cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rhinelander mot Rhinelander
Skilsmissesak
Rhinelander og Jones oppnådde til slutt et forlik i separasjonssaken. Rhinelander måtte betale Jones en engangssum pålydende $ 32.500 samt $3.600 årlig i resten av hennes liv ($300 per måned), som aldri ble justert for inflasjon. Til gjengjeld frasa Jones seg retten til å arve Rhinelander og gikk med på at hun verken skulle bruke Rhinelander-navnet, snakke offentlig om eller å skrive om sin historie. Hun oppfylte disse betingelsene i resten av sitt liv.
Senere år
Rhinelander vendte til slutt tilbake til New York City, der han arbeidet som revisor i familieselskapet Rhinelander Real Estate Company. Han giftet seg aldri på nytt.
Etter Leonard Rhinelanders død fulgte hans far, Philip, familieadvokatens råd og fortsatte å utbetale de årlige bidragene til Jones. Da Philip døde fire år senere i mars 1940 – i en alder av 74 år – etterlot han sitt dødsbo (som hadde en verdi på flere millioner dollar) til sitt eneste gjenlevende barn, Adelaide, samt til to nieser og to barnebarn. Adelaide stanset umiddelbart de kvartalsvise utbetalingene. Utbetalingene utgjorde bare 0.0004 av boet, men arvingene motsatte seg dem med den begrunnelsen at de var «et tyngende krav om livsunderstøttelse.» Jones brakte Philips arvinger for retten. Etter to år med rettskamper opprettholdt New York Supreme Court den opprinnelige forliksavtalen, og arvingene gjenopptok utbetalingene.
Etter den siste rettskampen med familien Rhinelander, holdt Alice Jones seg borte fra offentlighetens blikk. Hun giftet seg heller aldri på nytt og fortsatte å leve sammen med foreldrene i Pelham Manor. Hennes far døde av et hjerteinfarkt i 1933, mens hennes mor døde av hjerneslag i desember 1938.
Alice Jones døde 13. september 1989 på et sykehus i Westchester av et hjerteinfarkt forårsaket av hjerneslag og arteriell hypertensjon. Hun hadde $ 25.000 stående på bankkontoen og eide ⅓ av interessene i familiehjemmet i Pelham Road til en verdi av rundt $ 70.000. Dødsattesten viste at Alice hadde tilbrakt nesten ett år på sykehus. Den oppgav hennes navn som «Alice Jones», men da hun ble gravlagt i Beechwoods Cemetery i New Rochelle, stod det «Alice J. Rhinelander» på gravsteinen.
Rhinelandersaken innenfor kultur
Sakens skildring av et raseblandet ekteskap påvirket en del av litteraturen og kunsten i denne perioden. Forfatteren Nella Larsen fortalte i sin berømte roman Passing historien om Clare Kendry, en «mulattkvinne» som utgav seg for å være kaukasoid og giftet seg med en hvit mann. Hun gjorde dette for å komme seg bort fra sine rase- og klasseproblemer fra fortiden. Rase- og klasseperspektivet forekom også i Rhinelandersaken. I romanen giftet Clare seg med John Bellew, en velstående hvit mann, som ikke kjente til hennes virkelige raseidentitet.
F-innskudd
F-innskudd brukes til å redusere basispengemengden, det vil si mengden ansvarlig kapital («reserver») i banksystemet, ved at disse pengene taes ut av sirkulasjon for en fastsatt periode. F-innskudd betales fra innskyterbankens foliokonto i Norges Bank som er hvor bankens ansvarlige kapital er bokført. F-innskudd er en del av Norges Banks markedsoperasjoner og motstykket til F-lån, men brukes bare periodevis. F-innskudd var ikke benyttet i perioden april 2003 til oktober 2011.
Rhinelander mot Rhinelander
Rhinelandersaken innenfor kultur
Oscar Micheaux' film The House Behind the Cedars fra 1924 hadde likheter med Rhinelandersaken, selv om den var basert på Charles Chestnutts roman med samme navn fra 1900. Den samme saken tjente også som inspirasjon for filmen Det sorte teppet (Night of the Quarter Moon) fra 1959 med Julie London og John Drew Barrymore i hovedrollene.
Saken
Leonard Rhinelander v. Alice Rhinelander; 219 A.D. 189; 219 N.Y.S. 548; New York Supreme Court, Appellate Division, Second Department (1927).
F-innskudd
Løpetiden på F-innskudd bestemmes av Norges Bank og varierer avhengig av prognosene for den strukturelle likviditeten. Løpetiden gis i antall dager og er for det meste 1-4 dager, men over en uke er ikke uvanlig.
Slaget ved Gonzáles
Slaget ved Gonzáles var en mindre militær konflikt i byen Gonzales i det meksikanske Texas den 2. oktober 1835 mellom en avdeling av den meksikanske hæren og nybyggere i Texas.
Bonneville County
Bonneville County er et fylke i den amerikanske delstaten Idaho. Det ligger i de sørøstlige delene av staten og det grenser mot Madison County og Teton County i nord, Caribou County i sør, Bingham County i vest og mot Jefferson County i nordvest. Det har også grense mot delstaten Wyoming i øst.
Slaget ved Gonzáles
Selv om det var et mindre militært engasjement, markerte den et klart brudd mellom de amerikanske kolonistene og den meksikanske staten. Konflikten er regnet som starten på Texasrevolusjonen.
F-innskudd
Rentene på F-innskudd fastsettes normalt ved flerprisauksjon. Flerprisauksjon, også kalt amerikansk auksjon eller ordinær auksjon, innebærer at bankene legger inn bud på ønsket beløp og rente. Ved tildeling bestemmer Norges Bank samlet beløp. Budene rangeres fra laveste til høyeste rente og de som ligger innenfor samlet beløp vil bli tildelt med det beløp og den rente som ble budt. Norges Bank er ikke forpliktet til å godta noen bud. Norges Bank kan gi bankene F-innskudd til flytende rente hvor renten avhenger av en referanserente i pengemarkedet. Rentene på F-innskudd er normalt lavere enn styringsrenten men høyere enn reserverenten. Renten godskrives den enkelte banks foliokonto i Norges Bank.
