cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rémi Garde
Rémi Garde vokste opp i nærheten av Lyon og ble tidlig i tenårene inkludert i ungdomsavdelingen til byens storklubb, Olympique Lyonnais. Han fikk sin første erfaring med seniorfotball i 1984/85-sesongen. Men da klubben ansatte Robert Nouzaret som ny trener i 1985 ble Garde begrenset til spill for B-laget inntil Nouzaret fikk sparken i 1987. Med ansettelsen av Raymond Domenech i 1988, fikk Garde sitt gjennombrudd. Som en av flere unge spillere Domenech satset på, spilte Garde seg til fast plass som defensiv midtbanespiller og ble gitt kapteinsbindet i en 1988/89-sesong som endte med opprykk til Ligue 1.
Garde spilte fire sesonger for Lyon og deretter tre sesonger for, før han ble hentet til av Arsène Wenger i 1996. Skader og tøff konkurranse om plass på laget begrenset Gardes spilletid under de tre sesongene han tilbragte hos Arsenal. Til tross for begrenset spilletid opplevde han å bli klubbens første utenlandske kaptein.
Hans dronning
Hans dronning (orig. Three Weeks) er en amerikansk stumfilm fra 1924, regissert av Alan Crosland.
Marina Durunda
Marina Durunda (født 12. juni 1997) er en ukrainskfødt aserbajdsjansk gymnast som konkurrerer i rytmisk gymnastikk.
SARS-CoV-2 Alfa-varianten
Sars-CoV-2 Alfa-varianten, tidligere Lineage B.1.1.7, eller Variant of Concern 202012/01 (VOC-202012/01), også kalt B.1.1.7, er en variant av SARS-CoV-2, viruset som fører til covid-19. Varianten ble først oppdaget i Storbritannia i oktober 2020 fra en sekvensert virusprøve fra september, og begynte å spre seg bredt i midten av desember. Varianten syntes også å korrelere med den betydelige økningen av bekreftede sykdomstilfeller i England. Denne økningen antas delvis å skyldes at mutasjonen av N501Y inne i virusmembranens proteiners reseptorbindende domene som trenges for å bindes til ACE2 hos menneskets celler.
Nomenklatur
Den 1. juni 2021 navngav Verdens helseorganisasjon (WHO) varianten som Alfa-varianten.
Varianten ble lenge kalt B.1.1.7, og Variant of Concern 202012/01 (VOC-202012/01). Varianten var tidligere også kalt the first Variant Under Investigation in December 2020 (VUI – 202012/01) av Public Health England, men navnet ble senere endret til Variant of Concern (VOC-202012/01) den 21. desember 2020. Tidlige rapporter kalte varianten UK COVID-19 variant,  og UK Coronavirus variant. I Storbritannia kan man også høre den omtalt som Kentvariant.
Oppdagelse
VOC-202012/01 ble oppdaget i oktober 2020 av COG-UK (COVID-19 Genomics UK) som er en koalisjon bestående av myndigheter og NHS. Varianten ble oppdaget i en virusprøve som var blitt sekvensert i september samme år. Varianten spredte seg uten kontroll i det sørlige England. I flere land i Europa og i Australia oppdaget man varianten. Flere europeiske land svarte med å forby innreise fra Storbritannia for å stagge spredningen av varianten.
De to første genoppsetningene tilhørende B.1.1.7-stammen ble innsamlet 20. september 2020 i Kent i England og ytterligere ett den 21. september 2020 i London. I løpet av de første to uker fra 15. desember ble det foretatt 1623 genoppsetninger i B.1.1.7-stammen. Av disse kom 519 prøver inn fra London, 555 fra Kent, 545 fra andre regioner i Storbritannia og ytterligere fire fra andre land.
Smittesporing påviste at denne variant fremtrådte i september 2020 og sirkulerte i lave nivåer i midten av november. Første gang denne variant kunne kobles til økningen av tilfeller var sent av november da Public Health England (PHE) utredet hvorfor smitten ikke sank i Kent trass i nasjonale restriksjoner. PHE oppdaget så en klynge (cluster) som kunne knyttes til denne varianten som spredtes raskt til London og Essex.
Skjønt varianten først ble oppdaget i Kent er det ikke fastlagt hvor den hadde sitt opphav. Teorier spekulerer at varianten kan ha opphav hos en kronisk syk person med nedsatt immunforsvar som kan ha gitt viruset lang tid til å forøke seg og mutere.
Genetikk
Mutasjoner av SARS-CoV-2 er vanlig forekommende: nærmere 4000 mutasjoner er blitt påvist i virusets spike glykoprotein, ifølge COG-UK. Fokus på mutasjoner er en vanlig måte å spore spredningen av viruset. Det viser også at SARS-CoV-2 kom til Storbritannia i over 1000 enkelttilfeller og det viser at en variant med mutasjon G614 har helt fortrengt den tidligere mutasjonen D614.
VOC-202012/01-varianten karakteriseres av 23 mutasjoner: 13 ikke-synonyme mutasjoner, 4 deletions og 6 synonyme mutasjoner. Det er 17 mutasjoner som endrer proteinet og seks som ikke gjør det.
Effekt på vaksine
I 2020 fremstod det flere kandidater til covid-19-vaksiner som ble utforsket eller levert til land, blant annet Pfizer-BioNTechs kandidat.
Siden 20. desember 2020 var bildet fra Public Health England at det ikke var beviser som skulle gi mistanker om at mutasjonen skulle være immun mot Pfizer-BioNTechs vaksine som da var blitt introdusert i Storbritannias vaksineprogram. Oppfatningen er at mennesker fortsatt turde bli beskyttet mot Covid-19 med vaksinen.
Ingram Frizer
Ingram Frizer (død august 1627) var en engelsk forretningsmann og hemmelig agent på slutten av 1500-tallet og begynnelsen av 1600-tallet. Han er kjent som morderen av dramatikeren og poeten Christopher Marlowe i huset til Eleanor Bull den 30. mai 1593.
SARS-CoV-2 Alfa-varianten
Spredning
Det første tilfelle var trolig i midten av september 2020 i London eller Kent i Storbritannia. Fra og med 13. desember 2020 til årsskiftet var det identifisert 1108 smittetilfeller med denne varianten i Storbritannia hos nærmere 60 lokalmyndigheter. Majoriteten var i sørøstre England. Denne varianten ble også funnet i Wales og Skottland. I midten av desember ble det beregnet at nesten 60 % av alle tilfeller i London var med varianten VOC-202012/01. Den 20. desember rapporterte BBC at WHO meldte om ni nye tilfeller oppdaget i Danmark og ett hver i både Nederland og Australia. Senere samme dag tilkom det fire nye tilfeller i Belgia, og ett i Italia. Storbritannia og Danmark sekvenserte sine smitteprøver i meget høyere grad enn andre land og derfor var det plausibelt at flere land ville oppdage varianten før eller siden.
