cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Christina Doreothea Stuart
Biografi
I 1783 debuterte en danserinne ved navn Eleanore Stuart ved Det Kongelige Teater i København; hun kan ha vært datter av Christina Doreothea Stuart.
Phrissomidius
Phrissomidius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
Morimopsini er nokså små, kraftige, gråaktige trebukker. De ligner mye på artene i gruppen Dorcadionini. Dekkvingene er ofte noe knudrete.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Elfenbeinskysten.
Isabel Lucas
Isabel Lucas (født 29. januar 1985 i Melbourne, Victoria, Australia) er en australsk skuespiller.
Hun er spesielt kjent for rollen sin som «Tasha Andrews» i TV-serien Home and Away på TV 2. Lucas og familien hennes flyttet til Sveits for et år siden moren hennes ble født der.
Karriere
Isabel Lucas prøvde seg først i rollen som Kit Hunter i serien Home and Away, men de syntes ikke hun passet som Kit. Hun hadde talent, og de ville ha henne i serien og lagde rollen Tasha Andrews til henne! Lucas har startet innspillingen av sin første film kalt Daybreakers hvor hun vil spille en vampyr, sammen med Willem Defoe og Ethan Hawke. Filmen har planlagt premiere i september 2009 i USA. Lucas har også spilt i et par reklamefilmer. Nylig fikk hun en birolle i filmen 'Transformers 2'. Isabel Lucas var med i den kritikerroste serien fra 2. verdenskrig, "The Pacific", som gikk på NRK1. Der spiller hun soldatkjæresten "Gwen" som blir igjen i Australia når kjæresten drar ut på tokt.
Veldedighet
Lucas er interessert i naturvern og veldedighet, og hun støtter og er ambassadør for mange veldedighetsgrupper, bl.a:
Finnfjorden (Hammerfest)
Finnfjorden er en fjord på nordsiden av Sørøya i Hammerfest kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg 5,5 km sørøstover til Finnfjordbotn. Fjorden har innløp mellom Saksnæringen i vest og Finnfjordskjeret i øst, like sør for Kamøya. Finnfjordholmen ligger et godt stykke inn i fjorden og det siste stykket innenfor denne blir kalt Finnfjordbotn.
Fjorden er 35 meter på det dypeste, helt ytterst i fjorden.
Svortland
Svortland er et tettsted og administrasjonssenteret i Bømlo kommune i Vestland. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger nordvest på øya Bømlo. Tidligere ble tettstedet også omtalt som Bremnes.
Navn
Navnet kommer av fuglenavnet sysvort (svarttrost) og land. Det kan også ha formen Sortland og som etternavn skrives det alltid slik, noe forfatteren Bjørn Sortland som er oppvokst på Svortland, er et eksempel på. Navneforma er blitt vedtatt av kommunestyret i Bømlo.
Severdigheter
Opp i gjennom årene har Svortland fått stadig flere butikker. Det største senteret på Svortland, Sams Senter, inneholder 19 butikker. Det er også andre kjøpesenter på Svortland, blant annet Sekstanten kjøpesenter og Østensen Combi Senter. Ved siden av Sams Senter ligger Bømlo kulturhus. HSD kjøpesenter er der gamle Busstasjonen var. Bremnes kyrkje ligger også på Svortland.
Jarabulus
Jarabulus (arabisk: جرابلس, Jarābulus; nordsyrisk-arabisk: Jrāblos) er en by i Syria som administrativt hører til guvernementet Aleppo. Jarabulus, også transkrivert Jerablus, ligger 367 moh og ligget på vestbredden av Eufrat. Ifølge Syrias statistisk sentralbyrå (CBS) hadde hadde byen et folketall på 11 570 i 2004. Den ligger like nord for Assadsjøen og like sør for den syrisk-tyrkiske grense.
Marianne Hafting Fyhn
Marianne Hafting Fyhn (født 11. oktober 1973) er en norsk biolog og professor ved Universitetet i Oslo (UiO).
Jarabulus
Det opprinnelige navnet på 1700-tallet f.Kr. ser ut til å ha vært «Djerabis», senere omtalt som «Djeraboolos» eller «Djerablus», trolig fra Hierapolis (som er dagens Manbij i sørvest). Det finnes funn fra bronse- og jernalderen like nord for Jarabulus (delvis i Tyrkia) på et sted som kalles «Karkemisj». I gresk og romersk tid var navnet til den antikke byen «Europos» (Εὐρωπός), som trolig er opphavet til den moderne formen av navnet Jerabis.
Marianne Hafting Fyhn
Marianne Fyhn studerte realfag i Bergen. Etter feltarbeid på Svalbard der Fyhn studerte arktisk biologi, tok hun mastergrad i fysiologi ved Universitetet i Tromsø. Siden ble hun vitenskapelig assistent hos May-Britt og Edvard Moser ved NTNUs Senter for hukommelsesbiologi (Centre for the Biology of Memory, seinere Kavli-instituttet), der hun forsket på stedsans og hukommelse. I 2004 publiserte hun en artikkel i Science som beskrev at hjerneceller i entorhinal cortex danner et mentalt kart over omgivelsene. Hun fulgte opp arbeidet med en artikkel som ble publisert i Nature i 2005 der disse hjernecellene ble døpt grid celler. I mai 2005 tok Fyhn doktorgrad samme sted med utgangspunkt i disse studiene. Doktoravhandlingen viste at hjerneområdet entorhinal cortex inneholder et mentalt kart over omgivelsene. Fyhns avhandling ble kåret til verdens beste doktorgrad innen nevrovitenskap i 2005, og hun fikk Donald B. Lindsley's prize in Behavioral Neuroscience. Deretter var hun tre år postdoktor ved NTNU. Funnet av gridcellene førte til at Norge i 2014 for første gang fikk Nobelprisen i fysiologi eller medisin ved forskerekteparet Moser.
Torget vest
Etter oppføring ble bygget solgt til Gjensidige og i januar 2021 ble det kjøpt opp av Scala Eiendom og CC Eiendom. Eiendommen forvaltes av Scala Eiendom.
Chop suey
Chop suey (kinesisk: 杂碎, pinyin: zasui, jyutping: zaap6 seoi3, som betyr «blandede biter») er en kinesisk matrett oppfunnet i Nord-Amerika mot slutten av 1800-tallet bestående av noen slags i biter hakket kjøtt snarstekt med grønnsaker som så anrettes med en stivelsesjevnet saus.
Retten serveres vanligvis med ris men kan også serveres med kinesiske nudler.
Det finnes en rekke historier om hvordan retten skal ha blitt til, men det mest sannsynlige er at den er inspirert av en eldre rett fra provinsen Guangdong, som så er blitt tilpasset etter tilgjengelige råvarer. Opprinnelsen er imidlertid omstridt.
