cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paradis (andre betydninger)
Paradis kan referere til:
Danuta Kozon
Danuta Kozon (født 1975) er en polsk dirigent bosatt på Siggerud rett utenfor Oslo. Hun var dirigent av blandakoret Via Cantus siden det ble etablert i 1996. I to perioder har hun også dirigert St. Hallvard-guttene, først fra 1999 til 2000 og deretter fra 2003 til 2005. Danuta Kozon har diplomeksamen i korledelse og klaver fra Musikkakademiet i Warszawa. Hun har også kandidateksamen i kirkemusikk fra Norges musikkhøgskole i Oslo. Hun fikk kulturprisen i Frogn 2006 for sitt arbeid med musikk i kommunen, hvor hun også startet opp Det Norske Guttekoret.
Solflekk
En solflekk er et temporært fenomen på solens synlige overflate (fotosfæren) som innenfor det synlige spektrum opptrer som mørkere enn områdene omkring. En solflekk er et område med redusert overflatetemperatur og to magnetiske poler. Den oppstår ved at konveksjon hemmes av intens magnetisk aktivitet på en måte som ligner en virvelstrømbremse. Solflekkene har temperaturer på 3000-4500 K (2727–4227 °C), mot 5778 K (5 505 °C) i områdene omkring. Dette gjør flekkene klart mørkere; de ville likevel være lysere enn en lysbue hvis vi observerte dem isolert fra sine omgivelser.
Solflekkene ekspanderer og trekker seg sammen mens de beveger seg over solens overflate. De kan bli 80 000 km i diameter, og de største er synlige fra jorden uten teleskop. De kan også bevege seg med relative hastigheter på noen få hundre meter per sekund når de først er oppstått.
Området rundt solflekken kalles fakula. Fakula har høyere temperatur enn både solflekken og omgivelsene rundt. Det veier mer enn nok opp for mindre stråling fra selve flekken, og det er dette som gjør at solstrålingen øker i styrke med antall solflekker.
Solflekkintensiteten varierer og er på sitt høyeste hvert ellevte år. Solflekkaktiviteten påvirker nordlyset, som vil ha en tilsvarende økning i aktivitet.
F5
F5 er et heavy metal-band med base i Phoenix, Arizona.
I 2005 kom debutalbumet A Drug For All Seasons. I 2007 sluttet David Small i bandet, og ble erstattet av tidligere Megadeth trommeslager Jimmy DeGrasso. I 2008 kom oppfølgeralbumet The Reckoning.
Fylkesvei 4866
Fylkesvei 4866 går mellom Kvala og Kvala industrifelt i Haugesund kommune. Veien er 500 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 928.
Anders Hilt Jørgensen
Anders Hilt Jørgensen (født 3. oktober 1988) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han spilte back på A-laget til Vålerenga fram 2016, som er moderklubben hans. Jørgensen har også spilt for TIK og Comet IK.
Oise
Oise er en elv i Belgia og Frankrike. Den er en av sideelvene til Seine fra høyre med en total lengde på 341 km. Elven har sitt utspring i den belgiske provinsen Hainaut, sør for landsbyen Chimay. Den krysser grensen til Frankrike og munner ut i Seinen i Conflans-Sainte-Honorine, nær Paris. Den største sideelven til Oise er Aisne.
Bosetninger langs elven
Oise renner gjennom følgende département og landsbyer i Frankrike:
Skipsfart
Oise har lenge spilt en viktig rolle i innenlands skipsfart. Den vil bli en ennå viktigere vannvei når kanalen Seine-Nord blir ferdig. Da blir elven knyttet opp til det store kanalsystemet i Nord-Frankrike. Seine-Nord vil erstatte den gamle Canal de Saint Quentin og den nåværende Canal du Nord, som har kapasitet langt under standard. Når den nye Seine-Nord-kanalen er ferdig vil større fartøy kunne transportere varer mellom elven Seinen (og Paris-området) og havnene i Dunkerque, Antwerpen og Rotterdam, eller lenger inn i andre deler av Europa.
Selv i dag er Oise kanalisert for å ta store fartøy, men tørke og den frie høyden under broene avgrenser kapasiteten. De sju slusene (i tillegg til to i kanalen fra Oise) kan ta fartøy på 110 ganger 11,45 meter gjennom elven og kanalen til Pont l'Évêque, der den går ut i Canal du Nord. Lenger opp i elven, fra Pont l'Évêque, ligger det en kanal som har kapasitet avgrenset til Freycinet-standarden (38 x 5 meter).
Troldsalen
Troldsalen ble bygget som en kammermusikksal for Edvard Grieg Museum Troldhaugen i 1985. Frem til da hadde museets konserter blitt avholdt i selve villaen, med tilhørere plassert inne i stuene såvel som ute i hagen. Etter åpningen av den nye hovedveien til Bergen Lufthavn Flesland måtte man, på grunn av lyd fra trafikken, slutte med å la konsertpublikum sitte utendørs. Arkitektene Peter Helland-Hansen og Sverre Lied fikk da i oppdrag å lage en egnet konsertsal i Trolddalen, like ved Griegs villa.
Konsertsalen ble åpnet av kong Olav V 25. mai 1985. Salen har plass til 200 tilhørere og er kjent for sin gode akustikk for fremføring av kammermusikk. Årlig arrangeres over 300 konserter i Troldsalen. Hvert år deles Griegprisen ut i Troldsalen.
Afrikamesterskapet i fotball 2015 Gruppe C
Afrikamesterskapet i fotball 2015 Gruppe C ble spilt fra 19. januar til 27. januar i Ekvatorial-Guinea. Gruppen bestod av, , og. Ghana og Algerie gikk videre til sluttspillet som de to best plasserte lagene i gruppen, mens Sør-Afrika og Senegal gikk ut av turneringen.
Kamper
Alle tidene er oppgitt i lokal tid, WAT (UTC+1).
Emil
Emil er en opprinnelig tysk form av det franske mannsnavnet Émile som kommer fra det romerske navnet Aemilius, som er utledet fra det latinske ordet aemulus som betyr bl.a «rival», «antagonist» eller «sjalu».
Emil har navnedag 23. januar i Norge, 30. august i Finland og 14. november i Sverige.
Utbredelse
I Norge har Emil vært blant de mest populære navnene på guttebarn født fra ca. 2000.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Emil i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Marie-Paule Gnabouyou
Marie-Paule Gnabouyou (født 4. mars 1988 i Marseille) er en fransk profesjonell håndballspiller som spiller for den franske håndballklubben Toulon St-Cyr Var Handball. Hun spiller i posisjonen høyreback, og er også en del av det franske håndballandslaget.
