cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
HMS «Drake» (1777)
HMS «Drake» var en sloop med 20 kanoner som tilhørte Royal Navy. Opprinnelig het den «Resolution» og ble kjøpt i 1777. Hun tjente i den amerikanske uavhengighetskrigen og utkjempet et slag mot USS «Ranger» med 18 kanoner fra den kontinentale marine utenfor Carrickfergus i Irland den 24. april 1778. Kommandant på «Ranger» var kaptein John Paul Jones. Førti av «Drake»s mannskap, inkludert hennes kaptein, George Burdon, ble drept. Etter en timeslang trefning, overgav «Drake» seg til amerikanerne. Jones klarte å unngå å bli tatt og leverte «Drake» i Brest i Frankrike den 8. mai 1778. Jones' seier var den første for et amerikansk fartøy i britisk farvann.
Praggnanandhaa
Rameshbabu «Pragg» Praggnanandhaa (født 10. august 2005) er en indisk profesjonell sjakkspiller som i 2016 ble den yngste internasjonale mesteren i historien; 10 år, 10 måneder og 19 dager gammel.
23. juni 2018 ble han den nest yngste stormesteren i historien etter Sergej Karjakin; 12 år, 10 måneder og 13 dager gammel.
Jeff Hamilton
Jeff Hamilton (født den 4. august, 1953 i Richmond, Indiana USA) er en amerikansk jazztrommeslager kanskje mest kjent for å ha spilt med Ray Brown, Oscar Peterson og Diana Krall, men han har også sin egen trio.
Rekonvalesenthjem
Rekonvalesenthjem er et eldre navn på steder som tok mot pasienter etter slitsomme sykeleier, der behovet for kvalifisert behandling, tilsyn og pleie ansåes avsluttet, selv om pasienten fortsatt var svekket. De tilbød kost og losji, samt lett tilsyn og noen steder pleie, gjerne i landlige omgivelser. Noen av institusjonene ble benevnt kursted. Oppholdet var gjerne finansiert av trygdekontorene som en del av sykdomsbehandlingen, men gjesten kunne også selv betale oppholdet.
Omkring 1990 ble kravene til slike steder endret med sikte på rehabilitering. Flere av de gamle rekonvalesenthjemmene ble omorganisert til opptreningssentre. Treningsmulighetene skulle være med bl.a. svømmebasseng og gymnastikksal. Det ble innført krav om antall fysioterapeutstillinger i forhold til antall rehabiliteringspasienter. Det kom også krav om tilsynslege. Der skulle gis behandling av kvalifisert personale slik at oppholdet ble effektivt og kortest mulig.
Rolf Bryhn
Rolf Bryhn (født 17. august 1950) er en norsk sakprosaforfatter og sportsviter fra Stange i Hedmark.
I 1990 var han hovedredaktør for oppslagsverket Kunnskapsforlagets Idrettsleksikon, sammen med Knut Are Tvedt. Bryhn står også som medlem av tekstredaksjonen.
Fra 2009 er han lansert som fagansvarlig for alt innen sport i forbindelse med Store norske leksikons nettutgave.
Alberte og Jakob
Alberte og Jakob er en roman av den norske forfatteren Cora Sandel, utgitt i 1926. Romanen er den første i Sandels delvis selvbiografiske Alberte-trilogi, og følges av Alberte og friheten (1931) og Bare Alberte (1939). Bøkene regnes som et hovedverk i Sandels forfatterskap.
I Alberte og friheten bor hun i Paris, i et internasjonalt miljø av malere og andre kunstnere. Hun mister sin første elskede på grunn av manglende mot, og gifter seg halvhjertet med kunstneren Sivert Ness, som hun venter barn med. I trilogiens siste bind følger hun ham hjem til Norge, begynner å skrive, og bryter omsider med Sivert.
Trilogien ble filmatisert for Fjernsynsteatret i 1972, med Monna Tandberg i tittelrollen.
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen er et samlealbum med Lillebjørn Nilsen fra 1986. Albumet – som hovedsakelig består av viser og folk rock – ble utgitt på plateselskapet Grappa Music Group i 1986 med katalognummer GRLP4008.
Samme år ble det også utgitt en visebok ved samme tittel på Gyldendal Norsk Forlag i samarbeid med Grappa Musikkforlag AS.
Samlealbum
Albumet som ble utgitt i forbindelse med tyveårsjubileet for Nilsens første offentlige opptreden – inneholder noen av hans mest kjente sanger, inkludert «Tanta til Beate», «Ola Tveiten», «Se alltid lyst på livet», «By-sommer» og «Alexander Kiellands plass».
Tekst og musikk er hovedsakelig skrevet av Lillebjørn selv – som det fremgår av albumtittelen – men albumet inkluderer også et par andre sanger hvor Nilsen har blitt inspirert av andre låtskrivere og diktere; slik som «Barn av regnbuen» basert på Pete Seegers klassiske låt «My Rainbow Race» og sangen «Gategutt» basert på Rudolf Nilsens arbeiderklassedikt, med melodi av Lillebjørn Nilsen.
Om kompilasjonen
Sangutvalget er hentet fra følgende album:
Mellow
Mellow er et musikkalbum utgitt av artisten Maria Mena. Det er hennes andre studioalbum og ble utgitt to år etter hennes debut med Another Phase.
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen
Om kompilasjonen
(Se ellers listen over krediteringer nedenfor, for samtlige låter på albumet)
«Gategutt»
Tekst/musikk: Rudolf Nilsen/Lillebjørn Nilsen
fra albumet Portrett (1973)
Lillebjørn Nilsen er selv erklært arbeiderklassemann, noe han viste i 1999 ved å helle ølglasset sitt i hodet på FrP mannen Vidar Kleppe under en debatt på Tostrupkjelleren. Noe som førte til at Nilsen angivelig gikk glipp av Oslo bys kulturpris det året, da prisen gikk til kunstneren og billedhuggeren Nina Sundbye. Lillebjørn Nilsen fikk imidlertid prisen i 2004 i stedet.
Lillebjørn Nilsen skulle også i sitt neste album På stengrunn – hvor han i tillegg fikk med seg en rekke artister – ta for seg flere av Rudolf Nilsens arbeiderklasse skildringer, med totalt 16 låter, basert på diktsamlingen ved samme navn, utgitt i 1925.
