cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elayne Angel
Tidlig karriere
Angel ble interissert i piercing etter et tilfeldig møte med en kvinne som hadde en brystvortepiercing på sammenkomsten renaissance faire i 1981. Gjennom denne personen ble hun involvert med piercingstudioet Gauntlet. Der ble hun ansatt, og var da en av de første profesjonelle piercerne i amerika. Senere jobbet hun for Gauntlet sine piercingstudioer i Los Angeles, New York og San Francisco.
Hun var den første til å motta masterprisen hos Gauntlet av Jim Ward. Senere har hun stått for å poppularisert piercinger som fourchette og lorum-piercing. Hun står også for mye av populariteten til tungepiercing.
Senere karriere
I 1993 åpnet Angel sitt eget piercingstudio, Rings of Desire, i French Quarter av New Orleans. Rings of Desire var det første piercingstudioet i Louisiana. Etter orkanen Katrina valgte Angel å stenge studioet sitt og flytte det til Mérida (Yucatán) i Mexico.
Uvdal I kraftverk
Uvdal I kraftverk er et vannkraftverk i Nore og Uvdal kommune i Viken fylke. Kraftverket ble satt i drift i 1966, og utnytter et fall på 585 meter fra Sønstevatn til Uvdal.
Det er installert to vertikale peltonturbiner på totalt 90 MW. Normal årsproduksjon er på ca. 320 GWh.
Kraftstasjonen er innsprengt i fjell.
Magasinet Sønstevatn er oppdemmet med en 320 meter lang og 41 meter høy steinfyllingsdam. Reguleringshøyden er 31 meter. Magasinet består av de tre tidligere vannene Sigurdstjern, Mevatn og Sønstevatn. Magasinkapasiteten er på 220 millioner m³. Ved full vannstand utgjør vannspeilet et areal på ca. 13 km².
Det overføres også vann fra Tøddølvatnet og Damtjødne samt flere bekkeinntak.
Kraftverket eies og driftes av Skagerak Kraft. E-CO Energi har en eierandel på 10 prosent.
Se også
Uvdal II kraftverk, Nore 1 og Nore 2.
Palmares
Palmares er navnet på flere steder:
Rød flatvikler
Utseende
En liten (vingespenn 12 – 15 mm), rødbrun vikler. Arten kjennes lett på at den har en stor, trekantet, skinnende hvit flekk ved framkanten av forvingen. Denne har også blålige tverrlinjer. Bakvingen er lyst gråbrun.
Levevis
Larven lever på busker og trær i rosefamilien, blant andre epletre, hagtorn, slåpetorn og rogn. Larven utvikler seg innenfor en innrullet bladkant. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli – august og kommer gjerne til lys. De skremmes også lett opp om dagen.
Utbredelse
Den er utbredt over hele Europa unntatt lengst i nord. I Norge er den funnet nord til Hordaland, og dessuten i Sør-Trøndelag.
Teenage Mutant Ninja Turtles
Teenage Mutant Ninja Turtles (forkortet TMNT, oftest bare kalt Turtles eller Ninja Turtles) er en amerikansk tegneserie skapt av Kevin Eastman og Peter Laird i 1984. Serien handler om de fire antropomorfe skilpaddene Leonardo, Donatello, Raphael og Michelangelo. Navnene hentyder til at de ble oppkalt etter de fire store malerne; Leonardo da Vinci, Donato di Niccolò di Betto Bardi, Rafael Sanzio og Michelangelo Buonarroti. De ble trent opp av deres sensei, Master Splinter, til å bli profesjonelle ninjakrigere. Det er laget en animert TV-serie som varte fra 1987 til 1996 på ti sesonger og 193 episoder. I 1997 kom det en ny Live-Action serie kalt Ninja Turtles: The Next Mutation som introduserte den nye kvinnelige Turtlen Venus de Milo. Den hadde kun en sesong med 26 episoder pluss en spesial krysstidsepisode med Power Rangers. I 2003 kom en ny serie som etter sju sesonger og 156 episoder er avsluttet. Kun sesong 1 og 2 er sendt i Norge. En DTV (Direct to TV) spesial er også laget der 2003-skilpaddene møter skilpaddene fra åttitallsserien. I 2012 kom en ny serie i 3D animasjon.
Tegneserie
Det hele startet i 1983 da Kevin Eastman og Peter Laird satt og så på TV og følte seg inspirerte. Kevin viste fram en tegning av en skilpadde iført en maske og et par Nunchukus festet på armene. Peter tegnet sin versjon og Kevin laget en tegning med fire stykk med hver sitt våpen. I 1984 fikk de utgitt sitt første blad av skilpaddene. Bladet var dedisert til Frank Miller og Jack Kirby.
I 1988 startet Teenage Mutant Ninja Turtles Adventures.
Videospill
Det er gitt ut flere Teenage Mutant Ninja Turtles-spill på en rekke plattformer. Mange av spillene har blitt portet til andre plattformer. Listen under viser den originale plattformen spillet ble gitt ut på.
En ny versjon av Arkade spillet har blitt laget for Xbox Live og PSN kalt Teenage Mutant Ninja Turtles: Turtles in Time Re-Shelled
Et nytt Brawler spill er blitt laget til Wii og PS2 kalt Teenage Mutant Ninja Turtles: Smash-Up!. Spillet er lisensert av ubisoft og er laget av game arts som har vært med på Super Smash Bros. Brawl og noen tidligere medlemmer at Team Ninja
Gosford Park
Gosford Park er en film fra 2001 regissert av Robert Altman. Manuset er skrevet av Julian Fellowes, basert på en idé av Altman og Bob Balaban.
Filmen er et kostymedrama som finner sted på et engelsk gods i 1932. En gruppe rike briter og deres to amerikanske gjester – alle ledsaget av tjenere – er samlet i «Sir William McCordles» hjem til en uke med fasanjakt. Et mord finner sted om natten, og filmen følger deretter et tradisjonelt «hvem gjorde det?»-mønster, og kombinerer elementer av britisk mordmysterium og comedy of manners.
Filmens egentlige tema er imidlertid en studie av det britiske klassesystem på 1930-tallet. Således står filmen i tradisjonen etter Jean Renoirs Spillets regler og den britiske fjernsynsserien Herskap og tjenere fra 1970-tallet. Mange underordnede temaer berøres også gjennom det komplekse forholdet mellom filmens rollefigurer, både ovenpå (herskapet) og nedenunder (tjenerskapet).
Den britiske sangeren, komponisten og skuespilleren Ivor Novello portretteres i filmen, som bruker flere av Novellos sanger. Handlingen og de øvrige personene er fiktive.