Ingram Frizer
Bibliografi
Svært lite er kjent om Frizers, men bevarte juridiske nedtegnelser synes å vitne om at han var en forretningsmann som gjorde det rimelig bra med å kjøpe og selge eiendom. På tiden av Marlowes død var landeieren Thomas Walsingham «herre» av Frizer, men dette innebar ikke nødvendigvis at Frizer var en tjener. Foruten å handle på egne vegne, var Frizer Walsinhams forretningsagent. Walsingham var en ung slektning av dronning Elisabeths statsråd sir Francis Walsingham. Begge Walsinghamene var tungt involvert i spionasje og det er sannsynlig at Frizer var involvert som spion og agent på vegne av den yngre Walsingham.
SARS-CoV-2 Alfa-varianten
Spredning
En stamme med samme N501Y-mutasjon (som kan gi meget mer smittespredning), men med annen opprinnelse enn det i Storbritannia ble også funnet i Sør-Afrika. Den er blitt kalt Variant 501.V2. Denne N501Y-mutasjonen ble oppdaget også i Australia i juni-juli, i USA i juli og i Brasil i april. Det er heller ikke klart om den var fremvokst i Storbritannia eller var en import dit.
Den 24. desember 2020 ble det kjent at det også i Nigeria var dukket opp en ny variant av SARS-CoV-2. Denne adskiller seg både fra det sørafrikanske 501.V2 og fra det engelske VOC-202012/01, selv om mutasjonen N501Y også er å se i denne.
Ingram Frizer
Bibliografi
Ikke samtlige av de forretninger som Frizer drev var ærlige og redelige: i 1593, i samarbeide med Nicholas Skeres, som også var tilstede ved mordet på Marlowe, planla han en komplisert svindel for å frata en Drew Woodleff av hans arv. I utbytte for 30 pund i kontanter ble Woodleff lokket til å signere en forpliktelse på 200 pund ved å overdra eiendom til Thomas Walsingham i utbytte for betaling.
Christopher Marlowe
I henhold til Frizers vitnemål, som ble støttet av Poley og Skeres, og akseptert av likskuerettens jury, var Poley, Frizer og Skeres etter en lang dag med samtaler i et privat rom, sittende på en smal benk ved et bord og spilte terningspillet backgammon. Marlowe lå på en seng et annet sted i rommet. Frizer og Marlowe havnet i en krangel over the reckyninge — regningen. Marlowe skal brått ha hoppet opp og på Frizer, grepet den andres dolk som han bar i beltet og benyttet for å skjære kjøtt framfor slåssing, og med den stakk Marlowe den andre to ganger i hodet. Frizer, som var klemt sammen mellom Poley og Skeres, kunne bare forsvare seg ved å vri våpenet fra Marlowe og angripe. Hans hogg rammet over Marlowes høyre øye og drepte ham momentant.
Etter drapet
Frizer ble den 1. juni 1593 funnet ikke skyldig i mordet på grunn av selvforsvar, og den 28. juni ble han formelt benådet av dronningen. Noen få år senere, da kong Jakob kom på tronen mottok Frizer tallrike begunstiger fra kronen via mellomliggende ved Audrey Walsingham, Thomas Walsinghams hustru og venn av kongens dronning, Anna av Danmark. Han flyttet til en eiendom i Eltham i Kent hvor han levde respektabelt inntil han døde.
Aileen Pringle
Aileen Pringle (født Aileen Bisbee 23. januar 1895 i San Francisco i California, død 16. desember 1989 i New York) var en amerikansk skuespillerinne som arbeidet både innen film og teater
Universitetets Karateklubb
Klubben ble startet i 1972 av blant andre Rune Ingebrigtsen, og formelt stiftet i 1974. I henhold til Rune Ingebrigtsen ble klubben startet utenfor Bergensstudentenes Allianseidrettslag (BSI) fordi de på den tiden ikke ønsket å tilby karate. Klubben trente fra 1974 av stilarten Budokan, og var tilknyttet Karate Budokan International (KBI). Hovedinstruktør var Rune Ingebrigtsen, noe han var frem til slutten av 70-tallet/begynnelsen av 80-tallet, hvoretter han flyttet til Bodø for noen år.
I 1987 hadde UKK besøk av grandmaster Chew Choo Soot, KBI, og det ble avholdt et åpent internasjonalt stevne i Bergen. På samme tid fikk Rune Ingebrigtsen, som da var tilbake som hovedinstruktør i Bergen, 4. dan. I 1992 fikk UKK besøk av Kyoshi Shane Y. Higashi fra Canada, 7. dan ICKF (International Chito-ryu Karate-do Federation), sammen med Shihan Michael Delaney, 5. dan ICKF. Etter en uke med intensiv trening ble det besluttet at UKK skulle skifte stilart fra Budokan til Chito-ryu. UKK brøt da med Karate Budokan International, og ble medlem av International Chito-ryu Karate-do Federation.
I 1993 opplevde UKK en splittelse, da et knippe med 1. dan fra Budokan, som inntil da alle hadde vært elever av Rune Ingebrigtsen, gikk ut av klubben og startet BSI Karate. BSI Karate fortsatte å trene Budokan karate. Det å starte en egen klubb i de samme lokaler som den klubb de tidligere hadde tilhørt, skapte en del friksjon mellom klubbene, blant annet fordi slik handling ble fra UKKs side ansett som lite korrekt i henhold til standard budo-kutyme. I 1994 ble Rune Ingebrigtsen gradert til 4. dan ICKF, samt at det ble avholdt den første svartbelte gradering i Chito-ryu i Norge, hvor fem utøvere besto test til Shodan (1. dan). Higashi var den som avholdt graderingen da.
I løpet av 90-tallet hadde UKK en oppblomstring. Klubben har siden 1992 hatt en rekke instruktørbesøk fra Japan, Canada og USA. Det kan nevnes:
I samme periode var UKK også ganske aktiv innen konkurranse - klubben ble blant annet kåret til beste klubb i Hordaland i fire år på rad på bakgrunn av stevneresultater. I tillegg har medlemmer fra UKK deltatt i samtlige Soke Cup siden 1995, Chito-ryus uoffisielle VM som arrangeres hvert tredje år.
