cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dana Manoucherhi
Dana Manoucherhi (født 1984) er en norsk kommunikasjonsrådgiver, fra 2017 generalsekretær i organisasjonen LIM (Likestilling, integrering, mangfold).
Jøldalshytta
Mer vedlikehold
Fire år etter selvbetjeningshytta var ferdig, ble svært etterlengtede dusjer og vasker satt ned i kjelleren. Etter det ble det i årsskiftet 1996/1997, av stort behov, installert nytt kjøkken, nemlig fordi det gamle nesten ikke holdt krav fra Mattilsynet.
Dana Manoucherhi
Bakgrunn og virke
Manoucherhi kom til Norge med sine foreldre i 1985, etter at de hadde flyktet fra Iran. Manoucherhi har studert jus og har bachelor i arbeid- og velferd. Hun har arbeidet som kommunikasjonsrådgiver i Kristiansand kommune. Da hun var i midten av 20-årene gikk hun inn i politikken for Høyre i bystyret og formannskapet i Lillesand. Manoucherhi er fast kommentator i Nettavisen.
Jøldalshytta
Mer vedlikehold
I 1997 kunne ikke taket, som forøvrig var laget av eternitt som inneholder asbest, av helse- og skjønnhetsmessige årsaker bli værende, og det ble byttet ut med torvtak.
Stordugnad
Jøldalshytta ble mer og mer populær, og på sensommeren i 2004 ble den nyeste oppussingen på Jøldalshytta påstartet med dugnad og hjelp fra snekkere. Hytta var ferdig på sommeren 2005 med en ekstra inngang, ny gang, resepsjon og kiosk, nye trapper, en del flere rom, en økning til 80 sengeplasser, flere tørkerom, flere oppholdsrom, større spisesal og et nytt gjerde.
Turer
Sammen med Gjevilvasshytta og Trollheimshytta danner Jøldalshytta «Trekanten», en populær rundtur i Trollheimen, der alle hyttene er betjente.
Turen til Gjevilvasshytta tar 6 timer.
Se for øvrig «Ruter» i faktamalen øverst på siden.
Hvit gjeterhund
Hvit gjeterhund (FCI# 347 – tysk: Weisser Schweizer Schäferhund eller Berger Blanc Suisse) er en hunderase som kommer fra Sveits. Oppførselen er vennlig og enkel.
Bakgrunn
Den hvite gjeterhund stammer fra de tyske schäferhundene i Tyskland. Blant disse var hunder som var hvite og bærere av genet for hvit pels. Den hvite pelsen ble forbudt i Tyskland i 1933. De hvite schäferhundene forsvant nesten fra Europa, men ble avlet på i USA og Canada. På starten av 1970-tallet ble den hvite amerikanske hannhunden «Lobo», (født 5. mars 1966) importert til Sveits, og denne kan regnes som rasens stamfar. Siden det var Sveits som søkte og fikk hvit gjeterhund registrert, blir Sveits regnet som rasens hjemland. Rasen ble registrert av FCI i 2002.
Rasebeskrivelse
Rasen er oppmerksom, våken og temperamentsfull, men ikke nervøs. Reservert mot fremmede, men aldri redd eller aggressiv. Kraftig, muskuløs, middels stor. Stående ører. Kort eller lang pels, alltid med underull. Rektangulær, middels grov benstamme. Inntrykket er elegant med harmoniske linjer.
Hannhundene blir 60 til 66 cm høye, tispene 55-61 cm. Vekten på hannhundene er 30 til 40 kilo, mens tispene ligger på 25 til 35 kilo.
Hvit gjeterhund er ikke avlet for å være vakthund. Den har et tydelig mykere og vennligere gemytt enn den tyske schäferhunden. De blir i regelen ikke brukt som politihund.
Schäferhundens skrånende kropp med lendeparti lavere enn skuldrene aksepteres ikke i avlen. Man tilstreber en rekatungulær benstamme og normal anatomi.
Den hvite pelsfargen skyldes et maskeringsgen. Hvit gjeterhund er ikke albino.
Sandra Gasser
Sandra Gasser (født 27. juli 1962 i Bern) er en tidligere sveitsisk friidrettsutøver. Under VM 1987 i Roma, hvor hun fikk tredjeplass på 1500 meter, ble hun tatt i doping og diskvalifisert. Etter den to-årige dopingdommen etablerte hun seg igjen i verdenstoppen, med 3.-plass både under EM 1990 og Innendørs-VM 1993.
Sandra Gasser vant syv sveitsiske mesterskapstitler, og holder fortsatt sveitsisk rekord på 800 meter.
4. etappe av Vuelta a España 2020
4. etappe av Vuelta a España 2020 gikk fra Garray til Ejea de los Caballeros 23. oktober 2020.
Cihaxia-demningen
Cihaxia-demningen er en demning med vannkraftverk under planlegging i det nordlige Kina, i vassdraget Huang He. Vannkraftverket blir liggende plassert i provinsen Qinghai. Ved igangsettelse skal vannkraftverket ha en kapasitet på 2000 MW, fordelt på 4 x 500 MW enheter.
Hammarsgrova overbygg
Hammarsgrova overbygg er et rasoverbygg på 54 meter langs tidligere riksvei 5 i Sunnfjord kommune i Vestland. Det ble erstattet av Støylsnestunnelen i 2009.
Veive
Veive er i etruskisk mytologi en gud som representerer helbredelse og legekunst, og ble senere assosiert mede den greske Asclepius. Veive var en av de gamle gudene og ble overtatt av romerne som Veiovis eller Vediovis.
Han ble mest dyrket i Roma og Bovillae i Latium. Templene på Kapitolhøyden og på Tiberøya ble reist til hans ære. Om våren ble geiter ofret for å unngå pest.
Veive eller som den romerske Veiovis er portrettert som en ung mann som holder en bunke med piler eller gnistrende lyn i sine hender og er fulgt av en geit. Studiene av Veive / Vediovis er svake og uklare. Han er også funnet i den italiske stammen sabineres gudesystem. Han er vanskelig å forstå og tolke da hans nytte og bruk synes å ha blitt utviklet hele tiden.
