cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Friedrichshafen
Friedrichshafen ble dannet i 1811 ved sammenslåingen av byene Buchhorn og Hofen. Den nye byen ble oppkalt etter den første württembergske kongen Friedrich I. Buchhorn hadde en lang historie som riksstad i Det tysk-romerske rike (1275–1802).
Friedrichshafen var tidligere best kjent som hjembyen til luftskipselskapet Zeppelin og Dornier Flugzeugwerke samt ZF Friedrichshafen AG, produsent av overføringssystemer. Grev Ferdinand von Zeppelin som var født i Konstanz, bygget opprinnelig sine luftskip i flytende luftskiphangarer på innsjøen som kunne rettes inn mot vinden for å hjelpe til med den vanskelige startprosedyren.
Besøkende kan lære mer om historien til zeppelinerne i det store museet som ligger ved bredden av Bodensjøen. I nyere tid har det ved hjelp av moderne teknologi blitt laget et antall små luftskip (Zeppelin NT) som kan leies til omvisningsturer.
EM i friidrett 1990 – 100 meter kvinner
Dette er de offisielle resultatene for øvelsen 100 meter damer ved EM i friidrett 1990 i Split, Jugoslavia der finalen ble avholdt 28. august.
Norge var ikke representerte i øvelsen.
Antologi
En antologi er ei tekstsamling, det vil si ei bok med flere litterære tekster, ofte innenfor samme sjanger, men fra forskjellige forfattere. Novelle- og diktantologier er de vanligste typene. Antologier forekommer svært ofte innenfor flere akademiske disipliner, og omtales da gjerne som vitenskapelige antologier. Da omtales de også som artikkelsamlinger.
Ordet stammer fra gresk og betyr opprinnelig «blomstersamling».
Antologifilm
En antologifilm er en film som består av flere korte novellepregede filmer som alle har et felles tema. Ofte består en slik film av en prolog og en epilog, og det er heller ikke uvanlig at det er kortere filmstubber mellom hovedfilmene. En antologifilm vil oftest bestå av mellom tre og fem kortfilmer og ha en samlet varighet på mellom 90 og 120 minutter.
Antologiserie
En antologiserie er en TV-serie hvor hver sesong, eller episode, har samme tema, men ulik handling og forskjellige rollefigurer. Kjente antologiserier er blant annet True Detective, American Horror Story, American Crime Story, Black Mirror og The Twilight Zone.
Cetinje
Cetinje (serbisk: Цетиње) er en by i det sørlige Montenegro. Den er lokalisert i den sørlige delen av kommunen med samme navn. Fjellområdet Lovćen ligger her, og har gitt Montenegro navnet sitt ("Svartfjell", Monte Negro).
Byen har 15 137 innbyggere (2002) og kommunen har 18 482 innbyggere. Hele 91% er montenegrinere. Cetinje er den historiske de facto-hovedstaden i Montenegro, og presidentpalasset ligger fortsatt her.
Historie
Cetinje ble grunnlagt på 1400-tallet og har hatt stor betydning som senter for montenegrinsk og serbisk nasjonalfølelse og nasjonalisme. Til ære for den langvarige, historiske motstandslinjen mot tyrkerne ble cetinje ved uavhengigheten for Montenegro utpekt til honorært sete for den nye republikkens president. Den har også vært et viktig ortodoks kirkesete.
Her ble Ivan I Crnojević den første herskeren over fyrstedømmet Montenegro 1465–1490. Den første trykkepressen ble anlagt allerede i 1492. På 1500-tallet og 1600-tallet kom byen og regionen under hardt press fra både tyrkerne og Venezia.
Under Prins Danilo I av Montenegro blomstret derimot byen igjen under Petrović-dynastiet fra 1697. Utover 1700-tallet var byen tidvis en uavhengig, montenegrinsk enklave mellom Tyrkia og Venezia. Ved Berlin-kongressen i 1878 ble Cetinje hovedstad i det uavhengige Montenegro. På denne tiden ble nye institusjoner og infrastruktur bygget ut. Først da Jugoslavia la provinshovedstaden til Titograd i 1918 gikk Cetinje inn i en nedgangstid som har vart til inn i etterkrigstiden.
Transport og økonomi
Cetinje har motorveiforbindelse østover til hovedstaden Podgorica, og sørover til Budva. Det går også en stamvei rett vestover over til Kotor. Lovćen nasjonalpark strekker seg vestover fra byen, og det er en viss turisme, ikke minst innenriks.
Montenegros nasjonalmuseum ligger i Cetinje. Det er også en rekke andre museer i byen, samt et kloster av historisk interesse.
Marinemuseet
Marinemuseet er et nasjonalt museum for Sjøforsvaret, og regnes av mange for å være verdens eldste marinemuseum åpent for publikum. Det ble etablert i 1853 og har siden 1864 vært lokalisert i Magasin A på Karljohansvern i Horten i Vestfold. Marinemuseet har som formål å bevare og formidle Sjøforsvarets historie og kulturarv slik at publikum kan få en oversikt over Marinens utvikling og betydning for Norges historie. Utstillingen dekker blant annet:
Marinemuseet har også flere bevarte fartøyer, blant annet «Rap», Norges og verdens første dedikerte torpedobåt, samt utendørsutstilling med ubåten KNM «Utstein» og MTBen KNM «Blink». Begge av de sistnevnte skip er åpne for publikum.
Ved siden av det museale kan Marinemuseet tilby flere historiske tjenester. Museet har et stort fagbokbibliotek, bildesamling og tegningsarkiv. Det er tilbud om guidede omvisninger.
Elizabeth Cotten
Elizabeth «Libba» Cotten (født 5. januar 1895 i Nord-Carolina, død 29. juni 1987 i Syracuse) var en amerikansk folkemusiker.
Biografi
Fra hun var åtte år, stjal Elizabeth seg til å spille på brorens banjo og gitar. Hun fant fram til sin egen venstrehåndsteknikk, i begynnelsen med instrumentet på fanget. Etter noen år hadde hun fått skrapt sammen nok penger til å kjøpe sitt eget instrument. Cotten har fortalt at hun bare trengte å høre en sang sunget og spilt én gang før hun kunne spille den sjøl. Noen ganger spilte søsknene sammen; da spilte en av bødrene bass på gitaren, en annen kompet, mens Elizabeth sjøl spilte melodien. De kunne også spille på feler lagd av maisstilker, kam og papir og andre hjemmelagde instrumenter.
I en alder av tolv fulgte Elizabeth i moras fotspor og tok husarbeid i hjemmene i nabolaget. 15 år gammel gifta hun seg med Frank Cotten, som hun fikk en datter med. I de neste 25 åra spilte hun svært sjelden, og ofra seg for familien og menighetsarbeid. Ved enkelte anledninger kunne hun ta fram banjoen eller gitaren i menigheten. Da dattera stifta familie, skilte hun seg fra mannen og flytta inn hos henne i Washington D.C.
