cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slaget ved Calabria
De siste aksjonene
I løpet av den neste timen forsøkte begge flåter å treffe med langdistanse torpedoer, men uten hell. Klokken 16,40 gjorde det italienske luftstyrkene et angrep med 126 fly. Det førte til skader på HMS «Eagle», HMS «Warspite» og HMS «Malaya», men på grunn av misforståelser var det rundt femti av de italienske flyene som også angrep de italienske skipene, tilsynelatende uten å gjøre skader. Slaget ble avsluttet klokken 16,50 ved at begge parter trakk seg tilbake.
Et siste offer var destroyeren «Leone Pancaldo» som ble sendt til Augusta på Sicilia. Den ble truffet av en torpedo sendt fra et fly klokken 9,40 dagen etter. Den sank på grunt vann, men ble hevet, reparert og vendt tilbake til tjeneste i desember 1941.
Ettertid
Etter slaget seilte begge flåtene tilbake til sine baser. Det førte til at italienerne krevde seieren ved at deres frakteskip nådde trygt fram til sine mål i Libya. I mellomtiden hadde de allierte skipene også kommet fram til Alexandria med sin eskorte. Selv om slaget ikke var avgjørende, hevdet allierte kilder at den britiske marine oppnådde en viktig «moralsk herredømme» over deres italienske motpart.
Andre kilder har bestridt disse påstandene ved å peke på at i den umiddelbare ettertiden av slaget var stemningen til de to kommandantene svært forskjellig. Campioni skrev at selv etter bare å kunne benytte det ene av to gamle, oppussede slagskip, ga slaget hver eneste mann i flåten, fra underoffiserer til matroser, inntrykket av at man kunne kjempe jevnt med britene. Mens Cunningham var misfornøyd med utførelsen til sine to eldre enheter, ved at deres mangel på hastighet førte til at italienerne kunne diktere slagets gang, og ved at deres kanoner var ikke bare overgått av de italienske slagskipene, men også til de på de tunge krysserne. Cunningham avskjediget HMS «Royal Sovereign» som en «konstant kilde til bekymring», og anbefalte at admiralitet to eller tre slagskip i klassen Queen Elizabeth, muligens utstyrt med radar, et nytt hangarskip med panserdekk, de tunge krysserne HMS «York» og HMS «Exeter», og nok mindre skip til å dekke større enheter.
Et åpent spørsmål er hvorfor italienerne ikke sendte deres to operative slagskip, «Littorio» og «Vittorio Veneto» til Taranto, begge bortimot klare for aksjon og kun noen få timer fra krigskueplassen. Begge skip var fortsatt under testing, og «Littorio» hadde et elektrisk uhell på den ene av kanontårnene. De kunne ha endret maktbalansen til italiensk fordel i sjøslaget. Selv uten disse skipene var de to flåtene ganske jevnsterke. Til tross for italiensk overlegenhet i flystyrke grunnet at de var nær land, men de oppnådde lite bortsett fra skade på HMS «Gloucester». Til tross for dette krevde det italienske flyvåpens rapporter at de hadde gjort skade på halvparten av den allierte flåten.
Alt i alt var den allierte ildgivningen overlegen mens de italienske salvene var for vidt spredt grunnet tekniske årsaker som ikke ble løst før mot slutten av slaget.
Usingen
Usingen er en by i den tyske delstaten Hessen, den ligger nordøst for Taunus ved elven Usa, rundt 30 km nord for Frankfurt am Main.
Byen var tidligere residensby for huset Nassau-Usingen. Fra 1. april 1886 til 1. august 1972 var den hovedstad for Landkreis Usingen, frem til Hochtaunuskreis ble opprettet i sammenheng med den hessiske forvaltningsreformen 1972.
Kim Si-won
Kim Si-won (født 19. juli 2002) er en sørkoreansk alpinist, som representerer Dearyun High School. Han trenes av Lee Chang-woo.
Sesongen 2018/19
Si-won deltok i sit første FIS-renn i desember 2018, da han kom på 15.-plass i slalåm i Alpensia Resort i Sør-Korea. I det sørkoreanske mesterskapet i alpint 2019 kom han på 13.-plass i storslalåm, og han kjørte ut i slalåm. Han deltok i Far East cup i alpint 2019, men fikk ingen poeng i denne kontinentalcupen denne sesongen.
Sesongen 2019/20
Han deltok i Alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Hans beste plassering ble 28.-plass i storslalåm, der Philip Hoffmann fra Østerrike vant. I super-G kom han på 53.-plass, og i kombinasjonen endte han på 32.-plass. I slalåm kjørte han ut.
Vladyslav Mazur
Vladyslav Vitalijovytsj Mazur (ukrainsk: Влади́слав Віталійо́вич Ма́зур; født 21. november 1996) er en ukrainsk friidrettsutøver som konkurrerer i lengdehopp.
Kim Si-won
Sesongen 2019/20
I februar deltok han i det sørkoreanske mesterskapet i alpint, og kom der på 13.-plass i slalåm.
Referanser
<References />
Vladyslav Mazur
I 2021 representerte han Ukraina på lengdehopp under Sommer-OL 2020 i Tokyo, og ble slått ut kvalifiseringen med et lengste lengdehopp på 7,60 m.
Cachexia (bille)
Cachexia er en slekt av stumpbiller.
Utseende
Små (ca. 2 millimeter), korte, brede og høyt hvelvede, gjerne blankt rødlige til svarte stumpbiller. Pronotum har en skarp fure som løper parallelt med ytterkanten på hver side. Dekkvingene dekker nesten bakkroppsspissen, bare det bakerste leddet stikker ut bak. Beina kan foldes flatt inn mot kroppen for å verne dem mot angrep fra maurene de lever sammen med og av.
Levevis
Denne gruppen er myrmekofiler, det vil si at de lever sammen med maur i reirene/tuene deres.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og det nordlige Sør-Amerika (Nicaragua, Guyana).
Jives
Jives kan referere til:
Gomyopsis
Utseende
En liten (ca. 2 millimeter), blankt mørkt brunrød stumpbille. Oversiden er fint og spredt hårete. Kroppen er ganske firkantet sett ovenfra. Pronotum er avrundet sjukantet (trukket ut til en spiss bak). Dekkvingene er jevnbrede med en skarp, opphøyd list langs ytterkanten. Beina er nokså korte, leggene utvidete, føttene er ganske små på mellom- og bakbeina og mangler helt på forbeina.
