cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Old Man at the Mill
«Old Man at the Mill» er en tradisjonell bluegrass sang fra USA.
Den har blant annet blitt utgitt med det amerikanske bluegrass bandet The Dillards på deres debutalbum Back Porch Bluegrass i 1963.
== Musikere og instrumenter (The Dillards versjon) ==
«Sigurd Jorsalfar» med Øystein Sunde
Øystein Sunde satte norsk tekst til sangen som fikk tittelen «Sigurd Jorsalfar». Sunde ga den ut september 1970 på sitt debutalbum 1001 fnatt.
«Old Man at the Mill» og «Sigurd Jorsalfar» har ikke samme handling tekstmessig. Sigurd Jorsalfare var Norges konge i årene 1103 – 1130. Sundes tekst er en humorstisk fortelling om da Jorsalfar ble forelsket i Sigurd Jorsalmor. Etter hvert fikk de også barn (såkalte Sigurd Jorsalbarn). Den verbale introduksjonen er inspirert av Ivar Medaas. Noter og tekst ble publisert i bøkene Viser uten slips (1972) og Kjekkere å ha–2 (1992)
På denne innspillingen deltok:
Aleksej Aleksandrovitsj av Russland
Aleksej Aleksandrovitsj Romanov av Russland (født 14. januar 1850 i St. Petersburg, død 14. november 1908 i Paris) var en russisk storfyrste som var sjette barn og fjerde sønn av Aleksander II av Russland og hans første ektefelle Maria Aleksandrovna (Marie av Hessen). Forutbestemt til en karriere i marinen startet Aleksej Aleksandrovitsj sin militære opplæring i en alder av 7. Da han var 20 var han utnevnt til løytnant i den Keiserlige russiske marine, og hadde besøkt alle europeiske militærhavner i Russland. I 1871 ble han sendt som goodwill-ambassadør til USA og Japan.
I 1883 ble han utnevnt til generaladmiral. Han spilte en betydelig rolle med å utstyre den russiske marinen med nye skip og i moderniseringen av marinehavnene. Etter nederlaget i slaget ved Tsushima i 1905 ble han avsatt fra sin kommando. Han døde i Paris i 1908.
Liarostunnelen
Liarostunnelen er en tunnel på fylkesvei 49 i Samnanger kommune i Vestland. Tunnelen har ett løp og er 563 meter lang.
Eva Ström
Eva Ström er utdannet lege og arbeidet som det fra 1977 til 1988, fra 1980 som avdelingslege i Kristianstad. Siden 1988 er hun forfatter og litteraturkritiker på heltid. Som kritiker skriver hun for det meste i Sydsvenska Dagbladet.
I 1977 debuterte hun med diktsamlingen Den brinnande zeppelinaren. Hun har skrevet lyrikk, romaner og dramatikk. I 2003 ble hun tildelt Nordisk råds litteraturpris for diktsamlingen Revbensstäderna.
Eva Ström er mor til forfatteren og sangerinnen Karin Ström.
Kyökin puolella
Kyökin puolella er en finsk filmkomedie fra 1940 regissert av Risto Orko. Den er basert på norske Sigrid Boos roman Vi som går kjøkkenveien og den svenske filmen Vi som går köksvägen, som bygger på samme roman. Sigrid Boos roman kom ut på finsk med tittelen Kyökin puolella (På kjøkkensiden) i 1931. Filmens sentrale rolle er den bortskjemte fabrikkeierens datter, Arja (Helena Kara), som på grunn av et veddemål blir stuepike på herregården Haukka. Den bortskjemte frøkna vil vise at hun er i stand til å gjøre husarbeid.
Ville Salminen var scenograf.
Produksjon
Kyökin puolella ble gjort ferdig under unntakstilstanden før og etter vinterkrigen. Filmopptakene ble påbegynt i Tallinn i oktober 1939. Filmteamet måtte evakuere landet, for Sovjetunionen okkuperte Estland samme måned. Filmatiseringen fortsatte i mellomfreden (mellom vinterkrigen og fortsettelseskrigen) våren 1940. Som herregården Haukka ble Esbogård brukt. Andre opptakssteder var Fredrikshamn, Hangö, Tammerfors (tivoli), Djurgårdsvikens bilbane i Helsingfors og Kloostrimetsa bilbane i Pirita i Tallinn. Innendørsscenene ble tatt opp i Munkholmen studio i Helsingfors.
I rollen som Ari Karma var det meningen å bruke Olavi Reimas, men han ble såret i vinterkrigen, og i hans sted kom Tauno Majuri. På grunn av unntakstilstanden hadde filmen Kyökin puolella hele seks fotografer, av de var fire listet opp i forteksten. Filmen har autentiske scener fra Djurgårdsvikens billøp.
Målt i publikumstall var Kyökin puolella tredje mest sette film i 1940. På TV ble Kyökin puolella vist for første gang i 1964. TV-visningen av filmen i 1977 samlet ca. 2,100,000 seere.
Handling
Ingeniørstudenten Ari Karma presenterer sin oppfinnelse for motorsykkelfabrikanten Sakari Virmala. Med hjelp av denne oppfinnelsen skal det være mulig å øke farten på motorsyklene. Fabrikanten blir ikke med på prosjektet, som han mener er usikkert. Karma har tæl, og sverger at hans motorsykkel vil vinne over Salama-fabrikken («Salama» betyr «lyn») i høstens motorsykkelkonkurranse. Fabrikantens datter Arja på sin side vil gjerne til Paris, men Salama-fabrikkens salgstall har sunket med 30 prosent, så reisen blir innstilt.
Arja, som savner omveksling i livet, treffer vennene sine på sandstranda. Der er også Jali Martema. Det romantiske forholdet han hadde til Arja har allerede bleknet. Samtalen går over på husholdningstema. Vennene anser Arja for å være totalt udugelig til kjøkkenarbeid. Arja og Jali vedder over en diamantring om Arja er i stand til å arbeide tre måneder som tjenestepike. Jali lager et særs godt anbefalelsesbrev for Arja. Først er Arja i tjeneste hos en journalistfamilie, der hun snart får sparken. Fabrikkeierens datter kommer så i tjeneste på herregården Haukka.