UKK har gjennomført flere store treningsleirer med instruktører fra utlandet. Størst var i 2002. Instruktører ved denne leiren var blant de 10 høyest graderte Chito-ryu utøvere fra Japan, inkludert Chitose (Soke). UKK var og svært delaktig i å arrangere Soke Cup i 2007 i Bergen, med nærmere 200 deltakere fra de fleste verdensdeler. Etter dette stevnet trakk Rune Ingebrigtsen seg tilbake, og i dag er det Trond Erdal, 5. dan Renshi, som er oppført som hovedinstruktør for klubben.
Nevjana Vladinova
Hun representerte Bulgaria under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 7 i den individuelle konkurransen.
Hvitfjessilkeape
Hvitfjessilkeapen er en primatart i familien kloaper og utbredt i det østlige Sør-Amerika.
Denne silkeapen foretrekker sekundærskog, det vil si skog som har vokst opp igjen etter hogst eller liknende, framfor urskog. Den graver hull i barken på trær med de lange tennene, markerer dem med lukt fra kjertler i mellomkjøttet, og kommer tilbake med jevne mellomrom for å skrape opp kvae. Som andre silkeaper eter den også frukt og insekter. Bare ett par i hver tropp yngler, men de andre i troppen er med på å bære og beskytte ungene.
Den åpne dørs politikk
Den åpne dørs politikk er et opprinnelig amerikansk begrep (Open Door Policy) som primært knyttes til den utenrikspolitiske situasjon i Kina omkring århundreskiftet (1900), da en rekke land arbeidet for å sikre seg havner som de kunne bruke til handel med det kinesiske fastland. I denne situasjon, da USA følte at landet kunne risikere å bli utestengt, presset man datidens øvrige stormakter til å gi tilsagn om at de ikke ville misbruke sin kontroll over de enkelte havner til å forhindre andre lands skip fra å anløpe dem. Med andre ord: love å holde døren (eller havnen) åpen for alle.
Den åpne dørs politikk siktet mot å motvirke tiltak til aktivt eller passivt å blokkere andre land som måtte ønske å bedrive handel i et bestemt land eller område (utenfor Europa). Slike tiltak kunne være tildelingen av særlige begunstigelser eller oppstilling av særlige forhindringer steder som hittil ikke hadde hatt utenrikshandel av betydning, og hvor en gitt kolonimakt kunne fryktes å ville sikre seg kontroll over utenrikshandelen med dels de fordeler dette kunne gi kolonimakten, dels de ulemper det kunne medføre for det slik kontrollerte land eller område.
Kongo
Prinsippet om den åpne dørs politikk ble første gang fremsatt under Berlinkonferansen i 1885 angående Kongo. Det ble vedtat at alle nasjoners handel i dette land skulle nyte full frihet. Siden viste denne beslutning seg bare å ha heller beskjeden praktisk betydning.
Kina
Gjennombruddet for prinsippet om den åpne dørs politikk var da USA i september-november 1899 ved en henvendelse til Storbritannia stilte formelle krav om at dette land ville yte sin medvirken til å opprettholde prinsippet i Kina.
Før dette hadde USA rettet henvendelse til alle stormakter: Frankrike, Italia, Japan, Russland, Storbritannia og Tyskland med anmodning om at de ville opprettholde prinsippet om den åpne dørs politikk, og alle land hadde – for å unngå et tilsagn – svart at de ikke kunne forplikte seg selv innen alle andre nasjoner hadde gitt tilsvarende tilsagn. I juli erklærte den amerikanske utenriksminister John Hay at alle landene i prinsippet hadde gitt tilsagn.
Den amerikanske henvendelse gav anledning til en uttalelse fra den daværende britiske utenriksministers, lord Salisburys, side, som gikk ut på at Storbritannia prinsipielt hadde handlet ut fra den grunnsetning at alle nasjoners borgere skulle ha lik adgang til kommersiell virksomhet i Kina, og at man ikke hadde næret noe ønske om å fravike denne regel i forbindelse med landets besittelse av Wei-hai-wei.
I forlengelse av dette tilsagn sluttet Storbritanna den 16. oktober 1900 en traktatsmessig overenskomst med Tyskland om å opprettholde den åpne dørs politikk i Kina, og for denne overenskomst fikk man de øvrige makters tilslutning.
I 1902 protesterte USAs regering på Russlands overtagelse av kontrollen i Mandsjuria i forlengelses av bokseropprøret - de så på den som en krenkelse av prinsippet om den åpne dørs politikk. Da Japan overtok kontrollen i det sørlige Mandsjuria etter den russisk-japanske krig 1904-1905, avtalte regjeringene i Japan og USA prinsipielt å opprettholde prinsippet. I 1909 ble det dannet et internasjonalt bankkonsortium til godkjenning av alle lån til finansiering av kinesiske jernbaneanlegg, og i 1917 utvekslet de to land noter hvori det het at prinsippet om den åpne dørs politikk ville bli respektert, men at USA anerkjente at Japan hadde særlige interesser i området (Lansing-Ishii-avtalen).
Prinsippene om den åpne dørs politikk ble ytterligere svekket ved inngåelsen av en rekke andre avtaler i 1917, hvorved de allierte stilte Japan i utsikt å overta de så langt tyske besittelser i Kina i tilfelle et gunstig utfall av krigen.
Marokko
Et annet tilfelle da prinsippet om den åpne dørs politikk på fremtredende måte gjorde seg gjeldende, inntraff få år etter i forbindelse med Marokkospørsmålet, idet Tyskland her engasjerte seg for prinsippet overfor Frankrike. Den kontrovers som oppstod førte til at Frankrike og Tyskland den 28. september 1905 inngikk en overenskomst om å opprettholde den økonomiske frihet i Marokko.
Mexico
Den meksikanske revolusjon og de internasjonale spørsmål den gav opphav til, brakte atter prinsippet om den åpne dørs politikk til anvendelse, nå fra amerikansk side, denne gang overfor Mexico.
Et begrep og et redskap
I 1921-1922 fulgte Washingtonkonferansen, der ni land erklærte i forhold til Kina å ville fastholde den åpne dørs politikk, uten imidlertid å avtale virkemidler for prinsippets opprettholdelse. Avtalen trådte de facto ut av kraft da Japan i 1931 ved maktmanipulasjon fikk opprettet den formelt selvstendige, reelt japanske lydstat Manchukuo.
Graciosa (Asorene)
Graciosa er ei øy i Asorene i Portugal.
