cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Henry Imsland
Avistegneren
Imsland leverte daglige illustrasjoner til avisens serie «Folk e’ løgne», en samling av morsomme historier på lokal dialekt. I arkivet har Stavanger Aftenblad over 9000 illustrasjoner til «Folk e' løgne», sammen med 8500 tegninger med politisk satire, i tillegg til et stort antall andre illustrasjoner av ulike slag.
I over tredve år var Imsland et fast innslag på alle generalprøver ved Rogaland Teater, for å tegne. Kanskje nettopp fordi han ikke kunne høre noe fra forestillingene, maktet han å formidle så levende det visuelle inntrykket.
På sine eldre dager startet Imsland en serie ukentlige tegninger i sommermånedene, «Se deg om i glede», med motiv fra rogalandsnaturen.
Loricaria lata
Loricaria lata (L010) er en art harniskmaller i gruppen Loricariinae. Det er en ferskvannsfisk som lever i elva Araguaia i Brasil. Den blir opptil 27 cm lang (SL).
Den ligner på Loricaria catapracta og Loricaria simillim.
Cicindela arenaria
(Schrank, 1781)
Cicindela arenaria er en av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere (Cicindelinae) i familiegruppen løpebiller.
Utbredelse
Den er utbredt fra Kaukasus i øst og finnes sør i Europa der klimaet er varmere, den finnes ikke i Norge.
Utseende
Cicindela arenaria har en blanding av matallisk grønn farge og bunlig bronsefarge. Også følehornene og beina har den samme fargeblandingen. Den har et sammensatt mønster av blekt gule c-former på dekkvingene. Kjevene har ikke matalisk glans, men er lyst brunlig, med mørkt brune ytterkanter (tenner).
Levevis
Cicindela arenaria finnes i tilknytning til åpne solrike tørre lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
EM i luftvåpen 1994
EM i luftvåpen 1994 (europamesterskapet i skyting) ble arrangert i Strasbourg i Frankrike i 1994.
Panay (øy)
Panay er en øy i Filippinene, vest i landsdelen Visayas. Den ligget sørøst for øya Mindoro og nordvest for øya Negros, skilt fra denne av Guimarassundet. Nord for Panay er Sibuyansjøen og Romblonøyene; i sørøst breier Sulusjøen seg. Panay har om lag 4,5 millioner innbyggere (2015) og et areal på 11 515 km².
Folket på øyene taler språkene aklanon, hamtikan, kinaray-a og hiligaynon.
Langs vestkysten av Panay strekker det seg en fjellkjede med topper opp til 2 117 meter over havet. På øya er det mange elver; de største er Akean, Halaur, Banica, Iloilo og Panay.
Administrativt er øya delt opp i de fire provinene Aklan, Antique, Capiz og Iloilo. Største by på øya er Iloilo.
Næringsveier
Landbruk og gruvedrift er hovednæringer på Panay. Dyrking og høsting av ris, kokosnøtter, bananer, hvete, mango, sukker, tobakk, samt abacá, det siste tidligere kjend som råstoff for manilla-tau, sysselsetter hoveddelen av inbyggerne.
I gruvene blir det utvunnet gull, sølv, kopper, mangan, marmor, kull, krom, magnetitt, kaolin, saltstein, sand og stein.
Historie
Panay var fra 1200-tallet sete for Madja-as-sambandet, en statsdanning i Visayas. Statssambandet var på høyden av sin makt på 1400-tallet. Gjennom fredslutninger og traktater ble Madja-as innlemmet i det spanske imperium kring 1569.
West Pokot (distrikt)
West Pokot (distrikt) var et av Kenyas distrikter i den tidligere Rift Valley Province lengst vest i Kenya på grensa til Uganda. Hovedstaden er Kapenguria, som hadde i underkant av 60.000 innbyggere ved årtusenskiftet. Distriktet har to andre administrative enheter i tillegg, byen Chepareria med om lag 8000 innbyggere og fylket Pokot med om lag 245.000 innbyggere. Til sammen bodde det om lag 310.000 innbyggere i distriktet, som dekker et område på 9.064 km². Lokalt språk er pokot.
Turkwel vannkraftverk ligger i West Pokot og leverer 105 MW til nasjonal elektrisitetsforsyning. Lokalbefolkningen får i liten grad nyte godt av verdiene som skapes av kraftverket. Norsk Luthersk Misjonssamband driver et bygdeutviklingsprosjekt med fokus på jordbruk, helse og utdannelse i Pokot og man har norske misjonærer i arbeid i Kapenguria Bibelsenter som en del av et samarbeid som organisasjonen har hatt med den lutherske kirken i Kenya (ELCK) siden 1977.
Dag F. Gravem
Dag Falang Gravem (født 27. mars 1974) er musiker, skribent og oversetter. Bassist i Kåre & the Cavemen fra tidlig 90-tall. Oversetter av den svenske tegneserien Rocky. Medforfatter til boka 1968: opprør og motkultur på norsk (prof. Tor Egil Førland, red.), utgitt 2006. Spaltist i magasinet Rocky. Han har spilt på black metal-bandet Arcturus sitt album The Sham Mirrors
Frontalsuturen
Frontalsuturen er en spalteåpning som går i en «oppned u-form», rett over antennefestene. Den finnes hos de høyere fluene.
Bak denne spalten har høyere fluer en «ballong» som de blåser opp når de klekker. Dette er nødvendig eller i alle fall til god hjelp, for å komme seg ut av puppehylsteret og likeså opp av jorden. Mange arter har puppestadiet sitt like under jordoverflaten.
Kløvstien
Kløvstien er en gammel ferdselsveg mellom Romsdal og Sunnmøre. Stien følger i hovedtrekk traseen til Trollstigvegen.
Hannes Derlick
Johannes Felix Ferdinand Derlick (født 24. august 1906 i Parchwitz i Tyskland (nå Prochowice, Silesia i Polen), død 18. november 1990 på Nesodden i Norge) var en tysk-norsk billedhugger, maler og grafiker. Han var gift med Edith Marie Derlick (Tidemand Ruud) og fikk to barn; Leikny Derlick i 1934 og Yngve Derlick i 1944.
Liv og virke
Derlick kom på besøk første gang til Norge i 1925 og 1928. I 1931 kom han tilbake med stipend fra Berlin by Breslau Kunstakademi og Berliner Hochshule für bildende Kunst og bosatte seg i Oslo. I Norge hospiterte han i rader-klassen til Olaf Willums på Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo. Senere fikk han atelierplass hos Betsy Gude Schirmer på Bygdøy.
