cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gaetano Bedini
Erkebiskop
Under hans opphold i USA ble Bedini forfulgt av itaienske patrioter under ledelse av den tidligere prest Alessandro Gavazzi, på grunn av hans angivelige medvirkning til henrettelsen av Ugo Bassi. De organiserte offentlige protester mot Bedini. Etter en voldelig protestaksjon i Cincinnati ble anførerne arrestert og utvist fra USA. Resten av tiden i USA kunne Bedini virke virke i relativ ro og fred.
Kardinal i Viterbo
I 1856 ble han etter hjemreisen gjort til generalsekretær for Kongregasjonen for Folkenes Evangelisering, og i mars 1861 gjort til biskop av Viterbo og Toscanella. Under hans inntog i Viterbo den 8. mai 1861 ble han hyllet av presteskap og befolkning og ført gjennom festlig illuminerte gater til katedralen.
Den 27. september 1861 ble Bedini elevert til kardinalbiskop av Santa Maria sopra Minerva i Roma.
Død
Gaetano Bedini døde plutselig og uventet morgenen 6. september 1864 i en alder av 59 år, formodentlig av slag. Byen Viterbo mottok meldingen med stor sorg. Skjønt mange gjester hadde innfunnet seg i byen for å feire den hellige Rosas festdag, ble denne fest avlyst.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Folk: Livet etter Ludvigsen
Livet etter Ludvigsen var et TV-program i NRKs serie Folk. Programmet hadde premiere i 2011, og handlet om Øystein Dolmen fra duoen Knutsen og Ludvigsen, i tiden etter at «Ludvigsen» – det vil si Gustav Lorentzen – var død.
Teateråret 1959
Teateråret 1959 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1959.
Aspergillaceae
som er slektslisten nevnt i Artsnavnebasen.
Aspergillaceae er en soppfamilie bestående av 1 460 arter en kan kalle mugg, som er fordelt på 48 slekter. Der det også er beskrevet 18 arter, som det er vitenskapelig diskusjon om de virkelig kan kalles arter eller ei. En kan kalle disse 18 artene «usikre» eller «tvilsomme». Mange av de artene vi i daglig dags tale mugg er bl.a. i strålemuggslekta og penselmuggslekta. En del arter her inneholder også leie mykotoksiner, der de verste er antageligvis aflatoksinene, som en finner i lumsk strålemugg (Aspergillus flavus) og Apergillus parasiticus i strålemuggslekta. I samme slekt har en også arten okerstrålemugg (Aspergillus ochraceus), som danner okratoksin. Ellers har også Aspergillus niger vært mye brukt til produksjon av sitronsyre, ved at soppen får en løsning av næring. Men andre arter i penselmuggslekta har vært brukt til å gi ost mere smak, sammen med ga oss den første antibiotika.
Komplett slektsliste
Her følger det en komplett slektsliste, som er kopiert og omgjort fra GBIF.
Cuerda del Pozo-demningen
Cuerda del Pozo-demningen er en demning med et lite vannkraftverk i provinsen Soria i Spania. Det ligger i elva Douro, beliggende nord i landet. Vannkraftproduksjonen startet først i 1958.
Valparaíso-demningen
Valparaíso-demningen er en demning med et lite vannkraftverk i provinsen Zamora i Spania. Det ligger i elva Tera, i nedbørfeltet til Duero, beliggende nordvest i landet.
Demningen er en 67 meter høy og 540 meter lang gravitasjonsdam i betong. Den skaper et reservoar som er 1 223 hektar (12,23 km²) stort, og har et største oppdemmet vannvolum på 162 millioner m³.
USAs visepresident
USAs visepresident er et folkevalgt embete i den amerikanske føderale regjeringen. Visepresidenten blir valgt sammen med USAs president og tar over stillingen dersom presidenten skulle dø, gå av eller bli avsatt innenfor presidentperioden. Visepresidenten er president for Senatet og dets ordstyrer. Vedkommende har stemmerett ved stemmelikhet, slik at deres stemme i slike tilfeller blir utslagsgivende. Embetet er således det eneste som har funksjoner både i den utøvende gren og den lovgivende gren av statsmakten (som et brudd på maktfordelingsprinsippet).
Det er de samme formelle krav til visepresidenten som til presidenten: For å kunne bli valgt, må man være født som amerikansk statsborger, være minimum 35 år gammel og ha bodd i USA i minst 14 år. En kan heller ikke ha vært president i to mandatperioder tidligere.
Vakante visepresidentstillinger
Før ratifiseringen av det 25. grunnlovstillegg i 1967, kunne stillingen som visepresident kun fylles ved de ordinære valgene til president og visepresident. Følgelig ble denne stillingen stående ubesatt hver gang en visepresident forlot embetet, noe som fra 1812 til 1965 skjedde ved hele seksten anledninger. I syv tilfeller skjedde det fordi vedkommende døde i embetet, en gang fordi den daværende visepresidenten sa opp sin stilling, og i åtte tilfeller måtte den sittende visepresident overta presidentstillingen som følge av at den sittende president avgikk ved døden. Medregnet ledighetsperioden som fulgte etter at Lyndon B. Johnson rykket opp som president i 1963, hadde USA ved slutten av Johnsons første presidentperiode vært uten visepresident i en samlet periode på 37 år.
Eight Seasons
Eight Seasons (Gavcci Jahkejuogu) er en CD av den samiske artisten Mari Boine, utgitt 14. oktober 2002.
Chet Baker Sings
Musikere
Produksjon:
USAs visepresident
Vakante visepresidentstillinger
Andre gang var 9. august 1974, da visepresidenten Gerald Ford (1913–2006), etterfulgte Richard Nixon (1913–1994) som president som følge av Watergate-skandalen. Nelson Rockefeller (1908–1979) ble da ny visepresident etter Ford. Ford er den eneste i amerikansk historie som både har blitt visepresident og president uten å ha vært kandidat til embetet i presidentvalget. Uten dette nye grunnlovstillegget, ville stillingen som visepresident ha stått vakant etter Spiro Agnew’s fratredelse, og speaker i representantenes hus, Carl Albert, ville ha blitt president da Nixon trakk seg i 1974.
Irène Jacob
Irène Jacob (født 15. juli 1966 i Paris) er en franskfødt sveitsisk skuespiller.
Mastodon (band)
Mastodon er et teknisk progressiv/groove metal-band som ble stiftet i 1999 i Atlanta, Georgia, USA.
