cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kunsthåndverk
Kunsthåndverk i Norge
Det norske tidsskriftet Kunsthåndverk utgis fire ganger i året og dekker de mest sentrale uttrykkene og debatter innen området både nasjonalt og internasjonalt.
James Bunten
James Clark Bunten (født 28. mars 1875, død 3. januar 1935) var en britisk seiler som deltok under OL 1908 i London.
Bunten ble olympisk mester med den britiske båten Hera som vant 12-metersklassen i 1908. Det var kun to båter i den største klassen, Hera og Mouchette, begge britiske. Hera vant de to første seilasene som ble gjennomført på elven Clyde ved Glasgow og ble olympisk mester i 12-metersklassen.
József Vértesy
József Vértesy (født 19. februar 1901 i Zombor, død 21. desember 1983 i Budapest) var en ungarsk vannpolospiller som deltok i flere olympiske leker, 1924 i Paris, 1928 i Amsterdam og 1932 i Los Angeles. Vértesy ble olympisk mester i vannpolo under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det ungarske laget som vant vannpoloturneringen. Det var fem nasjoner som stilte lag, men det brasilianske laget ble diskvalifisert. Ungarn vant alle sine tre kamper, 6-2 over Tyskland, 7-0 mot USA og hele 17-0 mot Japan. De andre spillerne på det ungarske laget var György Bródy, Sándor Ivády, Márton Homonnay, Olivér Halassy, János Németh, István Barta, Alajos Keserű, Miklós Sárkány, Ferenc Keserű. Vértesy spilte alle tre kampene for Ungarn.
Fire år tidligere, under OL 1928 i Amsterdam spilte han på ungarske laget som kom på andreplass i vannpolo bak Tyskland. Vértesy spilte alle fire kampene og scoret sju mål.
Mölle
Mølles historie
I Mölle ble badelivet tidlig utviklet. På 1890-tallet ble Mølle en av Sveriges første badebyer. En rask omstilling fra fiskevær til turiststed gjorde hele samfunnet til en del av turistindustrien.
Man fikk et tjuetalls hoteller og pensjonater da turistnæringen strakte seg ut langs Kullabergs sydside med milevid utsikt mot Mölle havn, Kattegat, Öresund og Danmark.
I årene før 1914 tiltrakk Mölle seg mange danske og tyske gjester. De tyske gjestene forsvant under første verdenskrig, men i mellomkrigsårene fikk Mölleturismen et nytt sterkt oppsving, inntil de tyske besøkene opphørte i og med nazistenes maktovertagelse i 1933. Da satte strenge tyske valutaregler en stopp for nesten all tysk utenlandsturisme.
Etter andre verdenskrig forsøkte man igjen å blåse liv i de utenlandske turiststrømmene. Men nye ferievaner og en økende bilisme har etter hvert gjort Mölle og Kullaberg mer til et populært mål for dagsutflukter og mindre et kursted med kontinentalt snitt.
Daniel Gürschner
Daniel Gürschner (født 27. februar 1973) er en tysk judoka.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2000 i Sydney, der han ble utslått i første runde.
Stordalen
Stordalen finnes flere steder:
Personer
Allsang på Grensen (album)
Allsang på Grensen er et musikkalbum med diverse artister, utgitt i 2008. Albumets artister har alle vært med i fjernsynsprogrammet Allsang på Grensen.
Mil etter mil
«Mil etter mil» er en norsk popsang som vant Melodi Grand Prix 1978 og var Norges bidrag til Eurovision Song Contest 1978. Melodi og tekst er skrevet av Kai Eide, og den ble framført av Jahn Teigen. Sangen kom sist i den internasjonale finalen og fikk null poeng. Likevel er «Mil etter mil» en av de største salgssuksessene til en norsk Melodi Grand Prix-låt gjennom tidene.
Melodi Grand Prix
Sangen er skrevet av Kai Eide som gjennom plateselskapet sitt valgte å sende inn låten til Melodi Grand Prix 1978. «Mil etter mil» var en av åtte sanger som ble plukket ut til finalen på NRK Marienlyst lørdag 18. mars 1978. Der var den sist ut på scenen, og en jury på ni fagfolk kåret den til vinner. Dermed ble sangen Norges bidrag til Eurovision Song Contest 1978 i Paris 22. april 1978.
Sangen er opprinnelig en ballade, hvor jeg-personen beskriver sin lange reise etter å finne noen og fortelle denne personen at han ikke kan gå lenger, etter allerede å ha gått «mil etter mil».
Eurovision Song Contest
Tross splitthopp og store solbriller ble det ikke et eneste poeng, og Norge ble nummer 20 av 20. Dette var Norges femte sisteplass og første gang et bidrag fikk 0 poeng med dagens poengsystem, innført i 1975. Sisteplassen skapte overraskende nok en enorm oppmerksomhet omkring «Mil etter mil», som føk rett opp på VG-lista etter finalen. Der ble sangen liggende i hele 19 uker, hvorav fem strake uker på førsteplassen. Aldri hadde en norsk vinner blitt en så stor salgssuksess. Teigen fulgte raskt opp med albumet This Year's Loser, som også ble en stor suksess – hele 16 uker på albumlista. Jahn Teigen vakte også stor oppmerksomhet i utlandet i etterkant av Eurovision Song Contest. Låten ble også Jahn Teigens definitive gjennombrudd i norsk musikkliv.
Innspilling
Teigen spilte også inn en versjon på liksom-russisk på Prima Veras album Brakara. Den het «Zagra znja Zagra». På denne versjonen var flesteparten av gitarene mikset bort.
Det var også tilfeldigheter som gjorde at «Mil etter mil» kom med i Melodi Grand Prix i det hele tatt. Låtskriveren Kai Eide tilbød først låten til plateselskapet CBS. Plateselskapet kjøpte låten, men foreslo samtidig å sende den til Melodi Grand Prix. «Jo, men jeg har ingen til å skrive ned notene for meg!» svarte Eide, ifølge Kristian Lindeman i CBS.
U20-VM i friidrett 2018 – Spydkast menn
Spydkast for menn under U20-VM i friidrett 2018 ble arrangert på Ratina stadion i Tammerfors 13 og 14. juli 2018.
Kvalifisering
Kvalifiseringsrunden ble arrangert 13. juli, i to grupper, with Gruppe A startet klokka 09:30 og Gruppe B klokka 10:45. Utøvere som greide minst 72,00 meter ( <span style="border: 1px solid #a2a9b1;padding: 0,1em 0,4em; background-color: #ccffcc">Q ) eller minst de 12 beste utøverne ( <span style="border: 1px solid #a2a9b1;padding: 0,1em 0,4em; background-color: #ddffdd">q ) gikk videre til finalen.
