cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tegnets forsvarere
Bøkene handler om forfatteren Louis Mackenzie og om den fantasiverdenen han skriver og lever seg inn i. I landet Alfabeta-Nia er en dyp sannhet blitt avslørt for folket, nemlig at livet deres består av bokstaver og ord. Men er de i stand til å håndtere en slik kunnskap? Snart blir de splittet i synet på om det finnes en forfatter bak setningene, noe som fører til stor strid. Handlingen i bøkene foregår på flere plan. I den ene virkeligheten løses konflikter med penn; i den andre løses de med sverd.
De tre bøkene representerer begynnelsen, midten og slutten av det lange forfatterskapet til Louis Mackenzie. I Den første boken, I begynnelsen var tegnet, er han 17 år, og handlingen foregår under den andre verdenskrig. I den siste boken nærmer han seg 80 år og skal avslutte livsverket sitt.
1265 Schweikarda
1265 Schweikarda er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eos. Den ble oppdaget 18. oktober 1911 av Franz Kaiser ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Bernardo Provenzano
Bernardo Provenzano (født 31. januar 1933 i Corleone på Sicilia i Italia, død 13. juli 2016 i Milano) var et medlem av den sicilianske mafiaen (Cosa nostra) og er mistenkt å være leder for Corleonesi, en mafiafamilie fra landsbyen Corleone, og således de facto capo di tutti capi (sjefen over alle sjefer) for hele den sicilianske mafiabevegelsen. Han ble fanget av siciliansk politi 11. april 2006, etter å ha vært ettersøkt i 43 år.
Sandungen (Oslo)
Plassen Sandungen, ved vestenden av Store Sandungen er Nordmarkas største. Plassen ble sannsynligvis ryddet av finner på midten av 1600-tallet. Bønder fra Ringerike setret på Sandungsbekkseteren. Brukerne av denne seteren hadde kvern i Katnoselva på 1800-tallet.
Bernardo Provenzano
Hans kallenavn er Binnu u tratturi (traktoren), fordi han tidlig i sin karriere som gangsterleder meide ned folk for fote. Et annet kallenavn er Bokholderen, p.g.a. den diskrete og forsiktige fremgangsmåten han brukte til å drive sitt kriminelle imperium – noe som står i kontrast til mange av hans langt mer voldelige forgjengere.
Etter et lengre, sterkt bevoktet sykehusopphold på San Paolo- sykehuset i Milano, døde han 13. juli 2016.
Tidlige år
Han vokste opp i Corleone og ble med i mafiaen sent i tenårene. På denne tiden var Michele Navarra leder av Corleonesi, men Provenzano ble nær venn av Luciano Leggio, en ung og ambisiøs gjengleder. Navarra og Leggio innledet krig mot hverandre på midten av 1950-tallet.
Leggio havnet i fengsel for mord i 1974 og overlot ledelsen til Totò Riina og Bernardo Provenzano.
Riina styrte hensynsløst og utløste etterhvert mafiakrigen i 1981/82 som kostet over tusen mafiamedlemmer livet. Krigen resulterte i at Corleonesi ble den dominerende mafiagruppen på Sicilia. Man tror Provenzano stod i bakgrunnen og styrte den økonomiske siden av de kriminelle virksomheten han og Riina drev, særlig heroinhandelen.
Totò Riina ble arrestert i januar 1993 og ble sendt i fengsel på livstid for å ha beordret en rekke mord, inkludert to voldsomme og mye omtalte sprengninger som drepte dommerne Giovanni Falcone og Paolo Borsellino.
Skjult Gudfar
Inntil han ble arrestert i 2006, var ikke Provenzano blitt sett offentlig siden tidlig på sekstitallet. Da hans kone og to voksne sønner kom ut fra skyggene i 1992, spekulerte mange i om han kunne være død av naturlige årsaker (eller av andre grunner). Informanter avkreftet spekulasjonene og sa at etter Riinas arrestasjon i 1993 hadde Provenzano styrt Corleonesi-familien. Det har også vært hevdet at to andre mafiamedlemmer, Leoluca Bagarella og Giovanni Brusca, utfordret Provenzano for tronen i familien, men begge ble arrestert og fengslet i henholdsvis 1995 og 1996.
Da han ble arrestert i 2006 hadde Provenzano vært på rømmen fra lovens lange arm siden han ble siktet for mord i 1963 – altså i en sammenhengende periode på 43 år. Det eneste kjente bildet av ham ble tatt på femtitallet. Myndighetene var nær ved å fange ham de siste ti årene. Det kan synes utrolig at én mann klarte å holde seg usynlig så lenge under normale forhold, spesielt på en såpass liten øy som Sicilia. Mange tror at 'Onkel Bernie', som Provenzano er kjent som blant sine venner, har hatt en avtale med italienske myndigheter om at de ikke skulle plage ham. Det faktum at hans forgjenger, Totò Riina, endelig ble arrestert i sitt hjem etter å ha vært på rømmen i 20 år, kan sies å styrke denne teorien.
Ifølge tidligere «gudmor», nå informant, Giuseppina Vitale, var Provenzano å se på et Cosa Nostra-møte i 1992 – kledt i lilla kappe, som en katolsk biskop. Mange av Provenzano-notatene som politiet hadde fått hendene i avsluttet med «Må Herren velsigne deg og bevare deg» og lignende religiøse sitater. Hvorvidt dette gjenspeiler en genuin religiøsitet eller kun er spill for galleriet er uavklart.
Provenzano ble endelig fanget av italiensk politi den 11. april 2006, i nærheten av sin hjemby Corleone. En talsmann for politiet i Palermo, agent Daniele Macaluso, sa at Provenzano hadde blitt arrestert i morgentimene, 50 km syd for Palermo, og skulle overføres til den sicilianske hovedstaden.
NSB type 49
NSB type 49, også kjent som «Dovregubben», var en norsk damplokomotivtype som ble konstruert for at ett lok skulle erstatte to lok av type 30 og holde høyere hastighet i de sterke stigningene på Dovrebanen. Type 49 betegner høydepunktet og slutten på norsk damplokomotivproduksjon. De var teknisk avanserte, sterke og raske, men hadde en meget komplisert konstruksjon og ble derfor aldri helt driftssikre. De tre første lokomotivene var prototyper, men ble satt i ordinær drift nesten med en gang og uten tilstrekkelig prøvekjøring. De var befengt med mange 'barnesykdommer' og stod mye på verksted før krigen. De fire neste lokomotivene ble levert i 1940-41. Under krigen måtte NSB gjøre andre prioriteringer enn å holde avanserte lokomotiver i drift. Etter 1945 ble lokene satt i stand for igjen å trekke Dovrebanens hurtigtog over høyfjellet, og i 1950-årene fungerte de stort sett tilfredsstillende. De gikk i persontogene mellom Otta og Trondheim, Ht. 401/402 og Ht. 405/406. (Ht. 401/402, ble ved stor trafikk kjørt hver dag, men ble ikke satt inn i daglig helårsrute før i 1951. Kjørelengden for de 7 lokomotivene økte derfor etter 1951). Fra 1948 gikk «Dovregubbene» i dagtoget fra Trondheim til Dombås mens de i nattoget gikk til Otta. De ble avløst av diesellokomotiver av type Di 3 som hadde lavere ytelse. I stigningene klarte type 49 å holde en hastighet på 70 km/t mens Di3 bare klarte 38 km/t. Men Di3 var mer økonomisk i drift.