Biografi
Mastodon ble dannet av de tidligere Today Is the Day- og Lethargy-medlemmene Brann Dailor og Bill Kelliher, samt de tidligere Four Hour Fogger-medlemmene Troy Sanders og Brent Hinds. I 2000 spilte de inn demoen The 9 Song Demo som de solgte på konserter. Denne demoen var spilt inn av daværende vokalist Eric Saner, som forlot bandet noen måneder senere. Etter å ha spilt inn en selvtitulert 7" for Reptile Records, fikk de platekontrakt med samme selskap.
Mastodons første offisielle utgivelse var EP-en Lifesblood fra 2001, som ble godt mottatt av både anmeldere og publikum. I 2002 kom debutalbumet Remission som solgte til gull i USA.
Deres andre album Leviathan fra 2004, som er et konseptalbum basert på Herman Melvilles Moby Dick, symboliserer Mastodons virkelige gjennombrudd. Det ble veldig godt mottatt, og ble «The Album of the Year» i både Revolver, Kerrang! og Terrorizer.
I februar 2006 kom samlealbumet The Call of the Mastodon med sanger fra EP-en Lifesblood og den selvtitulerte 7" og DVD-en The Workhorse Chronicles med en dokumentar, konsertmateriale og musikkvideoer.
Mastodon har kontrakt med plateselskapet Warner Music.
Jolki 1914
Handling
Historien finner sted i det russiske imperiet i 1914, kort tid etter at første verdenskrig så vidt har brutt løs. Den følger innbyggerne i både store og mindre russiske byer, på store adelsgods og fattige urbane familier. Boris Efimovich (spilt av Ivan Urgant) kjøper en herregård ved kysten av Svartehavet, i håp om å imponere sin velstående brud Bella. Men tidligere eier av eiendommen, Evgeny Pavlovich, har ikke hjerte til å fortelle de mange menneskene om holder til der at de ikke har noe hjem der lenger. For å gjøre situasjonen vondt verre er det julaften dagen etter.
Pyotr Kuznetsov fra politiet, og kjæresten Xenia (spilt av Katerina Shpitsa) planlegger å opptre ved det internasjonale kunstløp-mesterskapet i Russland. Men Pyotr sliter mellom sin kjærlighet til kunstløpet, kvinnen han elsker, og alle pliktene hans i politiet. Landsby-gutten Senka (spilt av Anton Bogdanov) er venn med en tam bjørn. Men den ekstravagante gentlemanen (spilt av Yan Tsapnik) forsøker å skille dem, i håp om gjøre seg populær hos en greven som lenge har ønsket å jakte på en bjørn.
To venner fra Jekaterinburg verver seg som frivillige til til å delta under første verdenskrig. Men før de skal reise sin vei ønsker de å besøke Katya, som fremdeles ikke har bestemt seg for hvem av dem hun ønsker seg som kjæreste. Men Katya befinner seg nå i Perm. Hun ber de to vennene om å hente bestemoren hennes Marya for henne. Glasha og lillebroren Grisha trenger et julemirakel: Moren deres er veldig syk, og det er ingen penger eller mat igjen til familien. Men de blir reddet av et tilfeldig møte med Fjodor Sjaljapin.
Adriyanti Firdasari
Adriyanti Firdasari (født 16. desember 1986) er en indonesisk badmintonspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i gruppespillet i singel.
Jul i Blåfjell
Jul i Blåfjell er en norsk adventskalender produsert av NRK Barne- og Ungdomsavdelingen og sendt første gang på NRK i 1999. Idé og manus var av Gudny Ingebjørg Hagen, musikken var av Geir Bøhren og Bent Åserud, regi for fjernsynet var ved Torunn Calmeyer Ringen, kostymene ved Gerd Johnsrud og scenografien ved Aili Strømsted.
Serien ble kåret til beste TV-drama under Gullruten 2000 og fikk dessuten Spellemannprisen 1999 i klassen barneplater for et album med musikk fra serien. Serien ble filmet på Røros og 'Veien til Blåfjell' gikk opp den vernede Sleggveien. Hver episode varte i omkring 25 minutter.
Serien er også dramatisert for teater av Svein Sturla Hungnes, med urpremiere på Oslo Nye Teater 15. november 2002. TV-serien fikk i 2002 oppfølgeren Jul på Månetoppen.
Serien har gått som adventskalender på NRK (NRK Super) i 1999, 2001, 2004, 2008 og 2011.
I 2002 ble Jul i Blåfjell spilt for første gang på scenen. Etter syv år på Oslo nye teater ble stykket flyttet til Folketeateret i Oslo, for å så komme tilbake til Oslo Nye teater i 2013.
Laccocenus
Laccocenus er en slekt av løpebiller.
Utseende
Middelsstore, avlange, blankt mørkt rødbrune løpebiller. Hodet har to lengderibber på hver side, fasettøynene er noe utstående. Pornotu er rundet, innbuktet foran bakhjørnene, svært blankt med en skarp midtfure. Dekkvingene er nokså jevnbrede med fine punktrader, ganske blanke. Antenner og bein er rødlige.
Levevis
Laccocenus vicinus lever i huler.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.
Heterogen
Heterogen kan ha flere betydninger.
Frank Halford
Frank Bernard Halford (født 7. mars 1894, død 16. april 1955) var en engelsk motorkonstruktør. Han er best kjent for serien med de Havilland Gipsy-motorer, mye brukt i lette fly på 1920- og 1930-tallet.
Karriere
Halford ble utdannet ved Felsted. I 1913 forlot han Universitetet i Nottingham før eksamen for å lære å fly ved Bristol flyskole på Brooklands, for senere å bli en flyinstruktør for Bristol. I 1914 ble han luftfartsinspektør i  War Office.
Ved utbruddet av første verdenskrig sluttet han seg til Royal Flying Corps hvor han kjempet ved vestfronten. Han erindret det han hadde lært og forbedret og utvidet den vannkjølte seks-sylindrede Austro-Daimler som produserte 230 hk. Denne motoren ble utviklet videre av Siddeley-Deasy som Puma.
I 1922 kjørte han en 4-ventilert Triumf Ricardo-motorsykkel i Isle of Man TT Senior og endte på 13.-plass. Samme år fikk han i oppdrag å bygge en luksusmotorsykkel for Vauxhall, basert på en flymotors prinsipper. Han bygde en firesylindret rekkemotor med drift på bakhjulet. Fire eksemplarer ble bygget. Det finnes en i en privat samling på Isle of Man.
I løpet av denne perioden konstruerte og bygde Frank Halford spesielle racerbiler som han kjørte på Brooklands i 1926 RAC British Grand Prix, så vel som i mange andre løp i 1925 og 1926.
