cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Danmarks domstoler
Domstolsstyrelsen ivaretar den praktiske administrasjonen av domstolenes virksomhet. Selv om Domstolsstyrelsen hører til under Justitsministeriets organisasjon, arbeider den helt uavhengig av ministeriet.
Karlstad
Karlstad har et universitet med ca. 16 000 studenter.
Danmarks domstoler
De alminnelige domstolene:
Karlstad
I utkanten av Karlstad finns Bergvik kjøpesenter.
Ishockeyklubben Färjestads BK, som har vært blant de dominerende klubbene i svensk ishockey i flere tiår, kommer fra Karlstad.
Danmarks domstoler
Retten på Færøerne og Retten på Grønland fungerer delvis uavhengig av de alminnelige domstolene i Danmark.
Rundt 2,500 personer er ansatt ved de danske domstolene.
Liseberg Jukebox
Jukebox er en attraksjon på Liseberg som kom til parken i 1993 (originalattraksjonen ble derimot erstattet av en nyere i 2012). Jukebox er formet etter musikkspilleren Jukebox som var svært populære fra 1940- til 1960-tallet. Den første jukeboxen var laget av ingeniøren Anton Schwarzkopf. Den nyere versjonen som ankom i 2012 var derimot laget av Gerstlauer, etter som at selskapet til Schwarzkopf gikk konkurs i 1993. Jukebox spiller også 50-talls musikk under kjøreturen.
Attraksjonsmodellen har navn «Polyp», som betyr blekksprut. Den har det navnet av sine tentakkellignende armer.
Attraksjonen består av en sentral modul som dreies ved hjelp av motorer. Fra den sentrale modulen strekker det 5 ermer til mindre moduler som også dreies av motorer. Fra disse 5 identiske modulene er det 5 gondoler med fri rotasjon, disse gondolene er formet som biler. Inni den sentrale modulen er det en del som løfter på seg og bøyer seg 45 grader. Fra denne øvre delen strekker det seg mindre ermer til de fem større ermene. Dette gjør at de fem ermene løfter på seg. Denne løftingen kombinert med snurringen er attraksjonens ambisjon.
Tekniske data
Gamle Jukebox:
Produsenter: Wieland Schwarzkopf GmbH Design: Liseberg
Nye Jukebox:
Attraksjonstype: Roterende
Produsenter: Gerstlauer Amusement Rides Gmbh
Produseringsår: 2012
Løftehøyde: 5,1 m
Antall passasjerer: 50 personer ( 25 biler à 2 personer)
Gondolrotasjon: 22 omganger/min
Hovedmål: Bakkeplan: 21x21 m, diameter: 18,4 m
Derancistrodes
Derancistrodes er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare en kjent art.
Utseende
En ganske stor (30-35 millimeter), avlant, blankt svart trebukk. Antennene er ganske korte, rundt halvparten så lange som kroppen hos hannen og bare litt lengre enn hode + pronotum hos hunnen. Hodet er forholdsvis lite, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er litt uregelmessig sekskantet, kraftig innsnevret bakerst bak en skarp pigg. Overflaten er grovt og uregelmessig punktert. Hos hannener midtfeltet av pronotum hevet over sidene, avgrenset ved skarpe lengdekjøler, dette er mindre utpreget hos hunnen, men det synes å være en god del variasjon. Pronotum kan være svart eller brunrødt. Dekkvingene er nokså smale, parallellsidige med stumpvinklede "skuldre", tett og kraftig punkterte. Hver dekkvinge har en bred, regelmessig oransje lengdestripe. Beina er nokså korte.
Levevis
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Hispaniola.
Minister for London
Minister for London er en ministerpost i Storbritannias regjering med ansvar for politikk relatert til London, herunder å holde parlamentsmedlemmer i Underhuset informert om Greater London Authoritys virksomhet. Ministeren er en del av Ministry of Housing, Communities and Local Government.
Den første London-ministeren ble utnevnt i 1994, som et ekstraverv for Storbritannias miljøminister, Secretary of State for the Environment. I Ed Milibands skyggeregjering var Sadiq Khan skyggeminister for London.
Protorma
Protorma er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare en kjent art.
Utseende
En ganske stor (30-40 millimeter), rødlig brun trebukk. Antennene er tynne og ikke spesielt lange. Fasettøynene er store og litt utstående, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er trapesformet med spisse bakhjørner, ytterkanten fint sagtakket. Punkturen på pronotum er tett og kraftig. Dekkvingene er parallellsidige med rettvinklede "skuldre", hver dekkvinge med fire brede, opphøyde lengderibber. Beina er forholdsvis korte og tynne.
Levevis
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.
Utbredelse
Arten er vidt utbredt i den nordlige delen av Sør-Amerika.
Sunne
Sunne er et tettsted i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. Det er Sunne kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 4 931 innbyggere.
Sunne ligger ved E45 og er en populær plass for norske og nordiske turister.
Momisis
Momisis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Små, avlange, gulbrune eller brunrøde trebukker med mørke antenner.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Australia.
Landsret
Landsret er en domstol i Danmark, opprettet i 1919 som avløsning for landsoverretten. Det er to landsretter: Vestre Landsret og Østre Landsret.
Vestre Landsret har sete i Viborg, mens Østre Landsret har sete i København. Noen av Vestre Landsrets møter finner imidlertid sted i Århus og Sønderborg og Østre Landsret avholder rettsmøter i Odense.
Vestre Landsret har jurisdiksjon over Jylland, mens Østre Landsret har jurisdiksjon over øyene, samt også de nordatlantiske landsdelene i visse tilfelle. Søndre Landsret hadde sete i Sønderborg i 1920 til 1927. Etter 1927 overtok Vestre Landsret de sønderjyske sakene.
Säffle
Säffle er en by i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. Den er administrasjonssenter for Säffle kommune. I 2010 hadde tettstedet 8 991 innbyggere.
Säffle fikk bystatus så sent som i 1951 og er dermed Sveriges yngste by. Byen ligger ved Vänern og funn fra fortiden tilsier at det har vært bosetninger der siden jernalderen. Säffle begynte å vokse da Säffle kanal ble åpnet i 1837. Jernbanen kom til tettstedet i 1879, og i 1882 bodde det ca. 700 personer der.
Austevoll Idrettsklubb
Austevoll Idrettsklubb (stiftet 28. juli 1967 som Idrettslaget Huftar) er et idrettslag fra Austevoll i Hordaland. Klubben driver først og fremst med fotball, svømming, badminton og klatring, men tilbyr også aktiviteter som volleyball, skøyter, friidrett, turn og innebandy.
