cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maximum Ride
Nevermore: The Final Maximum Ride Adventure
Max og de gjenværende medlemmene av flokken går nå ved en vanlig skole, og Max går på stevnemøter med Dylan. I mellomtiden blir Fangs gjeng angrepet, noen medlemmer forråder dem, og Maya blir drept. Fang bestemmer seg for å gå tilbake til flokken. Sammen oppdager de at Angel hadde overlevd den forrige boken. De redder henne fra laboratoriet hvor hun ble holdt fanget. Jeb Batchelder har kommet tilbake og prøvde å drepe Fang, med hjelp fra en hjernevasket Dylan. Denne planen mislykkes, og Dr. Martinez leder flokken til en avsidesliggende øy hvor de skal være trygge fra en apokalypse som nærmer. Men i stedet for pesten de forventer, blir verden truffet av en meteor. Flokken, sammen med menneskene på øya, overlever og begynner å bygge opp et samfunn igjen. Dette skulle etter planen være den siste boken i serien, men det ble senere kunngjort at Maximum Ride Forever skulle publiseres i 2015.
Maximum Ride Forever
Flokken sliter med å overleve etter at resten av planeten er ødelagt, og mange av deres kjære har dødd eller er forsvunnet. De splittes etter en tragedie, og Max begynner å etterforske en ny fiende kalt «Remedy and his Horsemen» som ønsker å drepe den gjenværende befolkningen. I en siste konflikt på godt og ondt, gjenforenes hele flokken for å endelig beseire Remedy - en gang for alle. Max og Fang får en datter sammen, som får navnet Phoenix. Etter en fem år lang atomvinter, slår de seg ned i ruinene av Machu Picchu.
Bøkene er ikke oversatt til norsk.
Champagnefrokost
En champagnefrokost er en frokost servert med champagne eller musserende vin. Det er et nytt konsept i noen land og er ikke typisk for frokostens tradisjonelle rolle.
Anledninger
Som en del av en dag der planlagte aktiviteter arrangeres, kan champagnefrokosten serveres tidlig på dagen, eller også ved soloppgang. Frokosten kan inngå som en del av et cruise eller en reise. Den kan være en del av en bryllupsreise, eller et opphold på hotell, der den kan bli servert til par i sengen. Den kan også være en del av Valentine’s Day eller en tilsvarende kjærlighetsmarkering.
I Norge forbindes champagnefrokoster gjerne med 17. mai-feiring.
Forretninger eller veldedighet
Frokosten kan være tilberedt og servert som et middel for å tiltrekke seg mennesker for lanseringen av en forretning eller et veldedighetsarrangement.
Tremedal
Tremedal er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Melindea
Melindea er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Nokså små (ca. 3-4 millimeter), avlangt ovale, brunsvarte, matte bladbiller. Pronotum og dekkvingene danner en kontinerlig kurve, pronotum er svært tett punktert.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Anne-Kari Bratten
Anne-Kari Bratten (født 21. april 1964 i Bærum) er en norsk organisasjonsleder. Hun tok over som administrerende direktør i Arbeidsgiverforeningen Spekter siden 2013 og har vært viseadministrerende direktør siden 2008. Hun har vært ansatt i Spekter siden 2001.
Bratten er utdannet ved Universitetet i Oslo og Norges Handelshøyskole. Hun startet karrieren som konsulent, først ved Radiumhospitalet (1987-1989), deretter Oppegård kommune (1989-1992) og Buskerud fylkeskommune (1992-1993). I 1993 fikk hun stillingen som personal- og organisasjonssjef i NSB. Her var hun frem 1996 da hun fikk stillingen som organisasjonsdirektør i Jernbaneverket. I 2000 var hun en kort periode konsulent hos UtviklingsPartner DA før hun i 2001 startet karrieren hos Spekter.
Panporten
Panporten, Pan Men eller Panmenporten (kinesisk: 盘门, 盤門, pinyin: Pánmén) er et historisk landemerke i byen Suzhou i Kina. Den ligger i det sørvestre hjørnet av den kanalen som omsirkler byen. Porten ble opprinnelig bygget i de stridende staters tid da Suzhou var en hovedby i staten Wu, og dermed regnes den for å være rundt 2 500 år gammel. Den er kjent som et av tre landemerker som ligger tett sammen. De andre to er Ruiguangpagoden som ble bygget omkring 247 f.Kr. og er byens eldste pagode, og Wuportbroen.
Panporten inngår i den gamle bymuren som ble bygd i 514 f.Kr., og var lenge den eneste adkomsten inn i Suzhou. Den har også tilnavnet Vann- og landporten.
Den nåværende Panporten er yngre. Den ble bygget under Yuan-dynastiet (1271–1368).
Zhang Na
Zhang Na (张娜) er navnet til flere personer:
Cintaroa
Cintaroa er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Panagaeinae i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore, slanke, mørke løpebiller. Hodet er nokså lite med små, litt utstående fasettøyne, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er nokså smalt og rundet. Dekkvingene er rundede og hvelvede med kraftige punktrader.
Utbredelse
Slekten er kjent fra India og Taiwan.
Pierre Cardin
Pierre Cardin (opprinnelig navn: Pietro Costante Cardini, født 2. juli 1922 i Sant’Andrea di Barbarana i provinsen Treviso i Italia, død 29. desember 2020 i Neuilly-sur-Seine i Frankrike ) var en fransk moteskaper, kjent for sin avant-garde-stil og romfartsinspirerte drakter. Han bygget opp et verdensomspennende forretningsimperium som hadde 500 fabrikker fordelt på 110 land.
Bakgrunn
Familien hans flyktet fra Italia til Frankrike i 1924, da Pierre Cardin var barn, for å unnslippe den italienske fascismen. Han var den yngste av syv barn. De bosatte seg i buen Saint-Etienne.
Karriere
Fjorten år gammel ble Cardin skredderlærling i Saint-Etienne. I 1944 fikk han jobb i motehuset Paquin, der han blant annet fikk ansvaret for å tegne kostymene og maskene til Jean Cocteau s eventyrfilm Skjønnheten og udyret (La Belle et La Bête), som hadde premiere i 1946. Så ansatte den italiensk-franske moteskaperen Elsa Schiaparelli ham. I 1947 ble han den første ansatte hos Christian Dior.
Cardin etablerte sitt eget motehus i 1950, og bygget opp virksomheten helt uten banklån. Popgruppen The Beatles' svarte dresser med såkalt «Mao-krage» var blant hans kreasjoner.