En del trekk: flukten fra underverden, en vulkanisk gud ansvarlig for sumpland og jordskjelv, og senere som vokter og skytsgud for slavene. Gud for bedragere og kriminelle hvor han ble påkalt for å beskytte de riktige hensikter og gi smerte til fiender. Hans tempel var et asyl for de feilaktig forfulgte, og dedikert til beskyttelse for nyankommere til Roma. Han var sannsynligvis en gud for soning og bot og beskytter av rømlinger og kriminelle. Ofringer ble gjort til ham årlig den 7. mars. En festival ble holde den samme dagen som feiret den etruskiske guddommen hvis opprinnelige funksjon hadde gått tapt for romerne.
Han har blitt identifisert med Apollon, med Jupiter som barn, og spekulativt som «Anti-Jupiter» (det vil si Jupiter i underverden) som antydet av en fortolkning av navnet. I kunsten ble han avbildet som en ungdom som holdt en laurbærgren og noe piler, stående ved siden av en geit. Han hadde et tempel mellom to av toppene på Kapitolhøyden i Roma hvor hans statue hadde et skjeggløst hode og en bunt piler i høyre hånd. Den sto ved siden av en statue av en geit.
Hoplidosterus
Hoplidosterus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore til store (22-32 millimeter), kraftige, rødbrune til mørkbrune trebukker. Antennene er kraftige, hos hannene skarpt sagtakkede. Kjevene er ikke påfallende forstørrede. Pronotum har skarpe pigger langs ytterkanten. Dekkvingene er brede, litt rundede, kraftig punkterte særlig ved roten, uten opphøyde ribber.
Levevis
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Madagaskar.
Grasdal rasoverbygg
Grasdal rasoverbygg er et rasoverbygg på riksvei 15 i Stryn kommune i Vestland. Det er 201 meter langt og ligger mellom Oppljostunnelen og Grasdalstunnelen.
Super Nintendo Entertainment System
Super Nintendo Entertainment System (Super NES eller SNES) er en spillkonsoll utformet og bygget av Nintendo på 1990-tallet. Den var etterfølgeren til Nintendo Entertainment System i Nord-Amerika og Europa. Den var den største konkurrenten til Sega Megadrive / Sega Genesis i 16-bitersperioden.
Utvikling
I 1988 viste styret i Nintendo liten interesse for å utvikle et konkurrerende system da Sega kunngjorde at de var i ferd med å lansere sin 16-biters Sega Genesis. Men da Sega Genesis raskt overtok markedet i Nord-Amerika og Europa grunnet sin overlegne teknologi, bestemte Nintendo seg for å utvikle sitt eget system.
Hiroshi Yamauchi, daværende administrerende direktør i Nintendo, ga ansvaret for å utforme konsollen til Masayuki Uemura. Opprinnelig hadde de planlagt at Famicomen/NESen skulle være et 16-bit system. Men komponentene var for dyre på den tiden og systemet ble et 8-bit system. Denne gangen var komponentene billigere og Nintendo nølte ikke med å lage et kraftigere system.
Utgivelse og salg
SNESen ble lansert 1. september, 1991 med en utgangspris på 200 USD. Spillet Super Mario World og to håndkontrollere fulgte med konsollen.
Det var noen vanskeligheter med utgivelsen av SNES. I motsetning til Super Famicom var den ikke bakoverkompatibel med NESen (som noen Atari-modeller), noe som skapte nøling blant kundene. I tillegg hadde Sega allerede lansert noen veldig populære spill for sin Genesis-konsoll. Et eksempel var Sonic the Hedgehog, som var veldig viktig i markedsføringen av Genesis siden hovedfiguren i spillet var svært populær. Dessuten var Genesis rundt 50 USD billigere enn SNES.
Noen måneder etter den første lanseringen ble Power Set-versjonen av SNESen introdusert. Den hadde ingen spill og bare en håndkontroller og ble solgt i Nord-Amerika for 100 USD. Etterhvert ble den også omdistribuert med forskjellig tilbehør. Et av disse settene ble solgt med Super Game Boy.
Maskinvaren var bare ulik med hensyn til de forskjellige TV-systemene i landene der den ble solgt. Mange australske kassetter kom fra Europa siden begge hadde PAL-systemer. Rollespill måtte bli oversatt til andre språk siden de inneholdt store mengder tekst. Mange actiontitler og førstepersons skytespill trengte ikke mye oversetting siden tekstmengden var langt mindre omfattende.
Til tross for startvansker og at den var bare marginalt bedre teknisk sett, fikk den hjelp av sin familievennlige image og populære hovedpersoner i spill som Mario, og ble dominerende på tidlig 1990-tall. På slutten av 16-bit-perioden hadde Nintendo dobbelt så stort salg av sin konsoll som Genesis.
SNESen hadde et stort bibliotek som inneholdt mange eksklusive titler. Den hadde mange RPG-bestselgere som Final Fantasy VI og Chrono Trigger. Noen SNES-spill er forbedrede versjoner av NES-spill. Noen eksempler er Super Mario All-Stars og Ninja Gaiden Trilogy.
SNESen ble lansert i Storbritannia for 150 GBP i april 1992. Den tyske utgivelsen skjedde noen uker senere. Den europeiske versjonen hadde samme utseende som Super Famicom. Nintendo fikk aldri noe særlig fotfeste i Europa grunnet distribusjonsproblemer, men konsollen var populær i Skandinavia.
Nedturen
Salget av SNESen i Nord-Amerika gikk nedover fra 1996 til 1999 og Sony PlayStation tok mer og mer av markedsandelene. Nintendo avsluttet produksjonen i Nord-Amerika og Europa i 1999. Produksjonen fortsatte helt til september 2003 i Japan.
En omformet SNES, som var lettere i vekt, kom ut i oktober 1997 og ble prissatt til 99,99 USD i USA for å kunne selge til de siste som var interessert i 16-bit-markedet. Konsollen kom med Super Mario World 2: Yoshi's Island. RF-portene og utvidelsesportene var ikke med denne versjonen. Nintendo begynte så å utvikle et arvtaker med hjelp av Sony. Men uenigheter mellom de to bedriftene og Nintendos utelatelse av detaljer om Philips' engasjement i prosjektet gjorde at Sony trakk seg. Sony utviklet heller sitt eget system som ble til PlayStation.
Mange av SNESens populære spill ble overført til Game Boy Advance som er omtrent like kraftig som SNESen. Nintendo 64 ble lansert i 1996 og ble Nintendos offisielle flaggskip.
Emulering
Tidlig i 1998 begynte SNES-entusiaster å programmere en konsollemulator kalt ZSNES. Et år senere begynte utviklingen av rivalen Snes9x.