En gang på midten av 1940-tallet mens hun arbeidde i et varemagasin i Washington, kom hun over ei lita jente som hadde kommet bort fra mora. Hun tok hånd om jenta og fikk oppsporet mora, og var snart ansatt som hushjelp hos familien. Jenta i varemagasinet var Peggy Seeger, datter i den svært musikalske og folkemusikkinteresserte Seeger-familien. Etter noen år hos Seegers kom Cotten til å tenke på at også hun en gang i tida spilte og sang. Hun tok en gitar, og etter hvert dukka hele repertoaret fra fortida opp igjen.
Mike Seeger introduserte Cotten for den voksende folkemusikkbevegelsen på 1960-tallet, og på 1970-tallet begynte hun å opptre regelmessig i større sammenhenger. I 1978 hadde hun tjent nok penger på turnevirksomhet til at hun kunne kjøpe seg et hus i Syracuse i staten New York. På sine eldre dager mottok hun mange hedersbevisninger for musikken sin, bl.a. en Grammy-pris, National Heritage Fellowship Award og flere utmerkelser fra byen Syracuse.
Opptredener og innspillinger
På slutten av 1950-tallet begynte Mike Seeger å gjøre opptak hjemme hos Cotten. Noen av disse kom med på plata Folksongs and Instrumentals with Guitar på Folkways Records. Flere av sangene på denne plata – særlig «Freight Train», som hun skrev da hun var 11 – er blitt standardlåter på folk song-repertoaret.
Ikke lenge etter begynte hun å spille fast med Mike Seeger, og utover på 1960-tallet ble hun gradvis oppdaga av den begynnende folkemusikkrenessansen. Blant annet spilte hun sammen med Mississippi John Hurt, John Lee Hooker, og Muddy Waters på evenementer som Newport Folk Festival og Smithsonian Festival of American Folklife. Interessen for sangene hennes inspirerte henne til å begynne å skrive nytt materiale. I 1967 gav hun ut en plate sammen med barnebarna, Shake Sugaree.
Spillestil
Elizabeth Cotten var venstrehendt, og hadde derfor vendt seg til å holde banjoen bakvendt. Når hun så overførte melodiene til gitaren, utvikla hun en unik stil som har fått betegnelsen «Cotten picking», og som har inspirert mange seinere gitarister.
Arthur G. Robertson
Arthur G. Robertson (født 1879, død ukjent) var en britisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker, 1900 i Paris.
Robertson ble olympisk mester i vannpolo under OL 1900 i Paris. Han spilte på det britiske laget med spillere fra Osborne Swimming Club som vant vannpoloturneringen foran Belgia.
Telford
Telford er en planlagt by i grevskapet Shropshire i England. Den ble grunnlagt under navnet Dawley New Town i 1965, og fikk sitt nåværende navn, etter ingeniøren Thomas Telford, i 1968. Den administreres som en del av den enhetlige myndigheten (unitary authority) Telford and Wrekin. Den ligger rundt 21 km øst for Shrewsbury og 48 km vest Shropshire. Med en beregnet befolkning (for borough) på 170 300 i 2010 og rundt 155 000 i Telford selv, er Telford den største byen i Shropshire og en av de raskest voksende i Storbritannia.
Telfords kjøpssenter, et moderne storsenter, ble bygget i den nye byens geografiske sentrum, sammen med den omfattende parkanlegget Town Park. Motorveien M54 ble fullført i 1983 og forbedret byens veiforbindelser med byområdene i regionen Vest-Midlands.
Telford ligger nær Ironbridge Gorge, navngitt etter den første jernbanebroen av jern, som er et ettertraktet naturområde for besøkende og i dag listet som en del av verdensarven av UNESCO. Byen markedsfører seg selv som «industriens fødested», grunnet dens nærhet til Coalbrookdale og andre steder i området Ironbridge Gorge, og som er internasjonalt anerkjent som betydningsfull for utviklingen av den industrielle revolusjon, og som i stor grad ble bygget på kullfeltene i Shropshire.
Elektronikkselskapet Ricoh Corp. er en av de mest betydningsfulle arbeidsgiverne i byen, og har testlaboratorier og fabrikker som bygger trykkpresser for den grafiske industrien.
Democracy Now!
Democracy Now! er et amerikansk uavhengig nyhetsprogram har gått på radio siden 1996. Programmet består av det timelange segmentet The War and Peace Report, med Amy Goodman og Juan Gonzalez som vertskap. Programmet inneholder nyheter og nyhetsanalyser, og distribueres på over 900 radio- og TV-nettverk i Nord-Amerika.
Democracy Now! ble grunnlagt i 1996 i New York City av en gruppe journalister, blant andre Amy Goodman.
Uruguaiana
Uruguaiana er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Democracy Now!
Democracy Now! og dets stab har vunnet en rekke journalistiske utmerkelser, blant annet George Polk Award i 1998 for radio-dokumentaren Drilling and Killing: Chevron and Nigeria's Oil Dictatorship samt Robert F. Kennedy Memorial's First Prize in International Radio i 1993 for Massacre: The Story of East Timor, som involverte førstehåndsberetning om folkemordet under Indonesias okkupasjon av Øst-Timor.
Den 1. oktober 2008 vant Amy Goodman prisen Right Livelihood Award, for sitt arbeid med Democracy Now!.
Alarm
En alarm er en prosedyre som settes i verk ved faretruende situasjoner. Vi sier da ofte at noen eller noe befinner seg i en alarmtilstand. Begrepet er i slekt med ordet arm eller arme som betyr våpen, slik at uttrykket opprinnelig betydde «til våpen». Alarm brukes også om selve signalet som utløser prosedyren.
I dagens teknifiserte samfunn har en forlengst utarbeidet scenarier for hva som kan håndteres uten alarm, og når alarmtilstand skal utløses. Slike prosedyrer blir re-evaluert etter større øvelser eller dersom noe har skjedd.
Fra gammelt var alarmer gitt gjennom anskrik, banking, senere kirkeklokker og enkelte steder, kanonskudd. Militæravdelinger hadde egne tromme- og signaltrompetsignaler. Tenning av bauner og budstikker var varianter av stille alarmer.
Årlig prøves fortsatt sirenene som ble anskaffet for å varsle om luftangrep. For å forebygge misforståelser, gis disse alarmene alltid klokken 12.00 en bestemt dag. Vedlikehold og testing av disse luftvernsirenene faller under sivilforsvaret, som igjen er underlagt DSB,Direktoratet for Sivil Beredskap.