Handling
I november 1932 arrangerer den velstående engelske industri-magnaten Sir William McCordle, hans kone Lady Sylvia, og deres datter Isobel en fest på deres landsted, Gosford Park. Gjestene ankommer: Blant annet Sylvias søstre Louisa og Lavinia, og deres ektemenn Lord Raymond Stockbridge og kommandør Anthony Meredith;. Hennes tante Constance, grevinne av Trentham. Skuespiller Ivor Novello og en amerikansk film-produsent Morris Weissman, Lord Rupert Standish og Jeremy Blond. Fru Wilson, en husholderske, tildeler de besøkende rommene deres og legger merke til Robert Parks, Lord Stockbridge's tjener, som nevner å ha vokst opp ved et barnehjem.
Elsie var en av de mest erfarne blant tjenerskapet, og hjelper den mer uerfarne Mary MacEachran, hushjelp til Lady Trentham. Etter middagen mangler en sølv-kniv. Henry Denton, tjener for Weissman, gjør personalet mistenksomme med påtrengende spørsmål, og han har et seksuelt stevnemøte med Lady Sylvia sent på kvelden. Under en middag blir Sir William kjeftet på av lady Sylvia, og Elsie kommer til Williams forsvar - og avslører ved ett uhell deres affære. En ukjent mann bruker en stjålet kniv, og knivstikker Sir William. Liket blir snart oppdaget, og etterforsker Thompson og konstabel Dexter kommer for å undersøke. Henry besøker Lady Sylvia, men blir avslørt som en amerikansk skuespiller som later som han er Weissmans skotske tjener som forskning før en skuespiller-rolle.
Det oppdages at Sir William ble forgiftet før han ble knivstukket. Fru Croft, kjøkkensjef, forteller de ansatte om hvordan Sir William voldtok hans kvinnelige fabrikk-arbeidere. De kvinnene som blir gravide ble tvunget til å gi babyene deres til adopsjon, ellers mister de jobben. Etterforsker Thompson slipper gjestene, uten å intervjue det meste av personalet. Mary konfronterer Robert og gjetter at han begynte som Lord Stockbridge's tjener for å komme nærmere Sir William og drepe ham.
Rolf B. Wegner
Rolf Benjamin Wegner (født 27. oktober 1940) er en norsk jurist og tidligere politimester.
Han var riksadvokatfullmektig 1972–1974, undervisningsleder ved Politiskolen 1974–1980, politimester i Bodø samt sjef for Hovedredningssentralen Nord-Norge og Overvåkningstjenesten i nord 1980–1985, ekspedisjonssjef i Justisdepartementet og direktør for Fengselsstyret 1985–1990, leder for arbeidet med å forberede opprettelsen av Politihøgskolen 1990–1992, politimester i Bergen 1992–2001 og politimester i Politidirektoratet 2001–2010.
Wegner har skrevet flere lærebøker om juridiske og politifaglige emner, og bøker og artikler innen slekts- og lokalhistorie samt politi- og fengselshistorie.
Karrière
Wegner ble cand.jur. i 1967 og begynte karrièren som dommerfullmektig i Horten (1967–1969). Han var deretter politifullmektig ved Romerike politikammer (1969–1972) og riksadvokatfullmektig (1972–1974).
Fra 1974 til 1980 var han politiadjutant og undervisningsleder ved Politiskolen. I 1980 ble han utnevnt til politimester i Bodø, og samtidig sjef for Hovedredningssentralen Nord-Norge og Overvåkningstjenesten i nord. Fra 1985 til 1990 var han ekspedisjonssjef i Justisdepartementet og direktør for Fengselsstyret, dvs. øverste leder for det norske fengselsvesenet. Fra 1990 til 1992 var Wegner sjef for Politihøgskoleprosjektet og ledet arbeidet med å forberede opprettelsen av Politihøgskolen.
Fra 1992 til 2001 var Wegner politimester i Bergen. I Bergen var Wegner kjent for å gå ut på gatene og snakke med folk. Han ble også kjent for å bruke tversoversløyfe.
I 2001 gjennomgikk politiet en omorganisering som medførte større distrikter og færre politimestre. Wegner søkte om jobben som politimester for Bergen og Hordaland, men jobben gikk til Vidar Refvik, som var ekspedisjonssjef i Justisdepartementet. Wegner fratrådte stillingen som politimester i Bergen ved årsskiftet 2001–2002, og var deretter fristilt politimester som sto til disposisjon for Justisdepartementet og Politidirektoratet, frem til han gikk av med pensjon i 2010. I denne perioden og senere har han skrevet flere fagbøker om politistrategi og strafferett.
Fagereng-saken
Wegner spilte en sentral rolle i den såkalte Fagereng-saken på 1990-tallet, da han prøvde å forhindre det som senere ble kjent som et justismord.
Bakgrunnen for saken var at daværende rådmann i Bergen Ragnar Fagereng og hans familie ble terrorisert av en torpedo. Politiet mistenkte at ekteparet Fagerengs anmeldelser av innbrudd og tyverier var et forsøk på forsikringssvindel. Ragnar Fagereng og hans ektefelle ble dømt i byretten. Ragnar Fagereng ble senere frikjent i lagmannsretten. Ektefellen Anne-Grete Fagereng ble dømt til fengsel for forsikringssvindel og falske anmeldelser også i lagmannsretten.
Wegner mente at ekteparet Fagereng var uskyldige og forsøkte å overbevise underordnede tjenestemenn om å stanse straffeforfølgelsen av ekteparet. Dette førte til at Wegner ble kritisert for å blande seg inn i og forsinke etterforskningen av Ragnar Fagereng. En anmeldelse av Wegner til SEFO fra seks underordnede tjenestemenn ble henlagt av Riksadvokaten etter bevisets stilling. Wegner var parallelt svært populær blant innbyggerne i Bergen. Da det ble kjent at hans etterfølger skulle gå av i 2004, viste en undersøkelse i BA-parlamentet at mer enn 60 % av bergenserne ønsket Wegner tilbake som politimester.
I 2006 fortalte torpedoen Stian Njøten at han hadde terrorisert familien Fagereng og lurt politiet til å etterforske Ragnar Fagereng og hans kone. Ifølge Njøten var ekteparet Fagereng uskyldig i alle anklagene. I 2010 ble Fagereng-saken besluttet gjenopptatt av Gjenopptagelseskommisjonen. I Agder lagmannsrett ble Anne-Grete Fagereng i 2011 frikjent på alle punkter. I et forlik med Justisdepartementet i 2014 ble hun tilkjent over 3 millioner kroner i erstatning.
