cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fred
Fredsbevegelsen
En fredsbevegelse er en sosial bevegelse som søker å oppnå idealistiske mål som, avslutningen av en bestemt krig (eller alle kriger), minimere mellommenneskelig vold på et bestemt sted eller i en type situasjon, ofte knyttet til et mål om en større verdensfred. Middel for å oppnå disse målene inkluderer vanligvis agitasjon for pasifisme, ikke-voldelig motstand, diplomati, boikott og moralsk baserte innkjøp, støtte til konkrete politiske kandidater, demonstrasjoner, og lobbyvirksomhet for å påvirke eller skape nye lover.
Pasifisme
Pasifisme er en fullstendig avvisning av krig eller vold som et middel til løsning av tvister eller oppnå fordeler. Pasifisme dekker et spekter av synspunkter fra troen på at internasjonale konflikter kan og bør være fredelig løst; til samtaler for opphevelse av institusjonene i det militære og krig, å motstand mot enhver organisasjon av samfunnet gjennom statlig makt; til avvisning av bruk av fysisk vold for å oppnå politiske, økonomiske eller sosiale mål, samt motstand mot vold under noen omstendigheter, og da i en eller annen grad inkludert forsvar av seg selv og andre.
Pasifisme kan være basert på moralske prinsipper pliktetikk eller pragmatisme konsekvensetikk. Prinsipiell pasifisme sier at vold mot mennesker er i seg selv galt, og at vold kun vil avle mer vold; man kan ikke få mindre vold som resultat av voldsutøvelse, i alle fall over tid. Pragmatisk pasifisme mener at kostnadene av krig og mellommenneskelig vold er så betydelig at bedre måter å løse tvister må finnes.
FN
FN, etter godkjenning fra Sikkerhetsrådet, sender fredsbevarende styrker til regioner der væpnede konflikter har nylig avsluttet eller midlertidig stoppet for å håndheve bestemmelsene i fredsavtaler og å hindre stridende fra gjenoppta fiendtligheter. Siden FN ikke har egne militære styrker, er fredsbevarende styrker frivillige bidrag fra medlemsland i FN. De fredsbevarende styrkene som helhet mottok Nobels fredspris i 1988.
Nobels fredspris
Nobels fredspris er delt ut siden 1901 av den Den Norske Nobelkomite. Ifølge Nobels testamente skal fredsprisen deles ut til den personen som «har verkat mest eller best för folkens förbrödrande och afskaffande eller minskning af stående arméer samt bildande och spridande af fredskongresser».
Gandhi Peace Prize
Den internasjonale Gandhi Peace Prize, oppkalt etter Mahatma Gandhi, deles ut årlig av Indias regjering. Den ble lansert i 1995 som en hyllest til de idealer forfektet av Gandhi i anledning 125-årsjubileet for hans fødsel. Dette er en årlig pris som gis til enkeltpersoner og institusjoner for deres bidrag til sosiale, økonomiske og politiske transformasjon gjennom ikkevold og andre Gandhi-inspirerte metoder. Prisen er på 10 millioner rupi i kontanter, konvertibel tili enhver valuta i verden, en plakett og et sitat. Prisen er åpen for alle personer uavhengig av nasjonalitet, rase, tro eller kjønn.
Studentenes Fredspris
Den Studentenes fredspris tildeles annethvert år til en student eller en studentorganisasjon som har gjort et betydelig bidrag til å fremme fred og menneskerettigheter.
Annet
Et fredsmuseum er et museum som dokumenterer historiske fredsinitiativ. Mange fredsmuseer har også kampanjer for ikke-voldelig konfliktløsning. Dette kan omfatte konflikter på det personlige, regionale eller internasjonale nivå.
Guglielmo Del Bimbo
Guglielmo Del Bimbo (født 20. oktober 1903 i Livorno, død 3. november 1973) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Fred
Teorier
Mange ulike teorier om fred finnes innenfor fredsstudier, som innebærer studiet av konflikttransformasjon, nedrustning og opphør av vold. Definisjonen av "fred" kan variere med religion, kultur, eller hva som omtales.
Én definisjon er at fred er en tilstand av balanse og forståelse i deg selv og mellom andre, der respekt er oppnådd ved aksept av forskjeller, toleranse vedvarer, konflikter løses gjennom dialog, er folks rettigheter respekteres og deres stemmer blir hørt, og alle er på sitt høyeste punkt av ro uten sosiale spenninger.
Guglielmo Del Bimbo
Del Bimbo vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1932 i Los Angeles. Han var styrmann på den italienske åtteren som kom på andreplass bak USA. Mannskapet på den italienske båten var; Vittorio Cioni, Mario Balleri, Renato Bracci, Dino Barsotti, Roberto Vestrini, Guglielmo Del Bimbo, Enrico Garzelli, Renato Barbieri og Cesare Milani som var styrmann. Fire år senere, under sommer-OL 1936 i Berlin, vant han sin andre olympiske sølvmedalje i roing, som roer på den italienske åtteren.
Fred
Spillteori
Fred/krig-spillet (fra engelsk; The Peace War Game) er en spillteori som brukes som en tilnærmingsmetode i fred- og konfliktstudier. Opprinnelig ble dette oppsettet brukt i faggrupper og ved datasimulering av spesifikke hendelser for å studere mulige strategier for samarbeid og aggresjon. Ett funn fra denne metoden var at ved å bruke fred som hovedstrategi, ble beslutningstakere mer rike over tid enn ved hovedstrategi krig. Gjennom dette ble det klart at en krig hadde større kostnader enn først antatt. Den eneste strategi som skaffet rikdom raskere var en "Djengis Khan-strategi", en konstant og svært aggressiv krigføring for å få tilgang på nye ressurser kontinuerlig.
Demokratisk fredsteori
Den demokratiske fredsteori hevder at demokratier vil ikke gå til krig med hverandre.
Aktiv fredsteori
Basert på tenkningen til nordmannen Johan Galtung, en av medgrunnleggerne av fagfeltet «Freds- og konfliktsstudier», "Positiv fred», og på verkene til Maine Quaker Gray Cox, et konsortium av forskere fra det eksperimentelle John Woolman College initiativet, har kommet frem til en teori om Aktiv Fred.
Mange «freder»
Inspirert av tankesettet til Wolfgang Dietrich, Wolfgang Sützl og Innsbruck School of Peace Studies, har én retning innen fredsteoretikere forlatt ideen om én enkelt og altomfattende definisjon av fred. Snarere fremmer de ideen om mange freder. De hevder at siden ingen enhetlig, korrekt definisjon av fred kan eksistere, bør fred oppfattes som et mangfold. Dette post-moderne forståelse av fred(er) er basert på filosofien til Jean Francois Lyotard.
