andel av verdenshavenes masse, med 88,8 prosent. Oksygen er det grunnstoffet man finner nest mest av i jordens atmosfære, hvor grunnstoffet utgjør 20,8 prosent av volumet, og 23,1 prosent av massen, tilsvarende 1015 tonn.
I luften finnes det rent i de to allotrope formene oksygengass (<ce>O2</ce>) og ozon (<ce>O3</ce>). Oksygen har vanligvis oksidasjonstall -II i kjemiske forbindelser. Oksid kan bli sure, basiske eller amfotære.
Viktige forbindelser
Mange grupper av organiske forbindelser, som alkoholer, karboksylsyrer og aldehyd, inneholder oksygen.
Anvendelse
Isotopen <ce>^1^5O</ce> blir brukt i positronemisjonstomografi. Oksygen brukes i medisinsk behandling, til gassveising og -skjæring av stål, i prosessindustrien, i metallurgisk industri, i smelteverk, av fiskeoppdrettere etc.
Faremomenter
Så godt som alt liv er avhengig av oksygen, og gassen opprettholder enhver forbrenning. Ved oksygenoverskudd fra for eksempel en oksygenlekkasje som øker luftens 21 % oksygeninnhold til 25 %, vil alt brenne raskere, tenne lettere, og være mye vanskeligere å slukke.
Oksygenunderskudd kan oppstå i forskjellige arbeidssituasjoner. Arbeid i dårlig ventilerte rom, arbeid i siloer eller gjødselkjellere er typiske steder, og ikke minst der hvor det brukes gasser som fortrenger oksygen. En enkel test på om oksygeninnholdet i luften er nede på et kritisk nivå, er å tenne et stearinlys. Hvis det brenner, er sjansene for å overleve gode. Hvis det slukner, er oksygeninnholdet i luften under 10-12 %, og det er stor fare for at hjernefunksjonene svekkes og at bevisstløshet vil inntreffe.
Gerhard Christian Meidell
Gerhard Christian Meidell (født 5. juli 1830, død 4. juni 1907) var en norsk landhandler og politiker. Han var bosatt på Vestre Bakholmen.
Meidell var ordfører i Sund kommune i to perioder, fra 1864 til 1867 og fra 1874 til 1875. På denne tiden var Austevoll en del av Sund kommune, først i 1886 ble Austevoll skilt ut som egen kommune.
Christopher Lange
Christopher Andreas Hoxmark Lange (født 23. mars 1894, død 27. februar 1989 i Oslo ) var en norsk politileder og politiker for Nasjonal Samling (NS) under krigen.
Lange tok juridisk embetseksamen 1919 og var deretter sorenskriverfullmektig i Oslo i et år for han gikk inn i politietaten. Han var leder for utrykningspolitiet fra 29. september 1940 og tjenestegjorde som leder for Statspolitiet fra nyttår 1941. Fra 1. april 1941 var han rikskriminalsjef fram til han ble «politipresident» i Trondheim i november 1941. Denne stillingen innehadde han til januar 1944 da han ble utnevnt til «fylkesmann» i Vestfold av Quisling-regjeringen. Han etterfulgte partifellen Halvor Hektoen, som hadde hatt stillingen fra 1942. Da var Johannes Gerckens Bassøe som var utnevnt av regjeringen Nygaardsvold, blitt avsatt av Quisling-regjeringen. Bassøe ble gjeninnsatt som fylkesmann i Vestfold etter frigjøringen.
Lange tok 21. november 1944 til orde for å «befri de uhelbredelige sinnssyke fra en håpløs og meningsløs tilværelse». Forslaget sendte han til Helseavdelingen i Innenriksdepartementet, som sendte det videre til fylkesmennene og overlegene ved statens sinnssykehus for uttalelse. Lange mente at det var meningsløst at samfunnet, selv under fredelige og normale forhold, skulle holde liv i «disse ulykkelige eksistenser», som han uttrykte det. Flere ledende NS-folk støttet forslaget. NS-«fylkesmannen» i Aust-Agder ville til og med gjøre avlivingen mer omfattende og mente at ordningen også måtte omfatte «uhelbredelige idioter» og de 7500 sinnssyke som var utplassert i privat omsorg.
Lange ble under landssvikoppgjøret dømt til 20 års tvangsarbeid, begrenset rettighetstap og og for alltid fradømt stillingen som offiser i den norske hær. Dommen var litt spesiell siden aktor la ned påstand om bare 15 års fengsel, men samtid ba han retten overveie om siktedes forhold ikke betinget en enda strengere straff.
Han ble benådet 12. september 1952.
Marie, Ltd.