Ari Karma har tatt jobb som sjåfør for å tjene penger til ingeniørutdannelsen. I tillegg er han i stand til å utvikle oppfinnelsen sin i ly av herregården. Ari er på jernbanestasjonen og tar i mot Arja. De kjenner ikke hverandre, og Karma kjenner ikke en gang igjen den moteriktig kledde Arja som stuepike. Ari og Arja utgjør etter hvert det viktigste romantiske paret i filmen. Arjas arbeidskamerater på Haukka er kokka Mimmi, Iida og Aatu. Iida er forelsket i Aatu og passer strengt på at han ikke faller for Arja. Mimmi på sin side sikter seg inn på lærer Hilpeläinen. Allerede den første arbeidsdagen får Arja ansvaret for matlagingen, og resultatet er katastrofalt. Både blant tjenestefolket og herskapet vekker Arjas fine klær og vaner forundring.
Som gjest på herregården kommer løytnant Reino Helve, som husker å ha sett Arja ett eller annet sted, men husker ikke hvor. Døtrene på Haukka, Irma og Elle, ser ned på Arja. I tillegg er Elle sjalu på Arja, fordi hun har et forhold til Ari. Når Irma mister smykket sitt, finner hun på at hun skal beskylde Arja for dette. Godseieren mener at det ikke er grunnlag for disse beskyldningene.
På herregarden blir det arrangert en fest, der Arja serverer. Blant gjestene er Jali, som ikke avslører Arja. Han innrømmer at Arja har vunnet veddemålet. Ari hører tilfeldigvis deler av diskusjonen mellom Jali og Arja og trekker av dette konklusjonen at Jali og Arja har et kjærlighetsforhold. Han bestemmer seg for å vinne Arja tilbake i jurgårdsloppet (et berømt, årlig billøp som ble kjørt rundt Djurgårdsviken i sentrum av Helsingfors i mellomkrigstiden). Slik går det også og fabrikkeier Virmala blir interessert i Aris oppfinnelse. Til slutt får Ari og Arja hverandre.
Musikk
Musikken i filmen Kyökin puolella ble skrevet av George de Godzinsky, sangtekstene ble skrevet av «Ela», som var Eine Laine. Av sangene har én fått evig liv som evergreen: «Sulle salaisuuden kertoa mä voisin» [«Til deg kunne jeg fortalt en hemmelighet»]. Den er også hovedtema i filmens preludium og blir repetert i bakgrunnsmusikken. I tillegg hører vi Eine Laines tolkning av sangen «Tyttöni pienoinen» [«Den vesle jenta mi»], og Helena Karas «Öitteni haave» [«Mine netters drøm»].
Anmeldelser
Kyökin puolella fikk en relativt varm mottagelse av kritikerne. Helsingin Sanomats kritiker skrev: ''«Som unnskyldning for svakhetene ved de hjemlige [finske] filmene blir det ofte sagt: Men sett i høve til forholdene vi lever under! -- Når det gjelder Kyökin puolella trenger den ingen slike unnskyldninger. Den er i stand til å tilfredsstille seere som krever litt mer enn gjennomsnittet»''.
Aamulehtis kritiker takket filmen for den rike handlingen og det fartsfylte plottet. Uusi Suomis kritiker var mer nøktern: «Kyökin puolella holder som underholdningsroman betraktet et ganske høyt nivå, men filmen forblir på et middelmådig nivå.» Han kritiserte også lyden, som nå og da holdt et svakt nivå.
Ilta-Sanomats kritiker skrev i 1977 i samband med TV-visningen at det i filmen var «søtladen romantikk» og «sorgløse pene mennesker». Kritikeren mente at filmen var pittoreskt underholdende («småartig»), delvis spennende og fant her og der i filmen også tidsbilder. I Katso-bladet (Programbladet) ble filmen tolv år senere vurdert som overfladisk og «kunstig oppstemt underholdning». En kritiker på 2010-tallet fant den «uskyldige søtladne» Helena Kara som det sterkeste kortet i filmen.
Risa Kazumi
Risa Kazumi (født 24. april 1978) er en japansk judoka.
Hun representerte Japan under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der hun ble utslått i åttendedelsfinalen.
Uten en tråd (film)
Uten en tråd (dansk: ) er en dansk erotisk film fra 1968, regissert av Annelise Meineche. Manuset ble skrevet av Annelise Meiniche og John Hilbard. Det bygde på Jens Bjørneboes roman Uten en tråd, som ble utgitt anonymt i 1966.
Handling
En kvinnelig gymnasiast er redd for å være frigid, men en ung lege overbeviser henne om det motsatte på en håndfast måte. Etter studentereksamen foretar hun en reise gjennom Europa, der hun har en rekke spennende og ulikartede erotiske opplevelser med både menn og kvinner. Kvinnens dagboksnotater fra reisen kan legen siden benytte i en sexologisk avhandling.
Priscilla Cherry
Hun representerte Mauritius under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der hun ble utslått i åttendedelsfinalen.
Alvaro Guitars
Alvaro er et gitarmerke produsert av firmaet Enrique Keller SA, en stor produsent av håndbyggede klassiske gitarer. Gitarene fra Alvaro er hovedsakelig bygget av erfarne gitarmakere som også håndplukker treverket som benyttes, men selskapet har også en rimelig serieprodusert variant, som er gitaren man vanligvis finner i gjennomsnittlige musikkforretninger.
Gitarene produseres i Spania.
Dóra Hornyák
Dóra Hornyák (født 24. januar 1992 i Debrecen) er en ungarsk profesjonell håndballspiller, som spiller for den ungarske klubben.
Hornyák har tidligere spilt for de ungarske klubbene, , , , og , samt det ungarske landslaget hvor hun mesterskapsdebuterte under Håndball-VM 2015.
Cut Off Your Hands
Cut Off Your Hands er et indieband fra New Zealand. Bandet ble dannet i Auckland i New Zealand i 2006 og består av vokalist Nick Johnson, gitarist Michael Ramirez, bassist Phil Hadfield og trommeslager Brent Harris.
Historie
Bandet kalte seg opprinnelig Shaky Hands, men ble tvunget til å endre navn for å unngå rettslig oppgjør med et band kalt The Shaky Hands fra Portland i Oregon. Cut Off Your Hands ble i etterkant intervjuet om navneskiftet av den newzealandske tv-kanalen TV3.