Finale
Finalen ble arrangert 14. juli klokka 15:24.
DNDi
Drugs for Neglected Diseases Initiative (DNDi) er en internasjonal ideell organisasjon som utvikler nye behandlinger for neglisjerte tropiske sykdommer, som leishmaniasis, afrikansk sovesyke, Chagas sykdom og malaria.
DNDi er en av mottakerorganisasjonene i TV-aksjonen i 2022.
Carneiola
Carneiola er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Denne slekten blir regnet til underfamilien hornbiller (Dynastinae), og omfatter bare én kjent art.
Levevis
Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.
Utbredelse
Arten er utbredt i New Zealand.
Daniel Rusitovic
Daniel Rusitovic (født 24. januar 1976) er en australsk judoka.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2000 i Sydney, der han ble utslått i første runde.
Blytts gate (Oslo)
Blytts gate er ei lita gate på Sofienberg i bydel Grünerløkka i Oslo. Gata er på et kvartal mellom Trondheimsveien og Sars' gate. Det er ingen bygninger som har adresse til gata, som ender ved Botanisk hages hovedport mot vest.
På sørsida av Blytts gate ligger Lakkegata skole (Lakkegata 79). På nordsida ligger en del leiegårder, men disse har adresse til Sars' gate.
De mest interessante bygningene i Blytts gate er kanskje to små portstuer, som ligger på hver si side av gata ved avkjøringa fra Trondheimsveien. Disse tilhører opprinnelig Tøyen hovedgård, og det er på grunn av portstuenes plassering at hovedgården har den noe underlige adressen Trondheimsveien 23b. Portstuene er oppført rundt 1820 og restaurert hundre år seinere. Den ene brukes nå til nettstasjon for Hafslund, mens den andre står tom. Begge er freda som del av gårdsanlegget.
Blytts gate er oppkalt etter botanikeren Matthias Numsen Blytt. Den har ingen gatenumre.
Emil Eichhorn
Robert Emil Eichhorn (født 9. oktober 1863 i Röhrsdorf nær Chemnitz, død 26. juli 1925 i Berlin) var en tysk elektromontør, journalist og politiker (SPD, USPD og KDP).
Den 9. november 1918 ble Eichhorn utnevnt til politipresident i Berlin under den provisoriske regjeringen i Fristaten Preussen. Etter bitre kamper og okkupasjon av politihovedkvarteret i Berlin, ble Eichhorn avsatt den 4. januar 1919. Da Eichorn nektet å fratre stillingen, førte det til spartakistopprøret fra 5. til 12. januar 1919. Opprøret ble organisert av Spartakusforbundet, der Rosa Luxemburg, Karl Liebknecht og Clara Zetkin var sentrale skikkelser.
Snaregade
Snaregade er en gate i Indre By i København. Den ligger i forlengelse av Magstræde mot øst fra Knabrostræde til Naboløs, hvoretter den fortsetter som Gammel Strand.
Den smale gaten har sitt navn etter Erling Jonssøn Snare, som var rådmann i årene 1489–1504. Han leide i 1501 grunnen til nr. 14, men navnet dukket først opp i 1607 i forbindelse med Snarens Gård. Snaregade unngikk delvis og helt bybrannene i 1728 og 1795.
Snaregade 1 / Nybrogade 2 ble i årene 1729–30 oppført som en trefløyet eiendom til Snaregade, Gammel Strand og Nybrogade, for konferensråd og borgermester Christian Bjerregård. Etter forskjellige eierskift kjøptes gården i 1757 av Søetatens Kvæsthus og Assistenshuset, som i 1765 lot arkitekten Philip de Lange tegne fløyen ut mot kanalen. Her har det danske kulturministerium holdt til siden 1962.
Gatens beboere
Maleren Wilhelm Marstrand bodde i nr. 4 i årene 1849–1854. Oldtidsforskeren Carl Christian Rafn bodde til Snaregade som ung, hvor han være løytnant og lærer. I 1851 hadde historieprofessor og overbibliotekar ved Det Kongelige Bibliotek, Erich Christian Werlauff, sin bolig i Snaregade 10. I nr. 12 hadde arkitekten N.S. Nebelong sin bolig i henholdsvis 1852–1853 samt i 1855–1858.
Coppa Sabatini
Coppa Sabatini er et italiensk endagsritt i landeveissykling som arrangeres hvert år i august. Rittet har blitt arrangert siden 1952. Rittet er av UCI klassifisert med 1.1 og er en del av UCI Europe Tour.
Kertsj
Kertsj (ukrainsk: Керч; russisk: Керчь; krimtatarisk: Keriç; av tidligslavisk къркъ, kŭrkŭ, «strupe») er en ukrainsk by på Kertsjhalvøya som er en del av Krim. Byen ligger ytterst på Kertsjhalvøya ved Kertsjstredet mellom Svartehavet og Azovhavet og har en viktig havn.
Byen er en viktig industriby, i området er det store jernforekomster. Andre viktige næringsveier er skipsfart, fiskeri, skipsbygging og turisme. Fra byen går det jernbane over sundet til den russiske siden. Byen har 28 skoler, 9 institutter knyttet til russiske og ukrainske universiteter, polyteknisk høyskole, medisinsk utdanning og seks tekniske skoler. Byen er administrasjonssenter for Kertsj kommune. Etter den russiske anneksjonen av det ukrainske Krim bygget russiske myndigheter Kertsjbroen som ble åpnet for biltrafikk 15. mai 2018. Den skal åpnes for jernbanetrafikk i 2019. Krim var tidligere uten landforbindelse med Russland, halvøya er forbundet over landet bare til Ukraina.
Utgravninger ved byen Majak ved Kertsj har vist bosetninger som stammer fra tiden mellom 1600- og 1400-tallet f.Kr. På 700-tallet ble den greske byen Pantikapaion (Panticapaeum) grunnlagt ved Kertsj av jonere fra Milet. Pantikapaion gav navn til den siste attiske kunststilen (370–320 f.Kr.). Pantikapaion ble senere den viktigste byen i Det bosporanske rike (som fått sitt navn av Kertjsundet, som den gang ble kalt Kimmeriska bosporen) og hadde stor betydning som havneby og handelsby.
Kertj kom senere under Romerriket, Bysants, Genova og Krimkhanatet. Krimkhanerne bygget fortet Jenikale ved byen. Ved freden i Kutschuk-Kainardji i 1774 ble Kertsj overført til Det russiske keiserdømmet. På 1830-tallet på det påbegynt store og omfattende utgravninger av de antikke kulturminnene i Kertsj.