Handling
Etter å ha vokst opp sammen med faren sin, reiser Drina Hilliard til New York for å overraske moren Marie - hvis meget lønnsomme møbel-forretning på Fifth Avenue har gitt Drina muligheten til å studere ved college. Men Drina dukker opp i storbyen samtidig som Marie er på ferie i Atlantic City, og hun oppdager at Marie overbelaster mange av kundene sine - og deler dette overskuddet med kvinner hvis velstående ektemenn eller elskere betaler alle utgiftene deres.
Når Marie kommer tilbake fra ferie, forsøker hun å få Drina til å gifte seg med oberst Lambert. Men Drina har allerede blitt tiltrukket av Blair Carson, som forhindret kjeltringer fra å stjele på toget deres underveis til New York. Men hun innser at Marie er syk, og på randen av konkurs, aksepterer hun nesten oberstens frieri - før Blair dukker opp, og tilstår sin kjærlighet.
Værdikommissionen
Værdikommissionen var en dansk statlig kommisjon nedsatt av Lars Løkke Rasmussens regjering som et ledd i finanslovsavtalen for 2011. Forslaget om å opprette kommisjonen ble fremsatt av Kristendemokraternes folketingsmedlem Per Ørum Jørgensen og inngikk i avtalen mellom forlikspartiene bak finansloven. Mandatet skulle være løst innen utgangen av 2012, men kommisjonen ble av Helle Thorning-Schmidts regjering nedlagt med øyeblikkelig virkning 26. januar 2012.
Konopiště
Konopiště (tysk: Schloss Konopischt) er et firefløyet, tre-etasjes slott som ligger i Konopiště, nå en del av byen Benešov i Sentral-Böhmen i Tsjekkia. Det har blitt kjent som den siste residensen til erkehertug Franz Ferdinand, arving til den østerriksk-ungarske tronen. Attentatet på ham og hans kone i Sarajevo utløste første verdenskrig, og kulen som drepte ham er nå utstilt på slottets museum.
Værdikommissionen
Oppgaver
Kulturminister Per Stig Møller uttalte om kommisjonens oppgaver:
Konopiště
Historie
Slottet ble bygget rundt 1294, trolig på ordre av Prahas biskop Tobiáš av Benešov som et gotisk festningsverk i fransk stil med et rektangulært plan og runde tårn som stikker ut fra hjørnene, noe som gjør et mest mulig effektivt forsvar mulig. Dokumenter viser at Benešovic-familien fra nærliggende Benešov var eiere i 1318, og at slottet i 1327 gikk over på Šternberkenes hender. I 1468 ble det erobret av troppene til Georg av Podiebrad etter en beleiring som varte i nesten to år.
I 1603 ble eiendommen kjøpt av Dorota Hodějovská fra Hodějov, som foretok endringer i renessansestil i det gamle gotiske festningsverket. Hodějovský-familien befestet eiendommen på grunn av sin aktive deltakelse i opprøret mot habsburgerne i 1620. Albrecht von Waldstein kjøpte slottet, og etter ham ble det overført til Adam Michna av Vacínov. Michna ble beryktet gjennom sin undertrykkelse av livegne, som gjorde opprør mot ham og erobret Konopiště i 1657.
Værdikommissionen
Kritikk
Professor Asbjørn Sonne Nørgaard ved Syddansk Universitet uttalte at han ikke forventet at Værdikommissionen kan nå noen konkrete resultater. Fra politisk side uttalte Socialistisk Folkepartis kulturtalsperson Pernille Frahm at kommisjonen burde nedlegges hurtigst mulig, mens Socialdemokraterne uttrykte skepsis, men mente at det var klokest å avvente hva arbeidet medførte.
Konopiště
Historie
Erkehertug Franz Ferdinand av Østerrike kjøpte Konopiště i 1887 med sin arv fra den siste regjerende hertugen av Modena. Han fikk den reparert mellom 1889 og 1894 av arkitekten Josef Mocker til en luksuriøs bolig, egnet for en fremtidig keiser, som han foretrakk fremfor sin offisielle residens i Wien. Den omfattende engelske landskapshagen på 225 hektar med terrasser, rosehage og statuer ble etablert samtidig.
Franz Ferdinand inviterte den tyske keiseren Wilhelm II til å se rosene hans tidlig i juni 1914. Her diskuterte de politikken i forhold til Balkan like før hertugens skjebnesvangre reise til Sarajevo.
Under andre verdenskrig ble slottet anvendt som hovedkvarter og feriested for høyere SS-tjenestemenn og depot for stjålen kunst.
I 2000 anla prinsesse Sophie von Hohenberg, oldebarn til Franz Ferdinand og hans morganatiske kone Sophie von Hohenberg, et søksmål med krav om tilbakeføring av slottet til Hohenberg-familien, som imidlertid aldri ble anerkjent som en del av huset Habsburg. Søksmålet, anlagt i Benešov, søkte tilbakeføring av slottet, 6070 hektar med skog og et bryggeri.