cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Partileder
I Norge blir de fleste partiledere valgt for enkeltperioder ved partienes landsmøter.
Taft
Taft er en kommune i provinsen Eastern Samar på Filippinene. Under folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 16 435 i 3 186 husstander.
Waitakere City
Waitakere City ligger i den vestlige delen av metropolen Auckland som er New Zealands tettest befolkede urbane område. Waitakere er landets femte største by, med en tilvekst på 2% i året. Flertallet av innbyggerne bor nær byens østlige grense ved Waitemata Harbour og nabobyen Auckland City.
De skogkledde åsene Waitakere Ranges dominerer byens vestlige horisont hvor de strekker seg fra de kuperte surfestrendene ved Tasmanhavet til en høyde på mer enn 400meter.
Byens navn kommer fra en maori høvding og ble opprinnelig gitt en landsby nær den nordlige grensen av den nåværende byen og senere til byen selv.
Administrativ struktur
Waitakere City ble skapt ved sammenslåingen av Waitemata City og kirkedømmene Henderson, New Lynn, og Glen Eden i en landsomfattende endring av lokale myndigheter i 1989.
Det valgte bystyret består av ordfører Bob Harvey og 14 representanter som opptrer på vegne av de fire bydelene. Hver bydel har også et valgt bydelsstyre som administrerer lokalt styre og stell.
Henderson Ward (bydel)
Denne urbane bydelen består av Henderson kirkdedømme og forstedene Glendene, Te Atatu South, og Te Atatu Peninsula (tidligere Te Atatu North). Innbyggertallet er 40,086 (2001). Bydelen ligger ca. 10 km vest for Auckland City sentrum.
Massey Ward (bydel)
Hovedsakelig et urbant område med enkelte gårder og landlige omgivelser i nord og vest. Bydelen inneholder forstedene Whenuapai, Hobsonville, West Harbour, Massey, Ranui, og Henderson North. Befolkningen er 51 369 (2001). Bydelen ligger nord for Henderson Ward langs Waitemata havnens nordlige strandlinje. Innenfor dens grenser ligger mange tidligere militærstasjoner.
New Lynn Ward (bydel)
Sentrert rundt de gamle kirkedømmene New Lynn og Glen Eden. Den omslutter også forstedene Kelston, Green Bay, Titirangi, Kaurilands, Waima, og Woodlands Park. Bydelens befolkning er 49,845 (2001). New Lynn Ward ligger sør for Henderson Ward, og har en utbredelse til Manukau Harbour fjorden i sør. New Lynn er 10 km fra Auckland City sentrum.
Nesøya Idrettslag
Nesøya Idrettslag er en idrettsklubb fra Nesøya i Asker stiftet 29. januar 1958. Klubben har grupper for idrettene fotball, håndball, friidrett, tennis, seilsport og ishockey.
Fotball
Fotballaget spiller i 7. divisjon, hvor de møter lag som blant annet Lyn og Bygdø Monolitten Menn Senior B. Laget har ingen trener, og består for det meste av juniorer i tillegg til et par eldre (for eksempel Lars Mørkås og Carsten Skjelbreid). Nesøya er godt kjente for sin røffe og lekne fotballfilosofi.
Waitakere City
Industri
Betydningsfulle industrier i de første 150 årene av europeisk beboelse etter 1850 var teglsteinsverk, sagmøller, fruktdyrking, vannforsyning, gårdsbruk og to store militærbaser. I dag har Waitaker City en moderne økonomi med sekundær- og tertiærnæringer. De kommersielle sentrene er Henderson og New Lynn. Nye nisjeområder er båtbygging, film og tv samt vinproduksjon.
Nesøya Idrettslag
Ishockey
Nesøya Billonarires, offisielt Nesøya Ishockey, laget har på herreklassen lag i alle aldersgrupper. Seniorlaget til Holmen holder til daglig til i 3. divisjon. .
Waitakere City
Fritidsliv
Turstiene i åsene Waitakere Ranges tiltrekker tusener fra Auckland regionen. Det samme gjør surfestrendene Piha, Karekare og Bethells med sin svarte vulkanske sand. Disse er dessverre også farlige på grunn av sterke utgående strømmer og flere mennesker drukner årlig.
Byggtorget
Byggtorget AS er en norsk byggvarekjede som ble etablert i mars 1997 av 16 byggevareforretninger fra Mo i Rana og nordover. Kjeden har pr mars 2015 over 97 medlemsbedrifter fra Mandal og nordover som er knyttet til kjeden.
Alle aksjonærene har lager og butikk med utsalg av trelast, byggevarer og verktøy. Flere selger også hus og hytter og har egen entreprenøravdeling.
Byggtorget eies av Mestergruppen.
Den tyske mineryddingstjenesten
Den tyske mineryddingstjenesten (tysk: Deutscher Minenräumdienstleitung, engelsk: German Mine Sweeping Administration, GM/SA) ble opprettet etter andre verdenskrig, hovedsakelig under Royal Navys oppsyn, av skip fra den tidligere Kriegsmarine for å rydde i minelagte farvann, hovedsakelig i Nordsjøen og Østersjøen. Enheten eksisterte mellom juni 1945 og januar 1948, og bestod av 27000 tidligere medlemmer av Kriegsmarine, spredt på nesten 300 fartøy.
Flere norske skip var en del av tjenesten, som «Otra» og «Rauma». Disse skipene ble, som mange andre, gitt tilbake noen år etter krigen.
Historie
Under andre verdenskrig ble rundt 600,000 miner lagt i vest-, nord-, og østeuropeiske farvann. Som følge av dette stoppet nesten all maritim handel opp.
Det ble fattet at handling trengtes, og «Mine Clearance Board» ble satt opp i mai 1945 - en internasjonal organisasjon for å koordinere minerydding. Hovedkvarteret var i London, og ledelsen bestod av spesialister fra Frankrike, Storbritannia, Sovjet, og USA. Alle kystnasjoner i Europa som var berørt av mineleggingen var medlem. I tillegg ble «The International Routing and Reporting Authority» opprettet for å publisere og opplyse om prosessen og trygge sjøveier.
De europeiske farvannene ble delt i fire områder, og disse ble igjen delt i flere delområder. Tyskland ble tildelt to store delområder: ett i Nordsjøen og ett vest i Østersjøen.
Tyskland var pliktet å bidra i ryddearbeidet etter fredssamtalene, og de allierte styrker fikk ordre om å ikke oppløse Kriegsmarines mineryddedivisjoner. Enheten ble satt inn i arbeid rett etter krigen.
