cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
EUs postdirektiv
EUs postdirektiv er direktiver vedtatt av Den europeiske union (EU) for å liberalisere (avmonopolisere) postvesenet og skape et marked for posttjenester. Det er tre ulike direktiver: det opprinnelige postdirektivet 97/67/EF igangsatte liberaliseringsprosessen, endringsdirektiv 2002/39/EF fortsatte åpningen av postmarkedet og det tredje postdirektiv 2008/6/EF fastsatte endelige frister for full markedsåpning (31. desember 2010, med mulighet for enkelte navngitte medlemsstater til å utsette liberaliseringen til 31. desember 2012).
Norge
I Norge har liberaliseringen av postmarkedet vært omstridt. Jens Stoltenbergs andre regjering vedtok å bruke Norges reservasjonsrett mot å innlemme det tredje postdirektivet i EØS-avtalen. Erna Solbergs regjering ønsket imidlertid å ta direktivet inn i EØS-avtalen, noe som ble meddelt EU 19. november 2013. 24. april 2015 kom regjeringens forslag til ny postlov. Det ble blant annet foreslått å avvikle pliktig postombæring på lørdager, samt innføring av EUs tredje postdirektiv, noe som blant annet innebærer fri konkurranse på levering av brev og pakker.
Chen Yi (1901-1972)
Chen Yi (forenklet kinesisk: 陈毅, tradisjonell kinesisk: 陳毅, pinyin: Chén Yì; født 26. august 1901 i Lezhi øst for Chengdu i Sichuan i Kina, død 6. januar 1972) var militærleder og politiker i Folkerepublikken Kina. Han regnes som en av «de ni marskalker» i Folkets frigjøringshær.
Liv og virke
Chen Yi var embedsmannssønn fra Sichuan. Etter yrkesskolen fikk han i 1919 reise som student til Frankrike som del av Mouvement Travail-Études, men ble deportert allerede i 1921 etter å ha vært med på en politisk demonstrasjon sammen med andre kinesiske studenter.
Fra 1926 studerte han ved militærakademiet i Whampoa, der han ble kjent med Zhou Enlai. Etter bruddet mellom kommunistpartiet og Guomindang i 1927 deltok han i den mislykkede Nanchangoppstanden, og slo seg deretter sammen med Mao Zedongs gerilja i Jinggangfjellene. Ved dannelsen av den fjerde røde armé i 1928 ble Chen direktør for dens politiske avdeling.
Under den lange marsjen i 1935 kommanderte en enhet som skulle bevege seg bak de fiendtlige linjer og binde fiendens krefter. Dette var den reneste selvmordskommando og det var flere ganger at Chen bare så vidt slapp fra det med livet i behold.
Welsh ponni (seksjon B)
Welsh ponni (seksjon B) er en ponni.
Opprinnelse
Avlet for å yte er Welsh ponni sekjson B en større ponni med lenger steglengde enn den mindre seksjon A men mesteparten av welsh mountain-ponniens fine egenskaper er likevel beholdt. Kategori B var opprinnelig en krysning mellom welsh mountain-ponni og welsh cob.
Rasebeskrivelse
Welsh ponni har lite, fint hode med bred panne, store øyne og små, velsittende ører. Profilen kan være lett konkav, og mulen er liten. Halsen er laang og lett buet. Den har hellende skuldre og godt definert manke. Buken er dyp og bakparten kraftig. Halen er høyt ansatt og bena er elegante med sterk, tett beinsubstans og gode ledd.
Typiske trekk
Kjent som en førsteklasses rideponni både for konkurranse- og vanlig ridning.
Chen Yi (1901-1972)
Liv og virke
Etter at den nye fjerde arme ble dannet ble Chen divisjonskommandør og fra 1941 kommandør for hele denne armeen. Den ble i den kinesiske borgerkrigs sluttfase fra 1946 til 1949 en av de viktigste kommunistiske armeene.
I 1945 ble han medlem av Sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti og fra 1956 medlem av Politbyrået. Dessuten var han borgermester i Shanghai fra 1949 til 1958.
I 1958 ble Chen etterfølger av Zhou Enlai som utenriksminister.
Under kulturrevolusjonen ble han skarpt angrepet av firerbanden, og han ble utrensket i 1969 fra embeder i parti og regjering, med unntak av et han fikk beholde sitt medlemskap i Sentralkomiteen for kommunistpartiet. Men han hadde fremdeles Mao Zedongs og Zhou Enlais velvilje, noe som reflekteres både i at han formelt beholdt sine embeder og i den statsbegravelse han ble gitt i 1972, etter at han døde av kreft. Hans begravelse var også den siste gang Mao Zedong viste seg offentlig.
At Mao viste seg under begravelsen viste seg å bli et slags startskudd for rehabiliteringer av flere ledende partikadrer som var blitt forfulgt i kulturrevolusjonens første periode.
Irene Johansen
Irene Johansen (født 7. januar 1961 i Nord-Aurdal) er en norsk politiker (Ap). Hun var stortingsrepresentant fra Østfold 2005-2017. I perioden 2003–2011 var hun medlem av kommunestyret i Moss og i 2003–2005 av fylkestinget i Østfold.
Johansen har utdanning fra Norges kommunal- og sosialhøgskole, kommunallinjen 1982–1985 og mellomlederprogrammet i staten 2001–2002. Johansen har blant annet arbeidet som førstesekretær ved rådmannskontoret i Seljord kommune i 1985–1986. Hun var i personalavdelingen, Norges allmennvitenskapelige forskningsråd i årene 1986–1994. Fra 1996 til 2003 var Johansen personalsjef i Jernbaneverket.
Johansen var frem til 2021 nestleder i Europabevegelsen, en organisasjon som arbeider for norsk medlemskap i EU.
Trang fremre runda vokal
En trang fremre runda vokal er en vokal som brukes i noen talespråk. Symbolet som brukes i det internasjonale fonetiske alfabetet er «y», og det som brukes i X-SAMPA er <tt>y</tt>. I forskjellige språk kan den skrives som <ü>, <uu>, <u>, <ű>, <y>, <уь> eller <위>. I norsk brukes <y>.
Lars Østraat
Lars Asbjørn Østraat (født 1975) er en norsk journalist og redaktør i Trønderbladet.
Trang fremre runda vokal
Eksempler
Merk: Fordi vokaler vanligvis antas å ikke ha framskutte lepper, og det er få beskrivelser som dekker forskjellen, er det mulig at enkelte av disse eksemplene egentlig har framskutte lepper.
Lars Østraat
Østraat er utdannet journalist ved Journalisthøgskolen i Oslo, med grunnfag i statsvitenskap. Han har videre studert Visual Journalism ved Brooks Institute of Photography i Santa Barbara i USA.
