cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Knut Haukelid
Andre verdenskrig
Sammen med Arne Kjelstrup overvintret Haukelid på Hardangervidda under harde forhold. Den 20. februar 1944 ledet han senkningen av fergen DF «Hydro» på Tinnsjøen. Ombord på fergen var resten av tyskernes tungtvannsproduksjon på vei til Tyskland.
Kulturminneforvaltningen i Norge
Klima- og miljødepartementet
Klima- og miljødepartementet har ansvaret for strategi- og politikkutvikling innenfor hele kulturminnefeltet. Departementets kulturminneavdeling har ansvar for å følge opp internasjonale konvensjoner for kulturminneområdet som Norge enten har ratifisert eller godkjent:
Knut Haukelid
Andre verdenskrig
Haukelid vendte tilbake til Storbritannia, før han igjen returnerte til Norge for å være med på å bygge opp Milorg-basen Varg på Hardangervidda.
Kulturminneforvaltningen i Norge
Klima- og miljødepartementet
Kulturminneavdeling har etatsstyringsansvar for Riksantikvaren og skal ivareta departementets kontakt mot den regionale kulturminneforvaltningen, samt oppfølging og utvikling av Norsk kulturminnefond, hvor rentene av fondskapitalen tildeles fondet gjennom eget tildelingsbrev fra Klima- og miljødepartementet. Midlene brukes til tildeling av prosjektmidler og drift av fondet.
Knut Haukelid
Andre verdenskrig
Faren Bjørgulf døde i tysk fangenskap etter tortur.
Kulturminneforvaltningen i Norge
Riksantikvaren
Riksantikvaren er direktorat for kulturminneforvaltning og faglig rådgiver for Klima- og miljødepartementet i utviklingen av statens kulturminnepolitikk. Riksantikvaren har ansvar for å gjennomføre statlig kulturminnepolitikk, og har i den samanhengen et overordnet kulturminnefagleg ansvar for arbeidet til fylkeskommunene, Sametinget, forvaltningsmuseene og Sysselmesteren på Svalbard som regionale styresmakter for kulturminner.
Knut Haukelid
Etter krigen
Haukelid ble i 1946 uteksaminert fra Krigsskolen. Han tjenestegjorde som kaptein og kretssjef i Heimevernet i 1947, deretter i noen år som vernepliktig kaptein og major i Hæren. Fra 1956 tjenestegjorde som bataljonssjef for Telemark infanteriregiment nr. 3 (IR3). I 1959 ble han oberstløytnant, og fra 1964 til 1966 var han regimentssjef for IR3. Fra 1966 til 1974 var han distriktssjef for Heimevernet i Oslo (HV02).
Aleksandr Oparin
Aleksandr Ivanovitsj Oparin (Алекса́ндр Ива́нович Опа́рин, født 2. mars 1894 i Uglitsj i keiserdømmet Russland, død 21. april 1980 i Moskva i Sovjetunionen) var en sovjetisk biokjemiker, først og fremst kjent for sin forskning om livets opprinnelse (abiogenese) fra biokjemisk innfannsvinkel.
Kulturminneforvaltningen i Norge
Fylkeskommunene og Sametinget
Fylkeskommunene og Sametinget har delegert myndighet i flere saker som angår kulturminner og har ansvar for iverksetting og oppfølging av nasjonal kulturminnepolitikk. Fylkeskommunene, som oftest ved Fylkeskonservatoren, har bl.a. ansvaret for forvaltningen av etter-reformatoriske, fredete kulturminner. Regionalforvaltingen har også anledning til å foreta midlertidig fredning etter kulturminneloven. Regionalforvaltningens fagfolk er rådgivere for kommunene og andre som ønsker veiledning, og de arbeider ofte nært opp mot Riksantikvaren som direktorat for kulturminneforvaltning.
Knut Haukelid
Utmerkelser
For sin krigsinnsats fikk Haukelid flere norske og utenlandske dekorasjoner. Han mottok den norske St. Olavsmedaljen med ekegren i 1943 og i 1944 mottok han Norges høyeste utmerkelse, Krigskorset med sverd. I 1947 ble han igjen hedret med Krigskorset, og mottok sverd nummer to. Haukelid er dermed én av kun elleve mottakere som har fått medaljen flere ganger. Av norske dekorasjoner mottok Haukelid også Deltakermedaljen og Haakon VIIs 70-årsmedalje.
Aleksandr Oparin
Biografi
Oparin var fra 1920 professor ved Moskvas universitet og ble i 1946 sjef for det sovjetiske vitenskapsakademis biokjemiske institutt.
Oparin studerte de biokjemiske grunnlag for vekstprosesser, og enzym reaksjoner i vekstceller. Han viste at mange prosesser som benyttes for matvarer er baserte på biokatalyse, og la grunnen for industriell biokjemi i Sovjetunionen.
Knut Haukelid
I media
Haukelid skrev selv om aksjonen i boka Det demrer en dag, som i revidert utgave fikk tittelen Kampen om tungtvannet. Det er skrevet flere bøker om aksjonen.
Papelotte
Papelotte-gården (French: Ferme de la Papelotte) er en eiendom på slagfeltet ved Waterloo; storgården utgjorde under slaget 18. juni 1815 en del av Hertugen av Wellingtons forsvarsstillinger.
Knut Haukelid
I media
I den noe oppdramatiserte Hollywood-versjonen av historien om aksjonen, Helter i Telemark (1965), spilte Richard Harris rollen som Knut Straud.
Papelotte
Forsvarerne var soldater fra Hertugdømmet Nassau. Franskmennene klarte å innta stillingen og holde på den, om enn for en kort stund.
Delaware County (Iowa)
Delaware County er et fylke i den amerikanske delstaten Iowa.
Indaiatuba
Indaiatuba er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Kulturminneforvaltningen i Norge
Innsigelse i plansaker
I plansaker representerer regionalforvaltningen kulturminnemyndigheten med innsigelserett overfor reguleringsplan og bindende kommunedelplan. Det vil si at det er fylkeskommunen som fremmer innsigelse etter å ha samordnet aktuelle innspill fra andre med delegert myndighet etter kulturminneloven, f.eks Riksantikvaren eller et sjøfartsmuseum. Innsigelse betyr at vedkommende offentlige myndighet kan stoppe planen. Om man fylkespolitisk velger å ikke vedta en innsigelse i en plansak som berører kulturminner av nasjonal eller vesentlig regional interesse, skal Fylkeskommunen/Sametinget varsle Riksantikvaren, som på et selvstendig, faglig grunnlag skal vurdere å fremme innsigelse. Hvis det ikke oppnås enighet ved dialog eller formell mekling hos Fylkesmannen, er det Kommunaldepartementet som avgjør saken.
