cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mattias Andersson (håndballspiller)
På landslagsnivå
Andersson debuterte for Sveriges landslag i 1998, mot Egypt. Han gjorde mesterskapsdebut i EM i 2000 i Kroatia, hvor Sverige tok EM-gull. Han vant også OL-sølv i Sidney samme året, hvor han imidlertid ikke fikk spilletid.
Andersson deltok også i Sommer-OL 2012, hvor Sverige igjen tok sølv. Han og Johan Sjöstrand sto vekselvis i mål, og Andersson spilte blant annet hele semifinalen mot Ungarn.
Privatliv
Mattias Andersson er sønn av håndballspilleren Thomas Andersson. , han er gift, og har to barn, født henholdsvis i 2006 og 2009.
San Nazzaro Sesia
San Nazzaro Sesia er en kommune i provinsen Novara i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen har 728 innbyggere (2018). San Nazzaro Sesia grenser til kommunene Albano Vercellese (VC), Biandrate, Casalbeltrame, Casalvolone, Greggio (VC), Oldenico (VC), Recetto og Villata (VC).
Recetto
Recetto er en kommune i provinsen Novara i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen har 948 innbyggere (2018). Recetto grenser til kommunene Arborio (VC), Biandrate, Greggio (VC), San Nazzaro Sesia og Vicolungo.
QAnon
QAnon er en kultliknende internettbevegelse og en samling konspirasjonsteorier som omfatter en mengde påstander fra høyreradikale og alternative grupper i USA. Tilhengerne hevder særlig at det i flere tiår har eksistert en «dyp stat», et hemmelig nettverk av mektige personer i det amerikanske statsapparatet og samfunnet ellers som styrer landet og verden. Det er ingen bevis for at spekulasjonene er sanne.
Navnet «QAnon» er en forkortelse for «anonyme som følger Q». «Q» er en skjult nettprofil som fra oktober 2017 har postet korte, gåtefulle meldinger som andre har tolket og spredt videre på nettet. Den ukjente brukeren er angivelig en varsler som er ansatt i det offentlige, har tilgang på topphemmelig statsinformasjon og forsøker å bekjempe «dypstaten» innenfra.
«Q»s tilhengere knytter det antatte nettverket av samfunnstopper til satanisme, pedofili, sexhandel med barn og kannibalisme. Bevegelsen har ansett Donald Trump, USAs president fra 2017 til 2021, som sin frelser. Han skal i det skjulte ha kjempet mot en påstått pervertert og kriminell maktelite. QAnon har ment at Trump ville avsløre denne verdensomspennende konspirasjonen og sørge for massearrestasjon av «folkets fiender» blant liberale og «venstrevridde» i Det demokratiske partiet, etablerte nyhetsmedier, filmindustrien i Hollywood og andre bransjer.
Navn
QAnon er oppkalt etter en mystisk etterretningsvarsler og denne informasjonskildens anonyme følgere. I oktober 2017 begynte den ukjente nettprofilen «Q», som hevdet å ha topp sikkerhetsklarering (Q-clearence), å skrive kryptiske meldinger i en tråd på 4chan som ble kalt Calm Before the Storm («Stille før stormen»). De anonyme følgerne av «Q» omtaler seg som anons («anonymer») og bevegelsen har fått kallenavnet «QAnon».
Påstander og tro
Ifølge QAnons konspirasjonsteorier inngår de amerikanske presidentfamiliene Clinton, Obama og Bush, sammen med finansmannen George Soros, TV-personligheten Oprah Winfrey og en rekke andre personer i det hemmelige nettverket som styrer verden. Enkelte påstår at Donald Trump har avslørt denne kulten og befrir hundrevis av barn fra deres pedofile nettverk hver måned. Emneknaggen #SaveTheChildren er blitt brukt for å blande faktisk informasjon om menneskehandel med QAnons konspirasjonsteorier. Mange av Trumps motstandere er, ifølge QAnon, allerede dømt og har fotlenker, og skal snart sendes til Guantánamobukten fangeleir.
«Q» har blant annet påstått at den demokratiske politikeren og tidligere presidentkandidaten Hillary Clinton kom til å bli arrestert, og at etterforskningen som Robert Mueller foretok om Trumps forbindelser til Russland, egentlig var Trumps plan for å avsløre og arrestere onde toppolitikere og fiendtlige samfunnstopper som forsøker å styre verden.
13. oktober 2020 re-postet Donald Trump en artikkel om at Osama bin Laden fremdeles lever fordi Barack Obama og Joe Biden samarbeidet med Iran og drepte et lag med amerikanske spesialsoldater samt bin Ladens dobbeltgjenger.
Etter Presidentvalget i USA 2020 spredte QAnon flere teorier om valgfusk. Trump skal blant annet ha merket stemmesedler for å avsløre juks. Det ble også lansert teorier om at valgmaskiner fra canadiske "Dominion voting systems" skal ha slettet stemmer, blitt hacket, eller vil ikke registrere stemmesedler skrevet med penner av merket "Sharpie".
Krigen i Ukraina
Invasjonen i Ukraina førte til forvirring blant ca. 90000 følgere på Telegrams kanal "QAnon-Russland". Mange oppfordret til fred og forsoning mellom Russland og Ukraina, mens andre mente Putin og Trump samarbeider, og Putins krig var et forsøk på å bli kvitt nettverket som styrer verden. Andre igjen mener at invasjonen hadde som mål å ødelegge amerikanske laboratorier for biologiske våpen i Ukraina, en konspirasjonsteori som tidligere har vært spredt i Russland, og som dukket opp igjen i forbindelse med krigen. En uriktig påstand er at Obama, Biden og Petro Porosjenko har stjålet hundre milliarder dollar fra Ukraina, og en annen at nedskytningen av Malaysia Airlines Flight 17 i 2014 var ment som et påskudd for NATO-invasjon i Ukraina. En Italienske QAnon-kanal har hevdet at "the deep state" hadde hovedkvarter i Tsjernobyl som russiske styrker ødela. Russiske QAnon-kanaler oppfordrer til ikke å stole på russiske statlige medier som Sputnik og RT, mens vestlige QAnon-kanaler aktivt videreformidler slike "nyheter".