Lokomotivet kom i tre utgaver, 49a (1935), 49b (1936) og 49c (1940-41). De ble produsert av Hamar Jernstøberi, Thunes mekaniske verksted og Krupp i Essen. I tillegg til de syv leverte lokomotivene, ble syv nybestilte maskiner fra Krupp ødelagt i et bombeangrep under produksjon i Tyskland. Fire lokomotiver under bygging hos Thune ble aldri fullført, men endte som reservedeler for de 7 eksisterende maskinene. Disse 11 lokomotivene var tenkt brukt på den nye Sørlandsbanen og ville trolig fått betegnelsen type 49d. Type 49c nr. 470 og 471 overvant under produksjon hos Krupp i begynnelsen av krigen mange av de barnesykdommene som de tre første maskinene slet med, og etter krigen hadde de sammen med 49c, nr 472 og 473, bygget av Thune etter tyske tegninger, i gjennomsnitt et dobbelt så høyt årlig kilometerløp. (Mellom 1951 og 1957 kjørte for eksempel nr. 463 152 829 km mens nr. 470 kjørte hele 407 762 km). Krupp hadde forandret konstruksjonen på fire punkter, reduksjon av sylinderdiameteren med 20 %, forlengelse av rammen over bakre løpeboggi, større heteflate og enkel skorstein. 49c var mer økonomisk i drift enn 49a og b. Nr. 464 ble hensatt 16. september 1953 etter en sylinderskade, mens de øvrige ble tatt ut av drift i 1957. Lok 470 var det siste i bruk, og det ble hensatt 4. september 1957. Lok 464 ble utrangert 20. juni 1958, mens de øvrige ble utrangert 16. desember samme år. Alt i alt står «Dovregubben» som en stor bragd i norsk damplokomotivkonstruksjon selv om de langt i fra var vellykkede driftsteknisk.
Lokomotivene fikk numrene 463, 464, 465, 470, 471, 472 og 473. Offisielt ble kun nr 463 gitt navnet «Dovregubben» med et navnskilt på tenderen, men alle lokomotivene ble raskt kjent under samme navn. Lokomotiv nr. 470 står utstilt på Norsk jernbanemuseum.
Michael W. Smith
Michael Whitaker Smith (født 7. oktober 1957 i Kenova i Vest-Virginia) er en amerikansk låtskriver, sanger, musiker, forfatter og skuespiller. Han har vunnet tre Grammy-priser, én American Music Award og solgt mer enn 13 millioner album. Han har stått på listen over People Magazine’s femti vakreste mennesker, og blitt kåret til en av rockemusikkens fremste keyboardister av Keyboard Magazine.
Smith er gift og har fem barn.
Diskografi
Studioalbum:
Singler (med beste plassering på Billboard i parentes):
Michael W. Smith har i tillegg utgitt flere samlealbum, livealbum, bøker og filmer.
Bodes galakse
Bodes galakse (også kjent som Messier 81, M81 eller NGC 3031) er en LINER-spiralgalakse som ligger rundt 11,6 millioner lysår unna jorden i stjernebildet Store bjørn. Den er en del av de lyseste galaksene som kan ses fra jorden. Et sort hull på 70 millioner solmasser finnes i galaksens sentrum.
For rundt 300 millioner år siden hadde M81 ei nærpassering av galaksene NGC 3077 og M82.
Engsetdalsvatnet
Engsetdalsvatnet er en innsjø i de tidligere kommunene Skodje og Haram (fra 2020 i Ålesund) i Møre og Romsdal. Den har utløp mot vest til Tennfjordelva.
Operasjon Ichigo
Operasjon Ichigo ble utkjempet fra 17. april til desember 1944, på en tid da de japanske styrkene ble presset stadig hardere av de allierte i Stillehavet under Stillehavskrigen, og endte med en klar japansk seier. Japanerne tok over mye av det bebodde Kina. Der begikk de enda flere mord av sivile. De fikk også landkobling med kolonien de hadde i Indokina
Militære mål
Japanernes hovedmål var å åpne en vei på land til det japanskokkuperte Fransk Indokina og å ødelegge Amerikanske flyplasser i Sør-Kina (blått på kartet) som bombere angrep de japanske hovedøyene og japanske skip. Dette klarte de, men det ga ingen ting fordi det var for sent. Krigen var ferdig før effektene begynte å komme.
Beskrivelse
Felttoget besto av tre separate slag i de kinesiske provinsene Henan, Hunan og Guangxi, som japanerne kalte Operasjon Kogo (slaget om Sentral-Henan), Operasjon Togo 1 (slaget om Changcheng) og Operasjon Togo 2 og Togo 3 (slaget om Guilin-Liuzhou).
I desember nådde de japanske styrkene Indokina, og oppnådde dermed operasjonens mål, uten at dette hadde stor praktisk betydning. Japanerne okkuperte riktignok flyplassene langs kysten, slik at Amerikanere måtte operere fra lenger inn i landet, men tidlig i 1945 oppretta de en base på Marianene som gjorde at de likevel kunne angripe Japan med fly. Derfor mener historikere at offensiven var et sløs av liv og tid.
Hervors saga
Hervors og Hedreks saga (norrønt Hervarar saga ok Heiðreks), eller ofte referert til som kun Hervors saga (Hervarar saga), er en legendarisk saga fra slutten av 1200-tallet som kombinerer emner og ulike fortellinger fra flere eldre sagaer. Det som knytter sagaen sammen er det magiske sverdet Tyrving/Tyrfing, som gjør den som bærer det uovervinnelig, og det går i arv fra generasjon til generasjon. Fortellingen har sterke mytologiske innslag. De islandske forfatterne er ukjente, og teksten er blitt bevart i tre ulike varianter, håndskriftene «R», «H» og «U».
