cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oxycoryninae
Utseende
Stort sett små (ofte 3 – 5 mm), avlange, noe flate biller, brune, rødlige eller svarte. Oversiden er snau eller med spredte, fine hår eller skjell, ofte noe glinsende, gjerne kraftig og tett punktert. Hodet er i midten trukket ut til en snute som er lengre enn resten av hodet. Antennene sitter festet ved roten av snuten, rett ved øyets framkant. Antennenes to-tre ytterste ledd danner en løs kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, tilsmalnet framover, med markerte sidekanter. Det er ofte tett og sterkt punktert. Dekkvingene er avlange og parallellsidige. Beina er ganske korte og kraftige, baklårene gjerne sterkt fortykkede. På mellom- og bakbeina har leggene og lårene en rekke av kraftige knøler på oversiden. Framleggene (protibiae) har en kam av børster som brukes til å rense antennene. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite og knapt synlig. Det tredje og ofte også det andre leddet er tolappede. På framføttene er det ytterste leddet lengre enn de fire innerste til sammen.
Levevis
De artene som lever i Mellom-Amerika er knyttet til konglepalmer av slekten Zamia, der de spiser pollen i hann-kongler.
Cock Robin (band)
Cock Robin er et amerikansk pop-rock band kjent mest kjent fra sin første periode fra 1982 til 1990 med hit-låter som «The Promise You Made», «Just Around the Corner», «Thought You Were on My Side» og «When Your Heart Is Weak». Det ble grunnlagt av Peter Kingsbery i San Francisco i USA med CBS Records som plateselskap. Cock Robin er oppkalt etter 1600-tallsromanen The Marriage of Cock Robin and Jenny Wren av W. S. Gilbert. Til tross for at bandet er amerikansk, har det hatt størst suksess i Europa. Cock Robin ble gjenforent i 2006.
Bandets vokalister og frontfigurer var frem til 2015 Peter Kingsbery og Anna LaCazio, og bandet besto tidsvis kun av denne duoen. I 2015 trakk LaCazio seg av familieårsaker. Hun ble avløst av Coralie Vuillemin, som også spiller keyboard. Bandets øvrige kjernemedlemmer inkluderer Didier Strub på trommer og har periodevis også inkludert Clive Wright på gitar og frem til 1987 Lou Molino III på trommer. Det utvidede bandet ved konserter omfatter også en rekke nåværende og tidligere medlemmer.
Wick (Skottland)
Wick (skotsk-gælisk: Inbhir Ùige; skotsk: Week) er en kystby og kongelig burgh innenfor region Highland helt nord i Skottland. Den var en kongelig burgh og administrasjonsby for grevskapet Caithness, inntil dette ble avskaffet som administrativ enhet. Byen strekker seg over elven Wick og strekker seg langs begge sider av bukta Wick Bay. Byens havn ligger på sørsiden av fjorden som dannes av denne elven. Wick hadde en befolkning på 6 954 ved folketellingen i 2011, en nedgang på 3,8 % fra 2001. Befolkningstallet for 2020 er beregnet til 6870 innbyggere.
Wick ligger langs hovedveien (A99–A9-veien) som forbinder John o' Groats med sørlige Skottland. Jernbanelinjen Far North forbinder Wick jernbanestasjon med sørlige Skottland og med Thurso, den andre byen i Caithness. Wicks flyplass ligger i Wicks nordlige utkant. Flyplassen har to brukbare rullebaner. En tredje er oppgitt. Kystradiostasjonen, Wick radio (GKR), ble opprettet rundt 1908. Den tjente som et ledd for kommunikasjon mellom Admiralitetet i London og basen til Royal Navys Home Fleet i Scapa Flow på Shetland.
Mye av den delen av byen som ligger sør for elven, Pulteneytown, ble utbygget under sildeboomen i det 1800-tallet. Old Pulteney whiskydestilleri ligger i denne delen av byen. Stedet ble en viktig havn for sildeeksporten, og det ble produsert mye kippers (røkt sild) der. I museet Wick Heritage Centre er denne siden ved byens historie godt belyst. Pulteneytown, som utviklet seg på sørsiden av elven av British Fisheries Society i løpet av 1800-tallet, ble offisielt slått sammen med Wick i 1902.
Middelalderen
Det har vært menneskelig aktivitet rundt Wick fra tidlig jernalder ved en bygdeborg ved Garrywhin. Aktiviteten vart inn i den førkristne norrøne perioden, som ble avdekket i 1837 da en rekke norrøne brosjer og armbånd ble gravd fram av arkeologer. Selve stedsnavnet Wick synes å være et norrønt ord, vík, «vik, bukt».
På 700-tallet bodde en irsk misjonær ved navn sankt Fergus i Wick eller i dens umiddelbare nærhet under sin misjon til folket i området. Han er skytshelgen for Wick. En av markedene i Wick, Fergusmas, er oppkalt etter denne helgenen. Det antas at kapellet Chapel of St. Tear i sognet Wick nær Ackergill ble grunnlagt 700-tallet av sankt Drostan, hvis tjeneste var i Aberdeenshire.
Wick tilhørte Norge som norsk skattland, det samme gjorde hele Caithness, fram til kongetiden Vilhelm I av Skottland (1165–1214), da de norske jarlene underla seg kongen av Skottland.
Festningen Castle of Old Wick, ofte kjent som «The Old Man of Wick» (eller «Aul man o' Wick») antas å ha blitt bygget rundt 1160 av Harald Maddadson, jarl av Caithness og Orknøyene. Det antas at Harald jarloppholdt seg der. Siden ble den lenge brukt av fiskere som et hjelpemiddel for navigering i Nordsjøen. Origines Parochiales Scotiae har nedtegnet disse hendelsene på 100-tallets Wick:
Brede og smale data
Brede og smale tabeller er to alternative metoder for å presentere tabelldata.
1096. luftvernregiment
1096. luftvernregiment (russisk: 1096-й отдельный зенитный ракетный полк), er et luftvernregiment underlagt 22. armékorps i Russland, Søndre militærdistrikt, og forlagt til Sevastopol, Krim.
Brede og smale data
Brede tabeller
I en bred tabell vises de forskjellige variablene i hver sin kolonne:
Smale tabeller
I en smal tabell vises noen av variablene i en variabelkolonne, og den tilhørende verdien for hver enkelte variabel i en egen verdikolonne som inneholder alle verdiene. Man kan si at variabelkolonnen viser konteksten til verdien.
