cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gustav Simon
Karriere innenfor NSDAP
Ved starten av 1928 steg Simon raskt i partiets hierarki. I 1928 ble han NSDAPs distriksleder (Bezirksleiter) for Trier-Birkenfeld, og i 1929 ble han også distriktsleder for Koblenz-Trier, samt et medlem av Rhinlands provinsielle Landtag. I 1930 ble han medlem av Riksdagen for valgdistriktet Koblenz-Trier. Den 1. juni 1931 utnevnte Adolf Hitler ham til Gauleiter av det nyopprettede Gauet Koblenz-Trier. I motsetning til nesten alle de andre Gauleiterne var ikke Simon medlem av hverken SA eller SS, men av Det nasjonalsosialistiske motorkorps (Nationalsozialistisches Kraftfahrerkorps eller NSKK).
Han beskrives som en av de minst kompetente og mest arrogante av gauleiterne. Koblenz-Trier under Simons styre var gjennomsyret av korrupsjon og nepotisme.
Luxembourg
Etter den tyske okkupasjon av Luxembourg i mai 1940 var området under militær administrasjon til 2. august 1940. Gustav Simon ble da utnevnt til sivil administrator direkte underlagt Hitler. Simon iverksatte da en hardhendt germanisering av det okkuperte landet med sikte på integrering i det tyske riket. Innbyggerne ble ansett for å være hovedsakelig Volksdeutsche, etnisk tyske, og Simon regnet med at flertallet ville slutte seg til nasjonalsosialismen. Simon forsøkte å fjerne sporene av fransk språk i landet. Simon sørget for at det 10. oktober 1940 ble avholdt folkeavstemning om tilslutning til det tyske riket (97 % stemte mot). I folkeavstemningen ble innbyggerne spurt om statstilhørighet, morsmål og etnisk tilhørighet (Volkszugehörigkeit). Trinn for trinn ble Luxembourgs institusjoner oppløst og området knyttet til Koblenz-Trier slik at Luxembourg i praksis var annektert. Simon innførte på egen hånd de første antijødiske tiltakene i Luxembourg i september 1940, med Hitlers tillatelse, men uten å gå via innenriksdepartementet. I juli 1941 innførte han påbud om at jøder måtte gule armbind. Synagogen ble stengt i juni 1941 offisielt av hensyn til «offentlig sikkerhet». I juli 1941 skal det vært 870 jøder igjen i Luxembourg. Det amerikanske konsulatet fikk i 1941 sørget for utreise til Barcelona for 121 jøder fra Luxembourg.
Tiltakene fra 1940 av innebar blant annet at eiendom tilhørende landets jødiske innbyggere ble beslaglagt, blant annet gårder, jord, butikker og fabrikker. Eiendommene ble overført til «ariske» eiere. Luxembourg hadde rett før krigen 3500 jødiske innbyggere. Mange hadde innvandret fra Øst-Europa. I tillegg var det rundt 1000 jødiske tyskere som hadde flyktet fra selve Tyskland. Etter den tyske okkupasjon ble mange presset til å forlate landet, blant annet på grunnlag av Simons dekreter, for en stor del reiste de til den uokkuperte delen av Frankrike. 1000-2500 ble deportert til drapsanleggene i Polen fra Luxemburg eller fra Vichy-Frankrike. Av disse overlevde 36.
Etter krigen
Hanns Alexander reiste på kryss og tvers av Tyskland for å avhøre personer som kunne gi opplysninger om hvor Simon befant seg. Til slutt fant han Simons sønn hos noen bekjente, og Alexander fikk da greie på hvor Simon holdt til. Han arresterte Simon i landsbyen Upsprunge nær Paderborn. Alexander hadde da arbeidet med saken i over to uker og kjørt flere tusen kilometer på dårlige veier. I jakten på Simon hadde Alexander blant annet arrestert Simons nieser og truet dem med krigsforbrytersak om de ikke samarbeidet. Alexander arresterte også Simons 14 år gamle sønn. Da Simon ble arrestert av Alexander oppga han etternavnet Woffler og la frem papirer på det. Ved gjennomsøking av «Wofflers» rom fant Alexander en jakke med Simons navn og grad, og han innrømmet å være Gustav Simon.
Han sporet opp og arresterte Gustav Simon 10. desember 1945 og transporterte så Simon til arresten i Paderborn. I mars 1946 sporet Alexander opp Rudolf Höß. Ved en mottakelse på slottet i Luxembourg takket storhertuginnen, som akkurat hadde returnert fra eksil i Storbritannia, Alexander personlig for hans innsats. Alexanders rolle i jakten på Simon ble ikke kjent før etter Alexanders død i 2006. Etter arrestasjonen av Höß forlot Alexander Tyskland og reiste aldri tilbake.
Simon døde i arresten i Paderborn 18. desember 1945. Offisielt hengte han seg på cella. Det har blitt reist spørsmål ved denne offisielle versjonen fordi det ville ha vært praktisk vanskelig for ham å henge seg der og fordi han ble observert kontinuerlig av fangevoktere. Hanns Alexander fikk i oppdrag å eskortere Simon fra Paderborn til Luxembourg. I Paderborn fikk han 19. desember utlevert et lik i stedet for en fange. Alexander pakket da inn liket, surret det til bilens bagasjestativ og kjørte til Luxembourg der han leverte liket til myndighetene. En alternativ og udokumentert versjon av historien er at Simon ble utlevert i live til Alexander som sammen med en gruppe partisaner fra Luxembourg hengte Simon i skogen utenfor Paderborn.
Marka vi står på
Marka vi står på er et musikkalbum fra 2007 som ble spilt inn av dansebandet Mix.
Beasley Fork (Ohio)
Beasley Fork er et kommunefritt område (unincorporated community) i Adams County, i delstaten Ohio i USA.
The Very Best of The Doors (2007)
Da det i USA allerede eksisterte et samlealbum med samme tittel utgitt i 2001, The Very Best of The Doors, var det en del forvirring rundt utgivelsen. Det ble en stund påstått at albumet skulle utgis under tittelen Jim Morrison's The Doors i USA.
Dobbelt-CD, internasjonal versjon
Disk 1
Disk 2
Musikk er livet
Musikk er livet er en CD fra dansebandet Fryd & Gammen, utgitt i 2004 og produsert av Morten Nyhus for Tylden & Co. Tittelmelodien var med i Årets Dansebandmelodi 2004
Internazionali di Tennis del Friuli Venezia Giulia
Internazionali di Tennis del Friuli Venezia Giulia er en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på grus. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2004.
