cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ragnhild Hennum
Karrière og faglig arbeid
Hennum er styreleder for Oslo Krisesenter, styreleder for UiOs datterselskap Unirand AS, styremedlem i Forskningsparken i Oslo og varamedlem i styret i Stiftelsen Lovdata. Hun har vært medlem av flere regjeringsoppnevnte utvalg, herunder Voldtektsutvalget fra 2006, Juryutvalget fra 2010, og ble i 2015 leder for det regjeringsoppnevnte Voldsoffererstatningsutvalget (Hennum-utvalget) som avga NOU 2016: 9 Rettferdig og forutsigbar – voldsskadeerstatning. I 2018 ble hun utnevnt av regjeringen til leder for partnerdrapsutvalget. Hennum er fra 2017 leder for Norges kvinnelobby, en paraplyorganisasjon for kvinnebevegelsen i Norge.
Binomialformel
Binomialformelen er en viktig formel i matematikken som først ble bevist generelt av Newton. Den viser hvordan potensen av et såkalt binom x+y kan regnes ut. I sin enkleste form sier formelen at
når n er et hvilket som helst ikke-negativt heltall. Da blir binomialkoeffisientene:
Her er n! n fakultet.
Formelen ble senere utvidet til å gjelde for potenser av multinomer på formen x + y + z + ... av de Moivre.
Tsunamien ved Salomonøyene 2007
Minst 28 mennesker døde og mange er savnet etter tsunamien som rammet Salomonøyene i Stillehavet, mandag, 1. april 2007.
Tsunamien skyldtes et jordskjelv i Stillehavet 2. april 2007 kl 7:39 lokal tid (1. april kl 20:39 UTC).
Flere hundre mennesker er savnet i havnebyen Gizo, som først ble hardt rammet av jordskjelvet, som hadde sitt sentrum bare 40 kilometer unna. Deretter kom tsunamien inn over strendene.
13 landsbyer ble ødelagt av tsunamien. Den vasket hus og mennesker på havet, og ødela telefon- og elektrisitetsforbindelsen.
Minst 900 bolighus ble ødelagt av tsunamien.
Toropets
Toropets (russisk: Торо́пец) er en by i Tver oblast i Russland. Den ligger i Valdajhøydene, ved elva Toropa, rundt 270 km vest for Tver.
Historie
Byen ble første gang nevnt i krøniker allerede i 1074. Den tilhørte da fyrstene i Smolensk. I 1167 var byen stor nok til å ha egne fyrster. Den mest kjente av den var Mstislav den modige, hvis sønnesønn Aleksander Nevskij giftet seg med Aleksandra av Polotsk i Toropets i 1239.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Titran kapell
Titran kapell står på et gammelt kirkested på Titran i Frøya i Trøndelag, som ble nedlagt 1780. Bedehuset ble bygd i 1873 etter en lokal pengeinnsamling. Den første skolelæreren på stedet, John A. Widtzø og hans svigerfar, statslosen Peder Olsen Gaarden var primus motor i innsamlings- og planleggingsarbeidet. Bygningen var opprinnelig helt åttekantet og skal være bygget etter modell av kapellet på Seminariet i Klæboe (Klæbu) der Widtzø hadde studert. Tårnet på toppen ble båret av fire søyler (stolper) inne i huset.
I 1912 ble bedehuset ombygd til kapell ved at det ble påbygd våpenhus i vestenden og kor med dåps- og prestesakristi på østenden.
Ved 50-års markeringen etter Titran-ulykken i 1949 ble det reist en bauta ved kapellet der navnene til de 140 omkomne er inngravert.
Nicholas Hope
Nicholas Hope (født 1958 i Manchester i England) er en engelsk skuespiller med bakgrunn fra Sydney (Australia) som har bodd flere år i Norge. Han er mest kjent for tittelrollen i filmen Bad Boy Bubby (1993), som innbrakte ham Det australske filminstituttets utmerkelse for beste hovedrolle i 1994. Han har siden fortsatt å arbeide innenfor film, fjernsyn og teater i Australia og Europa.
Han har hatt flere roller i norske filmer, blant annet i Bent Hamers En dag til i solen og i teaterstykker av Jesper Halle og Tord Akerbæk.
I 2004 skrev han en selvbiografi med tittelen Brushing the Tip of Fame (1994, Bantam Australia; ISBN 1863254404), og i 2006 satte han opp sin egen monolog The Colour of Panic, i Sydney (The Studio, Operahuset i Sydney) og i Oslo (Det Åpne Teater).
Alexander Ludwig
Alexander Ludwig (født 7. mai 1992) er en canadisk skuespiller.
Karriere
Ludwig spilte i flere rett-på-DVD- og TV-filmer før han fikk hovedrollen i The Seeker: The Dark Is Rising (2007), som var hans første rolle i en film som gikk på kino i USA. Deretter fikk han også en av hovedrollene i den populære eventyrfilmen Race to Witch Mountain med Dwayne Johnson og AnnaSophia Robb. Filmen hadde et budsjett på 65 millioner dollar og spilte inn pene 106 millioner dollar på verdensbasis.
Ludwig hadde en birolle i hitfilmen The Hunger Games, basert på den populære ungdomsboken Dødslekene av Suzanne Collins. Her spilte Ludwig Cato, en av deltakerne i Dødslekene.
Sergio Bernardo Almiron
Sergio Bernardo Almirón (født 7. november 1980 i Rosario, Argentina) er en argentinsk fotballspiller. Han gikk fra Empoli til Juventus før 2007–2008-sesongen.
Lenny Kuhr
Lenny Kuhr (født 22. februar 1950 i Eindhoven, Noord-Brabant) er en nederlandsk sanger og låtskriver.
Fem år senere, i 1974, fikk hun sin neste nederlandske hit med samme musikk og endret tekst. Sangen het «De Generaal» og var en ode til fotballspilleren og -treneren Rinus Michels. I mellomtiden hadde hun hatt en nummer én-hit i Frankrike med sangen «Jesu Christo» (1972) og hadde dessuten opptrådt i Georges Brassens' show. Den største nederlandske hiten kom i 1980, da hun sammen med Les Poppys utga sangen «Visite».
Kuhr har vært gift to ganger, i 1974 med Gideon Bialijstock som hun fikk to døtre med, og i 2003 med Rob Frank. I 1981–1993 var hun sammen med tekstskriveren Herman Pieter de Boer.
Da hun i 2007 kunne feire 40-årsjubileum som sanger, spilte hun inn et konsertalbum med 40 sanger, 40 jaar verliefd (norsk: 40 år forelsket). Den ble offisielt presentert 9. oktober 2007 i Eindhoven, og samtidig ble Lenny Kuhr utnevnt til Ridder i Oranje-Nassau-ordenen.