Utmerkelser
Wegner ble i 1997 utnevnt til storridder av Den islandske falkeorden. I 2002 ble Wegner tildelt Politiets hederskors.
Han fikk Klar Tale-prisen i 1996, etter at Bergenspolitiet hadde godkjent demonstrasjon mot den kinesiske presidenten under dennes besøk i byen. Da han ble spurt om han var klar over at kinesiske myndigheter ikke liker demonstrasjoner, svarte han at «her i Bergen er det jeg som bestemmer».
Han ble i 2001 «årets bergenser» i en kåring i regi av Bergensavisen.
Han er også ridder av Juristforeningen ved Universitetet i Bergen og æresmedlem av Det Medicinske Blæse- et Spadser Ensemble.
French Quarter
French Quarter (også kjent som Vieux Carré) er det eldste og mest kjente nabolaget i New Orleans, Louisiana. Det ble grunnlagt av Jean-Baptiste Le Moyne i 1718.
Nabolaget er omgitt av mange eldre og historiske bygninger og landemerker.
Port de Barcelona
Port de Barcelona («Barcelona havn») er hovedhavna til den katalanske byen Barcelona, og ligger mellom munningen til elva Llobregat og bydelen Barceloneta.
Det store antallet turister i byen har gjort havna til Middelhavets viktigste, og verdens nest viktigste, havn for cruiseskip. Den er også en av Middelhavets viktigste havner for frakt av gods. Havna huser fire ulike aktiviteter: cruiseskip, ferjer og sportsbåter og frakt av gods. Hver av disse aktivitetene har sitt eget område.
Havna skal utvides ved å flytte munningen til Llobregat to kilometer sørover. Dette vil gi den fem nye terminaler en brygge på 1 300 meter som skal gi plass til de store cruiseskipene.
Matlaging
Matlaging er å tilberede næringsmidler til mat. Det omfavner en rekke forskjellige metoder, redskaper og kombinasjoner av ingredienser for å forbedre smaken og/eller fordøyeligheten til maten. Matlaging innebærer vanligvis utvelgelse, utmåling og blanding av ingredienser i en bestemt rekkefølge for å oppnå det ønskede resultatet
Matlaging er ofte en del av nasjonal og kulturell identitet; se også Kategori:Mat etter område.
Når det gjelder kulturplanter har enkelte begreper forskjellig betydning i botanikk og i matlaging. Dette gjelder begrepene «frukt», «bær» og «nøtt». Begrepet «grønnsak» benyttes innen matlaging, men har ingen botanisk betydning.
Ungarsk
Ungarsk (ungarsk: magyar nyelv [ˈmɒɟɒrˈ]) er et finsk-ugrisk språk som tales av omkring 14,5 millioner mennesker, hvorav 10 millioner i Ungarn, hvor det er offisielt språk. Ungarsk tales også i tilgrensende områder i Romania, Slovakia, Serbia, Kroatia og Slovenia (alt områder tapt etter første verdenskrig); dessuten i Østerrike. I Østerrike-Ungarn var ungarsk (sammen med tysk) et av de to offisielle språkene.
Ungarsk er et agglutinerende språk, der bøynings- og avledningsendene blir lagt til ordstammen både foran, bak og begge samtidig. Svært få ord er lånt fra andre språk; «telefon», «bank» og «posta» er eksempel. Ord som datamaskin («számítógép») og kamera («fényképezőgép») viser at ungarsk i høy grad står imot lån av ord fra andre språk. De fleste lån kommer fra slaviske språk og tyrkisk.
Ungarsk er lett å uttale, idet hver bokstav uttales selv når flere vokaler står sammen. Språket har derfor ikke diftonger. Tallet på språklyder og tallet på bokstaver i alfabetet er derfor like. Det som gjør språket svært vanskelig som fremmedspråk er tallet på kasus (18) og den store frekvensen av unntak fra grammatiske regler. Når det gjelder tempus (verbalbøyning i forhold til ytringsøyeblikket), er ungarsk relativt enkelt. Bruken av modus (verbalkategori som uttrykker meninger, følelser, ønsker eller påbud) er derimot stor, noe som gjør det enda vanskeligere for fremmedspråklige å forstå de mange nyansene i det ungarske språket.
Qubadlı (distrikt)
Qubadlı er et distrikt (rayon) i Aserbajdsjan. Distriktets areal er 802 km². I 2009 hadde Qubadlı 37 400 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Qubadlı.
Jordbærflatvikler
Jordbærflatvikler Acleris comariana er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae). Det normerte norske navnet viser til at den viktigste næringsplanten er jordbær, i tillegg til noe myrhatt.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 14 – 16 mm), mer eller mindre brunlig vikler. Den er ganske variabel i fargen, men har nesten alltid en stor, trekantet, mørk flekk ved framkanten av forvingen. Når sommerfuglen hviler, virker den ganske flat med klokkeformet omriss. Arten er vanskelig å skille fra buskflatvikler (Acleris laterana) på utseendet alene.
Levevis
Larven lever på jordbær Fragaria spp., både ville og dyrkede, og på myrhatt Comarum palustre. Den lever mellom sammenspunne blader, og kan gjøre noe skade i jordbærdyrking. Arten har to generasjoner hvert år, de voksne sommerfuglene flyr i juni – juli og i oktober – november.
Utbredelse
Arten finnes over det meste av Europa, unntatt i sørøst, og også i Kina, Japan, Øst-Sibir, Korea og Nord-Amerika. Det er uklart om den også finnes i de vestlige delene av Asia. I Norge er den funnet nord til Troms.
Rosenhoff
Rosenhoff, i eldre navn også skrevet Rosenhof, er et boligstrøk i Bydel Grünerløkka Oslo, altså som del av de tradisjonelle arbeiderstrøkene på Østkanten i byen. Rosenhoff ligger nordvest for Carl Berner (strøket omkring Carl Berners plass), nord for Rodeløkka, sør og øst for parkområdet Torshovdalen og vest for Sinsenbyen. Strøket som er bygd på grunnen til den tidligere løkken Rosenhoff, er trekantformet, og avgrenses av Mailundveien i nordvest, Rosenhoffsgata i sør, og Trondheimsveien i øst. Trikken går også gjennom denne delen av Trondheimsveien, og Sinsenlinjen har et trikkestopp på nettopp Rosenhoff holdeplass.