«Regnet er en venn»
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen
fra albumet Portrett (1973)
«By-sommer»
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen
fra albumet Oslo 3 (1979)
«Bysommer» er en sang som handler om hvordan sommeren arter seg i byen Oslo, derav tittelen på albumet: Oslo 3. «Bysommer» er en av de mest spilte norske sangene på radioen om sommeren, og er et fast innslag både på konsertene og Lillebjørn Nilsens sine samlealbum. Lillebjørn Nilsens tekster får ofte mye skryt av anmelderne, og denne er intet unntak.
Mohammad Jahir Rayhan
Mohammad Jahir Rayhan (født 25. april 2001) er en bangladeshisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen
«By-sommer»
Da Lillebjørn Nilsen spilte på Øya festivalen på avslutningsdagen den 14. august 2010, åpnet han selvfølgelig med låten «Bysommer» og stemningen sto nærmest i taket; om det hadde vært noe tak da. Den siste Øya-dagen ble av enkelte beskrevet som en perfekt bysommer-dag, mye takket være denne sommerslageren.
«Far har fortalt»
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen
fra albumet Tilbake (1971)
«Ola Tveiten»
Tekst/musikk: Lillebjørn Nilsen/Tradisjonell engelsk folkesang
fra albumet Portrett (1973)
Tidlig på 70-tallet kom Tony Sheehan til Norge. Sheehnan var en folkesanger med opprinnelse i Newcastle i England, og viste seg etterhvert å være et oppkomme av engelske visetradisjoner og arbeiderviser. Selv om Sheehan ikke spilte noen instrumenter, gikk han stadig vekk og nynnet og trallet på tradisjonelle engelske viser. En av de sangene han trallet mest på var «Little Chance» – som Sheehan sang A cappella (uten tonefølge) – som var en ganske livlig og fengende sang om en gruvehest.
Lillebjørn Nilsen, som ikke forsto så mye av det Sheehan sang – mest fordi Sheehan hadde en merkelig dialekt selv til engelskmann å være (Tyneside dialekt fra Newcastle-upon-Tyne) – begynte Lillebjørn Nilsen å erte Sheehan og sang refrenget på norsk, hvor «Titty fal la, titty fal lay» ble til «Suddelida, suddelidei» og «ower the wall is oot»  ble til «fyll opp mitt tomme krus».
Inspirert av den skotske visedikteren Ewan MacColl, som ofte skildret forskjellige grupper mennesker og deres skjebner (på dialekt) dukket etterhvert veiarbeideren Ola Tveien opp (også på dialekt) og slik ble sangen til, hvor første vers går slik:
I Lillebjørn Nilsens gjendiktning handler sangen om arbeidermannen Ola Tveiten, som egentlig skulle være en fiktiv person. Men under en konsert i Oslo rådhus – der Lillebjørn Nilsen opptrådte for en samling bygdelags ungdom som nettopp hadde flyttet til byen. Lillebjørn Nilsen satt på en benk ved bakveggen, ved siden av en eldre bunadkledd herre, og da Lillebjørn Nilsen ble annonsert og Lillebjørn reiste opp for å gå frem til scenen, så hørte han en stemme bak seg som sa: «Eg heiter Ola Tveiten, eg...».
«Ola Tveiten» har blitt en del av den norske sangskatten og er til og med tatt med i sangboka til det islandske vegvesnet.
«Barn av regnbuen»
Tekst/musikk: Lillebjørn Nilsen/Pete Seeger
fra albumet Portrett (1973)
Hvem kan vel glemme Lillebjørn Nilsen i NRKs store studio, omgitt av barn mens de sang «En himmel full av stjerner, blått hav så langt du ser, en jord der blomster gror, kan du ønske mer?»; slik lyder de første strofene i klassikeren «Barn av regnbuen».
Sangen er basert på Pete Seegers originale sang «My Rainbow Race» fra 1973 - utgitt på Pete Seegers album Rainbow Race også fra samme år 1973, som handler om at vi alle skal leve sammen i fred og fordragelighet, uansett farge eller rase. Original sangen bærer sterkt preg av å ha blitt skrevet i etterkant av de store borgerrettighets konfliktene på 60-tallet - en tid preget av sterkt raseskille og store konflikter - noe som kulminerte i at borgerrettighets forkjemperen Martin Luther King jr. ble myrdet i 1968.
Denne sangen fikk nytt liv i forbindelse med terrorangrepet 22. juli 2011, fordi Anders Behring Breivik angivelig hatet denne sangen og mente at den hadde blitt mye brukt som hjernevask og indoktrinering i den norske skolen, grunnet budskapet om fredelig og fargerikt sameksistens, såkalt multikulturelt samfunn. Det førte til at ildsjeler tok initiativ på Facebook og det ble arrangert en markering på Youngstorget i Oslo - hvor man forsøkte å samle flest mulig folk for å synge denne sangen den 26. april 2012 - for å ta avstand fra Breivik. Og mer enn 40 000 mennesker møtte opp for å da del i arrangementet. Høydepunktet kom når Lillebjørn Nilsen - i egen person - dukket opp og ledet an allsangen i Oslo.
Men det var også lignende arrangementer over hele landet, men de måtte riktignok klare seg uten Lillebjørn Nilsen som forsanger.
Sangen ble også utgitt som singel med «Alle duene» som B-side og lå på førsteplass på VGs singelliste i uke 43–52 (11 uker) i 1973, og tilsammen 21 uker totalt 1973-1974. Sangen har siden blitt utgitt på samleplater og i nye versjoner, for eksempel av Gitarkameratene på en singel fra 1990 og av andre norske artister.
«Nattstemning fra en by»
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen
fra albumet Tilbake (1971)
«Danse ikke gråte nå»
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen
fra albumet Byen med det store hjertet (1975)
«Stilleste gutt på sovesal 1»
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen
fra albumet Oslo 3 (1979)
«Stilleste gutt på sovesal 1» handler mest om ensomhet og hjemmelengsel. Sangen er en selvopplevd historie, der Lillebjørn forteller om da han skulle på sommerferiekoloni på landet, og hvordan han mistrivdes og lenget hjem. Av sangen kommer det tydelig frem at Lillebjørn er en «ekte» bygutt.
«Stilleste gutt på sovesal 1» har også blitt en essensiell del av den norske musikkhistorien. Lillebjørn Nilsen skal selv ha uttalt at han er både glad og overrasket over at sangen ble så populær.