Musical
I den amerikanske musicalen Flower Drum Song (Richard Rodgers og Oscar Hammerstein II, 1958) er sangen Chop Suey et av hovedinnslagene.
MS «Mowi Star»
MS «Mowi Star» er en norsk brønnbåt bygget i 1996. Skipet eies av Seistar Holding. Skipet har en lengde på 38,7 meter og en bredde på rundt 8 meter.
Lothar I av Det tysk-romerske rike
Lothar I (nederlandsk og middelalderlatin: Lotharius; tysk: Lothar; fransk: Lothaire; født 795, død 23. september 855 i fyrsteabeddiet i Prüm) var eldste sønn av kong og keiser Ludvig den fromme av Frankerriket, og ble konge av Italia (818 – 855) og tysk-romersk keiser (843 – 855). Han styrte sammen med sin far som keiser fram til 849, og var guvernør av Bayern (815–817), og konge av Mellomfrankerriket (840–855).
Fylkesvei 4146
Fylkesvei 4146 går mellom Helle og Eigebakken i Flekkefjord kommune. Veien er 2,0 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 926 (Vest-Agder).
Lothar I av Det tysk-romerske rike
Lothar var den eldste sønnen til den karolingiske keiser Ludvig den fromme og hans hustru Ermengarde, datter av Ingerman, hertug av Hesbaye. Ved flere anledninger var Lothar og hans fullbrødre Pipin og Ludvig den tyske i opprør mot sin far for å protestere mot forsøk på å gjøre deres yngre halvbror Karl den skallede til medarving av de frankiske besittelsene. Ved deres fars død slo Karl og Ludvig sine styrker sammen for å gå imot Lothar i en innbyrdeskrig som varte i tre år (840–843). Striden mellom brødrene var direkte medvirkende til at det Frankerriket som deres bestefar Karl den store hadde samlet og utvidet, ble brutt opp og la grunnlaget for de moderne statene Frankrike og Tyskland.
Tidlig liv og styre
Lite er kjent av Lothars tidligste år, som antagelig ble tilbrakt ved hoffet til hans bestefar Karl den store. I 814 døde bestefaren og hans far overtok det enorme riket. Året etter ble Lother, nå voksen, sendt for å styre Bayern på vegne av sin far. I 817 var Ludvig den fromme i en ulykke da galleriet fra katedralen til palasset i Aachen raste sammen. Mange ble drept og Ludvig selv hadde så vidt overlevd. Følelsen av døden fikk han til å planlegge sin etterfølgelse og tre måneder senere sendt han ut en keiserlig forordning, Ordinatio Imperii, som la fram planene for en ryddig etterfølgelse. I 815 hadde han allerede gitt sine sønner andel i regjeringen, men uten kongelige titler: Lothar til Bayern og Pipin til Aquitaine. Nå fortsatte han med å dele riket blant sine tre sønner:
I denne planen ble det fastslått at om en av de underordnet kongene døde ville han bli etterfulgt av sine sønner. Om han døde barnløs ville Lothar arve hans kongerike. Om Lothar døde uten sønner ville en av hans brødre bli valgt av «folket» til erstatte ham. Framfor alt ville riket ikke bli delt: keiseren ville herske enerådende over de underordnet kongene. Lothar var 22 år da denne bestemmelsen kom, broren Pipin var 20 og den yngste, Ludvig, var 13 år. I tillegg fikk deres fetter, Bernard av Italia, en andel av arven. Ordinatio Imperii etterlot Bernard med en usikker og underordnet posisjon som konge av Italia, men underlagt som vasall av Lothar. Han begynte å konspirere for å erklære sin uavhengighet, men det lekket til Ludvig den fromme. Umiddelbart ledet han sin hær mot Italia, truet av dette møtte Bernard sin onkel i Chalon og overga. Kongen lot ham frakte til Aachen hvor han ble stilt for en domstol som dømte ham til døden for forræderi. Ludvig endret dommen til at han ble blindet ved at øynene hans ble stukket ut. Det ble pliktskyldig utført, men Bernard døde to dager senere i store smerter. Lothar overtok Bernards kongerike i Italia.
I 821 giftet Lothar seg med Ermengarde (død 851), datter av grev Hugo av Tours. De fikk åtte barn sammen, hvor den eldste var Ludvig II (ca. 825–875), tysk-romersk keiser.
Da Lothar kom tilbake til sin fars hoff oppdaget han at farens nye hustru, Judith av Bayern, hadde overtalt hans far til også å inkludere hennes unge sønn Karl, som ble født i 823. Dette opplegget ble gjort offisielt i 829. Kong Ludvig den fromme hadde et ømt hjerte for sin yngste sønn Karl. Også i 829 besluttet han at den seks år gamle gutten skulle få sitt eget kongerike og valgte Alemannia, det gamle området til den germanske stammen alamannerne. Dette sørtyske området var sentrert ved Bodensjøen, og omfattet blant annet Hochrhein («Høyrhinen»), Schwarzwald, og Alsace. Problemet var at dette området var en del av Lothars rike, og da kong Ludvig ga det til sin yngste sønn, reduserte han Lothars rike Som keiser kunne han gjøre med sitt rike som han selv bestemte, men Lothar var rasende over fiendtlig overtagelse av deler av hans kongerike.
Riket brytes opp
Lothar hadde forhandlinger med sine to helbrødre Pipin og Ludvig (kalt for «den tyske» grunnet lokaliseringen av hans rike) hvor han antydet at de ville bli de neste som ville få sine riker redusert til fordel for deres yngste halvbror. Misnøyen brøt ut i regelrett krig mellom faren og de tre sønnene, keiseren og de tre kongene, i 830. De tilbrakte det neste tre årene i jevnlig strid over delingen av riket. I 833 fikk brødrene overtaket da de fanget sin far og deres lille halvbror og fikk satt dem under forfaring. Lothar krevde tronen som keiser. Historikeren Nithard fortalte at «Han holdt sin far og Karl i fri forvaring, og beordret munkene til å holde Karl med selskap; de skulle få ham til å vende seg til munkelivet, og oppfordre ham til å ta det selv.»
Unge Karl lot seg ikke friste av klosterlivet, og faren Ludvig sendte i hemmelighet et forslag til to av sønnene, Pipin og Ludvig den tyske, hvor han lovte å gi dem større rike hvis de kjempet sammen med ham mot den eldre broren Lothar. «Løftet om mer land gjorde dem mer enn ivrige etter å føye seg,» bemerket Nithard. Ludvig den fromme dukket uventet opp ved en offentlig forsamling, og Lothar sto brått alene mot faren og sine to brødre. Han ble tvunget til reise tilbake til Italia og sverge en ed på at han ville være fornøyd med kun sitt eget kongerike for resten av livet. Ludvig den fromme ble gjeninnsatt i 831 og han fratok Lothar hans keiserlige tittel. Han ble også fratatt Italia som ble gitt til unge Karl.
