cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Trambuss
Büssing
Treakslede trambuss var også i modellprogrammet fra Büssing-NAG, for et innenlandsk marked for store treakslede buss som tradisjonelt var av type snutebuss med snutemotor foran forakselen. Trambus og snutebuss som hadde typebetegnelse N ofte hadde samme chassis, eneste forskjell var motorplassering. Et eksempel var 900 T som et 6x4 kjøretøy basert på 900-chassiset, fra 1938 - som var den lengste enkeltbussen i Tyskland før krigsutbruddet i september 1939. Büssing 900 T var 13 meter lang, med en 140 hk sterk dieselmotor. Büssing-NAG hadde lenge irritert seg over sjenansen ved å ha motoren under dekselet i innredningen i bussen, og dermed forsket på pannekakemotoren fra USA. Gjennombruddet kom med den treakslede bussen av Type 900 TU i 1936. Paul Arendt som var en kjent maskiningeniør, oppfunnet en ny dieselmotor som kunne yte 145 hestekrefter, som plasseres under gulvet i bussen mellom rammene, rett under sjåførsetet.
Buss med undergulvmotor ble ikke vanlig før etter krigens slutt i 1945, men TU som betyr Trambus med Underflur - under gulv - utgjorde etterkrigsgenerasjonen for Büssing-NAGs trambussene. 900 TU var den første treakslede bussen med pannekakemotor, og en toakslet variant, 650 TU, var utviklet like før krigsutbruddet.
Den første trambussen som dobbeltdekkerbuss er «Dobus» som var produsert i tre eksempler, utviklet for bussoperatøren BVG i Berlin med assistanse av Daimler-Benz i 1939, som da var en treakslet buss. Den enslige overlevende bussen ble utrangert i 1956, da etterfølges det av andre dobbeltdekkerbusser som 6500 T og 12000 T. Etter krigen hadde man gått bort fra det opprinnelige nummersystemet til et nytt nummersystem etter vekt, 500 T ble 4500 T fra 1945 og senere 5000 T, som i 1949 videreutvikles til 5000 TU med pannekakemotor istedenfor frontmotor. 6000/6500 T-familien med to aksler som var i produksjon mellom 1954 og 1958, omfattet også enkeltdekksbuss og 4,111 var bygget. Det var også dobbeltdekkerbuss med undergulvmotor som TU 10.
Krigstrambussen var i produksjonen gjennom krigsårene ved å ha en så enkel konstruksjon som mulig, i enkelte tilfeller var vinduspaneler tatt bort sammen med dørene og man hadde brukt enkelte og driftsøkonomiske motortyper for å oppnå gode presentasjoner helt opptil 107 hestekrefter i ytelse. Man hadde en kapasitet på 52 passasjerer i bussen som oppnådde 66 km/t i topphastighet. Da etterkrigsproduksjonen skulle startes, var krigstrambussen viktig som utgangspunkt for å skape fram nye modeller, og man hadde valgt å bruke «T» og «TU» om alle busser - også de nye leddbussene som Büssing 6000 T Kässbohrer fra 1954. De første bussene som var produsert i en serie på 45 chassiser, var av type 500 T/4500 T allerede i året 1945.
I 1949 ble bussen 5000 TU introdusert for offentligheten under teknologiutstillingen i Hannover, som var blitt så driftssikkert at den kunne eksporteres til andre land og brukes i en rekke ulike busstyper som turbuss og som leddbuss. Et nytt typedefinisjonssystem kom i 1955 da det var besluttet om å oppgi literkapasiteten i motoren som 7 liters for en 145 hk motor. De nye modeller med undergulvmotor var dermed definert som TU 7 og TU 11 for eksempel. Den siste trambussen med aner i den første generasjonen, 4500 T, erstattes med TU 5 mens 6500 T erstattes med TU 10. I slutten på 1950-tallet var det ikke lenge mulig å skille en trambuss fra en ordinær buss, og i 1962 ble alle typedefinisjoner med base i trambuss erstattet med faste navner som «Consul», «Senator» og «President».
En av de siste trambussmodellene solgt av Büssing var basert på et lastebilchassis av type LU 55, og hadde dermed typebenevnelse TU 55 som med en kapasitet på 30 til 38 seter var solgt til det tyske militæret. 200 TU 55 busser var levert fra Büssing-fabrikken. En av kuriositetene i bruk av «T»-typedefinisjonen er om halvannendekken Büssing 500 T «Aero» med Ludewig-karosseri fra 1949, som startet denne busstypens tidsalder for de neste tre tiår.
FAUN VO 35
FAUN-Werke som er mer kjent som produsent av tunge trekkvogner, hadde også vært innenfor det tyske bussmarkedet i mellomkrigstiden, og introduserte VO 35-bussen for byen Amberg i 1926 som en frambygget buss med frontmotor og flat front samt inngangsdør foran forhjulet og utgangsdør bak bakhjulet. Denne bussen som det bare var bygget fire eksempler av sammen med busstilhengere, hadde et utseende som en typisk tysk gatesporvogn tross store hjulbrønner for de pneumatiske hjulene. Karosseriet produsert av Hubertia i Berlin-Charlottenberg hadde plass for 35 seter og 15 ståplasser.
Henschel
Henschel startet bussproduksjon i 1925, og leverte ulike bussmodeller av den tradisjonelle typen med snutemotor, og hadde eksperimentert med dampbuss i 1930-tallet. De tok opp konkurransen med Büssing innenfor bybussmarkedet med P/30 T 4N Tram i 1937, som hadde en motorytelse på 120 hestekrefter, og ordet forkortes til «T» for å vise at bussen var frambygd med førersete og motor bak en flat front i et lavgulvet karosseri. P/30 Tram ble etterfulgt av P/40 S2N Tram med 95 hestekrefter i motorytelse, som var presentert for offentligheten under bilutstillingen i Wien i året 1940. Som P/30 var girkassen flyttet til side for å ha lav gulvhøyde over bakken.
Magirus
Magirus hadde en stor andel av bybussmarkedet i de tyske byene i 1930-tallet, og for å ta opp konkurransen med Büssing var et prosjekt ledet av bussdesigner Karl Schroeber startet, hvor man blant annet eksperimentert med dobbeltmotor i busser og enkeltmotor montert på undersiden av forakselen. Et av resultatene var trambuss-liknende bybusser som fikk navnet «Strabus». Men da Humboldt-Deutz AG overtok Magirus-fabrikken i 1936, ble prosjektet kansellert, selv om produksjonen fortsatt fram til 1941 med både frambygde buss og snutebuss. M 45 i 1937 var bussen som fikk navnet Strabus. Arvet etter M 45 fortsatte med O 235 fra 1940 som også arvet navnet.