Forvaltningsmuseer, Sysselmesteren og Norsk institutt for kulturminneforskning
Kulturminneforvaltningen på Svalbard blir administrert av Sysselmesteren, i henhold til svalbardmiljøloven. De fem arkeologiske museene i Oslo, Stavanger, Bergen, Trondheim og Tromsø administrerer utgravinger og undersøkelser av arkeologiske kulturminner.
Sjøfartsmuseene i Oslo, Stavanger og Bergen, Vitenskapsmuseet i Trondheim og Tromsø museum har ansvar for marinarkeologien. Norsk institutt for kulturminneforskning er et nasjonalt og internasjonalt kompetansesenter innen kulturminneforskning og har ansvar for arkeologiske undersøkelser av kulturminner fra middelalderen, inkludert kirker, klostre, borger og byanlegg.
Kommunene
Kommunene har imidlertid ansvar for å verne lokalt og regionalt viktige kulturminner etter plan- og bygningsloven ved regulering til bevaring/vedta hensynssoner. De nasjonale forventningene til regional og kommunal planlegging, vedtatt i kongelig resolusjon den 12. juni 2015, har slått fast at kommunene har hovedansvaret for å identifisere, verdisette og forvalte verneverdige kulturminner i tråd med nasjonale mål, det vil si at tapet av verneverdige kulturminner skal minimaliseres. I kulturminnelovens formålsparagraf står det også at loven skal fremme bærekraftig utvikling til beste for den enkelte, samfunnet og framtidige generasjoner og at når det etter annen lov treffes vedtak som påvirker kulturminneressursene, skal det legges vekt på kulturminnelovens formål.
I tillegg har kommunene myndighet etter flere særlover som angår kulturminner, blant annet som lokal landbruksmyndighet og som økonomisk ansvarlig for vedlikehold av kirker og kirkegårder. Kommunene forvalter også ulike tilskuddsordninger i sammenheng med statlige, regionale og kommunale satsingsområder. Når det gjelder lokale museum og lokalhistoriske arkiv har kommunene en sentral rolle gjennom eierskap og/eller som finansiell bidragsyter. Mange kommuner samarbeider med aktive historielag og andre for å ta vare på lokalhistorien.
Tepetlixpa
Tepetlixpa er en landsby og en kommune sørøst i den meksikanske delstaten México. Kommunen tilhører Region III Texcoco, og grenser til Ozumba kommune i nordvest, Juchitepec kommune i nordvest, og med delstaten Morelos (Atlatlahucan og Totolapan kommune) i sør og i vest. Den hadde 18 327 innbyggere i 2010, og har et areal på 48,68 km².
I Tepetlixpa ligger også landsbyen San Miguel Nepantla, nonna og forfatterinna Juana Inés de la Cruz' fødested.
Navnet Tepetlixpa kommer fra nahuatl Tepetlixpac og betyr «På åsens overflate/ansikt».
Arbeidslivstelefonen
Arbeidslivstelefonen er en telefontjeneste som informerer, gir råd og veileder om spesielle utfordringer på arbeidsplassen, arbeidsmiljøspørsmål og lover og regler om arbeidslivet. Telefontjenesten drives av Mental Helse, og er et lavterskeltilbud tuftet på Mental Helse sin kompetanse innen psykososiale problemstillinger og mellommenneskelig rådgivning.
Historie
Arbeidslivstelefonen ble startet som et prosjekt i samarbeid med Arbeidstilsynet i 2002, og i 2005 ble telefontjenesten en fast ordning delvis finansiert av Arbeidsdepartementet. I 2015 hadde Arbeidslivstelefonen to årsverk, og besvarte 1700 henvendelser.
Tilbud
Kjernevirksomheten til Arbeidslivstelefonen er å veilede enkeltpersoner som har en utfordring i tilknytning til arbeidslivet. Samtalene går på både inkludering i arbeidslivet og for å hindre utstøting fra arbeidslivet. Mange av henvendelsene kommer fra personer som av ulike årsaker ikke opplever at de har nådd frem verken ovenfor tjenesteapparat, arbeidsgiver eller fagforening, og her er Arbeidslivstelefonen med på å bygge broer og gjenoppbygge tillit.
Målsetting
Arbeidslivstelefonen har som målsetning å bidra til å redusere sykefravær og hindre utstøting fra arbeidslivet, samt å bidra til økt trivsel og bedre helse. Arbeidslivstelefonen ønsker å være en viktig nasjonal tjeneste i arbeidet for et mer inkluderende arbeidsliv.
Ski Classics 2014/15
Ski Classics 2014/15 var den 5. utgaven av Ski Classics. Konkurransen startet med La Sgambeda i Italia 13. desember 2014 og ble avsluttet med Årefjällsloppet i Sverige den 28. mars 2015.
Lutetium
Lutetium er et grunnstoff med kjemisk symbol Lu og atomnummer 71. Lutetium er et metall. Forekomster av lutetium er ofte i forbindelse med yttrium, og blir noen ganger brukt i metallegeringer og som katalysator i ulike kjemiske prosesser. I henhold stoffets plassering i det periodiske system, er det et transisjonsmetall, fordi det er i d-blokken, men ifølge International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC) tilhører det lantanoidene.
Historie
Lutetium ble oppdaget i 1907 av både den franske vitenskapsmannen Georges Urbain, den østerrikske kjemikeren Baron Carl Auer von Welsbach, og den britiske kjemikeren Charles James, uavhengig av hverandre. Alle tre fant lutetium som en urenhet i mineralet ytterbia, som man den gang trodde inneholdt bare ytterbium. Urbain, som var den første av de to til å oppdage det nye grunnstoffet, fikk æren av å gi det et navn. Han valgte navnene neoytterbium (nye ytterbium) og lutecium. I 1949 ble navnet endelig bestemt til lutetium.
Lutetium er kalt opp etter det latinske navnet for Paris, Lutetia. Welsbach foreslo navnet cassiopeium for grunnstoff 71, etter stjernebildet kassiopeia, og aldebaranium (etter stjernen Aldebaran i stjernebildet Tyren) i stedet for ytterbium, men disse navneforslagene ble avvist. Den tyskspråklige delen av verden brukte imidlertid navnet cassiopeium med kjemisk symbol Cp inntil 1949.
Egenskaper
Lutetium er et smibart, formbart, korrosjonsbestandig sølvhvitt metall som tilhører lantanoidene og de sjeldne jordmetallene. Det er relativt stabilt i tørr luft, men i fuktig luft dannes et grått oksidsjikt. I vann reagerer det langsomt under dannelse av hydrogen og hydroksid. Det løses opp av mineralsyrer under dannelse av hydrogen. Lutetium er det hardeste og tyngste av de sjeldne jordmetallene.