It (album)
It er debutalbumet til den britiske gruppa Pulp. Plata ble opprinnelig gitt ut i et opplag på 2000, men er senere blitt reutgitt flere ganger. Låta «My Lighthouse» var gruppas første singel.
Sporliste
Alle sanger er kreditert Jarvis Cocker, bortsett fra nr. 1, som er skrevet av Jarvis Cocker og Simon Hinkler.
Diverse reutgivelser inneholder singelen «Everybody's Problem», «There Was» og/eller «Looking for Life» som ekstraspor.
Personell
Andre medvirkende
Marie-Paule Gnabouyou
Marie-Paule Gnabouyou er søster av fotballspilleren Guy Gnabouyou.
Árpád Doppler
Árpád Doppler (1857–1927) var en ungarsk-tysk komponist.
Liv og virke
Doppler var sønn av komponisten Karl Doppler.
Árpád Doppler studerte ved konservatoriet i Stuttgart. Fra 1880 til 1883 var han lærer ved Grand Conservatory i New York City, deretter ved konservatoriet i Stuttgart. Fra 1889 var han dessuten korleder ved hoffoperaen.
Doppler komponerte flere orkesterverk, korverk og lieder. Komposisjonsstilen kan i blant minne om Edvard Grieg.
Conca dei Marini
Conca dei Marini er en landsby og kommune ved Amalfikysten i Italia, ca. 5 km vest for Amalfi.
Wallander – Tyven
Wallander – Tyven er en svensk thriller fra 2009 av Stephan Apelgren med Krister Henriksson, Lena Endre og Douglas Johansson m.fl.
Filmen er den fjerde filmen i den andre omgangen av Wallander-filmene.
Handling
En bølge av villainnbrudd herjer i Ystad. En gruppe naboer i det berørte området bestemmer seg for å ta saken i egne hender og starter en medborgarkomité som skal vokte gatene om nettene. Under en nattevandring får de øye på en mistenkelig person og mishandlar han grovt. Dagen etter er mannen og bilen hans borte. Politiet får inn en anmeldelse fra en fortvilet polsk kvinne som forteller at hennes mann er forsvunnet. Saken prioriteres lavt, men Wallander bestemmer seg for at grave dypere, og ser snart en mulig løsning da sporene leder til en sammansveiset gruppe av villanaboer. Den forsvundne mannens kropp er ennå sporløst forsvunnet, men i telefonen hans finner Wallander grufulle bilder av en død kvinne…
Tage Tysland
Tyslands arbeider har blitt fremført på konserter og ved festivaler i blant annet Oslo, Bergen, Stavanger, London, Hamburg og Reykjavik.
Wettergrens barnbokollon
Wettergrens barnbokollon er en svensk litteraturpris som deles ut årlig av Wettergrens bokhandel i Göteborg. Prisen ble innstiftet i 1986. Prisen består av en liten skulptur i sølv og 20,000 SEK.
Johann Jakob Walther
Johann Jakob Walther (1650–1717) var en tysk fiolinist og komponist.
The Death Trip Continues
The Death Trip Continues er en sjelden EP av Static-X, utgitt i 2000. Det etterfulgte debutalbumet Wisconsin Death Trip som ble lansert i 1999. EP-en var kun en promo-CD og var ikke tilgjengelig i butikker.
Hollenderbåen fyr
Hollenderbåen fyr ligger midtfjords i Oslofjorden og er en av landets nyeste fyrlykter, satt i drift ca. 1990. Hollenderbåen ligger i Færder kommune og erstattet Fulehuk fyr.
Hollenderbåen er et helautomatisk fyr, og står i forbindelse med Kystverkets sjøtrafikksentral, Horten trafikksentral, som overvåker skipstrafikken i Oslofjorden. Ubemannede kameraer på Hollenderbåen er et viktig verktøy i denne forbindelse.
Hollenderbåen er ofte brukt som rundingsmerke i forbindelse med seilaser.
Johann Jakob Walther
Liv og virke
Alle biografiske opplysninger om J.J. Walther stammer fra Johann Gottfried Walthers Musikalischen Lexikon (1732). Ifølge J.G. Walther var J.J. Walther fiolinist ved Medicienes hoff i Firenze mellom 1670 og 1674, og fra 1674 konsertmester ved hoffet i Dresden. I 1680 ble han italiensk sekretær ved det kurfyrstelige hoff i Mainz og fikk en geistlig stilling med tittel «kanonikus».
Ved siden Heinrich Ignaz Franz Biber og Johann Paul von Westhoff hører J.J. Walther til de mest betydelige tyske fiolinistene på 1600-tallet. I verkene hans finner man en stor mengde ulike musikalske former, framfor alt i ostinato-variasjonene. Stykkene inneholder tallrike dobbeltgrep og arpeggioer, og krever en virtuos spilleteknikk.
Verk
40 verk samlet i følgende to bind er kjent:
Cléopâtre Darleux
Cléopâtre Darleux (født 1. juli 1989 i Mulhouse) er en fransk profesjonell håndballmålvakt som spiller for den franske klubben og det franske håndballandslaget.
Hurtigskytende kanon
Hurtigskytende kanon (HK) er en type kanon, i dag delvis avløst av betegnelsen maskinkanon. HK er dog en kanontype som ikke nødvendigvis deler den samme skuddtakten som en maskinkanon – «hurtigskytende kanon» ble helst brukt om kanoner som ble ladet bakfra, og brukte granater i stedet for tidligere tiders konvensjonelle kanonkule og kruttpøs. Kanonen kunne med dette lades hurtig, og dermed fyre av flere skudd per minutt enn en vanlig, eldre, forladekanon.
Cléopâtre Darleux
Hun ble tatt ut til å representere Frankrike under Håndball-VM 2011 for kvinner i Brasil.
Leatherface
Leatherface fremstilles som «sterkt mentalt tilbakestående og sinnssyk», og han bruker ofte motorsag og slegge for å slakte sine ofre. Han bor sammen med en familie av andre sinnssyke kannibaler, som ofte mishandler ham voldelig. Figuren var delvis inspirert av den notoriske seriemorderen Ed Gein, som også iførte seg plagg laget av hud fra ofrene sine.
Motorsagmassakren (1974)
Figuren ble i den første filmen spilt av islendingen Gunnar Hansen. Leatherfaces egentlige navn forblir her ukjent, men i den andre filmen blir han kalt «Bubba» av sin eldre bror Chop Top.
