cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Buekorps
Historikk
Borgervæpningen var aldri noen elitestyrke med stor militær dyktighet. De ikke-militære oppgaver som å holde Vågen isfri om vinteren og brannvakt i en by av trehus var like viktige. På disse rundene var en av oppgavene å passe på at byens vektere var på sine plasser, ta hånd om fulle personer og å hjelpe til med ro og orden.
Borgervæpningen ble samlet hver sommer til eksersis. Denne skal ha blitt holdt på Engen, på Aarstadsletten og på Sydneshaugen omtrent der Johanneskirken ligger i dag.
Hvilket eksisterende buekorps som er eldst er et hett diskusjonstema. Skutevikens Buekorps fant i 1928 en gammel fane med innskriften 1853 og hevder at de er eldst. En fane datert 1855 med navnet "Nøstets Kårdekorps" ble også funnet igjen i 1949, men dette korpset er for lengst forsvunnet. Dræggens Buekorps har skrevne kilder som daterer buekorpset til 1856. Stiftelsen av Dræggens gjorde at flere ønsket et buekorps og de neste årene ble mange stiftet. Hver gutteflokk hadde sine gater og allmenninger, og i hvert av disse strøkene ble korps stiftet. Det hevdes at terrengforholdene i Bergen var en av grunnene til at skille mellom de forskjellige strøkene var så sterkt.
Buekorps har tradisjonelt vært forbeholdt gutter. I 1991 ble det første jentekorpset dannet. I 2005 var der tolv guttekorps, to jentekorps og ett blandingskorps med både gutter og jenter. 27. april 2008 ble Vågens Bataljon, det ene jentekorpset, nedlagt.
Sesongen
Buekorpsenes er mest aktive om våren, og de er et vårtegn for bergenserne. Høsten brukes til å forberede neste sesong, og til valg, rekruttering og verving. Hvert korps prøver å få gutter og jenter til å begynne, og det er konkurranse om flest nybegynnere.
Tradisjonelt er medlemmer i buekorps blitt rekruttert fra der de holdt til, hver bydel rekrutterte til «sitt» buekorps og strøksidentiteten var sterk. Men da folk begynte å flytte til nye bydeler, slik som Fyllingsdalen forsvant noe av rekrutteringsgrunnlaget og antall medlemmer i buekorpsene sank drastisk. Nå blir barna vervet på skoler, kjøpesentre og i kameratgjengen.
Den første dagen i uniform om våren er spesiell, spørsmålet er, hvem er byens største buekorps. I noen bydeler er dette populært mens andre nok synes det blir mye bråk og tromming. Et problem er at noen buekorps har tilholdssted like ved Universitetet i Bergen og trommingen kan forstyrre en del studenter i lesingen.
Kameratskap og fellesskap er viktigst, og noen korps har egne hytter der medlemmene overnatter med offiserer som ansvarlige.
Idrett har en stor plass og buekorps har idrettsdager der barna konkurrerer i friidrett og bueskyting. Det kåres bare vinner, andre- og tredjeplass for i buekorps er det viktigste å være med.
Det holdes også egne fotballturneringer. Korpsene er inndelt i pelotonger og turneringene er mellom dem. Det hender også at offiserer spiller mot gamlekarene.
De fleste buekorpsene samarbeider også med et par andre korps, så det dannes allianser. Det er vanlig å ha en idrettsdag sammen med samarbeidspartene i alliansen hvor en konkurrerer om å bli beste buekorps.
Noen ganger arrangeres turneringer for alle buekorpsene. Ett buekorps disponerer et større område utenfor Bergen sentrum med flere hytter og fotballbane, der er det mulig å holde slike turneringer. Dette er med på å styrke samholdet mellom barn fra ulike deler av byen.
Den største dagen i sesongen er stiftelsesdagen. I noen bydeler er det nesten som bydelens nasjonaldag og det flagges fra alle hus.
Alle buekorpsene har sine tradisjoner når de skal feire stiftelsesdagen. Det er vanlig å hedre stifterne av korpset med blomster, kranser og/eller taler. Noen korps har faste steder i bydelen hvor stifterne bodde og de stopper ved huset og holder taler. Dette skjer også 17. mai. På ettermiddagen stiller korpset i galla og møtes av gamlekarene. Noen buekorps har egne musikkorps med gamlekarer og egne marsjer.
17. mai stiller alle buekorpsene i Flaggtoget (barnetoget) som er en av to prosesjoner som går parallelt.
Sesongen avsluttes med en landtursdag, og med utdeling av pokaler til de som er best i idrett og buekorpsaktiviteter. Denne dagen utdeles også hederstegn, medaljer og ordener. Buekorpsordener henger høyt og det er regnet for en stor ære å motta en orden.
En del buekorps har lengre turer etter at sesongen er over. Turene går til andre norske byer og til andre land. En av de lengste turene har vært til Seattle der Nordnæs Bataillon deltok i en parade for noen år siden.
Buekorpsenes Dag
Buekorpsenes Dag er en feiring av buekorpsbevegelsen. Dagen avholdes vært fjerde år og kan betegnes som et slags Buekorps OL. Her kåres beste fanebærer og trommeslager. Det er også en dag da alle buekorpsene marsjerer sammen gjennom Bergen sentrum sammen med gamlekarer som bærer korpsenes gamle faner.
Første forsøk på å arrangere en slik dag var i 1937 da Løvstakkens Jægerkorps sammenkalte til et møte på Hotel City med tanken om å danne en organisasjon og forsøke å arrangere en «guttekorpsenes dag» samt andre arrangement som kunne være korpsene til økonomisk støtte. Et forsøk på å lage en slik dag ble gjort igjen i 1946 men var da ikke særlig vellykket. Men til Bergens 900-årsjubileum i 1970 ble tanken igjen lansert og siden har dagen vært avholdet hvert fjerde år. Dagen administreres av sjefsrådet som er satt sammen av sjefene i byens buekorps. De bruker å oppnevne en hovedkomité som består av noen aktive og noen eldre buekorpsgutter for å få hjelp til å gjennomføre dagen.
Slagerkonkurransen på Buekorpsenes dag
I 1970 hadde hvert korps tre slagere hver, og alle disse tre fra vinnerkorpset ble dermed regnet som vinnerne i 1970.