Det andre opprøret ble tilskyndet av Angilbert, erkebiskop av Milano, som overtalte Lothar til å bryte med sin far. I 834 ble Ludvig den fromme avsatt på nytt. Lothar, via lojaliteten til langobardene i nordlige Italia og senere forsoninger, beholdt Italia og posisjonen som keiser gjennom alle de gjenværende delingen av riket.
I 838 døde Pipin uventet i Aquitaine, og Ludvig den fromme bestemte at halvbroren Karl, som hadde styrt Alemannia i mindre enn et år, skulle overta hans kongerike. Folket i Aquitaine gjorde opprør og utropte sin egen konge: Pipins sønn Pipin II. Resultatet at Ludvig den fromme hadde mistet en del av sitt rike. Frankerne kalte nå den yngste sønnen for Karl den landløse, men det ble formidlet som Karl den skallede, noe som var ironisk ment da han hadde hår, og hvor den ironiske mangelen på hår henviste til hans mangel på besittelser i kontrast til sine brødre.
Ludvig besluttet isteden å gi Karl en del av sitt eget kjerneområde, Neustria, og døde selv i 840. Karl den skallede ble da frankernes konge. Ludvig sendte de keiserlige verdighetssymboler til Lothar i Italia, nå 45 år gammel, som på tross av tidligere delinger av riket, kreve hele Frankerriket underlagt seg selv. Karl satt på sin fars trone i Neustria, Ludvig den tyske satt i Bayern og Aquitaine var styrt av hans nevø Pipin II. Ingen av brødrene var villige til oppgi sine besittelser til fordel for den eldste broren Lothar. Krig brøt ut igjen og raste i ytterligere tre år. De to av brødrene Karl og Ludvig den tyske allierte seg i felles sak mot Lothar, som fikk sin nevø Pipin II på sin side. Krigen kulminerte med et avgjørende slag som ble utkjempet ved Fontenoy i nærheten av Auxerre den 25. juni 841. Begge sider med rundt 150 000 menn og i henhold til historikeren Andreas Agnellus fra Ravenna ble rundt 40 000 menn drept i slaget, skjønt tallene er antagelig overdrevne. Pipin II beseiret Karl den skallede, men Lothar ble beseiret av Karl den tyske. Pipin vendte tilbake til Aquitaine og fortsatte krigen med Karl den skallede. Lother flyktet til Aachen. Til tross for det knusende nederlaget for Lothar fortsatte krigen i ytterligere to år fram til august 843 da fredsavtalen i Verdun ble signert. Fredsforhandlinger begynte tidligere. I juni møtte brødrene på en øy i elven Saône hvor de ble enige om et arrangement som utviklet seg etter vanskeligheter og forsinkelser til avtalen i Verdun. Den var den første av flere avtaler som sikret at det karolingiske riket ble delt i tre kongeriker mellom de tre overlevende sønnene til Ludvig den fromme:
Det Norske Bibelselskap
Det Norske Bibelselskap er en norsk, kristen stiftelse som oversetter, produserer og distribuerer Bibelen og bibeldeler i Norge.
Lothar I av Det tysk-romerske rike
Riket brytes opp
Lothars rike, Mellomfrankerriket, hadde innebygde vanskeligheter. Dens lengde, fra Middelhavet og til Nordsjøen med Alpene som delte det, og dens utsatte landgrenser med svak indre kommunikasjon, var en kunstig enhet som snart fragmenterte. Lothar avga snart Italia til sin eldste sønn Lothar II og forsøkte administrere sitt nye kongerike. Han ble opptatt av jevnlige krangling og forsoninger med sine brødre og fåfengte anstrengelser på å beskytte sin landområder fra angrep fra nordboere (slik norrøne vikinger var omtalt i frankiske skrifter) og sarasenere (muslimske pirater i Middelhavet). I 845 ledet grev Fulcrad i Arles et opprør i Provence. Lothar kom ned og tvang dem til å overgi seg. Fulcrad ble forsont med keiseren innen året etter da han fulgte Lothar på en militær ekspedisjon mot sarasenerne i Italia.
Det Norske Bibelselskap
Bibelselskapet er organisert som et forlag som distribuerer Bibelen i ulike utgaver og andre bøker relatert til formålet, samt en innsamlingsavdeling som finansierer bibeldistribusjon i andre land. Det aller meste av dette formidles via De forente bibelselskaper (United Bible Societies), som har arbeid i over 200 land og territorier og representasjon i 145 land. De fleste kirkesamfunn i Norge er representert i stiftelsens styre.
Lothar I av Det tysk-romerske rike
Død og arv
I 855 ble Lothar alvorlig syk, og fortvilet over ikke å bli frisk sa han fra seg sin trone, delte sin landområder mellom sine tre sønner. Den 23. september gikk han inn i klosteret i Prüm, og døde der seks dager senere. Han ble også gravlagt i Prüm. I 1860 ble funnet en kiste som ble åpnet og som inneholdt hans levninger.
Det Norske Bibelselskap
Bibeloversettelser
De første bibelutgavene fra forlaget var på dansk. Først i 1904 kom en utgave som brøt med det danske språket. En ny oversettelse kom i 1930. På 1950-tallet anså mange språket i 1930-utgaven som foreldet, og man begynte å jobbe med en fullstendig gjennomgang av Bibelen. Den nye oversettelsen kom i 1978.
Lothar I av Det tysk-romerske rike
Ekteskap og barn
Lothar giftet seg med Ermengarde av Tours i 821, som døde i 851. De fikk følgende barn:
Det Norske Bibelselskap
Bibeloversettelser
Det nye testamentet ble utgitt på nynorsk i 1899, og hele Bibelen i 1921. En ny utgave kom i 1938, og i prosessen med nyoversettelse fra 1950-tallet jobbet man parallelt slik at også en ny nynorskutgave kom i 1978. Denne ble lett redigert og kom ut i en ny utgave i 1985.
Lothar I av Det tysk-romerske rike
Ekteskap og barn
Et illegitimt barn er kjent, Karloman (død 853).
Det Norske Bibelselskap
Bibel 2011
Rundt millenniumskiftet planla selskapet en grundig revisjon. Tidlig i dette arbeidet viste det seg et behov for en helt ny oversettelse fra grunnspråket, og selskapet engasjerte både oversettere, konsulenter og rådgivere i et oversettelsesarbeid som skulle ta omtrent elleve år. Den nye oversettelsen av Det nye testamentet (NT) stod ferdig i 2005, og selskapet gav ut nye todelte utgaver med Det gamle testamtets tekst fra 1985. I oktober 2011 ble den nye oversettelsen, kalt Bibel 2011, utgitt i sin helhet, med små revideringer av NT 2005.