I den opprinnelige filmen blir Leatherface aldri sett uten sin menneskehud-maske på. Grunnen til dette er ukjent. Han skiller seg fra andre drapsmenn på film ved at han ikke i seg selv er sadistisk eller ond, men mentalt tilbakestående og mesteparten av tiden bare gjør det som familien hans sier han skal gjøre. Hansen har uttalt at Leatherface er «fullstendig under familiens kontroll. Han vil gjøre hva som helst de ber han om. Han er litt redd for dem.» Tobe Hooper har i dokumentarfilmen The Shocking Truth fremholdt at Leatherface er en «stor baby» som dreper i selvforsvar fordi han føler seg truet, og påpekte at i den første filmen var Leatherface faktisk skremt av alle de nye menneskene som kom inn i huset hans.
Menneskene som Leatherface dreper blir etterpå brukt som grillmat og chili, som blir solgt av hans betydelig eldre bror, Drayton Sawyer. Foruten Leatherface og Drayton består Sawyer-klanen av to andre brødre, Nubbins og Chop Top, samt Bestefar og Bestemor (egentlige navn ukjent).
Etterfølgende filmer
Forut for nyinnspillingen i 2003 ble det utgitt tre etterfølgere til Tobe Hoopers original. Mens den første etterfølgeren var en direkte etterfølger til den opprinnelige filmen, var handlingen de to andre uten sammenheng med de to første, og i begge filmene opptrådte Leatherface sammen med helt forskjellige familier.
Teater Øst
Teater Øst er en frittstående teatergruppe med base i Oslo.
Oppstart og medlemmer
Teater Øst ble stiftet i 2009 av Jalil alAbody og Svend Erichsen.
Leatherface
Etterfølgende filmer
The Texas Chainsaw Massacre 2 er altså en direkte etterfølger til originalen fra 1974, men er mere «campy» og overdrevet enn originalen. Leatherface spilles her av Bill Johnson. Tobe Hooper sa på The Shocking Truth at han i den opprinnelige filmen ønsket å utvide den mørke komedien, et element han følte at ingen egentlig forsto. I denne filmen blir Leatherface forelsket i et av ofrene sine, og i en scene flår han ansiktet av en av hennes venninner (som fremdeles er i live) og plasserer det på henne for å skjule henne for Drayton og Chop-Top
Den tredje filmen i serien, med tittelen Leatherface: Texas Chainsaw Massacre III, og med R.A. Mihailoff i rollen som Leatherface, foregår som nevnt i sin egen kontinuitet, uten sammenheng med de to foregående filmene. Filmmakerne forsøkte å gjøre serien mørkere og grovere som i originalen, men innblanding fra MPAA ødela denne visjonen og tvang dem til å tone den ned og å forandre slutten. En uklippet versjon ble utgitt i 2003. Leatherface har en datter i denne filmen, muligens fra en voldtekt.
I den fjerde filmen Texas Chainsaw Massacre: The Next Generation (også kjent som Return Of The Texas Chainsaw Massacre), dukker igjen Leatherface opp, denne gang spilt av Robert Jacks. I denne versjonen er Leatherface uforklarlig nok ikke en kannibal, men en pizza-spisende transvestitt som er involvert i en Illuminati-konspirasjon for å sørge for at samfunnet blir forsynt med en kilde til skrekk.
Nyinnspilling 2003 og The Beginning
I 2003 ble det gitt ut en nyinnspilling av originalen, Motorsagmassakren (2003). Denne filmens suksess gjorde at The Texas Chainsaw Massacre: The Beginning ble utgitt i 2006. Handlingen i denne filmen foregår før den første, og graver i opphavet til Leatherface og hans sadistiske og kannibalistiske familie.
I denne filmen er Leatherfaces egentlige navn Thomas Brown Hewitt. Hans mor døde da han ble født på kjøttfabrikken hvor hun jobbet og Thomas ble etterlatt for å dø i en søppelcontainer. Luda May Hewitt fant ham og tok han hjem for å oppdra ham. Producer Brad Fuller sier: «Hewitt-familien oppdrar Leatherface som sin egen. Men på mange måter var Thomas Hewitt mer et husdyr enn et medlem av familien. Samtidig elsker og beundrer de hverandre, om enn på merkelige og uvanlige måter.»
Selv om Leatherface her fremdeles blir manipulert av familien sin, får han noe mere omsorg og blir mindre mishandlet enn i klassikeren fra 1974. Hans mor er svært beskyttende overfor sin sønn og hennes avsky mot tenåringene skyldes delvis de grusomhetene som Leatherface ble utsatt for av sine jevnaldrende.
I nyinnspillingens høydepunkt blir motorsagarmen hans kappet av med ei kjøttøks av Erin Hardesty, men han overlevde angrepet. Han rømte etter at politiet oppdaget ranchhuset hans og fant levningene av 33 mennesker. Men åstedet var ikke skikkelig sikret, og mens de filmet bevismateriale i kjelleren ble to betjenter angrepet og drept, mens Leatherface unnslapp og ble aldri funnet.
Masken
I originalen fra 1974 bærer Leatherface tre forskjellige masker: «Drapsmasken», «bestemormasken» og «vakker kvinne-masken». Gunnar Hansen kommenterte at «grunnen til at han brukte maske var, ifølge Tobe og Kim, at masken i virkeligheten bestemte hans personlighet. Hvem han ønsket å være den dagen bestemte hvilken maske han tok på seg. Så da Kokken kom hjem med Sally var Leatherface iført bestemormasken og han hadde på seg et forkle og bar på en treskje – han vil være huslig og hjelpsom på kjøkkenet. Til middag hadde han på seg et annet ansikt – den vakre kvinnen, som har makeup».
Hansen la senere til at «ideen med masken er at det er ingen personlighet under masken. Det var ideen som Tobe og Kim fortalte det. Da de skapte figuren, sa de at han måtte ta på seg masker for å kunne uttrykke seg, fordi han selv ikke kunne det. ... Slik vi forsøkte å fremstille ham er det ingenting under masken, hvilket er det som gjør han så skremmende.»
Nyinnspillingen bød på en mere konkret forklaring på hvorfor Leatherface brukte masker. Som barn tæret en misdannelse bort storparten av nesen hans og gjorde han til mål for grusom mobbing. Før han begynte å drepe folk hadde han på seg dyreskinn og lærmasker som dekte deler av ansiktet. Senere begynte han å flå noen av ofrene sine og bruke ansiktene deres som masker. I motsetning til i originalen ser ikke Leatherface ut til å ha forskjellige masker for forskjellige formål, selv om han byttet maske fra tid til annen.
