cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Heuristikk
Representativitetsheuristikken
Baserate brukes om den tidligere gitte sannsynligheten, og hvis man ignorer denne vil det ofte føre til systematiske feilvurderinger. Effekten av ignorering av baseraten illustreres i et eksperiment hvor en gruppe mennesker blir presentert for personen Steve, og skal bestemme hvor sannsynlig det er at han har et bestemt yrke. Steve blir beskrevet som sjenert, tilbaketrukket og hjelpsom, med lite interesse for mennesker og den virkelige verdenen rundt ham. Han blir også beskrevet som en ryddig person med behov for orden og struktur og som er opptatt av detaljer. Forsøkspersonene ble bedt om å vurdere sannsynligheten for at Steve har et bestemt yrke av alternativene bonde, selger, pilot og bibliotekar, og rangere disse yrkene fra mest til minst sannsynlig. Ved å bruke representativitetsheuristikken vil sannsynligheten for at Steve er bibliotekar vurderes opp mot hvor likt beskrivelsen av ham passer den stereotypiske beskrivelsen av en bibliotekar. Det tas ikke hensyn til baseraten for de ulike yrkene, altså hvilket yrke som er hyppigst forekommer i populasjonen.
I mange tilfeller virker spesifikke scenarioer mer sannsynlig enn generelle, fordi de er mer representativ for hvordan vi forestiller oss bestemte hendelser. Vi vurderer altså hendelsene eller egenskapene A og B som mer sannsynlig enn bare A, noe som er umulig. Dette kalles konjunksjonsfeilen og er en konsekvens av representativitetsheuristikken. Realiteten er at når mengden detaljer i et scenario øker, så synker sannsynligheten. I 1974 ga Tversky og Kahneman folk en beskrivelse av personen “Linda”, og ba de avgjøre hva som var mest sannsynlig av utsagnene ”Linda er bankfunksjonær” og ”Linda er bankfunksjonær og aktiv i kvinnebevegelsen”. Flertallet svarte at det siste utsagnet var mer sannsynlig enn det første, trolig fordi beskrivelsen av Linda var representativ for feminister.
Oppsummering
Heuristikker kan altså føre til mange systematiske skjevheter i våre vurderinger, men det er viktig å huske at de også er raske forenklingsstrategier som hjelper oss å ta avgjørelser i dagliglivet. Tilgjengelighet og representativitet er trolig to av de heuristikkene som det er forsket mest på, men det finnes mange flere heuristikker. Tversky og Kahneman understreker at kunnskap om heuristikker og deres medfølgende kognitive biaser kan bidra til en bedre forståelse av mennesket som beslutningstaker og at det nettopp derfor er det viktig å forske på dem.
Canarobius
Canarobius er en slekt av små løpebiller.
Stærfamilien
Stærfamilien (Sturnidae) er en familie i gruppen sangfugler (Passeri). Familien inngår i overfamilien Muscicapoidea og består av 123 arter fordelt i 35 slekter, hvorav hele 19 er monotypiske. Artene er utbredt i Den gamle verden og det nordlige Australasia, og mange av artene er kjente for sine oppsiktsvekkende evner til å etterligne lyder, som kan omfatte alt fra dyre- og menneskelyder til mekaniske og elektroniske lyder. Bare stær (Sturnus vulgaris) hekker regulært i Norge, men både rosenstær (Pastor roseus) og mandsjuriastær (Agropsar sturninus) er funnet her.
Canarobius
Utbredelse
Slekten er endemisk for Kanariøyene (Tenerife).
Stærfamilien
Biologi
Stærene er mellomstore spurvefugler (Passeriformes) som typisk bærer ei fjærdrakt som i hovedsak har sort, blåsort eller blågrå grunnfarge og er dekket av glinsende eller irriserende små flekker i hvitt og andre kontrastfarger. Blant noen eksotiske arter kan spesielt hannene ha ei praktfullt utfarget fjærdrakt, hode og/eller hodepryd. Vingene er middels lange og avspisset; stjerten kort til svært lang; kroppen middels til stor og sylindrisk oval; nebbet for det meste middels langt og slankt til butt og som regel svakt nedoverbøyd; de undere ekstremitetene er middels lange og føttene kraftfullt.
Artene trives i mange ulike habitat, fra tørr savanne og krattland, til urbane strøk, og tempererte- og tropiske skoger. Dietten er høyst variert. Fuglene eter alt fra nektar og mange typer frukt, til insekter og små virveldyr, inkludert fugleegg og fisk. Noen få er dietære spesialister, men flertallet er ernæringsmessige opportunister. På våre breddegrader har mange erfart at stæren stjeler av bærhøsten, kanskje spesielt om man har et bærende morelltre eller flere i hagen.
Stærer er hurtige flygere som typisk har en svært direkte (rett) flukt mellom to punkter. Utenfor hekketiden er fuglene svært sosiale og mange av artene danner enorme flokker (svermer) som opptrer synkront og kan være et fantastisk skue på himmelen. De enorme flokkene kan imidlertid raide bærbusker, frukttrær og åkrer på noen øyeblikk, så mange anser også fuglene som skadedyr. De aller fleste artene danner monogame par, selv om noen hanner kan praktisere polygami også. Blant de monogame artene finnes det også noen kooperative hekkere, spesielt blant fuglene som hekker på den tørre savannen i Afrika. Nesten alle artene er hullrugere, og ofte legges redet til gamle naturlige hulrom eller gamle hakkespetthuler i trær, men mange hekker også villig i fuglekasser.
Kuriosa
Selveste Wolfgang Amadeus Mozart hadde en tam stær han kjøpte den 27. mai 1784 og begravde tre år senere. Stær har som kjent to stemmebånd og kan synge tostemt med seg selv. Mozart nevner stæren som «Vogel Stahrl i ei notisbok han hadde. Mozarts stær hadde lært seg å synge en del av hovedtemaet i siste sats av hans ''pianokonsert nr. 17 i G-dur, KV 453'', som den framførte da Mozart kom innom, til tross for at konserten nettopp var utgitt måneden før. Mozart kjøpte stæren, og i sin katalog noterte han kommentaren: «Das war schön». Noen autoriteter mener også at stæren kan ha påvirket Mozarts Ein musikalischer Spass, K 522, som han fullførte like etter stærens død.
Den norske komponisten, trompetisten og performancekunstneren Rolf Wallin lot seg også inspirere av Mozart og stærens tostemte syngende kapasitet, i et bestillingsverk kalt «Das war schön», som ble urfremført i Musikverein i forbindelse med Wiener Mozartjahr 2006.