Trans-rasjonell fred
I 2008 utvidet Wolfgang Dietrich sine tidligere tilnærminger av mange freder til de såkalte «fem familier» av fredstolkninger: den energiske, den moralske, den moderne, den post-moderne og den trans-rasjonelle tilnærming Trans-rasjonalitet forener rasjonell og mekanistisk forståelse av moderne fred i en relasjonell og kultur-basert måte med åndelig fortellinger og energiske tolkninger. Systemisk forståelse av trans-rasjonell peaces talsmenn en klient-sentrert metode for konflikt transformasjon, den såkalte elicitive tilnærming.
Freds- og konfliktstudier
Freds- og konfliktstudier er et fagfeltet som identifiserer og analyserer voldelig og ikkevoldelige atferder, samt strukturelle mekanismer som fører til voldelige eller ikke-voldelige sosiale konflikter. Formålet er å bedre forstå prosesser som fører til en mer ønskelig menneskelige tilstand En variasjon, fredsstudier, er en tverrfaglig innsats med sikte på å forebygge, de-eskalere og løse konflikter. Dette står i kontrast til krigsstudier, som er rettet mot effektiv oppnåelse av seier i militære og/eller voldelige konflikter. Disipliner som er involvert kan omfatte statsvitenskap, geografi, økonomi, psykologi, sosiologi, internasjonal politikk, historie, antropologi, religiøse studier, og kjønnsstudier, samt en rekke andre fag.
Olympisk rekordhistorikk på 200 m fri
Olympisk rekordhistorikk på 200 m fri noteres kun for langbane (50 meter basseng).
Babaoshan revolusjonære gravlund
Babaoshan revolusjonære gravlund (kinesisk: 八宝山革命公墓; pinyin: Bābǎoshān gémìng gōngmù) er Beijings fremste gravsted for revolusjonens helter og høyere regjeringsskikkelser. Gravfeltet ligger i bydistriktet Shijingshan, vest for Beijings sentrum.
Gravfeltet ble etablert som kommunistisk heltegravfelt i 1950, men har en betydelig lengre forhistorie. Tidligere hadde det en lang periode ligget et tempel med et tilliggende buddhistkloster der. Det hele går tilbake til den ledende hoffevnukken Gang Bings død omkring 1410. Yongle-keiseren utropte ham da til guddom og vernehelgen for hoffets evnukker. Dessuten gjorde han et område ved utkanten av Beijing til gravfelt for evnukker og bygde en forfedrehall til Gang Bings ære. I 1530 ble forfedrehallen utvidet og fikk det nye navnet Forfedrehallen for de opphøyde helter og lojale (Huguo Baozhong Si), men på folkemunne ble det kalt «Evnukkenes tempel». Tidlig på 1900-tallet var det fremdeles i bruk av evnukkene, og temperlområdet haqdde fått en rekke flerer gårder og haller. I 1950, etter kommunistenes maktovertakelse, ble Evnukkenes tempel gjort til Beijing bys gravfelt for revolusjonære, og navnet ble justert i 1970 til Babaoshan revolusjonære gravlund.
Doce (elv)
Doce er en elv i det sørøstlige Brasil, den flyter gjennom delstatene Minas Gerais og Espírito Santo, med forgrenet utspring på 1 200 moh. like øst for millionbyen Belo Horizonte, og nær den historiske byen Ouro Preto.
Doce renner forbi industribyen Governador Valadares, og har sitt utløp i Atlanterhavet i kommunen Linhares. Elven er 853 km lang. Det er et nedbørfelt på totalt 83 400 km². Det ble bygget jernbane forbi elven i 1904. Elvebassenget har en stor gruveindustri og dessuten den største stålproduksjonen blant alle regioner i Latin-Amerika. Tre store gruve- og metallurgiselskaper har hovedkvarter langs elven.
Dion R. Holm-demningen
Dion R. Holm-demningen  er en demning med et vannkraftverk (tradisjonelt elvekraftverk) i Tuolumne County, delstaten California i USA. Anlegget ligger ved en sideelv til elven San Joaquin River. Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 166 MW, fordelt på to turbiner.
Stephen Fry
Stephen John Fry (født 24. august 1957 i Hampstead i London) er en britisk komiker, forfatter, skuespiller, spaltist, filmskaper og TV-personlighet. Som den ene halvparten i duoen Fry and Laurie, sammen med Hugh Laurie, har han opptrådt i A Bit of Fry and Laurie og Jeeves and Wooster. Fry er også kjent for sine roller i Sorte Orm og Wilde.
I tillegg til å skrive for scene, film, TV og radio har Fry også bidratt med spalter og artikler for en mengde aviser og blader. Han har også skrevet fire romaner, bøker om musikk og poesi og to selvbiografier, Moab Is My Washpot og The Fry Chronicles. Fry har også markert seg som samfunnsdebattant, gjennom sine dokumentarfilmer om bipolar lidelse, aids og truede dyrearter, og gjennom deltakelse i debatter om religion sammen med Christopher Hitchens.
Oppvekst
Foreldrene var Marianne Eve Fry (pikenavn Newman) og Alan John Fry, fysiker og oppfinner. Marianne Eve Frys foreldre, Martin og Rosa Neumann, var jødiske immigranter fra Šurany i det nåværende Slovakia, men som lå i Ungarn da de dro. Morens tante og kusiner ble drept i Auschwitz.
Familien flyttet til Norfolk i East Anglia, og Fry begynte sin skolegang der. Han ble utvist fra skolen som 15-åring, og som 17-åring ble han fengslet etter at han hadde stjålet et kredittkort av en venn av familien. Han ble arrestert i Swindon. Etter løslatelsen fikk Fry fortsette utdannelsen med den klare forutsetningene at han ville studere hardt ved City College Norwich. Det lyktes ham å få et stipend til University of Cambridge.
Cambridge og tidlig karriere
Fry fikk en grad i engelsk litteratur, og han dukket også opp i TV-programmet «University Challenge». Langt viktigere for Stephen Fry var at han kom inn i den etablerte amatørteatergruppen Footlights, en teatergruppe som har vært første skritt på veien mot karrieren for flere skuespillere, komikere og TV-personligheter. Her møtte Fry Hugh Laurie og Emma Thompson, som har forblitt hans venner.
