cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Banffshire
Historie
I tidlig historisk tid utgjorde Banffshire, i likhet med regionene i vest og øst, en del av kongeriket til de nordlige piktene, betegnelsen på et oldtidsfolk i sentrale og nordlige Skottland. Navnet Fiddich er antagelig identisk med navnet på en av de piktiske underavdelingene. Pit og for (som i Pitlurg og Fordyce) er piktiske elementer i stedsnavn.
Folkespråket i Banffshire, som det i Aberdeenshire, tilhører den nordøstlige divisjonen av skotske dialekter. Begge områder har karakteristikken av å lyde f i stedet for wh i visse ord; som fah, fahn, fahr for who, when, where (hvem, når, hvor). «Fahr are ya gain?» («Where are you going?» Hvor skal du?).
Fram til 1891 inneholdt grevskapet forskjellige eksklaver som var lokalt lokalisert i Aberdeenshire, den største var sognet og landsbyen St. Fergus.
Jostedalen
Jostedalen er en dal som går fra Gaupne i Luster kommune i Sogn og Fjordane og innover mot Jostedalsbreen. Gjennom dalen renner elven Jostedøla. Veien gjennom Jostedalen, fylkesvei 604, brukes blant annet av de mange som skal inn til Nigardsbreen.
Kvartærgeologi
For om lag 10 200 år siden ble Lustrafjorden isfri, og breen fortsatte å smelte ned. For om lag 9 800 år siden kom det så en kaldere periode igjen og isen rykket fram. Breen kom ned både Fortunsdalen og Mørkrisdalen og møttes i Skjolden. Tvers over Gaupne har det vært en endemorene fra Røneid til Øvrebø. Da breene i hundreårene etter trakk seg mer tilbake ble det tilbake stein og sand (bunnmorene). Enkelte år og perioder ble det kaldere eller mer nedbør, og breen økte igjen. For om lag 8 500 år siden hadde isen trukket seg tilbake over grensa mellom Gaupne og Jostedalen. Tilbaketrekkingen gikk likevel i "rykk og napp". En finner flere rester etter kortvarige framrykking. Det varte heller ikke lenge før skogen kom etter breen som rykket tilbake. For om lag 8 000 år var klimaet blitt tørrere og sommertemperaturene har vært om lag som i dag. Jostedalsbreen var omtrent like stor som i dag. Analyser av jordprøver fra Tunsbergsdalen, viser at Tunsbergsdalsbreen for om lag 8 200-8 000 år siden var omtrent som i dag.
Fra om lag 8 000 år siden, – til et tidspunkt som kan ha vært for 5 500 til 5 000 år siden ble det fuktigere og varmere. Nedbøren i perioden mellom 7 300 og 6 500 år siden var om lag dobbelt så stor som i dag (Nesje med flere, 2000, side 7). Det er den fuktigste perioden siden siste istid. En gang mellom 8 000 og 7 000 år siden var oreskogen kommet like til Fåbergstølen (Kvamme, 1982). Det har vært en åpen furuskog med bregner, og med mye bærlyng ved Austerdalsvatnet i en høyde på 1 200 m (Kvamme, 1986, side 115). For om lag 6 000 år siden vokste det alm ved dagens bjørkeskoggrense i Stryn. Alm trenger en gjennomsnittlig sommertemperatur på om lag 11 grader, mens bjørka kan klare seg med sju grader. Det kan i denne høyden ha vært om lag fire grader varmere enn i dag. Det er så varmt at vi må gå ut fra at Jostedalsbreen hadde smeltet bort i sin helhet. I lavereliggende strøk kan temperaturen ha vært om lag to grader høyere enn i dag (Nesje og Kvamme, 1990). Erik Wishman (1999, side 58) har ved en vurdering i Ryfylkeheiene funnet en temperaturøkning på en grad i lavlandet og to grader i høyfjellet. Det er neppe noen grunn til at temperaturendringene i middel skulle være lavere i Ryfylke enn i Stryn. Disse temperatursanslagene viser derfor en del av usikkerheten i denne type vurderinger. Det kan ha vært 2-4 grader varmere i fjellet og 1-2 grader varmere i lavlandet enn i dag.
Pollenanalyser i øvre del av Jostedalen viser at det for 6 300 år siden var en tilbakegang av or. For om lag 5 300 år siden gikk skoggrensen ned (Kvamme, 1982). Temperaturen var fortsatt så høy at Jostedalsbreen trolig var smeltet bort. Det er likevel tegn på at den varmeste perioden var over og klimaet igjen begynte å minne om det vi har i dag.
I perioden mellom 4 300 og 3 200 år siden skjedde det en klimaendring i Jostedals- og Jotunheimområdet. En tilsvarende endring er også funnet i analyser i Frudalen i Sogndal og på Møre (Nesje med flere, 1994). En fikk da et skifte til et klima som ikke var vesentlig forskjellig fra det vi har i dag. Endringen innebar at det ble fuktigere og kalde enn før.
Siden har det vært kortvarige og langvarige variasjoner av isbreene, men uten at variasjonene har vært svært store.
Målføre
I Jostedalen er målføret forskjellig fra resten av Luster. Det er svært likt og har mer til felles med målet i Ytre Sogn enn Indre Sogn. Det har likevel mange merker fra Indre Sogn også.
Jegerfolk
De første spor etter mennesker har vi fra Styggevatn i Jostedalen om lag 1 150 m over havet Det er som reinsdyrjegere vi kan se for oss de første menneskene, og det er som sommerboplasser vi må tolke sporene i fjellet. I en heller var det spor etter mennesker for noe over 8 000 år siden. De som besøkte helleren ved Styggevatn har båret med seg steinene opp i fjellet. I ledige stunder, mens de vente på reinen, satt de i helleren eller like utenfor og laget redskaper og våpen. Helleren har da vært en boplass, et sted en var i et lengre tidsperiode. I disse eldste lagene er det store mengder (ca. 3 600) «avslag» av stein, samt noen redskaper av stein. Det er også mange funn andre steder fra fjellene de neste tusenårene.
De første bøndene
På Øy i Jostedalen har Mons Kvamme foretatt botaniske undersøkelser av jordsmonnet. Han viser at mellom 2 900 og 2 700 år siden skjedde det en permanent endring av vegetasjonen. En fikk en endring til et åpnere landskap med gras. Det er et tegn på at landskapet ble tatt i bruk til beiting. Dette er den første kjente bruken av Jostedalen til beiteformål. Bruken var likevel ikke så intensiv som senere tids stølsbruk.