Fotball
Austevoll Fotball var en av de fremste 3. divisjonsklubbene i Hordaland Fotballkrets og spilte kvalifisering for 2. divisjon både 2009- og 2010-sesongen mot henholdsvis Os og Voss. I sistnevnte kamp vant Austevoll 5-3 sammenlagt og ble klare for 2. divisjon i 2011. De endte imidlertid sist i sin divisjon og rykket dermed ned igjen til 3. divisjon.
Skøyter
Hanne Haugland ble klubbens første løper til å representere Norge i verdenscupen på skøyter under stevne i Berlin 19.–21. november 2010. Haugland ble også forut for stevne i Berlin Norgesmester på 500 meter i Vikingskipet.
Hiroshi Amano
Hiroshi Amano (født 11. september 1960 i Hamamatsu ) ble tildelt nobelprisen i fysikk i 2014 sammen med Isamu Akasaki og Shuji Nakamura «for oppfinnelsen av effektive blå lysdioder som har muliggjort lyssterke og energisparende hvite lysskilder».
Storfors
Storfors er et tettsted i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. Det er Storfors kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 2 337 innbyggere.
Medford (Oregon)
Medford er en amerikansk by som ligger i Jackson County i Oregon.
Den har og dekker et areal på 66,74 km².
Alessia Mitu-Coşca
Hun debuterte i verdenscupen i skihopping den 23. januar 2021 under lagkonkurransen i slovenske Ljubno under 2020/21-sesongen.
Mitu-Coşca ble tatt ut i den rumenske troppen til Ski-VM 2021 i Oberstdorf, der hun ikke kvalifiserte seg til normalbakkerennet, men kom på 12.-plass i lagkonkurransen.
I/P-omformer
En I/P-omformer (strøm-til-luft-omformer) er en del av en reguleringsventil (membranventil) som brukes for å konvertere elektrisk strøm til trykk. I/P-omformeren kan brukes i en ventil som skal stenges/åpnes ved hjelp av trykkluft.
Haliotoidea
Disse artene ble tidligere regnet til ordenen Archaeogastropoda, men den viste seg å være parafyletisk og regnes ikke lenger som gyldig.
Inndeling
Inndelingen under følger World Register of Marine Species (WoRMS) og er i henhold til Bouchet & Rocroi (2005).
László Kovács (filmfotograf)
László Kovács (uttalesˈlaːsloː ˈkovaːʧ) (født 14. mai 1933 i Cece, Ungarn, død 22. juli 2007 i Beverly Hills, California) var en ungarskfødt filmfotograf.
László Kovács studerte i årene 1952 til 1956 film ved Akademiet for drama og film i Budapest. Sammen med kameraten Vilmos Zsigmond filmet han i hemmelighet begivenhetene under oppstanden i 1956. I november samme år smuglet han ut de 9 100 meter lange opptakene over til Østerrike hvor han fikk dem fremkalt og reiste i mars 1957 til USA for å selge dette materialet. På dette tidspunktet hadde imidlertid materialet mistet sin aktualitet, men ble brukt i 1961 i en dokumentarfilm ved Walter Cronkite på CBS. I USA ble han naturalisert til amerikansk statsborger i 1963.
I USA fikk han sitt gjennombrudd med filmen Easy Rider i 1969 og året etter da han filmet den prisbelønnede filmen Five Easy Pieces.
Kovács regisserte også tre filmer.
Franklin MacVeagh
Franklin MacVeagh (født 22. november 1837 i Phoenixville i Chester County i Pennsylvania i USA, død 6. juli 1934 i Chicago) var en amerikansk bankmann og republikansk politiker, kjent som USAs 45. finansminister under president William Howard Taft i perioden mellom 8. mars 1909 og 5. mars 1913.
MacVeagh ble uteksaminert fra Yale University i 1862, hvor han var medlem av det hemmelige selskapet Skull and Bones. Etter dette arbeidet han som bankdirektør Commercial National Bank of Chicago i Chicago, en stilling han hadde i 29 år. I 1909 takket han ja til å gå inn i stillingen som landets finansminister etter å ha blitt forespurt av daværende president William Howard Taft. I hans periode som finansminister omorganiserte han finansdepartementet gjennom en nedbemanning på rundt 450 stillinger.
Franklin MacVeagh fratrådte sin stilling samtidig som Howard Taft i 1913, og overlot vervet til William Gibbs McAdoo. MacVeaghs storebror Wayne MacVeagh tjenestegjorde for øvrig som justisminister under presidenten James A. Garfield i 1881. Franklin MacVeagh døde den 6. juli 1934 i Chicago.
José María Cuenco
José María Diosomito Cuenco (født 19. mai 1885 i Carmen på Cebu på de filippinske øyer, død 8. oktober 1972 i Jaro i Iloilo City) var den første erkebiskop av det katolske erkebispedømmet Jaro.
Steve Jones
Steve Jones er navnet til flere personer:
Arvika
Arvika er en by i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. Den er administrasjonssenter for Arvika kommune. Byen fikk bystatus i 1911. I 2010 hadde tettstedet Arvika 14 244 innbyggere.
José María Cuenco
Bakgrunn
Cuenco ble utdannet på University of San Carlos i Cebu, så i Manila, og ved Georgetown University i USA, der han tok den juridiske doktorgrad. Men han bestemte seg å legge dette til side for å bli prest i stedet.
Prest
Han ble presteviet den 11. juni 1914. Allerede i 1925 var han blitt generalvikar i bispedømmet Cebu og den grunnleggende sogneprest for Santo Rosario-menigheten i byen i 1933.
Arvika
Geografi
Arvika ligger sørøst for Oslo, omtrent midtveis mellom Kongsvinger og Karlstad. Tettstedet Arvika er stasjonsby på jernbanen mellom Oslo og Stockholm.
José María Cuenco
Biskop, erkebiskop
Han ble titularbiskop av Hemeria og hjelpebiskop i Jaro i 1941. Fire år etter etterfulgte han biskop James Paul McCloskey som ordinarius, og noen år senere, i 1954, ble bispedømmet elevert til metropolitanerkebispedømme. Slik ble han dets første erkebiskop
Han var aktiv og svært synlig i det evangeliserende arbeide. Han ble grunnlegger og redaktør av Cebus katolske avis El Boletin Catolico (1915-1930), og videreførte med dette sin fars engasjement - faren hadde utgitt og redigert den første katolske avisen i Cebu, Ang Camatuoran (1902-1911).