Den 21. juli 1945 underskrev den britiske marinesjefen i Tyskland, viseadmiral sir Harold Martin Burrough, Instruction to German Minesweeping Administration. Kontreadmiral Fritz Kraus ble satt som administrator av German Mine Sweeping Administration Management (DMRL). GMSA var opprinnelig under flaggskommandør H. T. Englands ledelse; under ham, som den høyeste rangerte tyske offiser, var kontreadmiral Fritz Krauss, som hadde ledet minesveipingsoperasjoner under krigen.
Den tyske mineryddingstjenesten begynte arbeid i Glückstadt, men flyttet til Hamburg i høsten 1945. Hamburg fungerte som base for de forskjellige gruppene av tjenesten.
Totalt antall i tjeneste: 1,100 offiserer, og 14,900 underoffiserer og sjømenn.
Tjeneste i GMSA var ikke frivillig, og mannskapene bestod av avvæpnet tysk militærpersonell. Disiplinkodeksen i Kriegsmarine forble innført, og offiserer kunne avstraffe etter soldatens rang (men kun med den allierte leders godkjenning). Uniformene fortsatte innledningsvis å være de gamle Kriegsmarine-uniformene, bare uten hakekors. Fra 25. mai 1946 ble ny uniform utdelt, og denne lignet den britiske Battle Dress. På overarmene og toppluen var logoen til GM/SA. Nye grader ble innført for offiserer, underoffiserer og sjømenn. Det britiske admiralitet foretrakk utsette tyske sjømenn for risiko, i stedet for å risikere sine egne menn i det farlige arbeidet.
Britene ville opprinnelig fortsette arbeidet til tidligst 1950, men etter at hovedkvarteret ble flyttet til Hamburg i desember 1947 ble tjenesten oppløst av britiske myndigheter januar 1948, til tross for amerikanske innvendinger. Årsaken til at tjenesten ble oppløst var at Sovjetunionen begynte å anklage de allierte for å gjenopprette Kriegsmarine i skjul gjennom mineryddingstjenesten i 1947 – noe britene selv var sterkt imot; Riksmarinen hadde etter første verdenskrig blitt brukt til minesveipingsoperasjoner for å bevare en forsyning av offiserertalenter, og Royal Navy ønsket å unngå en gjentagelse av denne opplevelsen.
Skipene ble gitt til de vestlige allierte (Storbritannia og USA), som returnerte mange til andre allierte land som Norge, Danmark, og Frankrike.
Flåte
Når ryddingen begynte var en flåte på 840 skip tilgjengelig. Dette tallet fortsatte å synke, grunnet at et skip ble skrotet når det ikke kunne repareres lenger. I starten av 1947 var fortsatt 294 skip fortsatt i god stand, 184 av disse for minerydding:
Dødsfall og ettermæle
Ved slutten av 1947 hadde 19 328 km² hav blitt ryddet i Nordsjøen, og 1545 km² i det vest-Østersjøen. 2721 miner hadde blitt ryddet, og 693 «Sperrschutzmittel» hadde blitt gjort trygge av tyske minesveipere.
Fem minesveipere og fem hjelpeskip sank i tjenesten, og 53 menn døde av mineryddingsarbeidet. 31 menn døde på grunn av eksplosjon på skipet «Bernleff». 97 menn døde og når dampskipet «Lichtmark» sank i elven Elben, mens den transporterte mannskap fra Hamburg til Cuxhaven.
63 menn døde som følge av ulykker, 64 av sykdom, og elleve av selvmord.
Lars Petter Forberg
Lars Petter Forberg (født 16. april 1947) er norsk tidligere offiser (oberst i Luftforsvaret ) og diplomat. Han var fra 1996 til 2004 hoffsjef ved Det kongelige hoff.
thumb|right|200px|Forberg var rådgiver til Emiren av Qatar [[Hamad ibn Khalifa Al Thani (født 1952) fra 2008.]] Forberg har militær bakgrunn fra Luftforsvaret. Han arbeidet i 25 år i ulike stillinger ved hoffet, blant annet som kongens adjutant. Karrieren ved hoffet ble avsluttet som hoffmarskalk og hoffsjef. Etter at han i 2004 gikk av som hoffsjef, begynte Forberg en karriere som diplomat. Forberg har siden 2004 vært Norges ambassadør til Sveits, stasjonert ved Norges ambassade i Bern. Han ble samme år sideakkreditert som ambassadør ved Den hellige stol og fra 2005 til Liechtenstein. I august 2008 fratrådte han som ambassadør, tok permisjon fra Utenriksdepartementet for å være rådgiver for emiren av Qatar, han Hamad ibn Khalifa Al Thani (født 1952). I 2013 var han pensjonist, bosatt i Skjåk der en av emirens elleve sønner var på reinsjakt i 2013.
Forus
Forus er et område og gårdsnavn i Sandnes og Stavanger. Forus var opprinnelig bare navnet på en mindre, østre del av området, men i hundreåret etter tørrleggingen av Stokkavatnet sørvest for Forus, har navnet blitt tatt i bruk stadig lengre vestover mot Sola og sørover mot Sandnes. I nyere tid har navnet også blitt tatt i bruk for et område på Røyneberg i Sola, som en følge av at Forus flyplass strakk seg dit.
Området utgjør sørligste del Stavanger kommune, og grenser i sør mot Stokka og Lura i Sandnes, i nord/vest mot Jåttå, Godeset og Gausel, i vest mot Røyneberg og Skadberg i Sola og i øst mot Gandsfjorden. På Forus finnes en større del av Forus Næringspark i vest, avgrenset av E39. Øst for denne fortsetter mindre tett næringsbebyggelse, og riksvei 44 og Jærbanen passerer området. Forus hadde tidligere stoppested langs jernbanen.
AH
AH, Ah, aH og ah kan bety:
One Hot Minute
One Hot Minute er det sjette studioalbumet av den amerikanske rockegruppa Red Hot Chili Peppers, utgitt 12. september 1995 på Warner Bros. Records.
Albumet er det eneste hvor tidligere Jane's Addiction-gitarist Dave Navarro bidrar. One Hot Minute inneholder færre referanser til seksuelle tema enn de foregående albumene, og utforsker i stedet dypere og mørkere emner som narkotika, depresjon, angst og sorg. Heavy metal-riff benyttes også. Vokalist Anthony Kiedis, som gjenopptok sitt kokain- og heroinmisbuk i 1994 etter mer enn fem år uten narkotika, reflekter i sine tekster mye over dop og dets grusomme virkninger.