Fra 1974 måtte hvert korps velge én slager hver, og én slager ble dermed regnet som beste slager – og kan smykke seg med tittelen «verdensmester i tromming».
De som har hatt denne gjeve tittelen er:
Buekorps under marsj
Et buekorps er vanligvis inndelt slik under marsj:
Fremst kommer sjefen med en adjutant ved sin side. Valg av sjef varierer litt fra korps til korps. Mest demokratisk er Dræggens, der guttene velger sjef på landtursdagen, hos andre velges sjefen av rådet som består av offiserene.
Bak sjefen finner vi fanebæreren med fanen. Han er assistert av fanegarden under marsj. I lørdagskorpsene er det fire eller fem i fanegarden, i andre korps kan antallet variere.
Så kommer de to første pelotongene som utgjør første kompani, slagerne og de to siste pelotongene som er andre kompani.
Pelotongene ledes av en offiser, i lørdagskorpsene og noen søndagskorps kalles de løytnant, i de andre korpsene sideoffiser. Lederen for den fremste pelotongen i hvert kompani kalles ''1. og 2. kompanisjef''. Disse går vanligvis på buekorpsets venstre side utenfor sin pelotong. Slagergjengen ledes av tamburmajoren.
Offiserene har hjelp av troppssjefen, som går foran hver pelotong, og halvtroppen, som går midt inne i pelotongen. Hvert kompani har to sistesoldater. Slagerne har en oppslager. Alle disse regnes som underoffiserer og velges av rådet.
De menige og underoffiserene bærer buer (armbrøster) eller rifler, og offiserene har sabler. Noen korps har også en bajonettropp, hellebard- eller øksebærere og hornblåsere. Slagerne, tamburmajor og oppslager har trommer. Noen korps har en stokkebærer som går foran slagerne.
Fremtiden
Buekorps har hatt varierende oppslutning siden de første ble etablert for rundt 150 år siden. De fleste korps var store i 1930- og 1940-årene, da kunne de ha rundt 200 soldater. Under andre verdenskrig var det nesten ingen buekorpsaktiviteter. De ble sett på som norske og nasjonalistiske av tyskerne. Mange buekorpsgutter deltok i motstandskamp og flere korps har minnesmerker over falne medlemmer.
Etter krigen var buekorpsene tilbake og de var på sitt største. Problemet ble nå å få tak i effekter og uniformer til det store antallet soldater.
Senere opplevde buekorpsene en nedgangstid på 1960- og 1970-tallet da byen vokste ut i drabantbyene og de nye bydelene. Dette gjorde at en del korps ble nedlagt.
I 1980- og 1990-årene har buekorpsene hatt litt oppsving, mens en de siste årene igjen har slitt med verving og rekruttering.
I 2005 var der ca. 600 gutter og jenter i buekorpsene. Det største korpset var Nordnæs med ca. 120 innmeldte.
I 2003 kunne Skutevikens Buekorps feire sitt uoffisielle 150-årsjubileum. De neste årene kunne flere buekorps feire 150-årsjubileum, først Dræggens i 2006, fulgt av Fjeldets, Nygards og Sandvikens i 2007 og Nordnæs i 2008.
Bergen
Siden 1850-årene kan det ha vært mer en 200 forskjellige buekorps. Ikke alle datoer for stiftelse og nedlegging er kjent.
Kjente buekorps er listet her: • Allegatens Bataljon
• Asylplass Bataljon
• Baneveiens Bataljon
• Bingen Hellebardkorps
• Bingen Jegerkorps
• Blauengens Kompani
• Blekebakkens Kompani
Maskaron
Maskaron er et skulpturalt ornament som ligner et ansikt som er fantastisk eller groteskt eller noe lignende. Betegnelsen kommer fra italiensk «mascherone» og har vært anvendt siden renessansen (1400-1600). Maskaroner kan dekorere nøkkestenen i en bue, være del av et bjelkelag eller et kapitél. I en fontene kan vannet størmme ut gjennom en maskarones munn.
Buekorps
Bergen
• Bjørgvin Compagni (1869)
• Bjørgvins Kompani (1932–36)
• Boligens Kordekorps (Ladegårdskorpset) (?-1895)
• Boligens Kårdekorps (Henrik Wergelands korpset) (?-1888)
• Borgerskolens (Buekorps?)
• Breistølsveiens Kompani (1889-1925?)
• Bødkergadens Kompagni
• Bønes Batalion
• Christinegaard Bataljon (1938–40)
• Damsgårds Batalion
• Det raske Fjellkorps (1876–79)
• Dokkens Kompagni
• Dragefjellskorpset (1881-?)
• Eidemarkens (Buekorps?)
• Ekrenbakkens Kompani
• Elvegatens Kompagni
• Engens Buekorps
• Fastings Buekorps (?-1860-årene?)
• Fjeldets Kompani (1895-?)
• Fjellborgs Kompani (1924–29)
• Fjøsanger Kompani (1950-60_årene?)
• Fridalens Kompani (1950-årene?)
• Fæstningens Buekorps (?-1862)
• Granbakken Jægerkorps
• Granesmugets Kompani (1913-39?)
• Grønnevoldgatens Kompagni
• Grønnevolds Kompagni
• Gyldenpris Kompani
• Gørbitzgatens Kompani
• Hans Haugesgate Kompani (1920–33)
• Haugens Bataljon
• Haugens Buekorps
• Haugesmugets Kompani
• Heiens Kompani
• Holmens Kompani
• Hop Bataljon (1918–22)
• Høggeblokkens Kompani (1912-20?)
• Isdalens Kårdekorps
• Jektevikens Kompani
• Kalmarhavens Compagni
• Kippersmauets Bataljon (1930–33)
• Kirkegatens Jægerkorps (1920–47)
• Kleivens Buekorps (1850s?-?)
• Korskirkealmeningens Kompani (1904?-13)
• Krohnengens Bataljon
• Krohnvikens Bataljon (1852–1916)
• Kronstad Bataljon (1922–63)
• Ladegaardens Bataljon (21. april 1880-85, 1889-1921, 1924-70)
• Ladegårdens Compagni (1891-1917?)
