cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kurt Fearnley
Idrettskarriere
Den 30. september 2009 løp han opp trappene i Sydney Tower, ved hjelp av armene, som en treningstur. Han brukte 20 minutter opp, noe som er raskere enn de fleste funksjonsfriske bruker i det årlige veldedighetsløpet opp trappene, dog langt unna rekorden som er på 6 minutter og 52 sekunder. Samme år vant han sitt fjerde New York City Marathon og sitt tredje Chicago Marathon på rad. Han vant også maratonløpene i Paris, London, Sydney og Seoul i 2009. I 2010 kom han på tredjeplass i New York City Marathon, og han vant 1500 meter under Samveldelekene 2010.
Han deltok i VM i parafriidrett 2011 i Christchurch på New Zealand, og vant maratonløpet. Han håpet å vinne maraton under Paralympiske sommerleker 2012, og dermed bli den første som vinner tre paralympiske maratonløp på rad, men kom på tredjeplass på maraton andreplass på 5000 meter, bak britiske David Weir. I Samveldelekene 2014 fikk han bronse på 1500 meter, etter å ha slitt med virus dagene før konkurransen. I november 2014 vant han New York Marathon for femte gang, og uttalte etter løpet at det hadde vært et av de hardeste løpene hans noen sinne, fordi det blåste så hardt at rullestolracet var nær ved å bli avlyst.
Under VM i parafriidrett 2015 fikk han ingen medaljer, men kom på fjerdeplass på 5000 meter, og han nådde ikke finalen på 1500 meter. Rett etter VM deltok han i New York Marathon, og kom der på femteplass etter å ha krasjet etter cirka 19 km. På Australia Day 2016 vant han Oz Day 10K Wheelchair Road Race for tiende gang, og fikk med det like mange seire som Louise Sauvage.
Han deltok igjen i Paralympiske sommerleker 2016 i Rio. På maratonløpet kom han på andreplass, bak Marcel Hug fra Sveits, og på 5000 meter fikk han bronse i klassen T53/54. Han kom på sjetteplass på 1500 og 5000 meter under VM i parafriidrett 2017. Under Samveldelekene 2018 vant han maraton og fikk sølv på 1500 meter, og ble valgt til Australias flaggbærer under avslutningsseremonien.
Torskemunndvergmåler
Torskemunndvergmåler (Eupithecia linariata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere og er funnet nord til Møre og Romsdal i Norge.
Utseende
En liten (vingespenn 16 – 18 mm), slank, brokete farget måler. Den kan kjennes fra andre arter, bortsett fra revebjelledvergmåler (Eupithecia pulchellata), på fargen. Fra revebjelledvergmåleren kjennes den på at den er noe mindre, mørkere, og at forvingens mørke tverrbånd mangler en markert knekk, men er nokså jevnt buet. Forvingen er ved roten grå i den fremste del, hvit bakerst. Deretter følger et oker-brunt (virker mer brunt enn gult) tverrbånd, et bredt, hvitkantet, mørkegrått tverrbånd som er nokså jevnt buet, et nytt okerbrunt tverrbånd, en smal, hvit tverrstripe, og ytterst er vingen grå. Bakvingen er farget omtrent som forvingen. Larven er grønngul med brune tverrflekker på ryggen.
Levevis
Denne arten har larver som utvikler seg i blomster og frøkapsler på lintorskemunn (Linaria vulgaris) og løvemunn (Antirrhinum spp.). De voksne målerne flyr i juli – august.
Utbredelse
Torskemunndvergmåleren lever over hele Europa og i Nord-Asia. I Norge er den funnet nord til Møre og Romsdal, men er uvanlig på Vestlandet, der den lignende arten revebjelledvergmåler er vanligst.
Karl W. Butzer
Karl W. Butzer (født 19. august 1934 i Mülheim an der Ruhr i Tyskland, død 4. mai 2016 i Austin i USA) var en amerikansk geograf, kulturell økologiker og miljøarkeolog. Han ble født i Tyskland 19. august 1934. Mens han enda var et barn emigrerte hans familie først til England, og senere til Canada. Han fikk en mastergrad innen meteorologi og geografi ved McGill Universitetet, og en doktorgrad i fysikalsk geografi fra Universitetet i Bonn i Tyskland.
Fra 1959 til 1966 underviste han ved Universitetet i Wisconsin-Madinson. Dette ble etterfulgt av en periode i ETH i Zürich, Sveits. Etterpå begynte han å undervise ved Universitetet i Chicago helt til 1984. Etter det begynte han å jobbe ved Miljø- og geografidepartementet ved Universitetet i Austin, Texas.
Jørgen Løvset
Jørgen Løvset (født 4. januar 1896 på Byneset i Sør-Trøndelag, død 15. august 1981 i Bergen) var en norsk gynekolog og obstetrikker. Han var sønn av gårdbruker Arnt Løvset (1873–1938) og Helle Hove (1870–1911) og giftet seg i 1924 med Selma Margrethe Nilsen (1894–1986), ekteskapet oppløst 1950. Han giftet seg igjen i 1951 med sykepleier Aslaug Tordis Gil (1921–1976).
Utdanning
Løvset tok examen artium 1916, studerte deretter medisin ved Det Kongelige Frederiks Universitet i Kristiania og ble cand.med. 1924. Etter noen år i privat praksis og mange år som sykehuslege, disputerte han til dr.med.-graden med arbeidet Somatische Konstitutionszüge und ihre Beziehungen zur Geburt des Kindes i 1940.
Karriere
Løvset var en av pionerene innen sitt spesialfelt i medisinen, kvinnesykdommer og fødselshjelp og er etter Christian Kielland (1871 - 1941), norsk gynekologis mest kjente navn internasjonalt. Han konstruerte nye og forbedret gamle instrumenter og utviklet teknikker til tryggere forløsning i vanskelige situasjoner, spesielt for fostre som ble født i seteleie. Han var med på endringene i obstetrikken der den gikk fra å være primært et forløsningsfag med vekt på fødselsmekanikk til å bli mer likt andre medisinske fag. Det ble mulig å omgå det trange bekken og andre fødselshindringer ved hjelp av keisersnittet, som i Løvsets tid som overlege i Bergen ikke lenger alltid var et farlig annetvalg. Fremdeles sjeldent, men stadig oftere ble det førstevalget. Fødselshjelpen var ved å endre karakter. Teknikken ved vanskelig vaginal forløsning var gjennom flere hundre år stadig forbedret med nye manuelle og instrumentelle metoder. Christian Kiellands fødselstang fra 1915 var et norsk bidrag som fikk utbredelse verden over. Jørgen Løvset fortsatte denne tradisjonen. Han slo seg aldri til ro med at de eksisterende metoder var gode nok. Med inngående kjennskap til fødselens dynamikk og stor konstruktiv fantasi laget han instrumenter og beskrev teknikker som er blitt stående. Hans navn er kjent verden over for en ny måte å forløse barnets skuldre ved setefødsel (Løvsets vending), som han publiserte 1936. Metoden er omtalt i alle lærebøker og er fortsatt standardmetode i Norge ved vaginal fødsel av barn i seteleie.