«Inni mitt hode»
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen
fra albumet Hilsen Nilsen (1985)
«Alexander Kiellands plass»
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen
fra albumet Hilsen Nilsen (1985)
«Langt langt borte»
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen
fra albumet Hilsen Nilsen (1985)
«Crescendo i gågata»
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen
fra albumet Original Nilsen (1982)
«Se alltid lyst på livet»
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen
«Tanta til Beate»
fra albumet Original Nilsen (1982)
LP- og kassett versjon
GRLP 4008 (Grappa Records) (1986) – total spilletid: 42:37
Side A (spilletid 20:26)
! Spor ! Tittel ! Lengde
CD-versjon
GRCD 4008 (Grappa Records)  (1986) – total spilletid: 42:50
Visebok
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen er også navnet på Lillebjørn Nilsens visebok utgitt i 1986 av Gyldendal Norsk Forlag i samarbeid med Grappa Musikkforlag AS (ISBN 82-05-16983-7) i anledning Nilsens tyveårsjubileum som artist.
Sangboka – som også ble gjenutgitt i 2004 – inneholder 182 sider og presenterer hele 79 av Nilsens mest kjente sanger med både noter og fullstendig akkordbesifring, inkludert «Danse ikke gråte nå», «Victor Jara», «Haba haba», «Tanta til Beate», «Alexander Kiellands plass», «By-sommer», «Barn av regnbuen», «Se alltid lyst på livet», «Inni mitt hode» og mange flere evergreens.
I skrivende stund (juli 2012) har nyutgivelsen fra 2004 kommet i to opplag.
Årøya (Alta)
Årøya (nordsamisk: Ladnesuolu, kvensk: Linna ) er ei øy i Alta kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger nordvest for Leirbotn, og er den eneste større øya i Altafjorden.
Det er fergeforbindelse mellom Kongshus på Årøya og Mikkelsby på fastlandet.
Øya er et gammelt sjøsamisk kultsted.
Kong Christian IV anla blokkhuset Altenhus på Årøya i 1610–11 som et tiltak under Kalmarkrigen, til forsvar mot svenske ambisjoner for Finnmark. Festningen var korsformet, 22-23 meter lang og bred og var omgitt av jordvoller og palisadeverk. Festningen ble brukt som lokalt fengsel og tingsted utover 1600-tallet.
Den første kirka i Alta ble bygd på Årøya i 1694, antagelig av materialer som svenskene bragte til utløpet av Altaelva. Kirka ble flyttet til Talvik i 1705, nærmere fjellsamenes sommerbosteder.
Acartia tonsa
Acartia tonsa er en art av hoppekreps innen slekten Acartia som Dana beskrev i 1849, gjennom oppdagelsen av blant annet denne arten. Den er et dyreplankton som utgjør føde for blant annet fiskeyngel. Den finnes i Atlanterhavet, og lever av alger og plankton.
Økologisk risiko
Acartia tonsa er en varmekjær art som er etablert i fjorder og estuarier i SørNorge. Utbredelsen er dårlig kjent, men det er sannsynlig at arten finnes i flere ferskvannspåvirkede fjorder og poller langs kysten, der sommertemperaturen overstiger 10 C. Arten kan tåle store variasjoner i saltholdighet og temperatur, og har høy reproduksjon ved gunstige forhold.
Artens økologiske effekt er tidligere vurdert til kategorien BPL 2 ("moderat påvirkning) i Østersjøen og Svartehavet, og BPL 1 ("Svak påvirkning") i Kattegat.
I Norsk Svarteliste 2012 ble arten vurdert til "Høy risiko". Etter en ny vurdering av arten i 2016 ble artens risikokategori endret fra «høy risiko» til «lav risiko». A. tonsa er vurdert til å ha et moderat invasjonspotensial. Arten konkurrerer med stedegne hoppekreps, men det foreligger ingen rapporter om at A. tonsa fortrenger (i betydningen lokalt utrydder) stedlige arter fra sine leveområder. A. tonsa klassifiseres derfor til "Lav risiko", men dette er forbundet med noe usikkerhet, både når det gjelder invasjonspotensial og spredning på grunn av et manglende kunnskapsgrunnlag.
Odontozineus
Odontozineus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Larvene lever i død ved.
Utbredelse
Arten er kjent fra Brasil.
Laryngoskop
Et laryngoskop (av ordene larynx og scope) er et medisinsk instrument som benyttes for å få oversikt over stemmebåndene og glottis (hulrommet mellom stemmebåndene) ved å presse bakre del av tunga til siden og nedover/fremover i forhold til pasienten. Det første laryngoskopet ble oppfunnet i 1854 av Manuel Patricio Rodríguez García.
Det finnes mange typer laryngoskoper. Det som vanligvis benyttes av anestesipersonel for intubasjon består av et håndtak med batteri, samt et blad med lyskilde. De fleste laryngoskopblader i dag har en noe kurvet form, bortsett fra de som benyttes til spedbarn som har rett blad.
Ved bruk av laryngoskop er det viktig at riktig teknikk benyttes siden trykk på tennene kan skade, eventuelt knekke dem.
The Man in the Open
The Man in the Open er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Ernest C. Warde.
Handling
Den naive sjømannen Jesse som forliser utenfor kysten av Texas hvor han involvert med en storfe-tyv. Men den lokale sheriffen tror på hans uskyld, og hjelper Jesse med å skaffe seg arbeid som cowboy. Hun blir snart forelsket i Polly, og de gifter seg med hverandre. Men han oppdager snart at Polly giftet seg bare for å vinne et veddemål.
På fjellet møter Jesse også Kate Trevor, en opera-sangerinne som hadde flyttet dit for å hjelpe sin alkoholiserte ektemann - som ikke er særlig snill mot Kate. Når Jesse tror at Polly er død, og etter at Trevor drukner når han forsøker å krysse en elv, gifter Jesse og Polly seg. De får snart et barn sammen, og er lykkelige frem til Polly dukker opp igjen.