Isotoper
Naturlige forekommende lutetium består av to isotoper: den stabile isotopen 175Lu (97,41 %), som også er den eneste stabile isotopen, og den ustabile, radioaktive isotopen 176Lu (2,59 % av naturlig forekommende lutetium). Av de 34 radioaktive isotopene er den naturlig forekommende 176Lu mest stabil, med en halveringstid på 3,78 x 1010 (37,8 milliarder) år. 174Lu har en halveringstid på 3,31 år og 173Lu på 1,37 år. Alle andre isotoper har en halveringstid på 9 dager eller mindre.
Isotopene av lutetium varierer i atomvekt fra 149,973228 u (150Lu) til 183,96091 u (184Lu).
CAS-nummer: 7439-94-3
Forekomster
Lutetium forekommer ikke naturlig i ren form, men finnes i mineralet monazitt sammen med andre sjeldne jordmetaller. Lutetium er svært vanskelig å separere fra de andre grunnstoffene, og som en konsekvens av dette er det et av de dyreste metallene (ca. seks ganger så dyrt som gull). Kommersiell utvinning av lutetium skjer fra mineralet monazitt; man skiller ut de andre metallene ved en ionebyttingsprosess, og utvinner så den rene metallet ved å redusere vannfritt lutetiumtriklorid (LuCl3) eller lutetiumtrifluorid (LuF3) med enten et alkalimetall eller et jordalkalimetall.
Anvendelse
Lutetium er svært dyrt å utvinne i anvendbare mengder, så det har få kommersielle bruksområder. Det benyttes imidlertid som katalysator i krakking-prosesser i oljeraffinerier, og også i noen få andre prosesser. Lutetium-176 (176Lu) har også blitt brukt til aldersbestemming av meteoritter.
Tore Johannessen
Tore Johannessen (født 11. april 1945 på Geilo, død 9. juli 2004) var en norsk journalist som i mange år var medarbeider i NRK Dagsrevyen og ble (1990–1994) utstasjonert som NRKs siste korrespondent i Paris før kontoret ble nedlagt som fullgrads korrespondentkontor i 1994.
Snøbrett under vinter-OL
Snøbrett var med som olympisk sport første gang i Nagano i 1998. Snøbrett har blitt utvidet fra fire øvelser i 1998 og 2002, seks øvelser i 2006 og 2010, ti øvelser i 2014 og 2018 og elleve øvelser i 2022.
Medaljefordeling
Oppdatert per Vinter-OL 2022
Kursiv skrift angir nasjoner eller lag som ikke lenger eksisterer
7.17
7.17 er et musikkalbum med Christian Strand, utgitt i 2001. Albumet inneholder også Hotel Cæsar-låten «Maybe Baby». Dette er hans hittil eneste album som soloartist. Albumet er oppkalt etter hans personlige rekord på 60 meter.
33 ⅓
33 ⅓ (Thirty-Three and a Third) er en bokserie om betydelige musikkalbum. Hver av bøkene omhandler ett album, mange av forfatterne er selv musikere. Serien, som gis ut av Bloomsbury Publishing, ble grunnlagt av David Barker og redigeres av Ally Jane Grossan. Tittelen refereres til LP-platenes rotasjonshastighet, 33 ⅓ omdreininger i minuttet.
Utgivelser
Per oktober 2015 er det gitt ut 108 bøker i serien.
[*] bevisst feilnummerert
.cy
.cy er Kypros’ nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett. (Denne ccTLD dekker ikke den tyrkisk-okkuperte nordlige delen av Kypros, som bruker ccSLDen .nc.tr).
Registrering er begrenset til innbyggere på Kypros eller selskaper og organisasjoner som er registrert der. Person- eller selskapsnummer forlanges ved registreringen. Visse tilleggsrestriksjoner finnes for enkelte subdomener, men .com.cy er uten restriksjoner.
Eksterne lenker
Toppdomän
Jiquipilco
Jiquipilco er en landsby og en kommune i den meksikanske delstaten México, nordvest for Tolucadalen. Kommunen hadde 69 031 innbyggere i 2010. Arealet er på 276,46 km².
Clare Herbert Woolston
Clare Herbert Woolston (født 1856, død 1927) var en amerikansk baptistprest og forfatter. Han skrev barnesangen «Jesus elsker alle barna», som blant annet er med i Norsk salmebok 2013.
Storm (Victor Crone-sang)
«Storm» er en sang med den svenske sangeren Victor Crone. Den var Estlands bidrag til Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel. En av sangens låtskrivere, Stig Rästa, skrev også de estiske bidragene til Eurovision Song Contest i 2015 og 2016.
Om sangen
Sangen var en av 24 deltakere i den estiske sangkonkurransen Eesti Laul 2019, arrangert av kringkasteren ERR. «Storm» kvalifiserte seg fra semifinalen 31. januar og vant senere finalen 16. februar 2019 i Saku Suurhall i Tallinn. Gjennom seieren ble «Storm» Estlands bidrag til Eurovison Song Contest.
Eurovision Song Contest
I Eurovision Song Contest stilte Crone med koristene Kaire Vilgats, Dagmar Oja, Kaido Põldma, Lars Gunnar Säfsund og låtskriver Stig Rästa.
Kjetil Bjørlo
Kjetil Bjørlo (født 27. mars 1968) er en tidligere norsk orienteringsløper. Bjørlo ble individuell norgesmester orientering to ganger.
Karriere
Bjørlo representerte det norske landslaget under VM i Grimstad i 1997. Der tok han bronsemedalje på langdistansen. Sammen med Håvard Tveite, Bjørnar Valstad og Petter Thoresen var Bjørlo med å ta bronse i stafett i mesterskapet på hjemmebane.
Av andre meritter på landslagsnivå fikk Bjørlo med seg en 2.-plass fra den tredje verdenscuprunden i Verdenscupen i orientering 1996.
Sammen med Halden SK var Bjørlo med på å vinne verdens største orienteringsstafett, Jukola i 1989, 1998 og 2000. Han var også med å vinne Tiomila seks ganger.
Tidspreferanse
Tidspreferanse er en antakelse, som gjøres av økonomer, om at en forbruker vil foretrekke å få sine behov eller interesser tilfredsstilt nært i tid, framfor fjernt i tid. Når en person har høyere tidspreferanse betyr det at personen ønsker å konsumere og forbruke nå, snarere enn å spare og utsette. En person med lav tidspreferanse er en person som er villig til å spare også.