Byen ble svært ødelagt i 1855 under Krimkrigen, og igjen under andre verdenskrig.
I 1900 ble den store metallurgiske fabrikken grunnlagt og denne er fortsatt i virksomhet.
Under andre verdenskrig ble byen først erobret av tyskerne i november 1941. 30. desember satte Den røde armé i gang en motoffensiv i et amfibieangrep over Kertsjsundet, og gjenerobret byen, men 17. mai 1942 var Kertsj igjen på tyske hender. Under offensiven i Ukraina vinteren og våren 1944 tok sovjeterne også Krim tilbake, denne gang for godt. Kertsj ble gjenerobret 11. april.
Heinrich Krone
Heinrich Krone (født 1. desember 1895 i Hessisch-Oldendorf i Tyskland, død 15. august 1989 i Bonn) var en tysk politiker (Det katolske sentrumspartiet og CDU) som blant annet var leder for CDU/CSU-fraksjonen mellom 1955 og 1961. Hans forgjenger var Heinrich von Brentano di Tremezzo, som også var hans etterfølger. Mellom 1961 og 1964 var han minister for særlige oppgaver i den føderale regjeringen og deretter frem til 1966 minister for forbindelser med det føderale forsvarsrådet.
Bakgrunn
Etter sitt abitur i 1914 ved Bischöfliches Gymnasium Josephinum i Hildesheim begynte Krone på et studium i katolsk teologi. Før året var omme ble han forpliktet til militærtjeneste.
Etter første verdenskrig fullførte han fra 1918 til 1920 et lærebemyndighetsstudium i moderne språk og latin i Münster, Göttingen og Kiel. Under studiet ble han medlem av Verband der Wissenschaftlichen Katholischen Studentenvereine Unitas.
Han var så til 1923 hjelpelærer i Kiel, og studerte økonomi ved siden av. I 1923 ble han promovert til dr. phil. med et doktorarbeid under Ferdinand Tönnies om Die Theorie der Stadt. Under Weimarrepublikken engasjerte han seg i Verein zur Abwehr des Antisemitismus.
Etter 1933 hjalp han personer som ble presset eller forfulgt av nasjonalsosialistene, som medhjelper i Hilfsausschuss für katholische Nichtarier. I 1933 protesterte han forgjeves ved innenriksministeriet mot Sturmabteilungs (SA) overgrep mot sivilister under Köpenicker Blutwoche. Fra 1934 til 1935 var han forretningsfører for Caritas-Notwerk. Deretter måtte han forsørge sin familie med for det meste kortere leilighetsarbeid.
Etter attentatet mot Adolf Hitler 20. juli 1944 ble han som en del av Aktion Gewitter fengslet for noen uker i konsentrasjonsleiren Sachsenhausen.
Familie
Heinrich Krone hadde to brødre, Wilhelm (1887–1982) og Konrad (1899–1966), og var gift med Emilie Janiak (1895–1989). De hadde fire barn: Heinrich Adolf (født 1925), Anna Elisabeth (født 1927), Konrad Hermann (født 1930), som var gift med Ursula Krone-Appuhn, og Marianne (født 1939). Krones svigerdatter Ursula Krone-Appuhn (CSU) ble også medlem av Bundestag.
Mellomkrigstiden
I 1923 ble Krone medlem av det katolske Zentrumspartei og organiserte opprop mot Hitlers marsj mot Münchner Feldherrnhalle («ølkjellerkuppet»). Fra 1923 til 1929 var han stedfortredende generalsekretær for Zentrumspartei, samt fra 1923 til 1929 først forretningsfører og så til 1933 forbundsfører for Windthorstbund, som var Zentrums ungdomsorganisasjon. Fra 1926 var Krone medlem av forbundsforstanderskapet for Reichsbanner Schwarz-Rot-Gold.
Etterkrigstiden
Etter krigsslutt var han i 1945 blant grunnleggerne av CDU i Berlin. I forbindelse med dette hadde han hyppig samarbeid med politikere som Jakob Kaiser, Ernst Lemmer, Otto Lenz og Andreas Hermes, som sammen med personligheter fra bredere samfunnslag, som den protestantiske prest Heinrich Grüber og professorene Eduard Spranger og Ferdinand Sauerbruch forberedte grunnleggelsen av Berlins CDU. Det opprop som blant annet de nevnte utarbeidet og undertegnet ble kringkastet over radio den 22. juni 1945. I Berlin tilhørte han CDU-Landesvorstand fra 1947 til 1951.
Han var medlem av den vest-tyske Bundestag fra 1949 til 1969, først på listen for Berlin og fra 1965 for Niedersachsen. Han fikk stadig mer sentrale verv i partiets fraksjon i parlamentet. Som representant og senere minister var han en av forbundskansler Konrad Adenauers mest betrodde medarbeidere.
Mellom 1961 og 1964 var han minister uten portefølje i den føderale regjeringen og deretter frem til 1966 minister for forbindelser med det føderale forsvarsrådet.
Tommy Paul
Tommy Paul (født 17. mai 1997) er en amerikansk tennisspiller.
Hans beste resultat i Grand Slam-sammenheng er en semifinale fra Australian Open 2023. I tillegg har han vunnet én tittel på ATP-touren.
Tiangong
Tiangong er en kinesisk romstasjon i lav jordbane. Den er hovedformålet med Tiangong-programmet.
Byggingen av romstasjonen startet i april 2021. Den totale massen blir omkring 80 tonn, ca. ⅕ av Den internasjonale romstasjonen. Siste modul ble skutt opp 31. oktober 2022, og stasjonen ble ferdigstilt 3. november 2022 av de tre romfarerne i Shenzhou 14-ferden.
Byggingen
Den sentrale modulen «Tianhe» ble skutt opp 29. april 2021.
17. juni 2021 ble raketten Shenzhou 12 skutt opp med tre astronauter som skulle uføre arbeid på romstasjonen.
24. juli 2022 ble «Wentian» - den andre av tre moduler - skutt opp med en bærerakett av typen Chang Zheng 5B (Den lange marsjen) fra Wenchang-romsenteret på den tropiske øya Hainan.
«Mengtian» - den siste modulen (som fullfører romstasjonen), ble skutt opp 31. oktober 2022 - også denne med bæreraketten Chang Zheng 5B. Tiangong forventes å være fullt operativ innen slutten av 2022. Romstasjonen har nå (november 2022) fått sin endelige T-form, og er omtrent like stor som den russisk-sovjetiske Mir-stasjonen var.
Kina har brukt mange milliarder dollar på sitt militærdrevne romprogram, med håp om å ha en permanent bemannet romstasjon og til slutt sende mennesker til månen.