Jostedalen er uten spor etter bosetning fra før år 600. Det har likvel vært beiting i stølsområdene og jakt i høyfjellet i Jostedalen i perioden 0-600. Det vi ikke vet er hvem som hadde buskapene sine der eller hvem som jaktet i fjellet. Det kan ha vært folk fra Jostedalen, men det kan også ha vært folk fra Luster eller Nordfjord. Vi vet fra perioden etter den store mannedauden i 1349 til slutten av 1500-tallet at det også var beiting i Jostedalen, men uten at det var noen som bodde der fast. Svaret får en ikke uten at gjør undersøkelser i innmarka til gardene i dalen. Størrelsen på gardene tilsier likevel ikke fast bosetning i Jostedalen. Det kan ha vært dyrket områder i dalen i perioder. Fast bosetning over flere hundre år er tvilsomt.
Vi kan også se for oss at det var andre folk i Jostedalen enn ellers i Luster, med et annet språk og levevis. Fra Mannuri er det gjort et funn fra omkring 1000, som er tolket som et samisk gravminne. Vi kan også se for oss at samene har vært i Jostedalen tidligere.
Jostedalen i middelalderen
Jostedalen var bosatt fra tidlig i middelalderen. Arne Kvitrud anslår at det var ca. 5–10 garder i Jostedalen i vikingtiden. I tillegg kan flere garder vært delt opp i bruk. Andreas Holmsen skrev at en på 1300-tallet hadde om lag 24 garder i Jostedalen.
Pest og ødetid
På 1400-tallet har bygda blitt lagt øde etter gjentatte pester. Sagntradisjonen om at Jostedalen lå øde etter mannedauden i 1349 er fremdeles levende gjennom sagnet om Jostedalsrypa. Arkeologer og botanikere vist at det kan ha vært folk og beiting i Jostedalen også i hundreårene etter mannedauden. Botanikaren Mons Kvamme mener å kunne vise at det har vært beiting på Fåbergstølen og Øy sammenhengende siden mannedauden. Det kunne han vise ved å se på endringer av vegetasjonen. Senere har arkeologen Kjersti Randers funnet kullgroper som er tidfestet til 1400-tallet ved Myri på oppsiden av Geisdalsfossen. I samme retning peker også at gardsnavnet Kronen og bruksnavnet Krokgilja på Åsen var i bruk før pestene.
I 1522 var følgende bygder i Luster øde: Fortunsdalen, muligens med unntak av Berge og Søvde, Mørkrisdalen, Dalsdalen, Engjadalen, Jostedalen, Vigdalen, Leirdalen, Mollandsmorki og Veitastrondi.
Nybygging
I perioden 1563-1600 var det en stor økningen i nye garder i Jostedalen. Ei skatteliste fra 1585 viser at de fleste gardene i Jostedalen da var bosatt. Ut fra det må vi nok tro at også Vigdal var bosatt i 1585.
Bygdebokforfatterne Jon Laberg og Lars Øiane skriver at innflytterne til Jostedalen kom fra Nordfjord. Arne Kvitrud skriver i første halvdelen av 1600-tallet eide kona til lensmannen Knut Sjursen Åsen odelsgods i Luster, så hun kom nok fra Luster. Jordeie utenfor Sogn var der ikke. Mellom bøndene i Luster var det mange jordeiere. Ut fra det skulle en tro at jostedølene gjennomsnittlig hadde mindre penger enn i nabobygdene. De har nok ikke hørt til de høyeste sosiale lagene. Andre har prøvd å finne ut hvor jostedølene kom fra ved å se på dialekten og på kranieformer. De observerte kranieformene i Jostedalen kring 1900 hadde den sterkeste likheten med kranier fra Luster og Hafslo, men også med innslag fra Nordfjord. Dialekten har målmerker fra både Sogn, Nordfjord og Gudbrandsdalen, men hvor påvirkningen fra Nordfjord er sterkest. Det ser ut til at det var tilflytterer fra flere nabobygder. Svakest er innslaget av gudbrandsdøler.
Jostedal kirke (Jostedal kyrkje) er en langkirke fra 1660, i tømmer og har 100 plasser.
Den lille istiden
Værskadene kom ofte og i form av skred, flommer og breer som vokste. Perioden 1670 til 1749 er ofte kaller "den lille istiden". Fra 1670-tallet hadde nedbørsmengdene øket betydelig i forhold til tidligere. I 1741 var der flom og mye skade på Ormberg, i Åsen, i Elvekrok og på Mjelvær i Jostedalen. I denne tida økte Jostedalsbreen og ble større enn noen gang siden siste istid. I 1735 var breen et steinkast fra garden til Guttorm Mjelvær. På Berset ødela Tverrbreen husene i 1743. De neste årene tapte Bjørkehaug hele jorda. Omkring 1748 nådde breen sin største utbredelse og har siden ikke vært så stor. Fra omkring 1690 til 1748 rykket Tverrbreen (Tuftebreen), fram om lag 2 km med et gjennomsnitt på om lag 35 meter i året.
Når Mattias Foss i 1750 skrev at en i Jostedalen normalt blandet barkemel i deres daglige brød, var nok det en overdrivelse. I uår har det nok likevel vært vanlig. Vi vet at barkebrød ble brukt på Veitastrondi på 1600-tallet og hører også i 1742 at det ble brukt på Ormberg. Barken av furu og alm ble tørket og blandet i kornet, og en laget så brød av det.
1900-i dag
I 1963 ble kommunene Luster, Hafslo og Jostedalen slått sammen. Gaupne ble valgt som senter for den nye kommunen.
Jordbruk er fortsatt den viktigste næringsveien, men etter hvert er også turistnæring, kraftproduksjon og industriproduksjon blitt viktig.
I 1971 kom det forslag om utbygging av Leirdøla. 19. november 1971 gikk kommunestyret imot utbygging om de ikke fikk varige arbeidsplasser. Stortinget vedtok utbyggingen 6. juni 1974.
Jostedal kraftverk utnytter fallet fra Styggevatn til Jostedøla. Styggevatn reguleres mellom 1 200 og 1 110 moh og er oppdemmet med en demning på 55 meters høyde. Magasinkapasiteten er på 250 millioner kubikkmeter. Kupvatn er også magasin for kraftverket og reguleres mellom 1 263,5 og 1 190 moh. Det samles også inn vann fra en rekke bekkeinntak. Magasinene ligger ved foten av Jostedalsbreen. Kraftverket startet produksjonen i 1990. Total fallhøyde fra Styggevatn til kraftstasjonen er på 1 186 meter. Etter at vannet er blitt brukt i kraftverket ledes det i en lang avløpstunnel til Gaupnefjorden. Installert effekt er 290 MW. Kraftverket har totalt en midlere årsproduksjon på 874 GWh. Kraftverket er eid av Statkraft.
