cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Scandlines
Mye av driftsgrunnlaget falt bort når Øresundforbindelsen ble åpnet i 2000. I 2018 ble fergestrekninge Helsingborg og Helsingör overtatt av Forsea. Nå er det kun syv ferjer på to fergestrekninger som er operative, Gedser-Rostock og Rødby-Puttgarden.
Historie
Navnet Scandlines kom første gang i anvendelse i 1991, hvor DSB og det svenske Sweferry (SJ), brukte navnet da de sammenslo deres ruter på Helsingør-Helsingborg.
I 1995 ble fergedriften utskilt fra DSB og i 1997 endredes navnet på rederiet til Scandlines. Det danske selskap ble sammenslått med Deutsche Bahns sin ferge divisjon Deutsche Fährgesellschaft Ostsee GmbH (DFO) ble slått sammen til Scandferries Holding GmbH 21. august 1998. Varemerke Scandlines ble deretter lansert på rederiets ruter mellom Tyskland og Skandinavia. Sweferry ble solgt til Stena Line i 1999. I 2001 kjøpte Stena også konkurrenten på ruten Helsingborg–Helsingör, HH-Ferries.
30. mai 2012 annonserte Scandlines at Scandferries ville selge en rekke ruter til Stena Line, for fortsatt drift i Stenas regi. Salget omfattet linjene Travemünde–Ventspils, Travemünde–Liepāja, Nynäshamn–Ventspils, Trelleborg–Rostock og Trelleborg–Sassnitz. 3i overtok hele Scandferries i 2013 og i 2015 solgte Scandferries og Stena Line sine andeler i ruten Helsingborg–Helsingör, inkludert skip til First State European Diversified Infrastructure Fund. De drev ruten som Scandlines Helsingborg - Helsingör, senere omdøpt til Forsea.
Den svenske delen av Scandlines, SJs datterselskap Sweferry, var frem til 2018 var også med i selskapet. Hermes Investment Management og First State European Diversified Infrastructure Fund kjøpte seg inn i selskapet i 2018.
Scandlines installerte i 2020 rotorseil med 30 meter høye på Copenhagen og i 2022 på Berlin.
Ejforija
Ejforija (originaltittel: Эйфория) er en russisk film fra 2006, regissert av Ivan Vyrypajev.
Handling
Pavel (spilt av Maxim Ushakov) eier en gård som driver med geiter, og han har forelsket seg i den attraktive Vera (spilt av Polina Agureeva) som kommer langveisfra. Men dette fører også til komplikasjoner for dem.
Haakon Blankenborg
Haakon Blankenborg (født 8. april 1955 i Vågå) er en norsk politiker (Ap), stortingsrepresentant for Oppland 1981-2005 og ambassadør.
Liv og virke
Etter at Blankenborg gikk ut av Stortinget i 2005 har hatt en karriere i utenrikstjenesten. Han var ambassadør til Serbia og sjef for den norske ambassaden i Beograd 2005-2010. I 2011 ble han avdelingsdirektør i Utenriksdepartementet hvor han ledet Vest-Balkan-seksjonen. I 2019 ble han utnevnt til ambassadør i Zagreb (Kroatia).
Haakon Blankenborg er samboer med tidligere partisekretær i Arbeiderpartiet Solveig Torsvik.
Fra 1993 til 2001 var han medlem av gruppestyret i Arbeiderpartiets stortingsgruppe.
Coreoblemus
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World
Virtuell verden
En virtuell verden er et datasimulert to- eller tredimensjonalt miljø hvor brukere kan lage en personlig avatar, utforske verdenen, delta i aktiviteter og snakke med andre. Som oftest er slike verdener for flere spillere.
MMORPGer som World of Warcraft bruker gjerne slike verdener for å sette handlingen sin i.
Socijaldemokratska partija Hrvatske
Socijaldemokratska partija Hrvatske (norsk: Kroatias sosialdemokratiske parti) er det største sosialdemokratiske politiske partiet i Kroatia.
Historie
Partiet utviklet seg fra den kroatiske del av det jugoslaviske kommunistpartiet, da avdelingen sammen med den slovenske, brøt med moderpartiet. Dette hadde sin årsak i et dårlig forholdet til den serbiske del, som ble ledet av Slobodan Milošević. Jugoslavia opphørte kort tid etter å være en kommunistisk stat. Partiet tapte det første demokratiske valget i 1990, men forble det største opposisjonspartiet.
Partiet ble 30. april 1994 partiet slått sammen med Socijaldemokrati Hrvatske og fikk sitt nåværende navn.
Valgene i 2000, 2003, 2007 og 2011
Etter parlamentsvalget i Kroatia 2000 dannet partiet regjering sammen med flere mindre partier, og denne regjeringen ble sittende til valget i 2003. Etter valget i 2007 fikk partiet 56 av 153 plasser i Kroatias parlament. Valget i 2011 medførte at partiet økte sin representasjon i Sabor til 59 av parlamentets 151 medlemmer.
FA Youth Cup
The Football Association Youth Challenge Cup er en engelsk fotball-konkurranse drevet av Football Association for lag med spillere under 18 år. Den blir dominert av lagene til de profesjonelle lagene, hovedsakelig fra Premier League, men tiltrekker seg 300 deltagende lag fra hele landet.
Oversikt over finaler
Finalen blir spilt over to kamper. Sammenlagtresultatet er oppgitt i tabellen.
Lag som har vunnet FA Youth Cup & FA-cup i samme sesong
Bare fem klubber har vunnet "the FA-cup and FA Youth Cup 'double'".
Arsenal i 1971 og Chelsea i 2010 vant også serien på høyeste seniornivå samme år de vant FA-cup dobbel. Coventry har bare vunnet FA Youth Cup 1 gang, men samme året var også det året deres eneste FA-cup-tittel så langt har kommet.
Leo Skiri Østigård
Leo Skiri Østigård (født 28. november 1999 på Åndalsnes) er en norsk fotballspiller som spiller for den italienske klubben SSC Napoli.
Han spilte for den engelske klubben Brighton & Hove Albion FC fra 2018 til 2022.
Vennesla
Vennesla er en innlandskommune i Agder. Den grenser til Kristiansand i sør, Lindesnes i vest, Evje og Hornnes i nord og Iveland og Birkenes i øst.
Leo Skiri Østigård
Han har spilt over førti ungdomslandskamper for Norge.
Vennesla
Befolkning
Vennesla kommune har 0 innbyggere, hvorav ca. 75 % er bosatt i kommunens to tettsteder, Vennesla og Skarpengland. Tettstedet Vennesla, kommunens administrasjonssentrum, har innbyggere per 1. januar, og er med dette det fjerde største tettstedet i Agder, etter Kristiansand, Arendal og Grimstad. Vennesla er også det nest største tettstedet i landet som ikke har bystatus, etter Askøy. Tettstedet Skarpengland hadde på samme tidspunkt innbyggere.