I løpet av 1930-tallet ble Halford og Harry Ricardo interessert i sideventilerte motorer som en metode for å øke det tillatte omdreiningstall og komprimering av stempelmotorer, og dermed øke kraften fra en ellers mindre motor. Fra 1928 arbeidet Halford med D.Napier & Sønn og bygde Sabre, som ble en av de kraftigste stempelflymotorer noensinne bygget, den produsere 3 500&#x20;hk fra bare 2 200 kubikktommer (36 l.) i sene krigsversjoner.
Under krigen ble han interessert i jetmotorer, og utviklet en forenklet versjon av Frank Whittles jetmotor med luftinntaket på forsiden og "rett gjennom" brennkammeret. Den ble først kjent som Halford H. 1. Prosjektet ble gjennomført av de Havilland som bygde den som de Havilland Goblin. Halford-selskapet ble til slutt kjøpt opp av de Havilland i 1944. Halford fortsatte å arbeide med jetmotorer, turboprop- og rakettmotorer.
Mabini (Batangas)
Mabini (Bayan ng Mabini) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Batangas. Byen er oppkalt etter nsjonalhelten Apolinario Mabini.
Merida
Merida har flere betydninger:
Laila Thorsen
Laila Thorsen (født 26. juni 1967) er en norsk politiker fra Haugesund i Rogaland og representerer Arbeiderpartiet. Thorsen var leder i Haugesund Arbeiderparti og politisk nestleder i Rogaland Arbeiderparti. Hun var også medlem av Arbeiderpartiets landsstyre. Hun var første vara til Stortinget for Arbeiderpartiet i perioden 2009-2013. Hun har vært fast medlem av Haugesund bystyre. Styremedlem i Helse Fonna fra 2005-2012. Hun ble valgt og er fylkespolitiker i Rogaland for perioden 2011-2015.
Laila Thorsen arbeider i NAV, og er avdelingsdirektør i NAV Hordaland, tidligere Trygdesjef i Sveio i Hordaland og NAV leder i Vindafjord kommune. Hun har vært yrkesaktiv og var tidligere aktiv i fagbevegelsen siden 1986.
Alesia Zaitsava
Alesia Zaitsava, belarusisk Алеся Зайцава - Alesia Zajtsava (født 14. august 1985) er en belarusisk badmintonspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i gruppespillet i singel.
Bob Dee
Robert Henry Dee (født 18. mai 1933 i Quincy i Massachusetts, død 18. april 1979 i Portsmouth i New Hampshire) var en defensive end i amerikansk fotball som spilte i National Football League og American Football League. Han spilte forskjellige idretter da han gikk på College of the Holy Cross, og var en av de første spillerne signert av Boston Patriots i American Football League i 1960.
Etter to år med Washington Redskins i 1957 og -58 returnerte Dee til Holy Cross som en trener for lagets linemen.
Dee gikk ikke glipp av en eneste kamp i American Football League i løpet av sine karriere, med 112 kampstarter på rad. Til tross for at utstyret ble bedre over årene var Dee overtroisk og brukte den samme hjelmen gjennom sin karriere. Han fikk navnet sitt i historiebøkene da han scoret de første poengene i American Football Leagues historie da han scoret en touchdown etter å ha plukket opp en fumble fra Buffalo Bills quarterback Tommy O'Connell i andre kvarter av ligaens første treningskamp noensinne, mellom Patriots og Bills den 30. juli 1960. Han ble utvalgt til fire American Football League All-Star Teams (1961, 1963–65) og er innlemmet i Patriots All-1960s Team.
Dee hadde 33 quarterback sacks i løpet av sin karriere. I sluttspillet for å avgjøre vinnerne av Eastern Division hadde han to interceptions. Han bruke en joggesko og en fotballsko i kampen, som skal ha gjort det lettere for ham å bevege seg i snøen i War Memorial Stadium den 28. desember 1963.
Den 22. juli 1968 pensjonerte Dee seg fra idretten da han hadde fått en forretningsmulighet han «ikke kunne takke nei til». Han døde av et hjerteinfarkt under en forretningstur i 1979.
Dees spillernummer (#89) ble pensjonert av Patriots. Den 18. august 1993 ble han innlemmet i Patriots Hall of Fame.
Piper PA-18 Super Cub
Piper PA-18 Super Cub er et amerikansk to-seters fly utviklet og produsert av Piper Aircraft Corporation. Prototypen fløy i 1949 og flyet var i produksjon samme år. PA-18 er basert på PA-14 Cub Cruiser som igjen var en versjon av J-3 Cub. Super Cub var i produksjon helt fram til 1994, og over 7500 ble produsert, inkludert militære versjoner.
Spesielle tekniske løsninger
Cuben har fotbrems for hvert hovedhjul som ikke betjenes av øvre del av fotpedalene, men det er små separate pedaler som betjenes med hælene. Dette gjelder både for framsete og baksete.
På veggen til venstre og litt bak for flygeren (i framsetet) er en sveiv som styrer høyderorstrim. Den roterer en skrue som hever eller senker fremre kant av horisontale haleflate som høyderoret er hengslet i bakkant. Gasshåndtak sitter på venstre karm under sidevinduet. Ved betjening av trimsveiva på sideveggen kan albuen komme bort i baksetets gasshåndtak og redusere gasspådraget. Trykknappen som starter sending på radioen sitter ikke på stikka, men på venstre karm bak gasshåndtaket.
Super Cub har flaps, noe som mangler på de andre Cubene. Flapsen betjenes med et langt håndtak montert i gulvet til venstre for benet til flygeren i framsetet.
Super Cuben flyges fra framsetet om flygeren er alene, i motsetning til de mindre modellene som flyes fra baksetet.
Flere Super Cuber er utstyrt med ekstra store hjul for å kunne lande på noe ujevnt underlag utenom flyplass.
Det er vanlig å montere flottører om sommeren for å bruke Super Cuben som sjøfly. Det er også vanlig å montere ski for å lande på snø. Det kan også monteres ski med utsparing for hjulene, slik at flyet både kan flyes til/fra rullebaner med fast dekke og til/fra snødekte flater.
Militære varianter
PA-18 Super Cub ble produsert for militært bruk som forbindelsesfly, treningsfly og artilleriobservasjonsfly. L-18C tilsvarte den sivile modellen PA-18-95 og i alt 838 fly ble levert. De fleste til den amerikanske hær, men 108 ble levert til andre land inkludert 16 fly til Norge. L-21A var utstyrt med O-290-11 motor med en ytelse på 125 hk og L-21B tilsvarte den sivile modellen PA-18-135. 150 L-21A og 584 L-21B ble produsert.