Pizzagate
30. oktober 2016 ble det postet på Twitter at NYPD hadde avslørt et nettverk av pedofile medlemmer av det demokratiske partiet, og at disse møttes på pizzariean Comet Ping Pong, der det også ble bedrevet satanistiske ritualer. Konspirasjonsteorien ble videreutviklet på et forum på reddit frem til 23. november 2016 da reddit stengte emnet. Teorien levde likevel videre og la grunnlaget for QAnon.
Tilhengere
Michael T. Flynn og Donald Trumps tidligere valgkamprådgiver George Papadopoulos fremholdes som tilhengere av QAnon og er talere på QAnons "Digital Soliders Conference" i september 2020. Kandidat til representantenes hus, den republikanske politikeren Marjorie Taylor Greene fra Georgia er den første uttalte tilhenger av QAnon som ble valgt inn fra sin delstat. Greene, som har oppfordret til vold mot Nancy Pelosi og påstått at masseskytingen i Sandy Hooks var skuespill, fikk i 2021 kongressflertallet til å stemme for å stenge henne ute fra alle sine komite-verv. Jo Rae Perkins, kandidat til Senatet fra Oregon, kalte i august 2020 "Q" for en kilde til informasjon og uttrykte usikkerhet om hvorvidt Hillary Clinton var blitt arrestert i 2017. Våpenaktivist og kongressmedlem Lauren Boebert har også uttalt støtte til QAnon.
Donald Trump ble på en pressebriefing spurt om teorien om at han redder verden fra en «satanistisk kult av pedofile kannibaler». Trump svarte at han ikke hadde hørt om det, men at han var villig, og at: «vi faktisk er, vi redder verden fra en radikal venstre-filisofi som vil ødelegge dette landet.» Mike Pence har omtalt QAnon som konspirasjonsteori han tar avstand fra.
Da presidentvalget 2020 skulle formelt godkjennes av Kongressen 6. januar 2021 angrep demonstranter, inspirert av Donald Trump kongressbygningen. Jake Angeli fra QAnon poserte inne i bygningen etter stormingen iført horn, lue av vaskebjørnskinn og rød, hvit og blå ansiktsmaling, han var skjorteløs og hadde med seg et spyd med et amerikansk flagg festet til det. Demonstrantene hadde blant annet med seg banneret «Joe Biden is a pedophile». Angeli ble senere pågrepet og siktet for å tatt seg inn i kongressbygningen.
Forskning på QAnon har vist at andre land, som Kina, Russland og Iran har bidratt ved å forsterke meldinger, sannsynligvis for slik å skape splittelse blant amerikanere. Mot slutten av 2020 og de første to månedene av 2021 var ca 20% av QAnon-relaterte facebook-poster fra andre land enn USA.
Etter 6. januar 2021 kom det en økning av QAnon relaterte meldinger på russiske Telegram, men aktiviteten falt i løpet av året. Noen tilhengere innså at de var blitt lurt etter at Biden, tross Q's forutsigelser, ble president. Sabmyk-nettverket, antatt ledet av kunstneren Sebastian Bieniek, fortsatte å spre konspirasjonsteoriene i en mytisk innpakning. Enkelte har til og med hevdet at Joe Biden er Q. I 2021 var QAnon et globalt fenomen, og på Telegram var flertallet av Q-Anon relaterte poster skrevet av brukere utenfor USA, særlig fra Europa.
Tilhengerne av ytre høyre-fenomener som «QAnon» og «riksborgerbevegelsen» i Tyskland kan også ha verdimessige forbindelser til nyåndelighet, new age, livsstil og yoga, og også troen på ufoer, miljøer der det gjerne er større fokus på individualitet og alternative syn enn ellers, og ofte en viss konspirasjonsteoretisk mistillit til offentlige forklaringer.
Motstand
FBI i Phoenix i Arizona sendte i mai 2019 ut en sikkerhetsoppdatering om QAnon. De sier at teoriene «svært sannsynlig motiverer innenlandsekstremister, helt eller delvis, til å foreta kriminelle eller voldelige handlinger», og derfor utgjør en terrorfare. Facebook slettet i august 2020 gruppen «Official Q/Qanon», som da hadde nesten 200,000 medlemmer. Twitter og TikTok har fjernet tusenvis av kontoer koblet til QAnon. Tilhengere av QAnon, som anser seg selv som del av en informasjonskrig, har tolket det som bevis på at deres idéer og styrke skremmer etablissementet. Etter stormingen av kongressen 6. januar 2021 stengte Twitter over 70,000 kontoer forbundet med QAnon.
Landiona
Landiona er en kommune i provinsen Novara i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen har 567 innbyggere (2018). Landiona grenser til kommunene Arborio (VC), Mandello Vitta, Sillavengo og Vicolungo.
Pontault-Combault
Pontault-Combault er en kommune i departementet Seine-et-Marne i regionen Île-de-France, og er en av de østlige forstedene til Paris. Kommunen ligger 19,8 km fra sentrum av Paris. Innbyggerne i kommunen kalles for Pontellois-Combalusiens.
Hørsand stasjon
Hørsand stasjon var en jernbanestasjon på Rørosbanen i Løten kommune. Stasjonen åpnet under navnet Sande med strekningen Hamar–Grundset i 1862. I 1866 ble navnet endret til Hørsand. Statusen ble nedgradert til stoppested i 1930 og holdeplass i 1961. Holdeplassen ble nedlagt 1. juni 1986.
Pontault-Combault
Historie
Kommunen Pontault-Combault ble opprettet i 1839 ved sammenslåingen av kommunen Pontault og kommunen Combault. Rådhuset ligger i Combault.
Hørsand stasjon
Stasjonsbygningen (tegnet av Georg Bull) ble revet i 1975, og bare rester av en lasteplattform minner om stasjonen i dag. Litt øst for stasjonsområdet krysser fylkesvei 231 Rørosbanen på planovergang.
Pontault-Combault
Historie
Før denne sammenslåingen, hadde Pontault allerede lagt under seg kommunen Berchères under den franske revolusjon.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Pontault-Combault
Liste over kulturminner i Rælingen
Liste over kulturminner i Rælingen er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Rælingen. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Gia Lewis-Smallwood
Gia Lewis-Smallwood (født 1. april 1979) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvalifiseringen i diskoskast.
