cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bruce Grobbelaar
Karriere som trener
Grobbelaar flyttet tilbake til Sør-Afrika hvor han var manager for en rekke forskjellige klubber med varierende suksess. Han var manager for Seven Stars i 1999 og tok dem fra nedrykningssonen til en 4.-plass til slutt. I 2001 tok han over som manager for laget Hellenic, et lag som slet fælt. Han hadde på dette tidspunktet også i to korte peioder vært sjef for landslaget til Zimbabwe.
Diverse
Han har uttalt at han gjerne kommer tilbake til England som manager for Liverpool, men hans store gjeld på De britiske øyer og ryktene om at han fikset kamper gjør nok at dette kun er ønsketenkning.
Gale-Truls
Teksten
2.Han hadde nu boed her i mange år hans gang var bleven så tung. Matt er hans øye, hvitt hans hår, men han hadde jo en gang vært ung.
Bruce Grobbelaar
Diverse
Grobbelaar spilte en Sky One-kamp i 2004 og i 2006 og holdt nullen i begge kampene.
Gale-Truls
Teksten
3.Han hadde jo været en livsglad gutt med foreldre, søsken og alt. Men da både lykken og gleden tok slutt, så ble han da Gale-Truls kalt.
Dirdal
Dirdal begynner i enden av Høgsfjorden og strekker seg oppover mot Gilja og videre mot Byrkjedal. Navnet Dirdal tror man kommer fra et gammelnorsk navn «Digrdal» eller stor dal. Fjellsidene er delvis bratte og høye og strekker seg på sørvestsiden opp mot Vådlandsknuten (811 moh.). Dirdal og bygdene innenfor utgjør den indre del av Gjesdal kommune og var tidligere en del av Forsand kommune.
Bruce Grobbelaar
Diverse
Når Grobbelaar signerer autografer legger han alltid til «13/13» fordi han i sin 13-årlange periode som Liverpool-spiller var med å vinne 13 pokaler.
Gale-Truls
Teksten
4.Når stormen raser mot hyttens tak han gjemmer seg bort i en krok, han er ikke redd for stormens brak, men de minner som innpå han drog.
MS «Majesty of the Seas»
MS «Majesty of the Seas» er et cruiseskip i Sovereign-klassen, eid og operert av Royal Caribbean International.
Dirdal
Næringsliv
Fra eldre tider er det drevet tradisjonelt jordbruk, men det er også vokst frem industri og andre foretak. Nede ved sjøen ligger Norsk Stein Dirdal med steinknuseverk og utskipningshavn med sjødybde som muliggjør lasting og lossing av større båter. Ved sjøen ligger også Ewos Innovation som driver med forskning på fiskefor.
Gale-Truls
Teksten
5.Det var jo en sådan uværsnatt han mistet sin kjæreste viv. Han strøk hennes brune lokkede hår, hun var død i den stormfulle natt.
MS «Majesty of the Seas»
Hun ble bygget på Chantiers de l'Atlantique skipsverftet i Saint-Nazaire i Frankrike, og tatt i bruk 26. april 1992. Gudmoren er Dronning Sonja av Norge.
Gale-Truls
Teksten
6.Han tok ho i favn og bar henne hjem og hvisket så kjærlig og ømt: Se på meg Ingrid og hvisk mitt navn som du gjorde så mangen gang.
7.Men Ingrid kunne ei lenger le, ei heller ikke hviske hans navn. Hun så ei sin elskede lå der på kne i snøen og gråt som et barn.
Tohil Mons
Tohil Mons er et fjell på Io, en av Jupiters måner. Fjellet er 5400 m høyt og ligger i Culann-Tohil-regionen på Ios antijovianske halvkule. Fjellet er oppkalt etter den mayanske værguden Tohil.
MS «Majesty of the Seas»
Heavy metal-musikkfestivalen 70000 Tons of Metal ble arrangert på skipet i 2011.
Tohil Mons
Tohil Mons er en av de mest geologisk komplekse fjellene i solsystemet siden fjellet fremviser bevis for å ha blitt dannet fra andre fjell gjennom tektonikk og erosjonsprosesser kombinert med silikate vulkanbergarter eller magmaaktivitet.
Dirdal
Næringsliv
På Gilja, seks kilometer lenger opp i dalen, ligger Gilje Tre, en av Norges største vindusfabrikker, lysstøperiet til Byrkjedalstunet og dalførets eneste dagligvarebutikk. I dalføret ligger flere småkraftverk.
Tandberg Eiendom
Tandberg Eiendom AS er et norsk eiendomsselskap med sine røtter i Asker sentrum. Firmaet er familiedrevet og eies 100 % av familien Tandberg. Selskapet eier, utvikler og forvalter eiendom som omfatter handel, kontor, lager, bolig og parkering.
Imagine (sang)
«Imagine» er en sang av John Lennon utgitt i oktober 1971. Sangen er utgitt på albumet som også heter Imagine. «Imagine» er en av de mest kjente sangene John Lennon skrev som soloartist.
Tandberg Eiendom
Selskapet ble etablert i slutten av 1970-årene da Ingunn Tandberg startet import av tekstiler fra Østen og kleskjeden Madam Blue vokste frem. På det meste besto kjeden av 18 butikker i Østlandsområdet og hadde over 100 ansatte. Selskapet drev også som grossist under morsselskapet Blue Dress og designet selv majoriteten av kleskolleksjonen. Overskudd fra Madam Blue / Blue Dress ble fortløpende, fra midten av 1980 årene, investert i bygårder og forretningslokaler i Oslo og etter hvert i Asker. Slik vokste Tandberg Eiendom frem til det suksessfulle selskapet det er i dag. ​ Tandberg Eiendom har to avdelinger, en plassert i Asker og en i Oslo. Selskapet har en eiendomsportefølje på rundt 100 000 kvm BTA.
Gale-Truls
Teksten
8.Herre vår Gud som styrer alt hjelp meg å bære min sorg, la meg få møte Ingrid min brud i himmelens kjære hjem.
Dirdal
Samferdsel
Fylkesvei 45 tar av fra E39 litt sør for Ålgård og går gjennom Oltedal til Dirdal. Fra Gilja går det en vei gjennom en fire kilometer lang tunnel til Frafjord. 4 km lenger opp, gjennom Giljajuvet, ligger Byrkjedal, hvor veien deler seg og går til Vikeså ved E39 over Gloppedal. En annen vei går over til Maudal, mens fylkesvei 45 fortsetter opp Hunnedalen og over til Sirdal og Setesdal.