Kirkwall
Kirkwall (norrønt:  Kirkjuvágr; skotsk-gælisk: Bàgh na h-Eaglaise; skotsk: Kirkwaa) er den største byen by (town) og administrasjonssenteret på Orknøyene, en tidligere norsk øygruppe nord i Skottland. Stedet var tidligere et sete for middelalderens by som ble grunnlagt for bortimot 1000 år siden. Byen ble først nevnt i Orknøyingenes saga i året 1046. Sentralt i byen er havnen og i dag er byen et knutepunkt for transport med ferger til mange steder rundt. Sentralt i byen står St. Magnuskatedralen, hvor byggearbeidet startet i 1137, og ble oppført av Ragnvald Orknøyjarl til ære for hans onkel Magnus Erlendsson, som ble helgenerklært etter at han led martyrdøden. Magnuskatedralen er en «norsk» bygning og det mektigste minnesmerket over Orknøyenes norske periode. Byen ble offisielt en kongelig burgh i dens skotske periode, og dens bysentrum ble kåret til Skottlands vakreste hovedgate i en offentlig avstemning i 2019. Byens folketall utgjorde for 2011 til 9 293 innbyggere. For 2020 er det registret en nedgang med beregnet folketall til 7 380 innbyggere.
Historie
Byen ble først nevnt i Orknøyingenes saga for året 1046, da den ble omtalt som boligen til Ragnvald Brusesson, jarlen av Orknøyene, som ble drept av sin onkel Torfinn Sigurdsson Rike. Navnet Kirkwall er avledet fra norrøne Kirkjuvágr («Kirkevika»), senere forvansket til Kirkvoe, Kirkwaa og Kirkwall. Kirkjuvágr, som betyr «Kirkevika», som senere ble forvandlet til Kirkvoe og så Kirkwaa på engelsk. Engelske kartografer tok waa som skotsk wa, som betyr «mur» (wall). Det utdødde og dårlig dokumenterte lokale språket norn, egentlig en dialekt av norrønt, omtalte stedet som Kirkavå.
I 1486 ga kong Jakob III av Skottland Kirkwall statusen som en kongelig burgh. På den vestlige utkanten av byen, omgitt av Hatston Industrial Estate, er det et forhistorisk monument, som nå kalles «Grain Earth House». Det er underjordisk kammer støttet av steinsøyler fra jernalderen. Den opprinnelige inngangen er fortsatt bevart og fører til en 5 meter land passasje til et ovalt kammer. Den engelske tittelen hentyder at det ble antagelig ble benyttet til lagret korn eller mat i jordhus. Jordhuset ble oppdaget i 1827, da det sto i grønt jordbruksland, og kom under statlig administrasjon i 1908. I 1982 ble ytterligere et jordhus oppdaget, dog langt mindre, omtrent 6 meter fra den nevnte.
Denne formen for jordhus er karakteristisk for Orknøyene (selv om Grain Earth House er uvanlig dypt under bakken). Den var opprinnelig knyttet til en overflatebolig, som siden har forsvunnet. Formålet med disse jernalderstrukturene er fortsatt ukjent, bortsett fra antagelsen om matlagring. Lenger vest, mot Grimbister, er det en lignende struktur, kjent som Rennibister Earth House.
Geografi
Kirkwall er 210 kilometer nord for Aberdeen, 850 km nord for London og 300 km vest for Bergen. Den ligger på den nordlige kysten av Orknøyenes fastland, med havnene i Kirkwall-bukten i nord, og med Scapa Flow 2,3 km mot sør. St Ola (stedsnavnet er antagelig for gammel kirke bygget for Olav den hellige) danner en landtange mellom området Firth og Holm. Kirkwall er den mest folkerike øybosetningen i Skottland.
Beskrivelse
Kirkwall har en havn med fergetjenester til de fleste andre øyer i gruppen. Etter dagens skotske standarder er det en liten by, med en liten befolkning. I hjertet av byen ligger St. Magnuskatedralen som kan sees fra lang avstand. Den fikk sitt navn etter den hellige Magnus, jarl av Orknøyene fra 1108 til 1117. Like ved katedralen er det ruiner fra den tidligere biskopens residens og jarlens residens.
Byen har to museer, ett som bevarer ting av lokalhistorisk interesse og det andre som er det lille Wireless Museum, som tar seg av historien om radio og lydopptak. I byen ligger også whisky destilleriet Highland Park. En av hovedbegivenhetene i byen er Ba Game, holdt på første juledag og første nyttårsdag mellom 'Uppies' og 'Doonies'; hvert lag representerer en halvdel av byen.
Vennskapsbyer
Kirkwall har følgende vennskapsbyer:
AronChupa
Biografi
I 2014 brøt AronChupa gjennom internasjonalt med sin solo debutsingel «I'm a Albatraoz». I forbindelse med sangens fremvekst signerte Ekberg også sitt soloprosjekt til Sony Music. Videoen til sangen ble utgitt 13. oktober 2014 og ble også en stor internasjonal suksess med over 1,1 milliarder visninger på YouTube. På sangen og videoen synger hans yngre søster Nora Ekberg, bedre kjent som Little Sis Nora. Sangen har over 350 millioner avspillinger på Spotify og platinasalg. Ekberg er kjent for ofte å inkludere sin søster, Little Sis Nora, som sanger på sine sanger og skuespillerinne i sine musikkvideoer. Ekberg har også vist stor interesse for filmskaping når han selv regisserer filmene sine og skriver manusene og produserer dem ved hjelp av sitt eget produksjonsselskap, House of Albatraoz. En av sangene deres, «Little Swing», er en del av den amerikanske tv-serien «Runaways' (2017-2018).
Samarbeide med «Little Sis Nora»
Aron Michael Ekberg har samarbeidet en del med sin yngre søster, musikkartist og låtskriver Nora Maria Ekberg (født 1996 i Borås), kjent som «Little Sis Nora».
Nora Ekberg vokste opp i Borås og studerte musikk i Los Angeles en tid, men har hovedsakelig jobbet som sanger og skuespiller i en rekke surrealistiske humoristiske sanger og musikkvideoer av og med broren AronChupa siden tidlig på 2010-tallet. Gjennom kontrakter med Sony Music brøt de gjennom i 2014 med debutsangen og musikkvideoen «I'm an Albatraoz», som raskt ble en internasjonal hit med over en milliard visninger på Youtube og drøyt 350 millioner avspillinger på Spotify. Siden da har de laget en rekke sanger og musikkvideoer og turnert verden rundt. Med sangen «Fun» (2020) laget hun et solonummer relatert til coronapandemiens kaos og restriksjoner. En av sangene deres, «Little Swing», er en del av den amerikanske tv-serien «Runaways' (2017–2018).
Bonneville County
Bonneville Countys totale areal er 4 923 km² hvorav 83 km² er vann. I 2005 hadde fylket 91 856 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Idaho Falls som også er fylkets største by. Fylket ble grunnlagt i 1911 og har fått sitt navn etter den franskfødte oppdageren Benjamin Bonneville
Telehit
Telehit er en meksikansk fjernsynskanal. Den sender for det meste musikkvideoer og musikkprogrammer. Kanalen er en del av Televisa, og er tilgjengelig i store deler av Latin-Amerika, USA og Spania. Telehit hadde sin første sending 27. august 1993.