• Laksevåg Bataljon (1872–1940)
• Langeveiens Kompani (1920–26)
• Langhauens Kompani
• Legdenes Kompani (1. april 1956-61)
• Lille Markens Kompagni
• Lille Dræggens Buekorps
• Løvstakkveien Kompani
• Markeveiens Compagni
• Markeveiens Jægerkorps (1880-årene)
• Martin Vahlsgates Kompani (1901–28)
• Meyermarkens Kompani (1905–20)
• Minde Bataljon (1950s?)
• Mulelvens Bataljon
• Muralmendingens Companie (1880s)
• Møhlenpris Kompani (1895-1912, ?-1923)
• Natland Bataljon (1959–63)
• Nedre Stølens Kompani (1898-1904?)
• Nessets Bataljon
• Nordnes Lekeplads Kompani (1918–28)
Medalje
En medalje er en utmerkelse til minne om en person, en institusjon eller begivenhet og som deles ut som en påskjønnelse, ærespris eller i en konkurranse som premie.
Buekorps
Bergen
• Nordre Møhlenpris Kompani
Medalje
Ordet «medalje» kommer av det franske médaille som igjen stammer fra metallum, det latinske ordet for «metall» eller «malm». Forsida kalles advers eller avers, baksida revers. Medaljer kommer i alle fasonger, og de som ikke er runde, kalles gjerne plaketter og er vanligvis preget bare på framsida. Medaljer blir ofte båret i bånd, eventuelt med merker eller spenner i metall, og kan, på samme måte som ordener, også tildeles i miniatyrutgave.
Medaljer blir utdelt som belønning og tegn på anerkjennelse innen de fleste samfunnsområder. Det kan være for sivil, militær, humanitær, vitenskapelig, næringslivsmessig, idrettslig eller foreningsmessig innsats. Innen idrett utdeles medaljer som premie i konkurranser. Det er da vanlig å tildele medaljer i tre valører: gull for første-, sølv for andre- og bronse for tredjeplass.
Buekorps
Bergen
• Nordre Skuteviksveiens Kompani (1928–39)
Medalje
Medaljene har sitt opphav i antikkens myntkunst, og utviklet seg etter hvert som propagandamiddel for konger og fyrster. Medaljekunsten har en lang og rik historie med flere kjente utøvere, også i dag.
Norske medaljer
Kjente norske medaljer er:
Buekorps
Bergen
• Nykirkealmeningens Kompani (1875?-1916)
• Nymarks Kompani
Medalje
Norske medaljer
Noen krigsmedaljer er (etter rang):
Den største offentlige samlinga av medaljer i Norge finnes i Universitetets Myntkabinett i Oslo.
Buekorps
Bergen
• Nøstets Kårdekorps (bef. 1855-70)
• Olav Rustiesgates Kompani (1972–80)
• Paaschemarkens Bataljon
• Paradis Bataljon
• Parkens Compagni
• Persenbakkens Kompani (1928–32)
• Planens Kompani (1956-65, 1974-82)
• Rennebanens Kompani (1920-25?)
• Repslagersgatens Jægerkompani (1918–38)
• Rosenbergsgatens Bataljon
• Rothaugens Kompani (1932-34, 1988-90?)
• Sandviksveiens Buekorps
• Scjadenbergshavens Kompani (1910–30)
• Skanseliens Kompani (1932-57?)
• Skivens Kårdekorps
• Slettens Bataljon (1959-65?)
• Slottsgatens Kompani
Chilodiplus
Chilodiplus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Buekorps
Bergen
• Smørsalmendingens Companie (1880-årene)
• Solheims Bataljon (1927-30s, 1946-50-årene)
• Storemøllens Compani
• Strandveiens Bataillon
Chilodiplus
Utseende
Middelsstore (ca. 12-13 millimeter), gul-brunlige oldenborrer. Hudskjelettet er forholdsvis tynt.
Buekorps
Bergen
• Strandgatens Jægerkorps
• Strangehagens Kompani
Chilodiplus
Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.
Buekorps
Bergen
• Stupets Bataljon (1952–56)
• Stølens Kompani (1860-65?, 1947-48)
• Svanevikens Kompani
• Sverresborg Jegerkorps (1902–12)
• Sverresgatens Jægerkorps
• Tamburengens Jægerkorps (1904-10?)
• Teatergatens (Kompani?)
• Toldbodalmendingens Compagni
• Trangesmauets Kompani (1875?-1932)
• Tverrgatens Kompani (1918-31, 1955-57)
• Utsiktens Kompani (1974–75)
• Vardens Kompagni (1965–75)
• Vaskerelvssmugets Compagnie
• Verftets Kompani ((1871-73, 18. mars 1894-1961)
• Verftets Kompani II (1874-?)
• Verftets Kårdekorps (1873–74)
• Victor Müllers (Buekorps?)
• Vågens Bataljon (Jentekorps) (1. juni 1991-27. april 2008)
• Ytre Sandvikens Bataljon
• Øvregadens Buekorps (1875-1912?)
Andre steder
Det har også vært buekorps andre steder enn Bergen. Disse ble nedlagt tidlig i det 20. århundre. Det er uklart hvordan de var organisert. De skal ha startet etter inspirasjon fra buekorpsene i Bergen. De som er kjent er listet her: • Arendal
• * Arendals Yngre Guttekompani
• Bodø
• * Bodø Guttekorps
• Drammen
• * Bragerøens Buekorps
• * Guttekorpset Birkebeineren
• * St. Olafklevens Buekorps
• Flekkefjord
• * 1:ste Buekorps Flekkefjord
• * Fjeldgatens Guttekorps
• * Flekkefjord Buekorps
• Fredrikstad
• * Fredrikstad Buekorps (1886 - 1936)
• Gjøvik
Austrolippa
Austrolippa er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).
Buekorps
Andre steder
• Grimstad
• * Grimstad Guttekorps
Austrolippa
Utseende
Middelsstore, brunlige påfuglspinnere med øydeflekker på bakvingene. Forvingen er litt tilspisset, med et smalt, rett, brunt tverrbånd og en kort, brun tverrflekk midt i vingen. Bakvingen er skarpt rosa ved roten, i midten med en stor, svart øyeflekk med liten, lys kjerne, langs ytterkanten med to mørke kantbånd.
Buekorps
Andre steder
• Hamar
Austrolippa
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Brasil og det nordlige Argentina.
Buekorps
Andre steder
• Haugesund
Austrolippa
Systematisk inndeling
Artene ble før regnet til slekten Molippa.