Forsvarets L-18C Super Cub
Forsvaret anskaffet 16 Piper L-18C Super Cub i 1955 for bruk som artilleriobservasjonsfly. Disse ble satt opp i egne OP-vinger i Feltartilleriet og ble fløyet av artillerioffiserer.
Piper PA-18 Super Cub i filmer
Piper PA-18 Super Cub ble brukt i stuntscener i James Bond-filmen Licence to Kill fra 1989.
Mount Kenya nasjonalpark
Mount Kenya nasjonalpark ble etablert i 1949, og beskytter områdene rundt Mount Kenya, Afrikas nest høyeste fjell (5 199 moh). Parken har vært verdensarvområde siden 1997. I tillegg til nasjonalparkens 715 km² består verdensarvområdet av en stor andel av Mount Kenya Forest Reserve; i alt 1110 km² av 1420 km². Dette omfatter all urørt naturskog i reservatet. Til sammen omfatter de to områdene landskapet fra 2000/2500 moh og høyere.
Parken ble etablert av fire ulike grunner. For å stimulere til økt turisme; for å beskytte et vakkert landskap; for å beskytte og bevare det biologiske mangfoldet i området, og for å beskytte tilsiget og nedbørsfeltet til elvene i området, som utgjør vannreservoar for 7 millioner mennesker.
Fjellet er av vulkansk opprinnelse, med en hovedtopp og fire andre topper; skilt av u-formede bredaler. I alt er det 12 isbreer i fjellene. Ved siden av å være et av de mest slående landskapene i Afrika, er området også kilde til unik innsikt i den evolusjonære utviklingen av en afro-alpin flora. Dette afroalpine økosystemet er også vert for flere endemiske arter av planter og dyr.
Dyrelivet omfatter blant annet colobus og andre aper, kafferbøffel og elefanter.
Titannitrid
Titannitrid (TiN) er et meget hardt keramisk nitrid som har NaCl-type-struktur.
Titannitrid kan brukes for å øke hardheten til skjærende verktøy og som diffusjonsbarriere for kobber i elektronikk. TiN kan ha stor grad av ikke-støkiometri og sammensetninger som TiNx med x fra 0.6 til 1.2 er stabile. Stoffet har smeltepunkt på 2930 °C, men vil oksidere i luft ved 600 °C.
Curtiss C-46 Commando
Curtiss C-46 Commando er et to-motors amerikansk transportfly.
C-46 Commando ble opprinnelig utviklet som passasjerfly under betegnelsen CW-20, men med den andre verdenskrig i gang kom flytypen til først og fremst bli brukt militært. Den første prototypen, som eneste fly fikk betegnelsen C-55, ble overført til BOAC, og fra 12. juli 1942 ble C-46 levert til det amerikanske flyvåpenet. C-46 ble også benyttet av den amerikanske marinen under betegnelsen R5C.
Etter den andre verdenskrig ble C-46 brukt både som fraktfly og passasjerfly av sivile operatører, blant annet av det israelske flyselskapet El Al. Noen få fly er ennå i kommersiell bruk.
I Norge ble flytypen benyttet av Fred. Olsens Flyselskap som fraktfly.
Ulikhet
Ulikhet kan ha flere betydninger:
Bergsøya (Herøy)
Bergsøya er ei øy i Herøy kommune i Møre og Romsdal med de to sentrene Eggesbønes og Fosnavåg. Hele øya er en del av Fosnavåg by. Den ligger på Søre Sunnmøre ca. 20 nautiske mil sør for Ålesund og ca. 34 nautiske mil fra Silda/ Selje om man går ytre led. Øya knyttes med bruer til naboøyene Leinøya, Gurskøya, Remøya, Runde og Nerlandsøya.
Innbyggertallet pr 1. januar 2022 var 3 528. Øya er den mest folkerike i kommunen.
Det lokale idrettslaget heter Bergsøy Idrettslag.
Torstein Tvedt Solberg
Solberg satt i bystyret i Stavanger fra 2003 til 2011, de fire siste årene som medlem av formannskapet og nestleder i kommunalstyret for miljø og utbygging.
Han var fra 19. september 2012 til 7. juni 2013 politisk rådgiver for næringsminister Trond Giske.
Stadial
En stadial er en ekstra kald periode i en istid (glasial). Milde perioder kalles interstadialer.
Stadialene fra siste istid (Weichsel) er best kjent. Stadialer fra denne istiden er Herning-stadialen for 115 000–105 000 år siden (isotoptrinn 5d), Rederstall-stadialen for 93 000–85 000 år siden (isotoptrinn 5b) og Schalkholz-stadialen for 71 000–57 000 år siden (isotoptrinn 4). Siste istids maksimum var for omtrent 20 000 år siden. Helt på slutten av istiden kom tre korte stadialer, eldste dryas, eldre dryas og yngre dryas.
Laksestørje
Laksestørje er en art i gruppen båndfisker, og er regnet som en god matfisk. Den blir opptil to meter lang og 270 kg, men en mer vanlig lengde er rundt 120 cm.
Forskere oppdaget så sent som i 2015 at laksestørjen er i stand til å holde kroppstemperaturen sin over temperaturen til omgivelsene, noe som gjør den til den eneste varmblodige fisken.
Giardini Naxos
Giardini Naxos er en kommune på østsiden av øya Sicilia i Italia. Giardini Naxos er forholdsvis en liten by med knapt 10 000 innbyggere, men den har strender og butikker langs gatene. Naxos ligger under Taormina og den store vulkanen Etna.
Microcheila
Microcheila er en slekt av løpebiller.
Utseende
Middelsstore, avlange, halvmatt svarte løpebiller. Hodet er kort og bredt med rundet utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er litt rundede, med fine punktstriper.
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World
Léopold Sédar Senghor
Léopold Sédar Senghor (født 9. oktober 1906 i Joal sør for Dakar i Senegal, død 20. desember 2001 i Paris i Frankrike) var en senegalesisk politiker. Han var Senegals første president, og var president i 20 år fra 1960 til 1980. Han var grunnleggeren av partiet Senegals demokratiske blokk. Blant senegaleserne blir han sett på som «nasjonens far».
Liv og virke
Etter studier i Paris var han 1946–1959 medlem av den franske nasjonalforsamling og innehadde flere offentlige embeder. I 1948 opprettet han et parti som i 1958 ble Union progressiste sénégalaise (UPS) og senere Partie Socialiste som ble Senegals ledende og lenge eneste tillatte parti.
