cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Women
Den 8. februar 2012 opptrådte gitaristen Christopher Reimer på Weeds Cafe i Calgary, og 13 dager senere, den 21. februar, døde han mens han sov. Etter hans død ble bandet oppløst og Matthew Flegel og Michael Wallace dannet en ny gruppe kalt for Viet Cong det samme året. Pat Flegel dannet et eget band, Cindy Lee.
Neishabur kraftverk
Neishabur kraftverk er et varmekraftverk med kogenerasjon i provinsen Khorasan i det norsøstlige Iran. Det har en installert produksjonskapasitet på 1044 MW, fordelt på 3 like store blokker á 348 MW hver. Teknologien er levert av bl.a Doosan og Alstom.
Anlegget ble utbygd i årene 1995–2003. Brenselstypen er naturgass og fyringsolje. Dette er landets niende største varmekraftverk målt etter installert effekt.
The Masters Tournament 1998
The Masters Tournament 1998 ble arrangert på Augusta National Golf Club i Augusta, Georgia i USA i 1998.
Rudshur kraftverk
Rudshur kraftverk er et varmekraftverk nær Isfahan i provinsen Isfahan i det norsøstlige Iran. Det har en installert produksjonskapasitet på 750 MW, fordelt på 3 like store blokker á 250 MW hver. Teknologien er levert av bl.a Siemens.
Anlegget ble utbygd i årene 2004–2007. Brenselstypen er naturgass.
Vaskerom
I vaskerommet kan man også ha et system for lagring av skitne og rene klær, som skittentøykurv, hyller eller skap.
Fuktighet
Vaskerom brukes ofte også som tørkerom. Kletørk avgir mye fuktighet, og det er viktig med god ventilasjon for å hindre at oppstår mugg på et tørkerom. På rom med mye klestørk eller dårlig ventilasjon kan det være aktuelt å bruke en avfukter.
Siegfried von Westerburg
Siegfried von Westerburg, også kalt Sigfrid og Sifrid (født før 1260, død 7. april 1297 i Bonn) var erkebiskop av Köln fra 1275 til 1297 og hertug i hertugdømmet Westfalen.
Siegfrid er gravlagt i Bonner Münsterkirken i Bonn.
Lamek
Lamek (hebraisk: – Lǽmæḵ, i pausa  – Lā́mæḵ) er navnet på to personer i Bibelen, som levde før vannflommen:
I Septuaginta heter både Kains tipptippoldebarns far og Noahs fars far (Mathousala), og begge er etterkommere etter en Henok.
Lamek, Kains tipptippoldebarn
Lamek var en etterkommer av Adam og Evas sønn Kain. Det fortelles om slekten i 1. Mosebok 4,18: «Henok [Kains sønn] fikk sønnen Irad, og Irad ble far til Mehujael. Mehujael ble far til Metusjael, og Metusjael ble far til Lamek.»
Han er den første i Bibelen som sies å ha hatt mer enn én kone. Hans koner het Ada (hebraisk: – ʿĀḏâ) og Silla ( – Ṣillâ). (1 Mos 4,19.)
Med Ada fikk han sønnene Jabal ( – Yāḇāl) og Jubal ( – Yûḇāl). Jabal ble stamfar til dem som bor i telt og holder buskap, og Jubal ble stamfar til alle dem som spiller på lyre og fløyte. (1 Mos 4, 20–21.)
Med Silla fikk Lamek sønnen Tubalkain ( – Tû́ḇal Qáyin) og datteren Naama ( – Naʿămâ; i eldre oversettelser Na’ama). Tubalkain smidde alle slags redskaper av bronse og jern. (1 Mos 4,22.)
Lamek sa at Kain skulle hevnes syv ganger, men han selv skulle hevnes syttisyv ganger (1 Mos 4,24).
Lamek, Noahs far
Lamek (gresk: – Lámekh) var en etterkommer av Adam og Evas sønn Set. Han var sønn av Metusjalah og far til Noah. Det sies at han uttalte en profeti da Noah ble født, og sa at han skulle trøste menneskene fordi Gud hadde forbannet jorden. Dette regnes som en forutsigelse av vannflommen. (1. Mosebok 5,29.)
Kjøpstad
En kjøpstad (gammelnorsk: kaupstaðr, markedsplass) var et bysamfunn med privilegier som gav byborgere monopol på handel og annen næring, såkalte kjøpstadsrettigheter. Det fantes samtidig en type bysamfunn med mer begrensede rettigheter, nemlig ladestedene, som i en lang periode var underordnet nærmeste kjøpstad.
Det var for myndighetene viktig å lede import og eksport gjennom kjøpstedene, noe som gjorde det lettere blant annet å holde oversikt og sørge for innkreving av skatter og avgifter.
Kjøpstadsprivilegiene falt bort etter hvert som frihandel ble innført på 1800-tallet. Begrepene kjøpstad og ladested ble brukt til midt på 1900-tallet da både kjøpsteder og ladesteder ble bykommuner.
Ordet kjøpstad har sitt opphav i dansk språk. Et tilsvarende, eldre norsk ord er kaupang.
Kjøpstadsrettigheter
Kjøpstadsrettigheter var privilegier som ble gitt tettsteder og havner som var sentrale for handelen, innenlands og med utlandet og som fikk status som kjøpstad.
Grand Hustle Records
Grand Hustle Records (tidligere Grand Hustle Entertainment), også kjent som Hustle Gang Music, er et Atlanta, Georgia-stasjonært plateselskap, grunnlagt av den amerikanske hiphop-artisten T.I. og hans forretningspartner Jason Geter. Frem til desember 2012 var det Atlantic Records som sto for distribusjonen, og ble etter det et uavhengig plateselskap. Plateselskapet huser artister som B.o.B, Young Dro, Travis Scott og Trae tha Truth, sistnevnte jobber også som plateselskapets visepresident. Av plateprodusenter jobber blant annet DJ Toomp, Lil' C, Mars, Nard & B, TrackSlayerz og flere under plateselskapet.
Nieva (distrikt)
Nieva er et distrikt i provinsen Condorcanqui i regionen Amazonas i Peru. Distriktet grenser til distriktet Río Santiago i nord, til regionen Loreto i øst, til provinsene Bongará og Utcubamba i sør og til distriktet El Cenepa og til provinsen Bagua i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 010401 og hovedstaden er Santa María de Nieva.
Kjøpstad
Kjøpstadsrettigheter
Kjøpstadsrettigheter ga byene sterkt utvidet selvstyre, rettslig og forvaltningsmessig, i forhold til landområdene omkring. Bare borgere av en kjøpstad hadde rett (og enerett) til å drive næringsvirksomhet innen handel og håndverk, med visse unntak.
Nieva (distrikt)
Distriktet ble opprettet den 18. mai 1984.
Kjøpstad
Kjøpstadsrettigheter
For å drive lovlig måtte alle handelsmenn, håndverkere og skippere ha borgerskap (løse borgerbrev) i den kjøpstad distriktet var underlagt selv om de bodde et annet sted. Opplandet eller området rundt byen der byens kjøpstadsprivilegiene gjaldt ble kalt cirkumferens. Forholdet mellom by og land, og mellom de enkelte byers cirkumferens, ble nøye fastsatt ved lov på 1600-tallet. For eksempel fikk Christiania opprinnelig tildelt Romerike, Hedmark, Gudbrandsdalen og hele Drammensvassdraget. Skien fikk Telemark og kysten fra Sandefjord til Risør, og Kristiansand fikk kysten fra Risør til Flekkefjord. Tønsberg fikk et område på tre mil rundt byen. Bergen fikk Bergen stift samt Finnmark, mens den viktige handelen på Nordland ble delt mellom Bergen og Trondheim.
Handelsborgere kunne drive «direkte handel» – dvs. inn- og utføre alle tillatte kjøpmannsvarer innenlands og utenlands – en rettighet kalt «handelsfrihet». Virksomheten kunne utøves fra et ladested såfremt driveren hadde løst borgerbrev i den kjøpstad ladestedet var underlagt (eller i en stiftstad). Et ladested var et bylignende anlegg som hadde rett til å utskipe varer og drive en viss handel. På 1600–1700-tallet var det tautrekking mellom byer med fulle retter og ladesteder der ladestedene ønsket større frihet. Ladestedene sto i et visst underordnings- og avhengighetsforhold til nærmeste kjøpstad. Blant annet måtte handelsmenn i ladestedene løse handelsborgerskap i kjøpstaden. Både kjøpsteder og ladesteder tilsvarer det moderne ordet by.
Molde og Kristiansund, opprinnelig en del av Trondheims cirkumferens, ble kjøpsteder i 1742. Da Ålesund med rundt 200 innbyggere fikk ladestedsretter i 1793, ble det protestert fra kjøpmenn i Bergen, Molde og Kristiansund. Bragernes og Strømsø fikk kjøpstadsrett i 1662 og ble i 1811 av kong Frederik VI forenet under navnet Drammen. Borgerne i Christiania var på 1600-tallet motstandere av at Bragernes/Strømsø skulle bli kjøpstad. Bragernes og Strømsø fikk først felles kjøpstadsretter, denne ble delt noen år senere av Ulrik Frederik Gyldenløve (Strømsø under Laurvig og Bragernes under Christiania). Skien fikk rettigheter i 1358. Sandefjord fikk kjøpstadsretter i 1845 og Porsgrunn (tidligere ladested under Skien) i 1807. Stavanger ble kjøpstad med handelsprivilegier i 1425. Stavanger mistet kjøpstadsrettene etter brannen i 1684 (rettighetene overført til Kristiansand) og ble da redusert til ladested, byen hadde da 205 skatteytere, Stavanger fikk tilbake kjøpstadsrettene i 1690. Kristiansand ble i 1641 anlagt etter kongens befaling og fikk kjøpstadsretter samme år. Brevik fikk kjøpstadsretter i 1845. Risør ble tollsted i 1630 og kjøpstad i 1723 samtidig med Arendal. Ladestedet Kopervik i Ryfylke fikk tildelt rettigheter av Odelstinget i 1839.
Levanger, som var en gammel markedsplass, var lenge underlagt Trondheims kjøpstadsrettigheter og fikk egne rettigheter i 1836. Hammerfest og Vardø fikk rettigheter i 1789, mens Tromsø fikk samme retter i 1794 og dessuten flere gunstige ordninger som tollfrihet i 20 år og fritt tømmer til husbygging. I Bergen var det motvilje mot kjøpsteder i nord (Finnmark var opprinnelig del av Bergens cirkumferens), og Johan Nordahl Bruns «Udsigter fra Ulrikken» skrevet i 1790 inneholder en strofe med kritikk av at Hammerfest og Vardø hadde fått handelsprivilegier: «Da mellem Biergene syv skal du staae, Naar nybaget Kiøbsted i Luften maae gaae.»
De første innskrenkningene i kjøpstedenes handelsprivilegier kom med handelsloven i 1842 da ble ladestedene likestilt med kjøpstedene handelsrettslig, men ble fortsatt administrativt regnet til landdistriktene. Ålesund var for eksempel kirkelig underordnet Borgund prestegjeld. I 1857 kom ytterligere nye lovbestemmelser som i realiteten innebar at lade- og kjøpstedenes monopol var opphevet. Fra 1952 fikk både ladesteder og kjøpsteder status som bykommuner. Skillet mellom kjøpstedene og landdistriktene ved stortingsvalg ble samtidig opphevet.
Kjøpsteder etter opprettelse
I tillegg har Konghelle og Marstrand vært kjøpsteder.
Liste over flaggbærere for Australia under OL
Liste over flaggbærere for Australia under OL er en liste over australske idrettsutøvere som har båret det australsk nasjonale flagg ved åpningsseremoniene i sommer- og/eller vinter-OL.
Nådegave
Nådegave, (fra gresk) charisma, som direkte oversatt betyr «gave mottatt av nåde») er en spesiell evne som ifølge Det nye testamentet i Bibelen blir gitt av Den hellige ånd til de som tror for at de skal vitne om det kristne budskapet og utføre tjenester i menigheten. Læren om nådegaver kalles karismatikk og hører inn under læren om Den Hellige Ånd og kirken. Nådegaver er særlig nevnt hos Paulus i 1. korinterbrev kapittel 12 til 14, Efeserbrevet kapittel 4 og i Romerbrevet kapittel 12.
Nådegaver i paulinsk teologi
Nådegaver og tjenester er hos Paulus knyttet til det kristne livet i Den Hellige Ånd og Kirken. Når man tar i mot troen på den Treenige Gud (Faderen, Sønnen og Den Hellig Ånd) tar man i mot Guds nåde og Ånden, og man blir en del av kirken. Paulus' undervisning om nådegavene og tjenestene dreier seg om hvordan kirkens indre liv skal ordnes. Han vektlegger at det er den ene og samme Herre og Ånd som gir disse gavene selv om gavene er ulike. Et gjennomgående bilde hos Paulus er at kirken tilsammen utgjør Kristus og Kristi kropp i denne verden, og at hvert medlem er et lem på kroppen med hver sin funksjon og gave. Gavene som er gitt ved den ene og samme Ånd skal være til oppbyggelse, formaning og trøst. Oppbyggelse betyr oppbyggelse for den enkelte, men også at mennesker blir lagt til menigheten, at kirken vokser og at kirkens misjonsoppdrag blir fullført. Derfor formaner Paulus menigheten til ikke å bruke gaver som er til intern oppbyggelse som andre i menighetsfellsskapet ikke forstår (tungetale uten tydning).
I karismatikken har man ofte skilt mellom de overnaturlige og de naturlige nådegavene. De overnaturlige er slike som mennesker av egen evne ikke har forutsetning for å kunne gjøre, slik som tungetale, profeti og helbredelse. Disse er gjerne knyttet til en åndsdåp eller en konkret karismatisk erfaring hvor disse gavene blir gitt. De naturlige gavene er naturlige anlegg og talenter brukt i kirkens fellesskap. En annen måte å skille nådegaver på er mellom de permanente gavene i for eksempel Efeserbrevet og de mer spontane gavene i 1. korinterbrev og Romerbrevet. I Efeserbrevet 4,11 skilles det mellom gavene apostel, profet, evangelist, hyrde og lærer som mer permantente gaver, nærmest embeter. Disse kalles de femfoldige gavene. Kirkerettshistorikeren Sohm Rudolph Sohm hevdet at enhver form for faste strukturer stod i motsetning til den rolle Ånden spilte i Paulus' ekklesiologi (lære om kirken). De fastere gavene og tjenestene vi finner i efeserbrevet og de eldre pastoralbrevene er for Sohm altså mindre normative for kirken enn de yngre vi finner i korinterbrevet og romerbrevet. I embetsforståelse som er basert på pastoralbrevene legger man til grunn embetene: prest, diakon og biskop. I nyere tid har moderne menigheter knyttet til for eksempel naturlig menighetsutvikling og Christian Schwartz metoder vektlagt de femfoldige gavene i efeserbrevet som et prinsipp for vekst i kirken.
Cessation og karismatikk
Enkelte mener at de overnaturlige nådegavene kun var virksomme apostlenes tid. Ifølge noen protestantiske konfesjoner var gaven til å tale i tunger og tyde tungetale kun virksomt i denne korte perioden av kirken, og ikke senere. Dette synet er kjent som cessationisme (ceased=opphøre).
Nådegavene i Bibelen
Nådegavene er hovedsakelig omtalt i Det nye testamentet i Bibelen.
Eksterne lenker
Carisma (cristianesimo) Святой Дух
Carl Ludvig Engel
Johann Carl Ludwig Engel (født 3. juli 1778, død 4. mai 1840) var en tysk arkitekt kjent for neoklassisk stil. Han hadde stor innflytelse på arkitekturen i Finland i første del av 1800-tallet.
Paul Tighe
Paul Tighe (født 12. februar 1958 i Navan i County Meath i Irland) er en irsk katolsk prelat og kuriebiskop.
Bakgrunn
Paul Tighe ble uteksaminert fra University College Dublin med en BCL i jus i 1979, og fortsatte med å studere filosofi og teologi ved Holy Cross College Dublin og Pontifical Irish College i Roma.
Carl Ludvig Engel
Hans mest kjente bygg fins i Helsingfors, som han hjalp med å bygge opp som hovedstad fra 1826. Blant byggene er Senatstorget og bygningene rundt plassen. Bygningene er Helsingfors domkirke, senatet, nasjonalbiblioteket og hovedbygningen ved universitetet.
Paul Tighe
Prest
Den 10. juli 1983 ble han presteviet for erkebispedømmet Dublin fra hjelpebiskop Brendan Comiskey SS.CC.; han var kapellan i sognet St. Laurence O'Toole i Kilmacud/Dublin, deretter pastor og lærer i Ballyfermot/Dublin. Han studerte senere moralteologi ved Det pavelige gregorianske universitet i Roma. Fra 1990 var han foreleser og professor i moralteologi ved Dublin City Universitys Mater Dei Institute of Education. I 2000 ble han utnevnt til leder for teologisk fakultet der.
I 2004 ble han utnevnt til kommunikasjonssjef for erkebispedømmet Dublin. Han opprettet Office of Public Affairs som støtte for kommunikasjon mellom bispedømmet, regjeringen, offentlige organer og frivillige organisasjoner i Irland og Europa.
I en artikkel for Australian Broadcasting Corporation (ABC) i 2012 skrev han om de utfordringer den katolske kirke står overfor hva gjelder uttrykksmåter egnet for en digital era: "«The generalized and uncritical social reception of the tenets of relativism finds particular expression in the digital world where the sheer volume of information and opinion, much of it contradictory, can lead to an almost resigned acceptance that it is meaningless to speak of truth and objectivity. In the face of so much assertion, argument and counter argument, it is difficult to decide where real authority and expertise resides.»"
Pave Benedikt XVI utnevnte ham til sekretær for Det pavelige råd for sosial kommunikasjon den 30. november 2007.
Tighe ble utnevnt den 9. juli 2014 av pave Frans til sekretær for komiteen for refirmen av Vatikanets medier, en spesialkommisjon ledet av Lord Patten of Barnes med den oppgave å reformere Den hellige stols medieorganisering. Han var den som så fikk oppgaven å presentere granskningen og forslagene til pave Frans og til Kardinalrådet.
Titulærbiskop i den romerske kurie
Den 19. desember 2015 utnevnte pave Frans ham til titulærbiskop av Drivastum, og utnevnte ham til assisterende sekretær for Det pavelige kulturråd. Kardinal Pietro Parolin bispeviet ham den 27. februar året etter. Medkonsekratorer var presidenten for det pavelige kulturråd, kardinal Gianfranco Ravasi, og presidenten for Det pavelige råd for sosial kommunikasjon, Claudio Maria Celli.
Katrin Kallsberg
Katrin Kallsberg (født 30. juli 1967) er en færøysk overlege og politiker (Tj.). Hun har vært innvalgt på det færøyske Lagtinget siden 2015, og leder Lagtingets velferdskomité.
Paul Tighe
Titulærbiskop i den romerske kurie
Pave Frans utnevnte ham til sekretær for Det pavelige kulturråd den 28. oktober 2017. Dette rådet bortfalt den 5. juni 2022 ved en kuriereform, og med den også dens sekretærstilling.
Katrin Kallsberg
Hun er datter av kommunelege Kaj Kallsberg og fysioterapeut Olga Kallsberg (født Debes). De bodde i Danmark frem til hun var seks år gammel, og hun vokste siden opp på Eiði og i Tórshavn på Færøyene. Hun gikk gymnaset i Tórshavn og studerte medisin ved Københavns Universitet. Hun har spesialisering i gynekologi og obstetrikk fra Norge. I 2002 kom hun tilbake til Tórshavn, hvor hun siden har blitt overlege ved gynekologisk ambulatorium ved Landssjúkrahúsið.
I 1995 giftet hun seg med Poul Henrik Poulsen, sønn av tidligere landsstyremedlem og lagtingsmann Tórbjørn Poulsen. De bosatte seg i Tórshavn og fikk to barn. Ektemannen døde av kreft i 2005.
Paul Tighe
Titulærbiskop i den romerske kurie
Den 13. juli 2022 utnevnte pave Frans ham også til medlem av Dikasteret for biskopene.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Mary Shelley’s Frankenstein
Mary Shelley's Frankenstein er en film fra 1994 med Kenneth Branagh, Tom Hulce, Helena Bonham Carter og Robert De Niro i hovedrollene.
Sammendrag
En dag møter han og vennen Henry Clerval på Shmael Augustus Waldman, en professor som forsker på hvordan skape nytt liv. Men Waldman advarer Victor om at det er en dårlig ide å gjennomføre dette i praksis. En dag blir Waldman myrdet av en pasient, og denne pasienten blir senere hengt. Ved å bruke kroppen, et bein fra en stipendiat ved navn Schiller som tidligere døde av kolera, og professor Waldmans hjerne, bygger Victor en ny skapning basert på professorens gamle notater. Victor klarer til slutt å gi skaperverket sitt liv, men han angrer han snart på avgjørelsen sin og forsøker å drepe skapningen med en øks.
Skapningen kommer seg unna, men blir snart drevet vekk av byfolket når han prøver å stjele mat fra dem. Skapningen stikker av til villmarken. Han tilbringer flere måneder i en gammel låve, uten at familien som eier låven vet om det. Han lærer seg gradvis å lese og snakke basert på observasjoner av andre mennesker, og minner fra Waldmans hjerne. Han forsøker å få familiens tillit ved å i skjul hjelpe dem med deres falleferdige gård. Han kommer etterhvert i samtale med eier av gården, en eldre blind mann, etter å ha myrdet en voldelig inkasso-innkrever. Men når den blinde mannens familie kommer tilbake, angriper de skapningen før de forlater gården deres.
Skapningen finner Victor's notater i frakken sin, og lærer om de egentlige omstendighetene rundt skapelsen hans. Han brenner ned hele gården, og sverger å ta hevn for skaperen sin. Victor, som tror skapningen er død etter en kolera-epidemi, reiser tilbake til Genève for å gifte seg med Elizabeth. Han oppdager at hans yngre bror William er død. Skapningen kidnapper Victor og krever at han lager en følgesvenn til ham. Til gjengjeld går skapningen med på å la Victor i fred. Victor forbreder seg på prosessen for å skape nytt liv. Men han bryter løftet sitt om å gjennomføre prosessen, og skapningen tar hevn ved å forsøke å kvele Frankenstein.
Historien hopper tilbake til polarsirkelen, og hendelsene i begynnelsen av filmen. Victor forteller kaptein Walton at han har forsøkt å følge etter skapningen i flere måneder for å endelig drepe skapningen sin. Like etter å ha fortalt sin historie, dør Victor av lungebetennelse. Walton oppdager skapningen som gråter over Victor's kropp, og tilstår at han til tross alt sitt hat fremdeles anser Victor som sin "far"
Lehigh Valley Phantoms
Lehigh Valley Phantoms er et ishockey-lag i American Hockey League (AHL) som spilte sin første sesong i 2014/2015 etter at Adirondack Phantoms flyttet fra Glens Falls, New York til Allentown i Pennsylvania. Laget spiller på Allentowns nybygde PPL Center, som har en kapasitet på 9 017 tilskuere. Phantoms, som begynte å spille som Philadelphia Phantoms, og har vært Philadelphia Flyers partnere i AHL siden 1996/97-sesongen. Den lilla klubbfargen som ble brukt siden lagets begynnelse har blitt erstattet i Lehigh Valley Phantoms med lyseblå.
Abdelmajid El Hissouf
Abdelmajid El Hissouf (født 23. september 1992) er en marokkansk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.
Han representerte Marokko under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 68 i maratonløpet.
The Masters Tournament 1997
The Masters Tournament 1997 ble arrangert på Augusta National Golf Club i Augusta, Georgia i USA i 1997.
Isfahan kraftverk
Isfahan kraftverk, også kjent under navnet Sør-Isfahan kraftverk, er et varmekraftverk i provinsen Isfahan i det østlige Iran. Det har en installert produksjonskapasitet på 954 MW, fordelt på 6 like store blokker á 159 MW hver. Fasen Isfahan II innebærer installasjon av e n 480 MW-blokk. Teknologien er iransk og tysk.
Anlegget ble utbygd i årene 2004–2007. Brenselstypen er naturgass og dieselolje.
Rockford IceHogs
Rockford IceHogs er et amerikansk ishockey-lag i AHL og er farmerlag til Chicago Blackhawks. Laget spiller sine kamper på Rockford Metrocenter, en arena som har 10 000 seter. Et annet lag med samme navn har spilt i UHL, en lavere ligaen mellom 1999 og 2007.
Julian Flügel
Julian Flügel (født 18. april 1986) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 71 i maratonløpet.
Liste over flaggbærere for Bahamas under OL
Liste over flaggbærere for Bahamas under OL er en liste over bahamanske idrettsutøvere som har båret det bahamanske nasjonale flagg ved åpningsseremoniene i sommer- og/eller vinter-OL.
Æ e fra Ballsund, æ
Æ e fra Ballsund, æ er et musikkalbum med Stig Westeraas Nilsson, utgitt i 1976. Dette er hans første plate som soloartist.
Shirvan-2 kraftverk
Shirvan kraftverk nr 2 er et varmekraftverk med kogenerasjon i provinsen Khorasan i det norsøstlige Iran. Det har en installert produksjonskapasitet på 1449 MW, fordelt på 3 like store blokker á 483 MW hver. Teknologien er levert av bl.a Doosan, Ansaldo og Siemens.
Anlegget ble utbygd i årene 2006–2010. Brenselstypen er naturgass og bensin. Dette er landets fjerde største varmekraftverk målt etter installert effekt.
30. serierunde i Eliteserien 2019
30. runde i Eliteserien i fotball for menn 2019 spilles sesongens siste kamper samtidig søndag 1. desember.
Avisåret 1913
Avisåret 1913 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1913.
Ski-VM 2021 – Kombinert normalbakke/10 kilometer menn
Skihopping
Hopprennet startet kl. 10:15.
Langrenn
Langrennet startet kl. 16:00.
Yazd kraftvarmeverk
Yazd kraftvarmeverk er et varmekraftverk med kogenerasjon i provinsen Yazd i Iran. Det har en installert produksjonskapasitet på 406 MW, fordelt på én blokk med 9001E gassturbiner. Teknologien er levert av bl.a Siemens og Alstom.
Anlegget ble utbygd i årene 2000–2006. Brenselstypen er naturgass og dieselolje.
Billy Powell
William Norris «Billy» Powell (født 3. juni 1952 Corpus Christi i Texas, død 28. januar 2009 i Orange Park i Florida) var keyboardspiller i rockebandet Lynyrd Skynyrd.
Bridgeport Islanders
Bridgeport Islanders (tidligere kjent som Bridgeport Sound Tigers) er et profesjonelt ishockeylag som spiller i American Hockey League (AHL). De er AHL-tilknyttede av National Hockey Leagues New York Islanders, som eier franchisen. Laget startet sesongen 2001–02 og ble kjøpt av Islanders i 2004. Laget er basert i Bridgeport, Connecticut og spiller hjemmekampene sine på Webster Bank Arena.
Billy Powell
Powell ønsket virkelig å bli med i bandet Skynyrd og begynte å jobbe sammen med bandmedlemmene. Ved oppvarming til en konsert spilte han ved en anledning sin egen versjon av «Free Bird» og Ronnie Van Zant ble imponert og sa til Powell han han skulle slutte som «roadie» og overta pianoet i stedet. Slik ble han en del av gruppen.
Da bandet sluttet å spille sammen i 1977 startet Powell sitt eget band til Lynyrd Skynyrd ble gjenforent i 1987.
The Masters Tournament 1996
The Masters Tournament 1996 ble arrangert på Augusta National Golf Club i Augusta, Georgia i USA i 1996.
Original
Original (fra latin: origo) betyr «opprinnelig», og har flere betydninger:
Brunost og sirop og brø
Brunost og sirop og brø er et musikkalbum med Stig Westeraas Nilsson, utgitt i 1977.
Canadas herrelandslag i basketball
Canadas herrelandslag i basketball er landslaget i basketball som representerer Canada i internasjonale konkurranser.
Landslaget er rangert som nummer 26 på FIBA-rankingen, og tok sølv under Sommer-OL 1936 i Berlin.
Maniema
Maniema er en provins i Den demokratiske republikken Kongo. Provinshovedstaden er Kindi.
Lusine Gevorkjan
Lusine Arkadjevna Gevorkjan (russisk Лусинэ Аркадьевна Геворкян, født i Kapan, 21. februar 1983) er hovedvokalist og en av låtskriverne i det russiske nu metal-banden Tracktor Bowling og Louna.
Liste over norske mesterskapsmedaljer
Liste over norske mesterskapsmedaljer inkluderer samtlige medaljer norske idrettsutøvere har tatt i olympiske leker, verdensmesterskap og europamesterskap. Kun idretter som er inkludert i de olympiske leker er tatt med i oversikten, men ikke-olympiske øvelser i disse idrettene er tatt med. Juniormesterskap og mesterskap/øvelser for funksjonshemmede er ikke tatt med.
Livgardens kaserne
Livgardens kaserne er en kaserne ved Rosenborg Slot for Den Kongelige Livgarde. Den har adressen Gothersgade 100 og har fasade langs Øster Voldgade.
Liste over norske mesterskapsmedaljer
Inkluderte mesterskap
Følgende mesterskap og turneringer har Norge tatt minst en medalje i, og er tatt med i oversikten:
Livgardens kaserne
Livgardens kaserne ble fredet i 1932.
Andre verdenskrig
Den 29. august 1943 ble kasernen angrepet av tyskerne som ledd i operasjon Safari. Kasernevakten besto da av én korporal og 18 menige og en styrke av 1. Livgardebataillons 2. kompani: tre offiserer, fem befalingsmenn av officiantgruppen, fem underoffiserer av reserven og 177 menige (utdannet mannskap). Den 29. august kl. 4.00 trengte tyske tropper på flere steder under voldsom ildavgivelse inn på kasernen. Skytingen ble besvart av vakten, av postene på ekserserplassen og av befalingsmenn og mannskap som avgav ild fra vinduene. Skytingen ble innstilt etter ordre fra kompanisjefen (Rosenborgfløyen) og for resten av kasernens vedkommende av sjefen for Livgarden, som var ankommet ledsaget av en tysk befalingsmann. Én offiser og én underoffiser av reserven ble drept.
Stakkars lille mann
Stakkars lille mann er et musikkalbum med Stig Westeraas Nilsson, utgitt i 1983.
Nicoline Rosenkrantz
Nicoline Rosenkrantz (født 6. januar 1721, død 7. februar 1771) var en dansk adelsdame.
Hun var datter av amtmann over Nyborg og Tranekær, senere gehejmeråd, Christian Rosenkrantz til Skovsbo (1672–1736) og Frederikke Louise f. Krag (1696–1766). Nicoline Rosenkrantz ble innskrevet i det adelige jomfrukloster Vallø Kloster (Vallø Stift) ved dets innvielse 14. mai 1738.
Den 29. juli 1749 ble hun på Skovsbo herregård og i Rynkeby kirke på Fyn gift med gehejmekonferrensråd Frederik Christian Danneskiold-Samsøe (1722-1778) til grevskabene Samsøe, Løvenholm m.fl. Begge ble tildelt ordenen l'union parfaite.
Nicoline Rosenkrantz døde den 7. feburar 1771, og ble begravet fra Vor Frue i København.
Andreas Brünniche har malt hennes portrett.
Armenia under Vinter-OL for ungdom 2012
Armenia deltok under Vinter-OL for ungdom 2012 fra 13. januar til 22. januar 2012 i Innsbruck i Østerrike. Troppen bestod av tre utøvere.
Rutherfords atommodell
Dette bildet av atomet var veldig forskjellig fra den tidligere lanserte rosinbollemodellen til Thomson. Her skulle den positive ladning være jevnt fordelt over hele atomet, mens de lette elektronene befant seg som diskrete punkt i denne bakgrunnen. En slik fordeling av elektrisk ladning ville gi spredning konsentrert om små vinkler.
Hvis den elektriske ladningen til kjernen er Q = Ze hvor e er elementærladningen, viste Rutherford at spredningstverrsnittet økte med kvadratet av ladningstallet Z. Da hele atomet er elektrisk nøytralt, må dette også være lik med antall elektroner det inneholder. Med en viss usikkerhet kunne det bestemmes ut fra målingene. For gull som ble benyttet i eksperimentene, så verdien ut til å være rundt 100 som ikke var så langt unna dets plass i periodesystemet. Denne verdien var omtrent halvparten av dets atomvekt, men det var uklart hvordan dette ladningstallet kunne bestemmes mer nøyaktig. Det ble først mulig et par år senere ved oppdagelsen av Moseleys lov for røntgenstråling.
Niels Bohr hørte Rutherford fortelle om denne modellen da han var ved Cavendish-laboratoriet høsten 1911. Det fikk han til å flytte over til Rutherfords gruppe ved Universitetet i Manchester året etterpå. Tilbake i Danmark viste han i 1913 at ved å kvantisere elektronbanene i Rutherfords atommodell kunne han forklare spektrallinjene for hydrogenatomet. Det var begynnelsen på moderne atomfysikk.
Kontoristene
Kontoristene (originaltittel: The Typists) er et skuespill i én akt av den amerikanske dramatikeren Murray Schisgal. Stykket ble uroppført i London i 1961, og ble senere satt opp off-Broadway i 1963 sammen med en annen enakter av Schisgal, The Tiger (Tigeren). Dobbeltoppsetningen ble Schisgals gjennombrudd som dramatiker, og fikk utmerkelsen Drama Desk Award.
TV-versjoner
Stykket ble oversatt til norsk av Kirsten Sørlie, som i 1966 debuterte som regissør i Fjernsynsteateret med en oppsetning av stykket i sin egen oversettelse. Rollene i Fjernsynsteaterets oppsetning ble spilt av Wenche Foss (i rollen som Sylvia Payton) og Henki Kolstad (som Paul Cunningham). NRK TV
Lasse Qvigstad (norsk jurist)
Lars Fredrik Qvigstad (født 2. februar 1946) er en norsk jurist. Han var lektor ved Universitetet i Oslo 1972–75, statsadvokat ved Eidsivating statsadvokatembeter 1977–87, visepolitimester i Oslo 1987–91 og lagdommer i Eidsivating 1991–93.
Han var førstestatsadvokat og leder av Eidsivating statsadvokatembeter 1993-95, fra 1996 Oslo statsadvokatembeter, frem til 2010. Han gikk av med pensjon i oktober 2015. Som statsadvokat var han aktor i straffesaken mot Arne Treholt, som i 1985 ble dømt til 20 års fengsel for spionasje.
Gustave Le Bon
Gustave Le Bon (født 7. mai 1841 i Nogent-le-Rotrou i departementet Eure-et-Loir i Frankrike, død 13. desember 1931 i Paris) var en fransk sosialpsykolog, sosiolog og amatørfysiker.
Bakgrunn
Charles-Marie Gustave Le Bon ble født 7. mai 1841 i Nogent-le-Rotrou i Centre-Val de Loire. Familien var av bretonsk herkomst, faren var provinsfunksjonær for den franske regjering.
I 1860 begynte han på medisinstudiet ved universitetet i Paris. Han absolverte sitt praksisår i Hôtel-Dieu de Paris og promoverte i 1866. Fra da av betegnet han som lege, skjønt han ikke utøvet dette yrke i legepraksis.
Forfatterskap
I studietiden skrev Le Bon artikler om en rekke medisiske emner. Hans første bok La mort apparente et inhumations prématurées (1866) befattet seg med definisjonen av død, og foregrep dermed de juridiske diskusjoner som skulle finne sted på 1900-tallet.
Han forfattet en rekke arbeider som framla hans teorier rundt nasjonale trekk, rasemessig overlegenhet, flokkatferd og massepsykologi. Hans arbeider rundt massepsykologi fikk gjennomslag i den første del av det 20. århundre, da de ble anvendt spesielt av mediaforskere.
Le Bon skrev også arbeider vedrørende materien og energiens natur. Hans bok L'évolution de la matière var meget populær og kom ut i 12 opplag. Henri Poincaré interesserte seg noe for Le Bons fysiske arbeider, og kommenterte dem.
Det har blitt argumentert for at fascistiske teorier om ledelse støttet seg på Le Bons psykologiske teorier. Adolf Hitlers Mein Kampf utnyttet de teknikker for propaganda som Le Bons bok fra 1895 framla. Benito Mussolini hadde også lest Le Bons hovedverk.
Edward Bernays, Sigmund Freud nevø, var influert av Le Bon, og i sin berømte bok Propaganda erklærte han at demokratiets store feiltagelse av manipulasjonen av massene ved bruk av media og reklame.
Spindlersfeld stasjon
Spindlersfeld stasjon er en jernbanestasjon som ligger i Treptow-Köpenick i Berlin. Den blir betjent av S-bane.
Dorothea Øllegaard Rosenkrantz
Dorothea Øllegaard Rosenkrantz (født 4. oktober 1723, død 6. juni 1786) var en dansk adelsdame.
Hun var datter av amtmann over Nyborg og Tranekær, senere gehejmeråd, Christian Rosenkrantz til Skovsbo (1672–1736) og Frederikke Louise f. Krag (1696–1766), og ble døpt i Rynkeby kirke på Fyn. I 1737 var hun innskrevet i Roskilde Kloster, senere var hun hoffdame hos dronning Louise. I 1759 ble hun dame de l'union parfaite.
Den 2. april 1751 giftet Rosenkrantz seg i Christiansborg slottskirke med Christian Rudolph Philip Gersdorff (1723–1800), amtmann i Akershus amt i årene 1750–1757. Hun døde på Marselisborg herregård den 6. juni 1786 og ble begravet i Viby kirkes krypt, under tårnet, som hun og ektemannen hadde latt oppføre året før.
Charles Palissot de Montenoy
Charles Palissot de Montenoy (født 3. januar 1730 i Nancy i Frankrike, død 15. juni 1814 i Paris) var en fransk forfatter, dramatiker og bibliotekar.
Bakgrunn
Charles Palissot de Montenoy var sønn av en celeber advokat i hjembyen Nancy, Hubert Palissot. Han ble fort moden, og fikk på Collège des Jésuites de Nancy der han fulgte undervisning i teologi. Så fortsatte han med filosofi ved Université de Pont-à-Mousson, til han var tolv år gammel, så i Paris der han fortsatte med teologi og deretter studerte rettsvitenskaper. Han var deretter innom den katolske presteordenen Oratorianerne, men forlot den og giftet seg i en alder av 18 år.
Dramatiker
Hans teaterstykke Les Tuteurs ble oppført i 1754 på Comédie-Française i Paris og fikk en god mottakelse. Han priste Montesquieu og Voltaire. Hans dikt smigret innflytelsesrike personer ved det kongelige hoff, og de skaffet ham et innbringende embede.
The Masters Tournament 1995
The Masters Tournament 1995 ble arrangert på Augusta National Golf Club i Augusta, Georgia i USA i 1995.
Charles Palissot de Montenoy
Dramatiker
I sin komedia Le Cerclee ou les originaux (1755) lot Palissot portrettere en philosophe som var lett å gjenkjenne som Rousseau. Riktignok forsvarte Rousseau Palissot under e den skandale som fulgte, men etter dette ble Palissot holdt på avstand fra filosofene, og så skjerpet han sine angrep på dem.
Palissot de Montenoy ble en klar motstander til Jean-Jacques Rousseau og encyklopedistene, og angrep dem enda heftigere i lystspillet Les philosophes (uroppført 2. mai 1760 på Comédie-Française). Stykket var egentlig ikke særlig godt - det skrev til og med journalister som selv var kritiske til filosofene - men det skapte furore og ble derfor en scenesuksess. Handlingen var bygd over samme lest som Molières Les Femmes Savantes. Men hovedsakelig behandler Palissot heri den franske opplysningens menns ideer og fremferd. Voltaire svarte med Le Café.
Palissot skjerpet tonen ytterligere, men med hensvinnende fremgang. Stykket Le Satirique ble til slutt forbudt; grunnene til dette er uklare. Palissot selv spedte den historie at dette stykket ikke stammet fra ham - at det tvert i mot var skrevet for å sverte ham. Les Philosophes ble oppført på nytt i 1782 på Comédie-Française, men denne gang i en mildere versjon.
Fra 1789 (den franske revolusjons utbrudd) ble Palissot en begeistret revolusjonær, tilhenger av teofilantropien, bibliotekar, og utgiver av Voltaires, Nicolas Boileaus og Pierre Corneilles verker.
S.E. Cupp
Sarah Elizabeth «S.E.» Cupp (født 23. februar 1979 i Carlsbad i California) er en amerikansk programleder, konservativ politisk kommentator og forfatter. I august 2017 lanserte hun S.E. Cupp: Unfiltered, et politisk paneldebattprogram, sammen med Andrew Levy, på HLN.
Hun var tidligere paneldeltaker på CNNs debattprogram Crossfire, og har skrevet boken Losing Our Religion: The Liberal Media's Attack on Christianity samt vært medforfatter av boken Why You're Wrong About the Right. Hun har også vært paneldeltaker i en rekke andre fjernsynsprogrammer, herunder Red Eye w/ Greg Gutfeld.
Tidlig liv
Cupp ble født i Carlsbad i California. I hennes yngre år bodde hun i Andover i Massachusetts, og gikk på Academy of Notre Dame. Fra 6 års alder til slutten av tenårene gikk hun på ballett. Mens hun danset ballett, strevde hun med spiseforstyrrelser, og fikk et tilbakefall mens hun gikk på college. I 2000 ble hun uteksaminert fra Cornell University med graden bachelor of arts i kunsthistorie. Mens hun studerte ved Cornell jobbet hun for The Cornell Daily Sun. I 2010 fikk hun graden master of arts ved Gallatin School of Individualized Studies ved New York University, med religiøse studier som hovedfag.
Personlige liv
Cupp har beskrevet seg selv som ateist, men har konsekvent uttalt at hun er åpen for teisme, og "virkelig ønsker å bli en troende person en dag."
Cupp møtte John Goodwin, tidligere stabssjef for Raúl Labrador, under republikanernes landsmøte i 2008, og de ble kjærester i 2011. De forlovet seg i september 2012, og giftet seg i november 2013. Hun fødte en sønn, John Davies Goodwin III, i desember 2014.
Marhu Teferi
Marhu Teferi (født 17. august 1992) er en etiopiskfødt israelsk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.
Han representerte Israel under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 74 i maratonløpet.
Knut Helge Harstad
Knut Helge Harstad (født 1943) er en norsk lokalpolitiker fra Høyre. Han var ordfører i Ørskog kommune i Møre og Romsdal fra februar 2017 til kommunen ble sammenslått til den nye storkommunen Ålesund 1. januar 2020. Han tok over som ordfører etter at forgjengeren Karen Simonnes Aanes trakk seg fra samme tid. Harstad var også ordfører i kommunen fra 1995 til 2003.
O.A.T. Skjelbred (skipsreder)
Oluf Andreas Tollefsen Skjelbred (født 31. mars 1854 i Egersund, død 24. juni 1939 i Kristiansand) var en norsk skipsreder og filantrop.
Oppvekst
Skjelbred mistet begge foreldre i en alder av 13 år. Etter foreldrenes død mønstret han på som kokk på et mindre skip. Senere som jungmann på et par skonnerter. I 1875 blir han tatt inn som elev hos Jensens og Tellefsens styrmannsskole i Kristiansand.
Voksenliv
I 1877 blir han skipsreder og kjøper barken «Neutral», blir eneeier i 1897. Han mistet hele sin tonnasje under første verdenskrig og rederiforetaket ble omdannet til aksjeselskap i 1919. Ved slutten av sin karriere disponerte rederiet hans landets mest moderne skipsflåte med 25 skip.
Mburumba Kerina
Mburumba Kerina (opprinnelig William Eric Getzen, født 6. juni 1932 i Tsumeb i Sørvest-Afrika, død 14. juni 2021 i Windhoek i Namibia) var en namibisk politiker, akademiker og forfatter. Han var medstifter av SWAPO, NUDO og FCN, og grunnlegger av en rekke mindre politiske partier. Han var medlem av Namibias grunnlovsforsamling, samt nasjonalforsamlingen og nasjonalrådet. Det var Mburumba Kerina som utmyntet navnet «Namib» for den uavhengige staten Namibia i Sørvest-Afrika.
Bakgrunn
Kerinas bakgrunn var av folkegruppene ovambo og ovaherero, og var også oldebarn av den oppdagelsesreisende handelsmannen Frederick Thomas Green, hvorfra han tok sitt etternavn (Kerina = «grønt» på språket otjiherero). Mburumba ble født i Tsumeb, men vokste opp i Walvis Bay. Han gikk på skole i Windhoeks Old Location hvor han gikk på St Barnabas Anglican Church School. Under skolegangen kom han i kontakt med pastor Michael Scott, som senere skulle gjøre det mulig for ham å studere i USA, og bli en av de første til å rette bønneskriv til De forente nasjoner om sitt hjemlands selvstendighet.
Han dro til USA i 1953 og studerte ved Lincoln University i Pennsylvania. Han ble uteksaminert med en Bachelor of Arts i 1957. Kerina ble deretter stipendiat ved New School for Social Research i New York City, og mellom 1960 og 1962 tok han doktorgrad ved Padjadjaran-universitetet i Bandung i Indonesia. Mens han var i Indonesia fikk Kerina audiens for daværende president Sukarno, som ifølge Kerina oppmuntret ham til å finne et bedre navn for Sørvest-Afrikas territorium, hvis uavhengighet han kjempet for. Kerina skrev deretter et innlegg i en indonesisk publikasjon om et ennå ikke skapt land Namib og dets nasjonalistiske bevegelse, tilhengerne av namibianismen. At det var Kerina som hadde kommet frem til navnet «Namib» er blitt alment anerkjent, skjønt Sam Nujoma, Namibias grunnleggerpresident, blir ofte kreditert for justeringen av navnet til «Namibia».
Pådriver overfor FN
Fra 1956 og utover var Kerina blant de første som på vegne av Herero Chiefs' Council petisjonerte FN om å innrømme Sørvest-Afrika dets uavhengighet. Andre som var ute i samme ærend, var pastor Michael Scott, Hosea Kutako, Hans Beukes, Markus Kooper, Ismael Fortune, talsmann Jariretundu Kozonguizi og Namibias grunnleggende president Sam Nujoma.
I 1959 ble det etablert to viktige namibiske svarte nasjonalistpartier: South West Africa National Union (SWANU) og Ovamboland People's Organization (OPO). SWANU hadde sin base blant herero-befolkningen, mens OPO ble grunnlagt som en organisasjon for ovambofolket. I desember ga Old Location Uprising i Windhoek frigjøringskampen en ny retning. Etter protester og en effektiv boikott av kommunale tjenester fra Main Location-beboere, åpnet politiet skudd mot demonstrantene, drepte 11 og såret 44 andre. En bror av Kerina var blant de drepte. Hendelsen var en av faktorene som førte til grunnleggelsen av SWAPO ved å tvinge samfunnsledere fra OPO i eksil, blant dem Sam Nujoma. Det er trolig også en av hovedårsakene til at SWAPO skulle legge mindre vekt på petisjoner og fredelig opposisjon, og etterhvert å gjøre uavhengighetskampen til en væpnet konflikt.
Både OPO og SWANU innså snart at en bredere gruppe ville tjene de nasjonalistiske interessene bedre. SWANU-grunnlegger Fanuel Kozonguizi og OPO-leder Sam Nujoma drøftet om en sammenslåing av OPO og SWANU ville oppnå dette resultat, men Kerinas forslag om å utvide OPO til South West Africa People's Organization (SWAPO) ble implementert i 1960, hovedsakelig fordi SWANU ikke hadde full støtte fra Herero Chiefs' Council. Kerina ble en av SWAPOs medstiftere, og var den som foreslo navnet.
Brudd med SWAPO
Forskjellen i foretrukne metoder for å lede hjemlandet til uavhengighet førte snart til at det oppstod forskjellige fraksjoner innen SWAPO. Kerina var på den moderate siden, og likte ikke vold. Han ble ekskludert i 1962 for offentlig å diskutere dannelsen av et nytt parti. Morgan Norval skriver:
I 1964 kom Kerina tilbake fra USA og forsøkte forgjeves å komme inn i Sørvest-Afrika. Han ble i Bechuanaland (i dag Botswana) en tid, men ble snart utvist derfra og flyttet til Tanzania. I september 1965 ble National Unity Democratic Organization (NUDO) grunnlagt av Kerina, Clemens Kapuuo og Hosea Kutako. NUDO var på den tiden en organisasjon som hovedsakelig hadde herero-tilhengere. Den ble opprettet på forslag av Herero Chiefs' Council.
I 1966 brøt Kerina med Herero Chiefs 'Council (og i forlengelsen av det med NUDO) igjen. Samme år etablerte han South West Africa National United Front (SWANUF) i et forsøk på å forene SWANU og NUDO. Forsøket lyktes ikke; de to partiene forble delvis motstridende. SWANUF opphørte sin virksomhet på slutten av 1970-tallet.
Den namibiske uavhengighetskrigen, som snart eskalerte til den sørafrikanske grensekrig, startet i august 1966. Senere samme år opphevet FNs generalforsamling Sør-Afrikas mandat til å styre Sørvest-Afrika, og opprettet stillingen som FNs kommisjonær for Namibia.
Turnhallekonferansen
I mellomtiden forsøkte de hvite innbyggerne i Sørvest-Afrika og de konservative svarte medlemmene av befolkningen, blant dem Kerina, å begrense volden og bevare status quo. Den sørafrikanske regjering håpet at ved hjelp av begrensede reformer og kompromisser ville et bredt spekter av urbefolkningen oppgi sin støtte til væpnet motstand. Dette var målet med Turnhallekonferansen, en kontroversiell konferanse holdt i Windhoek fra 1975 og 1977, og som hadde til oppgave å utvikle en grunnlov for et selvstyrt Namibia under sørafrikansk kontroll. Sponset av den sørafrikanske regjering fastla Turnhallekonferansen rammene for Sørvest-Afrikas styre fra 1977 til uavhengigheten i 1989.
Turnhallekonferansen ble kritisert for å komme med «pseudoreformer», befeste rasesegregeringen av Namibias befolkning, og indirekte forsterke den hvite befolknings økonomiske og politiske makt. Flere svarte delegater ønsket imidlertid denne begynnenlse av en institusjonalisert kommunikasjon mellom partene velkommen. Kerina deltok ikke på konferansen - han kom bare tilbake fra USA i 1976 etter plenarmøtene - men han støttet resultatet. Han skrev i 1977:
"''« Den konstitusjonelle konferanse [...] har skapt en rolig atmosfære der hele Namibias folk revurderer [...] territoriets institusjoner i en rundbordskonferanse av likemenn dedikert til gjensidig sameksistens og overlevelse. Denne historiske utvikling er i samsvar med store resolusjoner fra FN, rådgivende kjennelser fra Den internasjonale domstol og Lusakamanifestet."
Han kritiserte også FNs generalforsamlings beslutning fra 1972 om å anerkjenne SWAPO som 'den eneste legitime representant' for Namibias folk:
"''«Det er virkelig uheldig at FN prematurt er blitt forledet til anerkjennelse av én namibisk stammefaksjon som «den eneste autentiske representant»-gruppe for alle namibiere på bekostning av flertallet av befolkningen."
Etter Turnhallekonferansen initierte Kerina en rekke politiske bevegelser i Sørvest-Afrika. Han grunnla Namibia Patriotic Coalition (NPC) i 1978 som inngikk en allianse med Rehoboth Liberation Front (LF) og Liberal Party. NPC ble snart avviklet og ble reetablert i 1982 under navnet Namibia National Democratic Coalition (NNDC). I 1988 grunnla Kerina Federal Convention of Namibia (FCN) sammen med Hans Diergaardt, som ble dens president.
Mellom 1953 og namibiske uavhengighet i 1990 bodde Kerina i USA, men besøkte ofte Namibia for lengre perioder. I USA virket han som akademiker, og innehadde både administrative og akademiske stillinger, ofte parallelt, ved forskjellige institusjoner. Kerina hadde lektorstilling ved New York City School of Visual Arts (1966–1968) og en assistent- og senere lektorstilling ved Brooklyn College ved City University of New York (1968–1971). Mellom 1982 og 1992 arbeidet han som konsulent.