I 1932 konstruerte Løvset en navleklemme av aluminium med tilhørende tang, som siden ble brukt ved alle fødsler i Norge i minst 50 år. Nå brukes en strikk, som er billigere, men neppe bedre. I 1933 laget han et instrument til gradvis utvidelse av livmorhalsen før abortinngrep, for å motvirke skader under inngrepet. Dette ble brukt i nær 40 år, helt til det kom medikamenter (prostaglandiner) som hadde samme virkning.
Løvset var tidlig ute med behandlinger som ikke var allment akseptert. I 1939 begynte han med inseminasjon av donorsæd til kvinner som var gift med infertile menn. Han redegjorde for resultatene i et internasjonalt fagtidsskrift 1951 og i en norsk publikasjon 1952. Forfatteren Aksel Sandemose kritiserte slike anonyme sædoverføringer i en krass artikkel i sitt tidsskrift Årstidene (1951-55), men Løvset forsvarte metoden i et tilsvar 1953.
Mange norske gynekologer fikk sin spesialutdannelse under Løvsets ledelse ved Kvinneklinikken i Bergen. Det finnes mange vitnesbyrd fra den tiden om positive impulser og det eksempel Løvset satte ved sin ro, besluttsomhet og dyktighet. Han skrev (1951-1956) også lærebøker i obstetrikk og helselære for gravide. Men Løvsets interesser favnet vidt. Han hadde antakelig landets største samling av kokebøker, han drev et småbruk og skrev endog en bok om form og fart hos fuglehunder.
Araoua
Araoua er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.
Systematisk inndeling
Listen er ufullstendig.
Anna Barbara Gamborg
Anna Barbara Gamborg (født 13. november 1926, død 9. november 2016) var en norsk forfatter, oversetter og lyriker, bosatt i Oslo.
UEFA-cupen i futsal for menn 2011/12
UEFA-cupen i futsal for menn 2011/12 var en den 26. utgaven av turneringen og startet 15. august 2011 og ble avsluttet 29. april 2012.
Semifinaler
Marca Futsal - Dinamo Moskva 0-3
Wanderbiltiana
Wanderbiltiana er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Middelsstore, avlangt ovale, blanke, gulbrune til svarte jordlopper.
UEFA-cupen i futsal for menn 2011/12
Bronsefinale
Marca Futsal - Sporting Clube de Portugal 3-3 (4-3 e.str)
Wanderbiltiana
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen, særlig i Brasil.
UEFA-cupen i futsal for menn 2011/12
Finale
Dinamo Moskva - FC Barcelona 1-3
Babiohaltica
Babiohaltica er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Middelsstore, avlangt-ovale, gulbrune jordlopper, kan ha svarte tegninger. Oversiden er halvmatt og ganske tett punktert.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Utbredelse
Artene er kjent fra Brasil og Argentina.
29. serierunde i Premier League 2020/21
29. serierunde i Premier League 2020/21 startet tirsdag 2. mars med og  på Etihad Stadium i Manchester, og avsluttet onsdag 21. april med og  på Tottenham Hotspur Stadium i London. .
John Podesta
Podesta har arbeiderklassebakgrunn. Faren var fabrikkarbeider av italiensk herkomst. Moren Mary Podesta, kjent som "Mama Podesta", var kjent for sin matlaging på forskjellige tilstelninger i Det demokratiske partis regi i Washington, D.C. i en lengre tid. Hun var av gresk herkomst, var lenge hjemmeværende husmor og senere avdelingssjef i Bankers Life and Casualty Co. i Chicago innen hun flyttet til Washington.
Podesta avla i 1971 sin grunneksamen ved Knox College i Galesburg i Illinois. Han avla senere sin juristeksamen ved Georgetown University Law Center og innledet i 1976 sin karriere som advokat. Sammen med broren Tony Podesta grunnla han i 1988 public relations-firmaet Podesta Associates (senere Podesta Group).
Før Podesta ble Clintons stabssjef var han assistererende stabssjef og stabssekretær (Staff Secretary). Podesta var Clintons fjerde og siste stabssjef.
Podesta grunnla i 2003 den demokratiske tankesmien Center for American Progress.
From Liverpool to Leicester Square
From Liverpool to Leicester Square var den første turneen til den engelske sanger-låtskriver Melanie C. Turneen varte fra 27. september 1999 til 1. november 1999.
Den sovjetiske antarktisekspedisjonen
Den sovjetiske antarktisekspedisjonen (SAE eller SovAE) (russisk Советская антарктическая экспедиция, САЭ, Sovjetskaja antarktitsjeskaja ekspeditzija) var en del av Arktisk og Antarktisk Forskingsinstitutt i Den sovjetiske komiteen for antarktisforsking i Det sovjetiske vitenskapsakademiet.
Newton Heath
Newton Heath er en bydel i Manchester i Storbritannia. Bydelen ligger 4,5 km øst for Manchester sentrum. Ved folketellingen i 2011 hadde Newton Heath (inkludert Miles Platting) 14 963 innbyggere. Av disse beskrev 80,8 % av innbyggerne seg som hvite, 4,3 % som blandet, 5,5 % som asiatiske, 8,1 % som svarte, 0,5 % som arabiske og 0,8 % av annen etnisitet.
Den sovjetiske antarktisekspedisjonen
Sjøfartsdepartementet i Sovjetunionen var ansvarlig for ledelsen, logistikken og forsyningen til ekspedisjonene.
Den første sovjetiske kontakten med Antarktis var i januar 1947 da hvalbåten «Slavet» begynte hvalfangst i Sørishavet.
Cornulactica
Cornulactica er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Den sovjetiske antarktisekspedisjonen
Stasjoner
Den første sovjetiske stasjonen i Antarktis, Mirny, ble opprettet nær kysten den 13. februar 1956. I desember 1957 ble en ny stasjon, «Vostok», bygd i de indre områdene nær den sørlige geomagnetiske polen.