Arvika
Geografi
Avstander: Stockholm: ca. 400 kilometer, Oslo: ca. 150 kilometer (via Bjørkelangen), eller ca. 180 kilometer (hovedveien via Kongsvinger), Riksgrensen: ca. 50 kilometer, Kongsvinger: 80 kilometer, Karlstad: 70 kilometer.
José María Cuenco
Biskop, erkebiskop
Han forfattet og utgav nær et dusin bøker, for det meste skildringer fra hans egne reiser, blant annet Archbishop Cuenco: Autobiography (Iloilo: La Editorial, 1972), som kom ut kort tid før han døde i Jaro 8. oktober 1972. Hans etterfølger som erkebiskop av Jaro ble den kinesisk-filippinske biskop Jaime Sin.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Arvika
Flomsituasjonen
Vassdraget Byälven omfatter store deler av kommunene Arvika og Eda i Sverige, og Eidskog i Norge. Vannkapasiteten nedstrøms fra Glafsfjorden til Säffle er begrenset, og Glafsfjorden er dermed utsatt for variasjoner i vannivået. Glafsfjorden har normalt en vannstand på 45,74 meter over havet. I november 2000 førte store regnmengder til at vannstanden i Byälven økte med opptil 10 centimeter per døgn. Den 30. november 2000 ble det notert et vannivå i Glafsfjorden på 48,88 meter over havet, som er 3,14 meter over det normale. Flommen medførte store materielle skader i Arvika.
I november og desember 2006 var det en ny og mindre flom i vassdraget. Den 17. og 18. desember 2006 ble vannivået i Glafsfjorden notert til 47,43 meter over havet, 1,69 meter høyere enn normalt. Det ble satt opp mobile flombarrierer. Det oppsto ingen skader i det sentrale Arvika, men enkelte skader på eiendommer rundt Glafsfjorden.
Kultur
Arvika er kjent for et rikt kulturliv, størrelsen tatt i betraktning. Byen har flere gallerier og museer, med Rackstadmuseet som det mest kjente. I Arvika ligger Musikhögskolan Ingesund, en av Sveriges seks musikkhøgskoler. Det arrangeres også flere musikkfestivaler i Arvika hver sommer, blant dem jazzfestivalen Jözzejassen, samt Arvikafestivalen med fokus på rock og elektronika.
Dansebandet Vikingarna kom opprinnelig fra Arvika, og valgte byen som åsted for sin aller siste konsert, 3. juli 2004.
Næringsliv
Som mange svenske tettsteder, har Arvika opplevd nedleggelse av storindustri. I byen har det vært både kjøleskapsfabrikk og tobakksfabrikk. Et EU-støttet omstillingsprosjekt har skapt nytt liv i den 18 000 kvadratmeter store nedlagte tobakksfabrikken, som nå huser 45 større og mindre virksomheter med over 300 ansatte og et utdanningssenter med over 500 studenter. Kjøleskapsfabrikken er overtatt av foretaket Coffee Queen, som produserer kaffetraktere og kaffeautomater. En annen stor aktør er varmepumpeprodusenten Thermia, som i 2005 ble oppkjøpt av det danske konsernet Danfoss. Ikke langt fra tettstedet Glava har den norske solcelleprodusenten Renewable Energy Corporation (REC) bygget en fabrikk for montasje av solcellepaneler.
Byret
En byret er i Danmark en domstol tilknyttet en rettskrets, og den mest lokale domstolen. Herfra kan saker ankes til de høyere nivåer, landsrettene og derfra videre til Højesteret. Det finnes en byret for hver rettskrets – i alt 24 – og her starter de fleste rettssaker. Sivile saker om store pengebeløp kan imidlertid starte i landsretten.
Arvika
Næringsliv
Største arbeidsgiver i Arvika er Volvo Wheel Loaders AB Arvikaverken, med om lag 1100 ansatte, som produserer hjullastere.
Byret
Københavns Byret er Danmarks største byrett og domstol for Københavns rettskrets. Den holder til i Domhuset på Nytorv.
Arvika
Næringsliv
I Klässbol ligger Klässbols Linneväverier, et veveri som blant annet leverer duker til nobelprismiddagen, flere kongehus, samt både svenske og norske ambassader.
Byret
Administrasjonen av domstolenes virksomhet ivaretas av Domstolsstyrelsen.
Arvika
Næringsliv
For få tiår siden var Arvika en viktig grensehandelsby, en rolle som i vesentlig grad er overtatt av Charlottenberg i Eda kommune etter at sistnevnte fikk eget utsalg av det svenske vinmonopolet Systembolaget. Charlottenberg ligger vesentlig nærmere riksgrensen (en drøy halvmil fra Morokulien). Arvika kommune har valgt å satse på sentrum, og har frem til nå vært negative til etableringer av kjøpesentre. Det er således foreløpig ingen ordinære kjøpesentre i Arvika, og det meste av handel skjer i sentrum av Arvika. I Palmviken har Ica og Konsum et felles anlegg med hver sine store matvarebutikker.
Byret
I tillegg til dette tredelte system av domstoler, finnes spesielle retter og domstoler, blant annet Arbejdsretten og Sø- og Handelsretten.
Arvika
Turisme
Arvikaområdet har et stort antall sjøer, flere naturreservater og milevis med vandrings- og kanoruter. Utover naturen er kulturen Arvikas største trekkplaster, og byen gjestes hvert år av et stort antall kultur- og musikkinteresserte. Arvikafestivalen er det største arrangementet med opptil 16 500 solgte billetter (2006).
Rackstadmuseet viser kunst fra medlemmene i Rackstadkolonien, en gruppe svenske kunstnere som samlet seg i Arvika etter forrige århundreskifte. Kjøretøysmuseet Arvika Fordonsmuseum har samlet 200 år med kjøretøyer (med hovedvekt på biler og motorsykler). Hvert år blir det i Brunskog arrangert en «slik-var-det-i-gamle-dager-festival» kalt Gammelvala (den gamle verden), hvor det i en uke blir utført håndverk og handel som for 150 år siden. Klässbols Linneväverier er også et utfartsmål.
Ost & Kjex
Ost & Kjex er en norsk elektronikaduo fra Kolbotn som består av Tore «Jazztobakk» Gjedrem og.
De to var medlemmer av deathmetal-bandet Beyond Dawn fra 1990 til 2003 før de startet duoen. Duoen ga ut sitt første album Some Cheese but not all Cheese comes from the Moon i 2004 og ble for det nominert til Alarmprisen 2005 i klassen elektronika. I 2010 kom oppfølgeren Cajun Lunch som ble nominert til Spellemannprisen 2010 i klassen elektronika. Ost & Kjex var også en av ti artister som konkurrerte om Statoil-stipendet 2011 på 800 000 kroner som ble delt ut under by:Larm.