Innbyggertallet i kommunen økte sterkt i årene etter 1. verdenskrig som følge av at kommunens industribedrifter hadde et stort behov for arbeidskraft. I de senere årene har veksten avtatt. I perioden 1995-2005 økte folkemengden med 6,0 %.
Leo Skiri Østigård
Karriere
Vinteren 2018 skrev Østigård treårskontrakt med og bestemte seg å gå på utlån til OBOS-ligaklubben.
Vennesla
Natur og geografi
Denne delen av Agder tilhører det svekonorvegiske grunnfjellsskjoldet, og består av to geologiske hovedformasjoner av proterozoiske bergarter som er dannet under de gotiske og senere svekonorvegiske fjellkjedeforldingene, med sterk metamorfose under den sistnevnte. Et underlag av 1 600–1 450 millioner år gammel skifer, kvartsitt, marmor og amfibolitt med noe hornblendegneis, og ovenpå dette sure overflatestrukturer av både granitt og granodioritt (henholdsvis 1 250–1 000 mill år gammelt, og stedvis 1 550–1 480 millioner år gammelt). De yngste svekonorvegiske dannelsene bevitnes av større formasjoner av granitt. Det er også noe ganger av gabbro og dioritt, sjeldnere eklogitt. Den kaledonske fjellkjedefoldingen nådde ikke ned hit. Forkastningene går i sørvest-nordøst retning.
Leo Skiri Østigård
Karriere
I 2023 ble han den andre nordmannen gjennom tidene som ble seriemester i serie A.
Landslaget
Østigård ble tatt ut i Norges tropp til U19-EM 2018 i Finland. Han ble tatt ut i Norges tropp til U20-VM 2019 i Polen.
Vennesla
Historie
De første venndølene bosatte seg på Kvarstein, den sydligste bygda i kommunen, allerede i steinalderen. Siden bosatte det seg også mennesker lenger nord i kommunen. Fram til industrialiseringen på slutten av 1800-tallet, livnærte venndølene seg av jordbruk, skogbruk og laksefisking. Otra, elva som renner gjennom de sentrale delene av Vennesla på sin vei fra Hovden til Kristiansand, var grunnlaget for den etter hvert ganske betydelige tømmereksporten fra Vennesla, ved at man fra 1500-tallet tok i bruk oppgangssager til å sage opp tømmeret til planker, for deretter å fløte det langs elva til ladesteder på Lund og Kristiansand, for utskipning, i hovedsak til Holland.
Leo Skiri Østigård
Landslaget
Den 28. september 2020 ble han tatt ut i sin første landslagstropp for i kampene mot  (8. oktober),  (11. oktober) og  (14. oktober).
Han spilte sin første landskamp for den 25. mars 2022, i en kamp mellom mot. Den 2. juni 2022 ble han kåret til banens beste av VG, da slo  0-1 i Nations League. Den 17. november 2022 scoret han sitt første landslagsmål for mot.
Vennesla
Historie
Venneslas bønder levde av trelasthandelen fram til 1800-tallet, hvor den moderne industrien etter hvert tok over som viktigste næringsvei, ved siden av jordbruket. Industrien omfattet i første rekke Hunsfos Fabrikker, og senere også aluminiumfabrikken på det tidligere sagbruket Vikeland Brug. Setesdalsbanen, anlagt i 1896 mellom Kristiansand og Byglandsfjord, gikk gjennom Vennesla, med stasjoner på Vikeland (nå Vennesla stasjon) og Grovane, og banen medførte økt handel. Den største vekst i trafikk kom likevel med Sørlandsbanen som ble framført til Vennesla og Kristiansand i 1938. Jernbanen ga mulighet for å frakte papir østover i landet, eller ned til Kristiansand havn hvor det fortsatt utskipes.
Laksen har også hatt betydning for Vennesla, og den trakk tidlig utlendinger til bygda for å fiske, noe den også gjør i dag. De mest kjente utenlandske laksefiskerne fra tidligere tider er den engelske adelsfamilien Hawkshaw som overtok Vikeland Hovedgård fra den sveitsiske Wild-slekten som tidligere hadde eid storgården ved Vikelandsfossen (hovedbygningen på eiendommen er en fredet sveitservilla oppført av Wild-familien en gang på 1800-tallet). Hawkshaw-familien brukte gården som sommerhus, og engelskmennene tilbrakte mang en sommer her, fram til laksen forsvant på begynnelsen av 1960-tallet som følge av at elva ble forurenset av utslipp fra Hunsfos Fabrikker. Elva ble imidlertid renset på begynnelsen av 90-tallet, og man kan nå igjen fiske laks ved Vikeland Hovedgård, men kun ved kjøp av fiskekort.
Vennesla ble «storkommune» i 1964 da de tre kommunene Vennesla, Hægeland og Øvrebø ble slått sammen til én. Denne sammenslåingen er i kommunevåpenet symbolisert med en gullfarget krone over det opprinnelige våpenskjoldet.
De eldre kommunale arkivkildene for kommunen (og de sammenslåtte kommunene) finnes i dag hos Interkommunalt arkiv i Vest-Agder (IKAVA). Dette inkluderer protokoller fra for eksempel kommunestyre, formannskap, fattigstyre, skolestyre og arkiver med blant annet personopplysninger i form av klientarkiver, skatteprotokoller, men også skoleprotokoller.
Næringsliv
Elva Otra renner gjennom Vennesla og har gitt naturlige forutsetninger for en rekke industribedrifter i kommunen. Noen var opprinnelig basert på tømmeret som ble fløtet på elva, andre på elektrisk kraft. Hovednæringene i kommunen er skogbruk og industri. 77 % av arealet er dekket av skog.
Huntonit (Byggma ASA) er den største arbeidsplassen i kommunen. Ellers er Reber Schindler Heis A/S, VEF Entreprenør AS, Vigeland Metal Refinery AS, CG Glass, Norgesplaster og Scan Trade AS viktige arbeidsplasser. Hunsfos fabrikker har vært en av de største arbeidsplassene i Vennesla, men september 2011 ble fabrikken begjært konkurs etter 125 års drift.
Kommunikasjon
Vennesla har to jernbanestasjoner tilknyttet Sørlandsbanen. Vennesla stasjon på Vikeland har fortsatt togstopp med avganger til og fra Stavanger, Kristiansand, Arendal og Oslo, men stasjonen er fjernstyrt og har ikke billettsalg. I tillegg ligger den nå nedlagte Grovane stasjon (utgangsstasjon for Setesdalsbanen) ca. 2 km nord for kommunesenteret. Stasjonene ble opprinnelig bygd til Setesdalsbanen og stod ferdige i 1895. Vennesla stasjon er kilometrert til 350,1 km fra Oslo V.