Cardin kjøpte i 2001 Château de Lacoste (tidligere kalt La Coste) i Vaucluse i Provence i Frankrike. Ti år senere hadde han kjøpt ytterligere 22 eiendommer på stedet. Oppkjøpet satte sinnene i kok blant lokalbefolkningen. Slottet var en av marki de Sades tre residenser i Vaucluse. Cardin iverksatte en omfattende restaurering av slottet, som deretter ble brukt som arena for musikkfestivaler, teaterforestillinger og kunstutstillinger.
Cardin bodde i Théoule-sur-Mer, en kystby i nærheten av Cannes, i «Palais Bulles», et uvanlig hus som var blitt bygd av den ungarske arkitekten Antti Lovag og ble anskaffet i 1991 av Cardin. Anleggets 25 værelser er kuleformede (blåser / bulles). Dette er (sammen med sitt amfiteater og svømmebasseng) en referanse til organisk arkitektur.
Cardin hadde forbindelser med både menn og kvinner, blant dem skuespilleren Jeanne Moreau.
Han var i fullt arbeid frem til kort tid før han døde.
Tucano
Tucano er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
De’ang
De'ang er navnet på en folkegruppe som for det meste holder til i Burma, men også tildels i Folkerepublikken Kina og i Thailand. Det er omkring 557.000 av dem.
I Burma er de anerkjent som en minoritet innen folkegruppen Shan.
.500 S&W Magnum
.500 S&W Magnum er en patron designet av Cor-Bon sammen med X-Gun ingeniørteamet til Smith & Wesson for bruk i S&W Modell 500 revolveren.
Patronen ble introdusert i februar 2003 på SHOT Trade Show. Da trykket i patronen er meget høyt, har revolvere i kaliberet kapasitet på kun 5 patroner for å få mest mulig tykkelse på veggene i revolvertønnen, for å klare trykket.
Kaliberet ble lovlig i Norge 1. juni 2021 da det ble innført ny våpenlov.
Nord-Korea under Vinter-OL 1998
Nord-Korea under Vinter-OL 1998. Åtte sportsutøvere, to menn og seks kvinner fra Nord-Korea deltok i to sporter, hurtigløp på skøyter og kortbaneløp under Vinter-OL 1998 i Nagano i Japan. Nord-Korea, som deltok for sjette gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en sjuendeplass i kortbaneløp på 3000 meter stafett for damer.
Kunståret 1685
Kunståret 1685 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til kunst i 1685.
The Highest Bid
The Highest Bid er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Jack Prescott og William Russell.
Handling
Moren til Elise Burleigh planlegger å gifte vekk datteren sin med en velstående ektemann. Oliver Strong er en aksjemegler som møter Elise Strong, noe som resulterer i kjærlighet ved første blikk fra begge sider. De forlover seg raskt, til fru Burleighs tilfredshet. Men kort tid senere får Oliver Strong store problemer, på grunn av en økonomisk konspirasjon ledet av en annen skruppelløs operatør - ved navn Addison Grey.
Olle Johansson
Olle Johansson (født 1953) er en svensk er dosent i nevrovitenskap ved Karolinska Institutet i Stockholm. Han har dosentur i cellebiologi, histologi og nevrobiologi. Han har bidratt til en rekke vitenskapelige arbeider, artikler og bøker, og har disputert for sin medisinske doktorgrad ved Karolinska Institutet.
El-overfølsomhet
Johansson har vakt kontrovers med sitt syn på fenomenet el-overfølsomhet. Mens vitenskapen på området viser at dette er en fiktiv sykdom, mener Johansson at den er reell. Han hevder at mennesker kan oppleve negative helseeffekter av å bli utsatt for elektromagnetisk stråling fra eksempelvis mobiltelefoner eller trådløse nettverk, også når disse er innenfor grenseverdiene som myndighetene har satt.
Om anerkjennelsen av Johanssons standpunkt til el-overfølsomhet har uteblitt fra det vitenskapelige miljø har han en høy stjerne innen miljøer for alternativ behandling, og særlig benyttes han som referanse for personer og organisasjoner som arbeider med å få anerkjent el-overfølsomhet som en reell somatisk lidelse. I 2004 ble han kåret til Årets förvillare av den svenske organisasjonen Vetenskap och Folkbildning for sin pseudovitenskapelige tilnærming til fenomenet el-overfølsomhet.
I 2016 var Johansson en av forfatterne av en rapport som konkluderte med helsefare av mobilstråling og trådløse nett, men denne ble trukket tilbake etter kort fordi det ble påpekt forskningsjuks.
Giuseppe Crispi
Giuseppe Crispi (arbëreshëalbansk: Zef Krispi; født 1781, død 1859) var en italiensk filolog og prest av arbëreshëopprinnelse. Han blir betraktet som en av de store figurene i arbëresh-samfunnene på Sicilia fra perioden. Han skrev flere verk på det albanske språket. Nevøen hans, Francesco Crispi, var Italias statsminister på slutten av det 1800-tallet.
Tidlig liv
Han ble født den 30 juli 1781 i Palazzo Adriano. Han studerte ved seminarene i Palermo, under Nicola Chetta. Den 26 mai 1808 ble Crispi ordinert som øst-katolsk prest. Hans mest kjente verk er "Memorie sulla lingua Albanese", som ble utgitt i 1831 i Palermo.
Anacostia (Washington, D.C.)
Anacostia er en historisk bydel i Washington, D.C. i USA. Den utgjør det mest kjente nabolaget i Washingtons sørøst-kvadrant, og ligger øst for Anacostiaelven, som den har sitt navn fra. Siden 1990-årene er det blitt mer og mer vanlig i nyhetsmediene og på folkemunne å benytte navnet Anacostia om hele den delen av Washington som ligger øst for elven.
Galaksehop
En galaksehop er en samling av galakser som påvirker hverandre gjensidig gjennom tyngdekraften slik at de sirkler om et felles lokalt tyngdepunkt.
Kastanjeastrild
Kastanjeastrild er en fugl i gruppen Nigrita i familien astrilder. Den forekommer i Angola, Benin, Kamerun, Den sentralafrikanske republikk, Republikken Kongo, Den demokratiske republikken Kongo, Elfenbenskysten, Ekvatorial-Guinea, Gabon, Gambia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Liberia, Mali, Nigeria, São Tomé og Príncipe, Senegal, Sierra Leone, Togo og Uganda.
