cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stanley Kubrick
Tema og genre
Kubrick var tidlig ute med å utnytte tekniske nyvinninger filmatisk, blant annet spesielt lyssterke objektiver og steadicam. Han samarbeidet med Cinema Products Corporation om utvikling av nye kameraer. Kubricks vekt på filmens formelle trekk og hans tematisering av dehumanisering ga ham omdømme som kald, intellektuell og menneskefiendtlig. I motsetning til dette hevdet filmteoretikeren Robert Kolker at Kubricks filmer var nøye utformet for å skape distanse til publikum og for å skape bestemte følelsesmessige og intellektuell reaksjoner. Til og med Dr. Strangelove (med unntak av Spartacus) filmet Kubrick i svart-hvitt.
Kubrick regnes som en intellektuell filmskaper, men har nesten ikke skrevet noe selv og hans egne refleksjoner kommer derfor frem i noen få intervjuer. Kubrick ønsket å fortelle med bilder og drømte om film nesten uten ord som han mente var trivielle sammenlignet med bilder. Dialog og til dels skuespill har liten plass i mange av hans filmer. Dialogen har ofte et ukonvensjonelt eller absurd preg ved at dialogen er langsom og hver replikk får lik vekt, noe som virker fremmedgjørende på tilskueren. Mange av hans filmer har historier om vekst og fall, ofte med et pessimistisk syn på menneskeheten. Filmene hans regnes for å være følelsesmessige kjølige eller kalde. En av de vanligste kritikken mot Kubricks filmer er mangel på dybde i karakterene og deres utvikling gjennom filmen slik konvensjonen er i moderne film og litteratur.
Foto
Kubricks fotostil var ofte preget av store kontraster («hardt lys») kombinert med dybdeskarphet og bilder med god oppløsning. Han brukte ofte vidvinkelobjektiv og lange tagninger omtrent på samme måte som Orson Welles for å skape en dynamisk og til dels overdrevet romfølelse. Som Welles og Max Ophüls hadde Kubrick gode ferdigheter i bruk av bevegelig kamera. I tracking shots følger Kubricks kamera aktørene fra siden mens kamera passerer gjenstander i forgrunnen eller kamera følger aktørene i bevegelsesretningen. I tillegg brukte han håndholdt kamera ofte i underlige vinkler og i forbindelse med voldshandlinger; Kubrick brukte en karakteristisk veksling mellom rigide tracking shots og løst kamera.
Baklengs tracking shot (der personene følges sett forfra) er et dramatiserende virkemiddel brukt i flere filmer. Forlengs tracking der personene beveger seg innover i landskapet, var også et vanlig virkemiddel. Langsom forflytting av kamera bakover (eller langsom baklengs zoom) slik at perspektivet utvides, er et karakteristisk virkemiddel særlig i Barry Lyndon. Hurtig zoom mot ansikter, er et virkemiddel han brukt gjentatte ganger. Nærbilder av oppsperrede eller forvridde ansikter var vanlig. I innledning til 2001 både tilter han kamera og gjør et berømt «assosiasjonsklipp» fra forhistoriske mennesker som kaster et bein i luften til et romskip i verdensrommet, ved at det er form og bevegelse som forbinder scenene.
Litterære forelegg
Alle Kubricks spillefilmer etter 1956 er basert på romaner og noveller, ikke på manus skrevet spesielt for film. De litterære foreleggene spenner fra 1800- til 1900-tallet, men hovedsakelig nylige amerikanske eller britiske utgivelser. Noen er moderne klassikere som Lolita og A Clockwork Orange (Anthony Burgess, 1962) og med ett unntak er all bøkene opprinnelig skrevet på engelsk. Dr. Strangelove er basert på Two Hours to Doom (Peter Bryant, 1958, som Red Alert i USA) som han tilpasset til den siste utviklingen i den kalde krigen. Arthur C. Clarkes novelle «The Sentinel» (1951) ble utgangspunkt for Clarkes manus til 2001. Stephen Kings The Shining (1977) ble til manus for Ondskapens hotell som i tillegg var inspirert av Franz Kafkas Slottet. Kafka var Kubricks favorittforfatter. Manus til Full Metal Jacket er basert på The Short-Timers (1979) av Gustav Hasford. Kubrick overførte Arthur Schnitzlers Traumnovelle fra 1920-årenes Wien til New York på 1990 for filmen Eyes Wide Shut.
Kubrick er oppført som manusforfatter for de fleste spillefilmene, og i praksis hadde han samarbeidet nært med andre forfattere. I fire tilfeller samarbeidet han om manus med forfatterne av det litterære forelegget, blant andre Vladimir Nabokov. Han bearbeidet og tilpasset forelegget slik at det ofte avvek betydelig fra originalen. For eksempel ordleken i romanen Lolita er det lite igjen av i filmen Lolita. Kubrick innrømmet selv at filmen ikke fanget magien i Nabokovs bok: «Lolita er et godt eksempel på at stor litteratur rett og slett ikke blir stor film.» I 1964 tok Kubrick kontakt med Arthur C. Clarke og de to hadde lange samtaler. Deretter samarbeidet de om manus til 2001.
I Ondskapens hotell fikk Kubrick mer ut av ideen enn King i forelegget. Hos Burgess er utformingen av en egen dialekt en viktig del av romanen, mens i filmen A Clockwork Orange er dette underordnet. Manuset til Barry Lyndon avvek vesentlig fra hovedtrekk i William Makepeace Thackerays pratsomme roman og med inspirasjon fra Thackerays neste roman Vanity Fair, ble filmen kunstnerisk mer interessant enn forelegget. Filmen førte til fornyet interesse for Thackerays roman, som etter filmlanseringen ble utgitt i flere utgaver.