Senghor var det selvstendige Senegals dominerende politiker til han trakk seg tilbake i 1980. Han bevarte de gode relasjonene med Frankrike og var det franskspråklige Afrikas tydeligste talsmann. Som politisk ideolog la han vekt på Afrikas egenart og forsøkte å kombinere sosialismen med négritudebevegelsen.
Han var også en kjent forfatter og mottok Prix mondial Cino Del Duca i 1978 for sitt forfatterskap. I sin poesi forente han sin nedarvede afrikanske kulturarv med impulser fra sin lange tid i Frankrike. To gjennomgående tema i hans diktning er forsoning mellom folkene og et fritt Afrika. I 1983 ble han som første afrikaner medlem av Académie française.
Hans dikt er gjendiktet til norsk av Kolbein Falkeid.
Politikk
Enda han var sosialist, holdt Senghor avstand til marxistiske og anti-vestlige ideologier som var blitt populære i det postkoloniale Afrika, og ville heller holde ved lag nære og sterke bånd med Frankrike og den vestlige verden. Om han holder fast på visse element i Marx' tanker, ser Senghor det slik at marxismen i sin helhet er lite tilpasset afrikanske realiteter: han tilbakeviser særlig begrepene ateisme og klassekamp — sistnevnte ses på som det motsatte av afrikansk tradisjon om full enighet og forsoning — og tilegner seg en spiritualistisk framgangsmåte inspirert av Pierre Teilhard de Chardin.
Senghor teoretiserer over en «afrikansk vei i sosialismen» som ville sikre afrikanerne overflod samtidig som den ville utvikle produktivkreftene. Slik sosialismen ses av Senghor, som uttrykkelig ikke er kommunistisk, forenes den med begrepet négritude og en fundering over essensen ved særtrekkene i afrikansk kultur.
På det økonomiske planet, er nøkkelelementet i sosialismen slik Senghor hadde teoretisert landsbykooperativene, som forener afrikanske tradisjoner og demokratiske verdier: på det internasjonale planet, skal målet for den afrikanske sosialismen være, etter å ha lyktes med avkolonisering uten vold, å oppnå en «kulturell og økonomisk avkolonisering» ved å sette seg imot det imperialistiske systemet som ligger over produksjonslandene.
Året 1945 markerer starten på den politiske karrieren hans. Han blir valgt som deputert fra Senegal og blir etter det stadig gjenvalgt (1946, 1951, 1956). Som medlem av den rådgivende forsamlingen i Europarådet, blir han dessuten flere ganger delegert fra Frankrike til konferansen i UNESCO og til generalforsamlingen i FN. Han blir statssekretær for formannskapet i Rådet (regjeringen Edgar Faure : 23. februar 1955 - 24. januar 1956), og blir borgermester i Thiès i Senegal i november 1956. Som minister-rådgiver for regjeringen i den franske republikken i juli 1959, blir han valgt som første president for republikken Senegal 5. september 1960. De kulturelle aktivitetene hans er konstante : i 1966 holdes i Dakar den første verdensfestivalen for kunstartene til de svarte. Som gjenvalgt president for republikken i 1963, 1968, 1973, 1978, går han av fra stillingen sin 31. desember 1980.
Utvalgt bibliografi
Senghor skrev også teksten til Senegals nationalmelodi: Pincez Tous vos Koras, Frappez les Balafons.
Aleksej Junin
Aleksej Vladimirovitsj Junin (født 5. august 1985) er en tidligere russisk skøyteløper.
Junin måtte legge opp med skøyter få grunn av en skade i 2008.
Johannes Lavik (1883–1952)
Johannes Lavik (født 11. september 1883 i Kvinnherad, død 29. september 1952 i Bergen) var en norsk redaktør, forfatter og kristenleder.
Lavik var sønn av predikant, bonde, stortingsmann og redaktør Andreas Lavik (1854–1918). Han ble født tre år før faren ble ordfører i Kvinnherad, og hadde ti søsken.
I 1913 tok Johannes Lavik juridisk embetseksamen (cand. jur.) ved Universitetet i Oslo. Han jobbet bare ett år som jurist, nemlig som sorenskriverfullmektig. Etter det gikk han over i avisbransjen og ble den første sekretæren i nystartede Kristelig Pressekontor (KPK). Dette var i realiteten en redaktørstilling, og Lavik hadde denne funksjonen fram til 1919. I 1918 ble Lavik spurt av en gruppe misjonsmenn fra Vestlandet, ledet av faren Andreas Lavik, om han ville være den første redaktøren i en ny, kristen avis som skulle få navnet Dagen. I november 1918 ble han ansatt, og fra da av var han med på å planlegge den nye avisen som så dagens lys i august 1919.
Lavik ble mest kjent for sitt lange virke som redaktør, og han fikk tilnavnet «redaktøren med gullpennen». Han ledet Dagen fram til han døde i 1952.
Bibliografi (utvalg)
Lavik ga ut flere bøker, deriblant :
The Human Equation
The Human Equation er det sjette studioalbumet til Ayreon. Albumet er laget av det eneste faste Ayreon-medlemmet Arjen Lucassen, med ti gjestevokalister, fire gjestekeyboardister og en gjestetrommeslager. Se nedenfor for full liste over musikere. Albumet blir sett på som et av de beste «rockeoperaene» og progressive konseptalbumene noen sinne.
Albumet er et konseptalbum og handler om en person som har havnet i koma. Han ligger i sykehussengen uten evnen til å røre seg, men kan høre stemmene til de som sitter rundt ham, i tillegg til hans egne minner og følelser.
Escape from New York
Escape from New York er en amerikansk dystopisk actionthriller og sciencefictionfilm fra 1981 regissert av John Carpenter. Carpenter var også ansvarlig for manus og filmens musikk. Hovedrollen spilles av Kurt Russell, mens sentrale biroller spilles av Lee Van Cleef, Ernest Borgnine og Donald Pleasence.
Escape from New York ble en publikumssuksess i USA og ble også forholdsvis godt mottatt av filmanmelderne. Den har i ettertid oppnådd en viss kultfilm-status.
Filmen ble i 1996 etterfulgt av Escape from L.A. (også denne med Kurt Russell i hovedrollen). Denne ble imidlertid dårlig mottatt av både publikum og kritikere og derfor ble planene om en tredje film (Escape from Earth) skrinlagt.
Handling
Filmens handling er lagt til fremtidens New York City, som i dette tilfellet er året 1997. Byens fornemste bydel, Manhattan, er blitt gjort om til et høysikkerhetsfengsel uten internvakter, og er derfor avsperret og bevoktet utenfra. Ingen slipper inn og ingen slipper ut. Men da presidentens fly styrter i dette området, må myndighetene sende inn noen for å redde ham levende ut. Dette oppdraget går noe ufrivillig til den hardbarkede eks-soldaten og antihelten "Snake" Plissken.