Jostedalen ble rammet av kraftig flom 15. august 1979 da varme og uvanlig snøsmelting på breen førte til at elven brått steg med 2 meter. Veier ble rasert, 11 broer ble revet ned av vannmassene, matjord ble skylt bort og et hundretall bygninger ble skadet.
Fylkesvei 604 (Fv604) går mellom Gaupne] og Jostedalen. Veiens lengde er 26,5 km. Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Breheimsenteret er et nasjonalt informasjonssenter for Jostedalsbreen nasjonalpark i Jostedalen. Nigardsbreen, som ligger like ved siden av Breheimsenteret, er den lettest tilgjengelige av brearmene som kommer fra Jostedalsbreen. I Breheimsenteret kunne man besøke senterets museum. Senteret hadde også kafeteria, samt klatrevegg for barn. Breheimsenteret brant ned til grunnen 28. juli 2011. Det ble bygd opp igjen og åpnet på nytt våren 2013.
Frank Hampson
Frank Hampson (født 21. desember 1918 i Audenshaw, ved Manchester, død 8. juli 1985 i Surrey, England) var en britisk tegneserieskaper best kjent som skaperen av tegneserien om rompiloten Dan Dare og andre serier han publiserte i seriebladet Eagle i perioden 1950 til 1961.
Bladet Eagle ble utgitt i Norge i 62 utgaver fra 1955 til 1957 under navnet «Hauk». Utgiver var Se-bladene fra Stavanger. Dan Dare fikk der det norske navnet Dan Djerv.
Den Kongelige Livgarde
Den Kongelige Livgarde, i dagligtale kalt Livgarden, er en enhet i det danske forsvaret. Livgarden ble opprettet av Frederik III 30. juni 1658. I tillegg til å fungere som monarkens og hennes families vaktkorps, er livgarden også et infanteriregiment som inngår i hæren.
Navnet
Regimentet har opp gjennom historien hatt forskjellige navn. Det ble opprettet under navnet Kongens Livregiment/ Regiment de Garde til Fods (eventuelt etterfulgt av sjefens navn). Den første sjefen var Frederik Ahlefeldt. I 1684 skiftet regimentet navn til Den Kongelige Livgarde til Fods, som det het inntil 1867.
Historie
Bakgrunnen for opprettelsen av regimentet var at Frederik III innså at freden i Roskilde som var inngått med svenskene 26. februar 1658, antakelig ville bli kortvarig. Regimentet besto som det eneste danske regiment på daværende tidspunkt utelukkende av soldater fra det danske området, hærens øvrige regimenter rekrutterte også utlendinger. Kommandospråket i livgarden var også fra starten av dansk, mens det i resten av hæren var tysk. Med disse tiltakene håpet kongen å sikre seg en større lojalitet fra regimentet.
Opprettelsen av regimentet foregikk ved at man slo sammen flere eksisterende kompanier. Dette var Frederik Ahlefeldts norske kompani sammen med to andre norske kompanier fra garnisonen i Bohus, Niels Pallesen Rosenkrantz' kompani av gønger, Ulrich von Dewitz sjællandske kompani, Holger Mormanns skånske kompani og Christopher Gjeddes kompani.
Første gang regimentet var i kamp, var etter at svenskene hadde brutt freden og var gått i land i Korsør, 8. august 1658. Under den etterfølgende beleiringen av København 1658–59 utgjorde livgarden rundt 20% av den danske styrken.
Deretter deltok livgarden i samtlige danske kriger og et par utenlandske:
I nyere tid har Livgarden også vært et av de regimenter i Hæren som sender ut personell til internasjonale operasjoner. Personell fra Livgarden har vært utsendt til Kroatia, Bosnia-Hercegovina, Kosovokrigen, Eritrea, krigen i Afghanistan og krigen i Irak. 24. mars 2006 omkom en konstabel fra Livgarden, da hans vogn ble rammet av en veisidebombe i Al-Hartha i Basra-provinsen i Irak. Konstabelen var Jesper Nielsen fra Struer i Nordvestjylland. Fram til november 2010 hadde regimentet i tillegg mistet 14 soldater i Helmand i Afghanistan.
Organisasjon
I/Livgarden inngår som panserinfanteribataljon i Hærens 1. Brigade, mens II/Livgarden inngår som utdanningsbataljon i Hærens 2. Brigade.
Vakttjenesten
Livgardens vakttjeneste avhenger av kongefamiliens oppholdssted. Amalienborg har vært hovedresidens siden 1794. Fredensborg har vært brukt siden 1863, Marselisborg ved Århus siden 1902 og Gråsten slott siden 1935. Christiansborg slott benyttes ved særlige anledninger. Det karakteristiske røde, mangekantede skilderhuset kan føres tilbake til innvielsen av det første Christiansborg i 1740. Livgarden bestrider også vakten hvis det for eksempel kommer ambassadørbesøk eller ved andre kongelige begivenheter slik som bryllup eller barnedåp.
Kongevakt
Det opprettes kongevakt når dronning Margrethe II bor på det omhandlede slott. Det betyr at når dronningen er på Amalienborg slott, er det kongevakt på Amalienborg. Er hun på Fredensborg, er det kongevakt der.
Daily Express
Daily Express er en britisk tabloidavis med et opplag på 365,469 (per november 2017).
Avisen ble grunnlagt i 1900. Søndagsutgaven Sunday Express ble lansert i 1918. Daily Express eies av Richard Desmond, og er flaggskipet i avisgruppen Express Newspapers, som også utgir Daily Star.
Den politiske profilen er sterkt høyreorientert og EU-fiendtlig.
Terje Blickfeldt
Terje Håkon Blickfeldt (født 11. mai 1951, Død 4. november 2019 i Berlevåg) var en norsk organist og komponist. Han var organist i Berlevåg kirke og deltok sammen med Berlevåg Mannsangforening på deres utgivelser, både på CD og film.
Han turnerte sammen med Trygve Hoff og deltok på flere av Trygve Hoffs utgivelser. Blickfeldt laget melodi til Trygve Hoffs «Morralåt» og sammen med Ståle Hoff til «Folk é så bra».
Storskarv
Storskarv (Phalacrocorax carbo) er en kystbunden dykkende sjøfugl som tilhører i skarvefamilien (Phalacrocoracidae), en familie i ordenen sulefugler (Suliformes). Arten opptrer gjerne i tallrike kolonier og lever hovedsakelig av fisk.