Fine Line
Fine Line er Harry Styles andre studioalbum. Det ble utgitt 13. desember 2019 på Columbia og Erskine Records.
Sporliste
Krediteringer er hentet fra albumnotater.
Ray Wittelsberger
Ray Wittelsberger (født 16. mars 1925, død 29. august 1980) var en amerikansk landhockeyspiller.
Bennelong
Woollarawarre Bennelong (ca. 1764–3. januar 1813) tilhørte det aboriginske eora-folket i Port Jackson-området i Sydney. Han levde under den tidlige britiske koloniseringsperioden i Australia. Bennelong er kjent for å ha bodd sammen med kolonistene og lært deres levemåter og skikker.
Livet sammen med kolonistene
Colbee klarte å rømme fra bosetningsområdet like etter, men Bennelong ble værende i flere måneder før han også rømte. Fire måneder etter at han rømte ble han observert ved Manly Cove, og Phillip ble varslet. Det er fastslått at Phillip ville gjenoppta kontakten med Bennelong, så han reiste til Manly for å møte han. Der traff han Bennelong, i tillegg til andre folk tilhørende eora. Han introduserte seg for en ved navn Willemering, strakk ut hånda si som et tegn på høflig hilsen, men i stedet kastet Willemering et spyd som traff han i skulderen. Phillip unnslapp med mindre skader, og kom seg bort fra området. Phillip var tydelig på at kolonistene ikke skulle hevne seg. Etter noen dager traff han Bennelong på nytt, og forholdene mellom dem ble gjenopptatt. Senere lærte han å snakke engelsk. I 1790 bygde guvernøren Phillip en hytte til han i området som nå heter Bennelong Point (ved Sydney Opera House).
I England
Bennelong og en annen aboriginsk mann ved navn Yemmerrawanne reiste med Phillip tilbake mot England i 1792. Flere historikere hevdet at de ble presentert for kong George 3, men det fins ingen bevis for at dette fant sted. Etter ankomst fikk de klær som var passende for møtet med kongen. Mens de var i England besøkte de St. Pauls katedral og Tower of London. De dro på teater. Mens de var i London bodde de sammen med Henry Waterhouse, og da Yemmerrawanne ble syk, flyttet de til Eltham og bodde sammen med Edward Kent. Der traff de Lord Sydney.
Yemmerrawanne døde mens han var i England etter en infeksjon. I tillegg forverret helsesituasjonen til Bennelong seg. Han returnerte til Sydney i 1795 sammen med kirurgen George Bass som sørget for at helsen ble bedre. Som takk lærte Bennelong Bass å snakke lokalspråket slik at han kunne kommunisere med eora-folket mens han var i Sydney.
Tilbakekomsten til New South Wales
Bennelong ankom Sydney 7. september 1795. Han skrev et brev til Arthur Phillip og hans kone, der han takket dem for å ha tatt vare på han mens han var i England. Det er det første brevet skrevet på engelsk av en australsk innfødt. I løpet av kort tid, vendte han tilbake til sitt folk. Bennelong døde 3. januar 1813 ved Kissing Point, som ligger ved Parramatta-elven i Sydney.
Santa Maria in Traspontina
Santa Maria in Traspontina er en katolsk sognekirke og en tittelkirke i Roma, dedisert til Jomfru Maria. Tilnavnet Traspontina betyr «på den andre siden av broen», i dette tilfellet Ponte Sant'Angelo. Kirken innehas av karmelittordenen.
Kirken, som ble konsekrert i år 1587, ligger ved Via della Conciliazione i rione Borgo. Det andre sidekapellet på høyre hånd, dedisert til den hellige Knut, er Danmarks nasjonalhelligdom i Roma. Kapellet har et maleri med St. Knuts ekstase (1686) av den østerrikske barokkmaleren Daniele Seyter, og freskebemalte lunetter og tak av Alessandro Francesi.
Kirken ble oppført etter tegninger av Ottaviano Mascherino. Høyalteroppsatsen er et verk av Carlo Fontana. Pave Sixtus V designerte den til kardinalstitulus allerede 13. april 1587.
Granit Xhaka
Granit Xhaka (født 27. september 1992) er en sveitsisk fotballspiller som spiller for den tyske klubben Bayer Leverkusen og det sveitsiske landslaget.
Den 25. mai 2016 signerte Arsenal Granit Xhaka fra Borussia Mönchengladbach.
Landslaget
Han ble tatt ut i EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i ' tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i ' EM-tropp til EM i fotball 2021.
Han ble tatt ut i ' tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Sillavengo
Sillavengo er en kommune i provinsen Novara i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen har 560 innbyggere (2018). Sillavengo grenser til kommunene Arborio (VC), Briona, Carpignano Sesia, Castellazzo Novarese, Ghislarengo (VC), Landiona og Mandello Vitta.
Tennis under Sommer-OL 2008 – Dobbel menn
Herrenes dobbelkonkurranse i tennis under Sommer-OL 2008 i Beijing fant sted mellom den 10. og 16. august 2008 på Olympic Green Tennis Centre. Kampene ble spilt i best av tre sett, sett bort fra finalen som var over fem sett.
Aioi bro
Aioi bro ( 相生橋 (aioi hashi)) er en uvanlig "T"-formet bro i byen Hiroshima i Japan, mest kjent for å være siktepunktet for atombomben over Hiroshima den 6. august 1945.
Plassering
Broen ligger rett ved minnesmerket Atombombekuppelen og er derfor ansett for å være en del av fredsminnesparken i Hiroshima som også står på UNESCOs Verdensarvliste.
Sacramento internasjonale lufthavn
Sacramento internasjonale lufthavn er en internasjonal flyplass som ligger 16 kilometer nordvest for sentrum i delstatshovedstaden Sacramento i California. Flyplassen er eid av Sacramento County. Southwest Airlines er et viktig flyselskap for flyplassen siden så mange som 50% av alle passasjerene som reiser til eller fra Sacramento internasjonale lufthavn bruker Southwest Airlines.
Aioi bro
Plassering
Den lengste delen av broen krysser elven Ōta rett på nordsiden av øyen med distriktet Nakajima-cho. Den nederste delen av "T"-en binder hovedbroen til øya der fredsminneparken ligger.