Jean Panisse
Jean Panisse (født 17. mars 1928 i Marseille i Frankrike, død 1. januar 2021 samme sted) var en fransk skuespiller.
Biografi
Hans karriere strakte seg fra 1952 til han trakk seg tilbake i 2004. Debuten i 1952 var med en rolle i filmen Les Révoltés du Danaé Panisse spilte på teater, i kinofilm og på fjernsyn, og er kjent for sine roller i Mademoiselle Ange (1959), Les Jeunes Loups (1967) og Sur un arbre perché (1971).
Panisse døde 1. januar 2021 i Marseille av covid-19 i en alder av 92 år.
Sandsvatn (Færøyene)
Sandsvatn er en innsjø på Sandoy på Færøyene.
Kseniya Moustafaeva
Kseniya Moustafaeva (født 8. juni 1995) er en fransk gymnast som konkurrerer i rytmisk gymnastikk.
Sandsvatn (Færøyene)
Innsjøen er Færøyenes tredje største naturlige innsjø, og er 0,82 km² stor.
Kseniya Moustafaeva
Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 10 i den individuelle konkurransen.
Hemitelestus
Hemitelestus er en slekt av løpebiller.
Utseende
Middelsstore, avlange løpebiller.
Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World
BNP Paribas Open 2022
BNP Paribas Open 2022 var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2022 som fant sted i Indian Wells i USA fra 9. til 20. mars 2022. Den var også en del av WTA-touren 2022.
Anoplognathini
Anoplognathini er en gruppe av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).
BNP Paribas Open 2022
Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn og kvinner på hardcourt.
Anoplognathini
Utseende
Middelsstore, avlangt-ovale biller med forholdsvis korte og kraftige bein. Oversiden er gjerne naken og blank, ofte rødbrun på farge.
Levevis
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Noen arter kan gjøre betydelig skade ved å beite ned løvverk. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.
Utbredelse
Det er en sørlig gruppe som bare finnes på de kontinentene som en gang var deler av Gondwanaland. To av de fem undergruppene lever i Australia og de andre tre i Sør- og Mellom-Amerika.
Eksterne lenker
Rutelinae
Landhockey under Sentralamerikanske og karibiske leker 1986
Landhockey under Sentralamerikanske og karibiske leker 1986. Landhockey var en av flere sporter i de femtende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Santiago de los Caballeros i Den dominikanske republikk i perioden 24. juni til 5. juli 1986. Det var andre gangen som landhockey var med i lekene. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner. Det var første gangen kvinner deltok i landhockey i de sentralamerikanske og karibiske leker. Cuba vant mennenes turnering og Trinidad og Tobago vant dameturneringen.
Leynavatn
Leynavatn er en innsjø på Streymoy på Færøyene.
Innsjøen er Færøyenes sjette største naturlige innsjø, og er 0,18 km² stor.
Manuel Antonio
Manuel Antonio er ei lita bygd på Costa Ricas stillehavskyst. Den befinner seg rett nord for Manuel Antonio nasjonalpark, et par kilometer sør for byen Quepos, i provinsen Puntarenas. I Manuel Antonio ligger den nordlige delen av sandstranda Playa Espadilla, mens den sørlige delen ligger inne i nasjonalparken.
Sølvmarmosett
Sølvmarmosetten (mico argentatus) er en primatart i familien kloaper og utbredt i det sentrale Sør-Amerika.
De 10 - 15 nær beslektede, svært like silkeapene fra området sør for Amazonas kan lettest skilles fra hverandre på fargen. Sølvmarmosetten har lyst sølvgrå pels på ryggen, kremgul buk og svart hale. Ansiktet og ørene er rosa. I hver lille søvmarmosettflokk er det bare én hann og én hunn som parer seg. De øvrige er søsken, søskenbarn og andre «hjelpere» som hjelper til med å bære og beskytte de minste ungene.
William Tuttle
William Jeremiah Tuttle (født 21. februar 1882 i Chicago i Illinois, død 22. februar 1930 i Los Angeles i California) var en amerikansk svømmer og vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.
Tuttle vant en olympisk sølvmedalje i vannpolo under OL 1904 i St. Louis. Han var med på det amerikanske vannpololaget Chicago Athletic Association som tapte finalen til New York Athletic Club. Det var kun tre lag, alle amerikanske som deltok i vannpoloturnering. New York Athletic Club som vant vannpoloturneringen, vant «semifinalen» mot Missouri Athletic Club med 5-0 og siden finalen mot Chicago Athletic Association med 6-0. Det ble kun spilt to kamper i turneringen.
Tuttle var også med på det amerikanske laget som kom på andreplass i svømming 4 x 50 yards fri bak et annet amerikansk lag.
Apokrisiar
Apokrisiar (gresk: ἀποκρισιάριος, apocrisiarios; En som overbringer et svar) er en diplomatisk tittel benyttet i kirken. Det er et paraplybegrep for en utsendt en kirkelig myndighet eller et kloster. Begrepet har samband med den katolske tittelen apostolisk nuntius, altså en sendemann (ambassadør) enten med et varig oppdrag, eller en ad hoc- budbringer, ved et fremmed fyrstehoff eller til en fremmed stat.
I middelalderen ble tittelen også benyttet om er rekke budbringere, fortrinnsvis innen den kirkelige sfære.
Altona Teglverk
Altona Teglverk, også kalt Altonaverket, var et teglverk i Sandnes som ble grunnlagt av Tørres Christian Johannesen Trones, sannsynligvis i 1854. Teglverket besto under forskjellige eiere frem til 1920 da det ble solgt til kommunen.
Sabïna Äsjirbajeva
Sabïna Äsjirbajeva (kasakhisk: Сабина Әшірбаева, født 5. november 1998) er en kasakhstansk gymnast som konkurrerer i rytmisk gymnastikk.
Hun representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 12 i den individuelle konkurransen.
Laura Zeng
Hun representerte USA under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 11 i den individuelle konkurransen. Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 13.
Murat-sur-Vèbre
Murat-sur-Vèbre er en kommune i departementet Tarn i regionen Occitanie sør i Frankrike.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Murat-sur-Vèbre
EM i svømmesport 2018
EM i svømmesport 2018 ble arrangert i Glasgow i Skottland fra 3. til 12. august 2018. Mesterskapet inngår i serien i Europamesterskapet 2018.
Menn
Svømmere som bare deltok i forsøksheat og mottok medaljer.
Kvinner
Svømmere som bare deltok i forsøksheat og mottok medaljer.
Mixed øvelser
Svømmere som bare deltok i forsøksheatene og mottok medaljer.
Kaine Harling
Kaine Harling (født 25. mars 1977 i Melbourne i Australia) er en prisbelønt australsk filmprodusent og kameramann. Filmografien hans inkluderer Chopper, Ned Kelly, Big Mamma's Boy, The Lookalike og Sugar Mountain.
Han pendler mellom Melbourne i Australia, Los Angeles i USA, og Oslo i Norge.
Salome Pazhava
Salome Pazhava (født 3. september 1997) er en georgisk gymnast som konkurrerer i rytmisk gymnastikk.
Kaine Harling
Tidlig liv
Harling ble født i Melbourne i Australia og er det andre barnet til Jo (født Roche) og James Harling. Han har to søsken, en eldre bror Adam og yngre søster Jodie.
Salome Pazhava
Hun representerte Georgia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 14 i den individuelle konkurransen. Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 17.
Kaine Harling
Tidlig liv
Han produserte, regisserte, og redigerte sin første kortfilm i en alder av 16. Med tittelen «Robbie's Christmas» ble den tildelt 1. plass på Victorian Youth Film Festival i 1993.
Karriere
Etter å ha jobbet med flere produksjoner som kameratekniker, ble Harling frilans kameramann i 2001. Siden jobbet han med mange spillefilmer, utallige TV-reklamer, musikkvideoer, kortfilmer og TV-serier. Han begynte å produsere spillefilmer etter å ha flyttet til Hollywood, California i 2012.
Harling har produsert tre spillefilmer, med tittelen The Lookalike, Sugar Mountain og Broken Ghost. Lookalike og Sugar Mountain hadde begge vellykkede utgivelser teatralt i USA og på Netflix internasjonalt.
Han er medstifter av Perception Agency, et innholdsskapende og digitalt markedsføringsbyrå som ligger i Melbourne, Australia, med kreativ direktør Michael Tan.
All I See
«All I See» er en pop og R&B-sang av den australske sangeren Kylie Minogue for hennes tiende studioalbum X (2007). Sangen ble skrevet av Jonas Jeberg, Mich Hedin Hansen, Edwin Serrano. Den ble gitt ut som digital singel i Nord-Amerika den 11. mars 2008.
Musikkvideo
Videoen ble filmet i løpet av tre timer mens Minogue hadde pause fra prøvene på KylieX2008. Det ble filmet i svarthvitt og består av Minogue som danser foran en hvit bakgrunn. Videoen ble spilt inn ved hjelp av en mobiltelefon.
Arvid Åberg
Arvid Åberg (født 14. juni 1885 i Lofta, Västervik, død 8. november 1950 i Norrköping) var en svensk sleggekaster og skøyteløper.
Libra (tidsskrift)
Libra tidsskrift for antroposofi er et tidsskrift som omhandler antroposofien og Rudolf Steiners livsverk som en kulturimpuls i vår tid, med utgangspunkt i aktuelle temaer innenfor vitenskap, kunst, religion og samfunnsliv. Tidsskriftet ble startet opp i 1972 av Sophus Clausen og Leif Wærenskjold. Tidsskriftet har utgangspunkt i antroposofiens menneskebilde ønsker Libra å bidra til dagens kultur- og livssynsdebatt. Tidsskriftet ser seg selv som en publikasjon i spenningsfeltet mellom en naturvitenskapelig verdensanskuelse med en materialistisk orientering og de mange tilbud fra okkultismens "supermarked". Tidsskriftet utkommer fire ganger i året og selges blant annet i Antropos forlag og bokhandel.
Arvid Åberg
Han var også med i de svenske Allroundmesterskapene i hurtigløp på skøyter i 1904 (bronse), 1905 og 1906.
Under friidretts-SM i august 1911 i Jönköping forbedret han den svenske rekorden i slegge fra den 1-årgamle rekorden til Eric Lemming med nesten 2 meter til 45,18 meter. Lemming svarte 1 måned senere i Vänersborg med å ta den tilbake med et kast som var 1,63 meter lenger enn Åbergs kast.
Sesongen 1913 satte han svensk årsbeste i slegge med 47,85 meter.
Han er far til Majken Åberg som deltok i diskos under Sommer-OL 1948 i London.
Varvara Filiou
Varvara Filiou (født 29. desember 1994) er en gresk gymnast som konkurrerer i rytmisk gymnastikk.
Hun representerte Hellas under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 15 i den individuelle konkurransen.
Brendon Hartley
Brendon Hartley er en racerbilfører fra New Zealand.
Særemne
Særemne er en stor og krevende norskoppgave som alle 3. trinns elever ved videregående skole og 10. trinns elever ved ungdomsskole i Norge får utdelt i løpet av skoleåret.
Oppgaven varierer fra skole til skole, men går i utgangspunktet ut på å lese og analysere diverse bøker og levere inn en lang rapport / muntlig fremføring. I dag har særemne nytt navn, «Fordypningsoppgave».
Landhockey under Sentralamerikanske og karibiske leker 1990
Landhockey under Sentralamerikanske og karibiske leker 1990. Landhockey var en av flere sporter i de sekstende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Mexico by i Mexico i perioden 20. november til 3. desember 1990. Det var tredje gangen som landhockey var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner. Cuba vant mennenes turnering og Jamaica vant dameturneringen.
Beckeria
Beckeria er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore, slanke, blankt svarte løpebiller. Hodet er avlangt ovalt med små fasettøyne og moderat forlengede kjever. Antennene er tynne, noe over halve kroppslengden. Pronotum er ovalt. Dekkvingene er litt rundede med fine punktstriper.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sichuan, Kina og Japan.
Systematisk inndeling
Slekten blir noen ganger plassert som en underslekt av Agonum.
Hanna Hancharova
Hanna Hancharova (født Harchonak; 11. februar 1992) er en belarusisk gymnast som konkurrerer i trampoline.
Landhockey under Sentralamerikanske og karibiske leker 1993
Landhockey under Sentralamerikanske og karibiske leker 1993. Landhockey var en av flere sporter i de syttende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Ponce på Puerto Rico i perioden 19. til 30. november 1993. Det var fjerde gangen som landhockey var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner, Cuba vant begge.
Hanna Hancharova
Hun representerte Belarus under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 8.
Kortbane-VM i svømming 2022 – 1500 meter fri menn
1500 meter fri for menn under Kortbane-VM i svømming 2022 fant sted 13. desember 2022 i Melbourne.
Resultater
Det langsomste heatet startet klokken 13:36 og det raskeste klokken 20:55.