Den blir spilt hvert år i Cordenons i Italia.
Hilde Magnusson Lydvo
Hilde Magnusson Lydvo (født 11. juni 1970 i Narvik) er en norsk politiker (Ap). Hun var innvalgt på Stortinget for Hordaland fra 2005 til 2013.
Lydvo er utdannet jurist fra Universitetet i Bergen og Københavns Universitet. I årene 2000–2005 arbeidet hun i Deloitte advokatfirma DA. Hun er nestleder i Hordaland Arbeiderparti.
Kjell Ove Riseth
Kjell Ove Riseth har senere vært ansatt ved Namdal Trafikkskole A/S.
Aibugirsjøen
Aibugirsjøen (Abi Yukir, Ozero Aybukir, Ozero Aybugir) ligger i Turkmenistans del av Amu-Darjas tidligere delta på Aralsjøens tidligere sørvestlige bredd. På grunn av inntørking og ørkenifisering er den tidligere forbindelsen til Aralsjøen blitt brutt, og Aibugirsjøen er dermed å betrakte som en selvstendig innsjø.
International Tennis Tournament of Cortina
International Tennis Tournament of Cortina er en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på grus. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2014.
Den blir spilt hvert år i Cortina d'Ampezzo i Italia.
Guitar Wolf
Guitar Wolf er et japansk punkband fra Nagasaki, grunnlagt i 1987. Bandet har gitt ut ni studioalbum og et konsertalbum.
De nederlandske Antiller under Sommer-OL for ungdom 2010
De nederlandske Antiller deltok under Sommer-OL for ungdom 2010 fra 14. til 26. august 2010 i Singapore. Troppen bestod av fem utøvere.
Najima Parveen
Najima Parveen (født 20. september 1990) er en pakistansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte Pakistan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 200 meter.
I 2021 representerte hun Pakistan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, der hun ble slått ut i forsøksheatene på 200 meter.
12. etappe av Vuelta a España 2009
1. spurt (Bacares)
Etter 70,1 km
2. spurt (Olula de Castro)
Etter 145,5 km
1. klatring (Alto de Velefique)
Etter 56,3 km
2. klatring (Alto de Calar)
Etter 122 km
3. klatring (Alto de Castro de Filabres)
Etter 150 km
Målgang (Alto de Velefique)
Etter 179,3 km
Eksterne lenker
2009 Vuelta a España, Stage 12 to Stage 21
White Rabbit Creamy Candy
White Rabbit Creamy Candy er kanskje det best kjente kinesiskproduserte sukkertøy, og det eneste som markedsføres i betydelig utstrekning også utenfor Folkerepublikken Kina. Det produseres i Shanghai av Shanghai Guan Sheng Yuan Food, Ltd. (上海冠生园食品有限公司; Shànghǎi Guānshēngyuán Shípǐn Yǒuxiàn Gōngsī).
I september 2008 ble det kjent at sukkertøyet var involvert i den kinesiske melkeskandalen.
Gajane Tsjilojan
Hun representerte Armenia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 200 meter.
Theon av Alexandria
Theon av Alexandria (født ca. 335, død ca. 405) var en astronom og matematiker. Han er den første kjent ved navn fra Biblioteket i Alexandria i det såkalte museion. Theon var far til den kvinnelige matematiker og filosof Hypatia.
Theons viktigste arbeid var hans redigerte utgave av Euklids Elementer ca 364; alle Euklid-oversettelse som var kjent frem til inn på 1800-tallet baserer seg på Theons bearbeidelse. Like kjent er hans 11 bind store kommentarverk til Ptolemæus' Almagest.
Félix Mayol
Félix Mayol (født 18. november 1872 i Toulon i Frankrike, død 26. oktober 1941 samme sted) var en fransk chansonnier.
Félix Mayol begynte sin karriere i Toulon og Marseille. I 1895 opptrådtehan for første gang i Paris, og gjorde der stor lykke og ble vel kjent ikke minst i Monparnassestrøket. Han ble berømt ikke minst for sangene Viens, Poupoule! (1902) og Cousine (1908). Han sang ofte sanger av Théodore Botrel. Félix Mayol bar alltid en maiblomst i knappehullet som «merkevare».
Elisabeth von Krogh
Elisabeth Margit Von Krogh (født 1947 i Bergen) er en norsk keramiker. I 1999 mottok hun Kunsthåndverkprisen under Norske Kunsthåndverkeres årsutstilling.
Utdannelse
Elisabeth von Krogh ble uteksaminert fra Statens håndverks- og kunstindustriskole i 1971.
Samlinger
Elisabeth von Krogh er innkjøpt av Nasjonalmuseet, KODE 1 og Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum.
Sinaphaenops
Sinaphaenops er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Små (ca. 5 millimeter), slanke, langbeinte, rødbrunlige løpebiller. Hodet er sterkt forlenget, fasettøynene bittesmå. Probotum er mye lengre enn bredt, ovalt, dekkvingene rundede og omtrent dobbelt så brede som forkroppen.
Levevis
Artene har et underjordisk levevis, og kan finnes i huler og gruver.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Kina.
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World.
Pjandzj
Pjandzj (tadsjikisk: Панҷ – Pandzj, russisk: Пяндж – Pjandzj) er Amu-Darjas største tilløpselv. Den ligger i Tadsjikistan og Afghanistan. Elva er 1125 km lang og danner grensa mellom Afghanistan og Tadsjikistan over store deler av sin lengde. Pjandzj har et nedbørfelt på 114 000 km², og har en middelvannføring på ca. 1000 m³/s.
Elva begynner i innsjøen Zorkul (4130 moh) i Pamirfjellene, på grensa mellom Afghanistan og Tadsjikistan. Den renner derfra mot vest, først under navnet Pamir, til den løper sammen med elva Wakhan og skifter navn til Pjandzj. Elva Wakhan, som er Pjandzj lengste tilløp, starter fra en isbre øverst i Waghjirdalen, hvor Afghanistans, Pakistans og Kinas grenser møtes.