Fry, Laurie, Thompson og Tony Slattery skrev «The Cellar Tapes» for Footlights, som ble spilt inn i 1982. Den hadde en viss suksess, og TV-selskapet Granada Television bestemte seg for å få med Fry, Laurie og Thompson på et nytt komedieshow sammen med Ben Elton. Komiserien ble hetende Alfresco, og hadde moderat suksess. I 1983 lot BBC dem få sjansen til å lage en ny serie, og Fry og Laurie med flere lagde en fiktiv dokumentarfilm, noe BBC likte så dårlig at de stoppet produksjonen etter første show. Fry opptrådte i The Young Ones i 1984 og i Eltons Happy Families, den sistnevnte heller ingen suksess. I 1985 spilte Fry en rolle i The Good Father.
Suksess
Skillet skyldtes i stor grad at Ben Elton tok over som hovedtekstforfatter fra Atkinson. Fry spilte Lord Melchett, Blackadders verbale sparringpartner, og hjalp til å bygge opp den nye stilen. Laurie spilte en rolle i den siste episoden, som prins Ludwig. I Blackadder The Third (1987) var rollene byttet om, denne gangen var det Laurie som var fast innslag som den håpløse prins George, mens Fry hadde en gjesteopptreden som Lord Wellington i siste episode. I Blackadder goes Forth hadde både Fry og Laurie viktige roller som henholdsvis general Melchett og løytnant George.
BBC hadde omsider tilgitt dem den fiktive dokumentarfilmen, og denne gangen fikk de et nytt TV-show, A bit of Fry and Laurie. Showet ble en stor suksess, og de to ble et kjent par. Showet ble vist fra 1989 til 1995. Samtidig hadde Granada fått Fry og Laurie til å lage en TV-serie om P.G. Wodehouses karakterer Jeeves og Wooster. Dette ble også en stor suksess for Fry og Laurie.
QI
I 2003 fikk Fry sin egen TV-serie, kalt QI, som står for «Quite Interesting», og handler om etablerte misforståelser og fakta. Fry har vært programleder for QI i hvert program, og han har hatt Alan Davies som sin faste paneldeltaker i samtlige programmer med unntak av ett. QI har vært med på å øke Frys status som en kunnskapsrik og velartikulert person. Programmet har blitt svært populært, og den norske TV-serien Brille, med Harald Eia og Bård Tufte Johansen, er basert på dette programmet. Det jobbes også med å lage en svensk versjon av programmet i 2012.
Bangladeshisk taka
Taka er myntenheten i Bangladesh. 1 taka = 100 paisa. Taka finnes i 8 forskjellige seddelverdier: 2, 5, 10, 20, 50, 100, 500 og 1000 taka. Valutakoden til taka er BDT.
Gerry Rafferty
Gerald «Gerry» Rafferty (født 16. april 1947 i Paisley, Renfrewshire, Skottland død 4. januar 2011 i Stroud, Gloucestershire, England ) var en skotsk vokalist, låtskriver og plateprodusent, mest kjent for låten «Baker Street» i 1978, og som medlem av bandet Stealers Wheel på 1970-tallet. Med dette bandet hadde han sin første hit 1972 med sangen «Stuck in the Middle With You». Han hadde også solohits på 1970-tallet som «Baker Street», «Right Down the Line» og «Night Owl».
Tidlige år
Rafferty vokste opp i et hus i byens Ferguslie Park, i Underwood Lane, og ble utdannet ved St. Mirin's Academy. Hans irskfødte far, som var alkoholiker, jobbet som gruvearbeider og lastebilsjåfør og døde da Rafferty var 16 år. Rafferty lærte både irske og skotske folkesanger som ung gutt. Han husker at han hørte disse folkesangene fra han var to eller tre år gammel. Han likte spesielt godt sanger som moren sang for ham, som «She Moves Through the Fair», som han syntes moren sang så vakkert. Det ble sunget en rekke tradisjonelle irske og skotske sanger i familien. Influert av folkemusikk og musikk av The Beatles og Bob Dylan, begynte Rafferty å skrive egne sanger.
Musikalsk karriere
Rafferty sluttet på St Mirin's Academy i 1963. Han begynte da å arbeide hos en slakter og etter hvert i en skobutikk. Men han har forklart at det for han ikke var noe annet interessant enn musikk og at han ikke hadde noen planer om en karriere annet innen musikk. I helgene spilte han og klassekameraten Joe Egan, og etter hvert medlem i Stealers Wheel, i et lokalt band med navnet the Maverix. Bandet spilte for det meste låter av the Beatles og the Rolling Stones. I 1966, ble Rafferty og Egan medlemmer av bandet "The Fifth Column". Bandet gav ut en singel, «Benjamin Day»/«There's Nobody Here» (Columbia 8068), men den ble ingen kommersiell suksess.
The Humblebums og Stealers Wheel
Dino Barsotti
Dino Barsotti (født 1. januar 1903, død ukjent) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Gerry Rafferty
Musikalsk karriere
I 1969 ble Rafferty det tredje medlemmet i folkpop–gruppen, The Humblebums, sammen med komikeren Billy Connolly og Tam Harvey. Harvey forlot bandet kort tid etter og Rafferty og Connolly fortsatte som en duo. De spilte inn to album for Transatlantic Records. I 1970, i Royal Festival Hall, spilte de sammen med Fotheringay med Nick Drake, og fikk positiv anmeldelse av kritikeren Karl Dallas, som mente at de tre artistene viste lovende tendenser, og han observerte at at Gerry Raffertys sanger hadde en slags ømhet i seg som den Paul McCartney hadde i låten «Yesterday». I sine egne stand-up show, har Connolly ofte snakket om hvordan Rafferty fikk ham til å le og beskrev alle de ville tingene de gjorde på turnéene sine.
Dino Barsotti
Barsotti vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1932 i Los Angeles. Han var styrmann på den italienske åtteren som kom på andreplass bak USA. Mannskapet på den italienske båten var; Vittorio Cioni, Mario Balleri, Renato Bracci, Dino Barsotti, Roberto Vestrini, Guglielmo Del Bimbo, Enrico Garzelli, Renato Barbieri og Cesare Milani som var styrmann.
Fire år senere, under sommer-OL 1936 i Berlin, vant han sin andre olympiske sølvmedalje i roing, som roer på den italienske åtteren.