Kløvstien
Før bilveien Trollstigvegen åpnet i 1936 var Kløvstien en viktig ferdselsveg mellom Romsdal og Sunnmøre. I mange hundre år var handelsmarkedet Romsdalsmartnan på Devold svært viktig for handel og samkvem i dette området. Tilgangen over fjellet mellom Romsdal og Sunnmøre som Kløvstien ga var viktig for bøndene som handlet med hester og kyr på markedet.
Hannes Derlick
Liv og virke
På skolen treffer han Edith Tidemand Ruud, elev ved interiørlinjen. De gifter seg i 1933 og året etter blir Leikny Derlick født.
Hannes Derlick kommer fort inn i det norske kunstmiljøet. Han stiller ut hos Blomquist i Oslo og i Detroit på Detroit Institute of Arts sammen med blant andre Edvard Munch i 1932 og han deltar fire år på rad på Statens Høstutstilling. Rolf Stenersen kjøper flere av hans arbeider. Derlick blir nær venn av Annemarta og Johan Borgen, og illustrerer Borgens Mumle Gåsegg-petiter i Dagbladet.
I 1937 søker han om å bli løst fra sitt Tyske statsborgerskap, men dette blir avslått etter protest fra den tyske ambassade.
I 1940 meldte han seg som frivillig på norsk side i krigen mot tyskerne i tropp 7 under infanteriregiment nr 6. Troppen ble oppløst på Tonsåsen ved Fagernes. Hannes unngikk å bli tatt, men gikk så i frykt for at tyskerne skulle oppdage hva han hadde vært med på. Han fikk så råd av en innflytelsesrik tysk venn om at han måtte melde seg på den tyske ambassaden. Han fikk ukentlig meldeplikt på Victoria Terrasse. I 1942 ble han sendt til Tyskland for å bli soldat, og ble stasjonert på Østfronten ved Krim. Han overlevde krigen og mot slutten endte han som krigsfange i en amerikansk leir i Andernach.
Morgantown (Vest-Virginia)
Morgantown er en by og et fylkessete i Monongalia County, Vest-Virginia, USA.
Byen ble grunnlagt i 1772 og regnes som en universitetsby, spesielt fordi West Virginia University ligger i denne byen. innbyggertallet er 29 361 i 2007.
Hannes Derlick
Liv og virke
Et år etter krigen ønsket en av hans medsoldater i infanteriregiment 6, Haakon Dahl, at han skulle få deltakermedalje Post Mortem. Dahl trodde at Hannes var død på dette tidspunktet, og søkte på hans vegne. Søknaden ble avslått fordi Hannes var tysk statsborger. Dahl synes dette var svært urimelig, og endte opp med å gi fra seg sin egen medalje flere år etter. Denne medaljen er nå i Derlick-familiens eie.
Etter krigen var han først bosatt i Sverige, men i 1954 flyttet han til Tyskland der han blant annet arbeidet som kunstpedagog, sport- og ridelærer, før han kom tilbake til Norge i 1970. Han var mest kjent som billedhugger, maler og grafiker. Hannes Derlick døde i 1990 og ligger begravet i Enebakk. Han er kjøpt inn av forskjellige offentlige etater, blant annet Nasjonalmuseet i Norge som har kjøpt tre bilder.
Utdannelse
Kunstakademiet i Berlin under prof. von Gozen antagelig i slutten av 1920-årene; senere elev av Betzy Gude Schirmer, Oslo.
Clyde Tombaugh
Clyde William Tombaugh (født 4. februar 1906, død 17. januar 1997) var en amerikansk astronom som 18. februar 1930 oppdaget den tidligere planeten Pluto, som etter 24. august 2006 er klassifisert som en dvergplanet. Selv om han er best kjent for å oppdage Pluto, det første objektet oppdaget i det som senere skulle bli identifisert som Kuiperbeltet, oppdaget han også mange asteroider. Han drev også seriøs vitenskapelig forskning av uidentifiserte flygende objekter.
Lawangia
Lawangia er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Beskrivelse
En middelsstor, metallisk grønnlig gullbasse, dekkvingene har noen hvite flekker. Hver dekkvinge har en opphøyd lengdekjøl som går i en bue, og sømmen er trukket ut til en spiss bakerst.
Utbredelse
Arten er beskrevet fra Java.
Artjom Zub
Artyom Zub (født 3. oktober 1995) er en russisk ishockeyspiller.
Harun Tekin
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Den norske filmfestivalen
Den norske filmfestivalen, ofte kalt Filmfestivalen i Haugesund, er en årlig filmfestival i Haugesund i Rogaland. Festivalen ble første gang arrangert i Drøbak i 1973. Den ble arrangert i ulike byer inntil den fikk fast sted i Haugesund i 1987. Den norske filmprisen Amandaprisen er blitt delt ut under festivalen siden prisen ble etablert i 1985. Siden 2015 har festivalen samarbeidet med Haugesund sentrum om Haugesund Walk of Fame, også kalt Amanda-steinene, hvor to skuespillere hedres hvert år med hver sin granittsten i Haraldsgata. Festivalen arrangeres av Den norske filmfestivalen AS som eies av bransjeorganisasjonen Film & Kino (tidligere Kommunale Kinematografers Landsforbund, 60 % av aksjene), Haugesund kommune (20 %) og Rogaland fylkeskommune (20 %).
Gauja
Gauja (estisk: Koiva jõgi, livisk: Koiva, tysk: Livländische Aa) er en av de lengste elvene i Latvia med en lengde på 452 kilometer og med et nedbørfelt på 9 080 km². Elvens kilde ligger i åsene sørvest for Cēsis. Den renner først østover og nordover og danner grense mot Estland i 18 km. Sør for Valga og Valka snur den vestover mot Valmiera, og fortsetter sørvestover nær Cēsis og Sigulda. Gauja munner ut i Østersjøen nær Riga.
I Cesis og Riga fylke har Gauja gravet ut den dypeste elvedalen i Latvia med bredder opptil 90 meter høye. Denne delen av Gauja har mange flotte naturområder og ble erklært en nasjonalpark i 1973.
Langs elvedalen bodde i tidligere tider livonere, et finsk-ugrisk folkeslag som ikke lenger eksisterer. Det har vært drevet mye tømmerhogst og -fløting langs vassdraget, helt ned til Riga. En smalsporet jernbane langs elva var ikke i stand til å møte transportbehovet, slik at tømmerfløtingen bestod helt inn i moderne tid. Vassdraget er viktig for kanoturister og er kjent for et bølgete, skogdekt landskap med farbare elver og sandsteins-banker langs breddene.
Den estiske maleren Juhan Püttsepp (1898–1975) malte kjente landskaps- og kulturmalerier fra Koiva-vassdraget langs grensetrakten, og langs sideelva Mustjõgi som renner inn i Gauja ved grensen sørøst for Valga.