Underarter
Det er beskrevet tre underarter av kastanjeastrild :
Galaksehop
En hop kan være liten, med tre-fire enkeltgalakser, eller svært stor og bestå av tusenvis av galakser over et område på mer enn ti millioner lysår. En typisk galaksehop består av noen hundre eller tusen galakser. Avstanden mellom galaksene innad i galaksehopen er vanligvis 1-2 millioner lysår, mens avstanden mellom hopene kan være opptil 100 millioner lysår.
Vår galakse, Melkeveien, utgjør sammen med blant annet Andromedagalaksen (M31) og en rekke dverggalakser, en hop som kalles Den lokale gruppen.
Eksterne lenker
Galaxy groups and clusters
5. etappe av Giro d’Italia 2019
5. etappe av Giro d'Italia 2019 gikk fra Frascati til Terracina 15. mai 2019.
Pascal Ackermann tok sin andre etappeseier.
Mount Piper kullkraftverk
Mount Piper kullkraftverk er et kullkraftverk i delstaten New South Wales i Australia. Det har en installert produksjonskapasitet på 1320 MW fordelt på 2 kokere / turbiner à 660 MW, hver. Anlegget ble ferdig 1993–1996. Brenselstypen er svartkull (antrasitt).
Winchester Repeating Arms Company
Winchester Repeating Arms Company var et amerikansk firma som produserte våpen og ammunisjon
Furconthophagus
Furconthophagus er en underslekt av biller som hører til den artsrike slekten Onthophagus i familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). De lever av møkk som de graver dypt ned i jorda.
Utseende
Små til middelsstore, kraftige biller. Kroppsformen er kort, kraftig og hvelvet. Hodet er spadeformet og bredt, med små fasettøyne og korte antenner. Pronotum er stort og bredt (vanligvis tydelig bredere enn dekkvingene), gjerne med tydelig mikroskulptur, av og til metallglinsende. Dekkvingene er korte og hvelvede, ofte med tydelige lengdestriper. Beina er kraftige gravebein.
Winchester Repeating Arms Company
Etter den amerikanske borgerkrig byttet Oliver Winchester navn på firmaet til Winchester Repeating Arms Company og modifiserte Henryriflen som tilslutt ble den første Winchester riflen, Winchester Modell 1866.
Anacostia (Washington, D.C.)
Området har over 90 prosent afroamerikansk befolkning, og har rykte på seg for å være kriminelt belastet.
Winchester Repeating Arms Company
Historie
Winchester Repeating Arms het først The Volcanic Repeating Arms Co hvor Oliver F. Winchester var hovedaksjonær. "The Volcanic Repeating Arms Co" stammet fra et selskap tidligere grunnlagt av Horace Smith og Daniel Wesson i 1854, kalt "Smith and Wesson" (må ikke forveksles med selskapet grunnlagt av de samme personene senere, kalt "Smith & Wesson"). Da "Smith and Wesson" ble inkorporert i "The Volcanic Repeating Arms Co" overtok dem alle rettigheten og patentene til "Smith and Wesson". Horace Smith hadde forbedret et design laget av Lewis Jennings som brukte "Rocket Balls", en av de tidligste formene for ammunisjon som inneholdt både kulen og kruttet i samme beholder. Kort tid etter sammenslåingen forlot både Horace Smith og Daniel Wesson selskapet. I februar 1856 flyttet fabrikken fra Norwich, Connecticut hvor de produserte en magasin basert pistol kalt "Volcanic", til New Haven, Connecticut hvor de fortsatte å produsere både pistolen fra tidligere og "Volcanic riflen". Våpnene ble produsert med store tap og firmaet gikk i oppløsning. Alt av aktiva ble solgt til Oliver F. Winchester som reorganiserte selskapet til "New Haven Arms Co. Med B. Tyler Henry som hadde oversett både produksjonen i Norwich og i New Haven som butikk oppsynsmann.
I tillegg til å være oppsyns mann var Mr. Henry en oppfinner og ekspreminterte med en ny type patron til bruk i Volcanic riflen. Han lykkes i å redesigne Volcanic riflen til å bruke et stor kaliber (.44) randtenning metal patron. Denne riflen på kalt "Henry lever action repeating rifle" og ble produsert fra 1860 til 1866. Henry riflen regnes som den første ordentlige Winchester riflen. Ammunisjonen ble produsert fra 1860 til 1934. Ett unormalt langt tidsløp for ammunisjon av randtenning typen
Furconthophagus
Levevis
Gjødselgraverne er knyttet til møkk. De graver tunneler under møkka, som ofte kan være overraskende lange sammenlignet med billens størrelse, og leder ned til et ynglekammer der hunnen arbeider møkka til en ball som hun legger egg på.
Winchester Repeating Arms Company
Winchester Repeating Arms Co.
Det oppsto en uenighet basert Mr. Henrys kompensasjon, selv om han ikke hadde en fiksert lønn og han tjente i forhold til det han produserte, var det ikke mye sett i forhold til hvor mye penger oppfinnelsene hans genererte for både selskapet og Oliver Winchester. Det ble sagt at Henrys reaksjon til dette var at han ikke supplerte med nok arbeidere i forhold til hva fabrikken kunne produsert hadde han ansatt flere.
Frustrert med forsinkelsene dette påførte han, leide Oliver Winchester en bygning i Bridgeport, Connecticut og kjøpte inn maskinvare slik at han kunne øke produksjonen av Henry riflen når kontrakten med Mr. Henry utløp. På dette tidspunktet forlot Henry selskapet og nye oppsynsmenn ble ansatt i fabrikken i Bridgeport og den originale i New Haven. Arbeidsstyrken ble økt fra 37 til 100, hvor 37 av dem var kvinner som produserte patroner.
Mens Oliver Winchester var på en reise i Europa, prøvde Henry, som fortsatt var en aksjeholder i selskapet, å forandre navnet fra Winchester Repeating Arms Co. til Henry Repeating Rifle Company. Han ville også ha fullmakt over selskapet. Henry returnerte fra Europa og forsøket ble forpurret. Han lagde et nytt selskap med gamle og nye investorer og kalte det Winchester Repeating Arms Company.
20. århundret
De første årene av det 20. århundret konkurrete Winchester repeating Arms Company mot andre våpenprodusenter om å lage den første kommersielle selv-ladene rifle. Dette resulterte i .22 randtenning Winchester Model 1903, Model 1905, Model 1907, Model 1910.
