cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Omar Elabdellaoui
Manchester City
Etter å ha spilt for den norske klubben, meldte Elabdellaoui overgang til den engelske klubben Manchester City som 16-åring i 2008. Scott Sellars, en trener for klubbens U-18 lag, sa i et intervju med TV 2 at Elabdellaoui hadde en stor fremtid. Elabdellaoui imponerte på akademiet, og fikk som belønning et nummer i førstelagstroppen før 2010-11 sesongen. Han satt også på benken under City sin kamp mot Juventus i Europa League den 16. desember 2010.
Atom
Elektroner og elektronskall
Atomene plasseres i Grupper og Perioder i det periodiske system, der perioden tilsvarer antall orbitaler eller elektronskall, og antall ledige plasser i ytterste skall faller fra venstre mot høyre i gruppen. På denne måten viser man grunnstoffer med beslektede egenskaper nær hverandre.
Keith Floyd
Han tjenestegjorde som sekondløytnant i Royal Tank Regiment i den britiske armeen. Sitt voksne liv levde Floyd i den franske byen Avignon. Han var gift fire ganger, alle ekteskapene endte i skilsmisse.
Dance of Death
Dance of Death er det britiske heavy metal-bandet Iron Maidens trettende studioalbum.
Beautiful Freak
Beautiful Freak er debutalbumet til Eels utgitt i 1996 på DreamWorks Records. Albumet inneholder singlene «Susan's House» og «Novocaine for the Soul», i tillegg til «My Beloved Monster» ble brukt som lydspor til filmen Shrek.
Dance of Death
Albumet ble utgitt 8. september 2003. Dette var det første albumet siden The Number of the Beast som ble spilt inn om vinteren i England. Det ble brukt tre måneder på innspillingen, og bandet brukte alle dager i seks uker på å skrive låtene.
Spor nummer syv på albumet – «New Frontier» – var også trommeslager Nicko McBrains første bidrag på et album utgitt av Iron Maiden, selv om han hadde vært medlem i bandet siden 1982. Han har også tidligere blitt kreditert for en Iron Maiden-låt, men da bare for «Sheriff of Huddersfield», som ble utgitt på en B-side.
Keith Floyd
Han ble velkjent for å lage mat med et glass vin i den ene hånden, ofte i uvanlige omgivelser som eksempelvis på en fiskebåt på havet. Han ble sett på som nyskapende i ta matprogrammer ut av fjernsynsstudioet. Han dro videre med sine show jorden rundt, som Frankrike, Spania, Italia, India, Australia og USA, for lage mat på særskilte steder i hans egen unike kaotiske stil.
Floyd reiste vidt omkring og underhold folk over hele verden. Hans matprogrammer ble ofte markert av en tendens til å drikke vin mens han forberedte matretten. I dokumentaren Keith Meets Keith hvor skuespilleren og komikeren Keith Allen intervjuet Floyd, ble vist på Channel 4 den 14. september 2009 og sett av rundt en million mennesker. I programmet innrømmet Floyd unna kameraene at han ofte drakk for mye grunnet ensomhet. Det ble senere forstått at Floyd hadde falt sammen og døde kort tid før sendingen.
Atom
Elektroner og elektronskall
Dersom forskjellen i elektronegativitet er mindre enn 0.4 trekker atomene omtrent like mye på elektronene og disse vil fordele seg jevnt mellom atomene. Dette kalles en kovalent binding og opptrer for eksempel i vanlige gasser som O2, H2 og N2
Ved forskjell større enn 1,4 får man en ionebinding. Atomet med høyest elektronegativitet vil tiltrekke seg de fleste elektronene og bli mer negativt ladet. Samtidig trekkes elektroner fra de (det) andre atomene, noe som reduserer skjermingen av kjernen og gir positiv ladning. Slike molekyler er dipoler og organiserer seg i retningsorienterte strukturer med positive ender mot negative ender. Et eksempel er vanlig salt (NaCl) som vist i krystallgitteret tidligere.
Ved forskjell mellom 0,4 og 1,7 oppstår en polar kovalent binding. Spesielt dersom noen av atomene er hydrogenatomer er denne viktig ettersom protonkjernen lett blir avskjermet og derfor danner hydrogenbindinger til elektronegative atomer i andre eller samme molekyl, noe som gir opphav til spesielle egenskaper. Dette er for eksempel tilfelle i vann (H2O) og mer komplekse organiske molekyler som proteiner, DNA og polysakkarider. Proteiner har forskjellige egenskaper etter hvordan de er «kveilet opp» og denne strukturen stabiliseres av hydrogenbindingene.
Egenskaper for nukleoner og atomkjernen
Fargekraften binder kvarker sammen og bygger opp nukleoner som protoner og nøytroner som danner atomkjerner. Atomkjernen har en størrelse på rn = r0 A1/3 der r0 = 1,2×10−15m.
Fargekraften mellom kvarkene i protonene og nøytronene har en residuell kraft (sterk kjernekraft) som binder de enkelte nukleoner i atomkjernen sammen. Den faller meget raskt av på avstander over 1,4•10−15m og binder i det vesentlige nukleonet til dets nærmeste naboer. Den elektromagnetiske kraften har lang rekkevidde og får vesentlige bidrag fra alle protoner i kjernen. Ved høyere atomnummer kreves derfor relativt flere nøytroner (noe som styrker den sterke kjernekraften i atomkjernen) for å holde kjernen sammen og skape balanse mellom disse kreftene.
Kjernefysiske reakjoner kan også fremkalles ved hjelp av partikler med høy energi (nukleoner, elektroner eller fotoner). De foregår også ved at to kjerner smelter sammen ved kjernefysisk fusjon og når et proton tilføres energi og går over til et nøytron ved svak vekselvirkning.
Atomers størrelse og hastighet
Atomenes størrelse er omkring 1/1000 av bølgelengden for synlig lys. Derfor kan ikke atomer observeres direkte i optiske instrumenter. Men atomenes struktur på overflaten av en tynn film kan registreres for eksempel med skannende tunnelerende mikroskop (STM), ved nukleær magnetisk resonans (NMR) og i røntgenstråle mikroskop .
Fordi elektronskyen som omgir kjernen ikke har noen skarp avgrensning, er størrelsen på atomet et definisjonsspørsmål. Tall fra ulike kilder er ikke nødvendigvis sammenlignbare uten nærmere definisjon. Vanlige størrelser som oppgis er (generelt i stigende rekkefølge):
Basert på det som er beskrevet over har karbon(12C) en kjernestørrelse på ~2,8•10−15m mens kovalent radius er 7,0•10−11m eller en faktor 25 000 ganger større. Dette tilsvarer omtrent en ert (8 mm) i midten av et fotballstadion (200 m).
