cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Torda
Torda (også skrevet Tora) er ei elv i Skjåk kommune i Innlandet. Den har sitt utspring øverst i Torddalen og følger denne dalen mot sørøst til samløpet med Føysa like før utløpet i Otta ved Billingen. Hele vassdraget, bortsett fra den nederste kilometeren, ligger over tregrensa og innenfor Reinheimen nasjonalpark. Den har et nedbørfelt på 282 km² som stort sett ligger over 1 000 moh. Det er flere isbreer i nedbørfeltet, som har høyeste punkt 2 014 moh. Nedbørfeltet ligger for en stor del i Tafjordfjella/Reinheimen nasjonalpark. Tordsvatnet drenerer via Tverråi til Torda. Sideelven Store Føysa drenerer østlige deler av nedbørfeltet. Nedbørfeltet grenser til Tafjordvassdraget med fjelltopper som Tordsnose på vannskillet og mot Raumas nedbørfelt i Pyttbudalen og Asbjørnsdalen.
Berggrunnen er dominert av ulike typer gneis. Terrenget viser typiske tegn på landskap dannet av isbreer. Den øverste delen av Torddalen er en typisk U-dal, med spor av mange bredemte sjøer og store områder med De Geer-morener. Ned mot samløpet med Otta har elva erodert en tydelig canyon. Juvet her er blant de viktigste områdene for klippehekkende rovfugler i Reinheimen. Fuglefaunaen er for øvrig sparsom, men en stor del av Opplands bestand av fjæreplytt finnes her. Det er også ganske tallrik forekomst av temmincksnipe, som har sin utbredelsegrense mot nordvest her.
Torda ble i 2005 vernet mot kraftutbygging gjennom Supplering av Verneplan for vassdrag.
Marcel Iancu
Marcel Hermann Iancu (senere stavet han navnet sitt Janco, født 24. mai 1895 i București, Romania, død 21. april 1984 i Tel Aviv, Israel) var en rumensk-født israelsk kunstmaler og arkitekt. Han er også kjent som en av grunnleggerne av dadaismen.
Bakgrunn og virke
Allerede i gymnastiden utga han sammen med Tristan Tzara og Ion Vinea tidsskriftet Simbolul («Symbolet»).
I 1914 reiste han sammen med brødrene Iuliu (Jules) og George (Georges) til Zürich for å studere (og for å unngå verneplikten, sies det). Først studerte han kjemi, men høsten 1915 gikk han over til arkitektur. På grunn av krigen, kunne brødrene ikke lenger få tilsendt penger hjemmefra, og måtte ta seg arbeid på nattklubber, kabaréer osv. På denne vis havnet han på Cabaret Voltaires åpningskveld. Der ble han kjent med Hans Arp, og ble gjenforent med Tristan Tzara. I denne perioden, lagde han plakater, masker, illustrasjoner, kostymer osv, og holdt foredrag om den kunstneriske avantgarden. Plakaten som han lagde, for eksempel, for den første dada-utstillingen i Hans Corays galleri i Zürich og den til utstillingen om kubisme og afrikansk kunst er blitt ettertraktede samlerobjekter.
I 1918 i Basel stiftet han sammen med Hans Arp, Alberto Giacometti, Sophie Taeuber, Fritz Baumann gruppen Das Neue Leben, et kunstnerfellesskap som eksisterte til 1922.
Før han reiser til Paris senere samme år, var han med å stifte gruppen Bund radikaler Künstler i april 1919 i Zürich, sammen med bl.an Hans Richter. Gruppen kalte for en radikal kunstreform, en redefinering av kunsten i samfunnet (reintegrasjon av kunst og liv) og kunstnernes deltakelse i utformingen av statens ideologiske utvikling.
Fra 1919 til 1921 arbeidet han sammen med broren Iuliu som arkitekt i Paris.
I 1921 (eller i 1930-årene ) reiste han tilbake til Romania, der han ble en av formidlerne for avantgarden. Der var han redaktør (til 1932) av tidsskriftet Contimporanul (ledet av Ion Vinea), og deltok med bilder på utstillinger som han organiserte sammen med Milița Pătrașcu, Margareta Sterian og Max Hermann Maxy.
I Romania stiftet han sammen med broren Iuliu et arkitektfirma kalt Biroul de studii moderne («Byrået for moderne studier» ), hvor de tegnet minst 40 bygninger, noen av dem blant de mest kjente i sin tid (f. eks. de såkalte Wexlerhuset).
FK Rad
FK Rad (stiftet 10. mars 1958) er en serbisk fotballklubb fra Beograd.
Marcel Iancu
Bakgrunn og virke
På grunn av en stadig sterkere antisemittisme i Romania, emigrerte han til Palestina i 1941. Han sa senere at han aldri fant seg helt til rette der.
I 1953, grunnla han kunstnerlandsbyen Ein Hod, i nærheten av Haifa. I 1967 fikk han Israel-prisen.
Han var gift med Clara og hadde to døtre.
Dvergålegras
Dvergålegras (Zostera noltei) er en totalfredet flerårig vannplante. Den er blant de få blomsterplanter som har tilpasset seg et liv i sjøvann.
Dvergålegras er en flerårig urt med frøreproduksjon. Fruktene spres med havstrømmer, trolig også med fugl. Det er trolig at arten kan ha fragmentering av jordstengel og lokal spredning. Den vokser på bløtbunn og har en horisontal jordstengel. Fra jordstengelen stikker det ut korte, vertikale stilker med blomster og blad. Arten ligner på slektningene ålegras og smalålegras, men er mindre og spinklere. Bladene er bare 0,5–1,5 mm brede og mindre enn 20 cm lange. Bladet har bare én nerve og har et hakk i toppen. Planten vokser på grunnere vann enn ålegras og finnes fra lavvannslinjen til halvveis opp i flomålet.
Noen steder finnes den under lavvannslinjen, som i brakkvannet i Kattegat der den vokser sammen med ålegras, og i Middelhavet der den danner blandede bestander med Cymodocea nodosa.
I Storbritannia er fjæremark og vanlig hjerteskjell vanlige dyr i enger med dvergålegras. I Norge vokser ofte alger som grønndusk, grisetang, blæretang og kaurtang sammen med dvergålegras.