MAN
Maschinenfabrik Augsburg-Nürnberg AG (MAN) i Nürnberg utviklet flere frambygde bussmodeller i 1930-tallet, og disse var definert som trambuss. DS-modellen var den første bussmodellen for eksport og dels innlandsmarkedet i 1936, initialene i navnet betyr «Diesel-Stirnsitz» ved at man hadde en dieselmotor i fronten ved siden av sjåføren. 90 eksempler var bygget, en del var levert til Lima i Peru. Disse peruanske bussene hadde Ludewig-karosseri fra Essen-Altenessen. I 1938 kom den forfinede etterfølgeren, LPS med en dieselmotor med en motorytelse på 110 hestekrefter. Den var bygget som en trambuss med inngangsdør foran forhjulet. Bussmodellen var kun ment for eksportmarkedet, men tyskbygde karosseri fulgt med fra Lindner, Ludewig og Schumann karosserifabrikkene. I likhet med DS-modellen hadde LPS nesten samme kapasitet med 32 sitteplasser, med totallengde på 8,6 m. I 1954 var en ny modell også definert som trambuss, 630 FOC 1 (Frontmotor, Omnibus-Chassis). Den etterfølges av forskjellige varianter fra 415 FOC 1 til 630 FOC 1, samtidige hadde den samme motorplassering.
Uerdingen
Uerdingen som er bedre kjent som jernbanemateriellfabrikk med togproduksjon, hadde en støttende rolle som karosseribygger i flere prosjekter for andre bussprodusenter som Büssing og Henschel, og var en viktig deltager i utviklingen av leddbussen i etterkrigstiden. I 1935 var Uerdingen og DÜWAG involvert i Büssing-NAGs prosjektet omkring undergulvmotoren for trambussen, og var med på å utvikle fram 650 TU og 900 TU som utprøves av busselskapet ÜSTRA i Hannover i midten av 1930-tallet. Dette fortsatte med Büssing 550 T for Wiesbaden - og et spesielt prosjekt i 1937-38; utviklingen av en krysning mellom en trambuss og en semitrailer-buss.
Trambusschassiset fra Büssing-NAG 650 T ble tatt i bruk som trekkvogn for en semitilhenger på en aksel - og en busstilhenger på to aksler i tillegg. Lite annet er kjent om dette uvanlige kjøretøyet.
Ludwigsfelde
Den siste bussen som defineres som trambuss i Tyskland er den østtyske VEB IFA Ludwigsfelde W 50 L som var i produksjon fra 1983 til 1991 for eksport blant annet til Ghana i Afrika. Den var en lastebil med bussbygg reist på lasteplanet som en ekte lastebilbuss (Behelfsomnibus på tysk), men hadde i 1990–1991 busskarosseri fra Arewa i Altenberg og var kjent som «Arewa Junior 508», reist på W 50-lastebilchassis. Det er denne varianten som defineres som trambuss ved å ha lastebilchassis.
Tramocar
Tramocar eller Tram-O-Car er en britiskbygget buss med et utseende som er svært lik en toakslet gatesporvogn med et spesielt hjulunderstell med liten hjuldiameter for hjulene. Disse bussene var basert på Shelwoke & Drewry (SD) Freighter-lastekjøretøyet i 1920-tallet, som var et spesielt populært kjøretøy for bymyndigheter til diverse oppdrag som forutså liten bakkeklaring og lav tyngdepunkt. Spesielt som søppelbil i små og mellomstore byer med smale og kronglete veger. Den første bussen basert på dette unike kjøretøyet var bygget som nr. 10 i produksjonen i 1923 med karosseri bygd av Hickman, som demonstrasjonskjøretøy.
Den første ordren kom fra Worthing hvor W. Gates startet en busslinje langs havnefronten hvor man også vil tilbyr busstransport for eldre som må kunne stige opp på bussen. Bakkeklaringen som var mulig ved å ha små hjuler med solid gummidekk og monteringen av bensinmotor like under sjåførsetet med et kontrollsystem hentet fra gatesporvognen, var så liten at eldre og handikappede med dårlig bevegelseskontroll kan stige på og av med få vansker. Den første bussen, No. 1, kom i tjeneste fra april 1924 og fikk selskap med No. 2. Fordi bussen hadde et utseende med et åpent karosseri uten vinduer og små hjul som minnet om trikkehjulene, og et kontrollsystem hentet rett fra trikken som i engelsktalte land het «tram», valgt Mr. Gates å bruke navnet Tram-O-Cars om sine bussene. Dette navnet ble sittende som typebenevnelse på de ulike bussene.
Brusson
Brusson er en italiensk kommune som ligger i regionen Aostadalen.
Trambuss
Tramocar
Det var ikke bare i Worthing disse tramocar-bussene var i trafikk, flere eksempler var solgt annetsteds som for Price’s Motors i Dinas Powis, Glamorganshire som hadde en 20-seters buss for ruten Dinas Powis-Penarth i 1926 og for Mr. M.J. Abbott i Exmouth for Withycombe-Exmouth-Orcombe Point ruten i 1927. Tre Freighter-kjøretøyer var kjøpt av Plymouth Co. med Hickman-busskarosseri for sirkelruten Route 22 i Hoe-området, Plymouth i 1925. Dette fulgt til en ny ordre på tre tramocar-buss i 1926. Disse bussene hadde nummerregister som No. 22-4 og No. 45-7. Bournemouth Co. erstattet sine eldre Guy Runabout bussene for ruten mellom Bournemouth Pier og Boscombe Pier med 2 tramocar-buss med 20 seter og to inngangsdør i 1925, utvidet dette med 4 nye busser i 1926. En mer kjent bussoperatør er Blackpool som også trengte små og kapable buss på mindre bussruter, og 4 buss var levert som 24-seters «toastrack» buss med tversgående benker på et åpent karosseri. Belfast hadde også en buss for en liknende rute fra 1930.
Tramocar-bussen var populært i Nordre Wales hvor flere bussoperatører la sin elsk på bussen, blant annet White Rose fra Rhyl som i 1926–1929 hadde kjøpt 5 buss, og disse hadde vært transportmidler for besøkende under Wembley Exhibition-utstillingen i 1929. Der ble bussene kalt «Raildok» på grunn av sitt utseende. Feriesteder og ulike turistlokaliteter trengte buss som kunne frakte besøkere, og flere buss var levert blant annet til Barmouth og Aberystwyth. Den største bussflåten var på et dusin tramocar-buss. Noen av bussene hadde hekkmotor, og noen hadde midtinngangsdør. Det var bygget bare to tramocar med hekkmotor, som i 1938 var levert til Southdown. De to første bussene fra Worthing kom til kanaløya Jersey hvor busselskapet J.M.T. i 1932 begynte å kjøpe brukte tramocar-busser, de første 4 var fra Blackpool.
