cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sigurd Klomsæt
Sanchez-saken
Lagmannsretten fradømte Sanchez enhver kontakt med sine to sønner på seks og ti år på grunn av samarbeidsproblemer mellom foreldrene, og at det var sannsynlig at faren hadde begått seksuelle overgrep mot sønnene. EMD konstaterer i sin dom at rettergangen til lagmannsretten ikke tilfredsstilte grunnleggende rettssikkerhetskrav, og at dette også ødela klagerens familieliv. Det ble fremhevet at lagmannsrettens begrunnelse om å frata Sanchez samværsrett med barna var delvis tuftet på udokumenterbare påstander om seksuelt misbruk. Som en følge av dommen ble det stadfestet at udokumenterbare påstander ikke kan brukes mot tiltalte i en rettslig avgjørelse.
Baneheia-saken
Klomsæt fikk mye omtale for forsøket på å få gjenopptatt Baneheia-saken i 2008. Saken ble ikke tatt til følge av Gjenopptagelseskommisjonen. Etter råd fra Klomsæt saksøkte Kristiansen Kommisjonen for gjenopptakelse av straffesaker. Kristiansen tapte søksmålet og måtte betale 238,000 kr i saksomkostninger.
I forbindelse med gjenopptakelsen ble Klomsæt innklaget tre ganger til Advokatforeningen for å ha lekket sensitive saksdokumenter i Baneheiasaken til en journalist i Dagbladet. Han ble imidlertid frifunnet for anklagene under behandlingen i Advokatbevillingsnemnden.
Tur til Gambia i 2011
I januar 2011 ble en norsk mann fra Telemark pågrepet og siktet for overgrep mot en rekke barn i Gambia. Mannen var en tidligere klient av Klomsæt. Klomsæt søkte Oslo tingrett om å bli oppnevnt som forsvarer for mannen, men oppnevning ble avslått. Uten å ha snakket med tiltalte og på tross av at mannen avslo Utenriksdepartementets tilbud om konsulær støtte, reiste advokat Klomsæt til Gambia for å bistå mannen. Etter å ha møtt siktede i Gambia uttalte Klomsæt at det ikke var riktig at siktede ikke ønsket bistand fra Norge. Klomsæt opplyste videre at siktede ønsket bistand og han ønsket Klomsæt som sin norske advokat. Turen ble i ettertid dekket av Fylkesmannen i Oslo.
Senere ønsket Klomsæt på nytt å reise til Gambia for å bistå nordmannen. Støtte ble avslått av Fylkesmannen da den ble ansett som unødvendig. Dette med bakgrunn i at det var bevilget 50 000 kr i rettshjelp fra gambiske advokater.
Lekkasjer i forbindelse med 22-juli-saken
Sigurd Klomsæt ble straffedømt for lekkasje av dokumenter til pressen i 22-juli-saken. Han ble først frikjent i Oslo tingrett 7. mars 2013, men ble dømt i Borgarting lagmannsrett etter at nye bevis ble fremlagt. Anke til Høyesterett ble forkastet ved kjennelse 30. april 2014.
Priscilla Presley
Priscilla Beaulieu Presley (født Priscilla Ann Wagner; 24. mai 1945 i Brooklyn i New York) er en amerikansk skuespiller og forretningskvinne. Hun giftet seg med sanger og skuespiller Elvis Presley 1. mai 1967, og de fikk datteren Lisa Marie nøyaktig ni måneder senere. Deres vel tolv år lange forhold tok slutt 23. februar 1972, og de ble skilt 9. oktober 1973.
Opphav
I et brev til rådhuset i Egersund ba Ann om informasjon om deres norske slektninger, og hun og ektemannen besøkte så familiemedlemmer i Norge på 1990-tallet. Priscilla har sin «egen plass» i Egersund – Priscilla Presleys plass. Da hun sommeren 2007 ble fortalt om planene for denne hyllesten av en norsk slektning, og spurt hva hun syntes, svarte hun: «Oh, it's marvellous!» («Åh, det er fantastisk!»). Området er nær huset i Kirkegaten hvor hennes bestefar ble født i 1899 og bodde. Presley-familien ble invitert av ordføreren i Egersund til åpningsseremonien, som fant sted 23. august 2008, men måtte avslå da Lisa Marie var gravid.
Priscillas biologiske far var James Wagner (kalt Jimmy eller Jim). Han var pilot i den amerikanske marinen. Foreldrene hans var Kathryn og Harold Wagner. 10. august 1944, 23 år gammel, giftet han seg med Priscillas mor. De hadde da vært sammen i mer enn tre år.
Oppvekst
Priscillas biologiske far døde i en flystyrt noen måneder etter at hun var født. Hennes mor giftet seg noen år senere med Paul Beaulieu, en offiser i det amerikanske luftforsvaret.
Elvis
Familien Beaulieu var stasjonert i Vest-Tyskland da Elvis var der i militæret. Priscilla var 14 år og Elvis 24 da de møttes 13. september 1959 på en fest i Elvis' hjem i Bad Nauheim. I mars 1963 fikk Priscilla lov av foreldrene til å flytte inn på Graceland i Memphis. I sin selvbiografi Elvis and Me minnes Priscilla hvordan Elvis kunne holde seg våken hele natten og sove det meste av dagen. Hvis han ønsket å gå ut, leide han gjerne hele etablissementet slik at han ikke skulle bli forstyrret av fans. Priscilla skriver i boka at selv om han kunne være timer alene med henne i hennes soverom, og de var mye intime, var bryllupsnatten første gang de hadde samleie. Det bestrides i en biografi om Priscilla, hvor det hevdes at hun og Elvis hadde samleie andre gang de møttes i 1959. Videre står det å lese at Priscilla hadde sex med en tidligere militærvenn av Elvis, Currie Grant, mot at han introduserte henne for Elvis. Priscilla reagerte på påstanden(e) ved å gå til søksmål mot vedkommende i oktober 1996. Rettssaken startet 17. september 1997 i Santa Monica. Currie ble 19. august 1998 dømt til å betale Priscilla 75 000 amerikanske dollar (mer enn 46 000 britiske pund) for ærekrenkelse(r).
I selvbiografien forteller Priscilla om hvordan hun som 14-åring nesten ble voldtatt av en av Elvis' venner. "Kurt" (egentlig Currie Grant) var blitt bedt av Elvis om å kjøre henne hjem. Mens hun døste av forlot han hovedveien. Han forsøkte å kysse henne og lempet henne så ned på setet. Hun kjempet imot og prøvde å tilkalle hjelp ved å fløyte med hornet og blinke med lysene. Hun skriver at han må ha fryktet å bli oppdaget og valgte å la henne være i fred. Til å begynne med tiet hun om hendelsen, og først da Elvis merket at hun var oppskaket under et besøk noen dager senere, fortalte hun hva som hadde skjedd. Elvis ble rasende, men av frykt for at Priscillas foreldre ikke ville la dem treffe hverandre igjen, informerte de ingen andre.
