cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Industriforsyningsdepartementet
Avdeling III: Statens brenselsstyre
Avdelinga hadde tre underkontorer: Kontoret for skogsdrift, ved og torv (også kalt innkjøpskontoret), transportkontoret, regnskapskontoret (også kalt hovedkontoret eller salgskontoret) og ekspedisjonskontoret.
Fra februar 1918 ble ledelsen for brenselstyret lagt til generaldirektøren for Statsbanene.
Avvikling
De krigstekniske sakene i avdeling II gikk over til Forsvarsdepartementet, mens Sosialdepartementet overtok saker rundt kontroll av sprit til teknisk bruk. Øvrige importrelaterte saker gikk først til Handels- og industridepartementet, før også disse på høsten blei plassert i Provianteringsdepartementet i ei felles avdeling for import og eksport.
Brenselstyret blei også lagt til Provianteringsdepartementet.
Direktoratet for industriforsyning
Industriforsyningsdepartementet må ikke forveksles med Direktoratet for industriforsyning (DFI), som i 1939 blei oppretta under Forsyningsdepartementet.
Jonas Øglænd
Jonas Øglænd (født 18. januar 1847, død 8. oktober 1931) fra Sandnes grunnla i 1868 firmaet Jonas Øglænd as, som i 1932 lanserte sykkelmerket Den Beste Sykkel (DBS)
Som 19 åring startet Jonas Øglænd for seg selv med handelsvirksomhet på kaia i Sandnes. Han kom seg så vidt gjennom den økonomiske krisen i 1880-årene. Han så store muligheter i utviklingen av landbruket. Forretningsdriften ble utvidet for å skaffe nødvendige varer til dette. Han var Jærens første importør av kunstgjødsel.
I 1892 ble Øglænd Cyklelager i Sandnes agent for tyske Hengstberg sykler. I 1897-98 fikk sønnene Jakob og Lars skandinavisk agentur for den amerikanske sykkelen «The World». Syklene monterte Øglænd selv. I tillegg monterte han egne sykler under merkene Fram og Viking. Sønnene Jakob og Lars var opptatt som kompanjonger i firmaet, og i 1906 sto den første sykkelfabrikken ferdig i Langgaten 6, Sandnes, og Øglænds egen sykkelproduksjon startet. Før første verdenskrig var Jonas Øglænd as blitt Norges største sykkelfabrikant.
Øglænd bygget stadig ut virksomheten, og i 1932 ble navnet Den Beste Sykkel (DBS) introdusert. Det var den 12 år gamle Knut Johansen som foreslo navnet og ble vinner av navnekonkurransen. Ved firmaets 75-årsjubileum i 1943 var det 682 ansatte. I 1949 ble de første syklene eksportert, og i det neste tiåret økte eksporten betraktelig.
Bringebærmøll
Utseende
En liten (vingespenn 10–12 mm), brun møll med avrundede vinger. Den kjennes lett fra beslektede arter på at forvingene har tallrike, små, hvite flekker. Antennene er trådformede og tydelig kortere enn halve forvingens lengde. Hodet er kledt med gule, hårlignende skjell. Kroppen og forvingen er brune med en ganske svak, purpuraktig glans. Forvingen har to store, lyse flekker med bakkanten (den innerste oval, den ytterste trekantet) og tre eller fire flekker langs framkanten, ellers har den tallrike, små, hvite flekker over det meste av vingeflaten. Vingefrynsene er brune. Bakvingen er mørkt gråbrun, ganske tynt skjellkledt. Larven er rødaktig ved mørkbrunt hode, ryggplatene på første og siste kroppsledd er også mørke.
Skoge/Møvik
Skoge/Møvik er et tettsted i Øygarden kommune i Vestland. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger vest på Sotra.
Jonas Øglænd
I tillegg til sykler produserte firmaet også Tempo-Lett mopeder og Tempo motorsykler, hovedsakelig med motorer fra Sachs.
På 60-tallet ble det klart at sykkelproduksjonen krevde modernisering og ny teknologi, og i 1972 sto sykkelfabrikken på Kvål i Sandnes ferdig. På midten av 80-tallet ble all administrasjon og produksjon samlet på Kvål. Øglænd DBS A.S ble solgt til Monark i 1989, og etter flere ulike fusjoner ble Norges eneste sykkelprodusent i 1996 en del av Cycleurope. Cycleurope produserer merkenavn som Monark, Crescent, Kildemoes, Gitane og Bianchi.
Bringebærmøll
Levevis
Denne arten er knyttet til bringebær (Rubus idaeus), men kan også finnes på andre arter i bjørnebærslekta (Rubus), som bjørnebær, teiebær og åkerbær (sistnevnte synes å være den viktigste vertsplanten i det nordlige Skandinavia). Hunnene legegr egg på utsprungne blomster. Den nyklekte larven borer seg inn i en delfrukt der den først spiser på frøemnet, senere også på fruktkjøttet og på kjernen i "bæret" (som er en klynge av steinfrukter). Når frukten modner, kryper larven ut, slipper seg ned på bakken og spinner seg inn i en kokong, der den overvintrer. Om våren kryper den opp igjen og lever av skuddknopper – en larve ødelegger vanligvis mer enn en skuddknopp under utviklingen sin. Larven spinner seg inn i en kokong på eller ved næringsplanten, og forvandler seg til en puppe. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli. Arten ser ut til å foretrekke ville bringebær og gjør relativt sjelden betydelig skade i bringebærdyrking, derimot kan den gjøre en del skade ved dyrking av åkerbær i Nord-Sverige.
Utbredelse
Den er utbredt i hele Europa og i det nordlige Asia østover til Øst-Sibir. Dessuten har den blitt innført til Canada, der den har spredt seg raskt. I Norge er den utbredt over hele landet, kanskje bortsett fra lengst i nord.
Svartehavet
Svartehavet er et hav mellom Europa og Lilleasia, eller mellom Russland, Ukraina, Romania, Bulgaria, Georgia og Tyrkia, ca. 436,400 km² stort (ikke inkludert Azovhavet). Rominholdet er 547,000 km³. Lengden er 1,175 km og den største bredden er 610 km. Svartehavets dypeste sted er 2,212 m dypt (gjennomsnittlig dybde er mellom 1,240 m og 1,315 m) Det er forbundet med Middelhavet gjennom Bosporosstredet, Marmarahavet og Dardanellene. Det er forbundet med Azovhavet gjennom Kertsjstredet. De viktigste havnebyer er Odessa og Sevastopol.