Elektronets klassiske radius er også ~2,8•10−15m, der elektronets størrelse er basert på elektromagnetisk energitetthet. I dag betraktes imidlertid elektronet kvantemekanisk som en punktladning uten definert utstrekning.
Atommassen oppgis ofte i atommasseenheten u og stoffmengde i mol. Disse enhetene baseres på 12C som standard; 1 u er 1/12 av massen for 12C, og 1 mol er antall karbonatomer i 12 gram 12C, som er Avogadros tall 6,0221415•1023. Generelt er 1 mol av et stoff X gram når atomvekten i atommasseenheter er X.
Atomets radius står i liten grad i forhold til atommassen. Atomer med høyere atomnummer har høyere ladning i kjernen, og vil pakke elektronskyen tettere, noe som medfører at orbitalenes radius reduseres. Størrelsen har et gjennomsnitt på ~140 picometer (pm) for alle atomer, og med unntak av periode 1 og 2 ligger de aller fleste grunnstoffer i området 110-215 pm. Aluminium med atomvekt 27u har kovalent radius 118 pm. Iridium har omtrent samme radius (137 pm) men atommasse 192u, og dette forklarer i stor grad forskjellen i tetthet mellom aluminium (2700 kg/m³) og Iridum som har den høyeste tetthet av grunnstoffene med 22650 kg/m³.
Temperaturen i en samling atomer er et mål på midlere kinetisk energi (bevegelsesengergi) for atomene, utover den kvantemekaniske bevegelse som følger av usikkerhetsprinsippet. Midlere hastighet øker fra null ved 0 K til omkring 500 m/s ved romtemperatur. Bevegelsene er imidlertid uregelmessige Brownske bevegelser og fører ikke til netto forflytning av atomene.
Grunnstoffer, isotoper og ioner
Atomer med samme atomnummer Z har en lang rekke fysiske egenskaper til felles, og oppviser tilnærmet like kjemiske egenskaper. Derfor klassifiserer man alle atomer med samme antall protoner i kjernen og dermed samme atomnummer som samme grunnstoff. For eksempel vil alle atomer med seks protoner i kjernen (Z = 6) klassifiseres som karbon.
Massetallet A gir antallet nukleoner i atomkjernen, dvs. summen av protoner og nøytroner. Den er sammenlignbar med atommassen i atommasseenheter. Et spesifikt sett nukleoner med Z protoner og A-Z nøytroner kalles en nuklide.
Et grunnstoff kan ha flere forskjellige nuklider, alle med samme atomnummer Z (antall protoner og elektroner), men forskjellig antall nøytroner. Dette settet av nuklider kalles isotoper av grunnstoffet. Isotop betyr «samme sted», fordi de har samme kjemiske symbol og plass i det periodiske system. 14C eller Karbon-14 er en slik isotop av karbon og har 6 protoner og 8 nøytroner i kjernen, som gir massetall 14. Isotoptabellen viser alle kjente isotoper av grunnstoffene. Atommassen som oppgis er et snitt av isotopmassen for alle isotoper veiet etter deres relative vanlighet i naturen.
Det enkleste atomet er protium, den vanligste isotopen av løse hydrogener, med bare ett proton og ett elektron. Hydrogen med ett proton og ett nøytron kalles deuterium, mens tritium har ett proton og to nøytroner. Tritium er radioaktivt og har en halveringstid på 12.23 år og går da over til helium isotopen 3He samt et elektron og et elektron antinøytrino som alle er stabile. Mange isotoper er radioaktive, og antall stabile isotoper varierer sterkt fra grunnstoff til grunnstoff. Tinn (Sn, Z=50) har 10 stabile isotoper, mens Bly (Pb, Z=82) er det høyeste atomnummeret som har stabile isotoper. Høyere atomnummer Z≥83 har ingen stabile isotoper og er alle radioaktive.
De fleste atomer som er lettere enn uran (U, Z=92) har ett eller flere isotoper med lang nok levetid til å finnes på jorden. Noen unntak er technetium (Tc, Z=43) og Promethium (Pm, Z=61) som kun kan identifiseres i stjerner der de nylig er blitt syntetisert. Dette gjelder også transuraner, dvs. tyngre atomer enn uran med kort levetid.
Etter Big Bang besto vanlig masse i universet av 76 % hydrogen og 24 % helium, og mindre enn 1 % av noen få andre lette atomer. Alle andre grunnstoffer er dannet senere ved nukleosyntese i stjerner og supernovaer. Solen er en 3 generasjons stjerne, og solsystemet inneholder stoffer etter to tidligere generasjoner stjerner og har derfor en viss mengde tyngre grunnstoffer.
Atomene kan avgi eller oppta elektroner. Når antall elektroner er forskjellig fra antallet protoner i kjernen er atomet ikke elektrisk nøytralt. Atomer med underskudd på elektroner er positivt ladd og kalles kationer fordi de vil trekkes mot katoden (negativ elektrode). Når det er overskudd på elektroner er ladningen negativ, og ionet er et anion, navnet kommer fordi de trekkes mot den positive anoden.
Atomspekter
Hvert grunnstoff har et spesifikt sett orbitaler for sin elektronkonfigurasjon. Disse orbitalene har energinivåer og sprang mellom disse energinivåene som er unike for samme grunnstoff og forskjellig for ulike atomnummere. Når et elektron eksiteres, dvs. tilføres energi fra et foton og går til et ledig høyere orbital vil dette kreve en fast energimengde som er lik energispranget mellom disse orbitalene. Atomer i et høyere orbital vil raskt gå til et lavere orbital dersom dette har en ledig plass, og vil da tilsvarende avgi et foton med en energi lik energispranget mellom orbitalene. Fotonets energi tilsvarer en spesifikk frekvens og bølgelende (=farge i det synlige området).
Tilsvarende vil atomer som gjennomlyses med et kontinuerlig spektrum, vise et absorpsjonsspekter med mørke linjer tilsvarende kvantesprangene. Lys fra stjerner (og solen) som passerer gjennom stjernens fotosfære, interstellare gasståker eller planeters atmosfære vil kunne vise deres kjemiske sammensetning på denne måten. Stjernene selv er optisk opake til fotosfæren (den lysende solskiven) og lyset emitteres, absorberes og reemitteres derfor i mange omganger. Selve stjernens spektrum er derfor kontinuerlig. Linjene vil ofte være forskjøvet i spekteret på grunn av høy relativ hastighet eller universets ekspansjon og kan derfor gi ytterligere informasjon om dette.