Newton Heath
Miles Platting ligger sør for Newton Heath og var opprinelig en del Newton. Men etter at området ble industrialisert ble Miles Platting ofte regnet som et eget område og det resterende området av Newton fikk navnet Newton Heath. Men Office for National Statistics behandler de to områdene som et felles folketellingsområde, og Manchester City Council beskriver også bydelen som Miles Platting & Newton Heath.
Cornulactica
Utseende
Små (ca. 2 millimeter), avlange, blanke, rødgule jordlopper, gjerne med svarte flekker på dekkvingene.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Den sovjetiske antarktisekspedisjonen
Ekspedisjoner
Sovjetunionen drev ekspedisjoner til Antarktis fra 1955 til frem til sin oppløsning. Etter dette ble de sovjetiske stasjonene i Antarktis tatt over av Russland.
Newton Heath
Området var tidligere preget av tung industri. Mather & Platt som produserte pumper, elektriske maskiner og sprinklersystemer hadde et indtriområde kalt Park Works som lå mellom Grimshaw Lane og Ten Acres Lane. Flyprodusenten Avro hadde også en fabrikk i Newton Heath før produksjonen ble flyttet til Chadderton i Oldham og Woodford i Cheshire. Newton Heath er fremdeles først og fremest et forretning- og industriområde, spesielt på begge sider av Oldham Road som går rett igjennom området. De største boligpområdene ligger i Miles Platting og på sør-østsiden av Newton Heath.
Hovedkvarteret til Greater Manchester Police ligger i nord i grenseområdet mellom Newton Heath og Harpurhey.
Manchester United har sterke bånd til området og ble dannet som Newton Heath Lancashire and Yorkshire Railway Football Club i 1878. Klubben flyttet til naboområdet Clayton i 1903 og endret navn til Manchester United i 1902. De flyttet til sin nåværende bane, Old Trafford, i forstaden Trafford i 1910.
Cornulactica
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika nord til det sørlige Texas og Louisiana.
Crato Bütner
Crato Bütner (1616–1679) var en tysk barokkkomponist.
Liv
Lite er kjent om Crato Bütners liv og det finnes ingen pålitelige opplysninger om herkomst og utdanning. Rett nok skrev Johann Gottfried Walther i Musicalischen Lexicon (1732) at han kom fra «Sonneberg» (Thüringen), og i en trykksak om Georg Neumark heter det at Bütner kom fra Gotha (von Gotha aus Thür), men disse påstandene finnes det ingen arkivariske belegg for.
Fra 1650 og til sannsynligvis etter 1654 var Bütner organist ved kirka St. Salvator (Petershagen) i Gdańsk. I 1652 eller 1654 ble han kantor ved byens viktigste kirke, Katarinakirka (Kościół św. Katarzyny w Gdańsku), der han var kantor og Director musices fram til sin død.
I Katharinakirka hadde Bütner rundt seks vokalister og åtte instrumentalister til disposisjon. Han løftet den protestantiske kirkemusikken i Gdańsk til et høydepunkt, og de kirkemusikalske tilstelningene i kirka var kjent langt ut over bygrensene.
Verk
Musikken til Bütner ble spredd i en grad som tyder på at den var både kjent og populær, men mye er tapt for ettertida. Det som er bevart, hovedsakelig verk for relativt stor besetning, viser at var en kyndig komponist. Geistlige konserter er bevart for ettertiden gjennom håndskrifter i biblioteket i Michaeliskirche Erfurt, Jacobisamlingen og den svenske Dübensamlingen. Bütner samarbeidet også med salmedikterne Georg Neumark (Lustwäldchen) og Johann Franck (Geistlichem Sion).
Scambocarabus
Carabus (Scambocarabus) er en underslekt av biller i delgruppen (underfamilien) jordløpere (Carabinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore (20-30 millimeter), nokså brede, svarte jordløpere, kan ha svak metallglans. Kjevene er forholdsvis små, betydelig kortere enn resten av hodet, som er omtrent firkantet. Pronotum er rundet, sidene rundede foran de rundede bakhjørnene, tett og fint punktert, med en fin midtfure, sidekanten bredt blålig eller fiolett. Dekkvingene er ovale, ganske hvelvede, med liet påfallende skulptur, noen ganger nesten helt glatt.
Utbredelse
Underslekten er utbredt i Sentral-Asia (Kina, Kasakhstan, Kirgisistan).
Systematisk inndeling
Listen følger i hovedsak Artene blir ofte plassert i underslekten Oreocarabus.
Hulme
Hulme er en bydel i Manchester, England som ligger like sør for bykjernen og øst for Old Trafford. Ved folketellingen i 2011 hadde Hulme en befolkning på 16 907. Mange av innbyggerne er innvandrere fra Asia, Afrika, Midtøsten og Karibia. Det bor også mange studenter i området. Ved folketellingen i 2011 beskrev 56,8 % av innbyggerne seg som hvite, 6,7 % som blandet, 16,9 % som asiatiske, 14,8 % som svarte, 2,7 % som arabiske og 2,0 % av annen etnisitet. Studenter utgjorde 5,8 % av befolkningen.
Elvene Irwell, Medlock og bekken Corn Brook omgir området. På 1700-tallet var området preget av landbruk, men med den industrielle revolusjon kom fabrikker og arbeiderboliger. Rolls-Royce hadde sin første fabrikk her da de startet i 1904, men flyttet etter kort tid til Derby.
Under andre verdenskrig ble store deler av Hulme ødelagt i bombeangrep. Den gjenværende boligmassen ble ansett som slum og et stort renoveringsprogram ble iverksatt. Opprinnelig var det planlagt å bygge høyblokker i området, men etter stor motstand ble det isteden bygd lavblokker omkranset av grøntområder. Det ble også forsøkt å lage et bedre miljø for fotgjengere ved å lage broer og gangveier på forskjllige nivå eller dekk over bakkenivå mellom og rundt blokkene.
Dette fungerte ikke bra i praksis og blokkene viste seg også å være vanskelige og dyre å vedlikeholde. Dårlig byggstandard og isolasjon kombinert med oljekrisen på 70-tallet førte også til at de som bodde der ofte ikke hadde råd til oppvarming og nødvendig vedlikehold. I tillegg ble narkotika og annen kriminalitet et problem i Hulme. Gangveiene og broene var ofte dårlig belyst og politiet patruljerte bare på gatenivå. Dette gjorde det forhodsvis enkelt å unngå oppmerksomhet og innbrudd, ran og annen alvorlig kriminalitet ble vanlig i området.