En fordel med smale tabeller i datasystemer (samt med penn og papir, forøvrig) er at det er enklere å endre dem siden det å legge til en ny variabel ikke krever endringer i strukturen til tabellen. De kan også være enklere å implementere teknisk. Ulempen er at de er mindre leselige for mennesker.
Implementeringer
Mange systemer for statistikk og databehandling har funksjoner for å konvertere mellom brede og smale tabeller. Programmeringspråket R har for eksempel pakken tidyr med flere, og i Python har pandas-pakken funksjonen melt for å konvertere fra bred til smal tabell.
I forbindelse med datatransformasjon blir prosessen med å konvertere en tabell fra smal til bred noen ganger kalt «pivotering»,. I pandas-pakken for Python kan funksjonen pivot brukes for å omforme (transformere) fra smal til bred.
Wick (Skottland)
Middelalderen
Omtrent 1330 ble Wick inkludert blant Caithness-landene som var eid av klan Cheyne. Den siste mannlige arvingen, adelsmannen Reginald de Cheyne, døde ca. 1345 og ble etterfulgt av sine to døtre, som ved ekteskap førte landene inn i klanene Sinclair, Sutherland og Keith.
Mellom 1390 og 1406 ga kong Robert III byen Wick i arv til Neill Sutherland med en baroniburgh. I 1464 gikk klanene Gunn og Keith til kamp nær Wick på myren til Tannach, mens begge sider led store tap. Imidlertid ble fiendtlighetene mellom de to klanene ikke avsluttet på den tiden.
Rissa Idrettslag
Rissa Idrettslag ble stiftet i 1920 og er et idrettslag fra Rissa i Trøndelag. Idrettslaget består av fotball, håndball, friidrett og turn.
Wick (Skottland)
Tidlig moderne tid
I 1503 etablerte parlamentet i Skottland en sheriff for Caithness, som «skulle sitte og ha et sted for administrasjon av kontoret sitt i byen Wick».
Rissa Idrettslag
Anlegg
Idrettslagets klubbhus ligger på Langsand i Rissa.
Fotballagene benytter seg av gressbanen på Langsand Stadion og kunstgressbanen på Åsly i Rissa sentrum. På Åsly er det også løpebane og lengdegrop til friidrett. Håndball har Rissahallen som sin arena, mens turn bruker Basishallen vegg i vegg med Rissahallen.
Wick (Skottland)
Tidlig moderne tid
I 1583, da George Sinclair, 4. jarl av Caithness, døde i Edinburgh, ble hjertet hans brakt til Wick hvor det ble innkapslet i bly og plassert i Sinclairs midtgang ved kirken i Wick. Imidlertid kom det inn i historien om Wick igjen i 1588 da Wick led i hendene på Alexander Gordon, 12. jarl av Sutherland, i sin kampanje mot den 5. Sinclair-jarlen av Caithness, som hadde drept slektningen hans. Mens Sinclair og hans menn skjulte seg i Girnigoe Castle i nærheten, fortsatte Sutherland med å brenne byen Wick, «en prestasjon uten store vanskeligheter, ettersom stedet på den tiden bare besto av noen få slemme hus med strå med strå». Alle bygninger i byen unntatt kirken ble brent. Under kaoset under brannen gikk en høylander inn i kirken på jakt etter verdisaker, brøt opp blykassen med hjertet til avdøde jarl av Caithness, og skuffet over at det ikke var noen skatter i kassen, kastet han hjertet fra seg.
Rissa Idrettslag
Arrangement
Both Rundt er et landeveisløp som arrangeres årlig av Rissa Idrettslag.
Wick (Skottland)
Tidlig moderne tid
I 1589 gjorde Jakob VI byen til en kongelig burgh til fordel for den femte jarlen av Caithness.
Rissa Idrettslag
Sponsorer
SpareBank 1 SMN og Rissa kraftlag er idrettslagets hovedsponsorer.
Wick (Skottland)
Tidlig moderne tid
Wick slapp ikke unna turbulensen i reformasjonsperioden da den anglikanske erkediakonen Richard Merchiston fra Bower, utdannet ved Universitetet i Edinburgh, i 1613 ble brakt inn i Caithness av biskop Patrick Forbes. Merchiston, en ivrig ikonoklast, gjorde de katolske byfolket sinte da han ødela steinskulpturen til sankt Fergus, byens skytshelgen. Ved først å gi etter for bymyndighetene som prøvde å forhindre vold, fulgte en gruppe menn likevel presten da han kom hjem om kvelden, tok ham med makt og druknet ham i elven Wick. Da de ble spurt om drapet, påsto de at det hadde vært helgenens verk, som de hevdet de hadde sett over Merchiston, mens han holdt hodet under vannet.
På 1700-tallet var folket i Wick gælisktalende, men ifølge en geistlig rapport fra 1707 kunne de forstå engelsk.
1800-tallet
På slutten av 1700-tallet hadde British Fishery Society etablert fiskehavner ved Tobermory (1787) og Ullapool (1788), men da sildstimer som det normalt var rikelig av i området flyttet bort fra vestkysten, vendte myndighetene seg mot Wick som et godt prospekt. for sildenæringen. Byggingen av havnen Wick Harbor begynte i 1803 og ble fullført i 1811. Det ble snart en travel havn med skip fra de ytre øyene, kysten av Skottland, Wales, Shetland og Man. Med økningen i fiskeriene økte størrelsen på byen, og Wick erstattet Thurso som sentrum for både skipsfart og handel i Caithness.
I 1800 ble det bygget en bro ved Wick, tidligere måtte reisende fra sør bare krysse over til Wick via en gangbro på elleve søyler forbundet med planker. Wicks rådhus sto ferdig i 1828. Pulteneytown ble grunnlagt i 1808 for å gi plass til de mange skottene som ble fordrevet grunnet utrenskningen av Høylandet, og som strømmet til kysten på jakt etter arbeid i fiskeindustrien. To aviser ble etablert i Wick på 1800-tallet: John o' Groat Journal i 1836 og Northern Ensign i 1850, som begge sies å ha støttet liberale synspunkter i politikken. Antallet innbyggere i Wick i 1841 var på 1 333 personer.
I senere år har byen også hatt en forbindelse til Norge, da den lå under den katolske Nordpolmisjonen, som hadde hovedkvarter i Alta. En av de som virket som katolsk sogneprest i byen var Bernard Bernard (i 1860), senere prefekt for Det apostoliske prefektur Norge.