Tramocar-bussene utvikles i årenes løp fra å være en relativ liten buss med 13 hestekrefter i motorkraft til en litt større buss med aksellengde på 4,038 m (13 fot og 3 tommer) og en motor på 24 hestekrefter. Den solide gummidekken erstattes med pneumatiske dekk fra 1928, selv hvis hjuldiameteren forbli liten. Kontrollsystemet måtte erstattes med et ordinært styresystem som på en vanlig buss fra 1933 i tråd med nye reglementer. Sjåføren kunne stå med ansiktet forut eller bakover så lenge man styrte bussen som en trikk, men det var ikke mulig fra 1933. De siste bussene i Worthing hadde blitt store buss med glassvinduer i karosseri bygget av Harrington og blitt mer lik de minste ordinære bussene, selv om disse hadde dobbelthjul i bakakselen.
Over 2500 Freighter kjøretøyer var bygget, av disse var 50 bygget som tramocar, 17 var levert til Worthing i årene mellom 1924 og 1938. I løpet av krigen ble tramocar-bussene erstattet med Dennis Falcon og Leyland Tiger busser, og den siste tramocar kjørte i året 1942.
Guy Trambus
Guy Motors hadde i løpet av mellomkrigstiden etablerte seg som kjøretøyprodusent, spesielt etter å ha innsett potensialiteten i seks-hjulede kjøretøyer med tre aksler i midten av 1920-tallet. Guy hadde vært et velkjent merke på forskjellige busskjøretøyer, spesielt etter krigens slutt i 1945. Mye av bussproduksjonen var innstilt på eksport, og noen av bussene var gitt typenavnet «Trambus» som da en modifisert Warrior-buss med lastebilchassis var levert i 1958 som Warrior Trambus til Hellas. Denne modellen som var betegnet på eksport til andre land, var ment som robuste bybuss/regionale modeller med lastebilchassis med nedsenkede motor som settes foran forakselen.
I 1965 ble Warrior Trambus-bussen erstattet med Victory Trambus-bussen. Som Warrior var Victory basert på en ordinær buss med lastebilchassis hentet fra «Big J», med en AEC AV505, Gardner 6LX eller 6LW motor. Etter Guy Motors var overtatt av Leyland i 1968, fortsatte produksjonen av Trambus-modellen som en del av Leylands modellprogrammet fram til 1982. Trambus-bussene var populært i Sør-Afrika hvor man hadde sin egne Trambuss, AEC Kudu i begynnelsen på 1960-tallet som besto av et chassis hentet fra Regal IV-bussen og en motor som settes i fronten foran forakselen. Dette var raskt etterfulgt av Trambuss-modellene fra Guy Motors.
Den moderne trambussen
I begynnelsen på det tjueførste århundret hadde et ønske om integrering av teknologi fra forskjellige transportalternativer oppstått blant flere bussoperatører som vil ha trikkens effektivitet i busskjøretøyet i bytrafikken. Flere bussprodusenter dermed tilbyr buss med trikkeutseende og teknikk hentet fra trikkedriften (og bybanedrift), reklamert som «trambus» på engelsk.
Blant annet har Van Hool i Nederland reklamerte for sin bussmodell Van Hool ExquiCity som trambus (trikkebuss på norsk) selv om disse teknisk sett er leddbuss ment for bussmetro. Ulike motoralternativer fra dieselmotor til batteridrift er tilbudt for disse trikkeliknende busser. I Tyrkia hadde Vossloh Kiepe levert 10 busser til bussoperatøren i Malatya i 2014, som dobbelleddbusser på 24 meter lengde, hvor de er kjent som Trambüs. Den tyrkiske trambussen som er 33 meter lang, var bygget av karosserimakeren Bozankaya som også bygger trikker.
Karate under Sommer-OL 2020 – +75 kg menn
Karate under Sommer-OL 2020 – +75 kg menn ble arrangert i Nippon Budokan den 7. august 2021.
Rokoelva (Løten)
Rokoelva er en elv i Løten, som begynner på vestsiden og utløpet til Rokosjøen, og renner ut i Svartelva. Elva renner forbi Hammaren og igjennom Løten skytebane og renner ut i Svartelva like nordvest for pistolskytebanene, som er en del av skytebanen i Løten. Den totale lengden på Rokoelva er 1,5 km.
Wurlitzer electric piano
Lyden genereres ved slag mot et metallrør med en hammer, noe som induserer en elektrisk strøm i en pickup. Selv om konseptet ligner Rhodes-piano, er lyden veldig forskjellig fra denne, og varierer fra aggressiv spilling som hard og hul, til rolig spilling som en søtlydende, vibrafonlignende, varm lyd. Instrumentet lager en unik lyd som vanskelig kan forveksles med noe annet.
Wurlitzer produserte flere forskjellige modeller av elektriske pianoer, inkludert konsollmodeller med innebygde rammer, og frittstående scenemodeller med kromben. Sistnevnte ble populært blant flere R&B- og rockemusikere på 1960- og 70-tallet, og ble spesielt mye anvendt av Supertramp.
Lytteeksempler
Det første kommersielle opptaket av en Wurlitzer ble gjort av jazzpianisten Sun Ra i 1956.
Eksempler på musikkstykker med innslag av Wurlitzer electric piano:
Aasivissuit–Nipisat
Aasivissuit–Nipisat strekker seg som et opp til 20 km bredt belte i en lengde på rundt 235 km fra innlandsisen i øst og vestover til Ikertooq fjord og Davisstredet. Sarfannguaq ligger i verdensarvområdet.
Verdensarvstedet ligger rett nord for polarsirkelen i et av de største isfrie områdene på Grønland og har navn etter sommerleiren Aasivissuit og øya Nipisat, helt i vest sør for Sisimiut. Det har vært jaktet reinsdyr i dette kulturlandskapet fra 2500 f.Kr. og fram til i dag. Verdensarven omfatter boplasser, varder, depoter, stier og graver. Ved sommerleiren Aasivissuit ble det drevet reinsdyrjakt. Stedet har lange rekker av steinvarder som ble brukt i jakten. Reinsdyr ble også jaktet fra kajakk i innsjøen Aasivissuit Tasiat. På Nipisat finnes det et 4000 år gammelt paleo-inuittisk bosted som er blant de best undersøkte i landet.