Hennes yngre søster Ine Kuhr er sanger og skuespiller.
Erich Christian Werlauff
Liv
Erich Christian Werlauff var sønn av den norskfødte koffardikaptein Jens Werlauff (død 1786) og Wilhelmine Frederike Wirth (død 1804). Han ble student med utmerkelse i 1796 og tok juridisk embetseksamen med laud i 1802. Alt i 1800 hadde han besvart en historisk prisoppgave og var i 1798 blitt custos ved lesesalen i Det Kongelige Bibliotek. Ved dette biblioteket skulle han bli værende helt til 1861. Han rykket opp til annensekretær i 1805, til førstesekretær i 1814, til bibliotekar i 1823 og til overbibliotekar i 1829. Samtidig var han blitt knyttet til Københavns Universitet. Etter å ha tatt den filosofiske doktorgrad i 1808 ble han i 1810 adjunkt ved universitetet og skulle forelese over nordisk historie og oldsaker. I 1812 ble han ekstraordinær professor og i 1828 ordinær professor. Han var universitetets rektor 1836–37. Stillingen ved universitetet beholdt han helt til sin døde, men han var fra 1852 fritatt for å holde forelesninger.
Werlauffs personlighet
Utenom opprykningene på embetsstigen er ikke Werlauffs liv særlig rikt på begivenheter. Han ønsket ikke å påta seg noen administrativ virksomhet utenom den som var knyttet til stillingene ved biblioteket og universitetet, han trådte aldri frem i det offentlige liv, og han lot seg aldri dra inn i litterær polemikk. Han reiste svært lite og var aldri utenfor de danske øyer. Han var sjelden på besøk, og da han ble tildelt storkors av Dannebrog, tok han et valgspråk fra Ovids Tristia: «den har levet vel, som lever i Skjul» (bene vixit qui bene latuit).
Egil Kapstad
Egil Kapstad (født 6. august 1940 i Oslo, død 13. juli 2017 i Kristiansand ) var en norsk jazzpianist, komponist og arrangør.
Erich Christian Werlauff
Werlauffs personlighet
Werlauff ble alt i 40-årsalderen regnet som en gammel mann, men ble nesten 90 år gammel. Til tross for sitt rolige liv var han en skarp iakttaker, og hørte nøye etter når andre fortalte ham om livet i verden. Da han skrev sine erindringer kunne han derfor gi en nøye skildring av tilstandene ved begynnelsen av 1800-tallet. Gjennom giftermålet med Vilhelmine Heger, datter av skuespilleren J. S. Heger, kom han dessuten i berøring med skuespillere og forfattere.
Egil Kapstad
Gjennom over 40 år som profesjonell musiker oppnådde Kapstad en status som en av Norges fremste jazzpianister gjennom tidene. Hans merittliste er enorm. Han stod bak musikken til mer enn 50 teaterforestillinger, og komponerte også for film og fjernsynsdrama. Kapstad skrev en rekke klassiske verk, for symfoniorkester, kor, strykekvartett, og mindre ensembler, og var en periode leder for foreningen Ny Musikk. Sammen med blant andre Karin Krog dannet han Norsk Jazzforum. Han virket også som programleder i NRK. Egil Kapstads trio fungerte som lite orkester i norsk Melodi Grand Prix 1965. Kapstad underviste i en årrekke i jazzhistorie og improvisasjon, blant annet ved Agder musikkonservatorium i Kristiansand.
Egil Kapstad medvirket på over 60 plateinnspillinger som pianist. Han er kjent for sitt årelange samarbeid med poeten Jan Erik Vold, og spilte med blant andre Toots Thielemans, Karin Krog, Al Cohn, Barney Kessel, Philip Catherine, Mark Murphy, Chet Baker, Red Mitchell, Bob Brookmeyer, Sheila Jordan, Bjørn Johansen, Bjarne Nerem, Jon Larsen, Magni Wentzel og Hilde Hefte.
Erich Christian Werlauff
Historiske skrifter
Werlauff var ikke særlig opptatt av den nasjonale bevegelsen i første halvdel av 1800-tallet, men han skrev en avhandling «Forsøg til det danske Sprogs Historie i Slesvig» (1819) og «Om Constitutio Waldemari» (1848). Han ble derfor ikke innblandet i striden mellom danske og norske historikere. Gjennom sin norskfødte far hadde han også en viss interesse for Norge. Jacob Aall tilbød under et opphold i København i 1811 å finansiere en utgivelse av en oversatt saga. Werlauff påtok seg da oversettelsen og utgivelsen av to islendingesagaer: Finnboge den sterkes saga og Sagaen om vatnsdølene (1812), en vitenskapelig utgave med norrøn tekst og oversatt dansk parallelltekst med kommentarer.
Egil Kapstad
Priser og utmerkelser
Kapstad mottok en rekke priser og utmerkelser. Han fikk Norsk jazzforbunds Buddyprisen i 1977, NOPA-prisen for årets verk (Epilog) i 1984, Gammleng-prisen i klassen jazz i 1985 og vant Spellemannprisen i klassen «Jazz» to ganger, for platene Cherokee under Spellemannprisen 1989 og Remembrance med Egil Kapstad Trio under Spellemannprisen 1994. I 2001 mottok han Sildajazzprisen på festivalen Sildajazz i Haugesund.
Erich Christian Werlauff
Historiske skrifter
Et annet av Werlauffs kjæreste emner var studiet av Ludvig Holberg og hans samtid. I 1838 utga han Historiske Antegnelser til Ludvig Holbergs atten første Lystspil (annen utgave 1858). Han skrev også avhandlinger som gir historiske opplysninger til Nils Klims reise til den underjordiske verden og Peder Paars.
Egil Kapstad
Priser og utmerkelser
Kapstad var statsstipendiat fra 2003 til 2008.
Ordenen Virtuti Militari
Ordenen Virtuti Militari (polsk: Order Wojenny Virtuti Militari) er en polsk militær orden. Den ble innstiftet 22. juni 1792 av kong Stanisław August av Polen etter slaget ved Zieleńce der polske styrker slo de russiske. Ordenen rangerer som nummer to av Polens seks ordener, etter Den hvite ørns orden, men foran Ordenen Polonia Restituta. Ordenen tildeles kun i tider da Polen er i krig. Polens president er ordenens stormester.
Utvikling
Ordenen var først kjent under navnet Krigskorsets orden, Hertugdømmet Warszawas militærorden og Den polske militærorden, men ble etterhvert kjent og navngitt etter innskriften på ordenstegnet: «VIRTUTI MILUITARI».