Energinivåene finner man i hele det elektromagnetiske spektrum fra lav energi radiobølger til høyenergi røntgenstråling. Lave energinivåer oppstår ved små energisprang i høyere orbitaler eller i spinn som den viktige Hydrogenlinjen ved 0,21 m (1420,40575 MHz). Høyenergifotoner oppstår i tunge atomer når posisjoner i lave orbitaler frigjøres ved at elektronene eksiteres for eksempel av betastråling og elektroner fra høye orbitaler tar deres plass.
Illustrasjoner av atomets størrelse
Noen eksempler som viser atomets størrelse:
Jim Maki
James Clifford «Jim» Maki (født 7. juli 1950 i Grand Rapids, Michigan) er en amerikansk tidligere skihopper som representerte Duluth XC Ski Club.
Han deltok i VM i skiflyging i 1975, 1977 og 1981, med 27.-plass (av 40 deltakere) i Bad Mitterndorf (Kulm) i 1975 som beste plassering. I OL i Innsbruck i 1976 ble han nummer 36 i storbakken, i Lake Placid i 1980 nummer 26 i normalbakken. Han ble nummer 44 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1976/77. I verdenscupen 1980/81 ble han nummer 52 sammenlagt, med 8.-plass i Ironwood (Copper Peak) som beste plassering i enkeltrenn.
Paraopeba
Paraopeba er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Frank Nitti
Frank Raffaele Nitti (født 27. januar 1886 i Campania, Italia, død 19. mars 1943 i Nord Riverside i Illinois) var en italiensk-amerikansk gangster. Han var en av de øverste håndlangere for Al Capone.
Hovseter skole
Hovseter skole er en ungdomsskole i Oslo. Skolen startet opp i 1974 som en forsøksordnet ungdomsskole med lærere og elever organisert i stolpeteam – altså en lærergruppe som har ansvar for en 8. klasse, en 9. klasse og en 10. klasse. En slik lærer/elevgruppe utgjorde en avdeling og ble «en liten skole i den store skolen». Skolen er i dag en av de største rene ungdomsskolene i hele Oslo.
Frank Nitti
Liv og virke
Nitti emigrerte til USA som barn sammen med familien og bosatte seg i Brooklyn i New York City. Francesco begynte på offentlig skole og tok forskjellige strøjobber etter skolen for å forsørge familien. Hans 15-årige søster giftet seg med en 24 år gammel mann og hans mor fødte Nittis halvbror Raphael i 1894, og et annet barn, Gennaro, i 1896. Nitti sluttet på skolen etter syvende klasse, og jobbet deretter som fabrikkarbeider og barber.
Hovseter skole
I 2018/2019 hadde skolen 8 klasser på 8. trinn, 7 klasser på 9. trinn og 7 klasser på 10.trinn.
Frank Nitti
Liv og virke
Nitti flyttet til Chicago i 1913, jobber som frisør og ble kjent med lovbryterne Alex Louis Greenberg og Dean O'Banion. Han giftet seg med Rose Levitt i Dallas, Texas, den 18. oktober 1917. Frank og Rose Nitti tok ut skilsmisse i 1928, og kort tid senere giftet han seg med Anna Ronga Nitti. Paret adopterte en sønn, Joe. I 1931 ble Frank Nitti og Al Capone dømt for skatteunndragelse og sendt i fengsel, men Nitti fikk bare 18 måneder mot Al Capone sine 11 år.
Hovseter skole
Historie
Skolen var tidlig ute med prosjektorganisert og temabasert undervisning, og skolebygningen som inneholdt både storklasserom og auditorium, var godt tilrettelagt for friere arbeidsformer. Fra oppstarten har skolen hatt en egen aktivitetsleder som har hatt hånd om idrettsarbeidet ved skolen og ulike aktivitetstilbud i friminuttene.
Bilthuggertangen
Bilthuggertangen er helst kjent som Glatved av dagens ringerikinger, et navn området fikk fordi et av Norges mest fasjonable hoteller lå der inntil det brant ned til grunnen den 3. desember 1941, under andre verdenskrig.
Frank Nitti
Liv og virke
Frank Nitti døde på en jernbanestasjon i Nord Riverside i Illinois den 19. mars 1943 i en alder av 57 år, ved selvmord med en pistol.
Hovseter skole
Historie
Skolen fikk en egen avdeling for barn med ulike lærevansker i 2000.
Bilthuggertangen
Glatveds Hotel var et ærverdig trehotell i sveitserstil, påbegynt alt på 1700-tallet, men fullført mye senere. Tangen der hotellet lå ligger på Nordsiden av den en gang så mektige Hønefossen, og der Ådalselva (del av Begna) og Randselva møtes og danner Storelva. Dette er ganske så sentralt i byen Hønefoss i dag, i Ringerike kommune i Viken (tidligere Buskerud). I sin tid var hotellet berømt for sin vakre og romantiske beliggenhet, og det trakk til seg mange turister og notabiliteter. Blant disse var de to amerikanske presidentene Ulysses Grant og Woodrow Wilson, Baron Rotschild, Keiser Napoleon III, Kong Oscar II, Keiser Wilhelm, Ole Bull og Fridtjof Nansen med flere.
Navnet Bilthuggertangen har sammenheng med at det en gang i tiden bodde en treskjærer der. Det er imidlertid uvisst om det siktes til sagfogd Christopher Ridder (f. 1704, d. 1770), som bosatte seg der omkring år 1730, eller en tidligere treskjærer som har bebodd plassen. Christopher var tredje generasjon Christopher Ridder og sønnesønn av den meget kjente treskjæreren Christopher Ridder (d. 1695). Men også faren hans var treskjærer og het det samme; Christopher Ridder (1674–1711), men han ble ikke spesielt godt kjent som treskjærer. Det kan imidlertid ha vært ham som er opphavet til navnet Bilthuggertangen. Da Christopher Ridder (den tredje) døde barnløs i 1770 var han distriktets rikeste mann. Nevøen hans, Lars Ridder (1738–1794), overtok etter sin onkel som sagfogd. Han var sønn av Hans Ridder (1705–1776) og Else Marie Hesselberg (1714–1764).