Det er en verdifull saga av flere ulike grunner foruten dens litterære kvaliteter. Den inneholder tradisjonene om krigene mellom goterne og hunerne fra 300-tallet, og den siste delen i U-håndskriften er benyttet som en kilde for svensk middelalderhistorie, skjønt denne er antagelig et sent tillegg. I tillegg er den en viktig kilde som inspirasjon for Tolkien da han satte sammen sine legender om Midgard. Imidlertid kan sagaen være mest verdsatt for sin minneverdige billedbruk, eller for å sitere fra når hunerne invaderer:
Sammendrag
Sagaen handler om sverdet Tyrving og om hvordan det ble smidd og forbannet av dvergene Dvalin og Durin for kong Svaverlame (Svafrlami). Han gifter bort datteren Eyfura (Øyfura), som er den vakreste av alle møyer, samt gir han bort det mektige sverdet til Arngrim på Bolm. De reiser til øya Bólmr, identifisert som Bolmsö i Småland – skjønt i senere utgaver av sagaen hevdes det å være en øy ved navn «Bolm» i Hålogaland.
Mot slutten av sagaen fortelles det at Angantyr hadde sønnen Heidrek Ulveham (Heidhrekr Ulfhamr), som siden var konge av Reidgotaland i lang tid. Han hadde datteren Hild som var mor til Halvdan Raske som igjen var far til Ivar Vidfamne. Etter Ivar Vidfamne er det en liste av svenske semilegendariske konger opp til Filip Halstensson. Dette var sannsynligvis skrevet ved et langt senere tidspunkt enn resten av sagaen og lagt til av en senere redaksjon
Versjoner
Sagaen er bevart i flere manuskripter, men det er tre adskilte versjoner som kalles for håndskriftene «H», «R», og «U», og hvor H og R er bevart på pergamentpapir. H er bevart i Hauksbók (A.M. 544, 4to), av Haukr Erlendsson (død 1334), fra ca. 1325. R eller MS 2845, 4to er fortsatt oppbevart i Det Kongelige Bibliotek i København og det er datert til 1400-tallet. Det er også en versjon kalt U som er detvis bevart som R:715 i universitetsbiblioteket ved Uppsala universitet; Carolina Rediviva, og som AM 203 fol. i universitetsbiblioteket i København. Denne versjonen er fra midten av 1600-tallet og ble skrevet av Síra Jón Erlendsson i Villingaholt på Island (død 1672).
Alle disse kildene skiller seg fra hverandre. Eksempelvis er R betraktet som den som ligger nærmest den opprinnelige versjonen og er mer lik U enn til H, men mangler det første kapitelet og en avslutning. På den andre siden inneholder den Hjalmars dødskvad. H slutter med Gestumblindi og R avsluttes rett før slutten på kapittel 12. Imidlertid er det to kopier av H, AM 281, 4to (h1) og AM 597b, 4to (h2), fra 1600-tallet, og disse to kopiene har bevart gåtene til Gestumblindi fra H-versjonen.
Alle svenske oversettelser med unntak av den siste bygger på U-håndskriften fra 1600-tallet. Den første oversettelsen ble gjort av Olof Verelius i 1672. På 1800-tallet ble sagaen oversatt på nytt av Arvid August Afzelius og i 1888 atter av Albert Ulrik Bååth. Den aller siste svenske oversettelsen ble gjort i 1995 av Lars Lönnroth i boken Isländska mytsagor og ble gjort på grunnlag av R-håndskriften fra 1400-tallet.
Alder
Hendelsene i goterkrigene med hunerne er av betydelig alder, og er basert på hendelser tidlig eller på midten av 300-tallet som ble videreformidlet i mer enn tusen år.
Det er et tegn på sagaens høye alder at navnene opptrer i ekte germanske former og ikke i en form som påvirket av latin. Navnene for gotere synes å ha gått ut av bruk etter 390, eksempelvis Grýting (østgotisk, tilsvarende den latinske formen Greutungi) og Tyrfing (vestgotisk, tilsvarende den latinske formen Tervingi). Hendelsene skjer der goterne holdt til i løpet av krigene med hunerne. Den gotiske hovedstaden Arheimar er lokalisert ved elven Dnepr («...á Danparstöðum á þeim bæ, er Árheimar heita...»), kong Heidrek dør i fjellkjeden Karpatene («...und Harvaða fjöllum») og slaget med hunerne skjer på slettene ved Donau («...á vígvöll á Dúnheiði í Dylgjudölum»). Det mytiske Myrkviðr (norrønt for «mørk skog») som skiller goterne fra hunerne kan tilsvare det antikke stedsnavnet Palus Maeotis, det vil si der hvor elven Don renner ut i Azovhavet.
Selv om navnene peker mot et historisk grunnlag er hendelsene slik de er beskrevet i sagaen sterkt forvrengt og vanskelig å sette sammen med andre kilder. Ettersom navnet Heidrek (norrønt Heiðrekr) er kvasisynonymt med Ermanarik (død 376), en østgotisk konge (heiðr betyr «ære» / «heder», og Aírman-, norrønt Jormund betyr «stor»), er en mulig sidestilling at Heidrek den vises sønnesønn Heidrek Ulveham tilsvarer Ermanarik. Etter sigende skal Heidrek Ulveham ha styrt over goterne for en lang tid og Jordanes forteller at Ermanarik levde i 110 år. Om det er så kan Hervors saga reflektere en del av gotisk historie som ikke er dekket av andre kilder.
Tolkien
Det er mye i denne sagaen som lesere av Tolkiens verk vil kjenne igjen. Det er for eksempel Rohirrim, tapre skjoldmøyer, Myrkviðr (engelsk «Mirkwood»), hjemsøkte gravhauger som kaster fra seg forheksede sverd, et episk slag, et flammende sverd og to dverger ved navn «Dwalin og Durin». Tolkiens yngste sønn Christopher Tolkien oversatte sagaen i 1960 og ga oversettelsen tittelen The Saga of King Heidrek the Wise.
Fylkesvei 1822
Fylkesvei 1822 går mellom Kvæken og Farmenstua i Hamar kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 124 (Hedmark).
VGS
VGS kan vise til:
Trondheims flagg
Trondheims flagg viser en gul rose på rød bunn. Flagget er et av Trondheim bys offisielle symboler og ble formelt godkjent av byens formannskap i 1989 og ved kongelig resolusjon samme år.
Nyperosen er Trondheims kommuneblomst. Det fins flere viltvoksende arter nyperoser i kommunen, deriblant kanelrose og kjøttnype.
Trondheims- eller Tronhjems-rosen er en stilisert utgave som henter sine trekk fra disse. Allerede i middelalderen ble blomsten brukt i symbolsk form, blant annet som Olavssymbol, muligens som en gjengivelse av rosevinduet på Nidarosdomen.