Første verdenskrig
Winchester Repeating Arms Co. var en stor produsent .303 Pattern 1914 Enfield for den britiske regjeringen og 30-06 M1917 Enfield for USA. Hvor først nevnte ble produsert i 1,235,298 eksemplarer.
Fall og gjenreising
Under krigen hadde Winchester lånt en betydelig del for å finansiere sin ekspansjon. Når krigen var over og våpen produksjon ikke like nødvendig, prøvde selskapet seg på å bli en produsent av kommersielle goder. Produktene ble markedsført gjennom selskapet "Winchester Stores". Denne strategien var mislykket for Winchester og Den Store Depresjonen satt en stopper for en videre mulighet til å få orden på det finansielle. Selskapet ble slått konkurs og kjøpt opp under en konkurs aksjon1 1931 22. desember av Western Cartridge Company. Westerns visepresident var en sportsman og en våpen entusiast og satt med engang og restaurere selskapet til sin tidligere status med å fokusere på høy kvalitets versjoner av klassiske modeller. Dette viste seg å være svært lønnsomt.
Andre verdenskrig.
U.S. M1 carbine  var designet av Winchester av et team på åtte menn, som bestod av Edwin Pugsley, Bill Roemer, Marsh Williams, Fred Humiston, Cliff Warner og Ralph Clarkson. Det ble produsert mer M1 carbines av Winchester og andre firmaer enn noen andre U.S handvåpen under andre verdsenkrig. Under andre verdenskrig produserte Winchester også M1 Garand.
Nedgang og kollaps
Innen 1960 hadde kostnadene for dyktige børsemakere økt voldsomt, man klarte ikke å produsere Winchesters klassiske våpen modeller med fortjeneste. Siden de klassiske våpene til Winchester krevde mye håndarbeid, spesielt flaggskipene til Winchester, Modell 12-pumpehaglen og Modell 70-sylinderlåsriflen, siden de ble maskinsmidd og krevde mye håndarbeid. Produksjonen ble for kostbar, og Winchester kunne ikke konkurrere mot Remington. S.K Janson lagde et nytt Winchester design for å kunne dra nytte av den nye og mer effektive produksjonen, i håp om å berge bedriften. Resultatet av dette ble en ny serie med våpen som tok over for de fleste eldre produktene i 1963-1964. Markedets og våpen entusiastenes reaksjon var veldig negativ, de mente at Winchester hadde ofret kvalitet fremfor kvantitet.
Winchester ble ikke regnet som et kvalitets merke lengre, noe som ledet til at markedet mistet interessen og Winchesters aksjer mistet sin verdi. Til den dag i dag foretrekker våpensamlere våpen som er ‘’post 1964’’ siden de er mer holdbare og verdifulle enn de nyere modellene.
Fornyelse
August 15, 2006 annonserte Olin Corporation, eier av Winchester varemerket, at det var inngått en ny lisens avtale med Browning for å produsere rifler og hagler av Winchester merkevaren. Produksjonen foregår i Japan under lisens avtale med Miroku Corp.
Selskapet selger fortsatt våpen under navnet Winchester Repeating Arms Company, inkludert versjoner av Model 70, Model 94, Model 1885, Model 1886, Model 1873 og Model 1892.
Winchester merkenavnet blir brukt til en hel rekke andre produkter blant annet pil og buer, kniver, air soft våpen og ammunisjon.
Furconthophagus
Utbredelse
Gruppen er for det meste utbredt i Asia, men en art forekommer i Europa.
Sandrine Gruda
Sandrine Gruda (født 25. juni 1987) er en fransk basketballspiller som spiller for klubben UMMC Ekaterinburg. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok sølv med det franske landslaget.
Ardistomopsis
Ardistomopsis er en slekt av løpebiller.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Gloria Hendry
Gloria Hendry (født 3. mars 1949 i Winter Haven i Florida) er en amerikansk skuespillerinne. Hendry begynte på sin skuespillerkarriere i 1968 med regissør Sidney Poitiers film For Love of Ivy.
Hendry er kanskje mest kjent for sin rolle som karakteren Rosie Carver i James Bond-filmen Live and Let Die med Roger Moore i rollen som James Bond. Med denne filmen, ble hun den første afroamerikanske kvinnen som var romantisk involvert med agent 007. Da filmen først ble lansert i Sør-Afrika, ble hennes elskovscener med Roger Moore kuttet ut fordi dette var forbudt etter at Apartheid-regjeringen hadde tatt over Sør-Afrika.
Hendry spilte senere i flere filmer, blant annet i filmen Black Caesar (1973) og senere også i oppfølgeren, Hell Up in Harlem. Hun har også spilt kampsporteksperten Sydney i filmen Black Belt Jones fra 1974. Denne filmen havnet på plass nummer 38 på listen «The 50 Worst Movies Ever Made».
Milliamperetime
mAh er standard forkortelse for milliamperetimer (uttales: milli-amper-timer). 1 mAh er amperetimer.
1 mAh er en elektrisk ladning på ca. 22,5 milliarder milliarder elektroner.
Tintin i Kongo
Tintin i Kongo (Tintin au Congo) er det andre Tintin-albumet, skrevet og illustrert av belgieren Hergé, utgitt første gang i 1931.
Bakgrunn
Tintin i Kongo, tegneserien om den unge reporteren Tintin og hans trofaste hund Terry, ble som forgjengeren, Tintin i Sovjet (1930), først publisert som føljetong i tidsrommet juni 1930 og juni 1931 i barnebilaget i den belgiske dagsavisen Le Petit Vingtième, og deretter i bokform. I 1946 ble tegneserien utgitt på nytt, fargelagt og modernisert ettersom det første opplaget var i svart-hvitt og med ganske primitive tegninger. Sidetallet ble da redusert fra 110 og til 62 som var blitt normen. Den ble utgitt på nytt i 1975 på grunn av press fra blant annet samlere. På grunn av sitt kontroversielle tema, omtalen av Kongo som belgisk koloni og belgisk imperialisme, og at det hadde fått mye politisk kritikk, tok Hergé avstand fra albumet og det ble ekskludert fra de øvrige Tintin-eventyrene helt fram til nyutgivelsen i 1975.
I 1954 kom tegneserieboken om Tintin i Kongo i nyutgave utgitt på Hergés vanlige forlag Castermann på nederlandsk, og utgjorde således en del av barneboktilbudet på hele 1950-tallet. Men tittelen var forandret til Kuifje in Afrika.