En varsler, for eksempel røykvarsler er en teknisk anordning konstruert med hensikt om å varsle om en konkret situasjon, som f.eks. brann eller røykutvikling. "Alarm" brukes idag om brannalarm, tyverialarm, ransalarm, trygghetsalarm m.f. Også slike kan koples slik at alarmutløseren er taus, mens alarmen vises et annet sted.
Hai Lam
Hai Lam (født 11. januar 1983) er en norsk fotballspiller som har spilt for Hamarkameratene. I perioden 2006-2009 spilte han for Nybergsund Idrettslag. Fra 2013 spiller han for det nyopstartede femtedivisjonslaget Ener FK.
Han spilte for Ridabu IL i tidlig alder, men gikk etter hvert over til Ham-Kam for å spille juniorfotball. Han ble tatt inn på a-laget til HamKam foran 2001-sesongen og spilte der helt til 2006, da han meldte overgang til Nybergsund. Hai Lam meldte overgang tilbake til Hamarkameratene den 10. november 2009 sammen med klubbkameratene Lars Eirik Bredvold og Pål Ekeberg Schjerve.
Naurus utenlandske relasjoner
Denne artikkelen omhandler Naurus utenlandske relasjoner. Republikken Nauru har siden sin uavhengighet i 1968 i hovedsak hatt diplomatiske forbindelser med sine naboland i stillehavsregionen. Landet har vært medlem av De forente nasjoner siden 1999.
Medlemskap i internasjonale organisasjoner
Nauru er medlem av følgende internasjonale organisasjoner: Asias utviklingsbank, Samveldet av nasjoner, ESCAP, ICAO, ICC, Intelsat, Interpol, IOC, ITU, OPCW, Pacific Islands Forum, Pacific Community, SOPAC, Sparteca, FN, UNESCO, UPU og WHO.
Andre diplomatiske forbindelser
I august 1995 avsluttet Nauru, sammen med Kiribati, sine diplomatiske forbindelser med Frankrike, etter deres prøvesprenginger med atomvåpen i Stillehavet. I 1997 gjenopptok de imidlertid kontakten. I forbindelse med den franske presidenten besøk i Fransk Polynesia i juli 2003 ble disse forbindelsene igjen styrket, i et kort møte mellom Jacques Chirac og Ludwig Scotty.
21. juli 2002 hevet Nauru, som så langt hadde hatt diplomatiske forbindelser med Taipei, sin anerkjennelse av Republikken Kina (Taiwan), og stilte seg på side med Folkerepublikken Kina. Daværende president René Harris signerte en generell forklaring i Hongkong med Folkerepublikken Kinas tidligere viseutenriksminister, Zhou Wenzhong. Nauru fikk for dette finansiell støtte med flere millioner australske dollar. Med dette sank antall stater som offisielt anerkjenner Republikken Kina til 27. I 2003 sa Folkerepublikken Kina seg klare til å nedbetale naurisk gjeld (kjøp av et Boeing 737) med den amerikanske import-eksport-banken, med 2,7 millioner dollar. I mars 2005 ga den kinesiske viseutenriksministeren, Yang Jiechi, uttrykk for ønske om nærmere diplomatiske relasjoner mellom Folkerepublikken Kina og Nauru, etter et møte med president Scotty. På samme tid ga Scotty sin støtte til en gjenforening mellom Fastlands-Kina og Taiwan.
14. mai 2005 åpnet imidlertid Nauru igjen diplomatiske forbindelser med Republikken Kina. President Ludwig Scotty hevdet at han alltid hadde vært imot helomvendingen foretatt av Harris i 2002. Republikken Kina sier de vil hjelpe Nauru med jordbruket og fisket, og samarbeide når det gjelder turisme og medisinske prosjekter.
4. mars 2004 signerte FN-ambassadør Vinci Clodumar og den islandske representanten Hjálmar Hannesson en avtale om diplomatiske forbindelser mellom Island og Nauru. Islands inntil nylig stabile økonomi skyldtes fiskeriindustrien, og Nauru håper på å få en ordentlig struktur for sin egen fiskeriindustri med hjelp fra Island.
15. desember 2009 ble det kjent at Nauru anerkjenner Abkhasia (en georgisk utbrytterrepublikk) som selvstendig stat.
Boliden Odda
Boliden Odda AS (tidligere Norzink og Outokumpu Norzink) er en produsent av metallisk sink på Eitrheimsneset i Odda. Fabrikken produserer også svovelsyre og forskjellige sink-legeringer for spesialbruk. Fabrikken ble etablert som Det Norske Zinkkompani A/S av den fransk-belgiske bergverksbedriften Compagnie Royale Asturienne des Mines i 1924, med beliggenhet valgt som følge av rik tilgang til elektrisk strøm fra kraftverkene i Tyssedal. Smelteverket er idag eid av Boliden AB.
Sinkverket ble modernisert i 2003-4 og regnes som en av verdens mest kostnadseffektive sinkprodusenter. I tillegg til å ha tilgang på ren energi til gode priser har sinkverket den fordelen at sinkmalm (som kan være en begrensende faktor) i stor grad kan leveres fra Boliden AB sine gruver i Sverige og Skottland. Forbrukt sinkmalm (ZnS) blir skipet inn fra Boliden Garpenberg og Boliden Tara samt forskjellige forskjellige gruver i Europa. Boliden Odda bruker også ZnO (Waelz Oxide) som råstoff. Boliden Odda AS har også en fordel overfor mange sinkverk at det svært miljøskadelige restmaterialet etter uttak av sink (som vil inneholde høye konsentrasjoner av tungmetall, inklusiv bly og kvikksølv) kan deponeres i de store fjellhallene som er sprengt inn i fjellet på vestsiden av Sørfjorden.
Sinken hadde i 2020 en årlig produksjonskapasitet på 192 000 tonn sink og 120 000 tonn svovelsyre. I 2020 tilsvarte årsproduksjonen en verdi på 1781 millioner norske kroner. Mesteparten av produsert sink og sinklegeringer blir eksportert.
I 2016 ble produksjonsenheten for aluminiumfluorid solgt til Fluorsid Group Srl. Produksjonsenheten ble da skilt ut som selskapet Florisil Noralf AS, med en langsiktig leieavtale av grunn og avtale om kjøp av svovelsyre fra Boliden Odda AS.
Fabrikkanlegget utenfor Odda ligger på en halvøy på Eitrheim, ca. 4 km fra Odda sentrum.