Om filmen
Det meste av filmen ble innspilt på ulike steder i Missouri, California, og New York City.
Anmelderne og publikum
Filmen ble jevnt over godt mottatt av anmelderne og har fått 81% på Rotten Tomatoes. Den ble også en publikumssuksess og innbrakte $25,2 millioner på amerikanske kinoer alene. Det kan også nevnes at den innbrakte over $10 millioner i Vest-Tyskland og over 1$ million i Sverige.
Priser og nominasjoner
Filmen ble nominert til fire Saturn Awards, blant annet beste sciencefictionfilm og beste regi (John Carpenter).
I Norge
Filmen gikk på norske kinoer under tittelen New York 1997. Den ble lansert på video i 1983/84 av IN Video under tittelen Flukten fra New York. Den ble senere lansert under originaltittelen.
VGs anmelder gav den terningkast to og brukte ord som «Forvirrende fremtidsvisjon». Nettstedet CINERAMA gav den terningkast seks i 2005. Anmelderen skrev følgende: «Denne filmen er og blir en actionklassiker, og den inspirerte en mengde lignende filmer på 80-tallet, men ingen kommer opp mot originalen, ei heller oppfølgeren fra 1996».
Harald Lystad (1944)
Harald Lystad (født 21. november 1944 i Oslo) er en norsk lege. Han var mellom 1975 og 2014 distriktslege og senere kommuneoverlege i Hemsedal og regnet som en av Norges fremste eksperter på skiskader. Han har utgitt flere artikler om alpine skiskader, og har siden 1977 bygget opp et register for skiskader.
Han ble cand.med. ved Universitetet i Bergen i 1970, spesialist i allmennmedisin i 1985 og spesialist i samfunnsmedisin i 1987. Han er også godkjent flylege. Han var distriktslege i Lofoten 1971–1975, før han ble distriktslege i Hemsedal. I perioden 1975–1986 var han den eneste legen i Hemsedal. Han var den siste nordmannen som kunne kalle seg distriktslege, ettersom han jobbet på overgangsordning etter at det statlige embedet som distriktslege ble erstattet av kommunelegestillingen i 1984.
Lystad er også en ivrig privatflyver og fikk tildelt det aller første mobiltelefonnummeret i Norge i 1981. Telefonen, som veide seks kilo og kostet omregnet over 100 000 kroner, er nå en del av Telenors historiske samlinger. Han var medstifter av Hemsedal Golfklubb og har vært klubbens styreleder siden etableringen. Han er bror av tidligere arbeids- og velferdsdirektør Joakim Lystad og barnebarn av Harald Lystad (1875–1950) som var president i Den norske lægeforening.
Utmerkelser
Lystad fikk i 1985 Fylkeslegens pris for forebyggende helsearbeid. Han ble i 2007 kåret til «Årets Løvetann» av Norsk forening for allmennmedisin. Han fikk i 2014 Hemsedal kommunes kulturpris. Han ble i 2016 tildelt Kongens fortjenstmedalje for sitt arbeid med å forebygge skiulykker.
Fylkesvei 175 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 175 i de følgende fylkene:
Raufoss Fotball
Raufoss Fotball (stiftet 1918) er en fotballklubb fra Raufoss på Toten i Innlandet. Fotballklubben ble stiftet som en del av Raufoss turn og idrettsforening i 1918, men det ble spilt organisert også i årene før. Først i senere tid har navnet Raufoss Fotball blitt brukt. I tidlig fase besto laget av arbeidere i Raufoss Ammunisjonsfabrikk. Laget er per 2021 et av to lag i Innlandet i den nest øverste divisjonen for menn i norsk fotball.
Støtteapparat
• Jörgen Wålemark (Hovedtrener)
•  Rickard Claesson (Assistenttrener)
•  Kristoffer Vangen Lysgård (Assistenttrener)
•  Lars Otto Sevaldrud (Keepertrener)
•  Bjørn Karusbakken (Keepertrener)
•  Audun Kvitvær (Fysioterapeut)
•  Alexander Bøhleng Bakken (Hovedtrener, G16)
Historie
Laget spilte på øverste nivå i Norge i 1964, 1973 og 1974 og har spilt en årrekke på nest øverste nivå, blant annet i perioden 1998 til 2004. Laget kom på fjerdeplass både i 2000 og 2003, på femteplass i 2001 og på sjetteplass i 2002. I 2004 rykket klubben ned til andre divisjon. I 2006 rykket klubben opp igjen til daværende Adeccoligaen, der de i 2007 endte på 11.-plass. De fikk imidlertid ikke fornyet lisensen for sesongen 2008, og ble dermed det første norske laget som ble tvangsdegradert fra Adeccoligaen til 2. divisjon.
Etter degraderingen var Raufoss flere ganger svært nære en retur til 1. divisjon før de skulle ta steget opp igjen i det gode selskap. De endte på 2.-plass i 2014, 2013 og 2012 og 3.-plass i 2011. I 2015 lyktes laget endelig med opprykket til OBOS-ligaen, men måtte ta den tunge vegen ned igjen til 2. divisjon etter bare en sesong. Tidligere Raufoss-spiller Christian Johnsen tok over hovedtreneransvaret fra 2017-sesongen, og oppnådde 2. plass i 2.divisjon avdeling 1, og dermed kvalik på første forsøk. Det unge Raufosslaget røk på straffekonkurranse etter to jevne kamper mot Notodden, som tilslutt sikret seg opprykket. I jubileumsåret 2018 leverte Raufoss en ny solid sesong, og vant sin 2. divisjonavdeling, noe som resulterte i direkte opprykk til 1. divisjon og OBOS-ligaen.
Laget kom til semifinale i cupen i 1977. I kvartfinalen spilte laget uavgjort mot Moss både på hjemme- og bortebane, før det ble seier 2-1 på nøytral bane på Ullevaal stadion. I semifinalen ble det hjemmetap 1-3 mot Lillestrøm, som vant cupen det året. Senere har Raufoss spilt kvartfinale i både 1999 og 2003, begge gangene ble det bortetap mot Tromsø. I 2006 måtte Rosenborg ha ekstraomganger for å slå laget på Lerkendal i 3. runde i cupen.