Trang fremre runda vokal
Framskutte lepper
Catford bemerker at de fleste språk med runda bakre og fremre vokaler bruker to typer labialisering, der bakre vokaler har framskutte lepper og fremre vokaler har ikke-framskutte lepper. Noen språk, som nordiske språk, har imidlertid fremre vokaler med framskutte lepper. Svensk skiller til og med mellom to typer runding hos fremre vokaler.
Lars Østraat
Han startet karrieren som informasjonskonsulent i Observer Norge (2000–2004). I 2009 ble ha ansatt i Levangeravisa, først som journalist og fra 2012 som nyhetsredaktør. I 2014 ble han ansatt som redaktør i Trønderbladet. I tillegg var han fra 2019 til 2021 konstituert redaktør i Opdalingen. Opdalingen ble under denne tiden slått sammen med lokalavisa Opp.
Bohai
Bohai eller Bohaihavet (kinesisk: 渤海, pinyin: Bo Hai, direkte oversatt «Bo-havet») er den innerste av buktene i Gulehavet og omkranses i nord, vest og sør av Kina. Den dekker et område på omkring 823.000 km². Buktens offisielle navn var inntil januar 1929 "Chih-li-bukten". Chih-li (moderne transkripsjon Zhili) var et eldre navn for provinsen Hebei.
Bukten avgrenses i nordøst av Liaodonghalvøya og i sør av Shandonghalvøya. Den utgjøres av tre mindre bukter: Laizhoubukten i sør, Liaodongbukten i nord og Bohaibukten i vest. Elvene Huang He, Liao He og Hai He tømmer seg i Bo Hai. Olje og naturgass er blitt oppdaget i bukten.
Bohai grenser til provinsene Shandong, Liaoning og Hebei, og til byen Tianjin som er en egen administrativ enhet på provinsnivå. Blant havnebyer inntil Bohai kan nevnes:
Bukten har noen få øyer. Den viktigste er
Kiowa County
Kiowa County er navnet på tre fylker i USA:
Paranaguá
Paranaguá er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Kvintjern
Kvintjern (eller Kvintjennet) er et vann ved Kjølen på Mangenskogen nordøst for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Viken.
Q.E.D.
Q. E. D. er en forkortelse av den latinske frasen «quod erat demonstrandum» (ordrett oversatt til norsk: «hvilket skulle demonstreres/bevises»). Dette er en oversettelse av det greske ὅπερ ἔδει δεῖξαι (hóper édei deĩxai), som ble brukt av mange tidligere matematikere, blant andre Euklid og Arkimedes. Q.E.D. kan skrives i slutten av matematiske bevis for å vise at resultatet man trengte for å fullføre beviset, er oppnådd.
Bruk i dag
Unicode gir tegn til å bruke i beviser som tegnet U+220E (∎), men også tegnene U+25A0 (■, sort firkant) og U+2023 (‣, åpen firkant) som alternativer.
Variasjoner av forklaring på forkortelsen Q.E.D.
I engelsktalende land kan bokstavene bety «Quite Easily Done» eller «Quite Eloquently Done».
Det eksisterer en annen latinsk frase, med en noe annerledes betydning, men lik, om noe sjeldnere bruk. Quod erat faciendum oversettes til «hvilket skulle gjøres». Dette blir vanligvis forkortet til Q.E.F.. Som med Q.E.D. er Q.E.F. en oversettelse av det greske ὅπερ ἔδει ποιῆσαι (hóper édei poiēsai), som ble brukt av Euklid for å avslutte matematiske formler som ikke var bevist, men konstruksjoner til bruk i eksempler.
Studentradioen i Vestfold
Studentradioen i Vestfold ble satt i gang høsten 2005 og var studentene i Vestfolds andre forsøk på studentradio,.
Studentradioen sender inntil videre på nettet til Radio Vestfold, og dermed kun på internett da Radio Vestfold ikke har egen frekvens, men låner av Horten Nærradio fram til 18.00, og etter dette over Internett.
Furuprosesjonsspinner
Furuprosesjonsspinner (Thaumatopoea pinivora) er en prosesjonsspinner som tilhører familien tannspinnere (Notodontidae). Som hos slektningen eikeprosesjonsspinner (Thaumatopoea processionea) lever de hårete larvene selskapelig i store silkespinn, og de kan legge ut på vandring i lange rekker. Larvene har gifthår og kan forårsake betydelige helseproblemer, se under eikeprosesjonsspinner. Denne artens larver lever på furu (Pinus sylvestris).
Utseende
En middelsstore (vingespenn 27 – 39 mm), kraftig bygd, grå spinner. Den ligner sterkt på eikeprosesjonsspinneren, men er litt lysere på farge. De to artene er dessuten knyttet til ulike skogtyper, og flygetiden er ulik. Kroppen er kledt med lange hår og virker lurvete. Hodet er nokså stort og bredt, antennene kamformede hos begge kjønn. Bakkroppen ender i en dusk av lange hår, som hunnen feller under eggleggingen. Forvingen er lysgrå med tre mer eller mindre tydelige (tydeligst hos hannen) mørke tverrbånd. Bakvingen er ensfarget gråhvit. Larven er grå med en mørkere, nedsenket ryggstripe og noen oransje vorter. Som hos eikeprosesjonsspinneren har den tallrike gifthår.
Eikeprosesjonsspinner
Eikeprosesjonsspinner (Thaumatopoea processionea) er en prosesjonsspinner som tilhører familien tannspinnere (Notodontidae). Denne arten er kjent for at larvene, som lever selskapelig på eik, kan vandre på en rekke i lange «prosesjoner». Larvene har dusker av lange, løse hår på ryggen. Disse brekker lett av og kan forårsake kraftig irritasjon på hud og øyne om man kommer i kontakt med dem. Eikeprosesjonsspinneren er en europeisk art som ikke danner bestander i Norden, men man har funnet en del innfløyne eksemplarer i Danmark og Sverige, til nå ikke i Norge.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 24 – 35 mm, hunnen større enn hannen), kraftig, grå spinner. Kroppen er kledt med ganske lange hår og virker lurvete. Hodet er ganske stort og bredt, antennene er kamformede hos begge kjønn, litt lengre hos hannen enn hos hunnen. Bakkroppsspissen har en dusk av lange hår, hunnen feller disse når hun legger egg og bruker dem til å dekke eggklyngen med. Forvingen er avrundet trekantet, grå, med et eller to mer eller mindre tydelige, mørke tverrbånd. Bakvingen er gråhvit, med en diffus, mørk flekk ved bakhjørnet og et mer eller mindre tydelig, mørkt tverrbånd. Larven er grågul med en mørkere ryggstripe og enkelte oransje vorter. Ryggstripen er litt nedsenket i forhold til sidene. Her sitter gifthårene festet, opptil 700 000 hos en utvokst larve.