I juli 2021 ble det vedtatt å øke produksjonskapasiteten til smelteverket fra 200 000 tonn til 350 000 tonn sink. Utbygging hadde et budsjett på 7 milliard Euro og vil bli gjennomført i perioden 2022 - 2024. Utbygging medfører en modernisering av verket med både kostnadseffektive og miljømessige forbedringer. Selv om produksjonen økes vil ikke avfallsmengdene øke siden verket vil starte opp produksjonen og salg av et nytt råstoff som vil bestå av oppkonsentrerte edle metaller i avfallsmassene.
Hyacinthe Rigaud
Hyacinthe-François-Honoré-Mathias-Pierre Martyr-André Jean Rigau y Ros, bedre kjent som Hyacinthe Rigaud (født 18. juli 1659 i Perpignan i Frankrike, død 29. desember 1743 i Paris), var en fransk maler.
Futureal
«Futureal» er en sang av Iron Maiden fra deres ellevte album Virtual XI, utgitt i 1998. Futureal er den første sangen på Virtual XI, og var singel nummer to fra albumet (etter «The Angel and the Gambler»). Sangen er også den korteste Iron Maiden-sangen noensinne som ikke er en instrumental («Ides of March»), sangen varer i 3 minutter. Sangen passet perfekt til albumet, siden albumet inneholder litt av den futuristiske følelsen som albumet Somewhere in Time fra 1986 hadde. Den er skrevet av Steve Harris og Blaze Bayley. Singelomslaget er det andre Iron Maiden-omslaget som ble laget med CGI istedenfor å bli malt (alle album fra 1980 til 1993) eller var en dukke (The X Factor)
Hyacinthe Rigaud
Rigaud vokste opp i en aristokratisk familie i Perpignan. Som voksen ble han den viktigste portrettmaleren under kong Ludvig XIV av Frankrike. Han hadde stort talent for imponerende positurer og flotte oppsett og lagde portretter med stor likhet. Han fikk derfor både kongelige og ambassadører som kunder, og hans mest kjente verk er portrettet av Ludvig XIV fra 1701. Det henger i Louvre i Paris. I 1682 ble han tildelt Prix de Rome.
Futureal
Bagrunn
Sangen handler om en person som blir så opptatt av et videospill at han ikke kan skille hva som er fantasi og virelighet. Personen i sangen utvikler også en slags paranoia, og vurderer selvmord. Steve Harris skrev melodien, mens Blaze Bayley skrev teksten.
Sporliste
CD-singel:
Alessandro Pirzio Biroli
Alessandro Pirzio Biroli (født 23. juli 1877 i Bologna, død 20. mai 1962 i Roma) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Biroli vant en olympisk sølvmedalje i fekting under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det italienske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn. De andre på laget var Marcello Bertinetti, Sante Ceccherini, Riccardo Nowak og Abelardo Olivier.
Peter Kemp
Peter Kemp (født 1878) var en britisk svømmer og vannpolospiller som deltok i de olympiske leker, 1900 i Paris.
Kemp ble olympisk mester i vannpolo under OL 1900 i Paris. Han spilte på det britiske laget med spillere fra Osborne Swimming Club som vant vannpoloturneringen foran Belgia. Han kom på tredjeplass i svømming, 200 meter hinder bak australske Frederick Lane og Otto Wahle fra Østerrike.
Luftforsvarets Hovedverksted Kjeller
LHK ble lagt under FLOs divisjon Tungt vedlikehold 1. januar 2004. Den 15. desember 2011 ble LHK omdannet til et statsforetak med navnet Aerospace Industrial Maintenance Norway SF (AIM Norway). Verkstedet hadde omkring 400 ansatte ved omdanningen.
Melsomvik
Melsomvik er et tettsted i Sandefjord kommune i Vestfold. Tettstedet hadde innbyggere pr. 1. januar og ligger på vestsiden av  Tønsbergfjorden. Bebyggelsen består hovedsakelig av eldre små trehus, og stedet er et populært feriemål for sommerturister og hyttegjester.
Tettstedet lå inntil 1. januar 2017 i Stokke kommune da denne slo seg sammen med Andebu og Sandefjord kommuner.
På Melsom gård rett nord for Melsomvik ligger Melsom videregående skole med linjer for naturbruk og medier og kommunikasjon. Tidligere var det landbruksskole på stedet.
Unionsoppløsningen
Det ingen i Norge visste i 1905, var at de svenske militære hadde planer som ville gjort Vestfold til en krigsskueplass. Disse gikk ut på å okkupere Hvaler og isolere Vestfold ved bombardement av veier og jernbane ved Holmestrand og Larvik. Deretter skulle Tønsbergfjorden stenges. For å knuse de norske skipene som lå i Melsomvik, skulle svensk infanteri og artilleri landsettes på Tjøme. På Nøtterøy skulle ilandstigning skje nord for Nordre Årøy. Soldatene skulle deretter ta seg opp til toppen av Vardås og starte bombardementet av Håøya. Så kunne Melsomvik knuses.
Melsom barneskole
Melsom barneskole ble grunnlagt i 1922 og overtok da for Melsomvik og Gile skoler. I ettertid har også Feen skolevirksomhet, blitt innlemmet i foretaket. Det går i dag ca 200 elever på skolen og den har 32 lærere.
Melsom videregående skole
Den 30. april 1957, ble Melsom hovedgård innviet som Landbruksskolen i Vestfold. Landbruksskolen ble flyttet fra Fossnes i Stokke ned til Melsomvik etter økt behov for kapasitet som Melsom Hovedgård kunne tilby. Ottar Fjærvoll ble skolens første rektor.
Ved skolereformen i 1994 (også kalt Reform 94), endret skolen navn fra Melsom landbruksskole til Melsomvik Videregående skole. I dag tilbyr skolen en rekke fag innenfor yrkesfag og studiespesialisering, men bemerker seg fremdeles klart innenfor landbruksfag. Melsom VGS tilbyr også den såkalte "SMI" linjen, som er en egen linje for vanskeligstilte elever.
Edoardo Sonzogno
Edoardo Sonzogno (født 21. april 1836 i Milano, død 14. mars 1920 samme sted) var en italiensk forlegger.
Sonzogno var sønn av en forretningsmann som eide trykkerier og bokhandel, og da han arvet dette ved farens død, omdannet han virksomheten til forlagshuset Casa Sonzogno som åpnet i 1874. Selskapet spesialiserte seg på å gi ut billige versjoner av tidlig italiensk musikk, og ble særlig kjent for sin en-akters operakonkurranse, som staret i 1883.
Blant deltakerne var Giacomo Puccini med Le Villi (1883) - som faktisk ikke vant, slik at operaen ble overtatt av Giulio Ricordi, konkurrenten til Sonzogno.
Et av de mest kjente resultatene av denne er Pietro Mascagnis Cavalleria rusticana, som ble innlevert i 1889 og hadde premiere i 1890.