Skuespiller
Priscilla hadde rollen som Jenna Wade i Dallas fra 1983 til 1988. Hun spilte mot Leslie Nielsen i ablegøyefilmtrilogien Mannen med den nakne pistol (1988, 1991, 1994) samt i Ford Fairlane (1990). Dessuten har hun hatt roller bl.a. i TV-seriene Melrose Place (1996), Touched by an Angel (1997) og Spin City (1999).
Dancing with the Stars
Priscilla var deltaker i sesong 6 av den amerikanske utgaven av den britiske Strictly Come Dancing; partneren var Louis van Amstel.
Religion
Priscilla er medlem av Scientologikirken og uttaler seg offentlig om religionens anti-psykiatri-frontgruppe, CCHR.
Forhold etter Elvis
Priscilla var sammen med den ti år yngre skuespilleren Marco Garibaldi i ca. 22 år (til mars 2006), og sammen har de sønnen Navarone Garibaldi (født 1. mars 1987).
Portretteringer
Priscilla har blitt portrettert av Season Hubley i filmen Elvis (1979), Susan Walters i Elvis and Me (1988), Alyson Court i Elvis Meets Nixon (1997), Antonia Bernath i CBS-miniserien Elvis (2005) og Erin Chambers i Tears of a King (2007).
Noter
<references group="lower-alpha" />
Vasek Pospisil
Vasek Pospisil (født 23. juni 1990 i Vernon) er en canadisk tennisspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i første runde i singel.
Hans beste resultat i Grand Slam-sammenheng er en kvartfinale i Wimbledon 2015 i singel. I dobbel vant han samme turnering.
Yagtön Sanggye Pel
Yagtön Sanggye Pel (tibetansk: g.yag ston sangs rgyas dpal; født 1348, død 1414) var en religiøs embedsmann innenfor retningen Sakya i tibetansk buddhisme. Hans hovedlærer var Rongtön Sheja Kunrig.
Beleiringen av Anjadiva (1506)
Beleiringen av Anjadiva i 1506 fant sted da den muslimske herskeren over Goa kjempet for å utvise portugiserne fra Fort Anjediva som de hadde etablert der. Det var Adil Shah av Bijapur som invaderte. Dette var en flere årsaker til at portugiserne ble tvunget til å forlate denne kolonibosettingen.
Bockenheimer Warte undergrunnsstasjon
Bockenheimer Warte er en stasjon på Frankfurts undergrunnsbane. Den ble tatt i bruk i 1986 og ligger på grensen mellom bydelene Bockenheim og Westend-Süd.
Stasjonens betegnelse kommer fra vakttårnet med samme navn. Frankfurts universitet, campus Bockenheim ligger her. Stedet har vært betjent av trikk siden 1872. C-strekningen og D-strekningen krysser her, stasjonen er derfor en viktig overgangsstasjon. Det var lenge planlagt å erstatte trikkelinjen med en forlengese av D-strekningen til Ginnheim, men planene ble skrinlagt 2006 til fordel for trikken.
Feldkirch bispedømme
Feldkirch bispedømme er et av Østerrikes ni katolske bispedømmer. Det omfatter delstaten Vorarlberg med unntak av territorialabbediet Wettingen-Mehrerau, som utgjør en enklave i bispedømmet, og har sitt sete i Feldkirch.
Bispedømmet ble opprettet i 1968, da Innsbruck-Feldkirch bispedømme ble delt i Feldkirch og Innsbruck bispedømme. Historisk var Vorarlberg delt mellom de tre bispedømmene Augsburg (i nordøst), Chur (i syd) og Konstanz (i nordvest). Fra 1819 hørte Vorarlberg til Brixen bispedømme, men med status som et eget generalvikariat. Først i 1964 ble Vorarlberg og Tirol skilt fra Brixen bispedømme.
Apodanthaceae
Apodanthaceae er en plantefamilie i ordenen Cucurbitales.
Baalsrudbreen
Baalsrudbreen er en 3,5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard. Den er en ca. 2 km lang bre som går fra Nordbergfjellet (624 m) i sør til Gleditschfonnaog Jamdalsnuten (569 m) i nord. Breen renner nordvestover og inn i Grønfjorddalen sør for Grønfjorden, vest i Nordenskiöld Land. Østsiden av breen støter mot Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Apodanthaceae
De er parasitter som får all næring fra andre planter, og de mangler klorofyll. Plantene mangler stengel, røtter og blader og lever inne i stammen på verten. De er bare synlig når de enkjønnede blomstene trenger gjennom barken på vertsplanten. De finnes både i tørt klima og i områder med fuktig, tropisk klima.
Baalsrudbreen
Breen er oppkalt etter optikeren Sigurd Baalsrud (født 1881), som laget og reparerte teodolittene for mange norske ekspedisjoner til Svalbard.
Apodanthaceae
Slekten Apodanthes snylter på arter i vierfamilien, hovedsakelig Casearia. Pilostyles lever på planter i erteblomstfamilien.
Vjatsjeslav Jekimov
Vjatsjeslav Vladimirovitsj Jekimov (Вячеслав Владимирович Екимов) (født 4. februar 1966 i Vyborg) er en russisk tidligere syklist. Han begynte som profesjonell i 1990. Mesteparten av karrieren syklet han for US Postal/Discovery Channel Pro Cycling Team. Han deltok i og fullførte Tour de France 15 ganger, første gang i 1990, siste gang i 2006.
Apodanthaceae
Pilostyles har fire arter i Amerika fra sørlige USA til Chile og Argentina. I det sørvestlige Australia er det tre Pilostyles, og i Iran vokser Pilostyles haussknechtii. I sentrale Afrika finnes Pilostyles aethiopica, som av og til regnes til en egen slekt, Berlinianche. Apodanthes caseariae er den eneste arten i sin slekt og er utbredt fra Guatemala til Brasil.
Vjatsjeslav Jekimov
Han er nå sportsdirektør i Katjusja.
Nordgard Hågå
Nordgard Hågå er en gård i Sødorp i Nord-Fron, Gudbrandsdalen. I dag er det hotell, restaurant og konferansesenter.
Historie
De første skriftlige henvisninger til gården Hågå (betydning: Hage) er fra 1318. I tiden fram mot reformasjonen var Hågå underlagt erkebiskopen i Nidaros, deretter ble den krongods før bonden ble selveier på begynnelsen av 1700-tallet.