Nintendo hadde samme stilling til SNES ROM-filer og emulering som de hadde med NESen. De insisterte på at det ikke var noe annet enn åpenbar piratkopiering. Mange har argumentert for å gjøre den lovlig. Argumentene innebar at SNES ikke lenger var i produksjon, skrøpeligheten til kassettene og mangel på visse utenlandske importer av spill. I den nåværende 128-bit-perioden har oppblomstringen av SNES lagt seg en smule.
Til tross for mange rettstrusler og forsøk på å stoppe slike prosjekter og sider, har ikke Nintendos posisjon klart å stoppe utbredelsen av ROM-filer. Etter at konsollen ikke ble produsert lenger, nedgangen i brukthandelen, og Internetts enorme vekst, ble det å finne filene enklere enn det det hadde vært med NESen. De fleste generelle ROM-sidene tilbyr nå filer for SNES.
Mange videospillkritikere ser på SNES-tiden som «videospillenes gullalder».
Richárd Weisz
Richárd Weisz (født 30. april 1879 i Budapest, død 4. desember 1945 i Budapest) var en ungarsk bryter.
Weisz ble olympisk mester i klassen tungvekt, over 93 kg, i bryting gresk-romersk stil under OL 1908 i London.
A Million a Minute
A Million a Minute er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av John W. Noble.
Handling
Philip og Miles Quaintance krangler hvem av dem som burde bli kjæresten til Ellen Sheridan, men det er til slutt Philip som lykkes med å gifte seg med henne. Men Philip dør kort tid etter at sønnen deres blir født, og Miles frier deretter til enken. Når hun nekter å gifte seg med ham, tar Stephen i bruk alle midler han kan for å gjøre henne ulykkelig.
Ellen forlater deretter området, og tar med seg sitt spedbarn - som hun har gitt navnet Stephen. Når Stephen har blitt voksen, dør moren hans - men før dette rekker hun å fortelle sønnen om alle problemene hun hadde med Miles. Stephen reiser deretter til Sør-Afrika. Men når Miles senere dør etterlater han seg et testament som gir hans formue på 10 millioner dollar til Stephen, men bare på den betingelse at Miles gifter seg innen en viss dato.
Senter for teoretisk og beregningsbasert kjemi
Senter for teoretisk og beregningsbasert kjemi (CTCC) (eng. The Centre for Theoretical and Computational Chemistry) er et Senter for fremragende forskning delt mellom UiT Norges arktiske universitet og Universitetet i Oslo
CTCCs målsetting er å være en internasjonalt anerkjent bidragsyter til utviklingen og anvendelsen av kvantemekanisk modellering innenfor kjemi og materialforskning.
José Salomón Rondón
José Salomón Rondón Giménez (født 16. september 1989) er en venezuelansk fotballspiller som fra den 16. desember 2022 er klubbløs.
Han har tidligere spilt for den venezuelanske klubben Aragua og de spanske klubbene Las Palmas og Málaga, samt de russiske klubbene Rubin Kazan og Zenit St. Petersburg. Rondón debuterte for det venezuelanske landslaget den 3. februar 2008, bare 18 år gammel.
Robert de Cotte
Robert de Cotte (født 1656 i Paris, død 15. juli 1735 i Passy) var en fransk arkitekt i barokken og régence-perioden.
Han var elev og svoger av Jules Hardouin Mansart og far til Jules-Robert og Jean-Armand de Cotte. Fra 1672 arbeidet han for kongen og fra 1685 til 1689 sammen med sin svoger. I 1687 ble han opptatt i Académie royale d'architecture og var 1689-90 på en studiereise i Italia sammen med Jacques Gabriel. Ved sin hjemkomst ble han utnevnt til direktør for gobelinfabrikken Manufacture des Gobelins.
I 1689 ble han utnevnt til Surintendant des Bâtiments og ble i 1702 adlet. Etter Mansarts død bekledte han i sine senere år (fra 1708) stillingen som intendant ved de kgl. bygninger og førstearkitekt hos kongen (Premier architecte du Roi) samt som direktør for Académie royale d'architecture. Han var régencestilens (begynnende rokokko) mest talentfulle og produktive arkitekt, forstod å imøtekomme tidens ønske om bekvemme boliger, bygde en rekke adelige paleer i Paris og har dessuten etterlatt seg mange møbeltegninger (Paris, Bibliothèque nationale de France).
Lasne
Lasne er en kommune i den belgiske provinsen Vallonsk Brabant. Den er sammensatt av småstedene Couture-Saint-Germain, Lasne-Chapelle-St-Lambert, Maransart, Ohain og Plancenoit.
Blankenberge
Blankenberge er en kommune i den belgiske provinsen Vest-Flandern. Stedet er kjent for sine sandstrender og et uvanlig anlegg på europeiske kyster, en brygge som stikker 350 m ut i havet.
Robert de Cotte
Blant hans arbeider kan nevnes indre utstyr i Château de Versailles, dekorasjon i Notre-Dames kor, fasaden til Saint-Roch, kirken i la Charité (nedrevet), Hôtel de la Vrillière (nå Banque de France) med dets Galerie dorée (gyldne galleri), samt bygninger i Verdun og Lyon. Også til Tyskland strakte hans virksomhet seg; særlig kan lystslottet i Poppelsdorf tilskrives ham, og det samme gjelder Palais Thurn und Taxis i Frankfurt am Main (bombet og nedrevet) og bispepaleet i Strasbourg.
Han er begravet i Église Saint-Germain-l'Auxerrois.
Blankenberge
I Blankenberge har man også forsøkt å holde i gang en årlig sandskulpturfestival.
Lasne
Historie
I lansbyens del Plancenoit fant det sted sammenstøt mellom franske og prøyssiske styrker under slaget ved Waterloo. Da prøysserne til slutt erobret Plancenoit, kunne de nå sentrum av slagfeltet og beseire franskmennene. For prøysserne ble det oppstilt et monument i Plancenoit.
Jaunpur (distrikt)
Jaunpur (hindi: जौनपुर ज़िला, urdu: جون پور ضلع ) er et distrikt i den indiske delstaten Uttar Pradesh. Distriktets hovedstad er Jaunpur.
Nordre Søndmør
Nordre Søndmør var 2. valgkrets i Romsdals amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1915. Ved stortingsvalget 1918 het valgkretsen Indre Sunnmør. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Nordre Søndmør valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Jaunpur (distrikt)
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 4,476,072 innbyggere i distriktet, mot 3,911,679 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 7,45 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 14,37 % i 2011 mot 20,04 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 930 i 2011.
Nordre Søndmør
Valgkretsen Nordre Søndmør bestod av herredene Sunnelven, Norddalen, Stranden, Stordalen, Søkkelven, Ørskog, Skodje, Vatne, Borgund, Giske fra 1909, Roald og Haram med rundt 26 000 innbyggere og 12 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett. I 1918 ble Ørsta, Volda, og Hjørundfjord overført fra Romsdals amts 1. valgkrets, Ytre Sunnmør, mens Giske gikk motsatt vei. Vatne, Borgund, Roald og Haram ble overført til Romsdals amts 4. valgkrets, Møre og Rauma. 2. valgkrets hadde i 1918 22 000 innbyggere og 11 460 stemmeberettigede.
Nikolaj Apalikov
Nikolaj Sergejevitsj Apalikov (russisk Николай Сергеевич Апаликов, født 26. august 1982) er en russisk volleyballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok gull med det russiske landslaget.
Yangfanggou-demningen
Yangfanggou-demningen er en demning med vannkraftverk under planlegging i det sentral-vestlige Kina, i vassdraget Yalong Jiang, en sideelv til Chang Jiang. Vannkraftverket blir liggende plassert i provinsen Sichuan. Ved igangsettelse skal vannkraftverket ha en kapasitet på 1500 MW.
Sutrea
Sutrea er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Middelsstore (gjerne ca. 5 millimeter), bredt ovale, blanke jordlopper, ofte svarte med gule tegninger, pronotum ofte gult eller rødt. Bakbeina er utviklet til hoppebein med tykke lår.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten, som gjerne er fra ingefærfamilien eller Sterculiaceae.
Niklas Bergseth
Han flyttet til Danmark for å studere, men endte opp med å spille fotball for FC Hjørring, før han deretter meldte overgang til Aalborg Freja.
Løvøy kapell
Løvøy kapell er en langkirke fra 1200-tallet på Løvøya i Horten kommune, Vestfold fylke. Nord-Jarlsberg prosti, Tunsberg bispedømme.
Kirkebygningen
Løvøy kapell er et steinkapell som er bygd en gang i tidsrommet 1223 – 1398 e.Kr. Langveggene er drøyt 10 meter og gavlveggene 7 meter. Etter tradisjonen skal den være bygget i Olav Kyrres regjeringstid (1066–1093). Kapellet var viet til St. Halvard og St. Martin.
Selve kirkeformen er kjent fra Orknøyene og Man, med skip og kor bygget sammen uten skillevegg. Også de sirkelrunde lysåpningene i gavlveggene er typiske kjennetegn for denne kirkearkitekturen. Av 1200-tallets opprinnelige kirkebygg er det gamle steinalteret fremdeles i bruk. Selve alterplaten har sin egen historie ettersom den kom til rette på Falkensten bruk der den hadde gjort tjeneste som dørhelle i mange år. Den ble brakt tilbake til kirkebygget under restaureringen på midten av 1900-tallet.
Etter reformasjonen 1536 lå kirken i mange år i ruiner. I 1882 ble ruinene fredet, i 1928 ble restaureringsarbeidet tatt opp, og i 1950 kunne Løvøy kapell gjenåpnes til kirkelig bruk.
St. Olavsbrønnen som ligger ved kirken, var et av de viktigste valfartssteder på Østlandet i katolsk tid, den ble regnet som en «hellig kilde» og man trodde at vannet i brønnen hadde helbredende kraft. Løvøy var også stoppested for mange pilegrimer på vei til Nidaros.
Interiøret
Alterbordet hører til kirkens eldste inventar. Det er murer av sten med marmor topp-plate.
Kunstnerparet Britt Bakken og Hans Gerhard Sørensen har stått for det meste av kirkens utsmykning, slik som Altertavlen – et korsformet mosaikkarbeide med motivet "Den oppstandne Kristus", den dreibare kleberstensdøpefonten med fire motiv fra Jesus liv og prekestol og alterring. Av andre nevneverdige detaljer kan nevnes det store krusifikset på nordveggen, som er et håndarbeide fra Oberammergau i Tyskland og kristusfiguren som står bak i kirkerommet, Denne er Italiensk, og innkjøpt til kapellet i København.
Kirkens orgel er plassert bak i kirkens nordvestre hjørne, og er bygget av Vestfold Orgelbyggeri i 1969, med en ekstra stemme lagt til i 2010.
5. etappe av Vuelta a España 2020
5. etappe av Vuelta a España 2020 gikk fra Huesca til Sabiñánigo 24. oktober 2020.
Tim Wellens vant etappen.
Énskinnebane
En énskinnebane (kjent på engelsk og delvis norsk som monorail) er en jernbane med bare én skinne, slik at alle hjulene må stå på linje etter hverandre. Balanseringen av toget kan løses på to måter:
I praksis benyttes en videre definisjon: Skinnegangen er så smal i forhold til togets bredde at toget ikke kan få den nødvendige stabilitet ved å bare plassere sitt tyngdepunkt i forhold til de to skinnene, men må i tillegg ha støttehjul mot skinnegangens sider. Resultatet blir en skinnegang som er smal og med en viss høyde, og dermed kan utformes som en stiv bjelke. Denne kan holdes oppe av loddrette søyler, for å på den måten gå over bakkenivåets trafikk eller ujevnheter.
Det er to hovedtyper fungerende énskinnebaner:
Historie
Ukonvensjonelle jernbaner har man forsøkt å konstruere siden 1800-tallet. Hensikten har gjerne vært å få baner som er mer effektive, hurtigere eller billigere å bygge enn konvensjonelle jernbaner.
Flere forsøkte å lage en bane basert på at det på én skinne kjørte stålhjul som rundt omkretsen var forsynt med en grop tilpasset skinnen, slik at hjulene holdt seg på skinnen. Både omkringstilt og hengende belastning ble forsøkt, og de viktigste pionerprosjektene vil bli nevnt i forbindelse med omtalen av de to banetypene.
Populærpressen har lenge fremstilt énskinnebanen som fremtidens transportform, men da blir emnet lett slått i hartkorn med rakettryggsekker og ferieturer i verdensrommet, slik at det blir forvirring om hva som er nyttig og hva som er fiffig.
Alweg-typen
Alweg er den vanligste typen, og en forgjenger for denne ble bygd ved Listowel i Irland allerede i 1888. Banen bruker en bjelke som normalt er 60–90 cm bred. Denne er kompakt, og som regel av armert betong. Toget har gummihjul som ruller oppå og på sidene av bjelken.