Imagine (sang)
Sangen ble komponert i Tittenhurst Park, hans eiendom i Ascot, England. Hans kone, Yoko Ono, så på mens Lennon satt ved det hvite flygelet som er kjent fra filmer og fotografier. Teksten handler om at mennesker burde kunne leve sammen, uansett bakgrunn. Selv sa Lennon at det er «en anti-religion, anti-nasjonalistisk, anti-kapitalistisk og anti-konvensjonell sang. Det politiske budskapet blir akseptert bare man 'strør litt sukker på'».
Dirdal
Kultur
Kirken i Dirdal ligger ca. 1 kilometer fra sjøen. Like ved kirken ligger også Dirdal bedehus. Det er også bedehus på Gilja.
Imagine (sang)
Den er også gitt ut av en rekke andre artister, for eksempel Cindy Blackman Santana som ga den ut i 2020.
Gale-Truls
Teksten
9.Og siden den dag han sitt hjem forlot, foreldre, søsken og alt og bygde sin hytte ved fjellets fot, siden er han blitt Gale-Truls kalt.
Bespredel
Bespredel (originaltittel: Беспредел) er en sovjetisk film fra 1989, regissert av Igor Gostev.
Stempelpapirforvalter
Stempelpapirforvalter var et embete opprettet ved kongelig resolusjon av 5. april 1811. Stempelpapirforvalterne solgte stempelpapirer, som var skjemaer som var utstedt av staten til bruk ved formalisering av kontrakter og andre juridiske handlinger.
Einar Lunde
Einar Hallesby Lunde (født 13. mars 1943) er en tidligere journalist og utenrikskorrespondent i NRKs nyhetsredaksjon.
Stempelpapirforvalter
I begynnelsen hadde stempelpapirforvaltere ikke fast lønn, men fikk provisjon av verdien av de stempelpapirene som ble solgt. Da Norge ble overført fra Danmark til Sverige i 1814 ble stempelpapirordningen videreført på samme vilkår som tidligere; selv om landet var en del av Danmark-Norge hadde Norge hatt sitt eget stempelpapir siden 1701. Ved en endring i kgl.res. av 10. juli 1879 ble stempelpapirforvalterembetet omgjort til et lønnet embete. Endringen innebar også at stempelpapirforvalteren overtok de forretningene som sportelkassereren i Statssekretariatet tidligere hadde hatt, blant annet å innkreve bevillingsgebyrer og bestallingsgebyrer. Stempelpapirforvaltningen ble nedlagt ved kgl.res. av 13. juni 1969. Arbeidsoppgavene ble da overført til Avgiftsdirektoratet.
Einar Lunde
Studier og journalistkarriere
Han begynte i 1968 som sommervikar i NRK Dagsrevyen, der han fra 1970 var fast nyhetsanker. Over en toårsperiode fra 1973 til 1975 hadde Lunde permisjon fra NRK og arbeidet som programmedarbeider i Radio Voice of the Gospel i Addis Abeba. Fra 1982 til 1986 var Lunde NRKs Afrika-korrespondent, og var fra 1990 tilbake som nyhetsanker.
Verdens Gang, Dagbladet og Se og Hør gjennomførte opinionsundersøkelser om ulike personers tillit i befolkningen. I disse undersøkelsene ble Einar Lunde ansett som en meget troverdig nyhetsoppleser og journalist.
Privatliv
Lunde har tilkjennegitt et kristent livssyn.
Pensjonist
Den siste sendingen til Einar Lunde var mandag 27. september 2010. Etter 42 års tjeneste for NRK, ble han tilknyttet kommunikasjons- og rådgivningsselskapet First House som assosiert partner.
Julia (gens)
Gens Julia, gens Iulia, Iulii, eller den julianske slekt, var en framstående tidig romersk patriserslekt som hevdet å komme fra den førromerske byen Alba Longa. Slekts navn kom fra en påstått stamfar, Iulus, som i henhold til legenden var det et annet navn for Ascanius, sønn av Aineias, det mytologiske opphav til byen Roma. Iulus eller Ascanius var den som opprettet Alba Longas første kongedømme. Via Aineias kunne julianerne hevde at de nedstammet fra gudinnen Venus og hadde således guddommelig opphav. Medlemmer av gens Julia hadde den høyeste verdighet i staten i den romerske republikkens tidligste tider. Familien er kanskje best kjent for Julius Cæsar, diktator og grandonkel av Octavianus (senere kjent som diktator Augustus), og via ham gikk navnet videre til det såkalte julo-claudiske dynasti på 100-tallet e.Kr. Fornavnet Julius ble svært vanlig i den romerske keisertiden da etterkommere av borgere under de første keiserne begynte å gjøre seg gjeldende i historien.
Den julianske slekt
Gens Julia var ikke en rik slekt, men de tilhørte de eldste og ansette slektene i Roma og noen av deres medlemmer hadde de høyeste politiske posisjonene. De hadde uten tvil sin opprinnelse i Alba Longa, og er nevnt som fra de fremst familiene her og som Tullus Hostilius (den legendariske tredje konge i Romas historie) flyttet til Roma da Alba Longa ble ødelagt. Gens Julia eller Julii eksisterte også fra en meget tidlig periode ved Bovillæ, en oldtidsby i Lazio, hvilket er vist på en svært gammel inskripsjon på et alter ved byens teater. Den nevner deres ofringer i henhold til lege Albana («albanske ritualer»), og deres forbindelse til Bovillæ er også antydet ved et sacrarium (slags kapell) som keiser Tiberius dedikerte til gens Julia i byen, og han plasserte også en statue av Augustus der. Det er ikke umulig at en del Julii kan ha bosatt seg i Bovillæ etter at Alba Longa ble ødelagt.
Ettersom det ble moteriktig i republikkens senere tid å hevde guddommelig opprinnelse for det mest framstående av de romerske gentes, ble det bestridt at Iulus, den mytiske stamfaren til slekten, faktisk var den samme som Ascanius, sønn av Aineias, og grunnlegger av Alba Longa. Aineias var på sin side sønn av Ankhises fra Troja som hadde et kjærlighetsforhold til Afrodite fra gresk mytologi (Venus i romersk mytologi). For å bevise identiteten til Ascanius og Iulus, ble det forklart i henhold til etymologi og flere av disse forklaringene er gjengitt av Servius. Andre tradisjoner hevder at Iulus var en sønn av Aineias med hans hustru fra Troja, Creusa, og Ascanius var sønnen til Aineias med Lavinia, datter av Latinus.