Gården har tilnavnet Per Gynt-Gården. Gården skal ha vært eid av en familie ved navn Günth eller Günther på 1500-tallet, og lokale sagn plasserer den faktiske eller legedariske Per Gynt på denne gården. Henrik Ibsens Peer Gynt tar delvis utgangspunkt i dette sagnet.
Christian Mikkel Dobloug overtok gården i 2001 og driver den som hotell, restaurant og konferansesenter.
Bygninger og arkitektur
Anlegget består i dag av totalt 17 bygninger hvorav 7 er vedtaksfredet, og resten er verneverdige. Gården er oppdelt i et inntun og et uttun, slik tradisjonen har vært i Gudbrandsdalen.
Den første bygningen ble fredet allerede i 1923, Gyntestugu. Per Gyntloftet ble flyttet til Maihaugen fra gården i 1905. Den største fredningen kom i desember 1963, da de øvrige bygninger på inntunet ble fredet.
Apodanthaceae
Denne høyt spesialiserte gruppen ble tidligere regnet som en underfamilie av Rafflesiaceae i ordenen Malpighiales. Rafflesiaceae er også parasitter uten klorofyll, men likhetene skyldes konvergent evolusjon.
Falsadjinga
Falsadjinga er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.
Gokstadskipet
Gokstadskipet er et vikingskip fra slutten av 800-tallet. Det er Norges største bevarte vikingskip, og står i dag utstilt på Vikingskipshuset på Bygdøy i Oslo. Skipet ble funnet i «Kongshaugen» (Gokstadhaugen) på gården Gokstad i Sandar kommune (dagens Sandefjord kommune) i Vestfold og Telemark. Haugen ble utgravd i 1880 under ledelse av antikvar Nicolay Nicolaysen.
Skipet
Dendrokronologiske prøver viser at skipet ble bygget ca. 890 e.Kr., og ble lagt ned i haugen ca. 10 år etter. Skipet består hovedsakelig av eik. Det er 23,8 m langt og 5,2 m bredt med 16 årepar. Seilet kan ha vært inntil 110 m² stort, og sannsynligvis laget av vadmel. Skipets toppfart er anslått til 12 knop.
Pr 2019 er skipet i en tilstand av forfall.
Rekonstruksjoner
«Viking» (Viking Landfinder), en nøyaktig kopi av Gokstadskipet, ble bygd i Sandefjord og seilt over Atlanteren til Verdensutstillingen i Chicago i 1893 av Magnus Andersen, redaktør for Norges handels- og sjøfartstidende, senere sjøfartsdirektør.
«Ormen Friske» var en svensk kopi av «Gokstadskipet». Det ble bygd våren 1949 ved kursstedet til Frisksportförbundet i Stensund i Södermanland, 7 mil sør for Stockholm, der skipet ble sjøsatt i juni samme år. 22. juni 1950 forliste skipet under en storm i Tyskebukta sør i Nordsjøen. De 15 mennene ombord, som alle var svenske, omkom.
«Ormen Lange», som var bygd som rekvisitt til filmen Vikingene, ble seilt fra Bergen til New York i 1958 som del av premieren til filmen. Dette skipet er bygd i furu, noe som gjorde skipet svakt. Det fikk derfor skader både under innspillingen og under den senere seilasen over Nord-Atlanteren. Seilasen er også omtalt som «Rolf Schønheyders vinlandsferd».
«Hjemkomst», bygd i Minnesota, ble i 1982 seilt fra USA til Norge.
I 1990 ble «Gaia» sjøsatt. Denne kopien er seilt over Atlanteren til USA av Ragnar Thorseth.
Korselva (Tana)
Korselva (nordsamisk: Ruossajohka) er ei elv i Tana kommune i Finnmark. Den er ei østlig sideelv til Tana og er 5,9 kilometer lang (20,5 kilometer medregnet Juleelva). Elva har utspring på Korsmyrane, et vidstrakt myrområde ved grensa mot Nesseby, hvor en rekke mindre elver fra åsene rundt løper sammen og danner Korselva. Fra Korsmyrane renner Korselva mot nordvest. Over en stor del av sitt løp renner elva i en ravinedal gjennom sandavsetningene på østsida av Tanadalen. Den munner ut i Tana rundt en kilometer sør for Skiippagurra.
Willy-Brandt-Platz undergrunnsstasjon
Willy-Brandt-Platz (frem til 1992 Theaterplatz) er en undergrunnsstasjon på Frankfurts undergrunnsbane.
A-strekningen og B-strakningen krysser her, stasjonen er derfor en viktig overgangsstasjon. Høyhuset ved siden av stasjonen hadde tidligere en egen inngang, da det ble overtatt av Den europeiske sentralbank ble den stengt av sikkerhetsgrunner.
Olavi Alakulppi
Olavi Alakulppi (født 17. juli 1915 i Rovaniemi landkommune, død 19. august 1990) var en finsk langrennsløper som konkurrerte på 1930-tallet. Alakulppi tjenestegjorde i den finske hæren under fortsettelseskrigen og vinterkrigen, og i 1942 ble han tildelt Mannerheimkorset. Etter andre verdenskrig gjorde han karriere i USAs hær.
I 1945 dro han til USA sammen med sin kone og sønn.
Düren
Düren er en by i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen med rundt 100 000 innbyggere. Byen ligger i Kreis Düren mellom Aachen og Köln ved elven Rur.
Limnocharitaceae
Limnocharitaceae er en plantefamilie i ordenen Alismatales. Den har ikke fått noe norsk navn, og vokser ikke naturlig i nordisk flora.
Düren
Historie
Keltere hadde en liten bosetning her kalt Durum for mer enn 2000 år siden. Etter kelterne bosatte andre germanske stammer seg i området, og de ble erobret av romerne under Julius Cæsar.
Durum ble et forsyningsområde for den raskt voksende romerske byen Köln. I tillegg lå Durum ved flere viktige romerske veier. Romerne var i området i omtrent 400 år. Navnet Villa Duria dukket for første gang opp i frankiske årbøker i år 747.
Etter romerne forlot stedet på 400-tallet kom frankere til Düren. Den frankiske kongen Pippin den yngre besøkte ofte Düren på 700-tallet og holdt et par viktige konferanser her. Pippin var far til den kjente Karl den store. Frankerne bygde et kongelig palass i Durum, som navnet Pfalz kommer fra. Karl den store oppholdt seg også et par ganger i byen. Slottet ble bygd der kirken St. Anne står i dag.
Tidlig på 1200-tallet fikk Düren byrettigheter. Rundt 1200 begynte byggingen av bymurer med tolv tårn og fem porter. Det finnes fremdeles ruiner av byportene i dag.