Typeeksemplet på personer med høy tidspreferanse er barn, som i en viss alder finner det utålelig å vente på tilfredsstillelse. Andre eksempler er kriminelle som finner det utålelig å gjøre det arbeid som skal til for å kunne kjøpe seg de goder vedkommende har lyst på nå. Typeeksemplet på en person med lav tidspreferanse er en skogbonde som planter skog i påvente av å kunne begynne å høste av skogen først om en 20-40 års tid. Et annet eksempel er de menneskene som begynte å dyrke jord under jordbruksrevolusjonen. De var nødt til å spare såkornet, og ikke falle i fristelse til å spise det opp.
Tidspreferanseteorien om renter er et forsøk på å forklare renter gjennom etterspørsel etter akselerert tilfredsstillelse. Dette har vært av stor betydning i mikroøkonomien. Den østerrikske skolen betrakter tid som roten til usikkerhet i økonomisk teori.
I sin bok Kapital og Renter bygde den østerrikske økonomen Eugen von Böhm-Bawerk videre på den østerrikske økonomen Carl Mengers idé om tidspreferanse, og insisterte på at det alltid er en forskjell i verdi mellom nåværende og fremtidige goder av samme kvalitet, kvantitet og type. Videre hevdet han at verdien av fremtidige goder minker med lengden av tid som det tar å frembringe dem.
Böhm-Bawerk henviser her til tre grunner for hvorfor det er en slik forskjell.
I boka «Democracy: The God that Failed» har Hans-Hermann Hoppe videreutviklet innsikten om tidspreferanse til et mål på graden av sivilisasjon i et gitt samfunn. Teorien er at lover som i et samfunn bryter med eiendomsretten, bidrar til høyning av tidspreferansen i samfunnet, mens en sivilisasjon som har tradisjon for å respektere eiendomsretten, bidrar til samfunn med lavere tidspreferanse.
Arne Halvorsen
Arne Halvorsen (født 18. mars 1949) er en norsk journalist. Han er fast korrespondent for blant annet Aftenposten, E24 og TV 2 i Latin-Amerika.
Han startet som journalist i NRK i 1982 og fungerte som korrespondent for dem i Rio de Janeiro, Brasil med ansvar for Latin-Amerika fra 1999 til 2002. Han har også jobbet i Arbeiderbladet og Dagens Næringsliv og har vært informasjonssjef i Saga Petroleum (1994–1998).
I 2014 gav han ut boka Brasil i sol og skygge.
Fiskebu
Fiskebu er små en eller toetasjes hytter som kan være bygd sammen med et rom for oppbevaring av båt og utstyr til fiske og får da funksjon av naust med beboelsesrom. Ofte brukt i innlandet i Norge med tilnærmet samme betydning som fjæremannshus eller rorbuer ved kysten.
Til forskjell fra fjæremannshus som kunne være bygd i grindverk er eksisterende fiskebuer som oftest tømret.
I fjellet ble fiskebuer av og til plassert i klynger eller små landsbyer. Slike finnes fortsatt flere steder, blant annet slik som Fristaden ved Høvren i Sør-Aurdal og Fiskevollen ved Sølensjøen i Rendalen.
Jonas Gunnarsson
Jonas Gunnarsson (født 26. juli 1980) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 2010. Han ble valgt inn i riksdagen for Värmlands läns velkrets på plass 163. I 2003 var Gunnarson Sveriges yngste kommunalråd. Av yrke er Gunnarsson personlig assistent.
Gunnarson begynte sin politiske aktivitet i SSU Skoghall på 1990-tallet, og var i den påfølgende tiden både distriksleder for SSU, samt distriksombudsmann. Han har innehatt en rekke kommunalpolitiske og landstingspolitiske verv, og var også en tid kommunalråd i Hammarö kommune. Han har også vært kandidat for Socialdemokraterna i Europavalget 2009.
I 2010 ble Gunnarson medlem av Sveriges riksdag, hvor han sitter i sivilkomiteen. Gunnarson er også vara i miljø- og landbrukskomiteen, samt i Europarådet.
Broome
Broome er en by i nordlige delen av Vest-Australia i Australia. Broome ligger 2200 km nord for delstadshovedstaden Perth. Byen hadde en fastboende befolkning på 11 547 innbyggere i 2006. I turistsesongen tar Broome i mot mer enn 45 000 turister i måneden. Broome internasjonale lufthavn har avganger til flere innenriksdestinasjoner.
Historikk
Den første europeiske oppdageren i området som i dag er Broome var den engelske oppdageren William Dampier i 1688 og igjen i 1699. Mange av de kystnære landemerkene er oppkalt etter han. I 1883 ble området først bosatt av europeere og ble oppkalt etter Frederick Broome som var guvernør av Vest-Australia mellom 1883 og 1889. Byen vokste frem rundt perlefisket. I 1889 ble det lagt en undersjøisk telegrafkabel fra Broome til Singapore.
3. mars 1942 ble Broome bombet av japanske fly, dette angrepet krevde 88 menneskeliv og Broome er sammen med Darwin en av to australske byer som ble utsatt for luftangrep under andre verdenskrig.
Siden 1960 har Broome vokst kjapt på grunn av turisme og gruveindustriboomen i Vest-Australia.
Tvangsarbeid
Tvangsarbeid ble oftest benyttet som en straff/frihetsstraff men også i hensikt å omdanne folk til nyttige medlemmer av samfunnet. Under kriger ble tvangsarbeid utført av krigsfanger og også av folk fra okkuperte områder. I nyere tid er tvangsarbeid benyttet i forbindelse med menneskehandel.
Tvunget verneplikt arbeid, innsattes arbeid i fengsler, samfunnsstraff og arbeid i nødssituasjoner er normal borgerplikt og regnes ikke inn under forbudet mot tvangsarbeid.
Innen tvangsarbeid kan man også regne slaveri og straffarbeid.
Slaveri
Slaveri er når et menneske innehar juridisk eiendomsrett til et annet menneske. Dette gjelder også retten til å styre over en annens arbeidskraft og til å selge den andre personen videre.
Straffarbeid
I Norge var det flere av fengslene som var såkalte arbeidskolonier, i nyere tid var disse vesentlige beregnet for personer som er dømt for kjøring i påvirket tilstand.
Tvangsarbeid
Tvangsarbeid er også arbeid som ikke er pålagt av domstolen, men som i krig er pålagt av okkupasjonsmakten. Det var en omfattende bruk av tvangsarbeid i Norge under andre verdenskrig.
Forbedringsanstalter
Allerede på slutten av 1500-tallet anla man tukthus og forbedringsanstalter i Europa. Også i Norge ble arbeidsføre tiggere, løsgjengere, prostituerte og personer med risikopreget alkoholbruk sendt til tukthus.
Også omreisende menneskegrupper som skandinaviske romanifolk, sigøynere og romanifolk ble sendt til arbeidskolonier for å omdanne dem til nyttige medlemmer av samfunnet.