Diktatoren Julius Cæsar kom hyppig med hentydninger til sin slekts guddommelig opphav, eksempelvis i gravtalen for sin tante Julia, og i å gi Venus Genetrix som ord til sine soldater i slagene ved Farsalos og Munda, og senere var skribenter og poeter klare til slutte seg til med en overbevisning som smigret stoltheten og opphøyde opprinnelsen til den keiserlige familie.
Selv om det synes som om familien Julii først kom til Roma under styret til Tullus Hostilius, opptrer navnet i romerske legende så tidlig som ved tiden til Romulus. Det var Proculus Julius som det var sagt hadde informert det sørgende folket i Roma etter den merkelige avskjeden til Romulus fra verden, at deres konge hadde kommet ned fra himmelen og opptrådt for ham og bedt ham fortelle folket om å ære ham i framtiden som en gud under navnet Quirinus. En del moderne forskere har konkludert fra dette at få av familien Julii kan ha vært bosatt i Roma i tiden til den første kongen; men i betraktning til den utelukkende fantastiske fortellingen, og de omstendigheter at familien ble så enormt kjent i senere tider, kan det lett føre til at det ble trukket forbindelser til de tidligste tider i romerske myter. Således er det vanskelig å trekke noen historisk argument over at navnet opptrer i denne legenden.
I Romerrikets senere tid ble skillet mellom fornavn, familienavn og tilnavn gradvis tapt, og «Julius» ble behandlet som et personlig navn, hvilket det til sist også ble. Den latinske formen er vanlig i mange språk, men andre kjente former eksisterer, blant annet italienske Giulio, spanske Julio, franske Jules, portugisiske Júlio, rumenske Iuliu og russiske Юлий.
Praenomina
Familien Julii i tiden under republikken benyttet praenomina (fornavnene) Lucius, Gaius, Sextus, og Vopiscus, skjønt det sistnevnte var sjelden. De tidligste Julii i legenden hadde fornavnet Proculus, og det er ikke umulig at dette navnet ble benyttet av en del av de tidligste Julii, skjønt ingen senere eksempler er kjente. I den sene republikken og keisertiden var Vopiscus og Proculus tidvis benyttet som personlige cognomina (etternavn).
Familien hevdet alltid å ha nedstammet fra og blitt navngitt etter en mytisk personlighet eller figur ved navn Iulus eller Iullus, selv før han ble påstått å ha vært en sønn av Aineias; og det er absolutt mulig at Iulus var et gammel praenomen som hadde havnet ut av bruk under den tidlige republikken, og ble bevart som et etternavn av den eldste grenen av Julii. Navnet ble senere gjenopplivet som et fornavn av Marcus Antonius, triumviren, som hadde en sønn og en sønnesønn med navnet Iulus. Klassisk latin skilte ikke mellom bokstavene «I» og «J», og begge med ble skrevet med «I», og av denne grunn er navnet tidvis skrevet Julus, akkurat som Julius også er skrevet Iulius.
De mange Julii i keisertiden, som ikke var etterkommere fra gens Julia, begrenset seg ikke til praenomina av denne familien. Keiserfamilien satte eksempelet ved fritt å blande praenomina av Julii med de fra gens Claudia, benyttet titler og cognomina (etternavn) som praenomina (fornavn), og jevnlig endret deres praenomina for å reflektere de politiske vinder i riket.
Grener og cognomina
Familienavnene til Julii under republikkens tid var Cæsar, Iulus, Mento, og Libo, og hvor de første tre var uten tvil patrisiske (aristokratiske); men de eneste familier som var særskilt feiret var de fra Iulus og Cæsar, den første ved begynnelsen og den siste ved det siste århundret til republikken. På mynter er de eneste navnene som er funnet, er Cæsar og Bursio, det siste opptrer ikke hos antikke skribenter.
Det er usikkert hvilket medlem av gens Julia som først benyttet fornavnet Cæsar, men de første som opptrer i historien er Sextus Julius Cæsar, pretor i 208 f.Kr. Opprinnelsen til navnet er like usikkert. Spartianus, i hans bok om livet til Aelius Verus Cæsar (101 –138 e.Kr.), nevner fire ulike meninger til dets opprinnelse:
Angående det første, som var det som ble adoptert, sier Spartianus, av de mest lærde menn, det er umulig å motbevise det med absolutt sikkerhet, da vi vet bortimot ingenting om oldtidens mauriske språk. men det har ingen iboende sannsynlighet knyttet til seg; og utsagnet til Servius er uten tvil falskt, at bestefaren til diktatoren fikk etternavnet etter å ha drept en elefant i Afrika på egen hånd, da det er klart at flere fra Julii hadde dette navnet før hans tid. En undersøkelse av etymologien av dette navnet har en del interesse da intet annet navn har noen gang fått en slik berømmelse — som Spartianus slo fast, «clarum et duraturum cum aeternitate mundi nomen.» Det finnes dog en mynt med Cæsars navn der Cæsar er avbildet som en elefant som trør på en slange, noe som kan indikere at teorien likevel har noe for seg.
Da Julii Cæsars ble fysisk utdødd i den mannlige grenen, enten med Julius Cæsars død eller med Cæsarion, om han faktiske var Cæsars sønn, med den sistnevntes død. Lovlig gikk imidlertid navnet videre til et medlem av Gens Octavia via Augustus, den adopterte sønn og arving av diktatoren, og deretter til et medlem av Gens Claudia via Augustus' adopterte sønn, Tiberius. Det fortsatte å bli benyttet av Caligula, Claudius, og Nero, som familiemedlemmer enten ved adopsjon eller ved kvinnelige medlemmer som nedstammet fra Cæsar; men selv om familien døde ut med Nero, fortsatte keisere å benytte navnet som en del av deres titler, og det ble praksis å sette det som prefiks (forstavelse) til deres egne navn, eksempelvis Imperator Cæsar Domitianus Augustus. Da Hadrian adopterte Aelius Verus (fra gens Ceionia), tillot Hadrian denne for å ta tittelen Cæsar og således kalle seg for Aelius Verus Cæsar; og fra denne tiden, selv om tittelen til Augustus fortsatte å bli begrenset til den regjerende prins, at Cæsar også ble gitt til statens andre person og den antatte arving til tronen («kronprins»).
I keisertiden finnes det et meget stort antall personer som var navngitt Julius; men det må ikke av den grunn bli konkludert at de var knyttet ved avstamning på noe vis med gens Julia; da den keiserlige familie tilhørte denne familien, ble det navnet til deres tallrike frimenn (løslatte slaver), og navnet kan også ha blitt tatt frivillig av en rekke personer av andre grunner, som blant annet forfengelighet.
Liste over kulturminner i Gratangen
Liste over kulturminner i Gratangen er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Gratangen. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
Liste over Nord-Trøndelags fylkesmenn
Fra Verdal, via Inderøy til Steinkjer
Den første amtmann i Nordre Trondhjems amt, Caspar Conrad Rafn, bodde i Verdal, slik det var bestemt i den kongelige resolusjonen. Rafns etterfølger Christen Elster bosatte seg likevel på Inderøy, og i 1818 kjøpte staten den tidligere kapellangården Sund gård i Inderøy. Dette innledet en nesten åtti år lang tilknytning til Inderøy. Elster bodde ikke selv på Sund, men hans fire etterfølgere bodde og holdt kontor der. Da Ole Anton Qvam tiltrådte i 1894 bodde han på Gjævran gård i Egge (nå i Steinkjer), og tok embetet med seg dit. Sund gård ble solgt i 1900.
Fylkesmannsboligen i Steinkjer, «Eggeli», ble tegnet av trondheimsarkitekten Axel Guldahl og bygget i 1919 under ledelse av Halvor Bachke Guldahl; Guldahl hadde tidligere bodd i villaen Ølvisheim, og hatt kontorene der. Arbeidet med å flytte embetslokalene fra en landlig beliggende embetsgård og inn i bymessige strøk kan sees som en del av en større urbaniseringsprosess i samfunnet. Eggeli var både fylkesmannsbolig og kontor fram til 1945. Bygningen var deretter embetsbolig for fylkesmennene fram til 1986. Etter dette falt ordningen med tjenestebolig vekk.
Fylkesmannens kontor var fra 1948 og fram til 1962 i Føinumgården i Elvegata 1 i Steinkjer sentrum. Fra 1962 flyttet embetet inn i fylkeskommunens nybygde kontorbygg i Ogndalsvegen 2, også i sentrum. Statens hus i Steinkjer sto ferdig i 1988, i sørenden av sentrum, og huser både fylkesmannen, Politikammeret og flere andre regionale statsetater.
Trøndelagsfylkene ble slått sammen til Trøndelag fylke fra 1. januar 2018, etter vedtak i Stortinget den 8. juni 2016. Dette er i tråd med lokale vedtak: Den 27. april 2016 møttes begge fylkestingene på Stiklestad og vedtok en søknad om sammenslåing av de to fylkene som et ledd i regionreformen. Det nye fylkesmannsembetet for Trøndelag har sete på Steinkjer.
Hiram Bingham
Hiram Bingham (født 19. november 1875, død 6. juni 1956) var en amerikansk utforsker og politiker. Han gjenoppdaget inkabosetningen Machu Picchu i 1911. Bingham ble valgt til guvernør i Connecticut for Det republikanske parti i 1924, men før han ble innsatt tok han over det ledige senatsetet til Frank B. Brandegee, som hadde tatt sitt eget liv. 7. januar 1925 ble han innsatt som guvernør, og dagen etter trakk han seg. Bingham var senator til 1933.
Laguiole
Laguiole er en kommune i departementet Aveyron i regionen Occitanie sør i Frankrike. Laguiole ligger i nærheten av byen Rodez, og er kjent for sine kniver og spesielle oster. Språkene som blir snakket er oksitansk og fransk.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Laguiole
Arve Seland
Leif Arve Seland (født 12. desember 1963 i Arendal) er en norsk tidligere fotballspiller.
Seland spilte tolv mellom 1984 og 1987 og scoret ett mål, mot  i en treningskamp i 1984. Han var også med i den norske troppen under OL 1984 i Los Angeles. Han ble toppscorer i 1. divisjon med i  med tolv mål. Han var kjent som en hurtig angrepsspiller.
På grunn av hofteproblemer måtte han avslutte karrieren allerede som 26-åring. Han har siden måttet bytte ut begge hoftene.
Seland har hatt en rekke trenerengasjement både i Agder Fotballkrets og i mange klubber i Aust-Agder. Foran 2014-sesongen ble han ansatt i som trener for juniorlaget, samt leder for klubbens spillerutviklingsprogram og spillerutvikler i  og.
Morten Warmind
Morten Warmind (født 25. februar 1957) er en dansk religionssosiolog, ph.d., som er lektor og studieleder ved Institut for Tværkulturelle og Regionale Studier ved Københavns Universitet, og hvor hans primære forskningsområde er keltisk og nordisk religion (norrøn religion). Han forsker også innenfor hellenisme og religion i det moderne Danmark.
Meråker
Meråker (sørsamisk: Mearohke) er en kommune og en bygd i Trøndelag. Midtbygda i Meråker ligger 25 km fra Storlien og 48 km fra Trondheim lufthavn, Værnes. Europavei 14 og Meråkerbanen passerer gjennom kommunen.
De fremste næringsveiene er industri og jordbruk. Hjørnesteinsbedriften Elkem Meråker i Kopperå ble nedlagt i 2006. En av landets største private grunneiere, AS Meraker Brug, har sin administrasjon i kommunen. Meråker markedsfører seg selv som utfartssted for friluftsliv, og har et profesjonelt miljø for skiidrett i tilknytning til Meråker alpinsenter og Meråker videregående skole.
Kommunen grenser mot Verdal i nord, mot Stjørdal i vest og mot Selbu og Tydal i sør. I øst grenser kommunen mot Sverige (Åre kommune).
Navn
Navnet Meråker er opprinnelig et gårdsnavn, sammensatt av norrønt merr, «hest», eller muligens mýrr, «myr», og ákr, «åker». Fra 1500- og 1600-tallet kjennes skrivemåter som af Mørakre, Meraaker og Merager. Den dialektale uttalen av navnet er Mårråk, mens innbyggerne benevnes mårråkbøgg, «meråkerbygg».
Det sørsamiske navnet er notert med grov lydskrift av Qvigstad (1893): Moarāke, og med fintmerkende lydskrift av Lagercrantz (1939): Mù̬·òra̮hĸä̮. Det er mulig at den eldre uttalen har vært Moerehke, men Mearohke er i dag den mest brukte skrivemåten.
Geografi
Kommunen består grovt sett av den øvre delen av distriktet og dalføret Stjørdalen. Omtrent midt i kommunen flyter en rekke elver sammen i hoveddalen og danner Stjørdalselva. Ned mot Hegra og grensen til Stjørdal kommune er dalføret trangere. Arealet domineres av fjell, vidder og skog. Skoggrensen ligger 600 moh., og ca. 60 % av kommunens areal ligger høyere. I alt ligger 26 fjelltopper i kommunen høyere enn 1 000 moh., hvorav Fongen (1441 moh.) på grensen mot Sør-Trøndelag er den høyeste. Av andre fjell kan nevnes Kjølhaugen og Kråkfjellet. Største innsjøer er Feren, Fjergen, Funnsjøen og Sonvatnet.
Meråker inngår i Trondheimsfeltet, en geologisk provins av kambrosilurske og sterkt omdannede skyvedekker av havbunnsskorpe som ble foldet opp og lagt over grunnfjellet under den kaledonske fjellkjedefolding for om lag 420 millioner år siden. Det nederste (eldste) og østre dekket, kalt Meråkerdekket, karakteriseres av kaledonske bergarter som ble betydelig omdannet under fjellfoldingen. Dekkene fortsetter videre inn i Sverige med større innslag av skifer og sandstein, inntil det finnosvekiske grunnfjellet overtar. Berggrunnen er gjennomsatt av granitt og gabbro. Store forekomster av svovelkis og kobberkis har tidligere gitt grunnlag for gruvedrift i Meråker. lang gruvedrifthistorie
Samfunn
I Den norske kirke danner Meråker et sogn med Meråker kirke som sognekirke. Sognet sorterer under Stjørdal prosti i Nidaros bispedømme, tidligere også Øvre Stjørdal prestegjeld sammen med Hegra sogn. I domstolene dekkes Meråker kommune av Inntrøndelag tingrett i Frostating lagdømme, som har kontorsted i henholdsvis Steinkjer og Trondheim. Meråker lensmannsdistrikt sorterer under Nord-Trøndelag politidistrikt.
Liste over Frankrikes monarker
Liste over Frankrikes monarker er en liste over Frankrikes konger etter Hugo Capet. Listen omfatter de personer som har vært konge eller keiser av Frankrike.
Meråker
Samfunn
Meråker skole er felles barne- og ungdomsskole for hele kommunen, og avløste åtte grendeskoler i 1958. Skolen har ca. 300 elever. I tilknytning til flerbrukshallen Meråkerhallen ligger Meråker videregående skole, som er spesialisert innen idrettsfag. Skolen har ca. 200 elever på videregående nivå og 50 studenter på høyskolenivå.
Kommunestyrevalget 2011
Arbeiderpartiet har hatt ordføreren i kommunen siden 1911. I 2011 fikk kommunestyret et ikke-sosialistisk flertall, men Bård Langsåvold fra Arbeiderpartiet ble gjenvalgt som ordfører gjennom et valgteknisk samarbeid mellom Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Høyre.
Liste over Frankrikes monarker
Et rike styrt av én hersker oppsto i Gallia da det Vestromerriket begynte å falle sammen på 400-tallet. De saliske frankere ble den ledende stammen i området og under dem ble Frankerriket grunnlagt, som senere ble til Frankrike. Merovingerne ble den herskende ætten over alle frankere i begynnelsen av 500-tallet og kom til å herske til midten av 700-tallet, da den siste merovingiske kongen ble avsatt av Pipin den yngre (som var far till Karl den store). Denne grunnla dermed den nye kongeslekten Karolingerne, som i sin tur kom til å herske over Frankerriket og, etter dets deling gjennom traktaten i Verdun i 843, det Vestfrankiske riket frem til slutten av 900-tallet. Disse regentene listes på liste over frankiske konger.
Meråker
Næringsliv
Det produseres vannkraft i Meråker kraftverk, Tevla kraftverk og Funna kraftverk.
Historie
I Meråker har det blitt funnet spor etter det man antar er Norges eldste bergverk for utvinning av kobber, datert til 1300-tallet.
Liste over Frankrikes monarker
I 987 ble Hugo Capet den første Capetingerkongen og fra og med dette tidspunkt begynte riket mer å anses som Frankrike snarere enn det Vestfrankiske riket, ettersom man startet å gå bort fra planene om å gjenforene det med Burgund og det Østfrankiske riket. Selv om tittelen Frankernes konge offisielt fantes frem til begynnelsen av 1200-tallet startet den gradvis å bli mindre benyttet og standardtittelen ble Konge av Frankrike. Også tittelen Konge av Frankrike og Navarra ble brukt fra slutten av 1200-tallet til begynnelsen av 1300-tallet og fra slutten av 1500-tallet til den franske revolusjonens utbrudd i 1789. I den korte perioden før Ludvig XVI ble avsatt benyttet man tittelen Franskmennenes konge, noe som også gjenoppsto etter julirevolusjonen i 1830. Både Napoléon Bonaparte og Napoleon III var keisere og bar derfor tittelen Franskmennenes keiser.
Meråker
Historie
Meråker ble opprettet som egen kommune 1. januar 1874 da Øvre Stjørdal kommune ble delt i to: Hegra (i Stjørdal kommune) og Meråker. Meråker hadde ved opprettelsen 1 861 innbyggere.
I 1898 ble det startet en karbidfabrikk i Kopperå som senere ble ombygd til et silisiumsmelteverk. Hovedproduktet var Microsilica som eksempelvis brukes til tilsettingsstoff i betong, tannkrem, og leppestifter og utallige andre produkter. Elkem Meråker er nå ikke lenger i drift, etter at det ble besluttet i 2005 at Elkem Meråker skulle slutte med produksjon av Microsilica i juni 2006. Bygningsmassen er i dag delvis revet ned.
Liste over Frankrikes monarker
I og med den fransk revolusjon ble det franske kongedømmet avskaffet og det ble innført republikk, men etter noen år gjorde Napoleon Bonaparte seg til keiser og kongedømmet ble dermed gjenopprettet på begynnelsen av 1800-tallet. I 1848 ble Frankrike republikk igjen, men den ble avskaffet i 1852. Da ble Napoleon III landets keiser. Han ble avsatt i 1870 og landet ble på nytt republikk noe det har forblitt.
Meråker
Historie
Selskapet har aldri hett Meråker smelteverk, men Meraker smelteverk. Ved nedleggelsen het firmaet Elkem Meraker.
Liste over Frankrikes monarker
I tillegg til de franske kongene gjorde også de engelske regentene krav på den franske tronen. I en kort periode hadde kravet en viss riktighet ettersom Karl VI gjennom traktaten i Troyes i 1420 erkjente svigersønnen Henrik V av England som fransk regent og sin tronarving. Henrik V døde før Karl VI og derfor etterfulgte hans sønn Henrik VI av England sin morfar Karl VI som konge av Frankrike. Store deler av Nord-Frankrike var på engelskmennenes hender til 1435, men i 1453 hadde engelskmennene blitt drevet bort fra hele Frankrike bortsett fra Calais og Kanaløyene og skulle komme til å beholde Calais i ytterligere 100 år, til 1558.
Meråker
Kultur
Kommunens tusenårssted var internettkafeen.
Liste over Frankrikes monarker
Huset Capet
Huset Capet er navnet på kongeslekten som styrte kongedømmet Frankrike i årene 987 til 1328. Huset Capet har fått navn etter Hugo Capet, den første kongen fra denne slekten.
Huset Valois
Den direkte mannlige linjen av Huset Capet døde ut i 1328 da ingen av de tre sønnene til Filip IV klarte å produsere en mannlig arving som kunne overta tronen.
Etter Karl IVs død i 1328 gikk tronen videre til Huset Valois. Medlemmene av slekten var direkte etterkommere av Karl av Valois, som var en yngre sønn av Filip III.
Huset Bourbon
Etter at Henrik III ble drept i attentat og døde uten arvinger var Henrik III av Navarra en av de nærmeste til å arve tronen.
Det første franske keiserdømme
1 I eksil i Elba 30. april 1814–1. mars 1815
Huset Bourbon
1 Eksil i Gent 23. mars – 8. juli 1815.
Julimonarkiet
Fra 31. juli til 9. august 1830 var Ludvik-Filip hertug av Orléans under tittelen «general-løytnant av kongedømmet». Den 9. august 1830 etablerte han Juli-monarkiet.
Det andre franske keiserdømme
1 Fange i Preussen fra 2. september 1870
Søndre Hedemarken
Søndre Hedemarken var en valgkrets i Hedemarkens amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Søndre Hedemarken valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Søndre Hedemarken bestod av herredene Vang, Løiten/Løten, Romedal og Stange med rundt 24 000 innbyggere og 12 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.
Valgresultat
(1)Wefring stilte som uavhengig kandidat i første valgomgang, og ble satt opp som felles motkandidat mot Socialistene i andre valgomgang.
Axel Östrand
Axel Östrand (født 15. mai 1909, død 11. mai 2005) var en svensk skihopper.
Han representerte Sverige under Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen, der han ble nummer 22 i det individuelle hopprennet.
Frits Bolkestein
Bolkestein har universitetseksamen i matematikk, fysikk, filosofi og gresk fra Universiteit van Amsterdam, økonomi fra London School of Economics and Political Science og jus fra Universitetet i Leiden 1965. Han var medlem av Generalstatene (parlamentet) 1978-1982, 1986-1988 og 1989-1999. Han inngikk i regjeringen 1982-1986 som handelsminister og 1988-1989 som forsvarsminister. 1990-1998 var han partileder for VVD og 1996-1999 leder for Den liberale internasjonale.
Bolkestein var EU-kommisjonær 1999-2004 og ansvarlig for det indre markedet, tjenester, skatter og toll i Prodi-kommisjonen. Fra denne posten drev han blant annet spørsmålet om fellespatent og tjenestedirektivet (Bolkesteindirektivet).
Abanyom
Abanyom er et niger-kongospråk i den bantoide gruppa som brukes av omkring 12 500 mennesker i Nigeria. Språket tilhører den ekoide gruppa av bantoide språk. Språket er ganske nært beslekta med bantuspråka uten å være en del av dem, da det i likhet med bantuspråka tilhører den sørlige greina av den bantoide gruppa. Abanyom er et tonespråk og har i likhet med bantuspråk et typisk nominalklassesystem.
Upshot-Knothole Annie
Bomben var på 16 kilotonn (67 terajoule) og bar et stridshode av typen Mk-5 HE.
Operation Doorstep var en sivil forsvarsstudie gjennomført av USAs føderale sivile forsvarsadministrasjon sammen med Annie. Testen studerte effekten fra en detonasjon av et atomvåpen på to hus, 50 biler og åtte bomberom designet for boligbruk.
Godvik skole
Godvik skole er en offentlig spesialskole i Bergen kommune i Hordaland.
Skolen tar imot elever fra 8. til 10. trinn.
Peter Scott
Han har ikke debutert i verdenscupen i alpint, men har deltatt i en rekke FIS-renn.
Scott deltok for Sør-Afrika under Vinter-OL 2010, men fullførte ikke i storslalåm som var den eneste øvelsen han deltok i.
Hans Mariacher
Hans Mariacher (født 11. august 1910, død 24. juni 1985) var en østerriksk skihopper.
Henry Hughes Wilson
Henry Hughes Wilson, 1. baronett Wilson (født 5. mai 1864 i Curryhgrane ved Ballinalee i Longford i Irland, død 22. juni 1922) var en britisk feltmarskalk og konservativ politiker.
Hans Mariacher
Han representerte Østerrike under Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen, der han ble nummer 25 i det individuelle hopprennet.
Anna: ot 6 do 18
Anna: ot 6 do 18 (originaltittel: Анна: от 6 до 18) er en sovjetisk film fra 1989, regissert av Nikita Mikhalkov.
Henry Hughes Wilson
Liv og virke
Etter utdannelse ved Marlborough College forsøkte han å komme inn på krigsskolene Woolwich og Sandhurst mellom 1880 og 1882, men lyktes ikke. Han klarte i 1882 å få kommisjon som løytnant i Longfordmilitsen, en militsbataljon under The Rifle Brigade. Han ble derfra flyttet over i en regulær bataljon.
Under tjeneste i Burma ble han alvorlig såret flere ganger, inkludert en øyeskade og en skade i benet som førte til at han måtte gå med stokk resten av livet. Etter å ha vendt tilbake til Storbritannia arbeidet han ved etterretningsavdelingen i War Office, hvor hans flytende kunnskaper i fransk og tysk var høyt verdsatt.
Anna: ot 6 do 18
Handling
En rekke viktige hendelser blir representert i løpet av disse årene. Blant annet dødsfallet til generalsekretær Leonid Bresjnev og Jurij Andropov, Konstantin Tsjernenko, innføringen av Perestrojka og andre omstruktureringer som fant sted i årene etter Josef Stalins død, Sovjetunionens sammenbrudd, og deretter fremveksten av Boris Jeltsins poltikk.
Henry Hughes Wilson
Liv og virke
I 1897 ble han brigademajor for 3. brigade ved Aldershot, og fra 1899 til 1901 var han i aktiv tjeneste med 4. lette brigade under boerkrigen. Etter krigen ble han visemilitærsekretær for lord Roberts. Han ble tildelt Distinguished Service Order.
Wilson reiste tilbake til England i 1901, og var en periode kommandant for 9. provinsielle bataljon, og deretter stabsoffiser. I 1907 ble han forfremmet til brigader og fikk kommando ved Staff College i Camberley inntil 1910. Han ble direktør for militære operasjoner ved War Office.
I 1914 støttet han offiserer i British Army som nektet å lede styrker mot unionister i Ulster under Curragh-mytteriet. Wilson var selv irsk protestant. Selv om han ikke gjorde dette åpent kom det for en dag og skadet karrieren hans. Han fikk dermed ikke den ventede forfremmelsen til stabssjef under John French.
I 1915 ble Wilson adlet ved utnevnelsen til kommandørridder av Order of the Bath. Han fikk deretter rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn. I 1918 ble han forfremmet til storkorsridder av Order of the Bath.
Han tok i september 1917 over den østlige kommando, hvilket førte til at han kunne bo i London. Han samarbeidet tett med statsminister David Lloyd George. I februar 1918 ble han Chief of the Imperial General Staff, hvilket i praksis gjorde ham til øverstkommanderende for den britiske hæren. I krigens sist år var han statsministerens viktigste militære rådgiver.
Den 3. juli 1919 ble han forfremmet til feltmarskalt, gitt en påskjønnelse på 10 000 pund av parlamentet og utnevnt til baronett. Under Pariskonferansen var han Storbritannias fremste militære rådgiver, men fant at han var stadig mer uenig med Lloyd George.
Han pensjonerte seg fra hæren og ble parlamentsmedlem for North Down. Han ble også militærrådgiver for James Craig og Nord-Irlands parlament. Mens han hadde denne posisjonen var han opptatt av å unngå diskriminering av katolikker.
Den 22. juni 1922 ble han skutt ned og drept utenfor sitt hjem på Eaton Square i Belgravia, etter å ha avduket et krigsminnesmerke på Liverpool Street stasjon. Morderne, Reginald Dunne og Joseph O'Sullivan, var engelskfødte IRA-medlemmer, som også skjøt to politimenn under flukten. De ble så omringet av en menneskemengde og arrestert. Begge ble hengt den 10. august 1922.
Mordet på Wilson ble en utløsende faktor til den irske borgerkrig. I Dublin hadde traktatmotstandere i IRA okkupert Four Courts, i håp om å presse britene til å angripe slik at de to fløyene i IRA, traktatmotstandere og -tilhengere, ville bli forent mot en felles fiende. Britene var sikre på at det var traktatmotstanderne som stod bak mordet, og krevde at Michael Collins angrep Four Courts, ellers ville de gjøre det selv. Collins ville for all del unngå å la britiske styrker operere i Dublin og dermed brøt borgerkrigen ut da han startet angrepet på Four Courts.
Det har i ettertid blitt sannsynliggjort at Collins selv beordret drapet på Wilson, som represalie for angrep på katolikker i Nord-Irland. Dette ble avslørt av Joe Dolan, et antatt medlem av Collins snikmorderenhet, i 1950-årene. Han skal også ha fått ordre fra Collins om å forsøke å redde de to morderne fra henrettelse.
I tillegg til sine britiske utmerkelser, ble Wilson også hedret med en rekke utenlandske ordener og utmerkelser. Han ble tildelt storkors av den franske Æreslegionen, utnevnt til storoffiser av den belgiske Leopoldsordenen og tildelt det belgiske krigskors. Wilson ble tildelt 1. klasse av den thailandske Den hvite elefants orden, storbånd av Den oppadstigende sols orden og storkors av den freske Frelserens orden. Han ble også tildelt en kinesisk orden og ble hedret med USAs Distinguished Service Medal.
Mediemakt.no
mediemakt.no var en nettavis av og for ungdom, som ble lansert 8. mai 2007. Nettavisen var støttet av Sosial- og helsedirektoratet, og bak nettavisen sto 23 forskjellige ungdomsorganisasjoner. Prosjektet Ung Mediemakt ble avsluttet i desember 2008, og nettsiden ble da lagt ned.
Bakgrunn
Mediemakt.no ble startet som et prosjekt av Ungdom Mot Narkotika (UMN). Nettavisens mål var å presentere et mer nyansert bilde av ungdom enn det som ble fremstilt i massemediene. Andre ungdomsorganisasjoner som sto bak Mediemakt.no var:
Innhold og bidrag
mediemakt.no dekket et bredt spekter av saker som angår ungdom innenfor kategoriene innenriks, utenriks, kultur, sport, reise og media. Bidragene ble levert av ungdom fra de forskjellige organisasjonene, i tillegg til andre unge skribenter. Mediemakt.no fulgte Vær Varsom-plakaten og Redaktørplakaten.
Snostrup kirke
Bygningen
Kirken er oppført på 1100-tallet av marksten og munkesten med vinduer av kritt- og frådsten. Bygningen består av kor og skip fra romansk tid, med tre tilbygninger fra senmiddelalderen: Våpenhus i syd, en forlengelse i vest samt tårn. Kirkens nåværende, ytre fremtoning er preget av restaureringsarbeider fra omkring 1870.
Interiør
Krysshvelv i kor og skip er tilkommet senere i middelalderen. På de hvitkalkede overvegger i blant annet skipet, er bevart rester av kalkmalerier fra forskjellige tidsepoker. Enkelte ornamentale detaljer, som sikksakklinjer og granlignende plantestengler, er elementer som er karakteristiske for Isefjordsverkstedet.
Døpefontens kum er fra romansk tid, og en trefigur av Kristus som smertensmann er fra senere i middelalderen. Forsiden på alterbordet er fra slutten av 1500-tallet, mens den utskårne prekestolen er fra omkring 1630. Altertavlen fra 1594 ble i 1842 avløst av et maleri av C. W. Eckersberg i samtidig, nygotisk ramme. I 1875 ble det installert et brukt orgel med nygotisk fasade.
Kirken har 120 sitteplasser.
Harry Boland
Harry Boland (født 27. april 1887 i Dublin, død 1. august 1922 i Skerries) var en irsk nasjonalist, opprører og politiker.
Bakgrunn
Harry Boland ble født i Phibsborough i Dublin som sønn av James Boland som var medlem av Irish Republican Brotherhood (IRB) og hans hustru. Han ble tidlig aktiv i Gaelic Athletic Association, og var i 1914 dommer under finalen for All-Ireland Senior Football Championship.
Han var blitt medlem av IRB på samme tid som sin eldre bror Gerry in 1904, i farens, onkelemns og sannsynligvis bestefarens fotspor. Han ble utdannet ved Synge Street CBS men etter et personlig sammenstøt nektet han å fortsette; dn dro så til De la Salle College i County Laois der han gikk inn som novise.
Den irske uavhengighetskrig
Under den irske uavhengighetskrig jobbet han en tid sammen med Michael Collins. De to var blant annet sammen i Granard, hvor de begge falt for Kitty Kiernan som senere ble forlovet med Collins. Etter en tid forlot Boland så Irland for å reise rundt i USA sammen med Éamon de Valera.
I valget i 1918 ble han valgt inn i det britiske parlamentet for Sinn Féin for valgkretsen Roscommon South. I likhet med de andre Sinn Féin-representantene boikottet han det britiske parlamentet, og deltok i stedet i opprettelsen av Dáil Éireann.
Den irske borgerkrig
Da den anglo-irske traktat var ferdigforhandlet stilte han seg på de Valeras side som traktatmotstander. Dette fortsatte han med under den irske borgerkrig, og han stod dermed på motsatt side i forhold til sin gamle venn Collins. Jan ble gjenvalgt til parlamentet for samme valgkrets i 1922.
Den 31. juli 1922 ble han skutt ned av soldater fra Irish Army utenfor Grand Hotel i Skerries. Hotellet har siden blitt revet, men det er satt opp en minneplakett på stedet. Han døde etter flere dager på St. Vincent's Hospital i Dublin. Drapet gikk sterkt inn på Collins, og kan ha ført til at han søkte å forhandle med traktatmotstanderne for å få en slutt på krigen; det var under dette forsøket på å forhandle at Collins selv ble drept, den 22. august 1922.
Harry Bolands bror Gerald Boland var et ledende medlem av de Valeras parti Fianna Fáil etter borgerkrigen.
Film
I filmen Michael Collins fra 1996 ble Boland spilt av Aidin Quinn. Figuren ble kritisert av historikere, fordi regissøren hadde valgt å lage en komposittkarakter ut av Boland. Hans død blir fremstilt galt i filmen.
Christian Fürchtegott Gellert
Christian Fürchtegott Gellert (1715–1769) var en tysk dikter og moralfilosof,  som ved siden av  Christian Felix Weiße regnes som den mest leste forfatteren i Tyskland rundt midten av 1700-tallet.
Liv
Gellert var den femte sønnen i en pastorfamilie og vokste opp i fattigslige forhold i Hainichen. Broren,, var en kjent metallurg og mineralog.
Christian Fürchtegott studerte teologi og filosofi ved Universitetet i Leipzig fra 1734. Han finansierte studiene ved å gi privattimer og arbeidet dessuten på en oversetting av Pierre Bayles Dictionnaire historique et critique, som var påbegynt av Johann Christoph Gottsched. Gellert ble uteksaminert i 1744 med en avhandling om fabelens teori og historie. I skole- og studietiden ble han kjent blant annet med Karl Christian Gärtner, Carl Gottlob Cramer, Johann Adolf Schlegel, Johann Arnold Ebert, Nikolaus Dietrich Giseke og Friedrich Gottlieb Klopstock, og medvirket på ukestidsskriftet Bremer Beiträge.
Fra 1745 holdt Gellert forelesninger i Leipzig om poesi, elokvens og moral. I 1751 ble han utnevnt til professor i filosofi og var deretter høyskolelærer. En forelesningsserie over moralske spørsmål skapte stor oppmerksomhet hos hans samtidige. Goethe betegnet Gellerts morallære som et «fundament for den tyske moralske kultur».
Gellert led av dårlig helse, og en utpreget hypokondri hjalp heller ikke. Under syvårskrigen prøvde han å bearbeide sin traumatiske opplevelser i Geistlichen Liedern und Oden (1757), men verken kurer eller reiser til Berlin, Karlsbad eller Dresden kunne bedre humøret hans. Mens han arbeidet på  Moral, forverret helsen seg betydelig, og han døde i en alder av 54 år. Han ble bisatt ved ' i Leipzig, og etter en del omflytting hviler nå levningen hans på gravplassen ' i Leipzig (1. avdeling).
Betydning
Gellert utga sine første publikasjoner allerede i studietiden, og var på høyden av sin skaperkraft i årene 1740–1750. Verkene hans – særlig fablene – var den mest leste litteraturen i Tyskland i overgangen mellom opplysningstiden, sentimentalismen og Sturm und Drang-perioden. Gellerts verk bidro til at det dannet seg et lesende publikum blant allmennheten i Tyskland, og han skapte med det forutsetningen for de neste forfattergenerasjonene. Lystspillene hans var de første til å framstille borgerlige figurer og deres miljø. Romanen Leben der schwedischen Gräfin von G***, med borgerskapets moral som tema, banet veien for den tyske romanen.
Lessing satte stor pris på Gellerts stil som brevskriver, og Gellert var Wielands «yndling». Geistlichen Lieder und Oden ble senere tonesatt av Carl Philipp Emanuel Bach, Joseph Haydn og Ludwig van Beethoven (seks Gellert-sanger op. 48).
I sin levetid var Gellert en svært høyt ansett professor og dikter, som knapt ble utsatt for kritikk, men dette endret seg snart etter hans død. Sturm und Drang-forfatterne forsøkte å redusere ham til en middelmådig, moralistisk dikter «for landsbyprestedøtre», slik Jakob Mauvillon og Ludwig A. Unzer gjorde i deres fiktive korrespondanse Über den Werth einiger deutscher Dichter.
Makua (språk)
Makhuwa er et språk som blir brukt av 2,5 millioner av makua-folket, som lever nord for Zambezi-elven i Mosambik i Afrika. Språket er det viktigste stammespråket i Mosambik.
Christian Fürchtegott Gellert
Sanger
Til Gellerts mest kjente sanger hører:
Kjemiteknikk
Historie
På begynnelsen av 1800-tallet publiserte John Dalton de første tabellene med relative atommasser. Dette var svært viktig for utviklingen av kjemiteknikk, fordi det muliggjorde balansering av kjemiske ligninger og utvikling av massebalanser.
I 1824 skrev den franske fysikeren Sadi Carnot boka "Om drivkraften fra varme" (fransk tittel: Réflexions sur la puissance motrice du feu et sur les machines propres à développer cette puissance), den første studien av termodynamikken i varmekraftmaskiner. På 1850-tallet begynte den tyske fysikeren Rudolf Clausius å anvende prinsippene som hadde blitt utviklet av Carnot, på kjemiske systemer.
Utvikling innen fagfeltet kjemiteknikk vokste først og fremst frem i USA på 1800-tallet, hvor det var et stort behov for effektiv storskalaproduksjon av en rekke uorganiske kjemikalier (for eksempel salt, soda og svovelsyre). På 1900-tallet vokste det frem nye typer av industrivirksomheter, og betydningen av kunnskap innen kjemiteknikk ble enda større. Nå var det raffinering av petroleum og petrokjemiske produkter som ble de dominerende industrielle utfordringene.