Levevis
Larvene lever selskapelig på eik (Quercus spp.). Denne spinneren trives best i åpne, solrike, varme skoger. Bestandene svinger kraftig over tid, når arten har masseforekomster kan den være meget tallrik. Et kjent trekk ved disse larvene er at de kan foreta vandringer for å finne et nytt vertstre. De vandrer då på en rekke og danner en lang prosesjon eller "orm" der hver larve følger etter den foran. Man har gjort forsøk med at føye denne "ormen" sammen til en ring, dette førte til at larvene gikk i ring til de døde av utmattelse etter flere døgn. De voksne spinnerne fly om natten i juli – september, vanligvis med en topp i august. De kommer gjerne til lys, og kan fly ganske lange avstander, slik har også en del individer fra mellomeuropeiske bestander dukket opp i Norden. Etter at hun har paret seg, legger hunnen 150 -300 egg i en eller to klynger på greiner eller kvister av eik. Eggene blir dekket av en væske som størkner i kontakt med luften, og hår fra hunnens bakkroppsspiss.
Giftige hår
Utvokste larver av eikeprosesjonsspinneren er kledt med spesielle gifthår, som lett brekker av. Man trenger ikke komme i direkte kontakt med larvene for å få føling med disse hårene. Larvene holder til i store silkespinn, og store mengder avkastede larvehuder med gifthår legger seg på bunnen av disse. Når larvehudene tørker ut, brekker hårene lett av og kan føres med vinden. Hårene er hule og inneholder blærer med maursyre og giftstoffet thaumatopoein. Hårene kan gi brannsår ved hudkontakt og øyeskader, og denne arten utgjør dermed et betydelig helseproblem der hvor den er vanlig. I utsatte områder settes det ut advarselsskilt når det forekommer slike larver, og man har satt i verk ulike tiltak for å forsøke å bekjempe larvene. De giftige hårene hindrer likevel ikke enkelte fugler i å spise store mengder av larvene, særlig er gjøk og hærfugl effektive predatorer. Disse kan fjerne gifthårene før de spiser larven og tar ikke noen skade av det. Også kjøttmeis kan ta en god del larver mens de er unge, før de har utviklet gifthår. I tillegg til de helsemessige problemene kan arten forårsake skader på skogen ved å snauspise eiketrærne.
La Roquette-fengslene
La Roquette-fengslene var to fengsler i 11. arrondissement i Paris, på hver sin side av rue de la Roquette. De eksisterte fra 1830 og til 1974.
Det eldre bestod fra 1830 til 1974, det yngre fra 1836 til 1900.
Senere er stedet for la petite Roquette (det opprinnelige fengselet) gjort til La Roquette-plassen, den største i det 11. arrondissement.
Henrettelsessted
Den 29. november 1851 ble per dekret bestemt et nytt sted for henrettelser i Paris. Guillotinen ble satt opp ved inngangen til Grande Roquette. Fundamentene er fremdeles (2015) synlige i bakken. Allerede tre uker etter fant den første henrettelsen sted.
I alt ble frem til 1899 69 fanger henrettet med denne giljotinen. En av den var den åttefoldige morder Jean-Baptiste Troppmann i 1870. Året etter, i 1871, ble dessuten seks gisler skutt i Grande Roquette under Pariserkommunen av kommunardene; blant de henrettede var den katolske erkebiskop Georges Darboy av Paris, andre geistlige, og en dommer.
Grady County (Oklahoma)
Grady Countys totale areal er 2,863 km² hvorav 11 km² er vann. I 2010 hadde fylket 52,431 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Chickasha som også er fylkets største by.
Paranapoema
Paranapoema er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Farouk Kaddoumi
Farouk Kaddoumi (arabisk: ) (født 10. august 1931 ved Nablus på Vestbredden), også kjent som Abu al-Lutf, er en palestinsk generalsekretær i Fatahs sentralkomité og PLOs politiske avdeling i Tunisia.
I 1960 begynte Kaddoumi i Fatah sin avdeling i De forente arabiske emirater. I 1965-1966 arbeidet han for Helsedepartementet i Kuwait, men i 1966 ble utvist fra landet på grunn av anti-statlige aktiviteter knyttet til PLO. Etter 1973 ledet Kaddoumi sin egen politiske avdeling i Damaskus, Syria. Kaddoumi har bodd i Tunis siden tidlig på 1980-tallet, hvor PLO hadde sin base etter at de evakuerte fra Libanon. Etter at Osloavtalen ble underskrevet i 1993, som han var imot og anså som et svik mot PLO, nektet Kaddoumi å flytte til de palestinske territoriene sammen med resten av ledelsen i PLO. Fra eksil, fortsatte Kaddoumi å argumentere for en hardere holdning overfor Israel. Han satt på sidelinjen av palestinsk politikk i over et tiår, ettersom sentrum av den politiske makten ble flyttet til Gaza og deretter til Ramallah.
Vasall
Vasall (fra fransk vassal, av middelalderlatin vasallus, til middelalderlatin vassus «tjener», opprinnelig fra gallisk «ung mann, tjener») betegner person under lensherres, godsherres overhøyhet og som har fått et geografisk område å administrere på vegne av makthaverne på et høyere nivå og danner bakgrunnen for adelsstrukturen. Gjenytelsen for å motta et slikt len var krigstjeneste og skatter eller tributt.
Ordet brukes også i vasallstat, som er stat underlagt et overherredømme av en annen stat og som har begrenset selvstyre som følge av en annen stats overherredømme, eller hvor avhengigheten av en annen stat er så stor at selvstendigheten er mer av formell art. Ved å stå opp for sin herre i krig, fikk vasallene visse privilegier. Et vanlig privilegium var at adelen (så vel som presteskapet) var å bli fritatt for egen skatteplikt, særlig dersom de skaffet en militær styrke til herrens eventuelle behov.
Duncan Regehr
Duncan Peter Regehr (født 5. oktober 1952 i Alberta, Canada) er en canadisk forfatter, multi-mediaartist og skuespiller. Han har også vært kunstløper, olympisk bokser og teaterskuespiller i hjemlandet Canada før han reiste til Hollywood i 1980. Han debuterte som skuespiller i filmen The Monster Squad i 1987.