Storskarv består som en rekke mer eller mindre aksepterte underarter, hvorav seks med tilnærmet global aksept. I Norge opptrer to av dem; nordlig storskarv, som er synonym med nominatformen og størst av alle underartene, langs kysten, og mellomskarv (P. c. sinensis), som fysisk er omkring 10 prosent mindre enn førstnevnte, i noen elvesystemer, våtmarker og større innsjøer i innlandet. Arten er ifølge BirdLife International oppført på IUCNs rødliste som livskraftig.
Louisa gasskraftverk
Louisa gasskraftverk er et varmekraftverk i Louisa County, i delstaten Virginia i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 540 MW fordelt på 4 turbiner på 84 MW hver, og én turbin på inntil 175 MW. Operatør er energiselskapet Old Dominion Electric Corp.
Storskarv
Den globale populasjonen av storskarv har blitt estimert til omkring NaN individer, og trenden er ifølge Wetlands International (2015) økende, selv om noen populasjoner er stabile eller til og med synkende. Av dette regner BirdLife International med, at cirka NaN voksne individer holder til i Europa, noe som tilsvar omkring NaN reproduktive par.
Louisa gasskraftverk
Det stod ferdig utbygd i 2003. Brenselkilden er naturgass.
Storskarv
Beskrivelse
Storskarven er en stor trekkfugl som blir omkring 80–100 cm lang og veier typisk NaN eller mer, avhengig av kjønn og underart. Hannene blir normalt 5–10 % større enn hunnene i sine lineære mål, men de veier typisk 20 % mer. Vingespennet utgjør normalt cirka 130–160 cm. Nominatformen (P. c. carbo) blir dessuten i snitt cirka 10 % større enn mellomskarv (P. c. sinensis).
Fjærdrakten er glisende sort og har innslag av hvite fjær enkelte steder. Arten har prydfjær som reiser seg i bakkant av krona og i øvre del av nakkeregionen. Nebbet er grått med flekkvis innslag av sort, og culmen ender opp i en kraftig krok ytterst. Arten har en karakteristisk halvmåne av gul-oransje hud fra undersiden av øynene og rundt strupen og basen av undernebbet. I bakkant av den gul-oransje huden finnes det et tilsvarende hvitt til gråhvitt halvmåneformet fjærdekt felt, som hos noen av underartene kan strekke seg nedover framhalsen (ssp. maroccanus) eller til og med brystet (ssp lucidus). Begge feltene varierer imidlertid med underarten. Voksen storskarv har en hvit lårflekk og mangler regulær fjærtopp, slik toppskarven har. Stjerten er avrundet. Skarven har i motsetning til andre dykkere, som har vannavstøtende fjærdrakt, ei fjærdrakt som suger vann. Dette gjør skarven til kanskje havets beste dykker, da den ikke strever med oppdrift fra luft i fjærdrakten.
De undere ekstremitetene er korte og sitter langt bak på underkroppen, noe som er typisk for gode dykkende fugler. De mørke føttene har svømmehud mellom alle fire tær. Baktåen er lang og vender innover. Mellomtåen har tenner som står på rad som på en kam, og yttertåen er lengre enn mellomtåen.
Habitat
Storskarv trives langs kysten, i noen større innsjøer, elvesystemer og elvemunninger der maten er lett tilgjengelig på grunnene. Habitatet varierer imidlertid endel mellom underartene.
Atferd
Ifølge zoolog Einar Strømnes ved Naturhistorisk museum i Oslo eter storskarv omkring 0,8 kg fisk i døgnet. Mange sportsfiskere tror skarven eter opp fisken i elver og innsjøer, noe også NINA-forsker Morten Kraabøl hevder kan bli et resultat, gitt at den eter 0,8 kg fisk i døgnet, slik Einar Strømnes hevder. I Hellas mente yrkesfiskere det samme. Der har det hvert år oppholdt seg en større koloni av storskarv i sommerhalvåret. Yrkesfiskerne ønsket derfor å utrydde skarven fra fiskefeltene. En vitenskapelig studie ble derfor initiert for å avdekka fakta, som viste seg å være ganske annerledes en det fiskerne hevdet. Studien anslo også, at hver storskarv kun eter omkring 0,105–0,435 kg (i snitt 0,264 kg) fisk i døgnet, noe som er betydelig mindre enn hva Morten Kraabøl hevdet til Norges Jeger- og Fiskerforbund. Det meste av fisken skarven tok var dessuten ikke matfisk.
Skarv er funnet i en breiflabbmage fisket på dypet, og skarv er observert mens den forfølger en makrellstim.
Storskarv bygger reir av kvist og kvast som den finner i nærmiljøet. Reiret plasseres enten oppe i et tre eller på en berghylle. Hunnen legger vanligvis 3–4 egg, som er lys blågrønne i fargen. Rugetiden er cirka 27 dager, hvoretter ungene klekkes. De bli i reiret i cirka 50 dager.
Storskarv er en dyktig flyger som er i stand til å gjøre imponerende manøvrere for å vinne høyde. På et kvarters tid kan den stige til NaN meter. I Norge trekker storskarven sørover om vinteren, men langt de fleste overvintrer i landet. Noen trekker imidlertid også ned mot Mellom-Europa. Arten regnes som svært sky.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World/Clementslista og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020) og Clements et al. (2022). Norske navn følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020). Navn i parentes er uoffisielle.
Om underartene
Det er beskrevet en rekke varianter av storskarv, men det er tvilsomt om alle kan klassifiseres som egne underarter. HBW Alive anerkjenner seks. I Norge opptrer nordlig storskarv (P. c. carbo) og mellomskarv (P. c. sinensis). Sistnevnte er fysisk mindre enn førstnevnte, hvorav navnet mellomskarv. Førstnevnte er marin og hekker fra Trøndelag (mest vanlig fra Lofoten) og nordover, mens sistnevnte trives i både saltvann, brakkvann og ferskvann og er mer kontinental med en sørligere utbredelse.
Forskjellen mellom nordlig storskarv og mellomskarv er minimal, men mellomskarv er fysisk cirka 10 prosent mindre og har større innslag av hvite fjær på øvre del av halsen enn nordlig storskarv. Halsen oppleves således som marginalt lysere. Noen mener også at utformingen på den nakne huden langs innsiden av nebbet er den beste måten å skille dem på, men vinkelen mellom munnviken og den bakre kanten av den nakne huden som vender ned mot halsen skal også være en måte. Om vinkelen er mindre enn 65 grader skal det være nordlig storskarv, mens om den er over 76 grader skal det være en mellomskarv.