Etter samløpet mellom elvene Pamir og Wakhan renner Pjandzj først mot sørvest, før den ved byen Eshkashem snur mot nord. Ved samløpet med elva Gunt ligger byen Khorugh, hovedstaden i den autonome regionen Kuhistoni Badakhshon i Tadsjikistan. 50 km nord for Khorog løper den sammen med sin største sideelv, Bartang. Pjandzj-elva, som renner mellom høye fjell i en dyp og kløftlignende dal, snur nå gradvis først mot nordvest, før den senere igjen renner i sørvestlig retning, helt til den renner ut av den trange Pjandzjdalen og ved samløpet med elva Vakhsj danner Amu-Darja.
Internazionali di Tennis d’Abruzzo
Internazionali di Tennis d'Abruzzo er en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på grus. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2017.
Den blir spilt hvert år i Francavilla al Mare i Italia.
Jönssonligan får guldfeber
Handling
Sickan har hørt om den hemmelige «generelle planen» der Sverige i fremtiden vil bli delt inn i et boligområde, et forsvarsområde og et fritidsområde. Planen er bare tilgjengelig på en databrikke på Försvarsmakten og Sickan vil stjele brikken og selge den til sin erkefiende Wall-Enberg.
Etter å ha endelig fått tak i pengene for brikken, forvirrer Sickan tilfeldigvis porteføljen sin med en politimyndighet som blir sparket i samme retning. Politiet oppdager at vesken hans inneholder penger i stedet for fiskeutstyr, og drar raskt til Arlanda for å forlate landet. I sikkerhetskontrollen havner han sammen med Jönsson League. Når personalet finner en kniv i posen, sier han at den er hans, og Sickan har da muligheten til å bytte posene tilbake.
Om filmen
Filmen er den tredje i serien om Jönssonligan. Handlingen ble kjøpt fra den tiende danske filmen  Olsen-gjengen går i krig  '(1978). Sekvensen der brikken blir stjålet fra den Franz Jaeger-designet varebilen, er imidlertid hentet fra den fjerde danske filmen  Olsen-gjengens store kupp  (1972).
I den danske modellen ender filmen med at hovedpersonene klatrer tårnklokken ved Københavns rådhus, en scene inspirert av den berømte scenen fra Harold Lloyd sin stille film  Opp gjennom luften  (1923). De svenske filmskaperne valgte å plassere tårnklokkescenen på Stockholms rådhus, som imidlertid mangler en klokke med hender, dette ble løst med rekvisitter og triksing.
Nils Brandt, som spilte ligaens tredje medlem i de to første Jönssonligan-filmene, forlot filmserien, og karakteren Rocky ble erstattet av Dynamit-Harry (Björn Gustafson). Forresten hadde denne karakteren allerede blitt presentert for publikum i forgjengeren  Jönssonligan & Dynamit-Harry  (1982).
Do You Love Me
«Do You Love Me» er en amerikansk sang, skrevet og produsert av Motowns administrerende direktør Berry Gordy jr. Den ble spilt inn på singlen Hitsville av The Contours. Den var gruppas eneste Top 40-single på Billboard Hot 100-listen i USA og den greide dette to ganger: i 1962 og på nytt i 1988.
Ett hovedpoeng i sangen er å navngi Mashed Potato, The Twist og mange andre motedanser fra begynnelsen av 1960-tallet. Sangen er kjent for sin falske avslutning på 02:26.
Den opprinnelige utgivelsen
Gordy skrev «Do You Love Me» med den intensjon at The Temptations, som ennå ikke hadde noen Top 40 hit på merittlisten, ville spille inn sangen. Da Gordy letter etter gruppen for å spille den inn fant han dem ingen steder (The Temptations hadde ikke blitt gjort oppmerksom på Gordys planer, og hadde forlatt Motowns lydstudio, Hitsville USA, for en lokal gospelkonsert i Detroit).
Etter å ha brukt litt tid på å lete etter The Temptations kolliderte Gordy med The Contours (Billy Gordon, Hubert Johnson, Billy Hoggs, Joe Billingslea, Sylvester Pottsog gitarist Hugh Davis) i gangen.
Maizurah Abdul Rahim
Maizurah Abdul Rahim (født 15. april 1999) er en bruneisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Do You Love Me
Den opprinnelige utgivelsen
Gordy ønsket å spille inn «Do You Love Me» så raskt som mulig og besluttet at The Contours skulle spille inn hans «treffsikre» hit framfor The Temptations.
Maizurah Abdul Rahim
Hun representerte Brunei under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 200 meter.
Do You Love Me
Den opprinnelige utgivelsen
«Do You Love Me», den femte utgivelsen på Gordy Records, ble en meget suksessfull danseplate, bygd rundt vokalist Billy Gordons skrikende røst. Singlen solgte i over én million eksemplarer.
«Do You Love Me» lå på tredjeplassen på Billboard Hot 100-listen i tre uker fra 20. oktober 1952 og en førsteplass på Billboard R&B Singles-listen.
Ingen av de fremtidige singlene til The Contours levde opp til suksessen med «Do You Love Me», selv om singlens suksess ga gruppa topplassen på Motowns første Motour Town Revue-turné.
Coverversjoner
I likhet med flere amerikanske R&B-sanger i 1960-årene gjorde en rekke grupper i Den britiske bølgen coverversjoner av den. Tre britiske grupper som spilte inn egne versjoner av låta var Brian Poole & The Tremeloes (som skjøt # 1 med den på den britiske singlelisten etter å ha fanget den opp fra Liverpool-gruppa Faron's Flamingos), Dave Clark Five og The Hollies, sistnevnte på sitt album Stay with the Hollies (1964).
Sangen har også blitt covret av The Sonics, The Kingsmen, Paul Revere & Raiders og Johnny Thunders and the Heartbreakers.
I 1965 spilte Bob Marley and the Wailers spilte inn sangen «Playboy», som inkorporerer refrenget til «Do You Love Me»
Den var en del av høydepunktene på The Blues Brothers liveopptredener. Bruce springsteen avsluttet ofte sine shows i midten av 1980-årene med sangen, som en del av en medley med «Twist and Shout».
Alvin and the Chipmunks laget en coverversjon på sitt album The Chipmunks and The Chipettes : Born to Rock (1988).
Indiebandet Steadman har en coverversjon, gjort i samme stil som Dave Clark Five. Westlife fremførte en liveversjon på sin The Greatest Hits Tour i 2003. Den tyske jentegruppa Preluders covret sangen på sitt album med coverlåter, Prelude to History, fra 2004. I 1992 sang Davids Hasselhoff den i en episode av Baywatch.
Nytt liv
«Do You Love Me» hadde en fremtredende plass i filmen Dirty Dancing (1987), som ga nytt til sangen. Etter å ha blitt utgitt som single fra soundtrackalbumet, More Dirty Dancing ble den en hit for andre gang og nådde en 11.-plass på Billboard Hot 100-listen i august 1988.
The Contours, da med Joe Billingslea samt tre ferske medlemmer, sluttet seg til Ronnie Spector og Bill Medley på en Dirty Dancing Tour, som et resultat av filmsuksessen. Sangen forekom også i episoden The End i femte sesong av fjernsynsserien Supernatural
Gjenutgivelsen av albumet Do You Love Me (Now That I Can Dance) på CD i 1988 (Motown 37463-5415-2) inneholder en merkelig utvidet remikset versjon av hitsinglen fra 1962 på 6:37 minutter. Dette vises bare på CD og kassett problemstillinger - som Vinyl LP av samme utgave har den opprinnelige 2:54 minutt traff versjon. Soundtrack
Denne sangen var i soundtracket til Dirty Dancing ( 1987 ), Sleepwalkers ( 1992 ) og Getting Even med pappa ( 1994 ). Det ble omtalt i 1979 -filmen The Wanderers. sangen hadde også en opptreden i Beethovens andre, hvor George Newton ( Charles Grodin ) danser til sangen mens han forberedte sin frokost. Personal : The Contours
Lead vocal av Billy Gordon og Billy Hoggs Koring av Hubert Johnson, Billy Hoggs, Joe Billingslea, og Sylvester Potts Guitar av Huey Davis Instrumentering av The Funk Brothers
Lars-Olof Mattsson
Lars-Olof Mattsson (født 1954 i Köla, Värmland) er en svensk fotballtrener.
«LO» Mattsson har tidligere vært trener i bl.a. Säffle, Degerfors, Ljungskile, Häcken, Moss FK og FK Tønsberg. På 1990-tallet var han trener for det svenske U21-landslaget.
Heckhest
Heckhest er en moderne hesterase skapt av brødrene Heinz og Lutz Heck på begynnelsen av 1900-tallet, som et forsøk på å gjenskape den utdødde tarpanhesten (Equus ferus ferus). Brødrene Heck var zoologer og arbeidene fant sted ved Tierpark Hellabrunn. Det første avkommet i avslprogrammet var en hingst født der den 22. mai 1933.
Fryd & Gammen
Bandet holdt en lav profil frem til 1991, da den første platen ble utgitt. Da en ny utgave av bandet tegnet kontrakt med Tylden & Co. i 2000, besto Fryd & Gammen av Aaserud, Kai Robert Johansen (vokal, trompet), Svein Morten Haugerud (saksofon, keyboards), Svein Egil Bjørge (saksofon, bass), Vegar Åslund (trommer) og Harald Kulstad (bass, gitar, trekkspill). Bandet fikk stor oppmerksomhet i august 2001 da de ga ut albumet Bryllup på slottet, der tre av sangene var hyllester til den kommende kronprinsessen. Den ene av sangene, Mette-Marit, ble også fremført på tysk TV.
To år senere sluttet Kai Robert Johansen for å satse på en solokarriere. Hans etterfølger ble Tommy Tungvåg, sønn av Arnstein Tungvåg fra Dænsebændet. Tittelkuttet på bandets fjerde utgivelse, Musikk er livet i Årets Dansebandmelodi 2004 var på mange måter selvbiografisk for den nye vokalisten.
Mount Bird
Mount Bird er en 1 765 meter høy skjoldvulkan som ligger omkring 13 km sør for Cape Bird, som er den nordlige enden av Rossøya i Antarktis. Det er det minste fjellet på Rossøya og ble kartlagt av Discovery-ekspedisjonen (1901−04) under ledelse av Robert Falcon Scott. Vulkanen ble tilsynelatende kalt opp av ekspedisjonen etter Cape Bird.
Vulkanen har en kuppelformet topp med en tydelig markert lengdeakse mot nord. Den består dessuten av en fjellrygg vest for hovedtoppen med tre mindre, mørke topper som er de eneste nakne steinformasjonene som kan ses fra McMurdo-stredet. Den nordlige fjellsiden av Mount Bird har en veldig slak høydeprofil. Shellbreen og Endeavour forlandsbre ligger i fjellsiden.
Kilder
Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Mount Bird» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Planet Waves
Planet Waves er Bob Dylan's 14nde studioalbum, utgitt av Asylum Records, (Island Records i Storbritannia) I 1974.
Dylan er backet på av The Band, som han begitt seg ut på en stor reunion turné etter utgivelsen (dokumentert på konsertalbumetBefore The Flood .) Til tross for den vellykkede turneen og en mengde publisitet, så ble Planet Waves bare middels vellykket. Den fikk et kort opphold på 1.-plass på Billboardlisten i USA og kom på 7.-plass i Storbritannia. Kritikerne var ikke negative de heller, som de hadde vært med noen av de andre (Self Portrait og Dylan).
Albumet ble opprinnelig kalt Ceremonies Of The Horsemen, en referanse til sangen «Love Minus Zero / No Limit» fra 1965; utgivelsen ble utsatt to uker fordi Dylan besluttet å endre tittelen i siste øyeblikk.
Omslag
Coverbilde er tegnet av Dylan selv. Skrevet på høyre side av cover bildet er setningen, "cast-iron songs & torch ballads", tilsynelatende signalering av Dylans egen oppfatning av albumet.
Innspilling
I løpet av sommeren 1973, flyttet Robbie Robertson, gitarist i The Band, til Malibu, ikke langt fra Dylans hjem. Ifølge Robertson er tanken på å samarbeide med Dylan utviklet seg fra en samtale som fant sted en gang etter 28. juli da The Band spilte for hundretusener av mennesker på Sommer-Jam på Watkins Glen i upstate New York. Etter mye diskusjon om den opplevelsen, var tanken på turné igjen: "seemed to really make sense", sa Robertson. «It was a good idea, a kind of step into the past...The other guys in the Band came out [to Malibu] and we went right to work.»
Dylan hadde ikke turnert siden 1966, da The Band backet han som The Hawks. Siden da hadde han spilt med The Band på en rekke anledninger, blant annet en nyttårs konsert i 1971/1972, som var den siste gangen Dylan spilte med The Band, og det ble varmt mottatt av publikum. Da Dylan kom til The Band for en øving i Robertsons hjem i september 1973, var han fornøyd med resultatene, det var nok til å fortsette med turneplanene.