(Setesdalsvegen) som forbinder Kristiansand med Setesdal går gjennom kommunen. I tillegg er det gode veiforbindelser til Kristiansand – de mest brukte er (Venneslavegen) og fylkesvei 1 (Torridalsvegen). Østover er det forbindelse til over  (Ålefjærveien).
Den smalsporede museumsjernbanen Setesdalsbanen er en turistattraksjon i Vennesla. Det kjøres båre ordinære tog og chartertog på den gamle traseen fra Grovane til Røyknes stasjon fra april til desember.
Miljø
Mens Otra i en årrekke var sterkt forurenset og «livløs», pga. av kloakk, utslipp fra industrien oa., er elvevannet renset og elva er igjen lakseførende helt opp til Vikeland Brug i Vennesla, en strekning på ca. 15 km.
Carlos Ulrrico Cesco
Carlos Ulrrico Cesco (født 24. november 1910, død 5. november 1987) var en argentinsk astronom. Han bodde mesteparten av sitt liv i San Juan i Argentina. Han oppdaget mange asteroider.
Carlos Ulrico Cesco-observatoriet er oppkalt etter ham.
Hans bror Reynaldo Cesco var også astronom. De studerte begge ved Universidad de la Plata.
Østmarisk
Østmarisk, eller engmarisk, er et marisk språk i den uralske språkfamilien. Den nærmeste slektningen er vestmarisk. Marisk er påvirka av nabospråka, både tatarisk og tsjuvasjisk, og etter den russiske erobringa av det mariske området på 1500-tallet også av russisk.
Aqua
Bandet ble verdenskjent for sangen «Barbie Girl». Totalt har det solgt rundt 34 millioner album og singler i hele verden.
Historien
Bandet ble dannet under navnet Joyspeed i 1989 av DJ-ene, produsentene og låtskriverne Søren Rasted og Claus Norreen og vokalist og rapper René Dif, alle fra Danmark. I 1993 oppdaget René Dif norske Lene Nystrøm og fikk henne med som vokalist og det fjerde medlemmet av gruppen. Under navnet Joyspeed ga bandet i 1994 ut singlen «Itzy Bitsy Spider». Singelen solgte ikke spesielt godt, og de bestemte seg for å endre stil og endret samtidig navn til Aqua.
I 1997 ga de ut debutalbumet Aquarium. De to første singlene fra albumet solgte bra, spesielt i Danmark, men det var med den tredje singlen, «Barbie Girl», bandet fikk sitt store gjennombrudd. Singelen toppet salgslistene i de skandinaviske landene, Storbritannia, Tyskland og en rekke andre land. Singlen førte også til at bandet ble saksøkt av Mattel, som produserer Barbie-dukkene, uten at det førte fram. Ytterlige tre singler ble sluppet fra albumet, hvor «Doctor Jones» og «Turn Back Time» nådde toppen av de britiske listene. Også selve albumet solgte bra og oppnådde 4 x platina i Norge.
I 2000 ga bandet ut sitt andre album, Aquarius, men hverken albumet eller de fire singlene nådde samme salgstall som debutalbumet. Albumet solgte likevel til to ganger platina i Norge.
Dan Young
Dan Young (født 29. april 1938 i Fort Defiance i Arizona, død 30. november 2014 ) var en amerikansk fotograf, bosatt i Norge.
Young vokste opp i Arizona og New Mexico. Etter fire år i USAs marine ble han student ved Art Center School i Los Angeles.
Pogonocherini
Pogonocherini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Jorden rundt-reiser
Jorden rundt-reiser eller Jorden rundt-ekspedisjoner: Å seile eller å reise jorden rundt er helt siden middelalderen med erkjennelsen av at jorden er rund, blitt mange menneskers drøm.
Dan Young
Han kom til Norge for første gang i 1962. Samme året dannet han bildebyrået Manité sammen med Arild Kristo og Robert A. Robinson, og var aktiv der til Manité ble lagt ned i 1967. Etter et kort opphold i London returnerte han til Oslo i 1967 og startet reklamestudio. Han arbeidet en periode med mote- og reklamefotografering, før han begynte med dokumentarfilm i 1970.
Pogonocherini
Levevis
Larvene inne i små greiner og kvister.
Jorden rundt-reiser
Historikk
De store geografiske oppdagelsene på 1500-tallet med Magellans og Sir Francis Drakes sjøreiser var begynnelsen. Utgivelsen av Jules Vernes romaner Jorden rundt på 80 dager og En verdensomseiling under havet på 1870-tallet bidrog til å sette fantasien i sving og drømmen om en jorden-rundt-reise ble sterkere befestet hos mange mennesker. Til da var jorden-rundt-turer forbeholdt eventyrere og oppdagere.
Dan Young
I 1972 flyttet han til Arizona, og fire år senere til California. Der laget han blant annet dokumentarfilmer om barnemishandling i Amerika.
Norske Felleskjøp
Norske Felleskjøp hadde i tillegg ansvaret for markedsreguleringen som er en del av markedsordningen for korn.
Selskapet ble opprettet i 1973 og er lokalisert i Oslo. Selskapet er avviklet pr 31.12.2020. Selskapets virksomhet er fra 01.01.2021 overført til Felleskjøpet Agri SA.
Gniewino
Landsbyen ligger en god times kjøretur (57 km i nordvestlig retning) fra Gdańsk. Den er administrasjonssenter for kommunen Gmina Gniewino, som har 6828 innbyggere og et flateinnhold på 176,21 kvadratkilometer. I Gniewino bor det om lag 1710 mennesker.
Næringsliv
Like utenfor byen ligger regionens største vindkraftverk. Tidligere var det planer om å bygge et atomkraftverk ved innsjøen Żarnowieckie i kommunen, men dette ble ikke realisert, da opinionen etter ulykken i Tsjernobyl gjorde det umulig. For å skaffe kraft til atomkraftverket bygget man i 1982 et pumpekraftverk, og dette er fremdeles i drift.
Bedriften King Oscar, som tidligere tilhørte det norske konsernet Rieber & Søn ASA, har en fabrikk for produksjon av hermetisert sjømat i utkanten av landsbyen.