Liste over riddere av Elefantordenen utnevnt under Margrethe II
Liste over riddere av Elefantordenen utnevnt under Margrethe II er en oversikt over utnevnelser til ridder av Elefantordenen foretatt i tiden Margrethe II av Danmark har vært ordensherre, det vil si siden 14. januar 1972. Oversikten omfatter 69 riddere, én av disse ble senere utstøtt av ordenen. Oppført status og tittel er den vedkommende elefantridder førte på tildelingstidspunktet.
Nicky Katt
Nicholas Lea «Nicky»" Katt (født 11. mai 1970 i Sør-Dakota) er en amerikansk skuespiller som er mest kjent for sin rolle som den uortodokse læreren Harry Senatet i David E. Kelley sin TV-dramaserie Boston Public.
Katt har vært med i mange filmer og han spiller ofte usympatiske karakterer for eksempel voldtektsmannen i A Time to Kill og som en bitter business-rival i filmen Boiler Room. Han var også opprinnelig med som stjerne i den nye serien The Evidence som skulle komme på skjermen i løpet av våren 2006, men han ble erstattet i siste liten av skuespillerkollega Rob Estes. Han var også stemmen til karakteren Atton Rand i Star Wars Knights of the Old Republic II: The Sith Lords.
Okinawa
Okinawa (japansk: 沖縄本島– Okinawa Hontō) er den største øya i den japanske øygruppen Ryukyu og har byen Naha som er provinshovedstad i prefekturet Okinawa. Okinawa er 1 206,98 km². I 1990 var øyas totale befolkning på 1,22 millioner mennesker. Mens den nordlige delen av øya har lite bebyggelse så er den sørlige delen urbanisert. Klimaet er subtropisk.
Mot slutten av andre verdenskrig ble øya angrepet og erobret av amerikanske styrker i Slaget om Okinawa og Okinawa var under USAs administrasjon inntil 1972, hvor den igjen ble en del av Japan. USA har fremdeles store baseanlegg på øya.
U20-VM i friidrett 2018 – 10 000 meter menn
10.000 meter for menn under U20-VM i friidrett 2018 ble arrangert på Ratina Stadium 10. juli 2018.
Indiana (São Paulo)
Indiana er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Vestindien band
Noen år etter, gjenoppstod bandet med en betydelig stilendring. Bandet har spilt flere konserter i Bergen, blant annet som support for label mates Taake. 12.2.2021 slapp Vestindien sin debutplate "NULL" via bergenske Dark Essence Records. (Link til utgivelsen.). Debutplaten er en introvert og mindre hardcore-aggressiv tilnærming til musikken. Bandet har nå et uttrykk som er en herlig blend av Black Metal, Punk, og old-school rock'n'roll. Låtene er mørke, desperate, har en god energi og groove. Med sitt debutalbum representerer Vestindien en unike tilbærming til den mørke old-school metal-lyden.
Medlemmer
Torjus Slettsnok - vokal
Simon Skøien - gitar
Pål Eirik Veseth - bass
Central (Papua Ny-Guinea)
Central er en provins i Papua Ny-Guinea. Residensbyen er landets hovedstad Port Moresby som teknisk sett ligger i den egne provinsen National Capital District.
Administrativ inndeling
Provinsen er inndelt i fire distrikter.
Mastermind (Cocktail Slippers-album)
Mastermind er et musikkalbum av rockebandet Cocktail Slippers, utgitt i 2004.
Maria Aleksandrovna
Maria Aleksandrovna (født Maximiliana Vilhelmina Augusta Sofia Maria von Hessen- Darmstadt 8. august 1824 i Darmstadt i storhertugdømmet Hessen, død  i St. Petersburg) var en russisk keiserinne, (tsarevna), gift med tsar Aleksander II av Russland og mor til tsar Aleksander III av Russland. Hun var russisk keiserinne mellom 1855 og 1880.
Bakgrunn
Maximiliana Vilhelmina Augusta Sofia Maria von Hessen- Darmstadt ble født i Darmstadt i Tyskland som datter av storhertug Ludvig II av Hessen og Wilhelmine av Baden. I realiteten var hennes biologiske far trolig August von Senarclens de Grancy, men hun ble anerkjent av morens ektemann for å unngå en skandale.
Ekteskap
Da storfyrst Aleksander besøkte hoffet i Hessen i 1838 ble han forelsket i Maria. Hans foreldre var først imot giftemålet på grunn av snakket om at hun var utenomekteskapelig, men i 1841 kom hun til slutt til Russland, hvor hun konverterte til den ortodokse troen, ble døpt til Maria Aleksejevna, og giftet seg med Aleksander. Hun var blyg og tilbakeholden og ble derfor oppfattet som formell og utilgjengelig.
Keiserinne
I 1855 ble hun Russlands keiserinne. Maria hadde meget dårlig helse, og den ble forverret med årene og tvang henne til å tilbringe mer tid på kursteder utenlands, og hofflivet og representasjonspliktene som keiserinne utmattet henne. Ved tidspunktet for overtakelsen av tronen i 1855 ble ekteskapet stadig mer ulykkelig, og hennes ektefelle hadde flere elskerinner.
Fra 1866 hadde han et fast forhold med Jekaterina Mikhailovna Dolgorukov, som i 1875 fikk et bosted i vinterpalasset og som han giftet seg med like etter Marias død i 1880.
Etter lang tids sykdom døde hun av lungetuberkulose i Vinterpalasset i St. Petersburg i 1880.
Mariehamn på Åland og Mariinskijteateret i St. Petersburg er oppkalt etter henne.
Jennifer Government: NationStates
Jennifer Government: NationStates er et nettleserbasert onlinespill hvor man kan innta rollen som statssjef. Alle aspekter ved spillet er gratis, og driften finansieres gjennom reklame og boksalg. Spillet ble lansert den 22. november 2002 og er i utgangspunktet basert på den australske forfatteren Max Barrys dystopiske roman Jennifer Government fra 2003.
Spillet
Man må registrere minst én nasjon for å spille, og man kan selv velge navn, flagg, styreform, regjeringstype, valuta og motto. Ved opprettelsen blir også alle spillere bedt om å fylle ut et skjema med en rekke påstander som man kan si seg enig eller uenig i, slik at nasjonen deretter kan klassifiseres politisk. Senere må man også ta stilling i politiske saker (issues) som påvirker denne klassifikasjonen, og de oftest humoristiske alternativene gir ekstreme utslag. Alle nasjoner har en egen presentasjonsside som er tilgjengelig for alle spillere, og her genereres automatisk en forholdsvis humoristisk tekst ut fra de politiske avgjørelsene som er tatt av spilleren. I takt med nasjonens alder øker også innbyggertallet, som kan nå absurde høyder, automatisk. Det genereres også et kort skjema som viser grader av sivile rettigheter, politisk frihet og økonomisk styrke. Man kan registrere et ubegrenset antall nasjoner.
Alle nasjoner er lokaliserte i såkalte regioner, som man står fritt til å flytte mellom. Mange regioner representerer et bestemt politisk syn eller en virkelig stat. En del regioner har egne internettbaserte foraer uten tilknytning til spillets internettside, og de mest avanserte av disse har egne brukerstyrte og fullutviklede politiske systemer. I slike regioner vil nasjonene samhandle mer som borgere i én nasjon. Medlemmer av Verdensforsamlingen kan til enhver tid gi sin støtte (endorsement) til ett annet medlem i sin region, og den som til enhver tid har størst støtte, vil fungere som regionens delegat til Verdensforsamlingen. Den regionale delegaten har et stemmetall i Verdensforsamlingen tilsvarende regionens totale antall medlemmer.
VX
VX er et av de mest giftige stoffer som noen gang er fremstilt. VX nervegift er den mest kjente nervegiften. Det kjemiske navnet er O-etyl-S-[2(diisopropylamino)etyl] metylfosfonotiolat og molekylformel er C11H26NO2PS.
Kjemikeren Ranajit Ghosh oppdaget nervegiftene i V-serien ved et offentlig forskningsinstitutt ved Porton Down, England i 1952.
VX agent er regnet som area denial weapon på grunn av sine fysiske egenskaper. Med sin høye viskositet og lave volatilitet, har VX tekstur og føles som høykvalitets motorolje. Dette gjør det spesielt farlig, siden den holder seg lenge i miljøet. Det er lukt- og smakløst, og det kan spres som væske eller ved fordampning som små mengder av damp. Det virker som nervemiddel ved å blokkere enzymet acetylcholinesterase. Normalt skulle en elektrisk nervepuls frigjøre acetylcholine i en synapse som stimulerer muskelsammentrekning.
Acetylkolin blir brutt ned til nøytrale stoffer som (eddiksyre og kolin) av acetylkolinesterase enzymet. Hvis mer muskelsammentrekning er nødvendig, må nerven avgi mer acetylcholine. VX blokkerer virkningen av acetylkolinesterase og fører til vedvarende sammentrekninger av alle musklene i kroppen. Vedvarende sammentrekning av mellomgulvsmusklene medfører død ved kveling.
Så lite som 200 mikrogram er nok til å drepe et gjennomsnittsmenneske avhengig av måten stoffet inntas. Hvis den absorberte dosen ikke er for høy, kan døden unngås hvis motgift injiseres øyeblikkelig. Det mest vanlige motgift er atropin og pralidoksim. Militært personell er ofte utstyrt med en ferdigopptrukket sprøyteenhet med atropin.
Atropin virker ved å binde og blokkere et sett av acetylcholin-reseptorer (kjent som muskarin acetylcholin reseptor, mAchR), slik at oppbygningen av acetylcholine som er produsert ved tap av acetylcholinesterasefunksjonen ikke lenger kan påvirke sitt virkningssted. Dette forhindrer ufrivillige muskelbevegelser slik at musklene som diafragma ikke står i konstant sammentrekning. Injeksjon av pralidoxime regenererer bundet acetylcholinesterase.
Syntese
VX produseres ved "Transester Processen". Dette omfatter en kompleks kjemisk prosess hvor fosfortriklorid blir metylisert for å danne metylfosfordiklorid. Deretter lar en det nye stoffet reagere med etanol for å danne en diester. Dette blir så transesterifisert for å produsere forløperen til VX. Tilslutt reagerer den nest siste substansen i prosessen med svovel og danner V-agent.
VX kan også leveres i binære kjemiske våpen som blandes ved innflygingen for å danne stoffet før utslipp. Binært VX kalles VX2 og lages ved å blande O- (2-diisopropylaminoetyl) O'-etylmetylfosfonitt (Agent QL) med elementært svovel (Agent NE) slik som blir gjort i BIGEye aerial kjemisk bombe. Den kan også lages ved å blande med svovelforbindelser som væsken dimetylpolysulfid-blanding (Agent NM) i det kansellerte XM-768 8-inch binære prosjektil-programmet.
Solvolyse
Som andre organofosfor-nervestoffer kan VX ødelegges ved reaksjon med sterke nukleofiler som pralidoksim. Reaksjon av VX med konsentrert vandig natriumhydroksid resulterer i konkurrerende spalting av P-O og P-S estere med P-S spalting som dominerende. Dette er litt problematisk siden produktet av P-O binding spalting (EA 2192) forblir giftig. Reaksjon med anion av hydrogenperoksid (hydroperoksidolyse) fører derimot til eksklusiv spalting av P-S binding.
Historie
Senere destruerte USA sine lagre av nervegiftgasser (ved forbrenning på Johnston Island i det Nordlige Stillehavet) etter ratifikasjon av Kjemivåpenkonvensjonen. Forarbeidene til avtalen omfattet også US Army's CHASE (Cut Holes And Sink 'Em) programmet, hvor gamle skip ble fylt med kjemiske våpen og senket.
CHASE 8 ble gjennomført den 15. juni 1967 da S.S. Cpl. Eric G. Gibson ble fylt med 7,380 VX raketter og senket på 7,200 feet dyp utenfor kysten av Atlantic City New Jersey. De langvarige virkningene på miljøet ved å føre store mengder med VX i kontakt med sjøvann kunne være en alvorlig trussel, men dette er foreløpig ukjent.
VX kan hydrolyseres til langt mindre giftige biprodukter ved å bruke konsentrert kaliløsning. VX-hydrolysatet vil hovedsakelig inneholde et fosfatester og en tiolamin med mindre enn 20 ppm rester av VX igjen. Dette VX-innholdet er innenfor grensen for godkjent drikkevann til amerikanske kampstyrker. Det ble utviklet en plan for å transportere hydrolysatet fra Indiana til DuPont Chambers Works Secure Environmental Facility ved Deepwater, NJ, hvor det skulle destrueres videre og dumpes i Delawareelven. Guvernørene i Delaware, New Jersey, Pennsylvania og New York har protestert mot denne planen og Guvernør Codey i New Jersey beordret Transportavdelingen å nekte adgang for alle lastebiler som transporterer hydrolysatet til Deepwater-anlegget. Før denne planen ble foreslått var det planlagt å dumpe hydrolysatet i Great Miami River, en sideelv til Ohio River, nær Dayton, Ohio, men kommunen der klarte å nedstemme forslaget.