Ssp. maroccanus og ssp. lucidus skiller seg fra de andre underartene gjennom større innslag av hvitt i fjærdrakten. Begge har hvit framhals og ssp. lucidus har også hvitt bryst. Disse blir derfor av noen av og til behandlet som egne arter. Ssp. novaehollandiae kan også være en selvstendig art, eller subsidiært bli erstattet av flere underarter; ssp. carboides (Australia) og ssp. steadi (New Zealand). Ssp. hanedae kan være synonym med ssp. sinensis. Det er foreslått at ssp. lugubris blir en selvstendig underart i Øst-Afrika, men denne regnes nå som synonym med ''ssp. lucidus.
Norske forhold
Mellomskarv etablerte seg for første gang i Norge i Orrevatnet i Rogaland i 1996 og i Øra i Østfold i 1997. Norge hadde i 2016 en bestand på cirka 2 500 par, fordelt på 14 kolonier. Den største kolonien utgjør nærmere 1 000 par og holder til ved naturreservatet i Øra, som på grunn av denne bestanden har fått status som IBA. Mellomskarven har også etablert seg i elver og våtmarksområder som er tilknyttet Mjøsa, og i nedre del av Gudbrandsdalslågen har det siden 2014 holdt til en koloni på rundt 350 individer oppstrøms demningen i Hunderfossen. I 2016 var tallene ved Øra og i Gudbrandsdalslågen henholdsvis cirka 700 par og 500 individer, ifølge Jon Opheim ved Norsk Ornitologisk Forening.
Annet
Storskarv regnes som en sosial fugl som er lett å lære opp. Mange steder i verden blir storskarven lært opp til å fange fisk for mennesker. For å unngå at fisken den fanger blir svelget tres en ring ned over halsen på fuglen, slik at passasjen blir for trang til å svelge byttet.
Grays Harbor gasskraftverk
Grays Harbor gasskraftverk er et varmekraftverk i Grays Harbor County, i delstaten Washington i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 676 MW fordelt på 3 turbiner på 175 eller 300 MW hver. Operatør er energiselskapet Invenergy Services LLC.
Det stod ferdig utbygd i 2008. Brenselkilden er naturgass.
Arthur Joseph Beveridge
Arthur Joseph Beveridge (født 21. mars 1893 i Dublin, død 25. september 1959 i Venezia) var en britisk lege og militæroffiser. Han mottok det norske Krigskorset med sverd for sin innsats i kampene i Norge i april 1940.
Virke
Beveridge var utdannet ved Belvedere College og studerte deretter medisin ved University og National University of Ireland, der han gikk ut i 1915. Etter dette gikk Beveridge inn i det britiske Royal Army Medical Corps (RAMC) og deltok under første verdenskrig i Frankrike. Etter verdenskrigen studerte han videre og avla mastergrad i medisin ved National University of Ireland i 1919. I 1926 avla han doktorgrad i folkehelse ved Queen's University i Belfast. Beveridge spesialiserte seg i patologi.
Beveridge tjenestegjorde som sanitetsoffiser i Irak, Tyskland og Jamaica og var fra 1935 til 1938 i Singapore, der han var foreleser ved King Edward VII College of Medicine. Etter Tysklands angrep på Norge 9. april 1940 kjempet Beveridge med britiske styrker i Norge. Han tjenestegjorde da som nestleder for brigadens sanitetstjenester.
Han fortsatte fra 1941 til 1947 i ledende stillinger som sanitetsoffiser, først i Storbritannia, så i Øst-Afrika og Vestafrika, deretter fra 1947 til 1948 i Palestina og fra 1949 til 1950 ved Scottish Command. Fra 1950 til 1953 var Beveridge sjef for militærmedisinske tjeneste i de britiske Middle East Land Forces. Han gikk av med pensjon i 1953 og hadde da rang som generalmajor.
Etter å ha forlatt det britiske forsvaret arbeidet Beveridge i skolehelsetjenesten i Lincolnshire County Council inntil 1958.
Utmerkelser
Beveridge ble i 1918 tildelt Military Cross for edel dåd i innsatsen for skadede soldater ved fronten under første verdenskrig. I 1935 ble han utnevnt til offiser av Den britiske imperieordenen for innsatsen han la ned i forbindelse med bekjempelse av stridsgass Small Arms School. I 1942 ble han tildelt det norske Krigskorset med sverd for sin innsats for å sikre troppene medisinsk hjelp i kampene Trøndelag mellom 15. og 30. april 1940. Etter endt tjeneste i det britiske forsvaret ble han i 1953 utnevnt til følgesvenn av Badets orden.
Vedtaket om tildeling av Krigskorset med sverd til Beveridge ble gjort i Statsråd 20. mars 1942 i lag med vedtak om tildeling til flere britiske, franske og polske offiserer, underoffiserer og menige som hadde kjempet i Norge. Diplomene ble for alle forsynt med følgende begrunnelse: For på særlig fremragende måte å ha utmerket sig under krigen i Norge.
I 1951 ble han utnevnt til æreslege for kong Georg VI av Storbritannia.
Bobsleigh under Vinter-OL 1936
Under Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen ble det arrangert to øvelser i bobsleigh. Øvelsene ble avholdt på naturbanen Rießersee med en lengde på 1525 m og en høydeforskjell på 129,14 m.
Fylkesvei 913 (Rogaland)
Fylkesvei 913 (Fv913) i Rogaland gikk mellom Tuevågen og Hovland på Utsira. Veien var 665 meter lang.
Yankee Stadium
Yankee Stadium er hjemmebanen til baseballlaget New York Yankees. Stadionet ligger på East 161st Street and River Avenue i The Bronx i New York. Stadionet åpnet den 16. april 2009, og erstattet da det gamle stadionet, bygd i 1923. Byggingen av nye Yankee Stadium startet i 2006. Den ble bygd på et tidligere parkområde rett overfor det gamle stadionet, som ble revet for å gjøre plass til et nytt parkanlegg. Utformingen av det nye stadionet minner mye om utseendet til det gamle før det ble restaurert på midten av 1970-tallet. Yankee Stadium har en kapasitet på drøyt 50 000 tilskuere og skal også fra tid til annen huse andre sportsarrangementer som amerikansk fotball-kamper og boksekamper.
Frie velgere (Namsskogan)
Frie velgere er en politisk gruppe i Namsskogan kommune i Trøndelag.