Tyven Leonhard stjal en liten boks med levningene av St. Anne fra Mainzer Stiftskirche St. Stephan i 1501 og førte dem til Düren. Pave Julius II avgjorde 18. mars 1506 at Düren kunne få ha levningene. De ble oppbevart i Martinskirche, som fikk navnet Annakirche i 1505. St. Anne ble skytshelgenen til Düren. Hvert år fra den 26. juli blir St. Anne feiret i en uke med en av de største folkefestene i Tyskland. I 1642 ble Düren trukket inn i trettiårskrigen, og tropper på begge sider ødela byen. Etter krigen tok slutt i 1648 brøt det ut pest i byen som tok mange liv. En annen epidemi rammet byen i 1665.
Økonomien i området rundt Düren ble fra 1400-tallet styrt av kleshandel og metallindustri. Sidan begynnelsen av 1600-tallet har det vært papirindustri her, som har benyttet det svært bløte vannet i Rur. Rütger von Scheven bygde den første papirfabrikken i Düren. I 1812 var det i alt 17 papirfabrikker, 11 kles- og teppefabrikker, en platikator og to jernstøperier.
I 1794 ble Düren okkupert av franske revolusjonsstyrker. Etter Wienerkongressen ble Düren avstått til Preussen i 1815. I 1900 var Düren en av de rikeste byene i Tyskland med 42 millionærer og 93 fabrikker og et folketall på 27 168. Mindre enn hundre år tidligere bodde bare 5 000 mennesker i Düren.
Under andre verdenskrig ble slaget om Hürtgenwald utkjempet i området rundt Düren, og 16. november 1944 ble byen totalt ødelagt under et alliert bombetokt. Omtrent 3 000 innbyggere mistet livet. De som overlevde ble evakuert til sentrale deler av Tyskland.
William Mikalsen
William Sverre Mikalsen (født 15. august 1899 i Fredrikstad, død 26. august 1991) var en norsk politiker, redaktør og motstandsmann, hjemmehørende i Norges Kommunistiske Parti.
Av yrke var han linjemontør, og arbeidet ved Tune E-verk i Østfold. Han deltok i Sandesund sosialistiske ungdomslag, og var i 1927 engasjert i diskusjonene om samling mellom de tre arbeiderpartiene som da eksisterte. Da samlinga skjedde uten kommunistenes deltagelse, meldte Mikalsen seg inn i NKP.
Han deltok samme året i harde kamper mot streikebryteri i distriktet. Da streikebryterne ble forsvart av politiet ved Nes lense i Skiptvet, ble både Mikalsen og flere arrestert. På 1930-tallet gikk han som mange andre arbeidsløs en tid, og var med på å starte De arbeidslediges forening. Da en deputasjon fra foreningen forlangte å få legge fram krav til bystyret, ble de kastet ut av politiet. Ordensmakta tok Mikalsen med i samme slengen, - sjøl om han satt i forsamlinga som valgt NKP-representant, og ikke var en del av delegasjonen.
I årene 1931-1933 var Mikalsen blant de NKP-lederne som fikk gå på Kominterns kaderskole i Moskva, den såkalte Lenin-skolen. Der gikk han sammen med blant annet Emil Løvlien og Karl Søderstrøm.
I 1933-1935 og i 1937 var han redaktør for NKP-avisen Østfold Arbeiderblad i Sarpsborg.
I 1937 var han aktiv i Spaniakomiteen i Sarpsborg, en organisasjon som jobbet for støtte til anti-fascistene som sloss mot Franco-regimet i Spania. Mikalsen og Spaniakomiteen arrangerte blant annet møte med Lise Lindbæk som taler.
Tidlig i krigen ble han tatt av Gestapo, som visste at han hadde vært i Sovjet, og ville ha ham til å «tilstå» at han hadde gått på partiskole der. Han klarte å vri seg unna, og slapp ut etter et par uker. Han ble siden engasjert i spredningen av illegale aviser, før han fikk beskjed om å komme seg over til Sverige. En tid jobbet han som elektriker der, og var med å organisere Det norske samfunnet i Eskilstuna. I 1944 tok han seg tilbake over grensa, denne gang med to kofferter sprengstoff til Pellegruppa. Under dekknavnet «Rolf Hansen», senere «Harald Nilsen» deltok han i det illegale arbeidet i Østfold. I en hytte ved Vansjø ble den illegale avisen Kureren laget. På denne tiden fikk Mikalsen en koordinerende funksjon som forbindelse mellom NKP-ledelsen og distriktet.
Rett etter krigen hadde NKP stor framgang, og Mikalsen ble valgt til varaordfører i Sarpsborg. Siden deltok han blant annet i Nei til EFs aktiviteter lokalt. Hans opphold i Moskva på 1930-tallet hadde gjort ham til en svoren venn av Sovjet, og lokalt fungerte han nærmest som «sjømannsprest» når sovjetiske skip og sjøfolk anløp distriktet, og arrangerte utflukter til Kulåsparken eller Krigskirkegården i Fredrikstad.
Mikalsen ble i 1978 tildelt Østfold fylkes kulturpris for sitt arbeid med å samle lokalhistorie, og få fram historien om vanlige folk i lokalmiljøet. Etter hans død har NKP lokalt hedret ham og sønnen Paul - som også var medlem av partiet - med blomsternedleggelse på hans grav hver 1. mai.
Horst Meyer
Horst Meyer (født 20. juni 1941 i Hamburg, død 24. januar 2020) var en tysk roer som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo og 1968 i Mexico by.
Meyer ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Han var med på den vesttyske åtteren som vant konkurransen foran Australia og Sovjetunionen. Mannskapet på den vesttyske båten var roerne; Meyer, Dirk Schreyer, Rüdiger Henning, Wolfgang Hottenrott, Lutz Ulbricht, Egbert Hirschfelder, Jörg Siebert, Niko Ott og Gunther Tiersch som var styrmann.
Eivor Bergum
Eivor Bergum (født 20. februar 1946 i Narvik) er en norsk lyriker og romanforfatter, født og oppvokst og bosatt (per 2014) i Narvik. Ved siden av forfatterskapet har hun vært litteraturkritiker i Nordlys og Klassekampen, underviser i kreativ skriving, leder bokbad, brukes som konsulent, frilans kritiker og som konferansier. Hun framfører egne dikt sammen med eller uten musikere.
Bokutgivelser
Budskap fra Vojvodina er oversatt til serbisk i 2006. Boka basert på hendelsene til de aller yngste jugoslaviske krigsfangene som ble deportert til Norge av nazistene i 1942 Utdrag fra Ina i Blomstervik oversatt til finsk og til lulesamisk i leseboka Lednegiella 6, 1998. Diktet Steinhuset oversatt til engelsk i praktutgaven av Skulpturlandskap Nordland, den engelskpubliserte versjonen
Samlige publikasjoner er lagt ut på Nasjonalbibliotekets websider og kan leses i sin helhet.
