cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Temperaturinversjon
Kappeinversjon
En kappeinversjon oppstår som regel i høyden med varm luft over kald luft, der inversjonen ikke rører bakken. Dette fører til at varm luft fra bakken kan stige, for så å bli stoppet av de stabile forholdene i inversjonen. Den stigende luften kan likevel føre til skyer, og ofte er resultatet tåke.
Konsekvenser
Av og til oppstår det inversjonslag i høyden som kan hindre cumulusskyer i å utvikle seg videre, og får skyen til å spre seg ut under inversjonslaget. Dette skylaget kan så hindre solinnstråling til bakken og motvirke prosessen som skaper nye konvektive skyer. Skyen kan så løse seg opp igjen, slik at solen igjen når ned til bakken, før syklusen starter på nytt.
Brytningsindeksen til luft minker når lufttemperaturen øker, en bieffekt av at varmere luft har mindre tetthet. Normalt fører dette til at objekter på stor avstand ser kortere ut, en effekt man kan se når sola går ned og får en oval form. I en inversjon skjer det motsatte, og objekter på stor avstand blir i stedet strukket ut horisontalt, eller ser ut til å ligge over horisonten. Dette fører til det optiske fenomenet kalt fata morgana eller luftspeiling.
Radiobølger er, på samme måte som lys, en del av det elektromagnetiske spekteret og kan også bli refraktert i andre retninger. Dette er årsaken til at man i tåkesituasjoner av og til kan høre radio (og av og til se TV) fra sendere som ellers ville vært for langt borte til å kunne hørast (eller ses). Signalet blir vanligvis refraktert oppover og bort fra antennen som står på bakken, men kan i inversjonstilfeller i stedet bli refraktert nedover. Dette fenomenet blir kalt troposfærisk kanalisering.
Inversjoner i forbindelse med soloppgang eller solnedgang kan føre til såkalte grønne flekker. Dette oppstår ved at solstrålene blir refraktert og den grønne delen av spekteret blir isolert. Vanligvis er lyset bare synlig et par sekunder.
Lydbølger kan forplante seg mye lenger i inversjonssituasjoner fordi lyden blir refraktert av temperaturendringene i toppen av inversjonslaget og gjennomgår en total intern refleksjon.
Sjokkbølgen etter sprengning av atomvåpen kan reflektere tilbake mot bakken hvis sprengningen skjer i et inversjonslag, og dette kan føre til større ødeleggelser enn vi normalt ville fått. Denne effekten drepte tre mennesker under prøvespengningen av den første virkelige hydrogenbomben, RDS-37, i Sovjetunionen i 1955.
I inversjoner blir de vertikale bevegelsene i atmosfæren motvirket fordi atmosfæren er stabil. Dermed blir den vertikale varmetransporten også motvirket og denne reduserte (nedoverrettede) varmetransporten fører til at overflaten blir mer avkjølt. Dette kan i ekstreme tilfeller føre til at atmosfæren effektivt blir avkoblet fra overflaten, slik som i polarnatten i Antarktis der inversjonene kan bli større enn 25 °C.
Leirbotnvannet
Leirbotnvannet (nordsamisk: Ráirrojávri) er en innsjø i Alta kommune i Finnmark. Den er utspring for Leirbotnelva (Lakselva), som munner ut i Altafjorden ved Leirbotn.
Arbogaån
Arbogaån er ei elv i Västmanlands og Örebro län i Sverige. Den har utspring fra innsjøen Väringen (32 moh) og renner derfra mot øst. Den passerer gjennom Arboga og munner ut i Mälaren ved Kungsör. Elva er 45 km lang, 163 km medregnet tilløpselver, middelvannføringen er 44 m³/s, og den har et nedbørfelt på 3 808 km². I sitt øvre løp danner elva grensa mellom landskapene Västmanland og Närke.
Den viktigste tilløpselva er Fröviån, som starter ved Grängesberg, på grensa mellom Dalarna og Västmanland, og munner ut i Väringen ved Frövi. Det andre hovedtilløpet er Dyltaån, som munner ut i Väringen fra vest.
Elva er seilbar til Arboga (ca. 15 km) og har forbindelse til Hjälmaren gjennom Hjälmare kanal.
Wenche Frølich
Wenche Frølich (født 6. desember 1946 i Oslo) er en norsk biokjemiker med doktorgrad i industriell ernæring og matvarekjemi.
Frølich var fra 2006 til 2008 styreleder i Forbrukerrådet, og har siden 2001 vært professor i ernæring ved Universitetet i Stavanger (dengang Høgskolen i Stavanger). Hun har erfaring fra Norges forskningsråd, Bioteknologinemnda, Statens ernæringsråd og flere EU-forskningsprosjekter. Hun har også ledererfaring fra næringslivet.
Frølich er bosatt i Bærum.
NM i bandy for damer 1999
'''Det 16. Norgesmesterskapet i bandy for damer''' ble vunnet av Bergen Bandyklubb etter finaleseier 7-6 over Stabæk. Bergen vant også seriespillet. Turneringen ble arrangert som rinkbandy.
Finale
Bergen – Stabæk 7 – 6
Vinter-X Games Aspen 2019
Vinter-X Games Aspen 2019 ble arrangert i Aspen i Colorado i USA fra 24. januar til 27. januar 2019.
I den 19. utgaven ble det konkurrert i 18 øvelser innen ski, snøbrett, snøscooter og snøsykkel. I tillegg ble det avholdt konserter med Lil Wayne, Louis the Child, The Chainsmokers og Kygo.
Alrø
Alrø er en øy i Horsens Fjord, den er 7 km lang og 5 km bred og det høyeste punktet ligger 15 m moh.
Øya, som utgjør et selvstendigt sogn, Alrø Sogn, Hads Herred, har 161 innbyggere. Øya og sognet var en selvstendig sognekommune inntil kommunalreformen i 1970. Sognet er nå en del av Odder kommune.
Alrø har vært bebodd siden steinalderen. Den er forbundet med den nordlige kysten av fjorden, med en 1 km lang demning, som ble påbegynt i 1929 og innviet 10. juni 1931. Før den tid kunne man kjøre over en vadegrunn fra Gyllingnæs, øst for øya, akkurat som der har vært båtforbindelse til norkysten, Hjarnø og til Horsens.
Iå sommerhalvåret er det etablert en sykkelferje fra Snaptun til anløpstedet på Egehovedet på den sydlige delen av Alrø.
Presidentvalget i Polen 2020
Presidentvalget i Polen 2020 ble holdt 28. juni og 12. juli 2020. Sittende president Andrzej Duda fikk i første valgomgang 43,5 % av stemmene, mot utfordreren Rafał Trzaskowski s 30,46 %. Da ingen av kandidatene fikk mer enn halvparten av stemmene, var det nødvendig med en ny valgomgang. Duda vant andre valgomgang med ca. 51 % av stemmene. Valgdeltakelsen var på ca. 68,2 %.
