cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lik (andre betydninger)
Lik kan være:
Eric Backman
Backmann vant fire olympiske medaljer i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen, en sølv- og tre bronsemedaljer. Han kom på andreplass i terrengløpet bak Paavo Nurmi fra Finland, og i lagkonkurransen kom Sverige på tredjeplass bak Finland og Storbritannia. Han kom på tredjeplass på 5000 meter og Backmann var også med på de svenske lagene som kom på tredjeplass på både 3000 meter og i terrengløp for lag. Han kom på andreplass i sitt forsøksheat på 10 000 meter og kvalifiserte seg for finalen, men fullførte ikke.
Hypargos
Hypargos er en slekt i familien astrilder (Estrildidae).
Sidney Poitier
Sidney Poitier (født 20. februar 1927 i Miami i Florida i USA, død 6. januar 2022 i Los Angeles ) var en bahamansk og amerikansk skuespiller, regissør, forfatter og diplomat.
Poitier mottok Oscar for beste mannlige hovedrolle for rollen som Homer Smith i filmen Markens liljer (Lilies of the Field, 1963), den første gang en svart skuespiller fikk denne utmerkelsen. Han var lenge den eneste svarte filmstjernen i USA.
Bakgrunn
Han ble født (to måneder før termin) i Miami og ble da automatisk statsborger i USA. Han var samtidig borger av det britiske Bahamas, der han vokste opp i fattige kår, der hans foreldre dyrket tomater ved Arthur's Town på Cat Island. Han sluttet på skolen da han var 13 år. Noen antar at Poitiers forfedre hadde tilflyttet fra Haiti, og antagelig var rømte slaver som hadde etablert maroonbosettinger rundt om på øyene, blant dem på Cat Island. Poitier er fransk, og det er ingen hvite Poitier-er på Bahamas. Imidlertid hadde det en gang vært en hvit Poitier på Cat Island — navnet kom fra plantasjeeieren Charles Leonard Poitier, som hadde tilflyttet fra Jamaica tidlig på 1800-tallet. I 1834 hadde hans hustrus eiendom på Cat Island 86 svarte slaver som brukte navnet Poitier, et navn som var blitt introdusert i anglosfæren i forbindelse med normannernes erobring av England på 1000-tallet.
Femten år gammel flyttet han til USA og bodde først i Florida før han flyttet til New York City. Under andre verdenskrig tjenestegjorde han på et sykehus for sårede soldater på Long Island (han var 16 år gammel og løy på alderen for å bli innrullert). Bahamas var på den tiden en britisk koloni. Bahamas, som hadde et klart flertall svarte, praktiserte segregering av svarte og hvite. Den lokale administrasjonen under britisk styre var dominert av svarte medarbeidere.
Han var som stjerne nøye med å skjerme familien og privatlivet. Poitier trivdes ikke med den offentlige eksponeringen som fulgte med å være stjerne. I New York livnærte han seg først som vaskehjelp.
Karriere
Poitier begynte som skuespiller på American Negro Theatre i New York. Opprinnelig ble han ansatt på teateret som vaktmester for å kunne lære skuespill. Der ble han kjent med skuespilleren Harry Belafonte (senere kjent særlig som sanger).
Hans sjarmerende, intense, men beherskede, elegante og verdige fremtoning på skjermen og scenen overvant rasebaserte stereotyper der svarte ble oppfattet som impulsive og fremstilt i mindreverdige eller ubetydelige roller. Poitier var kjent for en melodiøs stemme som var påvirket av hans oppvekst på Bahamas og hans anstrengelser for å lære seg smidig og behagelig talemåte som de hvite radiostjernene i USA. I det mer radikaliserte miljøet på 1960-1970-tallet ble Poitier oppfattet som «for hvit» av en del svarte aktivister. De fleste av hans kjente filmer handler om relasjonen mellom svarte og hvite.
Sin Broadwaydebut hadde han i 1946 og fire år senere debuterte han i filmsammenheng. Filmdebuten var i Ingen utvei (1950) av Joseph L. Mankiewicz der regissøren bruker konvensjoner fra film noir for å utforske fordommer. Poitier fremstiller den unge legen Luther Brooks som sofistikert, intelligent, vittig, kompetent og samvittighetsfull i jobben - noe som var første gangen en svart skuespiller fremstilte en svart karakter på denne måten. Mankiewicz oppdaget at Poitier hadde altfor mørk hud til å bli filmet i en planlagt scene ved en kullbinge; scenen ble derfor sløyfet fra manus. Nærbildene av Poitier var uvanlige fordi så mørkhudete menn på den tiden ikke ble ansett som pene eller attraktive. I Edge of the City (1957) av Martin Ritt spilte han mot Ruby Dee og John Cassavetes, og filmkritikeren Pauline Kael skrev at Poitier var forbløffende god i rollen. Han fikk sin banebrytende filmrolle som gymnaselev i filmen Vend dem ikke ryggen (1955). I 1958 spilte Poitier mot Tony Curtis rømte straffanger i Lenken, som fikk ni Oscarsnomineringer. Begge skuespillerne fikk en nominering for Oscar for beste mannlige hovedrolle. Dette var første gang en svart skuespiller ble nominert til denne utmerkelsen (Hattie McDaniel fikk Oscar for beste kvinnelige birolle i 1940).
Han er kjent for rollen som Porgy i filmen Porgy and Bess (1959) og som politietterforsker Virgil Tibbs i filmen Natten var het (1967), hvor han hadde Rod Steiger som motspiller. Poitier spilte dr. John Prentiss i filmen Gjett hvem som kommer til middag (1967), med Katharine Hepburn og Spencer Tracy som ekteparet Drayton, hvor han som afroamerikaner forelsker seg i en hvit kvinne, Draytons datter (Katharine Houghton).
I 1972 regisserte han sin først film, westernfilmen Pistolpredikanten, med Poitier, Belafonte og Ruby Dee i hovedrollene. På 1970-tallet regisserte Poitier blant annet Uptown Saturday Night (med Belafonte og Bill Cosby) og Let's Do It Again (med Cosby og Jimmie Walker). Den siste filmrollen hadde han i Sjakalen (1997).
Poitier støttet, sammen med sin gode venn Harry Belafonte, borgerrettsbevegelsen som vokste frem samtidig med hans egen karriere. I 1962 vitnet han for kongressen om situasjonen for svarte skuespillere i Hollywood.