One Hot Minute var kommersielt sett en skuffelse til tross for å ha gitt bandet tre nye hitsingler og nå fjerdeplass på Billboard 200. Blood Sugar Sex Magik hadde solgt dobbelt så mange eksemplarer som One Hot Minute og mottok bedre anmeldelser. Navarro ble til slutt sparket fra bandet i 1997 på grunn av forskjeller i musikkstil. Stephen Thomas Erlewine fra Allmusic sa at «One Hot Minute er musikalsk sett like ambisiøst som Blood Sugar Sex Magik, men er enda mer ufokusert, noe som gjør det til det minst spennende av alle bandets album».
Sporliste
Alle sanger er skrevet av Red Hot Chili Peppers.
M69 (motorvei)
M69 er en motorvei i England, mellom Leicester og Coventry. Den erstattet den tidligere A46. Ruten den følger er:
M69 går i nordvestlig retning hele veien.
1899 Crommelin
1899 Crommelin er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 26. oktober 1971 av Luboš Kohoutek ved Hamburger Sternwarte i Bergedorf i Hamburg. Asteroiden er oppkalt etter astronomen Andrew Claude de la Cherois Crommelin (1865-1939).
1900 Katyusha
1900 Katyusha er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 16. desember 1971 av Tamara Mikhailovna Smirnova ved Krim-observatoriet i Nauchnij.
Liste over svenske arkitekter
Dette er en liste over svenske arkitekter.
Se også
Alfabetisk lista över svenska arkitekter
Ashbykanalen
Ashbykanalen (fullt navn Ashby-de-la-Zouch Canal) er en kanal i England, mellom Bedworth i Warwickshire og Snarestone i Leicestershire. Den er omkring 35 km lang. Tidligere gikk den omtrent 13 km lenger, til Moira rett utenfor byen Ashby-de-la-Zouch.
Kanalen ble åpnet i 1804. Formålet var å frakte kull fra Leicestershire, men kanalen gikk ikke med overskudd. I 1846 ble den kjøpt av jernbaneselskapet Midland Railway for 110 000 pund. Da eierne hadde investert 184 000 pund på konstruksjonen, og deretter hadde gått med underskudd, tapte de svært mye på kanalen.
Den ble ikke vedlikeholdt av de nye eierne, som nok kjøpte den først og fremst for å bli kvitt en av jernbanens konkurrenter. Under første verdenskrig ble den brukt til å frakte kull for å tilfredsstille krigstidens behov. I 1918 ble det et større brudd på den siste strekningen, og kanalen ble derfor oppgitt mellom Snarestone og Ashby. Ytterligere en strekning i nordenden ble stengt av nye eiere, også et jernbaneselskap, i 1944, og i 1966 ble enda mer av kanalen stengt på grunn av utglidninger som truet sikkerheten.
Det er ikke lenger gruveindustri i området, men det er planer om å gjenåpne kanalen fram til Moira, slik at den kan brukes av ferierende. Et kort stykke er allerede åpnet. Men da hovedveien A46 er krysser kanalen på et sted er det tvilsomt om man kan åpne hele kanalen i overskuelig framtid.
Kjell A. Storeide
Kjell A. Storeide er en norsk næringslivsleder og styregrossist. Storeide er styreleder i Innovasjon Norge fra 2006, og sitter blant annet i styret til Aker ASA, Salmar ASA og Investinor AS.
Han har tidligere vært styremedlem i blant annet SND og SND Invest, NHOs Hovedstyre, TBLs hovedstyre og Norsk Industri. Fra 1990 til 2004 var han administrerende direktør i Stokke AS.
Billund lufthavn
Billund lufthavn (IATA: BLL, ICAO: EKBI) i Billund, Danmark, er en av landets største flyplasser for lastefly, den har også mange charterflyvninger samt noen ruteflyvninger.
Fraktselskaper
Mange fraktselskaper har operasjoner på Billund lufthavn. Her er en liste over selskapene:
NM i ishockey 2002
NM i ishockey 2002 var det 63. norgesmesterskapet i ishockey. vant sitt tredje norgesmesterskap etter å ha vunnet finalen 3–2 i kamper mot.
Hinckley and Bosworth
Hinckley and Bosworth er et distrikt i det sørvestlige Leicestershire i England. Den eneste byen, som er administrasjonssenter, er Hinckley. Det er en rekke landsbyer, hvorav de fleste utgjør verdslige sogn.
Distriktet ble opprettet i 1974 da Hinckley ble slått sammen med mesteparten av Bosworth landdistrikt. Distriktet har et areal på 297,35 km² og hadde 105 078 innbyggere i 2011.
Lammegribb
Lammegribb (Gypaetus barbatus) er stor rovfugl i gruppen av afrikanske gribber (Gypaetinae), som inngår i haukefamilien (Accipitridae). Arten består som to underarter og inngår i den monotypiske slekten Gypaetus.
Biologi
Lammegribben er storvokst, måler cirka 94–125 cm og veier gjerne NaN; vingespennet utgjør typisk 231–283 cm. Hunnene har en tendens til å ha lengre vingefjær og å være tyngre enn hannene.
Fjærdrakten er i hovedsak mørk på oversiden, men hode er nesten hvitt med sort maske og blir lys oransje nedover halen og nakken, hele buken og på den fjærkledde delene av beina. Ungfugler har grå fjær der de voksne har lys oransje. Ellers kjennetegnes arten av et karakteristisk sorte hakeskjegg som er som en forlengelse av den sorte ansiktsmasken. Arten har dessuten betydelige individuelle variasjoner i fjærdrakten og geografisk variasjon med hensyn til størrelsen.
Arten finnes i fjelltrakter i India, Afrika, Tibet, områder av Tyrkia, på Balkan, i de sveitsiske Alpene og de franske og spanske Pyreneene.
I Europa er den sett på som truet, på grunn av det stadig synkende antallet i Spania og i det Østlige Middelhavet, men dette er ikke tilfellet i Afrika og i India der det finnes store antall av fuglen.
Inndeling
Inndelingen av haukefamilien følger i hovedsak Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2017), med unntak av underfamilien Aquilinae. Den følger den nye revisjonen til Lerner et al. (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle.
Hinckley
Hinckley er en markedsby i det sørvestlige Leicestershire, England. Den er administrasjonssenter for distriktet Hinckley and Bosworth. Byen ligger ved motorveiene M69 og M1 og ikke langt fra den større byen Nuneaton i Warwickshire. Hinckley er den nest største byen i det administrative grevskapet Leicestershire etter Loughborough. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 45 249 innbyggere, noe som innebærer en økning fra 1991 da den hadde et befolkningstall på 40 608.
Tradisjonelt har byen vært et sentrum for strømpeproduksjon. Motorsykkelprodusenten Triumph har også etablert seg der. Ashbykanalen renner gjennom byen. Byens fotballag er Hinckley United FC, som ble grunnlagt i 1997 da de to lagene Hinckley Town og Hinckley Athletic slo seg sammen.
Like ved byen ligger stedet hvor slaget ved Bosworth ble utkjempet den 22. august 1485. Det var det siste store slag under rosekrigene. Byen er nevnt i William Shakespeares stykke Henrik IV (del 2, akt 5, scene I).
Avinash Dixit
Avinash Kamalakar Dixit (født 1944 i Bombay) er en amerikansk økonom. Han er Sherrerd University Professor of Economics ved Princeton University.
Han var president i Econometric Society i 2001, og visepresident i American Economic Association i 2002. I 1996 ble han utnevnt til æresdoktor ved Norges Handelshøyskole.
Dixit skrev boken Theory of International Trade : A Dual, General Equilibrium Approach, ISBN 0-521-29969-1 samt flere artikler med Victor Norman. Han har også skrevet en artikkel med Agnar Sandmo.
Interpol (band)
Interpol er et amerikansk indieband fra New York City.
Henrik Steenbuch
Henrik Lauritz Nicolai Steenbuch (født 1774 i Melhus, død 1839 i Christiania) var en norsk professor i jus.
Han var 1774 i Melhus prestegjeld, hvor faren Hans Steenbuch, var sogneprest og prost i Dalernes Prosti. Moren het Anne Margretha Lorentzen. Steenbuch ble student i 1793, dimittert fra Trondheims Latinskole, tok latinsk juridisk Examen 1810 med karakter Laud, både i den teoretiske og praktiske eksamen. Han ble først prokurator i Helsingør, siden i Trondheim. 25. mars 1816 ble han Lector juris ved Universitetet, 12. februar 1818 Professor juris.. Statsrevisor 1826-27. Stortingsmann for Christiania By 1827 og 28. Han døde ugift 10. oktober 1839.
Den koptiske kirke
Den koptiske kirke kan vise til:
Stuping under Panamerikanske leker 1959
Stuping under Panamerikanske leker 1959 ble arrangert i Chicago i USA fra 27. august til 7. september 1959. Det var sviktstup og tårnstup for både menn og kvinner. USA ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Mexico med en.
Heiden
Heiden er en kommune i den sveitsiske kantonen Appenzell Ausserrhoden. Det finnes et Henri Dunant-museum der.
Arkeologiåret 1974
Arkeologiåret 1974 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1974.
Posthorn
Posthornet er et signalhorn som tidligere var en del av utstyret til postbøndene. I byene ble posthornet brukt til å varsle postens ankomst og avgang. Ellers skulle postbøndene, som fraktet posten i stafett, blåse i hornet når de nærmet seg skifte. Dette var da et signal til avløseren, neste postbonde, om å gjøre seg klar. På trange veistykker skulle Postens menn «blæse udi Posthornene, at hvo som dem der maatte møde, skulle vide at lade dem Plads til at forbie passere, paa det at posten ey i saamaade skulle hindres eller Opholdes,…».
I Norge ble ikke posthorn tatt i bruk før i 1730. Ellers i Europa kjenner man til bruk av posthorn allerede på 1500-tallet. Trolig var det Wilhelm Resen, amtmann i Lister og Mandals amt, som sto bak forslaget om å ta i bruk posthorn i Norge. I 1730 skrev han til generalpostdirektøren og foreslo at de som fraktet posten fra Kristiansand burde utstyres med posthorn. I kongelig resolusjon av 8. april samme år ble det vedtatt at det skulle bevilges 150 daler til innkjøp av posthorn og skilt til samtlige norske postbønder.
Posthornet er heroldhornets arvtager. Heroldene ble ansvarlig for å lese opp kongelige proklamasjoner på torg og kirketrapp. Kongen eller fyrsten bestemte i en sak, og herolden gikk da til byen, blåste i hornet, og leste opp kongens befaling. Ofte ble en skriftlig versjon slått opp på kirkedøren. Heroldene (opprinnelig hæreldste) var hærlederens sekretær og stedfortreder. Heroldene fikk oppdraget å føre riddernes navn og våpen ved ridderturneringer, og rope ut deltagere og vinnere.
Posthornet i heraldikk
Stiliserte posthorn brukes som kjennetegn for postvirksomhet i form av en grafisk figur. Kjennetegnet er en stilisering av det virkelige posthornet som ble brukt for å varsle ved postombæring i tidligere tider. Posthorn som kjennetegn blir brukt på bl.a. skilt, kjøretøy, uniformer, trykksaker, informasjonsmateriell, annonsering og lignende.
Posthorn er brukt som kjennetegn i en rekke europeiske land, i Sverige allerede fra 1600-tallet. Det forekommer både frittstående og inkludert i andre kjennetegn som flagg («postflagg») og våpenskjold for statlige organer, kommuner og private. Stiliseringen av posthornet varierer fra en naturalisisk avbildning til Posten Norges logo siden 2008, der posthornet er nesten ugjenkjennelig. Posthorn kan bli gjengitt med munnstykket mot høyre eller venstre, med bånd ved håndgrepet, med lynstråler og på andre måter. For statlige postverk i monarkier har det vært vanlig med en stilisert kongekrone med bøyler, plassert over posthornet, bl.a. i Danmark og Sverige. Dette ble i 2008 sløyfet i Norge.
På frimerker
Posthornet har vært motiv eller delmotiv på flere frimerker og frimerkeserier i flere land. Posten i Norge kan skilte med at posthornserien for odde- og småbeløp er den lengstlevende frimerkeserien med samme motiv i verden, siden den har eksistert nesten uendret siden 1871. Hornet har dessuten vært en del av logoene til flere lands postetater, og kan fortsatt gjenkjennes i stilisert form som Postens logo.
Sandodden
Sandodden eller Tollstasjonen på folkemunne, ligger i grunnkretsen Årøysund. Eiendommen utgjør det naturlige skillet mellom Middelborg og Årøysund. Stedet har sitt naturlige navn fra den utstikkende langgrunne sandbanken og odden, som ligger tvers overfor Nordre Årøy og utgjør den smaleste passasjen i hele Årøysundet.