Valgordning
Presidenten er etter 1990 blitt valgt direkte av folket, for en valgperiode på fem år. Den valgte presidenten kan gjenvelges én gang.
Valget og koronakrisen
Som følge av den pågående koronaviruspandemien, krevde opposisjonen av valget måtte utsettes til senere. Regjeringspartiet PiS foreslo i april for Sejm at det som følge av smittefaren skulle holdes et brevvalg, og forslaget gikk gjennom med knapt flertall. Senatet opphevet vedtaket og sendte det tilbake til Sejm.
Halvdekker
Halvdekker er en betegnelse på skip og båt med egne dekksarrangement uansett type. Dekksarrangementet som betegnelsen antyder, er om et halvt dekk akterut eller forut over hoveddekket, men også om hoveddekket ikke er slett fra baug til hekk.
Presidentvalget i Polen 2020
Valget og koronakrisen
Małgorzata Kidawa-Błońska gikk deretter inn for boikott av valget 10. mai 2020. Det samme gjorde en rekke andre tidligere polske politikere, deriblant Lech Walesa og Donald Tusk. Andre opposisjonskandidater, som for eksempel Szymon Hołownia, ønsket å gjennomføre valget.
Halvdekker
Betegnelsen «halvdekker» i Norge ofte er om damp- og motorskip langs kysten, men også om motorbåter med fordekk, også omtalt som halvdekksbåt.
Presidentvalget i Polen 2020
Valget og koronakrisen
Landets største parti PiS kunngjorde 5. mai 2020 at det vurderte å foreslå en utsettelse av valget. Partiet antok at Polens høyesterett ville kjenne valget ugyldig dersom det ble avholdt 10. mai. Den 6. mai inngikk PiS og koalisjonspartneren Accord, avtale om utsettelse av valget. Sejm aksepterte 7. mai 2020 at valget kunne avholdes som brevvalg.
Halvdekker
Halvdekker som lokalbåt på Vestlandet
For å få plass til et romslig oppholdsrom under hoveddekket vekk fra propellakslingen ble akterskipet hevet så det ble et halvdekk, og dekkshuset ble flyttet midtskips med styrehuset og maskinrommet. Fribordet akterut ble dermed høyere enn forut på de norske damp- og motorskipene som ble tatt i bruk som lokalbåter langs den norske kysten. Til å begynne med hadde de norske småskipene bare halvdekk på akterskipet, men senere ble det også satt et halvdekk forut kalt bakk med plass for mannskapet for lengre ferd. Halvdekket akterut på et slikt skip i moderne tid ble deretter kalt poop.
Presidentvalget i Polen 2020
Valget og koronakrisen
Rafał Trzaskowski, ordfører i Warszawa etterfulgte Kidawa-Błońska som presidentkandidat.
Halvdekker
Halvdekker som lokalbåt på Vestlandet
Halvdekkeren på 1900-tallet ble et mindre skip med tre overbygg over hoveddekket; bakk, dekkshus med skorsteinen og poop fra baug til hekk. Dekkshuset lå noe lavere enn bakken og poopen med passasje på hver side som etter hvert ble overbygd for å hindre overvann fra å komme innenbords. Av hensyn til stabiliteten på fartøyene som måtte tåle dårlig vær og røft farvann, ble skutesidene avrundet innover.
Presidentvalget i Polen 2020
Valget og koronakrisen
Den sittende presidenten Andrzej Duda ga avkall på sitt medlemskap i PiS da han ble president, og opptrådte ved valget som uavhengig politiker. Han ble likevel ansett som lojal til dette partiet.
Halvdekker
Halvdekker som lokalbåt på Vestlandet
Dette arrangementet kalles «kvalrygg» eller på engelsk whaleback, for at vannet skulle renne tilbake uten å komme innenbords. Det er fremdeles i bruk på ulike båttyper i mange land, inkluderte fiskefartøyer.
Mange halvdekkere gav inntrykk av å ha høyere forskip enn akterskip, dette skyldes at de fleste var ombygd eller bygd med forskip i full høyde over hoveddekket fremfor halvdekket akterut. De mellomstore lokalbåtene på Vestlandet fra slutten av 1800-tallet var halvdekkere, som «Romsdal» fra 1889 som hadde lik høy bakk og poop delvis hevet over hoveddekket.
Presidentvalget i Polen 2020
Kritikk av mediedekningen av valget
OSSE kritiserte TVP, det nasjonale polske fjernsynet, for ikke å være nøytrale i dekningen valgkampen i 2020 og mente at enkelte reportasjer hadde et fremmedfiendtlig og antisemittisk preg. Press-Service Monitoring Mediów, et polsk byrå for medieovervåkning, meldte at i tiden 3.–16. juni 2020 var 97 % av innslagene i TVPs hovednyhetssending positive i omtalen av Duda, mens 3 % var nøytrale. Tallene for omtaler av Trzaskowski 87 % negative og 13 % nøytrale.
Halvdekker
Halvdekker som motorbåt
I motorbåtens barndom fra ca. 1900 til 1940 hadde lystbåtmiljøet i Norge flere ulike båttyper som skilte seg ut fra de vanligere motorbåter som motorsnekken. Den moderne plattgatteren i mellomkrigstiden betegnes som luksusfarkoster til sjøs for det velstående lystbåtfolket som allerede før den første verdenskrigen hadde båter for de fleste formål i ulike størrelser.
En av disse båttypene som for det meste var kravellbygget, hadde begrensede overnattingsmuligheter med en spartansk hytte forut på den åpne båten. Denne båttypen kalles hyttebåter, men også halvdekker med lukket kabin under løftet fordekk som opptok halvparten av motorbåtens lengde. Båten var meget praktisk med en slik planløsning med åpen cockpit akterut sammen med en motorbrønn med tanke på at båttypen skulle ha stor fart, dermed var den smal i forhold til lengden på mellom 24 og 32-33 fot. Men i årene mot 1940 forsvant denne båttypen, og ble erstattet av hyttebåten med passasje på alle sider og en bakk i forkant. Hytten ble forminsket på båten som etter hvert ble bredere.
En egen lokal båttype som ikke er en plattgatter, men videreutviklet fra motorsnekken på Hvaler, eksisterte under betegnelsen halvdekker. Denne båttypen er egentlig en snekke fra Østfold med fordekk og lukket kabin. Båtbyggerne på Hvaler som hadde stått for byggingen av denne båttypen, oppkalte dem etter fordekket. Fordekket strakte seg så ikke så langt akterut som på de eldre kravellbygde halvdekkerne.
Ole Nordgaard
Ole Nordgaard (født 8. november 1862 i Grong, død 3. september 1931 i Trondheim) var en norsk konservator, marinbiolog og zoolog.