VX hydrolyse begynte den 5. mai 2005 og den 12. juni hadde virksomheten destruert ca. 10 955 liter (11 m³) av VX. Et svinn på 30 US gallons (100 L) fikk oppmerksomhet rundt destrueringsprosessen, men myndighetene sa at ingenting var gått tapt og ingen var skadet i lekkasjen.
Irak under Saddam Hussein innrømmet til UNSCOM at de hadde forsket på VX, men nektet for å ha laget våpen av stoffet på grunn av produksjonsfeil. Påfølgende undersøkelse etter USAs 2003 Invasjon av Irak indikerer at Irak hadde fylt VX i bombebeholdere i 1988 og hadde droppet tre VX-fylte bomber over Iran.
Den 5. januar 2007 annonserte DuPont at de hadde gått bort fra planer om å søke om kontrakten for transport, behandling og lagring av VX ved deres Chambersworks Secure Treatment Facility i Deepwater, NJ. De hevdet langvarige undersøkelser og sterk opposisjon fra New Jerseys guvernør, Jon Corzine, New Jersey senatorer og kongressmenn, og miljøgrupper inkludert NJ Audubon, Delaware Riverkeepers og Litoral Society i tillegg til den pågående etterforskning ved GAO som faktorer i deres avgjørelse om å trekke seg fra planen.
Det demokratisk-republikanske parti
Partiet ble opprinnelig kalt «Det republikanske partiet», men motstanderne brukte navnet «Det demokratisk-republikanske partiet» i et forsøk på å koble det til massakrene under den franske revolusjon. Historikere bruker ofte den siste betegnelsen for å skille det fra dagens Republikanske parti. Medlemmene ble betegnet som «Republikanere» eller «Jeffersonske republikanere».
Partiet ble primært dannet for å arbeide mot Føderalistpartiets økonomiske politikk og utenrikspolitikk, hvor partiet blant annet gikk inn for å holde et godt forhold til Frankrike. Partiet gikk inn for en streng tolkning av grunnloven, med størst mulig selvstyre for delstatene og beskyttelse av den «frie bonde» overfor kapitalkreftene.
Fram til nederlaget Den britisk-amerikanske krig i 1812 gikk partiet imot føderalistenes politikk med hensyn til skatter, utviklingen av en marine og andre militærkostander, statsgjeld og etabling av en føderal statsbank, men etter 1812 ble partiet delt i disse spørsmålene, med Jefferson og Madison som ledere av hver sin fløy. Etter at Føderalistpartiet ble splittet i 1815, sluttet store delen fra dette partiet seg til Madisons fløy.
Partiet hadde følgende presidenter:
Partiet dominerte Kongressen og de fleste delstatens forsamlingen, men sto svakest i New England. William H. Crawford var deres siste presidentkandidat som tapte valget i 1824. På den tiden var partiet i oppløsning i en rekke fraksjoner, en ledet av Andrew Jackson ledet fram til dagens demokratiske parti. En annen fraksjon, ledet av Henry Clay og John Quincy Adams førte til Det nasjonalrepublikanske partiet og senere Whig Party.
Zhou Gongdan
Zhou Gongdan (kinesisk: 周公旦), pinyin: Zhōu Gōngdàn, hertug Dàn av Zhōu, ofte kjent som hertugen av Zhōu, hvis navn var Jī Dàn (姬旦), med posthumt navn Zhōu Wéngōng (周文公; hertug Wén av Zhōu) var broren til det kinesiske Zhou-dynastiets (1046–256 BC) grunnlegger kong Wu av Zhou, og han spilte en viktig rolle i å konsolidere dette dynastiet som regent for den andre kongen, og han forsøkte aldri selv å tilrane seg makta. Fordi hans len var basert rundt Zhōu-hovedstaden Chengzhou ble han kjent som hertugen av Zhōu (周公).
Ifølge den kinesiske legenden skrev han kommentarer til de sekstifire heksagrammene og fullførte det klassiske verket Yijing, etablerte Zhouritene og skapte yayue, en form for klassisk kinesisk musikk.
Regent for kong Chéng
Tre år etter at han hadde beseiret Shang-dynastiet i slaget ved Muye i ca. 1046 f.Kr. døde kong Wu i ca- 1043, og slik Zhōu-tradisjonen var ble han etterfulgt av sin sønn, som ble kong Cheng av Zhou. Chéng var da for ung og uerfaren til å kunne herske over det nyopprettede riket, ble han hjulpet av hertugen av Zhōu, som tjente som hans regent i sju år, fram til Chéng var gammel nok til selv å styre. Zhōu Gōng utkjempet en krig mot sine to brødre, som sammen med de føydale herskerne og restene av Shang planla å motsette seg Zhōu. Etter fem år hadde han klart å nedkjempe hele opprøret, som hadde funnet sted i rikets østre regioner, og han fikk henrettet den ene broren og bannlyst den andre. Etter å ha nedkjempet opprøret fortsatte Zhōu-hærene å erobre flere områder i øst.
Enkelte har satt spørsmål rundt Zhōu Gōngs handlinger, og har hevdet at kong Chéng var gammel nok til å styre og at de "opprørske" brødrene kan ha hatt en større rett til regentskapet enn ham. Uansett befant han seg nær hovedstaden da kong Wu døde, mens hans brødre var lengre unna.
For å avvise Shang-kongenes krav om deres rett til å styre på grunn av at de nedstammet fra guden Shangdi formulerte Zhōu Gōng doktrinen om Himmelens mandat. Ifølge denne doktrinen hadde Shang grovt fornærmet Himmelen, og derfor hadde Himmelen beordret den nølende Zhōu-familien til å erstatte dem for å gjenopprette ordenen. Han skal også ha opprettet fengjian-føydalsystemet, en politisk ideologi hvor rangerte regionale guvernører opprettholdt kontrollen for det ekspanderende dynastiet.
Etterspill
Zhōu Gōngs åtte sønner fikk alle landområder fra kongen. Den eldste sønnen fikk staten Lu, mens hans andre sønn arvet sin fars landområder. Enkelte av navnene til hertugene er finnes i Zuo Zhuan, men det finnes også en fullført genealogi. I de følgende århundrene regnet lederne for mange dynastier Zhōu Gōng som en eksemplarisk hersker. Den kinesiske keiserinnen Wu Zetian oppkalte hennes kortvarige dynasti etter ham og gav ham den posthume tittelen Kong Bāodé (褒德王; Bāodé Wáng). I 1008 AD ga keiser Zhezong av Song ham den posthume tittelen kong Wénxiàn (文憲王; Wénxiàn Wáng). Senere generasjoner kom til å referere til hertugen som Yuán Shèng (元聖), "Den opphavlige læremester."
Zhōu Gōng har også blitt tilskrevet mange av diktene i Shijing, "Sangenes bok," den eldste overlevende samlingen av kinesiske dikt. Boka ble samlet av Kongzi, hvis tanker var påvirket av Zhōu Gōngs forestilling om idealherskeren.
Zhōu Gōng har også blitt kjent som "Drømmeguden" etter at av Kongzis sitater: "Jeg må ta feil. Det er så lenge siden jeg har drømt om hertugen av Zhōu." Ifølge folkelegenden vil Zhōu Gōng fortelle folk gjennom drømmer om noe viktig er i ferd med å skje, derav ordtaket "å drømme om Zhōu Gōng."
Det finnes også en bok med navn Zhōu Gōngs bok om gode og dårlige drømmer (周公解梦), som handler om drømmer i tradisjonell kinesisk kultur. Folk brukte den for å analysere sine drømmer for å forutsi framtida.
I 2004 rapporterte kinesiske arkeologer at de hadde funnet gravkomplekset til Zhōu Gōng i Qishan i Shǎnxī.
Carl Andersen
Carl Andersen er navnet til flere personer:
Paul Is Live
Paul Is Live er et konsertalbum med Paul McCartney, utgitt i 1993. Tittelen er et «motsvar» til ryktene om hans død på 1960-tallet.
Hesteskosøm
Hesteskosøm er en spesiell type spiker beregnet på å feste hesteskoen til hestens hover. Hesteskosøm var en tid et av O. Mustad & Søns viktigste og verdenskjente produkter som ble produsert på fabrikken på Lysaker, såvel som det ble opprettet fabrikker i andre europeiske land, spesielt for produksjon av hesteskosøm.
Arbeidet med å sko hesten var tidligere smedens arbeidsområde. I dag er det hovslagere som tar hånd om dette.
Latvias nasjonalbibliotek
Latvias nasjonalbibliotek (Latvijas Nacionālā bibliotēka) er Latvias nasjonalbibliotek beliggende i hovedstaden Riga.
Biblioteket ble grunnlagt i august 1919 etter at den uavhengige republikken Latvia var blitt etablert i 1918. Bibliotekets første leder var bibliotekar og grunnlegger av Latvias vitenskapelige bibliografi, Jānis Misiņš.
Samlinger
Biblioteket har over 4 millioner enheter og inneholder primært publikasjoner fra Latvia og utlandet omhandlende Latvia og det latviske folk. Spesialsamlinger som inngår er blant andre letonica, sjeldne bøker, manuskripter, kunst, musikk, småtrykk og kart. Bøkene har tidligere vært spredt utover flere bygninger.
Gaismas pils
Nasjonalbibliotekets nye bygning Gaismas pils, eller Lysslottet, ligger på Mūkusalas iela 3 tett på Daugava på den andre siden av Rigas gamleby. Den er tegnet av den latviskfødte arkitekt Gunnar Birkerts, som har latt seg inspirere av latvisk folklore.
Bygningen er på over 40 000 m², og har 13 etasjer, hvorav de øverste to har panoramautsikt og kan brukes til kulturelle arrangementer samt til utleie. Der er ca. 1000 leseplasser fordelt på forskjellige lesesaler, samt magasinplass til i alt ca. seks millioner trykte enheter.
I bygningens atrium har arkitekten utviklet en fem etasjer høy glasskonstruksjon, som skal fylles med flere tusen bøker – gaver fra folk i inn- og utland. Bygningen har også sin egen konsertsal – Ziedonis – med 400 plasser. Dertil kommer et konferansesenter samt utstillingsområder.
Bygningen åpnet offisielt den 29. august 2014 under oppsyn av president Bērziņš, samt en rekke utenlandske gjester, deriblant prinsesse Laurentien av Nederland.
Novemberfilm
Novemberfilm er et norsk film- og TV-label, som produserer TV-serier og dokumentarfilmer for TV-stasjoner i og utenfor Norge.
Novemberfilm ble stiftet av Kjetil Johnsen og Tomm W. Christiansen i 2004, og har kontorer i Oslo og Arendal. I 2013 kjøpte MTG 51% av aksjene i selskapet, før det i 2016 overtok også de resterende aksjene og etterhvert overførte selskapet som del av en større transaksjon, til NENT. I dag er Novemberfilm en del av det internasjonale produksjonskonsernet Fremantle. Søsterselskaper/labels i Norge er blant annet Monster, Strix, Rakett, Playroom og One big happy family.
Novemberfilm sin største internasjonale produksjon var dokumentaren Taliban – behind the masks, som ble kjøpt av 14 land, og sendt på blant annet CNN. I 2011 fikk filmen prisen for beste TV-dokumentar på National Headliner Awards. Samme år fikk Novemberfilm prisen for beste film under oljevernkonferansen International Oil Spill Conference i USA for en dokumentar produsert for Kystverket om Full City-grunnstøtingen ved Langesund i 2009.
I 2019 utviklet og produserte Novemberfilm første sesong av Norge: Bak Fasaden, som blant annet tok for seg ureturnerbare asylsøkere, øst-europeiske arbeidsinnvandrere og overgrepsrammede barn. Premieren hadde 400 000 seere. Programmet ble ledet av Janne Amble og Kadafi Zaman.
I januar 2020 ble det kjent at Nordic Entertainment Group, som blant annet også eier Monster, Playroom, Strix og Rakett, legger ut disse selskapene for salg. I slutten av juni 2021 ble det kunngjort at det internasjonale selskapet Fremantle var kjøper. I dag (fra januar 2022) er Novemberfilm fusjonert med selskapene Strix og Rakett og er Norges største frittstående leverandør av fakta og dokumentar til det norske og nordiske TV-markedet.
Rockwool
Rockwool er et dansk selskap som driver med produkter og løsninger basert på steinull og er en isolasjonsprodusent. AS Rockwool i Norge har ca. 250 ansatte, som omfatter administrasjonen i Oslo, salgsapparatet, og to fabrikker; en i Moss og en i Trondheim.
Rockwool Moss
Fabrikken i Moss har 164 ansatte (2005). I tillegg til fabrikken i Moss sentrum har Rockwool Moss lagervirksomhet i Tørfestveien, en vei i Vanem næringpark (Vanem næringspark er vestsiden av Vålervegen fra Nore bru og frem til Rødsund bru).
Trivia
Forfatteren Ingvar Ambjørnsen har jobbet på Rockwool da bedriften hadde fabrikk i Larvik (Kilde: dokumentarfilmen "Hvit Nigger" av Aleksander Olai Korsnes 2011)
Kreis Steinfurt
Kreis Steinfurt er en krets i den nordligste delen av  Regierungsbezirk Münster Tyskland.