Navnet Tollstasjonen kommer fra toldvisitør Rasmus Fladstrup, som festet tomt her i 1765 og bygde hus på stedet.
Dalia Grybauskaitė
Dalia Grybauskaitė (født 1. mars 1956 i Vilnius i Litauen) er en litauisk økonom, diplomat og politiker. Hun var Litauens president fra 2009 til 2019. Hun var landets første kvinnelige president. Før hun ble president var hun fra 2004 kommissær for finansiell planlegging og budsjettering i Europakommisjonen.
Grybauskaitė er utdannet økonom fra Universitetet i Leningrad (1983) i det daværende Sovjetunionen. I 1988 tok hun doktorgraden i økonomi ved Moskvas samfunnsvitenskapelige akademi. Hun studerte deretter ved Georgetown University i Washington, D.C. i USA. Etter en kort periode som instituttleder ble Grybauskaitė i 1991 tilknyttet statsministerens kontor i hjemlandet Litauen. Fra 1991 til 1993 arbeidet hun med europeisk integrasjon i departementet for internasjonale økonomiske forbindelser. I 1993 ble hun Litauens sjefsforhandler under forhandlingene om frihandelsavtale med EU, deretter innehadde hun samme stilling i forbindelse med medlemskapsforhandlingene i årene fra 1994. Fra 1996 til 1999 var Grybauskaitė Litauens ambassadør til USA, for deretter å inneha ministerposter, først som visefinansminister (1999–2000), viseutenriksminister (2000–2001) og til sist finansminister (2001–2004).
17. mai 2009 vant hun presidentvalget i Litauen og fikk 68,18 % av stemmene. Hun tiltrådte som president 12. juli 2009. Grybauskaitė ble gjenvalgt i mai 2014, da hun vant presidentvalget med 58 % av stemmene. I 2019 ble hun etterfulgt som president av Gitanas Nausėda.
Æresbevisninger
Dalia Grybauskaitė mottok i 2009 Vytautas den stores orden. Hun ble tildelt Karlsprisen for 2013.
Călin Popescu-Tăriceanu
Cǎlin Popescu Tǎriceanu (født 14. januar 1952 i București) er en rumensk politiker (PNL). Han var landets statsminister fra 2004 til 2008. Per 2018 var han president av Senatet.
Tǎriceanu er av gresk etnisk opprinnelse. Han er utdannet sivilingeniør innenfor vannbyggingskunst.
Blond og billig
Blond og billig er debutalbumet til Ole I'Dole, utgitt i 1983. Albumet ble produsert av Ole A. Sørli.
Philadelphia University
Philadelphia University er et privat, ikke-kommersielt universitet i Philadelphia i delstaten Pennsylvania, USA. Det ble opprettet i 1884 for å styrke utdanningen knyttet til tekstilindustrien i USA.
Enhetene ved skolen omfatter:
Ved universitetet var det 3 256 studenter og 412 vitenskapelig ansatte i 2006, og dermed plasserte universitetet seg blant de læresteder i USA med høyest lærertetthet. Samme året var skolepengene US$ 23 818 for alle studenter. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.
Norges Kristelige Studentforbund
Norges Kristelige Studentforbund, ofte kalt Studentorbundet eller Forbundet, er en landsomfattende kristen studentorganisasjon. Teologisk er Forbundet knyttet til frigjøringsteologi, feministteologi og andre progressive teologiske retninger. Organisasjonen blir ofte sett som et motstykke til det mer konservative Norges Kristelige Student- og Skoleungdomslag, en organisasjon som sprang ut av Forbundet etter en strid i 1924. Dannelsen av Forbundet skjedde i 1899 under navnet Norske Studenters Kristelige Forbund ettersom organisasjonen var et resultat av en sammenslåing av fem studentorganisasjoner. Første formann var teologiprofessor Simon Michelet som satt til 1903, da han ble redaktør for deres tidsskrift Excelsior fram til 1917.
Forbundet er medlem av den internasjonale kristne studentbevegelsen World Student Christian Federation (WSCF).
Forbundet utgir tidsskriftet AKT to ganger i året. Eilif Tanberg er nåværende leder og Aurora Marie Nome generalsekretær. Det utføres lokalt studentarbeid i Bergen, Oslo og Trondheim. Forbundet arrangerer utvekslinger til Palestina, samt studentkonferanser og nasjonale treff.
Det meste av aktiviteten foregår i de lokale forbundene. Her samles studenter til gudstjenester, debattmøter eller ulike studentaktiviteter.
Oppbygning
Forbundet er en studentstyrt og demokratisk organisasjon. Landsmøtet er organisasjonens høyeste organ. Her velges leder og medlemmer til landsstyret. Landsstyret driver organisasjonen mellom landsmøtene, og ansatte har ansvaret for den daglige driften, ledet av generalsekretær. Lokalforbundene ledes av valgte styrer. Brorparten av aktivitetene skjer i studentbyene og drives av frivillige lokalstyrer. Forbundet har også faste sammenslutninger som jobber med konkrete problemstillinger, som for eksempel Utvalg for Palestina og Utvalg for likestilling, samt AKT-redaksjonen.
Samarbeidspartnere
Forbundet er tilsluttet følgende organisasjoner og nettverk: Forbundet engasjerer seg også i Kirken på Pride og Åpen folkekirke. Palestine Youth Ecumenical Movement (PYEM) er forbundets søsterforbund.
Queich
Queich er en elv i Rheinland-Pfalz i Tyskland og en av sideelvene til Rhinen fra venstre med en lengde på 52 kilometer. Elven har sitt utspring i Wasgau i de sørlige delene av Pfälzer Wald ved Hauenstein og munner ut i Rhinen ved Germersheim. Sammen med elvene Speyerbach, Lauter og Schwarzbach danner den nedslagsfeltet i Pfälzer Wald. Elven renner gjennom byene Landau, Germersheim og Annweiler.
Klassisk ledighet
Klassisk ledighet oppstår når en bedrift har for høye kostnader til å kunne fortsette driften på den samme måten. Da må bedriften kutte ned på kostnadene, ofte ved å avskjedige ansatte, for ikke å tape penger.
Smart Fortwo
Smart Fortwo er en småbil produsert av det tyske selskapet Smart, som eies av DaimlerChrysler. Bilen blir laget i Smartville i Frankrike. Den er produsert fra 1998 og frem til i dag. Bilen kan leveres med en 800 cm³ dieselmotor på 45 hk eller en 1,0 liters bensinmotorer som yter fra 61 til 98 hk.