Sacramento internasjonale lufthavn
I 2012 var 8 910 570 passasjerer innom flyplassen.
Aioi bro
Original bro
Den originale broen sto ferdig bygget den 12. desember 1932. Dette var en bro for biler, og hadde opprinnelig en bredde på 15 meter. Fra 1878 var den en trebro i tilknytning til broen, slik at broen for en periode frem til trebroene ble demontert, hadde form som en "H".
Atombomben over Hiroshima
Aioi bro var siktepunktet for atombomben over Hiroshima den 6. august 1945. Dette var på grunn av at broen så tydelig kunne gjenkjennes fra luften. Bomben traff ikke midt på broen, men kun 300 meter unna, over sykehuset i byen. Broen ble ødelagt av bomben.
Jack Mew
John William «Jack» Mew (født 30. mars 1889 i Sunderland, død 16. januar 1963) var en engelsk fotballspiller som var målvakt for Manchester United mellom 1912 og 1926. Mew spilte en sesong i Barrow før han la opp i 1927.
Han kom til United i 1912, men spilte bare fire ligakamper før første verdenskrig brøt ut. Da krigen var over og fotballen var tilbake for fullt i sesongen 1919/20, spilte han 164 av 168 ligakamper mellom 1919/20 og 1922/23. Totalt spilte han 199 kamper i United; 133 i 1. divisjon, 53 i 2. divisjon og 13 kamper i FA-cupen.
I 1920 spilte han sin eneste landskamp for.
Jack Mews eneste sønn, Allen Cyril, ble drept da han trente unge piloter for the Royal Air Force under andre verdenskrig.
Frederico Rodrigues Santos
Frederico Rodrigues de Paula Santos (født 5. mars 1993), eller bedre kjent som Fred, er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben.
Han har tidligere spilt for den brasilianske klubben Internacional. Den 26. juni 2013 signerte Fred for Sjakhtar Donetsk for en overgangssum på 15 millioner euro. Han Debuterte for Sjakhtar Donetsk med å scorer 2 mål og hjelpe laget til å vinne den ukrainske supercupen 3-1. I november 2014 ble han kåret som en av de 100 største talentene av Wonderkids 2014.
Den 5. juni 2018 ble Manchester United enige med Sjakhtar Donetsk om en overgangssum for Fred. 21. juni 2018 skrev han under en femårskontrakt med Manchester United.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Jacqueline du Pré
Jacqueline Mary du Pré (født 28. januar 1945 i Oxford, død 19. oktober 1987 i London) var en engelsk cellist, med en lysende, men kort karriere. Omtaler av henne i oppslagsverk, bøker og artikler inneholder alltid superlativer om hennes musikalitet og spill. Fra hun debuterte offentlig i Wigmore Hall i London som 16-åring, til hun holdt sin siste konsert i samme by i 1973, gikk det bare 12 år. Hun ble diagnostisert med multippel sklerose i oktober 1973, etter å ha hatt ulike symptomer i rundt to år. Sykdommen satte en stopper for du Prés egen karriere, men hun fortsatte som cellolærer i flere år.
Bakgrunn og utdannelse
Hennes foreldre var Derek du Pré og Iris Greep du Pré. Etternavnet du Pré kan se fransk ut, men kommer fra kanaløyene. Iris du Pré var profesjonell pianist. Jacquelines eldre søster Hilary ble også en anerkjent musiker, men hennes prestasjoner ble overskygget av lillesøsterens.
Jacqueline du Pré fikk celloundervisning allerede som fireåring. Hennes første cellolærer var Alison Dalrymple ved the London Violoncello School. Da Jacqueline var ti år, begynte hun som elev ved London's Guildhall School of Music, med cellisten William Pleeth som lærer. Hun ble tidlig anerkjent som et enestående talent og mottok Guilhermina Suggia Award som 11-åring Mens hun studerte ved Guildhall, mottok hun de fleste av skolens internasjonale priser og anerkjennelser, og fikk undervisning av de største cellistene i samtiden: Pablo Casals i Sveits og Paul Tortellier i Paris. Senere studerte hun også et halvt år med Mstislav Rostropovitsj.
Karriere
Etter at hun ble uteksaminert fra Guildhall i 1960, begynte hun snart å opptre profesjonelt. Hun spilte med BBC Sympony Orchestra i 1961, og hadde sin offentlige debut i hjemlandet med Elgars cellokonsert i Wigmore Hall i London samme år. Hun hadde da mottatt en Stradivarius-cello, fra 1672, fra en anonym giver. Hun begynte tidlig å gjøre innspillinger av cellokonserter og -sonater, og ble omtalt av mange som den ypperste britiskfødte utøver på flere generasjoner.
I 1960 ble hun tildelt the Queen's Prize for young British instrumentalists, som den yngste noensinne. Dette førte til at den verdenskjente fiolinisten Yehudi Menuhin ble oppmerksom på henne, og han fikk stor innvirkning på hennes utvikling og ble en viktig støtte gjennom karrieren.
I 1960 ble hun også tildelt Gold Medal of the Guildhall School of Music i London.
Hun hadde sin internasjonale debutkonsert i Carnegie Hall i New York i mai 1965.
I 1967 konverterte hun til jødedommen og giftet seg med den argentinsk-israelske pianisten og dirigenten Daniel Barenboim. De dro på turneer og holdt flere konserter sammen.
Hun ble tildelt æresdoktorat ved sju britiske universiteter og ble Officer of the Order of the British Empire i 1976.
Gioseffo Guami
Gioseffo Guami (1542 – ca. 1611) var en italiensk organist og komponist i den sene venetianske skolen.
Jacqueline du Pré
Død og ettermæle
Jacqueline du Pré døde i London 19. oktober 1987 og er begravet på den jødiske gravlunden i Golders Green.
Etter hennes død er det opprettet et stipend, The MSIF Du Pré Grant, som gjør det mulig for forskere fra utviklingsland å komme på korte studiebesøk ved etablerte MS-forskningssentre utenfor deres eget land.
Gioseffo Guami
Liv
Ingenting sikkert er kjent om Guamis oppvekst og tidlige utdanning, men mellom 1550 og 1560 skal han ha oppholdt seg i Venezia for å studere med Adrian Willaert og Annibale Padovano. I 1568 reiste han til München etter å ha fått post som hofforganist hos Albert V av Bayern. Orlando di Lasso var hoffkapellmester på samme tid.