De var oppvarmere for The Prodigy på deres konsert på Sentrum Scene 27. februar 2009.
Beatmaker
Beatmaker er en person som produserer hiphopinstrumentaler/-beats. Dette gjøres enten via en sampler (Akai MPC, SP-1200 etc.), eller ved bruk av programvare.
Kjente beatmakere/-produsenter:
Kil (Värmland)
Kil er et tettsted i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. Det er Kil kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 7 842 innbyggere.
Jernbaneknutepunkt
Kil er et knutepunkt i Sveriges jernbanenett. Her går hovedlinje mot vest til Charlottenberg og Oslo, mot øst til Karlstad og Stockholm og mot sørvest til Öxnered og Göteborg. Nordover går Fryksdalsbanan til Sunne og Torsby. Dessuten går Bergslagsbanan nordøstover, men her er det kun godstrafikk.
Utdanning
I tettstedet Kil finnes fire skoler: Vikstaskolan, Dallidenskolan, Stenåsenskolan og Sannerudsskolan. Sannerudsskolan har elever fra førskole til 9. klasse, mens de øvrige fra førskole til 6. klasse.
De nærmeste gymnasene ligger i Karlstad- og Hammaröområdet.
Indias historie
Indias historie startet med Indussivilisasjonen som spredte seg og blomstret i den nordvestlige delen av det indiske subkontinent fra ca. 3300 til 1300 f.Kr. Harappan-perioden varte fra 2600 til 1900 f.Kr. Denne sivilisasjonen i bronsealderen kollapset på begynnelsen til det andre millenniet f.Kr. og ble fulgt av jernalderens vediske periode som strakte seg over store deler av Indus-Gangessletten og som så fremveksten til betydelige kongedømmer kjent som Mahajanapadas. I et av disse kongedømmene ble Magadha, Mahavira og Siddharta Gautama født i det 6. århundre f.Kr. som spredte deres shramanske filosofier blant massene.
Senere hersket etterfølgende imperier og kongedømmer over regionen og beriket dets kultur, fra akamenidenes Perserriket rundt 543 f.Kr. til Aleksander den store i 326 f.Kr. Det indo-greske kongedømmet, grunnlagt av Demetrios I av Baktria, inkluderte Gandhara og Punjab fra 184 f.Kr. Det nådde sin største utstrekning under Menander I og etablerte den grecobuddhistiske perioden med fremgang i handel og kultur.
Islam ankom på subkontinentet i 712 da den arabiske generalen Muhammed bin Qasim erobret Sindh og Multan i det sørlige Punjab, og satte scenen for flere etterfølgende islamske invasjoner mellom de 10. og 15. århundrene fra Sentral-Asia. Dette førte til etableringen av muslimske riker på det indiske subkontinentet, inkludert Ghaznavidriket, Ghorideriket, Sultanatet Delhi og Mogulriket. Mogulenes styre skulle styre det meste av de nordlige delene av subkontinentet. Herskerne introduserte kunst og arkitektur fra Midtøsten til India. I tillegg til mogulene, blomstret samtidig flere uavhengige hinduistiske kongedømmer som Marathariket, Vijayanagarariket og forskjellige Rajputkongedømmer i det vestlige og sørlige India. Mogulriket led en gradvis nedgang tidlig i det 18. århundre som gav muligheter for afghanere, balucher og sikher til å utøve kontroll over store områder i nordvest frem til British East India Company skaffet seg herredømmet over Sør-Asia.
I fra midten av det 18. århundre og over i det neste århundret ble India gradvis annektert av British East India Company. Misnøye med selskapets styre førte til den første indiske uavhengighetskrigen. Etter denne ble India direkte administrert av den britiske trone og var vitne til en periode med rask utvikling av infrastruktur og økonomisk nedgang.
En nasjonal kamp for uavhengighet ble i første halvdel av det 20. århundre satt i gang av Indias Nasjonale Kongress, og ble senere fulgt av det muslimske forbund. Subkontinentet fikk uavhengighet fra Storbritannia i 1947 etter å ha blitt delt i landene India og Pakistan. Pakistans østlige del ble nasjonen Bangladesh i 1971.
Steinalderen
Isolerte rester av Homo erectus i Hathnora i Narmadadalen i Sentral-India indikerer at India kan ha vært bebodd minst siden epoken mellompleistocen, et sted mellom 200 000 og 500 000 år siden. Mesolitikum i India dekket et tidsrom på rundt 25 000 år som startet for rundt 30 000 år siden. Moderne mennesker ser ut til å ha slått seg ned på subkontinentet mot slutten av forrige istid, eller for rundt 12 000 år siden. De første bekreftede permanente bosetningene dukket opp for 9000 år siden i Bhimbetka i dagens Madhya Pradesh. Tidlig neolittisk kultur i Sør-Asia er representert i Mehrgarhfunnene (7000 f.Kr. og fremover) i dagens Balutsjistan i Pakistan. Spor etter en neolittisk kultur har blitt funnet nedsenket i Khambatbukta, karbondatert til 7500 f.Kr. Sene neolittiske kulturer dukket opp i Indusregionen mellom 6000 og 2000 f.Kr. og i det sørlige India mellom 2800 og 1200 f.Kr.
Regionen som nå er landet Pakistan har vært bebodd kontinuerlig i minst to millioner år. Den antikke historien i regionen inkluderer noen av Sør-Asias eldste bosetninger og noen av dets betydelige sivilisasjoner.
Det tidligste arkeologiske funnet i Pakistan er paleolittiske funnet av hominider i Soandalen. Landsbylivet startet med det neolittiske Mehrgarh, mens den første bysivilisasjonen i regionen var Indussivilisasjonen med betydelige utgravingsfelter ved Mohenjo Daro og Harappa.
Bronsealderen
Indussivilisasjonen som blomstret fra rundt 2600 f.Kr. til 1900 f.Kr. markerte begynnelsen på bykultur. Sivilisasjonen inkluderte bysentre som Harappa og Mohenjo-Daro i dagens Pakistan og Dholavira og Lothal i dagens India. Den var sentrert rundt Indus og dens bielver og strakte seg inn i Ghaggar-Hakra-dalen, Ganges-Yamuna Doab , Gujarat og det nordlige Afghanistan.