I 1868 bodde Robert Louis Stevenson i Wick for en tid mens mens hans onkelen Alan Stevenson, en fyrtårningeniør, hadde tilsyn med byggingen av det nærliggende fyrtårnet på Noss Head, som åpnet i 1869.
1900-tallet
Luftfartspioneren kaptein Ernest Edmund «Ted» Fresson grunnleggeren av flyselskapet Highland Airways Limited, etablerte den første flytjenesten ved Wick, ved å bruke et gressfelt en nautisk mil nord for byen. Den 8. mai 1933 startet Fressons selskap sin første rutetrafikk mellom Inverness, Wick og Kirkwall.
I 1939 ble feltet lagt under luftdepartementets myndighet og omgjort til en RAF-base. Feltet ble utbedret med harde rullebaner, hangarer og andre bygninger, og ble en av fjorten flyplasser fra Island til North Yorkshire administrert av No. 18 Group, RAF Coastal Command, hvis hovedkvarter var i Pitreavie, Fife.
Thea LaFond
Thea LaFond (født 5. april 1994) er en dominikisk friidrettsutøver som konkurrerer i tresteg.
Wick (Skottland)
1900-tallet
Piloter som fløy fra Wick engasjerte seg i rekognosering, anti-ubåtpatruljer, konvoi-eskorte, forsvar av Scapa Flow, og angrep mot tyskerne i Norge og norske farvann. Flytypen som ble brukt mest var Lockheed Hudson.
Thea LaFond
Hun representerte Dominica under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvalifiseringen i tresteg.
Wick (Skottland)
1900-tallet
I mai 1940 kom Wick under hyppige luftangrep etter at Nederland og Danmark ble okkupert av Nazi-Tyskland og da Norge også ble okkupert, ble Wick langt mer sårbar, og deres forsvar av Scapa Flow og havneområdet gjorde dem til et mål. Det opplyses at 222 høyeksplosiver ble sluppet på Caithness, og at Wick ble angrepet seks ganger. Den første og mest alvorlige bombingen var 1. juli 1940, da en bombe falt på Bank Row på dagtid da barn lekte ute, den første bombingen på dagtid i Storbritannia. Femten mennesker ble drept, åtte av dem barn. Fire butikker og fire hus ble fullstendig ødelagt i Bank Row, og i Rose Street ble flere hus skadet.
Trond Bergh
Trond Bergh (født 16. september 1946) er en norsk historiker som har spesialisert seg på økonomisk historie.
US Open Championship 1957
US Open Championship 1957 ble arrangert i Toledo, Ohio i USA i 1957.
Trond Bergh
Liv og virke
Bergh ble født i Tvedestrand og tok graden cand.philol. ved Universitetet i Oslo i 1973. Han var direktør for Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek fra 1989 til 1999 og var deretter forskningsleder ved Institutt for innovasjon og økonomisk organisering ved Handelshøyskolen BI.
Bøker om norsk økonomisk historie av Trond Bergh inkluderer Vekst og Velstand (1977), Norge fra u-land til i-land (1983) og Foredlet virke: Historien om Borregaard 1889–1989 (med Even Lange, 1989). Han har også skrevet Storhetstid 1945–1965, utgitt i 1987 som bind fem i Arbeiderbevegelsens historie i Norge, og i 1998 utga han et tobinds verk om overvåking i Norge, Den hemmelige krigen: overvåking i Norge 1914–1997 sammen med Knut Einar Eriksen.
Med sistnevnte bok ble Bergh involvert i en uvanlig sak. Tidligere sekretær for Stortingets finanskomité, Haakon Bingen, saksøkte Bergh og Eriksen og utgiveren, Cappelen Akademiske Forlag, fordi det andre bindet av Den hemmelige krigen inneholdt informasjon som omtalte Bingen som en nær venn av kommunistlederen Peder Furubotn. Mot slutten av 1999 dømte Høyesterett at dette ikke var tilfelle og salg av boken ble forbudt, inntil referanser til Bingen ble fjernet. Bingen ble også tilkjent 146 975 kroner i omkostninger.
Til arbeidstakerorganisasjonen LOs 110-årsjubileum i 2009 skrev Bergh bind 3, Kollektiv fornuft, i LOs historie
Bergh har skrevet første bind i et to-binds verk fra 2004 om jernbanens historie i Norge, Jernbanen i Norge 1854–2004, første bind dekket perioden fra 1854 til 1940.
Fylkesvei 5611
Fylkesvei 5611 går mellom Valbrekka og Eggane i Sogndal kommune.
Pyramidespill
Prinsipp
I ethvert pyramidespill er tilførsel av kapital utelukkende eller i hovedsak knyttet til verving av flere deltakere. Hver deltaker må da betale en inngangsbillett for å kunne delta i spillet, og personen som verver den nye deltakeren blir belønnet med en prosentandel av det innbetalte beløpet. I mange tilfeller fordeles også provisjoner på høyere nivå. For at et slikt system skal lykkes, kreves det en kontinuerlig eksponentiell vekst av nye medlemmer, derav navnet «pyramidespill», fordi hvert nivå må være større enn det forrige. Dessverre viser enkel analyse at etter noen få ledd ville verdens totale befolkning være medlemmer dersom veksten skulle opprettholdes. Dette er umulig, og matematikken i denne typen systemer garanterer at den store majoriteten av deltakere vil tape alt de setter inn i spillet. I virkeligheten mislykkes flertallet av deltakere å verve nye personer til konseptet, og de taper da sin innsats.
Vjatsjeslav Domani
Vjatsjeslav Grigorievisj Domani (russisk: Вячеслав Григорьевич Домани født 2. mai 1947) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1972 i München.
Pyramidespill
Prinsipp
Hovedtrekk ved et pyramidespill er:
Varianter
Rene pyramidespill har ingen varer, tjenester, aksjer eller andre ytelser involvert. I slike konsepter flytter bare pengene hender oppover i pyramiden. De aller fleste land har lovgiving som forbyr pyramidespill, og det har medført at de rene pyramidespillene er lite utbredt, og de fleste pyramidespill er forkledd som annen regulær forretning.
Lykkekjeder
Det har også forekommet varianter der pengebeløpet er blitt byttet ut med produkter.
Denne typen pyramidespill er mer eller mindre borte, men enkelte unntak finnes fortsatt, blant dem Golden Circle.