Jacqueline du Pré
Død og ettermæle
Både plateinnspillinger og TV-opptredener, også intervjuer, bidro til at hun ble kjent over hele verden. Søsknene Hilary og Piers har skrevet en biografi over henne: A Genius in the Family. Denne har senere dannet grunnlag for filmen Hilary and Jackie (1998).
Diskografi
Jacqueline du Pré fremførte lite samtidsmusikk, noe som gjenspeiles i diskografien.
Gioseffo Guami
Liv
Guami ble i München til rundt 1579. Mellom 1588 og 1591 var han førsteorganist ved San Marco i Venezia. Han vendte tilbake til hjemstedet etter at Gioseffo Zarlino, katedralens kapellmester, døde og var organist ved katedralen i Lucca resten av sitt liv.
Gioseffo Guamis bror Francesco (rundt 1544–1601) og to sønner var også dyktige musikere.
Musikk
Ved siden av madrigaler, messer og motetter skrev Guami en del verk for orgel. Han regnes som en av de første komponistene som skrev ren instrumentalmusikk.
Den viktigste inspirasjonskilden til Guamis kirkemusikkstil var læreren Willaert og Cipriano de Rore, senere også Orlando di Lasso. Guamis verdslige musikk var mer fremadskuende: han brukte uvanlig mye kromatikk og modulerte ofte til fjerntliggende tonearter – uten tvil under påvirkning av Nicola Vicentino.
Guami skrev en menge instrumentale canzonas; høyst sannsynlig er mesteparten tapt. Canzonaene er holdt i den moderne venetianske mangekorsteknikken, ornamentert og med svært forskjelligartet tematisk materiale i de ulike seksjonene, likevel med en uvanlig høyt utviklet motivisk utvikling til å være før-barokkmusikk.
Guami var dessuten en innflytelsesrik lærer; den mest kjente eleven hans er komponisten og musikkteoretikeren Adriano Banchieri som ble en av nøkkelfigurene i overgangen til barokkmusikken. Vincenzo Galilei, den fremadskuende musikkteoretikeren, luttenisten og far til astronomen, skrev om Guamis musikk, talent og berømmelse.
San Antonio (Salto)
San Antonio, eller Pueblo San Antonio, er en by og administrasjonssenteret i San Antonio kommune i Salto-departementet i det nordvestlige Uruguay.
Historie
Byen ble grunnlagt i 1891 av Cesáreo Moreira og José Alfaro.
Befolkning
San Antonio har 877 innbyggere (Beregning 2011)
Kilde:
Transport
Ruta 31 Coronel Gorgonio Aguiar forbinder San Antonio med Biassini og Colonia Itapebí.
Palazzo Montecitorio
Palazzo Montecitorio (eller Palazzo di Montecitorio) er et palass i Roma som siden 1871 har vært sete for Italias deputertkammer.
Palasset var opprinnelig tegnet av Giovanni Lorenzo Bernini for den unge kardinal Ludovico Ludovisi, der var nevø til pave Gregor XV. Med pavens død ble byggingen imidlertid innstilt. Det skulle først bli ferdigstilt under pave Innocens XII i 1694 av Berninis elev Carlo Fontana.
I forbindelse med Italia samling i 1861 og Romas status av hovedstad fra 1870 ble det besluttet at palaaset skulle være sete for parlamentets annetkammer. Bygningen ble i den forbindelse restaurert og ombygget i jugendstil av Ernesto Basile.
Richard Saul Wurman
Richard Saul Wurman (født 26. mars 1935 i Philadelphia) er en amerikansk arkitekt og grafisk designer. I 1976 innførte han begrepet informasjonsarkitektur som en reaksjon på samfunnets enorme informasjonsproduksjon uten tanker eller struktur.
Wurman har utgitt et bredt spekter av tidsskriftsartikler og bøker, inkludert Rome Access (1987; ISBN 0-671-62578-0 ).
Richard er en av grunnleggerne av TED-konferansen, samt EG-konferansen og TEDMED.
Karriere
Richard Saul Wurman har skrevet, designet og utgitt 90 bøker om vidt forskjellige temaer. To av disse er notatbøker og tegninger av arkitekten Louis I. Kahn (1963) og What Will Be Have Always Been (1986), en samling av Kahns ord. Wurman ledet IDCA-konferansen i 1972, den første føderale designforsamlingen i 1973 og den årlige AIA-konferansen i 1976.
Wurman mottok begge sine M. Arch. & B. Arch. grader fra University of Pennsylvania, hvor han ble uteksaminert i 1959 med den høyeste utmerkelsen, og ble tildelt Arthur Spayed Brooks gullmedalje. Han har blitt tildelt flere æresdoktorer, Graham Fellowships, en Guggenheim og flere tilskudd fra National Endowment for the Arts, i tillegg til å være den utmerkede professor i praksis ved Northeastern University. Han er mottaker av Lifetime Achievement Award fra Smithsonian, Cooper-Hewitt Museum. Wurman har også blitt tildelt den årlige gullmedaljen i diskurs fra Trinity College, Dublin, en gullmedalje fra AIGA og Boston Science Museums 50. årlige Bradford Washburn Award. Han er også stipendiat i AIA og i Art Director's Club Hall of Fame. Wurman mottok også Ladislav Sutnar-prisen for sin enestående ytelse innen billedkunst, i tillegg til å motta en invitasjon til å bidra til Genius: 100 Visions of the Future, et prosjekt sponset av Einstein Legacy Project, som inneholder essays sendt av 100 største innovatører, kunstnere, forskere og visjonære i vår tid. Senest ble han tildelt Star Award 2019 fra IIDA (The Commercial Interior Design Association) i anerkjennelse og for å feire sin innvirkning på feltet Interiørdesign.
Wurman opprettet og ledet TED-konferansen fra 1984 til 2002, TEDMED-konferansen fra 1995 til 2010, samt den f.eks. og WWW-konferanse. Hans nåværende prosjekter inkluderer Urban Observatory og hans nyeste bok, UnderstandingUnderstanding - en reise gjennom de mange måtene han og hans mange muses har skapt sine egne idiosynkratiske forståelsesmåter. For mer informasjon om UnderstandingUnderstanding, gå til www.uursw.com
Privatliv
Wurman bor i Golden Beach, FL med sin kone, forfatteren Gloria Nagy, og deres gule labrador Jacob.