Jorden rundt-reiser
Historikk
Etter at flyselskaper og reisebyråer på 1990-tallet kunne tilby jorden-rundt-turer med rutefly for en pris ned mot ca. 12 000 kroner er det mange som har kunnet gjennomføre drømmen, men slike reiser blir av en helt annen karakter enn reisene som er nevnt nedenfor. Den store økningen av private fly-eiere fra 1970-tallet har også ført til at flere enkeltpersoner har foretatt slike reiser med egne fly. Det internasjonale luftsportsforbundet FAI (Fédération aéronautique internationale) registrerer slike flyvninger. For å kvalifisere til denne listen må det flys over to antipoder. Det er også er krav at den loggførte distanse skal være minst 36 787,559 kilometer, en distanse som tilsvarer omtrent omkretsen av en vendekrets.
Sjøreiser
Frem til det 20. århundre kjenner historien lite til andre jordomseilinger.
Barretthydrus
Barretthydrus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.
Utseende
Små (4,2-4,5 millimeter), ovale, halvmatte, svarte vannkalver medf gule tegninger på dekkvingene.
Levevis
Både de voksne billene og larvene, er  rovdyr. De lever i ferskvann og kan finnes i høytliggende, klare bekker.
Utbredelse
Slekten er utbredt i fjellområdet Great Dividing Range i Victoria og New South Wales, Australia.
Edward Canby
Edward Richard Sprigg Canby (født 9. november 1817, død 11. april 1873) var en yrkesoffiser i den amerikanske hær. Han deltok på Nordstatenes side i den amerikanske borgerkrigen, tjenestegjorde i rekonstruksjonstiden (fra borgerkrigens slutt i 1865 og fram til 1877) og deretter i indianerkrigene. Han ble myrdet ved en fredssamtale med modocindianerne i det nordlige California i 1873, og ble den eneste amerikanske general som ble drept i senere kriger.
Modockrigen
I august 1872 var Canby utpostert for å holde kommandoen over stillehavskystens nordvestlige region. Han fikk snart problemer med modocstammen som tradisjonelt hadde levd og bodd i det nordlige California. De ble tvunget til å flytte til et reservat i Oregon som de måtte dele med sine tradisjonelle fiender, klamathfolket. De sendte bønn og henvendelse til den amerikanske regjering om få vende tilbake til California. Regjeringen nektet, og da forlot modocene reservatet og dro til sitt hjemland uten lov. I 1872 sendte den amerikanske hæren mot dem for å tvinge dem tilbake med nødvendig makt. Det ble begynnelsen til Modockrigen. Modocene forskanset seg i en befestning sør for Tule Lake, ledet av sin høvding Kintpuash (kalt for «Kaptein Jack» av de hvite), og motsto tappert alle angrep fra hæren.
General Canby hadde fått motstridende ordre fra Washington, D.C. i spørsmålet om han skulle inngå fred eller drive krig mot modocene. Da krig ikke virket sendte regjeringen en fredskommisjon og ga Canby en nøkkelposisjon i denne. Det var mange kommunikasjonslinjer mellom indianerne og de hvite. Ved et tidspunkt ble Kintpuash fortalt at guvernøren av Oregon hadde til hensikt å henge ni modocere, tilsynelatende uten domstol, så snart de overga seg. Indianerne brøt de planlagte samtalene. Canby var rasende over ryktene da han mente at hans føderale autoritet oversteg guvernørens, og således var denne trusselen ikke relevant. Canby hadde ikke til hensikt å la modocene bli straffet uten domstol.
Den 11. april 1873, etter måneder med avbrutte møter, dro Canby til enda en forhandling, ubevæpnet og med en del håp om å finne en løsning. Dommer Elijah Steele fra Yreka i California skrev senere at han hadde advart Canby om at modocene var flyktige og at han tok en risiko. Canby svarte, «Jeg tror du har rett, mr. Steele, og jeg tar ditt råd i betraktning, men det ville ikke være særlig bra for generalen som har kommandoen å være redd for å gå hvor fredskommisjonærer vil risikere.» Fredssamtalen ble holdt midtveis mellom hærens leir og modoceres befestning. Det ble senere oppdaget at to stykker i Canbys selskap hadde skjult våpen med seg, men også modockrigerne var bevæpnet.
I henhold til Jeff C. Riddle, selv modocindianer, og forfatter Indian History of the Modoc War (1914), hadde modocene planlagt før møtet å drepe Canby og de andre kommisjonærene da de ikke hadde noen håp om at fred med de hvite var mulig. De var bestemt på å «kjempe til vi dør». Kintpuash hadde vært motvillig til å gå med på drapene da han mente det var en «feigings verk», men ble presset av de andre til handlingen. Han insisterte på at han måtte få en ny sjanse til å be Canby om å «gi oss et hjem i vært eget land». Da Canby sa at han ikke hadde autoritet til å komme med et slikt løfte, gikk Kintpuash løs på generalen. Sammen med en av sine folk skjøt han Canby to ganger i hodet og skar over strupen på ham. Modocene drepte også pastor Eleazar Thomas, en fredskommisjonær, og såret andre i selskapet. Canby ble siden gravlagt i kirkegården Crown Hill i Indianapolis i Indiana. Kintpuash ble senere hengt for mordet.
Tømmersvans
Tømmersvans eller svans er ei sag brukt til felling og kapping av tømmer. De første svansene var avkappede stokksager, men rundt 1860 kom det fabrikkerte svanser på markedet. Disse var valsa, og hadde tynnere sagblader enn de hjemmelagde svansene, og bladet smalnet mot enden. For at bladet skulle gli lettere var det vanlig, spesielt i sevje tida, å smøre med for eksempel parafin.
Tømmersvansen var i bruk til felling og kapping helt til motorsagene overtok på 1950-talet.
Enrique Jorrín
Enrique Jorrín Oleaga (født 25. desember 1926 i Candelaria, død 12. desember 1987 i Havana, Cuba) var en cubansk fiolinist, komponist og dirigent. Musikalsk representerte han charanga-stilen, og han regnes for opphavsmannen til dansestilen cha-cha-chá, som hadde utspring i den cubanske dansestilen danzón.
Wallander – Mastermind
Mastermind er en svensk kriminalfilm fra 2005 basert på Henning Mankells bøker med manus av Stefan Ahnhem.
Handling
En morgen blir en kvinne funnet død, hengende opp ned fra taket i sin leilighet og hun har mistet alt blodet sitt. Det finnes ikke spor av blodet. En katt og mus-lek med Ystadpolitiet begynner, en lek der noen med minutiøs planlegging er et steg foran, en lek som viser seg å være et totalt angrep på Ystadpolitiet og spesielt døtrene deres.
Kommissærene Wallander og Martinsson, kjent for å være rasjonelle og tenkende individer, begynner å oppføre seg som jagede dyr når noen har siktet innstilt på deres kjære familiemedlemmer. Det hele er en djevelsk plan, en plan som må ha tatt år å lage. En plan som bærer en Masterminds signatur.