Ponzi-svindel
En variant av pyramidespill som både har eksistert lenge og som fortsatt er meget utbredt er Ponzi-svindelen. Denne varianten er oppkalt etter Charles Ponzi som drev en slik svindel i Boston i 1920. Millioner av dollar gikk tapt og det ble innført strengere regler i USA om denne typen selskaper.
Prinsippet for en Ponzi-svindel er at investorer lokkes med stor avkastning på investeringer, og utbetalinger av gevinst til medlemmer finansieres ved hjelp av innskudd fra nye medlemmer. Dermed vil dette fungere så lenge investorene har tillit til selskapet, men straks mange prøver å ta ut sine penger vil pyramiden kollapse.
Mens en Ponzi-svindel i utgangspunktet ikke er et pyramidespill er svært mange av konseptene rigget slik at de belønner verving av nye investorer, noe som tilfører den samme pyramideeffekten som man ser i regulære pyramidespill.
Multi-level marketing
Selv om de største tapene for enkeltpersoner som regel skjer i Ponzi-svindler, er Multi-level marketing i klar overvekt både i antall aktive konsepter og målt etter hvor penger går tapt i pyramidespill. Den store forskjellen er at MLM i de fleste land er en lovlig salgsform for produkter og tjenester, og det finnes også MLM-selskaper som driver levedyktig forretningsvirksomhet uten at den hierarkiske strukturen nødvendigvis medfører at deltakere på nederste nivå taper penger. Det er likevel slik at for en overvekt av selskapene i MLM-industrien er betydningen av produktene eller tjenestene underordnet og pliktkjøp av disse gjør at det i praksis betales for deltakelse i konseptet. Overprising av produkter og tjenestene vil videre medføre at disse er lite salgbare utenfor nettverket, og majoriteten av omsetningen vil skje inne i nettverket. I mange tilfeller blir også distributørene belastet med høye medlemsavgifter og overprisede velkomstpakker, markedsføringsmateriell og abonnementer. Svært ofte opptrer også slike selskaper på kant med kvakksalver-lovgivning ved at produkter markedsføres med helseeffekter som ikke kan dokumenteres eller som krever klassifisering som legemiddel.
Normalt vil man kunne skille de seriøse fra de useriøse aktørene blant MLM-selskapene ved å finne ut hvorvidt produktene eller tjenestene selges til sluttbrukere som selv ikke er distributører. Skjer majoriteten av kjøpene av selskapets egne distributører er mistanke om pyramidespill berettiget. I seriøse MLM-selskaper vil salg av produktene ha langt høyere fokus enn verving av nye distributører. Ved presentasjon av forretningsmuligheten er det nesten alltid verving av flere deltakere som fremstilles som det mest inntektsbringende, og produktsalg har lite fokus. Det er årsaken til at de fleste MLM-selskaper fungerer etter de samme mekanismene man finner i pyramidespill.
Fordelsklubber
En forutsetning for at MLM skal være lovlig er at det omsettes varer eller tjenester. Det finnes imidlertid en rekke selskaper med lignende struktur som et MLM-selskap, men som selger medlemskap som skal gi fordeler hos tredjeparter i stedet for å tilby egne produkter. Eksempler på dette er Alpha Club, World Wide Alliance, Igennex, Eurosmart, Lyoness og WorldVentures. Som regel er slike selskaper rigget slik at fordelene som i realiteten hentes ut gjennom medlemmenes fordelsavtaler kun utgjør en brøkdel av inntektene som genereres av innskudd fra nye medlemmer.
Aksjespill
I mange pyramidespill er belønning i form at aksjer en vesentlig del av konseptet. I mange tilfeller er det også virtuelle aksjer som kjøpes og selges, og verdien av disse aksjene vil være prisgitt markedets tillit til selskapet. Reglene for spillet stimulerer gjerne til å ha gevinsten stående i aksjer fremfor pengeutbetalinger, og medlemmer kan da bli forledet til å tro at de har tjent gode penger som fortsetter å vokse. I realiteten er det bare noen få deltakere som vil klare å realisere aksjegevinsten, for slike pyramidespill kollapser gjerne meget hurtig når aksjekursen faller og alle vil selge sine aksjer.
I mange tilfeller trikses det med aksjene til bakmennenes fordel uten av medlemmene har mulighet til å forstå hvordan dette fungerer.
Reverse Pension Plan
En av de nyeste variantene av pyramidespill er Reverse Pension Plan der Global Pension Plan er den mest kjente skandalen. Konseptet i slike spill er å love deltakerne skyhøy avkastning på et beskjedent innskutt beløp, og når tilstrekkelig antall personer har betalt inn vil utbetalingene starte. Ingen slike konsepter har noen gang utbetalt de lovede gevinstene.
Gaveklubber
Gaveklubber (engelsk Cash Gifting Schemes) er en variant av pyramidespill som prøver å fjerne seg fra lovgivningen både når det gjelder pyramidespill og beskatning ved å kalle alle transaksjonene for gaver. I de aller fleste land vil lovgivningen likevel ramme disse fordi transaksjonene er utløsende for retten til å delta i spillet, og at disse da ikke vil bli regnet som gaver i juridisk forstand.
Gaveklubber har vært særlig utbredt blant kvinner, gjerne pakket inn i intensjoner om å hjelpe hverandre. I Norge har denne varianten av pyramidespill vært lite utbredt, men det finnes enkelte unntak som Perfect Gift Plan. Amerikanske myndigheter har vist økende interesse for å stoppe disse gaveklubbene.
Traffic Exchange
På 1990-tallet dukket et nytt fenomen opp på internett som gikk ut på å utveksle trafikk til elektronisk markedsføring. Dette ble kalt Traffic Exchange eller Autosurf. På 2000-tallet ble dette konseptet adoptert av nettverksmarkedsførere, og MLM-modellen ble bakt inn i konseptet. Disse fungerer da som pyramidespill i miniatyr der deltakerne betaler inn en beskjeden sum for medlemskap og kan tjene penger på å verve nye medlemmer. Stort sett fylles disse nettstedene med markedsføring for konseptet i seg selv eller andre nettverkskonsepter.
Penny-auksjoner
I januar 2011 ble konseptet Zeek Rewards lansert som en nettverksforretning tilknyttet penny-auksjonen Zeekler. Konseptet tiltrakk seg rundt 1 million deltakere som til sammen investerte ca. 600 millioner dollar. Avkastningen skulle komme fra de nettbaserte auksjonene på Zeekler, men det kom senere frem at bare 2 % av omsetningen stammet fra auksjonene, mens resten ble generert av innskuddene til nye medlemmer. I august 2012 aksjonerte SEC mot selskapet og erklærte at det var en gigantisk Ponzi-svindel.