Afrikamesterskapet i fotball 2017 Gruppe D
Afrikamesterskapet i fotball 2017 Gruppe C besto av, ,  og.
Ghana - Uganda
Banens beste:
Christian Atsu
Hoveddommer:
Joshua Bondo (Botswana)
Abdelhak Etchiali (Algerie)
Olivier Safari (DR Kongo)
Fjerdedommer:
Mali - Egypt
Banens beste:
Moussa Marega
Hoveddommer:
Daniel Bennett (Sør-Afrika)
Assistentdommere:
Zakhele Siwela (Sør-Afrika)
Marius Tan (Elfenbenskysten)
Fjerdedommer:
Bernard Camille (Seychellene)
Ghana - Mali
Thomas Partey
Hoveddommer:
Mehdi Abid Charef, (Algerie)
Assistentdommere:
Fjerdedommer:
Hamada Nampiandraza (Madagaskar)
Egypt - Uganda
Banens beste:
Abdallah Said
Hoveddommer:
Malang Diedhiou (Senegal)
Assistentdommere:
Djibril Camara (Senegal)
El Hadji Malick Samba (Senegal)
Fjerdedommer:
Eric Otogo-Castane (Gabon)
Egypt - Ghana
Banens beste:
Ahmed Hegazy
Bakary Gassama (Gambia)
Assistentdommere:
Jean-Claude Birumushahu (Burundi)
Marwa Range (Kenya)
Fjerdedommer:
Youssef Essrayri (Tunisia)
Uganda - Mali
Banens beste:
Farouk Miya
Hoveddommer:
Ali Lemghaifry (Mauritania)
Evarist Menkouande (Kamerun)
Anouar Hmila (Tunisia)
Fjerdedommer:
Eric Otogo-Castane (Gabon)
Truganini
Truganini (ca. 1812 - 8.mai 1876) var en kvinne som lenge ble regnet som den siste fullblods aboriginske kvinne i delstaten Tasmania i Australia. Dette viser seg å ikke stemme, da (død 1905) levde etter henne.
Liv og virke
I ungdomstiden var hun vitne til at livet til aboriginerne i Tasmania ble forstyrret av europeisk bosetting. I løpet av 1820-årene pågikk Den svarte krigen, en eskalerende strid mellom aboriginerne og europeerne som krevde mange liv. I 1829 traff hun George Augustus Robinson, en engelskmann som hadde jobbtittelen Protector of Aboirignals, som oversatt til norsk blir «beskytter av aboriginere». Samme år hadde flere av hennes familiemedlemmer blitt drept. Moren hadde blitt drept av seilere, onkelen hadde blitt skutt av en soldat, søsteren bortført av selfangere og hennes forlovede brutalt drept av trehoggere.
I 1830 flyttet Robinson Truganini og hennes nåværende mann, Wooraddy, til Flinders Island sammen med de siste overlevende aboriginere etter Den svarte krigen. Tallet på de siste overlevende anslås å ha vært 100. Mange døde som følge av influensa og andre sykdommer. I 1838 hjalp Truganini Robinson å etablere et bosetningsområde for de tasmanske aboriginerne ved Port Phillip i det som nå tilhører delstaten Victoria. Hun levde i Melbourne i rundt to år før hun møtte andre tasmanske aboriginere. Sammen hadde de drept to hvalfangere, og senere tiltalt for drapene og dømt til døden. Selv om Truganini var tilstede, hadde hun ingen rolle i drapene, og ble etterfølgelig frikjent.
Noen måneder senere ble Truganini og de andre tasmanske aborginerne returnert til Flinders Island. I 1856 hadde tallet på gjenlevende aboriginere i Tasmania sunket drastisk, og de flyttet til et bosetningsområde ved Oyster Cove, sør for Hobart. Ifølge avisa The Times Newspaper, var antall gjenlevende aboriginere i delstaten nå 14. Alle var voksne; ni kvinner og fem menn.
Senere liv, død og arv
I 1873 var Truganini den siste gjenlevende av de som ble flyttet til Oyster Cove. Hun ble flyttet til Hobart der hun døde 3 år senere. Før hun døde tryglet hun myndighetene om å få en verdig begravelse. Hun ba om å bli kremert og at asken ble spredt utover havet. Hun hadde fryktet at kroppen hennes ville bli dissekert og analysert for vitenskapelige formål. Til tross for hennes ønsker, ble kroppen hennes gravd ut av The Royal Society of Tasmania og stilt ut. 100 år senere ble Truganini endelig kremert etter hennes ønsker.
I 1997 var museet Royal Albert Memorial i England i besittelse av halskjedet og armbåndet til Truganini. Dette ble returnert omsider til Tasmania. I 2002 ble litt av hennes hår og hud funnet ved Royal College of Surgeons i England og returnert til Tasmania.
Li Fang-Kuei
Li Fang-Kuei (født 20. august 1902 i Guangzhou i Kina, død 21. august 1987 i San Mateo County i California i USA), også kjent som F.K. Li, var en kinesisk lingvist, sinolog og professor ved Universitetet i Washington. Li var kjent for sin innsats for språkrekonstruksjon av middelalderkinesisk og gammelkinesisk og innen arbeidet med klassifiseringen av variantene av kinesisk.
Bakgrunn
Li Fang-Huei ble født Guangzhou i Qing-dynastiets siste tider i Kina. Familien var fra det lavere embedsverk. og stammet fra fylket Xiyang, et lite sted i provinsen Shanxi om lag 50 km sør for Yangquan. Lis far Li Guangyu fikk sin jinshigrad i 1880 og tjenestegjorde i noen av de lavere embeder i embedsverket.
Studietid
Han kom som student til USA i 1924, for et opphold på fem år frem til han vendte tilbake til Kina i 1929. Han var en av de første kinesere som studerte lingvistikk utenfor hjemlandet. Først hadde han riktignok begynt på medisinstudier, men han hadde vekslet over til språkforskning før han kom til USA. Han tok bachelorgrad i lingvistikk ved University of Michigan i 1926 etter bare to år. Så studerte han videre under Edward Sapir og Leonard Bloomfield ved University of Chicago. Li foretok feltstudier av amerikanske indianerspråk. Hans første feltarbeid var da han studerte språket mattole i det nordlige California. Han tok mastergraden i 1927 og doktorgraden i 1928, og hand doktorarbeid Mattole: An Athabaskan Language ble publisert i 1930.