«We sat down and played for four hours and ran over an incredible number of tunes» minnes Robertson. «Bob would ask us to play certain tunes of ours, and then we would do the same, then we'd think of some that we would particularly like to do.»
Det var logisk forretningsfornuftighet å turnere etter nylig utgitt materiale, men det er uklart om dette var det primære motiv bak Planet Waves. Det er kjent at Dylan dro til New York i oktober for å komponere nye sanger til albumet som var planlagt og spilles inn i november. Dylan hadde allerede hadde tre sanger («Forever Young», «Nobody 'cept you» og «Never Say Goodbye») som han hadde lagd en demo av i juni, og da han vendte tilbake til Malibu etter tjue dager i New York, hadde han seks nye.
Fredag, 2. november. Dylan og The Band holder en innspillingsøkt på Village Recorder Studio A i Los Angeles, California. Ingeniør Rob Fraboni husker prosedyren som avslappet og uformell, en mulighet: «to get set up and to get a feel for the studio.» Trommeslager Levon Helm var ikke tilstede, for han var fortsatt på vei til Los Angeles fra østkysten. Allikevel ble innspillingen engasjert i alle tre demoene fra juni, og Dylan og The Band spilte inn komplette tagninger av «Forever Young» og «Nobody 'Cept You».
Dylan og The Band møttes igjen på Village Recorder følgende mandag, med Levon Helm tilstede. De gjorde et annet forsøk på «Nobody 'Cept You». Robertson ga opp wah-wah pedalen brukt økten 2. november, og en tilfredsstillende tagning var ferdig og merket for mulig inkludering på albumet.
De møttes igjen to dager senere, den 8. november, de utførte tre tagninger av «Going, Going, Gone» før de spilte inn «On a Night Like This». Sesjonen sluttet med «Forever Young». «We only did one [complete] take of the slow version of 'Forever Young», minnes Fraboni. Dette tar var så riveting, det var så mektig, så umiddelbare, jeg kunne ikke komme over det. Når alle kom ikke egentlig sa noe. Jeg rewound båndet, og spilte den tilbake, og alle lyttet til den fra begynnelse til slutt og deretter når det var over alle slags bare vandret ut av rommet. Det var ingen ytre diskusjon. Alle bare venstre. Det var bare [en venn] og jeg sitter der. Jeg var så overveldet at jeg sa: "La oss gå en tur ". Vi gikk en tur og kom tilbake og jeg sa: "This take was so riveting, it was so powerful, so immediate, I couldn't get over it. When everyone came in nobody really said anything. I rewound the tape and played it back and everybody listened to it from beginning to end and then when it was over everybody sort of just wandered out of the room. There was no outward discussion. Everybody just left. There was just [a friend] and I sitting there. I was so overwhelmed I said, 'Let's go for a walk.' We went for a walk and came back and I said, 'Let's go listen to that again.' We were like one minute or two into it, I was so mesmerized by it again I didn't even notice that Bob had come into the room...So when we were assembling the master reel I was getting ready to put that [take] on the master reel. I didn't even ask. And Bob said, 'What're you doing with that? We're not gonna use that.' And I jumped up and said, 'What do you mean you're not gonna use that? You're crazy! Why?' Well,...during the recording...[Dylan's childhood friend] Lou Kemp and this girl came by and she had made a crack to him, 'C'mon, Bob, what! Are you getting mushy in your old age?' It was based on her comment that he wanted to leave [that version] off the record".
Den siste sangen som spilles inn på den 9. ble en ny komposisjon med tittelen «Wedding Song», som Dylan hadde fullført i løpet av øktene. «Nobody 'Cept You» var opprinnelig planlagt som albumets siste sang, men det ville bli utelatt og erstattet med «Wedding Song».
Selv om det var nok materiale til å fylle et album, Besluttet Dylan å holde enda en økt. På den 14. ble The Band kalt tilbake for å spille inn to sanger. Den første var et annet arrangement av «Forever Young», denne gangen med Helm på mandolin og Danko på fele. Denne nye versjonen av «Forever Young» ville bli en av de to versjonene på albumet.
Den andre sangen som spilles inn på den 14. var «Dirge» (eller «Dirge For Martha» som den var merket på tape boksen). «Bob went out and played the piano while we were mixing [the album]. All of a sudden, he came in and said, 'I'd like to try 'Dirge' on the piano.'...We put up a tape and he said to Robbie, 'Maybe you could play guitar on this.' They did it once, Bob playing piano and singing, and Robbie playing acoustic guitar. The second time was the take»
Liste over flaggbærere for Japan under OL
Liste over flaggbærere for Japan under OL inneholder samtlige idrettsutøvere som har båret Japans flagg under åpningsseremoniene til sommer- og/eller vinter-OL.
Planet Waves
Outtakes
Som de fleste Dylan-albumene, hadde Planet Waves noen outtakes, men ikke så mange som noen av hans andre album. Disse er de kjente outtakes.
Av disse outtakes er bare «House Of The Rising Sun» og «Nobody 'Cept You» kjent. De resterende fire låtene sirkulerer ikke blant samlere.
Edvard Weis-Hoff-Rosencrone
Edvard Weis-Rosencrone (1855-1927) var en dansk-norsk overretssakfører og stamhusbesitter av godset Rosendal.
Planet Waves
Outtakes
Den ene originale sangen liggende på cutting room gulvet var også en av de eldste. Opprinnelig demo fra juni, «Nobody 'Cept You» var en enkel, grei sang hvor de forteller løfter om sin kjærlighet og hengivenhet til gjenstand for hans hengivenhet. Dylan hadde tenkt å avslutte Planet Waves med «Nobody 'Cept You». Under turneen med The Band, spilte han den under sitt solo-akustiske sett. En innspilling av «Nobody 'Cept You» fra fredag 2. november ble utgitt på The Bootleg Series Volumene 1-3 (Rare & Unreleased) 1961-1991.
Under den første økten avholdt 2 november, jammet Dylan og de fire medlemmene av the band tilstede en instrumental, med tittelen "Crosswind Jamboree". De covret også den tradisjonelle folk-standarden, "House av Rising Sun", som Dylan hadde spilt inn på sitt eget debutalbum. Tatt i betraktning fra Fraboni's kommentarer angående den første økten, er det mulig begge innspillinger var bare oppvarminger.