Levevis
Denne grupen er såkalte inkviliner, som lever i reirene til sosiale insekter, som oftest maur. På grunn av det skjulte leveviset er det ikke så mye man vet om dem, de fleste artene blir sjelden funnet.
Utbredelse
Arten er beskrevet fra New Zealand.
Stor melbille
Stor melbille (Tenebrio molitor) er en skyggebille med verdensvid utbredelse. Den har derfor meget stor evne til å motstå uttørking. Det gjør blant annet at noen av artene kan leve på tørre næringsmidler som mel og nøtter.
Utseende
En middelsstor (12-18 millimeter), avlang, mørkbrunlig skyggebille. Oversiden er fint og tett punktert. Antennene er trådformede og knapt så lange som hode + pronotum. Hodet er bredt rundet med middelsstore, nyreformede fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet med markerte hjørner, noe smalere foran enn bak. Beina er kastanjebrune, forholdsvis korte, leggene på forbeina tydelig krummede. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper. Larvene (melormer) er ca. 25 millimeter lange når de er utvokste, sylindriske med ganske korte bein, blanke og gulbrune når de er utfarget.
Levevis
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale.
Skadedyr
Melbiller (slektene Tenebrio og Tribolium) er brysomme skadedyr på lagrede matvarer, særlig mel, kjeks, brødvarer og lignende. Deres tørketilpasninger gjør at de kan leve bare på tørt mel. I dag er ikke denne arten regnet som et så alvorlig skadedyr som Tribolium-artene.
Et anvendelig husdyr
Disse billene er lette å holde i kultur, og derfor er larvene deres, såkalte melormer, vanlig brukt som fôr til kjæle- og laboratoriedyr, også noen ganger til menneskeføde. Larvene har et høyt proteininnhold (14-25 %), dersom de blir ristet har de en nøtteaktig smak. Innholdet av mineralnæringsstoffer er omtrent som i oksekjøtt, og de har også en ernæringsmessig gunstig fettsyresammensetning. En hunn kan legge opptil 500 egg, og utviklingen skjer raskt under gunstige forhold. Larvene kan også holdes i tette kolonier uten at de skader hverandre. Det er vanlig å fore dem med kli eller havremel. Arten er også et mye brukt forsøksdyr (modellorganisme) innen flere greiner av biologien. Det er også vist at larvene kan bryte ned isopor, trolig med hjelp fra mikroorganismer i tarmen, de kan derfor være interessante i avfallsbehandling.
Utbredelse
Arten stammer sannsynligvis fra Middelhavsområdet, men er i dag utbredt over hele Jorda der det bor mennesker.
Cylorygmus
Cylorygmus er en slekt av biller som hører til familien vannkjær.
Utseende
En middelsstor (4-5 millimeter), avlang og noe flat, halvblank vannkjær, svart på farge med lysere antenner og bein. Oversiden er fint, men nokså tett punktert. Hodet er kort og bredt, pronotum avrundet.
Levevis
Arten finnes mellom fuktig, råtnende plantemateriale.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra et lite område i det sentrale Chile
Venås
Venås er en ås sentralt på Nøtterøy i Færder kommune. Dens høyeste punkt er på om lag 56 meter over havet.
Ved foten av Venås i nord ligger grenda Vollen. Sør for Venås, i samme skogsområde, ligger Vardås. Et lite stykke nord befinner Kjøleåsen seg, og i nordvestlig retning ligger Semsåsen. Føykåsveien går langs den vestlige enden av Venås, hvor også gården Føykås befinner seg.
Ivanios Givergis Thomas Panikervitis (Panickerveetil)
Ivanios Givergis Thomas Panikervitis eller Geevarghese Ivanios Giorgio Tommaso Panickerveetil (født 21. september 1882 i Mavelikara (Travancore) i Britisk India, død 15. juli 1953 i Trivandrum i Kerala i India) var en katolsk syro-malankara erkebiskop.
Han ble presteviet 15. august 1908 for den syromalankarske ortodokske kirke og ble bispeviet den 1. mai 1925. Den 20. september konverterte han til den katolske kirke, og ble den 13. februar utnevnt til titulærbiskop av Phasis. Den 11. juni 1932 ble han utnevnt til syro-malakarsk erkebiskop av Trivandrum.
Han døde den 15. juli 1953.
Tautavelmennesket
Tautavelmennesket, tìdligere kalt homo erectus tautavelensis, var arkaiske mennesker som bebodde Aragohulen, en kalksteinhule i Tautavel i Frankrike, for 550,000 til 400,000 år siden.
Arten er en av flere morfologiske overgangsformer mellom homo erectus og homo heidelbergensis som bebodde mellompleistocen i Europa.
Kraniet er rekonstruert på bakgrunn av eksemplarene Arago 21 og 47 (trolig menn), og ligner mer på homo erectus (sensu stricto) enn på homo heidelbergensis. Hjernevolumet er 1,166 cm. De synes å ha hatt et overveiende robust skjelett. Gjennomsnittshøyden har vært 166cm.
Ari Gautier
Ari Gautier er en franskspråklig forfatter fra Madagaskar, bosatt i Norge. Hans nyeste utgivelse Le Thinnai kom ut i januar 2018. Han jobber til daglig ved Mela-huset i Oslo.
Utgivelser
Bøkene hans er gitt ut på forlaget Le Lys Bleu Éditions i Paris.
Pentapolis (Kyrenaika)
Pentapolis (gresk: Πεντάπολις) i Kyrenaika sikter til den mer eller mindre faste allianse mellom de fem antikkens byer Kyrene, Ptolemais, Barka, Taucheira og Euhesperides i det som i dag er Libya.
Lagria hirta
Lagria hirta er en skyggebille, den eneste representanten i Nord-Europa for den store gruppen Lagriinae.
Utseende
En middelsstor (7-8 millimeter), noe pæreformet, hvelvet, blank, tydelig hårete skyggebille. Forkroppen er svart, dekkvingene rødbrune. Ulikt mange andre skyggebiller har den et forholdsvis tynt hudpanser. Den kjennes også på relativt smal forkropp. Antennene er forholdsvis lange og kraftige.
Levevis
Disse billene påtreffes gjerne krypende i vegetasjonen eller på bakken. Arten forekommer i åpen skog eller på enger, helst på sandig grunn. Larvene lever av råtnende, organisk materiale, de voksne billene besøker blomster for å ete nektar og pollen.