En av Regehrs mest kjente roller var i filmen New World Zorro der han spilte Don Diego de La Vega og hans alter ego den sverdsvingende helten Zorro. Regehr portretterte den maskerte helten i 88 episoder på Christian Broadcasting Network's Family Channel mellom 1990 og 1993. Han har også spilt i Star Trek: The Next Generation-episoden Sub Rosa som Ronin som var et spøkelse som forelsket seg i Beverly Crusher. Han spilte også i Star Trek: Deep Space Nine.
Duncan Regehr er mindre kjent som maler. Maleri og tegning er noe han har drevet med siden barndommen. Regehr utstilte sine kunstverk for første gang i 1974 under Stratford Festival i Ontario. Året etter ble kunstverkene vist frem på Yorkville Art Center i Toronto. Siden den gang har han hatt en rekke utstillinger både i Canada, USA, Storbritannia og resten av Europa.
Den 10. november 2008 ble Duncan Regehr tildelt den ærefulle graden Doctor of Fine Arts ved University of Victoria i Britisk Columbia.
Referanser
<References/>
Fylkesvei 252
Fylkesvei 252 er veistrekningen som går mellom det tidligere Tyin Hotell og Eidsbugarden.
Veien er normalt vinterstengt, vanligvis mellom oktober og juni. Fylkesvei 252 er en av de få hovedveiene som har fått beholde grusdekket ettersom den har verdi i henhold til Nasjonal verneplan for veger og bruer. Blant de andre er fylkesvei 258 (Gamle Strynefjellsveg) og fylkesvei 886 (Bjørnstad–Jacobselv).
Med utgangspunkt ved fylkesvei 53, ved det tidligere Tyin Hotell ved sørenden av Tyin, går veien langs den østre bredden av Tyin til Tyinholmen ved nordenden av Tyin og derfra videre til Eidsbugarden ved vestenden av Bygdin.
Nobelprisen i kjemi
Nobelprisen i kjemi er en av de fem opprinnelige nobelprisene. Det er Kungliga Vetenskapsakademien som hvert år i begynnelsen av oktober vedtar hvem som har vunnet årets nobelpris. Prisen har vært utdelt siden 1901.
Medalje og diplom
Prisen består av en medalje, et diplom og en pengesum. Medaljen er i gull (inntil 1979 i 23 karat, deretter i 18 karat) og er 66 mm i diameter. På adversen bærer medaljen Alfred Nobels venstrevendte portrett. Til venstre står innskriften «ALFR • / NOBEL» over to linjer og til høyre over seks linjer innskriften «NAT• / MDCCC / XXXIII / OB • / MDCCC / XCVI» (Nobels fødselsår 1833 og dødsår 1896). Reversen bærer et motiv der en kvinnefigur med en dokumentrull avslører en annen kvinnefigur med overflødighetshorn. Figurene representerer vitenskapen og naturen. Motivet er flankert av den sunkne innskriften «NATURA» til venstre og «SCIENTIA» til høyre. Det hele er omgitt av omskriften «INVENTAS • VITAM • IUVAT EXCOLUISSE • PER • ARTES» i øvre bue og «REG • ACAD • SCIENT • SUEC •» i nedre bue. Innskriften i øvre bue er et sitat fra Vergils verk Æneiden: «inventas vitam juvat excoluisse per artes», som betyr «og de som forbedret livet på jorden med sine nyvunnede ferdigheter»." Innskriften i nedre bue er latin for Kungliga Vetenskapsakademien, som plukker ut prisvinneren. Medaljen er utformet av Erik Lindberg i 1902.
Medaljen for prisene i fysikk og kjemi er identiske, mens medaljene for medisin og litteratur har identisk advers, mens ulik revers. Medaljen for fredsprisen har en helt egen utforming av både advers og revers.
Det eksisterer eksemplar av medaljen i sølv og forgylt sølv, blant annet i muséer og samlinger. For prisvinnernes familiemedlemmer lages det inntil fem medaljer i forgylt bronse. Medaljene er laget ved det svenske Myntverket.
Prisvinnere
Den første nobelprisen i kjemi ble tildelt Jacobus Henricus van 't Hoff fra Nederland i 1901. Hver mottaker mottar en medalje, en diplom og en pengesum som har variert gjennom årene. I 1901 mottok Röntgen 150,782 svenske kroner, som tilsvarer ca. 7,730,000 svenske kroner i desember 2007. I 2008 ble prisen tildelt Osamu Shimomura, Martin Chalfie og Roger Y. Tsien, som delte prispengene på 10,000,000 svenske kroner. Prisen blir tildelt i Stockholm under en årlig seremoni den 10. desember, årsdagen for Nobels død i 1896.
Minst 25 mottakere har mottatt nobelprisen for bidrag innen feltet organisk kjemi, mer enn noe annet felt innen kjemi. To vinnere av nobelprisen i kjemi, tyskerne Richard Kuhn (1938) og Adolf Butenandt (1939), ble nektet av den tyske regjeringen å motta prisen. De mottok senere nobelprisdiplomet og medaljen, men ikke prispengene. Frederick Sanger er den eneste mottakeren som har vunnet prisen to ganger, i 1958 og 1980. To andre har også vunnet nobelprisen i andre felt; Marie Curie (fysikk i 1903 og kjemi i 1911) og Linus Carl Pauling (kjemi i 1954 og fred i 1962). Per 2010 har prisen blitt tildelt 159 personer. Der har vært åtte år hvor nobelprisen i kjemi ikke har blitt tildelt.
Jean-Paul Marat
Jean-Paul Marat (født 24. mai 1743, død 13. juli 1793) var en sveitsiskfødt fransk vitenskapsmann og lege, som gjorde mye av karrieren i England. Han er best kjent for sin aktivitet under den franske revolusjon.
Bakgrunn
Faren kom fra Sardinia og var katolikk før han konverterte og ble kalvinist. Han flyttet til Sveits der han virket som lege, giftet seg og fikk seks barn hvorav Jean-Paul var den eldste. Familienavnet var egentlig Mara og det var Jean-Paul som la til en t, for å virke mer fransk. Han forlot hjemmet da han var 16 år og etter å ha lest medisin i Bourdeaux og Paris.
Virke i England
Han flyttet ved 22 års alder til England (1765-77). Han virket der som lege, ikke uten fremgang. Han fikk et hedersdoktorat ved Andrew's University og publiserte noen vitenskapelige studier.
Marats interesse strakk seg imidlertid også til felt utenfor medisinen. Han publiserte blant annet et «Essay on Man», et forsøk på en analyse av sambandet mellom sjel og legeme, og et politisk arbeide, «The Chains of Slavery», som var et angrep på despotisme. Han var ved denne tid ikke radikal. En god konge i spissen for et konstitusjonelt monarki så han som den beste styreformen.
I 1776 flyttet Marat til Paris etter en kort opphold hos familien i Genève.
Virke under revolusjonen
Marat virket fortsatt som lege i Frankrike, og ble politisk aktiv straks etter revolusjonsutbruddet i 1789. Han utgav den populære avisen L`Ami du peuple (Folkevennen). Han oppfordret til ytterligheter i oppgjøret med dem han anså som revolusjonens fiender, og angrep også den grunnlovsgivende nasjonalforsamlingen. I den radikale Cordelier-klubben hørte han til den ytterliggående fløyen. Han hadde også fiender, og det ble utstedt arrestordre mot ham, slik at han måtte flykte til England.
Han vendte snart tilbake, ble medlem av kommunestyret i Paris, og i 1792 kom han med i Nasjonalkonventet. Hans angrep på de mer moderate motstanderne ble voldsommere, og man fikk ham stilt for domstol anklaget for opprørsstiftelse, men han ble frikjent. Han bidro til girondinernes fall i mai 1793, og nøt stor popularitet.
Marats fiender, som også befant seg blant revolusjonstilhengerne, mislikte hans hatefulle retorikk. En ung pike fra Caen, Charlotte Corday, ble mottatt av ham mens han lå i badekaret, der hun drepte ham med kniv. Hun ble henrettet i giljotinen, og Marat var nå revolusjonsmartyr og ble stedt til hvile under stor høytidelighet i Panthéon. Men stemningen vendte seg raskt. Robespierre og hans terrorvelde falt i 1794, og allerede året efter ble Marats lik fjernet fra Panthéon.
Majavatn
Majavatn (sørsamisk: Maajehjaevrie) er ei grend i Grane kommune i Nordland. Stedet ligger ved Store Majavatn, like ved grensen til Nord-Trøndelag. Europavei 6 og Nordlandsbanen passerer gjennom Majavatn. Majavatn stasjon ligger her.
Det drives sørsamisk reindrift i områdene rundt Majavatn. Majavatn kirke og Stevneplassen ved Majavatn ble etablert av Finnemisjonen i 1915 som møtested for samer.
Majavatn-affæren
Den norske motstandsbevegelsen organiserte og utrustet en ekspedisjon til Helgeland, for å forsyne motstandsgrupper med våpen og utstyr. Mye av dette ble brakt med båt fra Storbritannia av blant annet Shetlands-Larsen (1906–1990), og fraktet over fjellene Helgelandskysten til Grane og Vefsn.
Nils Berdahl (1905–1944) hadde fått i oppdrag å gjennomføre denne ekspedisjonen, som en del av Winston Churchills plan om å invadere og frigjøre Norge i 1942 (operasjon Jupiter).
I 1942 kom Gestapo på sporet av motstandsbevegelsen, og det kom til trefninger mellom tyskere og norske motstandsfolk ved Tangen gård. En lokal opprulling gjorde at 24 menn fra Grane, Vefsn, Vevelstad og Trondheimsområdet ble henrettet i Falstad leir den 8. og 9. oktober 1942 etter summariske rettssaker.
2. serierunde i Tippeligaen 2007
2. serierunde i Tippeligaen 2007 startet lørdag 14. april klokken 19:00 med Fredrikstad mot Lyn. Runden fortsatte med fem kamper søndag 15. april, fire kamper klokken 18:00 og én kamp 20:00. Runden avsluttet mandag 16. april klokken 19:00 med Brann mot Strømsgodset.
I denne runden ble de nye stadionene til Fredrikstad, Fredrikstad Stadion, og, Sør Arena tatt i bruk. Også på Brann stadion, og på Odd Grenlands Skagerak Arena ble det innviet nye tribuner.
Runden ble preget av rasismebeskyldninger mot Starts Atle Roar Håland og Kristofer Hæstad fra Vikings nigerianske spiss Peter Ijeh.
Georg Freiherr von Brandis
Georg Freiherr von Brandis (født 1948 i Hamburg) er en tysk generalmajor og visepresident for militære anliggender i den føderale etterretningstjenesten, Bundesnachrichtendienst.
Georg von Brandis trådte inn i hæren i 1967, og tilhørte først panserbataljon 134 i Wetzlar. I 1968 påbegynte han offisersutdannelsen ved pansergrenaderbataljon 142 i Koblenz. I 1974 ble han knyttet til staben hos fallskjermjegerbataljon 272 i Wildeshausen, hvor han i 1975 ble kompanisjef. I 1978 ble han så knyttet til staben ved fallskjermjegerbataljon 271 i Iserlohn. Fra 1979 fulgte generalstabsstudier ved Führungsakademie der Bundeswehr i Hamburg, og fra 1981 var han knyttet til staben i pansergrenaderbrigade 16 i Wentorf utenfor Hamburg.
Han var første gang knyttet til Bundesnachrichtendienst fra 1983 til 1986. Fra 1986 var han stedfortredende militærattaché ved ambassaden i Washington D.C.. Fra 1989 var han så kommandør for fallskjermjegerbataljon 262 i Merzig. Brandis var sekretær i forsvarsministeriet fra 1991 til 1994, da han igjen ble knyttet til Bundesnachrichtendienst som sekretariatsleder. Fra 1998 var han stabsoffiser i det 2. tysk-amerikanske korps i Ulm. I 2000 ble han sekretariatsleder i Führungsstab der Streitkräfte i Bonn.
Han var visepresident for den militære etterretningstjenesten fra 2002 til 2005, da han ble utnevnt til visepresident for Bundesnachrichtendienst.
Colette Hué
Colette Hué (født 11. mai 1932) er en tidligere fransk turner.
I 1950 deltok hun i VM i turn. Individuelt fikk hun ingen medaljer, og hun kom på 40.-plass sammenlagt. I lagkonkurransen vant Frankrike sølv, bak Sverige.
Hun deltok i OL i 1948 og 1952, første gang kun 16 år gammel, men vant ingen OL-medaljer. Frankrike fikk 10.-plass i lagkonkurransen i 1948 og 12.-plass i 1952. Individuelt kom hun på 97.-plass sammenlagt i 1952. Hun var Frankrikes yngste turner i begge disse OL.
Zhang Chunqiao
Zhang Chunqiao  (kinesisk: 张春桥, pinyin:  Zhāng Chūnqiáo , født 1917 i Juye i byprefekturet Heze i Shandong i Kina, død 21. april 2005 i Beijing) var en ledende kommunistisk politiker i Folkerepublikken Kina under kulturrevolusjonen. Sammen med Mao Zedongs kone Jiang Qing, Yao Wenyuan og Wang Hongwen tilhørte han den såkalte «firerbanden».
Liv og virke
Zhang Chunqiao kom fra en intellektuell familie i Shandong, og fikk gå på gode skoler. I 1930-årene var han forfatter i Shanghai. Etter Yan'an-konferansen i 1938 meldte han seg inn i Det kinesiske kommunistparti.
Etter Folkerepublikken Kinas grunnleggelse i 1949 fikk han ansvar for utgivelsen av avisen Frigjøringsavisen (解放日报, Jiefang Ribao) i Shanghai. Da ble han kjent med Jiang Qing og hjalp henne og Mao med å starte kulturrevolusjonen. Fra 1966 var han partisekretær for Shanghai. I 1967 organiserte han Shanghaikommunen, og han ble i 1973 utsett til medlem av Det kinesiske kommunistpartis politbyrås stående komite. I 1975 nådde Zhang høyden av sin politiske karriere, da han ble valgt stedfortredende statspresident. Han ble ansett som en av Maos mulige etterfølgere som Kinas øverste leder.
Allerede ett år etter kom hans fall, da firerbanden kort etter Maos død ble arrestert. I 1981 ble han dømt til døden, men straffen ble senere omgjort til livsvarig fengsel.
I 2002 ble Zhang Chunqiao løslatt av medisinske grunner. Han levde tilbaketrukket i Shanghai til sin død.
Aker Solutions
Aker Solutions ASA (ose: AKSO) er et internasjonalt industrikonsern med hovedkontor på Fornebu i Bærum. Selskapet tar sitt navn etter Aker kommune og det tidligere selskapet Akers mekaniske verksted som ble grunnlagt i daværende Aker kommune.
Aker Solutions er et internasjonalt oljeservice­selskap som leverer ingeniør­tjenester, fabrikasjon, teknologi­produkter, vedlikehold, spesialist­tjenester og total­løsninger til olje­industrien. Hoveddelen av virksomheten omfatter leveranser til olje-, gass- og petrokjemi­anlegg. Konsernet har også en betydelig aktivitet knyttet til leveranser til prosjekter for gass- og kullkraftverk, metall­foredling og andre utvalgte industrier. Virksomheten er organisert i ni forretnings&shy;områder; Engineering, Drilling Technologies, Maintenance, Modifications and Operations, Mooring & Loading Systems, Oilfield Services & Marine Assets, Process Systems, Subsea, Well Intervention Services og Umbilicals.
I Norge har Aker Solutions virksomhet på følgende steder: Fornebu i Bærum, Bergen, Trondheim, Kristiansand, Tromsø, Mongstad, Stavanger, Sandnessjøen, Ågotnes Kristiansund, Mosjøen, Egersund, Lier, Stord og Moss.
Historie
Aker Solutions ble etablert våren 2004 som Aker Kværner, først med Kværner som hoved­aksjonær og morselskap. Etter flere etterfølgende reorganiseringer, ble Aker ASA hovedaksjonær i Aker Kværner sommeren 2004. Aker ASA kontrollerer 40 % av aksjene i selskapet gjennom eierselskapet Aker Holding (se nedenfor).
Selskapet hadde om lag 24,000 ansatte i 30 land og omsetningen var på 58 milliarder kroner i 2010. Aker Solutions’ markedsverdi på Oslo Børs var per 25. februar 2010 21,7 milliarder kroner.
Akers mekaniske verksted (1841–1982)
Aker Solutions tar sitt navn fra det tidligere selskapet Akers mekaniske Verksted (ofte kalt Akers mek.), som ble etablert i 1841 ved bredden av Akerselva i daværende Aker kommune. Akers mek. var de første hundre årene engasjert innen mekanisk produksjon av forskjellig slag og skipsbygging.
Fra tidlig i det 20. århundre var produksjon av hvalfangst-, passasjer- og lasteskip viktig, men gradvis ble produksjon av oljetankere stadig viktigere. På midten av 1960-tallet var Akers mek. en av verdens største byggere av supertankere.
Sent på 1960-tallet orienterte Akers mek. seg mot olje- og gass­virksomheten i Nordsjøen. I første omgang leverte selskapet mekanisk utrustning til betong- og stålunderstell samt borerigger bygget etter eget design. Etter hvert deltok konsernet i byggingen av betongunderstell, dekksmoduler og sammenstilling av komplette plattformdekk. Akers mek. ble en ledende leverandør av totalprosjekter, produkter og tjenester til offshore­industrien.
Akers mekaniske verksted ble nedlagt i 1982.
Senere bruk av Aker-navnet
Gjennom fusjon med sement- og byggevarefirmaet Norcem ble Aker-navnet videreført i Aker Norcem i 1987. Sement- og byggevarevirksomheten ble senere skilt ut som egen virksomhet og solgt i 1999.
Industrimannen Kjell Inge Røkke har som hovedeier vært en førende kraft i utviklingen av Aker siden midten av 1990-tallet. Røkkes forretnings­karriere begynte med kjøpet av en tråler i 1982 i USA. Med dette utgangspunktet bygget han gradvis opp en ledende global virksomhet innen fangst og sjøbasert videre­foredling av hvitfisk. Denne suksessen gjorde det mulig å investere i andre forretningsområder, primært i USA og Norge.
I 1994 samlet Røkke sine virksomheter i det norsk-amerikanske konsernet Resource Group International, Inc. Selskapets forretningsdrift var organisert i fem forretningsområder: fiskeri, industri, distribusjon, eiendom og prosjekt/finans. I 1996 kjøpte RGI aksjer i Aker ASA og ble konsernets største aksjonær. De to selskapene ble senere fusjonert.
I 2000 kjøpte Aker ASA gjennom datterselskapet Aker Maritime en stor aksjepost i industrikonsernet Kværner.
Kværner var etablert i 1853 i Oslo og utviklet seg med utgangspunkt i norske naturressurser. I første del av 1900-tallet var Kværner en ledende leverandør av turbiner til norske vannkraftprosjekter. Maskiner og annet utstyr til treforedling utgjorde en annen viktig del av selskapets produksjon. I 1965 startet en ny epoke med byggingen av det første tankskipet for transport av LNG. Noen år senere engasjerte også Kværner seg i offshore­virksomhet.
I 1996 kjøpte Kværner det britiskbaserte industrikonglomeratet Trafalgar House. Med dette kjøpet ble Kværner en internasjonal aktør innen skipsbygging og leverandør til olje- og gassvirksomhet, treforedling og prosessindustri. Kjøpet av Trafalgar House skulle vise seg å bli et større løft enn Kværner kunne klare. Høsten 2001 opplevde Kværner en akutt likviditets­krise som nesten veltet konsernet over ende.
Gjennom finansielle operasjoner vinteren 2001/2002 klarte Aker ASA og andre aktører å hindre en konkurs for Kværner, og Aker ble etter dette stående som Kværners største aksjonær.
Guantánamo
I 2005 stilte Amnesty International spørsmål om Aker Kværners engasjement i den omstridte amerikanske fangeleiren på Guantánamo. Aker Kværners heleide datterselskap Kværner Process Services Inc. (KPSI) leverte strøm, vann og vedlikeholdstjenester til militærleiren Guantanamo fra midten av 1990-tallet. Selskapet hadde omkring 500 ansatte i virksomhet der og hadde kontrakter med USAs regjering på 100-200 millioner kroner årlig. Fangeleiren som ble etablert på militærbasen i 2001 har vært gjenstand for omfattende kritikk for tortur og mishandling av fanger. Den norske journalisten Erling Borgen laget en dokumentarfilm (Et lite stykke Norge) hvor det hevdes at Aker Kværners anleggsutstyr skal ha blitt brukt til å bygge cellene til fangene på Guantanamo. Det påstås også at Aker Kværner skal også ha vedlikeholdt utstyr som kan ha blitt brukt til vanntortur og lydtortur.
KPSIs kontrakt for arbeid på Guantanamo-basen utløp i 2005, og selskapets arbeid på basen opphørte endelig tidlig i 2006. KPSI er siden nedlagt.
Overfor Utenriksdepartementet og den norske offentligheten har Aker Solutions (Aker Kværner) forsøkt å belyse omfanget av KPSIs virksomhet på Guantanamo. De har vist til det amerikanske forsvaret når det gjelder offentliggjøring av kontraktene. Kontraktene er tilgjengelig i USA i henhold til den amerikanske offentlighetsloven. Av disse framgår det at KPSI har hatt oppdrag knyttet til teknisk drift og vedlikehold på basen inkludert bygging, daglig vedlikehold, renhold, og forsyning av vann, strøm og drivstoff.
En rekke andre aktører, blant annet OECD, har også kritisert Aker Kværner for sin involvering i denne basen..
Den 11. januar 2007 offentliggjorde Amnesty International Norge en rapport bestilt fra advokatfirmaet Stabell & co, som utreder spørsmålet om «Kan Aker Kværner holdes strafferettslig ansvarlig for sin virksomhet på Guantánamo Bay?». 6. desember 2007 henla Riksadvokaten anmeldelsen av Aker Kværner, med hovedbegrunnelse at Aker Kværner på grunn av at selskapsstrukturen ikke har hatt tilstrekkelig instruksjons- og kontrollmulighet overfor datterselskapet på Guantánamo.
I Dagbladet for tirsdag 6. februar 2007 ble det hevdet at KPSI sammen med det amerikanske oljeselskapet Willbros leverte drivstoff til flyene som ble brukt til å transportere fangene til og fra Guantanamo. Dette er de såkalte «CIA tortur-flyene» som blir brukt til frakt av fanger mellom landene de har blitt hentet ut fra, land som utfører tortur, og fangeleiren på Guantanamo. I kontraktene for KPSIs arbeid på basen går det fram at KPSI også hadde forpliktet seg til å levere drivstoff.
Sellafield
Norge har flere ganger – med forskjellige regjeringer – protestert kraftig mot kjernekraftanlegget Sellafield på kysten av England. 11. februar 2008 viste NRK Brennpunkt at Aker Kværner gjennom en årrekke har hatt oppdrag knyttet til utvikling og leveranse av teknologi og løsninger til kjernekraftanlegget.
Ifølge NRK har Aker Kværner hatt tre kontrakter på to kontroversielle anlegg på Sellafield de siste ni årene: i forbindelse med reprosessering av atombrensel på Thorpe og produksjon av atombrensel på MOX.
Fusjonen i 2020
I november 2020 ble Aker Solutions og Kværner fusjonert til et selskap. Bakgrunnen for fusjonen var å styrke konkurransekraften innenfor sine fokusområder.
Eierforhold
Hovedaksjonær var Aker ASA som hadde 40,01 % av aksjene fram til juni 2007, da aksjene ble overført til det nyopprettede selskapet Aker Holding AS med Aker (60 %), den norske stat (30 %), det svenske teknologiselskapet SAAB (7,5 %) samt Investor AB (som er kontrollert av Wallenberg-sfæren) (2,5 %) som eiere. I 2022 solgte den norske staten seg ned til en eierandel på 6,1 %.
I forbindelse med overtagelsen som ble annonsert i juni 2007 ble verdien av Aker Holding satt til 16 milliarder kroner, som tilsvarte 145,60 kroner per aksje i Aker Kværner, som selskapet da het. Verdien ble beregnet ut fra gjennomsnittlig børskurs siste fire uker før overtagelsen ble offentlig kjent. Transaksjonen innebar at Aker fikk frigjort 6,4 milliarder kroner. I tillegg fikk Aker en rente på 4,5 % per år fram til overdragelsen formelt fant sted i fjerde kvartal 2007.
Aker solgte den 2. april 2009 eierandeler i fire datterselskaper i Aker Solutions for nær 1,4 milliarder kroner. Samtidig økte Aker Solutions sin eierandel i Aker Clean Carbon fra 30 til 50 prosent.
Aker Business Services AS er heleid av Aker Solutions. ABS leverer blant annet IT- og IS-tjenester til Aker Solutions i hele verden. Selskapet ble dannet 1. mai 2008 og er et resultat av sammenslåingen av Aker Maritime og Kværner Oil & Gass. ABS ble i 2016 solgt til Cognizant
Portia de Rossi
Portia Lee James DeGeneres (født 31. januar 1973) er en australsk skuespiller, best kjent for sine roller som advokaten Nelle Porter i TV-serien Ally McBeal og Lindsay Bluth Funke i situasjonskomedien Arrested Development. Hun er kjent for rollen som Veronica Palmer i komiserien Better off Ted.
Skuespillerkarriere
Hennes første store rolle var som en ung og lett påvirkelig modell i den australske filmen Sirens, som hadde premiere i 1994. Kort tid etter premieren flyttet hun til Los Angeles og hadde gjesteroller i flere TV-programmer før hun fikk en rolle i filmen Scream 2. Hun fikk internasjonal oppmerksomhet som en av de sentrale skuespillerne i TV-serien Ally McBeal i 1998, der hun spilte advokaten «Nelle Porter». Hun medvirket i serien helt til den ble innstilt i 2002.
I 2001 spilte hun i Hvem er Cletis Tout? sammen med Christian Slater. Mellom 2003 og 2006 spilte de Rossi rollen som Lindsay Bluth Funke på Fox TVs kritikerroste Emmy-vinnende serie Arrested Development.