Området ble nominert til verdensarvstatus som Aasivissuit – Nipisat, Sermersuup imallu akornani Inuit Piniariartarfiat (dansk: Aasivissuit – Nipisat, Inuit jagtområde mellem indlandsis og hav). Verdensarvstatus ble vedtatt i 2018.
Aasivissuit–Nipisat ble Grønlands tredje verdensarvsted. Fra før fantes Kujataas kulturlandskap med nordisk og inuittisk historie på Sørgrønland (vedtatt 2017) og Ilulissatfjorden på Vestgrønland (vedtatt 2004).
The Adventures of Sherlock Holmes (film)
The Adventures of Sherlock Holmes er en amerikansk mysteriefilm fra 1939, regissert av Alfred L. Werker. Filmen er en pastisj på beretningene og rollefigurere i Arthur Conan Doyles bokserie om Sherlock Holmes. Filmen er også basert på teaterstykket Sherlock Holmes fra 1899 av William Gillette. Filmatiseringen er den andre (etter Hunden fra Baskervilles) i en serie på 14 filmer med Basil Rathbone som Sherlock Holmes og Nigel Bruce som Dr. Watson. De 14 filmene ble utgitt med måneders mellomrom i perioden 1939 til 1946. Det er likevel den siste av Sherlock-filmene som ble produsert av 20th Century Fox og den siste i Rathbone/Bruce-serien som utspiller seg i Viktoriatiden. De neste tolv filmene, som ble produsert av Universal Pictures, utspilte seg i samtiden.
Sherlock-replikken «Elementary, my dear Watson.» ligger på det amerikanske filminstituttets liste over historiens beste filmsitater.
Handling
Filmen er lagt til 1894, og begynner med Moriarty og Holmes som står på trappene rett utenfor Old Bailey, hvor deres erkefiende Moriarty nettopp har blitt frikjent for drap på grunn av manglende bevis. Holmes og Watson reiser deretter hjem til 221 B Baker Street, hvor de får besøk av Ann Brandon. Hun forteller at hennes bror Lloyd har mottatt en merkelig beskjed: En tegning som var identisk med en tegning som ble mottatt av faren deres like før hans brutale drap 10 år tidligere. Holmes forstår at beskjeden er en advarsel, og skynder seg for å finne Lloyd Brandon. Men de er for sent ute, ettersom Lloyd nettopp har blitt myrdet.
Asiamesterskapet i akvatlon 2018
Asiamesterskapet i akvatlon 2018 ble arrangert 20. oktober 2018 på Lantau i Hongkong.
Akvatlon er en variant av triatlon, der man ikke har en sykkeletappe, og består av en løpeetappe, en svømmetappe og en ny løpeetappe. I dette mesterskapet var distansene 2,5 km løping, 1000 meter svømming og 2,5 km løping.
U23
Kun 1 utøver deltok i denne klassen.
Junior
Kun 2 utøvere deltok i denne klassen
Magdalene Norman
Magdalene Norman (født 1. januar 1877 på Korsnes i Tysfjord, død 10. desember 1979 i Lødingen) var en norsk fotograf. Hun tok mest portretter, men også landskapsbilder.
Olaf Johansen (politiker)
Olaf Josef Johansen (født 30. mai 1879, død 20. januar 1962) var en norsk politiker (Ap).
Magdalene Norman
Hun gikk i fotograflære hos Jul Frøseth i Trondheim rundt 1894-95 og arbeidet deretter som omreisende fotograf sammen med Didi (Bernhardine) Normann. Samarbeidet med Didi Normann varte antakelig til 1906, da Magdalene reiste til USA. Hun arbeidet som fotograf vekselvis i Boston og New York, men fikk etter en tid tuberkulose og dro tilbake til Norge. I 1910 var hun en kort periode innlagt på Grefsen Sanatorium i Oslo, deretter dro hun til Korsnes igjen og fikk bygd et eget fotoatelier der.
Olaf Johansen (politiker)
Johansen var transportarbeider og senere bryggearbeider, og ble aktiv i arbeiderbevegelsen gjennom Oslo bryggearbeideres forening. Han ble valgt inn i Oslo bystyre i 1922, og satt to perioder.
Epimachus
Epimachus er en slekt med paradisfugler (Paradisaeidae) som sorterer i underfamilien Paradisaeinae (ekte paradisfugler) og består av to arter arter med i alt seks taxa. Begge artene er endemiske for den montane regnskogen på Ny-Guinea.
Artene viser tydelig kjønnsdimorfisme og tilhører de største paradisfuglene. Begge har langt karakteristisk nedoverkrummet sigdformet nebb. Hannene har mørk fjærdrakt og svært lang stjert, mens hunnene lysere fjærdrakt og lang stjert.
Noen regner av og til slekten Drepanornis som en underslekt til Epimachus, men disse fuglene har betydelig kortere stjert og kjønnspreget er langt mindre framtredent.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Frith et al. (2017). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008), med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.
Olaf Johansen (politiker)
Johansen møtte på Stortinget fra 1925 til 1945, kun avbrutt av andre verdenskrig. På Stortinget satt han i Administrasjonskomiteen.
Han var blant annet visefomann i Oslo Arbeiderparti 1929–1931, og aktiv i en lang rekke utvalg og styrer på kommunalt nivå og i fagbevegelsen.
Ungdoms-VM i friidrett 2001
Ungdoms-VM i friidrett 2001 ble arrangert i Debrecen i Ungarn i 2001.
Magdalene Norman
Fra 1911 til 1915 drev Magdalene Norman som fotograf i Harstad sammen med Frida Thode og Claudia Christoffersen. Hun hadde også atelier på Andenes (bygd 1904), og i Kjøpsvik. I 1915 flyttet hun igjen til Korsnes, og giftet seg med Walter Pettersen (Thodal), men Walter reiste til USA samme år.
Magdalene Norman bodde i Larvik fra 1918 og var der ansatt hos fotograf Jacob Emanuel Ludwigsen. Hun startet for seg selv igjen i 1930, da hun etablerte den fotografiske tobakksforretningen Amatørsentralen i Larvik. I 1940 flyttet hun på nytt tilbake til Korsnes. Der var hun dampskipsekspeditør og poståpner til 1970, da hun var 93 år gammel. De siste årene bodde hun på aldershjem i Lødingen.
Magdalene Normans arkiv med ca. 6500 glassplater ble gjenoppdaget i Harstad i 1985. Det oppbevares av Sør-Troms museum, og bildene er publisert på nettstedet Digitalt Museum.
Papuopsis
Papuopsis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen stumpbiller (Histeridae).