Både i Full Metal Jacket og 2001 er det sprang eller hull i historien, mens sprangene i førstnevnte også finnes i det litterære forelegget, der Arthur C. Clarkes manus beskriver overgangen fra steinalder til romalder i 2001. I flere av Kubricks filmer har plottene symmetrier og geometri som ikke nødvendigvis finnes i foreleggene. For eksempel i A Clockwork Orange speiler slutten av filmen begynnelsen (Alex vender tilbake til bruk av ultravold). Slike symmetrier kan gi inntrykk av at karakterene er passive og fanget, og kan gi tilskuerne en følelse av at det hele er en drøm eller at ingenting har skjedd. Forvirrende geometrier eller labyrinter finnes for eksempel i Ondskapens hotell, der filmtagninger følger hotellets endeløse korridorer og labyrinten utenfor, og i Full Metal Jacket med brakkene i rekruttskolen og ruinene i krigssonen.
Mens Clarkes roman forsyner leseren med tekniske detaljer er Kubricks 2001 en poetisk fremstilling av romferden. I Kings roman er hendelsene klart overnaturlige i tråd med skrekksjangerens konvensjoner, mens i Kubricks Ondskapens hotell gjør den drømmeaktige fremstillingen det uklart om hendelsene er overnaturlige.
Kubrick fortalte at hans tidlige filmer fulgte en dialogdrevet konvensjon omtrent som teaterstykker. Kubrick mente at jo mer «cinematisk» en film, er desto kjedeligere og mindre ordrike vil manus være. For eksempel beskriver manus til Barry Lyndon en scene med en enkelt setning: «Barry Lyndon duellerer med stesønnen». Duellscenen varer i seks minutter, vises i realtid og er en av de mest interessante i moderne film.
Kontroll over produksjonen
Med unntak av Spartacus hadde han selv kontroll over produksjonen fra ide til ferdig film. Kubrick brukte skriveprosessen til å prøve ut ideer og endringer fra forelegget, og i en del tilfeller gikk han tilbake til teksten i originalen. Kubrick er oppført som manusforfatter for de fleste spillefilmene, og i praksis hadde han samarbeidet nært med andre forfattere.
I fire tilfeller samarbeidet han om manus med forfatterne av det litterære forelegget, blant andre Nabokov. I 1962 arbeidet Kubrick sammen med Peter Bryant (også kjent som Peter George) på manus til Dr. Strangelove og de fant da på å lage en helt ny historie med humoristisk tone og mange seksuelle referanser. Sommeren 1962 gikk Kubrick tilbake til sin opprinnelige ide og laget et manus som lå nær forelegget, hvorpå han ombestemte seg igjen og tok inn flere elementer fra den humoristiske historien han hadde arbeidet med. Manus til Dr. Strangelove ble videreutviklet mens innspillingen pågikk og den endelige historien var klar bare noen uker før filmen hadde premiere.
Kubricks tendens til perfeksjonisme gjorde ofte produksjonen omstendelig og tidkrevende. Særlig de senere filmene og de urealiserte prosjektene ble det gjort et tidkrevende forarbeid med hensyn til alle detaljer før innspillingen kunne begynne. I noen tilfeller skal han ha filmet en scene 100 ganger før han var fornøyd. Til Ondskapens hotell brukte han 1,3 millioner fot med råfilm, som tilsvarer 1 % av den ferdige filmen, mens det vanlige på den tiden var 10–20 %. I forarbeidet til Eyes Wide Shut fotograferte Kubricks assistenter flere hundre dører i London. Dørscenen i den endelige filmen varer bare noen sekunder.
De færreste filmregissører er involvert i teksting og dubbing av filmene til andre språk, mens Kubrick involverte seg i oversettelser av filmene. Kubrick behersket stort sett bare engelsk og fikk fremmedspråklige versjoner oversatt tilbake til engelsk slik at han hadde kontroll. Han arbeidet i denne forbindelse sammen med utvalgte oversettere, dubberegissører og han godkjente til dels selv stemmeskuespillerne som sto for dubbingen blant annet til spansk. For eksempel ved dubbing av Full Metal Jacket til japansk oppdaget Kubrick at det grove språket forsvant fra manus og han forlangte da en ny oversettelse som Kubrick selv godkjente linje for linje. Filmregissøren Edgar Reitz hadde tilsyn med dubbingen av Eyes Wide Shut til tysk.
Kubricks ønske om full kontroll over produksjonen kan ha medvirket til mange urealiserte prosjekter som han ikke fikk beveget fra planlegging til gjennomføring.
Musikk
Kubrick er kjent for tydelig bruk av musikk i filmene, for eksempel Beethovens 9. symfoni i A Clockwork Orange og musikk av Händel og Schubert i Barry Lyndon. Musikken er ofte fremtredende og overdøver i noen tilfeller tale og annen lyd. Kubrick brukte ofte ferdigkomponert musikk og satte særlig pris på klassikerne i musikkhistorien, men brukte også moderne musikk av Ligeti, Penderecki og Bartok.
Musikken til de første filmene ble laget av Gerald Fried (født i 1928) og Fried laget tradisjonell tematisk filmmusikk med ledemotiv. De to ble etterhvert uenig om bruk av originalt komponert musikk eller eksisterende komposisjoner. Etter Ærens vei satset Kubrick mer på eksisterende musikk, men samarbeidet gjerne med komponister som forsto hans visjoner og aksepterte at han arbeidet med musikk på samme måte som han arbeidet med bilder.
I A Clockwork Orange er Beethovens niende symfoni i originalt arrangement knyttet til Alex' egen voldsbruk, mens den elektroniske musikken er knyttet til den volden Alex blir utsatt for. I A Clockwork Orange brukte Kubrick også musikk av Rossini, Henry Purcell og Edward Elgar samt «Singing in the Rain» av Freed og Brown – på en måte som musikkforsker Jon-Roar Bjørkvold kaller en tilsynelatende smakløs lapskaus. Pomp and Circumstance Marches av Elgar akkompagnerer innenriksministerens besøk i fengselet og Purcells Music for the Funeral of Queen Mary innleder filmen.
Realisme og formalisme
Kubrick la vekt på en realisme i den konkrete fremstillingen, også i absurde historier som Dr. Strangelove og overnaturlige som Ondskapens hotell. Han uttalte at de faktisk og praktiske detaljene skulle være nøyaktig og riktig gjengitt for slik å gjøre tilskueren mer mottakelig for de spekulative og visjonære aspektene ved historien. Kubrick poengterte at også i fantastiske historier, må alt fremstå så realistisk og alminnelig som mulig for å være troverdig. Kubrick henvist blant annet til at Kafkas historier er allegoriske og fantastiske, mens Kafkas skriftlige stil er enkel og rett frem, nesten journalistisk. For eksempel søker Full Metal Jacket å gi et overbevisende bilde av de konkrete sidene ved militæret. Den fransk regissøren Alain Resnais uttalte at Kubrick med 2001 klarte å få tilskueren til å oppleve filmen som en dokumentar; når Kubrick hadde fremstilt romreisen som virkelig, lykkes han med å få tilskueren til å akseptere overgang til det imaginære.
Kunstnerisk vurdering
Vurderingen av Kubrick som filmkunstner er blandet. For noen var han en udiskutabel ener. Andre vurderte filmene hans som pretensiøse, kjølige, langsomme og kunstige. Kubricks filmer er til dels preget mer av visjoner og ideer enn av menneskelig drama. Kubrick vektla det vanskelige og overfladiske ved det mellommenneskelige.
Den ledende amerikanske filmkritikeren Pauline Kael var skeptisk til Kubricks filmer og mente han strebet etter å bevise at han kunne vri og vrenge på en sjanger bedre enn alle andre. Federico Fellini hadde stor sans for Kubrick og sendt et gratulasjonstelegram etter å ha sett 2001. New York Times kritiker skrev etter Barry Lyndon at dårlig mottakelse antakelig skyldes at Kubricks filmer brøt med konvensjoner og dermed med tilskuernes forventning om hvordan en film skal være.
Kubrick fremhevet selv at han var påvirket av Vsevolod Pudovkin og Sergej Eisenstein. De lange elegante kamerabevegelsen lærte Kubrick særlig av Max Ophüls. I 1963 listet Kubrick opp sine favorittfilmer: Øverst var I Vitelloni (Dagdriverne, Fellini), deretter Smultronstället (Bergmann) og Citizen Kane (Orson Welles). Andre favoritter var Sierra Madres skatt (John Huston), City Lights (Chaplin), Henry V (Olivier) og La Notte (Antonioni).
Arnstein Bjørkly skriver at Kubrick var preget av europeisk kunstfilm samtidig som han bygget på Hollywoods historiefortelling og markedsorientering. Ifølge Bjørkly arbeidet Kubrick med en generals eller arkitekts overblikk over helheten. Kubrick var like radikal i brudd med konvensjonen som sine samtidige i 1960- og 1970-årene, men han inkluderte lite av dagliglivets spontanitet og tilfeldigheter.
Ettermæle
Filmhistorikeren Peter Wollen vurderte i 1972 Kubrick som auteur. Da A Clockwork Orange ble lansert i 1971 hadde han oppnådd en status som overgikk hans samtidige i «New Hollywood». New Hollywood er også kjent som den amerikanske bølgen der regissørene snarere enn produksjonsselskapet hadde kontrollen med filmproduksjonen. Filmene Bonnie and Clyde og The Graduate holdes frem som tidlige eksempler. Kubrick lanserte filmene med sitt eget navn over filmens tittel for å vise at det var hans eget personlige verk.
Kubricks filmer ble sjelden bredt og ubetinget godt mottatt, og det gikk ofte mange år før de oppnådde anerkjennelse. Ondskapens hotell tjente inn 65 millioner dollar i USA og ble regnet som en suksess på den tiden. 2001, A Clockwork Orange og Full Metal Jacket var kommersielle suksesser. Kubricks ungdomsarbeider som fotograf i Look anerkjennes for godt håndverk.
Filmhistorikeren Paul Duncan skriver at mange kritikere opprinnelig ikke forsto Kubricks filmer som bildende kunst (visual art) og Duncan kaller Kubrick visual poet.
Kubrick ble stadig beskyldt for å være misantrop fordi karakterene mangler dybde og fordi han syntes å være mest interesserte i intellektuelle øvelser og formell struktur, enn i ekte mennesker. Filmene har blitt beskrevet som pretensiøse, overkontrollerte, langsomme, kunstige, inhumane, blodfattige og kalde. Den amerikanske forfatteren Susan Sontag mente at filmene hans var nærmest fascistiske i måten enkeltmennesket ble underkastet de store kreftene. Kubrick selv avviste kritikken med at det er et skille mellom liv og kunst og «You don't have to make Frank Capra movies to like people.» Kubrick vokste opp og virket i et situasjon preget av modernisme og særlig fra og med 2001 var han særlig opptatt av form og av dekonstruksjon av klassisk fortellerstil som preget Hollywood. Stephen King uttalte til Playboy i 1983 at han beundret Kubrick, men mente at Kubricks kjølige, rasjonelle tilnærming ikke klarte å fange ondskapen i det overnaturlige.
Kubricks formelle presisjon har frembragt bilder som har blitt ikoniske kulturuttrykk. Kubrick avsto stort sett fra å kommentere tolkningen av filmene. I intervju med filmkritikeren Michel Ciment forklarte Kubrick at A Clockwork Orange omhandler spørsmålet om menneskets frie vilje og at hovedpersonen Alex representerte det ubevisste, mennesket i sin naturlige tilstand.
2001, Dr. Strangelove, A Clockwork Orange og Spartacus er på American Film Institutes liste over det 100 viktigste amerikanske spillefilmene (henholdsvis 15., 39., 70. og 81. plass i 2007). Boken 1001 filmer du må se før du dør nevner av alle ti av Kubricks filmer etter gjennombruddet fra og med Ærens vei til og med Eyes Wide Shut. Newsweeks anmelder mener at Barry Lyndon, Dr. Strangelove og Spillet er tapt er Kubricks beste, med Spillet er tapt som favoritt. The Guardian rangerer 2001, Dr. Strangelove og Barry Lyndon som de tre beste, med Eyes Wide Shut og Spartacus rangert blant hans svakeste. The Independent plasserer Eyes Wide Shut nesten nederst, med 2001, Dr. Strangelove og Ærens vei som de tre beste. Dr. Strangelove er regissøren Roman Polanskis favoritt blant Kubricks filmer.
Den amerikanske filmkritikeren Pauline Kael likte ikke Kubricks filmer og kunne ikke fordra hans «arktiske holdning» (engelsk: arctic spirits). Om 2001 skrev hun: «It’s a bad, bad sign when a movie director begins to think of himself as a mythmaker.» Kael kalte A Clockwork Orange for pornografisk fordi den dehumaniserte ofrene og skapte sympati for gjerningsmannens egne lidelser.
De siste 20 årene unngikk han media og holdt seg stort sett på godset sitt utenfor London. Dette ga ham rykte for å være en eksentrisk einstøing – ufortjent ifølge familien som avviser at Kubrick var nevrotisk. Vennen Steven Spielberg uttalte at Kubrick privat ikke var en einstøing, han var sosial og godmodig ifølge Spielberg og holdt kontakt med folk over hele verden i sitt virke. Kirk Douglas kalte en gang Kubrick for a cold bastard (en kald drittsekk). Kubrick omtales som eksentrisk og hans frykt for blant annet ulykker gjorde at han unngikk å reise. Det er mulig at han ikke hadde flyskrekk og ganske enkelt foretrakk å være hjemme.
Vietnamkrigen ble fremstilt i et nedlagt gassverk i London slik at Kubrick kunne bo hjemme under innspillingen av Full Metal Jacket. Ondskapens hotell ble innspilt i Elstree Studio i Hertfordshire. Fordi han hadde holdt seg unna media og det ikke fantes nyere foto av ham, kunne han gå på butikken i nabolaget uten å bli gjenkjent. I England utga en mann seg for å være Kubrick og det gikk flere måneder før han ble avslørt. Eyes Wide Shut ble innspilt i London og New Yorks Greenwich Village ble gjenskapt i Londons East End.
Selv om filmene formidler et skeptisk eller realistisk syn på verden, var ikke Kubrick personlig kynisk eller menneskefiendtlig skriver Cocks. Den amerikanske krigskorrespondenten Michael Herr, som medvirket til manus for Full Metal Jacket, skrev i 2000 den korte biografien Kubrick. Herr skriver at Kubrick privat var omgjengelig og livlig med en sær form for humor, og avviser oppfatningen av Kubrick som en kald person. Da filmene hans hadde premiere i England skal han ha gått rundt til kinoene i London for å sjekke at lyd og bilde var perfekt, og kunne skjelle ut kinomaskinisten inntil han var fornøyd. I 1977 var Kubrick innom Pinewood studio der Bond-filmen The Spy Who Loved Me ble produsert. Britiske Ken Adam var ansvarlig for scenografi og ba Kubrick komme for å gi ham råd i hemmelighet. Etter Barry Lyndon hadde Adam bestemt seg for aldri mer å jobbe for Kubrick fordi det var for utmattende, blant annet på grunn av Kubrick var kravstor og perfeksjonistisk. Michael Fitzgerald, irsk professor i psykiatri, har konkludert med at Kubrick trolig hadde asperger syndrom.
Dokumentasjon
Kubrick kastet aldri noe av det materialet han opparbeidet i forbindelse med forarbeid og gjennomføring av filmproduksjon. Privatarkivet omfatter også hans materiale fra tiden som fotograf i magasinet Look. Etter hans død leide familien en arkivar som brukt åtte måneder på å gjennomgå og ordne materialet.
Jan Harlan, Kubricks svoger og assistent, laget dokumentaren A Life in Pictures (2001) om Kubricks liv og virke. I samarbeid med familien ga Taschen ut The Stanley Kubrick Archives (2005) basert Kubricks etterlatte arkiv.
Innflytelse
Han regnes som en av de mest innovative filmskaperne på 1900-tallet.
Coen-brødrene omtales blant de tydeligste arvtakerne etter Kubrick. Han er en av de filmskaperne med en tydelig innflytelse på deres arbeid. Coen-brødrene stadige bestrebelser på å gjøre noe nytt i hver film sammenlignes med Kubricks sjangerskifter; i likhet med Kubrick har Coen-brødrene vrengt og utviklet fortellerstilen. Joel Coen setter særlig pris på Kubricks svarte humor som i Dr. Strangelove. Deres film Barton Fink er inspirert blant annet av Ondskapens hotell. Coen-brødrene har vært kritisert for å produsere meningstomme filmer med dyktig håndverk, og har i likhet med Kubrick avstått fra kommentere meningen i filmene de lager. I likhet med Kubrick har Coen-brødrene jødisk bakgrunn og det antas at de ved slik å stå utenfor det overveiende kristelige USA får et eget distansert, ironisk blikk på verden. I likhet i Kubrick slutter Coen-brødrenes filmer ofte tvetydig og etterlater rom for tolkning.
Regissøren Ridley Scott var inspirert av Barry Lyndon med sin debut Duell. Scott har som Kubrick arbeidet med flere genre Gladiator (Spartacus) og Alien (2001). James Cameron, som beundrer Kubrick, kopierte tydelig 2001 i Aliens (1986). Den koreograferte begynnelsen på Melancholia av Lars von Trier er tydelig inspirert av romskipenes «ballet» i 2001. Danny Boyle siterer i Sunshine tydelig 2001 visuelt. Gaspar Noé har 2001 som sin favorittfilm og har forsøkt å gjenskape den psykedeliske reisen i flere av sine filmer. Steven Soderbergh gjorde med The Return of W. De Rijk (2015) en fullstendig omredigering av 2001. Regissøren Martin Scorsese er tydelig om sin beundring av Kubricks arbeid og Raging Bull (1980) er inspirert av Kubricks ungdomsarbeid Day of the Fight. Det visuelt storslåtte og spesialeffektene i 2001 la grunnlaget for George Lucas' Star Wars.
Paul Thomas Andersons There Will Be Blood (2007) er preget av Kubricks innflytelse, blant annet i form av gjennomført men sparsommelig formalisme. Anderson og komponisten Jonny Greenwod diskuterte The Shining som inspirasjon for musikk til filmen. Filmens innledning minner om innledning («Dawn of Man») til 2001. Både i Andersons Magnolia (1999) og i Eyes Wide Shut fremstiller Tom Cruise personens forhold til sex og kvinner.
Kurbicks bruk av musikk har inspirert andre filmskapere blant andre Terrence Malick. Kubricks filmer særlig 2001 og The Shining har inspirert produsenter av kino- og fjernsynsreklame.
Jaquirana
Jaquirana er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Fijitrefrosk
Fijitreforsken er en liten, uanselig froskeart som bare finnes på Fiji. Det er en av de få artene der både hannen og hunnen kvekker.
Howard University
Howard University er et privat, tradisjonelt afroamerikansk universitet i Washington, D.C. i USA. Det ble grunnlagt i 1867 som et av de såkalte tradisjonelt svarte læresteder i USA.
Fijitrefrosk
Fijifrosken gjennomgår direkte utvikling i egget, uten rumpetrollstadie. Dette setter dem i stand til å utnytte vannsamlinger som er for små for at rumpetroll skal kunne utvikle seg der. Fijitrefrosken er den eneste av de ekte froskene som gjør dette. Det samme fenomenet finnes hos slekten Eleutherodactylus.
Howard University
I 2020 var det 9 153 studenter og 1 326 vitenskapelig ansatte ved Howard, og skolepengene dette året (høsten 2020) var US$ 22 325. Mange av studentene studerer ved hjelp av forskjellige stiender. Studiene strekker seg helt opp til doktorgradsnivå (Ph.D). I 2020 var 83% av studentene afro-amerikanske, 7% utenlandske og resten fordelt på andre etniske grupper. 66% av studentene var kvinner og 34% menn.
Sør-Koreas motorvei 35
Sør-Koreas motorvei 35 eller Tongyeong-Daejeon motorvei (koreansk: 통영대전고속도로) er en motorvei i Sør-Korea som sammen med en nordlig forlengelse mot Seoul, forbinder hovedstaden med Tongyeong på sørkysten av landet. Veien er 208,9 km lang og går gjennom provinsene Sør-Gyeongsang og Nord-Jeolla. Fartsgrensa på veien varierer fra 50 km/t til 100 km/t. Første del av veien ble åpnet i 1996, mens siste del i sør ble åpnet i 2005.
Pavlovsk
Pavlovsk kan vise til en av følgende byer i Russland:
Keiji Haino
Keiji Haino (født 3. mai 1952) er en japansk musiker som i tillegg til sine soloprosjekter også er med i sideprosjektet Fushitsusha.
Lufsjå
Lufsjå er en innsjø som ligger på grensen mellom Nore og Uvdal kommune i Viken og Tinn kommune i Vestfold og Telemark. Innsjøen har utløp i elva Lure, som lenger nede løper ut i Austbygdåe, på vei mot Tinnsjå.
Ali Babacan
Ali Babacan (født den 9. oktober 1967) er en politiker fra Tyrkia. Han var medlem av partiet AKP. Han er nå leder for partiet DEVA.
Ali Babacan ble utnevnt til økonomiminister i 2005, og deretter ble han utenriksminister fra og med 2007.
Hydrogenforbrenning
I forbindelse med stjernenukleosyntese kan en prosess med hydrogenforbrenning henvise til enten proton-protonkjeden som er dominerende for hovedseriestjerner lettere enn 5 solmasser, eller til CNO-syklusen som dominerer tyngre stjerner. Begge prosessene produserer stjerneenergi ved å forbrenne hydrogen til helium.
Orvatnet
Orvatnet (sørsamisk: Ovrejaevrie) er en innsjø i Røyrvik kommune i Trøndelag.
Vikingarnas FK
Vikingarnas FK var en fotballklubb i Stockholm årene 1908 til 1911, ledet av Anton Johanson. Klubben spilte i den Svenska serien.
19. serierunde i Toppserien 2010
19. serierunde i Toppserien 2010 ble spilt den 9. og 10. oktober. Kattem – Røa ble flyttet fram til 14:00, en time foran de andre kampene, fordi Røa skulle spille Champions League kamp påfølgende onsdag. Stabæk – Kolbotn ble flyttet til søndag da to av spillerne spilte landskamp for Danmark kort tid i forveien.
Herefordshire Sunday League
Herefordshire Sunday League er en engelsk liga som spilles i Herefordshire. Ligaen består av 3 divisjoner og arrangeres av Herefordshire County Football Association.
Premier Division
1. Allstars 2. Barrels 3. Bromyard Colts 4. Credenhill 5. Heart of Oak 6. La Mano De Dios 7. Maidenhead 8. Phoenix 9. Treble H 10. Vaga 11. Welsh Club
Divisjon 1 Nord
1. Bell 2. Britannia 3. Burghill Rangers 4. H W X 5. Holmer Athletic 6. Hop Pole 7. Kingspan 8. Longbar 9. Orleton 10. Real Toros 11. Tenbury 12. Whitecross
Divisjon 1 Syd
1. Athletico Toros 2. Atletico Ledbury 3. Broadleys 4. Bullinghope FC 5. Casuals 6. Goldvale 7. Kingstone 8. Misfits 9. Norfolk Athletic 10. Rose & Crown 11. Rosey Athletic 12. Ross Juniors 13. Woolhope Allstars
Jari
Jari er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Belgia under Sommer-OL 1948
Belgia i Sommer-OL 1948. 147 utøvere fra Belgia, 128 menn og 19 kvinner, deltok i Sommer-OL 1948 i London. Belgia kom på 15.-plass med to gull-, to sølv og tre bronsemedaljer.
Happiness Is A Warm Gun
«Happiness Is A Warm Gun» er en sang av gruppen The Beatles, utgitt i 1968 på albumet The Beatles (White Album). Sangen er skrevet av John Lennon, men er på vanlig vis kreditert duoen Lennon/McCartney.
Erik Ellington
Erik Ellington (født 9. august 1977 i Anchorage i Alaska) er en amerikansk profesjonell skater på rullebrett. Han skater «goofy», det vil si med høyrefoten fremst.
Ellington ble profesjonell da han var 21 år gammel, og skatet for Zero Skateboards. Han er sponset av Deathwish Skateboards, Spitfire Wheels, Thunder Trucks, Supra Footwear, KR3W Clothing, Active Mailorder, og MOB Grip.
Fordham University
Fordham University er et privat katolsk universitet under jesuittordenens ledelse i New York City. Det ble grunnlagt i 1841 som Saint John's Collegem og fikk sitt nåværende navn i 1907. Skolepengene er på US$ 30 655.
Universitetet er vokst ut av sin opprinnelige campus, og har nå tilhold flere steder, The Bronx, Manhattan og i Tarrytown.
Fordham University er medlem av Association of Jesuit Colleges and Universities.
Fylkesvei 2344
Fylkesvei 2344 går mellom Kvigstad og Talstua i Østre Toten kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 79 (Oppland).
Storevatnet (Hemsedal)
Storevatnet er en innsjø i Hemsedal kommune i Viken. Innsjøen ble regulert i forbindelse med utbyggingen av Åbjøra kraftverk, og høyden på vannspeilet kan variere med tre meter.
Gallaudet University
Gallaudet University i Washington D.C. er verdens første universitet for studenter som er døve eller tunghørte, og er fortsatt det eneste hvor all utdanning og alle programmer er tilrettelagt for døve. Universitetet er offisielt tospråklig og bruker amerikansk tegnspråk (engelsk: American Sign Language) og engelsk i undervisningen.
Universitetet ble grunnlagt 16. februar 1857 som Columbia Institution for the Deaf and Dumb and the Blind av USAs postminister Amos Kendall, og så oppkalt etter Thomas H. Gallaudet, som var pioner for det amerikanske utdannelsessystemet for døve. Kendall utnevnte den 20-årige sønnen av Thomas H. Gallaudet til skolens første direktør. Syv år etter fikk skolen status som høgskole (college) etter et forbundsvedtak undertegnet av president Abraham Lincoln, og fikk da navnet Columbia Institution for the Instruction of the Deaf and Dumb. Dette navnet ble endret til Gallaudet College i 1954. I 1986 opphøyde den amerikanske kongressen colleget til universitet, og det gir akademiske grader helt opp til doktorgradsnivå.
Golden Ocean Group
Golden Ocean Group Limited (ose: GOGL) er et Bermuda-registrert tørrlastrederi notert på Oslo Børs. Rederiet ble utfisjonert av Frontline i november 2004. Fredriksen-kontrollerte Hemen Holding er største eier.
Selskapet startet opp med to capesize-skip og to panamax-nybyggingskontrakter, samt en langtidsinnbefraktet capesize. Rederiet har de siste årene opplevd stor vekst innenfor sine segmenter, og er nå en dominerende aktør innenfor tørrlast med 60 kontrollerte skip og nybygg. Det ble i mai 2007 uttalt at man har ambisjoner om å bli ett av vestens største tørrlastrederier innen 2012. Dette innebærer ambisjoner om en flåte på mellom 100-150 store tørrbulkskip, og strategien vil være å vokse gjennom nybygg, oppkjøp og fusjoner.
Herman Billung, som tidligere var ansatt hos Torvald Klaveness-gruppen, har vært administrerende direktør i selskapet siden april 2005.
Det største bidraget til omsetningen er inntekter fra befraktere som chartrer skip av Golden Ocean til frakt av råvarer. Den største driveren i bulkmarkedet er behovet for jernmalm og kull i Kina og andre vekstområder.
Likviditetsproblemer våren 2009
Selskapet varslet i kvartalsrapporten Q1'2009 problemer med lånefasilitetene knyttet til 11 av bestilte nybygg: «De trolige bruddene på betingelsene i obligasjonsgjelden vil gjøre det vanskelig å utnytte disse fasilitetene. Det vil trolig skape en situasjon i mars 2009 hvor selskapet vil gå tom for kontantlikviditet for å møte dets kortsiktige forpliktelser».
Hemen Holding tilbyr å kjøpe to tredjedeler av det utestående obligasjonslånet selskapet utstedte i 2007, og som løper til 2012. Obligasjonslånet er på 200 millioner dollar. Fredriksens tilbyr seg å betale 40 millioner dollar. Likviditetsproblemene anses med dette for løst.
Foreningen for human narkotikapolitikk
Foreningen for human narkotikapolitikk (FHN) er en norsk forening som arbeider for å påvirke norsk narkotikapolitikk og rusbehandling. Foreningen jobber aktivt for legalisering av alle rusmidler i Norge. FHN ble stiftet i april 2006 og ledes av Arild Knutsen.
Foreningen har opprettet «Stoffbrukernes dag» 18. november, hvor de går i tog sammen med vanskeligstilte stoffbrukere fra Plata og inn på Stortinget.
Foreningen for human narkotikapolitikk arrangerte Verdens narkotikadag første gang i 2011 og Verdens overdosedag ble først arrangert av FHN i 2013. Dette ble arrangert i 29 kommuner i 2018.
Politikk
Organisasjonen har blant annet markert seg med standpunkt for legalisering og statlig regulering, heroinutdeling og opprettholdelse av sprøyterom, for avkriminalisering av narkotikabruk, mot tvungen bruk av urinprøvekontroll for pasienter i LAR og har lansert forslag om væresteder for rusmiljøene, som alternativ til politiaksjoner.
NHL Entry Draft 1992
NHL Entry Draft 1992 ble holdt 20. juni i Montreal Forum i Montréal, Quebec. Totalt 264 spillere ble drafted.
Runde 2
25. Chad Penney – Ottawa Senators
26. Drew Bannister – Tampa Bay Lightning
27. Boris Mironov – Winnipeg Jets
28. Paul Brousseau – Quebec Nordiques
29. Tuomas Grönman – Quebec Nordiques
30. Chris O'Sullivan – Calgary Flames
31. Denis Metlyuk – Philadelphia Flyers
32. Jim Carey – Washington Capitals
33. Valeri Bure – Montreal Canadiens
34. Jarkko Varvio – Minnesota North Stars
35. Jozef Cierny – Buffalo Sabres
36. Jeff Shantz – Chicago Blackhawks
37. Martin Reichel – Edmonton Oilers
39. Justin Hocking – Los Angeles Kings
40. Michael Peca – Vancouver Canucks
41. Sergej Klimovich – Chicago Blackhawks
42. Sergei Brylin – New Jersey Devils
43. Marc Hussey – Pittsburgh Penguins
Teateråret 1922
Teateråret 1922 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1922.
Fødsler
forfatter og dramatiker ||align=center|53 ||align=center|1975 ||
hørespillforfatter og dramatiker ||align=center|80 ||align=center|2002 ||
NHL Entry Draft 1992
Runde 2
44. Keli Corpse – Montreal Canadiens
45. Mike Fountain – Vancouver Canucks
Jóia
Jóia er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
NHL Entry Draft 1992
Runde 2
46. Darren McCarty – Detroit Red Wings
Dongping-demningen
Dongping-demningen er en demning med et vannkraftverk tilknyttet elven Zhong, ei lita sideelv til Chang Jiang, i fylket Xuan'en (prefektur Enshi) i Hubei-provinsen, midrte Kina. Vannkrafteffekten er 110 MW, fordelt på 2 like store francisturbiner.
Demningen er 135 meter høy og er en buedam. Reservoaret har et 8,12 km² areal.
NHL Entry Draft 1992
Runde 3
49. Brent Gretzky – Tampa Bay Lightning
50. Patrick Traverse – Ottawa Senators
51. Alexander Cherbayev – San Jose Sharks
52. Manny Fernandez – Quebec Nordiques
53. Stefan Ustorf – Washington Capitals
54. Mathias Johansson – Calgary Flames
56. Jarrett Deuling – New York Islanders
57. Jan Vopat – Hartford Whalers
58. Jeff Bes – Minnesota North Stars
59. Ondrej Steiner – Buffalo Sabres
60. Jeremy Stevenson – Winnipeg Jets
61. Simon Roy – Edmonton Oilers
62. Vitali Karamnov – St. Louis Blues
64. Vitali Prokhorov – St. Louis Blues
69. Jeff Connolly – Vancouver Canucks
72. Eric Cairns – New York Rangers
Runde 4
73. Radek Hamr – Ottawa Senators
74. Aaron Gavey – Tampa Bay Lightning
75. Jan Caloun – San Jose Sharks
76. Ian McIntyre – Quebec Nordiques
77. Nikolai Borschevsky – Toronto Maple Leafs
78. Robert Svehla – Calgary Flames
79. Kevin Smyth – Hartford Whalers
80. Dean Melanson – Buffalo Sabres
82. Louis Bernard – Montreal Canadiens
83. Matthew Barnaby – Buffalo Sabres
84. Mark Visheau – Winnipeg Jets
85. Chris Ferraro – New York Rangers
87. Kevin Brown – Los Angeles
88. Jere Lehtinen – Minnesota North Stars
89. Andy MacIntyre – Chicago Blackhawks
90. Vitali Tomilin – New Jersey Devils
91. Todd Klassen – Pittsburgh Penguins
93. Brent Tully – Vancouver Canucks
94. Scott McCabe – New Jersey Devils
95. Mark Raiter – Toronto Maple Leafs
96. Ralph Intranuovo – Edmonton Oilers
Runde 5
97. Brantt Myhres – Tampa Bay Lightning
98. Daniel Guerard – Ottawa Senators
100. Charlie Wasley – Quebec Nordiques
104. Tomas Klimt – New York Islanders
105. Ryan Duthie – New York Islanders
106. Chris DeRuiter – Toronto Maple Leafs
107. Markus Ketterer – Buffalo Sabers
108. Yuri Khmylev – Buffalo Sabres
109. Joaquin Gage – Edmonton Oilers
110. Brian Loney – Vancouver Chuncks
111. Jeff Shevalier – Los Angeles Kings
112. Scott Bailey – Boston Bruins
113. Tim Hogan – Chicago Blackhawks
114. Ryan Black – New Jersey Devils
115. Philippe DeRouville – Pittsburgh Penguins
116. Don Chase – Montreal Canadiens
117. Adrian Aucoin – Vancouver Canucks
118. Mike Sullivan – Detroit Red Wings
119. John Varga – Washington Capitals
120. Dmitri Starostenko – New York Rangers
Runde 6
121. John Gaspari, RW, Los Angeles Kings
122. Martin Tanguay – Tampa Bay Lightning
123. Michal Sykora – San Jose Sharks
124. Paxton Schutte – Quebec Nordiques
125. Mikael Hakanson, D, Toronto Maple Leafs
126. Ravil Yakubov – Calgary Flames
127. Roman Zolotov – Philadelphia Flyers
128. Derek Armstrong, C, New York Islanders
129. Joel Bouchard, D, Calgary Flames
130. Michael Johnson – Minnesota North Stars
131. Paul Rushforth, C, Buffalo Sabres
132. Alexander Alexeyev – Winnipeg Jets
133. Jiri Dopita, F, Boston Bruins
134. Bob Lachance – St. Louis Blues
135. Rem Murray, LW, Los Angeles Kings
136. Grigori Panteleev – Boston Bruins
137. Gerry Skrypec – Chicago Blackhawks
138. Dan Trebil, D, New Jersey Devils
139. Artem Kopot – Pittsburgh Penguins
140. Martin Sychra, RW, Montreal Canadiens
141. Jason Clark, LW, Vancouver Canucks
142. Jason MacDonald, W, Detroit Red Wings
143. Jarrett Reid – Hartford Whalers
144. David Dal Grande – New York Rangers
Runde 7
146. Jaroslav Miklenda – Ottawa Senators
147. Eric Bellerose – San Jose Sharks
148. Martin Lepage – Quebec Nordiques
149. Patrik Augusta – Toronto Maple Leafs
150. Pavel Rajnoha – Calgary Flames
151. Kirk Daubenspeck – Philadelphia Flyers
152. Vladimir Grachev – New York Islanders
153. Ken Belanger – Hartford Whalers
154. Kyle Peterson – Minnesota North Stars
155. Artur Oktyabrev – Winnipeg Jets
156. Andrei Raisky – Winnipeg Jets
157. Steve Gibson – Edmonton Oilers
158. Ian Laperriere – St. Louis Blues
159. Steve O'Rourke – New York Islanders
Barbara Jordan
Barbara Jordan (født 2. april 1957 Milwaukee, Wisconsin) er en tidligere profesjonell amerikansk kvinnelig tennisspiller.
Satyrini
Satyrini er en gruppe av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Satyrini omfatter de fleste av underfamiliens medlemmer inkludert alle som forekommer i Europa. 20 av artene finnes i Norge.
Utseende
Små til middelsstore, vanligvis brune eller brungule sommerfugler. Et unntak er sjakkbrettsommerfuglene (Melanargiina) som er farget i svart og hvitt.
Vingene er store og brede. De fleste har øyeflekker på forvingen nær spissen, ofte også langs kanten av bakvingene. Disse er ofte omgitt av oransje felt.
Larvene er slanke, nakne, grønne eller brune.
Barbara Jordan
Hun vant to turneringer i løpet av sin karriere, én i double og en singleturnering. I 1979 kom hun til finalen i Grand Slam-turneringen Australian Open etter å overraskende ha slått ut storfavoriten Hana Mandliková i kvartfinale. Hun møtte amerikanske Sharon Walsh i finalen som hun vant over i to strake sett og tok dermed sin første og eneste Grand Slam-tittel.
Kalatsj
Kalatsj kan vise til:
NHL Entry Draft 1992
Runde 7
160. Lance Burns – St. Louis Blues
161. Mike Prokopec – Chicago Blackhawks
162. Geordie Kinnear – New Jersey Devils
163. Jan Alinc – Pittsburg Penguins
164. Christian Proulx – Montreal Canadiens
165. Scott Hollis – Vancouver Canucks
166. Greg Scott – Detroit Red Wings
167. Mark Matier – Washington Capitals
168. Matt Oates – New York Rangers
Runde 8
169. Jay Kenney – Ottawa Senators
170. Dennis Maxwell – Tampa Bay Lightning
172. Mike Jickling – Quebec Nordiques
173. Ryan VandenBussche – Toronto Maple Leafs
174. Ryan Mulhern – Calgary Flames
176. Jason Widmer – New York Islanders
177. Konstantin Korotkov – Hartford Whalers
179. Dean Tiltgen – Buffalo Sabres
180. Igor Boldin – St. Louis Blues
182. Nick Naumenko – St. Louis Blues
183. Justin Krall – Detroit Red Wings
184. Kurt Seher – Boston Bruins
185. Layne Roland – Chicago Blackhawks
186. Stephane Yelle – New Jersey Devils
188. Michael Burman – Montreal Canadiens
189. C. J. Denomme – Detroit Red Wings
190. Colin Schmidt – Edmonton Oilers
191. Mike Mathers – Washington Capitals
192. Mickey Elick – New York Rangers
Runde 9
193. Andrew Kemper – Tampa Bay Lightning
194. Claude Savoie – Ottawa Senators
195. Chris Burns – San Jose Sharks
196. Steve Passmore – Quebec Nordiques
197. Wayne Clarke – Toronto Maple Leafs
199. Jonas Hakansson – Philadelphia Flyers
200. Daniel Paradis – New York Islanders
201. Greg Zwakman – Hartford Whalers
202. Lars Edstrom – Minnesota North Stars
203. Todd Simon – Buffalo Sabres
Trond Fevolden
Trond Fevolden (født 30. desember 1951 på Fevolden i Sør-Fron) er tidligere departementsråd i Kunnskapsdepartementet.
Fevolden fullførte hovedfag i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo i 1980. Han var gjesteforsker ved Stanford University i 1991-92. Fra 1988 til 1992 var han avdelingsdirektør ved Statsministerens kontor. I 1992 ble han utnevnt til departementsråd i Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet, som i 2002 ble fisjonert til Utdannings- og forskningsdepartementet og som i 2006 ble omdøpt til Kunnskapsdepartementet. Fra 2016 gikk han over til stilling som spesialrådgiver i Kunnskapsdepartementet.
Sammen med Sølvi Lillejord har han utgitt boka Kvalitetsarbeid i skolen ISBN 9788215008097. Fevolden er sønn av Asbjørn Fevolden.
NHL Entry Draft 1992
Runde 9
206. Todd Harris – St. Louis Blues
207. Magnus Wernblom – Los Angeles Kings
208. Mattias Timander – Boston Bruins
209. David Hymovitz – Chicago Blackhawks
210. Jeff Toms – New Jersey Devils
211. Brian Bonin – Pittsburgh Penguins
212. Earl Cronan – Montreal Canadiens
213. Sonny Micnagga – Vancouver Canucks
214. Jeff Walker – Detroit Red Wings
215. Brian Stagg – Washington Capitals
216. Daniel Brierley – New York Rangers
Runde 10
217. Jake Grimes – Ottawa Senators
218. Marc Tardif – Tampa Bay Lightning
219. Alex Kholomeyev – San Jose Sharks
220. Anson Carter – Quebec Nordiques
221. Sergei Simonov – Toronto Maple Leafs
222. Jonas Hoglund – Calgary Flames
223. Chris Herperger – Philadelphia Flyers
224. David Wainwright – New York Islanders
225. Steve Halko – Hartford Whalers
226. Jeff Romfo – Minnesota North Stars
227. Rick Kowalsky – Buffalo Sabres
228. Evgeny Garanin – Winnipeg Jets
229. Teemu Numminen – Winnipeg Jets
230. Yuri Gunko – St. Louis Blues
231. Ryan Pisiak – Los Angeles Kings
232. Chris Crombie – Boston Bruins
233. Richard Raymond – Chicago Blackhawks
234. Heath Weenk – New Jersey Devils
235. Brian Callahan – Pittsburgh Penguins
236. Trent Cavicchi – Montreal Canadiens
237. Mark Wotton – Vancouver Canucks
238. Dan McGillis – Detroit Red Wings
239. Greg Callahan – Washington Capitals
240. Vladimir Vorobiev – New York Rangers
Runde 11
241. Tom MacDonald – Tampa Bay Lightning