Flere store elver renner ut i Svartehavet, deriblant: Don, Dnepr, Dnestr og Donau. Rundt en tredjedel av vannet i Europas elver renner ut i Svartehavet. På grunn av den store ferskvannstilførselen er deler av Svartehavet lite saltholdig.
Følgende seks land har kystlinje til Svartehavet:
Geir Mork
Geir Mork (født 29. august 1955 i Ålesund) var konsernsjef i Gyldendal ASA.
I 1991 ble Mork ansatt som litterær sjef i Gyldendal Norsk Forlag, der han ble direktør fra 1995. Fra 2000 har han hatt stillingen som konsernsjef i forlagsgruppen frem til han gikk av 31. desember 2015.
Atanatar I
Atanatar I var en romanfigur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han var den 10. kongen av det mektige kongeriket Gondor.
Han var sønn av kong Turambar og overtok tronen og vervet som konge av Gondor etter sin fars død i året 667 i det tredje tidevervet. I hans regjeringstid var det ikke noen spesielle hendelser. Han døde i år 748 T.T. og ble etterfulgt som konge av sin sønn, Siriondil.
Atanatar I Atanatar I Atanatar I
Frank Watkins
Biografi
Watkins begynte å spille musikk da han var tolv år gammel, og begynte sin profesjonelle karriere i 1986. I 1989 ble han fast medlem i Obituary. Obituary er ifølge Nielsen SoundScan det femte mestselgende death metal-bandet i historien. Watkins har spilt bass på alle Obituarys utgivelser, med unntak av debutalbumet Slowly We Rot. Han sa han var inspirert musikalsk av «alt som er mørkt, aggressivt og sint», og han lot sin bakgrunn i punk/hardcore prege arbeidet han gjorde i sjangerne death metal/black metal. Watkins var ikke bare opptatt av det tekniske aspektet ved musikken, men var også opptatt av business-aspektet, samt manager-arbeid, mentor-virksomhet og veiledning av andre band og musikere. I 2007 startet han sitt eget management-selskap, Back From the Dead Productions, med formål å hjelpe band til å komme seg frem i musikkbransjen. I slutten av 2007 ble Watkins med som bassist i det norske black metal-bandet Gorgoroth, hvor han i 2009 debuterte med albumet Quantos Possunt ad Satanitatem Trahunt under artistnavnet Bøddel.
Watkins døde av kreft i 2015, fire måneder etter utgivelsen av hans andre studioalbum med Gorgoroth, Instinctus Bestialis.
Aleksandr Uvarov
Aleksandr Nikolajevitsj Uvarov (russisk: Александр Николаевич Уваров; født mars 1922, død 24. desember 1994) var en sovjetisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Uvarov ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det sovjetiske laget som vant turneringen foran USA og Canada. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant alle de fem kampene sine og vant serien med maksimale ti poeng foran USA med åtte og Canada med seks poeng.
Uvarov ble verdensmester i ishockey to ganger, 1954 i Stockholm og i 1956, OL-turnering i Cortina d'Ampezzo var også det 23. verdensmesterskapet i ishockey. Han spilte 59 landskamper for Sovjetunionens herrelandslag i ishockey og scoret 23 mål.
Operasjon Sommerregn
Operasjon sommerregn (hebraisk: ) er det militære kodenavnet på de israelske militære operasjonene på Gazastripen som begynte 28. juni 2006. Det uttalte målet for aksjonen er å befri korporal Gilad Shalit, som ble kidnappet i et angrep på en israelsk grensepost søndag 25. juni 2006. Det hersker imidlertid en del oppfatninger om at Israel brukte denne hendelsen til iverksette mer langsiktige mål, blant annet å forhindre opprettelsen av en palestinsk stat, samt å svekke Hamas.
Hamas' militære fløy og en relativt ukjent gruppering som kalte seg «Den islamske arme» kom like etter kidnappingen med krav til Israel om at alle palestinske kvinner og mindreårige i israelske fengsler måtte løslates i bytte mot den israelske soldaten. I 2006 satt om lag 9.000 palestinere i israelske fengsler, blant dem 100 kvinner og 300 barn og ungdom under 18 år. I de palestinske områdene var det flere fredelige støtteaksjoner for kravene. Kravene ble avvist av Israels statsminister.
Bakgrunn for den militære aksjonen
Israel hevdet selv at årsaken bak angrepet var å befri korporal Gilad Shalit, som ble kidnappet i et angrep på en israelsk grensepost noen dager i forveien. Kidnappingen skjedde ved at palestinske militante kom seg gjennom en tunnel inn i Israel. Der angrep de en militærpost og drepte to soldater før de kidnappte Gilad. Minst fem andre israelere ble skadet i angrepet, blant annet av en bombe som ble detonert. I tillegg skal tre palestinere ha blitt skutt og drept av andre soldater ved vaktposten.
NUPI-direktør Sverre Lodgaard mente imidlertid at den bortførte israelske soldaten var et påskudd for de aksjonene som Israel satte i gang. Lodgaard mente at aksjonens egentlige mål var å svekke Hamas-regjeringen samt forhindre etableringen av en selvstendig palestinsk stat. Han mente at dette ble tydeliggjort gjennom arrestasjonene av palestinske ministere og folkevalgte, og angrepet mot statsminister Ismail Haniyehs kontor.
Veitvet
Veitvet er et strøk i bydel Bjerke i Groruddalen nordøst i Oslo.
Geografi
Området grenser til Linderud i vest og nord, Alna i sør, og Bredtvet og Kalbakken i øst. Riksvei 4, Trondheimsveien skiller området fra Linderud og Lillomarka i nord og Østre Aker vei skiller Veitvet fra Alna i sør. Veitvetveien løper nord-sør gjennom området.
Operasjon Sommerregn
Bakgrunn for den militære aksjonen
Analytiker og kommentatorer lansert flere forklaringer på Israels aksjoner på Gazastripen. Blant annet ble det påpekt at statsminister Ehud Olmert, som mangler militær erfaring, var nødt vise handlekraft når han var stilt overfor gisselkrisen.
Kritikk mot det israelske angrepet
Angrepet på den palestinske kraftstasjonen resulterte i kritikk av Israel. Det ble hevdet at et slikt angrep er i strid med artikkel 48 i tilleggsprotokoll I av 1977 til Genève-konvensjonen om beskyttelse av sivile i krigstid av 1949: «In order to ensure respect for and protection of the civilian population and civilian objects, the Parties to the conflict shall at all times distinguish between the civilian population and combatants and between civilian objects and military objectives and accordingly shall direct their operations only against military objectives.»