Judo under Sommer-OL 1996 – 61 kg kvinner
61 kg for kvinner i judo under Sommer-OL 1996 i Atlanta ble arrangert i juli 1996 på Georgia World Congress Center.
Madison County (Idaho)
Madison County er et fylke i den amerikanske delstaten Idaho. Det ligger i de sørøstlige delene av staten og det grenser mot Fremont County i nord, Teton County i øst, Bonneville County i sør og mot Jefferson County i vest.
Madison Countys totale areal er 1 226 km² hvorav 5 km² er vann. I 2005 hadde fylket 30 975 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Rexburg som også er fylkets største by. Fylket ble grunnlagt i 1913 og har fått sitt navn etter USAs fjerde president James Madison.
The Open Championship 1899
The Open Championship 1899 ble arrangert på Royal St. George's Golf Club i Sandwich, Kent i England i 1899.
Slaget ved Femern 1644
Slaget ved Femern 1644 var et katastrofalt sjøslag som i ettertiden ble betegnet som «tilintetgjørelsesslaget». Historisk sett er det et av de få sanne tilintetgjørelsesslagene mellom sjøstyrker. 82 % av den dansk-norske flåteavdelingen på 17 krigsskip gikk tapt til svenskene og nederlendere i svensk tjeneste. Det dansk-norske nederlaget var et hardt slag for Danmark, som mistet herredømmet til sjøs rundt de danske øyene. Sjøslaget var slutten på storhetstiden for det danske kongeriket og også begynnelsen på den svenske stormaktstiden i Norden.
Bakgrunnen
Den såkalte «Torstenson-krigen» startet desember 1643 med et uprovosert angrep på Jylland, utført av den svenske feltmarskalk Lennart Torstenson. Angrepet kom overraskende på Christian IV, som ikke hadde forsvar på plass på den jyske halvøya. Jylland ble okkupert av de svenske styrkene. Torstenson måtte ha fartøyer for å fortsette til de danske øyene, og han fikk hjelp fra Nederlandene som forbeholdt seg nøytralt, men tillot den svensk-nederlandsle forretningsmannen Louis de Geers å hyre en privat hjelpeflåte for denne oppgaven.
Sverige og Nederlandene hadde underskrevet en traktat om å hjelpe hverandre i krig mot Danmark-Norge i 1640, men bare hvis det kom et dansk angrep. Det svenske angrepet forhindret Nederlandene fra å rykke inn i krigen, man var ikke tilfreds med tolltakstene i Øresundstollen, men kongen var villig til å forhandle fram avtaler som kunne redusere tollen. Dermed satt Christian IV med vesentlige fordeler. Han stakk til sjøs og startet et angrep på Göteborg i april 1644. Etter å ha fått meldinger om de Geers suksess, seilte han mot Nordsjøen for å hindre den nederlandske hjelpeflåten. Den nederlandske admiral Maarten Thiessen seilte sammen med hjelpeflåten på 32 fartøyer til øya Sylt, men ble slått tilbake av den dansk-norske hovedflåten under kong Christian IVs personlige ledelse i slaget i Lister Dyb den 16. mai 1644.
Jevnebyrdige svenske og dansk-norske flåtestyrker møttes i slaget på Kolberger Heide den 1. juni etterat admiral Klas Fleming var kommet til Kielfjorden og hadde tatt kontakt med Torstenson. Danskene gikk til angrep på den svenske flåten, som etter et uavgjort sjøslag var blitt tvunget inn i Kielfjorden, hvor den ble sperret fra resten av sjøen. Under blokaden ble de svenske skipene beskutt flere ganger, og under et angrep mistet Fleming livet.
Wilfred Kitching
Wilfred Kitching (født 22. august 1893, død 15. desember 1977) var Frelsesarmeens general fra 1954 til 1963.
Slaget ved Femern 1644
Bakgrunnen
En måned senere klarte generalmajor Carl Gustaf Wrangel å bryte ut og vende tilbake til flåtebasen Dalarö utenfor Stockholm. Kongen var rasende over denne manøvreringen, og admiral Peder Galt som hadde ansvaret for blokaden, ble dømt til døden og deretter henrettet den 31. august. Samtidig hadde den nederlandske hjelpeflåten etter reparasjoner i Holland kommet seg forbi Kronborg slott og seilte gjennom Øresund og rundt Skåne til Kalmar i august. For dette ble Thiessen adlet av den svenske konge under navnet Anckarheim, og generalmajoren som hadde førte den svenske flåten i sikkerheten, ble forfremmet til generaladmiral.
Elsbeth Wessel
Elsbeth Wessel (født Stene, 1941 i Trondheim) er en norsk forfatter og oversetter, mest kjent som professor i tyskspråklig litteratur ved Universitetet i Oslo, nevnt som en ekspert på Østerrike.
Wilfred Kitching
Han ble født i Storbritannia og ble frelsesoffiser da han var 20 år i 1914. Han tjenestegjorde så i over 30 år ved korps (menigheter), divisjoner, og det nasjonale hovedkvarteret. Hans far, kommandør Theodore Kitching var en av William Booths nærmeste medarbeidere, og var særlig kjent som redaktør og forfatter innen Frelsesarmeen.
Elsbeth Wessel
Wessel bor i Wiens minste og 8. distrikt, Josefstadt som også huser Universitetet i Wien. Fra 2011 til hans død i april 2014 var Elsbeth Wessel gift med den østerrikske legen Gerhard Koller.
Hun fikk 3.-plass i NM i fekting for florett i 1969.
Wilfred Kitching
Kommandøren ble valgt som general i Frelsesarmeen av Det høye råd i 1954.
Han skrev musikk for brassband og flere sanger og to bøker: 'Soldiers of salvation' (1963) og sin egen biografi, 'A Goodly Heritage', som kom ut i 1967.
Slaget ved Femern 1644
Bakgrunnen
Den svenske flåten sluttet seg til den nederlandske hjelpeflåten den 5. oktober, og satte kurs for Bornholm for å komme videre til Wismar. Den dansk-norske hovedflåten var i opplag i København; bare en eskadre på 17 skip under ledelse av Pros Mund var til sjøs med ordre om å hindre seilas mellom Sverige og Wismar, dermed krysset han i Femern Bælt. Denne beslutningen skyldes et brev til den svenske feltmarskalken Gustav Horn som var oppsnappet av danskene. Av dette brevet lærte man at den forente nederlandsk-svenske flåte ville bli opplagt i året på grunn av sykdom. Dessuten ønsket ikke nederlenderne å tilbringe vinteren i Sverige. Det skulle vise seg at opplysningen ikke var riktige.