Buekorps
Andre steder
• * Grønhaugens Turnforening (buekorps)
• * Haraldsgadens Buekorps
• * Hasseløens Buekorps
• * Haugesunds Buekorps
• * Haugesunds Garde
• * Risøens Buekorps
• Hemnesberget
• * Hemnes Guttekorps
• Kristiansand
• * Kristiansands Guttekorps
• Kristiansund
• * Storgatens Guttekorps
• Levanger
• * Levanger Buekorps
• Molde
• * Molde Guttekorps
• * Eids Guttegarde
• * Eids Guttekorps
• Oslo
• * Christiania Garde
• * Løven (1868-?)
• * Urania Garde (?-1905)
• Sandnes
• * Sandnes Buekorps
• Sandnessjøen
• * Sandnessjøen Guttekorps
• * Nylunds Buekorps
• * Stavanger Buekorps
• * Svithuns Buekorps
• Steinkjer
• * Nordsidens Buekorps
• * Stenkjær Guttekorps
• Tingvold
• * Tingvolds Guttekorps
• Tromsø
• * Tromsø Guttekorps
• Trondheim
• * Trondhjems Buekorps
• * Lillegårdsbakkens buekorps
• Vardø
• * Løvepatruljen
• Volden
• * Voldens Guttekorps
• Ålesund
• * Rød Garden Tiger
• * Viking Garden
• * Aalesunds Garde
Høvåg prestegjeld
Høvåg prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Vest-Nedenes prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet sogn i Lillesand kommune i Aust-Agder fylke, og hovedkirken var Høvåg kirke.
Høvåg prestegjeld og dets sogn er nå en del av Lillesand kirkelige fellesråd, som er underlagt Vest-Nedenes prosti.
Historikk
Heyvágar sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Høvåg antas å være lagt under Vestre Moland prestegjeld i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.
Høivaag sogn tilhørte Vestre Moland prestegjeld inntil det ved kgl. res. 25.02.1860 ble opprettet et eget sognekall.
Ved kgl. res. 27.06.1975 ble Høvåg igjen lagt under Vestre Moland prestegjeld.
Miguel Ángel Fernández Ordóñez
Miguel Ángel Fernández Ordóñez (født 3. april 1945 i Madrid) er en spansk økonom og politiker. Han er medlem av Partido Socialista Obrero Español (Det spanske sosialistpartiet), og var sentralbanksjef for Spanias bank fra juli 2006 til juni 2012.
Han er bror til tidligere utenriksminister Francisco Fernández Ordóñez, og kalles i pressen gjerne bare «MAFO», som er hans initialer.
Han er gift med Inés Alberdi, direktør i United Nations Development Fund for Women, og de har to barn.
Utdanning og yrkeskarriere
Som utdanning er han juridisk kandidat fra Universidad Complutense de Madrid, og har også økonomiutdanning fra samme universitet.
Fra 1978 til 1980 jobbet han i Verdensbanken, der han var rådgiver for administrerende direktør. Etter dette gikk han tilbake til Ministeriet for økonomi, og i 1982 ble han statssekretær i ministeriet for økonomi og planlegging. Denne stillingen hadde han fram til 1986, samtidig som han var leder for de spanske myndighetene for overvåking av bankene og myndighetene for overvåking av aksjemarkedet; Consejo Superior Bancario og Consejo Superior de Bolsas.
Ved Parlamentsvalget i Spania 1986 ble han valgt inn i parlamentet for Madrid, men han trakk seg i 1988. I denne perioden (1987–88) var han også statssekretær i Ministeriet for handel. I 1988 gikk han til IMF, og jobbet der som alternativ direktør fram til 1990. Etter en periode der han ledet hhv. Icopostal, Fundación Argentaria, det spanske konkurransetilsynet (Tribunal de Defensa de la Competencia) og den spanske strømnettkommisjonen (Comisión Nacional del Sistema Eléctrico), jobbet han i media i noen år, fra 2000 til 2003. Han var spaltist i avisene El País og Cinco Días, og deltok i TV-programmet «Economía a Fondo» på CNN+. Han ledet også et radioprogram; «Economía de los Negocios».
Fra 2004 til 2006 var han statssekretær i Ministeriet for økonomi og finans, og var samtidig president i de spanske statlige skattemyndighetene, Agencia Estatal de Administración Tributaria (tilsvarende Skatteetaten i Norge).
Den 7. mars 2006 fratrådte han som statssekretær, fordi han ble utpekt som den neste sentralbanksjefen i Spania. Han ble da medlem av arbeidsutvalget i Spanias bank. Den avtroppende sentralbanksjefen, Jaime Caruana sin periode utgikk i juli 2006. Partido Popular (det største opposisjonspartiet) var imot utnevnelsen «på grunn av hans høye politiske profil».
Den 29. mai 2012 annonserte han sin avgang som sentralbanksjef, én måned før perioden hans gikk ut. Da han gikk av fordømte han det han kalte en «kampanje» mot sentralbanken. Ordóñes ble kritisert av Partido Popular for sin håndtering av finanskrisen, der bl.a. Bankia group ble nasjonalisert i mai. Luis María Linde overtok som sentralbanksjef etter Ordóñez.
Glymdråpa
Glymdråpa er et skaldekvad formet som en hyllest til en konge.
Navnet er på gammelnorsk Glymdrápa. Ordet glym betyr våpengny. Dråpa var en verseform som ble brukt i den norrøne skaldediktningen, der det var stilt krav til formen på diktet.
Forfatteren av Fagrskinna mente at Glymdråpa ble laget av Torbjørn Hornkløve.
I noe som kan være et senere tillegg, er kongen navngitt til å hete Harald.
Om diktet
Diktet er skrevet i dróttkvætt som var vanlig verseform for skaldene i hyllingsdikt til sine konger. Bare syv vers og to versedeler er bevart, hovedsakelig i Heimskringla (Haralds Hårfagres saga). Glymdrápa er det eldste hyldningsdiktet for en norsk konge (konungsdrápa) som er bevart. Det innviklede skaldespråket, gjør diktet vanskelig tilgjengelig, og referansene er vanskelige å tolke.
Diktet slik det vanligvis framstilles, er satt sammen av Finnur Jónsson. Han ordnet bruddstykkene i innbyrdes orden. Kun deler av diktet er bevart. Bruddstykkene finnes i:
Haralds þáttr i Flatøybok (fra ca. 1387 til 1395) er alene om å ha med avslutningen på diktet (om Harald), men uten å si at det tilhører Glymdråpa.