Han deltok i Martin Luther Kings March on Washington i 1963 og deltok i Kings gravferd i 1968. Poitier og Belafonte reiste sommeren 1964 til Mississippi for å støtte «Freedom Summer» etter drapene på borgerrettsaktivistene Chaney, Goodman og Schwerner. De støttet arbeidet for stemmerett økonomisk. Potitier og Belafonte skal såvidt ha unnsluppet da de ble forfulgt av Ku Klux Klan.
Poitier var nøye med å velge roller som ikke formildet stereotyper av svarte. I flere hans viktige filmer fremstilte han anstendige menn som med talent og innsats hadde blitt ledende i sitt fag.
Poitier har en stjerne på Hollywood Walk of Fame. I 1974 ble han utnevnt til Knight Commander of the British Empire. I 1999 ble han kåret til tidenes 22. største mannlige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet.
Mellom 1997 og 2007 var han Bahamas' ambassadør til Japan, men han bodde ikke i Japan i perioden fordi Bahamas ikke hadde ambassade i Japan. Mellom 2002 og 2007 var han også Bahamas' ambassadør til UNESCO.
Sink-brombatteri
Sink-bromstrømningsbatteriet er en type hybridstrømbatteri. En løsning av sinkbromid lagres i to tanker. Når batteriet er ladet eller utladet, pumpes løsningene (elektrolytter) gjennom en reaktorstabel og tilbake i tankene. Den ene tanken brukes til å lagre elektrolytten for de positive elektrodereaksjonene, og den andre for den negative. Sink-brombatterier fra forskjellige produsenter har en energitetthet fra 34,4 til 54 W·t /kg.
Den overveiende vandige elektrolytten består av sinkbromidsalt oppløst i vann. Under ladning blir metallisk sink elektroplettert fra elektrolyttløsningen på de negative elektrodeoverflatene i cellestablene. Bromid omdannes til brom ved den positive elektrodeoverflaten og lagres i en trygg, kjemisk sammensatt organisk fase i elektrolyttanken. Hver cellestabel med høy tetthet polyetylen (HDPE) har opptil 60 bipolare plastelektroder mellom et par anode- og katode endeblokker.
Sink-brombatteriet kan betraktes som en galvaniseringsmaskin. Under lading galvaniseres sink på ledende elektroder, mens det samtidig dannes brom. Ved utladning skjer den omvendte prosessen: det metalliske sinkbelagte på de negative elektrodene oppløses i elektrolytten og er tilgjengelig for å bli belagt igjen ved neste ladningssyklus. Den kan stå helt utladet på ubestemt tid uten skade.
En ny type sink-brombatteri, kalt et sink-brom-gel-batteri, utvikles for tiden i Australia. Den er lettere, tryggere, raskere å lade og mer fleksibel.
Egenskaper
De viktigste egenskapene til sink-brombatteriet er:
Ulempene inkluderer:
Sink-brom strømningsbatteri leverandører inkluderer:
Disse batterisystemene konkurrerer om å tilby energilagringsløsninger til en lavere total kostnad enn andre energilagringssystemer som blysyre, vanadiumredoks, natrium-svovel, litiumion og andre.
Elektrokjemi
Ved den negative elektroden er sink den elektroaktive arten. Sink har lenge vært brukt som den negative elektroden til primærceller. Det er allment tilgjengelig, relativt billig metall, som er elektropositivt, med et standard reduksjonspotensial E° = -0,76 V vs SHE. Imidlertid er den ganske stabil i kontakt med nøytrale og alkaliske vandige løsninger. Av denne grunn brukes den i dag i sink–karbon og alkalisk primær.
I sink-brom-strømningsbatteriet er den negative elektrodereaksjonen den reversible oppløsningen/pletteringen av sink:
Den totale cellereaksjonen er derfor
Den målte potensialforskjellen er rundt 1,67 V per celle (litt mindre enn det som er spådd fra standard reduksjonspotensialer).
De to elektrodekamrene i hver celle er delt av en membran (vanligvis en mikroporøs eller ionebytende variant). Dette bidrar til å forhindre at brom når den positive elektroden, der den reagerer med sink og forårsaker at batteriet selvutlades. For ytterligere å redusere selvutladning og redusere damptrykket til brom, tilsettes kompleksdannere til den positive elektrolytten. Disse reagerer reversibelt med brom for å danne en oljeaktig rød væske og redusere konsentrasjon i elektrolytten.
Hainan (Wuhai)
Hainan (海南区; pinyin: Hǎinán Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Wuhai i den autonome regionen Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Samferdsel
Kinas riksvei 110 løper gjennom området. Den begynner i Beijing og passerer gjennom Zhangjiakou, Jining, Hohhot og Baotou til den ender i Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui.
Teddyen min – Grethe gjennom 10 år
Teddyen min – Grethe gjennom 10 år er et musikkalbum med Grethe Kausland, utgitt i 1964.
Paul O. Løkke
Paul Olsen Løkke (født 12. desember 1879 i Vågå, død 11. juni 1937) var avisredaktør og politiker for Arbeiderpartiet og Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti.
Han sluttet seg til sin første fagforening i 1906. I Tønsberg var Løkke styremedlem i lokallaget til Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund 1908-1912 og formann i det lokale Arbeiderparti-laget 1910-1913. Han stilte som kandidat for Stortinget fra Tønsberg i 1912, men ble ikke valgt.
Løkke var ansvarlig redaktør for Larvik-avisen Nybrott og Hamar-avisen Demokraten innen han i 1920 overtok samme stilling i Vestfold Arbeiderblad. Da Arbeiderpartiet ble splittet i 1921, sluttet Løkke seg til det mer høyreorienterte Norges Soialdemokratiske Arbeiderparti. Han var formann for lokallaget i Tønsberg 1923-1925. Han redigerte Buskerud Social-Demokrat 1921-1923 og Vestfold Social-Demokrat 1923-1925. Løkke døde i 1937.
The Invitation
The Invitation er en amerikansk thriller fra, regissert av Jessica M. Thompson etter et manus skrevet av Blair Butler. Hovedrollene spilles av Nathalie Emmanuel og Thomas Doherty. Filmen hadde premiere i USA den 26. august 2022, og ble utgitt av Sony Pictures Releasing.
Handling
I New York City lever artisten Evelyn «Evie» Jackson som frilanser for en cateringvirksomhet sammen med bestevenninnen Grace. Når Evie tar en DNA-test oppdager hun at hun har en fjern fetter i England, som heter Oliver Alexander. Hun møter Oliver, som forteller henne om skandalen til oldemoren hennes, Emmaline, som fikk et hemmelig barn i et utenomekteskapelig forhold. Han inviterer henne til et bryllup som snart skal arrangeres i England. Evie ankommer deretter Whitby, hvor hun møter Walter De Ville og fru Swift, en mangeårig hushjelp ved familiens herregård. Hun møter også resten av familien hans og brudepikene, den vennlige Lucy og den nedlatende Viktoria. Men Evie begynner etter hvert å legge merke til en rekke urovekkende hendelser under oppholdet sitt. Hun ser Emmaline henge seg fra trappen, mens tjenestepiker blir angrepet av en skyggefull figur.
De Ville begynner å flørte med Evie, og de har sex. Under en middag forventer Evie å endelig få møte brudeparet. Istedenfor kunngjør De Ville at han og Evie snart skal gifte seg. Men hovmesteren, Mr. Field, skjærer over strupen på en hushjelp og heller blodet hennes i en bolle. De Ville, Lucy og Viktoria blir alle avslørt for å være vampyrer som begynner å drikke hushjelpens blod. Det viser seg at Evies forfedre var en av de tre familier som i flere århundrer har tilbudt hver sin kvinne å bli De Villes kone, i bytte mot beskyttelse og velstand. Emmaline var opprinnelig ment å være De Villes tredje brud, men hun begikk heller selvmord på grunn av sin skyldfølelse etter å ha drept mennesker. Familien hadde deretter problemer med å finne en annen passende kvinne, frem til de fant Evie. Viktoria låser Evie inne i en kiste, men hun blir snart frigjort av fru Swift, som deretter blir myrdet av Field. Evie forsøker å komme seg unna og ber et eldre ektepar, som viser seg å være Jonathan og Mina Harker, om hjelp. Men hun blir slått bevisstløs, fordi de arbeider for De Ville. Evie våkner igjen rett før bryllupet til De Ville skal arrangeres, og hun må forsøke å komme seg unna alle vampyrene før det er for sent.
William Vorilong
William Vorilong, også kjent som Guillermus Vorrilong, Willem of Verolon, William of Vaurouillon, Guilelmus de Valle Rouillonis, etc. (født ca. 1390 sannsynligvis fra Vaurouillon nær St. Brieuc i Frankrike, død 1463 i Roma) var en fransk prest tilhørende fransiskanerordenen, filosof og teologi.
Årene 1429-1431 underviste han i de lombardiske sentenser ved Universitetet i Paris. Han skal ha nektet å ta del i rettssaken mot Jean d'Arc i februar 1431, og forlot universitetet etter å ha fullført bare tre av de fire påkrevde bøker. Fra 1447 var han regens i Paris og så i Poitiers.
Han var tilhenger av scotismen og skrev en biografi om Duns Scotus. Fra 1457 var han en regens i Lyon og ble lisensiat og så doktor i teologi i Lyon i 1458.
Han var minister (leder) for fransiskanernes Touraine-provins fra 1449 til 1461.
Som filosof funderte han blant annet over hvorvidt Jesus måtte frelse mennesker på andre planeter, men konkluderte med at det ikke var nødvendig idet de ikke nedstammet fra Adam.
Bernhard Folkestad
Bernhard Dorotheus Folkestad (født 13. juni 1879 i London, død 9. mars 1933) var en norsk maler og forfatter.
Folkestad var sønn av emissæren Abraham Folkestad, og vokste opp på Folkestad i Fjaler. Han var gift med kunstneren og dukkemakeren Ingeborg Gude, og ble gjennom dette ekteskapet stefar til Ivo Caprino.
Han ble utdannet i Norge, med korte opphold ved Tuxens og Zahrtmanns Kunstnernes Frie Studieskoler i København i 1902 og 1903, samt en tur til Amsterdam i 1907. I 1909 var han i Paris. Til å begynne med malte han store stillebensbilder av frukt og grønnsaker eller levende fjærkre, samt enkelte interiører. Hans mest kjente maleri fra denne perioden er Mørkeloftet fra 1905. Siden utførte han også en del dekorative arbeider med fargerike motiver fra tropene. Han malte altertavlen i Rjukan kirke (1917) og «Drammenskomposisjonen» i Drammens handelsforening. Folkestad utførte også en del tresnitt.
Som forfatter utga Folkestad bøkene Blå hjul (1923), Svingdøren (1926), Sol og morild (1929) og Gullfisken (1933).
Salong
Salong kan sikte til:
Kṣānti
Kṣānti (sanskrit) eller khanti (pāli) er tålmodighet, overbærenhet og tilgivelse. Det er en av pāramitās i både Theravāda og mahāyānabuddhismen.
Gina Krogs vei
Gina Krogs vei eller veg kan være:
Rodríguez (Uruguay)
Rodríguez er en by i kommunen Villa Rodríguez i San José-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 2 604 innbyggere.
Historie
Byen ble grunnlagt i 19. juli 1909.
Befolkning
Rodríguez har 2 604 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:
Transport
Ruta 45 forbinder Rodríguez med Ruta 11 José Batlle y Ordóñez og 🇺🇾.
Le Pré-Saint-Gervais
Le Pré-Saint-Gervais er en kommune i departementet Seine-Saint-Denis i regionen Île-de-France, og er en av de nordøstlige forstedene til Paris. Kommunen ligger 5,2 km fra sentrum av Paris. Med en befolkningstetthet på 23 396 innbyggere pr. kvadratkilometer under folketellingen i Frankrike i 1999, var Le Pré-Saint-Gervais det tettest befolkede samfunnet i Europa.
Historie
1. januar 1860 ble Paris utvidet ved å innlemme nabokommuner. Ved den anledningen ble en stor del av Le Pré-Saint-Gervais innlemmet i Paris, og danner nå strøket Pré-Saint-Gervais, i det 19. arrondissement i Paris.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Le Pré-Saint-Gervais
Tyin kraftverk
Tyin kraftverk ligger i Årdal kommune i Vestland fylke. Det nye kraftverket ble satt i drift 1. oktober 2004.
Kraftverket utnytter fallet fra innsjøen Tyin til Øvre Årdal.
Det har en installert effekt på 374 MW fra to peltonturbiner og produserer årlig rundt 1,4 TWh.
Kraftverket er eid av Hydro Aluminium. Det er Hydros største kraftverk.
Stig Rekdal
Stig Rekdal (født 8. september 1939, død 18. desember 2017) var en norsk friidrettsutøver som representerte Tjalve.
Han vant 3 NM-gull på 800 meter, 1500 meter og terrengløp i 1964 og 1965.
Arne Fjeld Rasmussen
Arne Fjeld Rasmussen (født 1974) er en norsk bluesmusiker og munnspiller fra Nord-Odal.
Han har vært medlem av Vidar Busk & His True Believers, og spilt med flere norske artister som Amund Maarud, Levi Henriksen og Joakim Tinderholt. Hans første utgivelse under eget navn var Med hånda på klinka fra 2017, som han ga ut sammen med lyriker Hans Ludvig Fredheim. I 2022 ga han ut albumet Paying Homage To The Blues sammen med Kurt Slevigen. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2022 i klassen blues.
Han fikk Nord-Odal kommunes kulturstipend i 1996.
Tansvatn
Tansvatn er en innsjø i Rauland i Vinje kommune i Telemark. Den ligger sørøst for Krossen og er skilt fra Lognvikvatn i øst gjennom det smale sundet Laupet. Innsjøen har også tilløp fra Liåi, som kommer inn fra nord. Tansvatn har utløp gjennom Tansåi, som etter rundt en kilometer munner ut i Totak.
Ljoraskreo tunnel
Ljoraskreo tunnel er en tunnel på fylkesvei 300 i Ulvik kommune i Vestland. Veitunnelen har ett løp med møteplasser og er 841 meter lang. Den erstattet en rundt 100 meter lang tunnel.
Spelaeovulcania
Spelaeovulcania er en slekt av små løpebiller.
Utseende
En liten, blank, bind, rødbrun løpebille. Den mamgler helt fasettøyne. Hodet er firkantet, pronotum rundet, dekkvingene jevnbrede uten punktstriper.
Levevis
Artene lever i huler.
Thorbjørn Wangen
Thorbjørn Wangen (født 15. november 1884, død 6. august 1949) var en norsk friidrettsutøver som representerte Oslo IF og IF Ørnulf.
Han vant 3 NM-gull og 14 NM-medaljer i stav, kule, spyd, diskos, slegge og tresteg i perioden 1904–1910.
R-330KMK "Diabazol"
R-330KMK "Diabazol" (russisk: Р-330М1П «Диабазол») er et styringssystem for elektronisk krigføringsenheter produsert av NVP "PROTEK" (russisk:НВП «ПРОТЕК»)  I komplekset inngår også enheten R-330KMA (russisk: Р-330КМА) og en rekke jammestasjoner som for eksempel R-330Zj (Zjitel) Komplekset opererer i frekvensområdet 100 - 2000 Mhz.
Hólmfríður Magnúsdóttir
Hólmfríður (Frida) Magnúsdóttir (født 1984) er en islandsk fotballspiller (midtbane) som har spilt i norsk toppserie.
Hólmfríður er fra Hvolsvöllur som ligger ti mil øst for Reykjavik. Hun spilte for Knattspyrnufélag Reykjavíkur 2000–04, 2006 og 2007–08. Hun var i Íþróttabandalag Vestmannaeyja i 2005, Fortuna Hjørring 2006–07 og Kristianstads DFF i 2009.
I sesongen 2010–11 spilte Hólmfríður for Philadelphia Independence, et lag som fantes fra 2009 til de la ned serien etter 2011. Så ble det Knattspyrnufélagið Valur i 2011. Med Katrín Ómarsdóttir trente hun ifølge Bygdanytt for Arna-Bjørnar Fotball, men det ble heller overgang til Avaldsnes, i likhet med Kristín Ýr Bjarnadóttir, som gikk tilbake til Knattspyrnufélagið Valur etter en sesong. Hólmfríður er i 2017 tilbake i Knattspyrnufélag Reykjavíkur.
Hólmfríður ble sammen med Cecilie Pedersen, klubbens toppskårer i Toppserien 2013, da hun også ble tatt ut på «Årets lag» av Norske Idrettsutøveres Sentralorganisasjon. For Islands kvinnelandslag i fotball deltok hun i EM i fotball for kvinner 2009 og EM i fotball for kvinner 2013, der Sigurður Ragnar Eyjólfsson satte henne som kaptein. Debuten kom i 2003 mot USA. Hun hadde etter 2015-sesongen over hundre A-landskamper, samt 66 mål på 95 kamper for Avaldsnes.
Hun auksjonerte EM-skjorta fra 2009 for 30 000 norske kroner til et veldedig formål. Skjorta fra sin hundrede landskamp ble signert av alle og auksjonert til inntekt for en kreftsyk venn på Island.
Gamle Madserud allé (Oslo)
Gamle Madserud allé (1–5, 6–10) er en vei på Skøyen (bydel Ullern) i Oslo. Den går som blindvei nordover fra Drammensveien. Dette var tidligere oppkjørselen til Madserud gård (Madserud allé 34).
Espelandstunnelen
Espelandstunnelen er en 830 meter lang tunnel på fylkesvei 57 i Alver kommune i Vestland.
Vegard Samdahl
Samdahl har spilt for klubbene Rapp, Sjetne IL, Heimdal Håndballklubb og Viking Håndball i Norge, IFK Skövde i Sverige, Århus GF i Danmark og polske Wisła Płock og igjen Viking Håndball. Samdahl debuterte på det norske landslaget mot Grønland 6. mai 2000. Han spilte bare sju landskamper inntil han 31. oktober 2008 etablerte seg på landslaget. Han har deltatt i VM 2009, EM 2010, VM 2011 og EM 2012.
Sérgio Conceição
Sérgio Paulo Marceneiro da Conceição (født 15. november 1974) er en portugisisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for.
USS «Pearl Harbor» (LSD 52)
USS «Pearl Harbor» (LSD 52) er et amfibiekrigsskip av Harpers Ferry-klassen, i tjeneste i U.S. Navy. Skipet er navngitt etter Pearl Harbor, der annen verdenskrig begynte for USA. Sjøsetting fant sted 24. februar 1996 og kommandoheis fant sted 30. mai 1998.
Skipet har et helikopterdekk med to landingsplasser, og en intern dokk med plass til to LCAC landgangsfartøyer. Alternativt kan dokken sjøsette 15 amfibiske stormpanservogner. Skipet har også en kran med en kapasitet på 27 tonn.
Hølleslitunnelen
Hølleslitunnelen er en 822 meter lang tunnel på Fylkesvei 523 i Strand kommune i Rogaland. Frem til Ryfylketunnelen åpnet i 2019, var den en del av riksvei 13.
R-423-1
R-423-1 er en militær, mobil troposcatter eller stasjon for troposfærisk spredning.
Stasjonen er ment for etablering av radiolinjeforbindelser av typen troposcatter eller troposfærisk spredning i område med vanskelig terreng, og i spesielle situasjoner med brudd i andre forbindelseslinjer. Systemet er spesielt egnet for militær kommando og kontroll på strategisk, operasjonelt og taktisk nivå.
Tekniske karakteristikker:
Frekvensbånd (MHz):
Protaxis
Protaxis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Protaxis fulvescens er en middelsstor, gyllent-oransje trebukk med kraftige, litt sagtakkede antenner. Antenner og bein er mørkbrune. Pronotum har rundede sider uten tenner, dekkvingen et par fine lengderibber.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (India).
Sturnus
Sturnus er en liten slekt i stærfamilien (Sturnidae) og består av kun to arter, hvorav den ene består som 12 taxa og den andre er monotypisk. Artene finnes naturlig i Eurasia og det aller nordligste Nord-Afrika.
Biologi
Én av artene har blitt introdusert til en del andre steder i verden. I så måte ble omkring 80–100 individer av stær introdusert til Central Park i New York i 1890 og 1891. Det ble gjort flere forsøk på å etablere stæren i Nord-Amerika på 1800-tallet, men bare de som ble utsatt i Central Park overlevde og formerte seg. De holdt seg i områdene rundt New York det første tiåret, men så begynte arten å kolonisere Nord-Amerika. Nå (2020) teller den nordamerikanske populasjonen av stær mer enn 200 millioner individer, og arten har hatt stor påvirkning på de naturlige hullrugerne i Nord-Amerika, fordi den konkurrerer om reirplassene. Arten er også introdusert til steder som Karibia og Jamaica, samt til Sør-Afrika, Australia og New Zealand.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på grupper og arter følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).
Lilla Brignone
Lilla Brignone (født 23. august 1913 i Roma, død 24. mars 1984 i Roma) var en italiensk skuespillerinne. Brignone hadde en lang karriere innen både film og teater.
Peter Birch-Reichenwald
Peter Birch-Reichenwald  (født 29. november 1843 i Kristiania, død 8. juli 1898 samme sted) var en norsk politiker som representerte Høire.
Han var Kristianias ordfører 1888–1889, statsråd i Arbeidsdepartementet i Emil Stangs første regjering fra 1889 til 1891 og statsråd i Indredepartementet i Emil Stangs andre regjering fra 1894 til 1895. I perioden fra 1892 til 1894 var han stortingsrepresentant for valgkretsen Kristiania, Hønefoss og Kongsvinger.
Han tok juridisk embetseksamen i 1865. Han ble overrettssakfører og høyesterettsadvokat i 1870 og fra 1895 til 1898 var han borgermester i Kristiania.
Han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden 1887 og forfremmet til kommandør av 1. klasse i 1895.
Glutra kraftverk
Glutra kraftverk er et vannkraftverk i Dalsbygda i Rauma kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 34 meter i elven Glutra. Denne renner ut i Isfjorden
Installert effekt er 900 kW fra en francisturbin. Årsproduksjon er 3 GWh.
Kraftverket eies av lokale gruneiere.
Schleife (Sachsen)
Schleife (oversorbisk: Slepo, sorbisk dialekt: Slěpe) er en kommune i Landkreis Görlitz i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Kommunen deltar i forvaltningsfellesskapet Schleife. Kommunen har 2 740 innbyggere (31. desember 2008).
De tidligere kommunene Rohne og Mulkwitz ble innlemmet i Schleife i 1995.
Schleife var en kommune i Kreis Weißwasser fra 1952 til 1990, og i Landkreis Weißwasser fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var kommunen innlemmet i Niederschlesischer Oberlausitzkreis, og siden 1. august 2008 har kommunen vært en del av Landkreis Görlitz.
Sergej Karasjov
Karasjov debuterte som dommer på landets øverste nivå den 6. april 2008 under kampen mellom Krylia Sovetov Samara og FK Lutsj-Energija Vladivostok (2–1). Hans første europacupkamp kom den 8. juli 2010, da han dømte første kvalifiseringsrunde av UEFA Europa League 2010/11 mellom MyPa og JK Narva Trans (5–0).
Han har dømt flere landskamper på U-19, U-20 og U-21-nivå, blant annet flere kamper under kvalifisering til europamesterskap for U-19 og U-21. Han var også satt opp som hoveddommer under U21-EM i fotball for menn 2015. Karasjov debuterte internasjonalt som hoveddommer på øverste nivå den 10. august 2010, da han dømte vennskapskampen mellom og  (1–1).
Afrikamesterskapet i friidrett 2010
Afrikamesterskapet i friidrett 2010 ble arrangert i Nairobi i Kenya fram 28. juli til 1. august 2010. Dette var det 17. Afrikamesterskapet i friidrett som ble arrangert.
Forberedelser
Vertslandet for mesterskapet ble kunngjort ved Confederation of African Athletics-kongressen i 2007, som ble avholdt i Dakar i Senegal
Mesterskapet skulle opprinnelig bli avholdt fra 28. april til 2. mai 2010, men på grunn av forsinkelser i forberedelsene ble det utsatt, slik at det startet 28. juli. Opprinnelig skulle det arrangeres på Moi International Sports Centre, men dette ble senere endret til den mindre arenaen Nyayo Stadium.
Meriden
Meriden kan vise til flere:
Julie Goïorani
Julie Goïorani (født 25. mai 1988 i Montpellier) er en fransk tidligere håndballspiller, som spilte for de franske klubben, og , den danske klubben , samt det franske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i landslagstroppen til Olivier Krumbholz foran Håndball-EM 2008 og Håndball-EM 2012, samt troppen til Alain Portes foran Håndball-VM 2013.
Hyllveien (Oslo)
Hyllveien (1, 2-6) er en vei på Madserud (Skøyen, bydel Ullern) i Oslo. Den går mellom Jonsrudveien og Gustav Vigelands vei
Bebyggelsen er for det meste villaer. På sørsiden ligger et anlegg med flere tennisbaner tilhørende Oslo Tennisklubb.
Ok (ord)
OK, også skrevet okay, okei eller oki etter henholdsvis den engelskspråklige og fornorskede uttalen, er et norsk adverb og ubøyd adjektiv som er et uformelt uttrykk for samtykke, istemming eller erkjennelse. Ok brukes altså synonymt med ordene «enig», «javel», «alt i orden», «fint», «bra» og så videre. Når ordet brukes for å beskrive en tings kvalitet, betyr det at tingen er egnet for formålet («dette er ok å sende ut») eller av en kvalitet som er akseptabel, men ikke ypperlig («maten var ok»). Hvis brukt i dialog kan det bety medvillighet («ok, jeg skal gjøre det»), enighet («ok, den er grei»), et ønske om å avdramatisere en situasjon eller roe noen ned («ok, det er ikke så ille»).
Opprinnelse
Ok er et forståelig uttrykk på de aller fleste språk i verden i dag. Ordet har spredt seg fra amerikansk slang, der det eldste belegget i en trykt tekst er fra en Boston-avis i mars 1839. Det egentlige opphavet er imidlertid usikkert, og ordet har blitt diskutert med stor iver, også i akademiske kretser. Det har blitt foreslått flere forklaringer til opprinnelsen:
Bruk i Norge
O.K. fikk egen oppføring i Gyldendals konversasjonsleksikon i 1933, og benevnes da som amerikansk slang.
Glymjetunnelen
Glymjetunnelen er en 809 meter lang vegtunnel på europavei 134 i Etne kommune i Vestland.
Ok (ord)
Bruk i Norge
I engelsk-norsk ordbok fra 1948 foreslås vel, ja og riktig som de mest brukte oversettelsene for OK. I Morgenbladets reisebrev fra Berlin på slutten av 1940-tallet nevnes den utstrakte bruken av amerikanske slangord som en kuriositet.
Ungdommens bruk av det amerikanske slangordet var tett knyttet til den nye ungdomskulturen som på på 1950-tallet spredte seg fra USA til Europa gjennom bl.a. amerikansk film og musikk.
Andacollo
Andacollo er en by i Coquimbo-regionen i Chile. Byen ligger i fjellene i Det lille nord (El Norte Chico) i Chile. Andacollo ble grunnlagt i 1891. Det finnes en betydelig kopper- og gullgruveindustri i byen.
Shelton
Shelton kan vise til:
PNdB
PNdB (forkortelse for engelske Perceived Noise desibel) er en betegnelse til tall som gir styrken på «følt støy». Støystyrke kan ikke måles direkte i PNdB, men målingene av den fysiske støyen, gitt i desibel (dB), blir korrigert så tallet passer bedre med den subjektive oppfatningen.
Bondelensmann
Bondelensmannen var i hele perioden fra 1500-tallet og frem til midt på 1800-tallet det laveste trinnet i lokalforvaltningen i Norge. Fra først av var han fogdens private tjener og representant i de enkelte bygdene. En av bygdas «beste bønder» ble vanligvis utpekt som lensmann. Det private forholdet til fogden ble etter hvert avløst av en mer formell tilknytning til statsapparatet. Det tok lang tid før lensmannen fikk noen form for fast lønn for virksomheten sin. Men det var vanlig at han fikk del i bøtene som ble utskrevet uten at det var noe system i denne avlønningsmåten. Utover på 1600-tallet fikk lensmannen visse særretter. Det viktigste av disse privilegiene var skattefrihet for den gården lensmannen bodde på. I enkelte distrikter ble lensmannen fritatt for skyssplikt, og noen steder ble han også fritatt forå betale tiende. Lensmannen ble også sammen med en av sønnene sine fritatt for militærtjeneste. Utover på 1700-tallet ble det vanlig at lensmannen kunne kreve inn en avgift som godtgjørelse for vervet sitt, lensmanntollen. Denne tollen ble utliknet på bøndene i bygden.
Fra først av var funksjonene til lensmannen hovedsakelig knyttet til rettsvesenet. Lensmannen innkalte til rettsmøter. Tok opp bevis, kunne sammenkalle ting og oppnevne lagretten, fange forbrytere og oppklare alle viktige saker i distriktet.
Ved siden av å være rettsbetjent hjalp lensmannen fogden med innkreving av skatter. Lensmannen representerte politimyndigheten på stedet og måtte holde arrestlokale. Han deltok i skifteforretninger og holdt auksjoner på vegne av sorenskriveren, holdt utpantinger og andre utleggsforretnlinger
Salong (værelse)
Salong (fra fransk salon, i sin tur fra italiensk salone, «stor sal») er et forsamlingsrom, et representativt mottakelsesværelse, en sal i et privathus, eller et roligere og mer intimt oppholdsrom i et hotell. På et skip kalles oppholdsrom for passasjerene også for salong.
Begrepshistorie
På fransk kan ikke ordet salong påvises før 1664. Da betegnet det en stor sal - og ble først brukt om store, rikt dekorerte, søylesmykkede saler, gjerne i to etasjers høyde. Representative mottakelsesrom ble på den tiden fortsatt kalt for eksempel cabinet, alcove, chambre eller annet. Når man taler om litterære salonger i Paris og sikter til de aller tidligste av sitt slag (rundt 1600), er det en språklig anakronisme. De første slike bar ikke dette navnet. Marquise de Rambouillets «blå salong» ble i hennes samtid kalt «chambre bleue».
Med tid ble salongbegrepet overtatt for mottakelsesrom og mottakelsesrom i slott og palasser («salons de reception»). I Versaillespalasset har man således «Salon de la Paix» eller «Salon de la Guerre». Rundt midten av 1700-tallet var begrepet utvidet til også å gjelde mindre, mer beskjedne og intime værelser. For å kunne skjelne bedre mellom salongene ble de tidligere «salons de reception» nå heller kalt «salons de compagnie» eller «salons d'assemblie».
Salongsammenkomster og lignende
Salong fikk også en overført betydning - fra værelset til samlingene i slike værelser, i de såkalte «konversasjonssalongene». Dette er ikke bare de litterære (og musikalske) salonger som var oppstått i Paris og som hadde spredt seg over hele Europa. Herunder kunne man også mene kunstutstillinger. Slike utstillinger fant for eksempel sted fra 1737 i «salon carré» i Louvre.
Salongbegrepet vandret så videre til atter nye områder. Den såkalte salongmusikk kan nevnes, og som (lett selvironisk) betegnelse for serveringssteder i det ville vesten (''saloons).
Abraham Folkestad
Abraham Folkestad (født 1844, død 1926) var en norsk lærer og emissær.
Han var far til maleren Bernhard Folkestad og til presten Sigurd Folkestad.
Folkestad kom fra Folkestad i Fjaler. Han var presten Johan Storjohanns assistent i Liverpool og London, hvor sønnenne Bernhard og Sigurd ble født. Fra 1879 begynte han å samle inn julepakker til sjøfolk i misjonsforeningene. Denne virksomheten har fortsatt helt til i dag. I 1880 vendte han tilbake til Norge og ble reiseemissær for Den Norske Sjømannsmisjon.
Kina (kulturområde)
Kina (tradisjonell kinesisk: 中國, forenklet kinesisk: 中国, pinyin: Zhōngguó, Wade-Giles: Chung-kuo) er en kulturgeografisk region i Øst-Asia. Området har siden 1949 de facto vært delt i to, med regjeringer som begge i prinsippet gjør krav på å være hele landets rettmessige styre: Folkerepublikken Kina (med hovedstaden Běijīng) som omfatter alle fastlandsprovinsene, og Republikken Kina (med hovedstaden Taipei) som kun omfatter provinsen og øya Táiwān (Formosa) og noen små øyer nær provinsen Fújiàn.
I tråd med ett-Kina-politikken regner begge disse statene seg som del av ett større, felles Kina og ikke som separate land.
Områdets befolkning på over en milliard utgjør en femdel av jordens befolkning, og består overveiende (93 %) av hàn-kinesere. Viktige minoriteter inkluderer mandsjuriere. Det kinesiske språket er inndelt i en rekke talte variasjoner.
Arealet er 9 597 960 kvadratkilometer.
Zhōngguó
Kineserne kaller landet sitt Zhōngguó, normalt oversatt til «Midtens rike» eller «Landet i sentrum». Men bruken av betegnelsen har ikke vært geografisk entydig, og har også sine kulturelle og politiske sider. I Vår- og høstperioden ble den benyttet kun om de relativt høyt utviklede statene rundt Huáng Hés midtre løp, og kulturelt mindre utviklede stater som Chu og Qín var ikke medregnet. Senere ble sørligere områder medregnet, slik at regionene rundt Chángjiāng (Yangze) – og Perlefloden var med. På Táng-dynastiets tid var også «barbariske» regimer som Xianbei og Xiōngnú inne.
Mens og før Hàn-dynastiet regjerte, hadde Zhōngguó tre spesifikke betydninger:
Etter at Kina brøt opp i en rekke mindre stater etter Hàn-dynastiet, gjennomgikk Zhōngguó-begrepet forandringer, ikke minst som følge av de nomadiske folk som trengte inn nordfra. Dette gjaldt så desto mer etter at den kinesiske sivilisasjons vugge, områdene langs Huáng Hé, ble overtatt av disse inntrengerne. For eksempel begynte Xianbei-folket å omtale sitt rike, Det nordlige Wei, som Zhōngguó, for å skille det fra De sørlige dynastier, som de kalte Yi (夷, som betyr barbarerne). De sørlige dynastiene på sin side, som bestod av folk som var blitt presset sørover av inntrengerne, kalte Det nordlige Wei for Lu (虏, som betyr «forbrytersk» eller «fange». Slik ble det at Zhōngguó heller ble en kvalitetsbetegnelse som innebar politisk legitimitet.
Begrepet ble brukt fra 900-tallet av de respektive konkurrerende Liao-, Jin- og Sòng-dynastiene. Begrepet Zhōngguó ble da relatert til geografisk, kulturell og politisk identitet, og ikke lenger fortrinnsvis om etnisk opprinnelse.
Republikken Kina og senere Folkerepublikken Kina har brukt Zhōngguó om alle de områder og folk som var innen deres politiske kontroll. På dette grunnlag fremholdes det at alle de 56 anerkjente etniske grupper er Zhōngguó rén (中國人), dvs. Zhōngguó-folk.
«Kina»
Det norske ordet «Kina» og den en del sjeldnere latinske forstavelsen «sino- » er antagelig avledet fra «Qín» (uttales som halvveis mellom skinn og tsin, og med stigende tonefall). Andre tror at «Kina» kan komme fra et av de kinesiske ordene for te ( 茶 chá) eller silke (kinesisk 丝 sī). Men uansett har ordet «Kina» gått gjennom mange fremmede tungemål langs Silkeveien før det til slutt nådde frem til Europa. Vestens betegnelse «Kina» er senere vandret tilbake til Japan men har der utviklet et nedsettende ord, «shina»,
I snever forstand kan «Kina» bety «det egentlige Kina», eller vanligvis «det egentlige Kina» samt Mandsjuria, Indre Mongolia, Tibet og Xīnjiāng. De nevnte regioners grenser sammenfaller ikke nødvendigvis med de moderne provinsgrenser. I mange sammenhenger siktes det med «Kina» til Folkerepublikken Kina (eller Fastlands-Kina), mens «Táiwān» benyttes sidestilt om «Republikken Kina». I den engelsktalende forretningsverden finnes talemåten «the Greater China region» (eller på kinesisk 大中華地區) om Kina på en litt uavgrenset og inkluderende måte.
Sinologer benytter ordet «Kina» på en måte som er omtrent like avgrenset som dem klassiske kinesiske bruken av Zhōngguó, eller avgrenset til den hàn-kinesiske etniske gruppe, som utgjør 92 % av den kinesiske befolkning.
Territorium
På Zhou-dynastiets tid omfattet Kina området rundt Den gule flod. Siden da ekspanderte det i alle retninger, og var på sitt største under Tang-, Yuan- og Qing-dynastiene. Kineserne anser selv at det egentlige kinesiske rike omfattet deler av det moderne østlige Sibir i Russland og deler av Sentral-Asia i Yuan-dynastiets velmaktsdager. I Mongolrikets tid kan man like så vel si at Kina selv inngikk som én del av flere.
Ikke bare provinsadministratorer, men også enkelte fremmede monarker sendte ambassadører til keiseren av Kina med gaver, og keiseren sendte komplimenter med dem tilbake. Fra kinesisk perspektiv ble disse gavene betraktet som et tegn på at barbarene underordnet seg den kinesiske keiser. De utenlandske regjeringer så ikke alltid på det med samme blikk.
På Qing-rikets tid mistet Den kinesiske mur det meste av sin betydning som forsvarsverk. I 1683 etter at Koxingas kongedømme Tungning kapitulerte, ble Taiwan innlemmet i Qing-riket. Taiwan ble i 1895, etter den første kinesisk-japanske krig, avstått til Japan. Men etter den annen kinesisk-japanske krig ble Taiwan tilbakeført til Kina i 1945. Siden da har Taiwans status vært gjenstand for strid.
De politiske administrative toppnivåer har vekslet mange ganger. Selv om vi tilbakeskuende gjerne stedfester byer og steder etter nåtidig provinstilhørighet, har det tidligere vært andre navn på den øverste enhet, som for eksempel kretser. Men på de lavere nivåer har inndelingene og tildels deres navn vært mer stabilt: prefekturer, subprefekturer, departementer, kommanderier og fylker. I moderne tid har man også utviklet betegnelsene prefekturnivåbyer, fylkesnivåbyer, byer og landsbyer.