I 2009 bodde det 1505 personer på Rosenhoff. Boligene ble bygd ut av kommunen etter en brann og et vedtak i 1913 og var tiltenkt å romme 1200 personer i en- og to-romsleiligheter med kjøkken og fellestoaletter på gangen. Sentralt i strøket ligger Rosenhof skole som åpnet i 1917 og ble nedlagt i 1984. Lokalene ble da tatt i bruk som barnehage og siden senter for norskundervisning for fremmedspråklige under navnet Oslo Voksenopplæring Rosenhof. Området har også hatt industri, blant annet trykkerivirksomhet. Rosenhoff Idrettslag ble stiftet 1931, men driver i dag bare Rosenhoff Hockey som ble dannet i 1953.
Béla Kun
Bakgrunn
Han kom fra en jødisk familie fra enkle forhold. I 1904 endret han etternavnet fra Kohn til den mer ungarske navneform Kun. Han studerte en tid fra 1905 ved universitetet i Kolozsvár. Han ble senere avismann i Nagy-Várad.
Politisk engasjement
Han sluttet seg på denne tid til sosialismen. Han nyorganiserte sosialistpartiet i Koloszvár og var en kort tid assisterende leder av byens arbeiderforsikringskasse, men ble avskjediget på grunn av underslag.
I mai 1913 giftet han seg med Iren Gal, en musikklærerinne av middelklassebakgrunn.
Kun kjempet for Østerrike-Ungarn under første verdenskrig, og ble tatt som krigsfange og ført til Russland, hvor han ble kommunist. Under oppholdet i Russland ble han flytende i russisk. Han talte også tysk flytende, og klarte seg på engelsk. I desember 1918 ble han repatriert og dro tilbake til Ungarn, hvor regjeringen var svekket etter krigen, og i tillegg måtte ta hånd om store antall flyktninger fra landområder som var gått tapt under krigen. Béla Kun begynte å utgi «Den røde avis». Han ble raskt arrestert av grev Mihály Károlyis regjering, men i all forvirring etter krigsslutt ble han løslatt den 21. mars 1919.
Béla Kun dro i eksil til Wien i Østerrike, som da også var styrt av sosialdemokrater, og vendte senere tilbake til Russland. Kun ble der leder for den regionale revolusjonære komité på Krimhalvøya, som var heftig omkjempet under den russiske borgerkrig og i en tid var et tilholdssted for den antibolsjevikiske hvite armé. Det var på Krim at Den hvite armé anført av general Wrangel førte sin siste forsvarskamp mot Den røde armé i 1920. Kun henrettet der med Lenins tilslutning om lag 50 000 «hvite» krigsfanger og sivilister. De hadde overgitt seg mot løfter om amnesti. Mens han styrte på Krim gjennomførte han massearrestasjoner, henrettelser og andre overgrep, såkalt «rød terror». Dette kostet mellom 60 000 og 70 000 av Krims innbyggere livet ved skyting.
I Sovjetunionen tok han sovjetisk statsborgerskap, og han ble et ledende medlem av kommunistpartiet og Komintern. I denne egenskap dro han til Østerrike for å gi råd til kommunistene der. Han benyttet da dekknavnene Emmerich Schwarz, Elemér Schwarz og Imre Schwarz.
Han ble beskyldt for trotskisme og henrettet på slutten av 1930-tallet under Josef Stalins utrenskninger.
Serech myrene
Serechmyrene er en rekke med myrer i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Disse myrene lå i Sirions pass hvor mange av Beleriands slag ble utkjempet.
Serech myrene lå der hvor elvene Sirion og Rivil møttes, og myrene var fanget i en klemme skapt mellom fjellene Ered Wethrin og Dorthonions høyland.
I løpet av slaget Dagor-nuin-Giliath ble Morgoths orker fanget i disse myrene i ti dager, og der ble de drept av Fëanors sønner.
I slaget Dagor Bragollach var det Finrod Felagund som ble fanget i myrene, og hadde det ikke vært for den modige Barahir ville Finrod ha møtt døden der.
I slaget Nirnaeth Arnoediad, skapte Huor og Húrin sammen med resten av de gjenlevende mennene fra Dor-lómin en levende vegg over Serechmyrene for å beskytte kong Turgon av Gondolins tilbaketrekning. Turgon tok med seg de fleste av de gjenlevende noldoene med seg. Der ble de alle drept, ved unntak av Húrin som klarte å rømme.
Kvalifisering til EM i fotball 2004
Kvalifiseringa til EM i fotball 2004 ble spilt mellom september 2002 og november 2003. 50 landslag ble delt inn i ti grupper hvor hvert lag spilte hjemme og borte mot hvert lag. Laget som kom på 1.-plass ble direktekvalifisert til mesterskapet, mens laget som kom på 2.-plass måtte spille play-off mot et annet lag som kom på 2.-plass. Vertsnasjonen var direktekvalifisert.
Trambaix
Trambaix er et trikkenettverk som knytter sammen Baix Llobregat med sentrum av Barcelona i Catalonia, Spania. Det åpna 5. april 2004. Trambaix har tre linjer, T1, T2 og T3. Alle lenjene starter ved Plaça Francesc Macià og ender opp henholdsvis ved stasjonene Bon Viatge, Sant Martí de l'Erm og Sant Feliu-Consell Comarcal.
Trambaix er en del av «Barcelona Tramvía»-systemet, og komplementer Trambesòs som går i den sørøstlige delen av byen.
Eksterne lenker
Tram Straßenbahn Barcelona
Tapper
Det finnes tre forskjellige typer tapper. Den ene typen er mest følsom for lys vi opplever som fiolett med bølgelengder rundt 420 nm. Disse kalles ofte S-tapper. De to andre typene tapper er relativt like og mest følsomme for lys vi opplever som grønt eller grønnaktig. Disse refereres til som L-tapper som er mest følsomme for lys rundt 564 nm og M-tapper som er mest følsomme rundt 534 nm.
Følsomhetskurvene for tappene er klokkeformede og overlapper betydelig. Det innkomne signalspekteret blir dermed i øyet redusert til tre verdier gitt av responsen til de tre typene tapper, ofte kalt tristimulusverdier. Fordi de tre sensitivitetsområdene overlapper, er det for eksempel umulig å stimulere bare M-tappene uten å stimulere både S- og L-tappene også. Mengden av alle mulige kombinasjoner av tristimulusverdier er begrenset av responsen mot spekteret og definerer det menneskelige fargerom. Man har estimert at mennesker klarer å skjelne omtrent 10 millioner forskjellige farger fra hverandre.
Staver
Staver er cellene i øyet som oppfatter lys og mørke. Stavene er en av to typer reseptorer på netthinnen, og ser ut som små, kompliserte tårn. Stavene er lengre enn tappene og er flatere i enden. I selve synsgropen finnes ingen staver, men utenfor synsgropen finnes derimot flere staver enn tapper.