Sivilisasjonen er kjent for sine byer bygget av murstein, dreneringssystemer langs veiene og hus med flere etasjer. Det er antatt av noen at geologiske forstyrrelser og klimaendringer førte til en gradvis avskoging som til slutt kan ha bidratt til sivilisasjonens nedgang. Nedgangen inkluderte også et sammenbrudd av bylivet og bruk av typiske bytrekk som skrift og segl.
Vediske periode
Den vediske kulturen er den indoariske kulturen som assosieres med de hinduistiske hellige tekstene i Veda-samlingene. Veda-samlingene er noen av de eldste tekstene som fremdeles eksisterer. Denne perioden varte fra rundt 1500 f.Kr. til 500 f.Kr. I løpet av denne tiden ble grunnlaget for mye av indiske språk, kultur og viktigst, religion, lagt ned. Men tidsangivelsen er satt under tvil av noen nasjonale indiske historikere som setter starten til 3000 f.Kr. De første 500 årene (1500-1000 f.Kr.) hører strengt tatt til bronsealderen og de neste 500 årene (1000-500 f.Kr.) Mange forskere i dag påstår at det skjedde en indoariansk migrasjon inn i India og foreslår at tidlige indoariansk-språklige stammer migrerte inn i de nordvestlige regionene av det indiske subkontinentet tidlig i det 2. millenniet f.Kr. Noen forskere påstår at disse indoarianske stammene hadde sin opprinnelse i Sentral-Asia og Afghanistan og at de migrerte østover inn i India og vestover inn i Mesopotamia og til slutt assimilerte seg med de innfødte mens de spredte sitt språk og sin kultur. Dette har møtt motstand av tilhengere av ut av India-teorien som hevder at arianerne var innfødte i det indiske subkontinentet.
Tidlige vediske samfunn bestod av stort sett pastorale grupper hvor den sene harappiske urbaniseringen av ukjente grunner ble oppgitt. Etter Rigveda ble den arianske samfunnet i økende grad agrikulturelt og var sosialt organisert rundt de fire Varnas. I tillegg til å være de prinsipielle tekstene til hinduismen (vedaene), skal eposene (Ramayana og Mahabharata) ha hatt sitt første opphav i denne perioden. Tidlig indoariansk nærvær korresponderer antagelig delvis til okerfargede vaser i arkeologiske funn. Kongedømmet Kuru korresponderer med kulturene som brukte svart og rød keramikk og gråfarget keramikk og begynnelsen av jernalderen i det nordvestlige India rundt 1000 f.Kr., omtrent samtidig med samlingen Atharvaveda, den første indiske teksten som nevner jern (som śyāma ayas, bokstavelig «svart metall»). Gråfarget keramikk-kulturen som strakte seg over mye av det nordlige India, var ledende fra 1100 til 600 f.Kr. Denne senere perioden korresponderer med en endring i synet på det dominerende stammesystemet mot etableringen av kongedømmer kalt Mahajanapadas.
Mahajanapadas
I den sene vedatiden hadde et antall små kongedømmer eller bystater dekket subkontinentet, mange nevnt i vedisk, tidlig buddhistisk og jainalitteratur så langt tilbake som 1000 f.Kr. Innen 500 f.Kr. strakte seksten monarkier og republikker kjent som Mahajanapadas — Kasi, Kosala, Anga, Magadha, Vajji (eller Vriji), Malla, Chedi, Vatsa (eller Vamsa), Kuru, Panchala, Machcha (eller Matsya), Surasena, Assaka, Avanti, Gandhara, Kamboja — seg over Indus-Ganges-slettene fra dagens Afghanistan til Bengal og Maharastra. Denne perioden var den andre betydelige urbaniseringen etter Induskulturen. Mange mindre klaner nevnt i tidlig litteratur ser ut til å ha vært til stede i resten av subkontinentet. Noen av disse kongene var arvelige. Andre sier at det ble valgt herskere. Det dannede språket på den tiden var sanskrit, mens dialektene til den generelle befolkningen i det nordlige India ble henvist til som prakriter. Mange av de seksten kongedømmene hadde samlet seg til fire store innen 500/400 f.Kr., på Siddharta Gautamas tid. Disse fire var Vatsa, Avanti, Kosala og Magadha.
Hinduistiske ritualer var komplisert og utført av presteklassen. Det er antatt at Upanishadene, sene vediske tekster som for det meste tok for seg begynnende filosofi, ble samlet i den sene vediske tiden og i begynnelsen av denne perioden til Mahajanapadas. Upanishadene hadde betydelig effekt på indisk filosofi og var samtidige med utviklingen av buddhisme og jainisme, noe som antyder en intellektuell gullalder i denne perioden. Det er antatt at Siddharta Gautama i 537 f.Kr. skaffet seg «opplysningen», og ble kjent som Buddha. Omtrent samtidig spredte Mahavira, den 24. jain Tirthankara ifølge jainene, en lignende teologi som senere ble kjent som jainisme. Men ortodokse jainer mener den stammer fra før all kjent tid. Vedaene er antatt å ha dokumentert noen få jain tirthankarer og en asketisk orden som ligner sramana-bevegelsen. Buddhas lære og jainisme hadde doktriner som hellet mot asketisme og ble forkynt i prakrit som hjalp dem til å skaffe seg aksept blant massene. De har hatt innflytelse på praksis som hinduisme og indiske åndelige ordener assosieres med, særlig vegetarianisme som forbyr slakting av dyr og ahimsa (ikke-vold).
Mens det geografiske nedslagsfeltet for jainismen var begrenset til India, spredte buddhistiske nonner og munker til slutt Buddhas lære til Sentral-Asia, Øst-Asia, Tibet, Sri Lanka og Sørøst-Asia.
Persiske og greske invasjoner
Mye av det nordvestlige indiske subkontinentet (dagens østlige Afghanistan og Pakistan) kom under styret til det persiske akamenideimperiet i ca. 520 f.Kr. under styret til Dareios den store, og ble værende under akamenidenes styre i to århundrer etterpå. Aleksander den store erobret i 334 f.Kr. Lilleasia og akamenideimperiet og nådde det nordvestlige grenseområdet til det indiske subkontinentet. Der beseiret han kong Puru i slaget ved Hydaspeselven nær dagens Jhelum i Pakistan, og erobret store deler av Punjab. Men Aleksanders styrker nektet å gå videre forbi Hydaspes (Beas), elva nær dagens Jalandhar i Punjab.