Lauritz Øyen
Lauritz Andreas Øyen (1873–1938) var en norsk jernbanemann og kommunepolitiker. Han var Levanger bys ordfører i 1933. Han representerte Frisinnede Folkeparti.
Eamon O’Kane
Eamon O'Kane (født 10. september 1974 i Irland) er en irsk billedkunstner. O´Kane er utdannet ved University of Ulster, Belfast (1998). Han er professor ved Kunst- og designhøgskolen i Bergen. Han har hatt mange utstillinger i Norge og i utlandet. I 2017 hadde han en utstilling på Butler Gallery, Kilkenny Castle, Kilkenny, Irland. Hans utstilling på LNM i 2017 var kalt «In an Ideal World».
Lauritz Øyen
Øyen ble ansatt i NSB som 18-åring og ble telegrafist, kontorist, fullmektig og understasjonsmester ved Trondheim sentralstasjon. Han var stasjonsmester ved Meråker stasjon på Meråkerbanen fra 1913 til 1921 og ved Levanger stasjon på Nordlandsbanen fra 1921 til han gikk for aldersgrensen i 1935.
Eamon O’Kane
O'Kane er medlem av Norske billedkunstnere og Landsforeningen Norske Malere. Han er bosatt i Bergen og Danmark.
Lauritz Øyen
Øyen satt i Levanger bystyre i tre perioder og i formannskapet i to perioder. Han var valgt for Frisinnede Folkeparti, dels på fellesliste med Høyre. Han var ordfører i 1933 og varaordfører i flere år.
Han flyttet tilbake til Trondheim etter å ha gått av med pensjon.
Manhattan College
Manhattan College er et katolsk liberal kunstcollege i New York. Til tross for navnet ligger ikke skolen lenger i Manhattan, men i Riverdale.
Manhattan tilbyr studier innen kunst, næringsvirksomhet, utdannelse, ingeniørvitenskap og vitenskap.
Kronecker
Kronecker har flere betydninger:
Navn:
Annet:
Hilton of Cadboll Stone
Hilton of Cadboll Stone er en piktisk stein (klasse II) som ble avdekket ved den skotske landsbyen Hilton of Cadboll på halvøya Tarbat i Easter Ross i 1811.
Reginald Crummack
Reginald William «Rex» Crummack (født 16. februar 1887 død 25. oktober 1966) var en britisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Hilton of Cadboll Stone
Steinen eller bautaen er en av de mest praktfulle av piktiske steinene. På den siden som er vendt mot sjøen er det et kristent kors og på motsatt side er det verdslige inskripsjoner. De siste er utskårete eller graverte, piktiske symboler i form som månesigd, V-stav og dobbeldisk og Z-stav : en jaktscene som inkluderer en kvinne som bærer en vid, halvveis ringformet brystnål og rir på hest i en sidesal.
Termisk solkraft
Termisk solkraft (engelsk: Concentrated solar power, CSP) er ett solenergisystem som bruker linser eller speil for å konsentrere sollyset på ett stort område, eller termisk solenergi på en liten overflate. Elektrisk energi produseres når det konsentrerte lyset omvandles til varme som driver en varmekraftmaskin (oftest en dampturbin) som er tilkoplet til en elektrisk generator.
Hilton of Cadboll Stone
Steinen var tidligere i nærheten av et kapell rett nord for landsbyen. Da steinen ble gjenfunnet var siden med korset allerede blitt mishandlet. Korset var blitt skrapet av for å gi plass til en gravstein. Et grovt innskåret våpenskjold med inskripsjonen Alexander Duff og hans tre hustruer er datert 1676, men deretter funnet for tung til å bli transport til Fearn Abbey noen km unna, og lagt igjen. Etter at den ble gjenoppdaget på nytt på 1800-tallet ble den etterlatt i skur inntil den på 1860-tallet ble fjernet av familien Macleod av Cadboll som reiste den ved vegen til Invergordon Castle.
Reginald Crummack
Crummack ble olympisk mester i landhockey under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det britiske laget som vant landhockeyturneringen. Fire lag deltok i turnering og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Storbritannia vant foran Danmark og Belgia. Det britiske laget vant over Danmark med 5-1 og Belgia med 12-1 og siste kampen mot Frankrike vant de på walk over. Turneringen ble spilt i perioden 1. til 5. september 1920.
Hilton of Cadboll Stone
Der forble steinen inntil 1921 da det ble donert til British Museum. At steinen ble flyttet ut av Skottland førte til oppstyr hos skottene og allerede det samme året ble den levert tilbake. Den ble deretter oppbevart i Skottlands Nasjonalmuseum i Edinburgh hvor den fortsatt er. En kopi er blitt formgitt og utskåret av Barry Grove og deretter reist på det opprinnelige funnstedet.
Ernst Bryne Marstrander
Ernst Bryne Marstrander (født 13. november 1908 i Harstad, død 4. januar 1943) var en norsk marineoffiser (kapteinløytnant).
Marstrander hadde gått Sjøkrigsskolen og Statens gymnastikkskole, da han tok admiralstabsutdannelse. Seinere fikk han ytterligere marineutdannelse i Sverige. Under krigshandlingene i Norge i 1940 tjenestegjorde han først ved Sjøforsvarsjefens staben i 2. Sjøforsvarsdistrikt (som strakte seg fra Jærens rev til Nordland fylke ) i Bergen, seinere ved Sjøforsvarets overkommando i Tromsø. Han fulgte med kongen og regjeringa på krysseren «Devonshire» til London.
Han hadde så tjeneste på Island, før han ble tilknytta Forsvarets overkommando i London. Han deltok på en ekspedisjon til Norge med «Bodø», men omkom da skipet på tilbaketuren traff ei mine. I juni 1943 ble kapteinløytnant Marstrander post mortem tildelt Krigskorset for planlegging, deltakelse og ledelse av operasjonen med hvalbåten «Bodø».
Balkeby
Balkeby var en trehusforstad fra 1860-årene, beliggende nordøst for Bogstadveien i dagens strøk Majorstuen og Hegdehaugen. Den brant i 1879. I dag er Balkeby et kvartal sørvest for Bogstadveien, bygget i 1938.
Ernst Bryne Marstrander
Utmerkelse
Marstrander var høyt dekorert: I tillegg til Krigskorset med sverd, ble han tildelt Krigsmedaljen, Deltagermedaljen, Haakon VIIs 70-årsmedalje og ''Order of the British Empire.
Silas Henriksen
Silas Kjølmoen Henriksen (født 18. april 1985 i Arendal) er en norsk ballettdanser ved Nederlands Dans Theater, en av verdens fremste ballettkompanier.
