cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Metroid Prime
Metroid Prime er et førstepersonsskytespill utviklet av Retro Studios, utgitt til GameCube høsten 2002. Det er det første spillet i Metroid-serien i full 3D. Samus Aran er strandet på en mystisk planet, Tallon IV, og må stoppe rompiratene fra å utnytte et kraftig vesen og et mutasjonsfremkallende stoff, Phazon, som befinner seg langt under overflaten på planeten.
Metroid Prime er også en spillserie innenfor Metroid-serien, som inneholder flere spill:
Eksterne lenker
Metroid
Valerija Tsoj
Valerija Lvovna Tsoj (russisk: Валерия Львовна Цой; født 8. juli 1988) er en kasakhstansk snøbrettkjører som konkurrerer i parallell. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 23 i parallellstorslalåm.
Aldborough Hatch
Aldborough Hatch er et område i distriktet Redbridge i østlige London. Det er lokalisert 18 km øst-nordøst for Charing Cross. Det ligger innenfor det historiske grevskapet Essex Det er et delvis landbruksområde beliggende øst for Barkingside og Newbury Park. Det er også en valgkrets i området Redbridge. Ved folketellingen i 2011 hadde stedet en befolkning på 14 544 innbyggere.
Stedsnavnet
Stedsnavnet er sannsynligvis avledet av en familie ved navn Alborgh eller Albourgh som bodde på herregodset i middelalderen, og som er omtalt i nedtegnelser fra 1300- og 1400-tallet. Hatch er avledet fra det angelsaksiske ordet hæcc, «åpning, luke, port». Det var opprinnelig en port som ga adgang til skogen Hainault Forest.
Glomnes
Glomnes er en gård i Stryn kommune, Sogn og Fjordane. Glomnes ligger ved Strynevatnet ca. 1,5 km fra Hjelle ved enden av Glomsdalen.
Glomnes består av 2 bruk og har siden 2001 hatt eget minikraftverk i Glomnes kraftverk, som forsyner store deler av Hjelledalen og Oppstryn. Kraftverket er plassert i fallene til Glomsdøla. Glomnesfossen er godt synlig i fjellsiden bak gården. Langs elva går en sti til den unike fjellgården Segestad, som ligger luftig 300 høydemeter over Glomnes, i munningen til Glomsdalen.
I tillegg til dyrehold er turisme ei tilleggsnæring.
Orientbøk
Orientbøk (Fagus orientalis) er et løvfellende tre. Det tilhører bøkeslekten (Fagus) innenfor bøkefamilien (Fagaceae).
Beskrivelse
Det blir som regel 30–40 meter høyt, men kan bli opptil 50 meter. Stammediameteren i brysthøyde kan bli mer en én meter. Arten ligner på den nære slektningen bøk (Fagus sylvatica) og har en glatt, grå bark med lysere farge enn hos bøk. Bladene er spredte, hele, helrandete eller svakt tannete, 7–15 cm lange og 5–9 cm brede. Hos orientbøk har bladene 8–13 bladnerver på hver side, mens bladene hos bøk har 5–8 nerver. Knoppene er lange og smale, 15–30 mm lange og 2–3 mm tykke.
Orientbøk er sambu med adskilte hann- og hunnblomster på samme tre. Hannblomstene er små rakler, mens hunnblomstene sitter i opprette blomsterstander. Blomstringen skjer samtidig med løvsprett, og pollineringen skjer ved hjelp av vinden. Frukten blir moden etter 5–6 måneder i oktober. Frøene er små, trekantede nøtter som er 15-20 mm lange og 7-10 mm brede ved basis. To nøtter sitter sammen i en cupula som har flate, bladlignende utvekster ved basis, og ikke myke torner som hos bøk.
Utbredelse
Dette treslaget vokser naturlig vestover til nordøstlige Hellas, sørøstlige Bulgaria og Krim. Store skoger med orientbøk finnes i Anatolia langs sørbredden av Svartehavet, i Kaukasia og i Elburzfjellene i Iran. Relikte bestander finnes sørøst i Anatolia, blant annet i Nurfjellene nær grensen mellom Tyrkia og Syria. Bøk erstatter orientbøk lenger vest, men de to artene møtes i Hellas, Bulgaria, den europeiske delen av Tyrkia og på Krim. Her vokser bøk høyere i terrenget enn orientbøk, og det finnes overgangsformer som er beskrevet som F. taurica og F. moesiaca. Orientbøk er mer variabel både genetisk og morfologisk, noe som tyder på at den er den eldste arten, og at bøk har utviklet seg fra orientbøk.
Økologi
Orientbøk vokser i en høyde på 200–2200 moh. og forekommer både i rene bestander og sammen med andre trær, som nordmannsedelgran. I Strandzjafjellene på grensen mellom Bulgaria og Tyrkia vokser orientbøk sammen med agnbøk, orientagnbøk, sølvlind, lind, storlind, Quercus polycarpa, spisslønn, naverlønn, alm, tarmvriasal, edelrogn og søtkirsebær. I busksjiktet vokser Rhododendron ponticum, Daphne pontica, laurbærhegg, ildtorn, kristtorn og Ruscus hypoglossum.
I Georgia vokser orientbøk fra havets nivå opp til 2200 moh. Arten vokser enten i rene bestander, eller sammen med blant annet Quercus iberica, kongseik, ask, alm, spisslønn, tyrkerlønn, kaukasuslind og lind. Skogene deles i seks undergrupper etter hvilke busker som dominerer i undervegetasjonen: evigrønn Rhododendron, laurbærhegg, Ilex colchica, Vaccinium arctostaphylos, gullasalea og Viburnum orientale.
I Nord-Iran vokser orientbøk i middels høyde i fjellene, 700–1500 moh. Arten vokser enten i rene bestander, eller sammen med andre hardføre treslag, som agnbøk, tarmvriasal, alm, kaukasuslind, ask, tyrkerlønn og Alnus subcordata. Bøkeskogene deles i sju undergrupper inndelt etter den vanligste planten i bunnvegetasjonen: Vaccinium arctostaphylos, Ilex spinigera, myske, Ruscus hyrcanus, hårfrytle, sanikkel og skogbingel.
Anvendelse
Veden er tung, hard og sterk. Den brukes først og fremst til fyring, men blir også anvendt til sponplater, møbler, parkett, props i gruver, jernbanesviller og i papirindustrien. Orientbøk kjennes fra oldtidens Midtøsten og var et viktig treslag for trearbeider allerede for 5–10 000 år siden.
St Johanneslosjen Absalon til de tre brennesler
St Johanneslosjen Absalon til de tre brennesler (tysk: Absalom zu den 3 Nesseln) er en tysk frimurerlosje som ble grunnlagt i Hamburg i 1737.
Blant kjente medlemmer av losjen var Johann Christoph Bode, som ble innviet som lærling i 1761. Fra 1786 og frem til sin død i 1793 var Bode leder av Illuminatus-ordenen i de siste årene av dens eksistens.
Grus
Grus er et løst stykke av en bergart med en spesifikk kornstørrelse mellom 2 og 64 mm i diameter. Størrelsen under dette kalles sand, og er fra 0,063 til 2 mm diameter. Kornstørrelsen som er større er morene, som er fra 64 til 256 mm. Grus deles inn understørrelser:
Geologisk dannelse
Grus er et erosjonsprodukt, og finnes i Norge særlig i forbindelse med israndavsetninger fra siste istid. Grus avsettes også i store mengder langs elver og på strender. Grusavsetninger som overleires og begraves dypt vil etter hvert kunne bli sementert til en sedimentær bergart kalt konglomerat.
Grus- og sandtak
Grus og sand blir ofte produsert fra samme naturlige forekomst og blir som oftest hentet ut fra ei morene. Derfor brukes ofte benevnelsene grustak og sandtak om hverandre. Det er store ressurser av sand og grus i Norge, men forekomstene er ofte «okkupert» av bebyggelser, jordbruk eller produserende skog. Et eksempel er Eggemoen i Ringerike kommune. Den enorme morenen inneholder ca. 298 millioner m³ sand og grus, hvorav cirka 94 millioner m³ regnes som utnyttbart. Det skyldes blant annet produktiv skog og det faktum at det er anlagt en flyplass der – Hønefoss flyplass, Eggemoen, og tidligere vare det også en militærleir der – Eggemoen leir. Dette gjør eller kan gjøre ressurstilgangen begrenset. Grusproduksjon har miljømessige implikasjoner som støy og støv i de nære omgivelser. Pukk er et beslektet produkt, men fremstilles fra berg som knuses. Slike knuseverk kalles gjerne pukkverk.
Kina var i 2008 verdens ledende grusprodusent, med USA på andreplass.
Himno Istmeño
Himno Istmeño er nasjonalsangen til det latinamerikanske landet Panama. Melodien er komponert av Santos Jorde og teksten er laget av Doktor Jeronimo de la Ossa.
Hypotetisk-deduktiv metode
Hypotetisk-deduktiv metode eller en hypotetisk-deduktiv modell er en vitenskapelig metode. Den regnes i dag av mange som den grunnleggende metode i moderne naturvitenskap.
Metoden bygger på et vitenskapsideal om at sannhet bestemmes ved logisk deduksjon, men at kunnskap oppnås ved observasjoner og eksperimenter. Ved å tenke ut forsøk basert på en hypotese (deduksjon), hvor forsøkene gir målbare resultater, vil resultatet av forsøket vise om hypotesen er feil eller styrkes. Metoden er prinsipielt motsatt av induktive metoder, hvor man først observerer og så lager en teori ut fra det observerte.
Metoden
Metoden iakttas ved at man samler alle mulige data omkring en gitt problemstilling. Hvis ingen tidligere forklaringer finnes, dannes en forklaringshypotese. Dernest foreslås hvilken følge som vil inntre under bestemte betingelser dersom hypotesen medfører riktighet. Man foretar så et forsøk som skal vise om dette er tilfellet.
Dersom resultatene av forsøket ikke styrker hypotesen, må hypotesen forkastes, forandres eller forfines. Ved å gjenta prosessen flere ganger luker man bort feilaktige antagelser, og ved hjelp av videre deduksjon kommer man et skritt nærmere sannheten. Hypotetisk-deduktiv metode kan aldri bevise at noe er sant, men bare bevise at noe ikke er det. Ifølge Karl Popper og David Hume oppnås fremskritt i vitenskapen gjennom falsifikasjonisme.
Metoden kan på sett og vis sammenlignes med approksimasjonsmetoder innen matematikken. For hver gang man gjentar prosessen, kommer man nærmere et eksakt resultat, og om utgangspunktet (hypotesen) er presist, behøves færre gjentagelser.
Historie
Aristoteles innførte ideen om at observasjon og empiri var en kilde til universell sannhet gjennom induksjon. Han mente ikke at induksjon gav sikker viten, men at deduksjon i form av syllogismer gav viten, og at induksjon bekreftet premissene.
Hypotetisk deduktiv metode kom for alvor inn med de nye naturvitenskapene på 1500- og 1600-tallet. Filosofenes interesse for denne metoden våknet først langt senere.
Rene Descartes laget fire metoderegler: at noe aldri må godtas uten å tenkes igjennom, at problemer må deles opp i mindre problemer, at løsningen må bygges opp av en logisk tankerekke fra det enkleste til det kompliserte, og at tankerekken må nedtegnes for å vise at alt er med. Descartes fokuserte på fornuft og deduksjon mer enn empiri (erfaring), og bidro med sin analytiske geometri til at matematisk analyse ble gangbart som vitenskapelig verktøy.
David Hume var empirist, men var skeptisk til kausalitet og betvilte Aristoteles’ induksjonsmetode. Selv om en virkning ser ut til å ha samme årsak hver gang, trenger den ikke å ha det i fremtiden.
På 1800-tallet bidro blant andre Hans Christian Ørsted ved å eksemplifisere observasjon, hypotese og deduksjon.
I 1934 kom Karl Popper med boken Logik der Forschung, som tok for seg ideen om falsifisering som betingelse for vitenskap.
Kritikk
Carl Gustav Hempel (1905–1997) argumenterte for at metoden er ufullstendig. Hvis en medisin virker i 70 % av tilfellene, skal man trenge flere forsøk for å finne ut hvorfor den ikke virker. Bayes teorem gjør at vi aldri når 0 % eller 100 %, slik at troen man har på at teorien er rett, vil påvirke i hvilken grad dataene øker eller minsker troen på hypotesen. Hvis 75 % reagerer på det siste forsøket, vil det styrke hypotesen om man ventet 70 %, og svekke den om man ventet 90 %, selv om forventningene kanskje bare er begrunnede gjetninger.
Hempels paradoks, eller ravneparadokset, tar utgangspunkt i hypotesen «alle ravner er svarte». Logisk medfører det at «alle ikke-svarte er ikke-ravner», så i den grad noe ikke er svart, er det ikke en ravn. Et grønt eple er ikke svart, og følgelig ikke en ravn – en iakttagelse som kan styrke hypotesen «alle ravner er svarte».
En vanlig løsning på paradokset er å si at det er få ravner i forhold til antallet ikke-svarte ting, slik at verdien av et grønt eple er tilnærmet null i forhold til hypotesen. En annen tilnærming er å si at observasjonen av et grønt eple reduserer muligheten for at det finnes en uobservert ravn som motbeviser hypotesen, og at eplet derfor styrker hypotesen.
Thomas Kuhn avviste i The Structure of Scientific Revolutions ideen om at det finnes en enkeltmetode som kan brukes på all vitenskap, og argumenterte for at alle forskere jobber innenfor en rekke paradigmer. Avvik fører til nye hypoteser og paradigmer, og et nytt paradigme krever at man ser på alle gamle data på nytt, og endrer det som med forrige paradigme var et puslespill til å bli et kart som krever helt ny viten.
Det er i dag omstridt i hvilken utstrekning metoden finner legitim anvendelse også utenfor naturvitenskapene. Spesielt omstridt er tesen om at hermeneutikk er den hypotetisk-deduktive metode anvendt på meningsfylt materiale.
Aksiomatisk-deduktivt vitenskapsideal
Et annet beslektet, men ulikt vitenskapsideal er det aksiomatisk-deduktive. Man jobbet i stor grad etter dette idealet i antikken og middelalderen. Her tar man i bruk en metode som går ut på at man har noen helt fundamentalt grunnleggende sannheter kalt aksiomer. Aksiomene er så innlysende at de ikke krever videre begrunnelse – man rett og slett forutsetter at de stemmer. Man tar disse aksiomene og utleder teoremer, som er spesialtilfeller som følger av aksiomene, ut ifra disse.
Hypotetisk-deduktivt vs. aksiomatisk-deduktivt vitenskapsideal
Det som skiller den hypotetisk-deduktive metoden fra den aksiomatisk-deduktive metoden er at ingen hypoteser i den hypotetisk-deduktive metoden kan oppnå «aksiomatisk» status, da alle hypoteser er likestilt på den måte at alle potensielt kan avkreftes. På den annen side kan en svært velbegrunnet hypotese ligne på et aksiom i den grad det kan utarbeides mange underordnede holdbare teorier som følge av hypotesen.
Bruksområder
Det hypotetisk-deduktive idealet er langt på vei et enhetsvitenskapelig ideal – det vil si et ideal som kan brukes til svært mange typer forskning og vitenskap.
9. mai
9. mai er den 129. dagen i året. (130. i skuddår.) Det er 236 dager igjen av året. 9. mai er europadagen, EUs unionsdag, og «Seiersdagen» i Russland.
Navnedag
Kasper, Jesper
Fødsler
Se flere som er født 9. mai i Kategori:Fødsler 9. mai.
Dødsfall
Se flere som døde 9. mai i Kategori:Dødsfall 9. mai.
Asker kirke
Asker kirke er en langkirke fra 1879 i Asker kommune, Viken fylke. Kirken er prostikirke i Asker prosti.
Asker menighet og sogn omfatter Asker sentrum og Skaugum. For kronprinsfamilien på Skaugum blir kirkebesøkene ofte lagt til kirken her. Bygget har 600 plasser.
Sokneprest i Asker fra 2014 til 2019, var Tor Øystein Vaaland. Sokneprest siden 2019 er Karoline Astrup.
Kirkebyggets historie
Gamle Asker kirke fra 1100-tallet var bygget med tykke steinvegger og brant ned i 1878. Det ble besluttet å rive ruinene, men mye av inventaret ble reddet ved brannen, blant annet altertavlen fra 1724 og døpefonten fra 1715. Altertavlen fremstiller nattverden og er malt av Lars Sivertsen i 1724.
En ny langkirke bygd i teglstein i nygotikk, sto ferdig på samme plass året etter, i 1879. Arkitekt var Jacob Wilhelm Nordan. Siden er det gjort flere forandringer blant annet for å tilpasse den nygotiske stilen til det gamle barokkinventaret. Med bidrag fra Tilla og Otto Valstad ble interiøret forandret og gjenåpnet i 1930.
Interiør
Treskjæreren Lars Sivertsen står for mye av interiøret. Prekestolen er fra 1716. Døpefonten fra 1705 har en arkantusskål båret av en engel. Hans altertavle «Nattverden» fra 1724 ble rekonstruert på Norsk Folkemuseum etter brannen i 1878.
Kirken har flere glassmalerier: Fra 1955 «Betlehem» av Frøydis Haavardsholm, fra 1956 fire motiv med evangelistene av Borgar Hauglid, og fra 1991 «Enken i Sarepta» og «Frelst gjennom vannet» av Veslemøy Nystedt Stoltenberg
Kirkegården og minnestøtter
Foran kirken står en statue av kronprinsesse Märtha laget av Dyre Vaa i 1957.
Minnestøtten over falne fra Asker ved Asker kirke er en minnestøtte som til minne om 34 unge fra Asker som ga sitt liv for et fritt Norge under andre verdenskrig. Flere år har det vært minnemarkering ved støtten på frigjøringsdagen 8. mai. Det er også taler, sang og bekransning ved minnestøtten 17. mai.
Hjelle (Stryn)
Hjelle er en bosetning og tidligere et senter i Hjelledalen i Stryn i Vestland fylke. Stedet ligger på østsiden av Oppstrynsvatnet, mot Strynefjellet, og hadde eget hotell. Hotellet på Hjelle var opprinnelig en skysstasjon for reisende over fjellet.
Stefanie Müller
Stefanie Müller (født 5. juni 1992) er en sveitsisk snøbrettkjører som konkurrerer i parallell. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 17 i parallellstorslalåm.
Egil Søby
Egil Vike Søby (født 25. november 1945 i Tønsberg) er en norsk kajakkpadler. Han var politibetjent 1966–1985 og høyskolelærer 1985–1994. Fra 1972 har han holdt motivasjonsforedrag for idrett, foreninger og bedrifter i eget firma.
Søby vant gull i Sommer-OL 1968 på K4 1000 meter, i firerkajakken som ble kalt «Gullfireren», sammen Steinar Amundsen, Tore Berger og Jan Johansen. Han vant også bronse i Sommer-OL 1972 på samme distanse. Videre har han én VM-tittel, én EM-tittel, 2 sølv i VM og 1 bronse i EM. 47 norske mesterskap, syv nordiske mesterskap og åtte kongepokaler. Søby representerte Tønsberg Kajakklubb.
Han mottok Fearnleys olympiske ærespris for seieren med «Gullfireren» i 1968.
Han vant kongepokalen i 1966, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973 og 1974.
UEFA Super Cup 2003
UEFA Super Cup 2003 var den 29. utgaven av cupturneringen UEFA Super Cup. Finalen spilt som én kamp på nøytral bane i Monaco mellom vinner av UEFA-cupen 2002/03 (FC Porto) og vinner av Mesterligaen 2002/2003 (AC Milan).
AC Milan vant til slutt finalen med 1–0 etter scoring av Andrij Sjevtsjenko tidlig i første omgang.
Mississippibekkenet
Mississippibekkenet er USAs største, og verdens nest største nedbørfelt for ett vassdrag – bare overgått av Amazonasbekkenet. Mississippibekkenet utgjøres av elvene Mississippi, Missouri og sideelver, og drenerer et totalt areal på 3,23 millioner km², en tredel av USAs areal. Mer enn 99% av arealet er i USA, med bare helt små nedbørsfelt i Canada i nord.
Mississippibekkenet ligger i geologisk stabile kontinentalområder, og omsluttes av vannskiller («continental divides») mot de kaledonsk foldede Appalachene i øst og det gamle fjellområdet Rocky Mountains i vest. Vassdraget renner sørover ut i Mexicogulfen. Landskapet er svært flatt, og består av løsmasser som er vasket ut av Rocky Mountains og avsatt langs elvene helt ned til Louisiana, hvor hovedvassdraget er sakte og meanderpreget.
Mississippibekkenet har enorm økonomisk betydning. USAs landbruk har sin hovedbasis i bekkenet, og skipsfarten på havnene i Lousiana og opp elvene hele veien til St. Paul i Minnesota har meget stor økonomisk betydning. Reguleringen av elvene er betydelig for irrigasjons- og flomkontrollformål, men har lite potensial for vannkraft på grunn av den beskjedne fallhøyden.
Sideelvene i bekkenet omfatter blant annet:
Vannføringen langs Mississippi (3 770 km) tar hele 90 dager fra øverst i Minnesota til Mexicogulfen.
Loricariinae
se teksten
Loricariinae er en gruppe harniskmaller som består av ca. 30 slekter. Det er tropiske ferskvannsfisk som lever i Sør-Amerika.
Gruppen ble først beskrevet av Charles Lucien Bonaparte i 1831. Senere, i 1979, ble flere slekter beskrevet, og Loricariinae ble delt inn i fire underfamilier: Loricariini, Harttiini, Farlowellini og Acestridiini. Senere ble Acestridiini flyttet inn i Hypoptopomatinae og slektene i Farlowellini ble flyttet inn i Hartiini. Navnet henspiller på det latinske ordet lorica, som betyr brystplate.
Fredløs – Dylan på norsk
Fredløs – Dylan på norsk er et musikkalbum utgitt av Åge Aleksandersen på Kirkelig Kulturverksted i 1997. Plata inneholder Bob Dylan-låter som er oversatt til norsk. Tekstene er oversatt av forfatteren Håvard Rem.
Det samfunnsvitenskapelige fakultet
Det samfunnsvitenskapelige fakultet kan vise til flere ting:
Pain
Pain er et industrielt metal-band fra Sverige. Bandet startet som et hobbyprosjekt av frontmann Peter Tägtgren, som ønsket å slå sammen metall med techno. Tägtgren, som også er vokalisten til Hypocrisy og produsenten i sitt eget The Abyss-studio, er det eneste faste medlemmet. Pain debuterte i 1996, og har siden det gitt ut tre nye album og en DVD. I februar 2006 rapporterte blabbermouth.net at Pain var signert med Roadrunner Records.
Ayreon
Ayreon er et nederlandsk progressivt rock/metal-prosjekt startet av Arjen Anthony Lucassen i 1994 etter at han forlot Vengeance.
Lucassen er selv det eneste medlemmet av Ayreon, og er både vokalist, bassist, gitarist og låtskriver, men hvert eneste album inneholder gjesteopptredener av diverse kjente og ukjente musikere på alle slags instrumenter og vokal. Noen av de mest kjente gjestene i Ayreon er Mikael Åkerfeldt fra Opeth, James LaBrie fra Dream Theater, Fish fra Marillion, Russel Allen fra Symphony X,Bruce Dickinson fra Iron Maiden og Jørn Lande.
Ayreon har gitt ut totalt åtte album, hvorav dobbeltalbumet The Human Equation fra 2004 er det mest kjente. Tekstene til Ayreon omhandler i stor grad tanker, science fiction og tid.
Ikariam
Ikariam er et nettleserbasert MMOG (Massive Multiplayer Online Game) i sjangeren strategispill på samme måte som Tribal Wars.
Legalize It
Legalize It er reggaeartisten Peter Tosh' debutalbum fra 1976. Albumet har et revolusjonært og spirituelt budskap og regnes som en reggaeklassiker av Tosh beste kvalitet. «Legalize It» ble også et slags slagord og en kampsang for aktivister som kjemper for legalisering av planten cannabis, noe som var en av Peter Tosh store hjertesaker.
Ikariam
Ikariam er laget av Gameforge AG. Spillet er satt i en verden som gjenspeiler det gamle Hellas der spillere blir utnevnt til hersker over en liten by, som de må styre og utvikle. Ikariam er, på samme på som spillet Civilization, et samfunnsbyggende spill. Målet er å utvide byen som spilleren kontrollerer for å samle mer ressurser og seire over andre spillere. Bygging og utvikling foregår i real time så spilleren kan stikke innom en gang i blant for å gi byens borgere nye oppgaver.
Spillestil
Når man først registrer seg på spillet blir man gitt kontroll over en liten landsby. Landsbyboerne betaler skatter til spilleren eller de kan bli sendt for å samle ressurser i stedet. Spillverdenen er delt opp i øyer; og hver øy kan romme 16 spillere og deres byer. Hver øy har sitt eget sagbruk som produserer treverk og en av fire andre bygninger som produserer en annen ressurs. Det finnes fem hovedtyper av ressurser: Tre, Vin, Marmor, Krystall og Svovel. Alle disse ressursene behøves for å komme videre i spillet. Man får tak i nye ressurser enten ved å handle med spillere fra andre øyer eller ved å erobre en plass på en øy med den typen ressurs man ønsker.
Legalize It
Sporliste
Albumet er produsert av Peter Tosh
Ikariam
Spillestil
Hver øys innbyggere må samarbeide ved å donere byggematerialer for å forbedre effektiviteten til øyas "ressurssamlings-bygninger" som igjen resulterer i at de lokale innbyggerne får byggematerialer raskere. Dersom de ikke lykkes i å samarbeide med disse donasjonene blir det ofte fiendtlighet mellom innbyggerne på øya.
Med ressursene en spiller har anskaffet seg kan han/ hun konstruere bygninger slik som Brakker, Havner og akademier. Beboerne i byen kan bli lært opp som soldater, sendt for å utforske nye teknologier, eller bedt om å gjøre andre oppgaver som de blir betalt skattepenger for å utføre. Beboere må bli holdt glade for å ikke forlate byen.
Kostnader
Ikariam er i utgangspunktet gratis, men spillere kan velge å kjøpe fordeler inne i spillet ved mikrotransraksjoner. Dette gir dem tilgang til en sjette ressurs, Ambrosia, som kan bli brukt for å få tak i fordelene til «Ikariam PLUS», premium versjonen av Ikariam. Dette gir tilgang til økt produksjon av de ulike ressursene eller økt tyverisikring.
NZB
NZB er et XML-basert filformat for å hente informasjon fra Usenet-servere. Filformatet inneholder informasjon som e-post-klienten trenger for å kartlegge hvor på Usenet den skal hente binærefilene som er tilknyttet hverandre.
Haugland skule
Haugland skule var en kommunal barneskole fra 1895 på Haugland i Arna bydel i Bergen. Skolen flyttet i nybygg til der den nå ligger i 1954 og fikk et nytt tilbygg i 1970. Skolen var dimensjonert for 120 elever. Skolens hovedmålform var nynorsk, og nynorskandelen var 100 % (2016). Elevene fra skolen gikk videre på Ytre Arna skule på ungdomstrinnet.
NZB
Et eksempel er programvare som er delt inn i mange e-post-vedlegg som binære arkiver.
Haugland skule
Den 16. juni 2016 vedtok Bergen bystyre å legge ned Haugland skule. Skolen ble nedlagt høsten 2018.
NZB
Når leseren får informasjon fra NZB:
Filene ligger som oftest i et alt hierarki (eks: alt.bin.warez)
Eksempel på filformatet
Følgende er et eksempel på en NZB 1.0 fil.
Glomsdalen
Glomsdalen, 10 km dal i Stryn kommune som strekker seg fra Glomnes 29 moh til Møre og Romsdal grense 750 moh.
Glomsdalen er omgitt av fjell som strekker seg opp mot 1 800 moh. Varierer mellom u-dal ved Stol og mer typisk v-dal nærmere Glomnes, der Glomsdøla har gravd seg ned i fjellet.
Det er funnet gamle bosetningsplasser ved Stol. Her er en nedlagt fjellgard, Segestad, og 4 sætrer, Glomnessætra, Nos (Bolstadsætra), Midtstølen og Stol.
José Joaquín de Herrera
José Joaquín de Herrera (født 23. februar 1792, død 10. februar 1854) var president i Mexico i 3 perioder, i 1844, 1844–1845 og 1848–1851. Han var general i den meksikanske hæren i krigen mot USA.
Skalldyrfestivalen
Skalldyrfestivalen er en mat- og kulturfestival som arrangeres i Mandal den andre helgen i august. Festivalen ble første gang arrangert i 1988. I tillegg til arrangering av diverse konserter og familieaktiviteter, har fokuset vært på servering av skalldyr og fisk. Blant annet er det arrangert servering av verdens lengste skalldyrbord og verdensmesterskap i rekepilling.
Skalldyrfestivalen har også være kontroversiell som følge av bråk, vold og narkotika fra enkelte deltakere på arrangementet.
Skalldyrfestival arrangeres også på Hidra. "Skalldyrtreff" på Hidra er et årlig arrangement som ble arrangert første gang i 1991.
Ladina Jenny
Ladina Jenny (født 10. juni 1993) er en sveitsisk snøbrettkjører som konkurrerer i parallell. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var en åttendedelsfinale i parallellstorslalåm.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun utslått i kvalifiseringen.
Caroline Calvé
Caroline Calvé (født 1. oktober 1978) er en canadisk snøbrettkjører som konkurrerer i parallell. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var en kvartfinale i parallellstorslalåm.
Kamban forlag
Kamban forlag var et norsk forlag som var eid av journalisten og nazipolitikeren Hans S. Jacobsen (1901–1980). Det var ideologisk nært knyttet til Vidkun Quislings tyskvennlige fascistparti Nasjonal Samling (NS) under andre verdenskrig 1940–1945, og er omtalt som et av NS-forlagene sammen med Blix forlag, Atlantic forlag, Viking forlag, Stenersens Forlag og Centralforlaget.
Før andre verdenskrig hadde forlaget navn etter Jacobsens tidsskrift, Ragnarok. Forlaget utviklet seg under okkupasjonen til et selvstendig nasjonalsosialistisk forlag med personlig profil. Ikke minst ble forlaget preget av litteratur av og for frontkjempere, norske frivillige i tysk krigstjeneste på østfronten, med forfattere som Per Imerslund, Olav Arnesen, Bernhard Bolsmo, Gerhard Severud og Oscar Barth. Halldis Neegaard Østbye utga også bøker på Kamban, likeledes Kåre Bjørgen; dessuten utkom flere barnebøker preget av nasjonalsosialistisk ideologi. Forlaget ble gjenstand for alvorlige inndragninger og konfiskasjoner under rettsoppgjøret etter andre verdenskrig. Senere startet Jacobsen opp på nytt under navnet Store Bjørn Forlag der han bl.a. utga Ralph Hewins bok om Quisling.
Mestra dorcas
Mestra dorcas er en sommerfugl som tilhører gruppen Biblidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae).
Utseende
En middelsstor, blek sommerfugl. Vingenes ytterkanter er brunlige, bakvingens bakkant oransje.
Levevis
Larvene utvikler seg på planteslekten Tragia i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae).
Utbredelse
Arten er utbredt fra det sørlige USA til Argentina, også i Vestindia.
Samlealbum
Et samlealbum er et musikkalbum med samling av forskjellige musikkspor, som regel innenfor ett bestemt tema (sjanger, gruppe, periode o.l.). Det kan for eksempel være «The Beatles' beste sanger», «Norske sommerfavoritter», «80-tallets beste disco-sanger» og lignende.
Noen samlealbum gis også ut i flere deler/årganger. En av Norges mest kjente samlealbumserier er Absolute Music. Tidlig på 80-tallet ble The History of Rock gitt ut på 40 album.
Eilert Solstad
Eilert Solstad (født 15. desember 1961) er en norsk bassist, best kjent fra bandene Cadaver og PearlyCatz, også som låtskriver på albumet Hallingpünk for sistnevnte. Han var med og startet rocke-bandene Syndicate Of Swing i 1983 og Lost Luggage.
Han har også vært gjest i bandet Run Dog Run. Og andre mindre kjente band han har vært medlem av er: MT Hammed, Råhøy og The Hitmen.
Gina Mainwal
Gina Mainwal er en amerikansk rockemusiker og filmskaper.
Hun er opprinnelig fra Las Vegas i Nevada, men flyttet til Seattle i 2007.
Musiker
Hun er mest kjent som trommeslageren i Sweet 75, som Nirvana-bassisten Krist Novoselic etablerte etter at Nirvana ble oppløst, og som trommeslager i punkbandet No WTO Combo  der hun jobbet sammen med Novoselic, Kim Thayil fra Soundgarden og Jello Biafra fra The Dead Kennedys.
Filmskaper
Mainwal har laget flere dokumentarfilmer og kortfilmer, som ofte har et humoristisk preg. Hun var assistentregissør på kortfilmen Apart from That, som hadde premiere i 2006. Deretter regisserte hun musikkvideoen Butch/Femme, som hadde premiere i 2007. Kortdokumentaren Signed, Stamped, Dated: the Story of the Typing Explosion ble blant annet vist på filmfestivalen i Fargo i Nord-Dakota i 2003.
Giganotosaurus
Giganotosaurus var en dinosaur som levde i krittiden, (for ca. 90 millioner år siden). Den ble oppdaget i Argentina i 1993. Den var omtrent like lang som tyrannosaurus rex, men kortere enn en spinosaurus, med en antatt lengde på ca. 12 meter og en vekt på ca. 4-7 tonn, omtrent like mye som 100 mennesker. Den var også høyere enn tyrannosaurus rex selv om hjernen var litt mindre. Mange forskere mener giganotosaurus var et flokkdyr. Mest sannsynlig er det at den både levde og jaktet i flokk.
Worm Darre-Jenssen
Worm Hirsch Darre-Jenssen (født 7. desember 1870 på Ranheim, død 30. april 1945) var norsk ingeniør og politiker (H).
Karriere
Han hadde ingeniøreksamen fra både maskinavdelingen og bygningsavdelingen ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt fra henholdsvis 1889 og 1890, og studerte videre ved Königliche Technische Hochschule i Hannover 1894–1895. Darre-Jenssen var assistent ved Statens Jernbaneanlegg 1890–1894, assistent ved Den kombinerte veiadministrasjon i Kristians amt 1895–1900, byggeleder for Trondhjems kommunale kraftanlegg ved Øvre Lerfoss i 1901, avdelingsingeniør i Trondhjem ingeniørvesen 1902–1913 og overingeniør i Trondhjem havneingeniørvesen 1913–1929. Den 12. april 1929 ble han administrerende direktør i Norges Brandkasse, men ble avskjediget av okkupasjonsstyret under andre verdenskrig i 1941.
Han bekledde en rekke verv i politikk og organisasjonsliv, blant annet formann i Trondhjems Polytekniske Forening 1908–1911, styremedlem i Trondhjem jeger- og fiskerforening, formann i Den Norske Ingeniørforenings Trondhjem-avdeling 1912–1914, medlem av Den Norske Ingeniørforenings hovedstyre 1912–1926 (president 1923–1926), styremedlem i Norges Tekniske Høiskoles fond 1915–1936 og visepresident i Norsk Brannvern Forening 1937–1939. Darre-Jenssen var innvalgt på Stortinget fra Trondhjem og Levanger 1925–1930 samt arbeidsminister i Ivar Lykkes regjering 1926–1928. Som parlamentariker var han medlem av Stortingets skog- og vassdragskomite. Som arbeidsminister ble han kjent for sin motvilje til videre jernbaneutbygging, og mente at man burde prioritere veiene isteden.
Worm Darre-Jenssen ligger gravlagt på kirkegården ved Tilfredshet kapell i Trondheim.
Mianyang
Mianyang (kinesisk: 绵阳; pinyin: Miányáng; Wade-Giles: Mian-yang) er en by på prefekturnivå og en stor by i provinsen Sichuan i det vestlige Kina. Befolkningen anslås (2004) til 5,2 millioner.
Mianyang er provinsens nest største by, etter hovedstaden Chengdu.
Kulturminner
Tårnet (阙 què) i det gamle prefektur Pingyang (平阳府君阙 Píngyáng fǔjūnquè) ble i 1961 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Næringsliv
Mianyang er ett av Kinas største sentra for elektroindustri. Den har flere kjente forskningsinstitusjoner, som China Academy of Engineering Physics og China Air Dynamics Research and Development Center. Mange store bedrifter som Changhong Electronics Group Corporation, Jiuzhou Electronics Group, Shuangma Cement Group og Changcheng Special Steel Company har også sine hovedseter i Mianyang. Byen har seks universiteter og høyskoler, som er vel kjent for vitenskap og teknologi.
Ved byen ligger Mianyang vannkraftverk som inngår i det større Sanjiang-komplekset for vannrensing, flomkontroll, irrigasjon og kraftproduksjon.
Administrative enheter
Byprefekturet Mianyang har jurisdiksjon over 2 distrikter (区 qū), ett byfylke (市 shì), 5 fylker (县 xiàn) og ett autonomt fylke (自治县 zìzhìxiàn).
Jernbane
Baoji-Chengdu-jernbanen løper gjennom området. Den knytter Baoji i naboprovinsen Shaanxi til Chengdu i Sichuan.
Vei
Kinas riksvei 108 løper gjennom området. Riksveien begynner i Beijing og fører via Taiyuan, Xi'an og Chengdu sør til Kunming i den sørvestlige provinsen Yunnan.
Pikmin (videospill)
Pikmin er et sanntidsstrategispill utviklet og utgitt av Nintendo til GameCube i 2001. Det er skapt og produsert av Shigeru Miyamoto og er det første spillet i Pikmin-serien.
Spilleren kontrollerer Captain Olimar, et romvesen fra planeten Hocotate, som har strandet på en fremmed planet hvor han møter skapninger kjent som «pikmin». Historien begynner når Olimar får innvilget en intergalaktisk ferie i verdensrommet. Under hans fly-tur treffer imidlertid en komet romfartøyet hans, S.S. Dolphin, som deretter trekkes inn i et tyngdekraft-felt til en fremmed planet. Deler av romskipet faller av, når det stuper til bakken og styrter. Når han kommer tilbake til bevissthet, oppdager Olimar at planetens atmosfære inneholder veldig høye nivåer av giftig oksygen - og han kan bare bli på planeten i bare tretti dager før livsstøtte-systemet hans slutter å fungere.
Pikmin var en kritisk og kommersiell suksess, og har avlet to direkte oppfølgere: Pikmin 2 til GameCube i 2004 og Pikmin 3 til Wii U i 2013. I 2009 ble Pikmin utgitt på nytt til Wii som del av New Play Control!-serien.
Handling
Hovedmålet i spillet er å få tak i forskjellige deler til romskipet, ved å bruke de tre variantene av Pikmin som er tilgjengelig i forskjellige kombinasjoner. Kaptein Olimar oppdager flerfargede hybrider mellom planter og dyr, som villig følger Olimars ordre og hjelper ham med å gjenopprette delene han trenger. Alle de tre Pikmin-fargene som Olimar oppdager, må benyttes for å overvinne forskjellige hindringer og gjennomføre hele spillet. Pikmin-skapningene kommer i tre farger: Rød, gul og blå. Den røde Pikmin er den første typen som finnes i spillet, motstandsdyktig mot brann og den sterkeste Pikmin i kamp. Gule Pikmin kan kastes høyere enn de to andre, og kan bære eksplosiver som kalles bombe-steiner. Blå Pikmin er de eneste som er i stand til å overleve under vann.
Ved slutten av hver dag må Olimar stoppe alt annet arbeid, og bringe tilbake så mange Pikminer man klarer tilbake til leiren slik at de kan flykte fra planetens nattlige rovdyr. Enhver Pikmin som ikke kommer tilbake til basen før solnedgang, blir spist opp av rovdyr hver natt. På dette tidspunktet skal Olimar skrive en daglig oppdatering til skipsloggen sin. Etter hvert som flere deler gjenvinnes, får romskipet deres tilbake mer av sin funksjonalitet - og kan etter hvert bringe Olimar til opp til fire nye områder på planeten, for å finne de gjenværende delene man trenger.
Spillet har forskjellige avslutninger, avhengig av Olimars fremgang med å samle skipsdeler. Innsamling av alle tretti delene gir den beste avslutningen. Men innsamling av 25 obligatoriske deler innen 30 dager kan også gi normal avslutning. Men hvis spilleren ikke klarer dette i tide, kommer Olimar til å dø av oksygen-forgiftning. Bortsett fra hovedspillet, inneholder Pikmin også en ekstra utfordringsmodus som kan låses opp når Olimar får tak i alle tre typene Pikmin. Målet med «Challenge Mode» er å øke så mange Pikmin som mulig, i løpet av én dag.
Suzanne Vega
Suzanne Vega (født 11. juli 1959) er en amerikansk tekstforfatter, gitarist, komponist og sanger. Enkelte kilder oppgir 12. august eller 11. juli 1960 som Vegas fødselsdag, men hennes offisielle hjemmeside bekrefter datoen til 11. juli 1959. Hun ble født i Santa Monica i California, men da hun var ett år gammel flyttet hun til New York City sammen med sin mor og sin stefar. Hun vokste opp i et sosialt problemfylt område, og da hun var ni begynte hun å skrive dikt. Hun skrev sin første sang da hun var 14. Hun startet senere på New York City High School of the Performing Arts (skolen man kan se i filmmusikalen Fame), der hun studerte moderne dans.
Musikk forble imidlertid hennes store kjærlighet. Da hun tok hovedfag i engelsk litteratur ved Columbia Universitys Barnard College, opptrådte hun på små scener i Greenwich Village. I 1984 mottok hun en platekontrakt fra et stort plateselskap.
Vegas debutalbum ble lansert i 1985, og ble godt mottatt av kritikere. Sangene er rett fram og en motbør til «jo større jo bedre»-etoset som var vanlig på midten av 1980-tallet. De er ikke typiske protest-sanger, men introspektive lik de sangene som kom på 1970-tallet av for eksempel Leonard Cohen.
Hennes mest kjente sang er "Luka", fra 1987.
Vega har en datter, Ruby Froom.
Trivia
I datamiljø er Suzanne Vega kjent for sangen Tom's Diner, som ble brukt som referansespor på tidlige forsøk på MP3 dekoding av musikk.
Tomáš Špidlík
Tomáš Špidlík (født 17. desember 1919 i Boskovice i Tsjekkoslovakia (nå i Tsjekkia), død 16. april 2010 i Roma i Italia) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Jesuitt
I 1940 sluttet han seg til jesuittene, og begynte i novisiatet i Benesov, nær Praha. Novisiatet måtte i 1942 flyttes til Velehrad i Morava. Han avla der sine ordensløfter i september samme år.
Fra 1942 til 1945 studerte han videre i Velehrad. Deretter måtte han igjen avbryte studiene, nå på grunn av tvunget ungdomsarbeid først under tyskerne, så under rumenerne og til slutt under russerne. Han ble så prefekt ved den videregående skolen i Velehrad, og underviste i tsjekkisk og russisk språk. I 1946 ble han sendt til Maastricht for å studere teologi.
Prest
Han ble presteviet i 1949, i Maastricht. , og fullførte sin tredje prøveperiode /(tertiaratet) i Firenze 1950–1951. I 1951 ble han så kalt til Roma for å arbeide i Vatikanradioen med sendinger til østblokklandene. Hans prekener over radio, holdt på tsjekkisk, ble svært populære, og er publisert på bokform både på originalspråket og i polsk, rumensk og italiensk oversettelse.
Špidlík virket som åndelige veileder for Det pavelige seminaret Nepomuceno i 38 år, og ble professor i patristikk og østlig åndelig teologi ved flere universiteter.
I 1995 holdt han fasteretrett for pave Johannes Paul II og Den romerske kurie, og oppfordret der paven til å skrive en encyklika om økumenikk. Dette resulterte i encyklikaen Ut unum sint. Han ble senere i 1990-årene konsultor for Kongregasjonen for helligkåringer og Kongregasjonen for institutter for konsekrert liv og selskaper for apostolisk liv.
Kardinal
Ved konsistoriet oktober 2003 ble han kreert til kardinal av Johannes Paul II. Han var en av fire eldre teologer som ble utnevnt ved dette konsistoriet. Da han var over 80 år gammel søkte han om dispensasjon fra kravet om å være bispeviet for å bli kardinal, og dette ble innvilget.
Nic. Stang
Nicolay Milberg Stang (født 21. april 1908 i Kristiansand, død 15. juli 1971 i Rostock) var en norsk kunsthistoriker, kulturskribent, oversetter og statsstipendiat. Han er mest kjent for sine arbeider om antikken, renessansen og Edvard Munch.
Bakgrunn
Nic. Stang hadde sin oppvekst på Hamar med examen artium fra latinlinja ved Hamar katedralskole 1926 og dikk cand.philol. i latin 1933 fra Universitetet i Oslo.
Karriere
Han arbeidet som redaktør for varierte serier i Tanum-systemet, var lektor 1935-38 og redaksjonssekretær i Fritt ord 1936-37.
Under andre verdenskrig drev han med spionringer og ble fengslet på Grini med Francis Bull.
Etterpå ble han kulturmedarbeider i Arbeiderbladet 1945-47 og 1952-58. Han grunnla det litterære tidsskriftet Vinduet, og var dets første redaktør 1947-51. Sammen med Hjalmar Helgesen var han redaktør for leksikonet Skattkista (4 bind, 1951-53).
Med kona reiste han på ferie til Italia, den første 1951-52. De bosatte seg i Firenze, i likhet med svigerfaren Jens Thiis (1870–1942), som noen tiår tidligere var bosatt i Firenze for å komme i gang med sin bok om Leonardo da Vinci, som ekteparet ferdigstilte i 1949. Derfra kåserte Nic. som Firenze-medarbeider for NRK med serien «Glimt fra Italia».
I 1954 var han formann i venneforeningen «Gli amici dell'Italia», men frasa seg gjenvalg. Flere turer ble det 1953 og 1956-1957, og med Mai Sewell Costetti var paret en pådriver for kulturutveksling mellom hjemlandet og Italia. Stang ble dr.philos. i 1957 med avhandlingen ''Livet og kunsten i ungrenessansens Firenze, bd. 1, Kunstens vilkår i borgerrepublikken''. Den ble oversatt til italiensk i 1965 etter at han ble en slags borger av Firenze. Kona Ragna Stang fikk sin dr.philos. i 1960 på bind 2.
På 1960-tallet var Nicolay lokalpolitiker for Sosialistisk Folkeparti og doserte blant over hårmotens historie for Oslo skolestyre før han spurte: «Mener skolestyret at elever bør nektes undervisning eller bortvises fra timer på grunn av utseende eller påkledning?» Saken gjaldt Teisen videregående skole.
Smalfjorden (Tana)
De eneste bostedene ved fjorden ligger i den indre delen. Her ligger blant annet bygden Smalfjord på østsiden av fjorden. Steinvik er en gård på vestsiden. Smalfjord har båtforbindelse med flere veiløse bygder i Tanafjorden.
Fylkesvei 98 går langs vestsiden av den indre delen av fjorden.
Andreas Brehme
Andreas «Andy» Brehme (født 9. november 1960 i Hamburg) er en tysk fotballtrener, og tidligere fotballspiller. Han er best kjent for å ha scoret vinnermålet for i finalen av VM 1990 mot  på straffespark.
Karriere
Brehme spilte for 1. FC Kaiserslautern fra 1981 til 1986, og igjen fra 1993 til 1998, og for Bayern München fra 1986 til 1988. I tysk fotball vant han cupen i 1996 og seriemesterskapet i 1987 og i 1998. Fra 1987 til 1992 spilte han for italienske, som han vant Serie A med i 1989 og UEFA-cupen i 1991. 1992/1993-sesongen spilte han for Real Zaragoza i den spanske Primera División, før han returnerte til tysk fotball med Kaiserslautern.
Som landslagsspiller var han del av det som i VM-sluttspillet i 1986 tapte finalen mot. Fire år senere scoret Brehme seiersmålet for Vest-Tyskland da de slo Argentina i finalen av VM-sluttspillet i 1990 med 1–0. Brehme scoret på frispark i VM-semifinalene i både 1986 og 1990. Brehme spilte sine siste kamper for det tyske landslaget i VM-sluttspillet i 1994, som endte med en skuffende kvartfinale for Tyskland.
Brehme var like komfortabel med å slå ballen med begge ben. Det gjorde ham til en anvendelig spiller som kunne spille på begge sider av banen, selv om han primært spilte på venstre side av forsvaret. Brehme var kjent som en angrepsvillig back med presise innlegg og skudd med begge ben. Han var også kjent som en god frispark-eksekutør og en sikker straffespark-skytter. Han pleide å ta straffespark med høyre fot, og hjørnespark og frispark med venstre fot.
Etter å ha vunnet den tyske serien med i 1998, avsluttet Brehme fotballkarrieren for å bli trener. Han trente Kaiserslautern fra 2000 til 2002. I 2005 ble han assistenttrener for VfB Stuttgart, men fikk sparken etter noen måneder.
Den mellomamerikanske føderasjon
Regjeringsledere
Politiske ledere:
Første regjering (1823):
Tredje regjering (1824):
Fjerde Regjering (1824):
De fem statenes moderne flagg
Costa Rica
El Salvador
Guatemala
Honduras
Nicaragua
Marianne Leeson
Marianne Leeson (født 19. oktober 1987) er en canadisk snøbrettkjører som konkurrerer i parallell. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var en kvartfinale i parallellstorslalåm.
Saxby Chambliss
Clarence Saxby Chambliss (født 10. november 1943 i Warrenton, Nord-Carolina i USA) er en amerikansk republikansk politiker. Han er senator for delstaten Georgia.
Chambliss ble valgt inn i Representantenes hus i 1994, og satt der i fire perioder, fra 1995 til 2003. Han stilte til valg til Senatet mot sittende senator Max Cleland i 2002, og vant. Chambliss kampanje ble kritisert for å ha angrepet Cleland, en veteran som ble skadet i Vietnamkrigen, for påstått utilstrekkelig innsats i krigen mot terror.
I 2008 stilte Chambliss til gjenvalg. Siden hverken han eller motstander Jim Martin fikk over 50% av stemmene gikk valget til andre valgomgang, hvor Chambliss vant 57,5% – 42,5%.
José López Portillo
José López Portillo (født 16. juni 1920 i Mexico by, død 17. februar 2004 i Mexico by) var president i Mexico fra 1976–1982. Han var blant annet kjent for den omfattende nasjonaliseringen av banksystemene like før han gikk av som president.
Driveplikt
Driveplikt er i Norge en plikt til å holde dyrket mark i hevd så den ikke forfaller, eller blir ubrukelig som dyrkingsjord. Driveplikt er fastsatt i tre ulike lover.
Jordloven
Prinsipielt er driveplikten fastlagt i jordlovens § 8: § 8. Vern av dyrka jord.