Det finnes også alternative måter å forestille seg landsdelene på:
Det egentlige Kina, som kunne inndeles i en nordlig og en sørlig halvdel: Nord-Kina (北方) og Sør-Kina (南方), med elven Huai og fjellet Qin som grense mellom delene. Man kunne da tenke seg at Mandsjuria og Indre Mongolia var deler av Nord-Kina. Videre kunne man forestille seg et Vest-Kina, som kunne omfatte Xinjiang og Tibet, og eventuelt også provinsen Sichuan.
Kinas økonomi
Kina har vært blant verdens største økonomier gjennom historien i de siste to millennier. Financial Times har hevdet at "China has been the world’s largest economy for 18 of the past 20 centuries", mens i henhold til The Economist, "Kina var ikke bare største økonomi i det meste av historisk tid, men inntil det 15. århundre hadde det også høyest inntekt per capita — og var verdens teknologiske leder."
Så sent som i 1820 sto Kina for 33% av verdens bruttonasjonalprodukt. Knapt hundre år senere hadde tabellene snudd. Ved begynnelsen av det 20. århundre sto Kina for bare 9% av verdens bruttonasjonalprodukt. Hovedårsaken til den relative kollaps av Kina ligger i at den industrielle revolusjon i det 19. århundre, som gjorde Europa og så Amerika rike, nesten forbigikk Kina.
Bruttonasjonalprodukt vekst var ifølge offisielle tall for 2007 på 11,4 prosent. Brutto nasjonal produkt per innbygger var ifølge Human Development Report (2007/2008 på 6,757 USD.
Arbeidsledigheten ligger på fire prosent i urbane områder.
PGA Championship 2016
PGA Championship 2016 ble arrangert i Springfield, New Jersey i USA i 2016.
Roing under Sommer-OL 2012 – Dobbeltsculler menn
Dobbeltsculler for menn er en øvelse under Sommer-OL 2012 i London som vil finne sted på Dorney Lake. De innledende heatene startet lørdag 28. juli og finalen og medaljeseremonien ble avholdt torsdag 2. august.
Nathan Cohen og Joseph Sullivan fra New Zealand ble olympiske mestre. De norske utøverne Nils Jakob Hoff og Kjetil Borch ble slått ut i semifinalen, og vant deretter B-finalen.
Heat
De tre første i hvert heat kvalifiserer seg til semifinalene, de resterende ror oppsamlingsheat.
Oppsamlingsheat
De første tre båtene kvalifiserer seg til semifinalene.
Semifinaler
De første tre båtene kvalifiserer seg til finalen.
R-330-serien
R-330-serien (russisk:Р-330) er en serie russiske stasjoner for elektronisk krigføring produserte fra sovjettiden til det moderne Russland. R-330U Ukol (russisk:Р-330У «Укол») og R-330P Pyramida (russisk:Р-330П «Пирамида»). Også stasjonene R-325U og R-378A/B hørte med i dette komplekset. .
Prothema
Utseende
Middelsstore, avlange, langbeinte trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, og i alle fall de midterste leddene mer eller mindre sagtakkede. Kroppen er vanligvis matt svart, men pronotum og/eller dekkvingene har ofte hvite, gule eller rødaktige tegninger.
Inotrechus
Inotrechus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.
Prothema
Systematisk inndeling
Slektslisten følger.
Inotrechus
Levevis
Artene finnes i eller ved huler.
Utbredelse
Artene lever i Kaukasus (Georgia).
Meaux
Meaux er en kommune i Seine-et-Marne departementet i regionen Île-de-France regionen i storbyområdet rundt Paris, Frankrike. Den befinner seg 41 km øst-nordøst for Paris. Meaux er en sous-préfecture (underprefektur) av departementet og sete for et arondissement. Selv om det er den mest folkerike kommunen i Seine-et-Marne, er den ikke hovedstaden, det er Melun.
Under hundreårskrigen mellom Frankrike og England førte krigens følger til et bondeopprør i 1358. I 1422 førte Beleiringen av Meaux til en viktig seier for engelskmennene i 1422 under Henrik V.
Meaux er kjent for en ostesort av typen brie: Brie de Meaux
Amfitryon (Plautus)
Amfitryon er en latinsk komedie av den romerske forfatteren Titus Maccius Plautus (254 f.Kr. – 184 f.Kr.). Det er det eneste av Plautus’ komedier som henter sitt stoff fra mytologien og som tar utgangspunkt i myten omkring Amfitryon, general i Theben og hans hustru Alkmene. Plautus refererer selv til stykket som en «tragikomedie». Det meste av teksten er bevart, men det er en del lakuner i siste del.
Bare 20 av Plautus’ ca. 100 komedier er bevart. Han var uhyre populær i sin samtid og det er kjent at hans komedie Pseudolus (Løgnhalsen) ble framført under Megalesia-festivalen i Roma i 191 f. Kr.
Amfitryon-myten
Den thebanesiske krigshelten Amfitryon var gift med den vakre Alkmene, datter av kongen av Tiryns og Mykene. Guden Zevs ønsket å forføre Alkmene, og en gang Amfitryon var ute på hærtog skapte guden seg om så han lignet ektemannen, og han lå med henne. Dagen etter kom Amfitryon hjem og undret seg over at hustruen ikke var overrasket over å se ham. Av seeren Teiresias fikk han senere høre sannheten om Zevs’ forføringskunster. Ni måneder senere fødte Alkmene tvillinger. Den førstefødte var den guddommelige helten Herakles, Zevs’ sønn, og dagen etter fødte hun Iphicles, Amfitryons sønn. I romeren Plautus’ skuespill er den greske guden Zevs erstattet av sitt romerske motstykke, Jupiter.
Personer
I motsetning de greske tragedieoppsetningene brukte romerne ikke kor i sine forestillinger.
Handlingen
Merkurs oppgave er å forsinke Amfitryons hjemkomst Han forkler seg som Sosia, og da den virkelige Sosia dukker opp hjemme i Theben blir han banket opp av den forkledde Merkur. En forvirret Sosia rømmer tilbake til Amfitryons skip og forteller at han har fått juling av seg selv. Dagen etter drar Amfitryon selv til sin bolig, lett irritert over slavens merkelige historie. Jupiter forlater huset rett før Amfitryon ankommer, og når Alkmena ser ektemannen sin lurer hun på hvorfor han kommer tilbake. Amfitryon forundres over mottakelsen etter å ha vært borte i flere måneder, men forundringen blir til sinne og sjalusi når han finner ut at hustruen har ligget med en annen.