Drama/radio/TV:
Spetakkel og Mosling er tilrettelagt for NRK radio av Andris Snortheim, musikk komponert av Andris Snortheim, lest av Lasse Lindtner. Sendt i Hokus Bokus, Radio Ransj og Barnetimen. "Byreven og Gatekjøkkenmåsen" oppdrag for NRK og Festspillene i Nord-Norge, sendt i Barnetimen. Skrevet og holdt en rekke kåserier for NRK Nordland på åttitallet. Lest diktet Myrsnipedikt i PAN, NRK TV 1983, egne dikt i Dagsrevyens reportasje fra Festspillene i Nord-Norge 1979 og har vært vist i flere sammenhenger i NRK TV, senest som bokbader av Anne Holt i Dagsrevyen 2010, samt fra egenskrevet forestilling sammen med Anne Bjørkli og Kine Hellebust; Så gjør si så når vi slår ut vårt hår i Harstad Kulturhus, reportasje i Nordnytt, desember 2010. Diktet «Myrsnipedikt» fra Holde Varmen 1983 kom på åttendeplass av hundre, i antologien Dikt i hundre, folkets favoritter (Orkana forlag/Boklubben lyrikk, 2005). Diktet fins i et titalls leseverk og er brukt ved norskeksamen i videregående skole. Også «Visjon om Kjærlighet» fra antologien Nordnorsk Temperament, Kagge forlag, 2001 har fått en kultstatus.
Eivor Bergum er representert i over 40 antologier.
Medlemskap
Den norske Forfatterforening, Norsk Kritikerlag, Norske Barne- og Ungdomsbokforfattere, Norsk Forfattersentrum, Nordnorsk forfatterlag, PEN, Kunstnerforeningen i Oslo.
Delicate Sound of Thunder
Delicate Sound of Thunder er et dobbelt konsertalbum av Pink Floyd utgitt i 1988. Innspillingen ble gjort i løpet av fem konsertkvelder i Nassau Coliseum på Long Island i New York i august 1988 og ble siden mikset ved Abbey Road Studios i september 1988.
Albumet ble gitt ut i 1988 som en dobbel-LP, dobbel kassett og en dobbel-CD, hvor hvert format hadde små endringer i innholdet. Albumet inneholdt også mange sanger fra den tidligere utgivelsen A Momentary Lapse of Reason i tillegg til en del fra eldre album. En videofilm fra en av konsertene ble også gitt ut under samme navn.
Den doble-LP-utgaven hadde ikke med låten «Us and Them», og både LP-utgaven og kassettutgaven hadde «Wish You Were Here» mellom «Another Brick in the Wall (Part 2)» og «Comfortably Numb». Selv om David Gilmour på tiden da albumet kom ut sa at de ikke hadde lagt på innspillinger fra studio på konsertalbumet, ble det likevel lagt til ekstra akustisk gitar på «Comfortably Numb» ifølge lydtekniker Buford Jones. I tillegg ble enkelte av vokalharmoniene gjort om i studio. Richard Wright gjorde vokalen sin på «Us and Them» om igjen, mens Sam Brown erstattet Rachel Fury sin vokaldel på «Comfortably Numb».
I 2019 ble albumet utgitt i en remikset og utvidet utgave med åtte sanger som ikke var på den opprinnelige utgivelsen som del av bokssettet The Later Years 1987-2019. I 2020 ble den nye, utvida utgaven også utgitt som et eget album. Den finnes som dobbel-CD og tredobbel LP.
Sporliste (nyutgivelse fra 2020)
Låter markert med * var ikke med på den opprinnelige utgivelsen. Låter markert med ** var med på de opprinnelige CD- og kassettutgivelsene, men er ikke tidligere utgitt på LP-utgivelsen. Inndelingen i disc 1, 2 og 3 som er lista her er slik den er på trippel-LP-utgivelsen; på CD-utgivelsen, som er en dobbeltplate, er de to platene delt på samme sted som på den opprinnelige utgivelsen.
Cymodoceaceae
Cymodoceaceae er en plantefamilie i ordenen Alismatales. Den har ikke fått noe norsk navn, og ingen arter vokser naturlig i nordisk flora.
Familien omfatter 16 arter med sjøgras. De er altså blomsterplanter som er tilpasset et liv i havet. Utbredelsen omfatter det indopasifiske området, sørkysten av Australia, vestkysten av Afrika, Mexicogolfen og Det karibiske hav. I Middelhavet finnes arten Cymodocea nodosa.
Sandraudiga
Sandraudiga er en germansk gudinne, kun nevnt på en sten funnet i Nord-Brabant i Nederland. Stenen bærer en latinsk inskripsjon, og er i dag i Rijksmuseum van Oudheden, Leiden, Nederland. Navnet hennes betyr «hun som rødfarger sanden».
830 Petropolitana
830 Petropolitana er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaga den 25. august 1916 av Grigorij Neujmin fra Simeiz-observatoriet på Krim. Den er oppkalt etter St. Petersburg – Petropolis på latin.
Byparken
Byparken har flere betydninger:
Jemanzjelinsk
Jemanzjelinsk (russisk: Еманжелинск) er en by i Tsjeljabinsk oblast i Russland. Den ligger på østsiden av de sørlige Uralfjellene 50 km sør for Tsjeljabinsk, og innbyggertall var ved folketelling i 2002 30 202, ved folketelling i 1989 31 153.
Byen ble grunnlagt i 1770 som en kosakklandsby, og den har vært kjent som stanitsa Jemanzjelinskaja (russisk: Еманжелинская) siden 1866. Den ble en kullgruvebosetning i 1930–1931, og fikk innvilget bystatus i 1951.
Apoteker Aas gate (Molde)
Apoteker Aas gate er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Rutebilholdeplassen og går østover over til Moldeelva. Gaten har fått navn etter Jens Olsen Aas, som var apoteker i Molde tidlig på 1800-tallet.
I gaten ligger det bank og i området ligger også Molde politistasjon og hovedbygget til MRF. og ender i Elvemoloen.
Schön
Schön, Schoen:
Bjelleklang (andre betydninger)
Bjelleklang er den norske versjonen av den amerikanske julesangen «Jingle Bells».
Bjelleklang kan også vise til:
Čerťák
Čerťák (også kjent som Adidas Arena) er et skihoppanlegg ved byen Harrachov i Tsjekkia. Anlegget er mest kjent for skiflygingsbakken, men har også en storbakke i direkte tilknytning til skiflygingsbakken, og dessuten tre mindre hoppbakker like i nærheten. Anlegget drives av sportsklubben TJ Jiskra Harrachov. Tilskuerkapasiteten er ca. 50 000.