Allerede som seksåring begynte han å danse ved Arendal Ballett Center, og som tiåring ble han kommentert i Agderposten som et «komplett ballettalent». Han gikk på ballettlinja på Fagerborg videregående skole, og videre som ballettdanser ved Kunsthøgskolen i Oslo. Han var aspirant ved Nasjonalballetten 2007-2008, og ble så medlem der høsten 2008. Han har blant annet medvirket i ballettoppsetningene av Romeo og Julie, En sporvogn til Begjær, Worlds Beyond, Shoot the moon og Nøtteknekkeren.
Stipendier og priser
Henriksen fikk Thorleif Dahl-stipendet på 15 000 kroner i 2005, etter en audition ved Nasjonalballetten.
11. august 2010 mottok han et av Norges største kulturstipender, Tom Wilhelmsens Opera- og Ballettpris. Stipendet er på 500 000 norske kroner. I begrunnelsen til juryen ble det blant annet sagt:
Termisk solkraft
Termisk solkraft bør ikke forveksles med solceller. Konsentrering av sollyset til solceller, på lignende måte som termisk solkraft, kalles CPV (concentrated photovoltaics).
Balkeby
Gamle Balkeby
Maleren Peder Balke (1804–1887) anla Balkeby som en forstad av trehus ment for arbeidere. Han hadde i 1856 kjøpt løkken Karlstad / Carlstad under Nedre Blindern gård, og utparsellerte mellom 1858 og 1876 rundt 50 tomter på området. Han ga løkken navnet «Kunstnerlund». Forstaden var avgrenset av Bogstadveien, Schultz' gate, Hammerstads gate, Industrigata, Schønings gate og Vibes gate, og lå kort utenfor bygrensen av 1859 og dermed byens murtvang. Tomtekjøperne fikk låne penger av Balke på obligasjon med fem prosent rente, og bygget selv. I 1865 bodde det 300 mennesker i Balkeby, i 1878 da området ble innlemmet i byen Kristiania var det 60 bygninger og om lag 1100 mennesker her. Balkeby var fortsatt omgitt av ubebyggede løkker, og i 1875 var det i forstaden mer enn 40 kuer, nesten like mange svin og knapt 30 hester på Balkeby.
Termisk solkraft
Termisk solkraft fungerer best i skyfrie miljøer, ettersom den produserte energien synker mer ved skygge enn ved bruk av enkle solceller. Termisk solkraft kan derimot ofte fortsette å produsere energi en stund etter sollyset har opphørttakket være innebygget termisk kapasitet.
Balkeby
Gamle Balkeby
Befolkningen var familier som var relativt godt stilt blant arbeidere. Etter hvert tok de inn losjerende, slik at befolkningen økte. Balkeby ga mulighet til å bygge egen bolig i rimelig avstand fra byen, særlig etter at hestesporvogn kom til Sporveisgata i 1875. I 1876 var 13% av yrkesaktive menn i Balkeby svensker. Den velforeningen Balke organiserte i forstaden regnes som en av de første velforeninger i byen. Balke satte opp strenge regler for bebyggelsen, blant annet brede gater for å forebygge brann.
Termisk solkraft
Nåværende teknikk
Termisk solkraft brukes for å produsere fornybar varme eller elektrisk energi (kalt termoelektrisk solenergi, oftest produsert med damp). System med termisk solkraft bruker optiske linser eller speil og ett system som følger solen og konsentrerer sollyset fra ett stort til ett lite område. Det konsentrerte lyset brukes siden som varmekilde for ett termoelektriskt kraftverk.
Balkeby
Gamle Balkeby
Den 13. juni 1879 brant 42 av husene i Balkeby til grunnen. Brannen var siste gang det frivillige brannvern ble mobilisert med brannskudd fra festningen. De leiegårdene som siden ble bebyggelsen som ble oppført på branntomtene hadde ikke det særpreg Balkeby hadde hatt. Industrigaten 49, revet en gang etter 1988, var bygget allerede i 1881. Balkeslottet ble revet først i 1932.
Termisk solkraft
Nåværende teknikk
Det finnes fire vanlige teknikker for å konsentrere lyset, flate parabolskjermer eller «paraboltrau», paraboler, fresnelformede reflektorer og soltorn med absorbator. Hver av disse kan skape høye temperaturer og en motsvarende høy termodynamisk effektivitet, men effektiviteten varierer etter måten de følger og fokuserer sollyset. Takket være nye innovasjoner i teknologien blir termisk solkraft stadig mer kostnadseffektiv.
Dyplenking
Dyplenking på World Wide Web er å sette opp en lenke som peker til en spesiell side, bilde eller en annen nettside istedenfor nettsidens hovedside. Slike lenker kan kalles for dype lenker. Det regnes alminnelig som god nettskikk og brukervennlighet å lenke direkte til en enkeltside. Begrepet dyplenke stammer fra 1990-tallet da enkelte nettredaktører av kommersielle grunner forsøkte å hindre eksterne nettsteder lenke til andre sider enn forsiden.
Kritikk
Mange kritikere hevder at slike nettsider bare vil etablere en politikk som vil «lisensiere» slike ting som lenker til høyeste tilbyder. De argumenterer med at lenker er en fundamental del av den «brukervennlige» nettsurfingen, og at begrepet dyplenkin' er unødvendig, og at dyplenking er ikke noe annet enn hyperlenking.
Selv de som ikke finner feil med å benytte dyplenking tolererer sjelden innramming (embedding) av andre nettsteders innhold, der man benytter medieinnhold fra andre sider inne på ens egen nettside. Det forårsaker for eksempel at nettleseren henter bildet direkte fra originale nettserveren, ved bruk av skaperens nettverksbåndbredde uten noen fordel for dem, og ofte i strid med verkeiers intensjoner.
Rettsavgjørelser
Antagelig er den tidligste saken som omhandler dyplenking-temaet den skotske 1996-saken Shetland Times vs Shetland News hvor Times beskyldte News for å hente inn historier fra Times' nettside som sine egne.
I begynnelsen av 2006 i en sak mellom søkemotoren Bixee.com og arbeidsformidlingsnettsiden Naukri.com, forbød Delhi High Court i India Bixee.com fra å dyplenke Naukri.com.
I desember 2006 bestemte en domstol i Texas at det å lenke til videoinnhold fra en motocross-nettside til videoer på en Texas-baser motocross-videoproduksjonsnettside ikke kunne betraktes som fair use. Retten ga deretter en injunction. WestLaw-siteringen for denne saken som er 2006 WL 745161 er ikke fritt tilgjengelig.