President Mahmoud Abbas kalte angrepene mot sivil infrastruktur for en «kollektiv straff og forbrytelser mot menneskeheten».
Veitvet
Bebyggelse
Veitvet senter er samlingspunktet på Veitvet. Veitvet ungdomssenter og Norges største bowlinghall, Veitvet Bowling. Senteret inneholder også matbutikker, lege- og tannlegesenter, blomsterbutikk, tekstilforretning, apotek, post i butikk og en rekke kontorer.
Operasjon Sommerregn
Kritikk mot det israelske angrepet
Angrep på kraftstasjoner og annen infrastruktur er imidlertid ikke noe uvanlig fenomen i moderne krig. Under NATOs krig mot Jugoslavia i 1999 var kraftstasjoner, broer og TV-stasjoner blant de målene som ble angrepet.
Veitvet
Bebyggelse
Veitvet skole ligger på flaten mot sør i området, ved det som kalles Veitvetdalen. I forbindelse skolen ligger en kunstgressbane for fotball. I samme området ligger også Veitvethallen, en glassfiberhall med håndballbane. Like ved skolen ligger Veitvet kulturhus, og opparbeidet område for leke- og friluftsaktiviteter. Det går en sykkel- og gangsti øst-vest gjennom dalen. Mot vest går denne opp mot Linderud stasjon. Mot øst krysser den i Veitvetveien og går videre over nedre Kalbakken.
Veitvet har også busstopp i Østre Aker Vei, Veitvetveien, som betjenes av busslinje 67 (Stovner - Økern – Tøyen).
Malvik Idrettslag
Malvik Idrettslag er et idrettslag i Malvik i Trøndelag. Det ble stiftet 1. februar 1933, og har i 2010 avdelinger innen fotball, friidrett, håndball, padling, orientering, ski, svømming, sykkel, tennis og trim/aerobic, samt idrettsskole/allidrett. Idrettslaget har også en seniorgruppe.
Fotball
Lagets hjemmebane, Get Arena Viksletta tar om lag 250 tilskuere. Den foreløpige rekorden etter utbyggingen av ny tribunedel ble satt 26. september 2017.
Foran 167 tilskuere vant MIL 2-0 over Hommelvik IL, og sendte samtidig rivalen ned i 6. divisjon.
I 2018 spilte laget i 5. divisjon, og ble trent av Knut Juel og Geir Ellefsen. Juel var trommeslager i Det Gurgles, som skulle bli forløperen til Tre Små Kinesere.
I 2020 ble ikke sesongen avviklet på grunn av korona, men Terje Hammerbukt kom inn som hovedtrener. Knut Juel tok over klubbens andrelag, igjen med Geir Ellefsen.
I 2021 spiller klubbens førstelag i 5.divisjon, under Terje Hammerbukt. Juel og Ellefsen har ansvar for andrelaget.
Supportere
Herrelaget har en egen uavhengig supportergruppering, Evil Tiurs. Evil Tiurs ble stiftet 6. mai 2016.
Draktfarger
Lagets farger er rødt og sort. Det har eget klubbhus på Vikhammer.
Høgskolen i Narvik
HiN hadde også en filial i Alta i Finnmark som tilbød forkurs og ettårig ingeniørfag.
Høyskolen tilbød fag- og profesjonsstudier innen sykepleier-, ingeniør-, sivilingeniør- og yrkesfaglærer-fag. Disse kunne tas i varierende lengder fra halvårsenheter til bachelorgrader, mastergrader og enkelte doktorgradstudier, samt en rekke kurs-, etter- og videreutdannelser.
Høyskolen var inndelt i følgende to avdelinger:
Høyskolen tilbyr internasjonalisering av studier: både muligheter for å ta deler av sin ordinære utdannelse i utlandet, eller ved å fortsette å utdanne seg i utlandet etter endte studier.
Loyd Remi Pallander Solberg
Loyd Remi Pallander Solberg (tidligere Loyd Remi Johansen, født 25. juli 1987 i Skiptvet) er en norsk kjelkehockeyspiller og langrennsløper.
Han deltar i de paralympiske vinterlekene 2010 i Vancouver.
Roskilde domkirke
Roskilde domkirke ligger i Roskilde i Danmark og er den mest sentrale kirken i Danmark fordi den er gravkirke for de danske regentene og har vært det siden 1400-tallet. Gjennom landets kristne historie har domkirken hatt en sentral plass som hovedkirke både politisk og religiøst selv om Danmarks og Nordens erkebispesete av politiske og geografiske årsaker ble lagt til Lund i 1103.
Kirken inneholder gravene til 39 konger og dronninger.
Domkirken er i dag en luthersk domkirke med tilknytning til Folkekirken, hovedkirke for Roskilde stift og blir betraktet som en nasjonalhelligdom.
I 1995 ble kirken tatt opp på UNESCOs verdensarvliste blant annet på grunn av sin utsøkte arkitektur, kunstneriske utsmykking og sin historiske betydning.
Historie
Dagens teglstenskirke har minst tre forgjengere. Den første kirken på stedet var en trekirke, antakelig oppført ca. 980 på initiativ av Harald Blåtann. Den andre var en kirke i sten fra ca. 1030 oppført av Knut den mektiges søster Estrid. Denne kirken omtales som Treenighedskirken. Den tredje kirken var en stenkirke av travertin bygget av Svend Normand, biskop av Roskilde 1074 - 1088.
Biskop Absalon var fosterbror og alliert med Valdemar den store og kort etter at Absalon var blitt utnevnt til biskop i Roskilde i 1158 begynte han å bygge om Nordmands stenkirke. Det var vanlig at man bygget utenpå den opprinnelige bygningen og slik har det også blitt gjort i dette tilfellet. Først bygget man på kor og apsiden på østsiden av den gamle kirken. Den nye kirken var planlagt som en granittkirke, men ettersom teknikken med teglsten hadde blitt introdusert til Danmark i 1160, endret man på prosjektet og rundt 1170 begynte man å reise en teglstenskirke på granittfundamentene.
Etter planen skulle byggverket bli en katedral med tre skip og med et tverrskip ved koret. Arbeidet skred fremover og da Absalon døde i 1201, sto apsiden og koret ferdig.
Tverrskipet ble aldri ferdigstilt slik det var planlagt. Man endret byggingen og tverrskipene ble i stedet til flate korsarmer. De endte i en spiss avsluttet gavl i gotisk stil. I perioden 1225–1250 gjorde man seg ferdig med kirken og den fremsto som en gotisk katedral med langhuskor og hvelv. Da man var kommet så langt, rev man ned den gamle travertinkirken.