Heltedikt
Andre episke undergrupper er det mytologiske epos som forteller om gudenes liv og bedrifter; det idylliske epos hvor handlingen er henlagt til skjønne enger hvor man lever i harmoni med naturen; det komiske eller det parodiske epos som enten gir alminnelige mennesker rang som heroiske figurer eller fremstiller opphøyde figurer i hverdagslige hendelser.
Arbeidshest
En arbeidshest er en tyngre kjørehest som kan dra svært tunge lass, for eksempel tømmerstokker. Den norske arbeidshesten hadde svært allsidige oppgaver, den ble brukt til jordbrukshest, tømmerhest, kløvhest i seterbruket, og som kjøre- og ridehest både sommer og vinter, i alle typer av terreng. Til jordbruk i eldre dager trengte man ikke så store hester, brukene var små og produksjonen enkel. Det var dessuten en stor fordel med en hest som spiste lite, for fôrressursene var knappe. I Sentral-Europa utviklet man supertunge trekkhester som ardenner, percheron og den engelske shirehesten, men tunge hester var ikke funksjonelle i Norge, spesielt ikke til tømmerkjøring, som foregikk om vinteren i dyp snø.
Heltedikt
Heltedikt gjennom tidene
I norrøn litteratur regnes halvparten av Den eldre Edda som heltedikt. Fra senmiddelalderen og nyere tid kan en del av middelalderballadene – de såkalte kjempevisene, dels også riddervisene og de historiske visene – karakteriseres som heltedikt.
Særegent for norrøn diktning er heltediktning i prosaform. Både de islandske ættesagaene og Snorres og andre kongesagaer viser mange trekk fra heltediktninga. Den tydeligste likheten med heltediktning viser imidlertid de noe yngre fornaldersagaene, som henter sitt innhold fra eddaens heltedikt.
Heltediktet ble formet rundt heroiske legender. De eldste kjente epos, også karakterisert som opprinnelige epos eller folkeepos, ble diktet om en tid da nasjonen var i strid, i erobring og ekspanderende, slik som ved det babylonske eposet om Gilgamesj, Iliaden og Odysseen av grekeren Homer, og det angelsaksiske Beowulf. Disse har ikke kjente forbilder, men fremstår som en spontan diktning fra heroiske sanger og legender.
Vanligvis ser man den muntlige tradisjonen har gjenfortalt de heroiske hendelsene i en lengre tid, kanskje med et spenn på flere hundre år mellom hendelsene og komposisjonen slik som med Den trojanske krig og Iliaden, mens tidsspennet mellom det spanske heltediktet El Cid var langt kortere, sannsynligvis innenfor heltens egen tid. I den tiden hvor hendelsene om Troja-krigen ble fortalt synes hendelsene å ha vokst og ekspandert inntil tradisjonen ble manifestert i to mektige kvad, Iliaden og Odysseen.
Litterære heltekvad oppstår senere og står i motsetningen til opprinnelige epos ved at det er skrevet i en bevisst imitasjon av tidligere verk, eksempelvis Vergils Æneiden og John Miltons Det tapte paradis.
Eksempler på klassiske heltedikt:
Fellestrekk og avklaring
Felles for all heltediktning er at den befatter seg med historiske emner, at den skildrer fysisk kamp, og at hovedpersonene besitter evner som gjør dem større enn vanlige mennesker. Heltediktning har ofte hatt sin opprinnelse i en muntlig kultur, og kan ha vært muntlig tradert i en lengre periode før de er blitt nedskrevet. Heltediktningen kan være anonym, eller den kan ha en navngitt forfatter.
Epikk, gresk epikos, avledet av epos = det uttalte ord, utsagn, det fortalte, er antatt å være blant de eldste og mest opprinnelige av alle litterære sjangre. Som definisjonen indikerer var epos opprinnelig muntlig diktning med den hensikt å bli sunget eller resitert til musikk. Innledningsstrofen til Odysseen begynner således: «Sangmø, fortell om hin rådsnare helt som flakket så vide, da han til sist hadde styrte i grus det hellige Troja».
Man skiller derfor mellom opprinnelige eller primære epos som var anonyme og muntlige (og senere nedskrevne), og sekundære som var skrevne epos. De primære har særtrekk i komposisjonen og stilen som skiller de fra de sekundære og «skrevne» epos. Iliaden, Odysseen, Beowulf og andre tilhører eksempelvis første gruppe, og Æneiden, Os Luciada, Det tapte paradis tilhører siste gruppe.
Det skilles mellom epos og myte selv om begge innebærer en fortelling («mythos» betyr «en fortelling») ved at en myte vanligvis involverer en guddommelig skikkelse og en form for skapelse. Eposet benytter seg av og bearbeider myten i en litterær form med en rekke konvensjoner, blant dem en heltefigur, en konflikt, et tema, en plassering i tid og rom og et språk.
Den kanadiske litteraturteoretikeren Northrop Frye kategoriserer fortellinger i tre hovedsjangrer etter heltens evner sammenlikna med vanlige mennesker. I romanen har helten om lag de samme evnene (eller mindre) enn oss. I myten og i sjangeren «romance» er heltens evner overlegne vanlige menneskers. Forskjellen på myte og romance er at i myten består forskjellen i en artsforskjell – gudene er menneskene overlegen, men de er heller ikke mennesker. I romansen er heltene mennesker; overlegenheten består i en gradsforskjell.
Slik sett plasserer heltediktningen seg innenfor hovedsjangeren romanse. Heltens styrke og utholdenhet ligger svært ofte hinsides det sannsynlige og naturlige. Heltediktningen har et uanstrengt forhold til det overnaturlige og det fantastiske, og Guds eller guders inngripen i begivenhetenes gang er ikke uvanlig. I Eddadiktningen kan rett og slett gudene i gudediktene fortone seg mer jordnære og menneskelige enn de overmenneskelige heltene i heltediktene.
Mye nyere litteratur og film hviler tungt på eldre tiders heltediktning. Det gjelder ikke bare fantasysjangeren og Tolkiens Ringenes herre eller science-fiction-sjangerens kamp mellom mennesker og androider eller utenomjordiske vesener, men også mer virkelighetsnær krim og action.
Joseph Campbell har i sin bok Helten med tusen ansikter (1949) utforsket en teori at myter og heltefortellinger fra hele verden deler en grunnleggende struktur som Campbell kaller for en monomyte. George Lucas har lånt fra Campbells teorier i sitt arbeid med Star Wars.