Ordenens innstiftelse i forbindelse med militær seier over Russland ledet straks til at ordenen ble politisk kontroversiell. Både Russland og russiskallierte polakker motsatte seg ordenen. Den ble i 1792 opphevet som følge av Targowica-konføderasjonens seier over kong Stanisław August, men gjenopprettet av parlamentet i 1793. Etter press fra Russland ble ordenen kort deretter igjen opphevet. Ved Polens deling i oktober 1795 falt ordenen bort. Den ble gjenopprettet i 1806 av general Józef Poniatowski og bekreftet året etter som en orden for Hertugdømmet Warszawa. Tildeling fortsatte da til tross for at det nå var den russiske tsar, som konge av Polen, som var ordenens stormester. Etter at Kongedømmet Polen i 1830 ble gjort til en russisk satellittstat ble Ordenen Virtuti Militari ikke videreført, i motsetning til de to andre polske ordenene, Den hvite ørns orden og Sankt Stanislaus-ordenen. For å svekke anseelsen til Ordenen Virtuti Militari lot tsaren slå en minnemedalje som minnet om ordenen og delte denne ut i stort antall til russiske soldater. Ytterligere en medalje, til minne om erobringen av Warszawa, ble opphengt i båndet til Ordenen Virtuti Militari.
Etter at Polen i november 1918 igjen ble selvstendig, ble etterhvert flere av landets tidligere ordener tatt opp igjen. Den første av disse var Ordenen Virtuti Militari, som ble fornyet 1. august 1919. Ordenen ble igjen tildelt etter at Polen ble dratt inn i den andre verdenskrig. Tildeling skjedde da både ved den polske regjering i eksil og etterhvert ved de kommunistiske styrkene etablert i Sovjetunionen. Etter krigen fortsatte tildeling under Polens kommunistiske makthavere. Ordenen ble videreført i reformert form etter overgangen til demokrati.
Inndeling
Ordenen Virtuti Militari ble inndelt i fem grader. Ved fornyelsen av ordenen i 1919 ble denne inndelingen videreført. Ordenen har inndelingen:
Innehavere av alle grader kalles ridder.
Insignier
Senere ble ordenstegnet endret til et svartemaljert kors med utbøyde armer. Korsets armer fikk innskriften «VIRTUTI MILUITAR». Midtmedaljongen bar den hvite ørnen fra Polens riksvåpen innenfor en krans. Båndet ble endret til blått med svarte striper langs kantene.
Under Folkerepublikken Polen ble insigniene modifisert ved at kronen ble fjernet fra ørnens hode, slik det også skjedde med Polens riksvåpen. Kronen ble også fjernet fra ordenstegnene for storkors- og kommandørgradene. I stedet ble republikkens initialer satt inn, først «RP», deretter «PRL».
Da ordenen ble reformert i 1991, fikk ordenstegnene tilbake det utseende de ble gitt i 1919. Ordenstegnet består av et kors med utbøyde armer, som i midten har en medaljong med polens hvite ørn omgitt av en grønn krans. Korset bærer innskriften «VIRTUTI MILUITARI». Ordenstegnene for første til tredje klasse er i gull med svart emalje. Storkorset og kommandørskorset er opphengt i båndet i en krone. Ordenstegnet for 4. klasse er i gull, det for 5. klasse i sølv, med kanter og innskrift i svart. Baksiden bærer mottoet «HONOR I OJCZYZNA» («ære og fedreland») og årstallet 1792. Ordensstjernen er i sølv og har åtte tagger. Den er besatt med ordenstegnet, der midtmedaljongen i tillegg er utstyrt med innskriften «HONOR I OJCZYZNA». Ordensbåndet er blått med svarte striper.
Tildeling
Ved innstiftelsen ble ordenen tildelt framtredende polske militære, deriblant Józef Poniatowski og Tadeusz Kościuszko. I alt ble 63 personer tildelt ordenen i 1792. Inntil Polens deling i oktober 1795 hadde til sammen 526 personer blitt tildelt Ordenen Virtuti Militari. I forbindelse med Napoleonskrigene ble det foretatt 1406 utnevnelser til Ordenen Virtuti Militari. I 1809 ble ordenen første gang tildelt en kvinne, infanteristen Joanna Żubr.
Etter gjenopprettelsen i 1919 fant de første tildelinger sted i 1920. Statsoverhodet Józef Piłsudski tildelte da seg selv ordenens 5. klasse. Piłsudski motsatte seg inntil 1923 utnevnelse til ordenens storkors, men ga dette året etter for presset om å la seg utnevne til høyeste grad. han var den eneste polske borger som ble tildelt storkors. Det ble foretatt 19 utnevnelser til kommandørgraden. Over 6500 personer ble tildelt Ordenen Virtuti Militari. Tildeling av Ordenen Virtuti Militari fant sted inntil 1923, da tildeling opphørte. Ordenen ble også tildelt utlendinger, blant dem Ferdinand Foch, kong Albert I av Belgia, kong Alexander I av Jugoslavia, kong Ferdinand I av Romania og kong Viktor Emmanuel III av Italia. Sju allierte generaler ble hedret med kommandørgraden av Ordenen Virtuti Militari.
Coloburiscidae
Coloburiscidae er en familiegruppe av døgnfluene. Den er en av flere artsfattige familier av døgnfluer som bare finnes på de sørligste kontinentene: Australia, New Zealand og det sørligste Sør-Amerika.
Ordenen Virtuti Militari
Tildeling
Tildeling av Ordenen Virtuti Militari ble gjenopptatt etter at Polen i september 1939 ble angrepet og delt mellom Tyskland og Sovjetunionen. Den polske regjeringen i eksil fortsatte tildeling av Ordenen Virtuti Militari for innsats i den andre verdenskrig. Mer enn 5000 utnevnelser ble foretatt. Ordenen Virtuti Militari tildeles kun for innsats mens Polen er i krig.
I 1943 tok den polske hæren i Sovjetunionen opp tildeling av Ordenen Virtuti Militari. Ordenen ble etter krigens slutt opprettholdt av de nye kommunistiske makthaverne, som fram til 1989 totalt utnevnte 5167 personer til Ordenen Virtuti Militari. Tretten storkors ble tildelt sovjetiske marskalker. I 1974 ble Leonid Bresjnev tildelt ordenen. Tildelingen til Brezjnev vakte reaksjoner i Polen og flere innehavere av ordenen protesterte ved å overlate sine ordenstegn til Den sorte Madonna av Częstochowas alter. Tildelingen til Brezjnev ble i 1990, etter overgangen til demokrati i Polen, kansellert ved presidentdekret. Også andre tildelinger under Folkerepublikken har blitt kansellert.