Frie velgere er ikke et registrert politisk parti, men en partiløs gruppering. Frie velgere har stilt egen valgliste eller deltatt på felleslister ved alle kommunestyrevalg siden 1967. Felleslistene har vært med de borgerlige partiene Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre. Ved valgene i 1975, 1987 og 1999 deltok Senterpartiet også på den borgerlige felleslisten. Siden 1999 har Frie velgere stilt på felleslister med navnet Optimum.
I perioden 1980–1983 hadde felleslisten for Frie velgere, Høyre og Kristelig Folkeparti flertall i kommunestyret sammen med en utbryterliste fra Arbeiderpartiet i øvre Namsskogan. Listene inngikk et valgteknisk samarbeid. Arnodd Grøttum fra Frie velgere var varaordfører 1980–1981 og ordfører 1982–1983.
Valghistorikk
Merknader
Massa Lubrense
Massa Lubrense er en by og en kommune i Storbyområdet Napoli i Italia, om lag 25 km sørøst for Napoli. Det bodde 14164 her i 2013.
Foruten byen Massa Lubrense har kommunen landsbyene Acquara, Annunziata, Casa, Marciano, Marina del Cantone, Marina della Lobra, Marina di Puolo, Metrano, Monticchio, Nerano, Pastena, San Francesco, Sant'Agata sui Due Golfi, Santa Maria della Neve, Schiazzano, Termini, Torca.
Ma Lin (maler)
Ma Lin (forenklet kinesisk: 馬麟, tradisjonell kinesisk: 马麟, pinyin: Mǎ Lín, Wade-Giles: Ma Lin); var en kinesisk hoffmaler under Song-dynastiet som arbeidet i det tidlige til midtre 13. århundre. Konkrete fødsels- og dødsår er ukjent.
PetroChina
Petrochina (forenklet kinesisk: 中国石油天然气股份有限公司, tradisjonell kinesisk: 中國石油天然氣股份有限公司) er et kinesisk selskap som utvinner, foredler og selger oljeprodukter, og dessuten beskjeftiger seg med kjemisk industri. Det er Folkerepublikken Kinas største oljeprodusent. Med 464.000 ansatte er det ett av verdens største industriforetak.
Hovedkvarteret ligger i Beijings bydistrikt Dongcheng.
Selskapet, som ble opprettet i 1999, er tungt inne i kinesisk oljeproduksjon, ikke minst med de relativt nye olje- og gassfunnene i Tarimbekkenet og Taklamakan i den autonome region Xinjiang vest i landet. Det konstruerer også en rørledning for naturgass som skal føre fra disse vastlige områder og helt øst til Shanghai.
PetroChina har også et omfattende engasjement utenfor Kina, ikke minst i Sudan.
Brandon Teena
Teena ble født som Teena Renae Brandon i Lincoln, Nebraska, som den yngste av to barn og foreldrene het Patrick og JoAnn Brandon. Hans far døde i en bilulykke åtte måneder før Teena ble født, og Teena ble oppdratt av hans mor. JoAnn oppkalte sitt andre barn etter deres tyske gjeterhund, Tina Marie. Teena og hans eldre søster Tammy bodde en lengre periode sammen med sin mormor i Lincoln, før de ble med tilbake til moren deres da Teena var tre år gammel og Tammy var seks år gammel. Familien var bosatt i Pine Acre Mobile Home Park, nordøst i Lincoln, og JoAnn jobbet som kontorist i en lokal butikk i Lincoln. Som små barn ble både Teena og Tammy seksuelt misbrukt av onkelen deres over en periode på flere år, og Teena og moren JoAnn søkte profesjonell rådgivning for dette i 1991.
JoAnn giftet seg for andre gang i 1975, med ekteskapet mislyktes på grunn av ektemannens alkoholisme, og de skilte seg i 1980. Teenas familie beskrev ham som en guttejente siden tidlig barndom. Teena begynte å identifisere seg som mannlig i ungdomsårene og hadde flere stevnemøter med kvinnelige studenter i denne perioden. Hans mor avviste hans mannlige identitet og fortsatte å henvise til ham som hennes datter. Teena hevdet flere ganger at han var intersex, med dette ble senere avvist som falske påstander.
Teena og hans søster studerte ved St. Marys Elementary School og Pius X High School i Lincoln, der Teena ble husket som sosialt keitete. På skolen brøt han skolens policy og kleskode ved å kle seg mer maskulint enn det som var vanlig for kvinnelige studenter på denne tiden. Ved videregående skole besøkte en rekrutt-offiser fra US Army skolen som Teena gikk på og oppmuntret elevene til å verve seg til de væpnede styrkene. Teena vervet seg til US Army kort tid etter hans attende bursdag. Imidlertid klarte han ikke den skriftlige opptaksprøven da han hevdet at han var mann.
I desember 1990 gikk Teena til Holiday Skate Park sammen med sine venner, og han bandt brystene sine sammen for å kunne passere som en gutt. Han gikk på stevnemøte med en 13 år gammel jente, og de delte en lidenskapelig kyss. Han møtte også jentas 14 år gamle venn, Heather, og begynte regelmessig å kle seg som en gutt i et forsøk på å tiltrekke seg tenåringsjenter. Teena begynte snart å skulke skolen og fikk stadig dårligere karakterer, og han ble utvist fra Pius X High School i juni 1991, tre dager før videregående skole. Sommeren 1991 begynte Teena sitt første store forhold, med Heather. Kort tid senere ble Teena ansatt på sentralbordet ved et bensinstasjon. I januar 1992 gjennomgikk Teena en psykiatrisk evaluering, som konkluderte med at Teena led av en alvorlig seksuell identitetskrise. Han ble senere sendt til Lancaster County Crisis Center for å finne ut om han var suicidal. Han ble løslatt fra senteret tre dager senere og begynte deretter med terapi-timer sammen med sin mor fire ganger hver uke, som endte to uker senere.
I 1993 flyttet Teena til Nebraska, der han utelukkende identifiserte seg som en mann og han ble venner med flere tidligere straffedømte menn. Den 19. desember 1993, ble Teena arrestert og han fikk en venninne til å betale for hans kausjon. Fordi Teena ble holdt i den kvinnelige delen av fengselet, skjønte venninnen at han var transperson. Da hun senere spurte Teena om hans antatte kjønn, fortalte han henne at han var en hermafroditt og de ble kjærester. Men kort tid senere fant flere av vennene hans ut hans tidligere navn og at kjønnsorganene hans var anatomisk kvinnelige.