Den stiliserte trondhjemsrosen er en kopi av den engelske tudorrose. Flagget er utformet av professor Arne E. Holm.
Trondheimsrosen er så nært knyttet til Trondheim at Riksarkivet har gitt byen fortrinnsrett, selv om også en rekke andre kommuner ønsket å benytte rosen som våpenfigur. Staten har siden opphevet loven som krever kongelig godkjenning av kommunale flagg og våpen, etter råd fra Riksarkivet. Sørum kommunes våpen har en rød rose på gull skjold, etter Sudreimsættens våpen fra middelalderen.
Santa Monica
Santa Monica er en kystby i Los Angeles County i USA med 96 500 innbyggere (2004). Med 325 soldager i året er byen et populært turistmål. Den svært populære stranden, Santa Monica Beach, har en flott beliggenhet.
VM i curling for menn 2006
Curling-VM for herrer 2006 ble arrangert 1. april – 9. april 2006 i Paul Tsongas Arena i Lowell i Massachusetts (USA).
Eksterne lenker
WCF Statistics
Norges Curling Forbund
Cruiseskip
Et cruiseskip, eller krysstoktskip, er et skip som er spesialbygd for cruisetrafikk. Cruiseskip kan sammenliknes med flytendehotell tilpasset forskjellige segmenter i markedet. Moderne cruiseskip skal i tillegg til høy lugarstandard ha gode restauranter og barer og omfattende fritids-, underholdnings- og tax-free shoppingtilbud. Svømmebasseng, kino, bibliotek, golfsimulator, trimsenter og kasino er blant basistilbudene på cruiseskip.
I norsk farvann og i norsk eie tidlig på 1900-tallet, var DY «Meteor» og MY «Stella Polaris» kjent. Disse er gode eksempler på tidlige, eksklusive cruiseskip, og jordomseilinger med 100 passasjerer var et populært cruisetilbud.
I dag er det først og fremst de store cruiseskipene med korttidscruise og passasjerkapasitet på rundt 4 000 gjester som er kjent for folk flest. I desember 2010 var det RCCL-eide skipet MS «Allure of the Seas» verdens største.
Det finnes imidlertid fortsatt mindre skip som tilbyr eksklusive cruiseprodukter.
Tvillingskipene Allure of the Seas og Oasis of the Seas er verdens to største cruiseskip med en bruttovekt på 225 282 tonn og lengde på 360 meter. Allure er faktisk hele 50 millimeter lenger enn Oasis selv om de var designet til å være identiske, hvilket gjør Allure of the Seas til det største passasjerskipet i verden. Skipene har en to etasjers dansesal, en forestillingssal med 1380 sitteplasser og en skøytebane.
Forurensing
Verdens trafikk av cruiseskip vokser med ca. 8 % årlig. I vestnorske fjorder blir fisken borte, og lokalbefolkningen plages av smog i cruise-sesongen. Eksos fra et cruiseskip har 90 % høyere innhold av svovel enn eksos fra en bil. Et cruiseskip genererer daglig nesten like mye avfall som en stor kommune. I løpet av en ukes cruise kan det dreie seg om opptil 50 tonn kloakk. Der finnes ingen forbud mot utslipp av «grått vann» (dvs vann fra dusj, vask og oppvask).
Undersøkelser har påvist at cruiseskipenes «grå vann» slipper de farligste miljøgiftene, slik som bromoform, cyanid, naftalin, benzofluorantren, karbon tetraklorid og toluen, ut i vann og luft. Noen av disse stoffene er svært kreftfremkallende. Cruise-turisme slipper imidlertid unna internasjonal klimapolitikk, og derfor kommer cruiseskipenes utslipp ikke med i noen lands klima-regnskap. Alaska har delvis tapt kampen for å få cruiseskipene til å redusere utslippene.
Stuora Gámasjávri
Stuora Gámasjávri er en innsjø på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen ligger i Bardu kommune i Troms og Finnmark.
Addington (Croydon)
Historie
Stedsnavnet er angelsaksiske og har betydningen Eadas ton, og hvor første ledd Eada eller Æda er et mannsnavn og ton er en gård. I Domesday Book (1086) nevnes to herregårder, med Godric og Osward som eiere. I gamle dager var navnet Edintona, og deretter Eddintone. Landsbyen lå innenfor den angelsaksiske administrative inndelingen Wallington hundred (herred).
Addington Palace dominerer landsbyen. Herregården til Leigh-slekten lå tidligere bak kirken. Pamela, grevinne Mountbatten er en etterkommer av denne slekten. Det er en ganske enkel herregård som ble bygget i 1780 med en landskapsplanlegging av Capability Brown. Det var hjemmet til en erkebiskop av Canterbury på 1800-tallet. I løpet av det påfølgende århundret var det i rekkefølge en hjemmet til en diamantforhandler, et Røde Kors-sykehus, et hotell og musikkskole, og er nå et sted som leies ut for ulike anledninger, hovedsakelig brylluper.
En lokal historie forteller at Henrik VIII beilet til Anne Boleyn på en kongelig jaktstue i nærheten. Jaktstuen skal ha tilhørt familien som eide Wickham Court. Denne historien er ikke sann, men fortelles ofte.
Et palladiansk gods ble reist i Addington rundt midten av 1700-tallet av Barlow Trecothick fra Boston. Etter å ha vendt tilbake fra Amerika ble han parlamentsmedlem og Lord Mayor of London. Etter hans død fortsatte nevøen James Ivers, senere Trecothick, arbeide. Hageanlegget ble anlagt av Capability Brown. Da Croydon Palace etter hvert kom i for dårlig stand kjøpte erkebispedømmet Canterbury det som en landlig residens for erkebiskopen. Den siste av dem som brukte det var Edward White Benson.
1267 Geertruida
1267 Geertruida er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 23. april 1930 av Hendrik van Gent ved Union Observatory i Johannesburg.
BackTrack
BackTrack er en Linux-distribusjon som kan kjøres fra Live CD eller minnepinne. Nyere versjoner kan også installeres på hardisk, eventuelt som virtuell maskin.
Bruksområder
BackTrack er designet for å teste sikkerheten på ulike systemer.
Versjoner
Backtrack yter bare support på nyeste versjon av programmet.
Danskebåt
Danskebåt er en betegnelse for passasjerskip som går (eller har gått) i rute mellom Norge og Danmark. Liknende betegnelser er også kielferga for passasjerskip som går mellom Oslo og Kiel, handleferge for passasjerskip som går mellom Sandefjord (tidligere også Sarpsborg og Tønsberg) og Strömstad, og bastøferga for passasjerskip som går mellom Moss og Horten.