Seelowhøydene
Høydene er blitt omtalt som «Porten til Berlin» da den historiske øst-vest ruten fra Berlin går gjennom dette området.
Oddane Sand
Oddane Sand er en campingplass i Nevlunghavn i Larvik kommune (Vestfold). Campingplassen eies og drives av Kongelig Norsk Automobilklub, KNA. Stedet er mest populært om sommeren med en langgrunn strand, isbar, butikk og flere fasiliteter. Campingplassen ligger like ved siden av Gurvika, et feriested for funksjonshemmede.
Seelowhøydene
Andre verdenskrig
Som en opptakt til slaget om Berlin under andre verdenskrig, spilte disse høydene en viktig strategisk rolle. I månedsskiftet januar/februar 1945 hadde de sovjetiske styrkene kommet fram til området, og etablert et brohode på vestsiden av Oder.
16. april 1945 startet den sovjetiske offensiven mot Berlin med et angrep på de tyske befestningene på Seelowhøydene og dette ble innledningen til slaget om Seelowhøydene. Disse ble noen av de hardeste kampene i hele krigen, og de sovjetiske styrkene under ledelse av Georgij Zjukov hadde problemer med å trenge igjennom det tyske forsvaret bestående av ulike rester av enheter fra Wehrmacht under ledelse av Gotthard Heinrici.
Limfjordstunnelen
Limfjordstunnelen er en 945 meter lang motorveistunnel under Limfjorden på Nordjyske Motorvej på Jylland, som forbinder motorveien i det østlige Aalborg med motorveien øst for Nørresundby. Den utgjør dermed den ene av de i alt tre faste forbindelsene mellom Vendsyssel og Himmerland. De to andre er Limfjordsbroen i det sentrale Aalborg og jernbanebroen over Limfjorden vest for sentrum.
Fylkesvei 1348
Fylkesvei 1348 går mellom Torpum og Lundestad i Halden kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 932.
Alfredo Ovando Candía
Alfredo Ovando Candía (født 6. april 1918, død 24. januar 1982) var en boliviansk general og politiker. Han tjente to ganger som de facto-president og senere diktator for landet, 1965-66 og 1969-1970. Han kom til makten da han som sjef for den bolivianske hæren styrtet den daværende president Víctor Paz Estenssoro i et statskupp. Mens han var sjef for den bolivianske hæren under president Barrientos Ortuño ledet Ernesto Guevara et lite kommunistisk opprør i Sørvest-Bolivia kjent som Ñancahuazú-geriljaens opprør, som ble slått ned av de bolivianske styrkene. I 1970 ble Ovando selv styrtet i et blodig militærkupp, og ble deretter Bolivias ambassadør i Spania fram til mars 1978. Han deltok ikke senere aktivt i politikken, og døde fire år senere.
Silkehegre
Inndeling
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til Martínez-Vilalta & Motis (2018). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige beskrivelser.
Riyaḍ al-Asʿad
Riyaḍ Mūsā al-Asʿad (arabisk: ; født i 1961? i Idlib, Syria) er en syrisk offiser som fra 1987 til 2011 tjente i de syriske væpnede styrker og som fram til desember 2012 var den frie syriske armés leder. Han hadde rangen som oberst i det syriske luftforsvaret da han deserterte i juli 2011. John Simpson, som fant og intervjuet oberst al-Asʿad, som sa at han baserte seg i en flyktningleir i Apaydin, 14 km fra byen Antakya, nær Tyrkias grense mot Syria. Han får ikke lov til å forlate leiren eller ta imot besøkende, og dette er mest for hans egen beskyttelse. Tyrkerne syntes å regne al-Asʿad som en mulig viktig person i fremtiden, og passet derfor på at ingenting galt skulle skje ham.
Salomon Abramovitsj
Salomon Abramovitsj (født 1835, død 1917) var forfatter av jødisk herkomst fra Russland, kjent under sitt psevdonym Mendele Moicher Sforim. Han er mest kjent for å være en av de første forfatterne som begynte å skrive bøker der han brukte det jiddiske språket.
Fyllinga
Fyllinga er betegnelsen på området som omslutter Fyllinga småbåthavn i Horten i Vestfold. Det starter rundt utløpet av Horten kanal og ender ved badestranden Batteritangen på Hortenstangen
Navnet skyldes at det var her alle massene fra utgravingen og vedlikeholdet av kanalen ble deponert.
Jorma Kortelainen
Kortelainen vant en olympisk sølvmedalje i langrenn under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det finske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 10 km bak Sovjetunionen, de andre på det finske laget var August Kiuru, Arvo Viitanen og Veikko Hakulinen.
Kuhegre
Kuhegre (Bubulcus ibis) er eneste art i slekten Bubulcus. Den tilhører hegrefamilien.
Habitat og næringsgrunnlag
Fuglen hekket opprinnelig i sørlige Spania og Portugal, og i deler av Afrika og Asia. På slutten av 1800-tallet begynte den å utvide utbredelsesområdene i Afrika og Eurasia. Etter hvert etablerte den seg i Amerika, Australia og New Zealand, og arten forekommer nå i nesten alle tropiske til varmt tempererte områder.
Fuglen hekker på store våtmarker i varme strøk. Kuhegren hekker i kolonier, ofte sammen med andre vadefugler. Næringssøket foregår i relativt tørre områder med gress, i motsetning til de fleste andre hegrer, som finner føden i grunt vann. Den lever av insekter, særlig gresshopper, og oppholder seg ofte sammen med kyr, hester, bøfler og andre større dyr, som forstyrrer insektene, som hegren deretter fanger.
Observasjoner i Norge
Den er observert i Norge kun noen få ganger, første gang i 1988. I november 2015 dukket kuhegre opp på et jorde i Inderøy i Trøndelag. Man antar dette er femte eller sjette gang fuglen er sett i Norge. Den 6. oktober 2018 ble kuhegre observert på Tangvall i Søgne kommune. Den 19. april 2021 ble det observert en kuhegre i Bygland i Agder. Kuhegre ble også observert i Steinsvika naturreservat (Steinsfjorden) i Hole kommune den 23. april i 2021. En kuhegre ble observert i Rissa i Trøndelag i april 2022.
Inndeling
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til Martínez-Vilalta & Motis (2018). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige beskrivelser.
Asbjørn Ruud (musiker)
Asbjørn Ruud (født 11. februar 1962 på Darbu ved Kongsberg) er en norsk gitarist fra Vadsø i Finnmark.
