cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Soga om Gull-Tore
Sagaen er kjent fra et håndskrift (AM 561 qu.) fra ca år 1400; den ble oversatt til dansk i 1898. En eldre versjon av sagaen må ha eksistert før 1280, da stoff fra denne ble sitert i Landnåmabok; som henviste til sagaen under navnet Þorskfirðinga saga. I de yngste manuskriptene kalles den Gull-Þóris saga. Oversatt til nynorsk i 2014 av Børge Nordbø.
Øystein Stray Spetalen
Liv og virke
Spetalen var også med å etablere den høyreekstreme borgeravisen Resett.no sammen med blant annet milliardæren Jan Haudemann-Andersen, og som til daglig ledes av Helge Lurås. Han solgte seg ut i 2018.
Boris Hansen
Krigen
Boris Hansen ble tidlig involvert i den kommunistledede delen av motstandsarbeidet i Oslo. Den 19. mai 1942 ble han arrestert under Gestapos aksjon mot partiledelsen, som da holdt til på Grorud. Hansen ble forhørt under tortur på Møllergata 19. Etter en tid i celle på Møllergata, kom han til Grini, og i april 1943 til Sachsenhausen. Han ble dømt til døden, men dommen ble på grunn av ung alder omgjort til livsvarig. Seinere satt han i Natzweiler og Dachau, der han ble hentet av de hvite bussene i 1945. Edith Breiby, som senere skulle ble hans kone, ble arrestert i samme Gestapo-aksjon. Også hun satt på Grini, deretter i Ravensbrück. Boris Hansens mor og stefar endte sine liv i tyske konsentrasjonsleirer, hun i Auschwitz, han i Neuengamme. Hansens biologiske far var i landflyktighet i Sverige.
Işıl Alben
Işıl Alben (født 22. februar 1986) er en tyrkisk basketballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på femteplass med det tyrkiske landslaget.
Boris Hansen
Polititjenestemann
I 1945 ble Boris Hansen ansatt som politikonstabel i Oslo. Det samme året giftet han seg med Edith Breiby. I politiet gjorde han en spesiell innsats i undervisninga av skolebarn i trafikksikkerhet og organisering av skolepatruljer, som tok til i begynnelsen av 1950-åra. Blant annet var han med og startet Barnas trafikkskole på Marienlyst. Hansen ble av skolebarna i Oslo i mange år etterpå kjent som «Onkel politi». Svensk politi hadde tatt i bruk dukketeater for å undervise skolebarn i trafikkvett, og i 1956 startet Hansen «Politiets dukketeater» sammen med noen kolleger ved den nyetablerte Forebyggende avdeling ved Oslo politikammer. Hansen engasjerte seg også sterkt i ungdomsarbeid og kriminalitetsforebyggende arbeid. I 1958 – rockeopptøyenes år – ble motorungdommen i Oslo organisert, og Osloungdommens motorsenter ble startet under Hansens medvirkning. Det fikk tilholdssted i Hvervenbukta. I 1966 tok Hansen sammen med Werna Gerhardsen initiativ til det som ble kjent som Uteseksjonen i Oslo kommune.
Mecosaspis
Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika.
Systematisk inndeling
thumb|300px| Mecosaspis plutina
Plan R 4
Plan R 4
Britene forventet en eller annen form for tysk reaksjon på Operasjon Wilfred. Dersom operasjonen ville fremprovosere en militær sådan skulle, etter planen, en britisk-fransk styrke sendes til Norge. 18 000 allierte tropper skulle sendes til Narvik for å stenge av jernbanen til Sverige, og flere andre viktige havnebyer som Trondheim og Bergen skulle også underlegges de alliertes kontroll. I forbindelse med R4 ville de allierte også «beskytte» de svenske malmfeltene. Iverksettingen av R4 ville avhenge av den tyske reaksjonen, de første styrkene skulle legge ut fra Skottland mot Narvik 8. april 1940.
Lassie (2005)
Lassie er en britisk eventyrdrama og familiefilm fra 2005. Den handler om hunden Lassie som bor hos en familie i økonomisk krise, og som er tvunget til å selge ham. Hundrevis av mil unna sin virkelige familie rømmer Lassie og setter ut på en reise hjemover. Filmen er basert på Eric Knigts roman Lassie Come-Home fra 1940. Den ble filmatisert første gang i 1943.
John Engh
John Andreas Engh (født 5. juni 1915 i New York, død 5. desember 1996 i Bærum) var en norsk arkitekt. Han har blant annet tegnet Oslo sentralstasjon og Ind-Eks-huset ved Solli plass.
Lassie (2005)
Dette er den første Lassie-filmen som ikke har en av de direkte etterkommerne etter den originale Lassie, «Pal», i hovedrollen. På grunn av at det meste av innspillingen fant sted i Storbritannia, og på grunn av karantenelovgivninger kunne man ikke bruke noen av de nåværende Lassie-hundene fra Weatherwax kennels.
Handlingsreferat
Sam Carraclough, en gruve-arbeider uten fast arbeid, som sliter med å tjene nok penger til å brødfø familien sin, selger motvillig sin Collietype, Lassie, til hertugen av Rudling, hvis barnebarn, Cilla, liker hunden. Sams unge sønn, Joe, blir sønderknust. Hertugens tjener, Hynes, skremmer Lassie, og hunden flykter flere ganger og kommer tilbake til Carraclough-familien som må fortsette å returnere henne til hertugen. Hynes gir Joe skylden for Lassies oppførsel. I høytiden reiser hertugen til det skotske høylandet, og tar Lassie med seg. Lassie rømmer nok en gang, med Cillas hjelp, etter at Hynes slår hunden.
Når katastrofen inntreffer
Når katastrofen inntreffer (orig: Seconds From Disaster) er en britisk-amerikansk dokumentarserie som gikk på National Geographic Channel fra 2004 til 2007 og fra 2011 til 2012. Serien tok for seg forskjellige katastrofer, ofte menneskeskapte, men også en del naturkatastrofer. ProDarlow Smithson var seriens produsent, mens Ashton Smith var programleder og forteller.
Boris Hansen
Politiker
Hansen var aktiv i bypolitikken fra rett etter krigen til langt inn på 1990-tallet. De første åra var han knyttet til kretsen rundt Peder Furubotn, som ble ekskludert fra NKP i 1949. Etter hvert sluttet Hansen seg til Arbeiderpartiet, i likhet med mange andre fra det samme miljøet. I 1960 ble han valgt inn i bystyret for AP, og satt i bystyre og formannskap i til sammen 32 år.