I Danmark kalles ruter mellom Norge og Danmark for Norgesbåden eller Oslobåden, selv om ferjen ikke nødvendigvis går til Oslo.
Alle ruter
Gjennom tidene har mange rederier og mange skip trafikkert farvannene mellom Norge og Danmark. Listen under er ikke komplett, og sikkert ikke feilfri, men er et utvalg av ruter hentet fra en dansk database, www.faergelejet.dk. Enkelte av disse rutene hadde kort levetid, og hvor data har vært lett tilgjengelig, er årstall angitt. Hvilke skip som trafikkerte rutene kan de interesserte finne i angitt danske database.
Ferjestrekningene er satt opp fra avgangshavn i Norge fra vest mot sør og øst, likeledes med ankomsthavn i Danmark fra sørvest og langs Danmarks kyst «med klokken».
Sigargalaksen
Sigargalaksen (katalogisert M82 og NGC 3034) er en galakse med kraftig stjernedannelse. Den ligger rundt 12 millioner lysår unna jorden i stjernebildet Store bjørn. I galaksens sentrum blir stjerner dannet ti ganger raskere enn i hele Melkeveien.
Sedan
Sedan kan vise til:
Palassmuseet
Palassmuseet kan være en rekke museer i verden.
Ask (fornavn)
Ask er et mannsnavn avledet av norrønt askr som betyr tresorten «ask».
Palassmuseet
I kinesisk sammenheng kan det være:
Ask (fornavn)
Ask er også et etternavn.
Utbredelse
Ask var svært lite brukt som navn på guttebarn i Norge før på 1990-tallet.
Narconon
Narconon (NN) er en internasjonal non-profit-organisasjon som rehabiliterer mennesker med rusmiddelavhengighet. Behandlingen er ganske omstridt og det har ikke lykkes dem å etablere seg i Norge og blitt godkjent som behandlingsform av myndighetene. Narconon-sentre finnes både i Danmark og Sverige, samt titalls andre land. Selv om det benektes så har NN tette bånd til scientologi og scientologikirken. Behandlingen NN tilbyr er omtrent lik hva et nytt scientologmedlem må gjøre i starten for å lære basicen, men også helt vitale steg ifølge kirken for at den det gjelder skal få fremgang.
Det deuteronomistiske historieverk
Det deuteronomistiske historieverk (ofte forkortet enten DtrH eller DtrG) er en betegnelse på følgende historiske bøker i Det gamle testamente: Deutronomium (5. Mosebok), Josvas bok, Dommernes bok, Samuelsbøkene, og Kongebøkene. Det deuteronomistiske historieverk har fått navn etter Deutronomium. Det deutronomistiske historieverk utgjør ca. 1/4 av innholdet Det gamle testamente.
Det deuteronomistiske historieverk utgjør en sammenhengende fortelling som gir en historie-teologisk fortokning av Israels historie i de rundt 700 år de oppholdt seg i Kanaan, fra ørkenvandringstiden til Jerusalems erobring og bortføringen til Babylon 587 f. Kr. Verket er antagelig resultat av en lengre redigeringsprosess og har muligens blitt til på 400-tallet før Kristus eller senere.
Resten av kjernefortellingen består av den såkalte Tetratauken (dvs. «Firerboken» bestående av Genesis, Exodus, Leviticus og Numeri).
Begrepet og forskningen
Den tyske forskeren Julius Wellhausen, som tydeligst formulerte den såkalte Firekildehypotesen sent på 1800-tallet, hevdet at de gammeltestamentlige bøkene Josva til Andre Kongebok hadde blitt redigert av den samme person eller miljø som stod bak 5. Mosebok (Deutronomium). Wellhausen daterte denne redaksjonen til før-eksilsk tid, noe etter kong Josjias reform (ca. 622 f.Kr., jf. Andre Kongebok 22-23).
Elvebåt
Elvebåt er en båt som en konstruert og bygd for å trafikkere en elv.
Det deuteronomistiske historieverk
Begrepet og forskningen
På 1900-tallet hevdet en annen tysk forsker, Martin Noth, i en viktig bok, Überlieferungsgeschichtlichen Studien («En historie om tradisjonene i Pentateuk» 1943), at det ikke var tale om en redaksjon, men en bevisst konstruksjon. Ifølge Noth var det en person som benyttet føreksilske kilder, men som bearbeidet de inn i tiden under landflyktigheten, ned mot midten av 500-tallet f.Kr. Etter Noth har flere forskere bidratt til å utdype og videreutvikle hans hypotese. Enkelte arbeider ut ifra tanken om at det har vært flere redaksjoner, mens andre peker på at det er snarere et teologiske miljø som har preget bøkene og ikke én person.
Puma (andre betydninger)
Puma kan vise til flere ting:
Det deuteronomistiske historieverk
Bakgrunn og tidsrom
Historieverkets hoveddel har vært 5. Mosebok, Josvas bok, Dommernes bok, Samuelsbøkene og Kongebøkene. Verket er blitt til blant prester, enten inspirert av, eller kanskje inspirasjonen til, kong Josias' religiøse reform i 622 f.Kr. Hovedidéen her var at den rette gudsdyrkelsen bare kan finne sted i Jerusalems tempel. Grunnsynet er at Israels skjebne er direkte avhengig av folkets forhold til Jahve, og det babylonske fangenskap fra 587 f.Kr. tolkes dermed som den guddommelige straff for århundrers forsyndelser mot Jahve.
Elvebåt
Den kan være lang, smal og liten, som for eksempel båtene som brukes på Tana, grenseelva mellom Norge og Finland. Elvebåtene her er utstyrt med både årer og stake. Fram til påhengsmotoren ble vanlig har man staket båten oppover elva med håndkraft. Elvebåten i Tana er spesielt tilpasset til det tradisjonelle stengselsfisket.
Elvebåter som går på Rhinen og Donau har imidlertid helt andre dimensjoner, liksom elvebåtene på Nilen og Amazonas har det.
Det deuteronomistiske historieverk
Bakgrunn og tidsrom
Miljøet bak Det deutronomistiske historieverk har mest sannsynlig redigert sammen en rekke separate kilder, som for eksempel stammefortellinger, dommerfortellinger, fortellinger om profeter og verker om konger (jf. Første Kongebok 11:41). Et konkret eksempel kan være fortellingen om paktkisten (Første Samuelsbok 4-6), som enkelte forskere mener har hatt en lengre selvstendig historie før det havnet i Det deutronomistiske historieverk.
Puma (andre betydninger)
Puma er navnet på et amerikansk kattedyr. Mange ting er kalt opp etter dette dyret.
Det deuteronomistiske historieverk
Bakgrunn og tidsrom
Med eksilet som bakgrunn, enten det er før eller etter tilbakevendelsen i 538 f.Kr., gis det en sannsynlig bakgrunnsforståelse for verket som en etiologisk forklaring. Verket gir en samtidsfortolkning gjennom å forklare hva som er folkets opphav og hvordan det er kommet dit der er i samtiden. Forskere omtaler gjerne genren på verket som «forkynt teologi».
Oppbygging
Selv om verket muligens stammer fra samme teologiske miljø og dermed er en enhet både ideologisk og språklig, så er det likevel strukturert i mindre deler. Det som spesielt skiller seg ut i fortellingsgangen i DtrH er en rekke taler/teologiske refleksjoner. Disse er veldig preget av deutronomistisk ideologi og språk.
De viktigste er:
Femte Mosebok / Deutronomium
Deutronomium (heb. Debarim) er bygd opp som en tale holdt av Moses på Jordan-siden av Dødehavet. Den inneholder svært mye lovstoff, foruten den jødiske trosbekjennelse, Shema, og et tilbakeblikk på hva som har skjedd med jødene under ørkenvandringen. Det er verdt å merke seg kultsentreringen (5 Mos 12) som får sin endelige oppfyllelse i Salomos tempel (1 Kong 7-8).
Josvas bok
I Josvas bok (hebraisk Jehoshua) står Guds løfter til folket sentralt, og erobringen av Kanaan er oppfyllelsen av løftet. Josva spiller en sentral rolle, han overholder loven Gud har gitt ham, og velsignelser følger han og folket.
Dommernes bok
Dommernes bok (hebraisk Shoftim) omhander dommertiden, en turbulent tid. Dommerne var en slags ledere, men uten noe form for sentral styring. Boken synes å være svært sammensatt av forskjellige kilder. Det er seks store dommere (de karismatiske) og 6 mindre dommere, og disse er bundet sammen med historiske betraktninger (refleksjoner).
Samuelsbøkene
Første og Andre Samuelsbok (hebraisk Sefer Sh'muel) var opprinnelig en bok, som senere ble splittet i to deler. Den innledes og forteller om Samuel, den siste dommeren. Saul, den første kongen, er en viktig aktør. Han faller i unåde hos Gud. Så fortelles det som David, den store kongen. Natanløftet er sentralt (Andre Samuelsbok 7) i boken.
Kongebøkene
I likhet med 1. og 2. Samuelsbok var 1. og 2. Kongebok (heb. Sefer Melachim) også opprinnelig en enhet. Disse bøkene handler om rike og mektige Salomo og de mange kongene som kom etter ham. Verket plukker opp handlingen i Andre Samuelsbok 20, og overlapper den noe. I boken skjer det en del viktige hendelser som delingen av riket (Første Kongebok 12) i 926 f.Kr. Også Jerusalems fall i andre enden (Andre Kongebok 24-25) i 587 f.Kr. er omtalt, og boken ender med kong Jojakins oppreisning i eksilet ca. 560 f.Kr. Svært mange av kongene vurderes dårlig etter Davids standard, noe som sier litt om verkets siktemål.
Én Gud
Et svært viktig teologisk tema er forkynnelsen av én Gud, det vil si herren (Jahve) som førte folket ut fra slaveriet i Egypt (Exodus). Dette grunntemaet legges allerede i første del av 5. bok, og blir brukt som grunnlag for refleksjonen senere. Gud er trofast, men hans folk er det ikke. Shema, som er folkets trosbekjennelse, sier «Hør, Israel! Herren er vår Gud, Herren er én!» (5. Mosebok 6:4). Dette blir grunnlaget senere i DrtH som folket dømmes på grunnlag av. Det hele handler om kampen mot synkretisme (religionsblanding). Et eksempel er deres frafall i dommertiden. Folket dyrker da Baal (Dommernes bok 2:11ff), og et annet er kong Jereboams gullkalver (Første Kongebok 12:25ff). Dette understreker et viktig moment, nemlig at spesielt kongen må være trofast Gud. Det er naturlig i et sterkt teokrati.
Én helligdom
Tilknyttet forestillingen om én Gud er forestillingen om én helligdom, og plasseringen av den. Dette kriteriet gis i 5. Mosebok 12:5 «... søk til det stedet Herren deres Gud velger ut blant alle deres stammer, hvor han vil la sitt navn bo. ...». Jerusalem blir stedet for kulten, noe som når sitt høydepunkt med Salomos tempel. Et klart brudd på dette er i forbindelse med Jereboams gullkalver, han setter dem opp til helligdommer i Betel og Dan. Domsordet dermed mot alteret i Betel i Første Kongebok 13:3.
Ett folk og én konge
Folket er Guds utvalgte folk, og dette gjenspeiles i at DtrH ser på Gud som historiens herre. Gud er med folket så lenge de holder hans bud og lover. Han har gitt de løftet om land, vil føre de til det lovede land. I Josvaboken inntar de landet og deler det seg imellom. Det etableres ett stammeforbund, som danner en løs statsstruktur. Og ved inngangen til kongetiden, salves Saul til konge over «mitt folk Israel» (Første Samuelsbok 9:16).
Man kan også peke på profetens rolle som viktig i DtrH. Moses var benevnes også som profet, og det er gjennom profetene Gud kaller sitt folk tilbake. Dommeren og profeten Samuel salver Saul og David og profeten Elia bekjemper synkretismen i nordriket (1 Kong 18).
Én pakt
En viktig «institusjon» som regulerer forholdet mellom menneskene og Gud er pakten som Gud inngikk med folket på Sinaifjellet. Pakten er frivillig fra Guds side, og grunnlaget ligger i paktsinngåelsen i 5. Mosebok (jf. parallell i 2. Mosebok 19-24). Man mener å ha funnet en struktur som rettslig ligner paktsinngåelsene i Orienten på denne tiden. Strukturen er som følger:
Dermed blir loven, som inneholder mange viktige temaer, målestokken som Israels folket dømmes etter. «Så sant du holder mine forskrifter og bud, så skal jeg ...». Under Dommerne opplever folket forbannelse, og under Josva velsignelse. David og Salomo opplever velsignelse, og de dårlige kongene etter dem forbannelse (unntatt Hisikia og Josjia). Med denne tolkningsnøkkelen får vi forklaringen på hvorfor trengslene oppstår etter Salomo på 800-tallet (kamp mot Baal-profeter og kriger) og ned mot Jerusalems fall og Israels eksil i Babylon. Det er en kamp mot Israels utroskap mot Gud som er nedtegnet i Det deutronomistiske historieverk (jf. Hosea).