Hele diktet er ikke bevart, siden en drápa skal ha minst 20 vers. Anne Holtsmark mente at diktet er satt sammen i avsnitt på to og to strofer som hører sammen. Med dette som utgangspunkt drøftet hun hvilke strofer som kan mangle.
Det er diskutert om strofe 3 og slutten av strofe 9 hører hjemme i det opprinnelige diktet, eller om de er senere tillegg.
Det er også uvisst i hvilken grad diktet er bevart som det var opprinnelig.
Diktet er ikke lett å oversette til moderne norsk. Oversetterne kan velge å oversette ord for ord, eller lage en tekst som får med seg hovedinnholdet slik oversetteren tolker den.
Hull
Hull kan sikte til:
Glymdråpa
De bevarte delene av diktet
I Finnur Jónssons danske oversettelse, noe fornorsket lyder Glymdråpa:
1. Fyrsten, alltid heftig vred på ufredsstiftere, hadde en kamp på heia, før krigeren bega seg, storslått i sine foretak som han er, på skip til kamp.
2. Den krigerske tyve-avstraffers skare lot kampgnyet buldre på ulvenes vei (heia), før enn den for fiendenes farlige kriger førte forstavnens prektige drage og andre skip ut på sjøen.
3. Den bleke (hvitmalte) skips kraftige rydder lot, enda i barndommen, i gunstigste øyeblikk skipene sette ut på sjøen. 4. Stormen drev skipet nordfra således at skjoldbæreren førtes dér om bord til kamp mot to konger, og de meget raske fyrster hilste hverandre med pileskudd uten ord til å innlede kampen; de røde skjoldenes klang var tilstrekkelig.
5. Kongen hadde en kamp med krigerne, hvor pilene svirret i valkyrjens drønn - de røde sår spydenes blod, da krigerne segnede livløse for kongen i skipets forstavn; sverdet runget rasende mot skjoldene; (sverds)eggfargeren vant seier.
6. Krigeren underkastede seg land og folk sør for havet; kongen var hårsinnet i kampen; og fyrsten, vant til (å bære) skrekkehjelmen, lot, modig som han var, den framstormende lindehjort (skipet) bindes til pælene foran landet.
7. Den mektige folkekonges skares mørkblanke sverd bet krigerne - de svungne øksers hese klang trivdes, sperrene klirret -, da Gøternes fiende vant seier. De skutte spyds klang hadde lytt høyt henover de motfylte menns nakker. 8. Den meget kloke gavmilde fyrste lot føre mange skjold opp i havbygden; - sjøkrigeren hadde vunnet seier på fastlandet; i forveien hadde Skottenes hele mengde måttet flykte fra landet for den kraftmodige kriger.
9. Der vil ikke komme noen andre for gavmildheten berømte kongebårne under solens høye stol (himmelen; det vil si på jorden) ypperligere enn du Harald.
Tolkninger
Glymsdråpa forteller at kongen kjempet først til lands, og vant så et sjøslag mot en konge sørpå. Det er trolig tale om flere seiere. Blant kongens fiender er skotter og gauter nevnt. Kongen var ung ved det første slaget. Han straffet tyver. Skalden mente han sto under vern av guder. Harald er kun nevnt i den aller siste strofen, og uten tilnavn.
Kamp er hovedtemaet i Glymdråpa, uten at noe bestemt slag blir nevnt. Diktet inneholder bare noen få geografiske og historiske referanser. Forfatterne av Heimskringla og Fagrskinna tolker diktet forskjellig. Snorre Sturlasson tolket at Glymsdråpa forteller om flere kamper, ledet av Harald Hårfagre mens han prøvde å samle og underlegge seg Norge. Forfatteren av Fagrskinna koblet tre av strofene til slaget om Hafrsfjord.
Trolig med Glymdråpa som eneste kilde, diktet Snorre Sturlason en fortelling om Harald Hårfagres slag mot orkdalingene ved Oppdal (Uppdalsskógr), og de to slagene ved Solskjel. Det først var mot mørekongen Huntjov, hans sønn Solve Klove og hans svigerfar kong Nokkve i Romsdal, den andre mot Sølve og hans allierte kong Arnviðr på Sunnmøre, og Auðbjørn, som hersket over Fjordane. Kildene er motstridende om Harald erobret Trøndelag, eller om det ble inngått allianser. Jarlene kan ha anerkjent Harald som overkonge, men denne oppfatningen kom først ved sagaene på 1200-tallet og trenger ikke være rett. I så fall la Snorre teksten i Glymdråpa inn i feil sammenheng.
Glymsdråpa (vers 7) omtaler kongens kamp mot gøtene. Snorre Sturlason laget, trolig igjen med Glymdråpa som eneste kilde, en egen fortelling. I de islandske annalene Annales vetustissimi (fra ca. 1310) og Skálholts annáll (fra  ca. 1362) omtaler for året 862: Opphavet til Harald Hårfagres rike. Sloss Hårek og Guttorm Iota-konger (Gøtakonger). Der falt alle de nevnte kongene, (og) sveinen Hårek. Det er usikkert om setningene beskriver en eller flere hendelser.
Glymsdråpa forteller (vers 8) at kongen vant mot skotter. Det framgår ikke hvor dette foregikk. Snorre Sturlason diktert dette sammen med et angrep på Orknøyene, og at at Harald også var på Man. Harald Hårfagres reise til Vesterhavsøyene er blitt trukket i tvil. Trolig må Glymdråpa tolkes på en annen måte enn det Snorre gjør. Se artikkelen om Harald Hårfagre.
Alle de åtte første versene beskriver kamper og slag, mens det niende og siste verset er en oppsummerende hyllest til fyrsten, som navngis til Harald. Harald er bare angitt med fornavn. Glymdråpa ble et forbilde med sluttverset sitt, der det heter at ingen gjevere konge finnes under himmelen enn Harald. Her griper forfatteren til en kjenning, der himmelen kalles «solens høysete». Denne formelen ble også brukt av både Øyvind Skaldespiller og Hallfred Vanrådeskald, og opptrer i prosaform på en runestein i Danmark.