Populasjonsdynamikk
Populasjonsdynamikk er en gren av økologi som bruker matematiske modeller for å studere variasjoner innenfor en populasjon over tid. En populasjon blir påvirket av biotisk faktorer som fødselsrate og dødsrate og abiotiske faktorer, og vil alltid være et dynamisk system.
En vanlig matematisk beskrivelse av en bestand er gitt som: der N1 er bestanden av en populasjon på et gitt tidspunk (1), som er avhengig av fødsler (F), dødsfall (D), innvandring (I) og utvanding (U) siden forrige måling (N0). Ved å beregne hvordan de forskjellige faktorene blir påvirket av ytre omstendigheter og hvordan de påvirker hverandre, er det mulig å gi anslag over populasjonsvekst (eller -fall) framover i tid.
Populasjonsvekst og -svingninger
Bestander vil stort sett vokse eksponentielt til den har nådd grensen for hvor mye plass eller næring som er tilgjengelig. Deretter vil veksten flate ut etter hvert som dødsraten stiger som et resultat av sult og plassmangel, og/eller fødselsraten synker på grunn av det samme. Et slikt system vil gi en S-formet vekstkurve. Et typisk eksempel på et slikt forenklet system er bakterier i et petriskål, som vil vokse så lenge det er tilgjengelige resurser. Hos dyr med seksuell formering, der unge dyr er mindre enn sine foreldre og derved trenger mindre mat, vil bestanden vokse forbi den økologisk bæreevnen i systemet målt i antall individer. Man vil derfor kunne få en bestandskollaps, både fordi det er flere individer enn leveområdet kan bære, og fordi bestanden bruker opp resursene og foringer områdets bæreevne.
Når flere populasjoner som gjensidig påvirker hverandre modelleres sammen, kan de gi opphav til mer eller mindre stabile bestandsvingninger. Et mye sitert eksempel er snøskohare- og gaupebestanden i Canada. Når det er mange harer, vil mange gaupeunger vokse opp, og gi en stor gaupebestand neste år. Den store gaupebestanden vil spise såpass mange harer at bestanden synker og er lavere året etter, og derved vil også gaupebestanden synke det påfølgende året fordi færre gaupeunger vokser opp. Med en lav gaupebestand vil mange harer vokse opp, og derved begynner syklusen på nytt. Så lange artene ikke utsettes for andre ytre faktorer (andre rovdyr, vær og vind), vil slike svingninger kunne holde seg stabile over lang tid.
De periodiske forekomstene av lemen har også vært knyttet til rovdyr på samme måte, særlig små og kortlivede arter som røyskatt og snømus. En annen tolkning av svingningene går på at det er plantene som lemenene spiser som utvikler giftstoffer, slik at bestanden av lemen synker etter et lemenår. Dette er matematisk sett et tilsvarende system som predator-byttedyrsvingninger, bortsett fra at i dette tilfellet er lemenen predator.
Bruk av populasjonsdynamikk
De forholdsvis enkle matematiske modellene som ligger bak populasjonsdynamikk er helt sentrale i økologien. Modellene brukes som deler av større modellsystemer. Ved å sette sammen flere populasjoner med gjensidig utveksling av individer gjennom migrasjon for man metapopulasjonsdynamikk, og ved å kombinere denne med biogeografi for man landskapsøkologi.
Ideen bak populasjonsdynamikk er av ganske gammel dato, og skriver seg tilbake til Thomas Malthus og hans Principle of Population som beskrev eksponentiell vekst hos mennesker under den industrielle revolusjon i England på 1700-tallet. Malthus' forståelse av befolkningsvekst inspirerte både sosiale reformer og var avgjørende for oppdagelsen av evolusjonsteorien på midten av 1800-tallet. Pupulasjonsdynamikk brukes i dag ikke bare innenfor de økologiske disiplinene, men er også underlaget for forståelse og utviklingen til befolkning, både regionalt og globalt.
Bayerprosessen
Bauksitt vaskes i natriumhydroksid ved 175°C, aluminiumoksiden løses da opp i den flytende natriumhydroksiden og blir til aluminiumhydroksid, mens resten av bauksitten danner slagg.
Ringshaug (Nøtterøy)
Ringshaug i Årøysund på Nøtterøy i Færder kommune er et mindre sted som ligger på en av eiendommene som for lenge siden tilhørte Sand. Navnet skal ha kommet fra en innflytter som bosatte seg her på 1740-tallet og gikk under kallenavnet Søren Ringshaug (mannen stammet trolig fra Ringshaug i Slagen). Stedsnavnet har med tidens tann forsvunnet og blitt erstattet av Årøysund.
Bayerprosessen
Når blandingen nedkjøles vil aluminiumhydroksiden bli liggende som fast stoff og kan hentes ut. Aluminiumhydroksiden varmes så opp til 1050°C, vannet i aluminiumhydroksiden fordamper da og vi sitter igjen med ren aluminiumoksid.
2 Al(OH)3 → Al2O3 + 3 H2O
Paul Baloche
Paul Baloche (født 4. juni 1962 i Camden i New Jersey i USA) er en amerikansk kristen artist, lovsangsleder og singer-songwriter. Han er lovsangspastor i Community Christian Fellowship i Lindale. Baloche komponerer på piano og akustisk gitar, men bruker helst gitar når han leder lovsang. Han er en av dem som skriver for Compassionart, en [veldedig organisasjon grunnlagt av Martin Smith fra det kristne pop-bandet Delirious?.
Baloches sanger har blitt spilt inn av Michael W. Smith, Casting Crowns, Rebecca St. James, Phillips, Craig and Dean, Anthony Evans, og Sonicflood. Han har skrevet sanger sammen med Aaron Shust, Kari Jobe, Meredith Andrews, og Lincoln Brewster som har blitt brukt på disse artistenes album. Noen av Baloches sanger er av de mest brukte lovsangene i gudstjenestesammenheng ifølge Christian Copyright Licensing International. Mye brukte sanger er sanger som «Open the Eyes of My Heart» som også er med i Den norske kirkes salmebok Norsk salmebok 2013, «Hosanna», «Your Name», «Today Is The Day» og «Above All».
Baloche har i løpet av karrieren blitt nominert til flere Dove Awards. Han var nominert i kategorien «Årets sang» i både 2002 og 2003. I 2002 var han også nominert i kategorien «Årets sangsskriver». I 2009 vant han Dove-prisen for «Inspiration Recorded Song of the Year» sammen med Miichael W. Smith og Debbie Smith for sangen «A New Hallelujah». I 2013 fikk han også den canadiske Covenant Award for sitt franskspråklige album Glorieux.