S.N. Hansen-gården
S. N. Hansens hus er et kulturminne i Lillesand. Denne rederboligen ble bygget av Samuel Nicolai Hansen i 1836. Hansen var Lillesands ledende mann innen handel og skipsfart.
Huset er tydelig inspirert av Carl Knudsen-gården, nå Lillesand by- og sjøfartsmuseum, som ikke ligger langt unna. Begge disse husene er bygget i engelskpåvirket senempirestil. Bygningen ble tegnet av ingeniørløytnant G. D. Barth Johnson, veimester i Kristiansand stift.
S. N. Hansen startet krambu i Lillesand i ung alder, før han utvidet til trelasthandel og siden havariverft, skipsbygging og rederi. Huset gikk etter Samuels død til hans brorsønn Henrik Hansen, og har siden gått i arv i familien.
Warszawa (Superfamily-album)
Warszawa er en musikkalbum med Superfamily. Albumet ble utgitt i 2007.
Conceição da Aparecida
Conceição da Aparecida er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
The Three Musketeers (1916)
The Three Musketeers er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Charles Swickard.
Handling
D'Artagnan reiser til Paris, og ønsker å bli medlem av de berømte musketerene - kongens personlige livvakter. Han blir deretter sendt av dronningen, på et farlig oppdrag til England. Hans tre følgesvenner blir tatt til fange, eller blir skadet i kamper enten til fots og på hesteryggen.
Men D'Artagnan kommer seg frem til London på egen hånd, og møter hertugen av Buckingham. Han løser oppdraget sitt, men på vei tilbake til Frankrike blir D'Artagnan tatt til fange av sin største fiende: De Rochfort.
Imre Csősz
Imre Csősz (født 31. mai 1969) er en ungarsk judoka.
Han representerte Ungarn under Sommer-OL 2000 i Sydney, der han ble utslått i første runde.
Han tok bronse under Sommer-OL 1992.
Halvard Bachke
Halvard Huitfeldt Bachke (født 13. desember 1873 i Trondhjem, død 22. januar 1948) var en norsk diplomat.
Han var sønn av konsul og skipsreder Halvard Bachke (1838–1875) og Maria Arilda Virginie Huitfeldt (1849–1936), og giftet seg i 1917 med Ragna Othilie Thoresen (1880–1945). Etter examen artium 1892 og cand. jur. 1897 jobbet han utenriks. Med en artikkel i Verdens Gang 18. desember 1905 ga Bachke støtet til opprettelsen av Nordmanns-Forbundet, som ble konstituert 21. juli 1907 i Kristiania. Etter å ha gitt seg i 1945 var han bosatt i Paris. Han døde på julebesøk i Stockholm etter en påkjørsel av bil.
Conceição da Barra de Minas
Conceição da Barra de Minas er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Ebbe Skovgaard
Ebbe Skovgaard (født 18. oktober 1895, død 10. januar 1982) var en dansk billedhugger, keramiker og bonde. Han var sønn av Niels Skovgaard.
Skovgaard utførte en del skulpturer i ungdommen og kjennes særlig for sin portrettbyste av faren fra 1924. Senere foretok han flere reiser til Afrika og modellerte portretter av mennesker fra ulike stammer.
Nord-sør-linjen
Nord-sør-linjen (engelsk:North South Line, kinesisk: 南北線) var den første undergrunnslinjen i Singapore. Pr. 2010 er den 44km lang med 25 stasjoner og er drevet av SMRT Corporation. Linjen er farget rød på undergrunnskartene.
Kamos
Kamos (eller Kamosj, hebraisk Kemosh) var hovedgud for moabittene. Kamos var nasjonal krigsgud.
Kamos nevnes i Bibelen i 4. mosebok (21,29) «fortapt er du, Kamos folk», Dommernes bok (11,24) «hva din gud Kamos lar deg», 1. Kongebok (11,7) «en offerhaug for Kamos» (11,33) «tilbedt Astarte og Kamos», 2. Kongebok (23,13) «Kamos, Moabs vederstyggelighet» og i Jeremias bok (48,7) «Kamos skal gå i fangenskap», (48,13) «Moab ha skam av Kamos» og (48,46) «fortapt er Kamos folk».
Kamos er nevnt på Mesjastelen som må ha stått i et nybygd tempel for guden. Det står på steinen at Mesha, Kemosh-Khans sønn, konge i Moab anla denne helligdommen for Kemosh i Kir-Hareshet.
Skarsfjorden (Tromsø)
Skarsfjorden (også skrevet Skardsfjorden) er en fjord på vestsiden av Ringvassøya i Tromsø kommune i Troms. Fjorden er 6 kilometer lang, og går østover fra innløpet mellom Teistholmen og Bjørnsneset til Nordkjosen innerst i fjorden.
Fjorden går hovedsakelig i østlig retning, men på sørsida av fjorden går de to vågene Sørkjosen og Austerbotn på hver sin side av Skogøya. Bygda Skarsfjord ligger på nordsida av fjorden, ved inngangen til bukta Nordkjosen som ligger lengst nord og innerst i fjorden.
Fv66 går langs østsida av den indre delen av fjorden.
Amenoré
Amenoré (av gresk a = uteblitt, men = måned, rhoia = strøm) er en tilstand av uteblitt menstruasjon. Amenoré finnes i to former - primær og sekundær. «Primær amenoré» betegnes som en situasjon der menstruasjon ennå ikke har inntruffet i en alder av 16 år. «Sekundær amenoré» er opphør av menstruasjon i mer enn 6 måneder.
Årsakene til opphør av menstruasjon kan blant annet være graviditet, underernæring, samt forstyrrelser i livmor, eggstokker og hypofysen.
Tiltak
Dersom det ikke vises tegn til pubertetsutvikling ved 14-årsalder, og dersom menstruasjon uteblir i mer enn 3 måneder, bør lege oppsøkes.
Badmaanyambuugiin Bat-Erdene
Badmaanyambuugiin Bat-Erdene (født 7. juni 1964) er en mongolsk judoka og politiker.
Han representerte Mongolia under Sommer-OL 2000 i Sydney, der han ble utslått i første runde.
Nøtterøy golfbane
Nøtterøy golfbane er en golfbane i Færder kommune i Vestfold. Den ligger på Nøtterøy, like ved kommunens administrasjonssentrum Borgheim. Banen blei påbegynt i 2001 og åpna i 2003. Samtidig med åpninga blei også Nøtterøy golfklubb stifta.
Banen har 18 hull og har par på 72. Den er om lag 6500 meter lang, og har fem teesteder. Det er også en korthullsbane med seks hull, samt en drivingrange. Banen er tegna av Jeremy Turner, mens klubbhusets arkitekt er John H. Støre.