Han har sin utdannelse fra Norges musikkhøgskole og Universitetet i Oslo. I løpet av siste del av 1980-tallet etablerte han seg som en allsidig utøver i hovedstadens musikkmiljø, og ble en hyppig anvendt musiker i ulike sammenhenger: radio, TV, teater og ulike band – blant annet fast «husgitarist» i TV-showet fra Momarkedet elleve år på rad.
Han spilte i Oslo Groove Company som fikk Spellemannprisen 1990. Fra 1996 har han vært ansatt i Scene Finnmark, der han har hatt en kombinert stilling som utøver og produsent. Hans utøveroppgaver har omfattet alt fra leder for lokale husband og støttemusiker for blandakor til turnéer med norske og utenlandske toppartister. I tillegg er han engasjert som komponist til musikkspillet Snø og ild.
Hans produsentoppgaver er primært knyttet til rytmiske produksjoner, blant annet konsertserien Rytmeligaen. Han er med i trioen Så rart! som har satt melodi til Inger Hagerups tekster og ble nominert til Spellemannprisen 2019 i klassen barneplate.
Al Qal’a
Beni Hammads Al-Qal'a (Beni Hammads citadell - også omtalt som Qalaat Beni Hammad) er en ruinby i M'Sila-provinsen i Algerie. Byen ble grunnlagt i 1007 av emir Hammad ibn Buluggin og var Hammadid-emirenes første hovedstad. Byen ligger i fjellene, ca. 1000 moh. Byen ble ødelagt i 1152, og i dag er det bare ruiner tilbake. Rundt byen ligger en 7 km stor ring av forsvarsmurer. I området finnes også ruinene av en stor moské og dens minaret, samt noen palass. Minareten er 25 meter høy, og kan ha vært prototypen på den tredelte minareten.
Området gir et godt inntrykk av Hammadid-kulturen, og ble derfor et av de tidligste verdensarvstedene. Oppføringen på UNESCOs verdensarvliste skjedde i 1980, med den begrunnelse at Beni Hammads Al-Qal'a gir et autentisk bilde av hvordan en islamsk festningsby så ut (begrunnelsen lyder på engelsk «an authentic picture of a fortified Muslim city»).
Vilhelm II av Tyskland
Fredrik Vilhelm Victor Albert av Preussen (tysk: Friedrich Wilhelm Viktor Albert von Preußen) (født 27. januar 1859 i Berlin, død 4. juni 1941 i Doorn, Nederland) var konge av Preussen og keiser av Tyskland i 30 år i perioden 1888 til han måtte abdisere i 1918 etter nederlaget i første verdenskrig.
Han hadde arverett som konge av Preussen som etter Det tyske rikes forfatning av 1871 også ga arverett som tysk keiser. Han ble keiser 29 år gammel, og etterfulgte i realiteten sin farfar Vilhelm I da faren Fredrik III døde av kreft etter bare 99 dager på tronen og var syk i hele perioden. Han satt som tysk keiser i 30 år, men måtte abdisere etter nederlaget i første verdenskrig. Han gikk da i eksil i Nederland, hvor han levde i 23 år, fram til sin død.
Vilhelm var kjent som norgesvenn og besøkte Norge nesten hvert eneste år i en årrekke.
Familiebakgrunn
Han var sønn av kronprins Fredrik og prinsesse Victoria av Storbritannia og Irland, av huset Sachsen-Coburg-Gotha. Hans mor var tante til Alexandra av Hessen, gift med tsar Nikolaj II (av huset Oldenburg) av Russland, og søster til kong Edward VII av Storbritannia. Han var eldste barnebarn av dronning Victoria av Storbritannia (av huset Hannover) og prins Albert av Sachsen-Coburg-Gotha. Han ble døpt med de tradisjonelle prøyssiske kongenavnene Fredrik og Vilhelm, og dessuten oppkalt etter sine besteforeldre i Storbritannia. Hans mor var den britiske dronningens eldste barn, og hadde ikke menn gått foran kvinner, ville han blitt britisk konge også.
Vilhelm hadde et nært, personlig vennskap med sine fettere, tsar Nikolaj II av Russland og kong Georg V av Storbritannia. Han prøvde ofte å erte og plage sine kongelige slektninger.
Vilhelm ble i 1881 gift med prinsesse Augusta Viktoria av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg, og fikk syv barn. Etter hennes død ble han i 1922 gift med prinsesse Hermine Reuss av Greiz.
Medfødte fysiske skader
Vilhelm ble født med flere fysiske skader som følge av en komplisert setefødsel, blant annet var hans venstre arm rundt skulderen, noe som skadet nervene (Erbs parese) i den øvre del av armen slik at denne aldri vokste helt ut. Som voksen var derfor den venstre armen 13 cm kortere enn den høyre. Hans venstre hånd var omtrent halvparten så stor som hans høyre, og han holdt denne skjult på de fleste fotografier av ham. I tillegg var han plaget av nedsatt førlighet og kroniske øresmerter hele livet. Historikere har antatt at hans fysiske handikap påvirket hans emosjonelle utvikling.
Skolegang
Hans skolegang startet da han var seks år, under ledelse av den 39 år gamle huslæreren Georg Ernst Hinzpeter. Han var en humørløs kalvinist som sto for en streng og autoritær oppdragelse med 12 timers arbeidsdager.
Til tross for sine fysiske handikap, fikk Vilhelm militær utdannelse i den keiserlige residensbyen Potsdam. Han studerte også ved Rheinische Friedrich-Wilhelms-Universität i Bonn blant konservative studenter fra den tyske eliten. Han hadde et kvikt hode og ble kunnskapsrik, men dette ble imidlertid ofte overskygget av hans heftige temperament.
Kirk Andreas
Kirk Andreas eller bare Andreas er en landsby på Man som ligger nord på øya i kirkesognet Andreas.
Vilhelm II av Tyskland
Politisk brikke
Både gjennom sin utdannelse og miljø ble Vilhelm en ekte junker og prøysser, men dette i opposisjon til sine mer liberalt innstilte foreldre. Da han ble keiser etter at faren Fredrik døde av spiserørskreft etter bare tre måneder på tronen, brøt moren med sønnen.
Kirk Andreas
Landsbyen har en skole, grunnskolen Andreas Primary School.