Barn og unges kommunestyre
Barn og unges kommunestyre (forkortet BUK) er et kommunalt organ som er blitt innført i flere norske kommuner. Formålet med BUK er å lære opp unge i demokratiske prosesser og arbeidsmåter. Representantene er gjerne hentet fra elevrådene ved barne- og ungdomsskoler i kommunene, samt representanter fra kommunale ungdomsklubber. Det er kommunestyret i den enkelte kommunen som kan vedta å opprette et BUK, og kommunens kommunestyre bevilger ofte et pengebeløp som BUK selv for fordele videre. På møtene i BUK behandles søknader om penger til alt fra huskestativ og skateramper til fotoutstyr og musikkinstrumenter. Søknadene kommer fra kommunens barn og ungdom selv, gjennom representantene fra elevråd og ungdomsklubber.
Siemens SXG75
Siemens SXG 75 er en mobiltelefon utviklet av elektronikk-selskapet Siemens. Dette var den aller siste mobilen Siemens Mobile produserte før sammenslåingen med taiwanske Benq i 2005. SXG 75 ble allerede før den kom ut Siemens sitt nye flaggskip på mobilfronten. Man kan få den i svart/metallic farge, eller en ren hvit farge.
Acartia tumida
Arten ble første gang beskrevet av Willey i 1920.
Tyrogue
Tyrogue er figur fra videospillet Pokémon. Den er en andregenerasjonsfigur, og en kamp-pokémon. Den har nr 236 i Pokedex.
Navnet er et teleskopord: "Tyro" betyr "nybegynner", som hentyder at denne Pokémon er første utviklingsstadium. "Rogue" betyr "kjeltring/skøyer".
Den har en uvanlig utvikling! Ved Level 20 kan den utvikle seg til tre ulike Pokémon, avhengig av hva som skjer:
U.S. Army Materiel Command
U.S. Army Materiel Command (AMC) er en overkommando i den amerikanske hæren med ansvar for materiell og forsyninger. Virksomheten består i innkjøp, vedlikehold, forskning og materiellutvikling, logistikk og forsyning.
AMC driver hærens forsknings-, utviklings- og ingeniørsentra, hærens forskningslaboratorium, og hærens depoter, arsenaler og ammunisjonsfabrikker, og vedlikeholder hærens utplasserte forsyninger, både på land og til sjøs. Kommandoen har også ansvar for alle forsvarsdepartementets kjemiske våpenlagre.
AMC har omkring 50 000 ansatte og hovedkvarter på Fort Belvoir i Virginia.
Auli
Auli (også kalt Aulifeltet) er et tettsted i Nes kommune i Viken. Tettstedet har totalt innbyggere per 1. januar, og ligger øst for Glomma. Rånåsfoss var tidligere eget tettsted, men er vokst sammen med Aulifeltet.
Næringsliv
Auli senter ligger nederst ved Aulifeltet, med post i butikk, gatekjøkken, apotek, frisør, bank og butikker.
Samferdsel
Auli stasjon ligger like ved Auli senter.
Kirke
Auli kirke ble innviet i 1907.
Natur
Aulifeltet ligger i et skrånende landskap med utsikt over store deler av Nes. I skogen bak Aulifeltet ligger Svarstadtjernet, med bademuligheter og turområder.
Skole
Auli skole er en barneskole med rundt 270 elever fordelt på 7 trinn. Skoleanlegget består av fire bygninger: «Firkanten» for 1. – 4. klasse, «Åttekanten» for 5. – 7. klasse, administrasjonsbygg for lærere, og et bygg med gymsal og helsestasjon.
Fritidstilbud
Like ved Auli skole ligger et nærmiljøanlegg med følgende installasjoner: Mot toppen av Aulifeltet ligger en kunstgressbane og en treningspark.
Frigate
Frigate ligger på Grenadabanken og er en del av Grenadinene i Windwardøyene i De små Antiller i Karibia. Den ligger like sør for Ashton Bay på Union og er kunstig forbundet med den. Øya består av søylebasalt.
I 1987 fikk øya status som Frigate Island Wildlife Reserve.
Kristin Cecilie Karlsen
Kristin Cecilie Karlsen (ukjent fødselsår) er en tidligere norsk håndballspiller. Hun spilte totalt 33 landskamper; alle i 1990 og gjorde 24 landslagsmål. Hun deltok i Håndball-VM 1990 for kvinner, hvor Norge kom på 6. plass.
Videospillkonsollenes fjerde generasjon
Videospillkonsollenes fjerde generasjon, også kjent som 16-bit-æraen, begynte 30. oktober 1987 med utgivelsen av PC Engine av NEC i Japan. Selv om NEC begynte denne konsollgenerasjonen, ble den hovedsakelig dominert av Segas Mega Drive og Nintendo Super Nintendo Entertainment System på tvers av både Japan, Nord-Amerika og Europa. Nintendo gjorde god nytte av sin tidligere suksess med Nintendo Entertainment System, og SNES ble den med suksessfulle konsollen denne generasjonen. Mega Drive så liten suksess i Japan, men takket være en ny spillserie, Sonic the Hedgehog, ble den suksessfull i vesten.
Stockmanngården
Stockmanngården (Matr.nr. 39 og 41b) var kanskje byens mest sentrale forretningsgård, og våningshuset var en staselig bygning med 10 værelser. Her var også uthus med stall, fjøs og høyloft, samt bryggerhus. I hovedhuset videreførte Christian Paus Stockmann sin mors handel i første etasje, hvor også Henrik Ibsens far, Knud Ibsen, drev sin assorterte detaljhandel for vin, garn og bomullsvarer, lerret, elfenbenskammer, speil, glass- og messinggjenstander, optiske artikler og merskumspiper.
Henrik Ibsens fødehjem
I folketellingen for 1825 var det to husholdninger i Stockmanngården: Kjøpmannsenken Rachel Stockmann, enken etter Christian Stockmann, eide gården og bodde der med to døtre, en annen slektning og en tjenestepike. I tillegg bodde «Logerende Kjøbmand» Knud Ibsen, 28 år gammel, i gården sammen med sin 15 år gamle bror «Handelsbetjent» Christopher Blom Paus og deres 30 år gamle tjenestepike Marthe Isachsdatter. Knud Ibsen hadde samme år etablert egen forretning som kjøpmann i Skien, og samme år giftet han seg med Marichen Altenburg, som da også flyttet inn i Stockmanngården. Deres første sønn Johan Altenburg Ibsen ble født i Stockmanngården i 1827 og året etter ble Henrik Ibsen født der, visstnok i hjørnerommet i andre etasje med vinduene vendt mot torget og den tidligere kirken. I 1829 flyttet familien Ibsen til hennes barndomshjem Altenburggården som lå over gaten og ett kvartal nordover i byen.