Kulturminner
På Nøtterøy golfbane er det registrert ti kulturminner fra jernalderen, hvorav sju bosetnings-/aktivitetsområder, ett veianlegg, ett gravfelt og éi rydningsrøys. Alle kulturminnene bortsett fra to av bosetningsaktivitetsområdene er freda.
Helmer Halvorsen Bryn
Helmer Halvorsen Bryn (født 23. september 1865 i Romedal på Hedmarken, død 28. mai 1933) var en norsk diplomat.
Bryn gikk ut av Kristiania Handelsgymnasium i 1883, og ble cand. jur. i 1889. I 1892 ble han konsulatstipendiat, og 1893–94 var han konstituert generalkonsul i Buenos Aires. Etter å ha vært visekonsul i Bordeaux i 1895, trådte han inn indredepartementet og ble byråsjef ved 2. utenrikskontor i 1899. I 1902 ble han hele indredepartementets ekspedisjonssjef.
I indredepartementet tok Bryn del i arbeidet med forberedelsene av de diplomatiske reformene som ledet frem til unionsoppløsningen i 1905. Han var blant annet formann i den departementale konsulatkomiteen, som i 1904 utarbeidet det endelige forslaget til et selvstendig norsk konsulatvesen. I 1905 var han tett ved begivenhetenes sentrum, og da det norske utenriksdepartementet ble opprettet 7. juni 1905, ble han dettes første ekspedisjonssjef. I november samme år reiste han som midlertidig norsk utsending til Stockholm for å forhandle om forskjellige spørsmål i forbindelse med avviklingen av unionen.
Etter en tid å ha bestyrt den norske legasjonen i København som chargé d'affaires, ble han i 1906 legasjonsråd i Paris. I 1910 deltok han som en av Norges delegerte ved den internasjonale Spitsbergenkonferansen i Kristiania. 1910–1926 var han norsk minister i Washington, D.C.
Carl Knudsen-gården
Carl Knudsen-gården er en bygård i Lillesand. Den ligger i Nygårdsgade 1 og består av et hovedhus med flere utbygninger. Bygningene er fredet og huser i dag Lillesand by- og sjøfartsmuseum.
Hovedhuset er bygget i engelskpåvirket senempire i 1826, med halvvalmet tak og engelske skyvevinduer. Det har i nyere tid blitt tilbakeført til originalfargen, som klart viser den sterke påvirkningen fra engelsk murarkitektur. Utbygningene har blitt bygget trinnvis, men det er ikke etablert en klar kronologi hittil.
Reder og trelasthandler Johannes Grøgaard var huset opprinnelige byggherre. Han drev krambu i første etasje i hovedhuset. I 1884 ble eiendommen overtatt av skipsfører og reder Carl Knudsen, som gården senere har blitt oppkalt etter.
Knudsens datter Mercedes gav Lillesand kommune forkjøpsrett på gården, med det forbehold at den ble brukt som museum. I 1963 ble den kjøpt, men museet åpnet først i 1970. Imens var det mye debatt om uthus-bygningene skulle rives, noe som heldigvis aldri skjedde.
Huntigeren
Huntigeren (originaltittel: Tigre reale) er en italiensk stumfilm fra 1916, regissert av Giovanni Pastrone.
Handling
Frau Natka er en russisk grevinne med en problematisk fortid, og en enda mer usikker fremtid.
Grevinnen var tidligere gift med en revolusjonær, frem til ekteskapet deres endte i tragedie.
Niels Skovgaard
Niels Kristian Skovgaard (født 2. november 1858, død 3. februar 1938) var en dansk maler og billedhugger.
Han var yngste sønn av maleren P.C. Skovgaard og bror av Joakim Skovgaard. Som helt ung fikk han undervisning av faren samtidig som han gikk i lære hos maleren Christian Carl August Weber. Skovgaard gikk på Kunstakademiet i 1874–1879 uten å avlegge endelig eksamen.
Et av sine første malerier «Hallandsk skovparti med en studevogn» stilte han ut i 1880 og samme år solgte han «En vej i solskin» til Kunstforeningen. Han mottok Sødrings Opmuntringspræmie for «En træskomager i en ellemose» i 1882. I sine tidlige verk arbeidet han helt i den danske naturalistiske tradisjonen, men dette endret seg etter en utenlandsreise i 1883.
Niels Skovgaard arbeidet også som illustratør og bidro med tegninger til flere bøker, blant annet til de islandske sagaene og Axel Olriks Danske Sagn og Æventyr fra Folkemunde (1913).
Skovgaard mottok Thorvaldsenmedaljen i 1937.
International Society for Ecology and Culture
International Society for Ecology and Culture (forkortet til ISEC) er en non-profit organisasjon som holder til over hele verden og har som sitt hovedformål å øke bevisstheten om hva det anser som de grunnleggende årsakene til moderne sosiale, miljømessige og økonomiske kriser i dagens samfunn.
Gruppen hevder at fokus på løssalg – f. eks. blokkere kjernekraftverk, mette de sultne, hjelpe de fattige osv. – bare forvirrer folk og til slutt vil mislykkes som strategi. I stedet argumenterer ISEC for at samfunnet må fokusere på de grunnleggende kreftene som skaper eller forverrer alle disse problemene. Blant disse faktorene som gjør ting verre er blant annet økonomisk globalisering og de konvensjonelle forestillingene om teknologisk og økonomisk «fremgang». Som en løsning på problemene, fremmer ISEC en økonomisk lokalisering og andre lokalt baserte alternativer til den globale forbrukskultur, som beskytter både biologisk og kulturelt mangfold.
ISEC grunnlegger og direktør, Helena Norberg-Hodge, ble sammen med International Society for Ecology and Culture tildelt prisen Right Livelihood Award i 1986 for deres eksemplariske humanitære arbeid.
ISEC har blant annet etablert et nettverk for å bringe sammen grupper og enkeltpersoner fra forskjellige deler av verden som sliter med å opprettholde sin kulturelle integritet i møte med den økonomiske globaliseringen.
Adeliza av Louvain
Adeliza av Louvain, også kalt for Adela og Aleidis (født ca. 1103, død 23. april 1151) var dronning av kongedømmet England fra 1121 til 1135 som den andre hustruen til kong Henrik I av England. Hun var datter av Godefroid I av Louvain, hertug av Brussel og Louvain og landgreve av Brabant.