Lassie (2005)
Handlingsreferat
Lassie kommer hjem på 1. juledag, men kollapser utenfor kirken som familien sitter i. Når gudstjenesten er over, hjelper familiens andre hund dem med å finne Lassie, utmattet, syk og nesten død, og tar henne hjem. En veterinær forteller familien at Lassie kanskje ikke overlever. Når Hynes, nå bosatt i landsbyen, ser at Lassie er funnet, går han sammen med politiet til huset for å ta Lassie med til hertugens lokale eiendom. Familien blir tvunget til å følge henne. Men hertugen lar i stedet familien beholde hunden, ved å benekte at det er den samme hunden og kaster Hynes ut av eiendommen for godt. Etter at Lassie kommer seg, tilbyr hertugen Hynes sin gamle jobb og hus til Sam og hans familie.
Når katastrofen inntreffer
I programmene presenteres ulykken, og årsaken til ulykken. Dokumentaren benytter seg av datasimuleringer for å fremstille hendelsesforløpet. Et gjennomgående tema som nevnes i alle program er at «Katastrofer skjer ikke sånn uten videre, de kommer av en kjede med kritiske hendelser». Programmet førsøker også å gi ulykken et menneskelig ansikt med en del intervjuer av overlevende, vitner eller pårørende.
John Engh
Fra 1946 hadde Engh privat praksis i Oslo. Fram til 1958 var dette sammen med Peer Qvam, og fra 1970 sammen med Jon Seip (Engh og Seip Arkitektkontor A/S).
Når katastrofen inntreffer
Sesong 1
Serien ble startet i 2004. Ulykkene som ble omhandlet i første sesong var
John Engh
Enghs bygninger er ofte preget av industrielt prefabrikkerte fasadeelementer, og han var en foregangsmann for bruk av disse. Av Enghs (og partneres) produksjon kan nevnes:
Når katastrofen inntreffer
Sesong 2
Sesong 2 ble opprinnelig sendt i 2005 og omhandlet
Sesong 3
3. sesong ble først sendt i 2006 og omhandlet
Boris Hansen
Æresbevisninger og utmerkelser
Boris Hansen ble tildelt St. Hallvard-medaljen (1983), Kongens fortjenstmedalje i gull (1997) og Oslo bymiljøpris - nå kjent som Oslo miljøpris (1998).
John Engh
Engh hadde videre den arkitektfaglige byggeledelsen for USAs ambassade i Oslo (etter tegninger av Eero Saarinen).
Det industrielle og «harde» preget som mange av Enghs bygninger gir inntrykk av, har vært kritisert, kanskje særlig i forbindelse med at «Det engelske kvarter» måtte vike plass for Ind-Eks-huset, og at Engh stod bak et reguleringsforslag for Vaterland i Oslo med en massiv ansamling av høyhus. Dette inntrykket bør i alle fall nyanseres noe. Engh var for eksempel i første rekke for å bevare den gamle Østbanebygningen, da Sentralstasjonen ble bygd. Og Haslum krematorium, der naturen utenfor utgjør det meste av utsmykningen i seremonirommene, viser tydelig at den moderne byggeteknikken også kan gi mer «myke» resultater.
Han satt i styret for Norske arkitekters landsforbund fra 1952 til 1968, fra 1964 som president.
Engh var også politisk aktiv, hovedsakelig i kampen mot atomvåpen. Han var daglig leder for protestkampanjen «De 13», som ble lansert i 1960.
Engh var tildelt Deltagermedaljen og Haakon VIIs 70-årsmedalje.
Øystein Stray Spetalen
Liv og virke
Spetalen er sterkt kritisk til bygging av strømkabler til utlandet og ønsket i 2014 vedde en milliard kroner på at strømprisen ville øke med mer enn 2-3 øre, som kraftbransjen hevdet.
Spetalen er initiativtager til opprettelse av Medieofferfondet.
Medieoppmerksomhet
I 2011 rettet Spetalen sterk kritikk mot investeringsstrategiene til Statens pensjonsfond utland (Oljefondet). Spetalen sammenlignet fondets finansinvesteringer med det å «satse på en daud hest» og kalte det «ren svindel». De påfølgende ti årene økte verdien i fondet med 900%
Spetalen var i 2011 i ordkrig med SV-politikeren og ministeren Audun Lysbakken, som han kalte «en samfunnsfiende» og «marxist». Da journalist og Rødt-politiker Mímir Kristjánsson i 2011 fikk utgitt en bok der han omtaler norske milliardærer som «sutrende» gikk Spetalen kraftig til motmæle. Han gjorde oppmerksom på at Kristjansson har innrømmet bevisst å ha utnyttet systemet ved å melde seg opp til eksamen på Universitetet i Oslo for å få tilgang til studentgoder for deretter ikke å fullføre eksamen.
Arkeologiåret 1601
Arkeologiåret 1601 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1601.
Dødsfall
1601 in archaeology
Kveik
Kveik er en betegnelse på en familie av domestisert ølgjær som har vært i bruk i norsk gårdsbrygging i generasjoner.
Stedsopprinnelse
På Vestlandet, fra Hardanger i sør til Sunnmøre i nord, har de tradisjonelle gjærstammene likevel overlevd, og er fortsatt i bruk den dag i dag (2021). De har ofte blitt overlevert fra far til sønn, sammen med kunnskapen om malting og brygging. Alle stammene som har vært innsamlet og analysert, har vist seg å tilhøre arten Saccharomyces cerevisiae (altså vanlig ølgjær), og å være nærmere beslektet med hverandre enn med noen annen type gjær. Gjæren som har overlevd på Vestlandet danner altså en egen undergren av ølgjærens familietre, og det er gjær som tilhører denne familien som kalles kveik. Det er ikke funnet kveik andre steder enn i Norge.
Genetikk
Genetisk analyse viser at kveik tilhører den store gruppen av ølgjær som kalles "Beer 1", og som omfatter mye av ølgjæren fra Tyskland, Belgia, Storbritannia, og USA. Kveik ser ut til å være en hybrid av en stamfar fra denne familien og en ukjent gjær, antagelig en villgjær.
Genetisk analyse viser også at kveik ikke er en villgjær, men en gjær som er domestisert, altså at den har tilpasset seg bruk i ølbrygging.