Utbredelse
Arten er vidt utbredt i Europa, Nord-Afrika, Vest- og Sentral-Asia. I Norge er den vanlig på Sør- og Østlandet og er ikke vurdert som truet.
Infanteriet i British Army
Infanteriet i British Army er en våpenart bestående av 47 bataljoner fra 19 regimenter. Av disse er 33 bataljoner i de stående styrkene og de resterende 14 fra reservestyrkene. Infanteri i British Army har en rekke ulike roller, slik som mekanisert infanteri, lett infanteri og fallskjerminfanteri. Av historiske grunner skilles det også mellom gardister (Guards), linjeinfanteri (Line Infantry) og skarpskyttere (Rifles).
I likhet med kavaleriet, rekrutterer det britiske infanteriet fra bestemte deler av De britiske øyer. Fra midten av 1700-tallet ble infanteriregimentene tildelt områder å rekruttere fra. Disse områdene ble formalisert under arméreformen som begynte på 1860-tallet. I henhold til denne reformen ble regimenter som inneholdt én bataljon, slått sammen til regimenter med to bataljoner, og tildelt et regimentsdepot og et rekrutteringsområde (som vanligvis samsvarte med et helt eller deler av et grevskap). Rekrutteringsområdet ble deretter gjerne en del av regimentets navn. Det var dette som gav opphav til konseptet med «grevskapsregiment» der det lokale infanteriregimentet ble en del av lokalsamfunnet.
Over tid har regimentene gjennomgått ytterligere sammenslåinger, som har ført til at rekrutteringsområdene til de enkelte regimentene har vokst i størrelse. Disse sammenslåingene har ofte vært mellom regimenter med tilgrensende rekrutteringsområder, men det har også vært tilfeller der regimenter av samme type, men med svært forskjellige områder, er blitt slått sammen. To nylige eksempler er Royal Regiment of Fusiliers (en sammenslåing av grevskapsregimentene for Northumberland, Warwickshire, City of London og Lancashire – alle fusilierregimenter) og The Light Infantry (en sammenslåing av grevskapsregimentene for Cornwall, Somerset, Shropshire, South Yorkshire og Durham, alle lette infanteriregimenter).
Siden september 2007, da de nyligste reformene var gjennomført, har infanteriet bestått av 18 ulike regimenter. De fem fotgardistregimentene rekrutterer fra sine respektive home nations (med unntak for Coldstream Guards, som rekrutterer fra grevskapene som regimentet marsjerte gjennom mellom Coldstream og London). Skottland, Irland og Wales har hvert sitt linjeinfanteriregiment til å rekruttere (men bataljonene i Royal Regiment of Scotland benytter stadig områdene de rekrutterte fra da de var egne regimenter), mens England har syv linjeinfanteri- og skarpskytterregimenter. The Parachute Regiment rekrutterer nasjonalt, mens Royal Gurkha Rifles rekrutterer det meste av mannskapet fra Nepal, og Royal Gibraltar Regiment rekrutterer fra Storbritannia og Samveldet.
Infanteriets hovedkvarter er Waterloo Lines i Warminster.
Totalrefleksjon
Totalrefleksjon av lys skjer i grenseflaten til et stoff når ikke noe lys forlater stoffet, men alt blir reflektert tilbake inn i stoffet. Betingelsen for at dette skal skje, er at brytningsindeksen til stoffet er større enn hva den er på den andre siden av grenseflaten og at innfallsvinkelen er større enn en viss, grensevinkel som ofte kalles for en kritisk vinkel.
Dette fenomenet danner grunnlaget for funksjonen av optiske fibre som benyttes i moderne datakommunikasjon. I noen optiske instrumenter som kikkerter benyttes det samme fenomenet til å oppnå fullstendig speiling ved at lyset blir totalreflektert fra baksiden av et glassprisme.
Kritisk vinkel
Når en lysstråle beveger seg fra et stoff til et annet stoff med en mindre brytningsindeks, blir det bøydd bort fra innfallsloddet. Da brytningsvinkelen ikke kan være større en 90°, vil alt lys bli reflektert fra grenseflaten mellom disse to stoffene når innfallsvinkelen er større enn den som gir denne maksimale brytningsvinkelen.
Størrelsen til denne kritiske innfallsvinkelen er bestemt av Snells brytningslov. Beveger lyset seg fra et medium med brytningsindeks n1  til et annet stoff eller medium med brytningsindeks n2 < n1, sier denne loven at innfallsvinkel θ1  og brytningsvinkel θ2  er forbundet ved ligningen
I det kritiske tilfellet der brytningsvinkelen θ2 = 90°, gir denne at den kritiske innfallsvinkelen er gitt ved
Samme effekt kan også observeres med lydbølger i luft. Da lydhastigheten øker med temperaturen, vil den tilsvarende brytningsindeksen avta med høyden en varm vinterdag når man antar at temperaturen er rundt 0° like over et flatt snølag. Det kan medføre at lydbølger blir totalreflektert noen få meter over bakkenivå og derfor brer seg mye lengre utover enn om de kunne bevege seg fritt i alle retninger.
Fresnels formler
Når lysbølger går fra et medium til et annet medium, vil dets hastighet i allminnelighet forandres. Jo større brytningsindeksen er, desto mindre er hastighten. Ved bruk av Huygens-Fresnels prinsipp for lysets utbredelse, kan Snells brytningslov forklares. Det samme prinsippet viser at lyset også vil reflekteres i grenseflaten mellom de to stoffene. Hvor stor deler av lyset som brytes inn i det nye mediet og som blir reflektert tilbake, ble først beregnet av Augustin Jean Fresnel. Vanligvis omtales dette viktige resultatet som Fresnels formler og varierer med polarisasjonen til det innkommende lyset. Den brøkdelen av lyset som reflekteres avhenger av innfallsvinkelen ved formelen
hvor n = n2/n1. Faktoren f = 1 når lyset er polarisert vinkelrett på innfallsplanet, mens f = n 2 når polarisasjonsvektoren ligger i dette planet.
Denne brøkdelen øker langsomt med innfallsvinkelen θ1. Uavhengig av polarisasjonen er den reflekterte brøkdelen Rf = 1 når denne vinkelen tar den kritiske verdien sinθc = n. Ikke noe lys brytes da inn i det andre mediet og man har totalrefleksjon.
Usa (elv i Taunus)
Usa er ei elv i Taunus i Tyskland.
VM i aerobisk gymnastikk 1996
VM i aerobisk gymnastikk 1996 (verdensmesterskapet i aerobisk gymnastikk) ble arrangert i Haag i Nederland i 1996.
Det ble konkurrert individuelt for menn og kvinner, samt klasser for trio og mikspar.
Christos Marmarellis
Sesongen 2018/19
Marmarellis deltok i sitt første FIS-renn i desember 2018, da han kom på 35.-plass i slalåm i Ravna Planina i Bosnia-Hercegovina. Han deltok i Vinter-EYOF 2019 (European Youth Olympic Festival), og kom der på 65.-plass i storslalåm. Han deltok også i Junior-VM i alpint 2019, der han kom på 70.-plass i super-G, 55.-plass i kombinasjonen og 70.-plass i storslalåm. Den 18. mars fikk han sølv i slalåm under det greske mesterskapet i alpint, bak Ioannis Proios.
Sesongen 2019/20
Han deltok i Alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Hans beste plassering ble 33.-plass i slalåm, der Adam Hofstedt fra Sverige vant. I super-G kom han på 52.-plass, og i kombinasjonsslalåmen kjørte han ut. I storslalåm kom han på 35.-plass, og i slalåm kom han på 33.-plass.
Referanser
<References />
Rygmostralia
Rygmostralia er en slekt av biller som hører til familien vannkjær.
Utseende
En middelsstor (4-5 millimeter), avlangt-oval, halvblank vannkjær, svart på farge med lysere antenner og bein. Oversiden er fint, men nokså tett punktert. Hodet er kort og bredt, pronotum avrundet.
Utbredelse
Slekten er kjent fra New South Wales og Queensland, Australia.
Systematisk inndeling
Det er kjent minst én hittil ubeskrevet art i tillegg til den beskrevne.
Barke
Barke (gresk: Βάρκη, latin: Barca, italiensk: Barce, fransk: Barqa, arabisk: برقة) var en antikk gresk koloni, deretter en romersk, så bysantinsk by i Nord-Afrika, i området som nå er Libya. Byen var forgjengeren til den moderne el Merdj.
Beliggenhet
Som gresk by hørte Barke til Pentapolis (Kyrenaika) og til byen Kyrene. Barca og Barqah er andre navn for hele provinsen Kyrenaika, slik at det er en forvekslingsfare.
Mange arkeologer mener at antikkens Barke er identisk med den moderne el Merdj. Alexander Graham mener den tilsvarer Tolmeitha (Ptolemais).
I 1911 erobret Italia byen fra tyrkerne. På det kyreneiske høylandet var Barca – også Jebel Akhdar eller Montagna Verde – et større sentrum for den italienske kolonisering i Kyrenaika.
Historie
Kristendommen spredte seg fra Egypt til det nordafrikanske Pentapolis. Siden konsilet i Nikea i 325 ble Kyrenaika organisert som kirkeprovins under Alexandria, i pakt med forskriftene fra kirkefedrene i Nikea.
Etter stadige ødeleggelser og gjenoppbygginger i romertiden ble det til et større distrikt og et bispedømme. Dets biskop Zopyros deltok på Nikea i 325. I nedtegnelsene fra konsilet i Efesos (431) og konsilet i Khalkedon (451) nevnes det andre biskoper, Zenobius og Theodorus.
Barca tilhørte eksarkatet Afrika til det i 643/644 ble erobret av araberne. Opprinnelig var Barca hovedstad for provinsen Barqah under kalifatet. Da osmanene erobret regionen i 1521, fikk provinsen den tyrkiske navneform Barka, men byen forble ikke provinshovedstaden.
Gauti Guðmundsson
Gauti Guðmundsson (født 15. juli 2002) er en islandsk alpinist, som representerer klubben KR.
Brunsvart melbille
Brunsvart melbille (Tribolium destructor) er en skyggebille som er knyttet til tørre miljøer. De har derfor meget stor evne til å motstå uttørking. Det gjør blant annet at noen av artene kan leve på tørre næringsmidler som mel og nøtter.
Gauti Guðmundsson
Sesongen 2018/19
Guðmundsson deltok i sitt første FIS-renn i januar 2019, i et slalåmrenn i Monte Cavallo i Italia. Han deltok i det islandske mesterskapet i alpint 2019, og kom der på fjerdeplass i storslalåm.
Brunsvart melbille
Utseende
En middelsstor (5-6 millimeter), avlang, mørkbrunlig skyggebille. Antennene er utvidet mot spissen, litt lengre enn hodets bredde. Hodet er rundet med middelsstore, nyreformede fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet, tett punktert. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper, beina forholdsvis korte. Den ligner sterkt på rismelbille (Tribolium confusum), men kan skilles fra denne på at antennene er jevnt utvidete utover uten en markert klubbe. Den er den største av de vanlige Tribolium-artene.
Gauti Guðmundsson
Sesongen 2019/20
Han deltok i Alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Hans kom på 51.-plass i super-G, og kjørte seg opp til 31.-plass i kombinasjonen. I storslalåm kom han på 29.-plass, og i slalåm kjørte han ut.
Darja Reznitsjenko
Darja Rustamovna Reznitsjenko (russisk: Да́рья Рустамовна Резниченко; født 3. april 1991) er en usbekisk friidrettsutøver som konkurrerer i lengdehopp.
Brunsvart melbille
Levevis
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten.
VM i aerobisk gymnastikk 1995
Det ble konkurrert individuelt for menn og kvinner, samt klasser for trio og mikspar.
Brunsvart melbille
Skadedyr
Arten er et brysommt skadedyr på lagrede, tørre matvarer, særlig mel, kjeks, nøtter, brødvarer og lignende. Deres tørketilpasninger gjør at de kan leve bare på tørt mel. Tribolium-artene er regnet som de viktigste skadedyrene på lagrede, tørre matvarer på verdensbasis.
Utbredelse
Arten stammer opprinnelig trolig fra Afrika, men er i dag utbredt over hele Jorda innendørs. Den tåler ikke et kaldt uteklima.
Gauti Guðmundsson
Referanser
<References />
Magnus Hjorth
Magnus Hjorth (født Ola Magnus Hjorth 26. September 1983 i Laholm, Sverige) er en svensk jazz pianist, kjent som leder av sin egen 'Magnus Hjorth Trio'.
Karriere
Hjorth er aktiv i København, hvor han i 2009 fullførte sin musikalske utdannelse ved Rytmisk musikkonservatorium. Han har studert under blant andre Thomas Clausen, Jacob Christoffersen, Nikolaj Hess, Jørgen Emborg og Maggi Olin.