Skiflygingsbakken
Både Høye Tatra og Špindlerův Mlýn ble vurdert som sted for å bygge en skiflygingsbakke i Tsjekkoslovakia, før valget til slutt falt på Harrachov. Skiflygingsbakken ble bygd mellom 1977 og 1979, og åpnet i mars 1980. K-punktet er 185 meter og bakkestørrelsen 205 meter. Bakken har vært arena for VM i skiflyging fire ganger, i 1983, 1992, 2002 og 2014.
Bakkerekorder
Det er to ganger blitt satt verdensrekord i skiflygingsbakken i Harrachov. Armin Kogler (Østerrike) tangerte verdensrekorden med 176 meter 27. mars 1980, mens Pavel Ploc (Tsjekkoslovakia) hoppet 181 meter 19. mars 1983. Christof Duffner (Tyskland) falt på et hopp på 194 meter 22. mars 1992. Førstemann til å hoppe over 200 meter i bakken var Roar Ljøkelsøy med 201 meter 9. mars 1996.
Gjeldende bakkerekord er 214,5 meter, satt av Matti Hautamäki (Finland) i skiflygings-VM 9. mars 2002 og Thomas Morgenstern (Østerrike) under trening i verdenscupen 18. januar 2008 og i prøveomgangen til rennet som ble avlyst dagen etter. Simon Ammann (Sveits) falt på et hopp på 215,5 meter i verdenscupen 9. januar 2011, og Jurij Tepeš (Slovenia) falt på 220 meter i verdenscupen 3. februar 2013.
Kilde for bakkerekordene: Skisprungschanzen-Archiv og FIS.
Storbakken
Storbakken i Harrachov ble bygd samtidig med skiflygingsbakken, i 1977-1979, og også gjenåpnet etter ombygging i 1992. Denne bakken har K-punkt 125 meter og bakkestørrelse 142 meter. Den anerkjente bakkerekorden i storbakken er 145,5 meter, satt av Janne Ahonen (Finland) i kvalifiseringen til verdenscuprennet 12. desember 2004. I kontinentalcupen hoppet Martin Koch (Østerrike) 151 meter 18. desember 2004. Lars Bystøl (Norge) hoppet 147,5 meter under trening foran verdenscuprennet 10. desember 2005, men han hadde større fart enn de sist startende. Bakken er, ut fra bakkestørrelse og bakkerekorder, en av de største i verden i storbakke-klassen.
Storbakken har hatt verdenscuprenn flere ganger, sist i desember 2005. (Verdenscuprenn i desember 2006, 2009 og 2010 måtte avlyses på grunn av snømangel og dårlig vær.) Kontinentalcuprenn har blitt arrangert i 2000, 2001, 2004 og 2005.
=== Bakkerekorder (storbakken) ===
De mindre bakkene
De første hoppbakkene i Čerťák ble bygd på 1920-tallet. To helt nye bakker med størrelse ca. K60 og K30 ble bygd i 1952. Anlegget er senere blitt utvidet og modernisert flere ganger. Normalbakken ble utvidet til K70 i 1955 og K90 i 1979. Den har i dag bakkestørrelse 100 meter og har siden 1997 hatt plastmatter, som gjør at den også kan brukes i sommerhalvåret. Bakkerekorden på snø er 101,5 meter, satt av Wilhelm Brenna (Norge) i 1997 og Paweł Wąsek (Polen) 18. februar 2016. På plast er rekorden 102,5 meter (Roman Koudelka (Tsjekkia) 16. september 2006). Normalbakken ble brukt da Harrachov arrangerte junior-VM i 1993. Den har hatt ett verdenscuprenn i spesielt hopp, i desember 1997. Det har vært FIS-cuprenn i bakken i 2006, 2007, 2009 og 2010. Bakken ble brukt under verdenscupen i kombinert i 2002 og 2006, mens verdenscuprennene der i 2007 og 2009 måtte avlyses.
To mindre bakker har K-punkt 70 meter (bakkerekord 77 meter, Jan Matura 1996) og K-punkt 40 meter (bakkerekord 43,5 meter, František Vaculík 1999).
K90-, K70- og K40-bakkene, samt en K26-bakke en kilometer vest for Čerťák-anlegget, ble brukt under veteran-VM i skihopping og kombinert i 2002. Veteranmesterskapet fant sted i dagene etter det årets VM i skiflyging. Bakkene ble også brukt under veteran-VM i 2011.
Viktige renn
Inkluderer skiflygingsuke, verdenscuprenn, VM i skiflyging og junior-VM.
Kolonnekjøring
Kolonnekjøring kan beskrives som en rekke kjøretøy som beveger seg med samme hastighet og avstand mellom dem fra et sted til et annet etter bestemmelse av gitt myndighet. Dette gjelder vanligvis militære kjøretøy under gruppevis forflytning med mer enn 4 farkoster eller for sivil trafikk under særlige forhold.
Kolonnekjøring forekommer blant annet når en vei kun er åpen for kjøring etter en ledebil (ofte brøytebil). Når det stenges for kolonnekjøring, venter man til det har samlet seg nok kjøretøy (et antall som ledebilsjåføren bestemmer).
Kolonnekjøring brukes ofte på fjelloverganger om vinteren når været er for dårlig til at veien kan holdes åpen permanent i full bredde. Det kan også brukes under veiarbeid, for eksempel i tunneler, for å lede trafikken sikkert forbi et veiarbeidssted, som utgjør en kjørebaneforsnevring, uten fare for veiarbeiderne.
Kolonnekjøring om vinteren kan være farlig. Biler som brøytebilsjåføren mener ikke er tilstrekkelig skodd for kolonnekjøring, kan bli nektet å bli med i kolonnen.
Militære kolonner
En militær kolonne kan bestå av opp til tolv kjøretøy og skal ikke kjøre raskere enn 80 kilometer i timen. Militære kolonner skal være merket med blått flagg eller lys på det forreste kjøretøyet og grønt flagg eller lys på det bakerste. På natten (når det er mørkt) erstattes flaggene med blått/grønt lys. Militære kolonner kan også være merket med «militær kolonne». Avstand mellom kjøretøyene gis gjerne slik at annen trafikk kan kjøre forbi når veien tillater det.
Garderobeskap
Garderobeskap er et oppbevaringsmøbel som vanligvis er fabrikkert i tre eller metall.
Størrelser på garderobeskap i Norge
Mange garderobeskap kan kjøpes som skapmoduler i forskjellige størrelser som kan settes ved siden av hverandre avhengig av rommets størrelse, utforming og bruk. Garderobeskap kan kjøpes flatpakket i mer eller mindre standardiserte størrelser for selvmontering eller man kan leie inn profesjonelle for montering. Det er heller ikke uvanlig å kunne bestille flatpakkede garderobeskap som er måltilpassede i tilfelle bygningen har ukurante dimensjoner, spesielle planløsninger eller man har spesielle ønsker. Et annet alternativ for å få måltilpassede garderobeskap er plassbygde skap.
Standardiserte størrelser på garderobeskap kan være dimensjonert i henhold til vanlige byggestandarder som 3-ere av modulmål (altså multipler av 30 cm). Moderne bygninger i Norge har ofte arkitektoniske utforminger basert på 3-ere av modulmål med bredder innenfor 30 cm, 60 cm, 90 cm, 120 cm, 150 cm, osv., og vil dermed ofte passe bra for garderobeskap i disse breddene. I praksis fås enkeltmoduler i Norge ofte kjøpt i bredder i multipler av 10 cm som for eksempel 40 cm, 50 cm, 60 cm, 70 cm, 80 cm, osv. til 100 cm, eller opp til 150 cm. Disse kan så mikses basert på den aktuelle planløsningen, og et eksempel kan være at to garderobeskap som hver måler 75 cm på utsiden vil passe i et avlukke med modulmål på 15 M (150 cm). Andre hensyn og betraktninger som gjør at man kanskje velger en bredde som er noe kortere enn modulmålet er kan være lysbrytere, stikkontakter eller lister.
Dybden på garderobeskap bygger ofte cirka 60 cm målt på skapets utside, og den innvendige dybden til skapet da typisk er et par centimeter kortere. Noen skap til smale ganger og lignende er litt grunnere, for eksempel 30-35 cm, og man bør da merke seg at kleshengere ikke kan henges sidelengs, men må henges på tvers.
Høyden på skapet kan være basert på 3-ere av modulmål, som for eksempel kan innebære høyder innenfor 180 cm, 210 cm, 240 cm (vanlig takhøyde i nye hus) eller 270 cm. Andre høyder er også vanlige, eksempelvis 200 cm.
Weingarten
Weingarten er navnet på flere tyske steder:
Innstillingsrådet for dommere
Innstillingsrådet for dommere er et organ som ble opprettet i 2002 for å behandle alle dommerutnevnelser i tingrett, lagmannsrett og Høyesterett. Tidligere var det Justisdepartementet som gjorde dette og la saken frem for Kongen i statsråd – nå skal Innstillingsrådet gi sin innstilling før Justisdepartementet legger saken frem i statsråd.
Innstillingsrådet har syv medlemmer som alle oppnevnes av Kongen i statsråd for en periode på fire år med mulighet til én ny periode. Rådet skal bestå av tre dommere fra Høyesterett, lagmannsrettene eller tingrettene, en advokat, en jurist ansatt i det offentlige og to medlemmer som ikke er jurister. (Innstillingsrådet gir også innstilling ved utnevning av jordskiftedommere og da er sammensetningen noe annerledes.)
Mandat, utnevning og arbeid i Innstillingsrådet er forankret i Domstolloven, paragrafene 55a, 55b, 55c, 55e, 55f og 55i.
Sammensetningen av medlemmer og varamedlemmer oppdateres på Innstillingsrådets hjemmeside.
Eldbjørgdagen
Eldbjørgdagen (også kjent som Eldborgs skål, eldsdagr jola, St. Knut, ildbergingsdag, avfaredagen eller englefaredag) er merkedag som har blitt feiret i Norge og i Bohuslän siden 1300-tallet. Den ble tradisjonelt feiret 7. januar. Dagen markerte at julefeiringen var over og at gjestene kunne reise hjem. Tradisjonen var at man drakk «eldbjørgminne», og noen steder utbragte husmoren en skål til Eldborg og ofret øl, brød og kjøtt på ilden og sa «So høgt min eld, men inkje høgare og heitare hell». Dermed skulle ilden forbli en venn, slik at den både holdt huset varmt og unnlot å skade folk, fe og bolig.
Dagen ble også feiret til minne om Knud Lavard som ble drept 7. januar 1131. Den er også navnedag for Knut og Eldbjørg.
Primstavsmerket for dagen var et lite kors, en klokke eller et svøpe. Dagen var også værtegn for mars og april. Slik været var på formiddagen 7. januar skulle det bli igjen i mars, og slik det var på ettermiddagen skulle været bli i april.
Enkelte steder ble det sagt at denne dagen snudde bjørnen seg i hiet.
Robert Wilson
Robert Wilson er navnet til flere personer:
Gleditschfonna
Gleditschfonna er en 4 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard. Den er en ca. 2,5 km lang bre som går fra Nordbergfjellet (624 m) ved Baalsrudbreen i nordvest til Snøsalen (677 m) i nordøst, og renner sørøstover og inn i Berzeliusdalen nord for Van Mijenfjorden, vest i Nordenskiöld Land. Hele breen ligger i Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Breen er oppkalt etter offiseren Kristen Gran Gleditsch (1867-1946), som arbeidet med kartleggingen av Svalbard.
Verkhneuralsk
Verkhneuralsk (russisk: Верхнеура́льск) er en by i Tsjeljabinsk oblast i Russland. Den ligger ved elva Urals øvre løp, 230 km sørvest for Tsjeljabinsk. Innbyggertall: 10 054 (folketelling 2002), 10 893 (folketelling 1989).
Den ble grunnlagt i 1734 som festningen Verkhnejaitskaja (russisk: Верхнея́ицкая), som ble endret til Verkhneuralskaja (russisk: Верхнеура́льская) etter at elva Jaik ble omdøpt til Ural. Bystatus ble innvilget i 1781.
1864 (TV-serie)
1864 (Originaltittel: Attenfireogtres) er en dansk historisk dramaserie fra 2014. Serien er på åtte episoder og omhandler Danmarks nederlag i den andre slesvigske krig. Etter at tv-serien var ferdigklippet ble det også laget en spillefilm som ble vist på kino etter at tv-serien hadde hatt premiere.
Serien er skrevet og regissert av Ole Bornedal med utgangspunkt i forfatteren Tom Buk-Swientys bøker Slagtebænk Dybbøl og Dommedag Als. Den norske skuespilleren Jacob Oftebro spiller en av rollene i serien.
Brente steders regulering
Brente steders regulering var en norsk offentlig etat som ble opprettet på initiativ av Gjenreisningsnemda underlagt Administrasjonsrådet ved Innenriksdepartementet i slutten av juni 1940, først under navnet Krigsskadde steders regulering.
Institusjonen skulle stå for utarbeidelse av reguleringsplaner for byer og tettsteder i Norge som var rammet av krigsherjinger under andre verdenskrig i perioden 1940 til 1945. Professor i arkitektur, Sverre Pedersen, var institusjonens leder for statens regning frem til han ble erstattet av Erik Rolfsen i 1945. Arbeidet fortsatte etter krigen og da særlig med gjenreisingen av Nord-Troms og Finnmark etter nedbrenningen i 1944. Hver by og hvert tettsted, tilsammen 27 i tallet, fikk hvert sitt lokalkontor med en bestemt gruppe norske arkitekter for å arbeide med reguleringsplaner. Blant annet Bodø, Kristiansund, Molde, Åndalsnes, Elverum, Steinkjer, Namsos og en rekke byer og fiskevær i Finnmark er steder institusjonen arbeidet med planer for. Etter krigen ble mange av planene kritisert fordi mange mente de hadde blitt påvirket av den tyske okkupasjonsmakten. Blant arkitektene som arbeidet i etaten var Ina Backer og Helene Kobbe.
Kaibakken i Kristiansund er et av de tydeligste eksempler på aksemotivet institusjonen tok initiativ til. Arkitekt Pedersen så på planarbeidet for Kristiansund som ett av sine hovedverk. Også Arne Korsmo som var byarkitekt i Kristiansund deltok i denne planleggingen.
Alberg
Holm:
Míriel
I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgasrd var Míriel Serindë (Míriel Broderersken) den første kona til Finwë, konge av Noldoen. Hennes sønn var Curufinwë, som hun kalte Fëanor, som betyr Ildånden. Míriels hår er beskrevet som sølvaktig, noe som var en uvanlig farge for noldoske alver.
Etter at hun fødte til verden Finwës første sønn, Fëanor, ønsket hun å dø for hun hadde latt så mye av sin ånd gå over i sin sønn at hun var trett av livet. Siden hun var alv, og derfor udødelig innenfor Ardas grenser, var det umulig for henne å dø. Istedenfor å dø forlot hennes fëa, hennes ånd, kroppen hennes, og hun gikk inn i Mandos haller; så hun hadde altså valgt å dø av egen fri vilje. Etter sin kones bortgang ble det til sist til at Finwë giftet seg på nytt, denne gangen med Indis av Vanya alvene, og fra dette kom også til slutt Noldoenes opprør og det første Ættedrapet.
Etter at Finwë til slutt ble drept av Morgoth fikk Míriel lov til å vende tilbake til livet. Hun gikk i tjeneste hos Vairë, og hennes oppgave ble å veve alle dådene til Finwës hus inn i et stort veggteppe.
Cordillera de Guanacaste
Cordillera de Guanacaste er en vulkansk fjellkjede i Guanacaste i det nordlige Costa Rica, nær grensa til Nicaragua. Den strekker seg 110 km fra nordvest til sørøst og består hovedsakelig av komplekse stratovulkaner. Den høyeste toppen er stratovulkanen Miravalles med en høyde på 2 028 moh. Fjellkjeden oppsto i den geologiske perioden kvartær.
Andris Bērziņš
Andris Bērziņš er navnet til flere personer:
Ashland University
Skolepengene (2006) ved Ashland er på US$ 22 990, og det tildeles eksamener helt opp til doktorgrad (Ph.D).
831 Stateira
831 Stateira er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaga den 20. september 1916 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter Stateira, dronningen til kong Artaxerxes II av Persia.
Vishnu Vardhan
Vishnu Vardhan (født 27. juli 1987 i Secunderabad i daværende Andhra Pradesh i India) er en indisk tennisspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i første runde i singel.
Hovassdalen naturreservat
Hovassdalen naturreservat er et fredet barskogsområde rundt Hovatn i Hovassdalen på heia vest for Dåsvatn i Dåsvannsdalen i Hornnes. En mindre del av reservatet, om lag 2000 dekar, ligger over kommunegrensen til Åseral. Reservatet ble fredet ved kongelig resolusjon av 9. juli 1993. Det dekker totalt et areal på ca. 11 900 dekar.
Formålet med fredningen er å ta vare på et stort barskogområde med en avgrensning som inkluderer mesteparten av nedslagsfeltet i denne vannrike dalen med myr i den flate dalbunnen. Furuskogen står intakt dels som grove trær i dalsidene, og dels som glissen skog på myrer og heier med grunn mark.
Forvaltningen av fredningsforskriften er lagt til fylkesmannen i Aust- og Vest-Agder.
Om området
Hovassdalen er avgrenset mot fjellheier som når opp til om lag 600 moh. Det er et skogs- og myrområde med flere vann i tillegg til Hovatn. Berggrunnen er granittiske bergarter, men også øyegneis, båndgneis og granodiorittisk gneis finnes i soner. Disse er næringsfattige og gir grunnlendt mark med mye fjell i dagen på koller og i noen av dalsidene. Der er det også soner med amfibolitt som gir bedre vekstrunnlag. Løsmassene er trolig morenematerieale.
Store arealer i Hovassdalen er dekket av røsslyng og blokkebærskog. I lyngen finnes også blåtopp, klokkelyng, rome og kystbjønnskjegg, kornstarr, krypvier og pors. Rødmuslingmose er en moseart som finnes der, det samme gjelder stripefoldmose. I Kvernhuslia er det registrert storstylte (Bazzania trilobata). Ved Vasslandstjønn er det edelløvtrær som spisslønn, hassel, lind og hengebjørk. Selv om dette er furuskog, er skogen glissen. I liene kan skogen likevel nå opp til en høyde på 20 meter, trærne er godt over hundre år gamle.
Apagomera
Apagomera er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Brasil og Bolivia.
Dirk Schreyer
Schreyer ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Han var med på den vesttyske åtteren som vant konkurransen foran Australia og Sovjetunionen. Mannskapet på den vesttyske båten var roerne; Horst Meyer, Dirk Schreyer, Rüdiger Henning, Wolfgang Hottenrott, Lutz Ulbricht, Egbert Hirschfelder, Jörg Siebert, Niko Ott og Gunther Tiersch som var styrmann.
Westbound
Westbound er et musikkalbum med Avalanche, utgitt i 1992. Dette er bandets hittil siste studioalbum.
Det franske fellesskapet
Det franske fellesskapet (fransk: Communauté francaise) var et statsforbund bestående av Frankrike med landets oversjøiske territorier og tidligere kolonier Afrika. Det ble opprettet i 1958 og avløste Den franske union, som ble etablert i 1946. I 1960 fikk medlemslandene mulighet til å søke full selvstendighet og statsforbundet mistet sin betydning. Det ble skrevet ut av den franske grunnloven i 1995.
Statsforbundet ble opprettet i 1958 gjennom kapittel XII i forfatningen til den femte franske republikk. Det kom i stand som et ledd i Charles de Gaulles reform av den franske statsforfatningen og ble til i nært samarbeid med Félix Houphouët-Boigny. Det franske fellesskapet ble vedtatt innført ved folkeavstemning avholdt i Frankrike og koloniene.