Dalia Raudonikytė With
Dalia Raudonikytė (født 21. mai 1970 i Vilnius, død 7. september 2018 på Bekkestua) var en litauisk komponist og pianist født i Vilnius, Litauen. Hun ble profilert i det litauiske musikkleksikon, Muzikos Enciklopedija, i 2007. Hennes komposisjoner varierte fra elektronisk til orkester og hun var kjent for å bruke litterære referanser i tekstene sine, og siterte forfattere som Thomas Wolfe, Picabia, Virginia Woolf, og Stefan Zweig i sine verk. Hun døde i Bekkestua den 7. september 2018 etter en langvarig kamp mot kreft.
Biografi
Dalia Raudonikytė ble født i 1970 i Vilnius, Litauen, og er datter av malerinnen Danguolė Raudonikienė. Dalia studerte musikkteori fra 1986 til 1990 på Juozo Tallat-Kelpsos Conservatory i Vilnius. Hun fortsatte sine studier ved det litauiske Academy of Music and Theater under professor Bronius Kutavicius og professor Osvaldas Balakauskas, hvor hun fikk en Master i musikk-grad i 1996, i både komposisjon og piano-pedagogikk. Etter at hun fikk en pris fra Forskningsrådet, flyttet Raudonikytė til Norge for å fortsette sine studier som stipendiat i komposisjon og elektro-akustisk musikk med professor Lasse Thoresen ved Norges musikkhøgskole (1998-2000). I 1997 ble hun medlem av den litauiske komponistforeningen, og i 2003 ble hun tatt opp som medlem av Norsk Komponistforening. Hun ble profilert i det litauiske musikkleksikonet Muzikos Enciklopedija (2007), Encyclopedia av litauiske komponister - Lietuviu kompozitoriai (2004) og LIETUVA IV (2015).
Karriere
Dalia Raudonikytė utforsket et bredt utvalg av media og stiler i hennes elektroniske, instrumentale, vokal- og orkester komposisjoner. Store verker er Grues et Nix for strykeorkester (1996), Spalvos for symfoniorkester (1995), Missa brevis for kor og orgel (1993), samt verker for orgel, kor, kammermusikk, og vokalmusikk, og elektroakustisk musikk. Hennes komposisjoner har blitt fremført ved internasjonale samtidsmusikkfestivaler som "Jauna muzika" (1992, 1996, 1998), "Druskininkai" (1994, 1995), "Atžalynas" (1996), Festspillene i Bergen (2001), Oslo Internasjonale Kirkemusikkfestival (2001) i Norge", Gaida", "arti" og "Muzikos ruduo" i Litauen, "Floralia muzyczne" i Polen, "MATA Festival", "New York Film Festival", "Et annet Eksperiment av Kvinner", og "New York Elektronisk Kunst Festival" i Usa.
Samarbeid med billedkunstnere Lilly Hvit og Ewa Jacobson resulterte i multi-media lyd og visuelle installasjoner i Litauen og USA.
Provisjoner fra instrumentalister som spesialiserer seg på ny musikk, som for eksempel den norske saksofonisten Rolf Erik Nystrøm og den amerikanske gitaristen Daniel Lippel resulterte i verk for solo-instrumenter som benytter utvidete teknikker som vocalizing og saksofonspill samtidig (f.eks. "Alt Går'). Som fungerer for begge disse utøvende kunstnere vises på Raudonikytė med solo-CD Solitarius, utgitt på Nytt Fokus Innspillinger i 2017. Solitarius ble anmeldt i den litauiske ukeavis "7 Days of Art" og ble tildelt "Best på Bandcamp Moderne Klassisk" av Bandcamp i september 2017.
Addis Abeba erkeeparki
Addis Abeba erkeeparki er et katolsk erkeeparki og metropolitanbispedømme i Etiopia. Metropolitten av Addis Abeba er samtidig overhode for den etiopisk-katolske kirke, en kristen kirke som har inngått en union med den romersk-katolske og aksepterer pavens overhøyhet.
Addis Abebas kirkeprovins er noe spesiell, for det første fordi den omfatter to land: To av dens fem suffraganbispedømmer ligger i Etiopia, tre i Eritrea (Asmara, Barentu og Keren). For det andre er ett av de to etiopiske suffraganbispedømmene (Emdibir) romersk-katolsk, dvs. bruker latinsk ritus. Addis Abeba er dermed det eneste orientalsk-katolske erkeeparkiet som er metropolitanbispedømme for en latinsk suffragan. (Mens den motsatte situasjonen ikke er så uvanlig.)
Dagens erkeeparki ble opprettet i 1839 som apostolisk prefektur Abessinia og opphøyet til apostolisk vikariat i 1847. Etter å ha skiftet navn til apostolisk vikariat Addis Abeba i 1937, ble det opphøyet til apostolisk eksarkat i 1951 og til erkeeparki i 1961.
Polish Open (tennis)
Polish Open er en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på grus. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 1998.
Den blir spilt hvert år i Sopot i Polen.
David Cesarani
David Cesarani (født 13. november 1956 i London, død 25. oktober 2015 i London) var en britisk historiker med spesialisering i jødisk historie særlig holocaust. Han var professor ved Royal Holloway, en del av University of London, og hadde doktorgrad i historie fra Oxford. Han skrev flere biografier, blant annet Arthur Koestler: The Homeless Mind (1998). Biografien over Adolf Eichmann (Eichmann: His Life and Crimes, 2005) tilbakeviste blant annet at Eichmann var en banal, ikke-ideologisk byråkrat, slik Hannah Arendts kjente bok Eichmann i Jerusalem har blitt tolket. En anmelder skrev «there may never be need for another biography of the man». Cesarani ble ansett som Storbritannias fremste holocaust-forsker. Han ble tildelt Order of the British Empire i 2005.