Sonzogno eide og redigerte også avisen Il Secolo fra 1861 til 1909; det meste av tiden redigerte han denne sammen med Ernesto Teodoro Moneta.
La Paz (México)
Kommunen befinner seg ved grensen mellom delstaten México og den østlige delen av Mexicos føderale distrikt. Kommunen regnes med som en del av Mexico by og er med i storbyområdet ZMCM.
Kommunen har et landareal på 26,71 km², og i 2000 var det registrert 212 694 innbyggere. Administrativt senter for kommunen er Los Reyes Acaquilpan, også kjent som Los Reyes La Paz.
Linje A i Mexico bys metro har endestasjon i Los Reyes, La Paz stasjon. Motorveien fra Mexico by til Puebla går gjennom La Paz.
Truls Jevne Hagen
Truls Jevne Hagen (født 23. juni 1987) er en norskfotballspiller som spiller for Moelven IL Fotball.
Han kom fra ungdomsspill i Moelven foran 2004-sesongen, og spilte sin første eliteseriekamp mot Rosenborg Ballklub den 6. juni 2004.
Hagen har 23 kamper og ett mål for aldersbestemte landslag, og spiller enten på midtbanen eller i forsvar på høyre side.
Etter endt sesong i 1. divisjon fotball for herrer 2007 ble han kåret til årets høyreback og tatt med på årets lag av flere landsomfattende og regionale aviser som stod sammen for kåringen av årets lag basert på poengsummene fra deres felles spillerbørs.
Forsvarets logistikkorganisasjon
Forsvarets logistikkorganisasjon (FLO) er en selvstendig driftsenhet i Forsvaret.
FLO leverer logistikktjenester til Forsvaret og forsvarssektoren i fred, krise, konflikt og krig.
FLO fastsetter forsynings- og vedlikeholdsløsninger, inklusive transporttjenester, lagertjenester, terminaldrift og verksteddrift. FLO drifter forsyningslagre, driftsanskaffelser, distribusjon og transportkontroll i Forsvaret. Videre har FLO verkstedene i Forsvaret som utfører tungt vedlikehold mot alt fra Sjøforsvarets fartøyer til Hærens og Heimevernets vogner, kjøretøy og våpen, i tillegg til sambands- og elektrooptiske systemer.
Oppdrag
FLOs oppdrag er knyttet til understøttelse av militære styrker, herunder strategisk fremføring (og tilbakeføring) av personell, materiell og forsyninger. FLO koordinerer store deler innsatsen av ressurser som kan stilles til disposisjon av sivile aktører i fred, krise og krig.
I en sikkerhetspolitisk krise har FLO blant annet et særlig ansvar innen vertslandsstøtte, altså sivil og militær støtte gitt til allierte styrker som opererer på norsk jord. Samtidig skal FLO understøtte norsk styrkeoppbygging og stridsevne. FLO har derfor inngått en rekke langsiktige og strategiske partnerskap med noen av Norges fremste logistikkmiljøer på sivil side, for slik å være i stand til å øke logistikkapasiteten ved behov. I henhold til en studie utført av Forsvarets forskningsinstitutt i 2019 bidrar nettopp denne innrettingen av Forsvarets logistikksystem til at FLOs vertslandsstøtteoppdrag er troverdig.
Organisering
Erik Hernes var første sjef for FLO, og han gikk av i 2005 blant annet som følge av budsjettoverskridelse i 2004. Trond Ragnarsøn Karlsen var sjef for FLO fra 2005 til 2011. I september 2011 tok Petter Jansen over jobben.
Halmstad (tettsted)
Halmstad er et tettsted i Moss og Råde kommuner i Viken. Tettstedet hadde innbyggere per, og ligger  cirka 7 kilometer nordvest for Karlshus. Moss lufthavn, Rygge ligger ved tettstedet.
Tettstedet er blitt kalt Ryggebyen av Statistisk sentralbyrå, og er brukt på flere kart. Rygge hageby er et boligområde på Halmstad, men Halmstad er det stedsnavnet som har blitt brukt lokalt om tettstedet. Per 2022 er Halmstad en grunnkrets i Moss.
Torgrim Sørnes
Torgrim Sørnes (født 2. mars 1956) er en pensjonert gynekolog som tidligere arbeidet som overlege ved fødeavdelingen ved Ahus. Han har skrevet syv bøker om alle norske henrettelser i perioden 1749 – 1876, en biografi over bøddelen i Trondheim Mathias Fliegenring og en biografi over den første fylkeslegen i Buskerud, Jon Gisleson.
Manuel Vázquez
Manuel Vázquez Hueso (født 31. mars 1981) er en spansk landeveissyklist. i mars 2010 testet han positivt for EPO.
Gregoria de Jesus
Gregoria de Jesus (opprinnelig Gregoria de Jesus y Alvarez, som gift strengt tatt Gregoria Bonifacio y de Jesus og senere Gregoria Nakpil y de Jesus eller Gregoria J. Nakpil, kjent også under sitt symbolske navn Lakambini – gudinne eller muse) (født 9. mai 1875 i Kalookan, Manila, Filippinene, død 15. mars 1943) kalles «Den filippinske revolusjons mor». Hun var en katipunera og inngikk ekteskap med Katipunans og revolusjonens leder Andres Bonifacio; hun var aktiv i undergrunnsarbeidet før revolusjonsutbruddet, kjempet selv på slagmarken, og forfattet senere en verdifull skildring og øyenvitneberetning om revolusjonen (1896–1898) og tildels om den påfølgende krig mot amerikanerne (1899–1901).
Barndom, oppvekst
Gregoria var datter av murermesteren og snekkeren Nicolas de Jesus, også fra Kalookan og ansatt som tjenestemann av det spanske koloniregime (først sekondløytnant, så majorløytnant (teniente major) og så gobernadorcillo). Moren var Baltazara Alvarez Francisco, fra Noveleta i provinsen Cavite, niese av general Mariano Alvarez fra Magdiwang i Cavite (han var den første som reiste opprørsfanen i provinsen).
Hun fikk skolegang frem til videregående nivå, men brøt så av for å hjelpe familien og muliggjøre at hennes to brødre fikk anledning til studere i Manila. Hun hadde tilsyn med arbeiderne og leiefolkene på familiens rismarker, og blant annet ansvar for lønnsutbetalinger. Hun sydde og vevde og hjalp alltid moren med de huslige gjøremål.
Katipunera, ekteskap
Gregoria de Jesus begynte sitt revolusjonære arbeid meget ung, da hun var 18 år gammel. Hun ble selv medlem av Katipunan. Hun giftet seg ved påsketider 1893 i den katolske sognekirken i Binondo i Manila med Katipunanlederen Andres Bonifacio. Han var da enkemann etter at hans første kone, Monica, hadde fått lepra og dødd. Gregoria og Andres fikk en sønn, Andres jr., som døde av kopper som liten.