Thomas Vestgården
Thomas Vestgården (født 10. mars 1985) er en norsk forfatter og menneskerettighetsaktivist. Vestgården er utdannet statsviter med bachelorgrad i Statsvitenskap og flerkulturell forståelse fra Høyskolen i Buskerud og mastergrad i Statsvitenskap fra Universitetet i Oslo. Han gikk ut i 2011 med avhandlingen Keeping the Americans in: The impact of Afghanistan on Transatlantic Relations within NATO. Avhandlingen ble utgitt på Lambert Academic Publishing samme år. Vestgården har også vært styreleder for Amnesty International Blindern.
Vestgården debuterte i 2014 med boken Skammens historie: den norske stats mørke sider 1814-2014, sammen med Sigmund Aas. Boken ble tildelt stiftelsen Fritt Ords debutantstipend og Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforenings stipend 2012.
Tintin i Kongo
Handling
Senere finner Tintin, Terry og Coco vegen til en innfødt landsby. Mannen som hadde stjålet bilen har slått seg sammen med landsbyens medisinmann, og de forsøker flere ganger, dog forgjeves, å kvitte seg med Tintin. I et siste forsøk henger skurken Tintin over en elv med krokodiller, men Tintin blir berget av en belgisk misjonær.
Tintin og Terry drar til misjonsstasjonen hvor den vedvarende skurken igjen forsøker å ta Tintin, men Tintin løser dette og i den endelige kampen er skurken som blir spist av krokodiller, skjønt det var ikke Tintins hensikt.
Tintin finner et brev som har gitt skurken beskjed om å kvitte seg med ham. Brevet er undertegnet «A.C.» som står for Al Capone. Denne har bande som smugler diamanter i Kongo. Tintin avslører banden som blir arrestert.
Endelig kan Tintin gå tilbake og nye den afrikanske villmarken, men blir jagd av en horde med bøfler. Før de blir trampet ned svinger et fly ned og berger dem. De flyr hjem for å forberede seg for deres neste eventyr, Tintin i Amerika.
Kolonialisme og rasisme i Tintin i Kongo
Tintin i Kongo er det mest kontroversielle av alle Tintin-album. Det har blitt kritisert for å være rasistisk og kolonialistisk, foruten mange scener med grusomhet overfor dyr. Hergé hevdet senere at han viste datidens naive syn: «
Da albumet ble tegnet på nytt i 1946 fjernet han referansene til at Kongo var en belgisk koloni. I versjonen fra 1931 sa Tintin idet han sto foran tavla mens de kongolesiske barna satt bak pultene sine:
I den reviderte versjonen fra 1946 ble dette forandret til:
Endringene dempet ikke kritikken, og Hergé tillot ikke nye utgaver før i 1970, og da med et forord som forklarte den historiske sammenhengen. Avviklingen av de belgiske koloniene var en lang og smertelig prosess og dette albumet var da blitt politisk upassende. Nyutgaven kom på grunn av press fra blant annet samlere, men også etter en forespørsel fra en større nyhetsavis i Zaire (navnet på Kongo mellom 1971, og 1997).
Da albumet skulle bli utgitt i Norden, ønsket ikke de nordiske utgiverne å ta med en beryktet scene på side 56 i fargeutgaven hvor Tintin sprenger nesehorn med dynamitt. Dermed ba utgiverne Hergé om å tegne siden på nytt, noe han gjorde. Istedenfor å bli sprengt i stykker, river nesehornet Tintins gevær overende, utløser det, blir skremt og løper av sted. Denne nye scenen ble også benyttet i den engelske oversettelsen, men har aldri blitt trykket i franskspråklige utgaver.
Den 10. februar 2012 avgjorde byretten i Brussel etter en fem år lang rettssak at Tintin i Kongo ikke var rasistisk, i den forstand at heftet fra 1946 (som var en fargelagt versjon av utgivelsen fra 1931) ikke hadde som mål eller hensikt å egge til rasehat eller diskriminering. Ifølge avisen Le Soir har flere bokhandlere og forleggere utenfor Belgia trukket heftet fra barnehyllene, men Kongos egen kulturminister har kanonisert heftet som også selger godt som suvenir i landet.
Monrad Norderval
Monrad Oskar Norderval (født 28. januar 1902 i Steinvågen i Ålesund, død 24. desember 1976) var en norsk teolog og forfatter. Han gikk under tilnavnet «ishavspresten» fordi han hadde vært med på selfangst. Han ble cand.theol. ved Det teologiske fakultet, Universitetet i Oslo i 1928, og tok praktisk teologisk eksamen samme sted i 1929. Han besto eksamen i samisk ved Universitetet i Oslo 1930. Han ble ordinert til prest i Tromsø domkirke 27. juni 1929 av biskop Eivind Berggrav.
Tjeneste
Norderval var biskop i Nord-Hålogaland bispedømme fra 1961 til 1972. Før det var han hjelpeprest i Skjervøy 1929, sokneprest i Tana 1929–1935, sokneprest i Ørsta 1935–1948 og sokneprest i Ålesund 1948–1961.
Engasjement
Norderval hadde et brennende engasjement for kristne som ble forfulgt for sin tro. 14. november 1967 var han en av stifterne av Misjon bak Jernteppet (Stefanusalliansen). Han ble organisasjonens første formann.
Han var også i april 1966 den første protestanstiske biskop i audiens hos paven siden reformasjonen, da i følge med sin nære venn, den katolske biskopen i Tromsø, Johannes Wember. Dette skapte kontroverser da han var hjemme i Norge igjen, der ble han innkalt på teppet til preses, biskop Johannes Smemo.
Uauá
Uauá er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Ko Willems
Jacobus «Ko» Matheus Willems (født 27. oktober 1900 i Amsterdam, død 28. september 1983 i Amsterdam) var en nederlandsk syklist som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Willems ble olympisk mester i sykling under OL 1924 i Paris. Han vant distansen 50 km på bane foran britiske Cyril Alden og Harry Wyld.
Repslagerveita
Repslagerveita (2–12) er en 174 meter lang veit i Midtbyen like nord for Kalvskinnet i Trondheim som strekker seg vestover fra Prinsens gate til Smedbakken ved Leüthenhaven. Veita fikk sitt navn i 1768 og er oppkalt etter Reperbanen på Kalvskinnet, som ble anlagt allerede i 1637 og som brukte store deler av veita til sin virksomhet.
Historie
Repslagerveita er oppkalt etter det som var byens eldste reperbane, som ble anlagt av borgermester Otto Lorck og rådmann Anders Jenssøn Helkand i 1637. Denne reperbanen var syv alen (fire meter) bred og strakte seg vestover mot Kalvskinnsgata og i høyde med Hospitalskirken. Veita ble bebygd mot nordsiden på slutten av 1600-tallet og på sørsiden fra begynnelsen av 1700-tallet. Veita er nevnt for første gang i 1768 og har også gått under navnene Reperbanen, Repslagerbanen og Reperbaneveita.
Vest for Repslagerbakken (dagens Smedbakken) ble arealet for reperbanen ervervet av kommunen og siden bebygd i 1860-årene. En tilnærmet forlengelse av veita går videre vestover fra Smedbakken og inn i bakgården til flere bygårder tilhørende Kongens gate 49–55 og Hans Hagerups gate 4–10. Nordsidens vestre ende består i dag av en rekke eldre trehusbebyggelse (bildet). Sørsidens bebyggelse ble revet etter andre verdenskrig og danner nå en langside til en parkeringsplass med underjordisk parkeringskjeller, som tidligere har tjenestegjort som Midtbyens rutebilstasjon i perioden 1955 til 1996 under navnet Leüthenhaven.
Georgetown (Washington, D.C.)
Georgetown er en bydel i USAs hovedstad Washington, D.C., og ligger ved Potomacelven vest for sentrum.
Georgetown ble grunnlagt som en egen by i 1751 (den eldste europeiske bosetning der går tilbake til 1696). Således er Georgetown eldre enn det egentlige Washington. Den er fremdeles noe av en «by i byen», med et forretningssentrum fra kolonitiden med bolighus, butikker, restauranter og kunstgallerier i opprinnelig eller etterlignet gammel stil. Georgetown er et av hovedstadens mest eksklusive boområder.
Georgetown var tidigere en egen kommune, men ble slått sammen med Washington i to omganger (1871 og 1895), slik at District of Columbia deretter bare har omfattet én bykommune.
Det jesuittdrevne kjente universitetet Georgetown University ligger i bydelen.
Arne Arnesen (ordfører i Trysil)
Han var født i Elverum, med skogfinner blant forfedrene. Han kjøpte i 1840 gården Nordre Gjevaldshaugen, og bodde der resten av livet. Tidligere hadde han bodd på gården Østenheden. Han var gift to ganger, og det sies at hans andre kone, Anne, var den som foresto gårdsdriften: «hun var en rastløs og driftig kvinde, hvorimod manden var sagtmodig og tilbaketrukken.»
Arnesen var med i det første formannskapet i Trysil i 1837, og ble valgt til varaordfører med presten Paul Irgens Dybdahl som ordfører. I 1839 rykket Arnesen opp til ordfører.
Han er begravet ved Nordre Osen kirke, som den gang var den eneste kirken i daværende Osen sogn. Sognet er siden delt i Søre Osen og Nordre Osen, og de to delene tilhører hver sin kommune.
Presidentvalget på Island 1952
Presidentvalget 1952 på Island.
Nordpolen skole
Nordpolen skole er en 1-10 skole (barne- og ungdomsskole) på Sandaker i bydel Sagene i Oslo. Skolebygget ble reist i 1959, tegnet av arkitekt Finn Bryn og var fra 1984 til 2011 Sandaker videregående skole. Byggene gjennomgikk i 2011-2012 det største skolerehabilitteringsprosjektet som har vært utført i Norge, og ble døpt Nordpolen skole. Skolen åpnet offisielt 20. august 2012 og har egen avdeling med barnehage.
Skolen er en tre-parallell skole, men i påvente av at de eldre årstrinnene fylles opp vil kapasiteten økes i barnetrinnene den første tiden frem til 2016.
I vestibylens gulv er det nedfelt to symboler: solen og uglen. Disse er trolig bevart i forbindelse med ombyggingen.
Skolens historie
Fra 1959 ble bygget brukt som framhaldsskole og realskole. I 1968 ble skolen tildelt ungdomstrinn med 8. og 9. klasse i forbindelse men innføringen av den 9-årige grunnskolen. De første klassene fra videregående skole kom 1971, men skolen ble ikke en ren videregående skole før i 1984. Sandaker videregående skole eksisterte frem til 2011 da den ble lagt ned og tilbudene flyttet til den nye skolen i Nydalen, Nydalen videregående skole. Skolen hadde de siste årene tilbud innen utdanningsprogramene Service og samferdsel, Helse og sosialfag, Studiespesialisering med formgiving, Påbygging med allmennfag og Særskilt tilrettelagt undervisning. Skolen var knutepunktskole for hørselshemmede elever på østlandet.
Jumnos
Utseende
Store, blankt grønnlig metalliske gullbasser uten horn på hodet. Pannen er flat og rektangulær. Kroppsformen er litt flat, bredest ved "skuldrene", dekkvingene har ofte et par gulaktige flekker. Beina, særlig frambeina, er ganske lange.
Nordpolen skole
Skolens historie
I forbindelse med folketallsøkning i området ble det mangel på barnehageplasser og elevplasser i barnetrinnene. Skolen hadde også behov for oppussing. Byggets fasader er fredet av byantikvaren og ombyggingen er stort sett innefor etablert fasade. I tillegg er skolegården fornyet.
Jumnos
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (i alle fall Vietnam).
Christian Friedrich Buschmann
Christian Friedrich Buschmann var en tysk orgelbygger.
Han hadde behov for en ren, vedvarende tone til å stemme orgelpipene etter. Pipene han brukte til dette var til å blåse i og så stemme orgelet. Han fant på å sette belg på de ulike pipene. Etter som belgen frembragte lang luftstrøm, var «trekkspillet» et faktum. Det gikk ikke lang tid før framstillingen av belgspill, enraderen, kom i gang, noe som fikk et enormt oppsving.
Nordpolen skole
Skolens historie
Sandaker videregående skole ble lagt ned og studietilbudene relokalisert til Nydalen videregående skole.
Ruak
Ruak (แม่น้ำรวก) er en grenseelv mellom Thailand og Burma. Den har sine kilder i staten Shan i Burma, og blir grenseelv mellom Thailand og Burma der den møter elven Mae Sai ved Thailands nordligste punkt. Den bukter seg deretter østover til den tømmer seg i Mekong ved Ban Sop Ruak i Tambon Wiang i Amphoe Chiang Saen i provinsen Chiang Rai. Grenseseksjonen av elven er 26.75 km lang.