Cut Off Your Hands opplevde suksess etter å ha utgitt EP-en Cut Off Your Hands på Speak 'n' Spell Records i New Zealand og Australia i juli 2006. De har siden spilt Auckland-delen av den populære internasjonale musikkfestivalen Big Day Out i 2007 og 2008, den australske festivalen St Jerome's Laneway Festival og har også turnert på egen hånd og som oppvarmingsband for bl.a. Love is All, We Are Scientists, Ratatat, Bloc Party, the Wombats og de lokale the Datsuns og Shihad. Noen av deres mest kjente sanger, særlig «You and I» og «Expectations», har fått mye spilletid på den newzealandske tv-kanalen Juice TV.
I 2007 spilte Cut Off Your Hands gjentatte ganger i Los Angeles, bl. a. på South by Southwest i Austin i Texas og New York. De har også spilt flere ganger i London i Storbritannia.
Bandet spilte inn en ny EP i april 2007 og denne ble gitt ut i Australia og New Zealand i juni samme år. EP-en, kalt Blue on Blue, inneholder fire sanger og ble produsert av Bernard Butler i London. Butler har spilt og jobbet med artister som The Libertines, Manic Street Preachers og The Verve. Bandet lanserte sin opprinnelige Shaky Hands-EP i oktober 2007 på indieselskapet IAMSOUND Records. Bandet har i 2008 vært oppvarmingsband for Foals på deres turné i Storbritannia. Bandet tilbrakte nyåret 2008 med å spille inn debutalbumet.
Grunnkretser i Kinn
Grunnkretser i Kinn kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Kinn kommune, Sogn og Fjordane, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Hevemiddel
Et hevemiddel er et produkt som brukes i røre eller deig for at sluttproduktet skal være lett, luftig og mykt. Hevemiddelet reagerer med fuktighet, varme, syre eller andre faktorer som forårsaker en gassproduksjon (typisk karbondioksid) og noen ganger etanol. Dette blir fanget som bobler i deigen. Når deigen eller røren størkner blir disse boblene igjen.
Eksempler på hevemidler er natron, bakepulver, gjær, pottaske, hjortetakksalt og hydrogenperoksid. Egg omtales gjerne også som et hevemiddel; man sikter da ikke til gassproduksjon men til eggedosis med innpiskede luftbobler. «Injeksjon» av gass ser man også brukt i krem på boks. Dinitrogenoksid er boksens drivgass og skaper et skum når den kommer ut av boksen sammen med væsken.
Det progressive partiet (London)
Det progressive partiet var et kommunalt lokalpolitisk parti i London fylkesting. Partiet utgikk fra det liberale partiet.
Partiet ble grunnlagt i 1888 av en gruppe liberale politikere og ledere av arbeiderbevegelsen. Det ble også støttet av Fabian Society, og benyttet Sidney Webb som en av sine rådgivere.
Under lokalvalget i november 1888 fikk partiet 70 av 118 representanter. I 1907 mistet partiet makten til det kommunale reformpartiet, som var et konservativt parti under ledelse av Richard Robinson.
Cambarus speciosus
Cambarus speciosus  er en art av ferskvannskreps eller «hulekreps» av slekten av ferskvannskreps (familie Cambaridae, orden Reptantia) som inngår i den store gruppen av såkalte tifotkrepser. Dette er en av i alt om lag 100 arter i slekten med det som på engelsk kalles enten bare «crayfish», eller «cave crayfish».
Utbredelsen er begrenset med forekomster i elver og innsjøer i deler av Nord-Amerika.
Taksonomisk plassering
En moderne oppdatering av systematikken gis her med basis i WoRMS-databasens systematikk fra 2013.
Madame Nhu
Trần Lệ Xuân (født 22. august 1924 i Hanoi, død 24. april 2011 i Roma), også kjent som Madame Nhu eller Madame Ngo Dinh Nhu, var en vietnamesisk politiker.
Hun var født inn i en aristokratisk familie som hadde antatt fransk språk og lærte selv aldri å skrive vietnamesisk ordentlig. I 1943 ble hun gift med Ngô Đình Nhu og ble dermed svigerinne av Ngô Đình Diệm, som senere ble president i Sør-Vietnam. Ved giftemålet konverterte hun fra buddhismen og ble katolikk.
Svogeren var ugift og Madame Nhu fungerte i hans presidenttid fra 1955 som Sør-Vietnams førstedame. På grunn av dette, og ektemannens stilling som presidentrådgiver og sjef for det hemmelige politiet, fikk hun betydelig politisk makt. Hun var selverklært feminist, og kombinerte i sin politikk dette med moralsk puritanisme. Hun sto i spissen for den paramilitære Kvinnenes solidaritetsbevegelse, var parlamentsmedlem og fikk innført en rekke forordninger. Blant annet fikk hun forbudt utroskap, prostitusjon og skjønnhetskonkurranser, samt skilsmisse, prevensjon og abort.
Brødrene Ngô Đình Nhu og Ngô Đình Diệm ble drept i statskupp i november 1963, da Madame Nhu var på reise i USA for å forsvare regjeringens politikk. Etter kuppet bosatte hun seg Paris og senere i Roma, der en annen bror av hennes mann, erkebiskop Ngô Đình Thục, bodde.
Thyellocerus
Thyellocerus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, avlang, rødbrunlig trebukk, dekkvingene noe mørkere. Oversiden er blank og tydelig punktert. Antennene er kraftige og sagtakkede, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rundet, noe innsnevret ved roten, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede, i spissen rundede. Beina er middels kraftige, baklårene litt klubbeformede.
Utbredelse
Arten er vidt utbredt i Sør-Amerika.
Walter Laqueur
Liv og virke
Laqueur emigrerte til Palestinamandatet i 1938. Hans foreldre ble drept i Holocaust.
Morane Borel
Konstruksjon
Den var et midtvinget endekkers fly drevet av en 50 kw Gnome Omega syv-sylindret roterende motor som drev en to-bladet Chauvière Intégrale propell. Skroget var et rektangulært, wire-avstivet, med fremre del kledd med kryssfiner og bakre del kledd med stoff. Den bakre delen var i noen eksemplarer udekket. Vingene hadde elliptiske ender, og var avstivet med et pyramide-cabane foran piloten og et omvendt V-stag under skroget, bak understellet. Horisontal kontroll ble utført ved dreiing av vingen og empennaget besto av en fast horisontal stabilisator med ende-monterte høyderor og et aerodynamisk avbalansert ror. I senere eksempler var de horisontale flater endret, og besto av en fast overflate med balansert høyderor, hengslet i bakkant. Understellet bestod av et par korte trinser, hver montert på stag, og et par hjul, og en halemeie.
En to-seters versjon ble senere bygget med skroget forlenget til 7 meter og vingespennet økt til 10 m.