6. etappe av Tour de France 2019
6. etappe av Tour de France 2019 gikk fra Mulhouse til Planche des Belles Filles 11. juli 2019.
Papuopsis
Utbredelse
Slekten er endemisk for Ny-Guinea.
6. etappe av Tour de France 2019
Dylan Teuns vant etappen, mens Giulio Ciccone overtok sammenlagtledelsen.
Karataş (Adana)
Karataş er en by med 21 939 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Adana. Den ligger ved middelhavskysten mellom utløpene til elvene Seyhan og Ceyhan.
Papuopsis
Eksterne lenker
Papuopsis
Cleviston Haynes
Cleviston Haynes er en barbadisk økonom som siden februar 2017 har vært fungerende sentralbanksjef for Barbados' sentralbank.
Utdanning og yrkeserfaring
Haynes er utdannet ved University of the West Indies og University of Western Ontario.
Han ble ansatt i sentralbanken i 1980, som økonom. I sentralbanken har han hatt ulike stillinger; han har blant annet vært sjeføkonom, rådgiver for sentralbanksjefen og direktør i avdelingen for overvåking av banknæringen. De siste årene før han ble sentralbanksjef var han visesentralbanksjef.
Ved siden av sentralbanken har han vært medlem av Barbados' hvitvaskingsmyndigheter, Anti-Money Laundering Authority of Barbados. Han har også vært teknisk assistent for Det internasjonale pengefondets direktør for Canada, Irland og Karibia.
Tidligere sentralbanksjef DeLisle Worrell ble fjernet fra stillingen etter uenighet med finansministeren og styret i sentralbanken. Cleviston Haynes overtok da som fungerende sentralbanksjef 24. februar 2017. Han representerer sentralbanken også i styret til Barbados Deposit Insurance Corporation og Barbados Børs.
Pantophaea
Pantophaea er en slekt av sommerfugler som tilhører familien svermere (Sphingidae).
Utseende
Middelsstore til store (vingespenn 70-85 millimeter), lysgrå svermere. Bakvingene er stort sett hvite.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
5. etappe av Tour de France 2019
5. etappe av Tour de France 2019 gikk fra Saint-Dié-des-Vosges til Colmar 10. juli 2019.
Peter Sagan vant etappen.
Astrapia
Astrapia er en slekt med paradisfugler (Paradisaeidae) som sorterer i underfamilien Paradisaeinae (ekte paradisfugler) og består av fem arter arter med i alt sju taxa. Alle artene er endemiske for den montane regnskogen på Ny-Guinea.
Hannene særpreges av ei iriserende fjærdrakt (spesielt i hode og nakkeregionen) og bemerkelsesverdig lange stjerter. Hunnene er mer duse i fjærdrakten og har kortere stjert.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Frith et al. (2017). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008), med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.
Stopp! (Siste skive fra graven)
'Stopp! (Siste skive fra graven)' er en samleboks med Joachim Nielsen. Boksen ble utgitt den 8. september 2014 på det som ville vært hans 50-årsdag og inneholder tre Vinyl-plater, 2 CD-er og 1 DVD som inneholder demoer, liveopptak, musikkvideoer, coverlåter og flere uutgitte låter innspilt fra gutterommet på Ulsrud og Nationaltheatret.
Nishi Honganji
Nishi Hongan-ji (japansk: 西本願寺) er et et Jōdo Shinshū-tempel i bydelen i Shimogyō i Kyoto, Japan. Tempelet er hovedkvarter for Jōdo Shinshū, og er et av to tempelkomplekser for skolen i Kyoto. Det andre er Higashi Hongan-ji.
Nishi Hongan-ji ble bygd på sitt nåværende sted i 1591, men opprinnelsen til tempelet går tilbake til 1300-tallet.
Ungdoms-VM i friidrett 2003
Ungdoms-VM i friidrett 2003 ble arrangert i Sherbrooke i Canada i 2003.
Paradigalla
Paradigalla er en slekt med paradisfugler (Paradisaeidae) som sorterer i underfamilien Paradisaeinae (ekte paradisfugler) og består av to arter arter. Begge artene er endemiske for den montane regnskogen på Ny-Guinea og lever i middels høyde (1 400–2 580 moh). Ingen underarter er beskrevet.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Frith et al. (2017). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008), med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.
Praedora
Levevis
Larvene har blitt funnet på slekten Clerodendron (Verbenaceae).
Pseudobironium
Pseudobironium er en slekt av biller som lever av og på sopp. De hører til underfamilien dråpebiller (Scaphidiinae) i den artsrike familien kortvinger (Staphylinidae).
Praedora
Utbredelse
Slekten forekommer i Afrika, mest i den sørlige delen.
Pseudobironium
Utseende
Små (1,5 – 2 mm), bredt ovale, fint hårete dråpebiller, brune eller svarte.
Mullerister
Mullerister er en slekt av stumpbiller.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Europa, Asia og Afrika.
Systematisk inndeling
Slekten blir noen ganger plassert som en underslekt av Bacanius.
Minnesmerket over sintier og romer under nasjonalsosialismen
Minnesmerket over sintier og romer under nasjonalsosialismen er et minnesmerke i Tiergarten i Berlin. Det er plassert sør for Riksdagsbygningen. Det skal minne om porajmos, det nasjonalsosialistiske folkemordet på de forfulgte «sigøynere» i Europa.
Minnesmerket ble innviet 24. oktober 2012 av forbundspresident Joachim Gauck og forbundskansler Angela Merkel. Det er oppført etter planer av Dani Karavan og kostet 2,8 millioner euro.
NM i landeveissykling 1978
Norgesmesterskapet i landeveissykling 1978 bestod av flere arrangementer som kåret norgesmestere i landeveissykling.
Minnesmerket over sintier og romer under nasjonalsosialismen
Monumentet består av et sirkelrundt vannspeil eller brønn med svart «uendelig dyp» grunn. I sentrum av vannspeilet er en trekantet sten med en frisk blomst. Den trekantede formen viser til symbolet på fangedraktene i konsentrasjonsleirene. Når blomsten visner eller en gang om dagen, synker stenen ned i dypet for senere å komme til overflaten med en ny og frisk blomst, symbolet på livet, sorgen og minnet. Med brønnen vil Karavan at tilskueren møter temaet med refleksjon og uten strid.
Rundt monumentet er det oppført informasjonstavler kalt en Kronologisk fremstilling av folkemordet på sintier og romer.
NM i landeveissykling 1978
Kongepokalen ble vunnet av Geir Digerud.