Riddergården er en godt bevart løkkegård fra 1700-tallet, som i dag fungerer som et museum og eies av Ringerike kommune. På tangen finnes også Hønefoss skole fra 1891. Skolen har i dag råderett over tomten der hotellet sto og bruker dette som leke- og idrettsplass for elevene. I skoleferiene brukes området til andre aktiviteter, som utendørskonserter og teater med videre. Rett på nedsiden av tomten, langs elvebredden nedenfor Hønefossen, bygges det (2008) et bryggeanlegg (Glatved Brygge), samtidig som Storelva er gjort farbar og er blitt skikkelig merket for lystbåttrafikk fra Tyrifjorden og opp til fossen.
Jan Bielecki
Jan Krzysztof Bielecki (født 3. mai 1951, Bydgoszcz, Polen) er en polsk liberalistisk politiker og økonom. Han er siden 2001 medlem av Platforma Obywatelska («Borgerplattformen»).
Fra 1980 var han rådgiver for Solidaritet. Han ble medlem av det liberale partiet KLF i 1990. Fra januar til desember 1991 var han Polens statsminister. Mellom 1992 og 1993 var han minister for europeisk integrasjon. Siden 1993 er han Polens representant ved den europeiske bank for gjenoppbygning og utvikling.
Bielecki ble i 2010 tildelt Den hvite ørns orden.
Paul Vergès
Paul Vergès (født 5. mars 1925 i Ubon Ratchathani i Thailand, død 12. november 2016 i Réunion) var en fransk politiker bosatt på Réunion. Vergès stiftet i 1959 Réunions kommunistparti, et parti som ha ledet frem til han gikk av i 1993. Han gjorde politisk comeback ved europarlamentsvalget i 2004, da han ble valgt inn som tredjekandidat til det franske kommunistpartiet. Vergès satt i Europaparlamentets komite for utvikling.
Han var president i regionsrådet for Réunion som ligger i Det indiske hav.
Nära dej
Nära dej er et musikkalbum av Björn Afzelius, utgitt i 1994.
Jorge Torres Nilo
Jorge Emmanuel Torres Nilo (født 16. januar 1988) er en meksikansk fotballspiller som spiller for Deportivo Toluca. Han er også en del av. Torres Nilo har spilt for en annen klubb i sin karriere, Club Atlas fra Mexico.
Han var tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Pará de Minas
Pará de Minas er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Carbón II kraftverk
Carbón II kraftverk  er et kombinert kullkraftverk i Coahuila i Mexico. Det har en installert produksjonskapasitet på 1400 MW, fordelt på 4 turbiner i ett anlegg. Anlegget ble påbegynt omkring 1993, og stod ferdig i 1996. Brenselkilden er kull. Dette er et av landets største kraftverk målt etter installert effekt. Årsproduksjonen er 8,26 TWh.
Nær anlegget ligger Carbón I kraftverk på 1200 MW.
Sinclairspelet
Sinclairspelet, Sinclairveka eller Sinclairfestivalen er et friluftsskuespill om Skottetoget i 1612. Spillet finner vanligvis sted på Klungnes, i Rauma i Møre og Romsdal, stedet der skottene gikk i land. Det handler om den dramatiske ferden for skottene, fra Klungnes, opp Romsdalen, over Lesja, til Kringen ved Otta i Gudbrandsdalen, hvor skottehæren møtte motstand og led nederlag. Manus er skrevet av forfatteren Erling Pedersen, og musikken er komponert av Per Ottar Gjerstad. Sinclairspelet blir spilt med både amatører og profesjonelle skuespillere. Spillet har på grunn av økonomi ikke blitt satt opp årlig.
Stiftingen Sinclairfestivalen drifter spillet, de har både offentlige og private stiftere.
Historikk
Det første Sinclairspelet ble satt opp tidlig i august, 2002, på Klungnes, i Romsdal. De første årene gjorde spillet stor suksess og det ble bestemt å lage en oppsetning også i Gudbrandsdalen. I 2005, ble spillet satt opp ved Tunstugu i Lesja i Innlandet, i samarbeide med Lesja og Sel kommuner. Dette ble ingen suksess og Sinclairspelet satt igjen med en stor gjeld, noe som medførte at det ikke ble noen oppsetning i 2006 og 2007. I 2008 var det et nytt forsøk på Klungnes, men også dette året ble det underskudd. Senere er det ikke satt opp noen Sinclairspel. Gjelden er blitt sanert.
Anne-Beth Hoven
Hoven mottok kongepokalen under norgesmesterskapet på Nesbyen i 1987 etter mesterskapsrekord på 13,72 sek. Under et stevne i Birmingham, 7. august 1987, en uke før NM, tangerte hun Hilde Fredriksens norske rekord med 13,39.Tiden 13,39, gav henne en sølv-medalje i junior-EM i Birmingham. Dette ble hennes beste løp i karrieren etter at en ankelskade medførte at hun måtte slutte.
Foran NM på hjemmebane i Drammen 2001 gjorde Hoven comeback, og vant sitt andre mesterskapsgull 14 år etter det første. Hun løp da på 13,90 og vant med 0,05 sek foran IK Tjalves Nina Johannessen. .Som 16-åring hoppet hun 6,28 meter i lengde. Hennes farfar er den tidligere proffbokseren Johannes Espetvedt, kjent som Johnny Espen.
Hun representerte friidrettsklubben BFG Fana frem til at hun flyttet til Drammen og ble medlem av IF Hellas der. Hun er gift med fotograf og tidligere hekkeløper Anders Hoven. De er foreldre til fotballspillerne Andreas og Kristoffer Hoven.
Björn Afzelius Bästa, vol. 3
Björn Afzelius Bästa, vol. 3 er en samleplate av Björn Afzelius, utgitt i 1995.
French Open 1983
French Open 1983 ble spilt mellom 23. mai og 5. juni på Roland Garros-stadion i Paris. French Open er en Grand Slam-turnering i tennis på grus. Yannick Noah vant singleturneringen for herrer og Chris Evert-Lloyd vant singleturneringen for damer. Doubletittelen i herreturneringen ble vunnet av det svenske paret Anders Järryd og Hans Simonsson og damedoublen av Rosalyn Fairbank og Candy Reynolds. Barbara Jordan vant mixeddoublen sammen med Eliot Teltscher.
Frankrikes arrondissement
Frankrikes arrondissement er forvaltningsnivået under departement i Frankrike. Landet er inndelt i 101 departementer, som igjen er inndelt i 325 arrondissement. Hvert arrondissement har en hovedstad. Arrondissmentene er inndelt i kantoner (cantons) som er inndelt i kommuner (communes).
I motsetning til franske regioner, departementer og kommuner, har ikke arrondissementene status som en juridisk enhet i offentlig rett. Arrondissementenes ledere blir heller ikke valgt av innbyggerne, men utpekt av den franske presidenten.
Statistikk
De fleste departementene har bare tre eller fire arrondissement. Territoire de Belfort har bare ett, mens Moselle har ni og Paris har tjue.
Annika Simonsson
Annika Simonsson (f. 1969) er billedkunstner utdannet ved Kunstakademiet i Trondheim. Hun bor og arbeider i Oslo. Hun har også siden 1997 vært medlem av kunstnergruppen Acme.
Omtale av kunst
Simonsson fører en dialog med tradisjonen og plukker og siterer fra billedkunst, film, reklame og tegneserier. Hun jobber ofte med malerier som hun setter sammen til større arbeider, og som formmessig gir et skulpturelt preg. Ofte inngår også felter som er malt direkte på veggen. Maleriene er ofte monokrome, og fargene er helt på i flere lag, slik at de får en jevn overflate. Simonsson ønsker å formidle et uttrykk som ligger i et udefinerbart og tvetydig område mellom design og kunst.
Utstillinger
Annika Simonsson har bl.a. stilt ut i Tromsø kunstforening, Trøndelag senter for samtidskunst, Rogaland Kunstnersenter, Kunstnerforbundet og Galleri F-15. Hun har deltatt på Høstutstillingen flere ganger, og har gjort flere utsmykninger for bl.a. Halmstad kommune.
Svein Grathe
Svein III Grathe eller Svend Grade (født ca. 1127, død 1157) var dansk medkonge 1146–1157 sammen med Knut V og Valdemar den store.
Tronstriden
På slutten av Erik Lams regjeringstid var han tilbake i Danmark, der han og hans fetter Valdemar trosset erkebiskop Eskils innsigelse, og begravde Knud Lavards ben, i 1146. Samme år trakk Erik seg tilbake og døde, og straks etter forsøkte Svein å ta kronen. Han fikk støtte på Sjælland og i Skåne, men flertallet i Jylland samlet seg om Knud Magnussen, og en voldsom tronekamp begynte. Erkebiskop Eskil nærmet seg Knud, men Svein overvant erkebispen og holdt ham fanget i sin egen domkirke, men han reddet seg ut ved sin egen dristighet, og kjøpte seg Eskils tilgivelse og støtte ved å skjenke erkebispesetet et gods i Skåne og en stor del av Bornholm. Med hell slo han så Knud ved Slangerup og drev ham tilbake til Jylland. Under påvirkning av de store europeiske korstogene sluttet kongene seg deretter sammen i et felles tog mod venderne i 1147, men fikk utrettet lite. Jydene så med glede at venderne hogde ned skåningene og tok Sveins kongeskip, og Svein var for mistroisk overfor Knud til å ville seile hjem på hans skip. Dermed brøt kongekrigen løs igjen. Igjen var Knud den angripende parten, overrumplet Svein ved Roskilde, men tapte i kampen ved Tåstrup. Svein hadde nå overtaket, tok makten på Fyn, og satte Valdemar til hertug i Slesvig. Senere seiret Svein ved Viborg (1150), og jagde Knud ut av landet.
Lensmann for Frederik Barbarossa
Svein forsøkte å sikre sitt herredømme over Danmark ved en ydmyk henvendelse til Konrad 3., som også Knud tidligere forgjeves hadde søkt om hjelp. Enda en gang satte Knud seg fast på dansk grunn ved å vinne friserne, men Svein inntok hans friserborg. Knud måtte ty til den nye tyske kongen, Frederik I, som stevnet sin ungdomsvenn til møtet i Merseburg i 1152. Kronen tildømtes Svein, men han ble Frederiks lensmann, og måtte love å gi Knud Sjælland til len.
Da han likevel bare ga Knud spredte forleninger, krenket han Valdemar, som var gått i bresjen for forliket, han la med dette grunnlaget for sin egen ulykke.
Under medgangen hadde han i strid med biskop Elias' råd skånet sine fangede fiender, til og med sin fars banemann Plov. Dette høysinn grenset til overmot, noe som gjorde ham blind for virkeligheten, og han undervurderte sine motstandere. I tillegg hadde han store mangler i sin styreevne. Under tronkampene hadde venderne blitt svært farlige i danske farvann, noe han forsøkte å løse ved å gi store summer til hertugen av Sachsen, Henrik Løve, for å holde venderne borte, noe Henrik likevel ikke gjorde, og han samle ikke sine krefter om et stort, nasjonalt forsvar. En fornærmelse fra den svenske jarlen Carl ga ham derimot et påskudd til å angripe Sverige, men på grunn av vinterkulden måtte han vende tilbake med uforrettet sak, i 1153.
Han lå stadig i strid med Eskil, og ved upålitelighet og utsugelser vakte han uvilje hos mange. Noen uroligheter i Skåne kvalte han i blod, og selv sine egne venner forurettet han ofte.
Knud og Valdemar går sammen
Under disse forhold sluttet Valdemar og Knud seg sammen. Svend forsøkte å rydde Valdemar av veien, eller i det minste å uskadeliggjøre ham, ved å lokke ham i tysk fangenskap, men planen mislyktes. Eskil forlot Svein, selv mange av hans tidligere tro tilhengere vendte ham ryggen. Han måtte dermed flykte til Tyskland. Her flyttet han rundt i 3 år, uten å vinne støtte i kampen. Ved gylne løfter fikk han endelig Henrik Løve til å ruste seg. Vinteren 1156-57 tar han seg så inn til Fyn og videre til Lolland.
På et fredsmøde på Lolland, besluttet Valdemar å dele riket i tre, og valgte selv Jylland. Svein fikk rett til å velge før Knud og tok Skåne for ikke å bli inneklemt mellom sine medkonger. Knud fikk altså Sjælland.
Det endelige oppgjøret
For å feire avslutningen på mange års stridigheter inviterte Svein sine medkonger til et forsoningsgilde i Roskilde. Det fant sted 9. august 1157. Det endte med at Sveins folk myrdet Knud, mens det lyktes den sårede Valdemar å unnslippe. 23. oktober samme år møttes de i et kort, men voldsomt slag på Grathe Hede. Det endte med at Svein flyktet ut i en sump, der han mistet våpen og utstyr. Han ble tatt til fange og drept med et øksehogg. Etter dette var Valdemar dansk enekonge. Dikteren Thor Lange har ved Grågårde i nærheten av Thorning satt opp et steinkors på stedet for begivenheten.
Eivind Blehr
Eivind Stenersen Blehr (født 20. januar 1881, død 27. juli 1957) var NS-politiker, fylkesmann i Oslo/Akershus fra 1. september 1941 til 14. februar 1942 og fra 1. juli 1944 til frigjøringen, handels- og forsyningsminister i Quislings regjering fra 1. februar 1942, og næringsminister fra 1. mai 1943 til 12. juni 1944. Han ble dømt til 20 års tvangsarbeid i 1946.
Bakgrunn og virke
Blehr var sønn av statsminister Otto Blehr og kvinnesaksforkjemper Randi Blehr. Han var utdannet jurist og ansatt i Utenriksdepartementet fra 1905 og hadde viktige folkerettslige oppdrag i tiden både før og etter første verdenskrig. Han kjøpte Nesøya hovedgård og Gyssestad i 1916 og bygde en trebro over Grønsund til Nesøya i 1920.
Som motstander av Venstres frihandelsvennlige politikk og nedbyggingen av det norske forsvaret i mellomkrigstiden, meldte han seg i 1933 inn i Nasjonal Samling, men forlot det året etter. Imidlertid meldte han seg inn igjen i 1941. Hans orientering gikk først og fremst i retning av å forsvare norske næringsinteresser. Samtidig var han motstander av parlamentarismen som hans far hadde vært med på å innføre, og han aksepterte fullt ut et autoritært styre som en overordnet politisk ramme i Norge.
Som minister gjorde Blehr det klart at han ønsket et selvstendig Norge under Quislings ledelse, og han motsatte seg gang på gang krav fra okkupasjonsmakten av økonomisk art. Det var i stor grad hans fortjeneste at norske kirkeklokker ikke ble utlevert til tyskerne. Denne nasjonalistiske holdningen gjorde at han ble en torn i øyet på Reichskommissar Josef Terboven, og han ble også motarbeidet av krefter i NS-ledelsen. Sommeren 1944 ble han presset ut av regjeringen.
Han ble likevel idømt 20 års tvangsarbeid. På et avisbilde så man Blehr og Kristen Gundelach lete i en søppelkasse etter mat, og Blehr var så underernært at han utviklet beri-beri. Etter at han hadde sonet sin landssviksdom, engasjerte han seg, som en av de sentrale eks-medlemmer av NS, i Forbundet for sosial oppreisning.
Blehr-Backe-avtalen
Blehr-Backe-avtalen ble inngått i Berlin i slutten av mars 1942 mellom næringsminister Blehr og den tyske ernæringsminister og statssekretær Herbert Backe. Avtalen sikret Norge innførsel av næringsmidler fra Tyskland for resten av okkupasjonen. Norge var nærmest helt henvist til Tyskland som leverandør av matvarer. Under sitt første offisielle besøk hos Hitler 13. februar 1942 overrakte Quisling et promemoria om Norges forsyningsvanskeligheter. En melding om at 25 000 tonn korn fra Hamburg ikke ville bli ekspedert, utløste Blehrs improviserte flytur til Berlin. Avtalen sikret leveranser av fett og korn, og ble siden påberopt overfor tyskerne. Importoverskuddet fra Tyskland hadde stadig økt, og fra 1942 av var det tysk politikk å kun levere mot tilsvarende ytelser fra Norge. Like fullt fortsatte saldoen å vokse i Blehrs embetstid til 789 mill. Reichsmark i tysk favør våren 1944. Importoverskuddet innebar en nettogevinst for Norge, idet summen ikke ble tilbakebetalt.
Lagmannsretten krediterte i 1946 Blehr for hans virksomhet på dette felt, som også ble muliggjort ved hjelp av provianteringsdirektør Nikolai Schei og holdningen til Reichskommissariats ernæringssjef Karl Blankenagel.
Etterkrigstiden
Etter endt soning av sin landssvikdom gikk Blehr over i eiendoms- og bank-virksomhet i Oslo-området, og var som grunneier spesielt engasjert i utbyggingen av Nesøya på slutten av 1950-tallet. Han engasjerte seg i Forbundet for sosial oppreisning, som var en interesseorganisasjon for tidligere NS-folk. Han ledet den såkalte Svenskeutredningen på vegne av foreningen. Han ble begravd på Vestre Gravlund i Oslo 9. august 1959.
Filosofi på 1600-tallet
1600-tallets filosofi er den epoke innen filosofiens historie som kommer mellom renessansen og opplysningstiden. Den utmerkes først og fremst av at naturfilosofien og vitenskapsteorien ikke lenger var dominert av kirkens teologer og geistlige, men ble sekularisert, og naturvitenskapene ble etter hvert skilt ut fra filosofien som egne disipliner; arven fra Francis Bacon og Galileo Galilei ble i lang tid kjent som philosophia experimentalis.
Fra århundret stammer den engelske empirismen og den kontinentale rasjonalismen som ble grunnlaget for kulturbruddet mellom den engelske og den kontinentale filosofien som fortsatt gjelder.
Systembyggerne
Rasjonalisme er en betegnelse for alle filosofiske retninger som er sentrert rundt fornuften (ratio på latin), tenkningen og tingens logiske orden. Rasjonalismen ble utviklet i løpet av 1600- og 1700-tallet da filosofene René Descartes, Baruch Spinoza og Gottfried Wilhelm Leibniz bygde opp metafysiske system ut fra den beste vitenskap som da var tilgjengelig. Rasjonalismen kom til å prege opplysningstidens tenkning, og derigjennom den moderne vitenskapsoppfatningen. De hadde alle sine svar og ideer på sin tids spørsmål. Noen antagonisme vis-à-vis empiristene handler det ikke om da rasjonalistene ikke var fremmed for eksperimenter og erfaringer via sinnet.
Rasjonalistene var sterkt påvirket av den moderne verdensbildets frammarsj på 1600-tallet i og med Galileo Galilei og Isaac Newtons oppdagelser. Det mekanistiske verdensbildet synes å angå all materie. Selv mennesker synes å være underkastet lovene for årsaker og bør derfor blitt forstått og forklart. Å stille spørsmål ved middelalderens skolastiske verdensbilde ble den nye filosofiens oppgave, men også å finne en plass for menneskene i et teologisk perspektiv og gi svar på spørsmål om fri vilje og determinisme. En stor inspirasjon for rasjonalistene var det deduktive vitenskapsidealet som hadde sin begynnelse i Euklids Elementer hvor han beskrev hvordan man fra et mindre antall antagelser som er åpenbare hver for seg kan lede til mengder av prinsipper i geometrien som hver for seg kan ledes tilbake til grunnen. Eukids geometri kom til å bli av stor intellektuell opplevelse som sann og ren vitenskap for mange intellektuelle som gjennom århundret forsøkte å virkeliggjøre et deduktivt system på andre områder enn geometrien.
Descartes var dypt misfornøyd med sin tids vitenskap og dens kunnskapsteoretiske grunn. Et av hans mål var med hjelp av reduksjonisme nå fram til helt sikre påstander om verden. Han mente eksempelvis at man intuitivt kunne se at en triangel hadde tre sider og at man gjennom deduksjon kunne nå fram til sikker kunnskap. Det var med fornuften og ikke følelsene eller sanseinntrykk som dette var mulig. Gjennom å ha noen få enkle prinsipper (fra latin, principia, «begynnelse») som utgangspunkt mente de at man kunne forstå og forklare verden. Descartes forsøkte å skape en sikker grunnvoll for tenkningen og vitenskapen gjennom å tvile på alt, inklusivt matematikken prinsipper. Det fantes dog en sak han ikke kunne tvile, nemlig at han tenkte under sin tvil. Herfra kom hans berømte cogito ergo sum, «jeg tenker, ergo er jeg». Sjelen ble grunnvollen for hans rasjonalisme og mennesker som «tenker ting». René Descartes gjorde også betydningsfull innsats i matematikk og naturvitenskap, eksempelvis bruker vi å snakke om det cartesiske koordinatsystem. Han latinske navn er nemlig Renatus Cartesius.
På politikkens område er Thomas Hobbes' Leviatan berømt for sin deduktive oppbygning og sine skremmende slutninger om lederens legitime og nærmeste uinnskrenkete makt i samfunnet. Hobbes beskrev naturens mekaniske lover som strengt styrer alt i naturen, inklusivt menneskenes oppførsel. Menneskene naturlige oppførsel er i henhold til Hobbes egoistiske, deres streben er å sette seg over alle andre mennesker gjennom å skaffe seg eksempelvis makt. I naturtilstanden, skrev Hobbes, blir halve livet alles krig mot alle (bellum omnium contra omnes) og livet blir således ikke verdt å leve. For å unnvike en slik tilstand var det nødvendig å utse en suveren enevoldshersker som hadde til funksjon å beskytte menneskene mot hverandre, en «Leviatan», som i utbytte mot makt kan gi trygghet til folket, i det minste innenfor staten (se for eksempel Naturrett).
Begynnelsen på den britiske empirismen
Han begynte sin framstilling med en bestemt fornektelse av den rasjonalistiske læren om «medfødte ideer». Her gjør han det lett for seg gjennom å ta uttrykket helt bokstavelig slik at det dermed skulle menes begrep og omdømme som fra fødselen av skulle finnes hos alle mennesker. Noen slik som er felles for alle kan ikke oppvises. Nærmere har man tenkt seg at visse moralske og religiøse prinsipper eller tilsvarende logiske prinsipper som selvmotsigende skulle være «medfødte ideer». Men alle disse grunnprinsippene er ukjente for barn og flertallet av voksne uten utdannelse. Et barn vet mye tidligere at søtt ikke er surt før det forstår at A ikke er ikke-A. Det er ikke dette prinsippet i seg selv som er medfødt, men evnen på et bestemt utviklingstrinn til å tenke den. I den forståelsen er alle våre ideer medfødte, for av naturen kan vi ikke forstå noen av dem uten en motsvarende medfødt evne, et naturlig anlegg.
Sannheten er, i henhold til Locke, at vår evne til kunnskap er opprinnelig som et hvitt, ubeskrevet papir (tabula rasa) hvor erfaringen skriver de ord som utgjør våre kunnskaper. Som en følge av inntrykk av våre ytre sanser får vi sensasjoner og med disse lærer vi å kjenne tingen og deres egenskaper. Dessuten har vi en indre erfaring som vi oppfatter våre egne indre sjeltilstand i form av «refleksjoner». På en av disse veger oppstår det hos oss alle enkle ideer, hvor bevissthet forholder seg overveiende passivt mottakende. Av disse enkle ideer danner så bevisstheten på et aktivt vis sammensatte ideer gjennom kombinasjon, komparasjon og abstraksjon samt ved ytterligere hjelp av språket som navngir ideene.
Med avseende til ideenes sannhetsverdi gjelder om de enkle refleksjonene, at de uomtvistelig motsvarer de sansetilstander som vi oppfatter i og med dem. På samme vis kan det ikke råde noen tvil om at når vi oppdager en viss sensasjon, eksempelvis av grønn farge, har vi virkelig en fornemmelse av grønt. Derimot er det tvilsomt om vi dermed kommer å virkeliggjøre egenskaper hos den ytre virkeligheten. For det anførte eksempelet nekter Locke for dette ettersom han slutter seg til kjemikeren Robert Boyles skille mellom på den ene siden ideer om Primære Kvaliteter, som virkelig finnes hos tingen i samme form og som de oppfattes av oss, og på den andre siden ideer om Sekundære Kvaliteter, som om de også har en viss regelbundet motsvarighet i disse tingenes egenskaper som øker sanseinntrykkene, dog ha fått en særskilt form gjennom vår måte å oppfatte dem.
Til de primære kvaliteter hos tingen regner han soliditet, utstrekning, figur, og bevegelse. Alle andre kvaliteter som er fattet med sansene er sekundære, som farger, toner og lignende. De sammensatte ideene som kommer ved forstandens egen virksomhet er ingen garanti for sannhet, uten at deres krav på kunnskapsverdi må prøves særskilt for hver og en av de ulike artene blant dem. Framfor alt under Locke seg substansbegrepet en sådan prøvning. Dette begrepet er i henhold til hans hensikt verken en medfødt ide eller et umiddelbart erfaringsfaktum, men et produkt av tankevirksomhet.
Alt hva vi erfarer om en ting utgjør av dennes egenskaper. Men som substrat eller bærere av dem, tenker vi oss på den som den såkalte substansen. At en slik finnes mener Locke er selvklart ettersom han anser at det er urimelig å anta at egenskaper som ikke er egenskaper hos noe. Men hva dette noe som har egenskapene selv, det kan vi ikke tenke eller si ettersom hvert svar på et spørsmål om dette bare blir å angi en egenskap. Til de sammensatte ideene regner Locke også kausalitetsbegrepet hvor hver objektive gyldighet han ikke tviler på. At det finnes en absolutt substans, Gud, anset han bevist ettersom at verden i seg selv må ha en høyere årsak.
Sannhet og falskhet kan bare uttrykkes ved beskrivelsen. Et begrep i seg selv er verken sant eller falskt, uten at det blir det først ved å uttrykke om noe. Locke deler inn beskrivelsene i følgende hovedarter:
Om våre begreper er tilstrekkelig klare, innser vi umiddelbart deres innbyrdes identitet eller motsatt. På det viset blir vi intuitivt sikre på beskrivelsen av den første arten. Fra aksiom som vi har mottatt på dette viset kan man siden bevise beskrivelsen av den andre arten, som derigjennom får demonstativ visshet. Slik visshet er i henhold til Locke mulig å oppnå gjennom morallæren (foruten matematikken). Eksisens-beskrivelsene har enten intuitiv visshet (om vår egen eksistens) eller demonstativ (om Guds eksistens) eller også gjennom analoge slutninger en høy grad av sannsynlighet (om andre personers eksistens). Beskrivelse av den fjerde arten har verken intuitiv eller demonstrativ visshet og kan, ettersom de begrunner seg på enkeltstående erfaring, aldri nå rangen av å være allmenngyldige og nødvendige (uunngåelige) sannheter. Ettersom naturvitenskaperne, om de ikke berører tilpasset matematikk, består av denne formen for beskrivelse, kan de i henhold til Locke ikke nå samme grad av vitenskapelighet som matematikken og morallæren. Denne konklusjonen i Lockes kunnskapsteori viser tydelig at han ikke er en radikal sensualist, men tvert imot er det hans empirisme som blandet opp med en god porsjon rasjonalisme.
I den britiske empirismen finnes både epistemologisk og en ontologisk del. Epistemologisk ved at vi kan vite og lære kun det som vi mottar via sansene. Ontologisk om man argumenterer for at det eneste som kommer via sansene er det som eksisterer. Ontologisk empirisme innebærer fornektelse av materiens eksistens, hvilket også var det som gjorde George Berkeley både kjent og ukjent i samtidens filosofi.
David Hume kom til å trekke de fulle konsekvensene av den britiske empirismens slutninger. Både tidsmessig og innholdsmessig tilhører Hume opplysningstidens filosofi enn 1600-tallets filosofi. Til en viss grad tilhørte George Berkeley, men framfor alt David Hume, opplysningstidens filosofi.
Vitenskapsteori
En kort oversikt over 1600-tallets vitenskapsteori kan begynne med Francis Bacon som allerede mot slutten av 1500-tallet hadde vist hvilken vekt empiri hadde i vitenskapen, å se hvordan vår verden er, uten egentlig å utforske den. Man kan også i Bacons skrifter se hvordan det redegjøres for store muligheter til tekniske tillempinger som gagner menneskeheten om bare vitenskapelige fakta først samles inn. Samtidig har Bacon tydelige rester av tenkningen fra middelalderens filosofi og hadde ikke innsett matematikkens viktighet i den vitenskapelige metode. Galileo Galilei utviklet en metodikk som er langt sterkere enn Bacons og hvor eksperiment og matematikk har en langt tydeligere del av den mer innsamlede metodikken som Bacon gjorde seg til talsmann for. Isaac Newton utviklet det som vi i dag beskriver som klassisk mekanikk. På 1600-tallet ble både vitenskapen og vitenskapsteorien moden. Royal Societys motto er «Nullius in Verba», som betyr «Ikke på noens ord». Mottoet skal understreke selskapets holdning om at andres forsikringer ikke er tilstrekkelig, og at selskapet forkaster tidligere tiders autoritetstro. Isteden bør vitenskapelige sannheter fastsettes ved hjelp av eksperimenter. Først når noe var bevist, var det «sant», inntil det ble motbevist.
Francis Bacon
Francis Bacon var vitenskapens herold og en forløper for den britiske empirismen. Han var den første som tydelig så behovet for en vitenskapelig metode for vitenskapelig framvekst og dessuten de fordeler i form av teknologi som kunne komme om samfunnet satset på vitenskapelig vekst. Han var den første som aktivt jobber for å skape en vitenskapsteori.
I vitenskapteoretiske forskning er man enig om at Bacon ikke selv ga noen betydelige bidrag til vitenskap. Han var faktiske en ganske dårlig vitenskapsmann, men han ga viktige bidrag til vitenskapsteori via sin beskrivning av vitenskapelig metode. Det finnes selv de som mener at Bacons fremste bidrag var med sin begavelse med pennen og således overtalte og trakk med seg andre til den vitenskapelige revolusjonen og på dette viset var Bacons bidrag heller som entusiasten for vitenskapen enn som den faktiske vitenskapsmannen.
Bacon brøt med middelalderens dogmatisme og krevde at filosofien hadde sin basis på erfaringen gjennom vitenskapelig induksjon. Vitenskapens oppgave så først og fremst i å beherske naturen ved å lære og kjenne dens lover og deretter å kunne gripe inn i naturforløpet. «Kunnskap er makt», og «naturen beherskes gjennom at man lytter til den». Derfor måtte forskeren kvitte seg med sine fordommer, «idolene» (gudebilder eller avgudsdyrkelser).
Bacon utskilte fire «ideoler»:
Vegar Moen
Vegar Moen (født 22. mars 1967), sønn av Viktor og Brit, vokste opp på Orvos i Røros kommune og er nå bosatt i Lomma, Sverige. Han er en norsk gitarist, fotograf og billedkunstner utdannet programingeniør i NRK-TV (1989–1991), og billedkunstner ved Kunstakademiet i Trondheim 1993–1998. Deretter reiste han mye i Kina, India og Sør-Amerika og fotograferte arkitektur og landskap. Han har mottatt flere stipender og priser for sitt arbeid; Statens arbeidsstipend i seks år, Royal Caribbean Arts Grant og Rederiforbundets pris. Siden 2010 er han tildelt Statens Garantiinntekt for kunstnere.
Filosofi på 1600-tallet
Francis Bacon
Bacon krevde at vitenskapen anvendte fullstendig induksjon, stille riktige spørsmål til naturen og i utredningen av hvordan dette skal skje, ga Bacons oppslag som siden ble utviklet til John Stuart Mills fire induktive metoder.
Vegar Moen
Moen har hatt separatutstillinger i blant annet i Trondheim Kunstmuseum, Bergen Kunstmuseum, Galleri F15, Tromsø Kunstforening, Haugesund Billedgalleri, Sogn og Fjordane Kunstmuseum og Galleri MGM. Han har deltatt på mange kollektivutstillinger, deriblant Høstutstillingen i 1998, 99, 00, 01, 02, 08 og 09.