Operativ historie
En to-seters versjon, drevet av en 80 hk Gnome deltok i 1912 British Militæry Aerolplane Competition.
Litteratur
Fra: l'Aérophile, 15 April 1911, s. 170
Codonocera crueta
Codonocera crueta er en art i slekten Codonocera. Den slekten er en av tretten slekter i familien Cypridinidae. Den igjen er en av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Gruppen Cypridinidae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.
Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og detaljene gis etter WoRMS-databasen.
Enrique Pérez Serantes
Enrique Pérez Serantes (født 29. november 1883 i Tui i Galicia i Spania, død 18. april 1968 i Santiago de Cuba) var en spanskfødt cubansk katolsk prelat og erkebiskop av Santiago de Cuba. Etter angrepet på Moncada-kasernen den 26. juli 1953 grep han inn for å redde livene til Fidel Castro og hans følgesvenner.
Prest
Han ble ordinert til prest den 10. september 1910 i Havanna-seminarets kapell, av Pedro González Estrada, erkebiskop av Havana. Fra 1910 til 1916 foreleste han i latin, historie, filosofi og teologi vedsamme presteseminar. I januar 1916 ble han utnevnt til generalvikar for bispedømmet Cienfuegos av biskopen av Camagüey, Valentín Zubizarreta y Unamunsaga O.C.D.
Biskop av Camagüey
Han ble utnevnt av pave Pius XI den 24. februar 1922 til biskop av Camagüey. Biskopsordinasjonen fikk han den 13. august 1922 i katedralen i Cienfuegos av Valentín Zubizarreta y Unamunzaga O.C.D., biskop av Cienfuegos; medkonsekratorer var Severiano Saínz y Bencomo, biskop av Matanzas, og Manuel Ruíz y Rodríguez, biskop av Pinar del Río. Han ble med dette etterfølger etter biskop Zubizarreta, som ble overført til bispedømmet Cienfuegos samme dag. Enrique Pérez Serantes tok bispedømmet i besittelse den påfølgende 2. september.
Før Castros seier
Den 11. desember 1948 ble han utnevnt til erkebiskop av Santiago de Cuba, etter den nylig avdøde biskop Zubizarreta. I to tiår skulle han lede dette erkebispedømmet, Cubas nest viktigste. I disse to tiårene opplevde han turbulente politiske og sosiale hendelser på nært hold, og spilte alltid en formidlende rolle og kritiserte maktmisbruk. Spesielt fra 26. juli 1953, dagen for angrepet i Santiago de Cuba på Moncada-kasernen av en gruppe opprørere ledet av en ung 26 år gammel Fidel Castro. De klarte å ta livet av 19 soldater, men forsøket slo feil. Det gjorde imidlertid Fidel Castro landskjent.
Batistas styrker jaget dagene etter på de overlevende, for å hevne sine 19 kamerater. Mange av de som ble fanget inn ble skutt direkte. Erkebiskop Enrique Pérez Serantes krevde at hevnmassakrene opphørter, og at de antatte opprørere som ble funnet, ble stilt for en regulær domstol. Den 26. juni er dermed blitt en hoveddato i erkebiskop Enrique Pérez Serantes' historikk, siden han i dagene etter angrepet ble sterkt anmodet av de aktive opposisjonsstyrkene på Cuba å forhindre at Castro ble skutt. I dette øyemed deltok han til og med personlig i søket etter opprørslederen, som gjemte seg nær den provinshovedstaden inntil han overga seg da han fikk vite at erkebiskop Pérez Serantes var garantist for hans liv.
I løpet av 1950-årene knyttet erkebiskopen sterke kontaktbånd med 26. juli-bevegelsen, en geriljagruppe som etter Moncada-angrepet skalte seg så og kjempet mot diktaturet ledet av general Fulgencio Batista. Erkebiskop Pérez Serante rettet gjentatte fordømmelser mot den omfattende volden på Cuba, og ved dette ble hans samarbeid med opprørsbevegelsen utdypet, og førte også til støtte fra et stort flertall av katolikker, spesielt i byene, ledet av Frank País.
Etter Castros seier
1961 var et kritisk år for kubanske katolikker, forfulgt fremfor alt etter det mislykkede invasjonsforsøket i Grisebukta. I tillegg til de tusenvis av preventive interneringer beordret av regjeringen, kom en trakassering av det katolske hierark, hvorav noen av dets representantene ble fengslet. I denne virkelighet utsendte erkebiskop Pérez Serantes et dusin hyrdebrev. Noen av dem ble vidgjetne i samtiden, også for sine titler (som Roma eller Moskva? eller Verken pariaer eller forrædere); i dem kritiserte han angrepene mot undervisningsfriheten, nasjonaliseringer uten kompensasjon, og en ordbruksreform som berøved mange små grunneiere for deres land. To av disse hyrdebrevene ble personlig analysert av de amerikanske presidentene Dwight D. Eisenhower og John F. Kennedy i møter med deres etterretningstjenester, som påvist av Georgetown University-forskeren Ignacio Uria i hans bok '' Iglesia y Revolución en Cuba. Enrique Pérez Serantes, 1883–1968, el obispo que salvó a Fidel Castro'', som var første biografien om prelaten i provinsen Oriente - erkebiskop Pérez. ( I 2011 vant Uria III Jovellanos International Prize for History).
Fra det øyeblikket fokuserte det cubanske regime på å avvikle enhver type organisasjon som den mente kunne true prosessen ledet av Castro-brødrene og Ernesto Guevara. Litt etter litt bortfalt den demokratiske opposisjon og medienes evne til å kritisere, mens den katolske kirken måtte se sine sterkeste lekforeninger smuldre hen (Juventud Católica Obrera, Acción Católica) og hvordan dens skoler og sykehus ble stengte.
I 1967, i samsvar med normene gitt ved Det andre Vatikankonsil, søkte han om alderbetinget avskjed, men pave Paul VI innvilget den ikke.
''«Provinsmyndighetene var veldig på vakt de tre eller fire dagene han var syk, og den ene og halv dag etter hans død. Den første blomsterkransen som ble presentert ved hans båre var fra Ministerrådet, deretter kom partiets og kommissærens kranser. Gravfølgets lengde tok opp åtte lange bykvartaler. Bak bårebilen gikk assisterende biskoper, deretter myndighetene, så katedralkoret. Antifon etter antifon runget gjennom gatene i Santiago, salmer innøvd tidligere i katedralen. […] Hele Santiago deltok, uavhengig av politiske ideologier.»''
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Joe Montana
Joseph Clifford Montana Jr. (født 11. juni 1956 i New Eagle i Pennsylvania), kallenavn «Joe Cool» og «the Comeback Kid», er en tidligere amerikansk fotballspiller som spilte quarterback i National Football League (NFL) i 16 sesonger for San Francisco 49ers og Kansas City Chiefs. Etter å ha vunnet et nasjonalt mesterskap ved Notre Dame begynte Montana sin NFL-karriere i 1979 med San Francisco, hvor han spilte i de neste 14 sesongene. Med 49ers vant Montana fire Super Bowls, og ble den første spilleren noensinne til å bli utpekt til Super Bowl MVP tre ganger. Han holder også Super Bowl-rekorder for flest pasninger uten en interception (122 i fire kamper) og høyest passer rating på 127,8. I 1993 ble Montana byttet til Kansas City Chiefs hvor han spilte ut sine to siste sesonger, og ledet laget til sitt første AFC Championship Game i januar 1994. Montana ble stemt inn i Pro Football Hall of Fame i 2000, det første året han var kvalifisert.
I og igjen i  ble Montana utpekt til NFL Most Valuable Player (MVP) av Associated Press, og Sports Illustrated kåret Montana til «Sportsman of the Year» i 1990. Fire år tidligere, i, vant Montana NFL Comeback Player of the Year Award. Montana ble utvalgt til åtte Pro Bowl, og ble valgt til All-Pro førstelag av AP i 1987, '89 og '90. Han hadde høyest passer rating i National Football Conference (NFC) fem ganger (,, , og ); og hadde i både 1987 og 1989 høyest passer rating i NFL.
Noen av hans høydepunkter, som «The Catch» (kampvinnende touchdownpasning mot Dallas i NFC Championship Game 1981) og et Super Bowl-vinnende 92-yard drive mot Bengals i Super Bowl XXIII, vises ofte i NFLs highlight reels.
Små elektriske kjøretøy
Små elektriske kjøretøy, som elektriske sparkesykler, Airwheel, E-wheels, ClassyWalk og Segway, er definert som «sykkel». Interessen for disse produktene har økt voldsomt siden lovendringen i april 2018 som resulterte i at elektriske sparkesykler, selvbalanserende kjøretøy og andre små elektriske kjøretøy ble sidestilt med sykkel. Utleiesparkesyklene som Voi, Tier, Lime osv. defineres som små elektriske kjøretøy, og må følge regelverket for disse.
Bygderock med telehiv
Bygderock med telehiv er et musikkalbum med E-76, utgitt i 1992.
Små elektriske kjøretøy
I Norge finnes det ulike typer små elektriske kjøretøy. Eksempler er elektriske sparkesykler som Xiaomi, Ninebot, E-wheels, større tohjulinger som Segway, mindre enhjulinger og ståbrett som Airwheel og ClassyWalk og elektriske skateboard.
For å bli regnet som en sykkel, må kjøretøyet:
Det er kun tillatt med sete på kjøretøy med selvbalanserende teknologi.
Dersom disse kravene ikke oppfylles, regnes kjøretøyet som en motorvogn. Da må den oppfylle tekniske krav for den klassen den faller inn i og kan ikke benyttes på gang- og sykkelareal.
Krav ved bruk
Det er ingen aldersgrense for bruk av små elektriske kjøretøy, og kjøretøyene kan brukes på de samme områdene som vanlige sykler. Det er ikke krav om å registrere kjøretøyet eller tegne ansvarsforsikring på det.
Det er ikke påbudt med sykkelhjelm eller annet sikkerhetsutstyr, men det anbefales å bruke dette. Det er ikke lov å kjøre i påvirket tilstand.
Tekniske krav til små elektriske kjøretøy
Lys
Ved kjøring i mørke eller skumring skal fremkomstmidlet ha lykt med gult eller hvitt lys og/eller flerfunksjonslykt som kan gi blinkende eller fast hvitt lys foran. Produktet skal ha lykt bak med rødt eller rødt blinkende lys. Lyktene skal være festet til sykkelen, men kan alternativt festes på føreren, med unntak av førerens hode.
Det skal være rød refleks bak. Dette kravet gjelder likevel ikke for kjøretøy som på grunn av sin størrelse eller utforming ikke muliggjør en hensiktsmessig montering av dette.
Joe Montana
49ers pensjonerte trøyenummere 16, som Montana brukte mens han spilte for laget. I 1994 fikk Montana en plass på NFL 75th Anniversary All-Time Team; han var også inkludert på NFL 1980s All-Decade Team. I 1999, rangerte skribenter for The Sporting News Montana til #3 på listen over Football's 100 Greatest Players. Samme år rangrete ESPN Montana som #25 på deres liste over det 20. århundres beste idrettsutøvere. I 2006 rangerte Sports Illustrated han som den beste clutch quarterbacken noensinne.
Små elektriske kjøretøy
Tekniske krav til små elektriske kjøretøy
Lydsignal
Joe Montana
Tidlig liv
Montana ble født til Joseph Clifford Montana Sr. (1932–2017) og Theresa Marie Bavuso Montana (1935–2004) i New Eagle i Pennsylvania, vest i delstaten. Han vokste opp i Monongahela, en gruveby sør for Pittsburgh.
Små elektriske kjøretøy
Tekniske krav til små elektriske kjøretøy
Produktet skal ha signalhorn/klokke. Annet varsel apparat er forbudt. Dette kravet gjelder likevel ikke for kjøretøy som på grunn av sin størrelse eller utforming ikke muliggjør en hensiktsmessig montering eller bruk av slikt utstyr.
Joe Montana
Tidlig liv
Montana er en amerikansk versjon av navnet Montani, som kommer fra nord i Italia.
Små elektriske kjøretøy
Tekniske krav til små elektriske kjøretøy
Brems
Joe Montana
Tidlig liv
Montana viste tidlig interesse for idrett, og faren hans var den første til å lære ham amerikansk fotball. Montana begynte å spille da han var åtte år gammel. Montana Sr. registrerte sønnen sin som ni år gammel så han møtte ligaens alderskrav.
Montana var interessert i baseball og basketball i tillegg til amerikansk fotball. Som barn var basketball hans favorittsport. Montana Sr. startet et lokalt basketballag som sønnen spilte for. Laget deltok i noen regionale turneringer.
Små elektriske kjøretøy
Tekniske krav til små elektriske kjøretøy
Produktet skal være utrustet med et system som gjør det mulig å stoppe på en sikker, effektiv og rask måte.
Joe Montana
Tidlig liv
Montana gikk på skole ved Waverly Elementary og senere ved Finleyville Junior High (nå Finleyville Middle School) og Ringgold High School. Ved Ringgold spilte Montana amerikansk fotball, baseball og basketball. Montana viste talent som basketballspiller og hjalp Ringgold til mesterskapstittelen i WPIAL Class AAAs basketballmesterskap, og ble utpekt til All-State. Han viste såpass mye talent at han, som senior, fikk tilbud om idrettsstipend for basketball ved North Carolina State. Montana vurderte tilbudet, som ville latt ham spille både basketball og amerikansk fotball, men endte opp med å takke nei.
Små elektriske kjøretøy
Tekniske krav til små elektriske kjøretøy
Det stilles ikke spesifikke krav til hvordan bremsesystemet er utformet eller hvordan det fungerer. Det essensielle er at det finnes en eller annen måte å stoppe på dersom man havner i en situasjon som gjør dette nødvendig.
Joe Montana
Tidlig liv
Montana tilbrakte sine to første år på sitt high school-lag som reserve. Som junior fikk han stillingen som Ringgold Rams' startende quarterback. Montana holdt stillingen i sine to siste år ved skolen; etter senior ble han utpekt til All-American av Parade.
En av Montanas største prestasjoner i high school kom som junior i en kamp mot Monessen High School. Selv om Monessen scoret en touchdown for et uavgjort resultat i kampens siste øyeblikk, fikk Montana oppmerksomhet fra collegespeidere for sitt spill i kampen, især fra Notre Dame. I kampen fullførte Montana 12 av 22 pasninger for 223 yards, og scoret tre touchdownpasninger og en touchdown på løp.
Små elektriske kjøretøy
Tekniske krav til små elektriske kjøretøy
Sykkelen skal være merket tydelig med produsentens navn, typebetegnelse og fabrikasjonsnummer. Det skal være godt synlig og det skal ikke kunne lett fjernes eller endres.
Joe Montana
Tidlig liv
Montana fikk eventuelt tilbud om idrettsstipend fra Notre Dame, som han goddtok. En av grunnene til Montanas valg var at hans idol fra barndommen, Terry Hanratty, hadde gått på Notre Dame. I 2006, 32 år etter at Montana ble uteksaminert, endret Ringgold High School navnet på stadionet sitt til «Joe Montana Stadium».
1974
Da Montana begynte på Notre Dame i høsten 1974 var Ara Parseghian hovedtrener for universitetets amerikansk fotballag. Under Parseghian hadde Notre Dame vunnet NCAAs nasjonale mesterskap i 1966 og 1973. Parseghians suksess som trener gjorde det letter for ham å rekruttere talenter. Selv om Montana var et talent hadde Notre Dame regler om at freshmen ikke fikk lov til å trene med eller spille for hovedlaget, og han spilte derfor kun noen få kamper for et freshmenlag. Montanas første store bidrag til Notre Dames amerikansk fotballag kom i hans år som sophomore.
Den 15. desember 1974 trakk Parseghian seg fra trenerjobben på grunn av helseproblemer. Universitetet ansatte så Dan Devine som erstatninge. Til tross for begrenset spilletid året før presterte Montana bra under vårtreningen i 1975. Devine var så imponert at han sener fortalte konen sin: «I'm gonna start Joe Montana in the final spring game.» Da hun svarte «Who's Joe Montana?», sa Devine «He's the guy who's going to feed our family for the next few years.»
1975
Devine følte ikke at Montana var klar til å ta over som starter på fulltid i 1975; Montana spilte allikevel en viktig rolle i Notre Dames seier over North Carolina. I kampen, som ble avholdt i Chapel Hill, tok Montana banen med 5:11 igjen av kampen, da North Carolina ledet 14–6. Montana var på banen i kun ett minutt og to sekunder, men i løpet av den tiden hadde han 129 pasningsyards, og sikret en 21–14 seier for Notre Dame.
Mot Air Force, Notre Dames neste motstander, kom Montana igjen på banen i fjerde kvarter. Selv om Air Force ledet kampen 30–10, vant Notre Dame 31–30. Etter seieren mot North Carolina sa Devine at Moose Krause, Notre Dames Athletic Director hadde sagt at kampen var «the greatest comeback I've ever seen». Etter kampen mot Air Force hadde Krause sagt «This one's better than last week.» I løpet av de to kampene fikk Montana demonstrert at han hadde evnen til å prestere under press, en karakteristikk som skulle vise seg å være verdifull gjennom hans karriere.
Mosstad
Mosstad også kalt Indre Mosstad er navnet på gårdsnummer 35 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger på nordvestsiden av Haukedalsvatnet, og grenser mot Mosstadhaug i sør og vest, og Solheim i nord.
Joe Montana
1975
Montana slo skulderen sin ut av ledd før 1976-sesongen, og kunne ikke spille det året.
Mosstad
Gården er delt i følgende bruk:
Joe Montana
1977
Da 1977-sesongen begynte var Montana tredje quarterback bak Rusty Lisch og Gary Forystek. Montana fikk sin første sjanse i sesongens tredje kamp, mot Purdue. Lisch startet kampen før han ble erstattet av Forystek. Forystek skulle så pådra seg seriøse skader, med brudd i en ryggvirvel, knukket kragebein og en seriøs hjernerystelse; det endte opp med å bli Forysteks siste play i sin karriere. Devine satte Lisch på banen igjen før Montana eventuelt fikk sjansen. Med 11 minutter igjen av kampen kom Montana på banen da Purdue ledet 24–14; han kastet for 154 yards og en touchdown og Notre Dame vant kampen 31–24.
1978
Som senior i 1978 hjalp Montana Notre Dame til en comebackseier mot Pitt Panthers, og klarte nesten å sikre en andre comebackseier mot USC, Notre Dames største rival. USC ledet 24–6 i andre halvdel da Montana ledet Notre Dame til en knapp ledelse på 25–24 i fjerde kvarter med 45 sekunder igjen av kampen, før Trojans sikret en seier med et field goal.
Den 1. januar 1979 returnerte Notre Dame til Cotton Bowl, denne gangen mot Houston. Montanas prestasjoner i det som senere ble kjent som «The Chicken Soup Game» er blant de mest kjente i hans karriere. I frysende temperaturer måtte Montana kjempe mot hypotermi mens kroppstemperaturen hans sank til. Da andre halvdel begynte ledet Houston 20–12, og Montana forble i garderoben hvor han ble oppvarmet via infusjon, dekket i tepper og matet med kyllingsuppe. Montana var tilbake på banen sent i tredje kvarter, da Houston ledet 34–12. Han ledet Irish til tre touchdowns i kampens siste åtte minutter, hvor den siste kom da kampklokken nådde null, og Notre Dame vant kampen 35–34. Notre Dame laget senere en film kalt Seven and a Half Minutes to Destiny, som Devine senere refererte til som en «Joe Montana-film».
Uteksaminering og NFL Draft
Montana ble uteksaminert fra Notre Dame med en bachelorgrad i foretaksøkonomi og markedsføring. Selv om NFL Combine ikke ble etablert før i 1982 evaluerte speidere spillere gjennom bruk av combines i 1979. Kandidater ble rangert i en rekke kategorier på en skala fra en til ni, hvor en var svakest og ni var best. Kategoriene de rukte var avhengige av utøverens posisjon på banen.
Til tross for sine prestasjoner på banen var ikke Montana rangert høyt av de fleste speidere. I et combine ble han rangert som seks og en halv samlet, med seks i armstyrke, som dømte hvor hardt og langt en spiller kunne kaste ballen. Til sammenligning ble Jack Thompson fra Washington State rangert med en åtter, den høyeste blant kvalifiserte quarterbacks.
1979–1980
Til tross for at Montana spilte i alle 16 kampene i seriespillet i 1979-sesongen kastet han kun 23 pasninger. Han tilbrakte størsteparten av sesongen som reserve bak starteren Steve DeBerg.
Montana ble startende quarterback halvveis inn i 1980-sesongen.
Den 7. desember 1980 spilte San Francisco hjemme mot New Orleans Saints, som til da ikke hadde sikret en seier i seriespillet. Saints ledet 35–7 til halftime. I begynnelsen av fjerde kvarter holdt New Orleans fremdeles ledelsen, 35–21, men San Francisco utlignet til uavgjort før kampslutt. I overtid sparket Ray Wersching et field goal som sikret seieren for San Francisco, 38–35. Dette var Montanas første comebackseier i fjerde kvarter. I løpet av sine 16 sesonger i NFL skulle Montana klare dette 30 ganger til som quarterback; 26 med 49ers.
Selv om San Francisco avsluttet 1980-sesongen med et sesongresultat på 6–10 hadde Montana 1 795 pasningsyards og 15 touchdowns mot ni interceptions. Han ledet også ligaen i prosentandel fullførte pasninger med 64,5%.
1981–1983
Montana begynte 1981-sesongen som startende quarterback for San Francisco. Sesongen endte opp med å bli lagets beste så langt. Tildels som et resultat av Montanas ferdigheter fullførte laget seriespillet 13–3. To av seierne var comebacks i fjerde kvarter under Montanas ledelse.
Den 10. januar 1982 møtte San Francisco Dallas Cowboys i Candlestick Park i NFC Championship Game, en kamp som ESPNs Larry Schwartz senere beskrev som Montanas «signature game».
I Super Bowl møtte Montana Cincinnati Bengals. Montana fullførte 14 av 22 pasninger for 157 yards, med én touchdownpasning og en touchdown på løp. San Francisco vant kampen 26–21, og Montana ble utpekt til Super Bowl MVP, noe han skulle klare to ganger til før han pensjonerte seg. Seieren i Super Bowl gjorde også Montana til en av kun to quarterbacks (sammen med Joe Namath) som har vunnet en nasjonal tittel i college footall og et Super Bowl. Montana, da 25 år og 227 dager, var én dag eldre enn Namath var da han vant sitt første Super Bowl, som gjorde han til den nest yngste quarterbacken til å starte i et Super Bowl.
Montana hadde en god sesong i, da sesongen var forkortet til kun ni kamper etter at medlemmer av NFLPA gikk ut i streik. Selv om San Francisco ikke klarte å nå sluttspillet kastet Montana for 2 613 yards og 17 touchdowns. Han satte også det som da var en NFL-rekord med fem kamper på rad med minst 300+ pasningsyards. Ettersom at 49ers gikk glipp av sluttspillet vurderte laget å bytte Montana til Baltimore Colts mot første pick i NFL Draft 1983 (som ville gitt dem muligheten til å drafte Stanford quarterback John Elway), men 49ers ombestemte seg og endte eventuelt opp med å bytte sitt pick i første runde til San Diego Chargers (som brukte det på Billy Ray Smith Jr.) få uker før draftet.
Oranienburger Straße stasjon
Stasjonen var stengt mellom 13. august 1961 og 2. Juli 1990, mens Berlin var delt kjørte alle tog forbi stasjonen. Oranienburger Straße var den første spøkelsesstasjonen i Berlin som ble åpnet etter gjenforeningen av Tyskland.
Joe Montana
1981–1983
Året etter kastet Montana for 3 910 yards og 26 touchdowns i seriespillets 16 kamper. Laget avsluttet sesongen 10–6 og tok divisjonstittelen i NFC West. I divisjonsrunden av sluttspillet motte de Detroit Lions, hvor Montana igjen viste at han kunne prestere under press. Da kampen nærmet seg slutten lå 49ers under med seks poeng. Med 1:23 igjen av kampen hadde 49ers ballen på Lions' 14-yard linje hvor Montana fullførte en touchdownpasning til wide receiver Freddie Solomon, som gav San Francisco ledelsen etter ekstrapoenget.
Jelena Kotelnikova
Jelena Kotelnikova (født 29. september 1969) er en russisk judoka.
Hun representerte Russland under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der hun ble utslått i åttendedelsfinalen.
Joe Montana
1981–1983
Seieren sendte 49ers til NFC Championship-kampen mot Washington Redskins. Montana fikk igjen muligheten til å vise ferdighetene sine sent i kampen. Redskins ledet 21–0 ved begynnelsen av fjerde kvarter før Montana ledet 49ers på et comeback. Med tre touchdownpasninger i fjerde kvarter utlignet 49ers til 21–21, før Redskins' placekicker Mark Moseley sparket et 25-yard field goal som sikret seieren for Washington.