Fellesstart
Sted: Horten Dato: 25. juni Lengde: 180 km
50 km tempo
Sted: Stavanger Dato: 9. september
100 km lagtempo
Sted: Larvik Dato: 16. juli
Fellesstart
Sted: Jessheim Dato: 11. juni Lengde: 66 km
20 km tempo
Sted: Gauldalen Dato: 2. september
Asterix: Trylledrikkens hemmelighet
Asterix: Trylledrikkens hemmelighet (på fransk: Astérix: Le Secret de la Potion magique) er en fransk animert film regissert av Alexandre Astier og Louis Clichy, som også regisserte Asterix: Byplanleggeren (på fransk: Astérix: Le Domaine des Dieux) fra 2014. Filmen hadde verdenspremiere i Frankrike 5. desember 2018 og norsk premiere 12. april 2019. Det er den første Asterix-tegnefilmen hvor Roger Carel ikke talte inn stemmen til Asterix i den franske versjonen; han ble byttet ut med Cristian Claiver, som også spilte Asterix i Asterix og Obelix møter Cæsar (på fransk: Astérix et Obélix contre César) i 1999 og Asterix og Obelix: Oppdrag Kleopatra (på fransk: Astérix et Obélix: Mission Cléopâtre) i 2002.
Handling
For første gang knekker Miraculix foten i det han skulle plukke misteltein. Han innser at han vil trenge en yngre arvtager for å sikre trylledrikkoppskriften og landsbyens fremtid. Han får hjelp av Asterix og Obelix, og Miraculix gir beskjeder til de andre trollmennene via villsvinene.
4. serierunde i 1. divisjon fotball for menn 2018
4. runde i OBOS-ligaen 2018 ble spilt med 7 kamper søndag 22. april og ble avsluttet med en kamp tirsdag 24. april.
Kampfakta
'''Søndag 22. april''' <div id="Strømmen v Levanger"> <div id="Florø v Notodden"> <div id="Jerv v Mjøndalen"> <div id="Nest-Sotra v Ullensaker/Kisa"> <div id="Viking v Åsane"> '''Tirsdag 24. april'''
Berrit Kvorning
Berrit Sidse Kvorning (født 14. september 1949, død 11. juli 2019 ) var en dansk skuespillerinne.
Hun var utdannet fra Statens Scenekunstskole i 1974 og medvirket i TV-serier og var skuespiller på flere danske teatre.
Karate under Sommer-OL 2020 – Kata menn
Karate under Sommer-OL 2020 – Kata menn ble arrangert i Nippon Budokan den 6. august 2021.
Ungdoms-VM i friidrett 2005
Ungdoms-VM i friidrett 2005 ble arrangert i Marrakesh i Marokko i 2005.
Khaddi Sagnia
Khaddi Sagnia (født 20. april 1994) er en svensk friidrettsutøver som konkurrerer i lengdehopp. Hun representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der hun ble nummer 7 i lengdehopp.
Khaddi Sagnia tok 9. plass for Sverige i lengdehopp under Sommer-OL 2020 i Tokyo.
Elisabeth Juliane av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Nordborg
Elisabeth Juliane (født 24. mai 1634 på Nordborg, død 4. februar 1704) var en dansk prinsesse, gift hertuginne av Braunschweig-Lüneburg og prinsesse til Braunschweig-Wolfenbüttel.
Den 27. august 1656 ble hun i Wolfenbüttel viet til hertug Anton Ulrich von Braunschweig-Wolfenbüttel (1633–1714). Med ham fikk hun 13 barn, hvorav de seks døde før sin første bursdag. Sammen med sin ektemann stiftet hun i 1699 på slottet Salzdahlum et kloster for adelige kvinner, og utvalgte deretter selv klosterets første konventualinner.
Alpint under Vinter-OL 2018 – Slalåm menn
Slalåm for menn i alpint under Vinter-OL 2018 fant sted den 22. februar 2018.
Elisabeth Juliane av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Nordborg
Elisabeth Juliane døde på Salzdahlum den 4. februar 1704 og ble begravet i Welfernes fyrstegrav i Marienkirche, Wolfenbüttel.
Alpint under Vinter-OL 2018 – Slalåm menn
Resultater
Øvelsen startet kl. 10:00 (1. omgang) og 13:30 (2. omgang).
Erica Jarder
Erica Jarder (født 2. april 1986) er en svensk friidrettsutøver som konkurrerer i lengdehopp. Hun representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der hun ble nummer 12 i lengdehopp.
Forny Europa
Renew Europe (RE) er en politisk gruppe i Europaparlamentet etablert for parlamentets niende valgperiode, etter valget i 2019. Gruppen etterfulgte Alliansen av liberale og demokrater for Europa som eksisterte fra 2004 til 2019.
Gruppen samler medlemmer av partiet ALDE, Emmanuel Macrons La République En Marche og andre. Navnet ble valgt etter ønske fra Macron, da han mente at begrepet liberal i Frankrike ble assosiert med hjerteløs ultrakapitalisme.
Den tidligere statsminister i Romania Dacian Cioloș, ble valgt som gruppens første leder.
Rønnebergvillaen
Rønnebergvillaen også kalt Rønneberghuset var en stor villa på Rønneberghaugen i Ålesund sentrum og byens største privatbolig. Den ble bygget tidlig på 1900-tallet etter Ålesundsbrannen og ferdigstilt i 1907 etter tegninger av arkitektene Michaelsen & Dahl for grosserer Joachim Holmboe Rønneberg, i handelshuset Rønneberg den gang byens ledende bedrift. Den var tegnet av arkitektbrødrene Christian Fürst og Hans Backer Fürst. Villaen ble beskrevet som «juvelen» i jugendbyen Ålesund. I 1973 ble villaen revet og Rønneberghaugen sprengt bort for å gi plass til nytt rådhus i ti etasjer. Rivningsplanen førte til store protester, og demonstranter okkuperte villaen 22.-27. mars 1973 for å forsøke å forhindre rivningen. Langs Rønneberghaugen var det bratte klipper der måker begynte å hekke rundt 1950 slik at det dannet seg et fuglefjell.
I siste del av andre verdenskrig satte den tyske okkupasjonsmakten opp luftvernkanon på plattform på taket. Kanonen ble etter en tid tatt ned og erstattet med narrekanon (kulisse) av treverk og jern. Det 4. tyske Küstensicherungsverband brukte huset som base fra mars 1944.
Eupyrrhoglossum
Eupyrrhoglossum er en slekt av svermere.
Utseende
Middelsstore (vingespenn 50-75 millimeter), svært kraftige, brunlige svermere. Kroppen er kort sylindrisk. Kroppen og forvingene er mørkt gråbrune, bakvingene gule og svarte.
Levevis
Larvene lever på planter i maurefamilien (Rubiaceae). De voksne svermerne flyr om dagen, da de henger svirrende foran blomstene de besøker.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Trigonobregma
Trigonobregma er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien tannkortvinger (Oxytelinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Små (ca. 3-4 millimeter), avlange, mørke kortvinger. Kroppen er litt flattrykt, fint punktert. Hodet er litt smalere enn pronotum og har middelsstore, litt utstående fasettøyne, antennene er lange og tynne. Pronotum har buede sider. Dekkvingene er middels lange, jevnbrede, noe bredere enn pronotum.
Utbredelse
Slekten forekommer i Nord-Afrika (Tunisia, Algerie).
Darja Klisjina
Darja Klisjina deltok for Den russiske olympiske komite i lengdehopp under Sommer-OL 2020 i Tokyo, men fikk ikke noe tellende resultat.
Cicinnurus
Cicinnurus er en slekt med paradisfugler (Paradisaeidae) som sorterer i underfamilien Paradisaeinae (ekte paradisfugler) og består av tre arter arter med i alt seks taxa. Alle artene er endemiske for den lavereliggende montane regnskogen på Ny-Guinea.
Neobacanius
Neobacanius er en slekt av biller.
Cicinnurus
Alle tre artene utviser kjønnsdimorfisme. Hannene særpreges av fargerike fjærdrakter og korte stjerter med to eiendommelige lange parktfjær som ender i en karakteristisk vertikalt utoversvingende sigdformet krøll. Hunnene er mer duse i fjærdrakten og har kort stjert uten praktfjær. Begge kjønn karakteriseres av skarpblå undre ekstremiteter.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Frith et al. (2017). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008), med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.
Neobacanius
Utseende
Stort sett små, bredt ovale, brunlige stumpbiller, vanligvis blanke. Kroppen er jevnt rundet og hvelvet, jevnt og fint punktert. Antennene har to forstørrede, innerste ledd og en stor, en-leddet klubbe ytterst.
Levevis
Disse artene, som har reduserte øyne, lever i huler.
Utbredelse
Slekten ser ut til å bare være kjent fra Italia.
Mari Velsand
Mari Velsand (født 1968) er leder for Medietilsynet.
Hussain Ali Yousafi
Hussain Ali Yousafi (Persisk/Urdu: حسین علی یوسفی, født 1958 i Quetta i Vest-Pakistan, død 26. januar 2009 samme sted) var en etnisk hazara som var politiker og forfatter i Balutsjistan, Pakistan. Yousafi var formann for Hazaraenes demokratiske parti (HDP), og medlem av bystyret i Quetta. Han ble myrdet av en ukjent gjerningsmann i 2009, etter drapet har han blitt selve symbolet av HDP og hazarafolkets kamp mot diskriminering.
Mari Velsand
Bakgrunn og virke
Velsand har studert journalistikk ved Norsk journalisthøgskole i 1992, spansk ved Universidad Complutense de Madrid og har en master i ledelse fra BI fra 2011. Hun har jobbet som journalist i Oppland Arbeiderblad fra 1987 til 1990, vært programdirektør, distriktsredaktør, redaksjonssjef, vaktsjef og journalist i NRK fra 1992 til 2008. Deretter var hun konsernsjef i Tun Media fra 2012-2013. Fra 2008 til 2013 var hun sjefredaktør i Nationen. Hun var fra 2014 til 2017 konserndirektør i Amedia før hun i 2017 ble utnevnt til direktør for Medietilsynet.
Hussain Ali Yousafi
Drapet på Yousafi
Hussain Ali Yousafi ble skutt av en ukjent morder i Quetta den 26. januar 2009. Mordet ble sett på som det største tapet for hazarafolket etter drapet på Abdul Ali Mazari av Taliban i Afghanistan.
Militære grader i United States Army
Befalsordningen i United States Army er basert på en struktur med offiserer (commissioned officers), spesialistoffiserer (warrant officers) og befal (non-commissioned officers).
Hussain Ali Yousafi
Reaksjoner på drapet
Flere politiske ledere fra Pakistan, som Asif Ali Zardari, fordømte dette politiske drapet. Som reaksjon, begynte hazaraere og andre å være med på protester og samlinger i flere forskjellige land. Demonstrasjoner fant sted i Pakistan, og Afghanistan, såvel som i Canada, Australia, Europa, og USA.
Hazaranes Demokratiske Parti organiserte All Parties Conference (APC) den 8. februar 2009 i Quetta, som hadde som mål å gjenskape fred og ro, men også å fordømme drapet på Yousafi. Det var mange partier som kom, det inkluderte National Party, Balochistan Natioal Party og Pakistan Muslim League.
Hazaranes Demokratiske Parti forandret tittelen til Yousafi fra «formann» til «Shaheed formann» («Martyr formann»).
Inspektorsbostaden
Inspektorsbostaden er en bygning på Långa raden 6 på Drottningholmsmalmen, Ekerö kommune. Huset ble etter 1829 bebodd av slottets materialforvalter, derav navnet. Bygningen eies og forvaltes av Statens fastighetsverk. Den er fra 1935 et bygningsminne og en del av Drottningholms verdensarv.
Huset ble trolig oppført mellom 1785 og 1787, opprinnelig som bolig for slottsgartner Johan Daniel Happée fra Hessen. Han var virksom på Drottningholm 1770-1815. I 1817 ble det utarbeidet et forslag om å bygge på huset en etasje, tegnet av arkitekt Gustaf af Sillén. Fra 1817 og fram til 1835 ble huset kalt byggmästarens boställe etter slottsbyggmester Edberg og deretter for inspektorsbyggnaden siden slottets materialforvalter bodde der. Det er uklart når verandaen med den øvre innglassede altanen tilkom, men det var sannsynligvis rundt hundreårsskiftet 1900. Omkring 1911 ble samtlige uthus utenom bryggerhuset, vedskur/dass og en mindre drengestue, som antaglig er eldre enn hovedhuset, revet. Bygningene er i dag utleid som boliger.
Abercrombie & Fitch
Abercrombie & Fitch (A&F) er en amerikansk kjede av klesbuttikker som fokuserer på dyrere casualklær for yngre kunder og har sitt hovedkvarter i New Albany i den amerikanske delstaten Ohio, en forstad til Columbus. Kjeden har over 300 butikklokasjoner i USA, og vokser internasjonalt. Selskapet driver også varemerkene: Abercrombie Kids og Hollister Co., i tillegg til de to merkene, Ruehl No.925 og Gilly Hicks, som ble avviklet tidlig i 2010 og i 2015, respektive.