Under en fest på julaften i 1993 tvang to av gjestene ham til å ta av seg buksene og beviste at han egentlig var en anatomisk kvinne. De overfalt Teena, og tvang ham inn i en bil. De kjørte til et område til et kjøttpakkingsanlegg i Richardson County, der de overfalt og voldtok ham. De returneres deretter til festen og Teena klarte å rømme ved å klatre ut av vinduet på badet, og stakk av. Teena ble overbevist av en venninne til å levere en politianmeldelse, selv om han hadde blitt advart om ikke å fortelle politiet om voldtekten.
Politimannen som avhørte Teena virket spesielt interessert i at Teenas kjønnsidentitet, til det punktet at Teena fant politiet spørsmål uhøflige og unødvendige, og nektet å svare. Voldtektsmennene fikk høre om rapporten, og de begynte å lete etter Teena som hadde gått under jorden av frykt for represalier fra voldtektsmennene. De fant ham ikke og ble få dager senere avhørt av politiet. Politiet gjorde ingen arrestasjoner i voldtektssaken på grunn av manglende beviser i saken. På nyttårsaften 1993 ble Teena myrdet av de samme mennene som få dager tidligere hadde voldtatt ham.
Lamborghini 400GT Monza
Lamborghini 400GT Monza er en prototype fra den italienske bilfabrikken Lamborghini, basert på produksjonsmodellen Lamborghini 400GT. Den ble presentert på bilutstillingen i Barcelona i 1966. 400GT Monza ble designet og håndbygget av Neri & Bonacini, som nok var mest kjent for Ferrari-spesialmodeller, men også hadde bygget den første Lamborghini-prototypen, 350GTV.
Kort tid etter den første og eneste visningen i Barcelona i 1966 ble 400GT Monza solgt til en privat samler i Spania, som brukte bilen aktivt frem til 1970. Senere hersket det stor tvil om bilen fortsatt eksisterte, helt til den dukket opp på en auksjon i London den 5. desember 2005, hvor den ble tilbudt for salg av den opprinnelige eierens familie etter hans død. Bilen ble solgt for 315 000 dollar, omkring 1 900 000 norske kroner.
Blake Evans
Blake Evans (født 2. juli 1980 i Kindersley, Saskatchewan) er en canadisk ishockeyspiller som spiller for Sparta i den norske GET-ligaen.
Life in Slow Motion
Life in Slow Motion er det syvende studioalbumet fra den britiske musikeren David Gray, utgitt i 2005. Albumet gikk direkte inn på 1.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia første uken i salg, mens høyeste plassering på Billboard 200 i USA ble 16.-plass.
Blake Evans
Den 30. august 2006 ble han signerte som en fri agent fra Milano Vipers i den italienske Serie A. 20. mai 2008 signerte han for den norske klubben Vålerenga.
26. april 2012 offentliggjorde Sparta at Evans hadde byttet klubb, og spilte for dem sesongen 2012/2013.
Kirkelærer
Kirkelærer (Doctor Communis Ecclesiae) er en tittel innen den katolske kirke.
Tittelen gis særlig teologer og andre som anses for forbilder for de troende. Kravet er at hele den kristne kirke drar nytte av deres virke. Tittelen gis svært sjelden og kun til avdøde personer. Kun personer som er kanonisert og saliggjort kan bli opphøyet til kirkelærer. Tittelen gis innen den katolske kirke til forfattere som har skrevet autoritative skrifter, uten at disse tilskrives ubetinget autoritet.
De første og opprinnelige kirkelærerne ble oppnevnt i 1298. Disse var den hellige Ambrosius, den hellige Augustin, den hellige Hieronymus og pave Gregor I.
Kirkelærernes virke har variert mye i både område og form. Noen, som pave Gregor I og den hellige Ambrosius, var prominente brevskrivere. Andre har vært mer mystikere, som den hellige Katarina og Johannes av Korset. Den hellige Augustin og den hellige Robert Bellarmin beskyttet kirken mot kjetteri.
Først i 1970 ble den første kvinne opphøyd til kirkelærer.
Med utnevnelsene 7. oktober 2012 er det oppnevnt til sammen 35 kirkelærere.
Liste over kirkelærere
*Også anerkjent av Den ortodokse kirke.
Salten Kraftsamband
Salten Kraftsamband AS (SKS) er en norsk kraftprodusent og kraftleverandør med hovedsete i Fauske kommune i Nordland.
Selskapet har 20 vannkraftverk med en middelproduksjon på 2,2 TWh.
Selskapet gikk i 1997 fra å være et rent produksjonsselskap til å også selge kraft til sluttbruker.
Eierskap
SKS eies per 2023 av Bodø og Fauske kommuner, Nordlandskraft, Bodø pensjonskasse, Bodø Energi og Jämtkraft AB.
SKS overtok alle aksjer i Sjøfossen Energi AS i 2013.
Kraftverk
{|
Billingstad skole (Asker)
Billingstad skole er en barneskole i Asker i Viken. Skolen ble bygd i 1978, og har cirka 300 elever fordelt på sju trinn. Det er små grupper på mellom 20 og 28 elever.
Billingstadropet
Billingstad skole er skolen vår.
Den ligger i skogen ved Åstad gård.
Der har vi der godt og vi trives i lag,
og mye vi lærer hver eneste dag.
For skolen vi roper tre raske hurra
av glede fordi vi får ha det så bra.
Hurra! Hurra! Hurra!
Robert Prosinečki
Robert Prosinečki (født 12. januar 1969 i Villingen-Schwenningen i Vest-Tyskland) er en kroatisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er landslagstrener for. Han er mest kjent for sin tid i Røde stjerne Beograd, hvor han blant annet vant serievinnercupen i 1991. Han returnerte tilbake til Røde Stjerne i 2010, denne gang som manager, før han trakk seg i 2012.
Landslagskarriere
Prosinečki spilte 49 landskamper og scoret 10 mål for Kroatia i løpet av karrieren. Han spilte også 15 ganger og scoret 4 mål for. Prosinečki er eneste spilleren noensinne som har scoret for to forskjellige landslag i to VM-sluttspill.
Angélique Spincer
Angélique Spincer (født 25. juni 1984 fra Orsay) er en fransk profesjonell håndballspiller, som spiller for den franske håndballklubben. Hun spiller i posisjonen midtback, og er også en del av det franske håndballandslaget.
Hun ble tatt ut til å representere Frankrike under Håndball-VM 2011 for kvinner i Brasil.
Onsøy historielag
Onsøy Historielag er et historielag for Onsøy i Fredrikstad kommune. Laget gir ut tidsskriftet Varden.
Claudine Mendy
Claudine Mendy (født 8. januar 1990) er en fransk profesjonell håndballspiller som spiller for den franske håndballklubben Metz Handball. Hun spiller i posisjonen høyreback, og er også en del av det franske håndballandslaget.