Om filmen
Mastermind er den sjuende Wallander-filmen i serien og Stefan Ahnhem har skrevet manuset basert på personene i Henning Mankells bøker. Filmen hadde kinopremiere 16. desember 2005. Mastermind kom ut på DVD den 22. mars 2006.
Guarujá
Guarujá er en kommune og kystby i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil. Byen har mange strender og turisme er en viktig inntektskilde. I kommunen inngår også byen Vicente de Carvalho. Dow Chemical Company har en gjødselfabrikk i kommunen.
Jørgen Thomassøn
Jørgen Thomassøn (født 1580, død 1655) var prest i Kvinesdal fra 1610 og prost for Lister prosti (trolig fra 1614 da Peder Claussøn Friis døde ).
Nuytsia floribunda
Nuytsia floribunda er et opptil 10 m høyt tre i familien Loranthaceae. Det er den eneste arten i slekta Nuytsia.
Jørgen Thomassøn
Bakgrunn
Jørgen Thomassøn var sønn av handelsmannen Thomas Olsen Skotte av skotsk ætt. Det skotske familienavnet «Witloch» ble tatt var på og brukt av etterkommerne som «Willoch».
Nuytsia floribunda
Den er en halvparasitt som har grønne blad og driver fotosyntese, men den stjeler vann og mineraler fra andre planter ved å koble seg til rotsystemet deres. Når det er sommer i utbredelsesområdet, altså rundt juletider, er treet dekket av oppsiktsvekkende gule blomster. Arten er utbredt i sørvestlige Australia fra elva Murchison til den vestlige avgrensingen mot Australbukta.
Jørgen Thomassøn
Bakgrunn
Han studerte teologi i Rostock og var en periode «sangdreng» ved kong Christian IVs hoff i København.
Prest
Kongen gikk utenom prost og biskop, og ga uten videre beskjed til lensherren i Lister om at Thomassøn var utnevnt som prest i Kvinesdal. I 1648 ledet han delegasjonen av prester fra Stavanger og Bergen bispedømmer som hyllet den nye kongen, Fredrik III, i Christiania.
Han var en de første som skrev på dialekt i tiden etter at norrønt skriftspråk forsvant og da dansk var skriftspråket i Norge.
Thomassøn skrev blant annet slik på Kvinesdalsdialekt: «Dæ æ Bædde grejn, som Bogna elle Bræste.» (Det er bedre grein / som blir bøyd enn som brest.) som trolig er et uttrykk han hadde hørt. Han skrev blant annet ned visdomsvers fra Agder og Rogaland, og disse versene følger norrøn form noe som viser at disse formene var levende i dialektene til 1600-tallet - blant annet dette verset som fortsatt er i bruk: «Vanen er Vond aa Venne».
I 1620 ga Thomassøn uten en liten bok med omkring 300 ordtak samt en mållære for dialekten i området. Skriftet En liden begyndelse til en norsk Grammaticam er på 2-3 sider, men er den eldste kjente opptegnelser om norsk språk etter norrøn/mellomnorsk tid. Lignende arbeid ble senere gjort av presten Christen Jenssøn i Sunnfjord (1646), av Erik Pontoppidan med Glossarium Norvegicum (1749) og Marcus Schnabel i Hardanger (1774).
Han sørget for oppføring av ny kirke i 1623 (revet 1837). Hægebostad fikk ny kirke i 1629.
Sønnen Jørgen Jørgensen overtok som prest i Kvinesdal og fungerte også som prost de siste årene faren levde.
Hans etterkommere ble svært velstående og blant de rikeste i Norge ifølge Ludvig Daae. Daae var usikker på Thomassøns opphav og nevnte sagn om at han var bondesønn fra dalen. Daae trodde at "Willoch" var en hustrus eller kanskje morens fødenavn.
Kendra Hubbard
Kendra Hubbard (født 29. september 1989) er en australsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
I 2021 deltok hun på Australias lag som ble slått ut i forsøksheatet på 4 × 400 meter under Sommer-OL 2020 i Tokyo.
Ivan Vyrypajev
Ivan Aleksandrovitsj Vyrypajev (Ива́н Алекса́ндрович Вырыпа́ев; født 1974) er en russisk regissør, skuespiller og manusforfatter.
Gyro
Gyro kan sikte til:
Marko Jevtović
Marko Jevtović (serbisk: Марко Јевтовић; født 5. januar 1987 i Beograd) er en serbisk bordtennisspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i første runde.
Saint-Jean-d’Angély
Saint-Jean-d'Angély er en kommune i departementet Charente-Maritime i regionen Nouvelle-Aquitaine sørvest i Frankrike. Saint-Jean-d'Angély er sous-préfecture (underprefektur) i departementet Charente-Maritime og har om lag 8 000 innbyggere.
Stedet har sin historiske opprinnelse i Klosteret i Saint-Jean-d'Angély. Det tidligere kongelige klosteret i byen er bevart og står i dag på UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder («Verdensarven»).
Historie
En nekropolis som er dateres tilbake 9000 år er blitt funnet ved bredden av Boutonne.
Det gallisk-romerske Angeriacum ble herjet av germanere og av bagaudae, bondeopprørere på 300-tallet.
I middelalderen ble en bolig og et kapell bygget for hertugene av Aquitaine på samme sted.
I 817 ble et kloster grunnlagt av Pepin I av Aquitaine, konge av Aquitaine, for å oppbevare relikviene til den hellige Johannes Døperen.
I 860 gjorde vikinger som hadde base i Taillebourg et strandhogg, ødela klosteret og drepte munkene.
I 1010 ble et nytt kloster grunnlagt på det samme stedet av benediktinerordenen fra deres kloster i Cluny, noe som sørget for byens utvikling.
Mellom 1100-tallet og 1400-tallet er byen delvis engelsk og delvis fransk. Byen får rettigheter av den franske og engelske dronningen Eleonora av Aquitaine og hennes sønn Johan av England i 1199 og deretter av Filip II August av Frankrike i 1204.
5. mars 1588 ble Henrik II av Bourbon, prins av Condé, drept av en mann som hadde et forhold til hans hustru Charlotte de la Tremoille.
I 1621 ble Saint-Jean-d’Angély erobret av Ludvig XIII av Frankrike.
Under den franske revolusjonen ble byen omdøpt, etter påbud, til Angély-Boutonne.
Kongelig kloster
Klosteret i Saint-Jean-d'Angély ble grunnlagt på 800-tallet for å kunne huse relikviene til den hellige Johannes Døperen og ble ombygd på 1300-, 1600- og 1700-tallet på grunn av gjentatte ødeleggelser. Klosteret ble senere oppgitt og bygningene er i dag vernet. Det har forblitt den mest bemerkelsesverdige arkitekturen i Saint-Jean-d'Angély, en by som har beholdt sitt middelalderpreg. Den ligger ved pilegrimsvegen som fører til Santiago de Compostela, byggverket utgjør fortsatt et betydelige stoppested langs pilegrimsvegen. Siden 1989 har klosteret huset Senter for europeisk kultur som gitt nytt liv til klosteret ved at det har blitt restaurert som et historisk og kulturelt sted og som et sted for ide- og tankeutveksling.
Senter for europeisk kultur
Senter for europeisk kultur i Saint-Jean-d'Angély, grunnlagt i 1989, er et felles initiativ som er tatt av den franske kulturministeren, byen Saint-Jean-d'Angély, det regionale rådet for Poitou-Charentes og rådet for Charente Maritime. Senteret har vært vert for flernasjonale sesjoner med fokus på europeisk kultur og statsborgerskap som er dedikert fra yngre til eldre som har kommet fra alle europeiske nasjoner.
Dagens Saint-Jean
Saint-Jean D'Angely er i dag sted for et livlig bysentrum som har marked hver onsdag og lørdag. Det finnes også en svømmehall og et mosjonssenter, Atlantys, som ligger i byens utkant. Økonomien til byen og omgivelsene med om lag 30 000 innbyggere er basert på levnetmiddelindustri, produksjon av alkohol (Pineau) og konjakk. Turistindustrien er i ferd med å utvikles.
Geografi
Saint-Jean d'Angély ligg i sentrum av Le Pays des Vals de Saintonge nær motorvegen A10, 140 km fra Bordeaux og 410 km fra Paris.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Saint-Jean-d’Angély
Luigi Giordani
Luigi Giordani (født 13. oktober 1822 i Santa Maria Codifiume ved Ferrara, død 21. april 1893 i Ferrara) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Ferrara 1877–1893.
Han ble kreert til kardinal i 1887 av pave Leo XIII.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Amerikansk bever
Amerikansk bever (Castor canadensis), også kalt kanadabever, er én av kun to gjenlevende arter med gnagere (Rodentia) i slekten bevere (Castor), som er eneste slekt i beverfamilien (Castoridae) med nålevende arter. Arten er terrestrisk og semi-akvatisk, kjent for sin aktivitet med å demme opp vannløp (spesielt bekkefar og små elver) i naturen, til såkalte beverdammer som overflommer naturen. Det har vært uklart hvor mange underarter som aksepteres, om noen. Jenkins & Busher (1979) nevner 25, mens Tesky (1993) nevner 13. Integrated Taxonomic Information System (ITIS) aksepterer imidlertid ingen underarter og hevder dermed at arten er monotypisk. Amerikansk bever er nasjonalsymbol for Canada.
Taksonomi og spredning
Amerikansk bever og bever (C. fiber) er de to siste av sitt slag på kloden vår. Alle andre bevere er enten utryddet eller naturlig utdødd. De to skilte trolig lag for omkring 7,5 millioner år siden, da beveren koloniserte Nord-Amerika fra Asia, via landbroen som oppsto over Beringstredet.
Amerikansk bever skiller seg ikke vesentlig fra sin eurasiske slektning, hverken i utseende, størrelse eller levesett. Den regnes imidlertid som en dørstokkart i Norge og Sverige, der bever dominerer. Sju amerikanske bevere ble introdusert til Sørøst-Finland i 1937, der den har multiplisert seg. Rømte dyr koloniserte etter hvert Karelia allerede i 1940- og 1950-årene, og den finsk-karelske populasjonen talte i 2011 cirka 20 000 individer.
Amerikansk bever ble i 1964-1965 også forsøkt introdusert til Finnmark, men en undersøkelse i 2017 kunne ikke bekrefte at den fortsatt var tilstede der. Arten har siden også blitt introdusert til Belgia (1998), Frankrike (1977), Luxembourg (før 2006), Tyskland (1981), Østerrike (1953), Polen (1926) og Ungarn (1991), men populasjonene i Frankrike, Østerrike og Polen ser ut til å være utdødd, og i Ungarn er nåværende status ukjent.
Amerikansk bever ble i 1946 også introdusert til Ildlandet (nær Fagnano i Argentina), for pelsdyroppdrettsformål, men rømlinger etablerte seg og spredte seg til den delen av øya som ligger under Chile i løpet av 1950-tallet. På 1960-tallet klarte arten også å krysse over kanalen til de chilenske øyene Navarino og Hoste. Senere krysset også arten over Magellanstredet (som er cirka 2 km bredt på sitt smaleste) og etablerte seg på Brunswickhalvøya, på det chilenske fastlandet. I 2008 talte populasjonen på Tierra del Fuego cirka 100 000 individer.
I EU er innførsel for introduksjon i naturen ikke lenger aktuelt, men det er fortsatt en viss risiko for at arten kan spre seg fra zoologiske hager, dyreparker og lignende via rømninger. Likeledes kan den spre seg naturlig fra allerede introduserte populasjoner i EU. Det er mulig at amerikansk bever kan utkonkurrere den eurasiske beveren, siden den har en høyere forplantningsrate. Arten modnes nemlig raskere og får i snitt større kull. Hybridisering kan imidlertid ikke skje, siden disse artene har forskjellig antall kromosomer (bever har 48 kromosompar; amerikansk bever har 40 kromosompar).
Biologi
Beverne er de største gnagerne på den nordlige halvkule, og bare det søramerikanske flodsvinet (Hydrochoerus hydrochaeris) blir større.
Amerikansk bever ligner bever, men skiller seg fra den gjennom en litt forskjellig haleform (som er bredere og mer litt mer ovalformet) og subtile forskjeller i pelsen (som har litt tykkere, lengre og mørkere underull). Amerikansk bever er også litt mindre i snitt enn bever, og den har et litt rundere hode med mindre og rundere ører. Dessuten er skinnbenene noe lenger, noe som gjør amerikansk bever noe hurtigere på land. Snuten er dessuten litt kortere, men bredere. Det finnes også andre anatomiske forskjeller. Forskjellene er imidlertid så små at de er nærmest umulig å se med det blotte øye. Artene kan imidlertid klart skilles fra hverandre gjennom forskjeller i farge og viskositet i sekretet fra analkjertlene, men da må dyret håndteres.
Danilo Napolitano
Danilo Napolitano (født 31. januar 1981) er en italiensk profesjonell syklist, særlig kjent for sine sprinter-evner. Han ble født i Vittoria på Sicilia og ble profesjonell i 2004.
Amerikansk bever
Biologi
Amerikansk bever reproduserer fra de er 1,5–3 år gamle, men de blir kjønnsmodne tidligere. Reproduksjonsraten er noe større enn for bever. De parer seg om vinteren og hunnen nedkommer sent på våren, avhengig av breddegrad og klimaforhold. Kullstørrelsen teller normalt 2–4 unger, men inntil seks er normalt noen steder og 1–9 regnes som normalt. Større kull assosieres gjerne med bedre tilgang på mat og større mødre.
Som bever ble også amerikansk bever nesten jaktet til utryddelse. Før innvandringen av europeere tok til, regner man med at den nordamerikanske populasjonen av amerikansk bever talte omkring 55 millioner individer. Pelsdyrfangsten tok til for fullt på 1700-tallet, for å dekke den enorme etterspørselen av beverskinn fra europeere, som brukte skinnet til å lage beverhatter. Reintroduksjon av amerikansk bever i den nordamerikanske naturen tok til på 1900-tallet. I dag har populasjonen tatt seg kraftig opp igjen, men ikke til gamle høyder. I 1988 regnet man med at den nordamerikanske bestanden var på omkring 6–12 millioner individer.
Inndeling
Inndelingen av amerikansk bever under følger Jenkins & Busher (1979) og teller 25 taxa, mens Tesky (1993) kun nevner 13 taxa. ITIS anerkjenner imidlertid ingen underarter. Norske navn er direkte oversettelse fra Engelsk og er uoffisielle.
Nanna Egedius
Nanna Margrethe Egedius Jacobsen (1913–1986) var en norsk kunstløper. Hun representerte Oslo Idrettslag.
Egedius vant fem strake NM i kunstløp, Singel for damer fra 1932 til 1936. Hun deltok i VM i kunstløp 1931 med syvendeplass, VM i kunstløp 1933 med syvendeplass, VM i kunstløp 1934 med åttendeplass og i VM i kunstløp 1935 med nok en syvendeplass. Egedius deltok under vinter-OL for Norge i 1936 i Garmisch-Partenkirchen der hun ikke fullførte i Singel, damer. Ved siden av kunstløpkarrieren konkurrerte hun også i svømming og var en god tennisspiller.
Rama
Guden Rama er den syvende Avatar av Vishnu. Rama er en av hinduismens mest populære guder.
Rama er hovedpersonen i det indiske epos Ramayana; en prins i Ayodha som en dag skulle arve tronen sammen med sin hustru Sita. Kongen hadde tre koner, men bare en av dem hadde en tronarving til sønn. Gjennom list fikk den ene konen kongen til å tro at han hadde lovet hennes sønn, Bharata, skulle bli konge. Kongen, som ikke ville bryte et løfte, fortalte dette til Rama. Rama trøstet kongen og fór i eksil med Sita og sin yngre bror, Lakshmana.
Kongen døde like etterpå. Bharata ville ikke bli konge, og fór dermed til skogen der Rama holdt til, for å få ham tilbake. Rama ville ikke gjøre noe som stred mot farens løfte, og ble værende i skogen. Bharata tok Ramas sandaler og plasserte dem på tronen som et symbol på at Rama var ekte herskeren i landet.
Mens Rama var i eksil jaktet han ned mange demoner. Sammen med apegeneralen Hanuman, og hans folk, beseiret de demonkongen på Lanka. Etter fjorten år i eksil, kom Rama tilbake og ble konge.
Rama er bilde på den perfekte sønn, Sita, den perfekte hustru og Lakshmana, den perfekte bror.
Helligdagen Ramanavami er til ære for Rama. Denne dagen feires 13 til 14. april.
For å komme ut til Lanka bygde Hanumans hær ifølge Ramayana ei bru fra fastlands-India til Sri Lanka. Denne eksisterer i dag og kalles Ramas bru. Ifølge tradisjonen utgjorde den en fastlandsforbindelse fram til 1500-tallet. Geologien støtter at man tidligere kunne krysse tørrskodd, men formasjonen er dannet naturlig.
Georg Ebers
Georg Moritz Ebers (født 1. mars 1837 i Berlin, død 7. august 1898 i Tutzing) var en tysk egyptolog og forfatter.
Bakgrunn
Ebers studerte så rettsvitenskap ved Georg-August-Universität i Göttingen. Snart ble han mer og mer opptatt av oldtidens Egypt. Hans lærer i studiet av hieroglyfene var Richard Lepsius.
Forsker
I 1865 ble Egert habilitert doktor ved universitetet i Jena og ble privatdosent, i 1869 ekstraordinær professor for Egyptologi.
Ebers var 1870-89 full professor i Leipzig. Han har gitt navn til den såkalte Papyrus Ebers, som han kom over under reiser i Egypt og Nubia. Ebers kjøpte papyrusrullen i Egypt i 1872 av en araber som påstod seg å ha funnet den mellom knærne på en mumie fra nekropolen utenfor byen Teben.
Man anser at Papyrus Ebers er fra omkring 1550 f.Kr.
Av Ebers vitenskapelige arbeider er Ägypten und die Bücher Moses (2 bind, 1868), ''Sinnbildliches. Die koptische Kunst (1892), Antike Portraits. Die hellenistische Bildnisse aus dem Fajjûm'' (1893), samt en monografi om hans lærer Karl Richard Lepsius (1885). Blant populærvitenskaplige arbeider var Durch Gosen zum Sinai (2. opplag 1889), Aegypten in Bild und Wort (2. opplag, to bind 1879).
Ebers skrev flere romaner med handling som utspilte seg i oldtidens Egypt. Eine ägyptische Königstochter, publisert 1864, fikk stor popularitet. Blant hans andre verk i samme sjanger var Uarda (3 band, 1877), Homo sum (1878), Der Kaiser (2 bind, 1881) og Kleopatra (1894). Ebers valgtee også ember fra den tyske historie, som Die Frau Bürgmeisterin (1882), Ein Wort (1882). Hans Gesammelte Werke ble utgitt 1893-97 i 32 bind.
Noha Hany
Noha Hany (født 25. februar 2001) er en egyptisk fekter.
Hun representerte Egypt under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i andre runde.
Klodvig IV
Klodvig IV (noen ganger Klodvig III dersom den andre Klodvig III regnes som en tronraner) (født 682, død 695), sønn av Teoderik III, var navnet frankernes enekonge fra 691, da han var ni år gammel og til han døde fire år senere. Selv om Klodvig IV blir kalt «frankernes konge», var han i virkeligheten kun en marionett, en roi fainéant («gjør–ingenting–konge») under den egentlige herskeren, Pipin av Herstal, rikshovmester i Austrasia, som fungerte som makten bak tronen.
Pipin styrte i navnet merovingerkongen Teoderik III, hvis signatur er bevart på en rekke kongelige chartere og dokumenter. Da Teoderik døde i 691 innsatte Pipin den unge Klodvig IV som konge. Da Klodvig døde lot Pipin han bli etterfulgt av hans bror Childebert III som etterfulgte ham som konge i 715. Disse merovinerkongene hadde residens ved blant annet Compiègne, Valenciennes, Noisy og Montmacq-sur-Oise.
Per Magnar Arnstad
Per Magnar Arnstad (1937–2022) var en norsk politiker (Sp) og næringslivsleder.
Han tok artium ved Steinkjer landsgymnas i 1958 og ble utdannet exam.oecon. fra Universitetet i Oslo i 1964. Han var formann i Studenttinget til Samskipnaden i Oslo 1964/1965. Etter studiene ble han sekretariatsleder for Senterpartiets stortingsgruppe. Arnstad var informasjonssjef i Norsk Brændselolje 1969–1971 og Senterpartiets assisterende generalsekretær med ansvar for politiske spørsmål 1970–1972. Arnstad var statssekretær for statsråd John Austrheim i Samferdselsdepartementet under Korvald-regjeringen 1972–1973.
I 1974 flyttet Arnstad til Tromsø for bli direktør i Norske Fiskeprodusenters Forening, en forløper til Sjømat Norge. I 1980 ble han direktør i Selskap for næringsutvikling i Troms AS (Sentas). Han var medlem av Senterpartiets sentralstyre 1977–1989 og stilte som stortings- og fylkestingskandidat, men ble ikke valgt. Etter Willoch-regjeringens fall var Arnstad med i en samarbeidsgruppe for å forberede en ny regjeringsdannelse mellom Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og Høyre, noe som ble virkelighet med Syse-regjeringen i 1989. I 1992 støttet Arnstad et norsk EØS-medlemskap og avviste heller ikke et EF/EU-medlemskap, stikk i strid med Senterpartiets linje og hans eget standpunkt ved folkeavstemningen 20 år tidligere.
Arnstad kom tilbake til Østlandet som direktør i Transportbedriftenes Landsforening i Oslo og Akershus 1988–1992 og administrerende direktør i Oslo og Follo Busstrafikk 1993–1997. Han var frittstående konsulent i noen år før han pensjonerte seg. Han hadde mange styreverv.
Tiglat-Pileser I
Tiglat-Pileser I (fra den hebraiske form av akkadisk: Tukultī-apil-Ešarra, «Min tillit er hos Ešarras sønn», klassisk gammelsyrisk: ܬܲܟܲܠܬܝܼ ܐܵܦܸܠ ܥܝܼܫܵܪܵܐ‎ Takaltyu ʾapel ʿyushara) var en assyrisk konge i den midtre assyriske periode (1114–1076 f.Kr.). I henhold til den franske assyriologen Georges Roux var Tiglat-Pileser «en av to eller tre store assyriske monarker siden dagene til Shamshi-Adad I». Under ham ble Assyria den ledende statsmakten i Midtøsten, en posisjon som kongedømmet beholdt i de neste fem hundre årene. Han utvidet assyrisk kontroll inn i Anatolia og Syria og til kysten av Middelhavet. Fra de bevarte inskripsjoner om ham synes det som om han omsorgsfullt kultiverte en frykt for seg selv, både hos sine fiender som hos sine egne undersåtter.
Militære felttog
Som sønn av Assur-resj-isi I overtok han den assyriske tronen i 1115 f.Kr. og ble en av de største assyriske erobrerne.
Hans første felttog var mot Mushki i Anatolia i 1112 f.Kr. som hadde okkupert bestemte assyriske områder i øvre Eufratelvedalen. Deretter tok han Kommagene og østlige Kappadokia og fordrev hettittene fra den assyriske provinsen Subartu, nordøst for Malatya.
I en påfølgende felttog penetrerte den assyriske hæren inn i fjellene sør for Vansjøen og vendte deretter vestover for motta underkastelsen til Malatya. I hans femte år angrep Tiglat-Pileser området Komana i Kappadokia og plasserte en nedtegnelse av sine seirer inngravert på kobberplater i en festning han bygde for sikre sin besittelser i Kilikia.
Arameere i nordlige Syria ble de neste angrepsmålene for den assyriske kongen som dro så langt som kildene til elven Tigris. Kontrollen over hovedvegen til Middelhavet ble sikret ved å ta den hettittiske byen Pethor hvor elvene Eufrat og Sajur krysset hverandre. Deretter dro han videre til Gubal (Byblos i Libanon), Sidon, og til sist nord til Arvad hvor han gikk om bord i et skip for å seile på Middelhavet hvor det hevdes at han drepte en nahiru, eller en «havhest» (som A. Leo Oppenheim har oversatt som en narhval) i sjøen. Han var lidenskapelig begeistret av jakten. Han var også en stor byggherre. Den generelle synet er at gjenoppbyggingen av tempelet for gudene Assur og Hadad i hovedstaden Assur ble gjort på hans initiativ.
MS «Hjelmelandsfjord» (1945)
MS «Hjelmelandsfjord» var i perioden 1949-1976 en lokalrutebåt tilhørende AS Jøsenfjord Rutelag, Stavanger og ble benyttet i dette selskapets lokalruter i Ryfylke. «Hjelmelandsfjord» var på mange måter den største og flotteste lokalrutebåten som noen gang gikk i Ryfylkefjordene, - før ferger og hurtigbåter overtok trafikken. Likevel var dette en av tre lokalrutebåter som utrolig nok hadde fortid som krigsbygde landgangsfartøy (de to andre var Stavangerskes «Sauda» og «Sand».
Misako Ando
Misako Ando (født 21. mars 1971) er en japansk tidligere softballspiller som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta og 2000 i Sydney.
Ando vant en olympisk sølvmedalje i softball under sommer-OL 2000 i Sydney. Hun var med på det japanske laget som kom på andreplass i softballturneringen bak USA. I finalan mot USA tapte Japan med 1-2.
Dvojnaja familija
Dvojnaja familija (originaltittel: Двойная фамилия) er en russisk-kasakhisk film fra 2006, regissert av Stanislav Mitin.
Handling
En lykkelig mann som nylig har blitt pappa oppdager at han ikke er den biologiske faren til sin nyfødte sønn.
Til tross for dette bestemmer mannen seg for å oppdra barnet som sin egen sønn. Men hans kone velger å forlate ham etter flere år, i håp om å finne igjen guttens virkelige far.
Demetrias
se: Systematisk inndeling
Demetrias er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.