Særtrekk
Kveik skiller seg på flere måter fra den ølgjæren man kjenner fra andre land:
Etymologi
Gjæren kalles kveik fordi dette er det vanligste dialektordet for gjær i områdene kveik kommer fra. Mange av bryggerne har omtalt sin egen gjær som "kveik", mens butikkgjæren har blitt kalt "gjær". Ordet kveik i betydningen "gjær" går tilbake til norrønt, og kommer av "kvikk" i betydningen "frisk, livlig."
Internasjonal utbredelse
I senere år har kveik spredt seg fra tradisjonsbryggerne på Vestlandet til moderne hjemmebryggere og kommersielle bryggere både i resten av Norge og i hele verden. Kveik selges nå kommersielt av laboratorier i USA, Canada, Storbritannia, Polen og andre land. Det brygges kommersielt med kveik over store deler av verden, og interessen for gjærtypen har blitt ganske intens. I USA arrangeres det ølfestivaler med øl brygget på kveik.
Butt giftslørsopp
Butt giftslørsopp (Cortinarius orellanus) er en dødelig giftig sopp som ligner på spiss giftslørsopp, men mangler spissen på hatten.
Soppen blir 5–13 cm høy og er rødbrun til brun med gule belter på stilken. Hatten er 3–8,5 cm bred. Sporeavtrykket er brunt.
Butt giftslørsopp inneholder giftstoffet orellanin. Dette virker sakte og skader lever og nyrer. Selv små mengder sopp kan være dødelig.
Ved mistanke om inntak av slik sopp, må man straks forsøke å fremkalle brekning (oppkast), og oppsøke lege snarest.
Utbredelse
Soppen er vanlig i hele Europa, bortsett fra nordlige områder. Nordgrensen anses å være Sørlandet, hvor den er funnet i eikeskog.
Elisabeth Bjørnestad
Elisabeth Bjørnestad (født 1969) er en norsk barnehage- og klasseromsforsker. Hun er tilsatt som professor ved Fakultet for lærerutdanning og internasjonale studier ved Oslomet - storbyuniversitetet og som professor II ved Fakultet for lærerutdanning og kunst- og kulturfag ved Nord universitet.
Bjørnestads forskning har særlig beskjeftiget seg med overgangen mellom barnehage og skole.
Utdanning og yrkeskarriere
Bjørnestad er utdannet førskolelærer ved Barnevernsakademiet i Oslo, og har hovedfag i pedagogikk fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet og en doktograd i barnehagepedagogikk fra Universitetet i Oslo. Doktoravhandlingen hadde tittelen ''Seksåringenes klasseromsaktiviteter. En kvalitativ studie av norske førsteklasser og svenske förskoleklasser'', og ble publisert i 2009. I 2008 ble Bjørnestad ansatt som førsteamanuensis ved Høgskolen i Oslo og Akershus (nå Oslomet - storbyuniversitetet).
Fylkesvei 7853
Fylkesvei 7853 går mellom Vangsvik og Rubbestad i Senja kommune.
Elisabeth Bjørnestad
Forskningsprosjekter
Bjørnestad ledet forskningsprosjektet Gode barnehager for barn i Norge (GoBaN). GoBaN var Norges største forskningsprosjektet på barnehagefeltet, der 1200 barnehagebarn ble fulgt fra de var to år gamle og frem til skolestart. Formålet var å undersøke hvordan barnehagen påvirker barna, hva som betegner en god barnehage og hvilke faktorer som påvirker barnas trivsel og utvikling. Prosjektet var et samarbed mellom Oslomet - storbyuniversitetet, Universitetet i Stavanger, Universitetet i Sørøst-Norge og Nord universitet og ble finansiert av Kunnskapsdepartementet og Norges forskningsråd. Prosjektet pågikk fra 2012 til 2019.
Vitenskapelige publikasjoner
Et utvalg av Bjørnestads publikasjoner:
En fullstendig liste over Bjørnestads publikasjoner ligger på Oslomets ansattside.
Maurizio Mattei
Maurizio Mattei (1942–2021) var en italiensk fotballdommer. I 1985 ble han hedret med årlige prisen for den mest fremtredende italienske fotballdommer, Giovanni Mauro-prisen.
Han døde 12. februar 2021 i en alder av 78 år av covid-19 ved covidsenteret i Civitanova Marche der han var blitt innlagt for infeksjonssykdommen.
Sandslivegen holdeplass
Sandslivegen holdeplass er en bybaneholdeplass på Bybanen i Bergen. Holdeplassen åpnet 15. august 2016, sammen med resten av holdeplassene på byggetrinn tre på Bybanen.
Hærtata hørt
Hærtata hørt er et album gitt ut av Øystein Sunde i mars 1979. Albumet solgte 65 000 eksemplarer det året. Dette resulterte i trofeer som sølv- og gullplate. i 2015 hadde totalsalget nådd omtrent 77 000 eksemplarer. Albumet lå i tolv usammenhengende uker på VG-lista våren/sommeren 1979 med sjetteplass som beste plassering.
Sporliste
Side 1:
Side 2:
The Open Championship 1991
The Open Championship 1991 ble arrangert på Royal Birkdale Golf Club i Southport, Merseyside i England i 1991.
Daisuke Suzuki
Daisuke Suzuki (født 29. januar 1990) er en japansk fotballspiller som spiller for fotballklubben Kashiwa Reysol.
Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget hans ble nummer 4.
Fylkesvei 4650
Fylkesvei 4650 går mellom Tau og Hundsnes i Strand. Veien er 2,2 km lang.
Tramplin Kasjtak
Tramplin Kasjtak (russisk: Трамплин Каштак) er et skihoppanlegg ved Krasnojarsk i Russland. Anlegget består av fire hoppbakker med størrelse K132, K87, K50 og K25. K132-bakken er verdens største blant hoppbakkene som i dag regnes som storbakker. Ingen av bakkene er imidlertid lenger i bruk.
Den første hoppbakken i Krasnojarsk ble bygd i 1939. I 1958 ble den første bakken i Kasjtak bygd, en 50 metersbakke. Senere ble det bygd flere større bakker i anlegget. Den sovjetiske landslagshopperen Oleg Serov døde i 1986 etter et fall i den nest største bakken i Kasjtak, under vinter-Spartakiaden i Krasnojarsk.