Utbredelsen omfatter kystene av Atlanterhavet, Nordsjøen og Kattegat fra Norge og Vest-Sverige til Mauritania. Arten finnes også i Middelhavet, Svartehavet, Azovhavet, Det kaspiske hav og Aralsjøen. Eldre litteratur angir at arten forekommer i Øst-Asia, men disse forekomstene regnes nå som en egen art, Zostera japonica.
I Norge
I Norge er arten totalfredet og finnes nå i tre områder, Oslofjorden, Rogaland og Sunnhordland. Den nordligste forekomsten i verden er i Bergsevjo i Strandebarm i Kvam. Arten mangler på Sørlandet, antakelig på grunn av at det ikke finnes passende voksesteder blant svabergene der. Dvergålegras regnes som en sterkt truet art i Norge. Dette skyldes hovedsakelig vekst i bestanden av knoppsvane, som beiter hardt på planten.
Forekomsten i Rogaland måtte i februar 2013 flyttes for å gi plass til ny bilvei gjennom Sømmevågen i Sola. Gresset er nå flyttet til Leirberg, også det i Sola kommune.
Rødlistevurdering
Generasjonstida er satt til 10 år, dvs. en vurderingsperiode på 30 år. Arten er strengt knyttet til grunt brakkvatn med finkornet bunn, ofte leirholdige bukter som er beskyttet mot grov sjø. Flere lokaliteter er i poller.
Den norske utbredelsen er to-delt, med opprinnelig om lag jamnstore forekomstgrupper i og nær Oslofjorden i Østfold, Akershus og Vestfold og på Sørvestlandet fra Jæren til Hardanger, med funn i følgende kommuner (de i parentes uten gjenfunn fra og med 1980): Sarpsborg, Råde (og Moss), (Asker), Sande, Re, Tønsberg, Sandefjord og Larvik; Sola og Tysvær, Etne, (Bømlo,) Stord, Tysnes, (Kvinnherad) og Kvam. Den er tidligere dokumentert fra 23 lokaliteter, og arten er intakt på 13 av disse (Lundberg 2013). Av de 10 utgåtte lokalitetene er det knyttet usikkerhet til fire (Lundberg 2013). Det kjente forekomstarealet i 2000 er 104 km2, antatt 80-120 km2, beregnet 92 km2.
Påvirkningsfaktorer som truer arten, er bl.a. eutrofiering, nedbygging (vei og havner), utfylling og mudring, se Lundberg (2013) for diskusjon rundt dette. Dvergålegras finnes fortsatt på den store lokaliteten på Huglo (Stord) og i Kvam (Lundberg 2010, 2013).
Dvergålegras er utbredt langs kystene av Vest-Europa, Middelhavet, Svartehavet, Det kaspiske hav, og Øst-Asia i Japan og Russisk Fjerne Østen. Dvergålegras vurderes i 2021 som sterkt truet (EN) på grunn av et begrenset forekomstareal i et kraftig fragmentert mønster med små og sårbare delpopulasjoner i et fragmentert habitat (brakkvassviker og -poller skilt av strekninger med høgere salinitet), og med antatt pågående tilbakegang i utbredelsesområde, forekomstareal, lokalitetsantall, habitatkvalitet, og sikkert også individantall. Artens naturtyper er utsatte for inngrep og utslipp. Det har imidlertid ikke vært noen dramatisk endring i utbredelsesmønsteret siden 1980; omtrent de samme delpopulasjonsgruppene var til stede i 2000 og 2010.
Shangyi
Shangyi (kinesisk: 尚义县; pinyin: Shàngyì Xiàn) er et fylke i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Zhangjiakou.
Fylket hadde 190,059 innbyggere i 1999.
Kulturminner
Tuchengzi-byen (Tuchengzi chengyi, 土城子城址) fra Nord- og sørdynastienes tid ble i 2006 tilføyd Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
The Wolfman
The Wolfman er en amerikansk skrekkfilm fra 2010. Filmene er en nyinnspilling av filmen med samme navn fra 1941.
Filmen er regissert av Joe Johnston, og har Benicio del Toro, Anthony Hopkins, Emily Blunt og Hugo Weaving i hovedrollene.
Filmen finnes i en kinoversjon på 103 minutter, og en director's cut på 120 minutter.
Sammendrag
I 1891 blir Ben Talbot angrepet av en stor ulvelignende skapning. Skuespiller Lawrence Talbot (spilt av Benicio del Toro) kommer hjem etter å ha mottatt et brev fra Bens forlovede, Gwen Conliffe, hvor hun informerer ham om Bens forsvinning. Lawrence gjenforenes med faren sin, Sir John, som forteller at Bens lemlestede kropp allerede har blitt funnet. Ved en lokal pub overhører Lawrence lokalbefolkningen som diskuterer hvordan de tror Ben døde. Noen mener at et vilt dyr stod bak dødsfallet. Noen klandrer en stor gruppe sigøynere som har slått opp leir rett utenfor byen. Men noen hevder at det skjedde et lignende drap 25 år tidligere, hvor en varulv ble mistenkt for drapet.
Lawrence har flashbacks som handler om når han besøkte familiens hjem der moren hans, Solana, døde da Lawrence var en liten gutt. Lawrence så faren hans stå over hennes døde kropp. Etter dette ble Lawrence sendt til Lambeth Hospital i London, etter å ha slitt med vrangforestillinger knyttet til morens dødsfall. Innbyggerne fra byen angriper leiren til sigøynerne under fullmåne. De tar en dansende bjørn som de mener var Bens morder. Men en varulv angriper leiren, og den biter Lawrence før ulven blir jagd vekk. En sigøyner-kvinne ved navn Maleva tar seg av skadene hans. Men en annen sigøyner insisterer på at den nå forbannede Lawrence må drepes før han rekker å drepe noen andre. Lawrences skader helbredes unaturlig raskt, og han utvikler økt vitalitet og sanser. Hans fars sikh-tjener Singh viser Lawrence et sett med sølvkuler, og antyder at noe forferdelig har blitt sluppet løst i området.
Etterforsker Abberline kommer for å undersøke de nylige drapene. Han mistenker at Lawrence er ansvarlig. I frykt for at Gwen skal bli skadd, sender Lawrence henne vekk. Faren hans Sir John låser seg inne i et rom alene. Lawrence gjennomgår en smertefull forvandling til en ulvemann før han løper av gårde inn i skogen, hvor han dreper ett par jegere. Neste morgen blir Lawrence arrestert av Abberline og politiet. Han blir tatt med tilbake til Lambeth-sykehuset i London, og blir utsatt for avanserte behandlinger overvåket av Dr. Hoenneger. Faren Sir John besøker Lawrence og forklarer at han for 25 år siden, i India, ble bitt av en gutt som var en varulv. Lawrence innser at faren hans, som varulv, drepte moren og broren hans. Sir John forteller at det skal være fullmåne den natten. Han legger igjen en barberhøvel, i tilfelle Lawrence ønsker å begå selvmord.
Lebensraum
Lebensraum er et tysk ord som betyr «livsrom» eller «leveområde».
Begrepet er utenfor Tyskland i dag først og fremst kjent som slagord i den nasjonalsosialistiske ideologien og propagandaen som preget Tyskland i mellomkrigstida, særlig etter at Adolf Hitler overtok makten i 1933, og under andre verdenskrig. Siden 1920 mente nasjonalsosialistene at den germanske (ariske) rase var overlegen i forhold til andre raser og at den derfor trengte «livsrom», det vil si plass til å leve og vokse. Dermed anså tyske myndigheter at de hadde rett til å skaffe seg nye bosetningsområder. Dette gjaldt fremfor alt Lebensraum im Osten, «Livsrom i øst», det vil si landområder i Sentral-Europa og Øst-Europa fram til Uralfjellene, der tyskere og beslektede folk skulle fortrenge de slaviske folkene som bodde der. Denne forestillingen dannet det ideolgiske grunnlaget for Hitlers krigerske ekspansjonspolitikk, og ble spesifisert i den såkalte Generalplan Ost.
Italias Spazio vitale
I italiensk fascistisk tankegang ble et lignende konsept brukt for å rettferdiggjøre territorial ekspansjon. Benito Mussolinis spazio vitale ble derimot ikke basert på folkemord på underlagte nasjoner, men oppfattet den italienske rase som «omsorgspersoner og bærer av en overlegen sivilisasjon», hvis oppdrag var å eksportere den fascistiske revolusjonen og «sivilisere» områdene de erobret. De beseirede nasjonene ville bli underlagt romersk lov og beskyttelse, men fikk lov til å beholde sine egne språk og kulturer. Fascistideologen Giuseppe Bottai sammenlignet dette historiske oppdraget med antikke romeres dåder, og hevdet at de nye italienerne vil «lyse opp verden med sin kunst, utdanne med sin kunnskap, og gi robust struktur til de nye territoriene med sin administrative teknikk og evne».
Italias spazio vitale skulle dekke Middelhavet (kalt Mare nostrum, latin for «vårt hav»), samt Nord-Afrika fra Atlanterhavet til Det indiske hav. Det ville bli delt inn i piccolo spazio (lite rom), som skulle kun være bebodd av italienere, og grande spazio (stor plass) bebodd av andre nasjoner underlagt Italia.
Shankar Dayal Sharma
Shankar Dayal Sharma (født 19. august 1918 i Bhopal i India, død av hjerteattakk 26. desember 1999) var den niende president i republikken India. Han satt som president fra 1992 til 1997. Før han ble valgt til president var han visepresident under president Ramaswamy Venkataraman.
Norgesmesterskapet på ski 2016
Norgesmesterskapet på ski 2016 var norgesmesterskapet i de nordiske grenene skihopping, langrenn og kombinert.
Langrennets første del ble arrangert i Tromsø av Kvaløysletta Skilag og Tromsø Skiklubb i perioden 28.–31. januar 2016. Andre del ble arrangert på Beitostølen av Øystre Slidre Idrettslag fra 31. mars til 3. april 2016.
Norgesmesterskapet i hopp stor bakke for menn ble arrangert av Søre Ål Idrettslag i Lysgårdsbakkene på Lillehammer 26. januar 2016. Normalbakkerennet og lagkonkurransen ble vurdert omlagt til plastbakke, men ikke arrangert vinterhalvåret 2015/2016, slik det tradisjonelt har vært. Normalbakkerennet ble arrangert med isspor og plast i Midtstubakken i Oslo 29. oktober, som del av Norgesmesterskapet på ski 2017.
Hopp og kombinert for kvinner ble arrangert 8. mars 2016 av Tolga Idrettslag, på Sætersgård Stadion på Tolga.
Første del av kombinert-NM for menn ble arrangert av Kollenhopp og Øystre Slidre Idrettslag, med hopprenn i Midtstubakken den 12. november 2015 og langrenn to dager senere på Beitostølen. Andre del med lagsprint ble arrangert 18. og 19. mars 2016 av Molde og Omegn Idrettsforening i Skarbakkene i Molde.
10 km klassisk
Dato: 28. januar
Tid: 10:15
Sted: Storelva skistadion, Tromsø
<br style="clear:both;" />
Sprint fri teknikk
Dato: 29. januar
Tid: 10:15
Sted: Storelva skistadion, Tromsø
<br style="clear:both;" />
15 km skiathlon
Dato: 30. januar
Tid: 10:30
Sted: Storelva skistadion, Tromsø
<br style="clear:both;" />
3 x 5 km stafett
Dato: 31. januar
Tid: 10:30
Sted: Storelva skistadion, Tromsø
<br style="clear:both;" />
Lagsprint klassisk
Dato: 31. mars
Tid: 10:00
Sted: Beitostølen stadion
<br style="clear:both;" />
5 km fri teknikk
Dato: 1. april
Tid: 10:00
Sted: Beitostølen stadion
30 km fri teknikk
Dato: 2. april
Tid: 10:00
Sted: Beitostølen stadion
<br style="clear:both;" />
15 km skiathlon U23
Dato: 30. januar
Tid: 10:30
Sted: Storelva skistadion, Tromsø
Sprint fri teknikk U23
Dato: 29. januar
Tid: 10:00
Sted: Storelva skistadion, Tromsø
<br style="clear:both;" />
10 km klassisk U23
Dato: 28. januar
Tid: 10:15
Sted: Storelva skistadion, Tromsø
<br style="clear:both;" />
15 km klassisk
Dato: 28. januar
Tid: 12:00
Sted: Storelva skistadion, Tromsø
<br style="clear:both;" />
Molino de Cazorla
Molino de Cazorla (Cazorla mølle) ligger i kommunen San Bartolomé de Tirajana på Gran Canaria. Den befinner seg i utkanten av Los Altos de Fataga, og er en av de beste eksemplene på bruk av vannhjul på Gran Canaria. Anlegget kan dateres tilbake til det nittende århundre, men det har også blitt forandret senere.
Furutre, steinsøyler, en vannkanal av mørtel, tegltak osv. supplerer maskineriet av tre, jern og stein, og utgjør anlegget av «industriell arkeologi» sammen med vannhjulet med en navhøyde på 12 meter, møllebygningen og møllerens hus. Den ble bygget i 1880 og fikk sitt nåværende utseende etter en endring i begynnelsen av det tjuende århundre. Ombygningen var en lokal begivenhet etter at eierne hadde bygd et vannmagasin som var mer enn dobbelt så stort som det opprinnelige. De som deltok i åpningen vil aldri glemme opplevelsen da vanntrykket ble for sterkt og ødela den opprinnelige vanntilførselen. Denne har senere blitt forsterket av en trappeformet tårn som til nå har motstått påkjenningen av vann og tid.
Norgesmesterskapet på ski 2016
30 km skiathlon
Dato: 30. januar
Tid: 12:00
Sted: Storelva skistadion, Tromsø
<br style="clear:both;" />
3 x 10 km stafett
Dato: 31. januar
Sted: Storelva skistadion, Tromsø
<br style="clear:both;" />
GCE NODE
Historikk
NODE begynte som et Arena-prosjekt i 2006, klyngen ble deretter tatt opp i NCE-programmet i 2009. Pr. januar 2012 bestod NODE nettverket av 58 selskaper på Sørlandet med tilsammen over 8000 ansatte. Dette var også året hvor NODE fikk EUs Gold Label som den første klyngen i Norge og i Europa av 200 klynger, denne sertifiseringen ble oppdatert i 2015
Bedriftene hadde en samlet omsetning på 40 milliarder NOK i 2009. I 2014 fikk NODE som en av de to første klyngene i Norge en GCE status og ble et så kalla "Global Centres of Expertise". I starten av 2016 hadde klyngen 77 medlemsbedrifter med base i Agder fylkene.
Norgesmesterskapet på ski 2016
10 km fri teknikk
Dato: 1. april
GCE NODE
Bransjefokus
Klyngen består primært av bedrifter i leverandørindustrien til oljenæringen som har sterke markedsposisjoner i sine segmenter. Bedriftene i klyngen leverer primært produkter innen tre nisjer i olje- og gassindustrien – boring, lasting/lossing, forankring og bølgekompensering.
Norgesmesterskapet på ski 2016
10 km fri teknikk
Tid: 12:00
GCE NODE
Samarbeid med Universitetet
Samarbeidet med Universitetet i Agder (UiA) har hele tiden hatt høy prioritet. NODE-nettverket har vært samarbeidspartner og pådriver for å få på plass både en masterutdanning og PhD-grad innen mekatronikk ved UiA. Høsten 2010 gikk NODE-bedriftene sammen om å finansiere eget gave-professorat til UiA innen mekatronikk.
Norgesmesterskapet på ski 2016
10 km fri teknikk
Sted: Beitostølen stadion
GCE NODE
SFI Offshore Mechatronics
I 2014 gikk GCE NODE sammen med UiA og flere andre aktører og søkte om SFI Offshore Mechatronic. Dette ble den første SFIen UiA har fått tildelt, og vil gå over åtte år.
Norgesmesterskapet på ski 2016
10 km fri teknikk
<br style="clear:both;" />
GCE NODE
SFI Offshore Mechatronics
Forskningsprosjektet er delt inn i 7 arbeidspakker. WP 7 Technology Vision ledes av representanter fra GCE NODE
Norgesmesterskapet på ski 2016
50 km fri teknikk
Dato: 2. april
Tid: 12:30
Sted: Beitostølen stadion
<br style="clear:both;" />
Tethyshavet
Tethyshavet var et hav som i mesozoikum og tidlig kenozoikum lå mellom kontinentene Gondwana og Laurasia før Indiahavet åpnet seg.
Norgesmesterskapet på ski 2016
30 km skiathlon U23
Dato: 30. januar
Tethyshavet
Historisk teori
I 1893 la Eduard Suess, med bakgrunn i fossiler fra Alpene og Afrika, fram en teori om at et innlandshav en gang hadde eksistert mellom Laurasia og kontinentene som hadde utgjort Gondwana II. I dette øyeblikket i Jordens historie var imidlertid disse to kontinentene forent i et enkelt superkontinent kalt Gondwana III, eller Pangaea. Han kalte det «Tethyssjøen» etter den greske havgudinnen Tethys. Da platetektonikk-teorien ble etablert på 1960-tallet ble det klart at Suess' «sjø» faktisk hadde vært et hav. Platetektonikken bidro også med en mekanisme som forklarte hvordan det tidligere havet hadde forvunnet, ved at havbunnen gjennom subduksjon kunne skyves ned under kontinentene.
Norgesmesterskapet på ski 2016
30 km skiathlon U23
Tid: xx:xx
Sted: Storelva skistadion, Tromsø
Tethyshavet
Moderne teori
I trias, for rundt 250 millioner år siden, begynte et nytt hav å dannes i den sørlige enden av Paleo-Tethyshavet. En rift oppsto langs den nordlige kontinentalsokkelen av Sør-Pangaea (Gondwana). Over de neste 60 millioner år, beveget denne sokkelbiten, som også kalles Cimmeria, seg mot nord, og skjøv havbunnen i Paleo-Tethyshavet under den østlige enden av Nord-Pangaea (Laurasia). Tethyshavet dannet seg mellom Cimmeria og Gondwana, direkte over der Paleo-Tethys tidligere lå.
FK Zirka Kropyvnytskyj
FK Zirka Kropyvnytskyj er en ukrainsk fotballklubb fra byen Kropyvnytskyj.
Tethyshavet
Moderne teori
I dag dekker India, Indonesia og Indiahavet området hvor Tethyshavet engang lå, og Tyrkia, Irak og Tibet dekker restene av Cimmeria. Middelhavet utgjør i dag restene av Tethyshavet, og Svartehavet, Kaspihavet og Aralsjøen er restene av en innlandsgren av Tethys kalt Paratethys. Mesteparten av havbunnen i Tethyshavet forsvant i Cimmeria og Laurasia. Geologer som Suess har funnet fossiler av havdyr i stein fra Himalaya, noe som viser at steinene en gang lå under vann, før den indiske kontinentalsokkelen ble presset oppover da den slo inn i Cimmeria. Vi kan se lignende geologiske spor i den alpine orogenese i Europa, hvor den nordgående bevegelsen til den afrikanske plate hevet Alpene.
Norgesmesterskapet på ski 2016
30 km skiathlon U23
<br style="clear:both;" />
FK Zirka Kropyvnytskyj
Historie
Klubben ble grunnlagt 1911, og spiller sine hjemmekamper på Zirka Stadium som har en kapasitet på 14 628.
Tethyshavet
Moderne teori
For paleontologer er Tethyshavet spesielt viktig ettersom havet i en svært lang tidsperiode inneholdt en stor del av verdens kontinentalsokler. Fossiler fra disse sokkelområdene, både marine og fra sumper og elvemunninger, er av betydelig paleontologisk interesse.
Terminologi og underinndeling
I likhet med alle vitenskaper er geologi et system av teorier i kontinuerlig utvikling, og termene som benyttes for å beskrive forskjellige pre-historiske formasjoner har endret seg etterhvert som mere presise teorier har dukket opp. For eksempel bruker mange internettkilder «Tethyshavet» når de refererer til «Tethyssjøen» og vice versa, og noen later til og med feilaktig å kalle det voksende Atlanterhavet i jura for Tethyshavet.
Den vestlige delen av Tethyshavet kalles Tethyssjøen, Vest-Tethyshavet eller Det alpine Tethyshav. Men «Vest-Tethys» var ikke et enkelt åpent hav. Det dekte mange små plater, øybuer fra kritt og mikrokontinenter. Mange små havbekkener (Valaishavet, Piemont-Liguriahavet, Meliatahavet) ble separert fra hverandre av kontinentale terraner på de alboranske, iberiske, og apuliske plater. Det høye havnivået i mesozoikum oversvømte de fleste av disse kontinentale domenene og dannet grunne hav.
Norgesmesterskapet på ski 2016
Sprint fri teknikk U23
Tid: xx:xx
Sefi Atta
Sefi Atta (født i Lagos i 1964) er en nigeriansk forfatter.
Sefi Atta ble født inn i en familie med fem barn. Faren hennes, Abdul-Aziz Atta, var sekretær for de føderale myndighetene og leder for de offentlige tjenestene fram til sin død i 1972. Etter dette ble hun oppdrat kun av moren, Iyabo Atta.
Hun gikk på Queen’s College i Lagos og Millfield School i England. I 1985 gikk hun ut fra Birmingham University og begynte i lære som regnskapsfører. Hun flyttet fra England til ISA i 1994 sammen med mannen sin. Sammen har de en datter.
Atta begynte å skrive mens hun bodde i New York, og tok eksamen i kreativ skriving på Antioch University i Los Angeles i 2001. Novellene hennes har stått på trykk i publikasjoner som Los Angeles Review, Mississippi Review og World Literature Today.
Debutromanen hennes, Everything Good Will Come, kom ut i USA, England og Nigeria i 2005. Novellesamlingen News From Home kom ut i Nigeria i 2008, England i 2009 og USA i 2010. Romanen Swallow kom ut i Nigeria i 2008 og i USA 2010. Bøkene hennes har blitt oversatt til mange språk.
Hun skriver også skuespill og hørespillene hennes har blitt sendt av BBC and I 2005 ble hennes første skuespill for scene, The Engagement, satt opp på MUSON Centre i Lagos. I mars 2011 hadde The Cost of Living premiere på Terra Kulture i Lagos og i september samme år ble Hagel auf Zamfara oppført på Theatre Krefeld i Krefeld i Tyskland.
Norgesmesterskapet på ski 2016
15 km klassisk U23
Dato: 28. januar
Sefi Atta
Atta satt i juryen for Neustadt International Prize for Literature i 2010, og var gjesteforfatter ved University of Southern Mississippi i 2006. Hun har også hatt et kortere opphold på Northwestern University i 2008.
Norgesmesterskapet på ski 2016
15 km klassisk U23
Tid: xx:xx
Sted: Storelva skistadion, Tromsø
Sefi Atta
Priser
Sefi Atta vant tredjepremien i Zoetrope Short Fiction Contest i 2002, førstepremie i Red Hen Press Short Story Award i 2003,var finalist i Glimmer Train’s Very Short Fiction Award samme år og var nominert til Caine Prize for African Writing i 2006. Hun vant andreplass med hørespill i BBC African Performance i 2002 og 2004.
I 2005 vant hun International PEN David T. K. Wong Prize for Short Fiction for novellen «Twilight Trek». I 2006 vant Everything Good Will Come Wole Soyinkas pris for afrikansk litteratur og i 2009 vant novellesamlingen Lawless and Other Stories, også kjent under navnet News From Home, Noma-prisen.
Tethyshavet
Terminologi og underinndeling
I oligocen var store deler av det sentrale og østlige Europa dekt av en nordlig gren av Tethyshavet, kalt Paratethys. Paratethys ble skilt fra Tethys av dannelsen av Alpene, Karpatene, Dinaridene, Taurus- og Elburz-fjellene under den alpine orogenese. På slutten av miocene ble det gradvis til et isolert innlandshav.
Norgesmesterskapet på ski 2016
15 km klassisk U23
<br style="clear:both;" />
Tethyshavet
Terminologi og underinndeling
Den østlige delen av Tethyshavet blir på samme måte ofte referert til som Øst-Tethys.
Norgesmesterskapet på ski 2016
Liten bakke (K60)
Dato: 8. mars 2016
Tethyshavet
Terminologi og underinndeling
Etter hvert som teoriene er blitt bedre har forskerne utvidet bruken av navnet «Tethys» til å henvise til lignende hav som eksisterte forut for det. Det tidligere nevnte Paleo-Tethyshavet eksisterte fra silur (440 millioner år siden) og gjennom juratiden, mellom de Huniske terraner og Gondwana (senere Cimmeria). Før det eksisterte Proto-Tethyshavet fra ediacara (600 millioner år siden) og inn i devon (360 millioner år siden), og det lå mellom Baltica og Laurentia i nord og Gondwana i sør. Ingen av disse Tethyshavene må forveksles med det Rheiske hav, som eksisterte vest for dem i silurtiden.
Norgesmesterskapet på ski 2016
Liten bakke (K60)
Tid: 16:30
Sted: Tolga
Stor bakke
Tid: 18:20
Liste over flaggbærere for Malawi under OL
Liste over flaggbærere for Malawi under OL inneholder samtlige idrettsutøvere som har båret Malawis flagg under åpningsseremoniene til sommer- og/eller vinter-OL.
Norgesmesterskapet på ski 2016
Stor bakke
Sted: Lysgårdsbakkene
<br style="clear:both;" />
5 km Gundersen
Dato: 8. mars 2016
Sted: Tolga
<br style="clear:both;" />
10 km Gundersen
Dato: 12. og 14. november 2015
Sted: Midtstubakken/Beitostølen
<br style="clear:both;" />
5 km Gundersen
Dato: 18. mars 2016
Sted: Molde
Lagsprint
Dato: 19. mars 2016
Sted: Molde
<br style="clear:both;" />
Kleivane kraftverk (Samnanger)
Kleivane kraftverk (Samnanger) er et vannkraftverk i Samnanger kommune i Vestland.
Frédéric Chopin
Chopin komponerte nesten utelukkende for piano solo. Stykkene er teknisk vanskelige, men Chopin la likevel hovedvekten på musikkens poesi, dybde og nyanser. Chopin skapte musikalske former som instrumentale ballader og fornyet formene pianosonate, masurka, vals, nocturne, polonaise, étude, impromptu og prélude.
Krishan Kant
Krishan Kant (født 28. februar 1927, død 27. juli 2002 i New Delhi) var visepresident i India fra 1997 til sin død i 2002. Han er den eneste indiske visepresidenten som har dødd i embetet.
Frédéric Chopin
Tidlige år
Chopin ble født som Fryderyk Franciszek Chopin i Żelazowa Wola, en liten landsby knapt fem mil vest for Warszawa. Fødselsdatoen er ikke entydig fastslått, dåpsattesten med latinsk tekst som ble oppdaget ca. 50 år etter hans død oppgir 22. februar 1810. Også den polske dåpsattesten med farens egenhendige underskrift bekrefter 22. februar 1810. Familien og Chopin selv oppga alltid fødselsdatoen 1. mars, så det er ikke utenkelig at dåpspapirene som ble skrevet nesten to måneder senere (Chopin ble døpt 23. april i Brochów kirke) feilaktig oppga en dato som var en uke for tidlig.
Kleivane kraftverk (Samnanger)
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 90 meter i Tverrelva.
Krishan Kant
Han deltok i den indiske frigjøringsbevegelsen som ungdom og var involvert i politikk i hele sitt liv. Han var guvernør i deltstaten Andhra Pradesh fra 1990 til 1997. Og er en av dem som har sittet lengst som guvernør i India.
Kleivane kraftverk (Samnanger)
Installert effekt er 100 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,4 GWh.
Frédéric Chopin
Tidlige år
Faren, en franskmann ved navn Nicolas Chopin (1771–1844) (i Polen Mikołaj), livnærte seg først på farens vingård i Lothringen, men flyttet til Polen i 1788 og tok tjeneste som kontorist. Han ble polsk statsborger og kjempet på polsk side i den polsk-russiske krig i 1792. Etter Polens andre deling i 1793 kjempet han i den påfølgende Kościuszko-oppstanden, og arbeidet deretter som huslærer for ulike franske adelige familier. 2. juni 1806 giftet han seg med Justyna Krzyżanowska (født 1782), hun var i slekt med en av hans arbeidsgivere og stammet fra en forarmet polsk adelsslekt. Familien hennes satte pris på forbindelsen og hjalp Nicolas til en stilling som fransklærer på et nylig opprettet gymnas.
Familien Chopin flyttet til Warszawa i oktober 1810, hvor faren var fransklærer på en skole i Det saksiske palass. I 1817 begynte Nicolas Chopin å arbeide – fortsatt som fransklærer – ved Warszawa Lyceum som lå i Kazimierzowski-palasset. Familien bodde i en romslig leilighet og hadde leietakere, blant andre Julian Fontana som ble en livslang venn av Frédéric Chopin. Fram til Fontana reiste til USA i 1841 arbeidet han som Chopins kopist, arrangør, sekretær og impresario, og etter Chopins død publiserte han noen til da upubliserte verk.
Frédéric Chopin og hans tre søstre Ludwika (f. 1807), Isabella (f. 1811) og Emilia (f. 1812) fikk en grundig utdannelse preget av varme og toleranse. Ifølge tradisjonen var det morens og Ludwikas oppgave å rettlede de yngste søsknene ved klaveret. Chopins musikalske talent viste seg tidlig, han ble regnet som et vidunderbarn, og komponerte allerede i en alder av syv år. De første polonesene i B-dur og g-moll er datert 1817 og viser en uvanlig begavelse for improvisasjon. I årene 1816 til 1822 var hans eneste lærer pianisten og fiolinisten Wojciech Żywny.
I 1818 spilte den åtteårige Frédéric en konsert av den østerrikske komponisten Adalbert Gyrowetz på et veldedighetsarrangement, og etter dette opptrådte han ofte i den polske høyadelens salonger.
Fra 1822 fikk Chopin privatundervisning i musikkteori og komposisjon av Józef Elsner. Et år senere opptrådte han offentlig med en konsert av Ferdinand Ries.
Chopin tok middelskoleeksamen i 1826 og studerte deretter ved konservatoriet, først kontrapunkt, deretter musikkteori, generalbass og komposisjon hos Józef Elsner. Samtidig fulgte han forelesninger på universitetet. Han komponerte ivrig og la resultatene fram for sin lærer Elsner, som kommenterte: «Han unngår opptråkkede stier og vanlige metoder, men så er også talentet hans uvanlig.» Chopins andre publiserte verk, opus 2, variasjoner over temaet «Là ci darem la mano» fra Mozarts opera Don Giovanni, vakte få år senere oppsikt i Tyskland. I 1831 skrev komponisten Robert Schumann i egenskap av musikkritiker i den Leipzig-baserte musikkavisen Allgemeine Musikalische Zeitung en strålende kritikk av dette verket, med utropet «Av med hattene mine herrer, et geni!» Chopin avsluttet sitt studium i juli 1829. I Elsners vitnemål sto det: ''«Szopen Friderik. Szeczególna zdolność, geniusz muzyczny»'' (dvs «Chopin Frédéric. Spesiell begavelse, musikalsk geni.»
Warszawa, Wien og Paris
Mellom 1829 og 1831 oppholdt Chopin seg vekselvis i Warszawa, Wien og Paris. Han ga flere konserter som fikk strålende mottakelse både hos publikum og i fagpressen. Allgemeine Musikalische Zeitung i Leipzig framhevet den «store følsomheten i anslaget, en ubeskrivelig teknisk dyktighet, hans fullendte, dypt følsomme nyansering», og betegnet ham som «en av de mest lysende meteorene på den musikalske horisont».
I 1829 forelsket Chopin seg i konservatoriestudenten Konstancja Gładkowska, men etter utbruddet av novemberoppstanden mot det russiske fremmedherredømmet rådet Nicolas Chopin sin sønn til å ikke vende tilbake fra utlendigheten, og kjærligheten kjølnet etter som tiden gikk. Avskjeden med hjemlandet var tung å bære for Chopin som hele livet var en ihuga Polen-patriot; «mer polsk enn Polen» som George Sand senere skrev.
«Den vakreste av alle verdener»
Chopin var svært imponert over Paris: Så vel bygningene og stemningen i byen som parisernes urbane stil fascinerte ham. «Den vakreste av alle verdener» skrev han i et brev. Her lærte han å kjenne sitt pianistidol Friedrich Kalkbrenner, som tilbød å gi ham tre års klaverundervisning. Chopin avslo av frykt for å miste det personlige uttrykket i sitt spill. Selvbevisst slo han fast at ingenting «kunne forstyrre en kanskje alt for modig, men edel vilje og plan om å skape seg sin egen verden.»
I 1835 reiste Chopin til Karlovy Vary hvor han så sine foreldre for siste gang. Her ble han kjent med Clara Wieck og Robert Schumann. På tilbakeveien til Paris møtte han familien Wodziński i Dresden, de var gamle venner fra Warszawa som i likhet med Chopin hadde forlatt Polen. Datteren Maria hadde han møtt fem år tidligere, og han forelsket seg i den sjarmerende, kunstneriske og intelligente jenta som nå var blitt seksten år. Året etter, i september 1836 fridde Chopin til Maria. Hun aksepterte, og moren ga i prinsippet sin godkjenning. Men på grunn av Marias lave alder og Chopins vaklende helse – vinteren 1835/36 var han så syk at det gikk rykter i Warszawa om at han var død – ble bryllupet utsatt på ubestemt dato. I 1837 reiste familien Wodziński tilbake til Polen uten å gi Chopin beskjed om det, og forlovelsen rant ut i sanden. Siden forlovelsen aldri ble bekjentgjort var den ukjent for omverdenen helt til det ble funnet en stor konvolutt full av brev fra Maria og hennes mor. Utenpå konvolutten hadde han skrevet Moja bieda («min sorg»).
Chopins følelser for Maria la han i Vals i Ass-dur, La Valse de l'Adieu («Avskjedsvalsen») op. 69, nr. 1 ''Étude op. 25, nr. 2 i f-moll'', som han kalte «et portrett av Marias sjel». I tillegg sendte han Maria syv sanger han hadde tonesatt til tekster av de polske romantiske poetene Stefan Witwicki, Józef Zaleski og Adam Mickiewicz.
Etter at Chopins gifteplaner gikk i vasken dukket grevinne Delfina Potocka iblant opp i Chopins liv som velgjører og mål for hans romantiske bestrebelser. Han komponerte Vals i Dess-dur, op. 64, nr 1 til henne — den berømte «Minuttvalsen».
I Chopins vennekrets fant man blant andre dikterne Alfred de Musset, Honoré de Balzac, Heinrich Heine og Adam Mickiewicz, maleren Eugène Delacroix, musikerne Franz Liszt, Ferdinand Hiller, Auguste Franchomme og den norske pianisten og komponisten Thomas Tellefsen som var Chopins elev og seinere gode venn. Størst betydning for Chopins liv fikk nok Amandine Aurore Lucille Dupin, baronesse Dudevant, bedre kjent under forfatterpseudonymet George Sand. Han stiftet bekjentskap med henne i Franz Liszts hjem, og reagerte først med avsky på den sigarrøykende kvinnen i mannsklær: «Hvilken usympatisk kvinne hun er! Er hun virkelig en kvinne? Det betviler jeg nesten.»
Tiden med George Sand
I 1837 hadde Chopin kjærlighetssorg etter Maria Wodzińska, og det var George Sand som gav ham likevekten tilbake. Ved første blikk virker det forunderlig, for George Sand og Maria Wodzińska hadde så godt som ingenting til felles. Wodzińska var en feminin type, slik man forventet at døtre fra gode hjem var, mens forfatterinnen Sand var selvbevisst, provoserende og konfronterende. På grunn av Chopins heftige avskyreaksjon etter at de møttes første gang, er det mange ubesvarte spørsmål ved forholdet deres.
George Sand var en lidenskapelig kvinne som regelrett falt for en rekke, stort sett yngre menn. Om hun gjorde det også for Chopin er usikkert, for George Sand ødela senere tallrike brev som kunne belyst saken. Men i et hemmelig brev til deres felles venn grev Wojciech Grzymała, vedgår Sand at hun har sterke følelser for komponisten. Videre skriver hun at hun overveier å avslutte det forholdet hun er i for å starte et nytt med Chopin, og hun forsøker å finne ut om Maria Wodzińska og Chopin fortsatt var å regne som et par slik at hun ikke trengte seg inn i et forhold.
Fra sommeren 1838 var Chopins og Sands forhold en offentlig hemmelighet. De holdt sammen i ti år, og i denne tiden vekslet de mellom å bo i Paris og på George Sands landsted i Nohant.
Valldemosa
November 1838 reiste George Sand med sine barn Maurice og Solange til Mallorca. Årsaken var et legeråd om at Maurices revmatisme kunne ha godt av et opphold der. Chopin, som led av tuberkulose hele livet, sluttet seg til familien fordi han håpet at et opphold i et mildere klima ville lindre plagene. Maurice kom seg betraktelig, men for Chopin falt ikke oppholdet i karteuserklosteret i Valldemosa heldig ut. Rommene var kalde, vinteren 1838/39 var usedvanlig kald og regnfull, og til alt overmål holdt de dypt religiøse mallorkinerne en reservert avstand til det ugifte paret. Allerede fra begynnelsen av oppholdet utviklet Chopin alle tegn på en lungebetennelse. Etter 98 dager forlot Chopin og Sand øya, men til tross for at oppholdet var kort, ble det av stor betydning for begge. George Sand avsa sin knusende dom over mallorkinerne i boka En vinter på Mallorca, mens Chopin reagerte mindre avvisende. Det ofte siterte brevet fra 3. desember 1838 om mallorkinernes legekunst er sannsynligvis ment som en selvironi Chopin ofte brukte for å avfeie sin kroniske sykdom. "«Øyas tre mest berømte leger undersøkte meg; den ene snuste på det jeg spyttet ut, den andre slo på stedet jeg spyttet fra, den tredje befølte og lyttet på hvordan jeg spyttet. Den ene sa jeg ville krepere, den andre sa jeg var i ferd med å krepere og den tredje at jeg allerede var krepert.»"
Vinteren på Mallorca regnes som en av de mest produktive periodene i Chopins liv. Han fullførte de 24 Préludes op. 28; en revisjon av ''Ballade nr. 2 op. 38; to poloneser op. 40; Scherzo nr. 3 op. 39; Masurkaer'' op. 41; og han reviderte sannsynligvis sonate nr 2 op 35. Det mest kjente av disse stykkene er sannsynligvis «Regndråpepreludiet». Det blir det ofte pekt på at dette stykket viser hvor uvel Chopin følte seg i de ubehagelige klosteromgivelsene. Et brev fra 28. desember 1838 støtter denne antakelsen. Chopin skrev til Julian Fontana: "«Bare få kilometer fra fjell og hav ligger det forlatte, veldige karteuserklosteret hvor du må forestille deg meg i en celle med en dør større enn en Parisisk byport, ustelt på håret, uten hvite hansker, blek som alltid. Cellen er som en kiste på høykant, buen i taket er enorm, nedstøvet, vinduet lite, utenfor vinduet appelsiner, palmer, sypresser; vis-à-vis vinduet er sengen min under en mauretansk rosett. Ved siden av sengen en nitouchable, en kvadratisk nedslagbar pult som knapt duger til å skrives på, oppå den en lysestake av bly […] med et stearinlys, Bach, mine skriblerier og annet noteskrot … likevel … kunne man skrike … og likevel er det stille. Med andre ord, jeg skriver til deg fra et underlig sted.»"
Ifølge George Sand led Chopin på denne ofte tiden ofte av hallusinasjoner. En gang hun og barna på grunn av et overhendig regnvær ikke rakk tilbake fra en utflukt til Palma før midt på natten, sprang Chopin fra klaveret og klaget: ''«Å, jeg visste jo at dere var døde. Først langsomt gikk det opp for ham at han tok feil, og at alle var i live.»''
Chopins helse ble så dårlig i løpet av vinteren at de ble nødt til å forlate øya for å redde livet hans. Pianoet, som han først etter store forsinkelser og omkostninger hadde fått gjennom tollen, ble nå et hinder for en rask retur. George Sand lyktes å selge det til et fransk ektepar på Mallorca, og pianoet er nå utstilt i Chopins klostercelle i Valldemosa.
Paris og Nohant
Etter det miserable oppholdet på Mallorca reiste de først til Barcelona, så til Marseille hvor de bodde noen måneder for å hente seg inn igjen. I mai 1839 satte de kursen for Sands landsted i Nohant, og da det lakket mot høst returnerte de til Paris. Først bodde de atskilt, men etter kort tid flyttet Chopin inn i Sands hus i Rue Pigalle nr 16. De fire bodde sammen på denne adressen fra oktober 1839 til november 1842. Chopin levde nå et ganske regelmessig liv. Vintrene ble brukt til undervisning, selskapeligheter, kulturlivet, salongene og Chopins egne få opptredener. Somrene tilbrakte han fram til 1846 stort sett sammen med George Sand på hennes landsted i Nohant. I 1842 flyttet de til Rue Titbout nr 80 i Square d'Orléans, der de bodde i tilgrensende bygninger.
Det var sommerstid i Nohant Chopin fikk tid og ro nok til å komponere. Her tok han også i mot gjester og beskjeftiget seg med estetiske spørsmål, for eksempel i samtaler med Delacroix. Han studerte 1700-tallets belcanto-repertoar og Luigi Cherubinis Cours de contrepoint et de fugue. Et imponerende antall verk ble til i denne tiden sammen med George Sand.
Forholdet avsluttes
Forholdet mellom Chopin og George Sand endte i 1847. Ingen av dem omtalte bruddet, så grunnen er ikke entydig klar. Men da komponistens sykdom forverret seg, ble Sand gradvis mer pleier enn elskerinne, og i brev til andre luftet hun ofte en heftig utålmodighet. Hun omtalte for eksempel Chopin som «mitt tredje barn», «sjuklingen» og det «kjære lille liket.» George Sand skal også ha vært spesielt konfliktsøkende på denne tiden. Da det ble kjent at datteren Solange hadde inngått en hemmelig forlovelse med den ubemidlede billedhuggeren Jean-Baptiste-Auguste Clésinger, utløste det familiekonflikter, blant annet med et fysisk oppgjør mellom Clésinger og Sands sønn Maurice. Chopin var såret over at Solange hadde inngått en hemmelig forlovelse, men holdt likevel vennskapet ved like, noe som George Sand oppfattet som en ufattelig krenkelse.
Deres felles venn Wojciech Grzymała som fulgte romansen fra begynnelse til slutt, hevdet senere at «dersom han ikke hadde vært så uheldig å møte G.S. [George Sand], som forpestet hele tilværelsen hans, ville han ha levd like lenge som Cherubini.» Chopin ble 39 år, vennen Cherubini døde i 1842, 81 år gammel. Som kuriositet kan nevnes at de to komponistene hviler fire meter fra hverandre på kirkegården Père Lachaise.
Chopins helse
Chopin slet med dårlig helse hele livet. Som barn var han plaget av pusteproblemer og diaré. Senere i livet led han av tett nese, lungebetennelse, hosteanfall, blodstyrtning og feber. Symptomene ble litt om senn forverret og han var sengeliggende i flere lengre perioder. Han tålte ikke fysiske anstrengelser og var utmagret. Senere utviklet han åndenød under hvile, ødemer i lemmene og alvorlig hodepine.
Det er i ettertid blitt forsøkt gitt en rekke forklaringer på Chopins sykdomsbilde, eksempler er lungebetennelse, mitralstenose, cystisk fibrose, lungeemfysem, Churg-Strauss syndrom og allergisk bronkopulmonal aspergillose (ABPA). Basert på opplysninger om søstrene og farens sykdomsbilde er den arvelige varianten av cystisk fibrose, alfa1-antitrypsinmangel i senere tid trukket fram som den mest sannsynlige.