Karriere etter doktorgraden
I Kina forsket han sammen med Yuen Ren Chao og Luo Changpei, og ble forsker ved instituttet for historisk lingvistikk ved Academia Sinica (som da var i Beijing). Han begynte senere blant annet på studier av tai-språkene (blant annet zhuang-folkets Longzhou- og Wuming-dialekter). Samtidig gikk han dypt inn i gammelkinesisk og tibetansk. Lis revisjoner av den svenskeprofessor Bernhard Karlgrens rekonstruksjoner av middelalderkinesisk og gammelkinesisk var i viden bruk av studenter og forskere siden han publiserte dem i 1970-årene og helt inn slitten av 1990-årene.
Li underviste ved Yale University i 1938-39, og etter annen verdenskrig ved Universitetet i Washington fra 1949 til 1969, og deretter ved Universitetet i Hawaii. Der virket han til slutten av karrieren. Han var fremdeles også aktiv ved Academia Sinica som bå var flyttet til Taiwan.
I 1977 publiserte han en sammenligning av taispråkene, resultat av mer enn førti års forskning.
Olaus Graan (kyrkoherde i Piteå)
Olaus Stephani Graan (født 1618 i Övergrans socken i Uppsala län i Uppland, død 1689 i Piteå landsforsamling), var en kyrkoherde i Piteå landsförsamling 1656–1689.
Olaus Graan var sønn av Stefan Stephani, kyrkoherde i Övergrans socken, og hans kone Anna. Olaus Graan ble innskrevet som student ved Uppsala universitet i 1637. I årene 1647, 1648 og 1649 utga han svenske almanakker og i 1650 ble han lektor i matematikk ved det nyopprettede Härnösands gymnasium, men snart gikk han over til å egne seg til teologi. I 1656 ble han kyrkoherde i Piteå landsforsamling. Der ble han ikke populær, men ble anmeldt i 1669 til Härnösands konsistorium, anklaget på 18 punkter, blant annet for å ta for mye betalt under brudeordinasjoner og fordi han holdt ubegripelige prekener. Olaus Graan lovet bedring, men det varte ikke lenge. Den franske omreisende Jean-François Regnard skildret han på en negativ måte i sin reiseskildring.
Olaus Graan var gift tre ganger. Hans første kone var Anna Steuchia (1636–1662), datter av superintendenten Petrus Erici Steuchius. Med henne fikk han seks barn. Etter hennes død giftet han om seg med Elisabeth Larsdotter, som imidlertid snart døde. Til slutt giftet han seg med Brita Tornæa, datter av kyrkoherden i Torneå, Johannes Jonæ Tornæus. Med henne fikk han tre barn.
Som kyrkoherde i Piteå hadde Olaus Graan ansvar for samene i Pite lappmark og foretok lange tjenestereiser innenfor både denne lappmark og Lule lappmark. Han ble ansett som sakksyndig i samenes liv og forfattet en av de såkalte «presterelasjonene» som lå til grunn för Johannes Schefferus verk Lapponia. Olaus Graan følger stort sett Samuel Rheens tekst, men han har også selvstendige partier, blant annet om samenes tidsregning. Olaus Graans bidrag inkom dog til Schefferus først 8. mai 1672, da mesteparten av verket var gått til trykking.
Veenendaal
Veenendaal er en kommune i Nederland i provinsen Utrecht.
Raimonds Pauls
Raimonds Pauls (født 12. januar 1936 i Riga) er en latvisk pianist, komponist og politiker som har stjernestatus i sitt hjemland og i hele den tidligere Sovjetunionen og Øst-Europa. Han har (fram til 2004) komponert musikk for seks musikkfilmer og musikaler, tre balletter og over 50 spillefilmer og teaterstykker. Han har komponert over 500 melodier. Hans musikk har blitt utgitt av ulike artister i Latvia, Russland, Finland, Japan og flere andre land og har solgt 150 millioner eksemplar siden 1965.
Pauls interesserte seg tidlig for musikk og gikk på musikkskole hos Emils Dārziņš. Han studerte piano hos professor H. Braun ved Latvias statlige konservatorium og tok eksamen i 1958. Han spilte på restauranter og lærte seg jazzklassikere og samtidssanger. Han studerte komposisjon 1962-1965 og ledet som dirigent og pianist Latvias statlige filharmoniske orkester for lett musikk 1964-1971. 1972 grunnla han et ensemble ved Latvias radio, ut fra hvilket flere andre grupper oppsto. En av de mer kjente var gruppen "Modo", hvor et av medlemmene var Zigmars Liepiņš. 1985 hjalp Pauls til med å grunnlegge flere grupper ved Latvias radio og hjalp dem profesjonelt.
Hans internasjonale stjernestatus drøyde dog til begynnelsen av 1980-tallet, da han begynte med samarbeide med russiske tekstforfattere som Ilja Reznik og sangerinner som Sofia Rotaru og Alla Pugatjova. Han har komponert flere av deres største hits, for eksempel Pugatjovas «Millioner roser».
Raimonds Pauls har også en politisk karriere. Han var medlem av Latvias øverste sovjet og fra 1988 til 1993 (bl.a. under perestrojkaen) var han kulturminister i Latvia. I 1993, etter Latvias selvstendighet, ble han rådgiver til landets president. Siden 1998 er han medlem av Latvias parlament. Han ble i 1998 valgt som leder for Det nye partiet, men før valget i 2002 ble han med i Tautas partija og ble innvalgt både i 2002 og 2006. Ved valget i 1999 var han også kandidat til presidentposten og fikk flest stemmer, men valgte senere å trekke seg fra kampen.
Pauls har fortsatt sin musikalske karriere også etter Latvias selvstendighet. Framfor alt har han arbeidet med barnegruppen Dzeguzīte, som er meget populær i Latvia. I 1996 var han på turné Laima Vaikule (født 1954) og ga konserter i Moskva, St. Petersburg og New York City.