Som Bonifacios hustru måtte hun ta på seg store oppofrelser, og utførte risikable oppdrag som bare kvinner kunne gjøre uten for stor fare for å bli avslørt av politiet. Hun foretok avledende manøvrer når de sammensvorne møttes i deres hus, og hadde som oppgave å holde skjult viktige Katipunandokumenter.
Krigsinnsats, enke
Revolusjonsgeneralene priste hennes mot og snarrådighet i kamp, og den årvåkenhet som flere ganger reddet henne fra oppdagelse og arrestasjon.
I mai 1897 ble ektemannen henrettet i Cavite, av de filippinske revolusjonære under deres nye leder Emilio Aguinaldo. Da trakk Gregoria opp i fjellene ved Pasig, og til tross for mannens endelikt fortsatte hun frigjøringskampen. I fjellene møtte hun Julio Nakpil, en annen filippinsk patriot tilknyttet Katipunan, som hadde hatt kommando over de revolusjonære styrkene i nord. Hun og Julio giftet seg i Quiapo-kirken i Manila den 10. desember 1898.
Nytt ekteskap
Da amerikanerne hadde slått ned revolusjonen i deres område, vendte ekteparet tilbake til det borgerlige fredelige liv, og ble boende i Quiapo. De fikk åtte barn sammen, Juana, Lucia, Juan, Julia, Francisca, Josefina, Mercedes og Caridad. Gregoria var en hengiven hustru og mor som oppdro barna i frihetslengselens ånd.
Hun døde den 15. mars 1943 under den japanske okkupasjon av Filippinene under den annen verdenskrig.
Smedhus
Smedhus er et sted i Rygge i Moss kommune i Viken. Det ble regnet av Statistisk sentralbyrå som et tettsted inntil 2012, da beregningsmetodikken ble endret og stedet ble slått sammen med Moss. Smedhus ligger omtrent fem kilometer sør for Moss sentrum, og ca. 13 kilometer nordøst for Ryggebyen.
Eikenes holdeplass
Eikenes holdeplass var en holdeplass på Vestfoldbanen i Larvik kommune i Vestfold fylke, den ligger mellom Skien og Larvik. Den ligger like ved Farrisvannet som er Larviks hoveddrikkevannskilde. Eikenes ble åpnet 1899 som holdeplass, og ble rundt 1904 oppgradert til stoppested som var betjent til 1958. I 1973 ble det nedgradert til holdeplass igjen. Holdeplassen ble inntil 2018 betjent av ett (lørdag to) tog om ettermiddagen i retning Porsgrunn, i retning Larvik bare lørdag og søndag om morgenen. Holdeplassen ble lagt ned 6. august 2018 i forbindelse med omlegging av traseen for Vestfoldbanen.
Høsten 2018 åpnet den nye traséen med dobbeltspor på Vestfoldbanen på strekningen Farriseidet – Porsgrunn langs E18. Banestrekningen hvor Eikenes holdeplass ligger ble lagt ned og skinnene fjernet.
Véronique Béliveau
Véronique Béliveau (født Nicole Monique 24. januar 1955 i Montréal i Quebec) er en kanadisk skuespiller og pop-/rocksanger som ble nominert for 1987 Juno Award som Årets kvinnelige vokalist. Hennes første album var Prends-moi comme je suis i 1977. I 1983 fikk hun sitt gjennombrudd med singelen "Je Suis Fidèle" og albumet "Transit". Hennes første album på engelsk var "Borderline" i 1987. I 1985 var hun en av en gruppe kanadiske sangere som laget «Tears Are Not Enough» for å støtte kampen mot hungersnøden i Etiopia. En av hennes høyprofilfremføringer var åpningen av Galaen for Expo 86.
Véronique Béliveau er hovedsakelig kjent som en sanger, men har også vært med i filmen Parlez-nous d'amour fra 1976.
Album
Som Veronique (uten etternavn)
Singler
Som Veronique (uten etternavn)
Annet
Med Northern Lights
Richard Lugar
Richard «Dick» Green Lugar (født 4. april 1932 i Indianapolis i Indiana, død 28. april 2019 i Falls Church i Virginia ) var en amerikansk politiker. Han var senator fra delstaten Indiana fra 1977 til 2013. Lugar tilhørte Det republikanske parti og forsøkte å bli partiets presidentkandidat før valget i 1996. Han markerte seg sterkt ved arbeid for nedbyggingen av kjernefysiske, biologiske og kjemiske våpen i USAs senat.
Bakgrunn
Richard Lugar var sønn av Bertha (født Green) og Marvin Lugar. Han var delvis av tysk slektsbakgrunn.
Han ble utskrevet fra det private Denison University i Ohio i 1954 og siden fra Pembroke College i Oxford i 1956. Etter universitetet var Lugar tre år i den amerikanske marinen.
Politiker
Lugar var borgermester i Indianapolis før han ble senator. Han prøvde seg som senatorkandidat i 1974, men tapte for den sittende senatoren, demokraten Birch Bayh. To år senere vant han mot den sittende demokraten Vance Hartke. I de fire valgene etter 1988 fikk han over 65 % av stemmene hver gang.
I 2012 ble han utfordret i primærvalget av den mer konservative Richard Mourdouck. Lugar tapte med 39 % mot Mourdocks 61 %. Mourdock tapte selve valget for demokraten Joe Donnelly. Sistnevnte sammenlignet seg med Lugar i reklamesnutter.
Lugar var i to perioder formann for Senatets utenrikskomite, fra 1985 til 1987, og fra 2003 til 2007.
I 2013 ble Lugar tildelt Presidentens frihetsmedalje.
Blagodarnyj
Blagodarnyj (russisk: Благода́рный) er en by i Stavropol kraj i Russland. Den ligger ved elva Mokraja Bujvola (ei sideelv til Kuma), rundt 120 km øst for Stavropol. Innbyggertall: 34 500 (folketelling 2002), 27 828 (folketelling 1989).
Den ble grunnlagt i 1782 som landsbyen Blagodarnoje (russisk: Благода́рное). Bystatus ble innvilget i 1971.
Finn Iunker
Finn Iunker (født Finn Iunker Andersen 27. mars 1969 i Oslo) er en norsk dramatiker og gjendikter.
Hans første skuespill, The Answering Machine, kom i 1994. Han har også skrevet stykkene Ifigeneia og Dealing with Helen. Iunker er en hyppig spilt dramatiker på europeiske scener, blant annet i Nederland.