Hun ble tatt ut til å representere Frankrike under Håndball-VM 2011 for kvinner i Brasil.
Vännäs kommune
Vännäs kommune (umesamisk: Marŋŋanjuanná) er en kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. Kommunen har grenser til nabokommunene Vindeln, Umeå, Nordmaling og Bjurholm. Kommunens administrasjonssenter ligger i Vännäs.
Geografi
Umeälven og Vindelälven flyter sammen ved Vännäsby.
E12 og Riksväg 92 går gjennom kommunen. Vännäs er forbundet med det svenske jernbanenettet gjennom Stambanan genom övre Norrland og Jernbanelinjen Vännäs–Umeå–Holmsund.
Tettsteder
Vännäs kommune hadde to tettsteder i 2010. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Srinivasa Aiyangar Ramanujan
Srinivasa Aiyangar Ramanujan (født 22. desember 1887, død 26. april 1920) var en indisk matematiker. Han regnes som en av tidenes mest talentfulle matematikere innenfor tallteorien.
Ramanujan var et barnegeni, og han var i stor grad selvlært i matematikk. Hans matematiske geni ble oppdaget av den britiske matematikeren G.H. Hardy, og Hardy sørget for at Ramanujan fikk komme til University of Cambridge. Mens han var i Cambridge mellom 1914 og 1918, produserte Ramanujan over 3000 matematiske teoremer.
Beijing Weekend
Beijing Weekend er en ukentlig publikasjon som dekker evenementer i Beijing innen områder som kultur og sport. Ukeavisen er blant de mest leste publikasjoner på engelsk i Beijing.
Fylkesvei 6698
Fylkesvei 6698 (Fv6698) går mellom Vangsmo og Lysklett i Trondheim kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 923 (Sør-Trøndelag).
Berlevåg Mannsangforening
Berlevåg Mannsangforening er et mannskor i Berlevåg. Den ble stiftet 1917 og ble rikskjent i 2001 gjennom dokumentarfilmen Heftig og begeistret og oppfølgeren Heftig og begeistret: På sangens vinger som skildrer korets liv og virke. Korets dirigent er siden 2016 Therry Johannessen. I tilknytning til filmlanseringene ble det også gitt ut CD med låtene som ble sunget i filmene. Berlevåg Mannsangforening har turnert landet rundt, underholdt på Momarked, turné rundt på Østlandet, Vestlandet og i Trøndelag, samt en del i utlandet, her kan nevnes USA. Koret deltok med korsang på Kong Haralds 70-årsdag, og koret besøkte blant annet Roskildefestivalen i 2002 som en del av turneen. I 2011 og 2015 var koret igjen i Danmark.
I kjølvannet av filminnspillingene har koret mottatt Berlevåg kommunes kulturpris (2000), LHLs gladpris (2001) og Finnmark fylkes kulturpris (2001).
South Fond du Lac kraftverk
South Fond du Lac kraftverk er et varmekraftverk i Fond du Lac County, i delstaten Wisconsin i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 415 MW fordelt på 4 turbiner på 86 MW hver. Operatør er energiselskapet Wisconsin Power & Light Co.
Det stod ferdig utbygd i 1993–1996. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje.
Hurling
Hurling er en av nasjonalsportene i Irland.
Hurlingbanen er mellom 130 og 145 m lang, og fra 80 til 90 m bred. Målene er 6,5 m vide og 2,5 m høye, og de to loddrette målstangene skal være minst 7 m høye for å danne en H.
Dalet
Dalet (også stavet dāleth, daleth eller daled) er den fjerde bokstaven i mange semittiske språk, inkludert fønisk, arameisk, hebraisk , syrisk ܕ og arabisk dāl 'ﺩ (i abjadi-rekkefølge; 8. i moderne rekkefølge).
Hebraisk Daleth
Lydverdien til dálet er i utgangspunktet stemt dental lukkelyd når den har dagésj, og bokstaven blir da gjerne transkribert som «dd» eller «d». En dálet uten dagésj kan uttales enten som «d» (vanlig blant de fleste europeiske sefarder, alle askenaser og i moderne israelsk hebraisk) eller som en stemt dental frikativ (blant mizrahím og enkelte sefarder). Dálet har tallverdien fire.
Parlamentsvalget i Storbritannia 1987
Parlamentsvalget i Storbritannia den 11. juni 1987 var den tredje seieren på rad for statsminister Margaret Thatcher og det konservative parti.
Labour, med partileder Neil Kinnock i spissen, gjorde et bedre resultat enn i det foregående valget, men var langt i fra å erobre regjeringsmakten.
''Totalt antall stemmer: 32 530 204. Alle partier med mer enn 10 000 stemmer er vist.''
DS «Slotholm»
DS «Slotholm» var et lasteskip som ble bygget ved Stavanger Støberi & Dok med byggenummer 83. Hun ble levert til A/S Malm Kristiania Staal i september 1921. Videresolgt flere ganger før det til slutt ble hugget i Lisboa, Portugal i 1961
Goran Slavkovski
Goran Slavkovski (født 8. april 1989) er en svensk-makedonsk fotballspiller som er under kontrakt i den italienske fotballklubben Inter i Serie A og som er utlånt til den engelske Championship–klubben Sheffield United FC. Slavkovski har vært ettertraktet av flere andre klubber, blant annet Manchester United. I 2010 signerte han for den tyske bundesligaklubben VfL Bochum.
Anne av Storbritannia (1950)
Anne av Storbritannia (født 15. august 1950) er en britisk prinsesse. Hun er dronning Elizabeth II og prins Philips andre barn og eneste datter. Hun er, siden hennes mors død i september 2022, nummer 16 i arvefølgen til den britiske tronen. I 1987 fikk hun tittelen Princess Royal.
Prinsesse Anne har vært gift to ganger, første gang i 1973 med Mark Phillips. De har to barn, Peter Mark Andrew Phillips og Zara Anne Elizabeth Tindall. I 1992 giftet hun seg med Timothy Laurence.
Tamar (navn)
Tamar (hebraisk: תָּמָר) er et opprinnelig hebraisk kvinnenavn som betyr «palme».
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Gösta Salén
Gösta Antenor Salén (født 4. januar 1922, død februar 2002) var en svensk seiler som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Seilingene ble avviklet utenfor Torquay i perioden 3. til 12. august 1948. Mannskapet på «Ali Baba II» besto av Tore Holm, Torsten Lord, Martin Hindorff, Carl Robert Ameln og Gösta Salén.