Coloburiscidae
Utseende
Nymfene er middelsstore (opptil 20 mm), litt flate. Munndelene, som sitter på undersiden av hodet, er store og tilpasset å filtrere matpartikler fra vannet. Både mandiblene, maxillepalpene og labialpalpene har kammer av lange hår. Antennene er otmrent så lange som hodet er bredt. Beina og trakégjellene er kledt med kraftige pigger som hjelper dem til å holde seg fast i den raske strømmen. Trakégjellene er delt i to deler, den øvre delen er to-fliket, den nedre trådformet. Bakerst har de tre hårete haletråder som er lengre enn bakkroppen.
Ordenen Virtuti Militari
Tildeling
Ordenen Virtuti Militari ble reformert ved presidentens dekret av 16. april 1991 og nye statutter ble gitt ved lov av 16. oktober 1992. Tildeling kan bare skje når Polen er i krig, med en frist på fem år etter at krigshandlingene er over. Ordenen kan tildeles enkeltpersoner, såvel som militære avdelinger, marinefartøyer og sivile samfunnsenheter. For tiden er nominasjoner til Ordenen Virtuti Militari innstilt. Ordenen er ikke tildelt etter de nye statuttene av 1992.
Mørelinjen (selskap)
Mørelinjen AS var et norsk rutebilselskap opprettet i 1975 etter fusjon mellom Surnadal Billag og Angvik Auto, som begge deltok i Mørelinjen-samarbeidet med kjøring på strekningen Molde-Angvik-(Tingvoll). Navnet ble videreført etter fusjon med Trollheimen Trafikk i 1988, men hovedkontoret ble da flyttet fra Surna til Sunndalsøra. I 1998 ble selskapet fusjonert inn i HOB Møre.
Historie
På 1970-tallet skjedde det store endringer i rutebilnæringen. Det ble en utvikling mot færre selskaper som trafikkerte større regioner. I 1975 fusjonerte Surnadal Billag med Angvik Auto, og i 1976 med Rindal kommunale Auto. Nytt selskapsnavn ble Mørelinjen AS fra 1. april 1975. Rutebilstatistikken fra 1978 illustrerer omfanget av selskapets virksomhet: Antall helårs ansatte 96, 34 personbusser, 26 lastebiler, 5 kombinert person- og godsbusser og 16 tilhengere.
Etter 1985 ble samarbeidet med Ålesund Bilruter, som også omfattet tidligere Vestnesruten, videreutviklet. Det gikk nå busser sammenhengende mellom Trondheim og Ålesund. Dermed slapp passasjerene å bytte underveis. NOR-WAY Bussekspress ble etablert 1. april 1988, og Mørelinjen sluttet seg til dette selskapet. Bussene ble lakkert hvite og ble merket NOR-WAY i tillegg til Mørelinjen.
HOB opprettet et datterselskap, HOB Møre, som fra 1. januar 1998 videreførte driften fra tidligere Molde Bilruter, Mørelinjen og Nordmøre Trafikkselskap. Som følge av oppkjøp og fusjon ble navnet senere endret til Team Møre og til slutt Nettbuss Møre.
I 2001 ble HOB og Trondheim Trafikkselskap, etter langvarige forhandlinger, slått sammen til ett selskap. Det nye selskapet fikk navnet Team Trafikk og ble Norges tredje største busselskap. I 2002 ble Team Trafikk solgt til NSB-eide Nettbuss for 340 millioner kroner.
Nzérékoré (region)
Nzérékoré er en region i Guinea. Den ligger sørøst i landet og grenser til regionene Kankan og Faranah. Den grenser også til landene Sierra Leone, Liberia og Elfenbenskysten.
HMS «Sheffield» (D80)
HMS «Sheffield» var en del av stridsgruppen som ble sendt til Falklandsøyene for å ta tilbake øyene etter den argentinske invasjonen i 1982. Hun ble truffet av et Exocet-missil, avfyrt av et argentinsk Dassault Super Étendard fly 4. mai 1982. HMS «Sheffield» fikk et stort hull i siden og ble svært hardt skadet av brannen som fulgte. Av et mannskap på 287, ble 20 drept i angrepet. Skipet sank 10. mai 1982 under slep og er i dag betegnet som en krigsgrav.
Stadtluft macht frei
Stadtluft macht frei er kortformen av det tyske uttrykk fra middelalderen, Stadtluft macht frei nach Jahr und Tag, om at en livegen kunne bli fri etter å ha oppholdt seg i en by i et drøyt år.
De bosetninger som oppstod omkring borger og kloster under middelalderen ble for en stor del bebodd av frikjøpte livegne. Til bosetningene, som vokste til byer, søkte seg flere livegne, ofte på flukt fra sin herre. I byene oppstod talemåten byluft gjør en fri etter år og dag.
I middelaldersk rettspraksis var år og dag en tidsperiode på et år, seks uker og tre dager, noe som tilsvarte en årsfrist, en retts- eller tingsfrist og en rettsdag, som varte tre dager. I middelalderbyene innebar dette at den livegne som ikke var blitt oppsporet av sin herre ble en fri mann når denne tid var utløpt.
Hvis tjenesteherren innen fristen kunne bevise med vitner at den livegne var hans eiendom, måtte han tilbake til herrens tjeneste.
Karminspinner
Karminspinner (Tyria jacobaeae (Linnaeus, 1758)) er en  bjørnespinner (Arctiidae).
Utseende
Karminspinneren har en gråsvart, litt tykk kropp, som er noe butt bak. Den har ikke påfallende hårbekledning på kroppen.
Karminspinneren har et tydelig vingemønster. Grunnfargen er grå-svarte. På hver framvinge er det to tydelige karminrøde flekker og et langt rødt felt langs fremkanten. Bakvingene er røde med et smal mørkt felt langs bakkanten. Vingespennet er mellom 30 og 44 millimeter. Vingene holdes taklagt bakover kroppen i hvile. Hanner og hunner er like hverandre.
Enkelte arter bjørnespinnere i delgruppen Arctiinae kan kanskje forveksles med andre sommerfugler, kanskje særlig andre arter i gruppen Noctuoidea. Men de kan skilles fra disse ved de to duftkjertlene, hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Samt at mange av artene har en bakkropp i fargene rødt eller orange, med mørke flekker. Høreorganet (tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax) er felles for gruppen Noctuoidea.
Larvene er nesten nakne, men med lange hår. Store larver har tydelige ringer bakover kroppen i gul-orange og svart.