Radioteatrets oppsetning av Ifigeneia fikk i 2006 sølv i radioprisen Prix Italia. I 2006 satte den norske teatergruppen Verk Produksjoner opp Ifigeneia på Black Box teater i Oslo. Denne oppsetningen vant Danse- og Teatersentrums scenekunstpris for 2007, og ble også nominert til Hedda-prisen. Vinteren 2008 satte Verk Produksjoner opp The Answering Machine, og høsten 2008 fulgte de opp med Dealing with Helen.
Iunker ble tildelt Ibsenprisen i 2006 sammen med Liv Heløe.
Los Reyes Acaquilpan
Los Reyes Acaquilpan er en by i delstaten México i Mexico, og er administrasjonssentrum i La Paz kommune. Den er også en del av Mexico by.
Mexico bys metros Linje As sørøstlige endestasjon, La Paz, ligger i Los Reyes.
Rødtangen
Stedsnavnet
Navnet "Rødtangen" er først kjent brukt på slutten av 1600-tallet. Det første leddet av navnet, "rød", stammer trolig fra et gårdsnavn. Det norrøne ordet ruð betyr "rydning". Holtnes' nabogård heter Rød, og det kan hende at deler av Rødtangen-området opprinnelig har tilhørt denne gården. Det er også mulig at det har ligget en ødegård i området som har hatt et rud-navn. I biskop Eysteins jordebok fra 1390-tallet nevnes det at Hurum prestebol eide 3 1/2 øresbol i Skytilsuika rudi. Skyttelvik ligger rett øst for Rødtangen, og det er mulig at det har ligget en gård ved navn "Skyttelviksrud" et sted mellom Skyttelvik og Holtnes, kanskje i nærheten av åsen som fortsatt i dag heter Ødegårdsåsen.
Forhistorisk tid
Området rundt Rødtangen er svært rikt på kulturminner fra forhistorisk tid, særlig fra eldre og yngre steinalder, samt bronsealderen. To dyssegraver fra traktbegerkulturens tid i yngre steinalder er blant de viktigste funna som er gjort her. På Rødtangen er det også flere godt bevarte gravrøyser fra bronsealderen. Både dyssegravene og gravrøysene ble bygd for å være synlige fra fjorden.
Middelalder
Det var sannsynligvis ingen bosetning på Rødtangen i middelalderen. De nærmeste gårdene var Holtnes, Skyttelvik og Rød. Det kan også ha eksistert en ødegård ved navn "Skyttelviksrud" mellom Skyttelvik og Holtnes.
Tidlig nytid
Den første bebyggelsen på Rødtangen var trolig en husmannsplass under gården Holtnes. Manntallet fra 1664 nevner at Holtnes hadde to husmenn, og det er sannsynlig at i hvert fall én av disse, og kanskje begge to, bodde på Rødtangen.
På 1600-tallet økte skipstrafikken inn Drammensfjorden til Strømsø og Bragernes. For seilskutene var Svelvikstrømmen ofte vanskelig å passere, og de trengte derfor los. Mot slutten av 1600-tallet nevnes det flere loser som bodde på Rødtangen. For losene var Rødtangen et godt sted å speide etter seilskuter som kom inn fjorden, for det var konkurranse om å komme seg først ut til skuta for å få losoppdraget. En "Jørgen Lods" er nevnt i "Sandviken" ved Rødtangen i 1688, og i 1693 nevnes det tre loser på Rødtangen. Etter 1731 bodde det imidlertid ingen loser på Rødtangen; de holdt i stedet til i Holmsbu. Den siste statslos som bodde på Rødtangen var Helge Engedahl.
Etter hvert førte seilskutetrafikken forbi Rødtangen til at det ble oppretta en tollstasjon på Rødtangen. Denne hørte fra begynnelsen av inn under Sands tolldistrikt, deretter under Drøbaks tolldistrikt, og fra 1779 til Holmestrands tolldistrikt. Den første tollbetjenten som bodde på Rødtangen var Nils Schavenius, som er nevnt i 1752. Tollerne veksla mellom å bo på Rødtangen og i Holmsbustøa. Som en følge av tollervirksomheten bosatte også en del røyerter (rorskarer) seg på Rødtangen. Det var også et gjestgiveri her, nevnt i 1788. Folketellinga fra 1801 nevner at det bodde en fraktemann på Rødtangen. Under en takstforretning i januar 1803 skal det ha vært to våningshus på Rødtangen, så noe tettsted var det fortsatt ikke. I 1807 ble det anlagt en militær signalstasjon på Rødtangen, som en del av kystvernet under Napoleonskrigene. Fortsatt i 1835 oppgir folketellinga for dette året at det kun fantes tre husholdninger på Rødtangen, med til sammen 26 hjemmehørende personer.
Lossted og fyr
I 1859 ble Rødtangen losstasjon lagt under Svelvik oldermannskap, og i 1864 bestemte departementet at det skulle være 18 fastloser i dette distriktet, hvorav halvparten skulle bo på Rødtangen. Dette førte til en betraktelig befolkningsvekst på Rødtangen. Under folketellinga i 1865 bodde det 96 personer på Rødtangen.
I 1818 fikk Holmestrands tolldistrikt ansvar for Drammensfjorden mellom Volden ved Verket og Østnestangen vest for Tofte. En tollunderbetjent skulle bo på Rødtangen. Staten kjøpte ei tomt av gården Holtnes på Rødtangen for å oppføre en tollerbolig, som sto ferdig i 1828. Denne står fortsatt, og er et viktig kulturminne på stedet.
Trolig har det stått ei enkel fyrlykt på Nebba ved Rødtangen helt siden 1700-tallet. Ei slik lykt er avmerka på et kart fra 1826. I 1840 ble det bygd et skikkelig fyrhus på Nebba, med bolig for fyrvokteren. Fyrhuset ble demontert og solgt i 1897, og erstatta med ei mindre lykt. I 1903 ble det også bygd et lite tårn med ei tåkeklokke på Nebba, og dette står fortsatt, og ble restaurert i 2004. Seinere ble det installert en tåkelur her, som var i drift fram til 1984.
Turisme
Flere institusjoner og fagforeninger anskaffa seg også feriehjem på Rødtangen, blant annet Drammens avdeling av Norsk Centralforening for boktrykkere, Pleiestiftelsen for småbarn i Drammen, Oslo fengselsbetjenters forening, og Finnmarkslaget i Oslo.
Tettstedet på 1800-tallet og 1900-tallet
Folketallet på Rødtangen var noenlunde stabilt fra midten av 1800-tallet og utover. Under folketellinga i 1875 bodde det 108 personer på Rødtangen, fordelt på 18 husstander. I 1891 var folketallet 98, og i 1900 bodde det 93 personer her. I 1910 var innbyggertallet 10, i 1920 var det 145, og i 1930 var det 148. Et kart fra 1890 viser 26 hus på Rødtangen.
