cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Braunschweig
Braunschweig er en by i Tyskland i delstaten Niedersachsen med om lag 240 000 innbyggere. Byen ligger nord for fjellene Harz så langt opp i elven Oker som den er seilbar. Elven knyter byen til Nordsjøen via elvene Aller og Weser.
Historie
Opphavet til byen er ukjent, men enn mener at byen ble dannet av to bosetninger som ble slått sammen. Den ene ble grunnlagt av Bruno II, en saksisk greve som døde før 1017, på den ene siden av Oker. Den andre bosetningen ble grunnlagt av grev Dankward, som slottet Dankwarderode er kalt opp etter. Det opprinnelige navnet på byen var Brunswik en kombinasjon av navnet Bruno og wik, en by der kjøpmenn tok seg enn hvil og lagret varene sine. Navnet indikerer derfor en ideell hvileplass, siden den lå ved et vadested over Oker. Dokument fra kirken St. Magni fra 1031 oppga navnet på byen som Brunesguik. En annen forklaring på navnet er at det oppstod fra Brand, eller brenning, som indikerer et sted der landskapet har blitt ryddet etter en brann.
Braunschweig var en hansaby fra 1200-tallet til midten av 1600-tallet. På 1700-tallet var Braunschweig både et politisk og kulturelt senter. Lessings drama Emilia Galotti og Goethes Faust ble framført første gang i Braunschweig.
Det meste av tiden var Braunschweig residens for et hertugdøme med samme namn (Herzogtum Braunschweig), som var en del av Det tyske riket siden 1871. Etter den første verdensskrigen fikk den status som Freistaat Braunschweig i Weimarrepublikken. Etter den andre verdenskrigen ble staten Braunschweig løst opp og en del av den nye delstaten Niedersachsen.
Under den andre verdenskrigen var byen en del av militærdistriktet Wehkreis XI, og ble utsatt for kraftige bombeangrep fra de allierte. 15. oktober 1944 ble det meste av gamlebyen ødelagt, til da den største samlingen av bindingsverkshus i Tyskland, og også de fleste kirkene. Bare domkirken, som av nazistene gjorde til nasjonalhelligdom, overlevde bombene.
En liten del av gamlebyen overlevde også bombetokta. Store deler av det som hadde blitt ødelagt ble restaurert og bygd opp igjen etter krigen.
9. august
9. august er den 221. dagen i året, 222. i skuddår. Det er 144 dager igjen av året.
Craig Lindfield
Craig Lindfield (født 7. september 1988 i Wirrall) er en fotballspiller som spiller for Liverpool FC.
9. august
9. august er FNs internasjonale urfolksdag og er en samisk flaggdag.
Craig Lindfield
Liverpool
Han var en del av juniorlaget til Liverpool som vant FA Youth Cup i 2006, hans posisjon er angriper og han lagde 7 mål i FA Youth Cup den sesongen.
DJ Lhasa
DJ Lhasa, eller Maurizio Braccagni som er hans egentlige navn, er en italiensk DJ og produsent av elektronisk musikk, primært hardcore, euro-dance og trance. Han startet som DJ i 1987, og slapp sitt første album samme år. Han spiller som DJ for det meste kommersiell dance- og trance-musikk, særlig i Nord-Europa. Stilen hans har innflytelse fra futuristisk artistisk retning. I 1993 nådde han, sammen med Roberto Gallo Salsotto, de europeiske hitlistene med sangen Everybody Gonfi-Gon, utgitt under navnet TWO COWBOYS. Takket være denne hitten ble DJ Lhasa kjent som en populær DJ, og spilte på utallige klubber i hele Europa og mixet mange dance- og popsanger.
Gjennom 90-åra gjorde Braccagni en rekke produksjoner og remix-versjoner for italienske plateselskap (blant annet av Whigfield-prosjektet), både aleine og sammen med Roberto Gallo Salsotto. I tillegg til navnet Two Cowboys, brukte duoen psevdonymet M.B.R.G. (etter initialene sine). I dag driver han sitt eget selskap, MABRA Records.
Diskografi
Under følger utvalgt diskografi under artistnavnet DJ Lhasa.
9. august
Navnedag
Ronald, Ronny.
Craig Lindfield
Liverpool
Sommeren 2006 ble han tatt opp til reservelaget til Liverpool fra akademiet. Han gjorde sin A-lags debut i en treningskamp mot Crewe Alexandra der han scoret kampens eneste mål.
9. august
Fødsler
Se flere som er født 9. august i Kategori:Fødsler 9. august.
Dødsfall
Se flere som døde 9. august i Kategori:Dødsfall 9. august.
Craig Lindfield
Utlån
Lindfield ble lånt ut til Notts County F.C. i sesongen 2007 og så til Chester City F.C. i 2008. Han ble så lånt til League Two-klubben Bournemouth frem til 20. september 2008.
Landslagsspill
Sammen med vennene og lagkameraetene Paul Anderson og Adam Hammill ble han tatt ut på det engelske U19-landslaget i 2006.
Meritter
Liverpool FC
Forgasser
De fleste forgassermotorer har én forgasser, men kan ha flere, først og fremst til motorer for høyere ytelse. Et alternativ til flere forgassere er å ha en forgasser med flere innsugsløp (2 eller 4 porter), eller registerforgassere hvor løp nummer to først blir aktivisert ved høyere belastning på motoren. Eldre forgassere hadde ofte en oppadrettet luftstrøm (i sideventilerte motorer), men i nyere motorer går luftstrømmen ned, eller horisontalt.
Forgassere arbeider etter Bernoulli-prinsippet. Ved å åpne gasspjeldet i forgasseren via gasspedalen eller gasshåndtak øker luftstrømmen gjennom forgasserløpet og venturi (innsnevring i forgasserløpet for å øke lufthastigheten og redusere trykket), dermed suges bensin ut av hoveddysen som sitter midt i løpet. Denne blandingen av luft og bensin passerer forgasserspjeldet på sin vei inn i motoren via innsugsmanifolden.
Forgasservarme
Når lufthastigheten øker så kraftig, og bensindråpene fordamper, kjøles forgasseren ned. Dette er et problem i kaldt og rått vær da dysene kan tettes av is, og det legger seg is på veggene i forgasseren. Dette kompenseres gjerne ved å suge varm luft fra eksosmanifolden via et fleksibelt rør og et justerbart spjeld inn i luftfilteret. Dermed forvarmes luften før den passerer forgasseren og forhindrer at motoren stopper.
For småfly: På småfly med forgasser er det en egen regulering for forgasservarme plassert ved siden av throttle, gasshåndtaket på dashbordet. Ved bruk av forgasservarme taes varm luft ved eksos-manifoilen direkte til forgasseren, utenom luftfilteret.
Flottørkammer
For å sikre jevn bensintilførsel blir bensinen lagret i flottørkammeret i forgasseren før den suges ut gjennom hoveddysen. Nivået i dette kammeret reguleres av en flottør som igjen presses mot en flottørnål (ventil) som stenger og åpner for tilførsel av bensin.
Småfly beregnet for akrobatikkflyging må enten ha to kamre for flottør, eller et flottørkammer som fungerer både rett vei og opp-ned, slik at motoren ikke stopper når flyet flyes opp-ned.
Tomgang
Forgasseren har også et separat tomgangsystem som sikrer jevn gange på tomgang. Dette systemet blander bensin og luft via dyser i forgasseren når forgasserspjeldet er lukket, men dysen for lufttilførsel er justerbar slik at eksosens utslippsverdier av karbonmonoksid på tomgang kan reguleres.
Akselerasjonspumpe
En egen pumpe i forgasseren (akselerasjonspumpe) gir en ekstra bensintilførsel i forgasserløpet under akselerasjon for å sikre nok bensin under plutselig hard belastning av motoren.
Choke/kaldstart
Ved start med kald motor strupes/stenges løpet i forgasseren av et chokespjeld (enten automatisk eller manuelt) for å forminske luftstrømmen gjennom forgasseren. Dette gir en rikere bensinblanding til motoren og lettere kaldstart og gange ved kald motor. På småflymotorer pumpes litt ekstra bensin inn i forgasseren før start av motoren, og det er ikke eget chokespjeld.
Blanding luft-bensin
På forgasserne er det en egen justeringsskrue som gir riktig forbrenning.
Ved justering av blandingsforholdet gjøres blandingen magrere til turtallet begynner å reduseres. Deretter gjøres blandingen litt fetere igjen. Ved bruk av eksosgasstemperaturmåler magres blandingen til temperaturen stiger til en fastsatt verdi.
Ved redusert lufttrykk bør blandingen gjøres noe magrere. På motorer som brukes i høyfjellet bør forgasseren justeres tilsvarende.
For småfly: I småfly er det et eget rødt håndtak for blandingen (merket mixture) på dashbordet ved siden av gasshåndtaket. Etterat flyet har klatret opp i stor høyde bør blandingen gjøres magrere. Mange småfly har egen eksosgasstemperaturmåler.
Quiché (språk)
Quiché' (katzijob'al, også kjent som k'iche') er det mest utbredte mayiske språket, og snakkes av mellom en og to millioner mennesker, hovedsakelig i de sentrale høylanda i Guatemala. Ifølge den guatemalanske folketellinga fra 2002 er det 1 270 953 mennesker som tilhører quichéfolket, hvorav 890 596 har lært quiché som førstespråk. Ethnologues tall er imidlertid mye høyere, til sammen 2 333 000 talere. Quiché er uansett landets nest største språk etter spansk. Språket snakkes også av rundt 524 mennesker sør i Mexico.
Quiché har en rekke ulike dialekter som av og til regnes som egne språk.
Det mest kjente verket på quiché er den mytologiske tekstsamlinga Popol Vuh.
Buskperleedderkopp
Buskperleedderkopp (Enoplognatha latimana) er en av edderkoppene i gruppen kamfotedderkopper (Theridiidae). Den ble første gang registrert fra Norge ved Bø i Telemark, juli 2011.
Utseende
Buskperleedderkopp er sammen med de andre artene i denne slekten, forholdsvis små edderkopper og mange er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen er hos hunnen stor og kuleformet. På det bakerste beinparets ytterste ledd, har de en fin kam av korte børster, derav familiens norske navn.
Levevis
Buskperleedderkopp lever litt skjult, på skyggefulle steder. Den bygger ureglemessige fangstnett med tallrike silketråder som går på kryss og tvers.
Hunnen spinner eggene sine inn i en fritthengende, rund eggsekk.
Meghalaya
Meghalaya (hindi: मेघालय) er en delstat i det nordøstlige India. Delstaten grenser i nord mot Assam, og mot Bangladesh i syd.
Hovedstad er Shillong.
Bradley McGee
Bradley «Brad» McGee (født 24. februar 1976 i Sydney) er en tidligere landeveissyklist. Han startet å konkurrere da han var 10 år gammel.
I 1998 ble han profesjonell syklist på laget Française des Jeux. Han syklet for laget helt frem til 2008 da han gikk over til Team CSC.
Hans karriere startet innen banesykling der han fremdeles konkurrerer i store mesterskap. I Sommer-OL i Athen 2004 vant han sammen med Graeme Brown, Brett Lancaster og Luke Roberts gull i 4000 meter forfølgelsesritt for lag. I samme OL fikk han sølv i 4000 meter forfølgelsesritt individuelt. I Sommer-OL 2000 i Sydney vant han bronse på samme distanse. I Sommer-OL 1996 i Atlanta vant han to bronsemedaljer.
Han la opp etter 2008-sesongen og ble ansatt som sportsdirektør i CSC-Saxo Bank.
Valldemosa
Valldemosa (katalansk: Valldemossa) er en by og kommune i det østlige Spania, på øya Mallorca i provinsen Balearene. Kommunen har 2,042 innbyggere (2021). Stedet ligger i regionen (comarca) Sierra de Tramontana.
Kommunesenteret er en fjellandsby som også bærer navnet Valldemosa. Stedet er kjent for et opphold den polske komponisten Frédéric Chopin og den franske forfatterinnen George Sand hadde her vinteren 1838/39. Sand skrev senere boken En vinter på Mallorca, hvor hun beskriver landskapet i svært maleriske vendinger, men gir et ufordelaktig bilde av befolkningen, som var svært reserverte overfor det ugifte paret.
Årlig besøker mer enn 100 000 turister landsbyen, ikke minst for å bese karteuserklosteret der Chopin og Sand bodde under deres ca. to måneder lange opphold. Klosteret er ombygd for turister, og etablissementet stiller ut typiske mallorkinske gjenstander og «Chopin-relikvier».
Valldemosa er Catalina Tomás fødested. Hun er den eneste katolske helgen fra Mallorca og er gjenstand for en utstrakt dyrking her. Rundt omkring i landsbyen er det utplassert en mengde fargerike fliser påmalt legender om henne.
I Valldemosa ligger kultursenteret Costa Norte, som ble opprettet på initiativ av den amerikanske skuespilleren Michael Douglas. Senteret gir informasjon om naturen i den mallorkinske fjellkjeden Sierra de Tramontana og om regelmessige kulturelle evenementer.
En stedlig spesialitet er en drikk laget av mandler og et bakverk laget av poteter.
The Paris Collection
The Paris Collection er et progrockalbum utgitt i 2001 fra bandet Camel.
Denne utgivelsen er et konsertalbum hentet fra bandets 2000-årsturné og ble innspilt ved Bataclan i Paris 30. september 2000. Bandmedlemmene befant seg på denne tiden i en vanskelig emosjonell situasjon og hadde store fysiske smerter. Trommeslager Denis Clement hadde pådratt seg ribbeinsbrudd og gitarist Andrew Latimer hadde blitt forkjølet og pådro seg en alvorlig luftveisinfeksjon. Hans samboer og låtskriver på flere av bandets låter, Susan Hoover, var innlagt på sykehus etter en rideulykke i USA, noe som skapte mye frustrasjon. Som om ikke det var nok pådro Latimer seg også en vridning i kneet og måtte derfor sitte under hele konserten. Denne situasjonen ble derimot løst av at bassist Colin Bass og keyboardist Guy Le Blanc tok over vokalfremførelsen, noe som igjen setter sitt særpreg på utgivelsen.
Andrew Latimers stemme kan man sammen med Guy Le Blanc, riktignok få høre på det siste sporet «Slow Yourself Down», som er en akustisk versjon innspilt under øvingene i forkant av konserten. Den nest siste låten, «Lady Fantasy», har blitt en liveklassiker og minner mye om bandets tidligere dager. Det tekniske aspektet ved innspillingen av utgivelsen er ikke helt som det burde være, men ødelegger ikke helheten av et akustikkpreget utgivelse. Ifølge teksten i CD-omslaget ble konserten holdt 30. oktober, men riktig dato skal være 30. september.
Dillern-Ørnes naturreservat
Dillern-Ørnes naturreservat ligger i ei sørvendt li mellom gårdene Dillra og Saura sørvest på Handnesøya i Nesna kommune i Nordland.
Naturreservatet har et totalt areal på 445 dekar, hvorav 421 daa utgjør lauv- og barskog.
Formålet med vernet er å bevare en av Norges største og nordligste forekomst av hassel. Det er det nordligste kjente stedet hvor urten skogbingel forekommer, og en av de nordligste forekomstene for vårerteknapp. Floraen omfatter ellers gråor, selje, osp, rogn, alm, gran og sitkagran.
Midslandsk
Midslandsk er en nederlandsk dialekt. Den er i slekt med byfrisisk og har innflytelse både fra hollandsk og vestfrisisk. Dialekten brukes av enkelte beboere i området rundt landsbyen Midsland på øyen Terschelling i den nederlandske provinsen Friesland.
Julekort
Julekort er postkort med julehilsen og julemotiv som sendes til slekt og venner ved juletider. De fleste julekortmotiv tegnes spesielt for slik bruk, men det utgis også flere julekort med reproduksjoner av julemotiver fra billedkunst og andre kjente bilder, gjerne med påskriften «God jul».
Historikk
Selv om det på 2000-tallet har vært en klar nedgang i antall brev og postkort som sendes i Norge, opplyste Posten Norge i desember 2017 at denne nedgangen i liten grad gjelder for julekort. Ifølge Posten Norge lå det an til at det ville bli sendt mellom 10 millioner og 13 millioner julekort i Norge i forbindelse med julen 2017.
Motiver
Motivet på julekortene kan være rene kristne symboler som Jesu fødsel og Betlehemsstjernen, tradisjonelle gårds- og vintermotiver, gjerne med nisser, eller rene sekulære varianter, gjerne humoristiske, som refererer til aktiviteter knyttet til julen, som julehandel og festing.
Julekort med nisser og røde nisseluer var svært populære under okkupasjonen.
Eksempler
Galleriet viser julekort fra perioden 1880 til 1920 i Nasjonalbibliotekets samlinger.
Bruk av julekort
Julekort sendes av mange, også ikke-kristne, i den vestlige verden og i Japan. Enkelte kristne grupper, som Jehovas vitner, markerer ingenting med mindre Bibelen sier eksplisitt at en skal, og feirer følgelig verken jul eller sender julekort.
Elektroniske julekort og julebrev
De tradisjonelle julekortene har med bruken av Internett fått konkurranse fra elektroniske julekort. De blir sendt som tillegg til e-post eller som reine e-kort fordi de er lettere og billigere å sende. Digital fototeknikk og hjemme-pc har også ført til at såkalte «julebrev» er blitt vanligere. Det er oppkopierte brev med julehilsener og en oppsummering av personlige høydepunkter i året som snart er omme. Julebrev sendes gjerne av barnefamilier til slekt og venner. Fremdeles er likevel de gammeldagse kortene mest populære.
Holger Nielsens metode
Holger Nielsens metode er en foreldet metode for å gi kunstig åndedrett, oppfunnet av den danske offiseren Holger Nielsen i 1932.
Det tyske Arbeiderparti
Det tyske Arbeiderparti (Deutsche Arbeiterpartei – DAP) var forløperpartiet til Det nasjonalsosialistiske tyske Arbeiderparti (NSDAP), og ble stiftet av Anton Drexler og Karl Harrer den 5. januar 1919 i München. Impulsen til det hadde Drexler fått fra sin mentor dr. Paul Tafel, ledende funksjonær for Det alltyske forbund, direktoriumsmedlem for MAN AG (Maschinenfabrik Augsburg-Nürnberg) og styremedlem i Det bayerske industrialistforbund. Karl Harrer fikk oppdraget å grunnlegge Thuleselskapet – Et tidlig medlem var også samfunnsideologen Gottfried Feder.
Holger Nielsens metode
''NB! Holger Nielsens metode anses ikke lengre som en forsvarlig måte for å gi kunstig åndedrett. I akutte tilfeller anbefales i dag hjerte-lunge-redning''.
Det tyske Arbeiderparti
Navneendringen fra DAP til NSDAP fant sted den 24. februar 1920 i Münchens Hofbräuhaus.
Det tyske Arbeiderparti begynte tellingen av antall medlemmer med nummer 500, for å gi inntrykk av en større tilhengerskare enn de faktisk hadde. Adolf Hitler, partiets daværende propagandaleder og senere formann, hadde medlemsnummer 555. Adolf Hitler var blitt sendt til DAP av sin foresatte Karl Mayr, sjefen for informasjonsavdelingen for Riksverngruppekommando 4 i München, for at han skulle gjøre DAP til et nasjonalt Arbeiderparti med bred appell.
I september 1920 skrev Mayr i et brev til Wolfgang Kapp:
Turambar
I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er Turambar et tilnavn som ble gitt til Túrin, en tragisk helt fra det første tidevervet. Turambar betyr herre av skjebnen på språket Sindarin, og det ble valgt av Túrin som en tross mot forbannelsen som den onde valaen Morgoth hadde lagt på familien hans.
Det tyske Arbeiderparti
Hitler var med på å utforme DAPs partiprogram, og det inneholdt bl.a. elementer som avvisning av Versaillestraktaten, sammenslutning med Østerrike og at jødene måtte miste sitt statsborgerskap. Det var også en rekke klassisk sosialistiske programpunkter.
Turambar
Turambar var også navnet på den 9. kongen av landet Gondor. Han var sønn av kong Rómendacil I, og overtok tittelen etter sin far allerede da Turambar var veldig ung, i året 541 tredje tideverv.
Han hevnet sin fars død ved å erobre store deler av Rhovanion fra Austringene. Han var den lengst regjerende kongen av Gondor siden kong Meneldils dager, og regjerte i hele 126 år. Han ble etterfulgt som konge av sin sønn, Atanatar I, etter sin død i år 667 T.T.
Królowie Gondoru
Bergsche Maas
Bergsche Maas (også Bergse Maas) er en 24,5 km lang kanal i Noord-Brabant i Nederland. Siden 1904 har den vært fortsettelsen av Maas fra Well og til Geertruidenberg, som kanalen har fått navnet sitt av. Bergsche Maas er den sørlige grensen til øyen Land van Heusden en Altena.
Beskrivelse
I tidsrommet 1273 til 1904 gikk hovedløpet til Maas gjennom det som idag er Afgedamde Maas til Woudrichem der den sammen med Waal (hovedløpet til Rhinen) dannet Merwede. Stor vannføring i Waal førte imidlertid ofte til store oversvømmelser, og det ble i 1883 ved lov, Maasmondwet, besluttet å konstruere Bergsche Maas. Mellom 1888 og 1904, under ledelse av ingeniøren Cornelis Lely, ble Maas sperret av ved Andel og vannet ledet ned den nygravde Bergsche Maas til elven Amer ved Geertruidenberg og videre til Hollandsch Diep. Det tidligere løpet til Maas ble Afgedamde Maas («Oppdemmede Maas»).
Det nye Maas-løpet følger omtrent et enda eldre (pre 1273) elveløp, som den parallelløpende elven Oude Maasje («Gamle lille Maas») nok er restene av. De små landsbyene Gansoijen og Hagoort måtte forlates som følge av byggingen av Bergsche Maas.
Vest for stedet Heusden starter kanalen Heusdensch Kanaal som forbinder Afgedamde Maas med Maas. I sør munner elven Donge ut i Bergsche Maas ved Geertruidenberg. Over Bergsche Maas er det to broer, Keizersveer ved Raamdonksveer og en ved Heusden. Ellers går det ferjer ved Dussen, Drongelen og Herpt.
Fylkesvei 6462
Fylkesvei 6462 (Fv6462) går mellom Avløysa og Hallaren kirke i Frøya.
Den 4,2 km lange kommunale strekningen mellom Avløysa og Fillingsneset var tidligere del av fylkesveien.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 411 (Sør-Trøndelag).
Céline Dion
Céline Marie Claudette Dion (født 30. mars 1968) er en kanadisk sanger fra Charlemagne i den fransktalende provinsen Québec i Canada.
Hun ble født som det fjortende barnet i søskenflokken. Hennes manager og kommende ektemann René Angélil finansierte utgivelsen av hennes første album, La Voix du Bon Dieu, i 1981. Platen ble tatt godt imot av publikum, og Dion ble kjent i Quebec. Utover 1980-tallet ble hun internasjonalt kjent i fransktalende land, da hun blant annet vant Yamaha World Popular Song Festival i 1982 og Eurovision Song Contest i 1988. Hun vant Eurovision med 137 poeng, ett poeng foran storfavoritten Scott Fitzgerald.
Hun lanserte sitt første engelskspråklige album, Unison, i 1990. Hun ble siden spesielt kjent for sangen «My Heart Will Go On» fra filmen Titanic som hadde premiere i 1997. Dion har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
I Norge ble hun første gang lagt merke til av et større publikum i 1988 da hun deltok for Sveits i Eurovision Song Contest i Dublin og vant med sangen «Ne partez pas sans moi».
Dion ble i 2008 forfremmet til følgesvenn av Order of Canada, ordenens høyeste grad. Hun er også offiser av Québecs nasjonalorden.
Hun er Canadas mestselgende artist med over 200 millioner album solgt på verdensbasis.
Tidlig karriere
Dion ble født i Charlemagne, Quebec, nordøst for Montreal. Hun ble oppvokst i en romersk-katolsk familie, dog fattig, men lykkelig hjem i Charlemagne. Musikken hadde alltid vært en stor del av familien Dion, og hun ble oppkalt etter sangen "Céline", som den franske sangeren Hugues Aufray hadde utgitt to år før hennes egen fødsel. Den 13. august 1973, i en alder av fem år, gjorde den unge Céline sitt første offentlige opptreden ved broren Michels bryllup, hvor hun utførte Christine Charbonneaus sang "Du fil des aiguilles et du coton".
Eurovision Song Contest 1988
Konkurransen var med på å starte en internasjonal karriere for Celine Dion. Men også for Luxemburgs representant Lara Fabian. Den fransk-kanadiske Céline Dion var bare kjent i den fransktalende verdenen på konkurransen, og begynte kort tid etter å spille inn sanger på engelsk.
Belgisk-kanadiske Lara Fabian startet en vellykket karriere etter konkurransen med å bli etablert i forskjellige land over hele verden, med et hovedsakelig fransk-sunget repertoar.
Celine Dion vant med bare 1 poeng foran storfavoritten Scott Fitzgerald.
I Norge
Celine Dion har gjort stor suksess i Norge. Hun har 6 album som nådde 1.plass. Disse er The Colour of My Love, Falling Into you, Lets Talk about Love, These are special Times, All The Way... A Decade of Songs og A new Day Has Come. Og 11 album totalt på topp 40.
Pavel Nakhimov
Pavel Stepanovitsj Nakhimov (russisk: ; født i Gorodok - en landsby nær byen Vjasma i guvernementet Smolensk i Russland, død  i Sevastopol) var en russisk sjøoffiser. Han er en av de mest berømte admiralene i historien til den russiske marinen, og er best kjent som sjef for både de sjømilitære og landstyrkene under den russiske beleiringen av Sevastopol under Krimkrigen.
Bakgrunn
Nakhimov var sønn av en russisk pensjonert major. I 1815 begynte han på marinekademiet i St. Petersburg.
Karriere
Han gjorde sin aller første sjøreise i 1817 om bord på fregatten «Feniks» som blant annet reiste utenfor kysten av Sverige og Danmark. Kort tid senere ble han forfremmet til underoffiser. I februar 1818 gikk han opp til eksamen for å begynne som sjøkadett og han ble nesten umiddelbart tildelt en plass i den russiske Østersjøflåten.
I begynnelsen av hans sjømilitære karriere var Nakhimovs erfaring begrenset kun til reiser i Østersjøen og en mer omfattende tur fra den russiske havnebyen Arkhangelsk til marinebasen Kronstadt som lå nær byen St. Petersburg. Hans militære gjennombrudd kom i mars 1822 da han ble tildelt ansvaret fregatten «Kreiser» som var en del av en ekspedisjon som var ledet av kjente russiske oppdageren Mikhail Lazarev som allerede hadde gjennomført flere ulike reiser over det meste av verden.
I løpet av verdensomseilingen med fregatten Kreiser som tok tre år ble Nakhimov forfremmet til graden løytnant. På slutten av denne ekspedisjonen mottok han sin første pris, nemlig St. Vladimir IV-ordenen. Han returnerte etter ekspedisjonen til sitt hjemland og slo seg ned i Smolensk og i løpet av sin tid borte fra den russiske flåten ble han forelsket i en jødisk kvinne ved navn Aesjya. Hun var av fransk og ukrainsk avstamning og var mye yngre enn det han var. Han giftet seg med henne i løpet av sommeren 1825.
I 1825 ble Nakhimov tildelt styringen av krigsskipet «Azov» med over 70 kanoner som gjorde sin jomfrutur fra Arkhangelsk til Kronstadt høsten 1826. Det var på denne turen han fikk nyheten om at hans kone var gravid med det som senere skulle vise seg å være tvillingjenter som ble hetende Natalja og Olga.
Under Krimkrigen utmerket Nakhimov seg ved å tilintetgjøre store deler av den osmanske flåten ved Sinope i 1853. Han har senere beskrevet det som hans fineste time da han under beleiringen av Sevastopol forsvarte byen og dets havn mot osmanene fra en base for den russiske Svartehavsflåten. Han ble utnevnt til admiral på grunn av dette slaget, men han ble dødelig såret i hodet av en skarpskytter kort tid senere og døde av skadene to dager etterpå.
Nakhimov ble gravlagt i St. Vladimir-katedralen i Sevastopol sammen med flere andre russiske offiserer. Det ble også reist et monument til hans minne. Han ble tildelt flere æresbevisninger posthumt. Nakhimov-ordenen ble bevart som en av de høyeste militære dekorasjoner i Sovjetunionen. I Sovjetunionen ble Nakhimov sjøskole introdusert for tenåringer og ble oppkalt etter den berømte admiralen.
Jean Stafford
Jean Stafford (født 1. juli 1915 i Covina i California i USA, død 26. mars 1979 i White Plains i New York) var en amerikansk forfatter av romaner og noveller, og som fikk en Pulitzerprisen for skjønnlitteratur for novellesamlingen Collected Stories of Jean Stafford i 1970. Hun skrev også artikler, essayer og barnebøker. «Stafford innarbeidet levende karakterisering, detaljerte beskrivelser, dyktig prosa, og en kompleks ironi for å undersøke temaer som identitet, fremmedgjøring, og tapet av uskyld i sitt forfatterskap. Hennes arbeid, som hyppig sentrerte seg om barn, ungdom og kvinner, portretterte de psykiske og fysiske lidelsene til samfunnets mest sårbare, maktesløse og marginale medlemmer.»
Bakgrunn
Jean Stafford ble født som det yngste av fire barn. Hennes far eide en valnøttgård, men gikk konkurs i 1921 etter å ha feilsatset penger på børsen. Familien kom seg aldri på fote igjen etter at de ble tvunget til flytte til Boulder i Colorado.
Stafford vant et stipend til Universitetet i Colorado og etter å ha tatt eksamen i 1936 reiste til Tyskland for å studere filologi ved Universitetet i Heidelberg. Etter å ha kommet tilbake til Boulder den påfølgende sommeren for å delta i et forfatterverksted møtte hun sin framtidige ektemann, den lovende poeten Robert Lowell. Stafford hadde også ambisjoner om å bli forfatter, men var også i desperat behov av arbeid, og aksepterte sitt eneste tilbud på en lærerjobb ved Stephens College i Columbia, Missouri. Arbeidet var skuffende og hun sluttet etter et år og flyttet til New York i 1938. Etter å ha blitt tilbudt en kontrakt ved forlaget Atlantic Monthly flyttet hun til Concord i Massachusetts. Her begynte hun å skrive på sin første roman.
Forfatterinne
På besøk hos Lowell i Boston ble de involvert i en alvorlig biluhell. Lowell som kjørte, og som både hadde dårlig syn og i tillegg hadde drukket, ble uskadd, men Stafford fikk store skader i hodet, knust nese, brakk kjevebenet og brister på kraniet. Trafikkulykken etterlot langvarige fysiske og psykiske sår, og ble et vendepunkt i livet hennes. Det smertefulle sykehusoppholdet og traumet ble senere grunnlaget for hennes kritikerroste fortelling «The Interior Castle». Hun giftet seg med Lowell to år etter ulykken og de bosatte seg i Baton Rouge i Louisiana. Forholdet var problemfylt fra begynnelsen ved konkurrerende kreative temperamenter, sjalusier og samtidig hadde Lowell blitt heftig katolikk og bestemte seg for å leve i sølibat kort etter at de ble gift. En skuffet Stafford fortalte senere at ekteskapet aldri ble fullbyrdet.
Ekteskapet ble oppløst etter seks år og Stafford tilbrakte det meste av 1947 til komme seg igjen etter et nervøst sammenbrudd. Hun giftet seg ytterligere to ganger, kortvarig med Oliver Jensen, skribenten ved magasinet Time, og senere fikk hun en kortvarig periode med hjemlig lykke med sin tredje ektemann, A. J. Liebling, en framtredende skribent ved The New Yorker. Etter hans død i 1963 sluttet hun stort sett å skrive lengre skjønnlitteratur, men forfattet noveller til hun var opp under 60 år i hennes relative isolasjon på Long Island i New York. I mange år led Stafford av alkoholisme, depresjon og lungesykdom. Da hun var blitt 63 hadde hun bortimot sluttet å spise og døde av hjertestans i White Plains i New York i 1979. Hun ble gravlagt ved Green River Cemetery i East Hampton i New York. Hun etterlot hele sin arv til sin rengjøringshjelp.
Forfatterskap
Hennes første roman Boston Adventure (1944) gjorde inntrykk og ble en bestselger med et salg som nådde 400 000 kopier. Romanen fremmet hennes karriere og ga henne prominent posisjon i det litterære miljøet. Det var en lang bekjennelse fra en ung kvinne som søkte kjærlighet blant de rike samfunnsklassene. Hennes andre roman, The Mountain Lion (1947), en fortelling om en bror og søster, hadde en helt forskjellig tone og tekstur med en setting på bygda i Colorado. Fortellingens narrative dagligtale og finurlige sammenfletting av myter og symbolisme, blandet med realisme, fikk mye ros, og det samme gjorde også hennes tredje roman, The Catherine Wheel (1952).
Hun er kanskje best husket for sine meget håndverksmessig dyktige noveller, som ofte sentrerte rundt enkeltmenneskers kamp for å beholde en følelse av identitet i plagsomme situasjoner og for å mestre en rekke psykiske og fysiske traumer. Eksempelvis er «In the Zoo», først samlet i samlingen Children Are Bored on Sunday (1954), fortalte historien om to voksne søstre som gjenkaller deres fortid som foreldreløse barn avhengig av deres fostermor, en ondskapsfull husvertinne av et pensjonat. Novellene, som kanskje var hennes fremst litterære medium, ble utgitt i The New Yorker og en rekke litterære magasiner. For det akademiske året 1964-1965 ble hun gjort til fakultetsmedlem av Center for Advanced Studies ved Wesleyan University. Hun skrev kun et lengre prosaverk, A Mother in History (1966), et kontroversielt portrett av Lee Harvey Oswalds mor, men som bekreftet hennes omdømme som en ledende og stilsterk forfatter.
Flere biografier over Jean Staffords liv og verker kom etter hennes død. David Roberts' Jean Stafford, a Biography (1988), Charlotte Margolis Goodmans Jean Stafford: The Savage Heart (1990), og Ann Hulberts The Interior Castle: The Art and Life of Jean Stafford (1992). Blant disse handler Goodmans tekst hovedsakelig med Stafford som en tidlig feministisk forfatter.
Jean Stafford uttrykte selv at forfatterens rolle er å fortelle sannheten: «problemet er hvordan å fortelle sannheten så overbevisende og så levende at våre lesere tar det inn og lar seg tro at fortellingen er sann, at disse hendelsene faktisk har skjedd og kunne skje igjen og faktisk skjer overalt hele tiden.»
Kunta Kinteh Island
Historie
De første europeerne som bosatte seg på øya kurlendere som kom dit i 1651. De hadde flere koloniinteresser i nærheten. De ga øya navn etter st. Andreas. Øya ble deretter erobret av britene i 1661, og navnet ble endret til James Island, etter den senere kong James.
Britene bygde Fort James. Med utgangspunkt på den strategisk plasserte øya hadde de kontroll over det meste av handelen på Gambiaelva. James Island ble stasjon for handel med gull, elfenben, krydder, voks, tømmer og pels. Senere samlet de slaver på fortet før transport til Amerika. Rundt 600 slaver ble fraktet herfra hvert år.
Fortet var en firkantet bygning med kanontårn i hvert hjørne. Det hadde lagerbygninger og boenheter for 60-70 soldater og fastboende slaver.
Øya og fortet opplevde stadig uro, og ble ødelagt og gjenoppbygd flere ganger. Flere slaveopprør fant sted her, og britene var stadig i konflikt med franskmennene, som hadde en tilsvarende kolonipost i Albreda, på nordbredden av Gambiaelva. Franske tropper tok kontroll over øya i 1695, ga den tilbake to år etter, og erobret den på ny i 1702. Under den amerikanske uavhengighetskrigen tok franske styrker øya og brente fortet ned til grunnen.
Da Storbritannia i 1807 vedtok å forby menneskehandel ble James Island på ny tatt i bruk, og fortet ble nå et senter for soldater som hadde i oppdrag å stoppa andre lands handel med slaver. Øya ble fraflyttet for siste gang i 1829, da vokterne ble flyttet til den mer strategiske St. Mary's Island, som er blitt til dagens Banjul.
I dag
I Alex Haleys roman Røtter blir forfatterens stamfar og romanens hovedperson, Kunta Kinte, sendt som slave til USA fra denne øya.
Over 15 000 turister besøker den vesle øya hvert år. De fleste er afroamerikanere og europeere. Øya skiftet i 2011 navn fra James Island til Kunta Kinteh Island; motivasjonen var at øya skulle ha et afrikanskbasert navn.
Avistegnernes hus
Avistegnernes hus, Nasjonalt senter for tegning og ytringsfrihet, tidligere kalt Fredrik Stabel & AvisTegnernes Hus (FS&AT), er et kunstgalleri i Drøbak som særlig stiller ut avistegninger, tegneserier og illustrasjonskunst.
Avistegnernes hus ble opprettet 8. april 1999 med støtte fra Frogn kommune, Akershus fylkeskommune og en rekke norske aviser. Stedet ble drevet av en stiftelse som kom til etter initiativ fra privatpersoner i Drøbak. Siden 2010 har museet vært en avdeling i MiA - Museene i Akershus.
Siriondil
Han ble konge av Gondor i år 748 i det tredje tidevervet, etter sin fars, Atanatar Is, død.
Avistegnernes hus
Som «nasjonalt senter for tegning og ytringsfrihet» er Avistegnernes hus et kompetansested for avistegning som kunst- og ytringsform. Huset rommer en fast utstilling av tegninger av satirikeren Fredrik Stabel som bodde i Drøbak fra 1970 til han døde i 2002. I tillegg er det skiftende galleriutstillinger, bokhandel og en salgsavdeling for kunst. Avistegnernes hus har dessuten produsert flere vandreutstillinger med politiske illustrasjoner og ytringsbasert kunst.
Kilwinning
Kilwinning (skotsk-gælisk: Cill D’Fhinnein; skotsk: Kilwinnin) er en by (town) i regionen North Ayrshire i Skottland. Den er ved et betydningsfullt krysningspunkt og overfart til elven Garnock, nord for Irvine, rundt 34 km sørvest for Glasgow. Kilwinning var også et verdslig sogn. Med ankomsten av jernbanen ble byen kjent som «The Crossroads of Ayrshire» (Veikrysset i Ayrshire).
Siriondil
Hans regjeringstid var uten større hendelser og var derfor antakelig fredfull. Han ble etterfulgt av sin egen sønn Tarannon Falastur i året 840 T.T.
Siriondil Siriondil Siriondil (król Gondoru)
Kilwinning
Folketallet er for 2020 beregnet til 16 100 innbyggere.
Etymologi
Kilwinning, skrevet som Kilwinin i 1202, er et gælisk navn som betyr «kirken Saint Finnan» (gælisk Finnean). Cill er et gammelt gælisk ord som ikke lenger er i bruk, som stammer fra latin, cella, «avlukke» i betyndingen «munkecelle», som også celle på norsk. Dette vises mange ganger i Skottland i navn som begynner med Kil-. Navnet Finnean er en diminutiv form, relatert til Findbarr eller Finnian av Moville som døde i 579 e.Kr. Innenfor selve Kilwinning finnes St Winning's Well. Formen med -w- viser britisk eller før-gælisk innflytelse. Den gæliske formen betyr bokstavelig talt «din Finnan-kirke», hvor D'en representerer «din», en måte å betegne helgener i noen gæliske stedsnavn.
Dagens Kilwinning
I 1966 falt Kilwinning innenfor området betegnet Irvine New Town. Kilwinning ekspanderte raskt med nye eiendommer bygget på omkringliggende jordbruksland for å møte den planlagte befolkningsøkningen.
I dag består Kilwinning av det historiske sentrum, Bridgend (som opprinnelig var en egen landsby), begge nå omgitt av eiendommene Corsehill, Woodwynd, Blacklands, Pennyburn, Whitehirst Park og Woodside, med de tre siste lagt til etter at det ble innlemmet i Irvine New Town.
Hovedgaten i Kilwinning har på 2000-tallet blitt pusset opp som en del av regenereringen av Irvine Bay-området av Irvine Bay Regeneration Company.
Chaozhou
Chaozhou (kinesisk:, pinyin: Cháozhōu, også kjent som Chiu Chow, Teochew eller Chaochow) er en by på prefekturnivå i provinsen Guangdong ved Kinas kyst mot Sørkinahavet. Den ligger noe nord for Shantou.
Befolkningen anslås (2006) til 2 533 700, hvorav 688 600 i byområdet.
Språket teochew, et minnan språk, har hjemstavn i denne delen av Kina.
Historie
Navnet Chaozhou stammer fra Sui-dynastiet (591 e.Kr.); på denne tid ble området prefektur. På 1800-tallet var det hjemsøkt av hungersnød og kriger, og mange utvandret til land i Sørøstasia. Man regner (2012) med at 2,3 millioner utenlandskinesere har Chaozhou som hjemstavn.
Administrasjon
Byprefekturet Chaozhou har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū) og 2 fylker (县 xiàn).
Lampronia fuscatella
Lampronia fuscatella er en sommerfugl som tilhører familien knoppmøll (Prodoxidae). Den ble funnet første gang i Norge i Østfold i 2008.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 15 – 19 mm), ensfarget brun møll. Den har ingen slående kjennetegn og kan ligne på arter fra flere ulike familier, men kan kjennes på at den har forholdsvis store og brede vinger, og trådformede antenner som er rundt halvparten så lange som forvingene. Antennene er mørkbrune. Hodet er kledt med brungule, oppstående skjell. Kroppen og forvingen er ensfarget gråbrune. Bakvingen er noe lysere på farge enn forvingen.
Levevis
Den finnes i havnehager og andre halvåpne områder der det vokser bjørk (Betula spp.). Eggene legges på bjørkekvister, der larven utvikler seg i en rund galle som gjerne sitter 1 – 2 meter over bakken. Når larven er fullvoksen, spinner den en kokong av silke inne i gallen, der den forvandler seg til en puppe. Denne kryper ut av gallen før den voksne møllen klekkes, og puppeskallet sitter gjerne igjen i åpningen etterpå. De voksne sommerfuglene flyr i juni.
Utbredelse
Den er utbredt i Mellom- og Nord-Europa østover til det nordvestlige Russland. Arten ser ut til å være sjelden nesten overalt. I Norge ble den først registrert fra Østfold i 2008, også i Sverige er det ganske få funn av den.
Ravsjan Irmatov
Ravsjan Sajfiddinovitsj Irmatov (russisk: Равшан Сайфиддинович Ирматов; usbekisk: Равшан Эрматов, Ravsjan Ermatov; født 9. august 1977 i Tasjkent) er en usbekisk fotballdommer. Han har vært FIFA-dommer siden 2003.
Need for Speed: Carbon
Need for Speed: Carbon er et bilspill utviklet av EA Canada og utgitt av Electronic Arts i 2006 til diverse spillkonsoller. Det er det trettende spillet i Need for Speed-serien. Spillet er en direkte oppfølger til Need for Speed Most Wanted. Men her gjelder det å kjøre om natta og i en urban-city. Politisystemet er det samme som i forgjengeren, men det er blitt litt forbedret.
Handling
Spilleren må delta i ulovlig racing, og kan bruke en rekke virkelige biler (tilgjengelig på tidspunktet for spillets utvikling og publisering) som kan oppgraderes og tilpasses med nye deler. Men spilleren må samtidig forsøke å unngå politiet, som ønsker å hindre racerne fra å konkurrere i ulovlige konkurranser. Spilleren blir også forfulgt av Nathan Cross, en tidligere politimann som deretter begynte som dusørjeger, og som nå ønsker hevn mot spilleren.
Spillet foregår i en fiktiv by kalt Palmont City, og omfatter fire forskjellige bydeler. Spilleren kan fritt vandre rundt inn i samtlige bydeler unntatt i Silverton - som var låst i begynnelsen av spillet, men kan låses opp når spilleren kontrollerer alle den andre bydelene. En annen street-racer, Darius, råder spilleren til å ta over kontrollen over alle de forskjellige territoriene. Men hver enkelt bydel blir kontrollert av ulike fraksjoner ledet av en av de forskjellige racerne som pleide å konkurrere mot hverandre tidligere.
Richard Outcault
Richard Felton Outcault (født 14. januar 1863 i Lancashire i Ohio i USA, død 25. september 1928 i Flushing i New York) var en amerikansk tegneserieskaper, illustratør og maler. Outcault startet tegneserien om The Yellow Kid, og blir av mange sett på som oppfinneren av moderne tegneserier.
Bakgrunn
Richard Outcault var sønn av Catherine Davis and Jesse P. Outcalt — stavet uten den u som deres sønn senere la til. Han studerte ved McMicken Universitys designfakultet i Cincinnati fra 1878 til 1881.
Etter studiene arbeidet han med kommersiell maling for Hall Safe and Lock Company.
Tegneseriearbeid
I 1902 lanserte Outcault tegneseriefiguren Buster Brown, en rampegutt kledd omtrent som Little Lord Fauntleroy, og Tige, hunden hans. Serien ble meget populær, og Outcault lisensierte navnet for å selge Buster Brown shoes og mange andre handelsvarer.
I Journal begynte Outcault å eksperimentere med flere tegneserieruter og snakkebobler. Selv om han ikke var den første til å bruke slike virkemidler, satte hans bruk av disse standarden for senere serieskapere.
7. serierunde i Tippeligaen 2010
7. serierunde i Tippeligaen 2010 startet lørdag 17. april klokken 17 med Hønefoss mot Viking. Runden fortsatte med fem kamper søndag 18. april, fire kamper klokken 18 og hovedkampen mellom Brann og Vålerenga på Brann Stadion klokken 20. Runden fortsatte mandag 19. april klokken 19 med Aalesund mot Rosenborg. Grunnet problemer i flytrafikken i forbindelse med vulkanutbruddet på Island ble kampen mellom Tromsø og Sandefjord utsatt til 21. april klokken 19.
Jaroslavl oblast
Jaroslavl oblast er en oblast i Vest-Russland. Den grenser til Vologda oblast i nord, Kostroma oblast i øst, Ivanovo oblast og Vladimir oblast i sør og Moskva oblast og Tver oblast i vest.
Demografi
Befolkning: 1 272 468 (Folketellingen i 2010),  1 367 398 (Folketellingen i 2002), 1 470 357 (Folketellingen i 1989).
Ifølge Folketellingen i 2010 var oblastens etniske blanding slik: 51 001 innbyggere var ikke med på målingen. 82,2% av oblasten sin befolkning bor i byområdene mens 17,8% bor i de rurale strøkene.
Forventet levealder:
Huset Obrenović
Huset Obrenović Våpenskjoldet til Huset Obrenović. Land: Serbia Grunnlegger: Miloš Obrenović i 1815
Huset Obrenović er et serbisk dynasti som konkurrerte med Huset Karađorđević om makten i Serbia. Opphavet til dynastiet var Miloš Obrenović. Miloš Obrenović var fyrste av Serbia fra 1815 til 1839, da han abdiserte til fordel for sin sønn Milan Obrenović. Men Milan Obrenović døde etter kun 25 dager og ble etterfulgt av sin bror Mihajlo Obrenović. I 1842 overtok rivalene Karađorđević da Aleksandar Karađorđević kom til makten. I 1858 regjerte Miloš Obrenović igjen, men døde etter kun 2 år. Også han ble etterfulgt av en tidligere fyrste, Mihajlo Obrenović, som satt ved makten til han ble myrdet av ukjente gjerningsmenn i en park i Beograd. Hans etterfølger ble Milan Obrenović IV. Han tok tittelen Kong Milan I i 1882. Han ble etterfulgt av Aleksander Obrenović som kom til makten i 1889. Han ble i 1903 myrdet under et statskupp som førte Karađorđević-familien tilbake til makten.
Bihar
Bihar (hindi:, urdu: , ) er en delstat nordøst i India. I nord grenser Bihar mot Nepal. I øst grenser delstaten mot Vest-Bengal og i vest mot Uttar Pradesh. Fra 15. november 2000 ble den sydlige delen av Bihar utskilt som egen delstat under navnet Jharkhand med Ranchi som delstatshovedstad. En av grunnene for delingen var et massivt krav blant adivasiene (kasteløse stammefolk) som utgjorde en majoritet av befolkningen i de sydlige egnene av den tidligere delstaten. Blant disse stammefolkene er santalene i stort flertall.
Bihar ligger omkring elva Ganges og består av fruktbart sletteland med risdyrking. Delstaten mistet store mineralrikdommer ved utskillelsen av Jharkhand. Buddha bodde i Bihar. Fra 1850-årene har staten vært sentrum for indisk nasjonalisme.
Hovedstad er Patna.
Divergent rekke
En divergent rekke er i matematikken en  rekke som ikke er konvergent. Det betyr at den uendelige følgen av rekkens delsummer ikke har noen endelig grense.
SMS «König Albert»
SMS König Albert var et keiserklasse slagskip bygd i Tyskland før første verdenskrig. Hun tjenestegjorde i den tyske keiserlige marinen.
Divergent rekke
Hvis en rekke konvergerer, må hvert ledd avta i størrelse og gå mot null. Men dette i seg selv er ingen garanti for at rekken er konvergent. Det mest kjente eksempel er den harmoniske rekken
SMS «König Albert»
König Albert var det siste keiserklasseskipet som ble bygget. Hun var også det eneste skipet i marinen som fikk navnet SMS König Albert.
Divergent rekke
som allerede på 1300-tallet ble bevist av Nicole Oresme å være divergent slik at summen nærmer seg uendelig når man tar med mer og mer ledd.
SMS «König Albert»
Senket av sin egen besetning 21. juni 1919 etter interneringen av den tyske flåten ved Scapa Flow.
Divergent rekke
Enhver rekke hvor de individuelle leddene ikke nærmer seg null, vil divergere. Men likevel har det vist seg at for mange slike rekker kan man tilordne et endelig tall som vanligvis omtales som rekkens «sum». Slike rekker sies å være «summérbare» ved bruk av forskjellige summasjonsmetoder. Dette gjelder for eksempel Grandis rekke 1 - 1 + 1 - 1 + ...  som kan tilordnes summen 1/2 ved bruk av Cesàro-summasjon eller andre, ekvivalente metoder. Et eksempel på en slik alternativ metode er Abel-summasjon som kan føres tilbake til Niels Henrik Abel og hans konvergensteorem. Andre metoder er basert på egenskapene til analytiske funksjoner og spesielt zetafunksjonen.
Leonhard Euler var den første matematiker som på 1700-tallet systematisk undersøkte egenskapene til divergente rekker. Senere har de mange andre store matematikere beskjeftigt seg med disse rekkene. En fornyet interesse skapte Ramanujan på begynnelsen av 1900-tallet da han viste hvordan summen av de naturlige tallene kunne tilordnes verdien -1/12.