Eichmann-biografien
Cesaranis avviste i Eichmann: His Life and Crimes (2005) blant annet at Eichmann var en banal, ikke-ideologisk byråkrat, slik Hannah Arendts kjente bok Eichmann i Jerusalem har blitt tolket. En anmelder skrev «det vil kanskje aldri bli behov for en ny biografi om denne mannen.» Historieprofessor Thomas Laqueur skrev i sin anmeldelse at Cesaranis fremstilling av Eichmann egentlig ikke er så ulik Arendts. Laqueur fremholder at Arendt beskrev Eichmanns administrative ferdigheter og byråkratiske talent, og hun hevdet ikke at han bare var et tannhjul i maskineriet. Det var ifølge Laqueur hans mangel på intellekt, kritisk tenkning og refleksjonsevne som forskrekket henne. Ifølge biografien var ikke Eichmann spesielt antisemittisk da han gikk inn i nazipartiet. Radikalisering kan ha vært en konsekvens av arbeid for partiet, og slik radikalisering blant personer som omgås likesinnede er forenlig med funn fra psykologisk forskning. Biografiens grundige gjennomgang av Eichmanns karriere viser at han var mer enn en grå og nøktern byråkrat: Han var en stolt nazist og ivrig og innovativ i tjenesten, der han stadig fant på nye måter for å gjennomføre deportasjonsprosjektene sine. Da Himmler sommeren 1944 ville stanse deportasjonene fra Ungarn, og vurderte forhandling med de allierte ble Eichmann oppbragt og motsatte seg åpent Himmler. Ifølge Cesarani var det Eichmanns strategi under rettssaken å fremstå som en ydmyk og ubetydelig kontorist.
Ifølge Cesarani ble Eichmann gradvis en pålitelig tjenestemann i gjennomføring av folkemordet. Eichmann var i likhet med det store antallet på ytre høyreside antisemitt, men han støttet eller medvirket ikke til pogromer som Krystallnatten (1938) fordi det forstyrret hans arbeid med ordnet utvandring av jøder. Han ble oppriktig forbauset da han fikk vite at «den endelige løsningen» innebar utryddelse og ikke utvandring (han arbeidet da med en stor plan om tvungen utvandring for 4 millioner jøder til Madagascar). Eichmann skal ha blitt sjokkert da han fikk demonstrert avliving med gass, uten at dette hindret ham i å arbeide med ivrig med organisering av transport til utryddelsesleirene. Ifølge Cesarani var Eichmanns bidrag til massemordet preget av hans vanlige problemløsende og praktiske tilnærming.
Under rettssaken hevdet Eichmann at han ikke hadde lest Hitlers Mein Kampf da han gikk inn i det østerrikske nazipartiet, og hadde heller ingen spesiell interesse for jøder, Cesanrani antok at dette var riktig. Cesarani konkluderte med at Eichmann, slik han selv fremstilte det i retten, ikke var entusiastisk over utviklingen sommeren 1941 og vinteren 1942 da utvandring ble erstattet av utryddelse, som nazistenes «løsning» for jødene. Detaljene om hvordan massakrer vokste til folkemord er usikre fordi historikerne ikke har klart å fastlegge en presis tidslinje. Eichmann besøkte Auschwitz tidlig i 1942, var tilstede under gassing i Kulmhof, og var vitne til at Einsatzgrupper drepte tusenvis utenfor Minsk. Eichmann brydde seg ikke om hva som skjedde med jødene etter at han hadde fått dem deportert fra områdene han hadde ansvaret for. Han visste ikke eksakt hvilke leirer det enkelte deportasjonstog ble sendt til, bortsett fra Theresienstadt som han bestyrte selv. Han la stor vekt på å fylle togene og utnytte kapasiteten. Selv om jødene ble fraktet som gods i kuvogner, tok Deutsche Reichsbahn betalt som om de reiste på tredjeklasse med enveisbillett (barn under fem år reiste gratis). For vaktene måtte Eichmann betale billett på andre klasse. Eichmann sørget for at reisekostnadene ble dekket av jødene selv ved eiendelene de etterlot seg. Eichmann var oppbragt over at franske og italienske myndigheter ikke ville deportere sine jødiske innbyggere, og han presset på for å få dem til å samarbeide.
Under holocaust i Ungarn i 1944 ville Himmler bytte jøder mot lastebiler, noe Eichmann motsatte seg. Det er uklart hvorfor Eichmann var så besatt av å fullføre deportasjonen av jødene fra Ungarn mens den røde arme nærmet seg østfra. Cesarani antok at Eichmann på dette tidspunktet var «fordervet».
Forsanvatn kraftverk
Forsanvatn kraftverk er et vannkraftverk ved Sagfjorden i Steigen kommune i Nordland.
Det utnytter et fall på 254 meter fra Forsanvatnet til sjøen.
Installert effekt er 8,8 MW fra to francisturbiner. Årsproduksjon er 35 GWh.
Skoltefossen
Skoltefossen er en foss i Sør-Varanger kommune i Troms og Finnmark. Den ligger i Neidenelva, 9 kilometer fra munningen i Neidenfjorden. Fossen har en fallhøyde på 7 meter og er rundt 80 meter lang. Den er en del av et én kilometer langt strykparti som strekker seg ned til St. Georgs kapell og har et samlet fall på 17 meter. Fossen er dannet der en fjellskrent skjærer tvers over elva.
Skoltefossen og stryket nedenfor har mange kulper og har i mange hundre år vært et sted hvor laksefiske har foregått. Fossen er spesielt kjent for det tradisjonsrike käpälä-fisket, hvor det brukes kastenot i en kulp i fossen.
Europavei 6 krysser over fossen via Neiden bru.
Bufferløsning
En bufferløsning er en vannløsning som består av en svak syre og dens korresponderende base eller en svak base og dens korresponderende syre i et (som oftest) relativt likt stoffmengdeforhold. Bufferløsningen har som funksjon at pH av løsningen endres lite når moderate mengder av en syre eller en base tilsettes. Bufferløsninger brukes som en måte å holde pH på en nær konstant verdi i en rekke kjemiske sammenhenger.
Teori
I en enkel bufferløsning har man kjemisk likevekt mellom en svak syre, HA, og dens korresponderende base, A-.
NM i friidrett 1977
Norgesmesterskapet i friidrett 1977 bestod av flere arrangementer som i 1977 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Bufferløsning
Teori
Når hydrogenioner tilsettes løsningen, forskyves likevekten mot venstre, etter Le Chatelier's prinsipp, ettersom det er hydrogienioner på høyre side av likevektslikningen. Når hydroksidioner tilsettes, forskyves likevekten mot høyre ettersom hydrogenionene går bort i reaksjonen H+ + OH- → H2O. Altså blir noe av en tilsatt reagent «brukt opp» ved at likevekten forskyves og løsningens pH-verdi endres mindre enn den ville ha gjort dersom løsningen ikke var en buffer.
NM i friidrett 1977
Hovedmesterskapet ble arrangert på Stampesletta på Lillehammer 26.–28. august. Arrangør var Lillehammer IF. Kongepokalvinnere var Terje Thorslund og Grete Waitz.
Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:
Bufferløsning
Teori
Syrekonstanten for en svak syre, HA, er definert som
Tillaging av en bufferløsning
Metode 1: Løse to stoffer i vann
Ønsker man en buffer med pH<7, løser man en svak syre og et lettløselig salt av denne syren i vann. Ønsker man en buffer med pH>7, løser man en svak base og et lettløselig salt av denne basen i vann.
I begge tilfeller får man en løsning med en sur komponent og en basisk komponent som utgjør et syre-base-par. Løsningen blir dermed en buffer, så lenge forholdet mellom konsentrasjonene av de to komponentene er mellom 0,1 og 10.
Metode 2: Svak syre + sterk base eller svak base + sterk syre
Dette kan man se på som en syre-basetitrering. I halvtitrerpunktet er konsentrasjonen av den sure komponenten lik konsentrasjonen av den basiske komponenten. Blandingen fungerer som en buffer rundt halvtitrerpunktet. (Den delen av titrerkurven som er tilnærmet flat før man nærmer seg ekvivalenspunktet).
OBS: læreboken "Kjemien stemmer 2" oppgir i den første utgaven en tredje metode: å bruke et salt med et amfotært ion. En slik løsning er IKKE en buffer.
Bufferlikningen (Henderson-Hasselbalch equation)
Fra syrekonstantlikningen, kan man lede ut den negative logaritmen til konsentrasjonen av H3O+. Likningen man får da kalles bufferlikningen. Med den kan man regne ut pH i en bufferløsning laget med metode 1 og 3 (se ovenfor).
Der [base] er startkonsentrasjonen av base, og [syre] er startkonsentrasjonen av syre.
Bufferlikningen kan ikke brukes til å regne ut pH i en buffer laget av ett salt. Der blir pH regnet ut på vanlig måte for en saltløsning.
Bufferområdet
Bufferområdet kan forklares som det området der bufferen er aktiv, og kan motstå syre- og basetilsetninger. man kan definere bufferområdet som det området der pH i bufferen er lik:
Vi kan bruke bufferlikningen til å beregne når logaritmen av basekonsentrasjonen/syrekonsentrasjonen er lik 1/-1 og dermed vite hvilket syre-/baseforhold som får pH utenfor bufferområdet. Bufferkapasiteten er også størst når konsentrasjonen av syren og basen er like store.
Kelsey Daugherty
Kelsey Renee Daugherty (født 31. desember 1996) er en amerikansk fotballspiller.
Hun har spilt for Avaldsnes i Toppserien.
Terje Vigtel
Terje Vigtel (født 30. august 1943 på Gol) er en norsk diplomat og bistandsarbeider.
Vigtel var Norges ambassadør i Zambia fra 2004 til 2008. Zambia var i perioden et av de viktigste samarbeidslandene for norsk bistand. Vigtel ga mot slutten av perioden uttrykk for at han anså Zambias største problem for å være korrupsjon, noe som hadde påvirket landets utvikling innen blant annet helse og utdanning. Samtidig viste han til at bistandsprosjekter på den zambiske landsbygda hadde gitt klare resultater. Han anså at Zambia kunne bli et relativt velstående land i løpet av 20 år.
Fra 2008 til 2013 var han som direktør i Avdeling for sivilt samfunn, som forvalter den norske bistandsstøtten til norske og internasjonale frivillige organisasjoner og nettverk. Han er skribenten bak bloggene Politics of Africa, som handler om politikk i Afrika og rettet mot Afrika og Bistand og utvikling , som tok for seg bistand som virkemiddel for utvikling.
Han er styremedlem i bistandsorganisasjonen Plan siden 2014 og er nestleder i styret i Fairtrade Norge.
Vigtel vokste opp på Elverum. Han var en lovende sprinter, og kom i studietiden blant annet på Oslos bylag på 100 m. I 1968 kom han med en bestenotering på 11,0 for IK Tjalve godt opp på bladet Friidretts liste over årets beste tider i Norge.
Vigtel var redaktør for tidsskriftet Minerva våren 1966. Han satt i den norske komiteen for FNs internasjonale år for funksjonshemmede, 1981 og var medlem av Katastrofeutvalget i Utenriksdepartementet 1995–1997.
Pekao Szczecin Open
Pekao Szczecin Open er en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på grus. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 1993.
Den blir spilt hvert år i Szczecin i Polen.
Forsanvatn minikraftverk
Forsanvatn minikraftverk er et vannkraftverk i Steigen kommune i Nordland.
Det utnytter et fall på 203 meter fra Forsanvatnet, for å sikre minstevannføring i Forsanelva. Vannet hentes ut av tunnelen til Forsanvatn kraftverk.
Installert effekt er 700 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 4 GWh.
Roing under Sommer-OL 2012 – Toer uten styrmann menn
Toer uten styrmann for menn er en øvelse under Sommer-OL 2012 i London som vil finne sted på Dorney Lake. De innledende heatene startet lørdag 28. juli og finalen og medaljeseremonien ble avholdt fredag 3. august.
Innledende heat
De tre første i hvert heat kvalifiserer seg til kvartfinalene, de resterende ror oppsamlingsheat.
Oppsamlingsheat
De tre første båtene kvalifiserte seg til semifinalene.
Bunhe
Bunhe (ukrainsk Бунге, russisk Бунге) er en by i Donetsk oblast (provins) i Ukraina. Byen har omkring 15 000 innbyggere (2011).
Veslevoksen
Veslevoksen (orig. Her Wild Oat) er en amerikansk stumfilm-komedie fra 1927, regissert av Marshall Neilan.
Handling
Mary Lou Smith, eieren av en mat-vogn, bestemmer seg for å bruke de hardt opptjente pengene sine, og reise på ferie til et område hvor de velstående og berømte ofte samles for moro skyld.
De andre gjestene på denne stranden behandler henne imidlertid veldig dårlig, så vennen hennes - en reporter - bestemmer seg for å hjelpe henne med situasjonen.
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 200 meter brystsvømming kvinner
200 meter brystsvømming kvinner er en svømmeøvelse som blir arrangert under VM i svømming 2022 i Budapest i Ungarn 22. og 23. juni 2022.
Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:
Forsøksheat
Forsøksheatene startet 22. juni klokken 09:36.
Semifinaler
Semifinalene startet 22. juni klokken 19:22.
Finale
Finalen fant sted 23. juni klokken 18:52.
Vostok 5
Vostok 5 var betegnelsen på en sovjetrussisk romferd i 1963. Det var den 5. bemannede ferden i Vostok-programmet og den lengste av alle i programmet.