1984
Da 49ers avsluttet 1984-sesongen 15–1 ble de det første laget til å vinne 15 kamper i en sesong (Miami Dolphins hadde en ubeseiret sesong i, men seriespillet bestod da av kun 14 kamper).
Montana hadde igjen en respektabel sesong og vant sin andre tur til Pro Bowl på to sesonger. I de første to kampene i sluttspillet slo 49ers New York Giants og Chicago Bears med kombinert 44 poeng mot 10. I Super Bowl XIX møtte 49ers Dolphins og quarterback Dan Marino.
I løpet av kampen kastet Montana for tre touchdowns og fullførte 24 av 35 pasninger. Han tok Super Bowl-rekorden for flest pasningsyards (331), og hadde også 59 yards på løp. 49ers slo Dolphins 38–16, og Montana fikk sin andre Super Bowl MVP-tittel. Etter kampen sa 49ers' hovedtrener Bill Walsh: «Joe Montana is the greatest quarterback today, maybe the greatest quarterback of all time.»
1985–1987
Tildels takket være Montanas prestasjoner nådde 49ers igjen sluttspillet i 1985; de røk derimot ut i NFC wildcard-kamp med et nederlag til New York Giants.
I 1986 pådro Montana seg en seriøs ryggskade i første uke av seriespillet. Skaden var på en ryggvirvel i Montanas nedre rygg, og han måtte inn for operasjon umiddelbart. Skaden var så seriøs at Montanas leger mente at han burde vurdere å pensjonere seg. Den 15. september ble Montana plassert på injured reserves; han var derimot tilbake i den aktive spillerstallen 6. november samme år. I sin første kamp tilbake kastet Montana for 270 yards og tre touchdowns i 49ers' 43–17 seier over St. Louis Cardinals. Montana spilte kun i åtte kamper i sesongen, og kastet flere interceptions enn touchdownpasninger for første og siste gang i sin karriere. 49ers avsluttet sesongen 10–5–1. Montana vant, sammen med Minnesota Vikings quarterback Tommy Kramer, NFL Comeback Player of the Year i 1986.
I 1987 satte Montana en personlig rekord med 31 touchdownpasninger over 13 kamper. Montana var en av spillerne som begikk streikebrudd under NFLPA-streiken, og kastet fem touchdowns mot erstatningsspillere. Han satte også en NFL-rekord for flest fullførte pasninge rpå rad (22), hadde 3 054 pasningsyards, og en passer rating på 102,1. Selv om 49ers avsluttet sesongen med sitt beste resultat i NFL tapte de mot Minnesota Vikings i divisjonsrunden av sluttspillet.
I forkant av 1987-sesongen hadde Bill Walsh byttet til seg Steve Young, da quarterback for Tampa Bay Buccaneers. Young spilte i åtte kamper i seriespillet og hadde en passer rating på 120,8 for sesongen.
1988–1989
Young spilte såpass bra i 1987 at det, innen starten av 1988-sesongen, var usikkerhet om hvem som kom til å lagets quarterback. Young spilte i 11 kamper det året, og det begynte å gå rykter om at Montana kom til å bli byttet.
Til tross for konkurransen mellom de to spillerne var det Montana som spilte mest i sesongen. Etter et hjemmetap mot Los Angeles Raiders, som gav 49ers et sesongresultat på 6–5, var det usikkert om 49ers kom til å nå sluttspillet. Montana fikk tilbake stillingen som starter og ledet 49ers til et sesongresultat på 10–6, og divisjonstittelen i NFC Western Division.
I januar 1989 møtte 49ers igjen Cincinnati Bengals i Super Bowl. Før sin tredje tur til Super Bowl sa Montana til San Jose Mercury News at «This trip to the Super Bowl is more gratifying than the others because the road has been harder.» I Super Bowl XXIII hadde Montana en av sitt livs beste kamper. Han fullførte 23 av 36 pasninger og satte Super Bowl-rekord med 357 pasningsyards, og scoret to touchdowns. Til tross Montanas prestasjoner lå 49ers under, 16–13, med 3:20 igjen av kampen og ballen på sin egen 8-yard linje. Montana tok laget nedover banen med 8 av 9 fullførte pasninger for 92 yards, og sikret eventuelt kampen med en touchdownpasning til John Taylor med 34 sekunder igjen på klokken.
1989 skulle bli nok et vellykket år for Montana og 49ers. Laget avsluttet seriespillet på toppen av ligaen, 14–2, og lå kun fem poeng under, samlet, i de to nederlagene. Montana kastet for 3 521 yards og 26 touchdowns med kun åtte interceptions, og hadde dermed høyest passer rating i en sesong i NFLs historie frem til Young slo den i 1994, og senere Indianapolis Colts' Peyton Manning i 2004 og Green Bay Packers' Aaron Rodgers i 2011. Han hadde også 227 yards og tre touchdowns på løp, og ble tildelt NFL Most Valuable Player Award. I uke fire, mot Philadelphia Eagles, kastet Montana fire touchdownpasninger i fjerde kvarter i en minneverdig comebackseier. I kampen hadde han totalt fem touchdownpasninger, samt 428 pasningsyards. 49ers fant også suksess i sluttspillet, med enkle seiere over Minnesota Vikings, 41–13 i divisjonsrunden, og Los Angeles Rams, 30–3 i NFC Championships. I de to kampene kastet Montana for 503 yards og seks touchdowns, uten interceptions. I Super Bowl XXIV ble Montana den første spilleren til å bli utpekt til Super Bowl MVP tre ganger, etter å ha kastet for 297 yards og satt en Super Bowl-rekord med fem touchdowns, mens han også hadde 15 yards på løp, da 49ers slo Denver Broncos 55–10, den mest ensidige seieren i Super Bowls historie.
1990
I 1990 ledet Montana igjen 49ers til toppen av tabellen (14–2) i NFL. Han ble utpekt til Sportsman of the Year av Sports Illustrated. Et høydepunkt is sesongen var omkampen mot Atlanta Falcons, hvor Falcons forsøkte å blitze Montana hele kampen, som ledet til at Montana satte en personlig rekord på 476 yards (også kamprekord for 49ers) og seks touchdownpasninger, hvor fem av dem gikk til Jerry Rice. I løpet av sesongen kastet han for 3 944 yards og 26 touchdowns, men hadde også 16 interceptions, høyest i hans karriere. Tre av hans interceptions kom i et nederlag på hjemmebane mot Los Angeles Rams 25. november, som også avsluttet 49ers' 18 kamper lange seierrekke.