Som barn spilte Hjorth trombone og fiolin, men gikk over til piano som tolvåring. Han har soilt på flere album, blant annet med sin egen trio Magnus Hjorth Trio som også består av danske Lasse Mørck (bass) og norske Snorre Kirk (trommer). Trioens album Loco Motif (2007) ble omtalt på jazzmagazinet Orkesterjournalens nettsted, der forfatteren Per Wiken avsluttet anmeldelsen med karakteristikken: "Musikk med nerve av tre samstemte musikere, som utstråler kraft og tillit, og som vi har sett, stiller krav til den enkelte lytteren. Kjedelig jamming er ikke bra her." (min oversettels).
Hjorth har også samarbeidet med den danske sangeinnen Malene Mortensen Group og spiller på to av hennes album.
Al-Nuwayri
Ahmad an-Nuwairī (arabisk: شهاب الدين أحمد بن عبد الوهاب بن محمد النويري, Šihāb ad-Dīn Aḥmad b. ʿAbd a-Wahhāb b. Muḥammad an-Nuwairī; født 5. april 1279 i Akhmim i Egypt; død 5. juni 1333 i Kairo) var en egyptisk historiker og encyklopedist i mamelukktiden i Egypt. Han er forfatter av encyklopedien «Nihāyat al-arab fī funūn al-adab» (نهاية الأرب في نون الأدب).
Han skrev også en «Krønike om Syria», som skildrer mongolenes okkupasjon av Syria, og «Historien om almohadene i Spania og Afrika og erobringen av byen Marrakesh».
Cechenochilus
Carabus (Cechenochilus) er en underslekt av billene i delgruppen (underfamilien) jordløpere (Carabinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Underslekten omfatter nokså store (gjerne ca. 30 millimeter), avlange Carabus-arter. Artene er svarte, oftest med tydelig, men ikke svært sterk metallglans, gjerne med metallisk farget ytterkant på dekkvingene. Dekkvingene er ovale og har lite utpreget skulptur.
Levevis
Artene kan finnes mest i skog. De er forholdsvis trege, nattaktive, bakkelevende rovdyr.
Utbredelse
Underslekten er utbredt i Asia.
Systematisk inndeling
Listen følger
Metopivaria
Metopivaria er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, blanke, rødbrunlige trebukker. Antennene er litt lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidekanten, grovt punktert. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover, grovt og ganske tett punkterte.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Papua Ny-Guinea.
Hávgajohka
Hávgajohka kan vise til flere elver:
Charles Chinedu Ezeh
Charles Chinedu Ezeh (født 18. november 1997) er en nigeriansk fotballspiller som fra 30. juni 2021 er klubbløs.
Nassau-Usingen
Nassau-Usingen var et fyrstedømme i Tyskland.
Charles Chinedu Ezeh
10. juli 2017 skrev han under en fireårskontrakt med Lillestrøm.
VM i aerobisk gymnastikk 1998
VM i aerobisk gymnastikk 1998 (verdensmesterskapet i aerobisk gymnastikk) ble arrangert i Catania i Italia i 1998.
Det ble konkurrert individuelt for menn og kvinner, samt klasser for trio og mikspar.
LessTif
LessTif var en klone av det grafiske brukergrensesnittet og widgetverktøyet Motif, som ble utviklet som fri og åpen programvare av Hungry Programmers.
Mens Motif ble distribuert frem til oktober 2012 under en proprietær lisens som kunne kreve utbetaling av royalties, ble LessTif utviklet under GNU Lesser General Public License. Lisensieringen av Motif var hovedsakelig motivasjonen for å utvikle LessTif.
Prosjektet hadde som mål å sørge for full kildekode- og binærkompatibilitet med Motif. Dette ble ikke oppnådd, men mange Motifprogrammer kunne kjøre på LessTif eller bli kompilert med det.
LessTif ble lansert 6. oktober 1995, og første versjon hadde versjonsnummer 0.1. Siste versjon var 0.95.2 og ble lansert 27. mai 2009.
Iniopachus
Carabus (Iniopachus) er en underslekt av billene i delgruppen (underfamilien) jordløpere (Carabinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Underslekten omfatter nokså store (gjerne ca. 30 millimeter), avlange, metallisk fargede Carabus-arter. Dekkvingene er ovale og har utpreget skulptur.
Levevis
Artene kan finnes mest i skog. De er forholdsvis trege, nattaktive, bakkelevende rovdyr.
Utbredelse
Arten er bare kent fra Pyreneene i Frankrike, Andorra og Spania.
Systematisk inndeling
Listen følger
Rismelbille
Rismelbille (Tribolium confusum) er en skyggebille som er knyttet til tørre miljøer. De har derfor meget stor evne til å motstå uttørking. Det gjør blant annet at noen av artene kan leve på tørre næringsmidler som mel og nøtter.
Norges generalkonsulat i Houston
Norges generalkonsulat i Houston (Det norske generalkonsulatet i Houston) er Den norske stats diplomatiske tilstedeværelse i Houston i Texas. Generalkonsulatet i Houston, i tillegg til den norske ambassaden i Washington D.C. utgjør sammen med generalkonsulatene i New York og San Francisco den offisielle norske tilstedeværelsen i USA.
Rismelbille
Utseende
En nokså liten til middelsstor (3-6 millimeter), avlang, rødbrunlig skyggebille. Antennene er utvidet mot spissen, litt lengre enn hodets bredde. Hodet er rundet med middelsstore, nyreformede fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet, tett punktert. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper, beina forholdsvis korte. Den ligner sterkt på kastanjebrun melbille (Tribolium castaneum), men kan skilles fra denne på at antennenes klubbe består av fire ledd (tre hos kastanjebrun melbille).
Norges generalkonsulat i Houston
Det omfattende norsk-amerikanske næringssamarbeidet, særlig innenfor energinæringen utgjør hovedbeskjeftigelsen til generalkonsulatet. Spesielt gjelder dette bedrifter innenfor olje og gass, som utgjør hovedområdet for de rundt 200 norske selskapene med kontor i Texas. Houston regnes som en av byene utenfor Skandinavia med størst konsentrasjon av nordmenn, anslag har variert mellom 5000 og 6000 fastboende i tillegg til flere tusen norske arbeidere med amerikansk arbeidstillatelse.