Henrik var rundt 35 år eldre enn sin brud, som var rundt 18 da de ble gift. Han hadde allerede barn, men ingen overlevende sønn og arving fra sitt første ekteskap til Edith av Skottland (også kalt Matilda), og i tillegg en rekke utenfor ekteskap. Hans andre ekteskap frambrakte ingen barn og han ble derfor nødt til å etterlate sin trone til datteren Maud av England. Etter hans død tilbrakte Adeliza tre år i et nonnekloster før hun hun ble gift på nytt med William d'Aubigny, 1. jarl av Arundel. Et år før hun døde 48 år gammel, forlot hun sin ektemann for å flytte til et kloster i Flandern hvor minst en av hennes brødre også bodde.
Adelizas ekteskap til kong Henrik synes å ha vært vellykket, bortsett fra at det ikke ble velsignet med en ny arving. Flyten av Henriks illegitime barn synes allerede ha opphørt på den tiden han ble gift med Adeliza, og de tilbrakte det meste av deres ekteskap sammen, som på intet vis var uunngåelig i kongelige ekteskap i denne perioden. Hun synes å ha hatt innflytelse i å fremme fransk poesi og andre kunstarter ved hoffet, men spilte liten rolle i politikken.
Tidlig liv og familie
Adeliza av Louvain ble født i byen Leuven (på fransk Louvain) i hva som er dagens Belgia. Hun var kjent for sin skjønnhet, reflektert i epitetet «den vakre jomfru fra Brabant». Kronikøren Henry av Huntingdon omtalte også Adelizas skjønnhet i en avbrytelse i hans Historia Anglorum hvor han slo fast at «En juvel vokser blek på deg, en krone vil ikke skinne. Legg utsmykning til side for naturen skaffer din pryd...»
Dronning
Planene for å få Adelizas giftet med Henrik I av England kan ha begynt da hun var så ung som 16 år, selv fra før Henriks eneste legitime sønn, William Adelin, døde den 25. november 1120 i ulykken med Det hvite skip. Imidlertid, da Henrik trengte en mannlig arving ble ekteskapsplanene framskyndet og den 6. januar 1121 annonserte Henrik det kongelige råd om sine hensikt å gifte seg med Adeliza. Dette ekteskapet ville forsterke Englands allerede eksisterende diplomatiske allianse med det tyske rike. Hun var også en fjern etterkommer av Karl den store slik at hun var velegnet som ektemål for en konge, skjønt hun brakte ikke med seg land eller besittelser, men det hadde heller ikke hans første hustru. Det er antatt at Maud kan ha vært involvert i få dette ekteskapet arrangert ettersom hun var med ham på det tidspunkt det ble forhandlet. Paret ble gift den 24. januar 1121, hun rundt 18 år og han 53 år. Henry av Huntingdon omtalte det kongelige paret i Historia Anglorum hvor han fortalte at den nye dronningen fulgte Henrik til London ved pinse. Hun synes å ha reist omfattende med ham, antagelig for øke sjansene for at hun ble gravid. Til tross for deres nære kontakt ble resultatet aldri et barn.
Henrik var meget sjenerøs overfor Adeliza og økte hennes personlige rikdom og landbesittelser. Hun hadde sin egen husholdning og fortsatte å bånd til sin familie i Leuven. I motsetningen til Henriks første hustru Edith synes Adeliza ha spilt en meget passiv rolle i administrasjonen av kongeriket, antagelig grunnet hennes unge alder. Mens Edith utstedte rundt 31 chartere og stevninger i løpet av hennes tid, ble det under Adelizas femtenårige ekteskap med Henrik utstedt kun ett, og sto kun som vitne til 13 av Henriks mange chartere til tross for at de nesten alltid var sammen.
Rolle som beskytter av kunsten
Til tross for hennes begrensede involvering i politikken synes Adeliza å ha spilte en aktiv rolle som en beskytter av litteratur og kunst, og var innflytelsesrik i å fremme framveksten av franskspråklig poesi ved det engelske hoffet. Mens engelske dronninger tradisjonelt hadde vært beskyttere av kunsten, og et antall av dem, blant annet Edith av Wessex, Emma av Normandie, og Edith av Skottland, hadde finansiert en rekke verk i ulik media, sponset Adeliza hovedsakelig bøker skrevet på fransk. På denne tiden var sekulære bøker på fransk eller anglo-normannisk meget populære, en trend som fikk en drivkraft av rike, aristokratiske kvinner som Adeliza. Philippe de Thaon, anglo-normannisk poet, dedikerte sin zoologiske avhandling kjent som Bestiarium til dronning. I dens innledning var det panegyrisk smiger av dronning: «for en juvels ære som er en enestående vakker kvinne. Og hun er høvisk og klok, av god væremåte og sjenerøs...»
Bestiarium ville ha vært rikelig illustrert, og dens hensikt var å bli lest side for side, ikke i helhet som et dikt. Mange andre verker som Adeliza bestilte var tilsvarende i struktur, inkludert en nå tap Livet til Henrik.
Enkestand og nytt ekteskap
Da Henrik døde den 1. desember 1135 trakk Adeliza seg midlertidig tilbake til benediktinerklosteret Wilton Abbey i nærheten av Salisbury. Hun var tilstede ved dedikasjonen av Henriks grav ved Reading Abbey ved den første årsdagen for hans død. Hun sørget senere for at lys alltid var tent ved hans grav. Omtrent på denne tiden grunnla hun også et hospital for spedalske dedikert sankt Giles (på norsk omtalt som Egidius) ved landsbyen Fugglestone St Peter i Wiltshire.
I 1138, tre år etter at Henrik døde, giftet Adeliza seg med William d'Aubigny, en av Henriks rådgivere. Han var sønn av Guillaume d’Aubigny og Maud le Bigod. Han tok tittelen som jarl av Arundel baser på Adelizas eiendommer. Sammen bodde de i hennes festning Arundel ved kysten av Sussex. De fikk sju barn. Deres barn i den orden de ble født var Alice, William, Olivia, Reynor, Geoffrey, Henry, og Agatha. Olivia og Agatha døde som barn. Blant deres etterkommere var Anne Boleyn og Katarina Howard, andre og femte hustru av kong Henrik VIII av England.
Forholdet til Maud
Selv om det ikke er mye som er kjent om Adelizas forhold til sin stedatter Maud, er det kjent at hun var tilstede ved seremonien da Henrik offisielt navnga Maud som sin arving ettersom kronikøren John av Worcester uttalte at dronningen «sverget [en ed] for kongens datter.» Etter hennes andre ekteskap mottok Adeliza sin stedatter Maud i sitt hjem i Arundel, sammen med Mauds halvbror Robert, 1. jarl av Gloucester, på tross av ønskene til hennes andre ektemann som var en tilhenger av kong Stefan. Da kong Stefan truet festningen med en hær, utleverte hun Maud. Hun sørget imidlertid for trygg adferd slik at Maud kunne komme seg til sin halvbror Robert, jarlen av Gloucester, i Bristol. For resten av den tiden som kalles for det engelske kaos under Stefan forble Adeliza og William lojale til kongen.