Debaltseve
Historie
Jernbanestasjonen kom først (1878), og bosettingen vokste opp etterpå. I 1894 ble det bygd verksteder for vedlikehold av jernbanens rullende materiell her. Frem til 1897 vokste folketallet til 2.000 innbyggere, og frem til 1911 steg tallet til 20.000. Mot slutten av tsartiden ble rangerstasjonen her komplettert med fallrampe. I 1930-årene ble byen tilknyttet vann- og strømnettene, og det fikk sitt Dom kulturnji (kulturhus). I 1938 fikk den bystatus.
Demografi
Ved folketellingen i Ukraina i 2001:
Donghe
Donghe (kinesisk: 东河区; pinyin: Dōnghé Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Baotou i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 423 km² og teller ca. 380.000 innbyggere.
Samferdsel
Kinas riksvei 110 løper gjennom området. Den begynner i Beijing og passerer gjennom Zhangjiakou, Jining, Hohhot og Baotou til den ender i Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui.
Sky Tower (Auckland)
Sky Tower er et tårn som ligger på hjørnet av gatene Victoria og Federal Street i sentrum av Auckland, New Zealand.
Fra bakkenivå til toppen er det 328 meter høyt, noe som er det høyeste bygget i den sørlige hemisfære. Tårnet er en del av hotell- og kasinokomplekset som er eid og drevet av selskapet SKYCITY Entertainment Group.
Etter to og et halvt års byggearbeide ble tårnet åpnet den 3. mars 1997. Under konstruksjonen ble det brukt 15,000 kubikkmeter sement og 2000 tonn stål. Masten på toppen veier alene mer enn 170 tonn. Tårnet er beregnet å klare et jordskjelv på 8.0 på Richters skala.
Hvert år besøker over 400 000 mennesker tårnet.
Tårnet blir ikke bare brukt som utsiktspunkt og fornøyelsessenter, men også til telekommunikasjon. Den øverste delen har to restauranter og flere observasjonsdekk.
Det er den tolvte høyeste bygningen i verden.
Wrocław Open
Wrocław Open er en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på hardcourt. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2000.
Sky Tower (Auckland)
Den 17. september 2005 truet piloten av et kapret småfly med å kollidere i tårnet. Over 500 mennesker som oppholdt seg der ble evakuert. Denne dagen var også parlamentsvalg i New Zealand. Det ble senere slått fast at piloten ikke hadde politiske motiver for trusselen, men personlige problemer. Flyet styrtet i havnen like ved.
Wrocław Open
Den blir spilt hvert år i Wrocław i Polen.
Malakologi
Malakologi (gresk μαλακός (malakos) = «myk») er læren om bløtdyr, og utgjør dermed en gren av zoologien. Malakologien oppsto som gren på 1800-tallet, for å skille studiene fra de rene studiene av bløtdyrskall, konkologi.
Thor Bendiksen
Thor Bendiksen (født 11. juni 1951) er en norsk musiker og trommeslager. Han er mest kjent som trommeslager i det for lengst oppløste norske rockebandet Ruphus fra 1972 til 1978 og igjen for en avsluttende turné i 1981. Han fortsatte deretter i NRK-suksessen Harry Halvsjuk & the Håpløse og har også spilt med George Keller, Erling Bonde og Eigil Berg og spilte i de siste årene for Rikskonsertene fram til han måtte legge vekk trommestikkene på grunn av hørselsskader.
Røstad skole
Røstad skole (Røstad offentlige skole) var en statlig skole for barn med lærevansker i Levanger i Nord-Trøndelag. Skolen åpnet i 1903 etter at staten i 1896 hadde overtatt den ene av de to spesialskolene i Oslo, Institutt for Åndssvake Gutter på Lindern i Oslo som var stiftet og drevet av Hans Hansen. Flyttingen skulle dekke behovet for en slik skole nordafjells.
Urad Frontbanner
Urad Frontbanner (乌拉特前旗; pinyin: Wūlātè Qián Qí) er et banner (fylke) i byprefekturet Bayan Nur i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 370,054 innbyggere i 1999.
Samferdsel
Kinas riksvei 110 løper gjennom området. Den begynner i Beijing og passerer gjennom Zhangjiakou, Jining, Hohhot og Baotou til den ender i Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui.
Grytåga Småkraftverk
Grytåga Småkraftverk er et vannkraftverk ved Grytåfjorden i Vefsn kommune i Nordland.
Det utnytter et fall på 189 meter. Vannet taes ut av tilførselstunnelen til Grytåga kraftverk, for bruk i et settefiskanlegg.
Installert effekt er 1,3 MW. Årsproduksjon er 9 GWh.
Lag-EM i friidrett 2017
Lag-EM i friidrett 2017 ble arrangert for syvende gang i perioden 23.–25. juni 2017.
Deltakerland
Hellas, Nederland og Tsjekkia rykket opp fra 1. divisjon 2015.
1. divisjon
Sted: Karls' Stadium, Vasa, Finland
2. divisjon
Sted: Tel Aviv, Israel
3. divisjon
Sted: Matthew Micallef St. John Stadium, Marsa, Malta
Deltakerland
Athletic Association of Small States of Europe
Sluttstilling
Etter 40 av 40 øvelser
Haldir
Haldir er en alv fra Lothlórien i Ringenes Herre. Han var en ”marchwarden” som voktet skogens nordlige grenser, sammen med hans brødre Rúmil og Orophin. Da ringens brorskap ankom Lórien, ble han veiviseren deres til Caras Galadhon(uttalt /karas galaðon/). Haldir var en av de få Alvene av Lórien som kunne tale ”Westron” (ulik begge av hans brødre). For at Haldir skulle lede brorskapet inn i Lorien, krevde han at dvergen Gimli skulle gå med bind for øynene. Aragorn foreslo at alle i brorskapet, samt alven Legolas, skulle gå med bind for øynene.
I filmene om ”Ringenes Herre”, spilles Haldir av Craig Parker. I filmen dør Haldir under slaget i helmsdypet, men dette forekommer ikke i boken.
Haldir
Himmel-losen
Himmel-losen (orig. The Sky Pilot, også vist som Himmel-lodsen) er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av King Vidor.
Iktyologi
Iktyologi (gresk ιχθύς [ichthys] = «fisk») er læren om fiskene, og utgjør dermed en gren av zoologien. Vitenskapen er særskilt innrettet på grunnleggende studier av fisker, såsom deres systematikk, morfologi, biogeografi, atferd og betydning innen økologien.