Vilhelm II av Tyskland
Politisk brikke
Vilhelm kom i konflikt mellom sin bakgrunn og Otto von Bismarcks ambisjoner på vegne av ham og for Tyskland. Begge sider av Vilhelms familie hadde hatt psykiske lidelser, og dette kan forklare hans ustabile emosjoner. Begge Vilhelms foreldre, Fredrik og Victoria, beundret prinsgemal-forholdet som Victorias far var i i forhold til dronning Victoria. De planla derfor å styre på samme måte som dronning Victoria og prins Albert i Storbritannia, og planla å reformere styreformen som Bismarck hadde innført for seg selv og balansere denne ved å gi Riksdagen større innflytelse ved at regjeringen skulle være ansvarlig over den i en parlamentarisme i stedet for å være ansvarlig overfor keiseren. Videre skulle regjeringens beslutninger bli tatt på grunnlag av konsensus slik at de sto ansvarlig overfor hverandre. Fredrik kalte Bismarcks konstitusjon for «genialt kaos».
Kirk Andreas
Kirken
Som mange kirkesogn på Man er sognet oppkalt etter kirken, og kirken har også gitt navn til landsbyen Kirk Andreas. Kirken er dedikert helgenen sankt Andreas. Selv om kirken er uten større arkitektonisk betydning har den georgianske sognekirken en viss historisk interesse. Dagens kirke blir helst kalt for St Andrew Church framfor det eldre navnet Kirk Andreas. Den tilhører den engelske kirke og er underlagt Sodor og Man bispedømme. Den er sognekirke for området. Den ble bygd i 1802 av naturstein fra dalen Sulby i sør på det samme stedet hvor oldtiden keltiske Keeill (kapell) hadde stått, dedikert til sankt Columba av Iona. Fra kirken er det god utsikt mot de sentralene fjellene på Man. Prestegården er holdt av Sodor og Man bispedømme og i samsvar med erkediakonen på Man.
Vilhelm II av Tyskland
Politisk brikke
Kronprinsparet sto politisk nær Deutsche Fortschrittspartei, og Bismarck var svært redd for at om den da i 70-årene keiser Vilhelm I skulle dø, så ville en politiker fra Deutsche Fortschrittspartei bli kansler. Han sørget derfor for å holde kronprinsen unna all politisk innflytelse og prøvde å gjøre ham upopulær.
Kirk Andreas
Kirken
Glassmaleriet i rosevinduet kirkens østfasade har et motiv av en mann i en båt, antagelig en referanse til helgenens rolle som fisker i Genesaretsjøen. Båten er i tillegg merket med sankt Andreas’ flagg, et kors i en X-form.
Det eldste kirkeregisteret er fra 1666 som sier at «Den gamle kirkeregisteret er meget ødelagt, revet og i dårlig forfatning, som var gjort av sir John Huddlestone, kapellan av Kirk Andreas under prest Jonathan Fletcher, erkediakon på denne øya, og prest for jarlen av Derby, som er nedtegnet og skrevet inn i dette nye registeret, så langt som navnene kunne bli lest og forstått av meg, Charles Wattleworth.»
Vilhelm II av Tyskland
Som person og politisk syn
Vilhelm var veltalende og hadde sans for dramatiske effekter. Han var samtidens ubestridelige superkjendis og medieyndling, og er blitt kalt den første ukebladkongen, slik han fylte pressen med bilder og stoff fra sine reiser og arrangementer. Han var musikalsk og språkmektig, en svært god taler og hadde et utpreget sosialt vesen som satte pris på selskapsleker og slapstick-humor. Han var svært kunnskapsrik og kunne derfor konversere over et bredt felt. Han er omtalt som talentfull, med en rask og noen ganger en helt fremragende forståelse, med sans for moderne, tekniske nyvinninger og industriutvikling. Men samtidig kunne han være overflatisk, forhastet, rastløs og mangle dypere forståelse, og ønske om å nå mål gjennom hardt arbeid eller nok driv til å se hvor arbeidet skal føre til. Han ville at dagene skulle være morsomme og koselige, samtidig som han søkte anerkjennelse fra omgivelsene.
Samtidig hadde han et krevende gemytt, kunne være oppfarende og vanskelig for sine omgivelser. Han hadde vanskeligheter med å ta krevende beslutninger, og kunne bli hysterisk, deprimert og sengeliggende om det gikk galt.
Kirk Andreas
Kirken
Gaute er den første norrøne skulptør som er identifisert med navn på Man. Man antar at han er sønn av norrøn mann på Hebridene, nærmere bestemt den lille øya Coll utenfor dagens Skottland.
Et steinkors har motiv fra det førkristne sagnet om Sigurd Favnesbane (Siguard's Cross – Fafni's Bane (No. 121).
Vilhelm II av Tyskland
Som person og politisk syn
Politisk var han et produkt av sin tid, men var svært konservativ og lite fremtidsorientert. Men hans omskiftelige sinn, han ble i sin samtid kalt «Wilhelm der Plötzliche», gjorde at han plutselig kunne gå inn for en sak, uten at det standpunktet var en naturlig del av en politisk tenkning.
Kirk Andreas
Kapell
St Judes Chapel som ble bygget i 1869 i en romansk stil med et kvadratisk tårn. Kapellet er dedikert sankt Judas Taddeus, også kalt for Judas Jakobs sønn, en av Jesu tolv apostler.
Vilhelm II av Tyskland
Som person og politisk syn
Historikere diskuterer i hvilken grad sider ved hans lynne har hatt konsekvenser for særlig hans utenrikspolitikk. Han hadde tiltro til maktbruk og Survival of the fittest både i innenriks- og utenrikspolitikken. Samtidig kunne han skjule sin dype usikkerhet gjennom tøffe taleformer.
Forholdet til Bismarck
Da Vilhelm ble keiser, ønsket han innledningsvis å samarbeide med Bismarck. Men Vilhelm var ærgjerrig og egenrådig. Bismarck var med årene blitt stadig steilere og mer despotisk, og uenighet og gjensidig irritasjon førte til krisen i 1890 da Bismarck måtte gå av. Bakgrunnen for konflikten var uenighet om både utenrikspolitikken og lovgivningen, herunder både den anti-sosialistiske loven og arbeidervernlovgivningen.
Kirk Andreas
Kapell
Venner av kapellet tok i mars 2005 over vedlikeholdet av kirkebygget, og drev med hell kampanje mot at det skulle rives. Det er nå tidvis brukt for bryllup, begravelser, og dåp.
Vilhelm II av Tyskland
Uenighet om utenrikspolitikken
Motsetningene i utenrikspolitikken ble skjerpet særlig etter Vilhelms sterke antirussiske innstilling etter fetteren, tsar Nikolajs innblanding i de interne forholdende i Østerrike-Ungarn da han oppmuntret den sørslaviske befolkningen til å kreve likestilling med den tyske og ungarske befolkningen innen riket. Slik rokket han på Bismarcks fininnstilte, kompliserte og krevende utenrikspolitiske balansepolitikk, og det ble stadig vanskeligere å opprettholde dobbeltspillet overfor Russland.
Kirk Andreas
Sport
Ayre United er basert i landsbyen. De konkurrerer i Mans fotballiga og spiller sine hjemmekamper ved Andreas Playing Fields hvor de har et klubbhus. De var den første klubben på Man som installerte flomlys.
Vilhelm II av Tyskland
Uenighet om utenrikspolitikken
Videre var det uenighet mellom Bismarck og den unge keiseren om koloni-politikken, da Bismarck mislikte all form for kolonialisme. Keiseren ville gjøre Tyskland til en avgjørende faktor i stormaktspolitikken; og mente Tyskland hadde samme rett til et afrikansk kolonivelde som Frankrike, Belgia og Storbritannia. Vilhelm drømte om å skape et stort tysk imperium og slo inn på en aggressiv kolonipolitikk. Til tross for at Tyskland kom sent med i Kappløpet om Afrika, lyktes det å etablere tyske kolonier i Tysk Sørvest-Afrika, Tysk Østafrika, Tysk Kamerun og deler av dagens Togo.
Uenighet om Sosialistloven
Konfliktene knyttet til lovgivning var særlig i forbindelse med Bismarcks ønske om å gjøre Sosialistloven permanent. Bismarck hadde støtte fra de konservative og Nationalliberale Partei, bortsett fra bestemmelsen om at politiet kunne kaste sosialistiske agitatorer ut av deres hjem, en bestemmelse som hadde vært i hyppig bruk. Nationalliberale Partei kunne ikke gå med på denne bestemmelsen, mens de konservative og Bismarck ville ha lovgivningen igjennom samlet. Vilhelm hadde i mellomtiden engasjert seg i de sosiale forholdene for gruvearbeidere, som hadde vært i streik året før. Han blandet seg derfor inn i Bismarcks argumentasjon og ønsket en mer sosialt orientert politikk. I forhold til Sosialistloven, sto han på samme linje som Nationalliberale Partei, og nektet å legge ned det vetoet som Bismarck krevde da han ikke fikk hele lovgivningen samlet igjennom. Bismarck avslørte at hans hensikt var å provosere sosialistene fram til opprør, slik at de kunne knuses med makt, noe keiseren var sterkt i mot.
Endelig brudd
Keiserens sosialpolitiske engasjement gjorde at han ville avholde en internasjonal arbeiderkonferanse. Bismarck prøvde å torpedere dette, og prøvde å overtale den franske regjeringen til ikke å delta. Bismarck forbød ministrene å ha kontakt med keiseren uten Bismarcks tillatelse, i tråd med en glemt kabinettsordre fra 1852, siden han var redd for at de kunne prøve å komme frem til andre løsninger enn dem Bismarck ønsket. Keiseren klandret Bismarck for å sette opp barrierer mellom keiseren og ministrene, og for å diskutere allianser i Riksdagen med det katolske Deutsche Zentrumspartei uten keiserens viten. Han klandret også Bismarck for å ha latt være å informere ham om det vanskelige forholdet mellom Russland og Tyskland.
Dagen etter fikk Bismarck beskjed gjennom general Wilhelm von Hahnke, leder for det militære kabinettet, at keiseren forventet at Bismarck umiddelbart klargjorde at ministrene kunne ha direkte kontakt med keiseren uten Bismarcks godkjennelse. Både lederen for generalstaben, Alfred Graf von Waldersee og det militære kabinettet ba keiseren om å avskjedige Bismarck. Bismarck ventet imidlertid i fire dager før han 18. mars 1890 søkte om avskjed.
Gjennomslagskraft
Etter Bismarcks avgang, ønsket Vilhelm selv en sterkere innflytelse over politikken. Han utnevnte derfor svakere kanslere, men den omskiftelige Vilhelms skapte i stedet usikkerhet i statsledelsen. Umiddelbart etter Bismarck, ble Leo von Caprivi rikskansler, og han ble erstattet av Chlodwig zu Hohenlohe-Schillingsfürst i 1894. Det er en debatt mellom historikere i hvilken utstrekning Vilhelm på denne tiden faktisk hadde et personlig styre, men det er klart at det var en helt annen dynamikk mellom keiseren og forvaltningens øverste leder, rikskansleren. Disse rikskanslerne var sentrale og erfarne embetsmenn, og ikke statsmenn som Bismarck.
Men da Hohenlohe ble skiftet ut i 1900, utnevnte han en han mente var «sin Bismarck», Bernhard von Bülow. På denne tiden fokuserte keiseren på sin viktigste agenda, oppbyggingen av Den keiserlige flåte som kunne balansere med den britiske, slik at Tyskland kunne få anerkjennelse som stormakt.
Etter hvert sank hans prestisje og han ble særlig utsatt for skarpe angrep fra sosialdemokratene i Sozialdemokratische Partei Deutschlands. Etter utbruddet av første verdenskrig i 1914 kom han i bakgrunnen.
Utenrikspolitikk
Vilhelm var særlig opptatt av utenriks- og kolonispørsmålene, hvor hans ambisjoner var å gjøre Tyskland til en sentral faktor i stormaktspolitikken. Han forlot Bismarcks forsiktige «kontinentalpolitikk» og fremmet i stedet en «verdenspolitikk».
Han ville skape et stort tysk imperium og slo inn på en aggressiv kolonipolitikk. For å fremme sine ærgjerrige planer styrket han Den keiserlige hæren og begynte en utstrakt oppbygging av Den tyske keiserlige flåte. Hans mer aggressive utenrikspolitikk førte til en tilnærming mellom Storbritannia, Frankrike og Russland, som Bismarcks politikk hadde tatt sikte på å unngå.
Etter at Vilhelm forlot Bismarcks forsiktig «kontinentalpolitikk» og i stedet slo inn på sin «verdenspolitikk», fantes det imidlertid ingen faste linjer i hans utenrikspolitikk.
Under første verdenskrig
Vilhelm var en nær venn av erkehertug Franz Ferdinand av Østerrike-Este og ble dypt sjokkert da han og hans ektefelle Sophie von Hohenberg ble drept ved skuddene i Sarajevo 28. juni 1914. Vilhelm støttet derfor alle forsøk på å slå ned Den svarte hånd i Serbia. Han ønsket å avlyse sitt årlige cruise til de norske fjordene og bli i Berlin til krisen var over, men ble overtalt til å reise, da en avlysning ville ha forsterket den allerede spente situasjonen. 6. juli forlot keiserfølget Tyskland, men visste ikke at keiser Frans Josef I av Østerrike-Ungarn på denne tiden allerede var overtalt til å skrive under en krigserklæring mot Serbia. Også andre i den tyske politiske ledelsen, som marineminister Tirpitz, sjefen for generalstaben Moltke, utenriksminister Jagow og rikskansler Theobald von Bethmann Hollweg var på ferie, sistnevnte riktignok med en spesialinstallert telefonlinje til Berlin.
Vilhelm ble 19. juli underrettet om innholdet i det østerrikske ultimatumet til Serbia mens de lå ved Balestrand. Vilhelms reise langs norskekysten ble avbrutt 25. juli da krisen som følge av det østerriksk-ungarske ultimatum mot Serbia ble utløst, og 27. juli kom keiseryachten SMY «Hohenzollern» tilbake til Kiel.
Krigsmotstander
Den tyske militære ledelsen ønsket en krig med Russland som kunne svekke landet før det ble for sterkt og kunne true Tyskland. De måtte dermed slå ut Frankrike først, som var russisk alliert, og de regnet med at Storbritannia ville holde seg utenfor. Men da det ble klart at Tyskland ville kunne få den to-frontkrigen de hele tiden søkte å unngå, og at Storbritannia ville gå inn i krigen dersom Tyskland angrep Frankrike gjennom det nøytrale Belgia, fikk Vilhelm panikk og prøvde å omdirigere angrepsstyrken østover mot Russland. Helmuth Johannes Ludwig von Moltke, leder for generalstaben hadde tatt fram Schlieffenplanen utarbeidet av hans forgjenger Alfred Graf von Schlieffen i 1905, og forklarte keiseren at en slik omdirigering av en styrke på to millioner mann på det tidspunktet var umulig å gjennomføre. Vilhelm klarte å få Moltke til å ikke angripe Nederland.
Vilhelm angret på at han hadde forlatt Berlin i den kritiske perioden, og trodde han kunne ha forhindret krigen om han hadde vært til stede, da han hadde såpass mange kontakter i England som kunne avklare hvordan situasjonen ble vurdert på engelsk hold. At keiseren kunne ha bidratt til at krigen ble unngått, bestrides av historikere. Men de allierte hadde fanget opp keiserens krigsmotstand, da den franske ambassadøren 4. august skrev til sin britiske kollega at det bare var tre personer i Berlin den dagen som beklaget at krigen ikke lot seg stoppe, de to og den tyske keiseren.
Skygge-keiser
Da Vilhelm hørte at hans fetter Georg V hadde skiftet det britiske kongehusets navn fra Sachsen-Coburg-Gotha til Windsor, bemerket Vilhelm at han planla å se Shakespeares skuespill De lystige koner i Saxe-Coburg-Gotha (egentlig De lystige koner i Windsor). Men Vilhelms rolle under krigen ble av stadig mindre betydning. Den militære overkommandoen videreførte sine planer selv om Schlieffenplanen hadde slått feil. Moltke fikk et nervøst sammenbrudd og Paul von Hindenburg og Erich Ludendorff overtok den overordnede militære ledelsen. Fra 1916 var Tyskland i realiteten et militærdiktatur under Hindenburg og Ludendorff.
Stadig mer isolert fra begivenhetene, vaklet Vilhelm mellom motløshet og seiersdrømmer, avhengig av meldingene fra fronten. Men den stødige og tunge aldrende Hindenburg ga omgivelsene et inntrykk av at seieren var innen rekkevidde, selv etter at krigen var tapt på slagmarken.
Selv om Hindenburg hadde overtatt Vilhelms rolle som den militært øverstkommanderende, hadde Vilhelm fortsatt en innflytelse over politiske utnevnelser, da hans samtykke var nødvendig før større endringer også i den militære ledelsen kunne gjennomføres. Vilhelm støttet avsettelsen av Moltke i september 1914 og at Erich von Falkenhayn ble hans erstatter. I 1917 besluttet Hindenburg og Ludendorff at Bethman ikke lenger var akseptabel for dem som rikskansler, og ba Vilhelm om å utnevne en annen. Da de ble spurt om hvem de kunne akseptere, foreslo de Georg Michaelis, en relativ lav embetsmann som var ansvarlig for distribusjon av korn fra Preussen under krigen, og som hadde besøkt det militære hovedkvarter noen uker i forveien. Vilhelm kjente ham ikke, men aksepterte forslaget. Dette var på mange måter keiserdømmets sammenbrudd. Michaelis måtte gå av få måneder senere, da Riksdagen opplevde ham som en marionett for Hindenburg og Ludendorff. Keiserens støtte var helt smuldret bort mot slutten av krigen, både innen hæren, den sivile forvaltningen og i den tyske opinionen. Den amerikanske presidenten Woodrow Wilson gjorde det klart at keiseren ikke var en aktuell forhandlingsmotpart.
Abdikasjon
Nederlaget i verdenskrigen kompromitterte imidlertid keiserdømmet, og Ententemaktene nektet å slutte fred med Vilhelm. Videre ble han informert av Wilhelm Groener om at de tyske troppene ikke ville kjempe for ham som keiser i en indre strid i Tyskland.
Livet i eksil
Den 11. november ble våpenstillstanden i Compiègneskogen inngått, og krigen var over. Kort før, den 10. november krysset Wilhelm Hohenzollern, som en privatperson, grensen til Nederland med tog og søkte eksil der. Nederland hadde vært nøytralt i krigen. og var derfor ikke omfattet av Versaillestraktatens bestemmelser. Da denne ble inngått tidlig i 1919, ble det gjennom artikkel 227 bestemt straffeforfølgelse av den tidligere keiseren «for særlige forbrytelser mot den internasjonale moral og overholdelse av traktater». Den nederlandske dronningen Wilhelmina nektet imidlertid å utlevere ham, til tross for sterke henstillinger og begjæringer fra de allierte. Den britiske kong Georg V skrev at han anså fetteren «som den mest kriminelle i historien», men motsatte seg statsminister David Lloyd Georges forslag «Hang the Kaiser» («Heng keiseren»). Den amerikanske presidenten Woodrow Wilson motsatte seg utlevering av Vilhelm, og hevdet at å straffe ham for krigen ville destabilisere den internasjonale orden og sette freden i fare.
Den tidligere keiseren ble innvilget politisk asyl i Nederland. Han kjøpte 16. august 1919 eiendommen Huis Doorn i Doorn hvor han og Auguste Viktoria flyttet inn 15. mai det følgende året, og dette ble hans hjem fram til hans død mer enn tyve år senere.