Det skulle imidlertid gå lang tid før kirken sto ferdig med sine dobbelttårn slik man kjenner den i dag, men på begynnelsen av 1400-tallet var det meste på plass. Kirken har tre skip, sideskip i to etasjer og et hevet høykor.
De slanke vesttårnene ble reist på initiativ av Christian IV så sent som i 1635. Margretespiret ble reist av Erik av Pommern ca. 1420 og har vært utsatt for flere uhell. Det brant i forbindelse med en restaurering, men er senere blitt satt opp på nytt.
Det indre av kirken
Innvendig er domkirken 83 meter lang, bredden over alle tre skipene er over 24 meter og hvelvingen over koret er 25 m over gulvet. Til tross for alle påbygg fra forskjellige perioder som man ser fra utsiden har interiøret et enkelt og åpent uttrykk når man kommer inn i domkirken. Lektoriene som tidligere skilte presteskapet og menigheten er borte. Kirken har et høyt midtskip og to lavere sideskip med hvelvede gallerier over, koret slutter seg til høykoret med et sirkelformet utbygg.
Altertavlen
Altertavlen i renessanse er et billedskjærerarbeide av høy kunstnerisk kvalitet. Den ble utført i Antwerpen ca. 1560 og skulle etter myten egentlig til Gdańsk. Da skipet den ble fraktet i passerte Øresund, ble en svært lav verdi oppgitt for å spare tollavgift. Tollerne tillot seg da å kjøpe den til prisen som ble oppgitt på kongens vegne.
En annen variant av historien er at den var kjøpt inn direkte i Antwerpen av Herluf Trolle, som på dette tidspunkt var eier av Herlufsholm, det senere Frederiksborg. Ingen av historiene kan bekreftes og må derfor anses som myter.
Altertavlen er omtalt første gang i en reisebeskrivelse skrevet av Christian av Anhalt i 1623.
Flere steder på tavlen kan man se små merker brent inn; disse viser enten en enkelt arm eller hånd eller to hender over en bygning med tre tårn. Det siste er Antwerpens byvåpen og merkene er billedskjærerlaugets godkjennelsesstempel.
Altertavlen er bygget som et skap med fløyer som kan åpnes og lukkes avhengig av om det er helligdag eller hverdag. Relieffene i første stand skildrer Jesu lidelseshistorie i midtskapet og fløyene, i predellaen sees scener fra Jesu barndom. Altertavlen er utført i ek og nesten fullstendig dekket av bladgull. Flere steder er det malt oppå gullet, eller skrapt ut små mønstre for å få frem detaljer i uttrykket.
Korstoler, døpefont og prekestol
Domkirkens korstoler er fra begynnelsen av 1400-tallet og overdådig skåret ut ved et av Roskildes snekkerverksteder. De var en gave fra biskop Jens Andersen Lodehat. Stolene har en inskripsjon hvor man kan lese at de er utført til minne om dronning Margrete og slektningen til biskopen, biskop Peder Jensen Lodehat.
Koret ble bygget om og utvidet med flere meter mot vest. Man ønsket å skape en særpreget ramme rundt graven til Margrete og korstolene ble plassert i høykoret i U-form som var lukket i vest og åpent mot høyalteret i øst. I tillegg til korstolene ble det plassert fire lesepulter på skrå overfor gravmonumentet.
Selve korstolene er laget slik at de skulle gi mest mulig hvile under gudstjenesten som kunne pågå i flere timer og hvor kannikene måtte reise seg opp og ned, alt etter hva ritualet krevde. Over hver av stolene er det utskårne motiver fra Bibelen. Opprinnelig var korstolene malt og man kan fremdeles finne enkelte rester av maling.
Oppstillingen av korstolene ble endret rundt 1690; koret ble åpnet opp og de 48 setene har siden da vært plassert med 24 på hver side.
Døpefonten er støpt av malm og selve kummen holdes oppe av evangelistene. Døpefonten er fra 1602 og var en gave fra Frederik Godske og Jacop Wind; årstallet og givernes våpen er påført fonten. Rundt døpefonten er en latinsk innskrift hvor det står; Enhver som tror og bliver døbt, skal frelses, men den der ikke tror skal fordømmes. (Fra Markus 16, v.16)
Også prekestolen er et verk fra renessansen. Den er laget av sandsten og alabast og har detaljer av lys italiensk og sort belgisk marmor. Prekestolen er et arbeide utført av den danske stenhuggeren Hans Brockman og ble ferdigstilt i 1609. Prekestolen er en gave fra Christian IV.
Uret
Over inngangen henger et mekanisk urverk laget rundt 1500. Urskiven har 2 x 12 timer og har kun en viser med henholdsvis sol og måneprofil. På en hylle over selve urverket finnes figurer som beveger seg hver hele time. Man kan se Sankt Georg til hest med dragen, Kirsten Kimers og Per Døver. Hver time angriper Sankt Georg dragen som på sin side begynner å skrike. Kirsten slår deretter kvarterslag på klokken sin og Per Døver slår timeslag og Kirsten Kimers rister på hodet.
Kirsten Kimers og Per Døver er fra tiden like før år 1500, skåret ut i tre og malt i gilde farver. Sankt Georg er noe eldre og kan ha vært en del av en tidigere altertavle, han har muligens blitt satt sammen med uret etter reformasjonen. Verket som driver uret er plassert i søndre tårn og har tre verk. Verket ble laget av urmaker Peter Mathiesen fra København i 1741.
Johannesfiguren
I bueåpningen inn til Sankt Birgittes kapell står en 193 cm høy treskulptur i ek som fremstiller evangelisten Johannes. Han er uten skjegg og har langt hår med krøller, er kledd i en fotsid kjortel og er uten sko eller sandaler. I venstre hånd holder han en kalk og med den høyre velsigner han kalken. Ved fotenden på høyre side står en ørn på en bok; ørnen er Johannes` evangelistsymbol.
Figuren er fra ca. 1500 og er tilskrevet både Bernt Notke og Henning von der Heide.
Hovedorgelet
Orgelet i kirken omtales gjerne som Raphaëlisorgelet og de eldste delene er fra midten av 1400-tallet. Ryggpositivet er fra 1554 og er konstruert av orgelbyggeren Herman Raphaëlis Rottensten-Pock. Orgelet har dekorasjoner i barokk som stammer fra en ombygging ved Gregor Mülisch i 1654.