Lettsindighetens skole
Lettsindighetens skole (orig. Synthetic Sin) er en amerikansk stumfilm-komedie fra 1929, regissert av William A. Seiter.
Iktyologi
Moderne iktyologi har sine røtter hos den svenske biologen Peter Artedi (1705–1735), som regnes som grunnlegger av iktyologien som vitenskap gjennom sitt verk Ichthyologia fra 1738. Artedi var nær venn med Carl von Linné, som gav ut Ichthyologia etter forfatterens død.
Mukatsjeve rutensk-katolske eparki
Mukatsjeve eparki med sete i den ukrainske byen Uzjhorod regnes som den rutensk-katolske kirkens modereparki. Det er kirkens eldste eparki (grunnlagt 1771); og selv om Pittsburgh erkeeparki i USA formelt har høyere rang enn Mukatsjeve, omtales Uzjhorod som den rutensk-katolske kirkens hovedsete.
Lettsindighetens skole
Handling
Den berømte dramatikeren Donald Anthony vender hjem til Magnolia Gap, Virginia, hvor han frir til Betty Fairfax. Hun godtar ekteskapsforslaget hans, og han tilbyr henne hovedrollen i hans neste skuespill. Men stykket blir snart en katastrofe. Donald forteller Betty at hun er uegnet for rollen, fordi hun er alt for lite sofistikert og at rollen krever en skuespiller med mer livserfaring.
Mukatsjeve rutensk-katolske eparki
Historie
Etter andre verdenskrig ble den rutensk-katolske kirken forbudt av de sovjetiske myndighetene og tvangsforent med den russisk-ortodokse kirke. Det var i denne tiden de amerikanske eparkiene ble opprettet for rutensk-katolikker i eksil. Kirken i Ukraina fortsatte imidlertid sin aktivitet i undergrunnen frem til kommunismens fall. Pave Johannes Paul II kunne derfor gjenopprette Mukatsjeve eparki i 1991 ved å bekrefte undergrunnseparken Ivan Semedi som eparkiets rettmessig biskop. Hans etterfølger ble Milan Šášik (siden 2002).
Mammalogi
Mammalogi er læren om pattedyr (Mammalia), og utgjør dermed en gren av zoologien. En faglærd kalles en mammalog, men det er ikke like vanlig å bruke denne yrkestittelen. Det er mer vanlig å tittelere seg enten biolog eller zoolog.
Pokrovsk (Ukraina)
Pokrovsk (ukrainsk Покровськ; russisk Покровск, Pokrovsk; fram til 1938: russisk Гришино; Grisjino) er en by i Donetsk oblast (provins) i Ukraina. Den er det administrative senteret i Pokrovsk rajon. Byen har omkring 75.000 innbyggere.
Spermophaga
Spermophaga er en slekt i familien astrilder (Estrildidae).
Beloeil
Belœil er en by og en kommune i provinsen Hainaut i Belgia. Det totale området er på 61.55 km², noe som gir en befolkningstetthet på 217 innbyggere per km².
Kommunen er navngitt etter slottet, Château de Belœil, en gang sete for Charles-Joseph de Ligne, militær offiser og en kjent brevskriver som blant annet korresponderte med Jean-Jacques Rousseau og Voltaire.
Berømte innbyggere
Bortsett fra mange av medlemmene av den belgiske adelsfamilien Huset Ligne som bodde på slottet, er det andre kjente mennesker som har bodd her, blant annet:
Halvor Egner Granerud
Halvor Egner Granerud (født 29. mai 1996) er en norsk skihopper. Han representerer Asker Skiklubb og har utviklet seg i treningsteamet Kollenhopp. Han var med på Norges B-landslag fra 2015 og frem til han ble tatt opp på A-landslaget høsten 2018.
Han vant sin første verdenscupseier i Ruka i Finland 29. november 2020 og vant verdenscupen 2020/21 sammenlagt. I VM i skiflyging 2020 i Planica tok han sølv individuelt og hoppet på Norges lag som vant lagkonkurransen. I 2022/23-sesongen vant han verdenscupen, hoppuka og Raw Air.
Verdenscup/Hoppuka
I 2015/2016-sesongen debuterte Granerud i verdenscuprennet på Lillehammer 5. desember 2015, der han ble diskvalifisert sammen med seks andre hoppere, hvorav tre andre norske. Han ble tatt ut til det norske landslaget til Hoppuka 2015/16. Han kvalifiserte seg til åpningsrennet i Oberstdorf 29. desember 2015 der han hoppet mot Noriaki Kasai. Granerud kom seg ikke til finaleomgangen. Han var også kvalifisert til nyttårshopprennet der han hoppet mot Domen Prevc, men kom ikke til finaleomgangen den gangen heller. Deretter ble han vraket fra det norske laget før rennet i Innsbruck og erstattet av klubbkamerat Tom Hilde.
I 2016/2017-sesongen tok Granerud sine første verdenscuppoeng i åpningsrennet av Hoppuka i Oberstdorf med en 28. plass. Han ble nr. 32 i sammendraget i Hoppuka etter fire renn. I RAW AIR hoppet han rennene i Trondheim og Vikersund. I verdenscupen totalt ble Granerud nr. 42 etter blant annet en 16. plass fra prøve-OL i PyeongChang 16. februar 2017.
I sesongen 2017/2018 deltok Granerud i alle individuelle renn med en 5. plass i Engelberg som beste. I verdenscupen ble han nr. 20 sammenlagt med 280 poeng på 22 renn.
I sesongen 2018/2019 var hans beste plassering en 4. plass i Sapporo. Han oppnådde åtte topp-10 plasseringer denne sesongen. I verdenscupen ble han nr. 15 sammenlagt med 422 poeng.
Sesongen 2019/2020 ble et stort tilbakeslag for Granerud. Han gjennomførte kun to renn, med en 23. plass som beste resultat. Dette ga han en sammenlagtplassering som sesongens 61. beste hopper.
Med seieren i Nizhny Tagil 21. november 2021 ble han tidenes mestvinnende norske herrehopper med 12 seiere i verdenscupen. I verdenscupen 2021/22 endte han på fjerdeplass sammenlagt.
Han vant tre av fire renn i Hoppuka 2022/23 og tok en suveren sammenlagtseier. Han ble dermed den niende nordmannen som vant hoppuka sammenlagt. Like før det siste rennet i Vikersund 19. mars sikret han seg verdenscupen 2022/23 sammenlagt etter at polske Dawid Kubacki dro hjem av personlige årsaker. Han ble også første nordmann til å vinne Raw Air sammenlagt.
Sommer Grand Prix
Granerud debuterte i Sommer Grand Prix 26. september 2015, med en 27. plass i kvalifiseringen og en 46. plass i rennet.
Farmen: sesong 15
Farmen 2019 er den femtende sesongen av den norske reality-tv-serien Farmen. Innspillingen foregikk på Lundereid gård i Kragerø kommune. Opptakene ble gjort sommeren og høsten 2019. Sesongen hadde premiere på TV 2 den 24. september 2019. Gaute Grøtta Grav var programleder.
Halvor Egner Granerud
Sommer Grand Prix
Sommeren 2016 oppnådde han en syvendeplass og en tiendeplass som beste resultat i SGP, og ble dermed nr. 22 sammenlagt. Sommeren 2017 ble han nr. 5 både i Hinterzarten og i Chaikovsky. Sommeren 2018 ble han nr. 3 i åpningsrennet i Wisla. Sommerseongen 2021 vant han tre av de fire individuelle rennene han startet i (2xKasakstan+Russland), samt mix-lag i Russland, og sikret sammenlagtseieren med 2.-plass i finalerennet i Klingenthal (Tyskland).
Farmen: sesong 15
Utfordrere
De utfordrerne som ble valgt som fullverdige deltakere av Farmen.
Uke for uke
Vinner av tvekamp
Halvor Egner Granerud
Kontinentalcupen
Han debuterte i Kontinentalcupen (COC) 20. februar 2014 med en 34. plass. Pr. 2020 har han totalt 14 pallplasser i COC og har vunnet flere ganger:
Junior-VM
I junior-VM i Almaty 2015 var han på norske laget som tok gull i laghopp sammen med Joacim Ødegård Bjøreng, Phillip Sjøen og Johann André Forfang. Han kom på 20. plass i det individuelle rennet.
I junior-VM i Rasnov 2016 var han på norske laget som tok sølv i laghopp sammen med Marius Lindvik, Are Sumstad og Robin Pedersen. I historiens første mix-lag ble Norge 4, med Granerud på laget sammen med Marius Lindvik, Anna Odine Strøm og Silje Opseth Han kom på 17. plass i det individuelle rennet.
Norgesmesterskap
I Norgesmesterskapet i stor bakke på Rena 2023, tok Granerud sin første senior-medalje i storbakke, da han vant gull. I Norgesmesterskapet på ski 2016 og 2015 vant han gull i laghopp med Akershus skikrets og bronse i 2014. I 2019 ble Granerud nr. 4 i storbakke, normalbakke og lag høsten 2019. I 2018 ble Granerud nr.2 i normalbakke, 8 i storbakke og 2 i lagkonkurransen. I 2017 ble Granerud nr.3 i normalbakke. I 2016 ble Granerud nr. 3 i NM i normalbakke og nr. 5 i NM i storbakke. Han vant også Norgescupen sammenlagt.
I junior-NM vant Granerud gull i storbakke både i 2014 og 2016; begge rennene ble arrangert i Granåsen. Han vant også gull i normalbakke i Granåsen både i 2015 og 2016 og i laghopp i Granåsen i 2015.
Skiflyging
I VM i skiflyging i Planica fra 10.–12. desember 2020 tok han sølv individuelt, kun 0,5 poeng bak vinneren Karl Geiger. Da Norge vant lagkonkurransen 13. desember 2020 ble han verdensmester i skiflyging sammen med Daniel-André Tande, Johann André Forfang og Robert Johansson.
Hans personlige rekord er på 244,5 meter, satt i Planica 13. desember 2020 i prøveomgangen til lagkonkurransen siste dag av VM i 2020. Han er også innehaver av verdens lengste debuthopp i en skiflygingsbakke da han hoppet 240 meter i Vikersundbakken 11. februar 2016.
Etter tre seire og en annenplass, kom han på andreplass sammenlagt i skiflygingscupen 2022/23, kun slått av østerrikske Stefan Kraft.
Verdensmesterskap
I Ski-VM 2021 i Oberstdorf ble han nummer fire i normalbakkerennet. Han hoppet han på det norske laget som tok sølv i mikslagkonkurransen. De øvrige på laget var Silje Opseth, Robert Johansson og Maren Lundby. Før kvalifiseringen til storbakkerennet ble det påvist at han var smittet av covid-19.
I Ski-VM 2023 i Planica kom han på ellevteplass i normalbakkerennet, og hoppet på det norske laget som tok sølv i mikslagkonkurransen, sammen med Anna Odine Strøm, Johann André Forfang og Thea Minyan Bjørseth. I storbakkerennet kom han på syvendeplass, og hoppet også på det norske laget som tok en ny sølvmedalje, denne gangen i lagkonkurransen, sammen med Johann André Forfang, Kristoffer Eriksen Sundal og Marius Lindvik.
Andre resultater
Granerud tok gull i Hovedlandsrennet i hopp i 2012 og sølv i kombinert. Granerud tok gull i Nordisk laghopp i 2012 i Estland og sølv individuelt.
Resultater verdenscup
Oppdatert 3. april 2023 Noter til tabellene:
Familie
Halvor Egner Granerud er oldebarn av forfatteren Thorbjørn Egner.
Annet
Halvor Egner Granerud ble kjent for et nakenstunt på hoppski i mars 2013 som han og en kamerat filmet og la ut på YouTube. Klippet ble sett av nær 500,000 personer pr. 1. januar 2016. Videoen ble siden fjernet fordi den ble vurdert å være i strid med YouTube-retningslinjene om nakenhet eller seksuelt innhold. Klippet er likevel fortsatt tilgjengelig på internett.
Njinga av Ndongo og Matamba
Njinga Mbandi, også skrevet Nzinga Mbandi, (1582 –1663), er en av de mest kjente og kontroversielle historiske skikkelsene i Sentral-Afrika på 1600-tallet. Hun var dronning over mbundu-kongedømmene Ndongo (1624–1663) og Matamba (1631–1663). Begge lå i den nordligste delen av dagens Angola. Njinga var etterkommer i direkte linje fra den første kjente kongen over Ndongo. Hun sies å ha kommet til makten gjennom en kombinasjon av militært mot, manipulasjon i religiøse saker og god politisk teft.
Hun sto imot portugisiske kolonimakter, både med våpen og religiøst diplomati, og innførte kristendom i kongedømmet. Pave Alexander VII anerkjente henne i 1660 som en kristen hersker.
I Angola omtales hun som en nasjonalhelt og kalles Angolas mor. Blant landsmenn fra Ndongo og Matamba som ble tatt til fange av portugiserne og solgt som slaver i Amerika levde historiene om Njingas bragder, men blant samtidige europere hadde hun rykte som en usivilisert barbar og en degenerert kvinne. Hun er også omtalt i flere senere bøker som en grusom kriger, en kvinne styrt av sine seksuelle begjær, en kannibal som ikke skydde noe for å få – og beholde – makt.
Historikeren Linda M. Heywood, som skrev den første omfattende engelske biografien over Njinga i 2017, advarer mot å se på henne som enten en folkehelt eller en tyrann. Hun var en komplisert kvinne som kunne måle seg med både Katarina den store av Russland og Elizabeth 1 av England når det gjaldt regjeringstid, politisk list og militær dyktighet, en hersker som brukte kultur, diplomati, religion og krig for å sikre sitt tvilling-kongedømme Ndongo–Matamba.
UNESCO har innlemmet Njinga i sin oversikt over betydningsfulle kvinner i afrikansk historie.
Njingas navn og titler
Njingas navn er skrevet på flere ulike måter i både engelske og portugisiske kilder: Njinga, Nzinga, Jinga, Ginga, Singa, Zhinga Pande, Ann Zingha og Njinga Oande. Da hun overtok tronen etter sin bror, insisterte hun på at både hennes eget folk og portugiserne i landet skulle kalle henne Ngola Kiluanje (norsk: dronning av Angola). Ngola betyr hersker på kimbundu, bantu-språket som var hennes morsmål.
I førtiårsalderen ble hun valgt til hersker over en stor gruppe imbangala-krigere, og tok tittelen og navnet Ngola Njinga Ngombe e Nga (norsk: dronning Njinga, våpenmester og stor kriger).
På 1650-tallet hadde hun en omfattende korrespondanse med portugisiske myndigheter, tjenestemenn i Vatikanet – og paven. Hun sluttet da å bruke imbangala-tittelen og kalte seg dronning Njinga Anna, en kombinasjon av hennes opprinnelige navn Njinga og navnet hun tok i den katolske dåpen i 1622, Ana eller Anna.
Bakgrunn og oppvekst (1583–1617)
Kongedømmet Ndongo, i den nordvestlige delen av dagens Angola, ble, ifølge tradisjonen, grunnlagt noe før 1515. Den første ngola (norsk: konge) som finnes i historiske skrifter, var Kiluanje kia Samba, som regjerte fra omtrent 1515 til 1556. I denne perioden var Ndongo en vasallstat under det større nabolandet i nord, Kongoriket. Kiluanje kia Samba var en fredsæl konge i et land med politiske intriger og kriger. Han styrket sin makt ved at han klarte å opprettholde intern fred, samtidig med at han utvidet landets grenser ved å vinne kriger mot flere nabostater. I 1556, det siste året han regjerte, brøt det ut krig mellom Kongoriket og Ndongo, og Ndongo klarte å bryte ut og bli en uavhengig stat.
En legende sier at Njinga ble født med navlestrengen rundt halsen, og ifølge mbundu-tradisjonen ville et barn som var født slik, få et bemerkelsesverdig liv. Måten et barn ble født på, bestemte hennes karakter som voksen. Faren ga henne navnet Njinga, fra et kimbundu-ord som betyr å vikle, vri, snu.
Hun ble regnet som bedre enn søsknene i mot og intellekt og var farens yndling. Hun fikk en helt annen opplæring enn det som var vanlig for jenter. Hun fikk blant annet militærtrening og deltok i offisielle plikter og rituelle handlinger, som var svært viktige i landets kultur.
Portugisiske misjonærer og erobrere
Portugiserne kom til Sentral-Afrika allerede på 1400-tallet. De ankom Kongoriket i 1482, og etablerte seg raskt som slavehandlere der. Den kongolesiske kongen ville beskytte sine egne innbyggere, og sørget for å forsyne portugiserne med krigsfanger fra de mange krigene med naborikene, som Ndongo.
Portugiserne hadde periodevis kontakt med Ndongo fra rundt 1520. I mai 1560 kom jesuitt-misjonærer fra Portugal og slo seg ned i Luanda-området ved kysten. De drev i hovedsak misjon og handel. Njinga skal ha lært å snakke, lese og skrive portugisisk av misjonærene.
I 1571 beordret den 17-årige kong Sebastian av Portugal at Ndongo skulle erobres og underlegges Portugal. I 1575 ankom derfor en portugisisk armada, ledet av Paolo Dias de Novais. Armadaen besto av ni skip med 700 soldater og fire jesuittprester. Det var også rundt 100 nybyggere med på skipene. De etablerte en bosetning i Luanda-området. Dias de Novais kalte bosetningen São Paulo de Luanda. Dette ble etter hvert hovedstaden i det området portugiserne erobret. Byen ble også det sentrale utskipingsstedet for slavetransporten, som i hovedsak gikk til portugisiske og spanske kolonier i Brasil. Den første tiden drev portugiserne handel med ngola Kilombo kia Kasenda i Ngondo, men etter kort tid ble forholdet fiendtlig. Kilombo kia Kasenda mistenkte at portugiserne egentlig var kommet for å erobre kongedømmet hans, så han arresterte og drepte flere portugisere. Han konfiskerte også varene og slavene deres. Mistanken var begrunnet. Dias de Novais hadde gjennomført flere militære aksjoner og erobret områder langs kysten og et stykke inn i landet.
De første 40 årene klarte portugiserne å underlegge seg mer land, men kom seg ikke lenger enn til slettene ved kysten og den nedre delen av Kwanzaelven. Dette endret seg i perioden 1612–1622. Da vervet den portugisiske guvernøren i Luanda en bande av de nomadiske, krigerske imbangala-krigerne. De hadde lenge ønsket makt over Ndongo, og portugiserne ønsket å destabilisere landet og ta som slaver de som rømte når imbangalaene invaderte. Njingas far, kongen, forsøkte med diplomati, forhandlinger og åpen kamp, men motstanderne var for mektige. Mange av de regionale Ndongo-høvdingene gikk dessuten over på portugisernes side. Mbundu-staten nærmet seg kollaps.
I 1617 døde ngolaen under uklare omstendigheter. Noen kilder sier han ble myrdet av sine egne menn. På dette tidspunktet var Ndongo, som hadde vært det nest største riket i Sentral-Afrika etter Kongo, redusert til en liten del av det territoriet kongen hadde arvet fra sin far.