Bygningsmassen ble innen ti år av ferdigstilling erklært upassende og planer ble lagt for nok en renovering av området. Deler av området ble fraflyttet allerede midt på 80-tallet og husokkupanter flyttet inn i mange av de tomme boligene. Etter at store deler av området hadde blitt kondemnert ble det tidlig på 90-årene endelig bestemt å rive lavblokkene og bygge nye boliger, og i perioden 1990 til 2002 ble mer enn 400 millioner pund av offentlige midler brukt på fornying i Hulme og nabo-området Moss Side. Hulme hadde innen begynnelsen av 2000-tallet blitt populært og det er i dag en blanding av kommunale og private boliger i området. Kort gangavstand til Manchester sentrum og til universitetsområdene kombinert med forholdsvis rimelige boliger har gjort området spesielt populært med unge some arbeider i sentrum og med studenter.
Navnet Hulme kommer fra det norrønske ordet holmr, holmi som tilsvarer det norske ordet holme og Eilert Ekwall mener at navnet kan skyldes at stedet i vikingtiden fremstod som en holme fordi det er omgitt av elvene Irwell, Medlock og Corn Brook. Ekwall peker på at det er et betydelig antall navn av norrønsk opprinnelse sør og sør-øst for Manchester, noe som ikke er tilfelle i andre deler av Lancashire. Han mener at dette antyder at det kan ha vært en dansk koloni på nordsiden av elven Mersey.
Herman Bagger
Biografi
Han var sønn nr. to av distriktskirurg i Lemvig Eggert Christian Bagger (1768–1812) og Claudiana Margaretha Borgen (1774–1838). Faren druknet på vei til et sykebesøk i 1812. Herman ble jurist ved Københavns Universitet med eksamen fra 1820. I 1829 kom han til Skien, hvor han ble gift med Marthe Elise Winther (1802–1870) fra Follaug i Gjerpen. Med henne fikk han fem barn. Han arbeidet en tid som avismann i Bratsberg Amtstidende, for deretter å starte en ny avis Skiensposten. Han returnerte imidlertid snart til Amtstidende igjen.
Skattesaken
Amtmannenn i Bratsberg hadde på dette tidspunkt ustendt en bestemmelse om en ny, stor skatt som skulle innkreves i hele amtet. Bagger var blitt ordfører i Gjerpen, og han oppfordret i avisen alle til å gjøre som de selv syntes hva innbetaling av denne nye skatt angikk – han oppfordret med andre ord til skattesvik. Bratsberg Amtsting vedtok at Bagger skulle for retten, hvor han fikk en mulkt på 50 spesiedaler. Dommen vakte oppstand i Telemark, og saken gikk siden til Høyesterett, hvor han ble frikjent. Saken gikk dog videre igjen til kongen, og han bestemte i 1840 at Bagger skulle betale en ny mulkt.
Ved årsskiftet 1844, grunnla han en ny avis Bratsberg Amts Correspondent (senere Correspondenten), som han drev frem til 1874, hvoretter han flyttet til Langesund. Han representerte Skien på Stortinget i årene 1848, 1851, 1854, 1862-1863, 1864, 1868-1869. I Skien var han også ordfører i flere år.
Ettermæle
Han ble stemplet som radikaler, og som en forkjemper for et bredt folkestyre. Etter hvert ble han dog mere konservativ. Herman Baggers gate i Skien er oppkalt etter ham.
Tambo
Tambo kan vise til:
Den lille hvite hesten
Den lille hvite hesten (engelsk: The Little White Horse) er en barnebok fra  av den britiske forfatteren Elizabeth Goudge. Boka ble tildelt Carnegie Medal in Literature da den utkom. Den handler om Maria Merryweather som blir foreldreløs i en alder av 13, og flytter til sin voksne fetter på Moonacre Manor.
Handlingen er lagt til 1842. Maria oppdager at herregården er hjemsøkt av gamle forbannelser, og at det er hennes oppgave, som «Måneprinsessen», å lege disse sårene. Her oppdager hun en magisk verden, med en løve, en enhjørning og andre fabeldyr.
Boka nevnes ofte som en favorittbok, blant annet av J.K. Rowling.
Gerd Heßler
Gerd Hessler (født 13. september 1948 i Tannenbergsthal) er en tysk tidligere langrennsløper som konkurrerte for Øst-Tyskland på 1970-tallet. Han var med på Øst-Tysklands lag som vant 4 x 10 km stafett under Ski-VM 1974 i Falun. Han var også med på Øst-Tysklands lag som tok sølv på 4 x 10 km stafett under Ski-VM 1970 i Vysoké Tatry.
Hessler deltok under Vinter-OL 1972 i Sapporo med 18.-plass på 30 km som beste individuelle plassering, og en 6.-plass på 4 x 10 km stafett. Under Vinter-OL 1976 i Innsbruck gikk han inn til 28.-plass på både 15 km og 50 km.
Gwendoline Christie
Gwendoline Christie (født 28. oktober 1978 i Worthing i West Sussex) er en britisk skuespiller og modell. Siden 2012 spiller hun rollen som Brienne of Tarth i TV-serien Game of Thrones. Christie, som er 191 cm høy, har sagt at hun brukte høyden sin for å spille figuren. Hun har også spilt i filmene The Imaginarium of Doctor Parnassus og The Zero Theorem, og har rollen som Captain Phasma i både Star Wars: The Force Awakens og Star Wars: The Last Jedi.
Hun er vel 190-191 cm høy (6 fot 3 tommer).
James Galway
Sir James Galway (født 8. desember 1939 i Belfast) er en britisk fløytist fra Nord-Irland. Han er kjent som «The Man with the Golden Flute». I tillegg til å spille fløyte dirigerer han.
Galway har spilt i og med en rekke orkestre, deriblant London Symphony Orchestra, Royal Philharmonic Orchestra og Berlinfilharmonien.
I 2022 rangerte Ledger Note de ti beste fløytistene i verden (Top 10 Best Flute Players in the World), Galway ble rangert som nummer 1.
I 2001 ble han utnevnt til offiser av Order of the British Empire (OBE).
I 2005 mottok han Brit Award for Outstanding Contribution to Music ved Classic Brit Awards.
Tidlig liv
Galway ble født i Nord-Belfast som én av to brødre. Faren hans, som spilte fløyte, var ansatt ved verftet Harland og Wolff, mens moren, en pianist, jobbet i et spinneri.
Omgitt av en tradisjon med familie og venner som spilte instrumentet, og med fløyteband, ble han undervist på fløyte av onkelen. Undervisningen startet i niårs aldrene og han ble også med i fife- og tromme-korpset (fife er en liten fløyte som ligner en pikkolofløyte). I en alder av elleve vant Galway junior, senior og åpent Belfast fløyte mesterskap på samme dag. Han forlot skolen som fjortenåring og ble lærling hos en pianoreparatør i to år.