1930-oversettelsen på bokmål, 1938-oversettelsen på nynorsk og utgaver på begge målformer med 78/85-oversettelsen skal ifølge selskapet fortsatt utgis.
Andre språk
Bibelselskapet har også arbeidet med flere oversettelser til samisk, og vært med i oversettelser og utgivelser av diverse samiske utgaver siden 1840. Den første fullstendige oversettelsen av Bibelen til samisk kom i 1895, oversatt av Lars Jacobsen Hætta og utgitt av Norsk Finnemisjon. I 1998 ble Det nye testamentet på nordsamisk utgitt. I 2003 kom Det nye testamentet på lulesamisk utgitt i samarbeid mellom det norske og det svenske bibelselskapet.
Organ
Bibelselskapet utgir Bibelgaven (som het Nytt om Bibelen til 2013).
X-port Plater
X-port Plater, også kjent som X-port Records, var det første norske plateselskapet som spesialiserte seg på hardcore punk i Norge. Selskapet ble drevet av Gunnar Nuven (Feber, Svart Framtid, Kafka Prosess, So Much Hate, Crossbreed) og Ote Kippersund (Norske Budeier). Selskapet hadde først adresse i Vålerenggata, før det flyttet til Mandallsgate på Grønland i Oslo. Mandallsgate fungerte som base for plateskapet, postordresalg og besøksadresse. Etter at selskapet gikk inn rundt 1990 overtok Progress Records rettighetene til X-ports utgivelser.
Med unntak av den første utgivelsen, som kom i mellom 1400 og 1600 eksemplarer, kom utgivelsene kun i 1000 eksemplarer. Flere av disse er i dag ettertraktede samlerobjekter innenfor hardcore-miljøet både i Norge og ellers i Europa. Spesielt EPene til Svart Framtid og Bannlyst går et par ganger i året for høye summer på eBay. Noe som også har resultert i av det sirkulerer et par ulike bootleger av X-Port Plater sine utgivelser. For eksempel EP-ene X-001 t.o.m. X-005 (minus Proces sine låter) er presset som en bootleg LP med tittelen "Nå eller aldri" en gang på 2000-tallet, mens Bannlyst sine låter fra X-002 og X-003 (pluss andre låter) eksisterer som en bootleg "diskografi" LP. Nå sist ble dessuten Bannlyst sin 7"EP bootleget i 2008 og fremstår som en nær replika av originalen med utbrettcover.
Life... But How To Live It? sin LP ble offisielt reutgitt på en CD (som samler bandet sine to første album) av Progress Records i 1996. So Much Hate sin LP ble offisielt reutgitt av det tyske plateselskapet Norwegian Leather i 2007.
Abington Piggotts
Abington Piggots er en liten landsby i Cambridgeshire i England som ligger rundt 6 km nordvest for Royston i Hertfordshire. I henhold til folketellingen i 2011 var det 162 innbyggere i sognet.
Sognekirken er viet til erkeengelen Mikael. Landsbyen har også en pub med et navn som reflekterer den engelske forkjærligheten for ordspill, The Pig and Abbot.
Historie
Sognet Abington Pigotts dekker et areal på 501 hektar, bortimot sirkulært i form og omgitt av sognene Shingay, Wendy, Bassingbourn, Litlington, og Steeple Morden. Grensene følger i stor grad mindre elver og bekker.
Det har blitt avdekket spor fra en bosetning fra tidlig jernalder som dekket rundt 20 acre rundt 800 meter nordvest for kirken, og dette området var fortsatt bosatt inn i romersk tid. Keramikk fra angelsaksisk tid har blitt i nærheten av dette stedet.
I tidlig middelalder var Abington tidvis listet som en grend til sin sørlige nabo Litlington, det til tross for at den hadde sin egen kirke fra minst år 1200.
Landsbyen var omtalt som Abintone i Domesday Book for 1086. Navnet Abington er avledet fra betydningen «Abbas eiendom», at en person ved navn Abba som eide stedet. I middelalderen ble stedet ulikt kjent som Abington by Shingay etter sin nabolandsby, og Abington in the Clay fra tyngden av sitt jordsmonn (clay betyr leire), og således for å adskille den fra kommunen The Abingtons (flertallsbetegnelsen er grunnet at kommunen består av to landsbyer; Little Abington og Great Abington) i sørøst i Cambridgeshire. Landsbyen ble Abington Piggotts, dagens stedsnavn, i løpet av 1600-tallet. Den fikk da navn etter familien Pykot eller Pigott som eide godset på stedet fra 1400- til 1800-tallet.
Det sosialdemokratiske partiet i Bosnia-Hercegovina
Det sosialdemokratiske partiet i Bosnia-Hercegovina (Socijaldemokratska Partija Bosne i Hercegovine – Socijaldemokrati/Социјалдемократска Партија БиХ – Социјалдемократи, SDP), er et multietnisk sosialdemokratisk politisk parti i Bosnia-Hercegovina. Partiet er en fortsettelse av Bosnia og Hercegovinas kommunistparti, og justerte navnet til også å inkludere Socijaldemokrati BiH i tillegg til det opprinnelige partinavnet SDP. SDP ble etablert i 1909. Partiet er medlem av Sosialistinternasjonalen.
SDP fikk tre representanter ved valget til Representantenes hus i 2014.
Kim Batten
Kim Batten (født 29. mars 1969) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver (hekkeløp). Batten ble for første gang amerikansk meter på 400 m hekk i 1991. Under VM 1995 i Göteborg vant Batten gull og satte samtidig ny verdensrekord. Året etter under OL i Atlanta ble Batten nr. to etter jamaicanske Deon Hemmings. Under VM 1997 lykkes ikke Batten i å gjenta bedriften fra Göteborg-VM.
I 2001 valgte Batten å avslutte sin karriere på grunn av skade.
Partido Liberal Colombiano
Colombias liberale parti (spansk: Partido Liberal Colombiano; PLC) er et sosialliberalt-sosialdemokratisk parti i Colombia. Partiets nåværende leder ble valgt i juni 2005 og er tidligere president César Gaviria Trujillo.
Slaget ved Northampton
Slaget ved Northampton kan vise til to slag ved byen Northampton i England:
Catherine Quittet
Cathérine Quittet (født 22. januar 1964 i Megève) er en tidligere fransk alpinist.
Quittet kjørte utfor, storslalåm og Super-G, og oppnådde flere pallplasseringer i verdenscupen, blant annet to seire. Hun gjorde seg første gang internasjonalt bemerket under junior-VM 1982 i Auron i Frankrike, da hun ble juniorverdensmester i utfor.