Levevis
Karminspinner finnes på soleksponerte, tørre steder, gjerne der det er noe sandholdig jord. Den voksne karminspinneren er både natt- og dagaktiv og flyr ofte livlig om ettermiddagen.
Hunnen legger mellom 200 og 300 egg rett på undersiden av næringsplantens blad, eggene legges i grupper på 20-30 egg. Unge larver lever ofte i grupper (sosialt). De lever av å gnage blad, på ulike planter i slekten svineblom (Senecio), som landøyda, eller den nærstående smalsvineblom. Larven er gjerne aktive om dagen. De sitter ofte høyt opp på planten og er lett synlige. Larvene får i seg giftstoffet pyrrolizidin-alkaloider fra plantene de spiser. Utvokst blir den ca. 3 centimeter lang.
Karminspinner tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning. Den overvintrer i puppestadiet og klekkes til våren.
Utbredelse
Den er utbredt i palearktis fra Storbritannia østover til Tyrkia. Den finnes videre nord til Polen og mot Ukraina og Ural. Sjelden i Finland. Den finnes øst gjennom Sibir til Kina. Den finnes såvidt inn i det sørøstlige Sverige, i Danmark i Jylland og i det sørøstlige Norge langs kysten til Vest-Agder.
Navnet
Det latinske navnet Tyria betyr purpur, en rødfarge, som ble eksportert fra byen Tyros. Navnet jacobaeae er navnet på næringsplanten Senecio jabobaea. landøyda. På svensk heter den karminspinnare, på engelsk Cinnabar.
Phoenix (band)
Historie
Thomas Mars, Deck d'Arcy og Christian Mazzalai begynte å spille sammen i et "garasjeband" hjemme hos Mars i en av forstaden til Paris. I 1995 ble storebroren til Mazzalai, Laurent Brancowitz, med på permanent basis etter at bandet han hadde spilt i en kort periode, Darlin, hadde bestemt seg for å gi seg. Brancowitz hadde i dette bandet spilt sammen med Thomas Bangalter og Guy-Manuel de Homem-Christo. Disse to dannet senere Daft Punk. To år senere kalte de seg Phoenix og trykket opp 500 kopier av en singel på sitt eget selskap (Gettoblaster). Like etterpå signerte de kontrakt med Source Records, et plateselskap i Paris. Phoenix ble godt kjent med Air som hadde kontrakt med samme plateselskap og var backingbandet deres på flere tv-opptredener på britisk tv.
United (2000)
Phoenix utga sitt debutalbum United i 2000. Albumet inneholder blant annet singelene «If I Ever Feel Better» og «Too Young».
Alphabetical (2004)
Bandets andre album, Alphabetical, kom ut i 2004. Albumet ble promotert med singelene «Everything Is Everything» og «Run Run Run», som gjorde at bandet oppnådde noe suksess på hitlister i enkelte land. En spesiell mix av sangen «Victim of the Crime» ble brukt til en moteforestilling for Dior.
It's Never Been Like That (2006)
Store deler av sommeren 2005 oppholdt bandet seg i Berlin for å produsere deres tredje album, It's Never Been Like That. I sammenheng med utgivelsen av albumet, dro Phoenix på turné i både USA og Europa i 2006.
Wolgang Amadeus Phoenix (2009)
Tidlig i 2009 ble det offentliggjort at Phoenix ville komme med et nytt album det kommende året. Singelen «1901» ble sluppet 22. februar og 25. mai ble albumet Wolfgang Amadeus Phoenix gitt ut for salg på det internasjonale markedet.
Bankrupt! (2013)
16. januar 2013 ble tittelen på Phoenix femte album offentliggjort på bandet hjemmeside. Navnet på albumet er Bankrupt! Albumet vil bli sluppet den 22. april 2013.
Pat Metheny Group (album)
Pat Metheny Group er debutalbumet til jazzgruppen Pat Metheny Group, utgitt i 1978 av plateselskapet ECM.
Gruppen bestod den gang av gitaristen Pat Metheny, pianisten Lyle Mays, bassisten Mark Egan og Dan Gottlieb på trommer og det var gruppens første studioutgivelse. Albumet ble spilt inn på Talent Studio i Oslo og inneholder seks spor, hvorav «Jaco» allerede var spilt inn til et av Methenys tidligere album, men den nye innspillingen ligner lite selv om navnet er likt. Pat Methenys tidligere samarbeidspartnere Gary Burton og Jaco Pastorius setter tydelig preg i hans første gruppeutgivelse og musikken blir definert som både «smooth» (glatt eller polert) og progressivt på samme tid, men alt innenfor jazzens sjanger.
Sivilmarkedsfører
Sivilmarkedsfører er en femårig masterutdannelse innen markedsføring, økonomi og ledelsesfag.
Handelshøyskolen BI er den eneste utdannelsesinstitusjonen som tilbyr graden. Tittelen har vært beskyttet siden 1996. Utdannelsen var fireårig inntil innføring av bachelor- og mastergrader i 2003. Nå oppnås graden Master of Science in Marketing – Sivilmarkedsfører etter til sammen fem års studier. Innholdet i studiet er først og fremst markedsføring, men inkluderer også fag innen økonomi, ledelse og strategi. En av målene med studiet er å få helhetsforståelse for bedriften med en fordypning innen markedsføring. Det mest sammenlignbare studiet er siviløkonom.
De første sivilmarkedsførerne ble utdannet ved Norges Markedshøyskole i Oslo i 1990. Skolen ble fusjonert med BI i 1992.
Sivilmarkedsførernes interesseorganisasjon heter Norges Sivilmarkedsførerforening, eller NSMF og er drevet av studenter som går på studiet.
María Pita
Mayor Fernández de la Cámara Pita, populært kalt María Pita, (født ca. 1560 i La Coruña, død 1643 i Cambre) var en spansk nasjonalheltinne under forsvaret av A Coruña (Galicia i Spania) under engelskmennenes angrep på byen i 1589.
Den 4. mai 1589 gikk engelske styrker, som allerede hadde kontroll i andre deler av byen, til angrep på gamlebyen. En engelsk flaggbærer hadde allerede nådd den høyeste delen av borgmuren da han ble drept av Pita. Hun stod på den høyeste delen selv, og skrek til forsvarerne: «Quien tenga honra, que me siga» («Den som har ære, følg meg!») Både menn, kvinner og barn tok til mot og den engelske hæren ble så drevet tilbake av byens forsvarere. Engelskmennene ga opp angrepet og dro tilbake til sine skip.