Orgelbyggeren Johan Lorentz d.e. sto muligens for en ombygging av orgelet frem mot 1650 da han døde. Oppgaven ble videreført av Gregor Mülisch og muligens Peter Karstensen. Det har en inskripsjon med årstallet 1654.
Dagens barokkfasade stammer fra en ombygging som ble foretatt i 1654 ved treskjæreren Caspar Lubbekes verksted i Roskilde. Fasaden omkranses av rike utskjæringer med engler, fantasifigurer og Peter og Paulus. Fasaden er kronet med Frederik IIIs monogram og våpenskjold.
Senere har orgelet gått gjennom flere ombygginger og utvidelser.; ved Marcussen & Søn i 1833 og 1991 og ved Th. Frobenius og Sønner Orgelbyggeri i 1926 og 1957. Orgelet har 33 stemmer.
Øvrige orgler
I tillegg til hovedorglet har domkirken tre andre orgeler; kororgel, korpositiv og øvingsorgel. Alle tre er bygget av Marcussen & Søn i 2000. Kororgelet har 15 stemmer, korpositivet 3 1/2 stemme og øvingsorgelet 7 stemmer.
Kalkmalerier
Roskilde domkirke er rikt utstyrt med kalkmalerier fra flere tidsperioder. Kalkmaleriene rundt pilarene ved høykoret er fra 1570-årene og markerer de eldste gravstedene i kirken.
I den nordre delen av sideskipene finnes malerier fra rundt 1225 som blant annet viser Jesus på himmeltronen.
Kalkmaleriene i Helligtrekongers kapell forestiller blant annet Sankt Olav, Knut den hellige, Sankt Antonius, Sankt Nikolai og Sankt Kristoffer. Bildene er fra 1460-tallet.
Kapellets skytshelgener er de hellige tre konger og sydveggen er viet fremstillingen av dem. På østsiden kan man se våpenskjoldene til grunnleggerne av kapellet, Christian I og hans dronning.
Sankt Birgittes kapell og Sankt Andreas kapell er begge fra middelalderen og her finnes flere kalkmalerier som er tidfestet til 1511.
Kongegravene
Helligtrekongers kapell ble oppført i 1460 og inneholder gravene til Christian I, Christian III og Frederik II. Kapellet blir holdt oppe av en kongesøyle hvor flere kongelige personers høyde er risset inn.
I Christian IVs kapell ligger Christian IV og Frederik III. Kapellet er i renessanse og er tegnet av arkitektene Lorentz og Hans van Steenwinckel den yngre.
Frederik Vs kapell ble opprinnelig tegnet i klassisistisk stil av arkitekt C.F. Harsdorff i 1774. Det ble ikke ferdig og ble fullført først i 1825 av C.F. Hansen.
Christian IXs kapell ble reist i 1917-1924 ved arkitekt Andreas Clemmensen. Kirkens nyeste gravplass, Oktogonen eller Frederik IXs begravelsesplass, ble reist etter Frederik IXs død. Det er innredet for Frederik IX og hans etterkommere og er plassert utenfor kirkens nordvestre hjørne.
I tillegg til de kongelige gravene og epitafiene, finnes det et stort antall andre adelige og borgerlige gravminner. Tilsammen er det 16 epitafier og 180 gravstener, en stor del av disse er fra middelalderen.
Ved søylene i koret er det antatt at gravene til Harald Blåtann, Svein Tjugeskjegg og Svein Estridsson er. Man er ikke helt sikker når det gjelder Svein Tjugeskjeggs grav, men de to andre skal ligge i søylene. I selve koret var tidligere Kristoffer av Bayerns grav, men denne er forsvunnet. Margrete Is sarkofag er stilt opp i koret.
Margrete Is sarkofag
Margrete I døde i 1412 og ble gravlagt sammen med sin far Valdemar Atterdag og sønn Olav i Sorø klosterkirke. Under ledelse av Roskildebispen Peder Jensen Lodehat ble liket fjernet med makt og flyttet til Roskilde året etter.
Sarkofagen ble utført i 1423 og anses som Danmarks vakreste gravminne fra middelalderen. Utsmykningene er av alabast. Den inneholder en blykiste med levningene hennes og en tumba av sort kalksten. På dekkplaten er det en forgyllet innskrift som er gravert inn på vegne av hennes etterfølger, Erik av Pommern.
Margretes sarkofag har aldri blitt åpnet, men i forbindelse med en restaurering i 1950 ble det borret små hull i den og man kom da inn mot et blylag.
Sarkofagen antas å være laget av Johannes Junge fra Lübeck, men det er usikkert. Ifølge et bevart dokument fra 1446 fremgår det at Junge har utført et gravmæle i Danmark, men det finnes ikke bevis for at det var Margretes sarkofag. Undersøkelser av den sorte kalkstenen som er benyttet i sarkofagen har vist at den kommer fra Skåne. Det kan muligens tyde på at sarkofagen er utført i Danmark av et innkalt verksted. Gravstenen som er brukt til Peder Jensen Lodehats grav er utført i samme stensort.
Tidligere var også det som man antar var festkjolen hennes stilt opp ved sarkofagen, men den ble stjålet av svenske soldater i 1659 og oppbevares nå i Uppsala. En rekonstruksjon er stilt ut i Roskilde Domkirkemuseum.
Sarkofagen har hatt en omtumlet tilværelse. Den led overlast på 1600-tallet og da man var kommet ut i midten av neste århundre var den så ødelagt at det meste av utsmykkingen ble fjernet. Det eneste man lot være tilbake var selve gravfiguren.
Den første store restaureringen av monumentet ble satt i gang i 1862 ved billedhugger Frederik Hertzog. I løpet av de neste 30 årene rakk han å sette i stand selve gravfiguren, utføre tre småfigurer og fullføre tumbaens arkitektoniske utsmykking. Etter Hertzogs død overtok Carl Aarsleff oppdraget som ble ansett som ferdigstilt i 1912.
Sankt Andreas kapell og Sankt Birgittes kapell
Disse to kapellene ligger på nordsiden av domkirken. Sankt Andreas kapell ble bygget i 1396, Sankt Birgittes kapell er fra 1485.
Helt siden reformasjonen har Sankt Birgittes kapell i hovedsak fungert som lagringsplass for kirkeinventar man ikke har benyttet. Kapellet inneholder også domkirkens eldste gravsten fra ca. 1250. Det ligger flere begravet i Sankt Birgittes kapell både i gulvet og i egne krypter. I en av kryptene ligger tre av barna til Christian IV og Kirsten Munk. To av disse barnekistene ble åpnet i 1980.