Gerry Rafferty
Musikalsk karriere
Etter at duoen oppløstes i 1971, signerte Transatlantic-eieren Nathan Joseph Rafferty som soloartist. Rafferty spilte inn sitt første soloalbum, Can I Have My Money Back?, med Hugh Murphy, en produsent som arbeidet for plateselskapet. Magasinet Billboard roste albumet som "high-grade folk-rock", skrev at det var Raffertys "fineste innspilling til nå" Han skrev: "His tunes are rich and memorable with an undeniable charm that will definitely see him into the album and very possibly singles charts soon". Men sel om albumet var en suksess blant kritikerne, så ble det ingen kommersiell suksess. Ifølge Raffertys datter Martha, var det på denne tiden at hennes far oppdaget ved en tilfeldighet, Colin Wilson's klassiske bok, The Outsider, om fremmedgjøring og kreativitet, som ble en stor inspirasjon både til hans låtskrivning og hans syn på alt som skjer i verden. Rafferty bekreftet senere dette. Han mente at "To Each and Everyone", fra albumet Can I Have My Money Back?, var et tidlig eksempel.
I 1972, etter å ha fått spilling på radio fra sin Signpost-innspilling av låten «Make You, Break You«», dannet Rafferty og Egan Stealers Wheel og spilte inn tre album med de amerikanske låtskriverne og produsentene Leiber & Stoller. Gruppen fikk en stor hit med hit med «Stuck in the Middle with You», som både fikk kritikernes ros og kommersiell suksess. En artikkel i magasinet "Sounds" i 1975 beskrev albumet som "en kryssning av The Beatles og en "punkaktig" Dylan, men likevel med en "keltisk stemning som var typisk for deres innspillinger". tyve år senere, ble låten brukt i filmen "Reservoir Dogs" fra 1992. Rafferty nektet å gi lov til en ny utgivning. Stealers Wheel ga ut andre låter som ikke ble fullt så populære; «Everyone's Agreed That Everything Will Turn Out Fine«» etterfulgt av «Star«». Det ble stadig mer tydelig at Rafferty hadde en voksende misnøye med spor som «Outside Looking In» og «Who Cares». Duoen oppløstes i 1975.
Lovmessigheter etter at Stealers Wheel ble oppløst, førte til at Rafferty ikke kunne gi ut noe nytt materiale på tre år. Etter at alle diskusjoner var unnagjort i 1978, spilte Rafferty inn sitt andre soloalbum, City to City, med produsenten Hugh Murphy. Albumet inneholder blant annet den låten han er mest kjent for, «Baker Street». Ifølge Murphy i et intervju med Billboard i 1993, måtte han og Rafferty bønnfalle plateselskapet United Artists om å få lov å gi ut «Baker Street» som singel. Det var godt tenkt. Singelen «Baker Street» klatret til #3 i Storbritannia og til #2 i USA. Albumet solgte over 5.5 millioner kopier. Rafferty så dette som hans første ordentlige suksess. I året etter fortalte han Melody Maker: "...alle innspillingene jeg har gjort tidligere har vært flopper!". Stealers Wheel var en fiasko, Can I Have My Money Back? var en fiasko. The Humblebums var en flop... Livet mitt er ikke avhengig av hvor mange plater folk kjøper..."
Privatliv
I 1965, da Rafferty var 18 år gammel, traff han Carla Ventilla som da var 15 år og var fra en italiensk familie i Clydebank. De giftet seg i 1970 og bodde i Skottland med sin datter, Martha Mary. På slutten av 1970-tallet flyttet de til det sørlige England. De oppholdt seg delvis på farmen sin nær grensen mellom Kent og Sussex og hjemmet sitt i Hampstead, London. Raffertys lange reiser mellom London og Skottland inspirerte til noen låter på albumet City to City (inkludert tittelsporet og «Mattie's Rag», som handler om hans følelser under gjensynet med datteren)- Turene sørover inspirerte også til låten «The Garden of England» fra albumet Snakes and Ladders og noen sanger om nord og sør. Rafferty og Ventilla skilte seg i 1990.
Rafferty satte pris på alkohol fra han var ganske ung. Tidligere sanger som «One Drink Down», «Baker Street» og «Night Owl», nevner dette i teksten. På 1980-tallet ble Raffertys alkoholproblemer større og ledet til vanskeligheter i ekteskapet, hvilket ledet til skilsmisse i 1990. Rafferty og Carla Ventilla fortsatte alikevel med å ha en nær kontakt.
I 1995 ble Rafferty sterkt berørt av at hans eldre bror, Joseph, døde. Dette var noe Raffertys familie venner sa at han aldri kom seg igjen fra. Rafferty begynte å lage overskrifter om hvordan han slet med alkoholisme og depresjon og stadig merkeligere oppførsel. Eks-kona Carla mente at det ikke var noe håp for Rafferty.
In November 2010, ble Rafferty innlagt på The Royal Bournemouth Hospital hvor han ble behandlet for problemer med flere organer. Raffertys helseproblemer bedret seg for en kort stund, og legene mente at han ville bli bra igjen. Rafferty døde av problemer med leveren hjemme hos datteren Martha i Stroud, Gloucestershire 4. januar 2011, 63 år gammel.
Solo
Studioalbum
Samlingsalbum
Singler (utvalg)
Die Hochzeit
Die Hochzeit (Bryllupet), WWV 31, er en ufullendt opera av Richard Wagner ferdigstilt i 1932, samme år som han skrev librettoen. Die Hochzeit ble uroppført i 1938.
Han oppgav operaen, etter at hans søster hadde uttrykt sin avsky for historien. Wagner tilintetgjorde derfor librettoen. Om historien vet man likevel at piken Ada skal giftes med den unge mannen Arindal. De inngikk ikke ekteskapet av kjærlighet, men av politiske hensyn. Aftenen før bryllypet trer Cadold, som hadde hatt et godt øye til Ada, inn i hennes værelse. Men Ada avviser Cadolts tilnærmelser og ender med, i sitt forsvar for sin dyd, å skubbe Cadolt ut over balkongen. Han faller og dør, men Adas følelser for Cadolt blir klar ved begravelsen: hun faller om ved siden av ham og dør.
I dag finnes bare tre deler av operaen. Av musikken er bare en septett overlevert.
Eksterne lenker
Die Hochzeit hos International Music Score Library Project
Corylus chinensis
Corylus chinensis er en kinesisk hasselart.
Den er et løvfellende tre som blir opptil 40 m høyt. Barken er gråbrun og oppsprukket. Kvistene er purpurbrune. Bladene er eggformede, 8–18 cm lange, 6–12 cm brede og dobbelt sagtannede. Nøttene er omgitt av en hams og er 1–1,5 cm i diameter.
Arten vokser i skog på fuktige fjellskråninger 1200–3500 moh. i Gansu, Guizhou, Hubei, Shaanxi, sørvestlige Sichuan, Den autonome region Tibet og nordvestlige Yunnan.
Liste over kulturminner i Trondheim
Liste over kulturminner i Trondheim er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Trondheim. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Finnmark Dagblad
Finnmark Dagblad er en dagsavis som dekker ti kommuner i Vest-Finnmark og utgis i Hammerfest i Finnmark.