Entypebåt
Entypebåt kalles også typebåt og betegner konkurransebåter med felles skrog og rigg. Hensikten er å lage sammenfallende forutsetninger for alle som konkurrerer i samme båttype, slik at det er mannskapets prestasjoner som er avgjørende for utfallet.
Et eksempel på entypebåt er Soling.
Det motsatte av entypebåt er konstruksjonsbåt.
OKUF
Oslo kultur- og Utdanningsforening er en forening i Oslo som tilbyr et støtteprogram for barn som har behov for mer utdanning eller tilleggsveiledning til skolegang. Foreningen tilbyr hjelp til matematikk, norsk- og engelskutdanning. I tillegg gis det annen leksehjelp og rådgivning. Alle fra og med tredje klasse i grunnutdanningen og opp til tredje klasse i videregående opplæring kan beyntte programmet.
Det er om lag 100 elever som benytter OKUF-programmet. I tillegg til leksehjelp hverdager er det skoletimer i helgene.
AKUF
Foreningen Anatolia Kultur og Utdanningsforening ble stiftet i 2002. Foreningen hadde leksehjelp lokaler i Oslo, Drammen, Moss, Stavanger, Trondheim og Bergen. I år 2006 ble foreningen delt og lokalene fikk følgende navn:
Willys jul
Willys jul er en norsk dramaserie for barn på seks episoder som gikk på NRK1 i 2008. Serien handlet om jenta Willy som skulle tilbringe jula på hotell sammen med tanten sin Astrid og Jon Åge. På hotellet var det imidlertid ikke lov med noen slags jul. På hotellet møtte hun gutten Billy som bodde rett ved siden av hotellet, og sammen startet de godhetens tjeneste sånn at det kunne bli jul på hotellet. Regi var ved Synne Kjelstad Teksum, og manus av Linn Skåber og Terje Solli.
Den hemmelighetsfulle øya
Den hemmelighetsfulle øya (originaltittel: L'Île mystérieuse) er en roman av Jules Verne, utgitt i 1874. Den opprinnelige utgaven, utgitt av Hetzel, inneholder flere illustrasjoner av Jules Férat. Romanen er en oppfølger til Vernes berømte En verdensomseiling under havet og Kaptein Grants barn.
Boken forteller om eventyrene til fem amerikanere som havner på en uoppdaget øy i Stillehavet. De har under den amerikanske borgerkrigen rømt fra det beleirede Richmond i luftballong, men en storm har brakt dem helt til øya. Som flere andre av Vernes bøker, er også denne langt på veien en dramatisert lærebok i teknikk og naturfag. De fem skipbrudne greier ikke bare å tenne ild, de produserer keramikk, murstein, sprengstoff, jern og såpe. De bygger også telegraf og en sjødyktig båt.
Chad Channing
Chad Channing (født 31. januar 1967) er en amerikansk trommeslager. Han var trommeslager i Nirvana i perioden 1988–1990 og ble da erstattet av Dave Grohl.
Den hemmelighetsfulle øya
De skipbrudne har imidlertid en skjult velgjører på øya, Kaptein Nemo, som har seilt sin Nautilus til dets siste havn inne i øyas sovende vulkan, hjelper dem på flere måter. Boken avsluttes med at de skipbrudne finner Nemo på hans dødsleie. Kort etter går øya til grunne da vulkanen våkner til live, men skipbrudne reddes av skipet Duncan fra Kaptein Grants barn.
Boken har vært utgangspunkt for flere filmer og gikk også på NRK som TV-serie på begynnelsen av 70-tallet.
Skrujern (band)
Skrujern er en musikkgruppe som ble startet i 1994. Gruppen er en trio som består av Baard Slagsvold, Martin Caspersen og Per Sarin Madsen. De har gitt ut tre CD-er. Folkets verktøy ble gitt ut på plateselskapet Oh Yeah! i 2000 og Fakta og følelser på selskapet Global Music i 2004. I tillegg var de backingband på Hans Rotmos CD: Hans Rotmo med Skrujern - Bønder i solnedgang. I 2008 kom CD-en Lat som ingenting, også på Oh Yeah!.
Juli Inkster
Juli Inkster (født Simpson 24. juni 1960, i Santa Cruz, California) er en amerikansk golfspiller på LPGA-touren.
Som amatør, fra 1980 til 1982, vant hun tre US Women's Amateur på rad. Som profesjonell har hun vunnet 31 turneringer, derav syv major-turneringer, på LPGA-touren. Inkster har vunnet en turnering i 16 av 24 sesonger på touren fra 1983 til 2006, men har aldri endt som nummer 1 på pengelisten; hennes beste resultater er annenplass i 1999 og tredjeplass i 1986 og 2002.
Inkster ble innsatt i World Golf Hall of Fame i 2000.
Lotta Engberg
Lotta Engberg (født Lotta Pedersen 5. mars 1963 i Överkalix i Sverige) er en svensk danseband- og popsangerinne. Engberg har deltatt i Melodifestivalen (svensk Melodi Grand Prix) og Eurovision Song Contest.
Juli Inkster
Solheim Cup 1992, 1998, 2000, 2002, 2003, 2005, 2007.
Firemannsbåt
Firemannsbåt kalles også firer og er en konkurransebåt i roing med fire årer. De kan ros av fire mann med en åre hver, eller av to med to årer hver (sculler). En firer kan være med eller uten styrmann. (Se også dobbeltfirer.)
Lotta Engberg
I 1989 startet hun sammen med sin daværende ektemann Lotta & Anders Engbergs orkester. Lotta Engberg var vokalist, mens Anders Engberg var saksofonist.
I 1994 startet hun sitt eget danseband, Lotta Engbergs.
På TV 4 Plus er hun programleder for Bingolotto.
Melodifestivalen
Første gang hun deltok i Melodifestivalen var i 1984, da hun fremførte Sankta Cecilia sammen med Göran Folkestad. Den kom på en andreplass etter Herreys. I 1987 vant hun med Fyra Bugg & en Coca Cola. I 1988 kom hun på en tredjeplass i den svenske finalen med 100% sammen med vokalgruppen Triple & Touch. Som medlem av trioen Kikki, Bettan & Lotta deltok hun med «Vem é dé du vill ha» som kom på tredjeplass i Melodifestivalen 2002, og «Din hånd i min hånd» som kom på fjerdeplass i Melodi Grand Prix 2003.
Niels Krog Collin
Niels Krog Collin (født 22. november 1718, død 4. november 1782 i Trondheim) var amtmann i Romsdal i perioden 1760 – 1773, samt viseborgermester i Trondheim i perioden 1746 – 1757. Han er en del av handels- og embetsmannsslekten Collin.