Zeek Rewards banet vei for en rekke lignende selskaper, deriblant Bidify som ble etablert av nordmannen Frode Jørgensen som er tidligere dømt for ulovlig pyramidespill gjennom selskapet PlexPay.
Kryptovaluta
I 2012 kom de første nettverkskonseptene basert på kryptovaluta. Dette var inspirert av den store verdiøkningen man hadde sett på BitCoin, og i markedsføringen ble dette brukt som eksempel på hvor rik man kunne bli dersom man satset penger på kryptovaluta. Kryptovalutaen som ble solgt gjennom disse konseptene var gjennomgående uten verdi på det åpne markedet, eller viste seg å være fiktiv. OneCoin er det mest omfattende pyramidespillet basert på falsk kryptovaluta.
Kryptovaluta har i økende grad også blitt benyttet som betalingsmiddel i pyramidespill.
Struktur
Det finnes forskjellige måter å bygge opp strukturen i et pyramidespill. De forskjellige modellene som brukes har den fellesnevner at de skal rekruttere flest mulig personer på kortest mulig tid. Mange pyramidespill har ingen begrensninger på hvor mange personer man personlig kan legge direkte under seg i sin downline, men de fleste har en begrensning på hvor mange nivåer under seg man kan tjene provisjoner fra.
Tvungen matrise
Et av prinsippene som benyttes er tvungen matrise, der en deltaker ikke kan plassere mer enn et gitt antall nye deltakere direkte under seg. Målet er da å fylle opp matrisen raskest mulig, og i prinsippet kan en deltaker da oppleve å få deltakere under seg i pyramiden som han selv ikke har vervet, men som en deltaker på et høyere nivå har plassert der. Måten dette fremstilles på er misvisende i seg selv, for eksempel vil et konsept der man man plassere 3 deltakere under seg i inntil 5 ledd bli referert til som en 3 x 5 tvungen matrise. Ifølge regnestykket ville man trenge 15 personer under seg for å fylle opp matrisen, men den riktige oppstillingen er 3 x 3 x 3 x 3 x 3 = 243 personer. Når en matrise er fylt opp vil dette ofte utløse en betydelig belønning før man eventuelt må starte på nytt med å fylle opp en ny matrise.
Affiliate marketing
I motsetning til Multi-level marketing foregår affiliate marketing kun på ett nivå. Dette kalles derfor også Single-level marketing. Man har da kun mulighet til å tjene penger i ett ledd under seg ved å motta provisjoner på produkter som er solgt gjennom egne anbefalinger. Slike konsepter utvikler seg i sjelden grad til å fungere som pyramidespill, og det må svært kostbare og overprisede produkter til forat en pyramideeffekt skal gjøre seg gjeldende i nettverksstrukturer med bare ett inntjeningsnivå.
Bonusordninger
Mange pyramidespill har svært infløkte modeller for hvordan medlemmenes innsats belønnes. Det opprettes ofte flere inntjeningsmuligheter og pengestrømmer som skal få konseptet til å fremstå mer forlokkende, særlig i forhold til konkurrerende selskaper. I de fleste tilfeller er disse ekstra mulighetene utelukkende belønning for rekruttering i forskjellige former, og slike kampanjer og ekstrasjanser har en tendens til å fordele enda mer penger til pyramidens toppsjikt. Eksempler på dette er vervekonkurranser hvor førstepremien er en bil, eller en bonuspott som deles mellom de deltakerne som er dyktigst til å verve.
Forsvar av pyramidespill
De fleste som deltar i pyramidelignende aktiviteter mener å vite at pyramidespill er ulovlig, samtidig som de mener å vite at deres egen aktivitet ikke dekkes av begrepet, gjerne ved å benytte alternative betegnelser. I etterkant av pyramiders kollaps kan det derimot komme innrømmelser av pyramidespill, og da forsvares gjerne også pyramidespill som en form for pengespill. I Norge har en streng lovgivning og spillmonopolet gitt grobunn for mange påstander om at pyramidespill er en bedre form for pengespill enn den som tilbys av Norsk Tipping, og skylden legges ofte på norske myndigheter og janteloven når kollapsen skal forklares, fremfor erkjennelsen om at pyramidespill er matematisk bestemt til å generere tap for de aller fleste som deltar.
Kritikk mot pyramidespill avfeies ofte som misunnelse eller frykt for at nettverkssalg skal utkonkurrere tradisjonell handel. Den mest benyttede bortforklaringen av pyramidespill er at alle tradisjonelle selskaper er bygget opp med en hierarkisk pyramidestruktur der noen få personer i toppen av strukturen har ledere under seg, og den store massen av vanlige arbeidere er på nederste nivå. Denne likheten er tilstede, men i motsetning til pyramidestruktur finner man ingen pyramideeffekt i vanlige selskaper. Årsaken er at det i vanlige selskaper genereres omsetning basert på salg av varer og tjenester til en kundegruppe, mens det i et pyramidespill flyttes penger eller omsettes varer og tjenester internt blant deltakerne i pyramidespillet. Den store forskjellen er altså ikke i selskapenes strukturelle oppbygging, men det faktum at det i vanlige selskaper skjer en verdiskapning, noe som stort sett er fraværende i pyramidespill. Det er også vanlig å henvise til store MLM-selskapers levedyktighet når pyramidelignende MLM-virksomhet forsvares. Vel finnes det MLM-selskaper som er levedyktige fordi de har klart å ivareta en sunn balanse mellom forbrukere og distributører, men det finnes også store MLM-selskaper der omsetningen nesten utelukkende stammer fra verving og som likevel har overlevd mer enn et tiår. Tilsynelatende tilbakeviser dette teorien om at pyramidespill vil kollapse som følge av metning i markedet, men forklaringen er mer sammensatt. Slike MLM-selskaper har ofte en vekstfase på noen få år der de etablerer en stor mengde medlemmer. Etter hvert vil de fleste oppdage at de ikke tjener penger, og de trekker seg derfor ut av konseptet. Parallelt med dette er den en liten gruppe som fortsatt klarer å verve nye medlemmer som fyller opp plassene fortløpende etter hvert som eksisterende medlemmer trekker seg ut. Denne lille gruppen vil kunne henvise til at de tjener gode penger på virksomheten, og potensielle ofre skjønner ikke at disse inntektene genereres av den stadige strømmen av nye medlemmer som etter kort tid trekker seg ut med tap. På denne måten kan slike virksomheter opprettholde en forholdsvis stabil omsetning og medlemsmasse gjennom mange år, selv om det gjennomsnittlige medlem gjerne trekker seg fra konseptet før det har gått et år. I 2016 ble Herbalifes virksomhet var basert på en pyramidebasert forretningsmodell hvor kontinuerlig verving av nye deltakere var det avgjørende for å opprettholde selskapets omsetning.