De persiske og greske invasjonene hadde viktige konsekvenser for indisk sivilisasjon. De politiske systemene til perserne skulle ha innflytelse på fremtidige styreformer på subkontinentet, inkludert administrasjonen til Mauryan-dynastiet. I tillegg ble regionen Gandhara, eller dagens østlige Afghanistan og nordvestre Pakistan, en smeltedigel for indisk, persisk, sentralasiatisk og gresk kultur som førte til fremveksten av en hybridekultur, greco-buddhismen, som varte frem til det 5. århundre og hadde innflytelse på den kunstneriske utviklingen til Mahayana-buddhismen.
Magadhariket
Blant de seksten Mahajanapadas vokste kongedømmet Magadha frem under et antall dynastier. Ifølge tradisjonen grunnla Haryanka-dynastiet Magadhariket i 684 f.Kr. og hadde sin hovedstad i Rajagriha, senere Pataliputra, nær dagens Patna. Dette dynastiet ble etterfulgt av Shishunaga-dynastiet som senere ble kastet av Nanda-dynastiet i 424 f.Kr. Nandaene ble fulgt av Maurya-dynastiet.
Maurya-dynastiet
Chandragupta ble etterfulgt av sinn sønn Bindusara som ekspanderte kongedømmet over det meste av dagens India, med unntak av Kalinga og områdene helt øst og sør. Disse kan ha vært skattepliktige stater.
Bindusaras kongedømme ble arvet av hans sønn Ashoka den store som til å begynne med forsøkte å utvide sitt kongedømme. I etterspillet til ødeleggelsene som invasjonen av Kalinga førte til, avskaffet han blodbadet og fulgte en politikk med ikke-vold eller ahimsa etter å ha konvertert til buddhisme. Ashokas eddikt er det eldste preserverte historiske dokumentet i India, og fra Ashokas tid ble det mulig å datere dynastiene omtrentlig. Maurya-dynastiet under Ashoka var ansvarlig for å spre buddhistiske ideal i hele Øst-Asia, og endret fundamentalt historien og utviklingen av hele Asia. Ashokas barnebarn Samprati adopterte jainisme og hjalp til med å spre den.
Magadha-dynastier etter Maurya
Sunga-dynastiet ble etablert i 185 f.Kr., rundt femti år etter Ashokas død da kongen Brihadratha, den siste Maurya-herskeren, ble myrdet av øverstkommandanten til Mauryas væpnede styrker, Pusyamitra Sunga. Kanva-dynastiet erstattet sungaene og hersket i den østlige delen av India fra 71 f.Kr. til 26 f.Kr. Den sørlige makten feide bort både kanvaene og sungaene i 30 f.Kr. Etter Kanva-dynastiets sammenbrudd, erstattet Satavahana fra kongedømmet Andhra kongedømmet Magadha som den mektigste indiske stat.
Tidlige mellomkongedømmer, gullalderen
Mellomperioden var en tid med betydelig kulturell utvikling. Satavahana, også kjent som andhraene, var et dynasti som hersket i det sørlige og sentrale India fra rundt 230 f.Kr. Stakarni, den sjette herskeren i Satavahana-dynastiet, beseiret sungaene i Nord-India. Gautamiputra Stakarni var en annen kjent hersker i dynastiet. Kongedømmet Kuninda var en liten stat i Himalaya som overlevde fra rundt 2. århundre f.Kr. til omtrent det 3. århundre. Kushanriket invaderte det nordvestlige India rundt midten av det 1. århundre f.Kr. fra Sentral-Asia og grunnla et imperium som strakte seg fra Peshawar til midten av Ganges og kanskje så langt som til Bengalbukta. Det inkluderte også antikkens Baktria (i dagens nordlige Afghanistan) og sørlige Tadsjikistan. De vestlige satraper (35-405) var sakaherskere i det vestlige og sentrale India. De var etterkommere av indoskyterne og samtidige med kushanene som hersket over den nordlige delen av det indiske subkontinentet og satavahanaene som hersket i Sentral-India.
Forskjellige riker som kongedømmet Pandyan, tidlige Cholas, Chera-dynastiet, Kadamba-dynastiet, vestlige Ganga-dynastiet, pallavaene og Chalukya-dynastiet dominerte de sørlige delene av den indiske halvøya i forskjellige tidsperioder. Flere sørlige kongedømmer dannet imperier over havet i Sørøst-Asia. Kongedømmene kriget med hverandre og Deccan-stater om herredømmet i sør. Kalabhras, et buddhistisk kongedømme, avbrøt for en kort tid det vanlige herredømmet til cholaene, cheraene og pandyanene i sør.
Nordvestlige hybridkulturer
De nordvestlige hybridkulturene i subkontinentet inkluderte indogrekerne, indoskyterne, indopartherne og indosassanidene. Det indo-greske kongedømmet ble grunnlagt da den gresk-baktriske kong Demetrios invaderte regionen i 180 f.Kr.. Det strakte seg over dagens Afghanistan og Pakistan og varte i nesten to århundrer. Det ble styrt av mer enn 30 greske konger som avløste hverandre og som ofte var i konflikt med hverandre. Indoskyterne var en gren av de indoeuropeiske sakaene (skytere) som migrerte fra det sørlige Sibir inn i Baktria, videre til Sogdiana, Kashmir, Arachosia, Gandhara og til slutt inn i India. Deres kongedømme varte fra midten av det 2. århundre f.Kr. til det 1. århundre e.Kr. Et annet kongedømme, indoparthernes (også kjent som pahlavaene) fikk kontroll over det meste av dagens Afghanistan og det nordlige Pakistan etter å ha kjemper mot mange lokale herskere som Kujula Kadfises, hersker over Kushan, i Gandhara-regionen. Sassanidene i Persia som var samtidige med guptaene, ekspanderte inn i regionen som i dag er Pakistan, hvor blandingen av indiske og persiske kulturer fødte den indosassanidiske kulturen.
Romersk handel med India
Den romerske handelen med India startet rundt år 1 i Augustus' styre og etter hans erobring av Egypt som frem til dette var Indias største handelspartner i vest.
Handelen som startet med Eudoxos av Kyzikos i 130 f.Kr. fortsatte å øke, og ifølge Strabon(II.5.12. ) reiste 120 skip fra Myos Hormos til India på Augustus' tid. Så mye gull ble brukt i denne handelen, og tydeligvis resirkulert av kushanerne til deres egen myntenhet, at Plinius (NH VI.101) klaget over handelslekkasjen til India:
Disse handelsrutene og havnene er beskrevet i detalj i Periplus Maris Erythraei fra det 1. århundre.