Et annet skihoppanlegg ved Krasnojarsk, Tramplin Nikolajevskaja Sopka, er fremdeles i drift. Dette anleggets største bakke er K112.
Drovorub (skadevare)
Drovorub (дроворуб, "vedkløyver") er en programvare verktøykasse for utvikling av skadelig programvare for Linux operativsystem. Skadevaren ble opprettet av 85. hovedsenter for spesielle tjenester (GTsSS), en enhet i den militære russiske etterretningstjenesten GRU ofte referert til som APT28. når det gjelder skadevare.
Drovorub har en sofistikert modulær arkitektur, og inneholder et implantat kombinert med en kjernemodul - rootkit, en filoverførings- og port forwarding type verktøy, samt en kommando og kontroll server. Drovorub har blitt beskrevet som en "Sveitsisk universalkniv for hacking av Linux".
Amphiprion melanopus
Amphiprion melanopus er en liten tropisk korallrevfisk. Den blir inntil 12 cm lang og hunnfiskene blir vanligvis litt større enn hanfiskene.
La Casella oljekraftverk
La Casella oljekraftverk (italiensk: Centrale Termoelletrica di La Casella) er et varmekraftverk i Italia. Det har enhetsnummer 307-A-387, og en installert produksjonskapasitet på 1200 MW. Anlegget ble utbygd omkring 1970–1972. Brenselstypen er tungolje og fyringsolje.
Syrmoptera
Syrmoptera er en slekt av glansvinger som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).
Utseende
Små til middelsstore stjertvinger (vingespenn 25-30 millimeter) med brede, avrundede vinger, bakvingen med tre korte stjerter. Oversiden er brun med et hvitt område nær bakvingens bakkant, eller blåaktig med svarte ytterkanter, undersiden hvit med to brune tverrstreker.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.
Serge Lancen
Serge Lancen (født 5. november 1922, død 10. juli 2005) er en fransk pianist og komponist.
Lancen studerte ved Conservatoire National Supérieur de Musique de Paris og mottog flere priser for sin kantate Bettina.
CDON
CDON er en svensk nettbutikk som blant annet selger filmer, musikk, videospill, bøker og hjemmeelektronikk.
Nesttun sentrum holdeplass
Nesttun sentrum holdeplass er en bybaneholdeplass på Bybanen i Bergen. Holdeplassen ligger på Nesttun i Fana bydel, og åpnet 21. juni 2013 sammen med resten av holdeplassene på Bybanen. Reisetiden fra Byparken til Nesttun sentrum er 22 minutter.
CDON
Salget skjer bare over Internett og virksomheten selger:
Siden firmaet ble grunnlagt som en cd-butikk på nettet i 1999 har den vokst veldig og finnes i dag også i Norge, Finland og Danmark. Omsetningen havnet i 2007 på 905 millioner kroner. CDON har et nittitalls ansatte på hovedkontoret i Malmö.
Arkeologiåret 1634
Dødsfall
1634 in archaeology
Australsk mesterskap i friidrett 2018
Australsk mesterskap i friidrett 2018 ble arrangert i Gold Coast i Australia fra 15. til 18. februar 2018.
Big Brother Norge (2001)
Big Brother 2001 er den første norskproduserte versjon av realityserien Big Brother. Programmet ble sendt på TVNorge våren 2001 og var basert på et omstridt nederlandsk TV-konsept med samme tittel, skapt av John de Mol. Programmet var kanalens største satsing til da og ble umiddelbart en seersuksess. Finalen ble sett av over én million seere, noe som for første gang gjorde TVNorge til Norges største TV-kanal. Programmet ble raskt omstridt, og de argeste kritikerne stemplet det som «drittsekk-TV» og «søppel-TV».
Tolv personer deltok i første sesong, og oppholdet var på maksimalt 97 dager. Alderen på deltakerne spente fra 23 til 36 år, mens gjennomsnittsalderen var på 25 år. Den 31. mai ble vinneren, Lars Joakim Ringom, kåret og premiert med én million skattefrie kroner.
På høsten deltok deltakerne i et gjenforeningsprogram kalt Big Brother – tilbake i huset.
Den norske versjonen
Oppholdet i huset i den første norske versjonen var maksimalt på 97 dager. I løpet av denne tiden skulle deltakerne annenhver uke nominere to som de ønsket skulle forlate huset. Nomineringen foregikk i hemmelighet på det såkalte «skrifterommet», der de måtte tildele henholdsvis ett og to nominasjonspoeng. De tre som fikk flest stemmer, ble presentert som de kandidatene som seerne kunne stemme ut.
Noen ganger kunne det være flere enn tre som ble nominert. De nominerte ble kunngjort på direktesendingen, og seerne kunne frem til neste direktesending stemme på den de ville skulle forlate huset. Den av de nominerte som i løpet av denne tiden hadde fått flest stemmer, måtte forlate huset. Det var forbudt for deltakerne å snakke med hverandre om nomineringen.
Da to uker stod igjen av oppholdet, ble reglene for hvordan man skulle stemme endret. Istedenfor å stemme ut noen, skulle seerne nå stemme på den de ville skulle vinne. Den som hadde fått færrest stemmer innen neste direktesending, måtte forlate huset. De fem gjenværende gikk til finalen.
På lørdager ble deltakerne orientert om den såkalte ukesoppgaven. De måtte deretter bestemme seg om hvor mange prosent av ukesbudsjettet de ønsket å satse (50–100 %). Hvis de ikke klarte å bestemme seg innen en gitt tidsfrist, ble det automatisk satt til 50 % av Big Brother. Klarte de oppgaven, fikk de mer penger til mat og annet, men hvis de feilet, mistet de innsatsen, og hadde dermed ingenting å handle for (hvis de satset 100 % av budsjettet). De måtte i så fall greie seg med de basisvarene som var i huset. Ukesoppgaven varte helt til onsdag, og på torsdagens direktesendinger fikk de vite om det ble godkjent eller ei.
Hver fredag måtte deltakerne levere en handleliste over varer de ønsket. Budsjettets størrelse var avhengig av antall deltakere som var igjen i huset og om hvorvidt ukesoppgaven ble godkjent eller ikke. Ble oppgaven underkjent, hadde de betydelig mindre (eller ingenting) å handle for. En del basisvarer, slik som mel, poteter og salt, var plassert i husets depot og var holdt utenfor deltakernes budsjett. Men hvis de gikk tom etter en måned, måtte de bruke av budsjettet for å få ny forsyning.
Big Brother hovedbeskjeftigelse var å aktivisere deltakerne, noe som ble gjort på flere måter. Ved siden av de ovennevnte ukesoppgavene, fikk de også diverse dagsoppgaver som blant annet innebar å lage en sang, arrangere skihopp-konkurranse og lage radioprogram. Mens dagsoppgavene kunne være individuelle konkurranser, var ukeoppgavene nesten alltid samarbeids- eller lagoppgaver. Deltakerne ble også aktivisert ved at Big Brother arrangerte diverse temafester, samt iverksatte ulike diskusjonsoppgaver.
Det var oppgaveredaksjonen i BB som var ansvarlig for å finne oppgaver og premier. Redaksjonen hadde tilgang på Endemols oppgavehåndbok, et oppslagsverk med tidligere utprøvde oppgaver og aktiviteter. Huset var dessuten utstyrt med færre moderne hjelpemidler enn det som deltakerne var vant med; blant annet var det verken vaskemaskin eller oppvaskmaskin der. Deltakerne måtte på grunn av dette bruke mye tid på dagligdagse gjøremål slik som klesvask, oppvask og middagslaging.
Det ble under hele prosjektet presisert at det var viktig at Big Brother ikke ble en fiende for deltakerne. I den norske utgaven var hyggelige overraskelser vanligere enn straff. I den danske versjonen (som gikk parallelt med den norske) ble derimot Big Brother en straffende instans og manglet en del av det private tilsnitt som ble vektlagt i den norske. Lasse Hallberg fremstod som deltakernes allierte, og var samtidig arkitekten bak det hele – en rollemessig dobbelthet deltakerne i liten grad var bevisst.
Sendinger
På mandag 26. februar startet de ordinære sendingene på kanalen. De fleste av disse besto av redigerte episoder som ble sendt seks kvelder per uke, og som viste et utdrag av gårsdagens hendelser i huset. Disse gikk på søndager, mandager, tirsdager, onsdager, torsdager og fredager, og var på en times varighet. På torsdagene var det i tillegg en times direktesending fra studio der seerne (annenhvert torsdag) kunne stemme ut en av de deltakerne som på forhånd hadde blitt nominert av de andre deltakerne.
Lørdag var den eneste ukedagen uten sendinger. Ved siden av torsdagens direktesending så representerte søndagens episoder (Big Brother Weekend) et høydepunkt i uken siden disse skildret hva som skjedde på de festene som Big Brother-ledelsen hadde arrangert for deltakerne på fredags- og lørdagskveldene. De redigerte sendingene gikk kl. 20.30 (bortsett fra BB weekend, som gikk kl. 21). Direktesendingene startet kl. 21.30.
Finalen ble sendt torsdag 31. mai 2001, klokken 20:30 og hadde en varighet på to timer. Den første halvtimen bestod av en redigert del, mens resten var direkte fra studio og huset.
Hele sesongen ble sendt i reprise sommeren 2002.
Ved siden av Nederland hadde både Storbritannia, Spania, Italia, Portugal, Tyskland, Sveits, Belgia og Sverige allerede sendt en versjon av programmet. Danmark, Sør-Afrika, Argentina, Polen og Australia kjørte sin første sesong samme år som Norge.
Det var også mulig å opprette et eget TV-abonnement der seerne døgnet rundt kunne følge med på hva som skjedde i huset på tre kanaler. Innen finalen hadde over 20 000 Canal Digital-kunder bestilt dette abonnementet, som kostet 149 kroner.
Huset
Det spesialbygde huset som deltakerne oppholdt i seg var på 120 m² og plassert like ved studio på Fornebu. Det hadde to soverom, samt bad, kjøkken, bod (slusa) og en stue. Husets interiør hadde en moderne stil, men det var beskjedent utstyrt med moderne hjelpemidler. Blant annet var det verken vaskemaskin eller oppvaskmaskin der. Deltakerne måtte derfor håndvaske alle sine klær.
Det såkalte «skrifterommet» var låst, og deltakerne kunne bare få adgang til dette (enkeltvis) når de skulle snakke med Big Brother (Lasse Hallberg). Det var også her inne de gav sine nominasjonspoeng. Den såkalte slusen var det rommet hvor deltagerne hentet maten sin i tillegg til rekvisitter til konkurranser og annet fra Big Brother. Den var kun åpen mellom 10.00 og 10.30 hver dag. Det kanskje mest spesielle ved huset var at deltakerne kun hadde tilgang til varmt vann i dusjen mellom kl. 09.30 og 10.30 på hverdager og mellom 10.00 og 11.00 i helgene. Hvis de ville dusje utenom disse tidene, måtte de gjøre det i iskaldt vann.
Ved siden av husets inne-areal hadde deltakerne et avgrenset ute-areal som de kunne benytte. Dette ute-arealet bestod av en terrasse for rekreasjon og en liten gårdsplass der deltakerne kunne drive med sportslig aktivitet osv. De hadde også tilgang til en badstue. Etter at halvparten av tiden i huset var gått, monterte Big Brother en badestamp på terrassen som deltakerne kunne benytte. Det var plassert 28 kameraer og 50 mikrofoner i selve huset og dets ute-areal. Flere av kameraene var plassert rundt omkring på rommene, mens andre befant seg bak toveisspeil. I tillegg måtte hver deltaker til en hver tid bære med seg hver sin personlige mikrofon.
Live-sendingene foregikk fra et provisorisk studio på Fornebu eid av Airport Studios. Begge bygningene ble satt opp utenfor Braathens' gamle flyhangar.
Deltakere
{| style="width: 100%;" cellspacing="2" cellpadding="2" border="0"
Nomineringer
Minimum tre personer skulle nomineres annenhver uke. Fra og med 17. mai nominerte Big Brother alle gjenværende deltakere. Fra nå av var det om å gjøre å få flest stemmer. Den som hadde færrest, måtte forlate huset.
Tiden i huset
Tiden i huset ble preget av både fest, moro, kjedsomhet, kjærlighet, vennskap, uvennskap og heftige krangler. Deltakerne var såpass forskjellige at det i løpet av kort tid oppstod tendenser til gruppedannelser. Den kanskje sterkeste gruppedannelsen var en trio bestående av Rodney, Ramsy og Roy. Etter en tre–fire uker begynte de første konfliktene å komme til overflaten. Det var i første omgang feiden mellom Monica på den ene siden og Ramsy og Rodney på den andre som skulle prege stemningen i huset.