O. Nordgaard, som han vanligvis skrev seg, var student på Universitetet i 1884. Mest kjent er han for å ha vært bestyrer, først ved Bergens biologiske stasjon og senere (fra 1906), ved Trondhjem biologiske stasjon. Han var da samtidig konservator ved Trondhjems museum.
Nordgaard var først og fremst havforsker, og bidrog til oppbyggingen av norsk havforskning ved århundreskiftet. Han gav ut en rekke artikler omkring biologi og zoologi i havet.
Nordgaard har også skrevet en biografi om Michael og Georg Ossian Sars, samt to bind om historien til bygda han vokste opp i, Stod i Nord-Trøndelag: Stod i fortid og nutid I og II.
Convivium
De ble, grunnet antallet medlemmer og instrumentsammensetning, med to gitarer, kontrabass og kvinnelig vokalist, oppfattet som en norsk variant av Pentangle, men visegruppa var likevel noe langt mer enn rene kopister. Convivium ble oppfattet som noe av det ypperste av norsk visekunst, både musikalsk og tekstmessig. Frontfiguren var Øyvind Torp. Tekstene var hentet fra diktere som Rudolf Nilsen, Olaf Bull og Herman Wildenvey, det var Torp som komponerte melodiene til disse.
Convivium hadde opptredener på NRK Fjernsynet, Moldejazz, Vise- & lyrikkfestivalen i Haugesund og i Chateau Neuf i Oslo.
De utga i 1971 LP-en Convivium, som ble produsert av Sigurd Haugen og spilt inn i Rosenborg Studio.
Georges Brassens
Georges Brassens (født 22. oktober 1921, død 29. oktober 1981) var en fransk visedikter og sanger.
Georges Brassens ble født i Sète (da kalt Cette), som er en by i det sydlige Frankrike nær Montpellier. Han er idag blitt en ikonisk figur i Frankrike, og oppnådde sin berømmelse gjennom sine enkle, elegante sanger og velartikulerte, mangfoldige tekster. Han anses som en av Frankrikes mest vellykkede etterkrigsdiktere. Han har også satt musikk til dikt av såvel velkjente som relativt obskure poeter, herunder blant annet Louis Aragon (Il n'y a pas d'amour heureux), Victor Hugo, Jean Richepin, François Villon og Guillaume Apollinaire.
Under den annen verdenskrig ble han tvunget av tyskerne til å arbeide i en arbeidsleir ved en flymotorfabrikk drevet av BMW i Basdorf nær Berlin i Tyskland (mars 1943). Her møtte han noen av sine fremtidige venner, blant annet Pierre Onteniente, som forøvrig fikk klengenavnet Gibraltar fordi han var "fast som en klippe". De kom senere til å bli nære venner.
Etter å ha blitt gitt ti dagers permisjon i Frankrike bestemte han seg for ikke å vende tilbake til arbeidsleiren. Brassens tok tilflukt i en slum ved navn "Impasse Florimont" hvor han i flere år bodde sammen med dens eier, Jeanne Planche, som var en venn av hans tante. Planched bodde med sin mann Marcel i relativ fattigdom: uten gass, rennende vann eller elektrisitet. Han forble i skjul der frem til krigen tok slutt fem måneder senere, men endte opp med å bli boende i tilsammen 22 år. Planche skal ha vært inspirasjonskilden til sangen Jeanne.
Barndom
Georges Brassens vokste opp i familiens hjem i Sète sammen med moren, Elvira Dragosa, faren Jean-Louis Brassens, halvsøsteren Simone (datter av Elvira og hennes første ektemann, som ble drept under krigen), og den faderlige bestefaren Jules. Moren hans, som kom fra en napolitansk familie, var en hengiven katolikk. Mellom faren, som var en enkel, generøs, åpensinnet, antiklerikal mann og moren, vokste Brassens opp mellom to personligheter med sterke kontraster som på tross av dette delte en kjærlighet til musikk.
Både moren, som Brassens senere kalte en "militant sanger" (militante de la chanson), og de andre familiemedlemmene var svært glade i å synge. Dette miljøet overførte en lidenskap for sang til den unge Georges som skulle komme til å definere hans senere liv. På denne tiden lyttet han konstant til sine tidlige idoler: Charles Trenet, Tino Rossi, og Ray Ventura. Det ble sagt at han elsket musikk over alt annet: den var hans første lidenskap og ble veien som ledet han frem til en karriere. Han fortalte sin venn André Sève, "[det er] en slags indre vibrasjon, noe intenst, en glede som har noe av det sensuelle over seg." Han håpte å bli innskrevet ved et musikk-konservatorium, men moren insisterte på at han kunne bare gjøre dette hvis karakterene ble bedre. Som en følge av dette lærte han seg aldri å lese noter. Han var en dårlig elev og oppnådde bare middelmådige resultater på skolen.
Brassens' lærer i niende klasse, Alphonse Bonnafé, oppmuntret ham sterkt til å gjøre noe med sin åpenbare gave for poesi og kreativitet. Brassens hadde allerede eksperimentert med sangskriving og poesi. Bonnafé hjalp ham i hans forsøk på poesi og tvang ham til å bruke mer tid på skolearbeidet ved å foreslå at han skulle begynne å studere klassisk poesi. Brassens utviklet en interesse for versifisering og rim. Ifølge Brassens selv er Bonnafés innflytelse på hans arbeider enorm: "Vi var banditter, på fjorten, femten, og vi begynte å like poeter. Det er litt av en forvandling. Takket være denne læreren fikk jeg åpnet meg for noe større. Senere, hver eneste gang jeg skrev en sang, måtte jeg spørre meg selv: Ville Bonnafé likt dette?" På dette tidspunktet hadde musikken kommet litt i bakgrunnen for Brassens, som nå drømte om å bli forfatter.
Ikke desto mindre, personlige vennskap og ungdom definerte fremdeles Brassens i tenårene. I syttenårsalderen ble han innblandet i en forbrytelse som skulle vise seg å bli et vendepunkt i hans liv. For å tjene noen penger bestemte Georges og gjengen seg for å begå småtyverier hvor ofrene hovedsakelig var deres respektive familier. Georges stjal en ring og et armbånd fra søsteren. Politiet fant ham og pågrep ham, noe som forårsaket en liten skandale. De unge mennene ble offentlig karakterisert som "gymnasgangstere" eller "avskum". Noen av forbyterne fikk ikke heller støtte fra sine familier og tilbragte en tid i fengsel. Mens Brassens' far var av den mer tilgivende sorten og umiddelbart hentet sin sønn, ble han utvist fra skolen og bestemte seg for å flytte til Paris i februar 1940, etter et kort forsøk som murerlærling i farens bedrift like etter at annen verdenskrig hadde brutt ut.
Lærlingetid
Brassens bodde sammen med sin tante Antoinette i Paris' 14. arondissement, hvor han lærte seg å spille piano. Han begynte å arbeide ved en bilfabrikk drevet av Renault. I mai 1940 ble fabrikken bombet og Frankrike invadert av Tyskland. Brassens returnerte til familiens hjem i Sète. Han tilbragte sommeren i hjembyen, men returnerte snart til Paris hvor han følte at fremtiden lå. Han arbeidet ikke, siden dette bare ville tjene fienden som nå okkuperte landet. Nedtrykt av mangelen på poetisk kultur tilbragte Brassens det meste av sine dager på biblioteket. Det var på denne tiden han laget seg et mønster med å stå opp klokken fem om morgenen og gå tilsengs ved solnedgang, et mønster som han opprettholdt størstedelen av livet. Han studerte de store mestrene inngående: Villon, Baudelaire, Verlaine og Hugo. Han tilnærming til poesien var nesten vitenskapelig. Men han leste et dikt av for eksempel Verlaine, dissekerte han det bilde for bilde, oppmerksom på selv den minste forandring i rytmen, og analyserte hvordan rimene alternerte. Han trakk på denne enorme litterære kulturen da han skrev sin første diktsamling, Des coups d'épée dans l'eau, hvis konklusjon bebuder anarkismen i hans fremtidige sanger:
Brassens gav også ut À la venvole takket være penger fra familie og venner, og med overraskende hjelp fra en kvinne ved navn Jeanne Planche, en nabo av Antoinette og antagelig den første Brassens-tilhenger. Brassens kommenterte senere sine tidlige verk: "På den tiden gulpet jeg bare opp det jeg hadde lært ved å lese mesterne. Jeg hadde ikke forvandlet det til honning enda."
Eksil
I mars 1943 ble Brassens innkalt til arbeidstjeneste for okkupantene og ble ført til Basdorf i Tyskland. Han fikk tid til å skrive, men endte opp med lediggang og anså denne perioden senere som bortkastet tid. På tross av dette var det i Tyskland at han skrev Bonhomme og Pauvre Martin, sammen med et hundretall sanger som senere enten ble brent eller forandret et utall ganger før de nådde sin endelige form (Le mauvais sujet repenti). Han skrev også begynnelsen til sin første roman, Lalie Kakamou. I Tyskland møtte han noen av sine beste venner, slik som Pierre Onténiente, som han gav klengenavnet "Gibraltar" fordi han var "fast som en klippe". Onténiente ble senere hand høyre hånd og privatsekretær.
Ett år etter at han kom til Basdorf fikk han tildelt ti dagers permisjon. Det var åpenbart for ham og hans nye venner at han ikke ville komme tilbake. I Paris var han nødt til å finne et skjulested, men kjente ikke mange. Han hadde virkelig levd et ensomt liv i Paris hvor han bare traff en venn fra Sète og jentene som han levde sin første romanse med. Tilsist kom Jeanne Planche ham till unnsetning og tilbød ham å bli så lenge han hadde behov for. Jeanne bodde sammen med sin ektemann Marcel i en rønne i 9 Impasse Florimont uten gass, vann og uten elektrisitet. Brassens aksepterte tilbudet... og forble boende der i toogtyve år. Ha sa en gang i et radiointervju: "Jeg hadde det bra der, og jeg har etterpå fått ganske fantastisk følelse av å være ukomfortabel." Ifølge Pierre Onténiente: "Jeanne hadde et øye til Georges og Marcel ante ingenting siden han startet med å drikke seg full klokken åtte om morgenen."
Anarkistiske innflytelser
Da han hadde installert seg hos Jeanne Planche, var Georges nødt til å forbli skjult i fem måneder, mens han ventet på at krigen skulle få en slutt. Han fortsatte med å skrive dikt og sanger. Han komponerte ved hjelp av det eneste instrumentet han hadde; et lite trestykke som han kalte "trommen min", hvorpå han slo takten. Han tok opp igjen romanen han hadde begynt på i Basdorf, fordi han på denne tiden bare kunne se for seg en karriere som berømt forfatter. Slutten på annen verdenskrig og friheten han plutselig hadde fått tilbake fikk ikke noen stor innvirkning på vanene hans, bortsett fra at han fikk lånekortet tilbake og tok opp igjen sine studier av poesi.
Brassens sa engang i et intervju: «Jeg er anarkist, så mye at jeg alltid går over fotgjengerfeltet for å unngå å krangle med politiet.» Han sa også: «Jeg er ikke veldig glad i loven. Som Léautaud ville sagt det, jeg kunne klare meg uten lover [...] jeg tror de fleste mennesker ikke kunne gjøre det».
Begynnelsen av karrieren
Vennene hans, som hørte og likte sangene hans, oppfordret ham til å prøve dem ut på en kabaret, café eller et konsertlokale. Han var tilbakeholden og sjenert, og hadde vanskeligheter med å opptre foran en folkemengde. Eieren av én kafé fortalte ham at sangene hans ikke var det han var på utkikk etter. Men på ett tidspunkt møtte han sangeren Patachou på en velkjent kafé, Les Trois Baudets, og hun fikk ham inn i musikkbransjen. Flere berømte sangere kom inn i musikkindustrien på denne måten, blant annet Jacques Brel og Léo Ferré.
Sanger
Han opptrådte sjelden utenfor hjemlandet, og tekstene hans er vanskelige å oversette, skjønt forsøk har blitt gjort. Han begynte sin karriere på 1950-tallet. Han opptrådte med en akustisk gitar; det meste av tiden var hans eneste akkompagnerende musiker vennen Pierre Nicolas med en dobbelbass, og noen ganger en gitar til (Barthélémy Rosso, Joël Favreau).
Noen av hans mest berømte sanger:
Brassens døde av kreft den 29. oktober 1981 i Saint-Gély-du-Fesc etter å ha hatt helseproblemer i mange år, og hviler på Cimetière le Py i Sète.
Arv
Han mistenkte aldri at han én dag skulle ha et internasjonalt omdømme. Han idol, Paul Misraki, en sanger som sang overalt, ble aldri berømt blant det store publikum. Nå har mer enn femti doktoravhandlinger blitt skrevet om Georges Brassens, og mange artister fra japan, Russland, USA (hvor det fins en Georges Brassens-fanklubb), Italia og Spania gjør coverversjoner av sangene hans. Sangene er blitt oversatt til omkring tyve språk, inkludert Esperanto.
Mange sangere har gjort sine versjoner eller oversatt Georges Brassens' tekster på andre språk, for eksempel Fabrizio De André (på italiensk), Graeme Allwright og Jake Thackray (på engelsk), Sam Alpha (på kreolsk), Yossi Banai (på hebraisk), Jiří Dědeček ( tsjekkisk), Mark Freidkin ( russisk), Paco Ibáñez og Javier Krahe (på spansk), Jacques Ivart (på esperanto), Franz Josef Degenhardt og Ralf Tauchmann (på tysk) og Zespół Reprezentacyjny og Piotr Machalica (på polsk), Cornelis Vreeswijk (på svensk) og Tuula Amberla (på finsk). Dieter Kaiser, en belgisk-tysk sanger som opptrer på konserter med den fransk-tyske gitaristen Stéphane Bazire under navnet Stéphane & Didier har oversatt og samlet 19 Brassens-sanger til tysk. Han oversatte også blant andre diktet "Il n'y a pas d'amour heureux" av den franske samtidspoeten Louis Aragon. Den fransk-kamerunske sangeren Kristo Numpuby gav også ut et cover-album med de originale franske tekstene, men tilpasset sangene til forskjellige afrikanske rytmer. Georges Moustaki ble så inspirert av Brassens at han endret fornavn etter ham.
I våre dager fins det en internasjonal forening av Georges Brassens-tilhengere. Det fins også en fanklubb i Berlin-Basdorf som arrangerer en Brassens-festival hvert år i september.
Renée Claude, en viktig sanger fra Québec, dedikerte et tribute-album til ham: J'ai rendez-vous avec vous (1993).
Sangene hans har stor innflytelse på yngre franske sangere som Maxime Le Forestier, Renaud Séchan, Bénabar og flere.
Steder tilknyttet Brassens
En rekke skoler, teatre, parker, offentlige hager og offentlige steder er dedikert til Georges Brassens og hans verk, og er oppkalt etter ham, som for eksempel:
Wibeke Knagenhjelm
Nils var av den kjente slekten Knagenhjelm som hadde holdt til der på Kaupanger hovedgård siden gammeltida. Han ble både ordfører og mottok St. Olavs Orden. Wibeke ble husfrue og fikk stiftet Kaupanger og Amla Husmorlag i 1950. Hun satt i Norges Husmorforbund sitt kretsstyre. I fylkets barnevernsnemnd satt hun også. På 1960-tallet stod ekteparet bak oppussingen av Kaupanger stavkirke, og Wibeke laget program om dette for Norsk rikskringkasting (NRK). Lokalkjent ble hun også for å ha forfattet flere manuskript til historiske teateroppsetninger. Ellers var hun med på å starte historielaget i Sogndal. I 1986 satte hun i gang arbeidet for å få bevart det gamle «Munthe-huset» som lå i Ytre Kroken av Luster der blant andre Gerhard Munthe (1795–1876) var født. For alt dette mottok hun i 1992 «Urnesnåla» fra Fortidsminneforeningen i Sogn og Fjordane, såvel som Sogndal kommunes kulturpris.
Hun skrev igjen for Aftenposten utover 1950-tallet, men da som bokanmelder og tidvis med psevdonymene «Roro» og «Moi Méme». Etterhvert kom her også beretninger fra kulturarbeider på Vestlandet, og fra 1969 til 1985 skrev hun mer fast, en tid som sommervikar i bladets sosietetsspalter. Wibeke var datter av major Michael Sverdrup Haffner (1872–1931) og Ruth Skridshol (1895–1993). Faren var oldebarn av eidsvollsmannen Georg Sverdrup og hadde siden 1919 skrevet om både kunst og historie som medlem av Aftenpostens redaksjon. Han ble i 1927 major og sjef for Søndhordland landvernsbataljon, men døde i 1931 etter kort sykeleie.
Huang Shih-hsu
Huang Shih-hsu (født 30. november 1975) er en taiwansk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Hun representerte Kinesisk Taipei under Sommer-OL 2012 i London, der hun kom på 7.-plass.
MS «Randsfjord»
«Randsfjord» var et lasteskip bygget ved Eriksbergs Mek.Verk AB, Göteborg, som byggenummer 269. Skipet ble overlevert til rederiet Den norske Amerikalinje, Oslo i april 1937.
Margrete
Margrete eller Margrethe er en norsk form av det latinske kvinnenavnet Margarita, dannet av et persisk ord som betyr «perle». Navnet finnes i mange ulike former, både internasjonalt og innen norsk navnetradisjon. Grunnen til den store utbredelsen er at den hellige Margareta av Antiokia (ca. 275–290) ble en høyt verdsatt skytshelgen, særlig for kvinner.
Etymologi
Navnet har svært mange varianter, bare i Norge finnes det over 100: Daisy, 	Erita, 	Ghita, 	Gredel, 	Greta, 	Gretar, 	Gretchen, 	Grete, 	Gretel, 	Gretha, 	Grethe, 	Grethel, 	Grietje, 	Grith, 	Kreetta, 	Madge, 	Magali, 	Magaly, 	Magan, 	Magel, 	Magga, 	Maggi, 	Maggie, 	Magrete, 	Magrethe, 	Magrit, 	Magritt, 	Maija, 	Majorie, 	Majt, 	Małgorzata, 	Maret, 	Marga, 	Margaret, 	Margarete, 	Margareth, 	Margaretha, 	Margarethe, 	Margarida, 	Margarita, 	Marge, 	Margery, 	Margherita, 	Margido, 	Margit, 	Margita, 	Margith, 	Margitt, 	Margitta, 	Margodt, 	Margot, 	Margoth, 	Margret, 	Margreta, 	Magrete, 	Margreth, 	Margretha, 	Margrethe, 	Margrit, 	Margrith, 	Margritt, 	Marguerite, 	Margy, 	Marharyta, 	Marhata, 	Marit, 	Marita, 	Marite, 	Marites, 	Maritess, 	Marith, 	Maritha, 	Maritta, 	Maritza, 	Marjorie, 	Marjory, 	Marjut, 	Marketa, 	Markéta, 	Marketta, 	Markha, 	Marte, 	Marthe, 	Mata, 	Megan, 	Meghan, 	Merete, 	Merethe, 	Merit, 	Merita, 	Meta, 	Metta, 	Mette, 	Mossa, 	Mosse, 	Märta, 	Märtha, 	Peggy, 	Pergot, 	Reeta, 	Reetta, 	Riitta, 	Rita, 	Ritha, 	Ritika, 	Ritt, 	Ritta, 	Katya, 	Kaya, 	Ket, 	Keth, 	Kethlin, 	Ketty, 	Kine, 	Kit, 	Kith, 	Kitt, 	Kitti, 	Kitty, 	Käte, 	Käthe, 	Riina, 	Thrine, 	Trina, 	Trine.
Utbredelse
Margret var, sammen med andre former av navnet, det vanligste kvinnenavnet i Tyskland i senmiddelalderen.
I England var Margaret og delvis Marjorie svært vanlige navn fra 1300-tallet til første halvdel av 1900-tallet. Den eldre formen Margery var også mye brukt fra 1500- til 1700-tallet.
Navnet er ikke kjent brukt i runeinnskrifter fra vikingtiden, så det var neppe veldig mye brukt i Norden på den tiden. Margreta var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 110 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Formen Margret var også mye brukt. Margrethe var et populært navn på jentebarn i Norge på 1700-tallet og første halvdel av 1800-tallet.
I Danmark var Margrethe et svært populært navn på jentebarn født i første halvdel av 1900-tallet.
I Sverige var Margrethe mest brukt på slutten av 1800-tallet og igjen i 1920-årene.
Margrete har minnedag 20. juli i Den katolske kirke og har vært feiret på denne dagen i hele den vestlige verden. Dette var også hennes minnedag på norske primstaver, under navnet «Mari Vassause». Hennes minnedag i Den ortodokse kirke er 13. eller 17. juli, og 13. juli er også hennes navnedag i Danmark. Den moderne norske navnedag 25. oktober følger ikke kirkelig tradisjon.
Margaret var et populært navn i USA fram til midten av 1900-tallet.
Zimbabwe House
Zimbabwe House i Strand 429 i London er Zimbabwes ambassade i Storbritannia. Huset var tidligere kjent som Rhodesia House, da det tjente som Sør-Rhodesias konsulat fra 1923 til Zimvabwes uavhengighet i 1980. Det fortsatte som Zimbabwes konsulat fram til 2004, da landet gikk ut av Commonwealth.
Huset er tegna av arkitekten Charles Holden – som er mest kjent for sine mange undergrunnsstasjoner i London – for British Medical Association i 1907. Fasaden var pryda av Jacob Epsteins skulpturer Ages of Man. Epsteins nakne mennesker vakte i begynnelsen bestyrtelse, men når mange av skulpturene i dag står uten hode, har det ikke sammenheng med noen form for sensur. På 1930-tallet falt stykker av skulpturene ned i gata, og eieren valgte derfor å fjerne deler som kunne true forbipasserendes sikkerhet.
Arbeidsliv i Norden
Arbeidsliv i Norden er et elektronisk tidsskrift som gis ut av Arbeidsforskningsinstituttet i Norge, på oppdrag av Nordisk ministerråd. Det skrives på de tre skandinaviske språkene. Det finnes også en engelsk versjon av tidsskriftet som heter Nordic Labour Journal. Tidsskriftet kommer ut ni ganger per år og tar opp spørsmål som berører arbeidsmarkedet, arbeidsmiljøet og arbeidsrettslige spørsmål knyttet til de nordiske modellene for organisering av arbeidslivet. Ansvarlig redaktør er Björn Lindahl.
Paracallia
Paracallia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, blanke, svarte trebukker med rødt pronotum. Antennene er litt kortere enn kroppen. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene, bredere enn langt, med en pigg langt bak på hver side. Dekkvingene er parallellsidige, kledt med fine, oppstående hår.
Utbredelse
Artene er utbredt i Brasil og Bolivia.
Europamesterskapet i curling for mikslag
Europamesterskapet i curling for mikslag var en curlingturnering for europeiske land, som ble arrangert hver høst fra 2005 til 2014. Turneringen ble erstattet av verdensmesterskapet i curling for mikslag etter Curling-EM 2014 for mikslag.
Sichuaneiner
Sichuaneiner (latin: Juniperus saltuaria, kinesisk: 方枝柏 fang zhi bai) er en art av bartrær som tilhører einerslekten Juniperus i sypressfamilien. Den vokser i fjellene i det sentrale og sørvestre Kina, på 2.700-4.600 meters høyde.
Treet er opprett og inntil 20 meter høyt. Nålene er tette i grupper av 3, og inntil 6 mm lange. Nåler på unge skudd, mer skjellaktige på eldre. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.
Frøkonglene modner til svarte eller bblå-svarte, inntil 9 x 10 mm oppstående store bær, runde eller ovale, med bare ett frø. Hannkonglene inntil 2 mm store.
Chicago Bears i NFL-sesongen 2023
Chicago Bears spiller i lagets 104. sesong i National Football League og andre under hovedtrener Matt Eberflus og general manager Ryan Poles. Bears vil forsøke å forbedre på fjorårets sesongresultat på 3–14 og nå sluttspillet etter å ha gått glipp av det to år på rad.
Endelig (Uff, ikke nå igjen)
Endelig (Uff ikke nå igjen) er et musikkalbum med Jonas Fjeld Band, utgitt i 1975.
Porto Walter
Porto Walter er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.
Chicago Bears i NFL-sesongen 2023
Draft
Draftbytter
Terminliste
<!--
Stogofjorden
Ringsjøen er en innsjø sør i Nord-Aurdal kommune, Innlandet.
Sjøens utløp er i nordvest, der Stogoelvi renner mot Tisleia.
Hejiang (provins)
Hejiang (合江省, Héjiāng shěng), også kjent som Hokiang, var en provins i det nordøstligste hjørne av Kina, opprettet i 1945. Hovedstad var Jiamusi.
I 1949 ble provinsen inkorporert i provinsen Songjiang og i 1954 ble hele området inkorporert i provinsen Heilongjiang.
Hoplandria
Hoplandria er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.
Utseende
Nokså små, gjerne litt brede, rødlige eller brunlige kortvinger.
Gregorius Dagsson
Gregorius Dagsson (død 1161) var en norsk høvding i borgerkrigstiden. Han var sønn av Dag Eilivsson, som grunnla Gimsøy kloster, og gjennom moren var han beslektet med Giskeætten. Søsteren Baugeid var abbedisse ved klosteret. En annen søster, Borghild, var gift med Kåre kongsbror, sammødre halvbror av kong Olav Magnusson. Gregorius var en av de fremste lendmennene i sin tid, og bodde på gården Bratsberg i Grenland. Da han hadde påkalt seg kong Sigurd Munns vrede, gikk han over til kongens bror Inge Krokrygg, og ble en av dennes sterkeste støtter i de følgende urolighetene, da Inges brødre, Sigurd og Øystein Haraldsson slo seg sammen for å berøve ham hans del av riket. Inge var sterkt funksjonshemmet, og lot høvdingene (deriblant Gregorius) rå for det meste av landsstyringen. Inges bror Øystein forsøkte å ta Gregorius til fange, men Gregorius klarte å rømme, og Øystein brente gården hans.
Dim sum
Dim sum (tradisjonell kinesisk: 點心, forenklet kinesisk: 点心, pinyin: Diǎn xin, jyutping: Dim2 sam1) er de forskjellige småretter som serveres ved det lettere kinesiske måltid kalt yum cha. Typiske innslag er forskjellige kombinasjoner av surt og søtt, kjøtt, grønnsaker, sjømat og frukt, gjerne servert i små kurver, dampet eller fritert.
Gregorius Dagsson
Gregorius vendte seg først mot Sigurd og fikk ham drept i Bergen i 1155, og da Øystein ville hevne drapet, overrumplet Gregorius ham noen år senere ved Foss i Ranrike, hvor Øystein falt. Da Sigurd Munns sønn Håkon Herdebrei senere tok kongsnavn, var Gregorius en av førerne for den hæren som slo ham ved Konghelle i 1159. Men da han med få menn ville angripe Håkons bønder i nærheten av Oddevoll i januar 1161, ble han drept. Liket ble gravlagt i Gimsøy kloster.
Dim sum
Til maten hører vanligvis te. Det er vanlig med dim sum til formiddagsmat eller lunsj.
Begrepet dim sum er av uklart og omdiskutert opphav, men det er, eller blitt, en kantonesisk frase 點心 som bokstavelig kan oversettes med det som «rører ved hjertet» (dvs. bestill etter hjertens lyst). Når man i Vesten taler om dim sum, er det vanligvis variantene som kjennes fra det kantonesiske kjøkken man har i tankene.
Danne-Virke
På mange måter kan tidsskriftet sees som Grundtvigs første tenkning over det som skulle utvikle seg til folkehøyskolebevegelsen. Hovedinnholdet er en gjennomgang av historien ut fra et kristent grunnsyn, og det blir gjennomgått i datidens hverdagsspråk og uten direkte forkynnelse. Grundtvig delte selv sine bidrag opp i «blomster» (lyrikk), «blade» (gjennomgang av kilder) og «frugter» (bredere tenkning over historievitenskap, litteratur og myter).
Klassisk økonomi
Klassisk økonomi eller den klassiske skole er en retning innenfor politisk økonomi som vokste frem i vesten på slutten av 1700-tallet og varte frem til ca. 1870. Klassisk økonomi kan sies å være merkantilismens etterfølger i økonomisk idéhistorie, og forløperen til moderne samfunnsøkonomi (nyklassisisme). Grunnleggeren av den klassiske skole regnes å være Adam Smith med utgivelsen Nasjonenes Velstand som hovedverk. (Smith kalles forøvrig også økonomifagets far.) Andre viktige tenkere var David Ricardo, Thomas Malthus, John Locke, John Stuart Mill, Karl Marx og Jean-Baptiste Say.
Den klassiske skole var i all hovedsak teoretisk, bygget på og inspirert av politikk, historie, sosiologi og sosialantropologi. Klassisk økonomi og dens analyser må sees i sammenheng med den industrielle revolusjon og fremveksten av den kapitalistiske økonomien, da faget som en retning innenfor politisk økonomi er en direkte konsekvens av disse hendelsene. Klassisk økonomi kan sådan settes i kontrast mot nåtidens økonomifag; nyklassisisme n, der kvantitativ matematisk analyse er i hovedfokus, og faget har skillet seg ut som egen faggren uavhengig av politikk, historie, og sosialvitenskap.
Kontrasten mellom det klassiske og moderne økonomifaget fremkommer også fra de klassiske økonomenes fokuspunkter:
Den klassiske økonomien ble etterfulgt av nyklassisk økonomi (marginalisme) i 1870-årene. Dette grunnet at Marxistisk analyse av kapitalismen delvis hadde gjort faget om til et grunnlag for sosialistisk argumentasjon, og at konsepter som arbeidsverditeori og klassisk lønnsteori ble sett på som inadekvate i en stadig mer kompleks økonomi.
Laos under Kortbane-VM i svømming 2016
Laos deltok under Kortbane-VM i svømming 2016 i Windsor, Ontario i Canada fra 6. - 11. desember 2016.
Tibeteiner
Tibeteiner (latin: Juniperus tibetica, kinesisk: 大果圆柏 da guo yuan bai) er en art av bartrær som tilhører einerslekten Juniperus i sypressfamilien. Den vokser i fjellene i det sentrale og vestre Kina, på 2 000-4 800 meters høyde.
Treet er inntil 30 meter høyt. Nålene er tette i grupper av 3, og 4–8 mm lange. Nåler på unge skudd, mer skjellaktige på eldre. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.
Frøkonglene modner til brune,svarte eller purpur-svarte, inntil 13 x 16 mm store bær, runde eller ovale. Hannkonglene inntil 2 mm store.
Fjellsetra (Trondheim)
Fjellsætra (offisielt navn), også skrevet Fjellsetra og kalt Fjellseter, Fjellsæter, Kampervollen (gammelt navn) og annet, er en tidligere seter som ligger 350 moh. i Bymarka i Trondheim kommune.
Danskeren
Danskeren (med undertittelen Et Ugeblad) var et dansk tidsskrift utgitt og skrevet av N.F.S. Grundtvig. Det kom ut i perioden 1848–51.
Fjellsetra (Trondheim)
I 1899 ble Fjeldsæter Sanatorium etablert på stedet, og siden Fjeldsæter Turisthotel i samme bygning. Tilbygget «Sporten» kom til seinere, og i 1933 Fjellseter kapell. Driften ved sanatoriet opphørte i 1912, og etter at hovedbygningen brant i 1917, flyttet hotellet og restauranten til «Sporten». Dette tilbygget brant ned i 1946. Tomtene har siden vært parkeringsplass. Kapellet er fortsatt i bruk.
Danskeren
I bladet skrev Grundtvig om danske politiske forhold og spesielt om konflikten i Schleswig-Holstein som førte til treårskrigen.
Morgan le Fay
Morgan le Fay er i legender og litteratur kong Arthurs halvsøster og motstander. Hun er gift med Urien av Rheged, og beskrives ofte som en heks og/eller healer.
Ved å stjele skjeden til sverdet Excalibur er hun skyld i at Kong Arthur blir dødelig såret i sin kamp mot Mordred. Til tider forveksles hun med søsteren Morgause, som er Mordreds moder.
Morgan er en av de tre kvinnene som frakter den døende Arthur til Avalon, den hellige øya. Hun er formodentlig avledet av en gammel keltisk modergudinne, Modron, som ofte optrådte som tre kvinner på samme tid. Hun knyttes også til den irske krigsgudinnen Morrighan.
Fata morgana (synsbedrag eller luftspeiling) har navn etter henne.
Sthenopygus
Sthenopygus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten er utbredt i Sentral-Afrika.
Rodrigues Alves
Rodrigues Alves er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.
Karl Ludwig Urlichs
Karl Ludwig Urlichs (født 9. november 1813 i Osnabrück, død 3. november 1889 i Würzburg) var en tysk filolog og arkeolog.
Dean Saunders
Dean Nicholas Saunders (født 21. juni 1964 i Swansea) er en tidligere walisisk fotballspiller og nåværende trener som spilte i en rekke klubber i sin aktive karriere. Hans posisjon på banen var spiss. Han er for øyeblikket trener for Doncaster Rovers FC.
Karl Ludwig Urlichs
Av hans arbeider må nevnes
Også som politiker og kjenner av den tyske litteraturhistorien gjorde Urlichs seg bemerket.
Dean Saunders
Spillerkarriere
Saunders begynte sin karriere i Swansea, hvor faren hans var trener. Han signerte en juniorkontrakt med klubben i 1980. Saunders spilte nesten 50 kamper for klubben. Han hadde et kort opphold i naboklubben Cardiff mens han spilte for Swansea.
I 1984 gikk han gratis til Brighton. Han ble i klubben frem til 1987 da han gikk til Oxford. Han gikk rett inn på laget, og målene hans hjalp klubben å forhindre nedrykk på slutten av sesongen 1986/1987. Året etter var ikke målene hans nok, og Oxford endte på sisteplass i ligaen sesongen 1987/1988. I begynnelsen av den påfølgende sesongen ble Saunders solgt til Derby for £1 000 000. Daværende Oxford manager Mark Lawrenson ble senere sparket for å ha kritisert klubbstyret for å ha solgt Saunders.
Derby County
Saunders gjorde sin debut for Derby 29. oktober 1988 i hjemmekampen på Baseball Ground mot Wimbledon. Han gjorde en glimrende debut med to mål i kampen. I sin første sesong i klubben scoret han 14 ganger. Målene hans hjalp Derby til en imponerende 4.-plass i ligaen, klubbens høyeste plassering siden de vant ligaen i 1975. Saunders scoret 24 ligamål i sesongen 1990/1991, men det hjalp ikke Derby som endte på sisteplass i ligaen, og dermed rykket ned en divisjon. Nedrykket førte til at en rekke klubber var interessert i å kjøpte Saunders, og Everton var favoritten til å kjøpte han.
Liverpool FC
Han endte imidlertid hos rivalen Liverpool, i det manager Graeme Souness bladde opp £2 900 000. På denne tiden var det britisk overgangsrekord.
Aston Villa
Den 10. september 1992 ble Saunders solgt til Aston Villa for £2 500 000 hvor han umiddelbart ble en stor hit blant Villa fansen. Saunders og Dalian Atkinson utgjorde en målfarlig angrepsduo, som sørget for at Aston Villa endte på 2.-plass i ligaen. Sesongen etter var formen dalende for laget, men Saunders scoret 2 mål i finalen, og var med å vinne Liga-Cupen mot Manchester United.
Galatasaray
Saunders ble i klubben til 1995 da han flyttet til Tyrkia for å spille for Galatasaray. Her ble han gjenforent med sin gamle Liverpool manager som nå var blitt sjef for den tyrkiske klubben. Han tilbragte en sesong i Tyrkia før han signerte for Nottingham Forest. Målene hans ble stadig færre, og de fire neste årene var han innom fire ulike klubber uten stor suksess. Han la opp i 2002.
Landslagskarriere
Saunders spilte 75 landskamper for Wales, og scoret 22 mål for landet sitt.
Trenerkarriere
Da han la støvlene på hylla ble han trener for Bradford, før han ble ansatt av Newcastle som angrepstrener i 2004. Senere ble han ansatt som førstelagstrener av Graeme Souness, som på dette tidspunktet var blitt Newcastles manager. Den 2. februar 2006 fikk Souness sparken, og da mistet også hele trenerteamet jobben.
Saunders var tidligere ekspert i studio for BBC når Wales spilte landskamper.
Dietmar Woidke
Dietmar Woidke (født 22. oktober 1961 i Naundorf, idag en ortsteil i Forst i Landkreis Spree-Neiße) er en tysk politiker, medlem av SPD og fra 28. august 2013 ministerpresident i Brandenburg. Woidke ble i oktober 2010 innenriksminister i den tyske delstaten Brandenburg og var før dette leder av SPDs fraksjon i Brandenburgs landdag. Han tiltrådte 1. november 2019 tiltrådte i en ett års turnustjeneste som president i Forbundsrådet.
Woidke har landbruksutdannelse og tok doktorgraden i 1993.
Hans Jacob Henriksen
Hans Jacob Henriksen (født 9. oktober 1846 i Grimstad, død 20. oktober 1916 i Vestre Moland) var utenomekteskapelig sønn av dikteren Henrik Ibsen.
Moren Else Sophie Birkedalen (1818–1892) var ti år eldre enn Ibsen, og barnebarn av bondelederen Kristian Lofthus, en velstående skipper, reder og storbonde som utfordret byborgerskapets handelsprivilegier og embetsmennenes autoritet i Lofthusopprøret, og som endte sine dager i fangenskap på Slaveriet. Hun hadde vært pike i Reimans apotek, der Ibsen arbeidet ved midten av 1840-årene. Hennes forfedre hadde vært skippere, losoldermenn, borgere og storbønder på Sørlandet, men hun var «likesom [Ibsen] selv deklassert». Gjennom henne ble Ibsen kjent med historien om hennes morfar, og skrev 1849–1850 et uferdig utkast til en roman basert på hans historie, med tittelen Fangen paa Agershuus.
Skandalen ble stor da saken ble kjent, men all skyld ble lagt på barnets mor. Henrik Ibsen mottok et brev fra byfogden angående farskapet, og vedkjente seg sønnen i et svarbrev 7. desember 1846: «da jeg desværre med hende har pleiet legemlig omgang». Ibsen betalte oppfostringsbidrag til gutten var 14 år, men ville aldri ha noe med ham å gjøre. Som trettenåring skal halvbroren Sigurd Ibsen ha sagt til en eldre dame: «Jeg skal betro Dem en hemmelighet, men De må ikke si det til noen: jeg har en bror, men ham skjuler mine foreldre i et skap».
Ettersom han ikke var født i ekteskap hadde han ikke rett til slektsnavnet Ibsen (som hadde vært et «stivnet» patronymikon siden 1600-tallet), og fikk i stedet det aktive patronymikonet «Henriksen».
Hans Jacob var smed av yrke, men drev også med felemaking. Kun to av barna hans vokste opp, en døde da skipet «Norge» forliste, den andre døde av tuberkulose i 1922. Ingen av dem har etterkommere.
Panchrestus
Panchrestus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Middelsstore (ca. 6 millimeter), nokså brede, rødbrune, fint hårete jordlopper. Antennene har mørke, litt utvidete spisser.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Pingtanmuseet i Suzhou
Pingtanmuseet er et museum i Suzhou i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina. Museet gir daglige forestillinger i píngtán, som er en kunstform for sang og fortelling som synges i Suzhoudialekten.
Juniperus wallichiana
Det kan utvinnes eteriske oljer fra blader og kongler av planten.