María Pita var gift fire ganger og hadde to barn. Hennes heroiske gjerninger ble hedret og belønnet av Filip II av Spania, som ga henne en pensjon tilsvarende den som militære offiserer mottok, en bonus etter dødsfallet til hennes fjerde ektemann, og retten til å engasjere seg i handel med esler til og fra Portugal.
Andre kvinner deltok også direkte i forsvar av A Coruña. Historiske dokumenter forteller blant annet om en Inés de Ben som fikk behandling for to skuddsår som hun fikk i kamp.
Lars Andersen
Lars Andersen er navnet til flere personer:
Cachoeirinha (Pernambuco)
Cachoeirinha er en kommune i delstaten Pernambuco i nordøstregionen av Brasil.
20. etappe av Vuelta a España 2009
Målgang (Toledo)
Etter 27,8 km
Helene Fischer
Bakgrunn
I 1988 flyttet hun med sine foreldre til Wöllstein i Rheinland-Pfalz. Hun tok utdannelse i musikk i Frankfurt am Main og fikk allerede under utdanningen sine første engasjementer. I Darmstadt opptrådte hun både i Rocky Horror Show og i Spelemann på taket.
UiA Lacrosse
UiA Lacrosse (stiftet 22. november 2006 som HiA Lacrosse) er lacrosseavdelingen til Kristiansand Studentidrettslag, som er tilknyttet Universitetet i Agder i Kristiansand, og medlem av Norges Amerikanske Idretters Forbund.
Historikk
Klubben ble dannet 22. november 2006 ved daværende Høgskolen i Agder, som HiA Lacrosse, av Haakon Brudeseth og Henrik Dahl. I samsvar med overgangen fra høyskole til universitet, endret laget sitt navn til det nåværende UiA Lacrosse.
Kvinner
Kvinnelaget, med navnet «KSI Cherokees», spiller 2022/23-sesongen i Eliteserien i lacrosse for kvinner.
Menn
Herrelaget blir også referert til som «UiA Lax» eller «Studs». Det sistnevnte navnet er et resultat av at laget til tider stiller med to lag, «Studs» og «Stallions», hvorav «Studs» ble videreført.
Laget har siden oppstart opparbeidet seg til å bli et av Norges beste lacrosselag, og har tatt to NM-sølv (2011 og 2014).
Grunnkretser i Sarpsborg kommune
Grunnkretser i Sarpsborg kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Sarpsborg kommune, Østfold, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Geografisk tilhørighet og innbyggertall
Sarpsborg er delt inn administrativt i 13 delområder, her listet med innbyggertall ved inngangen til 2008 (og tilhørende grunnkretser):
I sentrum av byen (øst for E6, vest for Glomma):
Vest for E6, mot Fredrikstad:
Max-Planck-Gesellschaft
Max-Planck-Gesellschaft (MPG) er en tysk, almennyttig forskningsorganisasjon finansiert både av den føderale regjeringen og av delstatsregjeringene. Organisasjonen er oppkalt etter vitenskapsmannen og nobelprisvinneren Max Planck.
Grunnkretser i Sarpsborg kommune
Geografisk tilhørighet og innbyggertall
I retning Moss og Askim:
Øst for Glomma, i retning Halden og Rakkestad:
Max-Planck-Gesellschaft
Max-Planck-Gesellschaft driver 80 forskningsinstitutter over hele Tyskland og i visse fall i andre europeiske land. Disse bærer vanligvis navnet «Max Planck-instituttet for ...». Forskningen retter seg i hovedsak mot naturvitenskap, samfunnsvitenskap og humaniora. Per 1. januar 2012 består institusjonen av 80 institutter og forskningssentre, dessuten fire institutter og et forskningssenter i utlandet. Til sammen inngår 16,873 medarbeidere, derav 5,222 vitenskapelige og 4,641 stipendiater. 21,514 studenter som hjelpeassistenter, bachelors, doktorander og gjesteforskere. Kvinneandelen er på 44,5 %, derav 27,5 % forskere, 55,3 vitenskapelige medarbeidere. 16,4 % av de ansatte er utenlandske medarbeidere. Blant forskerne var 33,1 % utenlandske; blant gjesteforskere 52,3 %.
Max-Planck-Gesellschaft er den ledende tyske institusjonen for grunnforskning, og regnes som en av verdens beste forskningsinstitusjoner. I 2006 ble MPG utpekt til verdens beste forskningsorganisasjon utenfor universitetene av Times Higher Education Supplement. Den ble grunnlagt under navnet Kaiser-Wilhelm-Gesellschaft (KWG) i 1911. Etter andre verdenskrig ble den bygget opp igjen med Otto Hahn som første president. Den fikk navn etter KWGs direktør i perioden 1930–1937, Max Planck.
Sadeq Hedayat
Sadeq Hedayat (persisk: صادق هدایت) (født 17. februar 1903 i Teheran, død 14. mai 1951 i Paris) var en iransk forfatter. Hedayat regnes som en av Irans mest betydningsfulle moderne forfattere.
Biografi
Sadeq Hedayat ble født i 1903 i Teheran og vokste opp med den konstitusjonelle revolusjonen i Iran som varte fra 1905–1911 og første verdenskrig og dens gjenklang som herjet i regionen. Han var født inn i en familie, som er dypt integrert i det iranske etablissementet. En av hans familiemedlemmer var fra en viktig dikter og historiker i Iran på 1800-tallet, Rezaqoli Khan Hedayat. Hans utvidede familie var viktige statsrepresentanter, politiske ledere og generaler i hæren. Han var født inn i borgerskapet i datidens Teheran.
Han var yngstemann i en søskenflokk på seks – en ektefødt attpåklatt. Brødrene hans var mye eldre enn han og søstrene hans var mest knyttet til hverandre. Det førte til at han tilbragte store deler av tiden sin med familie, som var mye eldre enn seg selv, barnepiken og sine dyrevenner. Hans sterke forhold til dyr spores tilbake til barndommen. Han engasjerte seg tidlig med å skrive artikler. Da han var 12 år gammel lagde han og hans fetter et tidsskrift med navn "Dødens stemme", som de ga rundt til venner og bekjente. Han var et blygt og innadvendt barn med et intenst følelsesregister. I den nærmest selvbiografiske novellen Zende be gur ("Begravet levende") skriver han:
"Alle tror at barn er lykkelige. Jeg husker det meget godt. Jeg var kanskje mer sensitiv da og var veldig stille og mer årvåken enn andre."