Raufoss spilte i 2018 i 2.divisjon avdeling 1, hvor de endte på 1. plass og sikret dermed direkte opprykk til OBOS-ligaen. I 2019 spilte laget en strålende vårsesong men prestasjonene dalte på høsten, slik at laget tilslutt endte på en 11. plass men sikret fornyet OBOS-kontrakt for 2020 med god margin.
2020-sesongen ble en spesiell sesong, grunnet Covid-19-pandemien. Alle spillere, trenere og administrasjon ble permittert fra midten av mars og fram til 1. juni ettersom all treningsaktivitet ble innstilt. OBOS-ligaen startet opp først 3. juli og ble avsluttet 13. desember. Raufosslaget lå på en 10. plass etter 26 serierunder, men en knallsterk innspurt ga 6. plass og lagets sterkeste plassering på bortimot to tiår. Sjetteplassen gav også play-off kamp for eliteserien mot tabellfemmer Åsane. Kampen ble spilt 16. desember på Myrdal stadion i Bergen og Åsane vant kampen 3-1.
Oppkjøringen til 2021-sesongen ble utfordrende for trener Christian Johnsen med store utskiftninger i mannskapet. Mange spillere på utgående kontrakter som også hadde gjort seg solid bemerket i OBOS-ligaen i 2020 ble signert på løpende bånd av Eliteserieklubber og hardtsatsende OBOS-klubber. Solomon Owusu gikk til Odd, Snorre Strand Nilsen til Kristiansund, Kristoffer Nessø til Sogndal, Mathias Belli Moldskred til Start, Ryan Doghman til Åsane og Lasse Berg Johnsen ble solgt til Randers i dansk eliteserie. Stian Simenstad la opp fotballkarrieren etter sesongen. I tillegg gikk Oskar Johannes Løken og Håkon Leine til Hødd i PostNord-ligaen. Vi hadde også Emil Breivik fra Molde og Filip Brattbakk fra Rosenborg på lån i 2020, begge gikk tilbake til moderklubbene etter endt sesong. Martin Petterson Heiberg og Lee Rochester Sørensen fikk ikke forlenget kontraktene sine i 2021, og singaporeaneren Ikhsan Fandi ble solgt til Jerv midt sesongen. Det var tynt med spillere på de første treningene i januar 2021, med bare 12 spillere på kontrakt.
Det ble gjort et solid stykke arbeid med å finne de rette spillerne for laget, og inn mot seriestarten 15. mai 2021 hadde Christian Johnsen & Co et nesten helt nytt lag med 12 nye spillere inn. Det nykomponerte laget gjorde sine saker godt i første halvdel av sesongen, og lå og snuste på 7. og 8. plass. Både Hamkam og Aalesund ble slått på Nammo Stadion etter solide prestasjoner. På høsten ble Herman Kleppa solgt til Mjøndalen, Marius Alm var ferdig med kontrakten sin 31. august, og begge våre danske spillere Mathias Nygaard og Mikkel Frankoch avbrøt kontraktene sine og dro hjem. Inn kom da Herman Haugen på lån fra Viking, Akinsola Akyniemi på kontrakt ut året. Markus Johnsgård (Senja) og Håkon Butli Hammer (Nardo) kom begge inn på treårs-kontrakter. Til tross for mange nye spillere og tildels også store utskiftninger underveis i sesongen endte gutta på en sikker 11. plass i OBOS-ligaen, og spilte seg til 4. runde i NM menn. Denne 4. runde-kampen spilles hjemme på Raufoss 12. mars 2022 mot Strømsgodset.
Tidligere spillere
Opp igjennom årene har mange kjente fotballspillere trukket på seg den gule og svarte drakten. Sommeren 2011 hadde man en større avstemning om hvem som er de aller største.
Topp 25-listen ble som følger, fra nr 1 og nedover: Svein Grøndalen, Bente Nordby, Roy Strandbakke, Knut Dahlen, Espen Haug, Dag Opjordsmoen, Svein Bredo Østlien, Erik Østeng, Tom Løkken, Christian Johnsen, Stein Kollshaugen, Kai Breiskallbakken, Bjørnar Ottesen, John Mair, Kai Erik Moen, Petter Senstad, Johan Arneng, Tommy Fyhn, Erik Langedal, Torfinn Østeng, Knut Befring, Pål Strand, Helge Magne Øvstetun, Jarl Andre Storbæk og Rickard Claesson.
Andre kjente spillere er blant annet: Thomas Bjerke, Kamer Qaka, Rocky Lekaj, Oliver Berg, Henrik Kjelsrud Johansen, Ole Amund Sveen, Dime Jankolowski, John Anders Bjørkøy, Remond Mendy, Christian Hemberg, Adem Güven, Marino Rahmberg, Andreas Anderson, Mathias Andersson, Jesper Ljung, Haralddur Ingolfsson og Aljoša Vojnović.
Følgende spillere har spilt på landslaget som Raufoss-spiller: Knut Dahlen, Svein Bredo Østlien, Roy Strandbakke og Svein Grøndalen. I tillegg har de tidligere Raufoss-spillerne Stein Kollshaugen, Pål Strand, Jarl André Storbæk og John Anders Bjørkøy spilt på landslaget for andre klubber. Bente Nordby har spilt på kvinnelandslaget.
Trenere
Raufoss' hovedtrener er Jörgen Wålemark. Han var i sesongen 2022 assistenttrener for Christian Johnsen.
Christian Johnsen kom til Raufoss i 2016 og overtok etter Espen Haug. Han ga seg etter sesongen 2022.
Klubben har tidligere vært trent av blant andre Dag Opjordsmoen, Ivar Hoff og Svein Bredo Østlien. Også den tidligere Liverpool-spilleren Chris Lawler var innom som spillende trener i 1980.
Raufoss-trenere i moderne tid:
Anlegg
Etter grunnleggelsen i 1918 spilte Raufoss på Idrettsplassen. Etter hvert som man innså viktigheten av arenaen for innbyggernes sportslige utfoldelse ble det bevilget mer penger til anlegg. Raufoss er mest kjent for Raufoss Stadion, som ble en utvikling av Idrettsplassen, som ble utbedret i 1922. 10. september 1946 feiret klubben at gressbanen sto ferdig. I juli året etterpå ble banen åpnet med en kamp mot tsjekkiske Victoria Plzeň, som senere år har blitt kjent gjennom Mesterligaen og Europaligaen. På Raufoss Stadion spilte laget sine kamper frem til etter 2008-sesongen. Laget spilte både cup- og seriekamper inne i Raufoss Storhall fra 2009 til Nammo Stadion sto ferdig i 2015. Hallen het tidligere både Økokrafthallen, Mjøskrafthallen og Hydrohallen - alt avhengig av sponsor.