Den kompakte bjelken utgjør en barriere som begrenser banens fleksibilitet på flere måter.
Først og fremst er sporveksling problematisk, og dette fører i praksis til at togene enten må gå frem og tilbake på samme linje, eller at de må ha vendesløyfer i begge endene av en fast rute. Bjelken er også en barriere som hindrer vertikalbevegelser mellom bakkeplanet og det høye banenivået. Derfor krever banen kompliserte stasjonsanlegg med plattform på banenivået, samt heis og trapp for passasjerer som går av og på. Alternativt må banen gå ned mot bakkenivået ved stasjonen, men dette krever et temmelig stort avsperret område. En konvensjonell jernbane som går på en hevet betongplattform, kan lett forveksles med en Alweg-bane, men den vil mangle sikkerheten mot avsporing, samt kreve et sjenerende stort og dyrt plattformarrangement.
Hengebanen
Spesial-hengebaner for varetransport har vært mye brukt innen fabrikkområder, og har også vært brukt i noen gruver. Som for eksempel hengebanen fra 1908 i nikkelgruven i Evje. (Krossobanen betegnes gjerne som hengebane, men er egentlig en taubane.) I Tyskland finnes det i dag mange hengebaner, blant annet i Dortmund og Düsseldorf, hvor de blir betegnet som H-Bahn (Av: Hängebahn), hvs. SkyTrain.
Den første hengebanen for persontransport ble bygd i Wuppertal i Tyskland i 1901, og den er fremdeles i drift. I 1950-årene utviklet SAFEGE-konsortiet i Frankrike en liknende bane, og den var i drift sør for Paris mellom ca. 1960 og -71. (Dette hengebanetoget ble vist som en fremtidsvisjon i filmen Brennpunkt Fahrenheit 451.)
Hengebanebjelken av SAFEGE-typen, som nå er den mest aktuelle, er hul, og hjulene løper inne i den som vist på bildet til høyre. Da kan man ikke benytte en betongbjelke, men en stålbjelke. Nordens fremste fagmiljø innen emnet hengebaner finner man ved SwedeTrack i Sverige. Her regner man med at avstanden mellom stolpene må være 30 meter hvis stålbjelketverrsnittet er 80x80 cm og bjelken belastes med 7 tonn. I tillegg til bjelkens stivhet kommer stivheten til et tog som strekker seg nesten fra stolpe til stolpe, og dette er én av mulighetene for å øke avstanden og/eller togvekten.
En ganske spesiell variant av hengebanen er den som henger med sin ene side mot siden av en ganske høy bjelke. Blant disse kan to nevnes: OTG og Futrex. Disse variantene kan betraktes som en mellomting mellom Alweg og hengebanen, men har den viktige hengebaneegenskapen at bjelken ikke er en barriere mellom banen og bakkenivået.
Hengebanen kan også basere seg på en tynn bjelke – knapt mer enn en horisontal kabel – og i stedet ha mange loddrette opphengsvaiere som henger ned fra et buespenn – slike som hengebroer har to av. Da holdes banen oppe av noen få store tårn i stedet for mange stolper. Vanlig spennlengde er 600 meter, men den kan være flere kilometer om ønsket. Enkelte slike konstruksjoner har vært prøvd, og som oftest resultert i Aerobus.
Hengebanen er fri for den barrieren som Alweg-banen har på undersiden, så derfor kan hengebanen utstyres med heis for av- og påstiging, slik at banen i prinsippet kan stoppe hvor som helst.
Bevegelig bjelke
Den enkleste form for skinnebevegelse er: Den ene enden av en bjelkelengde (på f.eks. 30 meter) kan sideforskyves 80 cm, slik at man kan velge hvilken av to nabo-utgangsbjelker som blir tilkoblet. Dette blir praktisk gjennomførbart for togtrafikk med hengebane, men mindre praktisk for Alweg-baner, som krever en større bjelkeseparasjon, og dessuten være temmelig handicappet om det skulle benyttes betong også for den bevegelige bjelken. Hengebanen, derimot, har muligheter for enda hurtigere sporveksling – passende for trikk/buss – hvis man bruker et kortere bevegelig sporparti. Dette bør ligge på en spesiell vekslingsplattform og forutsetter lavere kjørehastighet. Skinnegangen i bjelken minner en del om en vanlig jernbaneskinnegang, og derfor kan i stor grad konvensjonell vekslingsmetodikk benyttes, bortsett fra at det trenges spesiell støtte/stivhet på grunn av at hjul må hoppe over gapet som vognopphenget beveger seg gjennom.
Hvis man vil bruke banen til et mylder av private vogner – noe SwedeTrack er orientert mot – blir det for langsomt å la skinnegangen foreta vekslingen. Da må vognene selv kunne velge side i et stasjonært skinneanlegg.
Hengebanens bjelke kan også forskyves sideveis langs to Alweg-skinner, og da har man en XY-skanner for automatisert jordbruk.
Fremdrift
Normalt vil toget bli trukket av elektromotorer som kan være montert i vognene, eller, for hengebaner; på boggier i bjelken. Lokomotiver regnes gjerne som uaktuelle for moderne tog, men de kan være nyttige for å oppnå en gunstig vektfordeling: Togvekten bør fordeles over en stor bjelkelengde. Av fremdriftsmetoder som er aktuelle for fremtiden, kan nevnes linjærmotoren, med magneter på toget og elektromagneter langs bjelken. Disse virker da som henholdsvis rotoren og statoren i en vanlig elektromotor.
En liknende interaksjon mellom bevegelige og stasjonære magneter kan benyttes for å løfte opp toget fra underlaget, for man kan lettere oppnå høye hastigheter hvis hjulkontakten kan unngås. Denne driftsmåten kalles maglev – magnetisk levitasjon. De (forholdsvis eksperimentelle) maglevtogene (som det tyske Transrapid, se bilde til høyre) ligger – blant annet grunnet sin skinnebredde – i gråsonen mellom Alweg og den konvensjonelle (bredsporete) jernbanen, og kan kjøre i opptil 500 km/t.
Bedre enn konvensjonell bane?