Edvard Weis-Hoff-Rosencrone
Han var en musikalsk herre som spilte cello og satt i bestyrelsen for Kammermusikkforeningen. Utover noen vintermåneder hvor han besøkte sine søstre i København, bodde han på Rosendal hvor han samlet danske og norske venner. Han førte Rosendals have tilbake til den opprinnelige, men derutover etterlot han seg ikke mange spor. I 1927 var han i København i begravelse til sin ene søster. Under oppholdet følte han seg dårlig og la seg inn på Diakonissestiftelsen til en operasjon. Han døde den 24. april 1927. Godset overgikk heretter til søsteren Clara Gædeken (1845-1934), gift med den danske professor Carl Georg Gædeken.
Planet Waves
Ettertid
Planet Waves var Dylans første «ordentlige» album på tre og et halvt år. Med en planlagt turné for å markedsføre albumet, (hans første siden 1966, og backet av samme band som backet ham da) var mediadekningen enorm. Asylum Records planla å lansere Planet Waves samme dag turneen begynte.
Planet Waves solgte til gull, toppet Billboard magazine''s album diagrammer på grunnlag av forhåndsbestillinger, men innen utgangen av 1974, var det solgt beskjedne 600 000 eksemplarer, og bare 100 000 enheter etter at de første bestillingene ble gjort. Tallene var en overraskelse tatt i betraktning den enorme suksessen til turen, det vil generere $ 92 millioner i billettsalg fra omtrent ti millioner kjøpere.
Ellen Willis av The New Yorker skrev «Planet Waves is unlike all other Dylan albums: it is openly personal... I think the subject of Planet Waves is what it appears to be – Dylan's aesthetic and practical dilemma, and his immense emotional debt to Sara».
Selv om det meste av Planet Waves ble spilt på turné (inkludert en solo, akustisk versjon av uttak, «Nobody 'Cept You»), Etterhvert som turneen fortsatte ble sanger fra Planet Waves fjernet fra setlisten. Ved slutten av turneen var bare «Forever Young» igjen.
I mellomtiden, ville Dylan og The Band profesjonelt spille inn mange av de showene siden de planla sin neste utgivelse. Bare «Forever Young», «Hazel» og «Tough Mama» har blitt fremført de senere årene.
Sporliste
Alle sanger skrevet av Bob Dylan.
Personell
Musikere
Produksjon
Henry Grey, 1. hertug av Suffolk
'''Henry Grey, 1. hertug av Suffolk', 3. marki av Dorset'' (født 17. januar 1517, død 23. februar 1554), var en engelsk adelsmann i Tudortiden og far til lady Jane Grey, Englands dronning.
Henrik VIIIs regime
Henry Grey var sønn av Thomas Grey, 2. marki av Dorset og av Margaret Wotton. Gjennom sin far var han barnebarns sønn av Elizabeth Woodville, dronning av Edvard IV av England, ved hennes første ekteskap med sir John Grey av Groby. Henry Grey ble 3. marki av Dorset i 1530 etter sin fars død. I 1533, med tillatelse fra kong Henrik VIII av England giftet han seg med lady Frances Brandon (1517–1559), datter av Henrik VIIIs søster Maria Tudor og Charles Brandon, 1. hertug av Suffolk. Paret fikk tre barn som overlevde spedbarnsalderen: Lady Jane Grey (1537–1554), lady Katherine Grey (1540–1568), og lady Mary Grey (1545–1578).
Før Henrik VIIIs død i 1547 var Grey blitt fast inventar i hoffsirklene. Som en ridder av Bath var han kongens sverdbærer ved Anne Boleyns kroning i 1533, ved Anna av Kleves ankomst i 1540, og ved erobringen av Boulogne i 1545. Han bar to ganger den seremonielle kappen Cap of Maintenance i parlamentet. Han var med å lede hæren i Frankrike i 1545. I 1547 ble han medlem av Hosebåndsordenen.
Edvard VIs regime
Etter at Henrik VIII døde i 1547 mistet Grey tillit hos lederen av kong Edvard VI av Englands regjering, Edward Seymour, 1. hertug av Somerset, og Lord Protector av England. Han dro tilbake til sitt hjem i Bradgate, Leicestershire, og konsentrerte seg om familien. Sammen med Edward Seymours bror Thomas Seymour, 1. baron Seymour av Sudeley, konspirerte Grey for å få sin datter Jane giftet med kongen. Dette feilet og endte med at Thomas Seymour ble henrettet, men Grey klarte å komme seg unna.
I 1549 fikk John Dudley, jarl av Warwick, veltet Edward Seymour fra sin posisjon og sikret seg makten ved å utpeke lojale venner til Privy Council (geheimrådet). Grey ble medlem av rådet som en del av denne gruppen. Som belønning ble han utnevnt til hertug av Suffolk den 11. oktober 1551. I den samme seremonien ble John Dudley gitt hertugdømmet Northumberland.
Protestantisme
Henry Grey er best kjent for hans iver for den protestantiske tro. Den sveitsiske reformator Heinrich Bullinger dedikerte en bok til ham i 1551 og brevskrev hyppig med familien. I parlamentet og ved Privy Council presset Grey på for ytterligere protestantiske reformer. Han er kreditert for å gjøre Leicestershire til et av de mest trofaste protestantiske fylkene i England i tidlig moderne tid.
Dronning Jane
Alvorlig syk og redd for sin egen død gikk kong Edvard VI av England med på John Dudleys, hertug av Northumberland, anmodning om ekteskap mellom Greys datter Jane til Northumberlands sønn lord Guildford Dudley, den 21. mai 1553. Edvard endret senere sitt testamente hvor han utpekte Jane Grey som sin etterfølger. Edvard døde den 6. juli 1553 og tre dager senere proklamerte Grey, Northumberland og andre medlemmer av Privy Council Jane som dronning. Denne utropelsen feilet og en store militære styrker samlet seg på landet rundt Henrik VIIIs eldste datter Maria I av England.
Ved sin hustrus vennskap med den nye dronning Maria I klarte Grey og hans datter og svigersønn for en stund å unngå henrettelse. Imidlertid fikk Maria Henry Grey halshogd den 23. februar 1554 etter at han ble erklært skyldig for høyforræderi for hans andel i Thomas Wyatt den yngres forsøk på å velte henne fra tronen i januar-februar 1554 etter at hun hadde annonsert at hun aktet å gifte seg med den katolske Filip II av Spania.
Trivia og i fiksjon
I henhold til arkivene til Ripley's Believe It or Not ble det adskilte hodet til hertugen oppdaget i et hvelv i Londons Treenighetskirke godt preservert av sagflis fra skafottet 297 år senere.
Henry Grey opptrer som historisk figur i den historiske romanen Innocent Traitor (2007) av Alison Weir som er romandokumentar om hans datter Jane Grey.
Star Shipping
Star Shipping var et shipping-selskap som ble stiftet i 1962, og holdt til i Bergen kommune i Hordaland, eid av rederiene Grieg Billabong og Westfal-Larsen. Selskapet markedsførte og var driftsselskap for rundt 70 skip. Etter flere års drakamp mellom rederfamiliene Westfal-Larsen og Grieg endte man i 2008 med å dele opp selskapet.
Omsetningen i 2002 var på 4,7 milliarder norske kroner. Selskapet hadde cirka 180 ansatte.
Lillian Dahle
Lillian Dahle (født 1956 i Kristiansand) er en norsk kunsthåndverker. I 1986 ble Dahle tildelt Norske Kunsthåndverkeres Kunsthåndverkpris.
Utdannelse
Dahle ble utdannet ved Bergens Kunsthåndverksskole, avdeling for møbeldesign og rominnredning, i 1980 og ved Bergen Yrkesskole, møbelsnekkerlinjen, i 1976.
I morgen, da krigen kom
I morgen, da krigen kom (engelsk Tomorrow, When the War Began) er en ungdomsroman av den australske forfatteren John Marsden. Boken ble første gang utgitt i 1993,
Den er den første av sju bøker i Tomorrow-serien (eller Ellie-serien) som handler en gruppe ungdommer som opplever at Australia blir invadert og okkupert av en fremmed makt, og som må svare som geriljakrigere. «I det første bindet, «I morgen, da krigen kom», var fokuset satt på opplevelsen av å bli okkupert, og på å bli kastet uforberedt ut i krigen. Nå når bind to begynner har gruppen vunnet erfaringer både med suksesser og med å miste noen av sine. De møter en rigid og ineffektiv gruppe voksne geriljasoldater, og blir vitne til hvordan deres inkompetanse leder dem i døden. Og ungdommene lykkes med å sprenge tre hus i byen Wirrawees nyetablerte offisersstrøk. Bøkene fortelles i jeg-form av Ellie, en av ungdommene. Hun er en skarp observatør som ser det beste i de andre, både når hun skriver og når ungdommene snakker sammen.»
Jejomar Binay
Jejomar «Jojo» Cabauatan Binay (født 11. november 1942 i Paco i Manila på Filippinene), også kjent som Jojo Binay eller VNay, er en filippinsk politiker.
I morgen, da krigen kom
Filmatiseringen Tomorrow, When the War Began kom i 2010. De norske utgavene av serien kom i årene 2006–11, oversatt og utgitt av Jon Vegard Lunde.
Jejomar Binay
Han stilte til valg som presidentkandidat i 2016, men tapte mot Rodrigo Duterte.
Binay markerte seg som motstander av Duterte i en rekke saker, som i kontroversen om mediebedriften ABS-CBN der han støttet selskapet, og mot Dutertes antiterrorismelov av 2020. Han kritiserte også Dutertes håndtering av covid-19-pandemien.
AON Open Challenger
AON Open Challenger er en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på grus. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2003.
Den blir spilt hvert år i Genova i Italia.
Algier (film)
Algier (amerikansk tittel: ) er en amerikansk dramafilm fra 1938. Den er regissert av John Cromwell, med Charles Boyer, Sigrid Gurie og Hedy Lamarr i hovedrollene. Filmen var en nyinnspilling av den suksessfulle franske filmen Pépé fra Marseille fra 1937, som hadde hentet sin handling fra Henri La Barthes roman med samme navn.
Filmen var en sensasjon fordi den var den første Hollywood-filmen med Hedy Lamarr i hovedrollen, og hennes slående skjønnhet ble hovedsaken for filmens publikum.
Filmen er kjent som en av inspirasjonskildene for manusforfatterne til Warner Brothers film Casablanca fra 1942, som skrev den med tanke på Hedy Lamarr i den kvinnelige hovedrollen. Charles Boyers framstilling av hovedrollefiguren Pepe Le Moko var også inspirasjon for tegnefilmfiguren Pepe Le Pew.
Filmen er nå falt i det fri.
Innspillingsfakta
Filmen ble spilt inn fra 1. april til begynnelsen av mai 1938.
Handling
Pepe Le Moko (Charles Boyer) er en notorisk tyv, som etter sitt siste store kupp har rømt fra Frankrike til Algerie. Etter flukten har Moko bosatt seg i og blitt leder for den enorme Kasbahen, eller «det innfødte kvarter», i Alger. Franske tjenestemenn ankommer, og insisterer på at Pepe må arresteres, men de lokale detektivene, anført av inspektør Slimane (Joseph Calleia), tar seg god tid. I mellomtiden begynner Pepe i stadig økende grad å føle seg innesperret i sin fengselsaktige festning. Følelsen forsterkes etter å ha møtt den vakre Gaby (Hedy Lamarr), som er på besøk fra Frankrike. Hans kjærlighet for Gaby fører raskt til sjalusi hos Pepes algirske elskerinne, Ines (Sigrid Gurie).
Nadine Gonska
Nadine Gonska (født 23. januar 1990) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 200 meter.
Garden Open
Garden Open er en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på grus. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 1996.
Den blir spilt hvert år i Roma i Italia.
Hirdvaktbataljonen
Opprinnelig var Hirdvaktbataljonen tiltenkt oppgaver med å gjøre vakttjeneste ved industrianlegg og så videre, i tillegg til vakhold over utenlandske fanger.
Nordmennene i Hirdvaktbataljonen var beryktet for sin brutale behandling av jugoslaviske fanger i fangeleirer i Nord-Norge (Veum s 371)
I forbindelse med at Hirdvaktbataljonen ble avviklet i 1943, gikk mange av vaktsoldatene over i SS-Vaktbataljon.
Litteratur
Veum, Eirik (2013). Nådeløse Nordmenn: Hirden. Kagge forlag. ISBN 9788248910510
Salmesymfonien (Sæverud)
'«Salme». Symfoni i én sats med fem avdelinger, opus 27' [Symfoni nr. 7] av Harald Sæverud fra 1945 er den tredje og siste av hans såkalte «krigssymfonier». Skrevet på slutten av andre verdenskrig med freden i sikte har den et langt lysere og mer optimistisk uttrykk enn hans to foregående symfonier. Sæverud ga symfonien undertittelen «Trengselens, kampens, troens og takkens symfoni. Fars og mors symfoni».
Besetning
Verket er skrevet for et orkester bestående av 3 fløyter (hvorav 1 piccolofløyte og 1 fløyte doblet med piccolo), 2 oboer, 2 klarinetter, 3 fagotter (hvorav 1 kontrafagott), 4 valthorn, 3 trompeter, 3 tromboner, 1 tuba, pauker, klokkespill, celesta, harpe, orgel (ad lib) og strykere.
En typisk framføring varer rundt 20 minutter. Verket er tilegnet Sæveruds foreldre og er utgitt på Musikk-Husets forlag (1957).
Bakgrunn
Harald Sæveruds syvende symfoni ble skrevet i løpet av de siste to krigsårene. Okkupasjonstiden var kunstnerisk sett en produktiv periode for Sæverud som bl.a. resulterte i tre symfonier og verker som «Rondo amoroso» og «Kjempeviseslåtten». «Jeg følte at mitt arbeide måtte bli en personlig krig på kniven med Tyskland» sa Sæverud selv om krigsårene. Symfonien, som fikk tittelen ''«Salme». Symfoni i én sats med fem avdelinger, opus 27'', ble urfremført av Musikkselskapet «Harmonien» under ledelse av komponisten selv den 1. oktober 1945 på en helnorsk konsert i Koncert-Palæet i Bergen. Bare noen uker senere ble den også spilt av Filharmonisk selskaps orkester i Oslo.
I motsetning til de to sorgtunge foregående symfoniene er «Salme» enkel og melodisk. Dette bruddet forklarte Sæverud slik: «Man vil kanskje bli forbløffet over at [...] symfonien [...] er så enkel i forhold til mine tidligere verker, men det er fordi krigen fikk meg over til folkevisen, ikke en etterligning av folkevisen, men jeg måtte synge landets og naturens sanger som en protest mot dem som kom».
Verket
Verket består av én sats med fem avdelinger som spilles uten pause:
Symfonien er bygget opp rundt et musikalsk materiale bestående av to «koraler» og en «salme» som alt er originalt materiale. Første avdeling, «Kirkesang», åpner med 1. koral i de dype strykerne. Etter et klimaks presenteres «salme»:
«Salme» blir deretter repetert med 2. koral i understemmene. Neste avdeling, «Julekveld-variasjoner», er bygget rundt variasjoner over salmemelodien. Tredje avdeling, «Stavkirkeklokker», er en fantasi basert på et motiv fra «salme». Motivet bearbeides videre i følgende avdeling, «Fuga», i programheftet til urfremførelsen kalt «Kampe og trengsler», som er en bredt anlagt fuge. I den avsluttende avdelingen, «Lovsang», samles alle trådene i en triumferende avslutning.
Blue Creek (Ohio)
Blue Creek er et kommunefritt område (unincorporated community) i Adams County, i delstaten Ohio i USA. Stedet befinner seg langs State Route 125. Selv om det er et kommunefritt område, har det et postkontor, med postnummer (ZIP code) 45616.
Salmesymfonien (Sæverud)
Verket
Symfonien er sterkt tonalt forankret både harmonisk og melodisk. Symfoniens hovedtonearten er B-dur, men Sæverud har samtidig en gjennomført bruk av akkordfremmede toner.
Blue Creek (Ohio)
Historie
Et postkontor ble opprettet i Blue Creek 1844; det stengte i 1907, og ble gjenåpnet i 1933. Samfunnet fikk sitt navn etter den nærliggende elven Blue Creek.
Salmesymfonien (Sæverud)
Diskografi
Årstallet angir utgivelsesår
Rincón del Pino
Rincón del Pino er en by i San José-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 162 innbyggere.
Blue Creek (Ohio)
Notable personer
Blue Creek er fødestedet til country-sangeren Cowboy Copas (1913-1963).
Rincón del Pino
Befolkning
Rincón del Pino har 162 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:
Transport
Ruta 1 Brigadier General Manuel Oribe forbinder Rincón del Pino med 🇺🇾 (vest).
Kathleen Russell
Kathleen Russell er navnet til flere personer:
Alexander Lange
Alexander Lange (født 5. juni 1792 på Akershus festning, død 6. januar 1867 i Christiania) var en norsk prest.
Liv
I 1810 ble Lange student fra Christiania katedralskole og cand. theol. ved København Universitet i 1814. I 1817 ble han utnevnt til residerende kapellan i Stavanger, og i 1839 til sogneprest i Asker og forstander for lærerskolen Asker seminar. Fra 1854 til 1859 var han dessuten prost i Drammen prosti.
En utnevnelse til biskop i Tromsø avslo han og ble sittende som sogneprest i Asker til 1862, da han gikk av med pensjon.
Flere av Langes prekener ble utgitt i trykken. Han utga også et skrift om Peder Ringeneies henrettelse (1847). Han etterlot seg erindringer som ble utgitt av sønnen Chr. Lange som Provst Alexander Langes Optegnelser om sit Liv og sin Samtid (1792–1863) i 1905.
Utmerkelser
Lange ble ridder av St. Olavs Orden i 1859.
Cucumber
Cucumber er et programvareverktøy som programmerere bruker for programvaretesting. Verktøyet kjører automatiserte akseptansetester skrevet i en stil kjent fra oppførelsdrevet utvikling. Cucumber er skrevet i programmeringsspråket Ruby, men er også tilgjengelig for andre språk. Blant annet kan Cucumber brukes sammen med en bro (kobling) til andre språk, for eksempel cuke4php og cuke4lua. Det er også mulig å bruke Gherkin-parseren (det domenespesifikke språket i Cucumber) og koble det manuelt til funksjoner i systemet som skal testes.
Den grunnleggende metodikken i Cucumber går ut på å eksekvere beskrivelser av egenskaper (features) uttrykt som forretningsregler.
Kolokvint
Kolokvint (Citrullus colocynthis) er en flerårig urt i gresskarfamilien. Den tilhører samme slekt som vannmelon.