Henrik Ibsen skrev selv om fødestedet:
Den store bybrann 1886
I 1842 ble det holdt auksjon over madam Rakel Stockmanns bo, og gården ble nå kjøpt og overtatt av handelsmannen Nils Johnsen og hans hustru Wilhelmine (f. Schubarth). Stockmanngården var blant de mange sentrumsgårdene som ved den store bybrannen i 1886 brant ned til grunnen.
Beretta Elite II
Beretta Elite II er en billig, CO2 (karbondioksid) drevet luftpistol i kaliber 4,5 mm (.177).
Den skyter prosjektiler av typen BB som er helt runde stålkuler. Den har et våpenmagasin på 19 skudd, en utgangshastighet på 145m/s og er laget av solid ABS plast.
Botswana Defence Force
Botswana Defence Force er Botswanas hær. Det ble dannet i 1977 og har rundt 12 000 medlemmer. Siden Botswana er en innlandsstat har den intet sjøforsvar. Botswana Defence Force Air Wing er Botswanas flyvåpen.
BDF består av en panserbrigade, to infanteribrigader, fire infanteribataljoner, to artilleriregimenter, et ingeniørregiment og et spesialstyrkeregiment.
USA har vært den største utenlandske bidragsyteren til Botswanas forsvar og store deler av offisersstaben har fått utdannelse i USA.
Den 12. mann (film)
'Den 12. mann' er en norsk, historisk dramafilm fra 2017 regissert av Harald Zwart og skrevet av Petter Skavlan (under pseudonymet Alex Boe). Hovedrollen spilles av Thomas Gullestad. Filmen omhandler Jan Baalsruds flukt fra tyskerne fra Rebbenesøya i Troms via Lyngen og Manndalen til sikkerhet i nøytrale Sverige våren 1943.
Den fikk lunken mottakelse av filmanmelderne.
Enkelte episoder i filmen og reiseruten under flukten er basert på reelle historiske hendelser, noe som også gjelder boka den er basert på. Mange scener i filmen er derimot oppdiktet eller overdrevet. Flere norske historikerne mener at Baalsrud i virkeligheten ikke ble jaktet på av tyskerne, fordi de trodde han hadde omkommet. Baalsrud kan imidlertid selv ha trodd at tyskerne var etter ham. Dermed er også filmens fremstilling av hvordan jakten på Baalsrud kan ha foregått sett fra tyskernes side, å regne som ren filmfiksjon.
Handling
''Den 12. mann'' forteller den dramatiske historien om Jan Baalsruds flukt fra de tyske okkupasjonsstyrkene under andre verdenskrig.
Bakgrunn
Filmen er basert på samme historiske hendelser og har samme hovedperson som Arne Skouens Oscar-nominerte film Ni liv fra 1957 hvor Baalsruds personlige mot og utholdenhet ble fremhevet. Filmen ''Den 12. mann er basert på boken Jan Baalsrud, og de som reddet ham'' (Gyldendal), skrevet av Jans tremenning Tore Haug og Astrid Karlsen Scott. Harald Zwart sikret seg filmrettighetene til denne boken i 2004. I ''Den 12. mann'' legges større vekt på innsatsen til dem som hjalp Baalsrud med å flykte. Dette er i tråd med Baalsruds egne utsagn om lokalbefolkningens mot og innsats. ''Den 12. mann'' beskriver et plot slik jakten på Baalsrud kunne fortont seg sett fra Gestapo-ledelsen i Troms’ side, og flukten skildres som oppgjør mellom Sturmbannführer Kurt Stage og Baalsrud.
Produksjon
I mars 2004 sikret produsent Veslemøy Ruud Zwart seg filmrettighetene til boken om Jan Baalsrud skrevet av Tore Haug og Astrid Karlsen Scott. Norsk Filminstitutt ga 15 millioner kroner i støtte til prosjektet i februar 2016. De første opptakene til filmen startet to måneder senere, i april 2016. Hovedrolleinnehaver Thomas Gullestad gikk gjennom et strengt kostholdsregime for å kunne spille rollen.
Mottakelse
Kjetil Lismoen i Aftenposten mente 12. mann fremhevet Baalsruds hjelpere og motstandskampen i Troms på en helt annen måte enn i Skouens film, og dermed fungerte som en nyansering av Baalsrud-legenden.
Dagbladet, Bergens Tidene, Bergensavisen og Adresseavisen gav alle filmen terningkast tre, mens Nordlys og Dagsavisen gav den terningkast fire. KK gav den seks.
Nicolai Berg Hansson i Filmmagasinet mente at filmen lyktes godt som actionfilm, men hvis en skal «kritisere Den 12. mann'' for noe, er det vel at den føles litt... hul. Den kunne nok sagt mye mer om menneskelig psykologi, overlevelsesinstinkt og traumer.''»
Sigurd Vik i NRK P3s Filmpolitiet mente filmen lekte med klisjeene, særlig i skildringen av gestapisten Kurt Stage. Men at Harald Zwart tar opp arven fra Nils Gaup «når han kombinerer storslåtte kyst- og fjellandskap og ødemarkens isolerende størrelse med tette og tøffe actionsekvenser.» «''Med Den 12. mann trer for alvor norsk motstandskamp inn i actionunderholdningens rike – og der fungerer den godt.''»
Filmen vant tre priser under Amandaprisen 2018: beste visuelle effekter (Lars Erik Hansen, Morten Jacobsen, Alexander Kadim og Arne Kaupang), beste lyddesign (Christian Schaanning) og Folkets Amanda og var i tillegg nominert i klassen beste produksjonsdesign/scenografi (Mikael Varhelyi). Under Kanonprisen 2017 vant den klassen for beste lyddesign ved Christian Schaanning og Filmwebs publikumpris. I tillegg var den nominert til beste kvinnelige hovedrolle ved Marie Blokhus, beste mannlige hovedrolle ved Thomas Gullestad og beste filmmusikk ved.
Hitmonlee
Hitmonlee er 1.generasjons Pokémon. Den er av typen Fighting (kamp) Pokémon.
Navnet er et teleskopord, bestående av tre ledd: "Hit" som betyr slå, "mon" som kommer fra ordet monster og "lee", som kommer fra navnet til den kinesisk-amerikanske kampsportmesteren Bruce Lee.
Hitmonlee er nr.106 i National Dex.
Hitmonlee utvikler seg fra Tyrogue ved Level 20.
Cepheus Park Randers
Cepheus Park Randers (tidligere Randers Stadion, Essex Park Randers, AutoC Park Randers og BioNutria Park Randers) er et fotballstadion i Randers, Danmark.
Kristi himmelfartskirke i Kolomenskoje
De eldste russiske kirkene som er bevart ligner veldig på de bysantinske. Russiske arkitekter utviklet etterhvert sin egen "dialekt" innenfor det bysantinske formspråket (med løkkupler som et av de karakteristiske trekkene), men det tok lang tid før de forlot opphavet helt. Dette er en av de eldste kirkene som bryter totalt med det bysantinske mønsteret. Inspirasjonen til kirkens utfordring kommer sannsynligvis fra de gamle moskovittiske trekirkene, og i Kristi himmelfartskirke blir denne stilen for første gang uttrykt i stein. Grunnen til den spesielle utformingen var sannsynligvis rent praktisk: Kirken fungerte også som militært vakttårn. Øverst i det 70 meter høye tårnet sto det en vaktmann som holdt utkikk etter fiender, og som via signaler kunne kommunisere med en tilsvarende vaktpost i Ivan den stores klokketårn i Kreml.
I 1712 ble hovedstaden flyttet fra Moskva til St. Petersburg, og den gamle sommerresidensen forfalt. I 1760-årene ble den revet av Katarina II, som begynte å bygge et nytt palass i 1768. Dette ble imidlertid aldri ferdig, og ble i sin tur revet i 1816. Aleksander I bygget et empire-palass i 1825, men det eneste som står igjen av det er en sidepaviljong.
100 år etter, i 1925, opprettet myndighetene et friluftsmuseum her, og Kristi himmelfartskirke ble en del av det. I tillegg ble en rekke trehus fra ulike deler av landet flyttet hit.
Kristi himmelfartskirke er i dag oppført på UNESCOs liste over verdensarven, sammen med blant annet Bryggen i Bergen.
Al Rayyan
Al Rayyan er en by i Qatar. Den har 605,712 innbyggere og er landets tredje største by. Byen skal være vertskap for kamper under VM i fotball 2022. Sportsklubben Al-Rayyan SC hører til i byen.
Skatval Skilag
Skatval Skilag er et skiidrettslag på Skatval i Trøndelag, stiftet i 1934.
Hydrogencyanamid
Hydrogencyanamid eller CY-50 blir brukt i landbruket som et vekstregulerende middel for planter. Stoffet blir brukt til mange løvfellende planter for å stimulere til uniform knoppskyting og påfølgende blomstring. Tyske Evonik Degussa (Trostberg) produserer et herbicid under merkevarenavnet Dormex som i vekt inneholder 49% hydrogencyanamid.
Skatval Skilag
Fram skiløperforening ble stiftet i 1892 og gjenoppstod som Idrettslaget Fram i 1910, men skiidretten fikk med tiden en mindre fremtredende rolle i laget. Etter uoverensstemmelser i Idrettslaget Fram ble Skatval Skilag stiftet i 1934. Hovedmannen bak etableringen var Johan P. Sandvik, som også ble lagets første styreformann. Laget ble tilsluttet i Norges Skiforbund i 1935.
Skatval Skilag innviet sitt første anlegg på Forbord i 1947/1948. Den første lysløypen i Klempen ble anlagt i 1967/1968. Klempen skianlegg har siden blitt utvidet med hoppanlegg (K10, K20 og K35, alle med plastdekke) og halfpipe. Ved ankomsten til anlegget har laget også en skihytte.
Skilaget befatter seg med idrettsgrener som langrenn, skiskyting, skihopp og kombinert, og ellers samarbeider laget med Idrettslaget Fram om allsidige fritidstilbud. Skilaget har ca. 600 medlemmer, og styreleder er Els Lie.
Mest kjente løper i moderne tid er Lotte Lie. Hun har så langt som junior tatt 10 NM-gull (både vinter og sommer) i skiskyting og seier i Norgescupen 2012/2013 og 2013/2014. Hun ble nummer 4 på normaldistansen i JR-VM i østerrikske Obertilliach (skiskyting). Skatval Skilag har også fått sin første vinner av Hovedlandsrennet noen sinne da Kasper Lie tok gull under normaldistansen på Hummelfjell skiarena i Os i Nord-Østerdal (2012). Sverre Dahlen Aspenes har også gull i junior-NM på Os i 2014.
Peter Engman
Tony Peter Villiam Engman  (født 24. september 1963 i Hallstavik i Uppland) er en svensk skuespiller.
Bakgrunn
Engman er oppvokst i Hallstavik i Roslagen hvor han ble utdannet til sveiser og arbeidet en tid ved Holmens bruk på hjemstedet. Deretter flyttet han til nabobyen Norrtälje og videre til Stockholm på begynnelsen av 1980-tallet der han arbeidet i veldig forskjellige yrker som lastebilssjåfør, drosjesjåfør, barnepleier, postbud med mere.
White Turns Blue
White Turns Blue er et musikkalbum av artisten Maria Mena, utgitt i 2004. Albumet inneholder spor fra Menas første to album, Another Phase og Mellow, og ble spesielt laget for utgivelse i USA.
Sporliste
(*) – bonusspor
Jovan Stojoski
Jovan Stojoski (født 26. november 1997) er en serbisk friidrettsutøver som har representert Nord-Makedonia siden 2019.
I 2021 representerte han Nord-Makedonia under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 400 meter der han ble utslått i førsøksheatet.
The Man Who Stayed at Home (1919)
The Man Who Stayed at Home er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Herbert Blache.
Handling
I Virginia i august 1918 blir Christopher Brent sett på som en feiging, fordi han nekter å verve seg til militæret på grunn av første verdenskrig. I all hemmelighet observerer Christopher tyske spioner som sender informasjon om festninger langs kysten, som snart planlegger en invasjon.
Når han legger merke til Christopher sammen med fru Miriam Lee, som også er medlem av den hemmelige tjenesten, blir hans forlovede Molly Preston veldig misunnelig. Når Mollys bror Norman oppdager en tysk bok med koder i Mrs. Lees besittelse, mistenkes Christopher for å være en fremmed spion.
Palmaris
Palmaris er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).
Utseende
Middelsstore, brune sommerfugler. Oversiden kan være ensfarget mørkbrun, eller ha større eller mindre hvite felter. Tilsynelatende er det stor variasjon innen artene.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika der den er kjent fra Bolivia, Argentina og Chile.
Hitmonchan
Hitmonchan er en førstegenerasjons Pokémon. Den er av typen Fighting («kamp-») Pokémon.
Navnet er et teleskopord, bestående av tre ledd: Hit, som betyr «slå»; mon, som kommer fra ordet monster; og chan, som kommer fra navnet til den velkjente Hongkong-skuespilleren Jackie Chan.
Hitmonchan er nr. 107 i National Dex.
Hitmonchan har utviklet seg fra Tyrogue ved level 20.
Hartbert
Hartbert (død 12. november 1150) var biskop i Utrecht fra 1139 frem til sin død i 1150.
24. juli 1139 ble Hartbert innviet som biskop. I sin tid som biskop slo han ned et opprør i Groningen.
Biskop Hartbert innsatte sin eldre bror Ludolf som prefekt i byen Utrecht, mens han ga sin yngre bror Leffart slottet Coevorden i Overijssel, sørøst i Drenthe i len. Dermed fikk Leffart også kontrollen over den eneste veien gjennom Bourtangermyren som forbandt Drenthe med Tyskland.
Oithona atlantica
Oithona atlantica er en art av hoppekreps innen slekten Acartia som Baird beskrev i 1843. Den er et dyreplankton som utgjør føde for blant annet fiskeyngel. Den finnes i Atlanterhavet inklusive Nordsjøen, og lever av alger og plankton.
Arten ble første gang beskrevet av Farran i 1908.
Riviera Maya
Riviera Maya er en turistsone langs Det karibiske hav som befinner seg langs østkysten av fastlandet i den meksikanske delstaten Quintana Roo. Riviera Maya strekker seg 130 kilometer fra Puerto Morelos i nord til Punta Allen i syd.
Langs Riviera Maya ligger kjente feriesteder som Playa del Carmen og Tulum. Det er også en rekke temaparker, hvorav Xcaret, Xel-Há og Xplor er de største.
Kjente turisteder langs Riviera Maya
Følgende turistmål ligger langs Riviera Maya, fra nord til sør:
Harry Jagielski
Harry Anthony Jagielski (født 25. desember 1931 i Pittsburgh i Pennsylvania, død 9. oktober 1993 i Chicago i Illinois) var en amerikansk fotballspiller som spilte offensive og defensive tackle i National Football League for Washington Redskins og Chicago Cardinals. Han spilte også for Boston Patriots og Oakland Raiders i American Football League. I college spilte Jagielski for Indiana University, og han ble draftet i syvende runde av NFL Draft i 1954.
Hololeius
Hololeius er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Licininae i familiegruppen løpebiller.
Utseende
En middelsstor (11-13 millimeter), avlang, blankt mørkt olivengrønn løpebille. Fasettøyne og kjever er ikke spesielt store, fasettøynene rundet utstående. Antennene er ganske tynne, rundt halve kroppslengden. Pronotum er rundet, noe bredere enn langt, mye smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er rundede og har fine lengdefurer. Beina er rødlige.
Utbredelse
Arten er vidt utbredt i Asia (vest til Sri Lanka, nord til Japan og det østlige Kina), Ny-Guinea og Australia.
Spartas historie
Denne artikkelen tar for seg Spartas historie fra byen ble grunnlagt til dagens by, men konsentrerer seg hovedsakelig om den spartanske staten på høyden av sin makt fra det 6. til det 4. århundre f.Kr.
Forhistorisk tid
Tradisjonen forteller at Sparta ble grunnlagt av Lakedaimon, sønnen til Zevs og Taygete, som oppkalte byen etter sin kone, datter til Eurotas. Men Amykles, en minoisk bosetning noen få kilometer sør for Sparta, og Therapnae, antagelig den akaiske hovedstaden i Lakonia og setet til Menelaus, Agamemnons yngre bror, ser ut til å ha vært viktigere enn Sparta i tidlige tider. Åtti år etter trojanerkrigen ifølge tradisjonell kronologi, fant den doriske migrasjonen sted. En gruppe dorere forent med en gruppe aitolere krysset Korintbukta for å invadere Peloponnes fra nordvest.
Aitolierne slo seg ned i Elis, og dorerne rykket frem til Alfeios hvor de splittet seg i to styrker, en under Kresfontes invaderte og underla seg Messenia, mens den andre, ledet av Aristodemos eller, ifølge en annen versjon, av hans to tvillingsønner Eurysthenes og Prokles, dro ned langs Eurotasdalen og nådde Sparta, som ble den doriske hovedstaden i Lakonia.
I realiteten bestod antagelig denne immigrasjonen av en rekke innflytninger og bosetninger, fremfor et stort felttog slik legenden forteller, og immigrasjonen ble antagelig assistert av pelasgerelementer i befolkningen, på grunn av deres avsmak for akaerne.
Den nylig grunnlagte staten ble ikke mektig umiddelbart. Den ble svekket av interne uenigheter og manglet stabiliteten til et samlet og godt organisert samfunn. Vendepunktet markeres av lovgivningen til Lykurg, som forente staten og innsatte treningen som var dens kjennetegn og kilden til storhet.
Ingen andre steder i den greske verden var individets gleder så gjennomført underordnet statens interesser. Hele utdanningen til spartaneren var satt sammen for å gjøre ham til en effektiv soldat. Lydighet, utholdenhet, militær suksess, dette var målene som kontinuerlig ble gjentatt og alt var underordnet dette.
Det er sjelden i verdenshistorien at en stat har så klart definerte idealer for seg selv, eller strever så kontinuerlig for å oppnå dem. Men det var bare i denne utholdenheten og stødigheten at storheten til Sparta lå. Noen hevder at hennes ideal var trangt og uverdig, og målet ble forfulgt med kalkulerende egoisme og total mangel for respekt for andres rettigheter, og ranet Sparta for moralen som hun ellers kunne ha fått. Men det er ikke sannsynlig at spartanerne ville ha lyktes i å skaffe seg herredømmet i Lakonia, for ikke å snakke om Peloponnes, uten treningen innført av Lykurg, for de var en liten immigrantgruppe som stod ansikt til ansikt med en stor og mektig akaisk og innfødt befolkning.
Ifølge den apokryfiske Første Makkabeerbok er spartanerne etterkommere av Abraham.
Spartas ekspansjon
Vi kan ikke spore hvordan Sparta underla seg hele Lakonia, men det virker som det første steget som ble tatt i styrene til Arkelaus og Karillus, var å sikre den øvre Eurotasdalen ved å erobre grenseområdet til Aegys. Arkelaus' sønn Teleklos skal ha tatt Amyklae, Faris og Geronthrae. Han kontrollerte dermed den sentrale lakoniske sletten og det østlige platået som ligger mellom Eurotas og fjellet Parnon. Hans sønn Alkamenes førte den nedre delen av Eurotassletten under spartansk styre ved å underlegge seg Helos.
Det var antagelig på denne tiden at argoiene, hvis territorium inkluderte hele østkysten av Peloponnes og øya Kythira (Herodot 1,82), ble drevet tilbake, og hele Lakonia var dermed del av den spartanske staten. Det gikk ikke lenge før en ytterligere utvidelse fant sted. Under Alkamenes og Theopompos brøt en krig ut mellom spartanerne og messenianerne, deres naboer i vest, som etter en kamp som varte i tjue år, endte med at messenianerne ble underlagt Sparta. Messenianerne ble tvunget til å betale halvparten av frukten og grønnsakene som de dyrket som skatt til deres spartanske herrer. Et forsøk på å kaste av seg åket resulterte i en ny krig, gjennomført av den messenianske helten Aristomenes. Men spartanernes standhaftighet brøt ned motstanden til opprørerne og Messenia ble omgjort til spartansk territorium slik som Lakonia før dem. Deres innbyggere fikk status som heloter med unntak av dem som bodde i landsbyene langs kysten og noen få bosetninger inne i landet som fikk status som periokier.
Denne utvidelsen av Spartas territorium ble ikke godt mottatt av hennes naboer i Peloppones. Arkadia og Argos hadde intenst hjulpet messenianerne i sine to stridigheter, og hjelp ble også sendt av Sikyon, pisatanere og trifyhanere. Bare Korint ser ut til å ha støttet spartanerne. Uten tvil på bakgrunn av deres sjalusi for sine mektige naboer, argoiene. Da den andre messenianske krigen ble avsluttet (ikke senere enn 631 f.Kr.), kunne ingen makt lenger håpe å stå seg imot Sparta med unntak av Arkadia og Argos.
6. århundre f.Kr.
Tidlig i det 6. århundre f.Kr. gjorde de spartanske kongene Leon og Agasikles et energisk angrep på Tegea, den mektigste av de arkadiske byene, men det var ikke før styret til Anaxandridas og Ariston rundt midten av århundret at angrepet lyktes og Tegea ble tvunget til å anerkjenne spartansk overherredømme, men de beholdt sin uavhengighet. Den siste kampen for herredømme i Peloponnese var med Argos som på et tidlig tidspunkt hadde vært den mektigste staten på halvøya, og selv om deres territorium hadde skrumpet noe inn, var de en seriøs rival av Sparta.
Men Argos var ikke lenger på høyden av sin makt. Dets forbund hadde begynt å bryte opp tidlig i århundret, og den kunne ikke lenger regne med støtte fra sine gamle allierte, Arkadia og Messenia, i den kommende kampen siden Messenia ikke lenger var uavhengig og Arkadia anerkjente spartansk overherredømme. Lydia fall for Kyros den store gjennom en seier i 546 f.Kr. gjorde spartanerne til herrer over Kynuria, grenselandet mellom Lakonia og Argolis, et område som hadde blitt kjempet om i lang tid.
Det var til slutt kong Kleomenes I som temmet Argos' makt og etterlot Sparta uten rivaler i Peloponnes. Innen midten av det 6. århundre og i økende grad frem mot perserkrigene ble Sparta anerkjent som den ledende staten i Hellas og hellenismens forsvarer. Krøsus av Lydia hadde dannet en allianse med henne. Skytiske utsendinger søkte hennes hjelp for å demme opp invasjonen til Dareios. Det var til henne at grekerne i Lilleasia appellerte for å motstå den persiske fremrykningen og å støtte det joniske opprøret. Platea ba om hennes beskyttelse. Megara anerkjente hennes overherredømme. På tiden for den persiske invasjonen under Xerxes stilte ingen stat spørsmål ved hennes rett til å lede de greske styrkene til lands og til sjøs.
Jordløpere
Jordløpere (Carabinae) er en gruppe av middels store til store løpebiller som omfatter mange vanlige og velkjente arter, men også noen sjeldne og truede. Jordløperne er ofte forholdsvis tallrike i skog og hager. De har et allsidig kosthold som inkluderer snegler, mark, insekter og åtsler.
Spartas historie
6. århundre f.Kr.
Til en slik posisjon viste Sparta seg fullstendig uverdig. Som alliert var hun ineffektiv, hun kunne heller ikke kvitte seg med sitt trange peloponnesiske syn slik at hun helhjertet kunne kaste seg inn i sakene til det større Hellas som lå bortenfor landbroen og over sjøen. Hun var ikke en koloniserende stat, selv om innbyggerne i Tarentum (gresk Taras) og Lyttus på Kreta hevdet at Sparta var deres moderby. Hun deltok ikke i ekspansjonen til gresk handel og gresk kultur. Selv om hun hadde rykte for å hate tyranner og slå dem ned hvor det var mulig, er der liten tvil om at dette ble gjort i oligarkiets interesser og ikke i frhetens. Hennes militære storhet og storheten til statene under hennes hegemoni utgjorde hennes eneste krav til å lede den greske rase. At hun virkelig skulle representere dem, var umulig.
Jordløpere
Utseende
Middelsstore til store (ca. 10–70 mm) biller med avlang kroppsform og lange bein. På farge er de vanligvis enten svarte eller metalliske. De har store, framoverstrakte mandibler (overkjever) og lange, trådformede, 11-leddete antenner. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, mer eller mindre firkantet med markerte bakhjørner og markert siderand som ofte er i en kontrasterende farge. Dekkvingene er hvelvede, glatte, med eller uten punktrader, ofte med rader av avlange groper eller knøler. De fleste har tilbakedannede flygevinger og kan ikke fly. Beina er lange og tynne. Larvene er store og kraftige, mørke på farge, med kraftige, fremoverrettede kjever og korte bein, bakerst med et par korte halevedheng.