Kjensgjerningen at de aller fleste som involverer seg med MLM taper penger, blir av bransjen ikke forklart med pyramideeffekten, men som regel med beskyldninger om lathet, feil innstilling og utålmodighet hos dem som mislykkes. Dette står ofte i sterk kontrast til måten de samme personene ble rekruttert på, gjerne med løfter om at hvem som helst kunne oppnå suksess og at nesten alt går automatisk.
Samfunnsproblem
Pyramidespill får ofte konsekvenser utover at enkeltpersoner taper penger. Da pyramidespillet Global Prosperity Group ble avslørt og rullet opp av amerikanske myndigheter, ble tusenvis av amerikanske borgere etterforsket av skattemyndighetene for skatteunndragelse, og mange gikk personlig konkurs. Dette førte også til flere selvmord blant de hardest rammede.
Ofte får opprulling av pyramidespill store personlige konsekvenser for dem som står bak dem. I 2011 begikk MLM-gründeren Don Lapre selvmord mens han satt i varetekt, tiltalt for svindel av 52 millioner dollar gjennom selskapet The Greatest Vitamin in the World.
Politisk og økonomisk ustabilitet
Store pyramidespill ble startet i tidligere kommunist-stater etter kommunismens sammenbrudd. Folk i disse landene hadde lite kjennskap til aksjemarkedet, og ble lurt til å tro at årlig avkastning på 1 000% var mulig. Eksempler var pyramidene GKO og MMM i Russland og flere pyramidespill i Albania der over 2000 personer ble drept i opptøyene som fulgte av pyramidespillenes kollaps. På Salomonøyene opplevde man i 2003 en økonomisk depresjon og opptøyer etter at mange av innbyggerne tapte penger i pyramidespillet Family Charity Trust Fund. I Colombia oppsto også opptøyer i november 2008 etter at tusenvis av innbyggere hadde tapt penger på ponzi-svindler som lovet opptil 150 % avkastning. Politiet måtte bruke køller og tåregass for å få løst opp menneskemengde som raserte et av kontorlokalene hvor svindelen var drevet fra.
I flere sammenhenger har også begrepet pyramidespill vært anvendt for å forklare årsakene til store krakk i den globale økonomien.
Sosiale aspekter
I motsetning til andre typer bedrageri er pyramidespill ekstra skadebringende fordi det gjør offeret for svindelen delaktig i den ved at disse oppfordres til å rekruttere flere medlemmer til nettverket. Når pyramiden kollapser risikerer man å bli stilt til veggs av familie og venner man har rekruttert, og resultatet er ofte sosiale brudd. Ofte instruerer selskapene sine medlemmer om hvordan de skal takle venner og familiemedlemmer som er kritiske til konseptet.
Noen pyramidespill har også blitt spredt via religiøse miljøer og skapt sterke spenninger og debatt. Mange sammenligner også salgsmøtene for pyramidespill med religiøse vekkelsesmøter, og man finner igjen mange av de samme mekanismene som benyttes i karismastiske sekter.
Avhengighet
Man skulle tro at personer som taper penger på pyramidespill utviklet en sterk skepsis til slike konsepter. For mange skjer det stikk motsatte, de hiver seg lett på neste pyramidebølge i håp om at det er deres tur til å bli rik denne gangen. Mange av lederne i de kollapsede pyramidene tar også med seg store deler av nettverkene sine over i neste prosjekt. Dette regnes av noen for å være en variant av spilleavhengighet. Tendensen bekreftes ved at medlemslister for kollapsede pyramidespill er ettertraktede. Det finnes mange eksempler på at pyramidespill har kollapset på grunn av metning i markedet, negativ omtale eller etterforskning, for så å starte opp igjen under nytt navn like etter. Ofte er toppledelse, forretningsplan og produktserie tilnærmet identisk til det foregående selskapet. Et slående eksempel på dette er pyramidespillet Global Prosperity Group som ble stoppet i 1998 og som solgte produktene G1, G2 og G3. Tre år senere oppsto Liberty League International som dro med seg store deler av nettverket etter GPG. Her ble produktserien kalt L1, L2 og L3. Da dette også kollapset dannet avhoppere selskapet Wealth Masters International som promoterte produktene M1, M2 og M3. Den totale utbredelsen av pyramidespillet vil normalt avta betydelig for hver gang konseptet kopieres over i ett nytt selskap.
Jus
Selv om pyramidespill er blitt forbudt i mange land finner svindlerne stadig nye metoder for å omgå lovverket. I mange tilfeller er konseptene så kortvarige at myndighetene ikke rekker å ferdigstille etterforskning før pyramiden har kollapset og bakmennene stukket av med storparten av pengene. Det er også få MLM-selskaper som blir stoppet av myndighetene. Årsaken til dette er normalt svakt regelverk og krevende metoder for å avdekke lovligheten av virksomheten. I Sverige ble åtte konsepter politianmeldt i løpet av fem år, men ingen av disse er blitt dømt. Dommen mot selskapet Herbalife i belgisk rett i november 2011 er også symptomatisk. Saken tok 8 år i rettsvesenet, og dommen som ble felt i 2011 gikk direkte på selskapets omsetningsmodell der denne var blitt analysert grundig, og det hos et av de største, mest tradisjonsrike og mest anerkjente MLM-selskap. Konklusjonen var at selskapets grunnlag for omsetning var kontinuerlig rekruttering av nye medlemmer, ikke reelt salg av produkter, og at forretningsmodellen derfor var ulovlig. Saken ble imidlertid anket og omgjort til Herbalifes fordel året etter.
Selv om lovgivningen mellom de fleste vestlige land bare har mindre nyanser, er det stor forskjell på rettspraksis og prioritering av etterforskning. I Australia er det f.eks. langt lavere terskel for å definere et selskap eller konsept som ulovlig pyramidespill enn tilfellet er i Europa og USA. Offisielle advarsler mot pyramideselskaper oppnår ofte internasjonal oppmerksomhet som fører til at andre lands myndigheter følger etter. I mange tilfeller er advarsel fra ett lands myndigheter nok til at pyramiden kollapser internasjonalt som følge av at den negative oppmerksomheten når forbrukerne som er potensielle ofre.
Det er også stor forskjell på hvilken aksept pyramidelignende MLM-virksomhet har i befolkningen. Generelt er det høyere aksept for dette i USA enn i mer sosialistiske land.
Norsk lovgiving og tilsyn
I Norge er pyramidespill og lignende omsetningssystemer forbudt ifølge Lotteriloven. Lotteri- og stiftelsestilsynet er organet som fører tilsyn med at Lotteriloven overholdes. Tilsynet kan fatte vedtak om at et selskap må stanse sin virksomhet i Norge dersom det etter granskning konkluderes med at selskapet bryter forbudet mot pyramidespill. Forbrukertilsynet overtok ansvaret for tilsyn med pyramidespill fra 1.1.2023.
Kjedebrev fremtvinger ny lotterilov
Da kjedebrevene begynte å florere på begynnelsen av 1900-tallet så man at gjeldende lotterilov fra 1851 ikke var i stand til å felle disse. I april 1937 ble det derfor nedsatt en komité med sorenskriver Jørgen Trap som formann. På høsten presenterte komitéen en innstilling til ny lovtekst. Her var ikke bare formuleringene om kjedebrev og pyramidespill skjerpet inn, det ble også stilt som krav om at lotterivirksomhet skulle begrenses til allmennyttige formål, og for alle lotterier med omsetning over 1 000 kr måtte det innhentes tillatelse fra politiet. Den nye lotteriloven ble vedtatt i Stortinget 12. mai 1939. Tvilen om ulovligheten av kjedebrevene var nå fjernet, men selv om dette begrenset virksomheten forsvant den ikke helt. På 1970-tallet så man en ny bølge av kjedebrev der navn på deltakerne ikke ble påført de sirkulerende brevene, men ble administrert av en sentral spilladministrator via rekommanderte brev. Politiet fikk da en vanskeligere jobb med å identifisere deltakere og bakmenn.
På slutten av 1970-tallet oppstod også et nytt fenomen. I stedet for å sende kjedebrev i posten arrangerte man samlinger hvor man gjennomførte pyramidelignende lotterier. På 80-tallet ble det gjennomført razziaer, arrestasjoner og varetektsfengslinger av personer som arrangerte eller deltok i disse pyramidespillene. Mange av disse ble også bøtelagt, og siden disse spillene var løst organiserte var det som regel ikke vanskelig å påpeke at virksomheten var ulovlig. Fenomenet forsvant igjen i løpet av 90-tallet.
Holiday Magic går klar
På 1970-tallet dukket de produktbaserte pyramidespillene opp, noe som ble forgjengeren til det vi i dag kjenner som multi-level marketing (MLM). Det første selskapet som etablerte seg stort i Norge var Holiday Magic. Det viste seg raskt at salg av produkter var underordnet, det aller meste av omsetning skrev seg fra salg av svært dyre kurs der man ble belønnet med provisjoner for å verve nye selgere. Forbrukerombudsmannen satte ned foten og forbød selskapet å verve flere selgere inntil videre. Ikke lenge etter kollapset selskapet, og 6 sentrale personer i det norske nettverket ble senere anmeldt og tiltalt for bedrageri og brudd på lotteriloven. Dette endte imidlertid med at ble alle seks frikjent fordi det ut fra gjeldende lotterilov ikke kunne slås fast at denne virksomheten var ulovlig.
Markedsføringsloven må ta over
Ved inngangen til 90-tallet oppstod et nytt konsept der det dansk-canadiske selskapet Jen Mo Dane var den største aktøren. Til stadighet kunne man se annonser i avisene der det ble søkt etter medarbeidere som for god betaling skulle fylle reklame i ferdig frankerte konvolutter. De som var interesserte måtte sende et pengebeløp som en oppstartsavgift, samt en ferdig frankert konvolutt til den som hadde satt inn annonsen. De som bet på fikk beskjed om å sende enda et pengebeløp til selskapet for derved å motta en beskrivelse av hvordan man skulle tjene penger på å sette inn tilsvarende annonser, alt for å lure flere personer inn i pyramiden. Lotteriloven var igjen lite anvendelig, og Forbrukerombudets aksjoner var derfor basert på brudd på markedsføringsloven.
Polypol
Polypol er en markedsform med mange små tilbydere i form av produsenter og selgere. I en slik situasjon er ingen av markedsaktørene store nok til å kunne påvirke prisene i særlig grad.
Pyramidespill
MLM etablerer seg
Midt på 90-tallet kom neste store pyramidebølge i form av MLM. Man gjorde da et nytt og bedre forsøk på å fremstille seg som en lovlig form for nettverkssalg, der produkter ble solgt av selvstendige distributører. Det var fortsatt åpenbart at betydningen av produktsalg var totalt underordnet verving i majoriteten av MLM-selskapene, og fenomenet fikk snart merkelappen «pyramidesalg». Man befant seg nå i en situasjon der lovverket var utdatert, fordi selskapene kamuflerte pengestrømmen ved å mangedoble produktprisen og forplikte distributørene til oppstartspakker og månedlige produktkjøp. Resultatet var at et lite antall selskaper fikk en eventyrlig vekst på kort tid, og størst suksess hadde Herbalife og Nature's Own. I 1998 traff Justis- og politidepartementet den konklusjon at MLM-selskapet Nature's Own opererte i strid med lotterilovens § 16, fordi det var krav om periodiske minstekjøp for å kvalifisere for mottak av provisjon. Dette skapte stor oppstandelse og sterke protester fra selskapets store, etablerte nettverk av distributører. Lobbyvirksomhet førte da til at vedtaket ble omgjort, og selskapet kunne fortsette sin virksomhet i Norge. I 1998 ble imidlertid en mann fra Telemark dømt til 30 dagers betinget fengsel for brudd på lotteriloven etter å ha utbredt det nettbaserte pyramidespillet UCAN (United Charity Association Network).