Senere kom det til flere episoder med forholdsvis heftige krangler mellom Per Morten og en del av de andre deltakerne, kanskje særlig med Rebekka, Anette og Rodney. Dette var også hovedårsaken til at Per Morten omsider forlot huset frivillig. Per Morten kom på dårlig fot med Rebekka allerede på et tidlig stadium av oppholdet, og det ble ikke mindre anspent stemning da Big Brother valgte å sende henne tilbake i huset. Lars Joakim var den som var i færrest konflikter og som gikk best overens med de andre deltakerne. Han hadde mest kontakt med Per Morten, Anette og Anita. Det var også to pardannelser i huset: Rodney og Anette samt Ramsy og Anne Mona.
Noen utvalgte hendelser fra de 97 dagene i huset. Ved midnatt klarte tre inntrengere å ta seg inn i Big Brother-huset. De tre presenterte seg som fans til deltakerne, men ble raskt tatt hånd om av sikkerhetsvaktene.
Celebert besøk
Fredag den 27. april fikk deltakerne besøk av den britiske rockegruppa Status Quo, som i hagen fremførte et medley over sine mest kjente låter og en sang fra den nye plata. Etter dette fikk deltakerne slå av en prat med gruppa.
Søndag den 29. april var det på nytt celebert besøk i huset. Denne gang var det rockelegendene Ronnie James Dio og Alice Cooper som hver fremførte en av sine mest kjente sanger, henholdsvis «Holy Diver» og «Poison». Etter dette fikk deltakerne slå av en prat med gjestene og lage et intervju.
Under finaleshowet fikk både Rodney, Ramsy og Roy møte den slovakiske nakenmodellen Kyla Cole. De tre fikk signerte bilder og et års gratisabonnement på hennes nettsted.
Den svenske gruppa Roxette opptrådte på finaleshowet og fremførte blant annet låta «Real Sugar».
Ukesoppgavene
Hver lørdag fikk deltakerne en ukesoppgave. Denne skulle avsluttes på onsdagene, og hvis de klarte den, kunne de få dobbelt så mye penger til å kjøpe varer for. Hvis de derimot fikk den underkjent, kunne de imidlertid risikere å miste alt (forutsatt at de satset 100 % av budsjettet). Under er en oversikt over ukesoppgavene i programmet.
Finalen
I starten av finalen fikk seerne se et diagram over hvordan deltakerne lå an i forhold til hverandre. Men hvilke av dem som lå best- og dårligst an ble imidlertid holdt skjult for å hindre at seerne skulle stemme taktisk.
Anne-Mona var den første som gikk ut, deretter fulgte Anette og Rodney. Da kun Anita og Lars Joakim satt igjen i huset kom plutselig en ubuden gjest inn og satt seg mellom dem. Securitasvakter kom straks til unnsetning og geleidet inntrengeren ut. Like etter opptrinnet leste de to programlederne opp navnet til vinneren, som var Lars Joakim (886 000 stemmer). Han kunne dermed titulere seg som Norges første vinner av Big Brother og motta en premie på en million skattefrie kroner. Anita fikk andreplassen og ble belønnet med en reise for to til Bali. Like etter finalen samlet Juritzen deltakerne tilbake i huset for en halv time for å snakke om tiden i og utenfor huset. Ferden gikk deretter til utestedet Galleriet, der selve finalefesten ble holdt. Natalie Strand var den eneste som ikke deltok på finalefesten. Dette fordi hun hadde kommet på kant med TVNorge etter å ha misbrukt Big Brother-logoen på sitt egetproduserte porno-nettsted.
Det totale antallet stemmer i finaleuka ble 2 701 412. Det inkluderer da de 750 000 som hadde stemt frem til torsdag 24. mai da Ramsy gikk ut. Til sammenligning ble det avlevert 1 075 483 stemmer under finaleuka i 2002 og 1 064 039 i 2003.
Den totale fordelingen ble til slutt:
Lars Joakim: 886 105 stemmer
Anita: 785 791 stemmer
Rodney: 484 018 stemmer
Anette: 259 094 stemmer
Anne Mona: 211 350 stemmer
Seertall
Big Brother 2001 hadde et seersnitt på 480 000 (554 000 med reprisene), noe som var overraskende høyt i forhold til de tall TVNorge hadde håpet på. Kanalens ledelse hadde på forhånd sett for seg seertall på mellom 200 000 og 250 000. Den største seergruppen var kvinner mellom 20 og 34 år.
Guadalupe County
Guadalupe County er navnet på to fylker i USA:
Big Brother Norge (2001)
Seertall
Premieren ble sett av 720 000 (på det meste 847 000), noe som var rekord for kanalen. Forrige rekord var fra 1999, da Chelsea slo Vålerenga på Stamford Bridge, som ble sett av 600 000. De to Finale-programmene hadde tilsammen et seersnitt på rekordhøye 938 000, noe som gav TVNorge en seerandel på 58,7 %, og dermed ble de for første gang Norges mest sette TV-kanal.
Den direktesendt finalen ble i snitt sett av 1,03 millioner. Så mange som 1,1 millioner fulgte siste del av den, og hele 1,2 millioner så på da vinneren ble kåret. Forrige rekord hadde blitt satt under Big Brothers direktesending den 3. mai, som hadde 763 000 seere i snitt.
Direktesendingene hadde et gjennomsnittlig seertall på rundt 700 000, noe som gav dem en markedsandel på rundt 48 % av seerne. De redigerte sendingene hadde en markedsandel på rundt 34 %. Bare en uke etter at programmet var avsluttet, sank kanalens oppslutning fra 15,3 % til 9,1 % (som forøvrig var samme oppslutning de hadde på samme tidspunkt året før).
Leder av mediebyrået NA24 Propaganda, Arne-Inge Christophersen, uttalte at seertallene overgikk alle forventninger. Programmets suksess i Norge ble forsøkt forklart med konseptets kombinasjonen av det «totalt ekte – ekte følelser, ekte utroskap, ekte fylleangst – og det totalt iscenesatte». Ingen hadde tidligere på denne måten sperret inn mennesker i månedsvis, utsatt dem for eksperimentelle prøvelser for å øke konfliktnivået, forsynt dem med alkohol for å fjerne hemninger og sendt det hele på tv.
De høye seertallene for Big Brother gikk ikke upåaktet av de andre norske TV-kanalene, som opplevde nedgang i antall seere. Særlig TV 2 og TV3 hadde en merkbar seernedgang mens Big Brother ble sendt. Reklameinntektene til TV3 skal, bare i løpet av april, ha sunket med mellom 20 og 30 %, mens TVNorge meldte om en oppgang på 30 %.
NRKs seertall ble i mindre grad berørt.
Mottakelse
Premieresendinga fikk lunken mottakelse av de store avisene. Blant annet så beskrev Anders Giæver i VG den som «et eneste langt gjesp av et vorspiel», mens Aftenpostens anmelder beskrev den som harmløs. Begge var imidlertid enige om at det var for tidlig å dømme seerpotensialet til Big Brother nord og ned, etter bare én episode. Per Selstrøm, som i 2001 var formatsjef i NRKs underholdningsavdeling, gav TVNorge ros for presentasjonen av programmet og mente det hadde god margin til betegnelsen «søppel-TV».
Allerede før den norske versjonen gikk på lufta, stilte flere tidligere reality-deltakere seg sterkt tvilende til om dette ville bli noen seersuksess i Norge. Antagelsene deres var basert på en visning av diverse høydepunkter fra Big Brother i Nederland, i regi av Dagbladet.
TV-direktør Per Gauslaa, i mediebyrået OMD, mente at Big Brother ble årets programvinner.
Anette Young ble tildelt folkets TV-pris under Gullruten 2001. Flere, blant dem TV 2s Per Ståle Lønning (som var fjorårets vinner), kritiserte valget av prisvinner, med begrunnelsen at dette burde være en bransjepris, og ikke noe som deltakere i programmer skulle få. Young tok til motmæle overfor kritikerne og mente hun (sammen de andre deltakerne) fortjente prisen på bakgrunn av de høye seertallene.
I januar 2002 kåret leserne i ungdomsbladet Topp det til årets TV-program. På de neste plassene fulgte VG-lista Top 20, Farmen, Reser og Venner for livet.
Programmets tittelspor, «Big Brother», ble nominert i klassen «Årets låt 2001» under Spellemannprisen 2002.
Big Brother på nett
Big Brother var blant de første reality-TV-programmene hvor seerne gratis fikk sjansen til å følge deltakerne på internett via streaming. Et av de mest interessante tidspunktene var i denne sammenheng deltagernes morgendusj, som skjedde mellom 09.30 og 10.30. Nettseerne kunne velge mellom syv kameraer. Seks av dem var plassert i ulike rom, mens det syvende var et såkalt «directors cut» som til en hver tid var rettet på de steder med mest aktivitet.
I løpet av det første døgnet hadde nettstedet over 9 millioner sidevisninger. 60 000 unike bruker skal ha besøkt sidene i løpet av den første timen etter premiereshowet. Totalt skal programmets internettside ha hatt 200 000 unike besøkende i døgnet. I løpet av mars måned hadde nettstedet i overkant av en millioner sidevisninger per dag, og 270 000 av dem var unike brukere. Undersøkelser utført av AC Nielsen/NetRatings i mars 2001 viste at syv av ti av de som besøkte nettsiden til Big Brother var menn, og at den ble mest besøkt av personer mellom 25 og 34 år.
Mobiltjenestene gav 20 millioner kroner i inntekter, men bare 2,5 millioner gikk til TVNorge. Pengene som seerne betalte for å se Big Brother døgnet rundt på Canal Digital gikk til rettighetshaveren, nederlandske Endemol og til det svenske selskapet Big Brother KB, som var eid av SBS Broadcasting – hovedaksjonær i TVNorge. Big Brother KB fikk også inntekten av annonsesalget på det norske nettstedet for Big Brother.
Flere større norske bedrifter stengte sine ansattes muligheter til å se Big Brother på nettet på grunn av at det både gikk utover arbeidseffektiviteten og datakapasiteten. Den såkalte morgendusjen hadde størst tiltrekningskraft på nettseerne. Både DNB Nor, NRK, Norsk Hydro, Agderposten og Se og hør var blant de som så seg nødt til å stenge tilgangen. I slutten av mars besluttet Arbeidsdepartementet også å sperre tilgangen. Begrunnelsen var at det tiltrakk seg oppmerksomheten til for mange ansatte og at dette gikk utover jobben. I tillegg var webkameraene veldig belastende for datakapasiteten. Rundt 17 000 statsansatte ble berørt av beslutningen.
Søkere, utvelgelse og kontraktsforhold
Rundt 5 000 personer søkte om å få delta i første sesong av Big brother. Etter flere evalueringsrunder plukket kanalen ut 12 deltakere. Kun 10 av dem ble sendt inn i huset i første omgang. På dag tre ble de to andre (Natalie Strand og Roy Grønkvist) sendt inn. Roy var egentlig reserve og ble hentet inn i siste liten, etter at det ble kjent at den personen som TVNorge opprinnelig hadde plukket ut, nylig hadde blitt domfelt for vold.
Alle deltakerne måtte på forhånd underskrive en kontrakt med Nordic Entertainment og TVNorge. Kontrakten styrte eksponeringen av deltakerne i to år og de kunne i denne perioden kun opptre på TVNorge, hvis ikke annet ble avtalt med kanalen.
Avtalen spesifiserte videre at de ikke skulle gi opplysninger om produksjonen til media uten samtykke fra Nordic eller TVNorge. Brøt de taushetsbestemmelsene, skulle vedkommende tilbakebetale alle pengene som var mottatt og i tillegg 100 000 kroner for hver overtredelse.
Hvis deltakeren ville lansere seg som artist eller liknende i løpet av de to åra etter produksjonen, skulle det bare skje etter samtykke fra, og i samråd med, TVNorge/Nordic. Deltakerne måtte videre godta å bli filmet hvis de måtte ha behandling av lege eller tannlege utenfor selve huset. Deltakerne hadde rett til psykologhjelp i en periode på seks måneder etter oppholdet i huset. Alle deltakere ble forøvrig testet for HIV og kjønnssykdommer før de gikk inn i huset.
Deltakerne fikk 2 000 kroner i ukelønn, men ble trukket for skatt. De fikk videre 35 kroner dagen i kostpenger, men ukesbudsjettet kunne reduseres med 50 prosent hvis de ikke klarte oppdragene sine.
Deler av avtalen vakte oppsikt i juridiske kretser. Advokat Mette Møller i advokatfirmaet Selmer gikk hardt ut mot kontrakten og mente den tok lite hensyn til deltakerne.