Han har også gitt ut fere filmer og en bok som hjelpemiddel for kirkers lovsangsgrupper, slik at disse skal kunne bedre ferdighetene sine.
Platene han har gitt ut er ønsket å skulle gi lovsangsmusikk som kirker skal kunne bruke i sine gudstjenester. Platene blir gitt ut av Integrity Music.
Hellas Verona FC
Hellas Verona Football Club S.p.A er en profesjonell fotballklubb fra byen Verona i regionen Veneto i nordlige Italia.
Navn, drakter og kallenavn
Lagets farger er gult og blått. Det mest vanlige kallenavnet er «gialloblu» som betyr gul-blå på italiensk. Fargene er identiske med byfargene. Veronas byvåpen, som er et gult kors på et blått skjold, finnes på det meste av supportereffekter. Andre kallenavn er «Mastini» etter mastiffene, og «Scaligeri». Begge refererer til Mastino I della Scala av Della Scala, disse prinsene som regjerte i byen på 1200- og 1300-tallet.
Scala-familiens våpenskjold sees på lagets drakter gjennom klubbemblemet, som er et stilfullt bilde av to store kraftige mastiffer med ansiktet vendt hver sin vei. I all hovedsak er «scaligeri» synonymt med en person fra Verona (eks. Chievo Verona er et annet lag fra Verona som også knytter seg opp mot Scala-familien, og da spesielt Cangrande della Scala).
Meritter
Verona ble seriemestre sesongen 1984–1985.
Spillerstall
Oppdatert 15. mars 2023.
Borongan
Borongan City er en by i provinsen Eastern Samar på Filippinene. Ved folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 55 141 i 10 699 husstander.
Barangayer
Borongan City er inndelt i 61 barangayer per 30. september 2019.
Sauer (elv)
Sauer er en elv i Frankrike (Alsace) og Tyskland (Rheinland-Pfalz) og en av sideelvene til Rhinen. Elven har en total lengde på 70 kilometer, og den øvre delen i Tyskland blir kalt Saarbach. Sauer har sitt utspring i Pfälzer Wald nær den franske grensen, sør for Pirmasens. Sauer renner inn i Frankrike nær Schönau og fortsetter gjennom Wœrth og nord for Haguenau. Elva munner ut i Rhinen i Seltz, på motsatt side av der elven Murg munner ut.
Daína Chaviano
Daína Chaviano (født 19. februar 1957 i Havanna) er en kubansk forfatter.
Hun vant sin første litterære pris som student ved Universitetet i Havanna der hun tok en grad i engelsk språk og litteratur. Da hun bodde på Cuba, fikk hun utgitt flere bøker i genrene science fiction og fantastisk litteratur. Hun har hatt samme suksess med fantastisk litteratur som med science fiction og tradisjonell litteratur, og hun har vunnet priser i alle disse genrene.
Tematikken i bøkene hennes spinner rundt mytologi, erotikk, eldre historie, sosiologi, parapsykologi, politikk og magi som blir uttrykt gjennom poetiske og sensuelle bilder.
Blant hennes viktigste verker finner vi serien La Habana oculta (Det hemmelige Havanna), som består av flere romaner, blant annet La isla de los amores infinitos (Mitt elskede Havanna som ble utgitt på Gyldendal Norsk Forlag i begynnelsen av 2008, oversatt av Eli Zwaig Kolstad).
La isla de los amores infinitos ble belønnet med gullmedaljen i den litterære konkurransen Florida Book Awards 2006, som årlig premierer de beste bøkene utgitt i USA. Boken er oversatt til 25 språk.
Daína Chaviano har bodd i USA siden 1991.
Ruhrområdet
Ruhrområdet, eller bare Ruhr, (tysk Ruhrgebiet, Ruhrpott eller Kohlenpott) er en flerkjernebyregion (konurbasjon) i delstaten Nordrhein-Westfalen i Tyskland, og består av flere store, tidligere industribyer mellom elvene Ruhr i sør, Rhinen i vest og Lippe i nord. I sørvest grenser området til Bergisches Land. Området, som har rundt 5,3 millioner innbyggere, regnes som en del av den større konurbasjonen Rhein-Ruhr med mer enn 10 millioner innbyggere.
Fra vest til øst inneholder området bykommunene Duisburg, Oberhausen, Bottrop, Mülheim an der Ruhr, Essen, Gelsenkirchen, Bochum, Herne, Hamm, Hagen og Dortmund, i tillegg til mer «landlige» områder som Wesel, Recklinghausen, Unna og Ennepe-Ruhr. Disse områdene har vokst sammen og danner et stort industrilandskap med unik størrelse og omtrent 5,3 millioner innbyggere. Dette gjør det til det femte største storbyområdet i Europa etter Moskva, Stor-London, Stor-Madrid og Paris.
Historie
Ruhrdalen er et område i Tyskland. Byer i dette området begynte først å vokse under den industrielle revolusjon, og økonomien var hovedsakelig basert på utvinning av kull og produksjon av stål. Da etterspørselen etter kull minket etter 1960 gikk området gjennom flere strukturelle kriser og industriell spredning, der det først ble utviklet tradisjonell tungindustri, og det etter hvert gikk over til tjenesteytende næringer og høyteknologi. Den velkjente luft- og vannforurensningen i området hører hovedsakelig til fortiden.
I januar 1923 okkuperte franske styrker Ruhrområdet etter at Tyskland ikke klarte å betale erstatningen de var pålagt som følge av Versaillestraktaten etter første verdenskrig. Den tyske regjeringen svarte med «passiv motstand», som betydde at gruve- og jernbanearbeiderne nektet å følge ordre fra okkupasjonsstyrkene. Produksjonen og transporten stod stille, men dette ødela så fullstendig den økonomiske situasjonen i Tyskland og den passive motstanden opphørte sent i 1923.
Under andre verdenskrig satte de allierte i gang et felttog som skulle omringe og erobre Ruhrområdet. De klarte å omringe hele området og over 300 000 tyske soldater under kommando av Walter Model ble fanget i det som ble kalt «Ruhrlommen». Siden området var så økonomisk viktig for Tyskland ble det kraftig bombet under krigen og enkelte av byene, som Dortmund, var av de mest ødelagte byene i Tyskland da krigen var over.