Forbrukerombudet uttalte i 1998 at det var behov for en helt ny lotterilov, ettersom gjeldende lovverk ikke var i stand til å felle konsepter hvor avgiften for å delta i pyramiden var kamuflert gjennom pliktkjøp av overprisede varer. Et utkast ble utarbeidet av Bondevik-regjeringen i 1999, hvor begrepet «pyramidesalg» også ble inkludert i forbudet mot pyramidespill. Utstrakt lobbyvirksomhet fra blant annet Direktesalgsforbundet forhindret imidlertid denne definisjonen å komme med i lotteriloven. Det ble opprettet et utvalg som skulle arbeide med dette på tvers av departementene, men arbeidet ble stanset fordi man valgte å vente på nye regulativer fra EU som man ville avstemme det norske lovverket mot.
Forvarselet Alpha Club
I 2001 aksjonerte Økokrim mot det portugisiske nettverksselskapet Alpha Club. Dette var et konsept hvor man måtte betale 32.000 kr i inngangssum for et medlemskap som skulle gi deltakerne rabatter på forbrukerkjøp. Det endte imidlertid med fadese for Økokrim og Lotteritilsynet da Lotterinemnda konkluderte med at de slett ikke hadde hjemmel i lotteriloven til å påstå at selskapet drev ulovlig, til tross for at det var helt opplagt at det var et grovt pyramidespill. Man måtte innse at så lenge det eksisterte reelle produkter i omløp, så var lotteriloven maktesløs, uansett hvor overprisede produktene var. Sentralt i det norske nettverket til Alpha Club var Jim Wolden. Fordi lotterilovens begrensning nå var blitt demonstrert kunne han bruke denne kunnskapen til å skreddersy konseptet The 5 Percent Community (T5PC) sammen med advokaten Dennis Ekpete. T5PC var et av mange pyramidespill som herjet i Norge på begynnelsen av 2000-tallet og hundretusenvis av nordmenn tapte penger på dette, og Økokrimsjef Einar Høgtveit måtte i media innrømme at lotteriloven ikke kunne stanse T5PC. Lotteritilsynet kom til samme konklusjon og gikk ut med krav om et strammere lovverk for å kunne stoppe disse selskapene. Etterforskningen mot World Games Inc. ble også droppet fordi Økokrim ikke ønsket å bruke store ressurser på etterforskning av noe de var usikre på om lotteriloven forbød. Statsråd Valgerd Svarstad Haugland fikk da krass kritikk fra opposisjonen for å ha stanset arbeidet som kunne ha forhindret denne voldsomme pyramidebølgen. I denne perioden var det bare to selskaper som ble felt for brudd på lotteriloven. Det ene er Prosper Club som ble stanset sommeren 2003, og PlexPay hvor Frode Jørgensen og Jarle Johansen ble dømt først i 2007. I begge tilfeller var pyramidene i praksis kollapset da den juridiske konklusjonen kom, men medieoppmerksomheten som fulgte av razzia og etterforskning fremskyndet nok domino-effekten.
I november 2004 sendte NRK Brennpunkt en dokumentar om pyramidespill i Norge, hvor direktør i Lotteritilsynet Atle Hamar uttalte at de sto maktesløse grunnet et utdatert lovverk og at Norge var blitt en frihavn for pyramidespill. Like etter sparket statsminister Kjell Magne Bondevik i gang igjen arbeidet med ny lotterilov og gikk med dette mot Svarstads standpunkt om å vente på EU. Justispolitiker Knut Storberget tok samtidig til orde for at reguleringen av pyramidespill også burde omfatte nettverkssalg, og at det kunne opprettes en tvungen registreringsordning.
Loven strammes inn
Lovendringen skapte et skille i det norske nettverksmarkedet. På den ene siden fredet man i stor grad de store internasjonale MLM-selskapene hvor mange er medlemmer i Direktesalgsforbundet, og som offentliggjør inntektsprognoser og legger ned energi i å fremstå som seriøse og lovlydige. Samtidig flyttet mange erfarne norske pyramidetopper konseptene sine ut av Norge.
Vedtaket mot Wealth Masters International
Høsten 2010 proklamerte Lotteritilsynet at de ville etterforske selskapet Wealth Masters International (WMI) som hadde vervet over 1000 nordmenn. Motivasjonen for å etterforske nettopp dette selskapet var i hovedsak svært mange klager til Forbrukerombudet og Lotteritilsynet, men det ble også sett på som en god anledning til å rettslig prøve lotterilovens forbud mot pyramidespill etter at dette var harmonisert med EUs direktiver. I vedtaket som ble truffet ble det slått fast at man i WMI i hovedsak tjente penger på å verve nye medlemmer til systemet, og at dette ble forsøkt skjult gjennom obligatoriske kjøp av kraftig overprisede produkter. WMI anket vedtaket til Lotterinemnda, men fikk ikke medhold.
Prosessen mot WMI var Lotteritilsynets første anledning til å anvende den nye lovteksten i praksis. Selv om dette ledet til en fellelse som neppe hadde holdt med den forrige lovteksten, ble svakhetene i den nye loven tydelige ved at det tok 15 måneder fra Lotteritilsynet startet sin etterforskning til det forelå et rettskraftig vedtak som forbød videre utbredelse. Årsaken var at man i lovkravet om at minst 50 % av omsetningen måtte være reelt salg av produkter ikke hadde definert noen forskjell på salg til salgsrepresentanter og sluttkunder. Altså var det ikke noe i veien for at majoriteten av omsetningen kunne skje internt i nettverket av salgsrepresentanter så lenge produktenes reelle verdi utgjorde mer enn 50 % av omsetningen. Dette medførte at Lotteritilsynet i sin gransking av WMI måtte vurdere selskapets produkter opp mot reell markedsverdi.
Kombinert med knapp ressurstilgang hos Lotteritilsynet har den omfattende prosessen medført at Lotteritilsynet siden bare har etterforsket to nettverksselskaper. WorldVentures ble i 2014 erklært å være et ulovlig pyramidespill, mens Lyoness samme år ble funnet å ha kommet seg på riktig side av loven etter å ha operert som et ulovlig pyramidespill i starten. I 2017 gjenopptok Lotteritilsynet granskningen av Lyoness, og konkluderte da med at selskapet brøt lotteriloven med det resultat at all virksomhet i Norge ble pålagt å stenges.
Utover formell granskning av selskaper har Lotteritilsynet også sendt ut varselbrev til selskaper de har fått svært mange tips om. Dette gjelder Global InterGold, Explosive Global, Devide , Global Game Arena , OneCoin og Crowd1.