Bokutgivelse
I 2009 ga hun ut boka Unberable Lightness. Boka handler om hennes utvikling av spiseforstyrrelser, hennes møte med modellyrket og Hollywood. Hun skriver også en del om sin usikkerhet knyttet til at hun holdt sin seksuelle legning skjult.
Ekteskap
Portia de Rossi er gift med Ellen DeGeneres. De bor i Beverly Hills, og begge er praktiserende veganere.
Veldedighet
De Rossi støtter en rekke veldedige organisasjoner inkludert Locks of Love som en gruppe som selger parykker til barn med medisinsk hårtap. Hun har også støttet pengeinnsamlingen for organiasjonen FXB International som er en afrikansk organisasjon som jobber med aids og The Art of Elysium som jobber med dødssyke barn.
Doctor Doom
Doctor Doom er en tegneseriefigur og super-skurk som opptrer opp i tegneserier utgitt av det amerikanske forlaget Marvel Comics.
Tegneseriefiguren ble skapt av forfatter Stan Lee og tegner Jack Kirby, og dukket opp for første gang i Fantastic Four nr. 5 som ble utgitt i 1962. Doctor Doom er en genial oppfinner og trollmann og diktator i det fiktive europeiske landet Latveria. Han er en av erkefiendene til Fantastic Four, selv om han også har møtt mange av Marvel Comics' andre superhelter.
Doctor Doom har også opptrådt i spillefilm, videospill og tegnefilm.
Handlingsreferat
Victor Von Doom ble født av en stamme av latverske romani-folk under styret av en ikke-navngitt adelsmann kalt baronen. Victors mor var en heks ved navn Cynthia Von Doom som ble drept av Mephisto når Von Doom var ung. Rett etter Cynthias død ble baronens kone uhelbredelig syk av kreft, og Werner ble kalt til hovedstaden for å helbrede henne. Da hun bukket under for sykdom, stemplet baronen Werner som en morder og ba om hans død. Werner stakk deretter av sammen med unge Victor.
I USA møter Victor en med-student, og fremtidige konkurrent, Reed Richards, som var ment å være rom-kameraten hans. Men Von Doom mislikte, ham og ba om en annen rom-kamerat. Etter en tid konstruerte Victor en maskin beregnet på å kommunisere med de døde, nærmere bestemt moren hans. Selv om Richards forsøkte å advare ham om en feil i maskinen, når han legger merke til at beregningene hans var noen få desimaler feil. Men Victor fortsetter med katastrofale resultater. Maskinen hans svikter, og resulterer i en stor eksplosjon som tilsynelatende skader ansiktet hans alvorlig.
Det blir senere avslørt at Ben Grimm, en venn av Richards som foraktet Victor, hadde tuklet med maskinen hans. Victor blir utvist fra skolen etter denne ulykken, og reiser deretter verden rundt frem til han kollapser på en tibetansk fjellside. Han blir reddet av en gruppe munker, og slår seg sammen med dem. Victor smir seg en rustning, komplett med en jern-maske. Men før masken var ferdig avkjølt, tok Victor den på seg for å permanent feste masken til huden hans, og han tar deretter på seg en ny identitet som Doctor Doom.
Doctor Doom begynte å gå etter de han føler var ansvarlige for ulykken, først og fremst Reed Richards som tilhørte superhelt-gruppen Fantastic Four. Han lyktes i å lede en revolusjon for å overta Latveria fra baronen. Fantastic Four kaster Doom ut i verdensrommet, men blir reddet av Rama-Tut, og han vender tilbake til jordkloden. I løpet av 1960-tallet forsøkte Doom å rekruttere Spider-Man, til å slå seg sammen med ham. Men han havner i konflikt med The Avengers når Quicksilver og Scarlet Witch ulovlig gikk inn i Latveria for å finne en for lengst forsvunnet slektning av dem. Doom stjeler Silver Surfers krefter i 1967, men mistet dem etter å ha brutt en barriere som Galactus hadde satt for Surferne på jorden.
I august 1981 dukker Doom også opp i Iron Man når de to reiser til Camelot, hvor Stark hindret Dooms forsøk på å be om hjelp fra Morgan le Fay til å beseire kong Arthurs styrker med en hær av gjenopplivede krigere som ble drept av sverdet Excalibur. Doom sverget dødelig hevn etter den innblandingen, som også strandet ham i fortiden. Doom allierte seg senere med Puppet Master for å fange The Fantastic Four. Han fanger dem i bittesmå kybernetiske, delvis organiske kopier av deres originale kropper. I løpet av 1980-tallet forsøkte Doom å stjele de kosmiske kreftene til Terrax, men Dooms kropp ble ødelagt i den resulterende kampen mellom Terrax og Silver Surfer.
Doom overlevde så vidt ved å overføre sin egen bevissthet til et annet menneske, og blir returnert til sin opprinnelige kropp av Beyonder. Når Franklin Richards ble kidnappet av Onslaught, slo Doom seg midlertidig sammen med Fantastic Four, The Avengers og X-Men for å slåss mot Onslaught i Central Park. Richard Reed er fast bestemt på å sikre at Doom ikke kan være noen ytterligere trussel, og tar kontroll over Latveria for å demontere alt utstyret til Doom. Han driver også hele familien hans fra hjemlandet deres. Denne planen slår imidlertid tilbake når resten av superheltene forsøker å redde Reed, og Reed blir tvunget til å drepe sin beste venn for å stoppe hans største fiende.
Tryvann
Tryvann er et område i Nordmarka i Oslo. Navnet viser til området med de tre vann Store Tryvannet, Lille Tryvannet og Skomakertjern. Tryvann kan også vise til:
Nobelprisen i fysikk
Nobelprisen i fysikk er en av de fem opprinnelige nobelprisene og tildeles årlig av Kungliga Vetenskapsakademien til én eller flere personer som har gitt fremragende bidrag til fysikken. Prisen ble etablert av Alfred Nobels testament i 1895 og har blitt tildelt  siden 1901. De andre prisene er nobelprisen i kjemi, nobelprisen i litteratur, Nobels fredspris og nobelprisen i fysiologi eller medisin. Den første nobelprisen i fysikk ble tildelt Wilhelm Conrad Röntgen, en tysk fysiker, for arbeidet han utførte i forbindelse med oppdagelsen av røntgenstråling. Prisen administreres av Nobelstiftelsen og regnes som en av de mest prestisjetunge prisene som en vitenskapsmann kan motta innen fysikk. Tildelingen av prisen blir vanligvis offentliggjort i oktober, mens selve tildelingen skjer under en seremoni i Stockholm den 10. desember, på årsdagen for Nobels død.