Musikkåret 1808
Dødsfall
<!--== Geboren==
Palazzo Braschi
Palazzo Braschi er et stort neoklassisistisk palass i Roma. Det ligger mellom Piazza Navona, Campo de' Fiori, Corso Vittorio Emanuele II og Piazza di Pasquino. Det inneholder Museo di Roma (Romas museum), som dekker byens historie fra middelalderen og frem til 1800-tallet.
Bygningen ble bygget av Luigi Braschi Onesti, som var pave Pius VIs nevø, og er tegnet av Cosimo Morelli.
Kruševac
Byen er det administrative sentrum for distriktet Rasina.
97% av innbyggerne i Kruševac er serbere.
Vennskapsbyer
Andre offisielle samarbeidsbyer:
Waaler
Waaler er et etternavn, og kan vise til:
Cristián Zapata
Cristián Eduardo Zapata Valencia (født 30. september 1986) er en colombiansk fotballspiller som spiller for den argentinske klubben Club Atlético San Lorenzo de Almagro.
Han har tidligere spilt for den colombianske klubben Deportivo Cali, den italienske klubben Udinese og den spanske klubben Villarreal.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Stuv den blinde Tordsson
Stuv den blinde Tordsson (norrønt: Stúfr blindi Þórðarson), også kalt Skald-Stuv (Skáldstúfr) eller Stuv Tordsson katt, var en islandsk skald i hirden til kong Harald Hardråde av Norge. Han var sønn av Tord Katt som var oppfostret hos Snorre Gode. Stuv er hovedperson i den korte islendingesagaen Tåtten om Stuv fra 1200-tallet.
Liv
Stuv ble født i det vestlige Island rundt år 1025 som oldebarn av skalden Glum Geirason og sønnesønn til Einar Skålaglams niese Gudrun Osvivsdotter, hovedpersonen i Sagaen om laksdølene. Stuv var blind, men motvirket denne svakheten ved å lære seg en mengde skaldekvad som han underholdt med. Han diktet også egne kvad.
Rundt år 1062, reiste han til Norge for å ta hånd om en arv som var tilfalt ham der. Vinteren (sannsynligvis 1062-1063), hadde han fått opphold hos en bonde i Gudbrandsdalen og fikk ved en tilfeldighet treffe kong Harald. Stuv underholdt kongen med å deklamere 30 flokker (skaldekvad) som han kunne utenat, og han lovet kongen å underholde ham med like mange dråpaer (hyldningsdikt) neste gang de møttes. Så spurte han kongen om han kunne også få dikte en dråpa om ham. Harald selv var en god skald, men han var kresen og ønsket ikke at hvem som helst skulle skrive dikt om ham. Han spurte derfor om Stuv hadde noen skalder i familien. Stuv fortalte oss om sin avstamning fra skalden Glum Geirason og fikk deretter lov til å dikte dråpaen.
Sommeren etter kom Stuv til Nidaros hvor han framførte sin nydiktede dråpa til kong Harald, og ble opptatt i kongens hird. Han ble godt mottatt i hirden og han fikk setet overfor kongen som "drakk ham ut av det gylne horn". Sannsynligvis returnerte han til Island kort tid etterpå, og om hans videre skjebne vites ingenting.
Stuvs skaldediktning
Den Haraldsdrápa, som Stuv framførte i Nidaros, er nå tapt. Åtte strofer, eller snarere fire strofer og fire halvstrofer av et arvekvad (arvedråpa) til Harald er imidlertid gjengitt og bevart i Snorre Sturlasons Harald hardrådes saga. Diktet kalles Stúfsdrápa eller stufa og har et klófastef som består av tre linjer og som inneholder en bønn for den avdøde kongens sjel. Som alle arvdråpaer oppsummeres i diktet hovedpersonens liv og bragder. De bevarte strofene omtaler kongens bragder i Jorsal (Jerusalem) i 1036; hans ekteskap med den russiske prinsesse Ellisiv av Kyiv (Ellisiv Jarisleifsdatter); krigen i Danmark 1049-1050, og kongens død i slaget ved Stamford Bridge i 1066. En halv strofe, som trolig kommer fra samme diktet, er gjengitt i  Skaldskaparmål og inneholder en skildring av slaget ved Niså 1062.
Seks av de overleverte strofene er satt inn i Heimskringla, der Snorre bruker dem som referanser. Til den første av disse strofene har Snorre skrevet kommentar: "Så sier Stuv skald, som selv hadde hørt kongen fortelle om dette." I likhet med skalden Tjodolf Arnorsson synes Stuv å ha tilhørt en historisk objektiv "skole" av skalder som så sin oppgave i så sannferdig som mulig - men i et kunstnerisk språk – å beskrive de historiske hendelsene. Det ville være best om de var til stede da hendelsene fant sted,
Hvor lenge Stuv levde etter at han fullførte sin arvedråpa om kong Harald er ukjent.
Skáldatal
Kong Harald satte skaldekunsten høyt. I den islandske Skáldatal, oversikten over norrøne skalder ved hirden til de ulike kongene, er det listet opp hele 13 hirdskalder hos ham – ingen andre konger har hatt flere. Stuv har sannsynligvis truffet både Arnor Tordsson jarlaskald og Snegle-Halle i hirden.
Valdres Sommersymfoni
Valdres sommersymfoni har etablert seg som en av de mest spennende klassiske musikkfestivaler i Norge og presenterer noen av de fremste solistene fra hele verden. Den internasjonale kammermusikkfestivalen byr på rundt 30 konserter og arrangementer på om lag 15 steder i hele Valdres og tiltrekker seg rundt 9.000 besøkende hvert år. Publikumet møter verdenskjente musikere i vakre omgivelser som bl.a. låver, (stav)kirker eller utendørs og opplever klassisk musikk på en veldig intim og storslått måte. Valdres sommersymfoni er en del av Norsk ressurssenter for klassisk musikk KF som drifter festivalen, kursene samt nasjonale og internasjonale prosjekter.
Abdul Kadir Nuristani
Abdul Kadir Nuristani (født 1925) var en afghansk landhockeyspiller.
Han representerte Afghanistan under Sommer-OL 1956 i Melbourne, hvor laget hans ble nummer 11.