I en dom fra februar 2006 bestemte den danske maritime og kommersielle rett i København at systematisk nettsøk, indeksering og dyplenking av portalnettsiden ofir.dk av eiendomsnettsiden Home.dk ikke var i konflikt med dansk lov eller EUs databsedirektiv.
Retten stadfestet til og med at søkemotorer er ønsket for å få en fungernde Internett i dag. Og når man publiserer informasjon på Internett, må man anta og akseptere at søkemotorer dyplenker til individuelle nettsider til ens nettsted.
I Norge har FINN Eiendom gått til sak mot eiendomsmeglerselskapet Notar fordi de dyplenket fra sin egen portal direkte inn i FINNs database. Dette sier dommen som frikjente Notar på alle punkt og idømte saksøker FINN alle omkostninger: «Retten ønsker å påpeke at all den tid FINN har valgt å publisere sin database på Internett har det allerede skjedd en lovlig tilgjengeliggjøring for allmennheten. Det må dermed også presumeres at FINN for sin database har akseptert normal bruk av Internett som medium. Bruk av hyperlenker er en av de mest grunnleggende og mest benyttede funksjoner ved Internett, [...] Det er ikke slik at Notar utnytter FINNs database utover det som må sies å være normalt. [...] Ifølge saksøktes undersøkelser er det for eksempel nærmere 75 000 linker som peker mot FINNs sider. Disse pekerne må som utgangspunkt karakteriseres som positive for FINN, all den tid de genererer økt trafikk hos FINN.»
Gisle Hannemyr har skrevet følgende betrakning: «Blant juristene har bl.a. professorene Jon Bing og Ole-Andreas Rognstad (2005) tatt til orde for at hyperlenking er å forstå som «tilgjengeliggjøring» i opphavsrettslig forstand. Rognstad argumenterer samtidig med at opphavsmannen i mange tilfeller må anses å ha gitt et stilltiende samtykke til at det lenkes til innholdet, så lenge dette skjer på en måte som er lojal mot opphavspersonens interesser.
Opt out
Nettsideeiere som ønsker å hindre søkemotorer fra å dyplenke kan benytte den eksisternde Robots Exclusion Standard ( file) for å spesifisere deres ønske eller ellers hvordan innholdet skal indekseres. Noen føler at innholdseiere som ikke angir en -fil implisitt sier at de godtar dyplenking enten av søkemotorer eller andre som vil lenke til deres innhold. Andre tror at innholdseiere er uoppmerksomme på Robots Exclusion Standard eller ikke bruker robots.txt for andre grunner. Dyplenking praktiseres også utenfor søkemotorsammenhengen, så noen deltagere i debatten spør om relevansen til Robots Exclusion Standard rundt kontroversene rundt dyplenking. Robots Exclusion Standard er ikke en standard som programmeringsmessig implementerer politikken, dermed er det opp til søkemotorer og andre å følge de settingene som er satt.
Balkeby
Gamle Balkeby
Balkeby var også et strøksnavn så sent som 1917 og dekket deler av dagens strøk Majorstuen og (i sydøst) Hegdehaugen, en gang senere på 1900-tallet har navnet gått ut av bruk og strøkstatusen ble borte.
Boligkvartalet fra 1938
Dagens Balkeby er et kvartal med 182 aksjeleiligheter, bygget av OBOS i 1938, og ligger mellom gatene Industrigata, Dunkers gate, Holmboes gate og Majorstuveien, på det som på 1800-tallet var skomakermester Eriksens løkke, mindre enn hundre meter sørvest for det opprinnelige Balkeby.
Provincia de Antártica Chilena
Antártica Chilena er en provins i den chilenske regionen Magallanes y de la Antártica Chilena. Provinshovedstaden er Puerto Williams. Provinsen dekker et areal på 1 265 853.7 km², og har 2 201 innbyggere (2017).
Christiania Ballklubb
Christiania Ballklubb (stiftet 2017) er et fotballag fra Oslo. Klubbens mål er å integrere barn, ungdom og voksne inn i samfunnet.
Armstrong Atlantic State University
Armstrong Atlantic State University   er et delstatseid universitet i Savannah i delstaten Georgia, USA. Det ble opprettet i 1935.
Provincia de Antártica Chilena
Kommuner i provinsen Antártica Chilena
Provinsen består av to kommuner:
Armstrong Atlantic State University
Ved universitetet var det 6 728 studenter og 372 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 3 074 for studenter bosatt i delstaten Georgia. Studiene gis opp til mastergradsnivå.
Sepsis
Sepsis (fra gresk Σῆψις; forråtnelse), også kalt blodforgiftning, er en alvorlig tilstand som kan følge ulike former for infeksjoner, og som normalt er livstruende uten behandling. Sepsis er en betennelsestilstand i blodet og flere av kroppens organer, som medfører alvorlige komplikasjoner. Dersom forgiftningen ikke blir identifisert og behandlet raskt, kan den føre til alvorlig sykdom og til slutt død. Sepsis vil normalt behandles med væsketerapi, oksygentilskudd eller antibiotika rett i blodet. Pasienter som mottar behandling vil normalt overleve og bli friske uten varige men.
Andrej Zubarev
Andrej Zubarev (russisk: Андрей Сергеевич Зубарев, født 3. mars 1987 i Ufa) er en russisk ishockeyspiller.
Kerstin Andersson
Kerstin Gudrun Andersson (født Olsson, senere Wigrup) (1924–2009) var en svensk politiker.
Hun var medlem av Sveriges riksdag for Norra Älvsborg fra 1974 til 1985. Hun representerte Centerpartiet.
Andersson var lærer og underviste på mellomtrinnet ved Ströms skole i Lilla Edet kommune.
Hun ble født i Skåne. Hun giftet seg i 1951 med gårdbruker Gösta Andersson (1913–1999) på Torps gård i Hjärtum i Bohuslän. Sønnen Iwar Andersson (født 1961, gift Arnstad) var leder i Centerpartiets ungdomsförbund fra 1987 til 1990.
Wayne (navn)
Wayne er et engelsk mannsnavn.
Etymologi
Wayne er tatt fra et etternavn som betyr «vognmaker», avledet av gammelengelske wægn, «vogn».
Utbredelse
Wayne var et populært navn i USA fra 1930-årene til 1950-årene.
I England var Wayne et populært navn fra 1960-årene til 1980-årene.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
EM i luftvåpen 1995
EM i luftvåpen 1995 (europamesterskapet i skyting) ble arrangert i Vanda i Finland i 1995.
Sergej Andronov
Han representerte Olympiske utøvere fra Russland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han tok gull.
Panay (Capiz)
Panay (Bayan ng Panay) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Panay og tilhører provinsen Capiz. Folkemengden var på 46,114 innbyggere i 2015.
Panay var tidligere administrativ hovedstad for provinsen Capiz. Den ligger ved Pilarbukten.
Sognekirken Santa Monica er bygd blant annet med korallstein, og har (2019) den største katolske kirkeklokke i Asia.
Barangayer
Panay er inndelt i 42 barangayer.
Loricaria
se teksten
Loricaria er en gruppe harniskmaller. Loricaria var den første slekten av harniskmaller (Loricariidae) som ble beskrevet. Fylogenetiske forhold innen Loricaria og andre medlemmer av Loricariini er fortsatt usikre.
Physodera
Utseende
Middelsstore, noe brede og flate, blanke, gjerne metallisk skinnende løpebiller. Hodet er middelsstort med nokså store, framstrakte kjever og rundet utstående fasettøyne. Pronotum er sekskantet, bredere enn langt, med bredt avsatte sidekanter, mye smalere enn dekkvingene. Disse er litt rundede, svært blanke, med fine, regelmessige punktrader, på sidene litt "bulkete".
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Sulawesi i øst.
Toxospathius
Toxospathius er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
Denne gruppen er utbredt i Tibet, Kina og Mongolia.
Sava Ranđelović
Sava Ranđelović (født 17. juli 1993) er en serbisk vannpolospiller.
Han representerte Serbia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull i herrenes turnering.
Spellemannprisen 1979
Spellemannprisen 1979 var den åttende utgaven av Spellemannprisen og ble delt ut lørdag 9. februar 1980 i Chateau Neuf i Oslo. Den 90-år gamle komponisten og valsekongen Reidar Thommessen ble tildelt juryens hederspris. Dette året ble det for første og eneste gang delt ut priser i klassene kor-plate og scenemusikk-plate. Klassene pop og rock tilbake igjen, den siste under navnet jazz-rock. Det ble ikke delt ut noen pris for beste barneplate. Arve Tellefsen var programleder under utdelingen.
Juryen bestod av, Martin Lohne, Bernt Anker Steen, Øyvind Thorsen og Magni Wentzel og med Yngvar Holm som jurysekretær.
Øvrige nominerte
Pop-plate:
Jazz-rock plate:
Gammeldans/folkemusikk:
Jazzplate:
Seriøs plate:
Viseplate:
Åpen klasse:
Alleucosma
Alleucosma er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Beskrivelse
Middelsstore, gjerne litt matt grønnlige gullbasser.
Levevis
De voksne finnes gjerne på blomster der de eter pollen.
Utbredelse
Slekten er utbredt i tropisk Afrika.
Agatunnelen
Agatunnelen er en veitunnel i Ullensvang kommune i Vestland fylke. Den er 607 meter lang og utgjør en del av fylkesvei 550 ca. 30 km nord for Odda. Den ble åpnet i juni 2006. Tunnelen ble bygget for å få trafikken vekk fra Agatunet.
Tingvoll kirke
Tingvoll kirke er en langkirke på Tingvoll på Nordmøre. Kirken står tett ved prestegårdstunet ved Tingvollvågen.
Den er en romansk stenkirke som ble bygget rundt 1180. Byggearbeidet kan ha vært innledet rundt 1170. Det nåværende interiøret stammer i hovedsak fra 1600-tallet. Det er en av de best bevarte middelalderkirkene i Norge. Bygningen er særpreget med svært høye og tykke murvegger med plass til et gangsystem. Korbuen er også uvanlig høy og har preg av gotikk. Kirken blir noen ganger omtalt som «Nordmørsdomen». Den er en del av Den norske kirke og er prostikirke i Indre Nordmøre prosti i Møre bispedømme. Bygningen er fredet.
Bakgrunn
I middelalderen ble det reist 10 steinkirker i Møre og Romsdal, av disse er Edøy og Tingvoll kirker på Nordmøre. Tidligere omfattet Nordmøre også ytre del av Sør-Trøndelag der det ble reist fire steinkirker (Dolm, Veklem, Austrått og Rein). Det er usikkert hvorfor en så stor kirke ble bygget akkurat på Tingvoll. Navnet tyder på at det var tingsted. Ellers er det ingen spor som gir holdepunkt for at Tingvoll var et sentralt sted på Nordmøre. I middelalderen var den trolig fylkeskirke for Nordmøre og ble reist på et gammelt tingsted. Det er ukjent hvem kirken var viet til. Prestegårdens bygninger er fra omkring 1730.
Johan Meyer antok at det først har stått en stavkirke på stedet og at steinkirken ble reist etter at stavkirken brant under borgerkrigene på 1100-tallet. Kirkestedet ble omtalt i 1357 (Þingualla kirkiu) og presten i 1333 (sira Einare a Þingwelli). Den er ikke eksplisitt omtalt som fylkeskirke i middelalderen. Gerhard Schøning antok i 1773 at den var fylkeskirke. Den var hovedkirke iallfall fra 1443 og omtales som hovedkirke i 1589 med anneks på Frei og Øre. Tingvoll gård ga navn til skipreidet fra 1432. Det er usikkert om Tingvoll var prestegård i middelalderen, men fra 1520 tyder kildene på at Tingvoll var embetsgård for presten.
Ved det store kirkesalget 1721–1723 var Tingvoll kirke en av de få som ikke ble solgt. Ifølge Sigurd Fjær ble Tingvoll kirke i likhet med andre kirker solgt i 1723. Amtmann Erich Must kjøpte ifølge Fjær Tingvoll kirke på vegne av allmuen i Tingvoll (i alt 164 partseiere). Kommunen kjøpte kirken i 1860.
Bygningen
Grunnplanet er enkelt med rektangulært skip og kvadratisk kor. Utvendig er skipet 22 meter langt og 13,5 meter bredt, mens koret er 10 ganger 10 meter utvendig. Skipet innvendig er 17,6 meter langt og 9,2 meter bredt. Koret er 7,5 meter langt og 6,7 meter bredt. Skilleveggen mellom kor og skip er 1,4 meter tykk. Grunnplanet har samme dimensjoner som Veøy gamle kirke. Dønnes kirke på Helgeland er mye mindre men minner ifølge Meyer så mye om Tingvoll kirke at det kan ha vært samme byggmester. Værnes og Mære kirker har større grunnflate, men bare Trondenes kirke har høyere murvegger. Skipets vegger er 9 meter, mens korets er 7 meter høye. Tingvoll kirke har en takvinkel nær 60 grader og er som kirkene i Trøndelag mer høyreiste enn middelalderkirken på Østlandet der største takvinkel er 52 grader. Det tønnehvelvede taket over koret ble trolig satt inn i senmiddelalderen.
Hjørner og åpninger har kvadersteiner av tilhugget marmor slik det var vanlig på Nordvestlandet. Det er portaler i skipets vegger mot sør og nord rett over for hverandre, disse veggene har også to vinduer hver. Vestfronten har tre avlange vinduer og ett rundt vindu i toppen av gavlen. Koret har vinduer mot nord og sør, og seks vinduer mot øst i endeveggen. Det er uvanlig mange vinduer for en middelalderkirke. Trekløverbuene i vestgavlen er inspirert av Nidarosdomen. De øvrige åpningene ut har rundbuer, mens korbuen er spiss som i gotikk. Sigurd Fjær antyder at korbuen er tilføyd eller endret etter at kirken var reist. Det er usikkert om glassmaleriene skriver seg fra middelalderen. Taket var opprinnelig kledd med takspon som er korte, rektangulære trestykker brukt omtrent som takstein. I 1647 gikk det med 18 tynner tjære til "bekbræding" av taket. I 1708 fikk kirken røde takpanner (som lett blåste av) og i 1906 ble den tekket med skiferheller som ikke blåser så lett av. Takflaten er på i alt 748 m2.
Takstolen var åpen slik det var vanlig. Takstolen ble trolig skiftet ut i 1708 og takrytteren er trolig fra samme tid. Meyer beskrev i 1910 et flatt loft som var tenkt skiftet ut i forbindelse med restaurering. Takkonstruksjonen er komplisert med saksestoler. Korbuens hvelving er spiss og er 11 meter over gulvet. Murene er oppført av bruddstein med marmorkvadre. Veggene er laget som kistemurer og mellomrommet er brukt til ganger, trapper og rom. Vestgavlen er så gjennomskåret av slik passasjer at veggen er trekkfull og på Meyers tid var den bordkledd for å holde trekken ute. Meyer antok at veggene innvendig ble pusset med kalk i middelalderen og at den hvite pussen har blitt dekorert med flerfargede bilder eller tekst. Vestfronten er mest utsatt for vær og vind, og kalkpussen ble stadig vasket bort og vestveggen ble derfor bordkledd. Det er usikkert når vestveggen ble bordkledd. I 1689 heter det at halv bordkledningen blåste ned, også vinduene mot vest var tildekket av bord på den tiden.
Kirken minner om en festning med 2 meter tykke murer med ganger og trapper i hulrom i de tykke veggene. Meyer mente at kirken var bygget for å kunne brukes som festning. Adgangen til hulrom i veggene var tildels gjenmurt på Meyers tid og Meyer siterte Gerhard Schønings beskrivelse av utformingen av antatte vaktposter. Bygget har romanske buer over dører og vinduer, også noen kløverbuer, mens korbuen har spiss bue. Ved siden av Dønnes kirke er Tingvoll kirke den eneste kirke på landet delvis bygget som festning med gangsystem i de tykke veggene. Ifølge Øystein Ekroll er det ikke grunnlag for å hevde at gangsystemet hadde militært formål. Tingvoll kirke er eneste kirke i Norden med et slikt gangsystem som også kan ha hatt liturgisk formål. Gangsystemet har gjort det mulig å synge og messe fra ulike steder rundt kirkerommet, og det var mulig å bevege seg rundt hele kirken inne i veggene. Blant annet var det oppgang inne i korets murvegg til et galleri på toppen av et lektorium i korbuen. Fra dette lektoriet var det mulig å gå rundt hele skipet og koret på nivå med vinduene. Lektoriemuren ble revet i 1878 og åpningen i denne muren brukes nå som kirkegårdsport.
Korbuen er uvanlig høy (11 meter). Det katolske interiøret ble skiftet ut på 1600-tallet, og kirken fikk våpenhus, sakristi («skrifthus») og prekestol. Det er usikkert hvilket årstall sakristiet kom opp. Våpenhuset ble satt opp foran sydportalen, trolig på 1600-tallet. Våpenhuset var laget av laftet tømmer og kledd utvendig med bord, innvendig var stokkene malt med ranker og senere dekket med leirpuss. Våpenhuset og sakristiet ble gjenoppbygget etter rasering av uvær i 1689. Ved kirken var det egen kirkebod eller tiendestabbur.
Gangsystemet kan ha vært inspirert av tverrskipet i Nidarosdomen som var under oppføring omkring 1170.
Interiør
Kirken er enkelt utsmykket med håndverk av høy kvalitet. Etter reformasjonen ble mange dekorasjoner fjernet eller tildekket. I 1660 bekostet sogneprest Hans Tausan altertavle, den gamle ble gitt til Løken kirke i Sunndal (Løken kirke ble ødelagt av snøskred i 1685 ). I 1682 sørget Tausan for å sette opp et galleri i renessansestil og med fremstilling av apostlene på vestre vegg. Tre av de tolv feltene kom bort da galleri på nordveggen ble satt opp i 1841. Prekestolen av nederlandsk opphav ble satt opp i 1658. Prekestolen er fint håndverk i eik og datert 1632. Etter reformasjonen (på 1600-tallet) ble det lagt en flat himling som skjulte takstolene. En stoldør er datert 1613 og en lysekrone i messing er datert 1624. Et malt epitaf på nordre korveggen er datert 1647 og viser Erick Pedersen som trolig var kirkeverje. Kalk og disk av sølv som ble registrert på inventarlisten i 1646 er fortsatt i bruk. Et epitaf over presten Tausan henger på nordveggen. Flere deler av interiøret ble utbedret i siste halvdel av 1600-tallet. Den eldste kirkeklokken er fra 1702. Fjær antar kirken opprinnelig ikke hadde tårn og at klokkene hang i de runde vinduet i vestgavlen. Det er trapper i muren opp til dette runde vinduet. I 1649 fantes et klokketårn (takrytter) som var i dårlig stand og en takrytter ble montert året etter på en litt annet sted enn det forrige. Tårnet blåste i desember 1689 ned slik at klokkene falt ned på himlingen. Et improvisert tårn sto til 1708 da en ny takrytter ble satt opp, og den holdt seg til 1787 da dagens takrytter ble reist.
Bygget ble restaurert på slutten av 1300-tallet eller tidlig på 1400-tallet tross nedgangstiden etter svartedauden. Kirken fikk da trehvelving i taket over koret og kalkmalerier. Steinalteret i koret har relikvierom og er trolig opprinnelig. Kirken fikk ovner til oppvarming i 1896.