Ifølge hans far vendte han mye av sin aggresjon mot seg selv om han ble sint og kunne slå hodet i veggen og skrape seg til blods i kinnet med sine negler. Han viste kraftige, nervøse skjelvinger om han så på rituell selvskading og sterke reaksjoner der dyr ble behandlet med brutalitet av veterinær eller ved slakting. Slakting i hus var veldig vanlig i datidens Iran. Hans komplekse følelsesliv og interesse for å skrive skulle han ta med seg resten av livet.
St.Louis
Sadeq Hedayat ble en klassisk og åpensinnet akademiker med mange interessefelt. Han leste mye vestlig og orientalsk litteratur, som han lot prege sin livsstil og virke som dikter. En av hans store kampsaker var dyrerettigheter og vegetarianisme. Etter et halvt års fravær fra gymnaset, på grunn av øyeproblemer, begynte han på den franske, romersk-katolske misjonærskolen St.Louis. Det var et gymnas, som hadde båret frem moderne persisk poesis pioner Nima Yushij (1897–1960). En av datidens renommerte diktere Nezam Vafa (1887–1965) underviste Yushij i persisk ved St.Louis. Høyst trolig var det en av grunnene til at Sadeq valgte selv å begynne der.
På St.Louis stiftet han et tett akademisk vennskap med nederlandske presten Herman Rigter (1882–1955). Han var en lærer med et bredt kunnskapsfelt. Han lærte bort fransk til Hedayat og Hedayat lærte bort persisk til gjengjeld. Pater Rigter skulle vise seg å være en viktig person i Sadeqs liv. Hans skikkelse har dukket opp i en novelle "Revelation, som ble utgitt i 1942. Den handler om en kristen fiolinist, som har opplevd en romantisk og ulykkelig kjærlighet i sitt liv. Etter sigende hadde Pater Rigter fortalt Hedayat om at på grunn av den samme opplevelsen skal han ha valgt sin fromme tilværelse. har også vært inspirasjon til et maleri, som Sadeq har kreert. Da pater Rigter reiste fra Iran, overlot en mengde bøker til Sadeq, deriblant Schopenhauer. For undertegnede virker det som om Rigter lyktes i å inspirere Hedayat med sin oppriktige lidenskap om filosofi, musikk og litteratur.
Vegetarianisme og altruisme
I novellen Sharh-e hal-e yek olagh-e hengam-e marg (En esels tanker ved døden) fra 1923 skriver han noe lignende: Noen andre har sagt at noen mødre synes det er underholdende at ungene deres kutter av en fugls hode eller skader en hun eller en katt i lekene deres. Dette er roten til korrupsjon og grunnlaget for ondskap, undertrykkelse og forbrytelse. Det urette som er blitt gjort mot oss er en mors sviktende opplæring.
Det er veldig betegnende for et buddhistisk budskap  han tok til seg etter å ha lest boken ‘Tanker’ av Schopenhauer han fikk av Rigter. I novellen En esels tanker ved døden, nevner han Schopenhauer. Der asenet forteller om smerten om å være undertrykket, utnyttet og mishandlet av menneskene:
"Blant dem har Schopenhauer forsvart oss. Han stadfester at det grunnleggende prinsippet om etikk er å ha barmhjertighet ikke bare for vår egen art, men også for andre dyr(…)"
For Hedayat var vegetarianisme noe mer et ideal for sunn helse og livsstil, men med rot i medfølelse for dyr var det en politisk holdning. Han mente at hvis man kunne utøve onde handlinger mot dyr kunne det lett overføres til mennesker. Det var essensielt at mennesket skulle finne sin altruisme og avholdenhet fra å utføre onde handlinger ved å ha omsorg for dyr og vise dem likeverd.
Døden
Helt siden barndommen har Sadeq vært uvanlig opptatt av døden. Som nevnt var han med og utga tidsskriftet "Dødens stemme" da han var 11-12 år og har viet mye av forfatterskapet sitt til døden. I novellen Zende be gur ("Begravet levende") skriver han om en person, som bor i Paris som flørter med tanken om selvmord. Følgende utdrag er hentet fra en scene, der hovedpersonen besøker en gravlund, letende etter bopelen til et stevnemøte han har hatt med en jente: "Jeg tenkte: ’Så heldige dere har vært!’ Jeg følte meg sjalu ovenfor de døde, hvis legemer var oppløst under jorden. (…)Det var som om det døde var nærmere meg enn det levende.(…) De dumme tankene som dukker opp i hodet mitt! Kanskje jeg snakker nonsens."
Novellen er kjent for å være nærmest selvbiografisk, som virker sannsynlig siden er sterke likhetstrekk mellom hovedpersonen og forfatteren selv. Hovedpersonen er en ung person, som bor i Paris med interesse for kultur, har et sterkt fokus på døden og selvmord. Hovedpersonen maler for å finne ‘trøst og behag’(sitat fra novellen, Yarshater s.149). Novellen er i jeg-form, som vitner om en mulig terapeutisk bruk av skrivekunsten. Han frigjør sine dystre, innelukkede tanker ved å skrive det ned. Det er kjent at han var en isolert person, som tilbragte store deler av livet alene. Så da var det en naturlig form for å kanalisere sine følelser og tanker gjennom skrivekunsten. I "Begravet levende" skriver han:
"I midten av den endeløse trafikken (…), jeg var helt alene. Blant så mange millioner mennesker var det som om jeg satt i en forlist båt, fortapt i midten av havet."
Humor
Hedayats ettermæle og karakteristikker alle nyanser mellom gråtoner og beksvart. Han blir betegnet som en dyster og melankolsk person, men med et stort hjerte for dyr. Men han hadde også en mørk humor, i hans væremåte og som han tok med seg inn litteraturen. "Så heldige dere har vært!" sier hovedpersonen i "Begravet levende" om de døde, som ligger i kistene ved gravlunden hovedpersonen befinner seg på. Nevøen hans, Jahangir Hedayat, skriver i Sadeq Hedayat: His work and his wondrous world om en scene i et selskap hos foreldrene hans, der en kvinne spør Sadeq ut om: "Hvordan greier greier du å skrive slike fantastiske, vidunderlige historier?" Så svarer han: "Det er veldig enkelt, frue. Jeg bruker penn og papir" Kvinnen ble ikke avskrekket: "Selvfølgelig gjorde du det; men jeg vil gjerne vite hvordan du klarer å skrive så mye interessant." Så svarer han hånlig, i håp om å få avslutte samtalen: "Vel, du forstår frue, det har seg nemlig slik at jeg har pendiaré. Så snart jeg legger den på et ark, holder den det gående."
Som denne scenen så eksemplarisk skisserer er en forfatter, som baserer seg med underfundig humor lener seg mot satire. Et av han mest satiriske verk er Hajji Aqa, som er et nærmest nådeløst angrep på ledende konservative politikere. Andre er Sag-e Velgard og Tup-e morvarid. Tup-e morvarid, som er hans siste satire, er hans siste novelle, harselerer han med religion, litteratur og litteratur. Satiren gjenspeiler, mest av alle hans verker, intense sinne og ‘verfremdung’ – fremmedgjøring. Sammen med ‘firergruppen’ – Rab’eh – som inkluderte Mojtaba Minovi, Bozorg Alavi og Masud Farzad. I periferien av gruppen befant også Mohammad Moqaddam, Zabih Behruz og Shin Partou. De var modernister, som kritiserte den etablerte intelligentsiaen i Teheran for tradisjonalisme og klassisisme i dens ideologi. Ganske motsigende, var Rab’eh og co. forkjempere av arianisme og modernitet, mens de var underdanige ovenfor staten.
Sadeq Hedayat var en mann som hadde viet livet sitt litteratur og kunst og hadde sterk interesse for vitenskap og hadde stor innflytelse på utviklingen av antropologi som akademisk gren i Iran. En kan si at han var en klassisk dannet akademiker, som var lidenskapelig opptatt av tankegods og dens kraft. Han ofret en karriere innen bank, tannlegestudier og et ekteskapelig liv for å forbli kunstner og forfatter. En kan si at han levde et bohemsk liv i ånden. Men nesten hele livet sitt bodde han hjemme hos foreldrene sine, som kan synes å være motstridende et bohemsk liv. Han var en melankoliker og pessimist med et nihilistisk verdenssyn, men hadde mye humor, som han brukte med en fandenivoldsk holdning mot politikere.
Det var ikke før på slutten av 1940-tallet han ble tatt inn i varmen av Teherans intellektuelle og ble en kjendis. Han måtte tåle kritikk fra sine litteraturkollegaer, som kaller han for en ‘smålig, borgerlig og demoraliserende forfatter’, som kalte hans verk for ‘svart litteratur’. Det gjorde at flyttet tilbake til Paris og tilbragte sine siste dager der.
Clas Ohlson
Clas Ohlson kan sikte til:
Aston Martin DBS
Aston Martin DBS er en grand tourer produsert av den britiske bilprodusenten Aston Martin Lagonda Ltd.. Opprinnelig produsert i perioden 1967-72, den ble benyttet i 1969 James Bond-filmen On Her Majesty's Secret Service. En ny versjon basert i stor grad på Aston Martin DB9 brukes i 2006-filmen Casino Royale (se Aston Martin DBS V12). Lord Brett Sinclair spilt av Roger Moore i Gullguttene har denne bilen.
Dendrogram
Et dendrogram (fra gresk dendro «tre» og gramma «tegn») er en grafisk framstilling i form av forgreininger som viser arrangeringen av fenomener som kan ordnes hierarkisk. Dendrogrammer brukes ofte i statistisk biologi for å vise likhet og ulikhet i gensekvenser og kalles da ofte et kladogram.
Eksempel
Et eksempel på hierarkisk data, der forskjellen mellom datapunktene er representert ved avstand mellom punkter i et koordinatsystem:
Den øverste rekken representerer data (individuelle observasjoner), linjene lengre ned representerer klynger som enkeltdataene tilhører, og pilene representerer avstand (forskjeller).
Avstanden mellom klynger av sammenslåtte data øker jevnt med det hierarkiske nivået på klyngene. Høyden på hver node er proporsjonal med verdien av forskjellene mellom dattergruppene.
Fugleredehuske
En fugleredehuske er en type huske. To personer står på kanten av huska, på siden, og holder i to stenger som huska henger i. De bruker kroppen og stengene for å få huska opp i passende fart. Et antall personer, vanligvis en eller to, ligger oppi huskas kurv.
Kansanshi
Kansanshi er en stor koppergruve som ligger 8 kilometer nordøst for Solwesi. Solwezi ligger i North-Western Province i Zambia. Gruven er et av de største dagbruddene i verden, og 80% er eid av First Quantum Minerals Ltd. First Qantum har hovedkontor i Canada. Gruven har 1105 ansatte.
Kansanshi var tidligere en ZCCM gruve, men ble nedlagt på 1990 tallet. Store investeringer er blitt foretatt og dagbruddene blei gjenåpnet i 2005. Det er forventet at mineralåren vil være drivverdig fram til 2035.
Mineraler
Sekundærmineral: Gull, og for 2007 er prognosen 1 134 kg ( eller 40 000 ouncer)
Banden
Banden var et norsk humorprogram for ungdom som ble sendt på NRK Radio fra 2009 til 2012. Programmet var et samfunnsorientert humorprogram der både programledere og reportere åpent tok stilling i saker og bedrev subjektiv samfunnsjournalistikk. Det ble sendt fra Tyholt i Trondheim, men hadde reportere i Tromsø og Oslo. Programmet gikk på P3 og ble sendt mandag til torsdag, samt søndager. Det hadde en varighet på to timer. Programledere var Ken Wasenius-Nilsen (2009-2011), Sven Bisgaard Sundet (2011) og Anne Dorte Lunås (søndager). Banden var en slags videreføring av Osenbanden, som ble ledet av Are Sende Osen frem til han sluttet i 2008.
Programmet hadde faste innslag som gikk under navn som: «Banden-awards», et subjektivt award-show i regi av Sven Bisgaard Sundet, «Ken Was-Nil leser dagbladet fredag – PÅ SØNDAG!» Ken Wasenius-Nilsen leser saker fra dagbladet fredag på søndager, og understreker hvor stor forskjellen på disse to dagene er. «En gal, gal verden»: Ken Wasenius-Nilsen presenterer gale saker fra hele verden i samme stil som månedsmagasinet En gal gal verden som ble utgitt på 90-tallet.
Programmet ble sendt første gang mandag 12. januar 2009. Siste sending gikk 1. januar 2012.
Deltakere
Foruten Ken Wasenius-Nilsen, besto «Banden» av følgende :
Kenya Airways Flight 431
Kenya Airways Flight 431 var et flygning med Kenya Airways som endte i en større ulykke den 30. januar 2000. Flyet, en Airbus A310, styrtet i havet like utenfor Elfenbenskysten. Ifølge planen skulle flyet etter avgang fra Port Bouet lufthavn i Abidjan, Elfenbenskysten lande på den internasjonale flyplassen i Lagos, Nigeria. Flyet hadde 169 passasjerer i tillegg til et mannskap på 10 personer, og kun 10 overlevde. 169 personer omkom i styrten. Denne ulykken er den med fly av typen Airbus A310 som har krevd flest menneskeliv.