Forspillet
Carl Gustaf Wrangel seilte til Wismar for å hente skipene som lå der. Der fikk han underretning om den dansk-norske eskadren som lå mellom Lolland og Langeland. Om formiddagen klokken 11 den 11. oktober lettet den forente flåten som nå besto av førti krigsfartøy, og satte kursen nordover mot Femern. Den nederlandsk-svenske flåten var på 42 skip med 908 kanoner og 3,982 mann, inkludert 1,494 soldater.
Senere om dagen, rundt klokken to om ettermiddagen, fikk Wrangel syn på eskadren som lå for anker på østsiden av Femern. Vinden var sydvestlig og det blåste opp til storm, så Wrangel valgt å vente. Etter å ha ankret på nordsiden av Femern konfererte Wrangel med admiralene Thiessen og Peter Blum samt befalshaverne på de nærmeste fartøyene. Ettersom sjøen var grov på grunn av den sterke vinden, kunne de ikke åpne kanonportene på nederste batteridekket, og været ble en viktig faktor i angrepsplanen som ble utarbeidet i samråd mens flåten lå for anker. Det ble besluttet at de skulle gå til angrep fra to retninger for å fange eskadren under dobbelt ild så snart vinden løyet, men istedenfor å kjempe med artilleri skulle soldatene borde de fiendtlige skipene.
Yamatetunnelen
Yamatetunnelen (japansk: 山手トンネル, Yamate Tonneru) er en tunnel i Tokyo i Japan. Den er en del av Tokyos indre motorveisystem og går fra Toshima til Shinagawa. Tunnelen er 18,2 kilometer lang og er pr. 2018 verdens nest lengste veitunnel, etter Lærdalstunnelen i Norge.
Slaget ved Femern 1644
Forspillet
Pros Mund hadde en slagkraftig eskadre på 17 skip, de fleste «mellomskip» med sterkere artilleri enn den svenske flåten. Med en bestykning på 417 kanoner med større kalibre ville Mund ha en effekt på 5,312 pund i vekt av prosjektilene mot den svenske effekten på 4,649 pund. Men med den nederlandske hjelpeflåten ville Wrangel ha en overlegenhet med 908 kanoner og en effekt på 8,252 pund i vekt. De dansk-norske og svenske flåtestyrkene var jevnbyrdige, men med hjelpeflåten vil Mund kjempe mot en motstander som var dobbelt så stor i antall skip og menn.
Eskadren kunne ha kommet seg i sikkerhet fra den overlegne fienden om Mund ønsket å unngå dette sjøslaget, men han hadde fått strenge instrukser om å skjerme og forsvare kongeriket «af yderste Magt og Formue» mot fiendtlig aktivitet. Henrettelsen av admiral Galt på kongelige ordre før eskadren seilte til sjøs gjort det klart for Mund hva konsekvensene kunne bli. Dermed hadde admiralen ikke annet valg enn å gå til strid for å forsvare de danske øyene mot en invasjonsflåte.
Sjøslaget
Morgenen den 13. oktober sto vinden vestlig etter stormen som hadde raste gjennom 12. oktober, og var løyet til frisk kuling. Wrangel lettet anker og delte sin flåte i to separate flåteavdelinger, den svenske flåten delt i to eskadrer, den første under generaladmiralen ombord på «Smålands Lejon», den andre under viseadmiral Peter Blum på «Draken» og den nederlandske hjelpeflåten delt i tre eskadrer, den første under Thiessen ombord på «Jupiter», den andre under viseadmiral Henrik Gerretsen på «Groose Dolphijn» og den tredje under schoutbynacht Pieter Marcussen på «Groot Vliessingen». Wrangel forsøkt å komme så nær Femern som mulig for å komme i lovart så de kunne seile ned på fienden.
Den dansk-norske eskadren var i forveien blitt spredt under stormen, og Mund begynte å samle skipene som hadde kommet i le. De ble delt i to eskadrer, den første under admiralen ombord på «Patentia» og den andre under admiral Joachim Grabow på «Lindormen».
Han kunne ha seilt vekk mens Wrangel var i motvind, men valgte istedenfor å gå til angrep rundt klokken 10 med en dristig manøver. Etter å ha oppdaget en luke mellom Thiessens og Blums eskadrer, seilte de dansk-norske krigsskipene mot den nederlandske hjelpeflåten for å avskjære nederlenderne fra den svenske flåten. Men vinden snudde til fordel for svenskene, og istedenfor møtte flaggskipene hverandre i de første kampene. I de neste fire timene klarte Mund å holde flåten samlet, men de mindre skipene begynte å falle fra. Nederlenderne klarte å avskjære de mindre skipene som var kommet i le, og angrep dem mens Wrangels eskadre kom inn i et voldsomt sammenstøt front mot front med de tre største skipene.
Wrangel forsøkt å borde det dansk-norske flaggskipet «Patentia», men hans flaggskip «Smålands Lejon» ble påført meget alvorlige skader, blant annet tre grunnskudd. To andre skip, «Göteborg» og «Regina», som var flaggskipets sekundanter, gikk til angrep på Mund etterat Wrangel var tvunget ut av kampen. Da soldatene var strømmet over relingen på «Patentia», raste en meget hard nærstrid i én time. Mund forsvarte seg hardnakket og nektet å overgi seg etter å ha blitt skadet. Med sitt sverd i hånden ble han skutt ned og drept av to musketere. Liket ble plyndret og kastet over bord.
Mens dette hendte, var brannskipet «Meerman» kollidert med Grabows «Lindormen» som straks tok fyr. Svenskene og nederlenderne sendt flere båter til det brennende skipet og reddet danskene, men over femti ble drept under brannen og eksplosjonen. Det tredje og siste skipet, admiral Stenzel von Jasmunds «Oldenburg», ble omringet av tre skip, «Nya Fortuna», «Svan» og «Leoparden», og tvunget til overgivelse etter en kort kamp. Det siste admiralskipet, Corfitz Ulfeldts «Tre Løver», kom seg bort og forsøkte å ta befal over de gjenværende dansk-norske skipene, men kom i le mellom svenskene og nederlenderne.
Thiessen ombord på «Jupiter» gikk til angrep sammen med «Swarte Arent» og den nederlandske «Patentia», men det ble en meget hard kamp hvor Ulfeldt ble dødelig såret, og med en bredside ble «Swarte Arent» skutt i senk. Etter å ha tvunget admiralskipets til å overgi seg, tok Thiessen opp jakten på de gjenværende skipene som nå var på flukt, de fleste mot Lolland. Under forfølgelsen ble «To Løver», «Havhesten» og «Fides» erobret av «Jupiter» og «Groote Dolphijn», som senere oppdaget at fire skip var gått på grunn utenfor Lolland, slik at besetningene kunne rømme over på land. Etter å ha tatt skipene «Neptunus», «Neldebladet», «Stormarn» og «Kronfisken» ble disse berget som krigsbytte.