Arna Stefanía Guðmundsdóttir
Tidlig karriere
Guðmundsdóttir viste tidlig gode resultater i friidrett. I 2007 vant hun lengdehopp innendørs i det islandske U15-mesterskapet, og utendørs vant hun 60 meter og 800 meter. Året etter ble hun islandsk U14-mester på 60 meter hekk, 60 meter og 800 meter innendørs, og U15-mester på 100 meter, 800 meter og 80 meter hekk utendørs. I det islandske U15-mesterskapet innendørs i 2009 vant hun 60 meter, 800 meter og 60 meter hekk, og hun fikk også gull på 4 x 200 meter stafett. Utendørs ble hun islandsk U15-mester på 100 meter, 800 meter, høydehopp og lengdehopp. Hun fikk sølv på 400 meter i det islandske mesterskapet for senior i 2009, med tiden 59,61, kun slått av Stefanía Valdimarsdóttir.
2010
Hun deltok i Reykjavík International Games 2010, og kom der på tredjeplass på 400 meter og fjerdeplass i høydehopp. I det islandske mesterskapet innendørs for aldersklassene 15 til 22 år deltok hun i klassen 15-16 år, og hun vant der 60 meter, 800 meter og tresteg, og fikk sølv på 200 meter og 60 meter hekk. Hun deltok i Islandsk mesterskap i mangekamp innendørs 2010, og vant der femkamp i juniorklassen (meyja) med 3200 poeng. I Islandsk mesterskap i friidrett innendørs vant hun 200 meter med tiden 25,55, og hun fikk sølv i høydehopp og tresteg, samt på 400 meter.
I Islandsk mesterskap i mangekamp og stafetter 2010 vant hun sjukamp i juniorklassen, med 4593 poeng. Hun deltok i U18-klassen i Nordisk mesterskap i mangekamp 2010, og kom der på tredjeplass bak Jessica Bloodworth og Frida Thorsås. I Världsungdomsspelen vant hun tresteg og fikk sølv på 800 meter i J15-klassen i 2010. I det islandske mesterskapet utendørs for aldersklassene 15 til 22 år deltok hun i klassen 15-16 år, og vant der 100 meter, 200 meter, 400 meter og tresteg, og hun fikk også gull på 4 x 100 meter stafett.
2011
I Reykjavík International Games 2011 vant hun 400 meter og kom på tredjeplass på 60 meter, og hun deltok på Sveit ÍRs stafettlag som vant 4 x 200 meter stafett der. Hun deltok i klassen 16-17 år i det islandske mesterskapet innendørs for aldersklassene 15 til 22 år, og vant der 60 meter, 200 meter, 60 meter hekk og lengdehopp. Hun deltok også i Islandsk mesterskap i friidrett innendørs 2011, og hun vant der 60 meter og 800 meter, og hun fikk sølv i lengdehopp. Hun fikk også gull på 4 x 400 meter sammen med Sveit ÍR.
Utendørs deltok hun i Nordisk juniormesterskap i mangekamp 2011 i Finland i juni, og kom der på tredjeplass i U18-klassen med 5337 poeng. Gudmundsdottir fikk tre medaljer ved De europeiske småstatslekene 2011 i Liechtenstein. Hun vant 400 meter, med tiden 55,73, og fikk sølv på 100 meter hekk, bak Dimitra Arachoviti fra Kypros. I tillegg fikk Island bronse på 4 x 100 meter stafett. I juli deltok hun i Ungdoms-VM i friidrett 2011 i Frankrike, og kom der på 22.-plass i sjukamp med 4653 poeng. Der fikk hun nest beste tid på 800 meter, med ny personlig rekord på 2:14,88, og hun satte også personlig rekord på 100 meter hekk (14,93), kulestøt (9,92), 200 meter (25,14) og i spydkast (40,84).
I European Youth Summer Olympic Festival 2011 deltok hun på 400 meter og i lengdehopp. På 400 meter ble hun slått ut i innledningsheatet, med tiden 55,48, og i lengdehopp fikk hun ingen gyldige hopp. I det islandske mesterskapet innendørs for aldersklassene 15 til 22 år deltok hun i klassen 16-17 år, og vant der 100 meter, 100 meter, 100 meter hekk, lengdehopp og spydkast, og fikk gull på 4 x 100 meter stafett og sølv på 4 x 400 meter stafett. I september deltok hun i Nordisk juniormesterskap i friidrett 2011, der hun kom på fjerdeplass på 400 meter og sjuendeplass på 200 meter, og hun deltok på begge stafettene, der Island kom på femteplass på 4 x 100 meter og fjerdeplass på 4 x 400 meter.
2012
Hun deltok i Reykjavík International Games 2012, og kom der på fjerdeplass på 60 meter hekk, sjetteplass i lengdehopp og sjuendeplass i kulestøt. I det islandske mesterskapet innendørs for aldersklassene 15 til 22 år deltok hun i klassen 16-17 år, og hun vant 60 meter og lengdehopp, og kom på andreplass i høydehopp. I kulestøt kom hun på åttendeplass. Hun deltok også i Islandsk mesterskap i friidrett innendørs 2012, der hun fikk sølv på 200 meter, bak Hafdís Sigurðardóttir. I de andre øvelsene hun deltok i kom hun på fjerdeplass på 60 meter hekk, sjuendeplass i høydehopp og femteplass i lengdehopp.
Hun deltok i mangekampstevnet Arona Pruebas Combinadas på Gran Canaria, men fullførte ikke sjukampen der. I juli deltok hun i Islandsk mesterskap i friidrett 2012, der Sveit ÍR vant 4 x 100 meter og 4 x 400 meter stafett med Guðmundsdóttir på laget. Individuelt kom hun på andreplass på 200 meter, og tredjeplass på 100 meter hekk og høydehopp. Hun vant 100 meter og lengdehopp i 16-17-årsklassen i det islandske mesterskapet for aldersklassene 15 til 22 år, og hun fikk sølv på 100 meter hekk og i spydkast. Ved nordisk juniormesterskap i friidrett 2012 kom Island på andreplass på 4 x 400 meter stafett, der Gudmundsdottir løp sammen med Maria R. Gunnlaugsdottir, Stefania Valdimarsdottir og Anita Hinriksdottir. Sverige vant denne stafetten. Island fikk også bronse på 4 x 100 meter stafett, og individuelt kom hun på sjetteplass på 200 meter.