Hun senere forrådte dem og utleverte dem over da kong Stefan beseiret festningen. I et forsøk på å forklare Adelizas handlinger foreslo John av Worcester at «hun fryktet kongens majestet og fryktet at hun ville tape de store eiendommene hun holdt rundt om i England.» Han nevnte også Adelizas unnskyldning til kong Stefan: «Hun sverget på ed at hans fiender ikke hadde kommet til England på grunn av henne, men at hun ganske enkelt hadde gitt dem gjestefrihet som person av høy verdighet som en gang sto henne nær».
Besittelser
På grunn av Henriks sjenerøsitet ble Adeliza gitt inntekter fra Rutland, Shropshire og Queenhithe, et stort distrikt i London, med besittelse av byen Chichester. Henrik ga også godset Aston til henne «som hans dronning og hustru». Til landeiendommer som var en del av Adelizas medgift omfattet klosteret Waltham Abbey i Essex, en eiendom i sørøstlige England, med områder i Hertfordshire og Bedfordshire, Buckinghamshire, Berkshire, og Middlesex. Hun hadde eiendom i Devon. Som en gave fra Henrik I fikk hun også en eiendom i Ashleworth, en andel i den kongelige eiendom Berkeley. I 1126 ble hele grevskapet Shropshire gitt til henne, selv om det ikke er listet i Pipe Roll (finansarkivene). Henrik bestemte også at hun var unntatt fra å betale skatt fra mange av hennes besittelser.
Adeliza ga sin bror Joscelin en stor eiendom i Sussex kalt Petworth som var avhengig av hennes festning Arundel. Henrik ga også land til Adeliza som tidligere hadde tilhørt Edith, inkludert Waltham og Queenhithe. Ved første årsdag for Henriks død ga Adeliza godset Aston til klosteret i Reading. Noen få år senere ga hun også en kirke som en gave til klosteret.
Senere år
De er få informasjoner i de historiske arkivene om de siste årene til Adeliza. I 1150 forlot hun sin andre ektemann William for å gå inn i klosteret i Afflighem i Flandern. I annalene til klosteret er hun bare omtalt en gang og det er ved hennes død i 1151. Hennes gravsted er ukjent. En del tradisjoner antyder at hun ble gravlagt i klosteret, men en donasjon som ble gitt av hennes bror Joscelin til klosteret Reading Abbey synes å antyde at hun ble gravlagt der sammen med Henrik I.
Familie
En av Adelizas brødre, Joscelyn de Louvain, kom til England og giftet seg med arvingen Agnes de Percy, og han tok selv navnet Percy.
Selv det er åpenbart at den tidligere dronningen og Joscelyn var svært nære kan han likevel ha vært en illegitim sønn av Adelizas far og således hennes halvbror. Hans barn tok deres navn fra morens slekt, og deres etterkommere inkluderer middelalderens jarler av Northumberland.
Adeliza ga også en medgift til en av hennes kusiner da hun giftet seg i England.
Etterkommere
Adeliza og Williams barn var:
Arena Overøye
Arena Overøye (noen ganger Stordal Alpinsenter) er et skisportanlegg i Stordalen, Stordal kommune i Møre og Romsdal. Skianlegget ligger på ca. 400 moh og har grunnet sin beliggenhet ofte snø.
Anlegget har fire skitrekk, der det høyeste går opp til 800 moh.
L’amant statue
L'amant statue er en opera i en akt av komponisten Nicolas Dalayrac med en fransk libretto av Fouques Desfontaines. Operaen hadde premiere på Fontainebleau slott 4. august 1785 i nærvær av Ludvig XVI av Frankrike.
Otto Landsberg
Otto Landsberg (født 4. desember 1869 i Rybnik, Øvre Schlesien, død 9. desember 1957 i Baarn, Nederland) var en tysk jurist og politiker (SPD).
Landsberg ble medlem av Riksdagen første gang i 1912 og talte for innenrikspolitiske reformer. Han gikk inn for reformer i valglovene for både Preussen og Tyskland, og talte for kvinners stemmerett.
Han ble i 1918 medlem av den provisoriske tyske regjeringen, Rat der Volksbeauftragten. I 1919 ble han statssekretær i rikets justisdepartement og ble justisminister under kabinettet til Philipp Scheidemann (SPD).
På grunn av sin jødiske bakgrunn valgte han å emigrere fra Tyskland like etter at Hitler kom til makten. Han endte opp i Nederland og ble holdt i skjul under okkupasjonen. Han valgte å forbli i Nederland etter krigen.
Conceição das Alagoas
Conceição das Alagoas er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Tom Brown’s Schooldays
Tom Brown's Schooldays er en britisk stumfilm fra 1916, regissert av Rex Wilson.
Enracius
Enracius er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Denne slekten blir regnet til underfamilien hornbiller (Dynastinae), og omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten er utbredt i Australia.
Europamesterskapet i troppsgymnastikk
Europamesterskapet i troppsgymnastikk, også kalt europamesterskapet i TeamGym (tidligere euroteam ) er det offisielle europeiske mesterskapet i troppsgymnastikk (TeamGym). Mesterskapet arrangeres av Det europeiske turnforbundet.
EM er for landslag, i motsetning til f.eks. nordisk mesterskap, som er for klubblag.
Wilhelmplatz
Wilhelmplatz er en tidligere plass i bydelen Mitte i Berlin, som lå på hjørnet av Wilhelmstraße og Voßstraße. En rekke framtrendende bygninger ble reist rundt plassen, blant annet det gamle rikskanselliet (tidlgere Palais Schulenburg), finansdepartemetet og Hotel Kaiserhof, bygget i 1875. Plassen ga navn til en av stasjonene på Berlins undergrunnsbane, som i dag heter Mohrenstraße undergrunnsstasjon.
Plassen ble anlagt i 1721 i forbindelse med utviklingen og utvidelsen av Friedrichstadt, og fikk navnet Wilhelmplatz i 1749 etter Fredrik Vilhelm I av Preussen som også ga navn til den tilliggende Wilhelmstrasse. Den fikk sin første bygning i 1737 med Ordenspalais på plassens nordlige side, som var sete for Johanniter-ordenen. På den veste siden, på andre siden av Wilhelmstrasse, ble Palais Schulenburg reist i 1739.
Circuit Franco-Belge
Circuit Franco-Belge er et belgisk sykkelritt som arrangeres hvert år i oktober. Rittet har blitt arrangert siden 1924. Rittet er fra 2016 et endagsritt og er av UCI klassifisert med 1.1, som en del av UCI Europe Tour.
Conceição das Pedras
Conceição das Pedras er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Malorie Blackman
Malorie Blackman (født 8. februar 1962 i London) er en britisk barnebokforfatter, som er best kjent for den dystopiske Noughts & Crosses-serien i fem bind (2001–08) og for rollen som Children's Laureate fra 2013 til 2015.
Liv
Hun er utdannet som dataprogrammerer, og debuterte som forfatter i 1990. Fra 1990 til 2010 utga hun mer enn 50 bøker: barnebøker, ungdomsbøker, lettlesbøker og bildebøker. Hun har også skrevet for scenen og tv.
Hun ble utnevnt til Offiser av Order of the British Empire i 2008, og tildelt Eleanor Farjeon Award i 2005. Verna Wilkins' biografi om henne, Malorie Blackman, utkom i 2008.
Blackman bor med ektemann og datter i Kent.
Bøker
Ungdomsromanen Pig Heart Boy (1997) om den trettenårige Cameron som trenger en hjertetransplantasjon, ble filmet av BBC i 1999 som en serie i seks episoder. Serien vant en BAFTA-pris. Hun har også skrevet andre tv-manus.
Serien Noughts & Crosses skildrer et alternativt univers, med omvendt rasisme, hvor sorte utgjør overklassen og hvite utgjør underklassen. Et hovedtema gjennom serien er den umulige kjærligheten mellom den fargede overklassejenta Sephy og den hvite gutten Callum. En dramatisering av det første bindet i serien ble framført av Royal Shakespeare Company i 2008.
På norsk finnes Datamaskin-spøkelset (1998) og På sporet (1999, Lie detectives).
Olli Hällfors
Olli Hällfors (født 19. januar 1979) er en finsk trener og tidligere ishockeyspiller. Han kommer fra Vaasa i Finland. Fra 2016 er han assistent-trener i Stavanger Oilers. Han spilte back for Stavanger Oilers i 2002-03 sesongen som endte med opprykk til Eliteserien der Oilers har spilt siden.
Ademar León
Club Balonmano Ademar León er en håndballklubb i León i Spania. Klubben ble stiftet i 1956. Den spiller i den spanske toppdivisjonen Liga ASOBAL og ble seriemester i sesongen 2000/2001. Klubben vant cupvinnercupen i håndball for menn i sesongene 1998/1999 og 2004/2005. De tidligere norske landslagsspillerne Ole Erevik, Kristian Kjelling, Stian Vatne og Thomas Kristensen har spilt for klubben.
To Have and to Hold
To Have and to Hold er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av George Melford.
Handling
Lady Jocelyn, en favoritt ved hoffet til Englands Kong James, slipper unna et tvangsekteskap med den forhatte Lord Carnal ved å flytte til USA i kolonitiden. Der møter hun, og gifter seg snart med, kaptein Ralph Percy. Men de blir fremdeles forfulgt av Lord Carnal.
Lady Jocelyn og hennes nye ektemann havner til slutt på et forlis ved en øde øy - sammen med Lord Carnal. En gruppe sjørøvere oppdager dem der. Men kaptein Percy overbeviser alle sammen om at han selv er en beryktet sjørøver-leder. Men Lord Carnal forårsaker problemer for dem alle sammen, ved å avsløre Percys virkelige identitet.
Singapores undergrunnsbane
Singapores undergrunnsbane (engelsk: Mass Rapid Transit) er et tunnelbanesystem som er grunnstenen i Singapores kollektivtransportsystem. Undergrunnsbanen dekker hele bystaten Singapore. Første delen av systemet åpnet 7. november 1987 og systemet har i 2010 4 linjer og 79 stasjoner fordelt på 129,7 km.
Historikk
Nettverket har siden blitt utvidet ytterligere. Blant annet en S$1,2 milliarder utvidelse av Nord-sør-linjen til Woodlands som sto ferdig 10. februar 1996. I løpet av 1990-tallet ble det bygget tre bybanelinjer i tillegg til undergrunnsbanen. I 2002 sto utvidelsen til Changi lufthavnen ferdig. Nord-øst-linjen som var den første linjen som ble drevet av SBS Transit åpnet 20. juni 2003 og var den første helautomatiserte førerløse linjen i verden.
Circle-linjen
Når Circle-linjen står ferdig i 2012 vil den være 35,7 km lang med 31 stasjoner. pr. (2010) er 16 stasjoner i drift. Circle-linjen forbinder alle de andre undergrunnslinjene og gjør det mulig for de reisende å unngå de trafikkutsate stasjonene City Hall og Raffles Place. Hittil er kun steg 1-3 satt i drift mens steg 4 og 5 vil komme i drift i 2011.
Downtown-linjen
Linjen er under planlegging. Når den blir ferdig vil den bestå av 40 km med spor og 33 stasjoner som vil forbinde nordvestlige og østlige deler av Singapore med Marina Bay og Singapore sentrum (CBD). Linjen kommer til å bli ferdig i tre steg, det første steget åpner i 2013, det andre i 2015 og det siste i 2016.
Josef Martínez
Josef Martínez (født 19. mai 1993 i Valencia, Venezuela) er en venezuelansk fotballspiller som spiller for den amerikanske klubben Atlanta United.
Berkeley (Gloucestershire)
Berkeley er en småby og sogn i det seremonielle grevskapet Gloucestershire i England. Den ligger i området Vale of Berkeley mellom østbredden av elven Severn og motorveien M5, og innenfor det administrative distriktet Stroud. Byen er kjent for Berkeley Castle hvor den fengslete kong Edward II myrdet i 1327. Berkeley er også fødestedet til Edward Jenner. Ved Berkeley ligger det stengte Berkeley kjernekraftverk.
Telavåggata (Oslo)
Telavåggata er ei lita gate på øvre Tøyen i bydel Grünerløkka i Oslo. Gata går fra Monrads gate til Finnmarkgata, og fortsetter så som gangsti/parkeringsareal innover mot parkanlegget Tøyenparken/Ola Narr.
Navnet er til minne om bygda Telavåg, som blei jevna med jorda i en tysk hevnaksjon under andre verdenskrig.
På nordsida ligger ei vinkelforma boligblokk med oppgangene som har nummer 2 til 8 (like nummer). Det er et butikklokale i første etasje ut mot Sars' gate. Dette er den eineste bygninga med adresse til Telavåggata. Området består ellers av lamellblokker fra tida like etter krigen.
All American
All American er en musikkalbum med Superfamily. Albumet ble utgitt i 2013.
Conceição de Ipanema
Conceição de Ipanema er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.