Gråfelder-dråpa fra omkring 970 er et dikt om kong Harald Gråfell (norsk konge 961-970). Det forteller at han sloss blant annet mot irer (vers 1) og gøter (vers 4). Det kan ikke utelukkes at Glymdråpa er om Harald Gråfell.
The Open Championship 2015
The Open Championship 2015 ble arrangert på St. Andrews Links i St. Andrews, Fife i Skottland i 2015.
Cachoeiro de Itapemirim
Cachoeiro de Itapemirim er en kommune i delstaten Espírito Santo i sørøstregionen av Brasil.
Cachoeiro har ett av de største marmorbruddene i Brasil.
Ashley Judd
Judd er best kjent for sin roller i filmer som Kiss the Girls, Mord på kreditt og High Crimes, men debuterte i science fiction-serien Star Trek: The Next Generation.
Tidlig liv og familie
Judd ble født Ashley Tyler Ciminella i Granada Hills i California, som datter av Naomi Judd, en kjent country-sangerinne og Michael Ciminella, Jr., en markedsanalytiker for hesteveddeløp. Judds far stammer opprinnelig fra Italia. Judd har en halvsøster, Wynonna Judd, som også er en country-sangerinne. Da hun ble født, arbeidet hennes mor som sykepleier, og ble ikke kjent som sanger sammen med sin datter før tidlig på 1980-tallet. Judds foreldre skilte lag i 1972, og i 1974 tok hennes mor henne tilbake til Kentucky, der Judd vokste opp.
Utdannelse
Judd gikk på 12 ulike skoler før hun begynte på Paul G. Blazer High School. Hun prøvde seg som modell en liten periode i Japan under skoleferier. Hun studerte ved University of Kentucky, med hovedfag fransk og delfagene antropologi, kunsthistorie, teater, og kvinne studier. Hun var et semester i Frankrike som del av sitt siste studieum.
9. mai 2007, ble det annonsert at Judd var ferdig med sin bachelor’s degree i fransk fra the University of Kentucky. Da hun var på The Ellen Degeneres Show i mai 2007, fortalte Judd at hun hadde egentlig blitt ferdig i 1990, men hadde glemt å fylle ut et papir for å ta eksamen. Ellen overrasket henne så med å gi henne diplomet, som Degeneres hadde skaffet fra universitetet.
Personlig liv
I 1990-årene, var Judd kjæreste med baseball-spilleren Brady Anderson, sangerne Lyle Lovett og Michael Bolton, skuespillerne Matthew McConaughey og Robert De Niro. Hun forlovet seg med IndyCar sjåføren Dario Franchitti i desember 1999, og de to giftet seg ved Skibo Castle, nær Dornoch, Skottland, 12. desember 2001. Hun og hennes mann deler sin tid mellom et hjem i Skottland og farmen sin utenfor Franklin, Tennessee. Judd kan lett oppdages i Indianapolis Motor Speedway med sin hvite hatt, og deltok som tilskuer i 2007 da hennes mann vant.
Skuespillerkarriere
Judd begynte sin karriere på fjernsyn, med rollen som Ensign Robin Lefler, en offiser i Starfleet, i to episoder i 1991 av Star Trek: The Next Generation, der hennes rollefigur hadde et romantisk forhold til rollefiguren Wesley Crusher, spilt av Wil Wheaton. Fra 1991 til 1994 hadde hun en gjentagende rolle som «Reed», datteren til «Alex» (Swoosie Kurtz), i NBC-dramaet Sisters. Hun debuterte på film i 1992 med Kuffs, og spilte hovedrollen i filmen Ruby in Paradise, og hadde også en rolle i Oliver Stones film Natural Born Killers, men hennes scener ble alle kuttet i den endelige kino-versjonen. Hun gikk videre og fikk gode kritikker for sin innsats i filmene Smoke og Heat. Hun spilte også rollen som «Callie» i Philip Ridleys mørke eventyr-aktige The Passion of Darkly Noon.
Mot slutten av 1990-tallet, ble Judd anerkjent som skuespillerinne og ble et velkjent ansikt, etter å ha hatt flere hovedroller i filmer som ble godt mottatt, som Kiss the Girls i 1997 og Mord på kreditt i 1999. Flere av hennes filmer tidlig på 2000-tallet, som Someone Like You og High Crimes, fikk blandete kritikker og relativt lave inntekter, selv om Judd selv fikk positive kritikker for sitt skuespill. Judds nakenscener i Norma Jean & Marilyn, fikk kritikk fra hennes sørlige, konservative familie. Hennes mor har også gått offentlig ut og kritisert hennes filmer for sex, nakenhet eller vold.
Annen karriere
Judd er for tiden «ansiktet» til American Beauty, et Estee Lauder kosmetikk merke, som selges eksklusivt i Kohl's butikker, og H. Stern juvelbutikker. I juni 2007, annonserte den amerikanske kleskjeden Goody's, at de skulle slippe tre kles-typer med Judd til høsten. Samlingen av klær ville få navnet: AJ(TM), Love Ashley(TM) og Ashley Judd(TM). Judd uttalte: «I'm thrilled to be involved in a clothing line that provides simple, lovely solutions for women’s wardrobes» og «''I've always loved items that you can throw on easily and know that you’ll feel and look good. This line does just that, while keeping with the best of current styles and trends.''»
Andre priser
''Listen under er ikke komplett, se Internet Movie Database – Ashley Judd: Awards'
Lone Star Film & Television Awards
Independent Spirit Awards
Offentlig engasjement
Judd er aktiv i humanitære og politiske saker. Hun ble utnevnt til Global Ambassadør for YouthAIDS, en internasjonal organisasjon for arbeider for forebyggelse av aids og behandling, og snakker ved og demonstrerer for pro-abort-tilstelninger. 29. oktober 2006 deltok Judd på et «Women for Ford»-evenement for den demokratiske Senator-kandidaten Harold Ford Jr. i Tennessee.
Utvalgt filmografi
Listene under er ikke komplett, se Internet Movie Database – Ashley Judd
Trivia
Judd har en langvarig feide gående med Indy race car sjåføren Milka Duno gjennom hele 2007-sesongen. Etter det siste racet av sesongen, uttalte Judd seg til media og sa: «''I know this is not very sportsmanlike, but they've got to get the 23 car (Duno) off the track. It's very dangerous. I'm tired of holding my tongue. She shouldn't be out there. When a car is 10 miles (an hour) off the pace, it's not appropriate to be racing. People's lives are at stake.''»
Room 40
Room 40 (eller 40 O.B. (Old Building) - senere NID25) var en etterretningsavdeling under det britiske Admiralty under første verdenskrig. Kodeknekkerne i Room 40 befattet seg med dechiffrering av tyske og østerrikske hemmelige kommunikasjoner. Et sentralt grunnlag for arbeidet med tyske chiffer var funnet av en tysk kodebok i august 1914 på den russiske østersjøkysten, der det tyske krigsskipet SMS «Magdeburg» hadde strandet. Etterretningsavdelingens viktigste bragd var dechiffreringen av det såkalte Zimmermann-telegrammet, som påvirket den amerikanske inntreden i verdenskrigen i 1917.
Bakgrunn
I 1914 rekrutterte kontreadmiral Oliver, fysikeren James Alfred Ewing for å bygge opp en kryptologisk avdeling. Etterhvert vokste avdelingen frem, og ble i november 1914 tildelt rom 40 i Admiralitetets bygning i London, derav tilnavnet Room 40. Det var likevel ikke der alle medarbeidere var huset. Da Zimmermann-telegrammet ble dechiffrert engasjerte tjenesten ca. 800 i lyttetjenesten (telegraf, radio med mer) og 80 kryptologer og kontoransatte. I oktober 1916 forlot Ewing gruppen, og kommandør (senere admiral) William Reginald Hall overtok ledelsen. Senere ble Room 40 oppløst. Enkelte av medarbeiderne gjorde krigsinnsats igjen under annen verdenskrig i Bletchley Park.
Zimmermann-telegrammet
Room 40 hadde en viktig rolle i mange av marinens engasjementer i løpet av våren, spesielt oppdagelsen av større tyske manøvre i Nordsjøen som ledet til slaget ved Doggerbank i 1915 og slaget ved Jylland i 1916 som den britiske flåten ble sendt ut for å avskjære. Deres mest nevneverdige bidrag til første verdenskrig var dekrypteringen av Zimmermann-telegrammet, et telegram fra det tyske utenriksdepartement send i januar 1917 via Washington for deres ambassadør Heinrich von Eckardt til Mexico. Denne oppfangingen ble muliggjort noen få timer etter Storbritannia gikk inn i krigen ved at kabelskipet «Alert» (dog ofte tilskrevet at det var «Telconia»), som lå utenfor den tyske kysten og kuttet fem telegrafkabler som koblet Tyskland til Spania, Tenerife og New York. Dekrypteringen er beskrevet som den viktigste etterretningstriumf for Storbritannia i løpet av den første verdenskrig, og en av de tidligste mulighetene hvor signaletteretning endret verdenshendelser.
I det dekodede telegrammets tekst leste kodeknekkerne Nigel de Grey og William Montgomery om den tyske utenriksminister Arthur Zimmermanns tilbud til Mexico om USA-territoriene Arizona, New Mexico og Texas som et lokkemiddel for å få dem med som en tysk støttespiller. Telegrammet ble sendt videre til USA av kommandør Hall. Telegrammet var instrumentalt i at USA den 6. april 1917 gikk til krig mot Tyskland og ble med på ententemaktenes side sammen med Storbritannia og Frankrike.
Naide Gomes
Enezaide do Rosário «Naide» da Vera Cruz Gomes (født 20. november 1979 i São Tomé og Príncipe) er en portugisisk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp og lengdehopp.
2002 ble Gomes nummer to i femkamp i innendørs-EM i Wien. To år senere ble det en ny sølvmedalje i innendørs-VM i Budapest. I 2005 valgte Gomes å stille opp i lengde i innendørs-EM i Madrid, og der vant hun sin første internasjonale tittel. Hun har fortsatt med å satse på lengde, og tok sølv i utendørs-EM 2006 i Göteborg.
I 2007 tok Gomes gull i innendørs-EM i Birmingham. Dette året hoppet hun også over 7 meter for første gang (7,01 i et stevne i Madrid). Senere samme år deltok hun i VM i Osaka, der hun ble nummer fire i lengdefinalen.
I 2008 ble hun verdensmester innendørs etter et hopp på 7,00. Utendørs deltok hun i OL 2008, men hun ble overraskende slått ut i kvalifiseringen.
Cariacica
Cariacica er en kommune i delstaten Espírito Santo i sørøstregionen av Brasil.
Prochelyna
Utseende
Middelsstore, brede, noe matte, gråsvarte oldenborrer. Antennene er ni-leddete med en vifte av seks lange blader.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Western Australia.
Europavei 902
E902 eller Europavei 902 er en europavei som går mellom Bailén og Motril i Spania. Størstedelen av strekningen, 183 km, består av motorvei A-44, Autovía de Sierra Nevada.
Magnar Fosseide
Magnar Fosseide (født 19. august 1913, død oktober 1983 ) var en norsk kombinert- og langrennsløper fra Rindal i Møre og Romsdal, senere bosatt i Trondheim. Han representerte SK Troll. Hans beste internasjonale mesterskapsplassering var bronsemedalje i kombinert i VM i Zakopane i 1939.
Magnar Fosseide ble norgesmester i kombinert i Mo i Rana i 1938. I det samme mesterskapet tok han sølvmedalje på 17 kilometer langrenn. Han var en av sju hoppere og kombinertløpere som i 1939 satte bakkerekord i Holmenkollbakken, som da var blitt utbygd. Fosseide hoppet 58 meter; Sven Selånger vant det spesielle hopprennet og satte dagens siste bakkerekord med 62 meter.
Etter at han avsluttet skiløperkarrieren, eide og drev han sportsforretningen Fosseide Sport i Trondheim.
Fosseide ble rangert som nummer 166 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.
Leonel Álvarez
Leonel de Jesús Álvarez Zuleta (født 30. juli 1965 i Remedios) er en colombiansk tidligere fotballspiller og nåværende fotballtrener. Álvarez er nåværende landslagstrener for
Álvarez begynte som fotballspiller med klubben Independiente Medellín i 1983 og debuterte for det colombianske landslaget den 14. februar 1985 mot. Álvarez spilte flere kamper for Colombias herrelandslag mellom 1985 og 1995, og han var kjent for sitt oppofrende forsvarsspill som gjorde ham populær blant det colombianske publikum. I 1989 var han en del av klubben Atlético Nacional, som blant annet vant Copa Libertadores i 1989. I mai 2010 ble han utnevnt til assisterende trener for Colombias landslag, og i september året etter tok han over som landslagstrener etter Hernán Darío Gómez.
The Best of Dance with a Stranger
The Best of Dance with a Stranger er et samlealbum med Dance with a Stranger, utgitt i 1997.
Petar Ralchev
Petar Ralchev (født 1961 i den bulgarske byen Poibrene i provinsen Pazardzhik) er en bulgarsk folke- og jazzmusiker (trekkspill) bosatt i Plovdiv, kjent fra en rekke innspillinger, og samarbeid med norske musikere.
Hypoglykemi
Hypoglykemi (gr. hypo + glyk + emi, for lite søtt i blodet), ofte kalt føling, er en tilstand hvor blodsukkeret er for lavt. Blodsukker under 4 mmol/liter (70 mg/dl) anses for hypoglykemi. Dette kan skyldes sykdom eller bruk av legemidler og doping. Sykdommer og tilstander som kan medføre hypoglykemi er feilbehandling av diabetes (ved for høye doser av insulin eller antidiabetika, ofte forbundet med at det ikke tas høyde for endret insulinbehov ved økt fysisk aktivitet, forandring i karbohydratinntak eller alkoholinntak), hyperinsulinemi, og faste. Legemidler som kan medføre hypoglykemi er insulin og antidiabetika.
Det skilles ofte mellom mild, moderat og alvorlig hypoglykemi. Ved mild hypoglykemi, klarer diabetikeren selv å øke blodsukkeret gjennom tilførsel av mat, før det synker til nivåer som kan forårsake bevisstløshet. Mild hypoglykemi forekommer hyppig blant diabetes type-1 pasienter, og er ansett som nesten umulig å unngå når man bruker insulin og har et velregulert blodsukker. Symptomer på mild hypoglykemi er uro, skjelving, svimmelhet, svette, rask puls, hjertebank, humørsvingninger og sult. Noen opplever uklart syn, kvalme eller oppkast. Det er også vanlig å få hodepine, bli forvirret, aggressiv eller få konsentrasjonsvansker og uklar tale. Hypoglykemi kan misforstås av andre som å være alkoholpåvirket
Symptomer på hypoglykemi varierer mellom ulike personer, men hos hver person inntrer hvert symptom ofte ved bestemte blodsukkernivåer og kan være en pekepinn på hvor alvorlig hypoglykemien er.
Alvorlig hypoglykemi oppstår med blodsukker lavere enn 2,8 mmol/l. Dersom hypoglykemien ikke korrigeres med inntak av raske karbohydrater, og blodsukkeret synker lavere enn 2 mmol/l, er det vanlig å oppleve kramper, bevissthetstap, bevisstløshet og lammelser. Hypoglykemi kan blant annet oppstå av at diabetikeren feilberegner insulindosen, og injiserer for mye insulin i forhold til mengden karbohydrater, det går for lang tid mellom- eller man hopper over måltid, eller på grunn av aktivitet som senker blodsukkeret. Ved velregulert diabetes type 1, er det vanlig med rundt to ukentlige hypoglykemier som krever resolutt handling.
Alvorlig hypoglykemi kan medføre hjerneskade og må derfor behandles øyeblikkelig. En diabetiker med anfall må alltid antas å kunne ha hypoglykemi og behandles deretter. Behandling av hypoglykemi er sukkerholdig mat og drikke så lenge personen er i stand til å svelge.
Dersom en person blir bevisstløs på grunn av hypoglykemi, omtales tilstanden som insulinsjokk. Ved insulinsjokk er ikke diabetikeren i stand til å svelge, og må få et seigt, sukkerholdig stoff som honning, sjokoladepålegg, sjokoladesaus/karamellsaus eller lignende smurt på innsiden av kinn/lepper imellom kinnet/leppene og tennene. Dersom diabetikeren har glukagonsprøyte tilgjengelig, settes denne i lårmuskelen og personen legges i stabilt sideleie. På sykehus kan glukagon injiseres intramuskulært eller glukose gis som intravenøs infusjon.
Personer uten diabetes kan tro de har lavt blodsukker når de er sultne. Noen merker symtomene på hypoglykemi, for eksempel sult, ørhet og konsentrasjonsvansker. Disse følelsen kommer på grunn av sult, ikke på grunn av hypoglykemi. Personer uten diabetes kan ha et helt normalt blodsukker i flere dager uten inntak av mat.
Det motsatte av hypoglykemi, høyt blodsukker, er hyperglykemi.
Vukovar-Srijem
Vukovar-Srijem (kroatisk: Vukovarsko-srijemska županija) er et fylke i Kroatia, mellom elvene Donau og Sava. Det ligger helt øst i regionen Slavonia i det historiske området Srem (Srijem), og grenser mot nabolandene Serbia i nørdøst og Bosnia-Hercegovina i sør. I nordvest grenser det til fylket Osijek-Baranja og i vest til Brod-Posavina. Fylkeshovedstaden er Vukovar, andre større byer er Vinkovci, Županj, Otok og Ilok.
Fylket er nesten 2 450 km² stort, og består av lavt alluvialt sletteland, ved elvene Donau og Sava.
Historisk er området et meget viktig funnsted for neolittisk kultur, dette var en korridor for folkevandringer og forflytning mellom Sørøst-Europa og Sentral-Europa i årtusener. Mange historiske bygninger fra moderne tid ble ødelagt i Jugoslavia-krigene på 1990-tallet.
Demografi
Vukovar-Srijem hadde i 2001 en serbisk minoritet på 15,5%, resten er overveiende kroater, men også noe ungarere (1%) og mindre grupper.
Fylket var åsted for harde kamper under krigene på Balkan, som startet her i 1993 mellom Serbia og Kroatia. Dette førte til flyktningstrømmer under og etter krigen.
Byer og kommuner
Vukovar-Srijem fylke er administrativt inndelt i 5 bykommuner og 25 landkommuner.
Roman Smirnov (skøyteløper)
Roman Smirnov (født 29. oktober 1986), er en belarusisk tidligere skøyteløper.
Han deltok i europamesterskapet på skøyter i 2008 i Kolomna i Russland, hvor han ble nummer 31.