Men et femte skip, «Delmenhorst», sloss tappert helt til det siste etter å ha gått på grunn på fem til seks meter dybde. Besetningen på 100 mann holdt ut til det bare var tretti tilbake uten sår, hvorpå de gikk i land. Men først borret de hull i bunnen på «Delmenhorst», så nederlenderne ikke kunne berge det som krigsbytte. Med brannskipet «Delfin» ble det satt i fyr. Tre mindre fartøyer, «Markatten», «Højenhald» og en liten galiot var også satt på grunn, men nederlenderne kunne ikke komme til på så grunt farvann under ild fra besetningen som hadde kommet på landet.
Nederlaget var totalt. Tolv orlogsfartøy var gått tapt, og bare to skip, «Pelikanen» og «Lammet» som tok seg gjennom Storebælt forfulgt av fire svenske skip, overlevde sjøslaget. To skip var ødelagt og ti erobret. 100 dansker og nordmenn ble drept, mens cirka ett tusen ble tatt til fange mot et tap på 59 døde hos de allierte. Slaget ble en av de største seire til sjøs for den svenske marinen.
Etterspillet
Nyheten om nederlaget kom til København med de to siste skipene den 17. oktober. Wrangel hadde vunnet herredømmet til sjøs rundt de danske øyene, men ødeleggelsene på krigsskipene var så store at han måtte til Kristianspris for omfattende reparasjoner. Først den 30. oktober lettet den svensk-nederlandske flåten anker. Thiessen satte kurs hjemover med hjelpeflåten gjennom Storebælt mens Wrangel seilte til øya Femern som var oppgitt av danskene som hadde en garnison på 300 soldater der.
Erobringen av Femern som ikke hadde strategisk verdi, opptok verdifull tid mens danskene i all hast forberedte et forsvar. Wrangel satte kurs for Køge bukt med ni skip og et brannskip den 13. november, men den danske hæren som hadde kjempet mot svenskene på Skåne, var trukket tilbake til Sjælland sammen med kongen. Det var ikke mulig å gjøre landgang på øyene, og den 18. november satte svenskene kurs mot Wismar for vinterhavn. Men selv om de første resultatene var magre, var Christian IV tvunget på defensiven uten håp om å vinne krigen.
Oppmuntret av det dansk-norske nederlaget ønsket nederlenderne nå vesentlige fordeler i Øresundstollen, og det ble lagt planer om å tvinge gjennom årets Østersjøflåte uten å betale toll med eskorte av en sterk orlogsflåte i 1645. I grensebyen Brömsebro startet fredsforhandlingene mellom Danmark-Norge og Sverige med Frankrike og Nederlenderne som meglere. Våren 1645 ble den danske hovedflåten sendt til Göteborg for å sette byen og Thiessens hjelpeflåten under blokade, men toktet ble en fiasko med tapet av «Sankt Sophia» som gikk ned under en kraftig storm. Den nederlandske admiral de With førte sin flåte gjennom Øresund uten å bli utfordret av de dansk-norske myndighetene som delvis hadde sperret Drogden.
Christian IV måtte akseptere en avtale med Nederlandene om reduserte tolltakster med de With i Øresund. I sommeren 1645, mens en sterk svensk flåte lå i Køge bukt rett utenfor den danske hovedstaden, ble freden sluttet i Brömsebro med harde vilkår for kongen. Den dansk-norske sjømakten var brutt med tapet av en tredjedel av alle orlogsskipene. Med rette ble slaget omtalt som «tilintetgjørelsesslag» med et tap på 82 % av alle fartøyene, meget få andre sjøslag i historien hadde sluttet med så store tap for den underlegne parten.
Men slaget ved Femern som avgjorde krigen innvarslet også endeliktet på det danske kongerikets storhetstid, for med seieren var den svenske overmakten i Norden fastslått en gang for alle; tittelen dominium maris baltici, Østersjøens ubestridte hersker, tilhørte nå Sverige.
Jana Andresíková
Jana Andresíková (født 2. april 1941 i Kroměříž i Riksprotektoratet Böhmen-Mähren, død 19. oktober 2020 i Mělník i Tsjekkia) var en tsjekkisk skuespiller. Hun var kjent for sine roller både i kinofilmer og i fjernsynsserier, som Arabela (1979–1981).
Andresíková døde 19. oktober 2020 av covid-19 i Mělník i en alder av 79 år.
Du er eit svin
«Du er eit svin» er en coverlåt med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt som A-side singel under artistnavnet Noregs Punklag i august/september 1977.
Sangen ble også utgitt 20. september 1977 på debutalbumet Prima Vera. Jonas Fjeld Band spilte inn kompet 19. august 1977. Vokal ble lagt på 20.-21. august 1977.
I presseskrivet som fulgte med singlen, var det fotografier av punkeren Kåre Kloakk som egentlig var Herodes Falsk.
Originalen heter «God Save the Queen» og ble gitt ut på singel med Sex Pistols i mai 1977. Den er kreditert gruppens medlemmer Paul Cook, Steve Jones, Glen Matlock og Johnny Rotten. Sistnevnte skrev teksten som er et oppgjør med 1970-tallets konservativt politisk styrte England.
I Prima Veras versjon er tekstens jeg en bedrevitende person fra foreldre-generasjonen som beordrer ungdommen om å skaffe seg et såkalt A4-liv med jobb, kone og barn. Jahn Teigen synger, og mot slutter sier et barn «ta av plata», og dermed slutter sangen brått.
«Du er eit svin» ble også utgitt september 2000 på Rest of the best vol 2,5.
Mindaugas II av Litauen
Wilhelm av Urach (født 1864 i Monaco, død 1928 i Rapallo, Italia) var en tysk adelsmann som var hertug av Urach og greve av Württemberg. Han ble valgt til konge av Litauen den 9. juli 1918 av Det litauiske råd, under navnet Mindaugas II av Litauen, til minne om en tidligere litauisk konge, Mindaugas I. Imidlertid fikk hertugen aldri rukket å bestige den litauiske tronen. Da det ble klart at Tyskland kom til å tape krigen, besluttet landet den 2. november 1918 å endre statsform til republikk.
It’s Only Rock ’n Roll (album)
It's Only Rock 'n Roll er et studioalbum av The Rolling Stones, utgitt i 1974.
Albumet huskes kanskje best for at det var Mick Taylors siste med The Rolling Stones. Det er også det første albumet som ble produsert av «The Glimmer Twins» – et pseudonym for Mick Jagger og Keith Richards.
«It's Only Rock 'n Roll (But I Like It)» ble gitt ut som singel allerede 26. juli, med B-siden «Through the Lonely Nights», en ballade som ikke nådde opp under innspillingen av Goats Head Soup. I USA ble også «Ain't Too Proud to Beg» gitt ut som singel. Dette var originalt en hit for The Temptations i 1966.
It's Only Rock 'n Roll toppet Billboard 200, som alle de andre studioalbumene på 70-tallet i USA. I hjemlandet (UK) ble albumet nummer 2 i november 1974, bak Rollin' av Bay City Rollers fra Skottland.
Sporliste
Alle låter skrevet av Mick Jagger og Keith Richards, med mindre noe annet er oppgitt.
Olav Bucher-Johannessen
Bucher-Johannessen var sosialøkonom (cand.oecon.) av utdannelse fra i 1953. Året etter ble han knyttet til Utenriksdepartementet, hvor han i en årrekke var polarrådgiver med spesielt ansvar for norske interesser i polarområdene. I 1968 ble han byråsjef og i 1974 ministerråd. Fra 1978 til 1980 var han energirådgiver i Utenriksdepartementet.
25. januar 1980 ble han utnevnt til statssekretær ved Statsministerens kontor under daværende statsminister Odvar Nordli. Da Nordli gikk av i februar 1981, gikk Olav Bucher-Johannessen tilbake til Utenriksdepartementet. I 1982 ble han utnevnt til ambassadør i Finland, i 1985 til Sovjetunionen og i 1990 til Sverige, hvor han avsluttet sin karriere som ambassadør.
Verkhnij Tagil
Verkhnij Tagil (russisk: Ве́рхний Таги́л) er en by i Sverdlovsk oblast i Russland. Byen ligger ved elva Tagil (i Tobols nedslagsfelt), rundt 75 km nordvest for Jekaterinburg. Innbyggertall: 12 571 (folketelling 2002), 13 127 (folketelling 1989).
Linda Bond
Linda Bond (født 22. juni 1946 i Nova Scotia i Canada) er general og tidligere verdensleder for Frelsesarmeen. Hun tiltrådte den 2. april 2011 som den 19. generalen og den tredje kvinnelige generalen i Frelsesarmeens historie.
Verkhnij Tagil
Byen ble grunnlagt i 1716, og fikk innvilget bystatus i 1966.
Linda Bond
Bakgrunn
Linda Bond har 12 eldre søsken. Hennes mor var født i England, og immigrerte til Canada sammen med sine foreldre da hun var 17 år gammel. Linda Bonds far var gruvearbeider i den lokale kullgruven i hennes hjemby i Nova Scotia.
Frelsessoldat
Bond kom fra stillingen som leder for Frelsesarmeens arbeid i østre deler av Australia. Hun hadde tidligere tjenestegjort i Storbritannia og vært nestleder for Frelsesarmeen i Canada, territorialleder på USAs vestkyst samt tjenestegjort ved det internasjonale hovedkvarteret.
Bond etterfulgte Shaw Clifton, som gikk av med pensjon.
Torsdag 13. juni 2013 meldte Frelsesarmeens internasjonale hovedkvarter at general Linda Bond samme dag hadde gått av som verdensleder «etter en periode med personlig bønn og refleksjon». Stabssjefen, kommandør André Cox, skulle fungere i hennes sted til ny general var valgt. Cox ble senere valgt til Frelsesarmeens 20. general og verdensleder.
Priser og æresbevisninger
I 2012 ble Linda Bond tildelt et æresdoktorat ved Tyndale University College and Seminary i Toronto, som er hennes alma mater.
Araioses
Araioses er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Tridé Tsuktsen
Tridé Tsuktsen (tibetansk: ཁྲི་ལྡེ་གཙུག་བརྟན, wylie: khri lde gtsug btsan, født 704, død 755), med kallenavnet Mé Aktsom (tibetansk: མེས་ཡག་ཚོམས, wylie: mes ag tshoms, «skjegget bestefar»), var keiser av det tibetanske imperium og sønn av Tridu Songtsen og hans dronning, Tsenma Toktokteng, prinsesse av Chim (btsan ma thog thog steng). Han er ofte gitt kallenavnet Mé Aktsom "skjegget bestefar", noe som ble gitt ham sent i livet fordi han var så hårete.
Varg-Olle Nygren
Harald Olof Ingemar «Varg-Olle» Nygren,  kjent som Varg-Olle Nygren (født 11. november 1929 i Stockholm, død 13. februar 2021 i Ipswich i Storbritannia ) var en svensk motorsportutøver. Han gjennomførte mer en 30 000 motorsykkel konkurranseheat, var internasjonalt aktiv i seks motorsykkelgrener og deltok i fem individuelle VM-finaler (syv totalt) i speedway.
Liv og virke
Nygren var født og oppvekst på Södermalm i Stockholm og fikk sitt gjennombrudd i speedwayklubben Vargarna, der han debuterte som 17-åring. Han ble raskt Sveriges mest kjente speedwaystjerne og ble gitt navn etter klubben – Varg-Olle. I 1949 vant han for første (og eneste ) gang SM i speedway, og han fortsatte så som profesjonell fører til han var 50 år. I 1954 tok han med bronse Sveriges første VM-medalje i speedway.
Varg-Olle Nygren var så fra 1963 (alternativt 1966 ) bosatt i Storbritannia der han drev en speedwayskole. Om somrene besøkte han imidlertid Täby og Örebro.
Nygren konkurrerte også fremgangsrikt i bilracing og prøvde på det meste annet som gikk på hjul, som motocross, isracing, TT-løpet på Isle of Man og enduro.
Sammen blant andre Ove Fundin (72 år), flerfoldig verdensmester i speedway, og Posa Serenius (58 år), verdensmester i isracing, kjørte Nygren (76 år) i 2006 på motorsykkel en sammenlagt strekning på 1 452 mil på 49 dager fra Seoul i Sørkorea, gjennom Sibir, Mongolia, Kasakhstan, Russland og Finland til målet utenfor Grand Hôtel i Stockholm, der de feiret med en flaske champagne. I Mongolia ble Nygren akuttinnlagt på sykehus i Ulan Bator for noen dager, men han fortsatte så reisen.
Olle Nygren døde av covid-19 i Ipswich i en aler av 91 år. Han var tidligere vært under behandling for strupekeft.
Systellommatophora
Systellommatophora er en delgruppe av primitive lungesnegler (Pulmonata). Lungesnegler har utviklet en lunge.
Systematisk inndeling
Slektskapet mellom delgruppene er ikke avklart og den systematiske inndelingen er under konstant revisjon. Denne inndelingen følger Ponder & Lindberg, 1997.
Kildevældskirken
Kildevældskirken er en korskirke fra 1932 som ligger på Østerbro i København. Arkitekt for kirken var Paul Staffeldt Matthiesen.
Kirken ble delvis bekostet av midler samlet inn av Kirkefondet og er en av kirkene oppført på Frederiksberg og i København i perioden fra 1860 til 1940, da det var mangel på kirker. Den er reist i rød teglsten i en stil som gjør at den minner om en eldre dansk landsbykirke.
Interiør
Kirkerommet domineres av hvitkalkede krysshvelv. Benker og prekestol er skåret i mørk eik. Ved siden av prekestolen henger et krusifiks som er en kopi av Jens Adolf Jerichaus Kristus på korset fra 1853.
Altertavlen fra 1930 er et maleri med temaet Jesus og den samaritanske kvinne og er utført av arkitektens far, maleren Oscar Matthiesen. Hovedorgelet er fra 1993, bygget av Carsten Lunds Orgelbyggeri og har 27 stemmer.
Francis Lederer
Francis Lederer (født František Lederer 6. november 1899 i Praha i Böhmen i Østerrike-Ungarn (nå i Tsjekkia), død 25. mai 2000 i Palm Springs i California) var en tsjekkisk-amerikansk skuespiller.
Fra 1928–1931 spilte han i tyske film under navnet «Franz Lederer». Deretter reiste han til USA og begynte en karriere først på Broadway, og så i Hollywood i 1934. På grunn av den politiske utviklingen i Europa i 1930-årene fortsatte han å jobbe i USA, og ble amerikansk statsborger i 1939. Han gjorde sin siste rolle foran kamera i 1971, men jobbet mye lenger i teatret. Han har blitt tildelt en stjerne for film på Hollywood Walk of Fame ved adressen 6902 Hollywood Blvd.
Dejan Pavlovic
Dejan Pavlovic (født 23. januar 1971) er en svensk tidligere fotballspiller. Pavlovic, som var spiss, har spilt for flere svenske klubber, blant disse Helsingborgs IF og Malmö FF. Pavlovic har også spilt for norske Bryne Fotballklubb i Tippeligaen.
Arame
Arame er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Miranda Bødtker
Miranda Bødtker arbeidet som lærer i mønstertegning på tekstillinja ved Kunsthåndverksskolen i Bergen. Hun illustrerte også blant annet Rolf Nordhagens Norsk flora som ble utgitt i perioden 1944–1979. Bødtker baserte ofte sine mønstre og dekorasjoner på former og detaljer hentet fra dyr og planter. Nitti år gammel ble Miranda Bødtker tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin mangeårig innsats for arbeidsplassen sin samt for sitt store dokumentasjonsarbeid innen såvel naturhistorie som kunst- og kulturhistorie
Mexico bys katedral
Mexico bys katedral (spansk: Catedral Metropolitana de la Asunción de María) er den største og eldste katedralen i Amerika. Den ligger i nordenden av Avenida 20 de Noviembre ved Plaza de la Constitución i Mexico bys historiske sentrum.
Katedralen ble påbegynt i 1573, etter at spanjolene hadde inntatt Tenochtitlan, og ble bygd oppå det som var et hellig sted for aztekerne, rett ved det aztekiske Templo Mayor. Den ble bygd i etapper, og sto ferdig i 1813. Stilen er hovedsakelig barokk.
Hjalpræđisherinn
Hjalpræđisherinn er det islandske navnet på Frelsesarmeen. Frelsesarmeen på Island ble startet 12. mai 1895 av adjutant Christian Eriksen, kaptein Thorstein Davidsson og løytnant Lange og spredte seg videre til Færøyene i 1924.
Frelsesarmeen på Island består av tre korps (menigheter) i Akureyri, Reykjavík og Keflavik. Tidligere har det vært drevet arbeid også i andre islandske byer, først og fremst Ísafjörður og Siglufjörður. Dessuten driver man et gjestehjem og to sosialinstitusjoner i Reykjavik.
Frelsesarmeen på Island gir ut en egen islandsk utgave av Frelsesarmeens blad Krigsropet denne kalles Herópid.
Den 27. februar 2008 overrakte Islands president Ólafur Ragnar Grímsson major Anne Marie Reinholdtsen Fréttabladids årlige samfunnspris som i 2008 gikk til Frelsesarmeen for organisasjonens mer enn 100 år gamle arbeid på Island.
Reidar Wigelius
Reidar Wigelius (født 6. juli 1945) er en tidligere langrennsløper fra Båteng i Finnmark. Han ble nordnorsk mester i 1968, der han slo blant andre Erling Steineide og Magne Myrmo. Det samme året gikk han inn til 12. plass på 30 km i NM på Gjøvik i klasse B. I 1969 gikk Wigelius inn til 25. plass under 50 km i Holmenkollen.
Han har i tillegg en rekke topplasseringer i internasjonale renn både i Finland og Russland.
Reidar Wigelius vokste opp i den samiske bygda Båteng i Tanadalen, der han senere drev sveiseverkstedet Wigelius Duodjebádji. Det var her han konstruerte den berømte fiskestanga som i dag står ved den nye Tana bru ved kommunesenteret Tanabru.
En fremmed banker på (1990)
En fremmed banker på (originaltittel: Pacific Heights) er en amerikansk thriller fra 1990 regissert av John Schlesinger. Filmen handler om et ungt par som får livet snudd på hodet når de tar inn en vanskelig leieboer. De prøver det meste for å få vedkommende ut av leiligheten. Hovedrollene spilles av Melanie Griffith, Matthew Modine og Michael Keaton.
Filmen fikk blandet mottakelse av kritikerne og ble en moderat publikumsuksess.
Handling
Patty og Drake er et ungt par som kjøper en gammel falleferdig villa i San Francisco. De bruker mye tid og alle sine sparepenger for å pusse opp det gamle huset. I tillegg til sin egen leilighet i annen etasje innreder de to leiligheter på grunnplanet. Utgiftene har de tenkt å dekke inn via å leie ut leilighetene. En av leilighetene leies ut til et asiatisk par, mens den andre leies ut til en tilsynelatende rik ungkar som kaller seg Carter. Han betaler imidlertid aldri depositum eller husleie. Etterhvert begynner de å høre underlige lyder fra leiligheten hans. Det hamres og bankes, dag som natt. Når Drake forsøker å konfrontere sin merkverdige leieboer oppdager han at han har skiftet ut låsen i leiligheten. Han tilkaller deretter politiet og truer med utkastelse, men loven står på leietagerens side. Livet til Patty og Drake forvandles til et sant mareritt.