Historie
I 1940 hadde Hammerfest tre aviser: Vestfinnmark Arbeiderblad, Nordkapp og ''Finnmarksposten. Vestfinnmark Arbeiderblad ble beslaglagt av den tyske okkupasjonsmakten og omdøpt til først Vestfinnmark Folkeblad (1. januar 1941), deretter Finnmark Folkeblad'' (1. januar 1942). Den tjente da som et rent talerør for Nasjonal Samling, noe som kostet den mange lesere, og på folkemunne ble den kalt Spøk og spenning.
Avisen ble stengt i 1944 da tyskerne trakk seg tilbake og iverksatte den brente jords taktikk. Telegram til Pressedirektoratet, datert 2. februar 1945, informerer om at maskinene var kommet til Tromsø, der de skulle demonteres og pakkes for videre transport.
Den første og ganske så provisoriske utgaven som kom ut etter andre verdenskrig, utkom 1. mai 1946 med regulær utgave tre ganger i uken fra 23. mai 1947. Redaktør Olav Waaktaar skulle få mye av æren for å utvikle avisen til en distriktsavis i ordets rette forstand.
Finnmark Dagblad er eid av Amedia og er Finnmarks største avis. Finnmark Dagblad eier Finnmarksposten og en tredjedel av aksjene i den samiske avisa Ávvir.
Den kommer ut mandag til lørdag og har avdelingskontorer i Alta og Lakselv. Kontoret i Honningsvåg ble lagt ned i 2007.
Redaktører
Kilder: Det norske Arbeiderparti - beretninger 1913-1990.
Opplag
Kilder dersom ikke annet er nevnt: Perioden 1947-1995: Sigurd Høst: Aviskonkurransen, IJ 1996 (ISBN 82-7147-159-7), ellers Aviskatalogen og MBL.
Store Ropelvvatnet
Store Ropelvvatnet (nordsamisk: Stuorra Juranjávri) er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den har et areal på 7,81 km². Innsjøen har utløp mot nord via Lille Ropelvvatnet og Ropelva til Bøkfjorden.
Værhår
Værhår (vibrissae) er lange, stive hår som sitter på snutesidene (overleppen) hos pattedyr, men dyra kan også ha værhår over øynene og ellers rundt om på kroppen. For eksempel er det kjent at tigeren har fem ulike typer værhår. Disse er plassert på snuten, over øynene, på kinnene, på baksiden av dyrets forlemmer, og tilfeldig rundt om på kroppen. Også andre dyr enn pattedyr kan ha værhår.
Sivfluer
Sivfluer (Anthomyzidae) er en liten familie av små, slankbygde fluer som er knyttet til gress, siv, starr og dunkjevler på fuktige steder. Familien har ikke vært undersøkt i Norge, men det er trolig at det finnes 10-15 arter her.
Utseende
Små (1,3 - 4,5 mm), slanke fluer. Kroppen er påfallende langstrakt og beina temmelig korte, så fluene virker lave. De fleste artene er gul- eller rødaktige på farge, men det finnes også mørke arter. Brystet (thorax) er avlangt med minst to par kraftige børster på ryggsiden. Scutellum (den bakerste ryggplaten) har et par små og et par store børster. Vingene er temmelig lange og smale, hos noen arter er de redusert. Som oftest er vingene mer eller mindre mørkt fargede. Beina er slanke og forholdsvis korte. Bakkroppen er lang og sylindrisk, hannens ytre kjønnsorganer synes som en kraftig, hard kapsel.
Hodet er stort med bred, flat panne. Fasettøynene er store og runde. Ved innerkanten av hvert fasettøye sitter 4-5 børster, det er også et par lange, fremoverrettede børster mellom de tre punktøynene, et par små, kryssende børster bak disse og to par kraftige børster ved hodets bakkant. Antennene er av vanlig fluetype, det tredje leddet er avrundet og fint hårete. Antennebørsten (arista), som sitter oppe på det tredje antenneleddet nær roten, er lang og fjærgrenet. De har en kinnbørste (vibrissa) fremst på hodets underkant.
Larvene er pølseformede, nokså langstrakte, tilspisset i hodeenden. De ulike segmentene er tydelig avsatt med innsnevringer. På det bakerste leddet sitter et par åndehull (spirakler) på sopp-formede vorter.
Levevis
Sivfluene lever i fuktige miljøer, både i åpne landskap og i skog. De er knyttet til planter i gressfamilien og til dunkjevler (Typha), starr (Carex), siv (Juncus) og sjøaks (Scirpus), men synes ikke å skade vertsplantene noe særlig. Trolig spiser sivfluelarvene først og fremst døde plantedeler. Noen få arter er også kjent fra tofrøbladete planter og fra sopp. Disse fluene er ofte tallrike på fuktige gressmarker, men gjør lite av seg, og lite er kjent om deres økologi.
Systematisk inndeling
Bare tre arter er med sikkerhet funnet i Norge, men siden det er kjent 16 arter fra Sverige er det åpenbart at vi har en del flere også i vår fauna.
Soria Moria-erklæringen
Soria Moria-erklæringen var en politisk avtale som lå til grunn for Jens Stoltenbergs andre regjering. I dette dokumentet erklærte de tre samarbeidende partiene Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti hva koalisjonsregjeringen skulle prioritere å satse på.
Etter valgseieren 12. september 2005 ble de tre partiene enige om å innlede regjeringsforhandlinger på Soria Moria hotell og konferansesenter. Forhandlingene begynte 26. september og ble avsluttet med en pressekonferanse der regjeringserklæringen ble presentert den 13. oktober.
Blant temaene det ble forhandlet om var:
Renato Barbieri
Barbieri vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1932 i Los Angeles. Han var styrmann på den italienske åtteren som kom på andreplass bak USA. Mannskapet på den italienske båten var; Vittorio Cioni, Mario Balleri, Renato Bracci, Dino Barsotti, Roberto Vestrini, Guglielmo Del Bimbo, Enrico Garzelli, Renato Barbieri og Cesare Milani som var styrmann.
Joseph Victor von Scheffel
Joseph Victor von Scheffel (født 16. februar 1826 i Karlsruhe, død 9. april 1886) var en tysk forfatter av dikt og romaner.
Bezzerwizzer
Bezzerwizzer er et brettspill i quizgenren som er utviklet av dansken Jesper Bülow, grunnleggeren av Bezzerwizzer Nordic Aps.
Bezzerwizzer er et kunnskapsspill der både tradisjonell allmennkunnskap og taktikk avgjør hvem som vinner.
Joseph Victor von Scheffel
Liv og virke
Hans far, en pensjonert major i hæren i Baden, var en sivilingeniør og medlem av kommisjonen som regulerte Rhinens kurs. Hans mor, født Josephine Krederer, var datteren av en velstående handelsmann i Oberndorf am Neckar, var en kvinne med store intellektuelle krefter og en romantiske disposisjon. Unge Scheffel ble utdannet ved latinskolen i Karlsruhe og senere i årene 1843–1847 ved universitetene i München, Heidelberg og Berlin.
Chile under Vinter-OL 1948
Chile under Vinter-OL 1948. Fire sportsutøvere, alle menn, fra Chile deltok i én sport, alpint, under Vinter-OL 1948 i St. Moritz. Chile, som deltok for første gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer.
Joseph Victor von Scheffel
Liv og virke
Han studerte juss og tok eksamen som Doctor juris og for fire år, 1848–1852, holdt han en offisiell posisjon i byen Säckingen. Her skrev han diktet Der Trompeter von Säckingen (1853), en romantisk og humoristisk fortelling som raskt fikk stor popularitet. Det ble utgitt i mer enn 250 utgivelser og ble omformet til en opera av Viktor Nessler i 1884.
Scheffel reiste også til Italia, og da han kom hjem i 1853 var hans foreldre bekymret for om han ville fortsette sin juridiske karriere. Samme år tvang svekket syn ham til oppgi yrkeskarrieren og bosatte seg i Heidelberg hvor han hadde til hensikt å bli lærer ved universitet. Hans studier ble forhindret av en øyesykdom og han dro til Sveits i søken etter en kur. Han bosatte seg ved Bodensjøen, og her utarbeidet han planen for sin berømte historiske romanse Ekkehard (1857).
Bezzerwizzer
Navnet til spillet stammer opprinnelig fra det tyske ordet «besser wissen», som betyr «å vite bedre». En «bezzerwizzer» er en person som tror at hen vet bedre enn alle andre.
Bezzerwizzer Nordic, som står bak utgivelsen av brettspillserien, ble grunnlagt i Danmark i 2006. Siden da har virksomheten utgitt mange quiz- og selskapsspill og har frem til 2021 solgt rundt 4 millioner spill.
Joseph Victor von Scheffel
Liv og virke
De første ideene for dette verket fikk han fra Monumenta Germaniae Historica, et kjent historieverk som strakte seg fram til 1500. Dette var knapt mindre populært enn Trompeter von Säckingen. I 1901 hadde dette verket nådd sin 179. utgivelse! Scheffel dro tilbake til Heidelberg og utga Gaudeamus, Lieder aus dem Engeren und Weiteren (1868), en samling av muntre og humoristiske sanger hvor emnene var delvis tatt fra tyske legender og delvis fra historiske emner. I disse sangene viste forfatteren seg som en sorgløs student, en venn av vin og sang, og deres suksess er uten sidestykke i tysk litteratur og førte til tallrike etterlignere.
Bezzerwizzer
Bezzerwizzer ble første gang utgitt i Danmark i 2006. I 2007 ble spillet lansert i Tyskland i samarbeid med leketøysprodusenten Mattel, og 2008 introduserte Bezzerwizzer Nordic spillet i Sverige og Norge og flere andre markeder i årene etter. Spillet finnes blant annet i Danmark, Norge, Sverige, Island, Tyskland, Polen, Nederland og England.
I 2014 lanserte Bezzerwizzer Nordic selskapsspillet HINT. På bakgrunn av virksomhetens suksess ble Bezzerwizzer Nordic i 2019 solgt til Asmodee Group, som er en global brettspillsdistributør. Asmodee har kontorer i en lang rekke land og distribuerer brettspill i mer enn 50 land.
Joseph Victor von Scheffel
Liv og virke
Fra 1857 til 1859 var Scheffel bestyrer av biblioteket til Egon von Fürstenberg ved Donaueschingen, men oppga stillingen og besøkte Joseph Freiherr von Lassberg i Meersburg ved Bodensjøen, oppholdt seg for en tid hos grandhertug Karl Alexander av Sachsen-Weimar ved Wartburg i Thüringen, deretter bosatte han seg i Karlsruhe. Han giftet seg i 1864 med Caroline von Malzen, og i 1872 trakk han seg tilbake til Villa Seehalde i nærheten av Radolfzell ved nedre Bodensjøen. Ved hans jubileum i 1876 ble han feiret over hele Tyskland, han ble gitt arvelig adelskap av grandhertugen av Baden og han døde i Karlsruhe den 9. april 1886.
Bezzerwizzer
Spillets gang
Bezzerwizzer kan spilles fra 2 spillere og det kan også spilles med lag. Spørsmålene er fordelt på 20 kategorier, og spillet starter med at hver spiller trekker fire kategoribrikker. Spillerne skal deretter prioritere sine kategorier slik at de får flest poeng for spørsmål i de kategoriene de tror de er best. Spillerne bytter på å svare på spørsmål og vinneren er det laget som kommer først i mål.
Underveis i spillet kan spillerne bruke sine taktiske brikker Bezzerwizzer og Zwap til å svare på andre spilleres spørsmål eller til å stjele motstanderes spørsmål.
Joseph Victor von Scheffel
Verker
Hans verker, andre enn de allerede nevnt, er:
Reisebilder (1887); Epistein (1892); og Briefe (1898) ble utgitt etter hans død. Scheffels samlede verker, Gesammelte Werke, ble utgitt i seks bind i 1907.
Gösta Unefäldt
Gösta Unefäldt (født 1926 i Södra Unnaryd sydvest for Värnamo i Sverige) er en svensk forfatter.
Unefäldt søkte seg etter å ha arbeidet i noen år til det svenske luftforsvaret, med avsluttende utdanning ved Ljungbyhed flygflottilj. Senere utdannet han seg som lærer, og arbeidet i flere år innen dette yrket blant annet i Halmstad og Storfors. Fra 1959 var han lærer i Strömstad der han 10 år senere ble rektor.
Unefäldts første kriminalnovelle ble publisert i 1956. Hans interesse for fiske førte til at han skrev flere fiskenoveller, og dette var også temaet for hans debutbok Den Röda Flugan fra 1965. Størst oppmerksomhet har han imidlertid fått for sin serie med kriminalromaner om Polisen i Strömstad. På 1980-tallet og 1990-tallet ble fem av disse bøkene filmatisert som TV-serier for Sveriges Television. Unefäldt skrev selv manus til tre av seriene, sammen med Arne Lifmark. Seriene oppnådde stor popularitet i hjemlandet.
Sundsbarmvatnet
Sundsbarmvatnet er en innsjø som ligger i kommunene Seljord og Kviteseid i Telemark. Den er en del av Skiensvassdraget og har utløp via Mandalselvi mot Seljordsvatn.
Innsjøen er hovedmagasin for Sundsbarm kraftverk og det overføres vann til Sundsbarmvatnet fra Åmotdalsvassdraget, Morgedalsvassdraget og Øyfjellsvassdraget.
På en halvøy i vannet ligger rester etter Guldnes gruver. Gruvene var i drift periodisk i årene mellom 1538 og 1880-årene. Spor av den eldste driften forsvant etter at vannet ble oppdemmet. I 1540 var det et stort bondeoppgjør på stedet og bøndene prøvde å jage tyske gruvearbeidere vekk. Opprøret ble slått ned og 16 av dem dømt til døden. 10 av de dømte fikk kjøpt seg fri. Den første norske daler ble laget av sølv fra denne gruven.
Sandvikskirken
Sandvikskirken er en treskipet hallkirke i nygotikk fra 1881 i Bergen kommune i Hordaland.
Kirken har et litt smalere polygonalt avsluttet kor i øst og et tårn i vest som er plassert i kirkens lengdeakse. Kirken har gneis som byggemateriale med utvendig kledning av granitt.
Historie
Sandviken prestegjeld ble opprettet 29. juli 1874. Det ble utlyst en konkurranse om et nytt kirkebygg som ble vunnet av arkitkekt Ernst Norgrenn. Men etter hans død i 1880 ble planene modifisert og fullført av arkitekt Schak Bull. Tomten ble kjøpt av repslager Joachim Ellerhusen for 12,000 spesidaler.
Kirken stod ferdig høsten 1881 og ble innviet 30. desember samme år av Fredrik Waldemar Hvoslef som da var biskop i Bergenhus stift. Dette var bare fem år etter at Sandviken var blitt innlemmet i Bergen kommune.
Arkitekt Norgrenn tegnet også Bragernes kirke i Drammen, som ble innviet ti år tidligere, i 1871. Kirken har klare likhetstrekk med Sandvikskirken.
Louis-Nazaire Bégin
Louis-Nazaire Bégin (født 10. januar 1840 i La Pointe-Lévis Québec i Canada, død 19. juli 1925 i Québec) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Québec (1898–1925).
Han ble kreert til kardinal av Pius X i 1914, med Santi Vitale, Valeria, Gervasio e Protasio som tittelkirke.
Han kom for sent til konklavet 1914 og til konklavet 1922 på grunn av den lange reisetiden.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
1724 Vladimir
1724 Vladimir er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 28. februar 1932 av Eugène Joseph Delporte ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.
Norman Angell
Ralph Norman Angell-Lane (født 26. desember 1874, død 7. oktober 1967) var en britisk forfatter, forlegger, journalist og politiker, medlem av det britiske parlamentet for Labour Party. Han var deltager i et antall fredsforeninger og utenrikspolitiske klubber som Chatham House (Rådet til det kongelige institutt for internasjonale affærer), en av de fremste grunnleggerne av Unionen for demokratisk kontroll, var leder for Verdenskomiteen mot krig og fascisme, et medlem i lederkomiteen for Forbundet for nasjonenes union, og president for Abyssinia Association. Særlig var universitetsmiljøet grobunn for den nye fredsbevegelsens ideer, som ble kjent under navnet «angellisme». Han ble adlet i 1931 og tildelt Nobels fredspris i 1933.
Liv og virke
Angell var en av seks barn av Thomas Angell Lane og Mary (Brittain) Lane i Holbeach, Lincolnshire. Han ble døpt Ralph Norman Angell Lane, men valgte senere å utelate Lane.
Han gikk på flere skoler i England, Lycée de St. Omer i Frankrike, og Universitetet i Genève, mens han redigerte en engelsk avis, utgitt i Genève. Mens han oppholdt seg i Genève følte han at Europa var «håpløst sammenfiltret i uoppløselig problemer». Mens han fortsatt var en ung mann på 17 år, tok han den modige beslutningen å utvandre USAs Vestkyst, hvor han var i flere år og arbeidet ved vinplantasje, grøftegraver for irrigasjon, som cowboy, en småbruker i California (etter å ha søkt om amerikansk statsborgerskap), postombærer for nabolaget, skjerper, deretter nærmere hans naturlige evner, også reporter for avisen St. Louis Globe-Democrat og senere for San Francisco Chronicle.
Tilbake i England meldte han seg inn i Labour Party i 1920 og ble valgt inn i parlamentet for valgkretsen Bradford North fra 1929 til 1931. I 1931 ble han adlet for sine offentlige tjenester, og i 1933 ble han gitt Fredsprisen i Oslo. Christian Lous Langes tale den 10. desember 1934 nevnte at «Norman Angell, den mann, som komitéen har tilkjent Nobelprisen for 1933, hører til opdragernes klasse; han er en av dem, som forbereder opinionen og baner vei for de reformer, som så statsmennene prøver å ta op til gjennemførelse. Hans del i dette opdragelsesarbeide har vært både original og betydningsfull.»
I sin forelesning 12. juni 1935 sa Angell blant annet at «Om vi anerkjenner at viljen for fred er ekte, vil den lede oss til å anerkjenne at ytterligere en sannhet er relatert til den: krig fortsetter ikke ettersom mennesker er onde, selviske, grisk. Den kunne ikke fortsette i det hele tatt om millioner på begge sider ikke er beredt til å gjøre oppofringer som ingen annen menneskelig aktivitet oppfordrer til i tilsvarende grad...»
På midten av 1930-tallet drev Angell aktivt kampanjer for en kollektiv internasjonal opposisjon til den aggressive politikk til Tyskland, Italia og Japan. Da den andre verdenskrigen var et faktum, reiste han til USA i 1940 for å holde forelesninger for å skaffe amerikansk støtte for Storbritannia, og han ble boende i USA fram til etter utgivelsen av hans selvbiografi i 1951. Han dro senere tilbake til Storbritannia og døde i en alder av 94 år i Croydon, Surrey.