Utdannelse og karriere
Deretter studerte han fløyte ved Royal College of Music under John Francis og på Guildhall School of Music under Geoffrey Gilbert. Så studerte han en kort tid ved konservatoriet i Paris under Gaston Crunelle. Mens han var i Paris, ba han om leksjoner fra den berømte franske fløytespilleren Jean-Pierre Rampal, som ga ham råd om hvordan han spilte, men Rampal mente at han allerede var for god fløytespiller til å trenge leksjoner fra verken Rampal eller konservatoriet.
Han forlot Paris for sin første orkesterjobb i Sadler's Wells Opera i London. Han fortsatte i femten år med å spille i orkester. I tillegg til Sadlers Wells, spilte han med Covent Garden Opera, London Symphony Orchestra og Royal Philharmonic Orchestra. Han spilte for Berlin Philharmonic Orchestra under Herbert von Karajan og var førstefløytist i orkesteret fra 1969 til 1975. Til Karajans overraskelse og forferdelse, etter en periode med noe uenighet, bestemte Galway at han ville dra for å fortsette en solokarriere.
I tillegg til å opptre med det klassiske standardrepertoaret, spiller han samtidsmusikk i opptredenen sine, inkludert nye fløyteverk bestilt av og for ham av komponister som David Amram, Malcolm Arnold, William Bolcom, John Corigliano, John Wolf Brennan, Dave Heath, Lowell Liebermann og Joaquín Rodrigo.
Han ble en populær personlighet på TV og hans berømmelse som en virtuos fløytist spredte seg over hele verden.
I 1978 toppet han listen i Storbritannia med sin versjon av John Denvers «Annie's Song». Albumet James Galway and The Chieftains in Ireland av Galway og The Chieftains nådde nummer 32 i UK Album Chart i 1987.
I 1990 ble han invitert av Roger Waters til å spille på The Wall Live in Berlin, på Potsdamer Platz; han spilte Pink Floyds sanger «Goodbye Blue Sky» og «Is There Anybody Out There?».
Galway var i 2002 med å vinne Oscar for medvirkning på lydsporene til Peter Jacksons The Lord of the Rings filmtrilogien, komponert av Howard Shore.
Albumene han medvirker på er utallige, her er noen få av dem inkluderer hans egen James Galway: Man With the Golden Flute, Song of the Seashore og Other Melodies of Japan, Pachelbel Canon & Other Favourites, James Galways Christmas Carol, Serenade, Dances for Flute, Wind Beneath My Wings, Galway at the Movies, Tango del Fuego, Seasons along with Noel med Canadian Brass, Celtic Spectacular med Erich Kunzel & The Cincinatti Pops, Beautiful Thing med Cleo Laine, Long Goodbye: Symphonic Music of Procol Harum med Procol Harum, Heart of the Matter med Kenny Rogers, Mozart: Flute Quartets med the Tokyo String Quartet. Han har også samarbeidet med artister som Stevie Wonder, Ray Charles, Joni Mitchell, The Chieftains, Henry Mancini, John Denver, Elton John og Andrea Bocelli.
Han var med på Nobels fredskonsert i Norge i 1990 og opptrådte på G 7-toppmøtet som ble arrangert av dronning Elizabeth II i Buckingham Palace i 1991.
Han har opptrådt som gjestedirigent for London Mozart Players og turnerer ofte med sin tredje kone Jeanne, som også er fløytist. Sammen gir de også fløyte-masterclasses på deres International Flute School i Sveits.
Galway er president for Flutewise, en global veldedighetsorganisasjon som støtter unge fløytister, drevet av Liz Goodwin. I 2003 dannet han Music Education Consortium sammen med Julian Lloyd Webber, Evelyn Glennie og Michael Kamen for å presse den britiske regjeringen til å gi bedre musikkutdanning i skolene. Han er ambassadør for National Foundation for Youth Music, en veldedighetsorganisasjon i Storbritannia.
Han ble utnevnt til offiser i Order of the British Empire (OBE) i 1977, og ble slått til ridder i 2001, den første som spiller blåseinstrument som noensinne fikk den æren. Han er en National Patron av Delta Omicron, et internasjonalt profesjonelt musikkbrorskap. I desember 2013 lanserte Galway First Flute, en interaktiv online leksjonsserie for nybegynner fløyteelever i alle aldre. Han mottok Gramophone Lifetime Achievement Award 2014.
Han opptrer med Nagahara-fløyter, samt noen Muramatsu-fløyter, men mest spiller han på Platinum ‘Galway’ Nagahara Flute - spesielt laget for ham. Conn-Selmer produserer også en serie med fløyter, "Galway Spirit Flutes".
Privat
Galway har vært gift tre ganger. Hans første ekteskap, med en fransk kvinne som han fikk en sønn med. Han giftet seg med sin andre kone, Anna (Annie) Renggli, datter av en kjent sveitsisk arkitekt, i 1972, og flyttet fra Berlin til Luzern i Sveits. Paret har tvillingdøtre og en sønn. Det var til henne han i 1978 spilte inn en instrumental versjon av John Denver's "Annie's Song". Etter skilsmissen flyttet han til Meggen i Sveits, en landsby utenfor Luzern, hvor han nå bor sammen med sin tredje kone, den amerikanskfødte Lady Jeanne Galway (født Cinnante), som han giftet seg med i 1984. De turnerer ofte sammen og spiller duetter.
I august 1977 ble Galway påkjørt av en motorsykkel i stor fart i Luzern, og brakk venstre arm og begge bena, det førte til et sykehusopphold i fire måneder. I desember 2009 falt han ned en trapp hjemme, brakk venstre håndledd og brakk høyre arm.
Dieter Meinel
Dieter Meinel (født 28. desember 1949 i Sachsenberg-Georgenthal i Sachsen) er en tysk tidligere langrennsløper som konkurrerte for Øst-Tyskland på 1970-tallet. Han var med på Øst-Tysklands lag som vant 4 x 10 km stafett under Ski-VM 1974 i Falun. Han deltok også under Vinter-OL 1976 i Innsbruck med 33.-plass på både 30 km og 50 km.
James Galway
Privat
Han har øyesykdommen nystagmus, og er beskytter av Nystagmus Network, en veldedighetsorganisasjon som støtter mennesker med tilstanden.
James yngre bror George Galway (født i Belfast 23. desember 1940) er en jazzmusiker (klarinett, fløyte og saksofon) og lærer i Manchester i England. Georges eldste barn og James nevø, Martin Galway, er en musiker kjent for sitt arbeid på Commodore 64 dataspill musikk på 1980-tallet.
Album gitt ut på samlingen The Man with the Golden Flute - The Complete RCA Collection
DVDene var:
Mathea Pedersen Kilane
Mathea Pedersen Kilane (født 19. september 2004 ) er en norsk barneskuespiller. I 2016 fikk hun rollen som Sunniva i forestillingen Kaptein Sabeltann og den forheksede øya som ble spilt i Kristiansand Dyrepark den sommeren.
John Marsden
John Marsden er navnet til flere personer:
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2017/18 – Verdenscup 2 – Lagsprint menn
Verdenscuprunde to av sesongen 2017/18 i hurtigløp på skøyter for menn på lagsprint i Sørmarka Arena i Stavanger, Norge ble arrangert søndag den 19. november 2017.
I lagsprint er det 3 løpere på hvert lag. Første løper gir seg etter første runde, neste løper gir seg etter andre runde mens tredje løper går alle tre rundene.
Det var Canada representert ved trioen Gilmore Junio, Alexandre St. Jean og Vincent De Haître som vant 2017/18-sesongens andre lagsprint i verdenscupen på 1.19,52 foran det norske laget med Bjørn Magnussen, Henrik Fagerli Rukke og Håvard Holmefjord Lorentzen. Laget fra USA med Mitchell Whitmore, Jonathan Garcia og Joey Mantia tok tredjeplassen.
Gopalkrishna Gandhi
Gopalkrishna Gandhi (født 22. april 1945) satt som guvernør i West Bengal fra 2004 til 2009. Han ble etterfulgt av Devanand Konwar som guvernør.
Han er barnebarn av den kjente indiske frigjøringshelten Mahatma Gandhi, og er sønn av Devadas Gandhi og Lakshmi Gandhi. Som tidligere medlem av den indiske forvaltningstjenesten, var han sekretær for presidenten i India og han satt som høykommissær i Sør-Afrika og på Sri Lanka, og til Norge og Island, og hadde flere andre administrative og diplomatiske poster før han ble innsatt som guvernør.
Gandhi ble uteksaminert med en mastergrad innen litteratur fra St. Stephen's College of Delhi University. Han har også publisert flere bøker. Gopalkrishna Gandhi og hans kone Tara fikk to døtre sammen, som begge er gifte.
Marc Isambard Brunel
Marc Isambard Brunel (født 25. april 1769, død 12. desember 1849) var en fransk ingeniør som slo seg ned i Storbritannia. Han foretrakk navnet Isambard, men er kjent som Marc for å unngå forvirring med sine berømte sønn Isambard Kingdom Brunel.
Som yngste sønn av en bonde i Normandie var det meningen at han skulle bli prest, men han var mer praktisk orientert og ble sjøoffiserkadett. Etter den den franske revolusjon flyttet han i 1793 til USA der han ble sjefingeniør i New York city. I 1799 flyttet han tilbake til Storbritannia hvor han fikk større muligheter for å utvikle maskiner for masseproduksjon. Hans første suksess var en metode for produksjon taljer for marinen i Portsmouth. Det var den første virkelige industrielle masseproduksjon. Hans partnere var Samuel Bentham og Henry Maudslay.
Han var maskiningeniør og utviklet sagbruksmaskiner, da han hadde inngått kontrakter med den britiske regjering i Chatham og Woolwich. Han bygget sitt eget sagbruk i Battersea i London (nedbrent 1814), og han bygde sagbruk for gründere. Han utviklet maskiner for masseproduksjon av soldatstøvler, men før han nådde full produksjonskapasitet ble etterspørsel redusert på grunn av slutten av Napoleonskrigene. Brunel gikk konkurs og ble fengslet i King's Bench i Southwark.
Bokbussen Tana/Nesseby
Bokbussen Tana/Nesseby (Deanu/Unjárgga girjebusse) er en interkommunal bokbuss for Tana og Nesseby kommuner i Finnmark.
Bussen startet sin virksomhet 25. oktober 1982. En ny buss kom i virksomhet i 1996, og den tredje ble innkjøpt i 2008. I tillegg til de ordinære rutene, stopper bokbussen ved barnehager, skoler, aldershjem, helsesentre og går på hjemmebesøk til eldre og uføre i kommunene Tana og Nesseby. Sør-Varangerbygdene Neiden og Bugøyfjord har også hatt denne tjenesten siden 2006.
Deep Space 1
Deep Space 1 var en romsonde skutt opp 24. oktober 1998 ved hjelp av en Delta II-rakett. Som en del av NASAs New Millennium-program var hovedmålet til fartøyet å teste ut nye teknologier for å få ned risikoen og prisen på fremtidige ubemannede romsonder.
Deep Space 1 fullførte oppdraget sine og sekundærmålene: passeringen av asteroiden 9969 Braille og kometen 19P/Borrelly der den returnerte verdifulle vitenskapelige data og bilder. Deep Space 1-prosjektet ble avsluttet 18. desember 2001.
Øyvind Dahl (professor)
Dahl har hele sitt liv vært engasjert i nord-sør-sammenheng. Han var lektor og rektor på lærerskole i Fandriana på Madagaskar (1970–1975). I 1977 startet han Kirkens U-landsinformasjon. Han ble amanuensis på Misjonshøgskolen i Stavanger (nå VID vitenskapelige høgskole) i 1982 der han i 1991 etablerte Senter for Interkulturell Kommunikasjon (SIK). I 1994 tok senteret initiativ til en nettverkskonferanse for nordiske forskere innen fagfeltet. Det førte til etableringen av Nordic Network for Intercultural Communication (NIC) som organiserer årlige konferanser i de nordiske land. Dahl var norsk styremedlem i NIC fra 1995 til 2013. Dahl var generalsekretær i Norsk misjons bistandsnemnd (nå Digni) (2001–2003). Han har også sittet i styret for Kirkens Nødhjelp (1990–1995) og SIETAR Europa (1992–1994). Preses i Rogaland Akademi (1998–2001). Dahl ledet Vennskapsforeningen Norge-Madagaskar i 10 år (2002–2013).
Dahl ble utnevnt til ridder av Madagaskars nasjonalorden i 2009 og til ridder av 1. klasse i Den kgl. Norske Fortjenstorden i 2020 for sin innsats for å styrke de kulturelle bånd mellom Norge og Madagaskar og norske interesser i landet.
Albania under Kortbane-EM i svømming 2015
Albania deltok under Kortbane-EM i svømming 2015 i Netanya i Israel fra 2. til 6. desember 2015 med 2 deltakere.
Arthur Denny
Arthur J. Denny var en britisk syklist som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Denny vant en olympisk sølvmedalje i sykling under OL 1908 i London. Han kom på andreplass i den lengste distansen i banesyklingen, 100 kilometer, bak sin landsmann Charles Henry Bartlett.
Rosalina Tuyuc
Rosalina Tuyuc Velásquez (født i San Juan Comalapa, Chimaltenango i 1956) er en menneskerettighetsaktivist fra Guatemala. Hun ble valgt inn i Guatemalas nasjonalforsamling i 1995 som representant for Guatemalas nye demokratiske front, og var visepresident i kongressen i den påfølgende valgperioden. Tuyuc er en kaqchikel-maya.
Liv og virke
Tuyuc vokste opp i en fattig familie av religiøse bønder. Den tradisjonelle mayareligionen har vært viktig for henne fra barndommen, men hun kom i tillegg tidlig inn i den kristne bevegelsen. Hun ble også involvert i arbeid for kvinner, i landrbrukskooperativer og annet arbeid. Da hun begynte yrkeskarrieren sin, begynte hun som kristendomslærer og pleieassistent.
I juni 1982 ble faren hennes, Francisco Tuyuc, kidnappet og drept av hæren i landet. Tre år senere, 24. mai 1985, skjedde det samme med mannen hennes. I 1988 grunnla hun Nasjonalforeningen for guatemalske enker (CONAVIGUA), som har blitt en sentral guatemalsk menneskerettsorganisasjon, og som er en pioner innen aktiv, fredlig motstand. CONAVIGUA begynte med en liten gruppe enker som vokste til en nasjonal organisasjon som kjemper for at kvinner skal få like rettigheter som menn, menneskerettigheter og motstand mot millitarismen i landet. I 2012 hadde organisasjonen 10 000 medlemmer i 300 lokallag og kjempet mot seksualisert vold og for å bygge opp landet etter borgerkrigen, særlig med fokus på å få fram sannheten om hva som har skjedd, og erstatning for ofrene, med vekt på kvinners verdighet.
I 1994 fikk Tuyuc den franske Æreslegionen for sitt humanitære arbeid. 6. juli 2004 ble hun utnevnt til leder for den nasjonale sannhetskommisjonen (Comisión Nacional de Resarcimiento) av president Óscar Berger. I 2011 kritiserte hun denne kommisjonen offentlig for manglende evne til å peke på følgene av krigen.
Niwano Peace Foundation i Japan tildelte henne Niwano-prisen i 2012 «som en anerkjennelse av hennes ekstraordinære og langvarige arbeid for fred som en modig menneskerettsaktivist og leder.»
Jakob Kaiser-huset
Jakob Kaiser-huset (tysk: Jakob-Kaiser-Haus) er et bygningskompleks i Berlin som inneholder kontorer og møterom for Forbundsdagen. Jakob Kaiserhuset finnes i Dorotheenstrasse i umiddelbar nærhet til Riksdagsbygningen i Berlin. Huset er oppkalt etter den tyske politikeren Jakob Kaiser, opprinnelig Deutsche Zentrumspartei, senere CDU.
Jakob Kaiser-huset består av åtte bygninger, hver i seks etasjer og var ferdig oppført i 2002. Til huset hører den tidligere riksdagspresidentbygningen (Reichstagspräsidentenpalais). Dorotheenstrasse går mellom på den ene side bygning 1 til 4 og på den annen side 5 til 8, men komplekset er likevel forbundet med to broer over gaten. I tillegg finnes en underjordisk forbindelse til Riksdagsbygningen.
Bruk av bygningen
Bygningen er den største knyttet til et tysk parlament, herunder delstatsparlamentene. Her finnes tilsammen 1745 kontorer, bl.a. 314 kontorer for medlemmene av Forbundsdagen. Hvert kontor for forbundsdagsmedlemmene er 18 m² stort, men forøvrig forskjellig utrustet. Videre finnes 43 møterom og to store møtesaler, samt et TV-studio og presserom. I tillegg til rom for parlamentariske funksjoner finnes fire butikker og en kantine kalt Kasino med 570 plasser.
Øvrige parlamentsbygninger
De to øvrige store parlamentsbygninger oppført i umiddelbar nærhet til Riksdagsbygningen, Marie Elisabeth Lüders-huset og Paul Löbe-huset, er også oppkalt etter politikere fra de viktigste politiske partier i Tyskland etter den andre verdenskrigen: Marie Elisabeth Lüders FDP og Paul Löbe SPD.
Visé
Visé (nederlandsk: Wezet) er en kommune og by i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av seks delkommuner: Visé (Wezet), Lanaye (Ternaaien), Lixhe (Lieze), Richelle, Argenteau og Cheratte. Kommunen ligger langs begge sidene av elva Meuse (Maas) mellom Maastricht i Nederland og Liège i Belgia. I 2012 gikk den 2. etappen av sykkelrittet Tour de France fra Visé.
Krigstid
Krigstid er et juridisk begrep som i folkerettslig sammenheng betegner en formell tilstand av krig, det vil si tidsrommet mellom et krigsutbrudd/en krigserklæring og en formell fredsslutning.
Alpencup i langrenn 2018/19
Alpencup i langrenn 2018/19 (OPA Cup) var den var den regionale cupen i langrenn for land i Alpene, i sesongen 2018/19. Den gikk over seks renn.
Paul Fjell Gundersen
Paul Fjell Gundersen (født 3. mai 2002) er en norsk skuespiller. Fra 2016 fikk han rollen som Pinky i forestillingen Kaptein Sabeltann og den forheksede øya.
Fjell Gundersen har medvirket i teaterstykker som: «Evita», «Les Miserables», «Carmen», «Putti Plutti Pott» og «...like til Betlehem» på Kilden. Paul har også spilt i «Reisen til Julestjernen».
Disonychodes
Utseende
Små (ca. 2 millimeter), avlange, blanke, rødgule jordlopper, gjerne med svarte flekker på dekkvingene.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Brasil, Paraguay og Argentina.
John Howard Marsden
John Howard Marsden (født 7. mai 1803, død 24. januar 1891) var en engelsk antikvar, sogneprest og den første Disney Professor of Archaeology ved University of Cambridge.
Marsden ble utdannet ved Manchester Grammar School og St John's College, Cambridge, uteksaminert med en første-klasse i klassike «tripos» i 1826. Han ble prest. I 1851 ble han valgt som den første Disney Professor of Archaeology, og innehadde denne posten inntil 1865.
Masha’il bint Fahd al Saud
Masha'il bint Fahd al Saud (født 1958, død 15. juli 1977 i Jidda) var en saudiarabisk prinsesse, som ble henrettet for påstått utroskap, selv om det sies at hun ble ulovlig drept i 1977, i en alder av 19 år.
Bakgrunn
Hun var barnebarn av prins Muhammad bin Abdul Aziz, som var en eldre bror av den daværende kongen av Saudi-Arabia, Khalid bin Abdul Aziz. Hennes familie sendte henne, etter eget ønske, til Libanon for å gå på skole der. Mens hun var det, ble hun forelsket i en mann, Khaled Mulhallal al-Sha'er, som var nevø av den saudiarabiske ambassadøren til Libanon og de begynte på en affære.
Drapssaken
Da de kom tilbake til Saudi-Arabia, kom det frem i lyset at de hadde kommet opp med unnskyldninger for møte hverandre alene ved flere anledninger, og da ble påstander om utroskap rettet mot dem. Etter forsøk på å forfalske sin egen drukning og ble tatt i et forsøk på flykte fra Saudi-Arabia sammen med elskeren Khalid, forkledd som en mann, men hun ble gjenkjent av en pass-sensor ved Jeddah flyplassen, og dermed var hun tilbake til hos familien sin.
Ifølge Sharia-loven kan en person kun være dømt for utroskap ved vitnesbyrdet fra fire voksne mannlige vitner som har sett den seksuelle penetrasjonen, eller ved den anklageres egen innrømmelse av skyld, som i et slikt tilfelle må si tre ganger i retten "Jeg har begått ekteskapsbrudd." Det var ingen vitner til selve penetrasjonen.
Prinsessen ble gjenstand for den britiske dokumentaren, Death of a Princess. Filmen var planlagt å vises på TV den 9. april 1980 først i Storbritannia og deretter i USA. Begge sendingene forårsaket rasende protester og sterke diplomatiske, økonomiske og politisk press fra sinte saudi-arabere.
Jože Zidar
Jože Zidar (født 7. september 1927 i Koroška Bela, død 25. desember 2012 ) var en slovensk skihopper som konkurrerte for Jugoslavia på 1950-tallet. Han ble nummer 22 i OL i Cortina d'Ampezzo i 1956 og nummer 58 av 61 deltakere i VM i Lahtis i 1958. Zidar deltok i den første tysk-østerrikske hoppuka i 1953, og i 1957/58, da han ble nummer 37 sammenlagt. I den sveitsiske hoppuka 1957 fikk han 10. plass sammenlagt. Hans beste internasjonale plassering kan ha vært 9.-plassen sammenlagt i skiflygingsuka i Planica i 1957.
Etter den aktive karrieren var Zidar i 24 år starter i hoppanlegget i Planica, og han var også rennleder. I mange år organiserte og ledet han det årlige utforrennet i Javorniški Rovt.
Svetlana Allilujeva
Svetlana Josifovna Allilujeva (russisk: Светлана Иосифовна Аллилуева, georgisk: სვეტლანა ალილუევა født 28. februar 1926 i Moskva, Sovjetunionen, død 22. november 2011), senere kjent under navnet Lana Peters, var det yngste barnet og eneste datter av den sovjetiske diktatoren Josef Stalin og hans kone Nadezjda Allilujeva, Stalins andre kone.
Bakgrunn
Hun vokste opp med barnepiker og så lite til sine foreldre i oppveksten.
Kjærester, ektefeller
Da hun var 16 år gammel, ble hun forelsket i Aleksei Kapler, en førti år gammel filmregissør. Hennes far likte ikke forholdet og sendte kjæresten til Sibir.
17 år gammel fikk Svetlana lov til å gifte seg med Grigory Morozov, en medstudent fra Universitetet i Moskva. De fikk sønnen Josef i 1945, men ble skilt i 1947.
Hennes andre ektemann var Jurij Zjdanov, sønn av Andrej Zjdanov og selv en av Stalins nære medarbeidere. De ble gift i 1949 og fikk datteren Katarina i 1950. Ekteskapet ble oppløst kort tid etterpå.
I 1963 møtte hun Brajesh Singh, en indisk kommunist. De fikk aldri lov å gifte seg, men hun omtalte ham som sin mann, og da han døde i 1966, reiste hun til India for at familien skulle spre asken hans i Ganges.
Avhopper
Etter å ha bodd med familien hans en tid, valgte hun å hoppe av til USA, noe som førte til internasjonale komplikasjoner. Da hun i april 1967 kom til New York City, holdt hun en pressekonferanse der hun fordømte farens regime og den sovjetiske regjeringen.
Den første tiden i USA bodde hun i Princeton i New Jersey, hvor hun underviste og skrev. I 1970 flyttet hun til Scottsdale i Arizona, hvor hun møtte William Wesley Peters. De giftet seg og fikk datteren Olga i 1971. Det var i denne sammenheng hun tok navnet Lana Peters. Også dette ekteskapet ble oppløst, og i 1982 flyttet hun sammen med datteren til Cambridge i Storbritannia.
Etter to år her returnerte hun til Sovjetunionen og slo seg ned i Tbilisi i Georgia, hvor hennes fars familie kom fra. Hun fikk sovjetisk statsborgerskap igjen. Hun beholdt sitt amerikanske statsborgerskap, og etter to år returnerte hun til USA. Hun døde 22. november 2011 i Richland Center i Wisconsin.
Laurdagskveld
Laurdagskveld er en norsk TV-film fra 1977, regissert av Eli Skolmen Ryg.
Manuskriptet ble skrevet av Åse Vikene, etter Tarjei Vesaas' novelle med samme navn, som ble utgitt i samlingen Vindane i 1952. Dreieboken ble skrevet av Per Moen, Knut Hoel og Eli Ryg. Laurdagskveld ble sendt i Fjernsynsteatret 25. oktober 1977. Kåre Kolberg hadde komponert musikken som ble brukt i filmen.
Handling
To småjenter, som er bosatt på en gard sammen med sine foreldre, venter utålmodige på at lørdagskvelden skal ta til. Far kommer trøtt og sliten hjem. Han og kona strir hardt og ensomt. Slitet sitter dypt i deres kropper. Mye arbeid gjenstår fortsatt på garden. De har heller ingen tid til hverandre. Lørdagskvelden er nærmest ødelagt. Foreldrene prøver likevel å dekke over og skape familiehygge. Barna vet, og iblant løser de dem ut av den vonde floken.
Syn
Jo Ørjasæter vurderte filmen slik i boka Fjernsynsteatret : til glede og forargelse: