cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hausmania
Hausmania er et kulturhus i Hausmanns gate 34 ved Akerselva i Hausmannsområdet (bydel Grünerløkka). Bygningene som utgjør Hausmania er eid av Oslo kommune. En gruppe av aktivister, primært fra Grünerløkka Lufthavn-miljøet, men også aktivister fra det forhenværende Kampen Verksted-miljøet, «okkuperte» stedet vinteren 1999. På dette tidspunktet var eiendommen eid av Statsbygg. Ifølge deltagere i den første filmen om husokkupasjonen av nabogården Hausmannsgate 40 fløt lokalene av menneskelig avføring, søppel og brukte kanyler.
Historie
Hausmann BA tok vinteren 1999 kontakt med Statsbygg med det formål å leie de tomme, forfalne lokalene i Hausmannsgate 34 og Brenneriveien 1 til kulturhusformål. De første kunstnerne tok bygget i bruk høsten/vinteren 2000. I januar 2004 kjøpte Oslo kommune Hausmannskvartalet av Statsbygg, med det formål å opprettholde driften av kulturhuset Hausmania. Det er også vedtatt at kvartalet skal omreguleres med vekt på bolig, kultur og næring, og at dette skal skje med vekt på brukermedvirkning, byøkologi og bærekraft. Hausmann BA og det selvstyrte Vestbredden bo- og arbeidskollektiv var senest i 2008 i reelle forhandlinger med Oslo kommune gjennom daværende Hausmannskvartalets Venneforening.
Oslo kommune overtok eieransvaret for bygningene januar 2004.
Kulturhuset Hausmania rommer produksjons- og visningslokaler for kunst fra et bredt spekter av kunstarter. På Musikkens dag/Musikkfest Oslo pleier også Hausmania å ha en egen scene for lokale utøvere. Allment kjent er kanskje Grusomhetens teater, som er bygget opp av Lars Øyno og også Galleri Podium som arrangerer utfordrende utstillinger av ymse slag på løpende bånd. Spis de rike mediakollektiv har holdt til i lokalene, viste da dokumentarer, aktivistvideor og produserte eget materiale. I tillegg har Hausmania egen motorsykkel klubb (HMK), gallerier, flerbrukssal, vegansk kafé, atelieer, prøvesaler, verksteder, musikkstudioer, øvingslokaler, mørkerom, innendørs skateboardhall (for tiden ute av drift) og den sporadisk åpne bokkaféen «Humla kultur- og revolusjonsverksted» og gratis internett. Inne i bakgården er det en stor plankevegg der det er lovlig å lage graffiti. Denne blir benyttet av Oslos graffitimiljø, og «piecene/verkene» får sjelden stå lenge før noen nye kommer på plass.
239 Adrastea
239 Adrastea er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 18. august 1884 av Johann Palisa fra Universitäts-Sternwarte Wien i Wien. Den er oppkalt etter Adrasteia fra gresk mytologi. Adrastea er også navn på en av Jupiters måner.
Fluvoksamin
Fluvoksamin er en selektiv serotoninreopptakshemmer (SSRI), et antidepressivum. Det markedsføres blant annet under varemerket Fevarin. Fluvoksamin brukes særlig ved tvangslidelser, og til å forsterke effekten av enkelte legemidler.
For virkningsmekanisme og generelle effekter se artikkel om SSRI
I TV-serien Sopranos behandles psykiateren Jennifer Melfi i episode 10 i andre sesong med fluvoksamin (Luvox) for sitt alkoholproblem. En av gjerningsmennene i Columbine-massakren i 1999, Eric Harris, ble på gjerningstidspunktet behandlet med fluvoksamin for depresjon. Det er spekulert i om dette kan ha bidratt til hendelsen.
Covid-19
Fluvoksamin var ett av legemidlene som var med i studier for såkalt «off-label» bruk mot Covid-19, det vil altså si at man undersøker om eksisterende medisiner kan ha en effekt mot sykdommer de opprinnelig ikke var tiltenkt for. En større klinisk studie fra oktober 2021 viste lovende resultater for behandling med Fluvoksamin i form av redusert behov for sykehusopphold og redusert dødelighet.
Franjo Šeper
Franjo Šeper (født 2. oktober 1905 i Osijek i Østerrike-Ungarn (nå Kroatia), død 30. desember 1981 i Roma ) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var prefekt for Kongregasjonen for troslæren 1968–1981. Før dette hadde han vært erkebiskop av Zagreb 1960–1968.
Bakgrunn
Šeper ble født i Osijek, men i 1910 flyttet familien til Zagreb. Faren Vjekoslav var skredder og moren Marija sydame. Šeper utdannet seg i filosofi og teologi i Zagreb og ved Gregoriana i Roma.
Prest
Han ble presteviet av biskop Giuseppe Palica den 26. oktober 1930 sammen med sin senere forgjenger som erkebiskop av Zagreb, Alojzije Stepinac. Han virket som prest i erkebispedømmet Zagreb mellom 1930 og 1934, og deretter som rettsvikar (officialis) og personlig sekretær for erkebiskopen frem til 1941. Fra 1941 til 1954 var han så rektor for presteseminaret i Zagreb, mellom 1951 og 1954 virket han også som prest.
Kardinal
I 1965 ble han kreert til kardinalprest av pave Paul VI, med tittelkirken Santi Pietro e Paolo a Via Ostiense. Tre år senere ble han utnevnt til prefekt for Kongregasjonen for troslæren. Šeper stod bak dokumentet Mysterium Ecclesiae, som var avfattet for å reorientere ekklesiologien i den postkosiliære tid. Šeper var også president for den internasjonale teologiske kommisjon fra den ble opprettet til april 1969.
I 1974 publiserte Troskongregasjonen en «erklæring om provisert abort», som på nytt gjentok Kirkens motstand mot slik abort etter publikasjonen av Humanae Vitae. Senere fulgte dokumentet Persona Humana om seksualetikk.
I 1976 var han ansvarlig for dokumentet Inter Insigniores som avviste ordinasjon av kvinner i Den katolske kirke. I 1980 skrev han kongregasjonens erklæring om eutanasi.
I hans embedstid falt også blant annet tiltaket som i 1979 tok det kirkelige læreoppdrag (Missio canonica) fra den sveitsiske teolog Hans Küng.
Han deltok i konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og i konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.
Julia Stiles
Julia O'Hara Stiles (født 28. mars 1981) er en amerikansk film- og teaterskuespiller.
Stiles begynte så smått sin karriere i en teatergruppe i New York, men har nå ledende roller i skuespill av blant annet William Shakespeare og David Mamet. Hennes filmkarriere inkluderer både kommersielle og kritikerroste suksesser, som 10 ting jeg hater ved deg (1999) og The Business of Strangers (2001).
Referanser
<References/>
Pietro Badoglio
Pietro Badoglio (født 28. september 1871 i Grazzano Monferrato i Italia, død 1. november 1956 samme sted) var en italiensk general og politiker. Han var landets statsminister i to regjeringer i en sammenhengende periode fra 25. juli 1943 til 18. juni 1944. Badoglio var medlem av fascistpartiet i Italia og kommanderte sitt lands tropper under den italienske diktatoren Benito Mussolini i Den italiensk-abessinske krig. På grunn av sine fortjenester ble han utnevnt til hertug av Addis Abeba.
EuroCash
EuroCash er en kjede av fire varehus i Sverige, nær de mest trafikkerte grenseovergangene med Norge. De fire butikkene er lokalisert på Svinesund, i Töcksfors, Eda og Strömstad. Kjeden ble grunnlagt i 1999 av Berndt Thomas Evertsson. Evertsson er svensk forretningsdrivende.
Pietro Badoglio
24. juli 1943, etter at Italia hadde lidt flere nederlag i andre verdenskrig, kalte Mussolini sammen Det store fascistiske rådet, som vedtok mistillit mot Mussolini. Neste dag ble Il Duce fjernet fra regjeringen av kong Viktor Emanuel III og arrestert. Badoglio ble utnevnt til Italias statsminister, og mens forvirring hersket i landet, undertegnet han til slutt en avtale om våpenhvile med de allierte. Da dette ble offentlig kjent, falt Italia ut i kaos. Kongen og Badoglio flyktet fra Roma, hvor hæren ble etterlatt uten ordrer.
Senere erklærte Badoglio og kongedømmet Italia krig mot Tyskland på Malta 13. oktober. Badoglio fortsatte imidlertid ikke lenge som statsminister, ettersom verdensopinionen på dette tidspunktet ønsket en ikke-fascist som regjeringssjef. I 1944 ble han etterfulgt av Ivanoe Bonomi fra Det demokratiske arbeiderpartiet.
EuroCash
De fire butikkene
Byggingsarbeidet på EuroCash på Svinesund ble påbegynt høsten 1998, og butikken stod ferdig den 6. juli 1999 med et flateinnhold på 3 200m².
28. oktober 2005 ble EuroCash åpnet i Olav Thon Gruppens Töcksfors Shopping Center i Sverige. I tillegg til dette, åpnet også EuroCash' nye godteri– og tobakksbutikk TravelPrice.
Den 30. mars 2006 ble butikk nummer tre i Eda åpnet, og den 3. november 2006 kom enda en, den siste, denne gangen på Oslovägen i Strömstad. Butikklokalet på Oslovägen var eid av Ica Kvantum før EuroCash flyttet inn og overtok bygget.
Eiere
EuroCash eies av EuroCash Foods AB, som igjen eies av det norske Conceptor AS, som har forretningskontor i Asker.
Geir-Ketil Hansen
Hansen satt på Stortinget fra Nordland fra 2001 til 2005 og ble igjen innvalgt ved stortingsvalget 2009. Han var vararepresentant i periodene 1989–93 og 2005–09. Det siste halve året av sistnevnte periode møtte han fast for Åsa Elvik.
Hansen var medlem av Narvik formannskap fra 1979 til 1987 og av Nordland fylkesting fra 1995 til 1999. Fra 1999 til 2001 var han fylkesråd for helse, 2005 til 2009 fylkesråd for økonomi i Nordland og fra 2007 fylkesråd for kultur og miljø, samt nestleder i fylkesrådet.
Fra 2006 til 2009 var han medlem av Riksrevisjonen.
Etter valget i 2015 ble Hansen varaordfører i Narvik og Rune Edvardsen fra Ap ble ordfører, med utgangspunkt i et samarbeid mellom Ap, SV, Rødt, KrF og MDG.
Palazzo del Laterano
Lateranpalasset (italiensk: Palazzo del Laterano) er et palass i Roma som stammer fra Romerriket da Plautii Laterani-familien hadde sitt domus her. Keiser Konstantin den store overtok palasset da han giftet seg med Fausta, og Konstantin ga palasset til biskopen av Roma, sannsynligvis Miltiades. Palasset ble da det pavelig palasset og forble det i de kommende tusen år. En antar at palasset ble gitt rundt 313, da pave Miltiades dette året hadde en synode her dette året hvor donatistene ble erklært som heresi eller vranglære.
Etter pavens tilbakekomst fra Avignon ble det pavelig palasset i Vatikanet.
Palasset og Laterankirken ved siden av er formelt en del av Vatikanstaten som en eksklave, noe som fastslåes i Lateranoverenskomsten som ble undertegnet i her i 1929.
Laterankirken ved siden av er Romas katedral. Palasset rommer i dag Det pavelige museet for kristne antikviteter.
Eksterne lenker
Lateran
Mikhail Bakhtin
Biografi
Bakhtin ble født i Orel, og vokste opp i Vilnius og Odessa. Han tok filologisk utdanning ved Universitetet i Petrograd. Etter endt utdannelse flyttet han til Nevel, der han arbeidet som lærer og ble en del av en studiesirkel opprinnelig kjent som "Kant-seminaret", av ettertida etter hvert kjent som "Bakhtinsirkelen". Denne gruppa arbeidet særlig med forholdet mellom filosofi, religion og politikk, og fortsatte også å møtes etter at Bakhtin flyttet - først til Vitebsk og seinere tilbake til byen som i mellomtida hadde fått navnet Leningrad. Gruppa besto av blant andre Valentin Voloshinov og Pavel Medvedev. I Vitebsk møtte Bakhtin Jelena Aleksandrovna Okolovitsj (1900-1972), som ble hans kone i 1921. Hun ble svært viktig for arbeidet hans, særlig i perioder med dårlig helse da han trengte hjelp til svært mye.
Teori
Blant Bakhtins viktigste bidrag til de humanistiske vitenskapene er ideen om språket som grunnleggende dialogisk, og synspunktet på ytringen som språkets grunnleggende enhet. Ytringen er språkets meningsbærende enhet, og viktigere enn for eksempel strukturelle enheter som ordet eller setningen. Hos Bakhtin er enhver ytring individuell, historisk unik og urepeterbar. Samtidig inngår den i en kjede av ytringer som bygger på hverandre og svarer på hverandre i uendelige dialogiske relasjoner. Disse relasjonene går utenpå den strukturelle lingvistikken, og Bakhtins ideer har blitt kalt translingvistiske. Andre begreper som forbindes med Bakhtins tenkning er heteroglossia, det karnevaleske og kronotoper.
Einar Karlsson
Einar Karlsson (født 1. september 1908 i Stockholm, død 17. februar 1980 i Stockholm) var en svensk bryter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Karlsson vant en olympisk bronsemedalje i bryting under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på tredjeplass i den nest letteste vektklassen, fjærvekt opp til 61,0 kg i fristil, bak finske Hermanni Pihlajamäki og Edgar Nemir fra USA. Det var sju vektklasser i både gresk-romersk- og fristil. Konkurransen i fristil ble avviklet 1. til 3. august 1932.
Kenneth Svendsen
Kenneth Svendsen (født 2. august 1954 i Fauske) er en norsk politiker (FrP). Han var innvalgt på Stortinget fra Nordland fra 1997 til 2017. Fra 2013 til 2017 var han Stortingets andre visepresident.
Svendsen var medlem av Fauske kommunestyre 1988–2007, medlem av formannskapet 1989–1999 og leder i kontrollutvalget 1999–2008. Han var også medlem av Nordland fylkesting 1992–1999, fra 1993 som medlem av fylkesutvalget. Han har vært medlem av Fremskrittspartiets sentralstyre og har ledet Nordland Fremskrittsparti 2010–2014.
Etter grunnskolen tok han yrkesopplæring som møbelsnekker og sveiser. Han har arbeidet som sjåfør i Nordlandsbryggeriet AS og Fauske Bilberging AS, og som sjømann og selvstendig næringsdrivende.
Lotofager
Lotofagerne eller lotusspiserne (gresk: λωτοφάγοι, lōtophagoi) var i henhold til Homer i eposet Odysseen en stamme av mennesker som levde på en øya i nærheten av Nord-Afrika, kanskje Djerba, som var dominert av en honningsøt urt (lotus). Lotusfruktene og blomstene var den fremste matkilden på øya og var rusgivende. Det fikk folket der til å sove i fredfylt apati.
I litteraturen
I Odysseens niende sang forteller Odyssevs hvordan nordlige vinder fordrev ham og hans menn av kurs da rundet Kapp Maléa, den sørligste enden av Peloponnes, og dro vestover for Ithaka. Hele ni dager drev de over «fiskrike hav» av «grufulle stormer», og på den tiende dagen kom de fram til «lotofagernes land», lotusspisernes land, «et folk som lever av frukter». De gikk i land for å skaffe seg ferskvann og Odyssevs sendte folk av sted for å undersøke området og finne ut av de som bodde her:
Dette avsnittet tjente som kilde for Alfred Tennysons dikt «The Lotos-Eaters». Det er også reflektert i femte kapittel av Ulysses av James Joyce, også kalt for «Lotus Eaters», og i det sjette kapittelet av Edith Whartons roman The Age of Innocence.
The Lotus Eater er også navnet på en novelle av Somerset Maugham fra 1945. Den handler om Thomas Wilson, som kommer til Capri på ferie. Han blir så betatt av stedet at han bestemmer seg for å forlate jobben i London til fordel for et sorgløst liv på Capri. The Lotus Eaters' var også navnet på ei popgruppe fra Liverpool som var virksom i 1980-årene.
Herodot, den greske historikeren på 400-tallet fvt., var sikker på at lotusspiserne fortsatt eksisterte i hans tid ved kysten av Libya:
Lotusplanten
Ettersom det greske ordet lôtos kan referere til flere ulike planter, er det en del tvetydighet til hvilken form for «lotus» som det viser til i Odysseen.
Gustaf Klarén
Gustaf Klarén (født 30. mars 1906, død 27. september 1984) var en svensk bryter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Janet Evans
I 1987 satte hun ny verdensrekord på distansene 400, 800 og 1500 m fri. Under OL 1988 i Seoul vant hun tre gullmedaljer. I løpet av lekene satte hun ny verdensrekord på 400 meter fri, en rekord som ble stående i 16 år, til Laure Manaudou forbedret den i mai 2006.
Gustaf Klarén
Klarén vant en olympisk bronsemedalje i bryting under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på tredjeplass i den tredje letteste vektklassen, bantamvekt opp til 66,0 kg, bak franske Charles Pacôme og Károly Kárpáti fra Ungarn. Det var sju vektklasser i både gresk-romersk- og fristil.
Janet Evans
Evans' verdensrekord på 800 m fri er en av de lengstlevende rekordene noensinne. Hun satte den 20. august 1989, og den ble slått den 16. august 2008. Den eneste rekorden som har stått lenger, er rekorden på 100 m fri til den nederlandske svømmeren Willy den Ouden (1936 – 1956).
Kontraskjæret
Kontraskjæret er en park som ligger på forterrenget til Akershus festning i Oslo. Parken har et areal på mer enn 17 mål.
Historie
Navnet er en fornorskning av fransk contrescarpe, motmuren eller jordvollen på utsiden av graven eller grøften omkring et festningsverk. Muren eller vollen på innsiden av grøften kalles escarpe. Inntil utenverkene på nordsiden av Øvre festning ble slettet i 1860-årene, besto de i tillegg av en dekket vei på platået utenfor kontreskarpmuren, beskyttet av et brystvern forsterket med en palisade. Ytre avslutning av kontreskarpen var et glacis, en slakt skrånende jordvoll med hellingsvinkel som gjorde at den kunne bestrykes med artilleri fra vollgangen innenfor eskarpmuren og av geværild fra infanteri langs den dekkede vei. Glaciet strakte seg helt bort til sørsiden av Rådhusgata.
Hele datte utenverket ble anlagt fra slutten av 1600-tallet utenfor Øvre festing, som her på nordsiden var blitt forsterket med Hornverket utenfor den spisse bastionen Scherpen Oort, (det skarpe hjørne), et navn som senere ble forvansket til fransk «Escarpe du Nord»
På kvartalene sør for Rådhusgata ble det etter brannen nedlagt byggeforbud for å gi festningen utvidelsesmuligheter og et åpent skytefelt eller esplanade utenfor murene. På branntomtene foran Hornverket ble det anlagt grav, dekket vei, kontreskarp med palisade, og et glacis som strakte seg så langt mot nord at det måtte kuttes av ved Rådhusgata. Byggeforbudet på Kontraskjæret ble opphevet i 1818 da festningen ble deaktivert, og det ble etter hvert lagt planer om å oppføre de nye universitetsbygningene på Kontraskjæret. Da festningen ble reaktivert i 1836 ble disse planene skrinlagt. Etter ny deaktivering i 1840-årene ble Kontraskjæret regulert til militære formål. Noen ridehus og lagerhus fra denne tiden er senere revet. Omkring 1900 var det planer om å legge Norges veterinærhøgskole her. Kommunen overtok området i 1916 og leide det ut til fornøyelsespark, sirkus og utstillinger. I 1950- og 60-årene ble det brukt til bussparkering. En tomt ytterst mot Pipervika var tidligere solgt til skipsreder Christoffer Hannevig, som her ville oppføre et operahus for egen regning og forære det til byen. Men etter hans konkurs ble tomten i 1925 solgt på tvangsauksjon til Schous bryggeri, som overlot den til kommunen mot rett til å oppføre Skansen restaurant. Dette var Norges første funksjonalistiske monumentalbygg, tegnet av arkitekt Lars Backer, og det sto ferdig i 1927. Skansen ble revet i 1970 da området ble omgjort til parkanlegg.
Da Kontraskjæret ble opparbeidet til park i 1970-årene, ble forstøtningsmuren på sydsiden av skjæringen revet, og store sprengningsarbeider ble gjennomført for å senke terrenget slik at det nå faller slakt fra festningen ned til det moderne gateløpet. Dette inngrepet innebar fjerning av det opprinnelige terrenget med rester både av tidlige bybebyggelse og av de militære anleggene fra 1600- og 1700-tallet på esplanaden. Det har også gjort det vanskeligere å forstå de fortifikatoriske hensynene som lå til grunn da Christiania ble anlagt i 1624 og Akershus ble utvidet med nye utenverker mot nord.
I hellingen ned mot Rådhusplassen står en statue i granitt av USAs president Franklin D. Roosevelt, utført av Stinius Fredriksen. Statuen ble finansiert ved en landsomfattende innsamling og avduket av hans enke Eleanor Roosevelt 7. juni 1950.
IBO
IBO eller ibo kan vise til:
Nangarhar (provins)
Nangarhar-provinsen er en av 34 provinser i Afghanistan. Den ligger øst i landet. Administrasjonssenteret er Jalalabad.
Kristen Stalleland
Kristen Stalleland (født 6. februar 1861 i Landvik, død 15. februar 1949) var en norsk redaktør, forfatter og bonde. Stalleland er mest kjent som stifteren av Norsk Barneblad, og han var en ivrig nynorskforkjemper. Kristen Stalleland skrev flere fortellinger for barn, og han oversatte også utenlandske barnefortellinger til nynorsk.
Snakeboard
Et Snakeboard eller streetboard er et todelt rullebrett med en «bar» som gjør at fremre og bakre ben kan vris utover eller innover sammen med hjulene slik at det er mulig å bevege seg fremover uten å ta beina i bakken.
Kristen Stalleland
Liv og virke
Kristen Stalleland var sønn av Terje Terjesen Stalleland d.y., som i tillegg til å drive gård var aktiv i bygdesamfunnet, blant annet som ordfører og varaordfører i Landvik. Mor hans var Åse Helene Persdatter Igland, søster til stortingsmann Nils Pedersen Igland. Han vokste opp med en kulturell og religiøs bakgrunn som preget ham, og som han videreførte i eget virke. I 1886 giftet Stalleland seg med Maren Tomine Eivindsdatter Hørte, og de fikk to døtre. Den eldste datteren døde i 1890, kona døde i 1891 og den andre datteren noen år etter, 15-16 år gammel.
Til tross for at Stalleland gikk på omgangsskole med noen ukers undervisning gjennom året var han tidlig glad i å skrive. Som unggutt laget han flere blad for familie og venner, og fra han var 19 år publiserte han i bladet Munin, et handskrevet blad for leselaget Hugin i Stalleland skolekrets. Han tok middelskoleeksamen som privatist i 1880 og flytta til Oslo for å gå på latinskole. Der tok Stalleland eksamen etter ett års skolegang, med beste karakter. Han begynte så å studere teologi, men måtte gi opp studiene på grunn av dårlig helse høsten 1884.
Snakeboard
Snakeboard ble funnet opp av James Fisher og Oliver Macleod-Smith som vokste opp i Johannesburg i Sør-Afrika. I en alder av 19 år lagde de den første prototypen av snakeboard av en gammel rulleskøyte, et rørstykke, to kryssfinerbiter og forskjellig andre småting. De to unge oppfinnerne fant ut at den første prototypen ikke levde opp til deres forventninger, men det gav dem tillit til at denne oppfinnelsen hadde potensial. De eksperimenterte derfor videre med forskjellige materialer (tre, aluminium og plast), men de skiftet aldri det opprinnelige designet til snakeboardet.
Kristen Stalleland
Liv og virke
Det var trolig i studentmiljøet Stalleland for alvor ble målmann, og sammen med blant andre Bernt Støylen, Anders Hovden og Ivar Mortensen grunnla han det første studentmållaget kalt Frumsekalven (den første kalven). Før han ga opp studiene fulgte han nøye med på det nye partiet Venstre sitt arbeid, og 31. september 1884 skrev han et innlegg under overskriften «Venstres program» i bladet Fedraheimen. I dette krevde han blant annet «heil og jamgod rett for norsken i skule, tingsal og kyrkja». Innlegget satte igang en lengre avisdebatt der blant annet Arne Garborg deltok. 29. november samme år holdt Stalleland innlegg i Landvik Venstrelag som etterpå vedtok «å reisa folkemålet til skulemål». Vedtaket ble referert i Fedraheimen og Dagbladet blant annet. Flere Venstrelag rundt om i landet gjorde lignende vedtak, og 12. mai 1885 vedtok Stortinget Jamstillingsvedtaket.
I jula 1886 kom første nummer av Sysvorti, det første barnebladet på nynorsk. I 1891 endret bladet navn til Norsk Barneblad, og Stalleland drev bladet selv fram til 1903. Til det første nummeret hadde han 36 abonnenter. Abonnementet kosta 50 øre i halvåret. Stalleland var i sin tid en av de fremste i landet innen nynorsk barnelitteratur, og han ble i 1936 utnevnt til første æresmedlem i Norsk Bladmannslag.
Snakeboard
Prinsippet er som følger: Man får fremdrift på brettet ved å vri overkroppen mot høyre eller venstre samtidig som man tåer inn eller tåer ut mens man står på brettet. Det er på samme måten som en slange beveger seg, derav navnet.
Kristen Stalleland
Liv og virke
Fra år 1900 overtok han farsgården og kombinerte gårdsdrift med bok- og bladskriving. Han var svekket av tuberkulose, men var en aktiv aktør i hjembygda. Stalleland var ei tid med i kommunestyre og formannskap, og han skrev mye i lokalavisene. Som styreformann i Grimstad-Posten, fikk han endret navnet på avisa til Grømstad-Posten i 1926. Han stod blant annet også bak opprettelsen av Landvik skogeierlag og Landvik mållag.
Snakeboard
Snakeboard kan også utstyres med bindinger, noe som gjør det egnet til å tørrtrene for snowboard og surfebrett. Det gir samme brettfølelsen, og det kan brukes i halfpipe, på hopp og i slalåm.
Kristen Stalleland
Liv og virke
Billedhuggeren Arne Vinje Gunnerud har laget en bauta over Stalleland som ble avduket 2. mai 1987. Den står ved Landvik bygdehus. En av kinosalene i Grimstad kulturhus er oppkalt etter en av bøkene hans, Vesle Hallvard.
Snakeboard
Snakeboardet inneholder støpte komponenter laget av fiberforsterket nylon kjent som Zytel ST801, samt metallforseglet C3-kulelagre i hjulene og svingehengslene. Som et resultat av dette har et moderne snakeboard høy slitestyrke.
Idrettslaget Skarphedin
Idrettslaget Skarphedin (stiftet 31. januar 1891) er et idrettslag i Bø i Telemark. Laget er et av de eldste idrettslagene i Telemark. Laget har grupper for alpin, barneidrett, fotball, friidrett, håndball, langrenn, svømming og sykkel.
Fotball
Fotballgruppa er den største av undergruppene i Skarphedin. Magne Sanden har siden slutten av 80-tallet vært svært viktig, både som daglig leder, treneransvarlig og trener for juniorlaget, i dag er det Øystein Sanden som er hovedtrener for A-laget. De tidligere Skarphedinspillerne Magne Sturød og Elba Rashani ble senere utenlandsproffer; Sturød spilte for og  i Danmark, mens Rashani spilte for. Det var også i Skarphedin Dag-Eilev Fagermo startet sin trenerkarriere.
Friidrett
Friidrettsgruppa har aktivitet fra rekruttalder til veteran. Laget bruker Gullbringbanen, kunststoffbane ved Høgskolen i Bø. Nytt i 2009 er motbakkeløpet «Gygrestolen opp».
Håndball
Skarphedin Håndballgruppe har et herrelag i 2. divisjon og to damelag i 3. og 4. divisjon.
Hans Memling
Hans Memling (født mellom 1433 og 1440 i Seligenstadt i Kurmainz; død 11. august 1494 i Brugge; også: Jan van Mimmelynghe, Johannes Memmelinc oder Memlinc, feilaktig: Hemling) var en tysk maler av den tidlige nederlandske skole.
Der finnes i dag lite sikker kunnskap om hans liv, bortsett fra at han var aktiv i Brugge og ble registrert som boende der i 1478. Bildene hans viser at han både var aktiv og etterspurt, og det eksisterer blant annet flere altertavler fra hans hånd. Særlig berømt ble han for sine madonnabilder og portretter. Hans religiøse motiv preges av en stille og lyrisk harmoni.
Liv og virke
Hans Memling tilbrakte noen tid i Rogier van der Weydens verksted i Brussel. Men etter at Rogier døde i 1464 ble det forandringer.
Memling blir første gang nevnt i dokument fra 1465, da han fikk borgerskap i Brugge. I 1466 bodde han i et stort steinhus i Sint-Jorisstraat, et hus han trolig kjøpte i 1480. På samme tid og i samme delen av Brugge bodde maleren og miniatyrdesigneren Willem Vrelant. Han var dessuten bokillustratør.
Dødstidspunktet er kjent fordi han etterlot seg mindreårige barn. Da notaren i Brugge registrerte Memlings død, påførte han dokumentet en kommentar om at Memling var «den dyktigste maleren i hele den kristne verden».
Minnet om Memling blir bevart i fødebyen, der det vites at det tidlig på 1500-tallet ble lest messer for hans sjel. Siden ble han glemt.
Han hovedverker er malerier i Johannishospital i Brugge. Da malerine ble gjenoppdaget av kunsthistorikere vokste det samtidig frem en sentimental legende om maleren, som skulle ha skapt maleriene i Johannishospital etter en mirakuløs helbredelse. Denne legenden holdt seg, og ble senere formidlet i billedform av flere malere.
Vardak (provins)
Vardak-provinsen er en av 34 provinser i Afghanistan. Den ligger sentralt i landet. Administrasjonssenteret er Meydan Shahr. Befolkningen på rundt er en blanding av 70% pashtoer, 20% hazarere og 10% andre.
Kyösti Luukko
Kyösti Luukko (født 17. februar 1903, død 27. oktober 1970) var en finsk bryter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Luukko vant en olympisk sølvmedalje i bryting under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på andreplass i vektklassen, mellomvekt opp til 79,0 kg i fristil, bak svenske Ivar Johansson. Det var sju vektklasser i både gresk-romersk- og fristil. Konkurransen i fristil ble avviklet 1. til 3. august 1932.
Marie-Luise Jahn
Marie-Luise Jahn (født 28. mai 1918 i Gut Sandlack i Østpreussen i Tyskland, død 22. juni 2010 i Bad Tölz) var en tysk ung kvinnelig student som under andre verdenskrig tilknyttet motstandsbevegelsen i Tyskland. Hun fortsatte Den hvite roses arbeid etter at gruppen hadde blitt knust av Gestapo i 1943.
Etter henrettelsen av Hans og Sophie Scholl og Christoph Probst den 22. februar 1943 fikk Jahn tak i et eksemplar av den sjette løpeseddelsen fra Den hvite rose. Sammen med Hans Conrad Leipelt kopierte hun den ved hjelp av en skrivemaskin, og spredde den i Hamburg. De la til setningen «Og deres ånd lever allikevel videre!». Hun samlet også inn penger til enken etter professor Kurt Huber, som ble henrettet senere samme år.
Fra 1987 til 2002 var hun styremedlem i Weiße Rose Stiftung.
Anthanassa
Anthanassa er en slekt av sommerfugler som tilhører gruppen rutevinger (Melitaeini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). De er stort sett ganske små, brun- eller gulaktige sommerfugler, ofte med mørkt nettmønster på vingene.
Richard Rorty
Richard McKay Rorty (født 4. oktober 1931 i New York, død 8. juni 2007 i Palo Alto) var en amerikansk filosof.
Anthanassa
Utseende
Nokså små, brune sommerfugler, vingene med et hvitt tverrbånd, gjerne også noen hvite eller røde flekker.
Levevis
Rutevingene er ikke spesielt sterke flygere, og de fleste artene er nokså stedbundne med små, lokale kolonier. Larvene lever selskapelig i silkespinn. De tar opp forsvarsstoffer fra næringsplantene og er derfor trolig usmakelige for rovdyr. I alle fall noen av artene har larver som lever på planter i akantusfamilien (Acanthaceae).
Utbredelse
Slekten er utbredt i den Neotropiske økosonen, fra det sørlige USA og sørover.
Emir Kusturica
Emir Nemanja Kusturica (født 24. november 1954 i Sarajevo, Jugoslavia) er en regissør fra Bosnia med serbisk og fransk statsborgerskap. Han har mottatt Gullpalmen under filmfestivalen i Cannes for beste film to ganger, med Pappa er på forretningsreise (Otac na službenom putu) i 1985 og Under jorden i 1995.
Martin A. Hansen
Alfred Martin Jens Hansen (født 20. august 1909 i Strøby, død 27. juni 1955 i København) var en dansk forfatter. Han var opprinnelig lærer, og utga romaner, reiseskildringer, essays og verk av mer historisk art. I 1950 ga han ut romanen Løgneren, som nok er hans mest kjente og omtalte verk.
Bakgrunn
Hansen ble født inn i en dypt troende husmannsfamilie i Strøby på Stevns, og utdannet som lærer på Haslev Seminarium. Hans far var husmann, mens hans mor kom fra enda ringere kår. Hansen mente selv at han arvet sin tilknytning til jorden fra faren, og evnen til å fortelle fra moren.
Han arbeidet i landbruket frem til 1926. Han tok lærereksamen i 1930, og ble ansatt i Københavns skolevesen i 1931.
Han fikk to barn. En sønn, Hans Ole Hansen, ble leder av «Sagnlandet Lejre, Historisk-Arkæologisk forsøgscenter» i Lejre.
Sykehistorie
Som tjenestegutt krøp Hansen opp i en stor gammel bøk for å plukke ned de først utsprungne bøkegreinene til sin matmor. Men da han grep rundt en visse grein, knakk den, og gutten falt på hodet ned og traff mosen mellom trerøttene. Etter å ha sunnet seg litt, krøp han opp igjen og fikk tak i noen greiner. Men hodepinen ble han ikke kvitt, og begynte å ta Albyl-E mot den. Hodeverken forverret seg da han senere i livet satt og skrev til langt på natt, og han la seg til et stort forbrk av Albyl. Den gang var det ikke kjent at nyrene tok skade av det. Enda verre gikk det da Hansen som deltaker på en nordisk litteraturkongress i Stockholm brukte medbrakt flekkfjerner på en flekk han hadde fått på buksene sine. Han fant det uforsvarlig å tømme den giftige væsken ut i vasken, og helte den i stedet i vannglasset sitt på nattbordet. Da han om natten våknet og var svært tørst, tømte han glasset. Han dro på legevakten, der han forpint satt og ventet i kø, da Palle Lauring kom løpende og ropte: «''Men så skynd dere da og slipp ham til! Det er Danmarks største dikter som sitter derute og dør!''» Først da ble Hansen pumpet, men nyrene var blitt enda mer medtatt, og førte til hans tidlige død.
Andre verdenskrig
Hansen var dypt berørt af den tyske okkupasjonen, og dermed også aktiv i motstandsbevegelsen.
Sommeren 1944 leide han et loftsrom av bekjente ved Utterslev Mose (mose = myr), og arbeidet hver natt med Lykkelige Kristoffer, der de tre siste kapitlene skulle foregå under Københavns beleiring (1535–36). Samtidig skulle han levere et bidrag til Der brænder en ild, i likhet med andre sentrale forfattere som Tove Ditlevsen, Hans Kirk, H.C. Branner, Ole Sarvig og Halfdan Rasmussen. Etter krigen kom boken ut i legal utgave med alle forfatternavnene tilføyd.
Forfatterskap
Mottok Holberg-medaljen i 1952.
Han etterlot et stort antall dagbøker. Blant verkene hans kan nevnes:
Ǯ
Ǯ og ǯ (Ʒ med hake) er den syvende bokstaven i det skoltesamiske alfabetet, mellom Ʒ og D. Den representerer en stemt postalveolar affrikat:.
Se også
Ʒ
241 Germania
241 Germania er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 12. september 1884 av Karl Theodor Robert Luther fra Sternwarte Bilk i Düsseldorf. Den er oppkalt etter oldtidregionen Germania, som gjerne blir identifisert med det moderne Tyskland.
Ʒ
Ʒ og ʒ er den sjette bokstaven i det skoltesamiske alfabetet. Den representerer en stemt alveolar affrikat:.
Denne bokstaven brukes også i lydskrift, men da representerer den en stemt, postalveolar frikativ.
John Capel
John Capel (født 27. november 1978 i Brooksville, Florida, USA) er en amerikansk friidrettsutøver og tidligere utøver av amerikansk fotball. Da han studerte ved University of Florida i Gainesville, spilte han amerikansk fotball for Gators, men forlot laget i 2000 for å konsentrere seg om friidrett. Karrierens høydepunkt var gullmedaljen på 200 meter under VM i 2003 på Stade de France i Saint-Denis, Paris, Frankrike. I august 2005 vant han bronsemedalje på 200 meter i VM. I februar 2006 testet han positivt på kannabis, og ble utestengt i to år.
Amerikansk fotball
Capel testet positivt for kannabis under NFL Combine i 2001, og ble arrestert for besittelse et par måneder senere. Chicago Bears plukket ham opp i syvende runde (#208) av NFL Draft i 2001, men kuttet ham under treningsleiren samme året. Han tilbragte deler av treningsleiren i 2002 med Kansas City Chiefs, men ble igjen kuttet før sesongstart.
Egedal kommune
Egedal kommune er siden 1. januar 2007 en ny dansk kommune på Sjælland, tilhørende den nye Region Hovedstaden. Kommunesenteret er småbyen Stenløse.
Egedal kommune er en sammenslåing av tre tidligere kommuner: Ledøje-Smørum kommune, Stenløse kommune og Ølstykke kommune.
Lokalpolitikk
Ved kommunevalget 15. november 2005 ble den avtroppende Ølstykke-borgermesteren Svend Kjærgaard Jensen, førstekandidaten på Egedal-listen, valgt til borgermester for den nye storkommunen Egedal med tiltredelse fra 1. januar 2007.
Paul Ricœur
Paul Ricœur (født 27. februar 1913 i Valence, død 20. mai 2005 i Châtenay-Malabry) var en fransk filosof som er mest kjent for å kombinere fenomenologisk beskrivelse med hermeneutisk tolkning. Slik sett forbindes han med to andre hermeneutiske fenomenologer, Martin Heidegger og Hans-Georg Gadamer.
Biografi
Ricœur ble født i en protestantisk familie, som tilhørte den religiøse minoriteten i det katolske Frankrike.
Ricoeurs far døde i et slag i 1915 under første verdenskrig, da Paul var bare to år gammel. Han ble oppfostret av en tante i Rennes, med et lite stipend tilegnet ham som krigsoffer. Ricœur utmerket seg boklig og intellektuelt, noe som ble forsterket av familiens protestantiske holdninger og av bibelstudier. Ricœur fikk studiekompetanse i 1933 ved Universitetet i Rennes, og begynte å studere filosofi ved Sorbonne i 1934, der han ble influert av Gabriel Marcel. I 1935 oppnådde han agrégation-graden i filosofi, med desidert høyeste karakterer i landet.
Ricœur studerte ved Universitetet i Strasbourg 1948-56, det eneste franske universitetet med et protestantisk teologisk fakultet. I 1950 tok han doktorgraden på to avhandlinger: En «mindre» avhandling som var en oversettelse med kommentarer av Husserls Ideen I til fransk for første gang, og en «større» avhandling som han senere publiserte som Le Volontaire et l'Involontaire. Ricœur fikk ry som ekspert på fenomenologi, som ble populært i Frankrike på 1930-tallet og ble utbredt under og etter krigen takket være arbeidet til Maurice Merleau-Ponty og Emmanuel Levinas.
Han var en flittig bidragsyter til og debattant i tidsskriftet Esprit, den filosofiske skoleretningen personalismens talerør i Frankrike.
I 1956 besatte Ricœur en stilling ved Sorbonne-universitetet i Paris som leder for generell filosofi. Ricœur ble med dette en av Frankrikes ledende filosofer. I tiden ved Sorbonne skrev han Fallible Man og The Symbolism of Evil publisert i 1960, og Freud and Philosophy: Essays on Interpretation publisert i 1965.
Fra 1965 til 1970 var Ricœur administrator ved det nyetablerte Universitetet i Nanterre utenfor Paris. Nanterre was tildelt et eksperiment i progressiv utdannelse, og Ricœur håpet at han kunne skape et universitet i samsvar med sin visjon fritt for «den undertrykkende atmosfæren ved det tradisjonsbundne Sorbonne, med sine overfylte klasser». Likevel ble Nanterre sentrum for protester under studentopptøyene i mai 1968. Ricœur ble beskyldt av studentene for å være et redskap for den franske regjeringen.
Skuffet og lei av fransk akademisk livsførsel tok Ricœur et kort studieopphold ved Det katolske universitetet i Louvain i Belgia, før han tok en stilling ved the Divinity School ved Universitetet i Chicago, hvor han underviste 1970-85. Slik oppdaget Ricæur amerikansk filosofi og sosialvitenskap, og ble en av de få intellektuelle som hadde godt kjennskap til de tre største intellektuelle miljøene: fransk, tysk og anglo-amerikansk. Dette kulminerte i hans The Rule of Metaphor: Multi-disciplinary Studies of the Creation of Meaning of Language, som ble publisert i 1975, og trebindsverket Time and Narrative, som ble publisert 1984–1988. Ricoeur ga the Gifford Lectures i 1985-86, publisert i 1992 som Oneself as Another. Dette arbeidet bygget på hans diskusjon av narrativ identitet og hans fortsatte interesse for selvet.
Takket være Time and Narrative kunne Ricœur vende tilbake til Frankrike i 1985 som en intellektuell superstjerne. Hans senere arbeider ble karakterisert som en stadig gjennomskjæring av nasjonale intellektuelle tradisjoner; for eksempel omhandlet noen av skriftene tenkningen til den amerikanske politiske filosofen John Rawls.
I 1999 vant han Balzanprisen. Den 29. november 2004 ble han tildelt den andre John W. Kluge Prize for Lifetime Achievement in the Human Sciences (sammen med Jaroslav Pelikan).
Paul Ricœur døde i sitt hjem av naturlige årsaker. Den daværende franske statsministeren Jean-Pierre Raffarin erklærte at "den europeiske humanvitenskapelige tradisjonen sørger over tapet av en av dens fremste representanter".
Won
Won kan vise til flere nåværende og tidligere koreanske myntenheter:
I Unicode kodes ₩ (won-tegnet) som U+20A9.
Ivar Kristiansen
Ivar Kristiansen (født 18. februar 1956 i Hadsel) er en norsk næringslivsleder og tidligere politiker (H). Han har siden 2013 vært regiondirektør i NHO Nordland, etter å ha vært stortingsrepresentant for Nordland 1997–2013.
Familiebakgrunn og yrkeskarrière
Han ble født i Hadsel i Vesterålen som sønn av småbruker Kåre Kristiansen (1916–1988) og Erna Annie Johnsen (1916–1993). Ivar Kristiansen har studiekompetanse fra 1975, tilleggsutdannelse fra Nordland distriktshøgskole fra 1980 samt diverse kurs fra Norske Avisers Landsforening. Han var markedsjef og medeier i Næring i Nord 1987–1993, eier og daglig leder i Salten Assuranse 1994–1995 og salgssjef i Nordlandsposten 1994–1997. Sammen med ektefellen var han også medeier i to handelsbedrifter i Bodø.
Politisk arbeid
Kristiansen var fylkessekretær i Nordland Høyre 1980–1987, deretter medlem av Bodø bystyre og formannskap 1988–1995 som partiets gruppeleder. Han var fylkesvaraordfører i Nordland fra 1995 til han ble innvalgt på Stortinget fra Nordland i 1997.
Han var medlem av Stortingets næringskomité 1997–2005, Stortingets energi- og miljøkomité 2005–2009 og Stortingets utenriks- og forsvarskomité 2009–2013. Han var nestleder i de aktuelle komiteene 2001–2005 og 2008–2009. Som Høyres energipolitiske talsmann markerte han seg som en klar tilhenger av olje- og gassutvinning langs Nordlandskysten. I sin siste stortingsperiode var han Høyres forsvarspolitiske talsmann, og ønsket å lokalisere en fremtidig hovedkampflybase for Luftforsvaret i Bodø.
Steve Perry
Steve Perry (født Stephen Ray Pereira 22. januar 1949 i Hanford California) er en amerikansk-portugisisk artist og sanger, best kjent som vokalisten i rockebandet Journey fra 1977 til bruddet i 1987, samt i 1995-1998, da de gjenforentes. Han er best kjent som «The Voice» – «stemmen».
Vokalklassifikasjon
Steve Perry vokalklassifikasjon er både omstridt og vanskelig å bestemme. Det kommer av at stemmen hans forandret seg usedvanlig mye på få år. Fra 1975 til 1980 opererte Steve Perry med et tonesjikte fra C3 til C5 slik en tenor normaltsett har. I Escape-låten Dead or Alive treffer Steve Perry E5. Fra Evolution-låten Do You Recall treffer Perry F5. Både E5 og F5 er uvanlige blant tenorer. Perry var derfor ingen vanlige tenor, men den mer sjeldne tenor contraltino. Perry blir ofte feilaktig klassifisert som en countertenor. Hovedforskjellen på en tenor og en tenor contraltiono er tessituren i tenorens stemme – altså teksturen og klarheten på tenorens tonesjikte.
Fra 1980 til 1983 var ennå Steve Perry en tenor coltraltino, men begynte allerede nå å miste noe klarhet mellom D5 og Eb5/E5- altså mistet han tilnærmet en oktav. Fra 1983 til 1987 hadde Perry mistet mye av klarheten i de høyere tonene og kunne klassifiseres som tenor. Fra 1987- mistet Perry mer og mer klarhet i de høyere tonene som han få år tidligere traff klokkerent. Trial by Fire, Perrys siste album med Journey viste Perry med hans mest forminskede tonale rekkevide til nå og man antar at i 1995 opererte han mellom F2 til G4 – som er en nedgang av en 1 hel oktav fra mezzo soprano, som tilsvarer en tenor contraltino. På samme tid som Steve Perry mistet store deler av sin tonale rekkevide, økte både teksturen og vibratokvaliteten i stemmen hans.
Det som skiller Steve Perry fra de fleste andre tenorer og virkelig gjør at han stiller i en klasse for seg selv er bruken av modal stemme kontra falsett. Vanligvis ville en tenor gå over i falsett allerede i C3, men Perry ville sjeldent gå over i falsett før G5/G#5. Han beholdt derfor full kontroll på stemmen, selv i det som vanligvis er falsettregister for de fleste tenorer.
Oppvekst
Født i Hanford California og er av portugisisk opphav. Hans familie kommer opprinnelig fra Ilha do Pico i Azorene. Faren hans, Ray, var en jazzvokalist og moren til Steve Perry var opprinnelig en korsanger. Ray forlot familien når Perry var 7-8 år. Perry var ekstremt knyttet til sin mor. Han fikk et notesmykke av gull til sin tolvårsdag – og smykket bærer han alltid på seg.
I tenårene flyttet Perry og familien til Leemore California hvor Perry fortsatte med sin interesse for musikk. Han tok opp trommer i skolekorpset og ble 1. tenor i skolekoret på College of the Sequoias i Visalia, California hvor han fullførte en musikkutdannelse.
Etter fullført college-utdannelse flyttet Perry til Banta i California hvor han frontet bandet Alien Project. En bilulykke som førte til at trommeslageren i bandet døde, gjorde at Perry mistet interessen for musikk. Så i midten av tjueårene, etter å ha slitt og strevd for å slå igjennom i Los Angeles' musikkscene, valgte han å begynne å jobbe på stefarens kalkunranch. Journey var på denne tiden et psykedelisk jazz-fusion-band med en liten, men god fangruppe. Manageren deres, Walter "Herbie" Herbert, søkte etter en ny vokalist som han mente kunne skape et mer kommersielt uttrykk for Journey. ALien Project-demoen If you need me, Call me, dukket ved en tilfeldighet opp hos Herbie. Etter oppmuntring fra moren, og sterk overtalelse fra Herbie, reiste Perry hjem til Herbie i Los Angeles.
Journey-tiden
Robert Fleischman, som var Journeys vokalist på den tiden, var ikke underlagt Herbie Herbert, siden han beholdt sin manager fra et tidligere band. Perry ble derfor introdusert til Fleischman som en av roadienes Portugisiske fetter, for da å ikke vekke Fleischmans mistanker. Herbert holdt offentliggjøringen om Perrys inngang i bandet på en lydsjekk, mens Fleischman ikke var tilstede.
Perry brakte med seg en fullstendig ny poplyd til Journey. Selv var Neal Schon og resten av bandet misførnøyd med bandets nye poplyd. Perrys offentlige debut med bandet var 28. oktober 1977 i San Francisco med blandet suksess. Med Infinity vant dog Perry Journey-fansen og mange fler, med blant annet hiten Lights. Bandets lyd var sterkt endret, men med nyvunnet radioavspilling og mediadekning, ble Perrys inngang i bandet akseptert.
Han skrev og sang på ni av Journeys albumer: Infinity 1978, Evolution 1979, Departure 1980, Dream After Dream (1980, filmsoundtrack til en japansk film), Captured(1980, et konsertalbum), Escape 1981, Frontiers 1983, Raised on Radio 1986, Trial by Fire 1996. Steve Perrys 15 år med Journey gjorde han til en av de mest igjenkjennelige vokalistene i rockens historie. Han ble kåret til den nest beste vokalisten noensinne, bare slått av Freddie Mercury
I 1984, etter Frontiers-turneen, ga han ut sitt første soloalbum Street Talk. Platen var en multiplatinum suksess som solgte over 2 millioner kopier med hitene Oh Sherrie (en sang om hans daværende kjæreste Sherrie Swafford) og Foolish Heart. Singelen Oh Sherrie ble etter kort tid, populær på MTV. She's Mine og Strung Out, to andre singler, ble også populære, hvor blant annet Randy Jackson spilte bass.
I 1985 deltok Perry i USA for Africa, som var en superstjernegruppe, med blant annet Tina Turner og Bruce Springsteen med låten We Are the World og singelen If Only For the Moment, Girl. Han jobbet i tillegg sammen med Sammy Hagar på noen av hans solo-plater.
Street Talk, Perrys soloalbum skapte sterke konflikter i Journey, spesielt følte Schon at albumet hørtes akkurtat ut som en Journey-plate Perry spurte hans mor om hva han skulle gjøre, enda en soloplate eller en ny plate med Journey, og hun sa Journey. I 1986 begynte derfor innspillingen av Raised on Radio, men Perrys mor hadde blitt syk på kort tid, og hadde liten tid igjen. Derfor ble innspillingen av albumet "kjør, og stopp", siden Perry ofte dro hjem til sin døende mor, under innspillingen av platen. I tillegg tok Steve Perry ytterligere kontroll over bandets lyd og retning, ved å sparke både bassisten Ross Valory og trommeslageren Steve Smith, som hadde vært i Journey siden begynnelsen. Friksjonen ble derfor stor mellom Perry og resten av bandet. Turneen som fulgte Raised on Radio ble plutselig avlyst, etter Perrys ønske, og etter kort tid sluttet Perry i Journey. Etter oppløsningen av bandet, forsvant Perry fullstendig fra offentligheten.
Bell X-2
Bell X-2 var et amerikansk eksperimentelt rakettfly utviklet og produsert av Bell i samarbeid med NACA og USAAF. Flyet ble produsert med tanke på å utforske flyegenskaper i supersonisk hastighet, mer spesifikt mellom Mach 2 og 3. X-2 ble, som forgjengeren Bell X-1, sluppet fra modifiserte Boeing B-50 Superfortress bombefly og utførte sin første flyvning 27. juni 1952.
Engelsborg
Engelsborg har flere betydninger: