cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Trondenes fort
Etter krigen
Klokka 14:50 den 1. september 1958 gikk et ammunisjonslager ved fortet i lufta ved et uhell. Fem liv gikk tapt. Braket som hørtes i Harstad sentrum var svært kraftig. Derfra kunne det også ses en mektig røyksopp.
40,6 cm-batteriet ble tatt ut av den norske mobiliseringsoppsetningen i 1961. All instrumentering i KO-plass ble demontert for å gi plass til nytt materiell, og kanonene ble stående uten vedlikehold i nesten 20 år.
Forsvarsdepartementet bekostet i 1978 full restaurering av kanon I, også kalt «Barbara». Restaureringsarbeidet pågikk i årene 1978–82. De øvrige kanonene ble sandblåst og malt i 1991 – etter 30 år.
Millennium Power kraftverk
Millennium Power kraftverk er et varmekraftverk i Worcester County, i delstaten Massachusetts i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 374 MW fordelt på 2 turbiner med effekt på 116–240 MW hver. Operatør er energiselskapet Millennium Power Partners LP.
Det stod ferdig utbygd i 2001. Brenselkilden er naturgass.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1988 – 500 meter kvinner
30 utøvere fra 15 nasjoner deltok på distansen.
Rekorder
Dette var gjeldende verdens og olympisk rekord før Vinter-OL i 1988:
Følgende nye verdensrekorder og olympiske rekorder ble satt under konkurransen:
DS «Habil»
DS «Habil» var et lasteskip bygget av Stavanger Støberi & Dok som byggenummer 29. Hun ble levert til reder Holdt & Isacsen i august 1896. Videresolgt til Det Stavangerske Dampskibsselskap i februar 1915.
Krigsforlis
DS «Habil» var på reise fra Drammen til Leith. Hun møtte 11 andre skip ved Marsteinen for konvoi over nordsjøen. Konvoien avgikk 16. oktober 1917, med Lerwick på Shetland som destinasjon. HMS «Mary Rose» (1915) ledet konvoien sammen med de to to armerte fiskefartøyene «HMS Elise» og «HMS P Fannon». HMS «Strongbow», møtte opp med konvoien på et senere tidspunkt. Tidlig neste morgen, omtrent midt mellom Norge og Shetland, ble konvoien oppdaget av to tyske destroyere SMS «Bremse» og søsterskipet SMS «Brummer». Begge åpnet ild og senket lederskipene HMS «Strongbow» og HMS «Mary Rose». Av 12 skip i konvoien, ble alle de ni skandinaviske senket, deriblant «Habil». Hele mannskapet overlevde senkingen og ble senere tatt til Bergen.
Shanghaiuniversitetet
Shanghaiuniversitetet (kinesisk: 上海大学, pinyin: Shanghai Dàxué) er et universitet grunnlagt i 1922 og gjenopprettet i 1994 i Shanghai i Folkerepublikken Kina.
Det hadde i 2005 rundt 38.000 studenter og knapt 2.500 vitenskapelig ansatte.
Liljeholmen tunnelbanestasjon
Liljeholmen tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane som trafikkeres av T-bane 2 (rød linje). Den ligger mellom stasjonene Hornstull og henholdsvis Aspudden (linje 13) og Midsommarkransen (linje 14). Stasjonen ligger sentralt i bydelen Liljeholmen i Söderort i Stockholm kommune.
Quartet
Quartet er det engelske ordet for kvartett, en musikkesemble eller en komposisjon for fire instrumenter.
Quartet kan også referere til
Xenofobi
Xenofobi (av gresk ξένος (xenos), «fremmed», og φόβος (phobos), «frykt»), eller fremmedfrykt, er betegnelsen på avsky, angst eller fobi for alt som er fremmed, utenlandsk eller annerledes enn det kjente.
Xenofobi blir ofte brukt for å beskrive en frykt eller et fremmedhat mot det ukjente. Visse former for rasisme kan ha sitt utspring i fremmedfrykt. Denne frykten bunner ut i at elementene, mennesker, steder og skikker, innehar ukjente verdier som man har vanskelig for å forholde seg til. I så måte kan kjønnsdiskriminering ikke nødvendigvis betegnes som fremmedfrykt i en generell forstand, selv om enkeltmennesker kan ha reaksjoner overfor den andre gruppe utover hva det som er forventet av følelsesmessige eller institusjonaliserte reaksjoner.
Fremmedfrykt kan benyttes som beskrivelse av diagnostisert sykdom, men kan også benyttes som nedsettende betydning. Ordet har versert i både norske og utenlandske medier i debatten om den nye internasjonale politikken, der særlig USA har blitt kritisert. Argumentet kan knyttes opp til en fremvist større velvilje til å benytte fysisk makt enn å moderere egne verdier.
Begrepet, som en beskrivelse på grunnløs frykt eller hat mot fremmede eller utlendinger, ble dannet i årene 1900–1905.
Typer fremmedfrykt
Xenofobi knyttes i de facto diagnosestandarder til to undergrupper. Den første kjennetegnes ved fobi mot en befolkningsgruppe som ikke er regnet som en del av det offentlige samfunnet. Dette kan være immigranter, eller befolkningsgrupper som har vært der i århundrer. To eksempler kan være sigøynerhets og sameundertrykkelse i Norge. Slike holdninger kan ved både psykologiske og sosiologiske forklaringsmodeller føre til fiendtlige og voldelige handlinger. Dvergkasting har vært en mytisk underholdningssatire, mens folkemord og masseutryddelser er vår felles arv og skrekk.
Den andre formen for xenofobi er først og fremst kulturelt betinget. Fobiens mål er knyttet til fremmede kulturelle elementer. Alle kulturer er påvirket av ytre påvirkning og innflytelse, men kulturell xenofobi er ofte smalt rettet mot bestemte påvirkninger som betraktes som mer farlig eller skadelige enn andre.
Et eksempel på aggressiv xenofobi er Dreyfus-saken i Frankrike i tiden særlig mellom 1894 og 1906 hvor den franske offiseren Alfred Dreyfus ble uskyldig dømt for landsforræderi mens den egentlige årsaken var ekstrem antisemittisme. Blant Dreyfus' motstandere var Édouard Drumont. Hans bok La France Juive («Det jødiske Frankrike») angrep rollen som han mente alle franske jøder hadde, og agiterte for å stenge dem ute fra samfunnet. Hans avis La Libre Parole hadde samme synspunkt. Drumont tiltrakk seg mange tilhengere. Drumont kan oppfattes som en av de første som forfektet et fascistisk jødehat, selv om han døde før ideologien var etablert. Dreyfus-saken er ingen isolert hendelse. Eksempelvis i forbindelse med Israels krigføring i Gaza årsskiftet 2008/2009 kom det til voldelige demonstrasjoner i Oslo. I noen av demonstrasjonene skal det ha fremkommet anti-semittiske utfall.
Osmanabad (distrikt)
Osmanabad (marathi: उस्मानाबाद जिल्हा ) er et distrikt i den indiske delstaten Maharashtra. Distriktets hovedstad er Osmanabad.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,660,311 innbyggere i distriktet, mot 1,486,586 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 16,96 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 12,02 % i 2011 mot 15,01 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 853 i 2011 mot 894 i 2001.
Stockholms stadion
Stockholms stadion, Stockholms Olympiastadion, eller i dagligtale bare Stadion, ligger på Norra Djurgården og ble bygd i perioden 1910–1912 til Sommer-OL 1912, arkitekt var Torben Grut. Olympiastadionet erstattet Idrottsparken som hadde ligget på samme sted.
Den svenske finalen i bandy er blitt spilt på Stockholms stadion 50 ganger. Stadionet var fra 1936 til 2013 hjemmebane for Djurgårdens IFs fotballag.
Stadionet var lenge viktig for Djurgården, ikke bare i fotball. DIF Bandy spilte der fra starten frem til 1970. Bordtennisgruppa holdt til i klokketårnet fra 1947 til 1951, og bokserne holdt i perioden 1917–1922 til i tårnet ved Drottning Sofias väg. På 1950-tallet hadde sykkelseksjonen klubblokaler ved Stadion, og mellom 1959 og 1971 hadde fekterne treningslokaler under de gamle ståtribunene. Fra 1922 til 1962 holdt ishockeylaget til der.
Hvert år arrangeres det internasjonale friidrettsstevnet DN Galan, og Stadion er en av de arenaene i verden der det er satt flest verdensrekorder i friidrett. Stadionet brukes også til store musikkonserter. Arenaens publikumskapasitet er 14 160, og banen måler 105 x 68 meter.
Olybrius
Ancius Olybrius var en romersk aristokrat og vestromersk keiser juli til oktober 472. Olybrius tilhørte en mektig italiensk adelsslekt og ca. 454 ble han gift med Placidia datter til keiser Valentinian III og keiserinne Eudoxia. Dette kan ha vært et ledd i Valentinians politikk for å skaffe støttespiller mot mektige generaler som Flavius Aetius.
Valentinian III ble drept i mars 455. To måneder senere plyndret vandalene Roma. Olybrius oppholdt seg for tiden i Konstantinopel og slapp unna, men vandalene tok med seg hans kone Placidia, hennes søster Eudocia og mor, keiserinne Eudoxia, til Karthago som krigsbytte. Vandalenes konge, Geiserik, giftet så bort Eudocia med sin sønn Hunerik. Da keiser Majorian døde 461 forsøkte Geiserik å gjøre Olybrius til keiser. og sendte derfor tilbake Eudoxia og Placidia. Denne planen slo feil, og isteden ble Libius Severus ny vestromersk keiser.
Olybrius og Placidia bodde en tid i Konstantinopel og fikk der dattera Juliana. I 464 ble han valgt til konsul sammen med Fl. Rusticus. Olybrius var en religiøs mann og sammen med Placidia renoverte han St. Euphemias kirke i Konstantinopel. Denne kirka var opprinnelig grunnlagt av keiserinne Eudoxia. Ved Libius Severus’ død i 465 skal Geiserik igjen ha forsøkt å få utnevnt Olybrius til keiser, men også nå uten hell.
I 472 ble Olybrius sent til Italia av keiser Leo I for å mekle mellom Vestromerrikets keiser Anthemius og hans mektige magister militum Ricimer. Kildene beretter heller motstridende om hva som videre hendte i Italia, men det endelige utfallet er i alle fall klart. Ricimer proklamerte Olybrius som Vestromerrikets nye keiser og Anthemius ble drept, enten før eller etterpå.
Om Olybrius’ korte regjeringstid er det overlevert nesten ingen opplysninger. Ricimer, Italias mektigste mann i to tiår, døde av sykdom i august. Til å etterfølge ham utnevnte Olybrius Ricimers nevø Gundobad til ny magister militum og patrisier. Kort tid senere ble Olybrius syk og døde i oktober eller november. Etter Olybrius’ død var det et kort interregnum i Vestromerriket til Gundobad utnevnte Glycerius til keiser mars 473.
Olybrius’ datter Ancinia Juliana levde videre i Konstantinopel etter sin fars død. På et tidspunkt var hun aktuell som mulig giftemål for ostrogoternes kong Teoderik den store. Hun endte opp med å gifte den østromerske generalen Fl. Areobindus Dagalaiphus Areobindus, barnebarn til Aspar og magister militum 503-505. De hadde en sønn kalt Olybrius som var konsul i 491.
Bellingham kraftverk
Det stod ferdig utbygd i 1991. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje. Anlegget har kogenerasjon
Rodrigo
Rodrigo er et spansk, portugisisk og italiensk mannsnavn med opprinnelse i det germanske navnet Roderik, som er dannet av hrod, «berømmelse», og rik, «makt».
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Igor
Igor (rus. Игорь, ukr. Ігор) er et mannsnavn med flere mulige opprinnelser. Det kan være:
Igor (Ruriks sønn) beseiret Kiev.
Utbredelse
Igor er et vanlig navn i mange land med slavisk eller portugisisk språk.
Nandurbar (distrikt)
Nandurbar (marathi: नंदुरबार जिल्हा ) er et distrikt i den indiske delstaten Maharashtra. Distriktets hovedstad er Nandurbar.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,646,177 innbyggere i distriktet, mot 1,311,709 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 16,72% av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 14,05 % i 2011 mot 17,55 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 932 i 2011 mot 961 i 2001.
Hepingli
Hepingli (forenklet kinesisk: 和平里, tradisjonell kinesisk:和平里, pinyin: Hépínglĭ) er et stort subdistrikt i Beijing i Kina. Det ligger i byens nordøstlige deler mellom Annen ringvei og nordlige del av Tredje ringvei. Subdistriktet avgrenses mot vest av Andingmen Waidajie og i øst av Hepingli Dongjie. Mesteparten ligger i bydistriktet Chaoyang, men den sørligste delen rundt Jordens tempel er i Dongcheng.