Hun hadde mindre hell med seg i de store mesterskapene. Under OL 1988 i Calgary var hun blant favorittene ti å vinne storslalåmrennet, men kom bare på åttendeplass. Under Ski-WM 1987 i Crans-Montana ble hun nummer 9 i både utfor og storslalåm. Resultatene var også skuffende under VM 1989 i Vail, der hun ble nr. 12 i storslalåm og nr. 15 i super-G.
Hun skadet seg under et utforrenn i Santa Caterina i 1990, og deltok deretter ikke i flere verdenscuprenn.
DLC
DLC kan vise til:
DJ Antoine
DJ Antoine (født 23. juni 1975; egentlig Antoine Konrad) er en sveitsisk house-DJ og musikkprodusent.
Karriere
Antoine Konrad forsøkte seg først på musikksjangrene hiphop, disco, garage og house. Sin første berømmelse fikk han i 1996 gjennom sin klubb House Café i Basel. Ved siden av dette drev han med selvstendig produksjonsarbeid, og forsøkte å bygge opp et platefirma. I 1998 gav han ut sitt første album, DJ Antoine – The Pumpin' House Mix. Frem til idag har DJ Antoine gitt ut 50 album. Det engelske platefirmaet Universal-Tochter All Around The World Records fikk i 2009 kontrakten til singelen «This Time».
I 2008 skapte DJ Antoine furore med det sosialkritiske albumet DJ Antoine – Stop!, som gikk hardt ut mot ungdomsvold og tok til orde for mer moralsk modighet. Våren 2009 fikk han for dette albumet utmerkelsen «Best National Dance Album» av Swiss Music Award. I 2010 fikk han den sveitsiske prisen Prix Walo.
Kamøya
Kamøya er ei øy i Hammerfest kommune i Troms og Finnmark. Kamøya ligger nord for Sørøya og like sør for Lille Kamøya, som har et stort fuglefjell.
Mellom Kamøya og Sørøya ligger Kamøysundet og herfra går Saksfjorden og Finnfjorden innover på Sørøya.
DJ Antoine
Karriere
Antoine og hans forretningspartner Mad Mark remixer noen ganger spor fra kjente artister som Mary J. Blige, P. Diddy, Robin S. og Pitbull. I 2010 mikset DJ Antoine låter for Snoop Dogg, DJ Smash og Bob Sinclar. Antoines remiks av låten «Welcome To St. Tropez» til den russiske rapperen Timati, ble i sommeren 2011 en hit i hele det tyskpråklige rom og gjorde Antoine også kjent for publikum i andre land. Remiksen er også i Sveits hans mest solgte singel. Antoine har siden da samarbeidet mye med russiske artister og generelt den russiskspråklige verden.
Musikkprodusenten har de siste årene samarbeidet mye med den norske russen. Både som DJ og produsent på ulike russelåter.
DJ Antoine er med sine 1,2 millioner solgte låter, 29 salgstrofeer og 2 platina-vinylinnspillinger den mest suksessrike sveitsiske house-DJ-en internasjonalt.
Paul Hession
Paul Hession (født 27. januar 1983 i Athenry, Galway) er en irsk friidrettsutøver. Han er spesialist på 200 m, og holder den irske rekorden på 100 m og 200 m utendørs pr. 4. august 2010. Hession ble nummer seks i EM 2010, hans beste internasjonale plassering i mesterskap. Han har også en annenplass fra verdensfinalen 2008.
Karriere
Hession var med i sitt første seniormesterskap som 19-åring, EM 2002. Der kom han på 7.-plass på 200 meter. Året etter fikk han sølv ved Sommeruniversiaden 2003 med tiden 20,89 sekunder, slått av Leigh Julius. Han vant senere bronse ved Sommeruniversiaden 2005.
I 2007 satte han sin første irske rekord, da han løp 100 meter på 10,28 i Kalamata. Senere samme år forbedret han denne rekorden til 10,18 i Vasa i Finland. Også på 200 meter satte han irsk rekord - først med 20,44 i Sheffield Grand prix, senere med 20,30 i det irske mesterskapet i Dublin.
Han ble slått ut i semifinalen på 200 m både i VM 2007 (20,50), OL 2008 (20,38) og VM 2009 (20,48). Uten de beste nordamerikanerne klarte han å nå sin første internasjonale finale på 200 m under EM i Barcelona 2010, men løp sitt svakeste løp under mesterskapet og ble nummer seks på 20,71. Hession tok også en tredjeplass under Golden Gala 2010 i Roma, men på den svakeste poenggivende tiden i Diamond League den sesongen, 20,60.
Ved VM i friidrett 2011 ble han slått ut i kvalifiseringen, med tiden 21,02, med ved EM i friidrett 2012 nådde han finalen, der han kom på 8.- og sisteplass med tiden 21,27.
Personlige rekorder
Utendørs pr. 27. juli 2012.
Abasan al-Saghira
Abasan al-Saghira عبسان الصغيرة‎ er en liten palestinsk landsby sør på Gazastripen, i governatoratet Khan Yunis. Ifølge det palestinske statistiske sentralbyrå var befolkningen i midten av 2006 på 5 650 innbyggere, samtlige muslimer.
Småbyen er ca. 2 km sørvest for Khan Younis.
Sally Gunnell
Sally Jane Gunnell (født 29. juli 1966) er en tidligere britisk friidrettsutøver (hekkeløp). Gunnell vant både VM og OL-gull. Under VM i 1993 i Stuttgart slo hun verdensrekorden. Gunnell skadet seg i samband med OL i 1996 og valgte å avslutte sin aktive karriere. Etter friidrettskarrieren ble hun ambassadør for Røde Kors. I 1998 mottok hun Order of the British Empire.
Abasan al-Kabera
Abasan al-Kabera عبسان الكبيرة er en palestinsk by sør på Gazastripen, i governatoratet Khan Younis. Ifølge det palestinske statistiske sentralbyrå var befolkningen i midten av 2006 på rundt 19 000 innbyggere, samtlige muslimer. Hovednæringsveien er jordbruk.
Historie
Stedet byen ligger var bebodd i den romerske era og i 606 e.Kr., noe som bevitnes av arkeologiske funn datert til dissde tidspunkter. Det er også noen arkeologiske funn som dateres til den tidlige islamske perioden under kalifatet (638-1099) og den rett forugående periode.
Mecom
Mecom er et av de ledende medieselskapene i Europa, med base i London. Det har eierskap i medier i Norge, Danmark, Nederland, Tyskland, Polen, Sverige og Ukraina. Hovedområdet er lokale aviser, men de har også interesser i nasjonale aviser, samt magasiner, radio, tv og andre medier.
Konsernet ble grunnlagt i 2000 av David Montgomery. Etter at selskapet i 2006 kjøpte opp Orkla Media for 7,5 milliarder kroner av Orkla, betød det en plutselig enorm ekspansjon og var en milepæl for Montgomery og hans Mecom. Orkla Media ble omdøpt til Edda Media. Våren 2007 ble hovedaksjonærene enige om å spytte inn til sammen rundt 7 milliarder kroner for ytterligere ekspansjon, noe som betød at selskapet ville bli Europas nest største mediekonsern. 5. desember 2011 kunngjorde Mecom i en børsmelding at Edda ble solgt til A-pressen. Konkurransetilsynet godkjente oppkjøpet under forutsetning av at A-pressen solgte Demokraten i Fredrikstad og én av avisene i Skien. Medietilsynet vurderte A-pressens kjøp ut fra medieeierskapsloven og godkjente kjøpet under forutsetning av at avisene Varden, Østlandets Blad, Vestby Avis, Enebakk Avis, Ås Avis, Smaalenenes Avis og Rakkestad Avis ble solgt.
TV2000
TV2000 er et norsk talkshow med Synnøve Svabø som gikk på TV 2 høsten 1999. Med seg på laget hadde hun Arne Hjeltnes. Programmet tok sikte på å ta for seg aktuelle saker, ha en større temadiskusjon og portrett med mennesker som programlederen mente ville sette sitt preg på fremtiden. I tillegg ble det invitert gjester, artister og band. Serien hadde en noe mer seriøs stil enn tidligere programmer med Svabø. Programmet gikk på fredager.
Programmet ble en seermessig fiasko. Premieren ble sett av 429 000, men utover høsten sank seertallene kraftig og i november ble det bunnotert med 216 000.
Bremnes (Bømlo)
Bremnes er sentrum i Bømlo kommune, hvor det bor ca. 4,500 mennesker. Bremnes er også kjent for sitt idrettslag Bremnes IL. Det har over 1000 medlemmer, med Kjell Økland og Sigve Jarle (Jalle) Braathen i spissen. Bremnes IL er kjent for talentutvikling og har fostra talenter som Geirmund Brændesæther, Martin Hollund, Joakim Våge Nilsen, Eirik Mæland, Are Meling og Arne Larsen Økland.
Bremnes var egen herredskommune i tidsrommet 1916–1963. Opprettet ved delingen av Finnås kommune 1. juli 1916, med et folketall på 3411. Kommunen lå nord på øya Bømlo. Opphørte som egen kommune 1. januar 1963 og gikk inn i Bømlo kommune. Bremnes hadde ved kommunesammenslutningen et folketall på 4,829.
Tettstedet Bremnes omtales nå som Svortland.
Michael Elmgreen
Michael Elmgreen (født 1961 i København) er en dansk billedkunstner. Sammen med den norske kunstneren Ingar Dragset danner han kunstnerduoen Elmgreen & Dragset. Siden slutten av 1990-tallet har duoen hatt en betydelig internasjonal karriere, med utstillinger bl.a. ved Tate Modern i London og Veneziabiennalen.
Sammen med Ingar Dragset ble han tildelt Eckersbergmedaljen i 2012.
An Lushan-opprøret
Bakgrunn
An Lushan var general av ikkekinesisk etnisk bakgrunn; han hadde turkisk-sodgianske forfedre. Han ble utnevnt av keiser Xuanzong til kommandant 節度使 for tre garnisoner i nord: Pinglu, Fanyang og Hedong. Det innebar i praksis at han hadde overkommandoen over alle områder nord for Den gule flod. Med så stor makt over vide områder om kommando over omtrent 164 000 mann begynte An Lushan å planlegge opprør. Det var ingen sterke troppestyrker som beskyttet det keiserlige palass, og etter en rekke naturkatastrofer var folket provosert av og misfornøyd med det ekstravagante Tang-hoffet. For å unngå mistanke innyndet han seg hos keiseren på alle måter han kunne, og gikk til og med så langt som å kalle seg adoptivsønn av keiserens favorittkonkubine Yang Guifei. Slik skjermet han seg fra kritikk, og selv da hovedministeren Yang Guozhong krevde hans avsettelse gikk han fri. (Denne versjonen av hendelsesforløpet anfektes av noen historikere.)
Forløp
Den 16. desember 755 begynte opprøret. An Lushans påskudd var at han ville straffe sin plageånd, Yang Guozhong. Hæren hans hastet ned fra Fanyang (nær Beijing i dagens Hebei), marsjerte langs Keiserkanalen, og erobret innen et år byen Luoyang. Der utropte An Lushan seg til keiser av et nytt dynasti som han kalte Det store Yan-dynastiet (大燕皇帝). Men han klarte ikke å trenge frem til den viktigste keiserlige hovedstaden, Chang'an, på grunn av keiserlojale styrker som bevoktet fjellpassene på veien dit.
Men Yang Guozhong foretok så en alvorlig militær feilvurdering og beordret forsvarstroppene ned fra sine uangripelige stillinger for å konfrontere Ans hær i åpent lende. De ble knust, og dermed lå veien åpen til Chang'an. Xuanzong flyktet til Sichuan med hele sitt hus. På veien, på vertshuset Mawei i Shaanxi, krevde Xuanzongs livgarde den inderlig hatede Yang Guozhongs og hans kusines madame Yangs død. Mytteriet truet, og keiseren så seg nødt til å gå med på det, og beordret Yang Guozhongs henrettelse og madame Yangs selvmord. Imens hadde kronprins Li Heng flyktet i motsatt retning, mot Lingzhou (nå Lingwu i Ningxia Hui). Etter at han nådde Sichuan abdiserte Xuanzong til fordel for kronprinsen.
Denne (tredje eller fjerde) sønn av Xuanzong, nå kalt Suzong, ble så erklært keiser, selv om en annen gruppe konfucianske mandariner forsøkte å utrope en annen av prinsene i Jinling (i dag Nanjing). En av Suzongs første tiltak som keiser var å beordre generalene Guo Ziyi og Li Guangbi som ansvarshavende for kampen mot opprørerne. Etter mye om og men bestemte de seg for å gjøre bruk av leiesoldater fra en utbrytergruppe av den tyrkiske tujuestammen, nemlig huihestammen (forfedrene til dagens uighurer). Med deres hjelp gjenerobret de keiserlige styrke både Chang'an og Luoyang, men de lot de flyktende opprørerne slippe unna.
De keiserlige styrkene ble hjulpet av indre splid i opprørernes dynasti. An Lushan ble drept av sin egen sønn, An Qingxu. Sønnen ble i sin tur drept av en underordnet, general Shi Siming. Shi kunne kort tid etter gjenerobre Luoyang. Men så ble Shi Siming også drept, av sin sønn, Shi Chaoyi. Det var da klart at det nye dynastiet ikke var liv laget, og dets troppestyrker begynte gradvis å desertere til Tang-hæren. Etter å ha gjenerobret Luoyang nok en gang begikk Shi Chaoyi selvmord (i 763), og dermed var det åtte år lange opprøret over.
Opprøret spente over tre keiseres regjeringstider; det begynte under keiser Xuanzong og var over under keiser Daizong. Det er blitt anslått at opprøret førte til 36 millioner menneskers død på grunn av direkte kamphandlinger, massakre og sult utløst av urolighetene. Hvis dette er riktig, må man helt frem til annen verdenskrig for å finne en blodigere krig (over 62 millioner døde).
Konsekvenser
Tang-dynastiet var etter opprøret bare en skygge av seg selv. Ettersom mange av opprørerne var blitt benådet og noen til og med gitt egne garnisoner under sin kommando var det ikke lenger mulig å videreføre et så sentraldirigert styre som tidligere. Også i nabofolkenes øyne var Tang-dynastiets prestisje svekket, og det kom til nye raid på tang-byene. I en kort periode i 764 var Tang-Kina til og med okkupert av tibetanernes hærer.
Opprøret var selve vendepunktet i Tang-dynastiets historie. I de neste 144 år av dets eksistens var det nærmest bare på papiret at det regjerte.
Kaya
Kaya kan sikte til:
I historie/geografi:
I populærkultur:
I andre sammenhenger:
Seriesamlerklubben
Seriesamlerklubben ble startet i 1986 og er en av de eldste tegneserieklubber i Norge. Klubben ble startet av Semic og gir ut tegneserier av humoristisk art, fra kjente klassikere til nyere serier. Fra 1997 tok Egmont Serieforlaget over alle tegneseriene til Semic og videreførte også Seriesamlerklubben.
Klubben gir ut album i hardcover permer, der hver serie har sin farge, og ryggen på albumene beskriver innholdet. Serien er dermed godt egnet for bokhyllen. Et abonnement gir medlemmene 9 bokpakker i året. Hver bokpakke inneholder to bøker og medlemsbladet «Seriesamler´n».
Serier i klubben
Serien startet med titler som blant annet Lucky Luke, Sprint, Viggo, Tintin, Tommy & Tigern, Billy, Valhall og Spiralis. Etter at Hjemmet kjøpte Semic og ble til Egmont Serieforlaget, kom også serier som Asterix og Iznogood med i utvalget, samt titler som Bizarro, Helge, Joe Bar Team, Kid Paddle, Piray, Titeuf og Zits. Senere er også Disney-album kommet inn i klubben.
Flere av seriene er siden starten i 1986 utgitt i sin helhet i Seriesamlerklubben. Noen av disse er Tintin, Tommy & Tigern, Spiralis, Valhall og Viggo. Serier som har vært med fra starten og som fortsatt ikke er komplettert er de største seriene, som Asterix, Lucky Luke og Sprint. Utgaver fra de tidligere år som er utgitt i sin helhet kan være vanskelig å få tak i.
Seriesamler´n
Da klubben ble startet av Semic i 1986 var Tomas Algard redaktør for klubben. Han satt som redaktør helt til Semic solgte seg ut i 1997. Algard var også ansvarlig for medlemsbladet «Seriesamler´n». Med overtakelsen av Egmont Serieforlaget i 1997 ble medlemsbladet opprettholdt av den nye ansvarlige redaktøren John Berge, som overtok som redaktør for bladet i 1996. I perioden 1997 til 2007 var Egil Lyder redaktør for klubbens bokutgivelser. Fra høsten 2007 ble Haakon W. Isachsen redaktør.
Innholdet i Seriesamler´n er en presentasjon av neste bokpakke og en større reportasje fra tegneserieverden. Reportasjen kan være over et gitt tema, en tegneserieskaper, eller utdypning av en nyhet. I tillegg presenterer Seriesamler´n kommende tegneserieutgivelser av Egmont Serieforlaget, andre større tegneserieutgivelser og oversikt og reportasjer fra tegnefilmer, og tegneserier som blir spillefilmer.
Seriesamler´n er selv blitt et samleobjekt.
Liste over serier i klubben
Asterix | Billy | Bizarro | Blåjakkene | Disney-album | Edwards eventyrlige liv | Garfield | Helge | Hundeliv | Iznogood | Joe Bar Team | Kid Paddle | Largo Winch | Lille Sprint | Lucky Luke | Nemi | Ompa-Pa | Pappa & Pestus | Pelle og Proffen | Piray | Rattata | Rex Rudi | Spiralis | Sprint | Stripestreker | «Tegneserier 100 år» (jubileumsutgave) | Tintin | Titeuf | Tobben | Tommy & Tigern | Valhall | «Verdens beste tegneserier» (samleutgave) | Viggo | Zits
Khuza’a
Khuza'a eller Khuzaa خُزاعة er en palestinsk by sør på Gazastripen, i governatoratet Khan Yunis. Ifølge det palestinske statistiske sentralbyrå var befolkningen i midten av 2006 på rundt 9 700 innbyggere, for det meste muslimer.
Allitterasjon
Allitterasjon eller bokstavrim betegner i metrikken trykksterke ord på rad som begynner med samme konsonant («rubb og rake»), samme konsonantkombinasjon («fri og frank») eller ulike vokaler («åt Jotunheimen ók Odins son»). Allitterasjon er en form for rim særlig kjent fra skaldekvad, og kalles da stavrim.
Forekomst og eksempler
Historisk kjennes bokstavrim kjennes helt fra urnordisk som i innskriften på Strømsbrynet fra tidlig 600-tall: wate hali hino horna (= væte skal brynet hornet, dvs «hornet (som brynet ble båret i) skal væte brynesteinen»). Det er et nordisk stildrag felles for lærd og folkelig stil, for prosa og poesi, og eldre enn bokstavskrift. Aller mest utbredt var allitterasjon i lovspråket som holdepunkt for hukommelsen: acr oc eng/«åker og eng»; engum manne til meins/«ingen mann til mén»; til fjallz sem til fioru.
Allitterasjon brukes også i et utall dagligdagse vendinger, for eksempel «fri og frank», «folk og fe», «fjell og fjord», «over stokk og stein», «en stakket stund», «langt om lenge», «tull og tøys», «hull i hodet», «ve og vel», «takt og tone», «fra sans og samling», «på den grønne gren», «rubb og rake», «i nattens mulm og mørke», «spinke og spare», «styre og stell», «til spott og spe», «med brask og bram», «løs og ledig», «bastet og bundet», «synd og skam», «i storm og stille», «bulder og brak», «i stumper og stykker», i «stor stil», «himmel og hav», «vær og vind», «pomp og prakt», «mellom bakker og berg», «en sjel og en skjorte», «på nære nippet», «på flyende flekken», «på hengende håret», «smitt og smule», «hui og hast», «rett og riktig», «list og lempe», «ta fornuften fangen», det «lakker og lir».
Personnavn
Allitterasjon ble også praktisert i indoeuropeernes toleddete personnavn. På Istaby-runesteinen fra Blekinge kan man lese at steinen ble reist av hathuwulafaR haeruwulafiR, det vil si av «Hathulv, sønn av Hiorulv», der altså både far og sønn har navn med leddet -wulafaR (-ulv) i seg. Stavelsen hath- stammer fra indoeuropeisk *katu (= kamp) og utgjør første ledd i gælisk Caturix og norrønt Hathulv.
På Bornholm finner man likeså Bodilsker-runesteinene, der Alvkil og Thorkil reiste stein etter «Økil/Øthkil, far sin», mens på en annen runestein Frøybjørn var sønn av Asbjørn.
Hildebrandslied, nedskrevet på 830-tallet, handler om Hadubrand, sønn av Hildebrand, sønn av Heribrand.
Al-Qarara
Al-Qarara القرارة‎ er en palestinsk by sør på Gazastripen, i governatoratet Khan Yunis. Ifølge det palestinske statistiske sentralbyrå var befolkningen i midten av 2006 på rundt 16 900 innbyggere, for det meste muslimer.
Impington
Impington er en landsby og et verdslig sogn i grevskapet Cambridgeshire, omkring 4 km nord for Cambridge og 80 km nord for London. Årsmiddeltemperaturen i området er 9 °C. Den varmeste måneden er juli da middeltemperaturen er 18 °C, og den kalleste er januar med 0 °C.
Eksterne lenker
Histon and Impington
Kaya (japansk musiker)
Kaya (迦夜; født 17. juli) er en japansk artist, og tidligere vokalist i visual kei-gruppa Schwarz Stein. Hans første oneman ble holdt den 23. juni, 2006. I 2007 deltok han blant annet i rockemusikalen Node of Scherzo sammen med Versailles og Juka, før han i november samme år la ut på turné sammen med dem.
Med sin femte solo-singel, som ble utgitt den 23. april, markerte Kaya også sin overgang til Universal Music.
Xihulou
Xihulou (kinesisk: 西湖楼, «West Lake Chamber») er en restaurant i Changsha, hovedstaden i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina, som er blant verdens største restauranter. Med plass til over 4.000 gjester er den både Kinas og Asias største restaurant, og ifølge Guinness rekordbok verdens største kinarestaurant.
Xihulou ble opprettet i 2000 ved foten av Veststøfjellet i middelalderbyen Liuyang av fru Qin Lingzhi. I begynnelsen av 2003 begynte byggearbeider i bydistriktet Kaifu i Changsha, og etter ett år ble restauranten flyttet dit og gjenåpnet i oktober 2004.
Kingswood (New South Wales)
Historie
Kingswood er oppkalt etter guvernør Philip Gidley King, som eide land i området og som tidligere var dekket av skog. I 1881 var området kjent som Crossroads på grunn av krysset mellom Great Western Highway og The Northern Road (nå Parker Street). Navnet ble endret til Kingswood 2. august 1887.
Området ble brukt til landbruk og oppdeling av området til mindre tomter begynte etter at jernbanen ble bygget i 1862, selv om sporet til Kingswood ikke åpnet før 1887.
Transport
Kingswood jernbanestasjon er på Western Line av City Railnettverket, mellom Penrith og Werrington. En ny jernbanestasjon som er nærmere universitetsområdet til University of Western Sydney er foreslått bygget og er en del av utviklingsplanen for bydelen.
Frank Christiansen
Frank Otto Christiansen (født 28. mars 1952) var ordfører i Verran kommune fra 2007 til 2011. Christiansen representerer Arbeiderpartiet. I det sivile liv er han lærer ved Steinkjer videregående skole.
Rigel
Rigel («kjempens bein») er en ung, blåhvit kjempestjerne med en masse som er 17 ganger solas. Rigel ligger 700–900 lysår unna Jorda og er en del av stjernebildet Orion. Den har en absolutt luminositet minst 120,000 ganger sterkere enn sola og er himmelens 7. mest lyssterke objekt.
Rigel er omgitt av et skall av gass utstøtt fra stjernen av solvind, eller et resultat av at stjernen pulserer. Rigel er en dobbeltstjerne, hvor Rigel A er 500 ganger mer lyssterk enn Rigel B. Disse to stjernene ligger langt fra hverandre, 2,200 astronomiske enheter, så stjernene kretser ikke omkring hverandre. Rigel B er faktisk også en dobbeltstjerne, og disse kretser rundt hverandre på bare 9,8 dager.
Navnet har den fra sin plass som «Orions venstre bein». Det stammer fra arabisk «Rijl Jauza al-Yusra», som betyr «Foten til den i midten». Navnet kan også bety «Foten til den store».
I stjernenavigasjon er Rigel en av de viktigste stjernene, siden den skinner klart, er lett å finne og er synlig på alle verdenshav.
Elisabeth Schweigaard Selmer
Ragnhild Elisabeth Schweigaard Selmer (født 18. oktober 1923 i Oslo, død 18. juni 2009) var en norsk politiker (H) og jurist. Hun var Norges første kvinnelige justisminister fra 1965 til 1970, og ble deretter, i 1970, utnevnt som Norges andre kvinnelige høyesterettsdommer (etter Lilly Bølviken), en stilling hun satt i til 1990. Som justisminister sto hun bak opprettelsen av Redningstjenesten i Norge og opphevelsen av § 16 i løsgjengerloven som kriminaliserte beruselse på offentlig sted.
Hun var medlem av Det Norske Akademi for Språk og Litteratur. Hun var gift med professor i rettsvitenskap Knut S. Selmer (1924–2009).
Hun ble utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden i 1980 for embedsfortjeneste og var varamedlem av Den Norske Nobelkomite fra 1. januar 1982 til 31. desember 1990.
Al-Mughraqa
Al-Mughraqa er en palestinsk by på Gazastripen, i governatoratet Gaza. Ifølge det palestinske statistiske sentralbyrå var befolkningen i midten av 2006 på 5 075 innbyggere.
Mapo doufu
Mapo Doufu (kinesisk: 麻婆豆腐; pinyin: Má pó dòu fǔ) er en tradisjonell og populær kinesisk rett som stammer fra sichuankjøkkenet. Retten lages i wokpanne och serveres over en skål med ris. Det finnes mange varianter av retten, men tradisjonelt består den i hovedsak av finmalt svine- eller storfekjøtt, silkestofu (myk tofu), i en chili- og bønnebasert saus, som toppes eller blandes med støtt sichuanpepper og vårløk. Resultatet er en rød, (vanligvis) ganske tynn og oljete komposisjon.
Saksfjorden
Saksfjorden er en fjord på nordsida av Sørøya i Hammerfest kommune i Finnmark. Fjorden har innløp litt nord for Bustervika og sør for Saksnæringskjera og strekker seg tre kilometer sørøstover til en strand i enden av fjorden.