Sankt Birgittes kapell er rikt dekorert med kalkmalerier som ble ferdigrestaurert i 2011/2012.
Dronning Margrethe II har valgt Sankt Birgittes kapell som fremtidig gravplass for seg selv og prins Henrik med en dobbeltsarkofag skapt av kunstneren Bjørn Nørgaard.
Magnus Minnisköld
Magnus Minnisköld eller Minnesköld (født 1175, død 31. januar 1208) var lagmann og far til Birger jarl.
Magnus Minnisköld er nevnt i to ulike kilder fra samme tid som bror til jarlen (det vil si Birger Brosa) samt av kong Magnus Birgersson som i et brev i 1280 kaller ham farfar. Han blir beskrevet som far til Eskil Magnusson i Vestergøtlands lagmannslengd og Hakonarsagaen. Sistnevnte utpeker ham også som far til Birger Jarl.
Magnus Minnisköld var bosatt på slektens gods Bjälbo, i nåværende Mjölby kommune, Östergötlands län. Han var sønn til Bengt Snivil. Noen kilder oppgir at han døde 31. januar 1208 i slaget ved Lena, andra sier at han døde i slaget ved Gestilren 17. juli 1210.
Han giftet seg to ganger og fikk til sammen fem barn. Med sin første kone, som er ukjent, fikk han en datter (muligens ved navn Hafrid Magnusdotter), gift med Sigtrygg Bengtsson (Boberg), Eskil Magnusson, lagmann i Västergötland og Karl Magnusson (Folkungaätten), biskop i Linköping, drept 8. august 1220 i Estland. I sitt andre ekteskap, med Ingrid Ylva, fikk han Bengt Magnusson (Folkungætten), som ble biskop i Linköping og døde i 1237 og Birger jarl.
Fiksjon
Magnus Minnesköld er med i Jan Guillous bøker om Arn Magnusson som Magnus Månesköld (på norsk Magnus Måneskjold). Magnus Måneskjold er sønn av (fiktive) Arn Magnusson og (fiktive) Cecilia Algotsdotter (hovedpersonene). I boken oppdras han av Birger Brosa, ettersom hans mor er plassert i kloster og faren kjemper i Det hellige land. I boken blir han drept i slaget mot danskene i år 1210.
Petar I av Jugoslavia
Petar Karađorđević (Kong Petar I, serbisk:Краљ Петар I Карађорђевић) (født, død 16. august 1921) var Serbias første konstitusjonelle monark etter det militære kuppet i 1903 som førte til at Obrenović-familien ble kastet fra tronen. Nikola Pašić var hans statsminister.
Vindenes
Vindenes er et tettsted i Øygarden kommune i Vestland fylke. Stedet ble av Statistsisk sentralbyrå regnet som et eget tettsted inntil 2015. Fra 2016 regnes det som en del av tettstedet Ågotnes. Vindenes ligger nordøst på Sotra, omtrent tre kilometer nord for Ågotnes.
Khalil Wazir
Khalil Wazir (arabisk: ), også kjent ved sitt kunya «Abu Jihad» (arabisk: ) (født 10. oktober 1935 i Ramla, død 16. april 1988) var en palestinsk militær leder og grunnlegger av det sekulære politiske partiet Fatah. Han var adjutanten til Yasir Arafat og fikk dermed stor innflytelse på Fatahs militære aktiviteter, før han med tiden ble leder for al-Assifa, partiets væpnede divisjon. Israels myndigheter og majoriteten av det israelske folk anså ham for å være en terrorist og hjernen bak drapene på flere israelerne, mens de fleste palestinere regnet ham som en helt og martyr som døde i kamp mot den israelske okkupasjonen.
Wazir ble en flyktning som et resultat av Nakba, og begynte å lede en mindre fedayeenstyrke på Gazastripen. Tidlig på 1960-tallet etablerte han forbindelser for Fatah med ulike kommunistregimer og fremtredende ledere fra den tredje verden, og grunnla Fatahs avdeling i Algerie. Han spilte en viktig rolle under stridene i Sorte september i Jordan i 1970–71, ved å forsyne omringede palestinske krigere med våpen og førstehjelp.
Før og under Israels invasjon av Libanon i 1978 — som han hadde rømt til etter å ha blitt fordrevet fra Jordan — satte han igang en rekke angrep i Israel mot både sivile og militære mål. Etter at han gikk i eksil fra Libanon med resten av Fatah-ledelsen, bosatte Wazir seg i Tunis. Fra sin base i den nye byen skapte og organiserte han ungdomsutvalg i de palestinske territoriene, som etter hvert ble de palestinske styrkenes ryggrad under første intifada. I april 1988 ble han drept i sitt hjem i Tunis av israelske styrker. Attentatet skal ha blitt utført av en spesialstyrke sammensatt av personell fra den israelske etterretningstjenesten Mossad, marinen og elitesoldater fra hæren. Drapet førte til kraftige protester og opptøyer i de okkuperte områdene på Gaza og Vestbredden. Rundt 15 palestiner skal ha blitt drept av israelske styrker under opptøyene. Wazir har tidligere sluppet unna tre tidligere mordforsøk - to ganger i Libanon i 1978 og 1980 og ett attentat i Teheran i 1980.
Wazir hadde bl.a. ansvaret for PLOs kommandoaksjoner inne i Israel og koordinerte PLOs taktikk under opptøyene på den okkuperte vestbredden av Jordan-elva og i Gaza. Han var også Yasser Arafats militære nestkommanderende, leder av PLOs delegasjon i den blandede jordansk-palestinske komite for de okkuperte områdene, og øverstkommanderende for organisasjonen Fatahs såkalte stormtropper.
Over 500 000 skal ha deltatt i Wazirs begravelse, som ble holdt i flyktningleiren Yarmouk sør for Damaskus i Syria.
Lampronia morosa
Lampronia morosa er en sommerfugl som tilhører familien knoppmøll (Prodoxidae). Den er funnet nord til Hordaland i Norge.
Utseende
En liten (vingespenn 11 – 14 mm), gråbrun møll med en liten, lys flekk ved vingens bakkant. Den kan kjennes på dette og at den har spredte, lyse skjell i forvingens ytre del. Antennene er trådformede og brune, vel halvparten så lange som forvingen. Hodet, kroppen og forvingen er gråbrune og matte. Forvingen har en liten, trekantet, hvit flekk ved bakkanten ca. 2/3 ut i vingen. I den ytre halvdelen har den et ganske stort innslag av lyse skjell spredt utover vingen. Bakvingen er grå, ganske tynt skjellkledt.
Levevis
Arten finnes i åpne, tørre områder der det vokser nypebusker (Rosa spp.). Hunnene legger trolig egg i rosene, men dette vet man ikke med sikkerhet. De voksne sommerfuglene flyr i mai – juni og man kan se dem sverme rundt rosebuskene om ettermiddagen.
Better Than Raw
Better Than Raw er det tyske power metal-bandet Helloweens åttende studioalbum.
Ulrich Friderich von Cappelen
Ulrich Friderich von Cappelen (født på Bragernes i 1668, død i Skien i 1722) var en norsk kjøpmann. Han var trolig oppkalt etter stattholder U.F. Gyldenløve som i 1666 utnevnte hans tyskfødte far Johan von Cappelen (død 1688), til fogd i Lier. Ulrich Friderich von Cappelen er stamfar for skiensgrenen av den norske slekten Cappelen. Han har et høyt antall etterkommere i mange slekter. Han var farfars far til bl.a. Ulrich Fredrich von Cappelen (død 1820), og fornavnene Ulrik Fredrik og Ulrikke Fredrikke blir brukt i slekten Cappelen og av andre etterkommere, helt inn i vår tid.
Ulrich Friderich von Cappelen var fra 1690 borger og kjøpmann i Hamburg, der han 1692 ble gift med den tyske Susanna Anna Buschmann (1671–1709). Som enkemann med fire små barn, flyttet han ca. 1709 til Skien, der han var kjøpmann, drev trelasthandel og sagbruk. Faren skal blant annet ha vært «bergskriver ved Skiens malmberg» noen år, og det var muligens derfor Ulrich Friderich valgte å starte en næringsvirksomhet i Skien. Denne virksomheten ble fortsatt og utvidet av hans etterkommere.
Miniatyrportretter som skal være av Ulrich Friderich og Susanna Anna er i privat eie hos etterkommere.
Ulrich Friderich von Cappelen ga i 1714 et epitafium til Kviteseid gamle kirke og det er der ennå. På epitafiet er han betegnet som "den Achtbare Welfor---Kiøb og Handelsmand udi Skien Edle Sig:"
Epitafiet i et fotografi av Frode Inge Helland, er gjengitt på Kunsthistoriewiki.
Acanthuroidei
Acanthuroidei er en delgruppe av piggfinnefisker. De fleste artene tilhører familiene kirurgfisker og kaninfisker. Inndelingen i denne artikkelen følger Nelson (2006).
Morten Søberg
Morten Søberg (født 6. april 1969 i Trondheim) er en norsk samfunnsøkonom og politiker (Sp). Fra 2014 er han direktør for myndighetskontakt i SpareBank 1-alliansen.
Han har studiekompetanse fra Adolf Øiens skole, bachelorgrad i filosofi og samfunnsøkonomi fra London School of Economics and Political Science (LSE) fra 1994 og doktorgrad i samfunnsøkonomi fra Universitetet i Oslo fra 2003. Han har også studert ved Handelshøyskolen i Stockholm. Han er gift, har barn og bor i Oslo.
Han har også markert seg som essayist med utgivelser på nynorsk. Han var styremedlem i Noregs Mållag 2006–2008 og ordfører i Nynorsk kultursentrums råd 2010–2011.
Elling Borgersrud
Elling Borgersrud (født 15. mars 1975 i Oslo) er en norsk rapper og politiker. Han er særlig kjent fra den venstreradikale rap-gruppa Gatas Parlament, hvor han sammen med Jester (og tidligere Don Martin og broren Aslak Borgersrud) siden 1990-årene har laget samfunnskritisk hiphop og rap. Han har også deltatt i gruppen Samvirkelaget. Han er sønn av Leikny Øgrim og Lars Borgersrud, og han er barnebarn av Otto Øgrim.
Al-Assifa
al-Assifa (norsk: Stormen) var den væpnede delen av det palestinske, sekulære politiske partiet Fatah. Den ble etablert i 1964 for å beskytte partiets politiske fløy fra represalier. Al-Assifa ble styrt av Yasir Arafat og Khalil al-Wazir.
Elling Borgersrud
Gatas Parlament ble startet i 1993 og utga året etter den første norskspråklige raputgivelsen noensinne, Autobahn til Union. Gruppa gjorde mange konserter i åra som fulgte, men debutalbumet Holdning over Underholdning kom ikke ut før i 2001.
Borgersrud har holdt flere rap-kurs, blant annet kurs for jenter, arrangert av Aktivt Kvinnekultursenter (AKKS).
Lampronia flavimitrella
Lampronia flavimitrella er en sommerfugl som tilhører familien knoppmøll (Prodoxidae). Den er utbredt over det meste av Norge.
Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 13 – 15 mm), mørkbrun møll, vingene med to hvite tverrbånd. Den kan ligne på Lampronia redimitella, men er markert større med bredere vinger. Antennen er trådformet, gul ved roten, brunlig lenger ute, ikke fullt halvt så lang som forvingen. Hodet er kledt med gulaktige, oppstående skjell. Kroppen og forvingen er mørkbrune, litt mørkere hos hunnen enn hos hannen. Forvingen hos hannen har et hvitt tverrbånd nær roten som går fra bakkanten nesten til framkanten. Omtrent 2/3 ute i vingen har den en trekantet, hvit flekk ved bakkanten og en mindre, hvit flekk rett overfor denne ved framkanten. Hunnen har to fullstendige, nokså jevnbrede hvite tverrbånd, dessuten en liten, hvit flekk ved framkanten nær vingespissen. Bakvingen er gråbrun med tynn bestøving.
Levevis
Arten lever i løvskog og i åpne, fuktige områder der vertsplantene vokser. Man finner den i kratt av bringebær (Rubus idaeus) og blåbringebær (Rubus caesius), høyst sannsynlig utvikler larvene seg på blomster og skudd av disse, men dette er ikke kjent med sikkerhet. De voksne sommerfuglene flyr i mai – juni.
Utbredelse
Den er utbredt i Europa, bortsett fra middelhavsområdet. I Norge er den funnet spredt nord til Nordland.
Mohammed Nadir Shah
Mohammed Nadir Shah (født Mohammed Nadir Khan 9. april 1883, død 8. november 1933) var konge i Afghanistan fra 1929 til han ble drept i 1933. Han hadde tidligere vært Amanullah Khans krigsminister.
Żelazowa Wola
Żelazowa Wola er en landsby i kommunen Sochaczew i det Masoviske voivodskap, Polen. Stedet, som har 65 innbyggere, ligger ved elven Utrata, 46 km vest for Warszawa.
Żelazowa Wola er komponisten Frédéric Chopins fødested. Også fiolinisten Henryk Szeryng ble født her.
I 1894 innviet man i landsbyen et Chopin-minnesmerke i nærvær av den russiske komponisten, pianisten og Chopin-beundreren Milij Balakirev, og til Chopins 100-års fødselsdag skrev han en orkestersuite bestående av Chopins étude (op.25, nr. 6), mazurka (op. 41, nr. 3), nocturne (op. 15, nr. 3) og scherzo (nr. 3, op. 39). Balakirevs elev, Sergej Lyapunov, skrev til samme anledning det symfoniske diktet, Żelazowa Wola, op. 37, til minne om Chopin.
Chopins fødehus rommer i dag et museum med en tilgrensende park. Om sommeren framfører pianister fra hele verden Chopins musikk her.
Belgiske euromynter
Belgiske euromynter er sirkulasjonsmynt av Den europeiske unions valuta euro med nasjonalt motiv for Belgia på revers.
Euro er felles valuta for de fleste medlemslandene i EU, inkludert Belgia. Euromyntene har en felles side som viser myntens verdi og et kart over Europa. Den andre siden er ulik for hvert land.
De belgiske euromyntenes bakside avbilder Belgias monark og dennes monogram. Fra 2002 var det kong Albert II, fra 2014 kong Filip. Jan Alfons Keustermans har formgitt de belgiske euromyntene.
Egon Olsen
Egon Olsen er en fiktiv karrièrekriminell og leder av Olsenbanden, som ellers består av Benny Fransen og Kjell Jensen. Han kom først til syne i den danske filmen Olsen-banden fra 1968, og Norge fulgte rett etter i 1969 med Olsenbanden – Operasjon Egon. Egon kan lett gjenkjennes da han alltid har på seg stripete dress og skalk, samt en sigar i munnviken.
I de norske filmene sitter Egon stadig inne på Botsen, men slipper alltid ut i begynnelsen av hver film. Stort sett ender hver film med at han åker inn igjen. I Danmark satt han inne i Vridsløse Statsfængsel.
Den norske Egon Olsen ble født 13. mars 1923, på Kløfta.
Det kongelige nordiske oldskriftselskab
Det kongelige Nordiske Oldskriftselskab ble stiftet 28. januar 1825 av blant andre Carl Christian Rafn og Rasmus Rask. Selskapets formål var blant annet å gi ut norrøn litteratur og fremme nordisk historie og arkeologi. Selskapet ble først kongelig 9. mai 1828.
Egon Olsen
I de danske filmene spilles Egon Olsen av Ove Sprogøe og av Arve Opsahl i den norske. I de svenske filmene om Jönssonligan har figuren navnet Charles-Ingvar «Sickan» Jönsson og ble spilt av Gösta Ekman d.y..
Det kongelige nordiske oldskriftselskab
Selskapet gir ut Aarbøger for nordisk Oldkyndighed og Historie, men har også stått bak utgivelsen av flere enkeltstående verk som Christian Jürgensen Thomsen, Ledetraad til Nordisk Oldkyndighed (1836), Carl Christian Rafn, Antiquitates Americanae (1837), Konungs skuggsjá (Kongespeilet) i dansk oversettelse ved Finnur Jónsson (1926) og hans Lexicon poeticum antiquæ linguæ septentrionalis: Ordbog over det norsk-islandske Skjaldesprog (2. utgave 1931), samt serien Nordiske Fortidsminder.
Egon Olsen
I 2004 fikk veien foran Vridsløse Statsfængsel navnet Egon Olsens vej. I 2017 fikk alléen fra Grønlandsleiret til hovedinngangen til Botsfengselet navnet Egon Olsens allé.
Sámi soga lávlla
«Sámi soga lávlla», er et dikt av Isak Saba, skrevet og publisert i Saǥai Muittalægje i 1906. På Samerådets konferanse i Åre i 1986 ble den vedtatt som samisk nasjonalsang. Diktet ble tonesatt av Arne Sørli, og melodien (jf. partitur til høyre) ble godkjent på den 15. samekonferansen i Helsingfors i 1992.
Det kongelige nordiske oldskriftselskab
I tidsrommet 1845–1847 fantes det en norsk avdeling av selskapet.
Fylkesvei 7806
Fylkesvei 7806 går mellom Tennevoll i Lavangen og Årstein i Gratangen. Veien følger Lavangens sørvestside til Svarthammaren (kommunegrensa), følger Astafjordens sørøstside til Grøsnes ved Myrlandshaugen, og derfra inn Gratangens nordøstside til Årstein. Veien er 46,8 km lang.
Sámi soga lávlla
Teksten er omsatt til de fleste samiske språkene. Versjonen som er gjengitt her, er skrevet på originalspråket, nordsamisk, men med gjeldende rettskriving.
Fylkesvei 7806
Før Mjøsundbrua til Andørja ble bygd, var strekningen mellom Tennevoll og Myrlandshaugen en del av riksvei 848 (nåværende fylkesvei 848), med ferge til Hamnvik på Rolla og Sørvik på Andørja.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 141 (Troms).
Det kongelige nordiske oldskriftselskab
Selskapet har den danske monark som president.
Lappbladvever
Lappbladvever (Aculepeira lapponica) er en av edderkoppene i gruppen hjulspinnere (Araneidae). Den finnes nord i Norge, hvor den ble første gang registrert i Finnmark, juli 2011.
Utbredelse
I Norge er den funnet i Finnmark. Den er utbredt i Sverige og Finland.
Utseende
Lappbladvever er en ganske kraftig bygd edderkopp, med en todelt kropp, en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Bakkroppen hos hunnen er stor og pæreformet, og noe tilspisset bak, i motsetning til de fleste andre hjulspinnere. Bakkroppen har en gulhvit, «eikeblad» lignende tegning i midten, med mørkere brunt omriss, på rødlig orange bakgrunn. Den har åtte øynene, fire forholdsvis store øyne i midten, som mer eller mindre danner et kvadrat, og et par ganske små øyne som sitter tett sammen på hver side. Chelicerene er korte, kraftige, med tenner på innsiden. Beina har svake lyse og mørke ringer, de er middels lange og ganske kraftige.
Flere av hjulspinnerne kan være ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Levevis
Denne arten spinner hjulnett mellom busker og lav vegetasjon, kjønnsmodne eksemplarer kan finnes om sommeren.