Over 22 000 søkte om å få delta i andre sesong av serien.
Produksjon, budsjett og sponsorer
Programmet hadde en forholdsvis lang historie i Norge før det gikk på lufta i 2001. Alle de norske TV-kanalene var skeptiske og produksjonsselskapene hadde også store motforestillinger. Verken Rubicon TV, Wegelius Televisjon, Nordisk Film eller MTV Produksjon ville lage det. (sistnevnte selskap ble imidlertid involvert i produksjonen).
Allerede senhøsten 1999 vurderte TVNorge å lage en norsk versjon av det nederlandske programmet, men la det raskt på is. Sommeren 2000 tok de den endelige beslutningen og startet etter hvert med å legge ut søknadsskjema på sine nettsider for potensielle deltakere. TVNorges hovedproblem var imidlertid å skaffe produsenter. På grunn av kanalens tette bånd til Rubicon TV falt det naturlig at de skulle produsere programmet, men Rubicons leder, Vidar Nordli-Mathisen, avslo imidlertid tilbudet av moralske grunner. Produsentjobben gikk til slutt til Rubicons søsterselskap, Nordic Entertainment. Begge var forøvrig eid av Metronome Film & Television.
Det ble produsert om lag 80 timer fjernsynsstoff for de daglige sendingene i løpet av perioden. Dette var et voldsomt volum i enhver fjernsynssammenheng, og dette impliserte en meget stor produksjonshastighet. 24 timer overvåkning ble redusert til 45 minutter fjernsyn. Line produceren jobbet 24 timer i huset med overvåkningen, og opp til 12 timer i redigering. Rundt 120 personer var involvert i produksjonen, som forøvrig ble beskrevet som den største i landet siden OL på Lillehammer.
Produksjonskostnadene var på 42 millioner kroner; dette inkluderte fem millioner som ble brukt til å utvikle nettsiden. Dette var til da den suverent dyreste reality-TV produksjonen i Norge. Til sammenligning kostet TV3s Robinsonekspedisjonen og TV 2s Farmen rundt 20 millioner hver. Aftenposten beregnet at TVNorge hadde inntekter på nærmere 90 millioner på serien og et overskudd på mellom 25-30 millioner kroner.
Møblene, samt diverse gjenstander i huset, ble etter finalen auksjonert bort til høystbydende. Pengene gikk uavkortet til Frelsesarmeen.
Big Brother 100 dager etter
Høsten 2001 sendte TVNorge portrettserien Big Brother 100 dager etter. Hensikten med programmet var å vise hva som hadde skjedd med deltakerne etter at de kom ut av huset. Alle deltakerne ble portrettert mens de var på ulike utenlandsreiser.
Anne Mona og Rebekka ble portrettert mens de var på reise til London, mens episoden med Per Morten portretterte ham på reise til Italia, hvor han besøkte motorsykkelfabrikken Ducati og en vinfarm. Videre reiste Roy og Rodney til Nashville, Ramsy og Anne Mona til Nederland og Monica og Anita til Hawaii. Trond ble invitert av KFOR-styrkene i Kosovo for å spille og opptre som trubadur.
Programmet med Trond skulle opprinnelig sendes 7. oktober, men på grunn av krigshandlingene i Afghanistan valgte TVNorge å utsette sendingen i to uker. Den 28. oktober ble et eget program viet Ramsy. Denne gangen fikk han et «nærmøte» med spanske okser samt møte sitt forbilde innen fallskjermhopping, finnen Jari Kuosmo.
Seersnittet lå på rundt 250 000.
Big Brother – tilbake i huset
I november 2001 sendte TVNorge det ukelange programmet Big Brother – tilbake i huset, der hensikten var å gjenforene de tidligere deltakerne i huset for en periode på åtte dager. To av deltakerne, Anette Young og Lars Joakim Ringom, kunne imidlertid ikke delta. Young på grunn av at hun var medprogramleder for samme program, mens Ringom var opptatt med Lompelandslaget, som turnerte denne høsten. Deltakernes hovedoppgave denne gangen var å samle inn penger til MOT, en organisasjon som jobber mot vold, narkotika og mobbing blant ungdom.
Oppholdet forble heller ikke denne gangen uten konflikter; blant annet så oppstod det det en heftig krangel mellom Ramsy og noen av de andre deltakerne. Krangelen utartet såpass at TVNorge etter hvert valgte å la kameraene gå i svart. Opptrinnet fant sted i forbindelse med Ramsys utdrikningslag. Flere år etter hevdet produsent Lasse Hallberg at kameraene ble skrudd av fordi han og Thomas Giertsen gikk inn i huset for å delta i utdrikningslaget. Hallberg hadde tidligere på kvelden festet sammen med Giertsen i forbindelse med hans utdrikningslag. På nest siste dag av oppholdet forlot Per Morten atter en gang huset da han mente at Rodney og Ramsy fikk for mye oppmerksomhet. En annen som forlot huset frivillig, var den nye deltakeren Claus.
Serien ble avsluttet med et to timer langt direktesendt finaleshow. Publikums favoritt ble Line Brekke. Hun fikk dermed delta i Big Brother 2002.
Seersnittet var på 388 000.
Det beste fra Big Brother
Den 31. august utgav Sandrew Metronome Video en to timer lang video med «det beste» fra serien. Ved siden av de mest kjente hendelsene fra huset inneholdt den også noen klipp som aldri ble vist på TV. Flere av deltakerne, blant dem Anette Young og Rodney Omdal Karlsen, markedsførte filmen på ulike kjøpesentre i Norge. Lasse Hallberg hadde ansvaret for sammensettingen av den to timer lange videoen. Den ble forhåndssolgt i nærmere 28 000 eksemplarer og etter en måned i salg hadde den solgt 35 000 eksemplarer. Dette gav Sandrew Metronome et solid overskudd.
CD-utgivelse
Det ble også utgitt en samle-CD med tittelen Big Brother Norge. Ved siden av Organics tittellåt «Big Brother», så inneholdt den låter fra kjente artister som blant annet Eminem, Tungtvann, Dr. Dre og DMX. Deltagernes egenkomponerte låt, «Siste mann ut», var også å finne på albumet.
I ettertid
2001-versjonen av Big Brother er utvilsomt blant de norske reality-TV-produksjoner som huskes best ettertid.