Smith & Wesson M&P
Smith & Wesson Military & Police (M&P) er en semi-automatisk pistol produsert av Smith & Wesson (S&W).
Pistolen er en tjenestepistol som lages i en serie som lanseres tiltenkt som erstatning for eldre pistoler i bruk hos amerikansk politi. Pistolen er en konkurrent til den østerrikske GLOCK pistolen som har størstedelen av markedet i USA.
Elisabeth Helmersen
Elisabeth Helmersen (født 11. juni 1958 i Trondheim) er en norsk politiker (Ap) som fra 2019 er ordfører i Leka kommune. Hun var også ordfører fra 1999 til 2002.
Hun ble født i Trondheim med foreldre fra Hitra og Leka. Foreldrene møttes på tuberkulosehjemmet på Ringvål. Familien flyttet til Leka kort tid etter fødselen, og faren arbeidet som møbelsnekker. Hun er utdannet innen handel- og kontorfag, offentlig organisering og legesekretæryrket, og arbeidet som kontorassistent, fullmektig og legesekretær i Leka kommune frem til 1999.
Hun var ordfører i Leka kommune fra 1999 til 2002, og trakk seg for å tiltre som fylkessekretær i Nord-Trøndelag Arbeiderparti. Helmersen var fylkessekretær inntil 2012, da hun ble politisk rådgiver for statsråd Grete Faremo i Justis- og beredskapsdepartementet. Helmersen har også vært styremedlem i Nord-Trøndelag Arbeiderparti, medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1999–2003 og medlem av Steinkjer kommunestyre 2011–2015.
I 2017 flyttet hun fra Steinkjer og tilbake til Leka. I 2019 ble hun på nytt valgt til ordfører med støtte fra SV og Venstre.
Edwige Lawson-Wade
Edwige Lawson-Wade (født 14. mai 1979) er en fransk basketballspiller som spiller for klubben Basket Lattes MA. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok sølv med det franske landslaget.
Momyra naturreservat
Momyra naturreservat er et naturvernområde øverst i Norddalen i Åfjord kommune i Trøndelag. Området er vernet for «å bevare en myrtype som er typisk for kystskogregionen og som er i ferd med å bli sjelden både i Norge og i Europa». Kyst- og fjellplanter møtes i området, der det også ligger et tjern under utvikling fra tjern til myr. Reservatet ble fredet som ledd i arbeidet med å bevare Midt-Norges fineste terrengdekkende myrkompleks.
Reservatet ligger 240–260 moh like øst for fylkesvei 715, nær vannskillet mellom Norddalselva og Hofstaddalselva.
Beleiringen av Fredriksten festning
Beleiringen av Fredriksten festning var et av de svenske forsøkene på å erobre Norge under den store nordiske krig. Sveriges konge Carl XII og hans hær angrep Fredriksten festning i Fredrikshald (Halden). Beleiringen varte fra den 20. november til den 14. desember 1718.
Tidligere angrep
Fredriksten festning var et viktig militært støttepunkt som grensefestning mellom Norge og Sverige. Svenskene forsøkte å erobre festningen også to år tidligere, men mislyktes.
Beleiringen i 1718
Høsten 1718 kom svenskene tilbake for å innta festningen. Kong Karl XII ankom med den svenske hær, med cirka 35 000 mann til Fredrikshald. Med seg hadde Karl XII den franske beleiringseksperten Philippe Maigret. Senere kom også Carl Gustaf Rehnskiöld, frigitt etter russisk fangenskap. Festningen hadde en styrke på 1400–1800 mann, som visste at veien ville stå åpen til Christiania dersom festningen skulle falle.
Soldatene beleiret den med kanoner og gravde løpegraver rundt festningen. Om kvelden den ble kong Carl XII truffet av en geværkule over høyre øye med utgangssår gjennom venstre tinning, et umiddelbart drepende skudd.
Det er mange teorier om hvem som drepte kongen. En av dem går ut på at han ble drept av sine egne soldater, men det er ikke funnet bevis for noen konspirasjon mot kongen. Mest sannsynlig ble han truffet av en norsk kule som ble avfyrt fra festningen.
Etter kongens død og det maktvakuum som oppstod, ble beleiringen hevet av det hastig innkalte krigsrådet, og svenskene trakk seg tilbake.
Retretten ble innledet den 14. desember. Den gikk hastig for seg - overmåte forhastet og ukoordinert, slik at soldatene verken hadde klare marsjruter eller forpleining på veien. De siste ukenes vedvarende regn var nå avløst av snø, og det ble meget kaldt. Under retretten omkom flere svensker av hunger og kulde. Den svenske garde talte ved felttogets begynnelse 2500 mann, men i januar 1719 hadde den bare 500 manns styrke igjen.
Djupvik
Djupvik kan vise til::
Gullsmedvik stasjon
Gullsmedvik stasjon er en nedlagt stasjon på Nordlandsbanen. Stasjonen ble åpnet 15. mai 1942 som del av sammenkoblingen av Nordlandsbanen og Dunderlandsbanen under navnet Tverånes. Fra 1944 ble skrivemåten Tverrånes brukt. Stasjonen ble nedgradert til holdeplass i 1957 og nedlagt i 1959. I 1969 ble stasjonen gjenopprettet under navnet Gullsmedvik for så å bli endelig nedlagt i desember 1972.
Gullsmedvik var tidlig på 1900-tallet utskipningshavn for Dunderland Iron Ore Company.
Jean-Baptiste Compaore
Jean-Baptiste Marie Pascal Compaore (født 12. april 1954) er en burkinsk økonom og politiker, som fra 2008 til 2018 var visesentralbanksjef for Sentralbanken for de vestafrikanske statene. Han har tidligere vært finans- og budsjettminister og økonomi- og finansminister i Burkina Faso, og var fungerende sentralbanksjef fra januar til september 2011.
Compaore er utdannet Master of Economic Sciences fra University of Lome i 1979. I 1981 begynte han ved Sentralbanken for de vestafrikanske statene (BCEAO), som leder for sentralstyret for kreditt og sentralstyret for inspeksjon. Der jobbet han fram til 1990, da han ble ansatt i Den vestafrikanske økonomiske og monetære union, som bankinspektør.
Etter dette jobbet han i mer politiske kretser. Fra 1995 til 1996 jobbet han som rådgiver i regjeringen, som direktør i embetet for økonomiske og sosiale saker. Fram til 2000 var han generalsekretær i Statsministerens kontor, før han fra 2000 til 2002 var delegatminister. Han var finansminister fra 2002 til 2008, samtidig som han også var president ved Den vestafrikanske økonomiske og monetære unions ministerråd, og var Burkina Fasos representant ved Verdensbanken og IMF.
I september 2018 ovetok Norbert Toé stillingen som visesentralbanksjef.
Keith Richards
Keith Richards (født 18. desember 1943 i Dartford i Kent i England) er en britisk musiker best kjent som gitarist, bakgrunnssanger og låtskriver i The Rolling Stones. I tillegg til sin karriere med The Rolling Stones, har han hatt sitt eget sideprosjekt, The X-Pensive Winos. Han har også spilt i The Dirty Mac sammen med John Lennon, Eric Clapton og Mitch Mitchell. Han har også spilt i tre Pirates of the Caribbean filmer som "Captain Teague", far til Jack Sparrow.
Keith Richards ble født og vokste opp i Dartford, Kent. Han er det eneste barnet til Doris Maud Lydia (født Dupree) og Herbert William Richards. Han gikk på "Wentworth Primary School" sammen med Mick Jagger. De to var naboer til 1954 da familiene Richards og Jagger flyttet. Han studerte ved "Dartford Technical School" og "Sidcup Art College". Etter studiene ble Richards venn med Jagger, Bill Wyman, Charlie Watts og Brian Jones og ble medlem i The Rolling Stones.
Etter at the Rolling Stones signerte en kontrakt med Decca Records i 1963, droppet bandets manager, Andrew Loog Oldham, s'en i Richards etternavn, i den tro at Keith Richard "så mer pop ut". Sent på 1970-tallet, fikk Richards tilbake sin s i etternavnet.
Gitarist
Richards' gitarspill og personlighet regnes blant de mest betydningsfulle og markante innen rock 'n' roll. Selv vokste han opp med å lytte til blant andre Chuck Berry, Muddy Waters, Jimmy Reed, alle kjent for sin rytmiske spillestil. Han lyttet også til Billie Holiday, Louis Armstrong og Duke Ellington. Selv om han av mange kalles «Mr. Rock 'n' Roll» står han bak mange av The Rolling Stones' mer kjente ballader, som «Angie» og «Wild Horses». Richards ble av musikkmagasinet The Rolling Stones Mag kåret til den tiende beste gitaristen noensinne.
Keith Richards tar som regel bort den laveste strengen fra gitaren sin og spiller bare med fem strenger, fordi den laveste strengen bare "er i veien" for Richardss spilling og lar bandets bassist spille de notene.
Stricteripus
Stricteripus er en slekt av løpebiller.
Keith Richards
Gitarist
Richards sang i skolekoret, blant annet for Queen Elizabeth II, til han kom i stemmeskiftet. Han har bidratt med bakgrunnssang på alle Rolling Stones albumene. Siden Between the Buttons (1967), har han sunget førstestemme alene eller sammen med Mick Jagger på minst ett spor på alle Rolling Stones studioalbum untatt Their Satanic Majesties Request, Sticky Fingers, It's Only Rock 'n Roll og Blue & Lonesome.
Mindre hodeskade i 2006
Richards ble bragt til New Zealand med luftambulanse i april 2006 etter at han falt ned fra et palmetre på Fiji. 7. mai 2006 ble det kjent, ifølge VGnett, at Richards var blitt hjerneoperert, og at fallet skal ha påført ham vesentlig større skader enn først antatt.
Pirates of the Caribbean
Keith Richards hadde også en rolle i Pirates of the Caribbean: At World's End, hvor han spilte kaptein Jack Sparrows far. Johnny Depp, som spilte Jack Sparrow, har sagt at rollefiguren hans var inspirert av Keith Richards. Keith Richards viser seg igjen i oppfølgeren Pirates of the Caribbean: On Stranger Tides i samme rolle.
Gitarriff
Hans mest kjente riff er å høre i «(I Can’t Get No) Satisfaction». Richards skriver i selvbiografien sin at riffet kom til ham mens han sov. Han hadde satt inn en ny kassett i lydopptakeren og våkna midt på natta med gitarriffet i hodet, og han spilte det inn på lydopptakeren. Da han våkna dagen etter, inneholdt den skjelettet til sangen og tretti minutters snorking. I 2011 ble låta utnevnt til den nest beste sangen av magasinet Rolling Stone.
Dong (folk)
Dong ( 侗族, pinyin: Dòngzú) er ett av de 55 offentlig anerkjente minoritetsfolkene i Folkerepublikken Kina. Ifølge folketellingen i 2000 er det 2,5 millioner av dem i Kina, for det meste i Guangxi og Guizhou.
Ubaitaba
Ubaitaba er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Keith Richards
Som produsent
Keith Richards har vært aktiv som musikkprodusent siden 1960-tallet. Han ble kreditert som produsent 1966-albumet Today's Pop Symphony, en av manager Andrew Loog Oldham's sideprosjekt, selv om det har vært tvil om hvor mye Richards har vært involvert. på the Rolling Stones' 1967 album, Their Satanic Majesties Request, ble hele bandet kreditert som produsenter, men siden 1974, har Richards og Mick Jagger ofte produsert både Rolling Stones album og for andre artister som The Glimmer Twins, ofte sammen med andre produsenter.
Dong (folk)
Er er kjent for sine særegne broer; overbygde «vind-og-regn-broer» og sin kunstferdige flerstemte sang. De innvandret for tusen år f.Kr. Fra det som i dag er Thailand og til Kina. Etterhvert som han-kineserne ekspanderte ble de senere trengt sørover igjen.
Keith Richards
Som produsent
I 1973, fikk Jagger og Richards en interesse for bandet Kracker, noe som endte i en avtale der bandets andre album skulle distribueres utenfor Amerika av Rolling Stones Records, noe som gjorde Kracker til det første bandet på det plateselskapet.
Siden 1980-tallet har Richards har Richards deltatt på produksjoner av andre artisters prosjekter, inkludert Aretha Franklin, Johnnie Johnson, og Ronnie Spector, og hans egne album med "X-Pensive Winos". På 1990-tallet co-produserte Richards og la på gitar og sang på innspillingen av nyabinghi Rastafarian sang og tromming på "Wingless Angels", av bandet med samme navn, utgitt på Richards's eget plateselskap, Mindless Records, i 1997.
Plateutgivelser
Studioalbum
Livealbum
Samlingsalbum
Singler