Gupta-dynastiet
Gupta-dynastiet forente det nordlige India i de 4. og 5. århundrene. I denne perioden, kjent som Indias gullalder av hinduistisk renessanse, nådde hinduistisk kultur, vitenskap og politisk administrasjon nye høyder. Chandragupta I, Samudragupta og Chandragupta II var de mest kjente herskerne i Gupta-dynastiet. Vediske Puranas er også antatt å ha skrevet rundt denne perioden. Imperiet tok slutt med hunernes angrep fra Sentral-Asia. Etter Guptarikets sammenbrudd i det 6. århundre, ble India igjen styrt av tallrike regionale kongedømmer. En mindre linje av Guptaklanen fortsatte å styre Magadha etter imperiets desintegrasjon. Disse guptaene ble til slutt kastet ut av Vardhana-kongen Harsha som etablerte et imperium i første halvdel av det 7. århundre.
Hvitehunerne som ser ut til å ha vært del av hefthalittgruppen, etablerte seg i Afghanistan innen første halvdel av det 5. århundre og hadde sin hovedstad i Bamiyan. De var ansvarlige for Gupta-dynastiets fall og gjorde dermed slutt på det historikerne regner som en gullalder i det nordlige India. Men mye av Deccan og det sørlige India var stort sett upåvirket av endringene i nord.
Sene mellomkongedømmer, klassisk tid
Den klassiske tidsalder i India begynte med gjenfødelsen i nord under Harshas erobringer rundt det 7. århundre, og tok slutt med Vijayanagararikets fall i sør på grunn av trykk fra invasjoner i nord i det 13. århundre. Denne perioden produserte noe av Indias flotteste kunst, regnet som et kjennetegn ved klassisk utvikling, og utviklingen av hovedretningenes system, åndelig og filosofisk, som fortsatte å være i hinduisme, buddhisme og jainisme.
Tarquinio Merula
Tarquinio Merula (1595–1665) var en italiensk komponist og organist fra tidligbarokken.
Indias historie
Sene mellomkongedømmer, klassisk tid
Kong Harsha av Kannauj lyktes i å forene det nordlige India under hans styre i det 7. århundre, etter kollapsen til Gupta-dynastiet. Hans kongedømme kollapset etter hans død. Fra det 7. til det 9. århundre kjempet tre dynastier om kontrollen i det nordlige India: pratiharaene i Malwa og senere Kannauj, palaene i Bengal og rashtrakutaene i Deccan. Sena-dynastiet skulle senere ta kontroll over kongedømmet Pala, og pratiharaene ble fragmentert i forskjellige stater. Disse var de første av rajputene, en rekke kongedømmer som klarte å overleve i en eller annen form i nesten et årtusen frem til indisk uavhengighet fra britene. Det første kjente Rajput-kongedømmet dukket opp i Rajasthan i det 6. århundre, og mindre rajput-dynastier hersket senere over store deler av det nordlige India. En rajput fra Chauhan-dynastiet, Prithviraj Chauhan, var kjent for blodige konflikter mot det voksende islamske sultanatet. Shahi-dynastiet hersket over deler av det østlige Afghanistan, nordlige Pakistan og Kashmir fra midten av det 7. århundre til tidlig i det 11. århundre. Mens det nordlige konseptet av panindisk imperium kollapset på slutten av Harshas imperium, flyttet idealet seg sørover.
Tarquinio Merula
Liv og virke
Tarquinio Merula var organist i Lodi fra 1616 til 1622, deretter ble han kapellmester ved Santa Maria Maggiore i Bergamo og i 1623 hofforganist hos kong Sigismund III av Polen i Warszawa. Merula vendte tilbake til Italia i 1628 og ble organist og konsertmester ved Sant'Agata og kapellmester ved Cattedrale di Cremona. Fra 1633 til 1642 bekledte han i sine tidligere poster i Bergamo, og fra 1652 til sin død var han på ny ved katedralen i Cremona.
Indias historie
Sene mellomkongedømmer, klassisk tid
Chalukyariket hersket over deler av det sørlige og sentrale India fra 550 til 750 fra Badami, Karnataka og igjen fra 970 til 1190 fra Kalyani, Karnataka. Pallavaene av Kanchi var deres samtidige lenger sør. Med Chalukyarikets nedgang, delte deres føydalherrer Hoysalas av Halebidu, Kakatiya av Warangal, Seuna Yadavas av Devagiri og en sørlig gren av Kalachuri det enorme Chalukyariket mellom seg rundt midten av det 12. århundre.
Senere i mellomperioden dukket kongedømmet Chola opp i det nordlige Tamil Nadu og kongedømmet Chera opp i Kerala. Innen 1343 hadde alle disse kongedømmene opphørt å eksistere og gav rom for Vijayanagarariket. Sørlige indiske kongedømmer på denne tiden ekspanderte sin innflytelse så langt som til Indonesia og kontrollerte enorme oversjøiske imperier i Sørøst-Asia. Havnene i det sørlige India var involvert i handelen i Indiahavet, for det meste i handelen med krydder, med Romerriket i vest og Sørøst-Asia i øst.
Tarquinio Merula
Liv og virke
Takket være Amati-familien hadde Cremona allerede fra andre halvdel av 1500-tallet vært et betydelig senter for bygging av strykeinstrumenter, og etterspørselen etter instrumentalmusikk var stor blant områdets adelige og patrisiere. Merula og Niccolò Corradini var blant de komponister som dekket behovet for både kirkelig og verdslig musikk.
Indias historie
Sene mellomkongedømmer, klassisk tid
Litteratur på lokale språk og spektakulær arkitektur blomstret frem til begynnelsen av det 14. århundre da sultanen i Delhis sørlige felttog utmattet disse kongedømmene. Det hinduistiske Vijayanagar-dynastiet kom i konflikt med islamsk styre (kongedømmet Bahmani), og kollisjonen mellom de to systemene førte til en sammenblanding av innfødt og fremmed kultur som etterlot seg varig kulturell innflytelse på hverandre. Vijaynagarriket opplevde til slutt nedgang på grunn av trykket fra det første sulatanatet i Delhi som hadde klart å etablere seg i nord, sentrert rundt byen Delhi på den tiden.
De islamske sultanatene
Etter den arabiske invasjonen av Indias gamle vestlige nabo, Persia, var styrkene i området ivrige etter å invadere India som var den rikeste klassiske sivilisasjonen med blomstrende internasjonal handel og de eneste kjente diamantgruvene i verden. Etter motstand i noen få århundre fra forskjellig nordindiske kongedømmer, ble det etablert et kortvarig islamsk imperium (sultanat) og spredte seg tvers over det nordlige subkontinentet over en periode på noen århundrer. Men før de tyrkiske invasjonene, hadde muslimske handelssamfunn blomstret langs kysten i Sør-India, særlig i Kerala hvor de ankom i små antall, hovedsakelig fra Den arabiske halvøy gjennom handelsforbindelser i Indiahavet. Men dette markerte introduksjonen av en abrahamsk religion fra Midtøsten i Sør-Indias hinduistiske kultur, ofte i ren form. Senere blomstret sultanatet Bahmani og Deccan-sultanatene i sør.
Jan Felix Knobel
Jan Felix Knobel (født 16. januar 1989 i Bad Homburg) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i tikamp. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ikke fullførte tikampen.
Indias historie
Delhi-sultanatet
Arabere, tyrkere og afghanere invaderte i de 12. og 13. århundrene deler av det nordlige India og etablerte sultanatet Delhi i begynnelsen av det 13. århundre i områder som rajputene tidligere holdt. Det etterfølgende mamelukk-dynastiet i Delhi klarte å erobre store deler av det nordlige India, omtrent tilsvarende guptaenes områder, mens Khiljiriket klarte å erobre det meste av det sentrale India, men mislyktes til slutt i å erobre og forene det meste av subkontinentet. Sultanatet deltok i en periode med indisk kulturell renessanse. Den resulterende «indomuslimske» kulturfusjonen etterlot seg varige synkretistiske monumenter i arkitektur, musikk, litteratur, religion og klesdrakter. Det er antatt at språket urdu (som bokstavelig betyr «horde» eller «leir» i forskjellige tyrkiske dialekter) ble født i Delhi-sultanatets periode som et resultat av blanding av de lokale sanskritspråklige prakrittene med persisk-, tyrkisk- og arabiskspråklige immigranter under muslimenes herskere. Delhi-sultanatet er det eneste indomuslimske imperiet som fremmet et krav om å sette en av de få kvinnelige herskerne på tronen i India, Razia Sultan (1236–1240).
En tyrkomongolsk erobrer, Timur Lenk, begynte en reise som startet i 1398 for å invadere sultan Nasir-u Din Mehmud av Tughlaq-dynastiet i den nordindiske byen Delhi. Sultanens hær ble beseiret den 17. desember 1398. Timur gikk inn i Delhi og byen ble plyndret, ødelagt og etterlatt i ruiner.
Tarquinio Merula
Musikk og betydning
Merula var en nøkkelfigur i den tidlige utviklingen av musikkformer som modnet senere i barokk-æraen: variasjoner over generalbass, sinfonia, kantate, arie og sonateformene da chiesa og da camera.
Indias historie
Mogulriket
I Mogulepoken bestod de dominerende politiske kreftene av Mogulriket og dets skattepliktige områder, og senere de fremadskridende statene som etterfulgte dem, inkludert Maratha-konføderasjonen som kjempet mot et stadig svakere dynasti. Mens mogulene ofte brukte brutale taktikker for å underlegge seg sitt imperium, hadde de en integrasjonspolitikk med den indiske kulturen som gjorde at de lyktes hvor sultanatet i Delhi sviktet. Akbar den store var særlig kjent for dette. Akbar erklærte «amari» eller ikke-slakting av dyr i jainismens høytider. Han fjernet jazia-skatten for ikke-muslimer. Mogul-keiserne giftet seg med lokale kongelige, allierte seg med lokale maharajaer og forsøkte å fusjonere sin tyrko-persiske kultur med gamle indiske stilarter og skapte unike indosarasenisk akitektur. Det var erosjonen til denne tradisjonen sammen med økende brutalitet og sentralisering som spilte en stor rolle i deres fall etter Aurangzeb som i motsetning til tidligere keisere, innførte relativt ikke-pluralistisk politikk på den generelle befolkningen som ofte hisset opp den hinduistiske majoriteten i befolkningen.
Tarquinio Merula
Musikk og betydning
I kirkemusikken brukte Merula mange av Monteverdis teknikker, men utviklet også selv motetter for solostemme akkompagnert av strykere. I utgivelser fra 1639, 1640 og 1652 finnes messer over en ostinat bass, eksempelvis formene ruggiero og romanesca. Noe av Merulas musikk minner om Giovanni Gabrielis concertato-stil. En moderne følelse for tonalitet er gjennomgående.
Indias historie
Regionale kongedømmer etter Mogulriket
Tiden etter Mogulriket ble dominert av fremveksten til Marathas herredømme ettersom andre små regionale stater (for det meste skattepliktige stater) vokste frem, men også av den økende aktiviteten til europeiske makter. Kongedømmet Maratha ble grunnlagt og konsolidert av Shivaji. Det hadde innen det 18. århundre forvandlet seg til Maratha-riket under styret til peshwaene. Imperiet strakte seg i 1760 praktisk talt over hele subkontinentet. Denne ekspansjonen tok slutt med nederlaget for en afghansk hær ledet av Ahmed Shah Abdali i det tredje slaget ved Panipat i 1761. Den siste peshwa, Baji Rao II, ble beseiret i den tredje anglo-marathiske krig.
Andrew W. Mellon
Andrew William Mellon (født 24. mars 1855 i Pittsburgh i Pennsylvania, død 27. august 1937 i Southampton, Long Island i New York) var en amerikansk bankmann, kunstsamler, filantrop og republikansk politiker, kjent som USAs 49. finansminister under presidentene Warren G. Harding, Calvin Coolidge og Herbert Hoover i perioden mellom 4. mars 1921 og 12. februar 1932.
Indias historie
Regionale kongedømmer etter Mogulriket
Mysore var et kongedømme i det sørlige India som ble grunnlagt rundt 1400 av Wodeyar-dynastiet. Styret til wodeyarene ble avbrutt av Haider Ali og hans sønn Tipu Sultan. Under deres styre utkjempet Mysore en rekke kriger, noen ganger mot de samlede styrkene til britene og Maratha, men for det meste mot britene med noe hjelp eller løfter om hjelp fra Frankrike. Hyderabad ble grunnlagt av Qutb Shahi-dynastiet til Golconda i 1591. Etter et kort mogulstyre, tok Asif Jah, en embetsmann fra mogulene, kontroll over Hyderabad og erklærte seg selv Nizam-al-Mulk av Huderabad i 1724. Det ble styrt av en arvelig nizam fra 1724 til 1948. Både Mysore og Hyderabad ble fyrstedømmer i det britiske India.