Den store illusjonen
Angells mest innflytelsesrike verk er The Great Illusion (Den store illusjonen). Den begynte som en pamflett som ble utgitt i 1909 under tittelen Europe's Optical Illusion, og ble gjenutgitt i 1910, og deretter ble den stadig utvidet og kom i reviderte utgaver under tittelen The Great Illusion. Bokens påstand var at integrering av økonomiene til de europeiske statene hadde vokst til en slik grad at krig mellom dem ville være fullstendig fåfengt, noe som ville gjøre militarisme foreldet. Moderne krig rammet også angriperen så hardt at en erobring ikke lenger var verdt prisen. Han mente at frihandel og høyere utdanningsnivå ville minske mulighetene for en ny storkrig. Han bortviste oppfatningen om at mennesket har en krigersk natur og at væpnede konflikter derfor er uunngåelig.
Historikeren Niall Fergusons tolkning av boken The Great Illusion er at den er en liberal imperialistisk traktat, beregnet på tysk opinion. Ferguson legger spesielt vekt på følgende formulering i boken: «Forlengelsen av det dominerende prinsippet i det britiske imperiet til Europa i sin helhet er løsningen på det internasjonale problemet denne boken oppfordrer til.»
En ny utgave av The Great Illusion ble utgitt i 1933. Den la til temaet om kollektivt forsvar. Tittelen på den franske filmen Grand Illusion (1937) var inspirert av boken.
Horten trafikksentral
AIS, radarovervåkning og ubemannede kameraer, er verktøy som brukes.
Kim Choong-soo
Kim Choong-soo (født 6. juni 1947) er en sørkoreansk økonom. Han var sentralbanksjef for Sør-Koreas sentralbank fra 2010 til 2014.
Kim fikk avskjed i nåde fra den sørkoreanske hæren i 1971. Etter dette tok han sin økonomiutdanning; først en BA i økonomi ved Seoul National University (1973), deretter Ph.D. i økonomi ved University of Pennsylvania i USA (1979).
Hans første jobb var som forskningsassistent ved Korea Development Institute (KDI). Etter dette flyttet han til USA, og fortsatte å arbeide med forskning; først ved Wharton Econometric Forecasting Associates, Inc., deretter ved Center for Human Resource Research ved Ohio State University. Her var han ansatt fram til 1983.
Hans siste verv før han ble sentralbanksjef for Sør-Koreas sentralbank var Sør-Koreas representant i OECD. Hans periode som sentralbanksjef var fra 1. april 2010 til 31. mars 2014. Lee Ju-yeol overtok som sentralbanksjef etter Kim.
Kalkmaleri
Kalkmaleri er veggmaleri utført på en kalket mur. Maleriet kan være påført en hvitkalket tørr mur og da er maleriet utført i ensecco-teknikk. Det kan også være påført på våt mur og kalles da freskomaleri. Kalkmaleri ble mye brukt i nordiske steinkirker i middelalderen.
Steinulf Tungesvik
Steinulf Tungesvik (født 24. desember 1965) er en norsk jurist og politiker (Sp).
Tungesvik vokste opp i Skånevik i Hordaland, og er sønn av KrF-politikeren Hans Olav Tungesvik. Steinulf Tungesvik var politisk rådgiver og senere statssekretær for sosialminister Magnhild Meltveit Kleppa i den første Bondevik-regjeringen.
Meretseger
Meretseger (også transkribert som Mertseger, Merit-seger, Meretsegeret, Meresger, Mert-sekert) er i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi en gudinne en kobragudinne og opprinnelig en personifisering av ørkenens farer. Navnet hennes har betydningen «hun som elsket stillheten». Hun øvet stor autoritet i løpet av Det nye rike over nekropolis i Egypt, og ble betraktet både som en farlig og som en nådig gudinne.
Steinulf Tungesvik
I 2000 ble Tungesvik ansatt i Kluge advokatfirma i Oslo. I 2004 flyttet han til Bergen. I april 2005 ble han valgt til leder Noregs Mållag, en stilling han sa fra seg for å begynne i statssekretærstillingen i Samferdselsdepartementet i oktober samme år. Han var statssekretær frem til 2008 og deretter igjen i 2012. I de periodene han ikke har vært statssekretær har han jobbet som advokat i Kluge.
Meretseger
Kongenes dal
Ettersom den første stavelsen i navnet hennes også er det samme som ordet pyramide har det blitt tenkt at hun levde på eller var tilknyttet toppen av (eller var) det pyramideformede fjellet som ruver over Kongenes dal hvor gravkamrene til faraoene ligger. Dette berget har i dag navnet al-Qurn («hornet»), og er det høyeste punktet i bergene over Teben (420 m), lokalisert på vestbredden av Nilen. Den er lett synlig ved adkomsten til Kongenes dal, en dal hvor faraoene i 18. til 20. dynasti, fra omkring 1539 f.Kr. til omkring 1075 f.Kr, ble gravlagt. Som en kobragudinne er tidvis assosiert med Hathor, som også er knyttet til al-Qurn.
Steinulf Tungesvik
Fra november 2018 er Tungesvik medlem av Karantenenemnda.
Meretseger
Arbeidernes skytsgudinne
Hun var skytsgudinne for arbeiderne i Deir el-Medina, vest for Teben, som bygde gravene. Det opprinnelige navn i oldtiden var Set Maat her imenty Waset – Maats plass, (det vil si Sannhetens plass). Hun straffet arbeidere som begikk forbrytelser, men leget de som angret seg. I et eksempel er Meretseger bønnsendt for å bringe trøst for en i smerte. Hun svarte bønnen ved å bringe «søt bris». En mann dedikerte en stele til henne med følgende innskrift:
Merestseger viste nåde for mannen og «Hun viste for meg i nåde, hun fikk meg til å glemme sykdommen som hadde rammet meg.»
I kunsten
Som en kobra spyttet hun gift på alle som forsøkte å vandalisere eller stjele fra de kongelige gravene. I kunsten ble framstilt som en sammenkrøllet kobra eller som en kvinne med hodet til en kobra, eller i sjeldne tilfeller i en sammensatt symbolisering som en kvinne med tre hoder, hvor det ene hodet var en kobra, et var av en kvinne, og det tredje var en gribb.
Hennes nære tilknytning til Kongenes dal forhindret henne til å bli noe mer enn en lokal guddom, og da dalens aktiviteter opphørte, opphørte også dyrkelsen av henne.
Eksterne lenker
Llista de personatges de la mitologia egípcia
Whig Party (USA)
Whig Party var et amerikansk politisk parti som stilte til valg mellom 1836 og 1856. Partiet oppsto fra restene av Det nasjonalrepublikanske partiet i 1833–34, og blant grunnleggerne var senator Henry Clay og tidligere president John Quincy Adams. Den viktigste kampsaken for partiet var å begrense presidentens makt, som hadde økt kraftig under Andrew Jackson, og styrke kongressen. Navnet ble hentet fra det britiske liberale partiet som ofte ble kalt for whigs.