Oppvekst
Collin var femte i rekken av daværende President i Trondheims Magistrat, lagmann Hans Jenssen Collin og Sophie Amalie Krogs barn. Hans mor var datter av biskop, dr.theol. Peder Krog i Trondheim. Mesteparten av Niels Krog Collins skolegang fant sted utenlands, og da helst i Danmark. Han vokste opp blant Trondheims overklasse, og datidens forfinede kultur og løsslupne livsoppfatning. Den 30. juli 1735 ble Niels Krog Collin, sammen med sin to år eldre bror immatrikulert ved Københavns Universitet. Trolig studerte Collin også ved universitetene Jena i Tyskland og Leyden i Nederland.
Ekteskap og familie
Niels Krog Collin giftet seg den 18. august 1761 med enken Fennichen Hønne (1740-1788.) To store malerier av paret er å finne i Kursalen i Stiftsgården i Trondheim. Disse maleriene ble gitt som en gave fra Collin-familiens etterkommere sent på 1900-tallet. Sammen fikk Niels Krog Collin og Fennichen Hønne åtte barn; Sophia Amalia Collin (1762–1763), Hans Henrich Collin (1764–1812), Sophie Amalie Krog Collin (1765–1840), Elisabeth Collin (1769–1840), Anna Dorothea Collin (1771–1857), Friderich Wilhelm Collin (1773–1774), Friderich Christian Collin (1775–1848) og Nicolay Collin (1779–1789)
Familien bodde i Trondheim by, men eide Store Leangen lystgård fra 1760-1779.
Embetsmann
Niels Krog Collins første posisjon som embetsmann var som sekretær i det danske kanselli. 12. februar 1746 utnevnes Collin til viseborgermester i sin hjemby Trondheim. I senere tid har denne tittelen blitt sett mest på som en formalitet, i og med at Collin på samme tid innehadde flere betydningsfulle embeter i Danmark.
It Was Written
It Was Written er den afroamerikanske rap-artisten Nas' andre studioalbum.
Bruflat (Vestre Toten)
Bruflat er ei grend i Vestre Toten. Stedet ligger ved Hunnselva, mellom tettstedene Reinsvoll og Eina. Riksvei 4 og Gjøvikbanen går gjennom Bruflat. Stedet var rundt 1900 et lite knutepunkt, med holdeplass på Gjøvikbanen, landhandel, meieri og telefonsentral.
It Was Written
Albumet ble utgitt 2. juli 1996 i USA, Canada og Europa på Columbia Records, mens det ble utgitt på Simple Vinyl Records i England.
Bruflat (Vestre Toten)
Ved Bruflat stoppa lokaltoga på Gjøvikbanen.
Niels Krog Collin
Embetsmann
I 1755 ble Collin oppnevnt som medlem av en regjeringskommisjon som skulle forfatte utkast til lovregler for rydding og bureisning i stallallmenningene. Etter at Collin 1. april 1757 sa fra seg stillingen som viseborgermester i Trondheim til sin slektning Niels Krog Bredal, levde han som privatperson i Trondheim frem til han i 1758 ble utnevnt til justisråd i hjembyen.
Bruflat (Vestre Toten)
Litteratur
Tollersrud, Kristian: Johannes A. Hauger (landhandler), i Totens bygdebok III, s. 676.
Niels Krog Collin
Reiser
Niels Krog Collin var stadig på reise, både i privat regi og i regi av embetet. På disse reisene førte han alltid detaljerte dagbøker. Den mest kjente er hans dagbok fra et opphold i England i perioden 1749 – 1752. Dagboken er delvis skrevet på dansk, engelsk og fransk. Det fortelles om Collins deltakelse i lesesirkelen hos bokhandler John Noble i London, samt hans vennskap med John Collett, sønn av James Collett. Collin forteller blant annet om stadige besøk i Colletts hjem i Wellclose Square, og besøk sammen med Collett på Londons børs. Gjennom Norges ambassadør i London, får også Collin adgang til parlamentet. Collin er også stadig en fast gjest ved den britiske kongefamiliens ball. Dagbøkene er i dag å finne i Det kgl. Norske Videnskabers Selskabs Bibliotek i Trondheim.
Død
Niels Krog Collin døde i Trondheim den 4. november 1782. Han ble gravlagt 22. november 1782 i Vår Frue kirke. Han ble gravlagt på domkirkegården i Trondheim.
Hundeloven
Lov om hundehold (LOV 2003-07-04 nr. 74), eller hundeloven som den også kalles, er en lov som regulerer hundeholdet i Norge. Loven ble kunngjort 4. juli 2003 og satt i kraft fra 1. januar 2004. Loven inneholder tilsammen 33 paragrafer fordelt på 9 kapittler. I tillegg kommer en egen Forskrift om hunder. Før 2004 var lovgivningen som omhandlet hund fordelt i forskjellige lover, deriblant bufeloven av 1926, jaktloven av 1951, viltloven av 1981 og reindriftsloven av 1978.
Lovens formål
Loven har til formål å bidra til å fremme et hundehold som varetar hensyn til sikkerhet, trygghet, alminnelig ro og orden. Den gir regler for hvordan hundeholdet skal utøves av den enkelte for å vareta slike hensyn. Videre gir loven regler for hvordan enkeltpersoner og det offentlige kan forholde seg til hundehold som ikke gir tilstrekkelig sikkerhet, trygghet, alminnelig ro og orden.
Da Justisdepartementet fremmet Lov om hundehold, skrev departementet: «Hunden er et dyr som har fulgt mennesket og tjent til en rekke nyttige og positive formål opp gjennom tidene. Departementet anser hundehold som en naturlig del av norsk tradisjon og hverdagsliv. I dag tjener hunder til en rekke positive og nyttige formål, og gir hver dag stor glede til et stort antall voksne og barn. Dette er det dominerende bildet av hundeholdet i Norge. ... Den største delen av det norske hundeholdet antas å være uproblematisk i forhold til omgivelsene».
Løse hunder
Hundelovens §10 inneholder bestemmelser om løse hunder. Bestemmelsens andre ledd lyder:"Hunden skal leveres til hundeholderen, dersom denne er til stede. Dette gjelder ikke dersom hundeholderen åpenbart ikke kan ta om hunden på forsvarlig og lovlig måte. Hvis hunden ikke blir levert til hundeholderen, skal den snarest leveres til politiet."
Innskrenket adgang til avlivning
Hundeloven opphevet avlivningsbestemmelsen i bufeloven § 2 fra 1926, som lød: ''Hund som finnes i ferd med å jage eller skade bufe i strekning hvor dets eier eller besidder har rett til å la det beite, kan så vel grunneieren som bufeets eier ... straks la drepe på stedet.''