Historie
Norge har vært representert i de amerikanske sørstatene siden 1906, den gang ved det honorære norske visekonsulat i New Orleans, mens stasjonen i Houston ble etablert i 1977. Generalkonsulatet leide i en årrekke kontor i American General Center i Neartown i Houston. I 2008 ble det annonsert planer om etablering av et eget bygg for norske interesser i Houston, kalt «Norway House». Bygget ble innviet av næringsminister Trond Giske i 2010. Norway House huser også The Norwegian-American Chamber of Commerce (NACC), Innovasjon Norge, NORWEP samt et større inkubasjonskontor for norske gründere i byen.
Rismelbille
Skadedyr
Arten er et brysommt skadedyr på lagrede, tørre matvarer, særlig mel, kjeks, nøtter, brødvarer og lignende. Deres tørketilpasninger gjør at de kan leve bare på tørt mel. Tribolium-artene er regnet som de viktigste skadedyrene på lagrede, tørre matvarer på verdensbasis.
Norges generalkonsulat i Houston
Historie
Generalkonsulatet er planlagt nedlagt i 2023.
Lachnodacnum
Lachnodacnum er en slekt av biller som hører til familien vannkjær (Hydrophilidae).
Rismelbille
Utbredelse
Arten stammer opprinnelig trolig fra Afrika, men er i dag utbredt over hele Jorda innendørs. Den tåler ikke et kaldt uteklima.
Lachnodacnum
Utseende
Middelsstore (5-6 millimeter), avlangt-ovale, svarte vannkjær.
Norges generalkonsulat i Houston
Daglig drift
Generalkonsulatet utfører i det daglige tjenester innenfor en rekke tjenesteområder, fra utstedelse av pass, bistand til nordmenn i sørstatene og til arrangering av et bredt utvalg arrangementer innenfor næringsliv, kultur og energirelaterte foredrag.
Generalkonsulatets ansvarsområde inkluderer statene Alabama, Arkansas, Florida, Kansas, Louisiana, Mississippi, Missouri, Nebraska, Oklahoma og Texas, i tillegg til De amerikanske Jomfruøyer og Puerto Rico.
Lachnodacnum
Levevis
Artene lever inne i bladrosettene til planter i ananasfamilien.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen (langs kysten av Brasil).
Morešveaijohka (Utsjok)
Morešveaijohka er ei elv i Utsjok kommune i Lappland i Finland. Den er ei sideelv til Pulmankijoki (Polmakelva) og er 26,1 kilometer lang. Elva har utspring fra et tjern på Stuorra-Dievjá og renner mot nord til samløpet med Pulmankijoki.
VM i aerobisk gymnastikk 1999
VM i aerobisk gymnastikk 1999 (verdensmesterskapet i aerobisk gymnastikk) ble arrangert i Hannover i Tyskland i 1999.
Det ble konkurrert individuelt for menn og kvinner, samt klasser for trio og mikspar.
Eupachys
Utseende
Underslekten omfatter nokså store (gjerne ca. 30 millimeter), noe brede, halvblankt svarte Carabus-arter. Hodet er nokså stort med kraftige, fremstrakte kjever (mandibler). Pronotum er rundet, mye bredere enn langt og noe bredere enn hodet. Dekkvingene er ovale og har læraktig skulptur, ikke radvis ordnet.
Levevis
Artene kan finnes mest i skog. De er forholdsvis trege, nattaktive, bakkelevende rovdyr og kan finnes i ganger gravd ut av gnagere.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Asia (Russland, Mongolia).
Systematisk inndeling
Listen følger
Caecolinus
Caecolinus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Levevis
Arten har et underjordisk levesett.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Romania.
Nes prestegjeld (Buskerud)
Nes prestegjeld og dets sogn er nå en del av Nesbyen kirkelige fellesråd underlagt Hallingdal prosti.
Historikk
Ness sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Nes prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.
Prestegjeldet er i 1620 omtalt i Graagaas som Nees Præstegjeld under Hallingdals Prouistij. Overført til Christiania stift 1631.
Ved kgl. res. 17. desember 1836 ble prestegjeldet delt i to ved at de nordlige Gol og Hemsedal sogn ble skilt ut som eget Gol prestegjeld.
Nes prestegjeld dannet grunnlaget for Nes i Hallingdal formannskapsdistrikt opprettet i 1837.
Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.
Hyperårvåkenhet
Hyperårvåkenhet er en psykisk tilstand hvor personer er overfølsom på overdrevent mye stimuli. Hyperårvåking kan medføre en tilstand av økt angst som kan bli til utmattelse. En person med hyperårvåkenhet vil alltid skanne miljøet for å oppdage severdigheter, lyder, mennesker, atferd, lukter eller annet som minner om en aktivitet, trussel eller traume. Individet blir satt i høy gir og må være sikker på at faren ikke er i nærheten. Hyperårvåkenhet kan føre til OCD og ha vanskeligheter med sosialt samspill og relasjoner med andre.
Upis ceramboides
Upis ceramboides er en skyggebille med en sterkt nordlig utbredelse. Den er den eneste kjente arten i slekten Upis.
Hyperårvåkenhet
Hyperårvåkenhet kan være symptom på PTSD og diverse typer angstlidelser. Tilstanden skiller seg karaterisk fra paranoia som kan forekomme ved schizofreni, selv om på overflaten kan det være likt.
Tele-X
Satellitprosjektet ble finansiert av Sverige, Norge og Finland, og driften drevet av Nordiska Satellitaktiebolaget (NSAB) som opprinnelig hadde den svenske og norske staten som deleiere. NSAB ble på 1990-tallet helsvensk og ett datterselskap til det svenske statlige Rymdbolaget. Satelliten ble styrt fra Rymdbolagets jordstasjon på Esrange utenfor Kiruna. Satellitens antennesystem ble utviklet av Ericsson; skrog og telemetri-/telekommandosystem ble utviklet av Saab Scania.
Hyperårvåkenhet
Kjennetegn er:
Upis ceramboides
Artsdatabanken har ikke gitt noe normert navn, men sotbjørkebille er foreslått.
Hyperårvåkenhet
Symptomer
Personer med hyperårvåkenhet kan ende med å bli for opptatt av å hele tiden skanne omgivelsene rundt seg etter trusler, hvilke kan føre til at de mister kontakt med familie og venner. Ofte overreagerer de på høye og uventede lyder eller kan bli agitert i svært støyende eller overfylte miljøer. Mange har vanskeligheter med å få sove eller sove. Om tilstanden er vedvarende i tiår eller mer, kan det føre til større følsomhet og manglende evne til å tolerere små og store grupper. Etter en situasjon er personen ofte utslitte og klarer ikke fungere som normalt i samfunnet.
Upis ceramboides
Utseende
En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, halvmatt kullsvart skyggebille. Dekkvingene har en læraktig overflate. Antennene er kanpt så lange som hode + pronotum, jevnt utvidet utover uten en klart avsatt klubbe. Hodet er firkantet, fasettøynene nyreformede og middelsstore. Pronotum er rundet, tett og kraftig punktert, noe bredere enn hodet og en god del smalere enn dekkvingene. Beina er ganske kraftige.
Levevis
Artene lever stort sett i skog, der de er knyttet til sopp og død ved. Den lever særlig på bjørk som er skadet av skogbrann, men kan også finnes på andre løvtrær. Bjørkene bør helst være soleksponerte og gjerne infisert av knuskkjuke. Larvene lever under barken på nylig døde stammer, trolig mest av sopp. Denne arten kan tåle svært lave vintertemperaturer, i forsøk har den overlevd ned til -76 °C.
Divisjon B (Eritrea)
Divisjon B er det andre nivået innen profesjonell fotball i Eritrea.
Bedriftsidentitet
Bedriftsidentitet (fra engelsk Corporate identity) betegner måten et selskap, firma eller forretningsvirksomhet presenterer seg utad. Identiteten kan gjerne betegnes som bedriftens egenart, gjerne basert på visjon, misjon, forretningsidé og organisasjonsidé. Bedriftsidentiteten er vanligvis en sentral del av merkevarebygging og kan også omfatte produktdesign, bruk av logo, reklame, PR, osv. Bedriftsidentitet er et hovedmål for bedriftskommunikasjonen, for å opprettholde og styrke bedriftens forretningsmessige mål.
VM i aerobisk gymnastikk 1997
VM i aerobisk gymnastikk 1997 (verdensmesterskapet i aerobisk gymnastikk) ble arrangert i Perth i Australia i 1997.
Det ble konkurrert individuelt for menn og kvinner, samt klasser for trio og mikspar.
Parothius
Parothius er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Små (ca. 2,5 millimeter), slanke, rødbrunlige kortvinger.
Levevis
Som den slanke, kortbeinte kroppsformen kunne tyde på, er Parothius-artene gravende og tilbringer mye av tiden under jorda. De kan også finnes under steiner. Som vanlig for kortvinger er de rovdyr som lever av ulike slags smådyr.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.
VM i aerobisk gymnastikk 2000
VM i aerobisk gymnastikk 2000 (verdensmesterskapet i aerobisk gymnastikk) ble arrangert i Riesa i Tyskland i 2000.
Det ble konkurrert individuelt for menn og kvinner, samt klasser for trio og mikspar.
Roksana Xudojorova
Roksana Xudojorova (usbekisk-kyrillisk: Роксана Худоёрова; født 30. januar 2001) er en usbekisk friidrettsutøver som konkurrerer i tresteg.
Galapagodacnum
Galapagodacnum er en slekt av biller som hører til familien vannkjær (Hydrophilidae).
Roksana Xudojorova
I 2021 representerte hun Usbekistan i tresteg under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun ble slått ut i kvalifisering etter å ha hoppet 13,02 m.
Galapagodacnum
Utseende
En liten, kort og bred, hvelvet, blank vannkjær.
Levevis
Arten kan finnes mellom fuktig, råtnende plantemateriale, blant annet fikenkaktus (Opuntia).
Utbredelse
Arten er beskrevet fra Galápagosøyene.
Liste over de 72 navnene på Eiffeltårnet
Navnene står på alle de fire sidene av første nivå. Trocadéro-siden (nord-vest, NV), Grenelle-siden (sør-vest; SV), Militærskolesiden (sør-øst, SØ) og La Bourdonnais-side (Nord-øst, NØ)
Tabellen under inneholder alle navnene:
Helena Nyblom
Bakgrunn
Helene Nyblom var datter av Jørgen Roed og Emilie Amanda Kruse. Hennes far var maler og professor ved Kunstakademiet i København, moren var interessert av antikkens kunst og litteratur. I hjemmet ble det lagt vekt på intellektuell og estetisk kultur og familien hadde livlig omgang med kunstnere, musikere, embetsmenn og forfattere. Nyblom var musikalsk begavet og utdannet seg i pianospill.
Hun giftet seg med Carl Rupert Nyblom i 1864 og paret bosatte seg i Uppsala. Deres hjem ble et viktig møtested for kunstnerisk orienterte personer fra hele Norden. Paret hadde en anstrengt økonomi, som innebar at de begge måtte skrive for å klare seg. Hun var mor till Carl Göran Nyblom, Sven Nyblom, Ellen Lundberg-Nyblom, Knut Nyblom, Lennart Nyblom og Holger Nyblom, farmor til journalisten Teddy Nyblom og arkitekten Peder Nyblom.
Forfatterskap
Helena Nyblom debuterte med noveller publiserte i Ny illustrerad tidning, og senere utgitt i fire bind oversatt fra dansk av hennes make. Hun skrev også lyrikk og gav ut flere diktsamlinger. Sitt litterært gjennombrudd fikk hun med sine konstsagor. Hun skrev også en roman, noen pikebøker, og komedier.
Helena Nyblom var også kulturskribent og kritiker i blant andre Idun (avis), Ord och bild, Ny svensk tidskrift og Nordisk tidskrift.
Konverterte til katolisismen
Helena Nyblom ligger begravet på Uppsala gamla kyrkogård.
Slavisk Cup i langrenn
Slavisk Cup i langrenn er en av kontinentalcupenene i langrenn, som arrangeres av Det internasjonale skiforbundet (FIS).
Kontinentalcupene i langrenn er årlige sammenlagtturneringer, basert på poeng i enkeltrenn. Kontinentalcupene er geografisk avgrensede, og deltakere er normalt utøvere som ligger på nivået under de som deltar i Verdenscupen i langrenn. Poengsystemet er tilsvarende verdenscupen.
Arrowinus
Arrowinus (Staphylininae) er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Nokså store, slanke kortvinger. Slekten kan overflatisk minne om slekten Quedius. Hodet er nokså stort og firkantet, fasettøynene flate, små til middelsstore, pronotum stort og rundet, dekkvingene ganske korte.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Afrika.
Half-Life (serie)
Half-Life (stilisert som HλLF-LIFE) er en serie førstepersonsskytespill som deler en science fiction-orientert handling. Spillene i serien bruker enten GoldSrc- eller Source-spillmotorene, er lineære med en narrativ handling, og er enspillerspill.
Valve Corporation er utvikleren av spillene, og har vært utgiver for de viktigste spillene i serien. De mest sentrale spillene i serien dreier seg om Gordon Freeman, en fysiker som i starten av serien blir ansatt av Black Mesa Research Facility. To av spillene i serien, Half-Life og Half-Life 2 er fullverdige spill, mens to andre, Half-Life 2: Episode One og Half-Life 2: Episode Two, er kortere og episodiske. En tredje episode, Half-Life 2: Episode Three, ble opprinnelig planlagt å bli sluppet ut rundt julen 2007, men ble ikke sluppet ut, og har siden ingen offisiell planlagt utgivelsesdato.
Et puzzle-serie satt i samme univers som Half-Life-serien, Portal, kom ut i 2007, og fikk oppfølgeren Portal 2 i 2011.
Handling
Nesten tyve år senere, starter Half-Life 2 med at G-Man bringer Freeman ut av stasen, og sender han til en dystopisk jord under kontroll av Combine, en gruppe som består delvis av mennesker og delvis av livsformene som kom gjennom portalen i Black Mesa, som tok over jorden mens Freeman var i stase, i en krig kalt syvtimerskrigen. I City 17, en østeuropeisk bosetting, møter Freeman flere overlevende fra Black Mesa, blant annet Isaac Kleiner, Barney Calhoun, Eli Vance og datteren Alyx Vance. Freeman hjelper motstandsgruppen mot Combine. Xen-livsformene, Vortigaunter, som også har blitt tatt over av Combine, hjelper også motsandsgruppen. Når det blir kjent at for Coimbine-administrator Wallace Breen at Freeman er i live, blir han et viktig mål for Combine-styrkene. Etter hvert blir Freeman årsaken til en fullstendig revolusjon blant menneskeheten etter at de ødelegger Nova Prospekt, en stor Combine-base. Eli Vance og datteren sin Alyx blir tatt til fange av Combine, men Freeman hjelper motstandsgruppen for å redde dem. Freeman sloss seg gjennom Citadel, forsvaret rundt Nova Prospekt, og finner veien til Breen og kontoet hans. Han blir tatt til fange, men blir frigjort av Dr. Mossman, sammen med Eli og Alyx. Breen prøver å flykte, men blir antatt å være død etter at Freeman ødelegger reaktoren på toppen av Citadel.
Handlingen fortsetter i Half-Life 2: Episode One, hvor G-Man finner Freeman kort tid før eksplosjonen på toppen av Citadel når Freeman. G-Man blir likevel avbrutt av at Vortigauntene dukker opp, og teleporterer dem ned fra toppen av tårnet. Alyx får så kontakt med faren sin og Isaac Kleiner, som har side flyktet fra byen. Kleiner informerer dem at reaktorkjernen er kritisk ustabil og kan eksplodere veldig snart. Eksplosjonen vil jevne hele City 17 med jorden. For å forsinke eksplosjonen må de dra inn igjen til reaktorkjernen for å prøve å stabilisere den, slik at de kan forsikre at flere av byens innbyggere kan evakueres. Mens de er der inne finner de ut av at Combine prøver å fremskynde ekspolosjonen, og bruke ødeleggelsen av Citadel som et rop på hjelp og forsterkninger til Combines hjemdimensjon. Etter dette finner de veien gjennom byen til togstasjonen, og tar det siste toget ut av byen. Combine ødelegger reaktoren kort tid etter og jevner både Citadel og byen med jorden. Det får også toget Freeman og Alyx var på til å spore av.
Stian Balducci
Stian Balducci (født 28. desember 1988 i Oslo) er en norsk improvisasjonsmusiker og plateprodusent, kjent under artistnavnet +plattform. Han vant Spellemannprisen 2017 i klassen elektronika for utgivelsen Twelve. Balducci driver plateselskapet Gråtone, med utgivelser i samarbeid med blant andre Jan Bang og Audun Kleive.
Bakgrunn
Techno og klubbmusikk fikk Balducci til å starte med musikkproduksjon og fra tidlig alder har han vært med på å drive norsk eletronisk musikk fremover og i samarbeid med det bergenbaserte konseptet, Ploink, har han flere utgivelser og opptredener under aliaset +plattform. Sammen med det folk, jazz og improvfokuserte plateselskapet NORCD, ga Balducci ut Hildr, sammen med Karoline Gullberg (Gullberg/Balducci), en vinyl hvor norsk folk møter samtidselektronika. i 2016 spilte Balducci på Festival International de Jazz de Montreal, i form av et remixprosjekt sammen med Erik Honoré, Eivind Aarset Band med Jan Bang og Nils Petter Molvær Solo.
Mount Katahdin
Det er et bratt fjell av barskurt granitt. Fjellets flora og fauna er typisk for det som finnes i den nordlige delen av New England.
Katahdin var kjent blant de amerikanske urfolkene, og har vært kjent for europeerne minst siden 1689. Fjellet har inspirert til vandreturer, klatring, fortellinger, kunstmaling, og til og med en pianosonate. Området rundt fjellet ble vernet av guvernøren Percival Proctor Baxter i begynnelsen av 1930-årene. Katahdin er det nordlige endepunktet på vandrestien Appalachian Trail.
Ål (tettsted)
Ål er et tettsted og administrasjonssenter i Ål kommune i Buskerud med innbyggere per 1. januar. Størstedelen av tettstedet ligger på nordsiden av Hallingdalselva, og heter Sundre. De små forstedene rundt er Hago, Vestlia og Granhagen. Riksvei 7 går gjennom tettstedet på nordsiden av elva; på sørsiden ligger Ål stasjon. Tettstedet er et handels- og skolesentrum, og har kulturhus, Ål kulturhus med Hallingrosa, en utstilling av rosemalingskunst, og en større permanent Rolf Nesch-utstilling. Her er også sykestue med base for Norsk Luftambulanse.
Vijaleta Skvartsova
Vijaleta Maksimauna Skvartsova (belarusisk: Віялета Максімаўна Скварцова; født 15. april 1998) er en belarusisk friidrettsutøver som konkurrerer i tresteg.
I 2021 representerte hun Belarus i tresteg under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun ble slått ut i kvalifisering etter å ha hoppet 14,05 m.
Hilarolea
Hilarolea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.