Stavene er aktive når det er svak belysning og gir oss mørkesynet.
Netthinnen er dekket av omtrent 120 millioner staver og 6 millioner tapper.
George Strait
George Harvey Strait (født 18. mai 1952 i Poteet, Texas, USA) er en amerikansk countryartist som har blitt populær for sin western swing, bar ballader og honky-tonk musikk. Strait går også under tilnavnene «King George» og «King of Country». Mange kritikere hevder også at han er «en levende legende».
Biografi
George Strait ble født i Poteet, Texas, den 8. mars i 1952. Faren var lærer og farmer. Mora forlot familien mens barna ennå var små. Hun tok med seg datteren, men lot sønnen bli igjen hos faren. George fullførte high school på slutten av 1960-årene og begynte på college, men sluttet og stakk av med sin high school-kjæreste, Norma. I 1971 ble han innrullert i det militære og et par år senere ble han stasjonert på Hawaii, der han spilte i countrymusikk gruppa Rambling Country, som var sponset av hæren. Strait forlot hæren i 1975 og returnerte til Texas for å studere landbruk ved Texas State University i San Marcos. På denne tiden dannet han også sitt eget countryband, kalt Ace in the Hole.
Ace in the Hole laget noen få album mot slutten av 1970-årene for D Records, et lite uavhengig plateselskap i Dallas. Det ble imidlertid ingen suksess. I 1979 møtte Strait bareieren Erv Woolsey, som tidligere hadde jobbet for MCA Records. De ble venner og Woolsey inviterte flere ledere fra MCA for å høre på Strait, noe som resulterte i en platekontrakt med MCA i 1980.
Straits første singelplate, Unwound, kom på markedet på vårparten i 1981 og klatret inn på Topp-10 listen. Oppfølgeren, Down and Out, nådde 16.-plass på listen, men If You're Thinking You Want a Stranger (There's One Coming Home) nådde 3.-plass tidlig i 1982. Litt senere samme året nådde Fool Hearted Memory 1.-plass på listen, og senere fikk Strait 17 låter til inn på 1.-plass på listen i løpet av 1980-årene. Suksessen hans har også fortsatt like inn på 2000-tallet.
Diskografi
Alle album er utgitt på plateselskapet MCA (MCA Nashville).
Studioalbum
A Albumet slippes 1. april 2008.
Austrheim Mannskor
Austrheim Mannskor er et mannskor tilhørende i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. Koret ble stiftet i 1927, har hatt fra 20 til 40 medlemmer og synger alt fra drikkeviser til kirkemusikk. Mannskoret er medlem av Norges Korforbund.
Sigerfjord kirke
Sigerfjord kirke ligger i Sigerfjord i Sortland kommune i Nordland. Kirka er ei langkirke i tre. Den har 280 plasser, og ble innviet 17. mai 1933. Arkitekt for kirka var Harald Sund.
Sigerfjord kirke har en St. Olavsfigur fra 1400-tallet.
Den ene av de to kirkeklokkene var i sin tid gitt av Hedly Ridderseth
Ved kirka står en bauta over falne i andre verdenskrig, reist i 1947 av Sigerfjord Sjømannsforening.
Sortland kirke
Sortland kirke ligger på Sortland i Nordland. Kirka er ei lang korskirke i tre i nygotisk stil. Byggingen begynte i 1899 og kirka ble innviet 26. juli 1901. Den har 840 plasser. Arkitekt for kirka var Carl Julius Bergstrøm, og byggmester var O. Scheistrøm.
Sortland kirke er først nevnt i skriftlige kilder i 1370. En kilde i 1408 forteller at kirka på Sortland var tilegnet helgnene St. Mikhael og St. Dionysos. Trondhjems Reformats 1589 forteller at Sortland kirke var annekskirke under Hadsel og at den ble betjent av presten som bodde på Hadsel. (Kilde: Lofoten og Vesterålens historie.)
Granflatvikler
Granflatvikler (Acleris abietana) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae).
Utseende
En ganske stor (vingespenn 18 – 25 mm), brunspraglete vikler. Forvingene er ganske utvidet nær roten (markerte "skuldre") og nesten rektangulære. De er spraglet i brunt eller gråbrunt. Bakvingen er lyst brunlig.
Levevis
Larvene lever på granbar, der de utvikler seg mellom sammenspunnet bar i juli – august.
Utbredelse
Den har en forholdsvis begrenset utbredelse i Nord- og Øst-Europa. I Norge er den utbredt nord til Hordaland og den nordlige delen av Oppland.
Ludvig IX av Frankrike
Ludvig IX av Frankrike (født 25. april 1214 eller 1215 i Poissy i Frankrike, død 25. august 1270 ved Tunis usikre datoer ), også kalt for Sankt Ludvig, var konge av Frankrike fra 1226 og til sin død.
Ludvig IX levde ganske spartansk og viet seg meget til bønn. Han lot oppføre Sainte-Chapelle i Paris for å huse Kristi tornekrone.
Mye av det man vet om hans liv stammer fra Jean de Joinvilles berømte biografi, Livet til Sankt Ludvig. Forfatteren var en nær venn, fortrolige, og «counselor» (veileder) for kongen, og deltok også som et vitne ved den pavelige likskue på Ludvigs liv som endte med hans kanonisering i 1297 ved pave Bonifatius VIII.
Bakgrunn
Ludvig var av Huset Capet og sønn av kong Ludvig VIII og Blanka av Castilla. Dronning Blanka var datter av kong Alfonso VIII av Castilla (1170-1214) og Eleanor Plantagenet av England, datter av kong Henrik II av England (1154-89). Henrik II var dattersønn av den hellige kong David av Skottland, og det betyr at hans mor, den hellige Margareta av Skottland, var Ludvigs tipptipptippoldemor.
Moren som regent 1226-1234
Ludvig var 11 år da hans far døde i 1226 og ble selv kronet til konge samme år i katedralen i Reims, landets kroninskirke. På grunn av hans unge alder styrte hans mor, Blanka av Castilla, som regent inntil 1234 hvor Ludvig ble ansett for å være gammel nok til å styre på egne vegne. Hun fortsatte som en viktig rådgiver for kongen inntil sin død i 1252.
Tofua
Tofua er en vulkansk øy i øygruppen Tonga i det sørlige delen av Stillehavet. I 1774 seilte James Cook forbi øya, den første europeer som gikk iland var William Bligh i 1789, etter mytteriet på Bounty. Øya er idag ubebodd.