Stedet var stort nok til å få eget poståpneri i 1871. Dette ble ikke nedlagt før i 1982. Rødtangen var også det første stedet i Hurum som fikk telefonforbindelse på 1890-tallet, i samme hus som poståpneriet, da Drammen Oplands Telefonselskab oppretta ei linje dit. Telefonsentralen på Rødtangen ble overført til Holmsbu i 1904. Talestasjonen på Rødtangen ble nedlagt i 1949, og erstatta av en telefonkiosk.
I 1909 ble Rødtangen bedehus innvia. Det var bygd for midler som var innsamla av Rødtangen kvinneforening.
Det ble holdt skole på Rødtangen i leide lokaler fra 1872 til 1914. Skolen delte lærer med Folkestad skole. I 1914 bygde kommunen en egen skolebygning på Rødtangen til en pris av kr. 4200,-. Det var imidlertid bare skole på Rødtangen fram til 1939, da elevtallet var blitt så lavt at skolen ble slått sammen med Holmsbu skole.
Utflytting i etterkrigstida
I etterkrigstida forsvant de fleste av arbeidsplassene på Rødtangen. Toll- og losvesenet ble sentralisert. Skolen ble nedlagt rett før krigen. Det var ikke lenger økonomisk grunnlag for den lille kolonialen på stedet, og Rødtangen badehotel innskrenka drifta etter brannen på 1950-tallet. Det var heller ikke grunnlag for hotelldrift slik den hadde blitt drevet tidligere. Fra 1950-tallet fram til rundt 1970 brukte Norsk folkehjelp det gamle hotellet som feriehjem for slitne husmødre.
I stedet begynte ei stor hyttutbygging i området, og det ble etablert en campingplass på sletta ovenfor Brevikbukta. Konsekvensen av sentraliseringa og tapet av arbeidsplasser ble at folk begynte å flytte fra Rødtangen, som mer og mer fikk preg av å være ei hyttegrend enn ett levende lokalsamfunn.
Referanser
23. Roedtangen.no "Lodskrakken", 2. juni 2015.
GEDCOM
Gedcomstandarden er utviklet over mange år, men synes nå å ha stoppet opp. Det finnes flere ulike versjoner av protokollen, men fram til versjon 6.0 synes disse (stort sett) å være bakoverkompatible. Ikke alle opplysninger som lagres av et slektsdataprogram blir eksportert til Gedcomfiler. Opplysninger som ikke omfattes av den aktuelle standarden kan ikke påregnes å være med ved transport til et annet program.
Gedcomstandarden finnes i flere ulike versjoner, men det er det bare noen av disse som er offisielle. Versjon 4.0 og 5.5 (sistnevnte fra januar 1996) er offisielle, mens versjoner mellom 5.0 og 5.4, samt versjon 5.5.1 (fra oktober 1999) er alle «kladdeutgaver». Det er også skrevet spesifikasjoner til Gedcom 6.0, men denne spesifikasjonen baserer seg på bruk av XML. Også denne er kun i en «kladdeutgaver» og den er heller ikke bakoverkompatibel med andre versjoner. Dataprogrammer som bare kan lagre Gedcomfiler i en av «kladdeversjonene» kan forårsake problemer når eksporterte opplysninger skal importeres i andre programmer. Det samme vil også være tilfelle hvis man importerer filer fra en nyere versjon enn den slektsdataprogrammet var skrevet for.
Selv om versjon 5.5 tar vare på mye av den informasjonen som er lagret i et slektsdataprogram, må brukerne allikevel regne med å legge inn en del opplysninger manuelt når Gedcom brukes for å flytte data.
Ut over de rene kodene som er spesifisert i 5.5, kan produsentene lage egne koder som alle skal starte med _ (underscore). Disse kan være forskjellige fra produsent til produsent og kan vanskeliggjøre ren import og eksport av data.
Adam Sedgwick
Adam Sedgwick (født 22. mars 1785 i Dent i Yorkshire i England, død 27. januar 1873 i Cambridge) var en av grunnleggerne av den moderne geologi. Han foreslo både devon- og kambrium-perioden som bestanddeler av den geologiske tidsskala. Sistnevnte forslag baserte seg på den stratigrafiske forskning han foretok i Wales.
Karriere
I Cambridge var han medvirkende i de reformer som gjorde universitetet til en moderne utdannelses- og forskningsinstitusjon. I 1829 ble han president for Geological Society i London. I 1834 ble han Prebendary ved katedralen i Norwich; han ivaretok sine geistlige forpliktelser der ved siden av sine universitetsoppgaver frem til sin død. I 1835 publiserte han sammen med Sir Roderick Murchison verket «On the Silurian and Cambrian Systems, Exhibiting the Order in which the Older Sedimentary Strata Succeed each other in England and Wales». I 1845 ble han stedfortredende rektor for Trinity College.
Han stod i brevkontakt med Charles Darwin, som hadde vært hans elev i geologien. Men Darwin lyktes aldri i å overbevise ham om riktigheten av hans versjon av utviklingshypotesen. Sedgwick skrev til og med til Darwin:
Til tross for disse meningsforskjellene forble de to gode venner gjennom hele livet.
Liste over priser vunnet av Simpsons
Dette er en 'liste over priser vunnet av den animerte situasjonskomedien Simpsons''.
Outstanding Animated Program (for programming one hour or less)
Merk – Ifølge kommentarsporet på DVD-en ble ingen episoder nominert i denne kategorien i 1993 og 1994 fordi produsentene i stedet nominerte episoder til kategorien Outstanding Comedy Series. The Simpsons ble ikke nominert i denne kategorien, så derfor ga produsentene opp i 1995 og gikk tilbake til å nominere episoder i kategorien Animation.
Outstanding Voice-Over Performance
Merk – Denne prisen er delt ut av en komité, og det er ingen nominerte
Animation
<!--==Trivia==
Vacaria
Vacaria er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
VM i skiflyging 1990
Verdensmesterskapet i skiflyging 1990 ble arrangert i Vikersund, Norge fra 23. til 25. februar 1990.
Snømangel gjorde at store mengder snø måtte fraktes til bakken med lastebiler. Bare én konkurransedag (søndag) ble gjennomført.
Bakken
Vikersundbakken ble utbygd til K175 foran mesterskapet. Før VM var bakkerekorden 163 meter, satt av Piotr Fijas (Polen ) 15. februar 1986. Under mesterskapet satte Matti Nykänen (Finland) og Dieter Thoma (Vest-Tyskland) ny bakkerekord med 171 meter.