Runeteksten
På korveggen er det runer hugget inn i marmoren blant annet med teksten: «Jeg hette Gunnar og gjorde dette hus». I veggen i koret over steinalteret er det innmurt en marmorkvader (1 meter lang, 0,5 meter høy) med store og lett leselige runer. Meyer antok at «Gunnar» i teksten var kirkens byggherre og en lokal høvding snarere enn byggmesteren: Innskriften er trolig fra slutten av 1100-tallet eller omkring 1200. Audun Dybdahl har lansert hypotesen at «Gunnar» var Gunnar Grjonbak, lagmann i Frostating til 1188.
Restaurering
I 2016 ble fasaden pusset opp. Riksantikvaren mente bedriften som utførte arbeidet hadde brukt vinkelsliper på en slik måte at overflaten på steinene ble endret og sporene etter de opprinnelig bygningsarbeiderne var borte. Saken endte i 2017 i retten.
Kirkegård
I tillegg til kirkegården ved kirken er det gravlunder ved Hanem og Torjulvågen.
Melis (album)
Melis er debutalbumet til den norske rockegruppen Postgirobygget og ble utgitt i 1996. Albumet er produsert av Ulf Risnes, mikset av Ulf Holand og spilt inn i Brygga Studio i Trondheim i mars 1996. Alle tekster er skrevet av Arne Hurlen, unntatt «Engel» som er skrevet av Børre Gjelsten og Arne Hurlen.
Låtene på denne platen er nyinnspilte versjoner av utvalgte låter fra demoalbumene Vennligst lukk døren og Rivd. Et begrenset antall eksemplarer av albumet har dessuten et ekstraspor med live-opptak av tre sanger som ikke angis på omslaget. Albumet lå totalt 70 uker på VG-lista i 1996, 1997 og 1998, hvor den hadde 2.-plass som beste plassering.
Trapani frie kommunale konsortium
Trapani frie kommunale konsortium (italiensk: Libero consorzio comunale di Trapani) erstattet 4. august 2015 provinsen Trapani på Sicilia i Italia.
Våsjø
Våsjø er et vann i Sannidal i Kragerø kommune i Telemark. Ved oppdemming går vannet bortimot i ett med Gjerdedalskilen i sør og Nordjordvatnet i nord. Hovedtilløpene er fra Kvennvatn (79 moh) til Gjerdedalskilen, og fra Langsjøen (59 moh) til Nordjordvatnet.
Aleksandr Barabanov
Han representerte Olympiske utøvere fra Russland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han tok gull.
EB
EB, Eb, eB og eb kan bety:
Provincia de Tierra del Fuego (Chile)
Kommuner i provinsen Tierra del Fuego
Provinsen består av tre kommuner:
Eivind Thon
Eivind Thon (født 28. mars 1889 i Grue, død 23. oktober 1976) var en norsk pressemann. Han var sjefredaktør i Norges Handels og Sjøfartstidende 1943–1961.
Belgische Werkliedenpartij
Belgische Werkliedenpartij, BWP, fransk: Parti Ouvrier Belge, POB, (norsk: Det belgiske arbeiderparti) var et belgisk sosialistisk parti etablert i 1885. Det besluttet sin egen oppløsning etter den tyske okkupasjonen i 1940. Det var i sin levetid landets første store sosialistiske parti, og ble i 1945 etterfulgt av Belgische Socialistische Partij, BSP.
Eivind Thon
Thon utgav blant annet bøkene Krig og penger (1942), Råvarene i verdenshandelen (2 bd., 1946–47), City i pundets gullalder (1946) og Gode og dårlige penger (1960).
Sepp Maier
Josef «Sepp» Maier (født 28. februar 1944 i Metten i Tyskland) er en tysk fotballmålvakt, han blir av mange ansett som å være en av tidenes beste målvakter. På grunn av den smidige spillestilen fikk han kallenavnet «Die Katze von Anzing», som på norsk betyr «Katten fra Anzing».
Han innledet karrieren i TSV Haar, men tilbragte mesteparten av tiden som proff i storklubben FC Bayern München.
Med Bayern vant han fire seriemesterskap, fire cupmesterskap, cupvinnercupen i 1967 og serievinnercupen tre ganger på rad i 1974, 1975 og 1976.
På spilte han 95 kamper, og vant VM i 1974 og EM i 1972.
Richard Ausen
Olaf Richard Ausen (født 1. juli 1862 i Levanger, død 10. januar 1949 samme sted) var en norsk forretningsmann og politiker (V) som fra 1918 til 1919 var Levanger bys ordfører.
Ausen var tilknyttet Levanger og Skogns Sparebank som tillitsmann og funksjonær i en mannsalder, som formann i direksjonen (styret) 1898–1905, bankkasserer 1905–1915 og administrerende direktør 1915–1934.
Ausen påtok seg en rekke offentlige verv. Han satt i Levanger bystyre som venstremann. Ausen var varaordfører da Halfdan Harnoll døde i mai 1918, og rykket opp til ordfører for resten av året. Han ble også valgt til ordfører for 1919.
Han bodde i Eklogården i Kirkegaten, hvor han «holdt et herskapelig hus med tjenerskap, produserte egne viner på eikefat, hadde dueslag og elsket å invitere byens borgerskap til fest». Han giftet seg i 1887 med Ragna Rønne, datter av handelsfullmektig Carl Rønne og Hanna Christine Gørrisen på Halsøen i Stjørdal.
Sakarias
Sakarias er et mannsnavn med hebraisk opprinnelse. Navnet brukes i Bibelen, men med den norske skrivemåten Sakarja.
Utbredelse
Zachary har vært et populært navn i USA siden 1980-årene.
Navnet er i dag mest utbredt i formene Zachary og Zakaria.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Kåre Høitomt
Kåre Høitomt (født 12. januar 1960) er tidligere konkurranseskytter fra Nordre Land.
Kåre Høitomt ble skytterprins på Landsskytterstevnet i Os utenfor Bergen i 1982 etter omskyting med den tredobbelte skytterkongen Bjørn Solberg. Høitomt lå på skive 1 i Kongelaget, med samme innledende poengsum som Jens Pettersen (skive 2) og Arne Strendo (skive 3). Strendo ble skytterkonge etter 99 poeng i Kongelaget. Pettersen falt av, mens Høitomt fikk 97 poeng. Omskytingen mot Solberg avgjorde han til sin fordel med 99 poeng mot Solbergs 97.
Kåre Høitomt ble også sammenlagtvinner av Norgescupen i skyting i 1982.
Høitomt vant Aftenpostens sølvfat til beste mesterskapsskytter under 20 år på Landsskytterstevnet i Oslo 1980.
Kåre Høitomt har blant annet jobbet i Våpensmia på Dokka med salg av utstyr og ammunisjon til norske skyttere og skiskyttere, samt vært involvert i en rekke andre forretningsforetak.