Ludvig IX av Frankrike
Ludvig IX' styre
Ludvig gjorde slutt på Albigenserkorstoget i 1229 etter å ha signert en avtale med hertug Raymond VII av Toulouse som renvasket den sistes far, Raymond VI av Toulouse, for beskyldningen om ha drept en predikant på misjon for å konvertere katarene.
Ludvig IX levde et fromt og asketisk liv, uten bigotteri. Han var upartisk og overbærende i sin rettspraksis, sto fast på den enkeltes rett, fra konge til bonde; en skarpsindig og troverdig statsmann; en fredens mann og en tapper soldat. Hans audienser ble berømte; de var åpne for alle og ble holdt under en eik i skogen i Vincennes. Kongen var ikke for stor på det til å besøke de syke og fattige i deres egne elendige hjem. Han vasket også tiggernes føtter, og daglig bespiste han hundre fattige.
Da en av hans flamske adelsmenn hadde hengt tre barn for ulovlig jakt på harer i sin skog, fengslet Ludvig ham og nektet ham retten til å bli dømt av sine likemenn, siden de trolig ville ha støttet hengningene. I stedet ble han stilt for den ordinære domstolen, som dømte ham til døden. Kongen sparte hans liv, men ila ham en bot så stor at størstedelen av hans eiendom gikk med. Disse pengene brukte kongen til religiøse og veldedige formål. Noen ganger kunne hans hoffmenn klage over at han brukte så mye tid i bønn. Han svarte at de tilbrakte mye mer tid med gambling og jakt.
Hver morgen gikk Ludvig til messe, under kappen bar han fransiskanerdrakt som tertiar. Han pisket seg selv metodisk for å døyve sin sterke og veldokumenterte appetitt på sex, mat og lystbetont prat. Han brakte karteuserne til Paris og ga dem palasset Vauvert. Han reformerte det franske rettsvesenet og forbød for eksempel rettslige tvekamper og utbytting av de vergeløse. I 1230 forbød han all åger og ville ikke en gang tillate jødene, som til da hadde vært fritatt for forbudet, å fortsette med den praksisen. I 1263 gjorde han gjennom en myntreform Frankrike til den mektigste staten i Europa.
Ludvig stilte begge tiggerordenene, fransiskanerne og dominikanerne, under sin beskyttelse, og tiggermunker som de hellige Thomas av Aquinas og Bonaventura var gjester ved hans bord. En gang da Thomas var gjest ved kongens bord, falt han i tanker og glemte omgivelsene fullstendig. Til alles forskrekkelse slo plutselig den digre munken (han hadde blitt svært korpulent med årene) neven i bordet og erklærte: «Det var slutten på manikeernes kjetteri!» En vennlig irettesettelse fra hans prior ble fulgt av broder Thomas' unnskyldning. Kongen syntes ikke å reagere, og øyeblikkelige kom det en skriver til for å notere ned hans argumenter.
Korstog
Død: Kong Ludvig døde i nærheten av Tunis på sin siste ekspedisjon. Dødsårsaken har tradisjonelt blitt antatt å være på grunn av utbruddet av en pest, men moderne historikere mener at årsaken heller var dysenteri.
Ludvig IX ble etterfulgt av sin sønn, Filip III av Frankrike.
En del av innvollene hans ble begravd i Tunis. En gravstein over dette står fremdeles. Andre deler av ham ble fraktet i en urne og plassert i basilikaen i Monreale nær Palermo, hvor den fortsatt står. Selve liket ble tatt med, etter et kort tid i basilikaen San Domenico i Bologna, til Frankrike og begravd ved det kongelige franske gravstedet på Saint-Denis. Hans gravstein i Saint-Denis er et praktfullt forgylt messingmonument som ble formgitt på slutten av 1300-tallet. Det ble smeltet ned i løpet av den franske religionskrigen, også kalt for hugenottkrigen, og da forsvant også kongens lik. Kun en finger ble reddet og den blir oppbevart i Saint-Denis.
Helgen
Pave Bonifatius VIII erklærte Ludvig for helgen i 1297 og han er den eneste franske monark som noen gang er blitt helligkåret.
Barentshavet
Havet har fått sitt navn etter den nederlandske oppdageren Willem Barents som ledet flere ekspedisjoner til området.
Geografi
Barentshavet dekker et areal på 1,4 mill. km². Kvitsjøen, som skiller Kolahalvøya fra det øvrige Nordvest-Russland regnes ikke til Barentshavet, mens Petsjorahavet mellom Novaja Semlja og fastlandet gjerne regnes med.
Fiskevernsoner
Det meste av Barentshavet ligger innenfor Norges og Russlands økonomiske soner, samt fiskevernsonen ved Svalbard.
Før avtalen om delelinjen kom på plass i 2011 ble et mindre område, kalt Smutthullet, åsted for konflikter mellom mellom norske og russiske myndigheter på den ene siden og fiskere fra tredjeland på den andre.
Økonomiske soner
Grensedragning mellom norsk og russisk økonomisk sone ble avklart i 2010. Norge ville bruke samme prinsipp som er brukt i Nordsjøen, nemlig midtlinjeprinsippet, som tilsier at grensen trekkes midt mellom nærmeste norske og russiske kyst. Russland hevdet sektorprinsippet, som innebar at grensen legges langs en linje (meridian) mellom nordpolen og et punkt på territorialgrensen utenfor norsk-russisk landgrense. På denne måten oppsto et stort omstridt område i Barentshavet.
På 1970-tallet ble det under daværende havrettsminister Jens Evensen innledet forhandlinger med Sovjetunionen om grensedragning i Barentshavet. Forhandlingene resulterte i en midlertidig avtale, gråsoneavtalen.
Under en seremoni i Murmansk 15. september 2010 undertegnet utenriksministrene Jonas Gahr Støre og Sergej Lavrov en avtale om delelinje og samarbeid i Barentshavet mellom Norge og Russland. Statsminister Jens Stoltenberg og Russlands president Dmitrij Medvedev var til stede ved undertegnelsen. Avtalen trådte i kraft 7. juli 2011, etter at avtalen var godkjent av de to landenes nasjonalforsamlinger og på den 30. dag etter at ratifikasjonsdokumentene var utvekslet på Akershus slott.
Trambesòs
Trambesòs er et trikkenettverk i Catalonia som knytter sammen Sant Adrià de Besòs og Badalona med Barcelona. Den opprinnelige linja, T4, åpna 8. mai 2004 og går fra Ciutadella-Villa Olímpica til Sant Adrià de Besòs. Den andre linja, som åpna 13. oktober 2006, heter T5 og går fra Glòries til Gorg i Badalona.
Barentshavet
Havstrømmer
Barentshavet påvirkes utenfra av tre ulike havstrømmer. Den norske kyststrømmen løper langs kysten av Finnmark, Kola og Novaja Semlja og bringer relativt varmt vann med lav saltholdighet inn i Barentshavet. Inn gjennom Bjørnøyrenna går ei grein av Svalbardstrømmen med varmt, atlantisk vann. Atlanterhavsvannet har en høg saltholdighet (>35 promille) og en temperatur på mellom 3,5 og 6,5°. Kaldt, arktisk vann strømmer inn i Barentshavet fra nordøst mellom Frans Josef land og Novaja Semlja og i noen grad mellom Frans Josef land og Svalbard.
Trambesòs
Trambesòs er en del av «Barcelona Tramvía» og komplementerer Trambaix, som går i den sørvestlige delen av Barcelona.
Barentshavet
Havstrømmer
I vest ligger Havforskningsinstituttets målestasjon på Ingøy like nord av Hammerfest. Her er havet 290 meter dypt i Ingøydjupet med overflatevannet som en blanding mellom atlantisk vann fra nordvest, og kystvann som kommer fra sørvest. Atlanterhavets saltholdige vann strømmer rundt Tromsøflaket og østover, hvorpå det trenger innover Ingøydjupet fra nordvest. Overflatetemperaturen er typisk ca. 4-5 °C om vinteren og 7-9 °C om sommeren. Saltholdigheten veksler i overflaten mellom 34 og 34,5. I atlantiske lag under 150 meter er temperaturen i juli om lag 5,8 °C, og i januar med 5,0 – 5,4 °C, mens saltholdigheten er om lag 34,5 hele året. Først på om lag 275 meters dyp når saliniteten opp i 35.
Trambesòs
Eksterne lenker
Tram Straßenbahn Barcelona
Barentshavet
Havstrømmer
Tabellen nedenfor viser målte temperaturer og saltinnhold ved 1 meter dybde og 150 meter de siste årene fordeler seg slik:
I løpet av vinteren skjer det en vertikal blanding av vannmassene i Barentshavet som bringer næringsrikt dypvann opp til overflata og blir tilgjengelig for planteplankton utover våren og sommeren. Om sommeren stabiliserer vannmassene seg; i områder med vinteris ved at isdekket smelter og gjør overflatelaga mindre salte, i den isfrie delen ved at sola varmer opp overflatelaget. Kombinasjonen av vertikal omrøring om vinteren og sjiktning om sommeren gjør Barentshavet til et område med optimale forhold for planteplankton i sommermånedene.
Isdekket har sin største utbredelse i mars til mai, og med et minimum i månedene august til september. Det er målt store variasjoner fra år til år med hensyn til vanntemperatur og isdekke. Den viktigste årsaken til variasjonene ser ut til å være styrken på Svalbardstrømmen.
Reduksjon av den arktiske havisen og endringer i Barentshavet
På grunn av den globale oppvarmingen har temperaturen i Arktis økt tre ganger mer enn det globale gjennomsnittet. Det har vært en oppvarming på 2 °C siden 1970-årene og havisen om sommeren har vært redusert med et gjennomsnitt på { 40 %. I tillegg er tykkelsen av isen i store områder redusert.
Den økende andelen isfritt vann på havoverflaten har ført til større absorpsjon av solstråling, og dermed en ytterligere oppvarming og smelting av mer is. Dette har gitt en økning av havtemperaturen og redusert isdannelse om vinteren. Etter 1988 har påvirkning på grunn av is-albedo-tilbakekobling vært større enn bidraget fra ytre påvirkninger. At denne tilbakekoblingsmekanismen har fått så stor betydning, tyder på at ikke-lineære effekter gjør seg gjeldende.
De norske forskerne Sigrid Lind, Randi Ingvaldsen og Tore Furevik har publisert en forskningsartikkel i 2018 som forsøker å forklare utviklingen i Arktisk og Barentshavet. I korthet går dette ut på at sjøisen i Arktis dominerer området, og at noe av denne spres ut i Barentshavet om vinteren. Isen i nord virker som en barriere som forhindrer at varme overføres til havet fra atmosfæren og reflekterer sollyset om sommeren. Dette gjør at Arktis er kjølig også om sommeren. Når sjøisen smelter forårsaker det at det dannes et lag med ferskvann i Barentshavet som ikke blander seg så godt med saltvannet under. Dessuten er dette laget lettere og holder seg derfor i overflaten. Derimot er vannet som kommer med Golfstrømmen fra Atlanterhavet både varmere, saltere og er bedre blandet nedover i dybden. Barentshavet inneholder dermed vann med forskjellige egenskaper, og det dannes et vannlag mellom disse. Overflatevannet fra Arktis og sjøisen gjør at Barentshavet blir kaldt, mens det blir varmet opp nedenfra av det tyngre atlanterhavsvannet. Disse forskjellige vannmassene blir ikke blandet sammen særlig mye, og overflatevannet i Barentshavet holdes dermed kalt og med stort innhold av ferskvann, dermed får det også anledning til å fryse til om vinteren.
Lagdelingen i Barentshavet har i henhold til de norske forskerne vært «bemerkelsesverdig stabil» frem til 2011, men at lagdelingen mer og mer forsvant etter dette. Det har også vært store og kraftig reduksjon av den arktiske sjøisen. Dessuten ble det en reduksjon av isfjell som flyter i Barentshavet, noe som er tilskrevet å ha forårsaket mindre tilførsel av ferskvann i farvannet. Forskerne mener ikke at dette i seg selv er et vippepunkt, men at det forklarer at gjengfrysning og dannelse av ny sjøis om høsten blir vanskeligere: «Økt tilstrømning av Atlanterhavet har nylig utvidet området der sjøis ikke kan dannes, noe som fører til reduksjoner i sjøisutbredelsen.» Dette både på grunn av varmere farvann og økt saltinnhold. Barentshavet vil derfor ikke lenger være et havområde med adskilte vannmasser fra Atlanterhavet og Arktisk, men det vil blitt en del av Atlanterhavet.
Isfjell
På Svalbard kalves det isfjell fra flere breer. Disse driver med havstrømmene sørover eller går på grunn og blir stort sett liggende stille til de smelter. Mange isfjell på vei sørover passerer på østsiden av Bjørnøya, men blir tatt av havstrømmer og brakt nordover igjen på vestsiden av Bjørnøya. Det er observert isfjell ved kysten av Finnmark i 1881 og 1929. Hendelsen sommeren 1881 skjedde etter en langvarig periode med nordlige vinder. Isfjell fra breer på Franz Josef land og Novaja Semlja kan komme inn mot Kolahalvøya og Øst-Finnmark.
Biologi
Barentshavet har med sitt arktiske klima et relativt lite artsmangfold, men en høg biomasseproduksjon. Oppveksten av planteplankton om våren og sommeren gir grunnlag for store mengder dyreplankton og krill, som igjen er basis for sild og lodde. Viktige beitearter av hoppekreps omfatter raudåte, ishavsåte og feitåte. I oppvarmingsperioden 2005-10 ble stadig større mengder varmt atlantisk vann, egg og yngel av havdyr transportert inn i Barentshavet. Flere atlantiske arter vandret inn til fjordene på Svalbard, deriblant torsk og sild. Også silda beiter på loddeyngel. Øverst i næringsnettet er torsk den økonomisk sett viktigste arten, men Barentshavet har også viktige bestander av sei og hyse. En svært viktig art er også den arktiske polartorsken. Ved Bjørnøya er det på 2000-tallet igjen observert blåskjell, etter 5000 års fravær i området. I varmeperioden etter yngre dryas er blåskjell kjent fra fossilfunn langs hele nordkysten av Spitsbergen for 9 400 år siden, med maksimal utbredelse i et antatt klimatisk optimum for omkring 7 250 år siden. De siste funnene daterer seg til 5 300 år siden ved munningen av Woodfjorden, før moderne funn ved Bjørnøya.
Videre finnes store bestander av sjøpattedyr; først og fremst grønlandssel og vågehval, men også knølhval og finnhval, havert, steinkobbe og hvalross. Det er også en stor isbjørnbestand.
Torskens viktigste byttedyr er lodde, men den kan også beite på amfipoder, krill, reker, sild og annen torsk. Loddebestanden svinger mye fra år til år som følge av naturlige variasjoner, men også som følge av hard beskatning. Det skjedde et sammenbrudd i loddebestanden i 1987-88 og på nytt i 1993-95. Siste gang lodda forsvant var i 2003-04. Lodda er bytte ikke bare for torsk, men også for sild, sjøpattedyr og sjøfugl. Særlig fikk kollapsen på slutten av 1980-tallet store ringvirkninger, fordi silda samtidig holdt seg borte fra Barentshavet. Grønlandsselen la ut på næringsvandring sørover langs norskekysten, og anslagsvis 75 000 sel drukna i garn langs kysten. Det var også en tydelig nedgang i sjøfuglbestanden.
Geologi
Berggrunnen under Barentshavet består av en mektig lagrekke av sedimentære bergarter fra mesozoikum og tertiærtiden. I kvartærtiden var området dekket av tykk is, og etter siste istid har det foregått landhevning. Sedimentlagpakken er dermed erodert.
I juratiden ble sand avsatt i elveleier og elvedeltaer. Tilsvarende avsetningsmiljøer fantes også i triastiden.
Fiskerier
Norge erklærte suverenitet og har drevet havoppsyn siden 1977.
Russisk sektor
Stockmanfeltet er verdens største kjente gassfelt. Det russiske oljeselskapet Gazprom antyder at feltet kan komme i drift fra 2012. Hittil er bare ett oljefelt under utbygging på russisk side – Prirazlomnoje i Petsjorahavet.
Norsk sektor
Det er boret 81 letebrønner i Barentshavet og Tromsøflaket per februar 2009. Det ble i 2008 gjort funn i seks av åtte letebrønner, og nærmere 60 oljeselskaper har søkt konsesjon for oljeboring i den 20. konsesjonsrunden.
Det er til sammen i Barentshavet og Tromsøflaket påvist 11,2 mill. Sm³ olje og 6,8 milliarder m³ gass i felt som det kan være aktuelt å bygge ut – det vil si ca. 5 % av ressursene i Nordsjøen.
Miljørisiko
Fra miljøvernorganisasjoner og miljøvernmyndigheter har det vært uttrykt stor motstand og skepsis til oljevirksomhet i Barentshavet. De mener at sjøl ordinære driftsutslipp kan skade den sårbare økologiske balansen, og at et uhell kan være katastrofalt under de rådende temperatur- og værforholda. Miljøvernorganisasjonene har krevd at det opprettes petroleumsfrie områder i Barentshavet og nordlige Norskehavet. 7. april 2006 legger den norske regjeringa fram en forvaltningsplan for Barentshavet. Lekkasjer om innholdet i planen viser at det er lite trolig at regjeringa vil gå inn for petroleumsfrie områder. I prinsippet vil da hele Barentshavet være åpent for oljevirksomhet. Det vil derimot bli stilt krav om nullutslipp, det vil si at borekaks og borevæske må tas til land for deponering.
Historie
På gammelnorsk ble Barentshavet omtalt som Dumbshaf, senere også skrevet som Domshaf. Jotunen Dumbr ga navnet til fjellet Domen ved Vardø, der det var mange huler som jotunen kunne bo i. Fjellet ga igjen navnet til havet utenfor.
På slutten av 1500-tallet lette både engelske og nederlandske sjøfarere etter en nordlig vei til Kina, for å kunne bryte det portugiske handelsmonopolet med dette området. Navigatøren og kartografen Willem Barents gjennomførte tre ekspedisjoner gjennom det vi nå kaller Barentshavet, i 1594, 1595 og 1596. Formålet var å finne en rute mot østen. På den siste ekspedisjonen ble Bjørnøya funnet og gitt navn etter en aggressiv isbjørn. Åtte dager etter dette ble oppdaget ekspedisjonen til Barents et nytt landområde som ble døpt Spitzbergen, et området ekspedisjonen tolket til å tilhøre Grønland. Barents selv døde på hjemveien fra ekspedisjonen.
Havområdene i nord hadde verdifulle naturresurser, og i starten av 1600-tallet ble det drevet hvalrossfangst i stor stil på Bjørnøya og Spitsbergen. Spekket fra hvalrossen ga olje, og også hvalrosstennene var verdifulle handelsvarer. Fangst av grønlandshvalen ga hvalolje, og bardene fra hvalen kunne brukes til parasoller, spaserstokker og korsetter. Sommeren 1626 kom 26 hvalskuter til Spitsbergen, med englendere og nederlendere i spissen. Den danske kongen Christian 4 forsøkte å kreve skatt av hvalfangerne, men hadde ikke ressurser til å sette makt bak kravet. Fangsten var så stor at bestanden av hvalrossene ble sterkt redusert både på Bjørnøya og på Spitsbergen.