2013
Guðmundsdóttir sesongdebuterte i Reykjavík International Games 2013 i januar, og hun kom der på femteplass på 60 meter og i kulestøt. Hun fikk sølv i høydehopp under det islandske mesterskapet i friidrett innendørs, og hun fikk bronse på 60 meter hekk. På 4 x 400 meter fikk ÍR sitt U20-lag gull, med ny islandsk U20- og U23- rekord på 3:49,12. Hun deltok også på 200 meter, der hun kom på femteplass.
I juni deltok hun i Nordisk mesterskap i mangekamp 2013 i Huddinge. Der deltok hun i U20-klassen, og fikk bronse med 5190 poeng, bak Frida Thorsås fra Norge og Elin Tornhed fra Sverige. Hun representerte Island i Europacupen i mangekamp 2013 (Second League) i Ribeira Brava, men fullførte ikke sjukampen der.
2014
Guðmundsdóttir vant 60 meter hekk under Reykjavík International Games 2014, med ny personlig rekord på 8,83 sekunder, ett hundredels sekkund foran Sveinbjörg Zophoníasdóttir. I kulestøt kom hun på femteplass, med ny personlig rekord på 10,40 meter, og i lengdehopp kom hun på sjetteplass. Hun fikk gull på 4 x 400 meter stafett sammen med ÍR i Islandsk mesterskap i friidrett innendørs 2014, og hun fikk sølv på 60 meter hekk og bronse på 200 meter og kulestøt. Hun deltok også utenfor konkurranse i juniorklassen i Svensk mesterskap i mangekamp innendørs 2014, og satte islandsk U20-rekord på 60 meter hekk (84 cm) med 8,75 sekunder, men hun fullførte ikke femkampen.
Klubben hennes, Íþróttafélag Reykjavíkur, deltok i gruppe B i Europacupen i friidrett for klubblag 2014, og hun kom der på fjerdeplass på 400 meter. Íþróttafélag Reykjavíkur vant 4 x 400 meter stafett, og de kom på fjerdeplass på 4 x 100 meter. Hun deltok i Nordisk juniormesterskap i mangekamp 2014 i Kópavogur, men fullførte ikke konkurransen.
2015
Under Islandsk mesterskap i friidrett innendørs 2015 fikk hun gull på 60 meter hekk og på 4 x 400 meter stafett. Hun fikk bronse på 400 meter, og kom på fjerdeplass på 200 meter.
Alvarengiini
Alvarengiini er en liten gruppe av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae). Lite synes å være kjent om denne gruppen.
Arna Stefanía Guðmundsdóttir
2015
Hun vant 400 meter hekk ved De europeiske småstatslekene 2015, og fikk også gull på 4 x 100 meter og 4 x 400 meter stafett. På 100 meter hekk kom hun på andreplass, bak Kim Reuland fra Luxembourg, og på 100 meter kom hun på femteplass. I Lag-EM i friidrett 2015 deltok Island i Second League, og Guðmundsdóttir løp inn til tredjeplass på 400 meter hekk, med ny personlig rekord på 58,79 sekunder. Hun kom på sjuendeplass på 100 meter hekk, og Island kom på femteplass på 4 x 100 meter stafett.
I U23-EM i friidrett 2015 i Tallinn deltok hun på 400 meter hekk, men ble slått ut i innledningsheatet med 21. beste tid. Ved islandsk mesterskap i friidrett 2015 vant hun 100 meter hekk, 400 meter hekk og 400 meter. I tillegg gikk hun sølv på 200 meter og bronse i spydkast. Hun deltok også i det islandske mesterskapet for aldersgruppene 15-22 år, og deltok dette året i klassen 20-22 år, og hun vant der 100 meter, 200 meter, 400 meter, 100 meter hekk, spydkast og 4 x 400 meter stafett. I slutten av august deltok hun på 400 meter hekk i Flanders Cup i Belgia, og hun vant denne øvelsen med ny islandsk U23-rekord på 57,60 sekunder.
2016
I Reykjavík International Games 2016 vant hun 400 meter, 17 hundredeler foran Þórdís Eva Steinsdóttir. Hun representerte Island/Danmark under Nordisk mesterskap i friidrett innendørs 2016 (Nordenkampen), og fikk der bronse på 400 meter. Hun deltok i klassen 20-22 år under det islandske mesteskapet innendørs for aldersklassene 15-22 år, og hun fikk der gull i alle øvelsene hun deltok i; 60 meter, 200 meter, 400 meter, 60 meter hekk og lengdehopp.
Ved Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2016 vant hun 400 meter, og deltok også på Islands lag som vant 1000 meter medleystafett. I tillegg fikk hun sølv på 100 meter hekk, bak Natalia Christofi fra Kypros. Hun deltok også ved EM i friidrett 2016, på 400 meter hekk. Der satte hun ny personlig rekord i innledningsheatet, med 57,14 sekunder, men ble slått ut i semifinalen, der hun hadde 18. beste tid.
I juli vant hun fem øvelser ved islandsk mesterskap i friidrett 2016. Individuelt vant hun 200 meter, 100 meter hekk og 400 meter. Hun fikk også gull på 4 x 100 meter og 4 x 400 meter stafett. På 400 meter satte hun ny islandsk U23-rekord med tiden 53,91 sekunder. Hun vant 400 meter hekk under Nordisk-baltisk U23-mesterskap i friidrett 2016, med ny personlig rekord på 53,91 sekunder, og hun kom på 56,08 sekunder, og hun kom på sjuendeplass på 100 meter hekk. Hun vant spydkast, høydehopp og tresteg i klassen 20-22 år under det islandske mesterskapet for aldersklassene 15-22 år, og hun fikk bronse i kulestøt, og kom på femteplass i diskos.
2017
Hun vant 400 meter under Reykjavík International Games 2017, og forsvarte med det seieren fra 2016. I Nordisk mesterskap i friidrett innendørs 2017 vant hun 400 meter, med tiden 54,21 sekunder.
Utendørs debuterte hun ved De europeiske småstatslekene 2017 i San Marino, og hun fikk der tre gullmedaljer. Individuelt vant hun 400 meter hekk, og Island vant 4 x 100 meter og 4 x 400 meter stafett. Vinnertiden deres på 4 x 100 meter stafett (45,31) var både islandsk rekord og mesterskapsrekord. Hun vant 400 meter hekk under Copenhagen Athletics Games, og hun representerte Island under Lag-EM i friidrett 2017 (Second League), der hun kom på andreplass på 400 meter hekk, bak Agata Zupin fra Slovakia. Hun deltok også på 4 x 100 meter stafett, der de kom på sjuendeplass, og på 4 x 400 meter stafett, der de kom på åttendeplass.
I Islandsk mesterskap i friidrett 2017 vant hun 100 meter hekk, og fikk sølv på 100 meter, bak Tiana Ósk Whitworth. Hun deltok også på Sveit FHs stafettlag som fikk sølv på 4 x 100 meter stafett. Hun ble tatt ut til å delta i U23-EM i friidrett 2017 i Bydgoszcz i Polen, der hun fikk bronse på 400 meter hekk. I august deltok hun i 20-22 år under det islandske mesterskapet for aldersklassene 15-22 år, og hun vant der spydkast og kom på andreplass i kulestøt. I tillegg fikk hun gull på 4 x 100 meter stafett sammen med Sveit FH.
2018
Guðmundsdóttir vant 400 meter under Reykjavík International Games 2018, og hun vant samme distanse under Nordisk mesterskap i friidrett innendørs 2018 (Nordenkampen). Hun deltok i Islandsk mesterskap i friidrett innendørs 2018, der hun vant 200 meter, 400 meter og 4 x 200 meter hekk, og hun fikk bronse på 60 meter.
Colpoides
Colpoides er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Taiwan).
Systematisk inndeling
Slekten blir noen ganger plassert som en underslekt av Agonum.
Ári Jónsson
Ári Mohr Jónsson (født 22. juli 1994 i Tórshavn) er en færøysk fotballspiller som fra 31. desember 2021 er klubbløs.
Landhockey under Sentralamerikanske og karibiske leker 1998
Landhockey under Sentralamerikanske og karibiske leker 1998. Landhockey var en av flere sporter i de attende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Maracaibo i Venezuela i perioden 8. til 22. august 1998. Det var femte gangen som landhockey var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner, Cuba vant begge.
Sol Tolchinsky
Sol Tolchinsky (født 2. januar 1929 i Montréal i Canada, død 1. desember 2020) var en kanadisk basketballspiller.
Jana Pavlova
Jana Pavlova (født 6. januar 1996) er en russisk gymnast som konkurrerer i trampoline.
Sol Tolchinsky
Han konkurrerte i Sommer-OL i 1948 i London. Tolchinsky var del av det kanadiske basketballaget som endte opp på niendeplass i denne olympiaden.
Jana Pavlova
Hun representerte Russland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 9.
Sol Tolchinsky
Hans bror var den jødiske komikeren Mel Tolkin.
Sol Tochinsky døde av covid-19 i Montreal den 1. desember 2020 i en alder av 91 år.
Pseudo-Simeon
Pseudo-Simeon eller Pseudo-Symeon er et navn som er satt på en anonym forfatter i Østromerriket sent på 900-tallet. En krønike av ham er bevart i Codex Parisinus graecus fra 1712. Den beskriver verdenshistorien fra den bibelske skapelsen fram til 963. For tiden frem til 812 bruker forfatteren Theophanes bekjenneren og Georgios Hamartolos (Georgios Monachos) som kilder. For tiden etter dette bruker han en anonym krønike om den østromerske keiser Leo V og den bysantinske 800-tallshistorikeren Josef Genesius. Den senere historikeren Georgios Kedrenos brukte Pseudo-Simeons verk som kilde for sin egen krønike frem til 812.
Nieuport 11
Design og utvikling
Firmaet Nieuport som hadde spesialisert seg på bygging av lettvekts monoplaner før krigsutbruddet i sommeren 1914, tegnet et biplan med assistanse av flykonstruktøren Gustave Delage med betegnelsen Nieuport X.B. Mye tyder på at det nye flyet i januar 1915 var konvertert fra det eksisterende monoplanet Nieuport X ved å skifte ut enkeltvingen med en konvensjonell toppvinge og en kortkårdevinge som undervinge. Delage valgte et kompromiss mellom monoplanet og biplanet med en egen vingekonfigurasjon, som gjør Nieuport 10 til et sesquifly med «halvannen» vinge. Formålet med en slik undervinge med kort kårde var å gi observatøren best mulige utsiktsmuligheter.
Nieuport 10-flyet som toseters oppklaringsfly viste seg å ha svak motorytelse, men gode prestasjoner. Det var mulig å foreta væpnede oppklaringsoppdrag med muligheten for å overleve møtet med fiendtlige oppklaringsfly. Ved å ta bort observatøren og dekke den forreste delen av førerkabinen under toppvingen ble flyet lettere og med bedre prestasjoner for luftkamp mot fiendtlige fly. Denne varianten, Nieuport 10 C.2, ble et jageroppklaringsfly, men med en tomvekt på 400 kg. Det oppsto et behov om et nytt fly for den nye rollen med mindre vekt og bedre proporsjoner.
Den franske historikeren Jean Devaux har gransket bakgrunnshistorien bak Nieuport 11-flyet og konkluderte med at jagerflyet ikke var en direkte videreutvikling fra Nieuport 10, men en konvertering av et eksisterende fly fra desember 1913. Nieuport X var et toseters monoplan, men hadde en «lillesøster», Nieuport Type XI, som et ettseters fly som kunne ha 50 hk, 60 hl og 80 hk rotasjonsmotorer ved valg, som var utstilt på Paris Salon i desember 1913. Firmaet Nieuport bekreftet dette ved å tilføye B som sto for «biplan», til betegnelsen «XI» som med Nieuport 10 som først hadde betegnelsen X.B. Den nye betegnelsen ble B=XI. Nieuport 10 og Nieuport 11 begge delte det samme utviklingsmønster ettersom disse opprinnelige var monoplaner utviklet før krigen, for å bli biplaner eller sesquiflyer i 1915-1916.
Elen Fossheim Betanzo
Betanzo er utdannet journalist og nordist.
Nieuport 11
Design og utvikling
Prototypen Nie.XIB ble ferdigbygd i sommeren 1915. Produksjonen startet i høsten 1915, men det var først den 5. januar 1916 de første Nieuport 11 flyene kom til det franske flyvåpenet. . Da hadde flyet i mellomtiden fått det kjente kjælenavnet blant flyverne, Bébé ikke bare på grunn av størrelsen i forhold til det større Nieuport 10 flyet, men også selve betegnelsen BB=XI. Det franske uttalelsen av bokstaven B er bé, så BB blir bébé, det samme som ordet bébé som betyr baby. Det var ingen offisiell betegnelsessystem i året 1915, så det falt flyverne naturlig å bruke kjælenavnet på det estetiske tiltalende flyet. Senere i tjeneste ble den offisielle betegnelsen på flyet Nieuport 11.C1, bokstaven C sto for chasse, som betyr jagerfly.