Hovedfordelen med énskinnebanen er at den reduserer plassforbruket (og bakkenivåraseringen) med 99 %, og praktisk talt ikke hindrer annen trafikk og aktivitet. Da kan den for eksempel dele broer med veien. Det kan fremholdes som en ulempe at det blir upraktisk for passasjerene å forflytte seg til banens nivå – spesielt gjelder dette de mindre tilgjengelige Alweg-banene. Men denne kritikken blir uberettiget hvis det virkelig er plass til banen på bakkenivået, og da kan jo banen (i hvert fall ved stasjonsområdet) plasseres på bakkenivået. Selv en konvensjonell bane vil bli upraktisk hvis det er trengsel på bakkenivået, for da vil den måtte gå i tunnel under eller på plattform over, og så er man like langt, men med høyere omkostninger.
Da énskinnebanen opererer i sitt eget luftrom, kan den bygges mindre robust og med langt lavere vekt. Da kan banen lettere klare sterke stigninger – spesielt hengebanen, hvis hjul går i et miljø som er beskyttet mot regn og snø, og dessuten kan knipe om sin skinnegang med hjul fra begge sider. En lettvektsbane vil lettere kunne benytte gummihjul, noe som er gunstig for både bakkeklatringen og støynivået. Man kan nok betrakte det som en belastning at en énskinnebane må være en lettvektsbane, men man kan alltids operere med kort søyleavstand hvis man ikke vil bruke lettvektsteknologi.
Dessverre er potensialet til énskinnebanen – og spesielt hengebanen – bare i liten grad blitt utnyttet: Finesser som heis, nedfirbare kabiner og parallellforskyvning av bjelken er foreløpig ikke blitt realisert.
Asia
Osaka har verdens lengste bane med 23,8 km.
Amerika og Australia
Listen inneholder også énskinnebaner som (2007) er under bygging eller planlegging (vedtatt)
Yangeng-demningen
Yangeng-demningen er en demning med vannkraftverk under planlegging i det sentral-vestlige Kina, i vassdraget Yalong Jiang, en sideelv til Chang Jiang. Vannkraftverket blir liggende plassert i provinsen Sichuan. Ved igangsettelse skal vannkraftverket ha en kapasitet på 1 400 MW.
Universitetet i Coimbra
Universitetet i Coimbra (portugisisk: Universidade de Coimbra) er et ledende portugisisk universitet i Coimbra. Universitetet tilhører Coimbragruppen. Det ble grunnlagt i 1290 i Lisboa av kong Dionysius I av Portugal, og ble flyttet i 1308 til Coimbra. Det er Portugals eldste universitet og samtidig ett av de eldste i Europa. Universitetet er organisert i åtte fakulteter med totalt omkring 20 000 studenter og 1660 lærere.
Universitetet ble oppført på UNESCOs verdensarvliste i 2013.
Custer County (Idaho)
Custer County er et fylke i den amerikanske delstaten Idaho. Det ligger i de sentrale delene av staten og det grenser mot Lemhi County i nord, Butte County i øst, Blaine County i sør, Elmore County og Boise County i sørvest og mot Valley County i vest.
Custer Countys totale areal er 12,786 km² hvorav 29 km² er vann. I 2005 hadde fylket 4,077 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Challis. Fylket ble grunnlagt i 1881 og har fått sitt navn etter General Custer Mine som i sin tur er oppkalt etter general George Armstrong Custer.
Bob Bradley
Bob Bradley (født 3. mars 1958) er en amerikansk fotballtrener og tidligere spiller som er hovedtrener og sportsdirektør for den canadiske klubben Toronto FC.
I 2014 og 2015 var han trener for. Han var landslagssjef for USA fra 2006 til 2011. Fra 2011 til 2013 var han trener for Egypt sitt landslag.
Karriere
Bradley spilte ikke profesjonell fotball, men spilte for forskjellige college-lag. Han ble trener i 1981, 22 år gammel, da han ble trener for Ohio University. Han har også vært innom University of Viginia (assistent) og som trener fra 1984 til 1995 i Princeton University. Han har vært trener for USA U23-lag, i tillegg til å ha vært trener for Chicago Fire, MetroStars, CD Chivas USA. Bradley har også vært assistenttrener i flere klubber.
I 2006 fikk han jobben som amerikansk landslagssjef midlertidig. Førstevalget til fotballforbundet var Jürgen Klinsmann, men forhandlingene med tyskeren førte ikke til enighet. Bradley ble av mange sett på som andrevalget. Men han begynte bra og fotballforbundet var raske med å ansette ham 15. mai 2007. Under Bradleys ledelse har USA vunnet én finale og tapt to; i Gold Cup 2007 slo de 2–1 og i 2009 tapte de 0–5 mot samme motstander, men USA stilte med et veldig redusert mannskap. I Confederations Cup 2009 gikk laget helt til finalen. De var det første laget som slo verdenseneren på over 30 kamper, ved å vinne 2–0. I finalen mot hadde de ledelsen 2–0, men Brasil snudde kampen i andre omgang og vant 3–2.
Den 10. oktober 2009 ble Bradleys USA klare for fotball-VM 2010, deres femte VM på rad.
Palmerston Park
Banen ble kjøpt av klubben i 1921 etter salg av tre nøkkelspillere til Blackburn Rovers og en fjerde til Aston Villa.
Bob Bradley
Karriere
2. januar 2014 signerte han en toårskontrakt med Stabæk. Etter to år i Stabæk så meldte han overgang til Ligue 2-klubben Le Havre AC.
Zhengtouba-demningen
Zhengtouba-demningen er en demning med vannkraftverk under bygging i det sentral-vestlige Kina, i vassdraget Dadu He, en sideelv til Chang Jiang. Vannkraftverket blir liggende plassert i provinsen Sichuan. Ved igangsettelse skal vannkraftverket ha en kapasitet på 720 MW.
Jakob Larsen
Jakob Rosbach Larsen (født 4. juli 1974 i Maniitsoq) er en grønlandsk tidligere håndballspiller, nå trener for den danske klubben.
Han er gift med den danske håndballspilleren Kamilla Larsen.
MTK Budapest FC
MTK Budapest FC er en fotballklubb fra Ungarn. Klubben ble stiftet i 1888. Med 23 seriemesterskap og 12 cuptitler er klubben en av de mest suksessfulle i Ungarn.
Klubben har skiftet navn flere ganger. I perioden fra 1996 til 2004 het den for eksempel MTK Hungaria FC.
Ivan Bortnik
Ivan Sergejevitsj Bortnik (russisk: Иван Сергеевич Бортник; født 16. april 1939, død 4. januar 2019) var en sovjetisk og russisk film- og teaterskuespiller. Han er en «Folkets kunstner i Den russiske føderasjonen» (2000).
Han filmdebuterte i 1961. Han var skuespiller med Taganka-teateret siden 1967. Botnik var en nær venn av den russiske sangeren, låtskriveren, dikteren og skuespilleren Vladimir Vysotskij.
Kala-demningen
Kala-demningen er en demning med vannkraftverk under planlegging i det sentral-vestlige Kina, i vassdraget Yalong Jiang, en sideelv til Chang Jiang. Vannkraftverket blir liggende plassert i provinsen Sichuan. Ved igangsettelse skal vannkraftverket ha en kapasitet på 1080 MW.
The Mischief Maker
The Mischief Maker er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av John G. Adolfi.
Handling
Effie begynner deretter et forhold med Al. Når de ønsker å gifte seg, tar moren til Effies bryllupet bare som et nytt tegn på datterens impulsivitet. Men Fru Marchand oppdager imidlertid snart at hennes nye svigersønn er den samme mannen som hun faktisk hadde valgt ut for Effie lenge før disse hendelsene fant sted.
Arnaldo Carli
Arnaldo Carli (født 30. juli 1901 i Milano, død 14. september 1972) var en italiensk syklist som deltok under OL 1920 i Antwerpen.
Carli ble olympisk mester i sykkel under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen 4000 meter banesykling foran Storbritannia. De andre syklistene på laget var Primo Magnani, Ruggero Ferrario og Franco Giorgetti. Det var åtte lag med fire syklister på hvert lag som deltok i konkurransen som ble avviklet i cupform. Italia slo Frankrike i kvartfinalen og Sør-Afrika i semifinalen.
Taras Khtej
Taras Jurjevitsj Khtej (russisk Тарас Юрьевич Хтей, født 22. mai 1982) er en russisk volleyballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok gull med det russiske landslaget.
Amerikakvalifiseringen for Taekwondo til Sommer-OL 2012
Amerikakvalifiseringen for Taekwondo til Sommer-OL 2012 ble holdt i Querétaro, Mexico fra 18. til 20. november 2011. Hver nasjon kan makismalt ha med to menn og to kvinner til OL, men kun en i hver vektklasse. Dette var en av fem kvalifiseringsturneringer til Sommer-OL 2012.
−58 kg
18. november
−68 kg
19. november
−80 kg
20. november
+80 kg
19. november
−49 kg
18. november
−57 kg
19. november
−67 kg
20. november
+67 kg
20. november
Fylkesvei 6170
Fylkesvei 6170 (Fv6170) går mellom Tiset i Rindal og Øyasætra i Orkland.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 488 (Sør-Trøndelag).
Da Rindal kommune ble overført til Trøndelag 1. januar 2019 ble veien forlenget med den tidligere fylkesvei 343 (Møre og Romsdal), som var 12,7 km lang.
Arnet Olafsen
Kristian Rasmus Arnet Olafsen (født 8. desember 1865 på Bergsvik i Veøy, død 14. oktober 1947 i Vestre Aker) var en norsk embetsmann og historiker.
Liv
Han var sønn av lærer, kirkesanger og stortingsmann Jørgen Olafsen og yngre bror av sogneprest Olaf Olafsen.
Etter å ha vært elev ved Molde skole ble han student i 1886 og tok juridisk embetseksamen i 1891. Fra 1893 til 1895 var han sakfører i Kristiansund, og fra 1895 til 1901 ansatt i Justisdepartementet. I 1901 ble han førstesekretær ved Stortingets kontor, hvor han fra 1908 var kontorsjef.
I 1913 ble Olafsen utnevnt til sorenskriver i Sør-Hedmark. I 1925 ble han forflyttet til Follo sorenskriveri og var fra 1925 til han gikk av i 1935 auksjonsforvalter i Oslo.
Virke
Som ansatt ved Stortingets kontor foretok Olafsen en rekke historiske og statsrettslige undersøkelser. Fra 1904 til 1910 deltok han i utgivelsen av Storthings-Efterretninger 1836–1854. Han var sekretær i komiteen som foreredte stortingsreglementet av 1908. I denne sammenhengen gjennomførte han flere studiereiser til utlandet for å studere andre nasjonalforsamlinger. Til grunnlovsjubileet i 1914 var han ansvarlig for en ny utgave av Grunnloven og en utgave av Christian Fredriks dagbøker.
Også senere utga han historiske arbeider. Han skrev om Svaneapoteket i Kristiania (1928) og Løveapoteket i Tønsberg (1932), skrev lensmannsvesenets historie (Våre lensmenn, 1930) og utga det biografiske oppslagsverket Våre sorenskrivere (1940–1945).
WorldVentures
WorldVentures er et amerikansk selskap stiftet i 2005 av Wayne Nugent og Mike Azcue som selger medlemskap i reiseselskapet Rovia DreamTrips. Selskapet er klassifisert som et ulovlig pyramidespill av Lotteritilsynet. I desember 2020 ble selskapet begjært konkurs.
Reiseselskap
Selskapet tilbyr medlemskap i en reiseklubb som skal gi rabatter på feriereiser over hele verden. Disse selges gjennom forretningsmodellen multi-level marketing (MLM), og selskapets uavhengige salgsrepresentanter tjener provisjon av solgte medlemskap. I 2014 omsatte selskapet for 315 millioner dollar. For å bli salgsrepresentant må man betale 200 dollar i innmeldingsavgift og 25 dollar i månedlig avgift.
WorldVentures samarbeider med Rovia Dreamtrips. I mars 2013 ble selskapet Rovia Norge AS opprettet av advokatene Bertram Vedeler og Jan Roar Fløttre, førstnevnte ble i 2009 idømt halvannet års fengsel for grovt underslag i forbindelse med at Mjellem & Karlsen Verft ble slått konkurs. I 2013 og 2014 ble Rovia tildelt pris for verdens ledende reiseklubb av World Travel Awards (WTA). I 2015 har de mottatt tilsvarende priser for Afrikas, Europas, og Nord-Amerikas ledende reiseklubb fra WTA.
Utbredelse i Norden
I Norge har WorldVentures i hovedsak blitt utbredt via Erlend Vatne, Steinar Husby og Eric Gusevik. Alle tre har lang erfaring fra nettverksmarkedsføring, og de var alle blant selskapets 10 best betalte norske representanter i 2012. Før dette var de toppdistributører i nettverksselskapet XanGo. Selskapet har opplyst at det i mai 2013 var ca. 3.500 aktive norske medlemmer. I slutten av 2015 hadde reiseklubben DreamTrips 2156 norske medlemmer registrert. Charter-Svein og Oddvar Brå har i 2014 bekreftet at de på tidspunktet var medlemmer av reiseklubben.
Tusenvis av svensker og islendinger har også vært medlemmer av WorldVentures, samtidig som det ikke har vært nevneverdig utbredelse i Danmark og Finland.
Reidar Furuholmen var også delaktig i utbredelsen av WorldVentures i Skandinavia, og han satset senere på MLM-selskapet InCruises som ifølge Lotteritilsynet var til forveksling likt WorldVentures.
Kontroverser
I mai 2013 kunngjorde Lotteritilsynet at de hadde åpnet tilsyn med WorldVentures, på grunn av påstander om at selskapet har pyramidelignende trekk. Selskapets internasjonale kommunikasjonssjef Laura Wards avviste anklagene, og mente at WorldVentures holdt seg innenfor norske lover. Ifølge selskapets egne offisielle statistikker oppnår kun en fjerdedel av salgsrepresentantene provisjon i det hele tatt, og 1 % av salgsrepresentantene sitter igjen med tre fjerdedeler av all provisjon.
Selskapets norske advokat mente at Lotteritilsynet ikke hadde forstått forretningskonseptet, og at selskapet er et alminnelig nettverksselskap. Lotteritilsynet informerte selskapet om sin avgjørelse i slutten av januar 2014 hvor det fremgikk at virksomheten var i strid med forbudet mot pyramidespill og at virksomheten måtte opphøre i Norge. Begrunnelsen var at salget av reiser utgjorde en ubetydelig del av omsetningen sammenlignet med salg av medlemskap, og at det dermed var vervingen av nye medlemmer som var selskapets hovedfokus, ikke salg av produkter. Selskapets norske talsmann Steinar Husby uttalte da at de ønsket at en rettsinstans skulle vurdere spørsmålet om pyramidespill. Selskapet påklaget tilsynsrapporten og varsel om stans i virksomheten. 30. april fattet Lotteritilsynet vedtak om at WorldVentures måtte stanse sin aktivitet i Norge fordi det er et ulovlig pyramidespill. Selskapet anket til Lotterinemnda, men forbudet ble stadfestet i november 2014. WorldVentures svarte med å begjære midlertidig forføyning for å unngå umiddelbar stenging av virksomheten, men tapte saken i Oslo byfogdembete. I juni 2015 kunngjorde selskapet at de ville saksøke den norske stat og starte opp igjen virksomheten med noen justeringer i forretningsplanen. I januar 2016 ble det tatt ut stevning gjennom Advokatfirmaet Schjødt. I oktober 2016 ble dommen forkynt, staten ble frifunnet og WorldVentures dømt til å betale saksomkostninger. I mars 2018 avviste Borgarting Lagmannsrett anken til WorldVentures og Lotteritilsynets vedtak om av selskapet var et ulovlig pyramidespill ble dermed stående.
I Sverige har WorldVentures blitt politianmeldt av Lotteriinspectionen etter mistanke om ulovlig pyramidespill. På Jamaica utstedte myndighetene i 2015 en offisiell advarsel mot å investere penger i selskapet og det ble også innledet politietterforskning. Også i Sør-Afrika og Rwanda har myndighetene innledet granskning av selskapets virksomhet.
24. serierunde i Toppserien 2023
Alle kampene i '''24. serierunde i Toppserien 2023''' er terminfestet til søndag 22. oktober.
WorldVentures
Kontroverser
I juli 2014 sendte selskapets advokater et brev til en amerikansk blogger hvor det ble truet med å gå til sak dersom hun ikke fjernet en artikkel hvor WorldVentures ble fremstilt i et dårlig lys.
Nøkkeltall fra USA har vist at mer enn tre fjerdedeler av selskapets selgere ikke tjente penger i det hele tatt, og at to tredjedeler av utbetalingene ble fordelt på de øverste 3,7 % av selgerne. Medlemmene har også beklaget seg over svært liten tilgjengelighet på de oppsatte pakketurene.
Reetablering
I 2020 ble WorldVentures kraftig rammet av reiserestriksjonene knyttet til covid-19, og selskapet ble også begjært konkurs. Virksomheten ble da reddet fra konkurs ved å bli innlemmet i MLM-selskapet Seacret Direct som fra tidligere solgte hudpleieprodukter via MLM. Etter navnebyttet har virksomheten blitt gjenopptatt i Norge til tross for Lotteritilsynets vedtak.
Øst-Timor under Vinter-OL for ungdom 2016
Øst-Timor deltok under Vinter-OL for ungdom 2016 fra 12. februar til 21. februar 2016 i Lillehammer i Norge. Troppen besto av én utøver, Alexi Goutt. Han deltok i de alpine øvelsene slalåm, storslalåm, kombinasjon og Super-G.
19. etappe av Giro d’Italia 2020
19. etappe av Giro d'Italia 2020 gikk fra Abbiategrasso til Asti 23. oktober 2020.
Etappen var opprinnelig 258 km lang, men ble forkortet etter protester fra rytterne.
Josef Černý vant etappen.
Vincent Keymer
Vincent Keymer (født 15. november 2004) er en tysk sjakkspiller som har tittelen stormester i sjakk.
Karriere
Vincent Keymer ble født i Mainz, Tyskland, en by som har en lang historie av å arrangere hurtigsjakk- og Chess960-turneringer. Han lærte sjakk fra foreldrene sine i en alder av fem år. I 2015 han ble europamester med det nasjonale tyske U18 sjakklaget.
Han har blitt trent av GM Péter Lékó i Ungarn, som selv ble på et tidspunkt kalt «verdens mest lovende vidunderbarn».
Fra 29. mars til 2. april 2018, spilte han i A-gruppen i Grenke Chess Open, der han var rangert som nummer 99. Han vant turneringen foran 49 stormestere, inkludert fire 2700+ stormestere, og scoret 8/9 og oppnådde sin første GM-norm i en alder av 13. Han tjente ett-og-ett-halvt flere poeng enn nødvendig for GM-normen. Leonard Barden bemerket at Keymers prestasjonsrating (2798) var den høyest prestasjonsratingen i historien for en spiller under 14 år, og The Week in Chess sa at Keymers prestasjon på Grenke Chess Open er «et av de mest oppsiktsvekkende resultatene noensinne.»