Storhallen måtte tas ned våren 2019 etter 20 år. Slitasje av vær og vind gjorde det ikke lenger forsvarlig å holde overtrykkshallen i drift. Etter den andre kollapsen i 2017 (hallen falt sammen første gang julen 2009) ble det stadig vanskeligere å ivareta trykket i hallen, og dermed sikkerheten for brukere av arenaen.
Prosjektering av ny Storhall med fast konstruksjon var allerede igangsatt, og i løpet av halvannet år ble den nye Storhallen finansiert og bygget. De første treningene kom i gang før jul i 2020.
Raufoss Storhall har pr. februar 2021 enda ikke fått avholdt sin offisielle åpning på grunn av den pågående Covid-19-pandemien.
Med gode sportslige resultater og en stabil økonomi i 2011, 2012, 2013 og 2014 lanserte klubben planer om nytt stadionanlegg. Høsten 2013 sa Vestre Toten kommune ja til å støtte opp under bygging av en ny arena for både toppfotballen og bredden av fotballspillere i kommunen. Det nye anlegget ble utarbeidet på området Persveløkka - det som på folkemunne er mest kjent som Øvre bane. I løpet av høsten 2014 ble kunstgress lagt der. I løpet av vinteren 2014/2015 gjorde klubben også arbeider utover gressmatta.
I 2015 åpnet Raufoss Fotball sin nye arena, Nammo Stadion, med hjemmekamp mot Sprint-Jeløy i 2. divisjon. Kampen ble vunnet 3–1. Den offisielle åpningen, med festivitas, ble foretatt i lokaloppgjøret mot Gjøvik-Lyn litt senere på sesongen.
Snødronningen 2
Snødronningen 2 (originaltittel: Снежная королева 2: Перезаморозка) er en russisk animert film fra 2015, regissert av Aleksej Tsitsilin.
Handlingsreferat
Ett år etter at snødronningen ble beseiret av Gerda, har trollet Orm tint opp resten av sitt slag - og bor nå hos bestemoren Rosa og Gerdas hvite ilder Luta. De arbeider i troll-landsbyen som gruve-arbeider. Orm avlegger en ed ved Lake Gao å aldri fortelle en eneste løgn. Men fra dette øyeblikket kommer refleksjonen hans til live, og begynner å manipulere ham til å gjøre de umoralske tingene - inkludert å lyve. Etter å ha blitt sparket fra jobben, etter å ha fornærmet ridderen Arrog, blir Orm manipulert av refleksjonen sin til å delta i en konkurranse for å bestemme hvem som kan få muligheten til å gifte seg med prinsesse Maribel.
For å imponere prinsessen og onkelen hennes, kongen, lyver Orm om å ha beseiret snødronningen på egen hånd. Men Gerda, som hadde ankommet landsbyen sammen med broren Kai og vennen Alfida, overhører Orms løgner. Dette førte til en krangel mellom dem, noe som kulminerer med at Gerda reiser sin vei. Senere, samtidig som Orm og Rosa flytter inn i kongens palass, uttaler kongen at tror han har sett Rosa før. Men plutselig dukker nordavinden opp, og bortfører prinsesse Maribel.
Prinsessens forsvinning får kongen til å bestemme at den som klarer å redde prinsessen skal gifte seg med henne. Orm, sammen med Arrog og de andre krigerne, setter ut for å redde prinsessen. En fortvilet Orm blir manipulert av hans, nå blå og frost-aktige, refleksjon til å trekke ham inn i den virkelige verden - hvorpå refleksjonen fanger Gerda og de andre. Etter en konfrontasjon mellom de to, avslører Orms refleksjon - som refererer til seg selv som Snøkongen - at jo mer han vokser i makt, desto mer svekkes Orm helt til han blir usynlig.
Miguel Monteiro
Miguel Monteiro er navnet til flere personer:
Røntgenspektroskopi
Røntgenspektroskopi er en fellesbetegnelse på de metoder som brukes for å registrere røntgenspektre, klassifisere spektrallinjene,  bestemme strålingens bølgelengde og sette  dem i teoretisk sammenheng med atomstrukturen. To metoder av røntgenspektroskopi benyttes i dag. I den ene blir bølgelengden og styrken av strålingen bestemt av hjelp av en krystall med en kjent struktur, samt en scintillasjonsteller. I den andre blir energien og styrken målt direkte med en silisium-halvlederteller.
Judo World Masters 2010
Judo World Masters 2010 ble arrangert i Suwon i Sør-Korea i 2010.
Kristian Siem
Kristian Siem (født 7. februar 1949) er en norsk forretningsmann. Siem er styreformann i Subsea 7 og Siem Industries, et tidligere børsnotert selskap med eierinteresser i olje- og gassindustrien samt shipping.
Faren var en av skipsreder Fred. Olsens nære medarbeidere, og det var i dennes skipsrederi at Kristian Siem startet sin karriere. Han jobbet for Olsen til 1978, da han kjøpte seg en billig oljerigg som i dag har navnet Borgsten Dolphin.
Han er sønn av industrimannen Martin Siem (1915–1996) og Inger Aagard (1916-2012). Også broren Ole Martin Siem (født 1956) er finansmann. Kristian Siem er gift med britiske Karen Ann Moross. De er foreldre til musikeren Sasha Kathrine Siem (født 1984), fiolinisten Charles Maximilian Siem (født 1986), Sophie Madeleine Siem (født 1988) og Louisa Tatiana Kristianne Siem, alle oppvokst i London der Siem har bodd siden 1980-årene.
Gallienus
Tidlige år
Den nøyaktige fødselsdatoen til Gallienus er ukjent. Den greske kronikøren Johannes Malalas og Epitome de Caesaribus forteller at han var rundt femti år gammel da han døde, hvilket innebærer at han var født rundt 218. Han var sønn av keiser Valerianus og Mariniana. Hans mor kan ha kommet fra senatorfamilie, muligens datter av Egnatius Victor Marinianus. Hans bror var Valerianus Minor. Inskripsjoner på mynter knytter ham med byen Falerii i Etruria, rundt 50 km nord for Roma. Det er mulig at dette stedet var hans fødested. Det var mange inskripsjoner relatert til hans mors familie, Egnatii. Gallienus giftet seg med Cornelia Salonina rundt ti år før han ble keiser. Hun ble mor til tre sønner: Valerianus II, som døde i 258; Saloninus, som ble navngitt som medkeiser, og ble myrdet i 260 av hæren til general Postumus; og Marinianus, som ble drept i 268, kort tid etter hans far hadde blitt myrdet.