Popularitet og økonomi
En fremmed banker på kan beskrives som en moderat publikumsuksess. Den innbrakte $45 millioner på verdensbasis, hvorav $29,4 millioner i USA. Den havnet på en 38. plass over de mest innbringende filmene i USA i 1990 og på 41. plass på verdensbasis.
Produksjonskostnadene har blitt estimert til $18 millioner.
Turinsk
Turinsk (russisk: Туринск) er en by i Sverdlovsk oblast i Russland. Byen ligger på høyre bredd av elva Tura, rundt 230 km nordøst for Jekaterinburg. Innbyggertall: 19 313 (folketelling 2002), 23 189 (folketelling 1989).
En fremmed banker på (1990)
Anmelderne
Filmen fikk blandet mottakelse av kritikerne, noe som gjenspeiles av at den har fått 46 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den bare 2 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin har gitt den 2,5 av 4 stjerner i sin Movie Guide.
Turinsk
Byen ble grunnlagt i 1600 som en ostrog på stedet til den gamle byen Jepantsjin, som ble ødelagt av Jermak Timofejevitsj i 1581.
En fremmed banker på (1990)
Anmelderne
De norske anmelderne var også noe blandet. VG og Aftenposten gav den terningkast fire, mens Dagbladet gav den tre.
Evert Tabbe
«Evert Tabbe» er en sang med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 20. september 1977 på debutalbumet Prima Vera. Innspillingen skjedde 19.-21. august 1977.
Først i sangen parodierer Herodes Falsk en hallomann i radio, før Tom Mathisen spiller gitar og synger på svensk. Teksten er en parodi på typiske svenske viser; spesielt de som er skrevet av Evert Taube. Mathisen imiterer også Taubes stemme og sangstil.
Kjell Olav A. Maldum
Kjell Olav Amdam Maldum (født 1962 i Oslo) er en norsk bedriftsleder og ingeniør. Han har siden 2007 vært administrerende direktør i Infinitum, som driver panteordningen for gjenvinnbar drikkevareemballasje i aluminium, stål og plast (PET) i Norge.
Maldum er spesielt engasjert i emballasjeoptimalisering og sirkulær økonomi. Hans engasjement har ført til at Infinitum fra høsten 2020 er den første panteordningen i Norden som resirkulerer både bokser og flasker i eget land. Den norske pantemodellen har vekket internasjonal interesse. Maldum gir opplæring til internasjonale delegasjoner som kommer for å lære av den norske panteordningen, og informerer om fordelene i internasjonale medier. Skottland er blant landene som har sett til Norge for inspirasjon ved innføring av panteordning.
Maldum mottok Optimeringsprisen 2006 fra Næringslivets Emballasjeoptimeringskomité (NOK). Dette var første gang Optimeringsprisen ble delt ut til en person, ikke en bedrift.
Józef Piłsudski
Józef Klemens Piłsudski (født 5. desember 1867 i Zułów (nå Zalavas) ved Vilnius, død 12. mai 1935 i Warszawa) var en polsk offiser og politiker som spilte en viktig rolle i grunnleggelsen av Andre polske republikk. Han var feltmarskalk (fra 1920), statssjef (1918–1922), statsminister (1926–1928 og 1930) samt diktator (1926–1935) i Republikken Polen så vel som leder av republikkens hær. Fra andre halvdel av første verdenskrig og frem til sin død hadde Piłsudski stor innflytelse på regjeringen og utenrikspolitikken i Polen og var en betydningsfull skikkelse i europeisk politikk. Han regnes for å være den som i størst grad bidrog til at Polen gjenvant sin suverenitet, ett hundre og tjue år etter landets tre delinger.
Liv
Han ble født i Litauen, i en polsk szlachta-familie av litauisk opprinnelse. På den tiden lå området under Russland som følge av Polens delinger. I 1885 begynte han å studere medisin ved universitetet i Kharkov (dagens Kharkiv). I 1887 ble Piłsudski sendt til 5 år i straffeleir i Sibir, som følge av en falsk anklage om deltagelse i planleggingen av et attentat mot den russiske tsar Alexander III.
Etter å ha blitt løslatt ble han fra 1893 medlem av det polske sosialistpartiet i Russland og ble i 1895 et av partiets ledere. I 1900 ble han arrestert av russiske myndigheter, men klarte å rømme til Galicia etter å ha simulert en sinnssykdom. Tilhengerne av Piłsudski kunne uhindret organisere seg i Østerrike, som da omfattet Galicia og deler av Schlesien. Piłsudski anså det russiske keiserdømmet som det største hinder for polsk selvstendighet, og han stilte seg derfor først på Sentralmaktenes (Tyskland, Østerrike-Ungarn og Tyrkias) side for å sikre seg dets undergang under første verdenskrig).
Da sentralmaktene ikke ga etter for alle kravene fra Piłsudskis gruppering, som ønsket en selvstendig polsk stat og hær, kom det mot slutten av krigen til et brudd mellom dem, da han innså at det ville bli mer fordelaktig for den polske sak å samarbeide med trippelententen. Piłsudski ble av den grunn arrestert og internert 1917 i Magdeburg. Slik økte hans omdømme blant polakker, og mange i de polske samfunnet begynte å se på ham som den mest konsekvente og bestemte av de polske lederne, villig til å kjempe mot alle okkupanter for sin sak.
I 1918 ble han løslatt fra Magdeburg, og i november ble han statssjef (Naczelnik Państwa) for den nye polske staten som ble opprettet. Gjenoppbygningen av landet var ikke en enkel oppgave. Mye av det tidligere russiske Polen var blitt ødelagt under krigen, og tyskernes systematiske plyndring hadde redusert områdenes velstand. I tillegg måtte Piłsudski transformere forskjellige lov-, økonomi- og administrasjonssystemer i de tidligere tyske, østerrikske og russiske delene av det oppdelte Polen til ett.
I begynnelsen gikk det dårlig, og sovjethæren trengte helt frem til Warszawa, men gjennom en dristig manøver klarte Piłsudski å knuse de sovjetiske styrkene, som ble et av Den røde armés største nederlag i historien (den såkalte Cud nad Wisłą – Mirakelet ved Wisła). Piłsudski ledet også Kiev-offensiven 1920. Den 18. mars 1921 ble fredsavtalen i Riga undertegnet, hvor Hviterussland og Ukraina ble delt mellom Polen og Russland, samtidig som Vilnius ble erobret av Polen 1922 fra litauerne. Freden ble slutten for Piłsudskis føderasjonsdrøm.