De fleste boligblokkene er bygd i 1950- og 1960-årene.
Navnet Heplingli, som betyr «fredelig plass», ble gitt i 1952 under Asia and Pacific Rim Peace Conference som ble holdt i Beijing.
Cleary Flood kraftverk
Cleary Flood kraftverk er et varmekraftverk i Bristol County, i delstaten Massachusetts i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 146 MW fordelt på 3 turbiner med effekt på 23–95 MW hver. Operatør er energiselskapet til Taunton kommune.
Det stod ferdig utbygd i 1966 – 197. Brenselkilden er fyringsolje.
Hermann Stork
Hermann Stork (født 30. august 1911 i Giessen i storhertugdømmet Hessen i Det tyske rike, død 12. juni 1962 i Frankfurt am Main) var en tysk stupere som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Stork vant en olympisk bronsemedalje stuping under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han kom på tredjeplass i tårnstup bak Marshall Wayne og Elbert Root begge fra USA.
Maybach 57 og 62
Maybach 57 (chassisnr. W240) og 62 (chassisnr V240) var de to første modellene under Maybachmerket etter gjenopprettelsen av merket av DaimlerChrysler (nå Daimler AG). Modellene har sitt utspring fra en konseptbil fra Mercedes-Benz som ble presentert på bilutstillingen i Tokyo, Japan i 1997. Konseptbilen var basert på Mercedes-Benz S-Klasse.
Produksjonen av Maybach 57 og 62 startet opp i 2002, hvor forskjellen mellom modellene er lengden, henholdsvis 5 728 mm (57) og 6 170 mm (62). En spesialutgave Maybach 57 S (S for spesial) ble lansert på bilutstillingen i Genève i 2005. 57S hadde en 6,0 liters V12-motor med dobbel turbo produsert av Mercedes-AMG med 604 hk og 1000 nM. Maybach 62 S ble lansert i november 2006 på bilutstillingen i Beijing med de samme motorspesifikasjoner som 57 S.
Kara (by)
Kara er en by i regionen Kara i det nordlige Togo. Byen er tidligere kjent som Lama-Kara.
Den tidligere Togolesiske presidenten Gnassingbé Eyadéma ble født like i nærheten av byen.
Kanadahettemåke
Kanadahettemåke (Chroicocephalus philadelphia) er en liten måkefugl.
Voksne fugler er 31–34 cm lange med et vingespenn på 79–84 cm. Hodet er sort, og de har et tynt, sort nebb. Kroppen er hovedsakelig hvit, mens ryggen og oversiden av vingene har en blek gråfarge. Bena er oransje, mens hodet blir hvitt om vinteren.
Ulrik Farestad
Ulrik Farestad (født 22. desember 1984) er en norsk poet, gjendikter og oversetter. Hans første diktsamling, Støv, stjerner, piksler, kom ut på Bokvennen Forlag i 2013. Diktsamling nummer to, Sangen og katastrofen, utkom på samme forlag i 2017. Diktsamlingen En hvithai i Venezia kom i 2021. Forlaget Edition Rugerup publiserte i 2018 et utvalg av diktene hans, gjendiktet til tysk av Klaus Anders.
Han er utdannet master i litteraturvitenskap fra Universitetet i Oslo hvor han skrev oppgave om Rainer Maria Rilke.
Han har også gjendiktet et utvalg av Robert Graves' dikt, utgitt av Bokvennen Forlag i 2010.
Innbygda (Selbu)
Innbygda er ei grend og en tidligere skolekrets i Selbu kommune, sørøst for Trondheim, og rundt fire kilometer nordøst for tettstedet Mebond. Grenda ligger ved den sørøstlige delen av Selbusjøen, og det meste av stedets bebyggelse er konsentrert oppover langs Garbergselva.
En del industri har tilholdssted i Innbygda, blant annet Kjeldstad Sagbruk & Høvleri, TINE, Selbuhus og Norbit.
Tidligere hadde grenda også sin egen barneskole, men den ble lagt ned i 2006 og elevene flyttet til nye Bell skole i Mebond i Selbu.
Øystein Dolmen
Øystein Dolmen (født 19. februar 1947 i Trondheim) er en norsk artist og komiker, som er best kjent som Knutsen i duoen Knutsen & Ludvigsen (1970–1986), der Gustav Lorentzen var den andre halvdelen av duoen. Dolmen og Lorentzen ble kjent med hverandre mens de begge var elever ved Trondheim katedralskole. Etter gymnaset studerte Dolmen sosiologi, historie og engelsk ved Universitetet i Trondheim, og Lorentzen studerte til siv.ing. ved NTH. Samarbeidet fortsatte gjennom studietiden og senere.
Dolmen har også illustrert Knutsen & Ludvigsens platecovere. Strektegningene hans er karakteristiske og preges av den samme overskuddshumoren som tekstene og melodiene på platene.
I 1989 ga han ut sitt første album uten Gustav Lorentzen. Han samarbeidet da med Ellen Klemp under pseudonymet Nellie Neuf og sammen ga de ut På frifot under navnet «Knutsen og Nellie Neuf». For dette ble de belønnet med Spellemannprisen 1989 i klassen barneplate.
I 2015 hadde animasjonsfilmen Knutsen & Ludvigsen og den fæle Rasputin premiere. Filmen bygger videre på Knutsen og Ludvigsens univers og musikk. For musikken til filmen vant Dolmen og Lorentzen samt Kåre Vestrheim Kanonprisen 2015 i klassen beste filmusikk og var også nominert til Amandaprisen 2016 i samme klasse.
Corona (satellitt)
Corona var den første amerikanske serien av spionsatellitter som var i stand til å fotografere. Satellittene var i bruk i CIA og US Air Force fra august 1960 til mai 1972. De ble blant annet brukt til å overvåke Sovjetunionen, Kina og andre områder som amerikanerne så på som "truende".
Utviklingsprosjektet skjøt fart etter U2-affæren i mai 1960.
Navnet Corona var et av CIAs kodeord for klassifisert informasjon. Siden 1995 er informasjon om Corona avklassifisert.
Eksterne lenker
Keyhole
Käthe Köhler
Käthe Köhler (født 10. november 1913) var en tysk kvinnelig stupere som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin. Köhler vant en olympisk bronsemedalje stuping under Sommer-OL 1936 i Berlin. Hun kom på tredjeplass i ti meter tårnstup for damer bak Dorothy Poynton Hill og Velma Dunn begge fra USA.
Ratnagiri (distrikt)
Ratnagiri (marathi: रत्नागिरी जिल्हा ) er et distrikt i den indiske delstaten Maharashtra. Distriktets hovedstad er Ratnagiri.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,612,672 innbyggere i distriktet, mot 1,696,777 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 16,35 % av befolkningen.
Lleida (provins)
Lleida (eller Lérida på spansk) er en provins i nordøstlige Spania, i vestlige del av den autonome regionen Catalonia. Den grenser til provinsene Girona, Barcelona, Tarragona, Zaragoza og Huesca og landene Frankrike og Andorra.
Istakhri
Istakhri, eller under hans fulle navn Abul Qasim Ubaidullah ibn Abdullah ibn Khurdad-bih, var en betydningsfull geograf fra Persia (dagens Iran) fra siste halvdel av 1000-tallet.
Lleida (provins)
Provinsen har 440,915 innbyggere (2013). 30 % av innbyggerne bor i hovedstaden, Lleida. Andre byer i Lleida-provinsen er La Seu d'Urgell (sete til erkebiskopen som er samfyrste av Andorra), Mollerussa, Cervera, Tàrrega, Balaguer. Det er 231 kommuner i Lleida.
Istakhri
Istakhri er bortimot ukjent bortsett fra hans verk. Han nevnes ikke i noen arabiske biografier, og det som vi vet om ham personlig var hans møte med Ibn Hawqal som blir omtalt i den sistnevntes bok. Hans verker ble uansett populære, noe man kan se av mange tidlige utgaver, sitater og oversettelser som ofte avviker fra hverandre.
Blant hans verker finnes Al-masalik wa al-mamalik og al-Aqalim. Han skrev en gang ca. 977 blant annet om khazerene, et halvnomadisk tyrkisk folk fra Sentral-Asia. Hans omtale om khazerene er antatt å støtte seg på et tapt verk av geografen el-Balkhi skrevet fra en gang rundt år 921. Istakhri står også bak den tidligste opptegnelse over vindmøller.
Lleida (provins)
I denne provinsen ligger Val d'Aran, et spesielt comarca med mer autonomi og som har aranesisk, en variant av gasconsk som offisielt språk.
Aigüestortes i Estany de Sant Maurici nasjonalpark ligger i Lleida. Provinsen dyrker mye frukt, blant annet pærer og fersken.
Lleida er det lokale katalanske navnet, og også det offisielle spanske navnet ifølge den spanske grunnloven.
Området har en karakteristisk katalansk dialekt populært kjent som lleidatà, med lo, los brukt som hankjønnsform bestemt artikkel i stedet for el, els. Den lokale dialekta, kjent som nordvestlig katalansk er del av den vestkatalanske blokka, og således, deler noen særtrekk med valensiansk (som også tilhører samme gruppe).
Euxoa
Jordfly (Euxoa spp.) er en slekt av nattfly som tilhører underfamilien Noctuinae. Det er en artsrik slekt, med rundt 225 navngitte arter, men det er mulig at en del av disse vil vise seg bare å være fargevarianter. De fleste av artene lever i Nord-Amerika, men det er også registrert over 50 arter fra Europa, sju fra Norge.
Utseende
Middelsstore (vingespenn 26–42 mm for de artene som forekommer i Norge) nattfly, forvingene brun- eller grålige. Nyre- og ringmerkene pleier å være tydelige, ofte er de omgitt av svart. Mange av artene er svært variable, og de kan være vanskelige å skille uten å undersøke kjønnsorganene. Bakvingene er hvit- eller gråaktige.
Levevis
Artene lever mest i åpne, gjerne sandete områder der larvene utvikler seg på røttene av ulike lave planter. De voksne sommerfuglene flyr på ettersommeren og høsten, kommer gjerne til lys og oppsøker også blomster.
Utbredelse
Slekten har flest arter i Nord-Amerika, men også tallrike i den palearktiske sone. Én art går så langt sør som India.
Georgetown gasskraftverk
Georgetown gasskraftverk er et varmekraftverk i Marion County, i delstaten Indiana i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 370 MW fordelt på 4 turbiner med effekt på 73–100 MW hver, avhengig av sesong. Operatør er energiselskapet Indianapolis Power & Light Co LLC.
Det stod ferdig utbygd i 2000. Brenselkilden er naturgass.
Gisèle Lestrange
Gisèle Lestrange eller Gisèle Celan-Lestrange (født 19. mars 1927, død 9. desember 1991) var en fransk grafisk kunstner.
Hun var født i Paris og studerte tegning og maling ved Académie Julian i Paris fra 1945 til 1949. Hun studerte senere etsing ved Atelier Friedlaender i Paris fra 1954 til 1957.
Hun møtte poeten Paul Celan i november 1951 og giftet seg med ham 21. desember 1952. Svært mange av hennes arbeider har forbindelser til Paul Celans dikt.
Huntingdon Life Sciences
Huntingdon Life Sciences (HLS) er et privat selskap som utfører dyreforsøk på oppdrag for kommersielle og statlige oppdragsgivere. Selskapet ble dannet i 1952. HLS har avdelinger i Europa, USA og Japan. Med sine 17 000 ansatte er selskapet det største av sitt slag i Europa.
Etter 1999 kom HLS under hardt økonomisk press som følge av en rekke skandaler og avsløringer om selskapets praksis for dyrehold. Britiske dyrevernaktivister dannet i 1999 gruppen Stop Huntingdon Animal Cruelty (SHAC), som har utført en rekke aksjoner mot selskapet og dets samarbeidspartnere, og som i en periode lykkes i å tvinge selskapet til å flytte sitt britiske hovedkontor til USA, og i å bringe HLS til randen av konkurs.
Tross skepsis i aksjemarked og hos finansieringsinstitusjoner har selskapet likevel vokst betydelig siden 2001, blant annet på grunn av betydelig støtte fra britiske og amerikanske myndigheter, og etter at mer enn to tredjedeler av SHAC's ledende britiske aksjonister ble fengslet og dømt tidlig i 2009 kunngjorde selskapet at det ville flytte sitt hovedkontor tilbake til Storbritannia.
Selskapet
HLS bruker rundt 75000 dyr hvert år, deriblant rotter, kaniner, griser, hunder og primater (silkeaper, aper og villfangete bavianer).
Avsløringer og skandaler
HLS' virksomhet har vært preget av strengt hemmelighold, men også av en rekke skandaler og avsløringer etter både lekkasjer, skjulte undersøkelser og undersøkende journalistisk arbeid:
Ifølge Mark Matfield fra Research Defence Society, en pro-dyreforsøk lobbygruppe i Storbritannia, mistet HLS en stor del av virksomheten etter disse avsløringene, først og fremst innen den farmasøytiske industrien. Ifølge ham var det en inngrodd følelse blant forskere og forretningsfolk at bedriften hadde begått grove overtramp mot både etiske og juridiske retningslinjer.
Aksjoner mot HLS, og resultatene av disse
Avsløringer om HLS sendt på britisk TV i 1999 inspirerte til kampanjer mot selskapet, og til opprettelsen av aksjonsgruppen SHAC. Kampanjene har vært rettet mot både selskapet og dets samarbeidspartnere, og har lykkes i å legge et betydelig press på selskapet. SHACs aksjoner skiller seg fra normen innen dyrevernsaktivisme om ikke å ha enkeltpersoner som mål, og har ved siden av aksjoner direkte mot selskapet ofte benyttet seg av aksjonsformer som uthenging av ansatte hos, ledere for, og aksjeeiere i HLS, og har innbefattet ødeleggelser mot disses private eiendom. Aksjoner mot HLS har i enkelte tilfeller også vært voldelige, men SHAC selv har ikke offisielt støttet annet enn ikkevoldelige aksjonsformer.
I 2001 valgte HLS' bankforbindelser å bryte med selskapet, med begrunnelsen at disse ikke lengre kunne garantere for sine ansattes sikkerhet. Ingen andre private britiske banker var villige til å ta i mot HLS som kunder, og selskapet har nå en konto i Bank of England for å kunne administrere sine daglige økonomiske forpliktelser.
Etter at HLS i 2001 flyttet hovedkontoret fra Storbritannia til USA har aksjonene økt i styrke også der, hovedsakelig organisert av den amerikanske avdelingen av SHAC (SHAC-USA). I USA har finansieringsselskapene Charles Schwab Corporation og Stephens Group (Stephens Inc.) valgt å trekke seg ut av sine samarbeid med HLS. Ifølge administrerende direktør for The Stevens Group, Warren Stephens, var selskapet oppmerksom på aksjonsgruppene på forhånd, men de hadde ikke forestilt seg hvor langt aksjonistene var villige til å gå.
I en artikkel i Telegraph uttaler representanter for selskapet at det blir «behandlet som om det var radioaktivt» av finansinstitusjoner, og at de må betale høye renter på lån, men at det likevel har lykkes selskapet å vokse betydelig siden 2001. Dette hovedsakelig takket være støtte fra den britiske og den amerikanske staten.
Karv
Karv eller karve er et låneord fra det greske karabos, brukt av bysantinske forfattere fra 900-tallet om russiske skip i den bysantinske flåten. I den russiske formen korabi forekommer det i mange beretninger om væringenes tog til Konstantinopel. I norrøn litteratur har termen festet seg til en type lette fartøyer som passet godt til fart på elv og kunne flyttes et stykke over land.
Termen viser seg for første gang i en strofe av Egil Skallagrimson fra året 934 og den brukes jevnlig fram til 1381. Da var den siste gang brukt i et dokument om en karve tilhørende en domherre i Nidaros. På norrønt er ordet karfi, nå oversatt til karve.
Karvene
Båttypen har vært blant de mindre i vikingtiden, og ble benyttet for reiseformål og som proviant- eller utstyrsfartøy for militære oppdrag. De er også beskrevet som mindre fraktfartøyer til allsidig bruk. Ifølge litteraturen fra middelalderen var karvene mest brukt som skip til personlig bruk av rikfolk, helst ved reiser langs kysten og på innsjøer, men de kunne også foreta lengre sjøreiser.
Et slikt fartøy var Olav Tryggvasons gave til Hårek av Tjøtta; en skute hvor «det rodde ved borde 10 menn eller 12», og 30 mann ombord. Olav Haraldsson ga også en karve som en gave til Ketil av Ringanes. Denne var på 15 par årer, og den ble ført opp til Mjøsa antakelig langs Glomma og Vorma. Karvene var reiseskip for høvdinger og andre med betydelig makt, og var ofte bygd med utsøkt håndverkskvalitet over seg.
Gravskipene Gokstadskipet, Osebergskipet og Tuneskipet må ha vært blant de største av karvene. I sagalitteraturen var en karve på ikke mindre enn seks par årer og ikke mer enn 16 par årer. Den største karven som nevnes finnes i Grettes saga fra Island. Her lot han sette frem en stor karve som han eide, og her rodde 16 mann ved borde. Den mindre karven finnes i Egils saga med bare seks mann på hver side.
Sesse eller rom kan ikke brukes som størrelsesbetegnelse eller som et teknisk begrep på en karve. Et langskip, selv en busse med fast dekk, er det faste tofter som roeren satt på. Størrelsen på en mindre båt uttrykkes ved tallet på årene, seksæring og tolværing men heller ikke dette brukes om karvene. Størrelsen gikk ut på hvor mange mann som ror på hver side, ev. på den ene siden. «Rodde 16 mann ved borde» betyr 32 roere og 32 årer. Uten faste tofter måtte roere sitte på skipskister som mannskapet hadde til personlig utstyr, og annet på tiljedekket. Dette var et dekk av brede planker eller tiljer over rommet, mellom tverrstivere mellom spantene, lagt mot hudplankene fra stavn til stavn.
De mindre gravbåtene som er funnet i moderne tid, som f.eks. Holmedal i Sunnfjord, Grønhaugfunnet på Bø, Karmøy og Mardal i Brønnøy, Nordland kan antakelig karakteriseres som karver fordi de hadde årehuller i relingsbordet istedenfor keiper eller årefeste som på mindre båter.
Karvene ble benyttet inn i middelalderen fram til 1300-tallet. Biskop Håkon av Bergen i 1340, som var en av datidens fremste skipseiere og redere i Norge, lot skipsbyggeren Pål Eriksson bygge en karve til personlig bruk, og han skaffer bl.a. materialer, mastetrær fra Trøndelag. Dimensjonene på tømmeret til kjøl og mast tyder på at det dreier seg om en rimelig stor karve, kanskje på størrelse med Gokstadskipet. Siste gang karven er nevnt, var i et dokument fra Nidaros i 1381 der domherrens skip er betegnet som en karve.
Blokk (geologi)
En blokk er, i geologisk betyding, sedimentære partikler med kornstørrelse over 256 mm i diameter.
Blokktransport assosieres med svært energirike miljø. I dag ser man blokktransport i forbindelse med isbreer, massestrømmer, skred, fluvial transport og på spesielle strender.
Lawrence County gasskraftverk
Lawrence County gasskraftverk er et varmekraftverk i Lawrence County, i delstaten Indiana i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 300 MW fordelt på 6 like store turbiner med effekt på 43–67 MW hver, avhengig av sesong. Operatør er energiselskapet Hoosier Energy R.E.C. Co LLC.
Blokk (geologi)
Innen kvartærgeologi snakker man om blokkmark, en type dekke som kjennetegnes av store blokker med lite eller ingen finmateriale mellom blokkene.
Referanser
Geröll
Lawrence County gasskraftverk
Det stod ferdig utbygd i 2005. Brenselkilden er naturgass.
Mary av Teck
Mary av Teck (født 26. mai 1867 på Kensington Palace i London, død 24. mars 1953) var dronning av Storbritannia og keiserinne av India gjennom sitt ekteskap med Georg V av Storbritannia.
Hun var datter av hertug Franz av Teck, en sønn av hertug Alexander av Württemberg i hans morganatiske ekteskap med Claudine Rhédey von Kis-Rhéde. Hennes mor var Mary Adelaide av Cambridge, en datterdatter av Georg III av Storbritannia.
Mary forlovet seg med prins Albert, hertug av Clarence i 1891, eldste sønn av blivende Edvard VII av Storbritannia. Seks uker etter forlovelsen døde Albert av lungebetennelse. Mary forlovet seg med Alberts yngre bror, den fremtidige Georg V. De giftet seg den 6. juli 1893 i Chapel Royal ved St. James's Palace i London.
Worthington gasskraftverk
Worthington gasskraftverk er et varmekraftverk i Greene County, i delstaten Indiana i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 200 MW fordelt på 4 like store turbiner med effekt på 45–61 MW hver, avhengig av sesong. Operatør er energiselskapet Hoosier Energy R.E.C. Co LLC.
Det stod ferdig utbygd i 2000. Brenselkilden er naturgass.
Trempealeau County
Trempealeau County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger i den vestlige delen av staten og grenser mot Buffalo County i vest, Eau Claire County i nord, Jackson County øst og mot La Crosse County i sørøst. Det har også grense mot delstaten Minnesota i sørvest.
Trempealeau Countys totale areal er 1,922 km² hvorav 20 km² er vann. I 2000 hadde fylket 27,010 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Whitehall.
Franske pelsjegere og handlere var de første europeerne som slo seg ned i området ved munningen til elven Trempealeau River som renner fra nordøst til sørvest på sin vei til elven Mississippi. De kalte området La Montagne qui tremp a l'eau hvilket betyr fjellet ved foten i vannet. Senere har det blitt forkortet til nåværende navn på fylket.
Rundt 40% av befolkingen i fylket har norsk-amerikansk bakgrunn. Et stort antall nordmenn bosatte seg i området på 1800 og 1900-tallet. Mange har også tysk, polsk eller engelsk bakgrunn.
Gondiya (distrikt)
Gondiya (marathi: गोंदिया जिल्हा ) er et distrikt i den indiske delstaten Maharashtra. Distriktets hovedstad er Gondiya.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,322,331 innbyggere i distriktet, mot 1,200,707 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 17,07 % av befolkningen.
Lille Kirkeholmen
Kirkeholmen ble brukt som en fabrikkøy fram til midten av 1900- tallet. Fabrikken ble lagt ned og i 1997 ble det påbegynt et hytteprojekt som skulle bli til 60 hytter.
Gondiya (distrikt)
Demografi
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,29 % i 2011 mot 14,26 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 944 i 2011 mot 958 i 2001.
Roland Lengauer
Roland Lengauer (født 6. november 1941 på Hurdal Verk, død 29. oktober 2006 i Stavanger) var en norsk maler og billedhugger. Han er mest kjent for «Korsveien», en skulpturserie som består av 14 ulike verker som til sammen beskriver Kristi lidelseshistorie. Serien vises jevnlig frem i Stavanger domkirke. Roland Lengauer var katolikk. Privat kunne han være en opprører og provokatør, men hans sterke gudstro gjenspeilte seg i kunsten hans. Han var trofast mot sine få venner.
Tidlige år
Lengauer var Lebensborn-barn. Faren var en tysk SS-soldat. Først i voksen alder oppdaget han at han hadde en halvbror i Finland. Lengauer vokste opp i Tønsberg sammen med moren, som først ga ham interesse for kunsten. «Mor la fra seg et stykke leire og gikk», sa Roland Lengauer i et intervju med Stavanger Aftenblad i 2003. «Jeg trykket på leireklumpen. Det ble utstillinger av det og senere et levebrød».
Tiden i Tyskland
Lengauer var helt fra barndommen opptatt av teater og var med i amatørteatergrupper. Denne interessen fikk ny næring i München både via farens engasjement i folkemusikk og folketeater og etter å ha opplevd pasjonsspillene i Oberammergau.
Årene i Stavanger
Han kom til Stavanger i 1975. Her var han intendant i Stavanger kunstforening i nær 17 år. I enkelte avisomtaler heter det at Lengauer etter hvert så på byen som sin egen. Han fant da også noen venner der. Men i et intervju med Stavanger Aftenblad i 2003 sa han følgende:
Striden i kunstforeningen
Han ble likevel raskt en lokal berømthet i Stavanger. Men han ble presset til å forlate stillingen som intendant i Stavanger kunstforening. I løpet av tiden i kunstforeningen rakk han å gjøre seg upopulær hos mange. 17 kunstnere skrev under et protestskriv der de mente at Lengauer burde gå av. «Jeg har hatt en egen evne til å provosere. En må det for å få ting i gang», sa han selv i intervjuet med Aftenbladet i 2003. Selv mente han at han ble upopulær fordi han ville få slutt på «innavla innkjøpsordninger, lokalmafia og kameraderi». Lengauer valgte likevel å fortsette å bo i Stavanger, ikke minst fordi han ville være nær barna sine. Han hadde etter hvert fire barn som var hans egne, men regnet også en stesønn som sin egen.
Kunst
Lengauer brydde seg fint lite om motestrømninger. I sin kunst kretser Lengauer særlig om lidelsen og ondskapens problem. Til dette arbeidet trengte han et formspråk som brøt med de ledende strømningene innen modernismen: han skapte sitt eget uttrykk bygd på elementer fra tysk middelalderkunst, sydtysk barokk, folkekunsten og ekspresjonismen, iblandet elementer fra den modernistiske tradisjonen han mottok fra sin lærer, den danske skulptøren Robert Jacobsen. Med disse store europeiske kulturimpulsene slo han en kile inn i norsk skulptur og skapte skulpturer som var sterkt gripende, virtuost blendende, dypt religiøse og humanistiske på samme tid.
Lengauers tidlige versjoner av ”Tragisk hus” og ”Tragisk vogn” fra 1970-tallet bearbeidet lidelsene fra Holocaust, samtidig som disse motivene også fikk allmenn gyldighet som metaforer for menneskets lidelse og smerte. Faren hadde en kort periode vært fangevokter i konsentrasjonsleiren i Dachau. Lengauer debuterte på Høstutstillingen i Norge med skulpturen «Madonna» i 1964, og like etter kom hans første utgave av «Ecce Homo». Skulpturen «Tragisk vogn» vant førstepris ved en internasjonal skulpturutstilling i Budapest i 1984.
Innimellom lettet han på det tragiske trykket ved å peke nese til the establishment, og han frydet seg over å kunne provosere: I 1979 stilte han ut maleriet «Gjærlandskap», en parodi på det forterpede jærlandskapet i Rogaland som så mange kunstnere etter hvert hadde redusert til en tom klisjé. I dette bildet lar Lengauer et landskap ese ut som overmoden gjærdeig som invaderer Jæren og kunsten ved å velte utover rammen som en gulgrønnblå gugge av malingsoverflod. Mange protesterte sterkt. Men verket ble senere kjøpt inn av Rogaland Kunstmuseum.
I 1987 kom de første store figurene i «Korsvei”-serien, som etter hvert er vist i Stavanger domkirke, Oslo domkirke og i Nidarosdomen i Trondheim. Med disse skulpturene møtte Lengauer et større publikum enn noen gang tidligere. Første gang «Korsveien» ble vist i Stavanger domkirke beskrev Stavanger Aftenblads anmelder Trond Borgen den som en «usminket synliggjøring av smerten, brutalt fjernet fra glansbilde-Jesus, fysisk og sanselig, påtrengende og håndgripelig». Etter hvert ga Lengauers katolske interesse for Jesu liv og lidelseshistorie, i vekselspill med motiver fra det gamle testamentet, seg uttrykk i en stor serie bronseskulpturer; helt sentralt står den religiøse kraften som en emosjonell størrelse hinsides all rasjonell forståelse – kraften som sprenger religionens rammer og berører oss direkte, som mennesker.
Lengauer sa ofte at håndverket foredler kunsten, og han lar alltid skulpturenes sterke uttrykk hvile på et gjennomsolid håndverk. Ikke minst var hans virtuose bruk av cire perdue-teknikken (tapt voks) til forming og støping av bronseskulpturene bemerkelsesverdig. Her fant han et smidig redskap til å kunne uttrykke ondskapens og lidelsens problem, og frelsens mysterium. Det er en frelse som for Lengauer ligger både i religionens trøstende fortelling og i kunsten selv – i den kunsten som kan fastholde et «Tragisk hus», ikke bare som et sted for onde gjerninger, men også som et symbol for menneskelig vilje til å overleve gjennom forståelsen, den innsikten som kunsten i særlige tilfeller kan gi oss.
Arve Bringsaker, intendant i Norsk billedhoggerforening, sa følgende i 2006, like før Lengauers død: «Roland Lengauers karriere som billedkunstner er mangfoldig, men allikevel logisk og sammenhengende. Hans posisjon i norsk, tredimensjonal kunsthistorisk sammenheng er egenartet, men har allikevel en helt spesiell tilknytning til både vår egen og europeiske tradisjoner og sist, men ikke minst, hans personlige bakgrunn og livsløp avspeiler en del av norsk historie som få, om noen annen, billedkunstner har gitt et mer gjennomlevd uttrykk for.»
Lengauer testamenterte sine skulpturer til Stavanger by, en stor kunstarv som nå forvaltes av Rogaland Kunstmuseum.
Død
Lengauer ble rammet av kreft tre ganger. Sensommeren 2006 ble han alvorlig syk. Han døde på Boganes sykehjem etter noen ukers sykeleie. Så sent som 20. september 2006, bare en drøy måned før sin død, ga han bort en samling skulpturer til sin eldste sønn Michael Lengauer, under forutsetning av at sønnen skulle gjøre utstillingen tilgjengelig for allmennheten. Michael Lengauer arbeidet sammen med lokale myndigheter og kunstmiljøer for å få til dette.
Heder
Lengauer arbeidet for kulturutveksling mellom Tyskland og Norge og ble utnevnt til ridder av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden som takk for innsatsen.
Soneterapi
Soneterapi er en alternativ behandlingsform basert på trykkpunkter i føtter og hender. Behandlingsmetoden har opphav i indianske tradisjoner og fra oldtidens Egypt, og ble tatt opp av den amerikanske legen William Fitzgerald på begynnelsen av 1900-tallet. I moderne tid er dette en av de mest utbredte former for alternativ behandling.
Idéen er at hele organismen finnes projisert i flere av organismens deler. Dette idégrunnlaget er felles for fotsoneterapi, håndsoneterapi, øreakupunktur og auriculomedisin, skalleakupunktur, neseakupunktur, nasal refleksterapi, irisdiagnostikk og en del andre alternative behandlingsmetoder.
Offisiell status i Norge
I NOU 1998:21 «Alternativ medisin», som også er kjent som «Aarbakkeutvalgets innstilling», vurderes soneterapi. Konklusjonen som trekkes er at det er ingen kjente naturvitenskapelige forklaringsmodeller for effekten av soneterapi, samt at det ikke finnes studier som dokumenterer effekt. Det er ingen kjente alvorlige bivirkninger av behandlingsformen.
Utdanningslenker
Lenker til to skoler i Norge som underviser i soneterapi:
Lønnstrekk
Lønnstrekk vil si at det foretas et fradrag i arbeidstakers tilgodehavende når godtgjørelsen utbetales. Med andre ord vil arbeidstaker få en eller flere lønninger som er noe mindre enn vanlig. Dette kan forekomme på ulike grunnlag. Lønnstrekk kan:
Tidsavvik
Et tidsavvik er definert ved internasjonal konvensjon som et antall timer og minutter fra universell tid UTC. Mange tidssoner bruker to tidsavvik, et for standardtid og et for sommertid.
Hjemmestyrkene
Navnet «hjemmestyrkene» ble enda mer vanlig etter kuppet mot rasjoneringskortene i august 1944. Etter kronprins Olavs tale i radio 30. november 1944 ble betegnelsen «hjemmestyrkene» etablert og betegnelsen ble etter hvert mer vanlig. Hjemmestyrkene ble dimittert den 15. juli 1945.
Alternativene den norske eksilregjeringen i London så for seg var kapitulasjon, oppløsning, evakuering eller invasjon. I direktivet som ble formulert ble det lagt vekt på militær disiplin, uniformering og grundig militær instruksjon. Informasjon om disse bestemmelsene ble sendt ut til alle militære enheter. Det var et krav at alle sjefer skulle vite hva innholdet i dette direktivet.
De tyske styrkene fikk også tak i et eksemplar av direktivet. Dette er i ettertid vurdert som en fordel fordi det fremgikk tydelig av dokumentet at Hjemmestyrkene ville søke å unngå åpen kamp i det okkuperte Norge. Først i en frigjøringsfase skulle de aktiveres. Dokumentet prioriterte beskyttelse mot brent jord-taktikken, og vitale deler av samfunnsmaskineriet i Norge skulle beskyttes mot tysk ødeleggelse i krigens avslutning. Senere kom det ut et nytt direktiv som omhandlet «Beskyttelse av norske verdier mot tysk ødeleggelse». Dette direktivet kom ut i desember 1944.
Ved frigjøringen er nesten 19 000 HS-jegere mobilisert og under våpen, og de og hadde slik beskyttelse som primæroppgave. Totalt er det registrert over 40 000 mann i Hjemmestyrkene. For en stor del ble dette løst ved vakthold, arrestasjon av NS-medlemmer og angivere, tyske SS-folk og Gestapo. Ved krigens slutt var den tyske styrken i Norge på 300–400 000 tyske soldater.
Oppbyggingen av styrkene ble høyt prioritert det siste året av krigen. Det ble opprettet og forsøkt opprettet fem forskjellige baser i det okkuperte Norge. Kun to av disse oppnådde full oppsetting før den tyske kapitulasjonen i mai 1945. Basene som ble opprettet het Bjørn West og Elg. Basen Bjørn West ble opprettet i Matrefjellene nord for Bergen. Basen Elg lå i villmarken mellom Hallingdal og Valdres. Disse styrkene kom i trefninger med tyske soldater utover vinteren 1945.
Ultralyd (album)
Senere samme år kom albumet Storeslem.
Robyn
Robin Miriam Carlsson (født 12. juni 1979 i Stockholm), kjent under artistnavnet Robyn, er en svensk sanger og låtskriver.
Hun vant Nordic Music Prize for 2018 for albumet Honey og ble dessuten nominert til samme pris for Body talk i 2010. Hun har blant annet samarbeidet med norske Röyksopp og har blitt nominert til Spellemannprisen sammen med dem flere ganger: Spellemannprisen 2009 i klassen årets hit for «The Girl and the Robot» og Spellemannprisen 2014 i klassene popgruppe og komponist for albumet Do it Again.
Johan Gielen
Johan Gielen (født 23. februar 1968 i Mol i Belgia) er en DJ fra Nederland. Han lager dance, trance og hardtrance. Han har vært profesjonell DJ i over 10 år, og har gitt ut en rekke CD-er og LP-er. Gielen samarbeidet også med Svenson, og sammen lagde de DJ-teamet Svenson & Gielen, som både har spilt og laget musikk sammen. Deres mest kjente sang, The beauty of silence er en typisk trance-sang, og har vært veldig populær, både blant publikum og andre DJ-er som har remixet den. Twisted er hit nr2 over musikk de har laget i sammen. Gielen skal etter planen gi ut sin første singel-CD i 2006.
Taï nasjonalpark
Taï nasjonalpark er en av tre nasjonalparker i den vestafrikanske staten Elfenbenskysten som er oppført på UNESCOs verdensarvliste.
Parken inneholder om lag 1300 plantearter, hvorav 54 prosent er endemiske for Guineaskogene. I den sørlige, fuktigste delen av parken er det identifisert 150 arter som er endemiske for Taï-området. Parken er hjem for 47 av de 54 store pattedyrartene som anses å ha Guinearegnskogene som sitt habitat, blant dem alle de 5 som regnes som truede.
Området ble første gang fredet av franske kolonimyndigheter i 1926, og fredningen ble forsterket i 1972 av landets egen president.
Henri Cartier-Bresson
Cartier-Bresson var kjent for sitt øye for gode geometriske komposisjoner. Dette, og hans egenskap til å ta et bilde på det avgjørende øyeblikket, gjorde han verdensberømt.
Fotograf
I 1931 reiste han til Vest-Afrika, der han ble meget interessert i jagd. Der tok han også noen bilder med et Brownie-kamera, men han startet sin fotografkarriere for alvor i 1932 da han kjøpte et 35-mm Leica-kamera. Han brukte for det meste et 50 mm objektiv, men noen ganger også et 90mm-objektiv. Han brukte ikke stativ, blits, lyskaster. Med dette utstyret fanget han motiver fra den spanske borgerkrig, andre verdenskrig, India, Kina og så videre.
Et av hans mest kjente fotografier er et bilde han tok i 1932 på baksiden av en jernbanestasjon i Paris. Bakken der var dekket av vann og akkurat idet han tok bildet hoppet en mann fra en stige som lå i vannet. Det helt spesielle med dette bildet var at i bakgrunnen kan man se en plakat som viser en figur som har den samme posituren som mannen som hopper fra stigen. På plakaten kan man også se navnet «Railowsky». Navnet blir et ordspill på jernbanestasjonen i bakgrunnen og stigen i vannet som ligner en jernbaneskinne.
Ved utbruddet av andre verdenskrig gjorde han en kort tid tjeneste i den franske hæren. Under slaget om Frankrike ble han tatt til fange av tyskerne. Et fluktforsøk mislyktes, men ved andre fosøk kom han seg fri og var aktiv i motstandsbevegelsen inntil krigens slutt.
Det var ikke alltid det var historiske begivenheter som Cartier-Bresson hadde interesse av å fange. Under en kroningsseremoni i Storbritannia var han ikke interessert i selve kroningen, men heller av menneskene som så på.
Mot slutten av livet sitt fotograferte Cartier-Bresson nesten ikke, og fokuserte på tegning istedenfor.
I 2003 ble det startet en stiftelse og en fotografi-pris i hans navn.
Han døde i Céreste i Frankrike 2. august 2004, mindre enn tre uker før han ville fylt 96 år.