Abercrombie & Fitch er kjent for å bruke «merkevarerepresentanter» (tidligere betegnet som «modeller»") som betjening i sine butikker. Deres viktigste konkurrenter er Aéropostale og American Eagle Outfitters. Deres yngre undermerke, Abercrombie Kids, konkurrerer med Aéropostales P.S. og American Eagle Outfitters' 77kids.
Deres største butikk ligger på Fifth Avenue i New York, med fire etasjer for både dame- og herreklær.
Europa
Abercrombie & Fitch åpnet sin første europeiske butikk i 2005 i London. En annen butikk åpnet november 2010 i København og videre ekspansjon er planlagt til Sverige.
Eierskap
Selskapet ble kjøpt av Limited Brands i 1988, for senere å bli børsnotert som et eget selskap på NYSE i 1996.
Selskapet ble grunnlagt i 1892 av David T. Abercrombie og Ezra Fitch for å selge eksklusivt sport-, jakt- og treningsutstyr. Selskapet hadde økonomiske problemer på 1960-tallet, og ble kjøpt opp av The Limited som i 1988 skilte varemerket ut som et selvstendig aksjeselskap. Den nye lederen Mike Jeffries relanserte merket ved å appellere til ungdom med slagordene «Casual Luxury» og «Lifestyle Brand».
Ungdoms-VM i friidrett 2007
Ungdoms-VM i friidrett 2007 ble arrangert i Ostrava i Tsjekkia i 2007.
NM i landeveissykling 2020
NM i landeveissykling 2020 ble arrangert i Hønefoss 22. og 23. august og i Sandnes fra 10. til 12. september 2020. . Norgesmesterskapet var planlagt arrangert i Kristiansand fra 14. til 21. juni 2020, men ble utsatt på grunn av koronapandemien. De individuelle temporittene ble arrangert av Grenland Sykleklubb den 25. juli, med start og mål ved Langangen – like utenfor Skien. Lagtempo, gateritt og U23-fellesstarten ble arrangert av Sandnes Sykleklubb fra 10. til 12. september i Sandnes, Stavanger og Time, samtidig med Norgescup.
FNs internasjonale kvinneår
FNs internasjonale kvinneår var navnet De forente nasjoner ga til året 1975, og som også ga økt oppmerksomhet og oppslutning rundt den den internasjonale kvinnedagen 8. mars.
Clamecy
Clamecy kan vise til:
Guy and Madeline on a Park Bench
Guy and Madeline on a Park Bench er en amerikansk romantisk filmmusikal fra og spillefilmdebuten til regissør Damien Chazelle.
Chazelle stod også som produsent, manusforfatter, fotograf og klipper. Hensikten med filmen var å gjenskape den gamle musikal-tradisjonen til selskapet Metro-Goldwyn-Mayer i en kornete vérité-stil. Jason Palmer, Desiree Garcia og Sandha Khin spiller hovedrollene. Filmen inneholder en kombinasjon jazz-låter, koreografert steppdans og mer tradisjonelle musikkinnslag. Justin Hurwitz komponerte lydsporet.
Filmen hadde premiere på Tribeca Film Festival 23. april 2009, hvor den fikk god kritikk.
Handling
I Boston, Massachusetts har Guy og Madeline, bodd sammen i tre måneder. Han er en fremtredende jazz-trompetist. Hun er en målløs introvert som leter etter fast arbeid. Spenningen ved den første kjærligheten deres har bleknet, og Guy møter Elena - en langt mer utadvendt kvinne. Forholdet mellom Guy og Madeline blir oppløst.
Kort tid senere reiser Madeline til New York, og møter en franskmann ved navn Paul. I mellomtiden begynner Guy å lure på om han har gjort en feil. Elena viser ingen interesse for musikken hans, og gang på gang kommer minnene om Madeline tilbake. Men når Guy bestemmer seg for å vinne Madeline tilbake, har Madeline tilsynelatende gått videre i livet.
Pachylia
Pachylia er en slekt av svermere.
Utseende
Store (vingespenn 100-140 millimeter), lysbrune svermere. Forvingene er spisse. De kraftige larvene kan forekomme i mange ulike fargevarianter.
5. divisjon fotball for menn 2019
5. divisjon fotball for menn 2019 var det sjette nivået i norsk fotball 2019.
Pachylia
Levevis
Larvene lever på planter i morbærfamilien (Moraceae), særlig på fikenslekten (Ficus).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, nordligst til Texas.
5. divisjon fotball for menn 2019
Østfold Fotballkrets
Kampen mellom Selbak 2 og Torp den 12. august ble avbrutt i det 83. minutt da en spiller fra Torp slo en motspiller bevisstløs.
Gamle Heidelberg
Gamle Heidelberg (originaltittel: The Student Prince in Old Heidelberg) er en amerikansk stumfilm fra 1927, regissert av Ernst Lubitsch. Filmen er basert på Wilhelm Meyer-Försters teaterstykke Gamle Heidelberg fra 1901.
5. divisjon fotball for menn 2019
Oslo
Avdeling 1: Avdeling 2: Avdeling 3: (opprykk)
Gamle Heidelberg
Handling
Den unge kronprins Karl Heinrich, arving til kongeriket Karlsburg (en fiktiv suveren stat i det tyske konføderasjonen) blir tatt med til hans strenge onkel, kong Karl VII. Kongen avskjediger umiddelbart guttens barnepike uten å fortelle dette til unggutten, for å unngå et følelsesmessig farvel. Dr. Friedrich Jüttner, hans nye lærer, viser seg å være sympatisk, og de blir snart livslange venner. Likevel, til tross for allmuens tro på at det må være fantastisk å være kronprinsen, vokser gutten opp veldig ensom uten noen lekekamerater på hans egen alder.
5. divisjon fotball for menn 2019
Indre Østland
1/2 av 4 lag spiller i 4. divisjon 2020 4. divisjon, avdeling 1:    (beholdt plassen) 4. divisjon, avdeling 2: 5. divisjon, avdeling 1: 5. divisjon, avdeling 2: (opprykk)
Gamle Heidelberg
Handling
Etter å ha fullført videregående i 1901 med hjelp av Dr. Jüttner, blir den unge kronprinsen glad for å høre at både han og Jüttner blir sendt til Heidelberg. Der skal han fortsette sin utdannelse. Når de ankommer, blir Karls tjener imidlertid forferdet over værelsene som er gitt til prinsen og Jüttner ved vertshuset til Ruder. Når Ruders niese Kathi iherdig forsvarer den flere hundre år gamle familie-bedriften deres, blir Karl betatt av henne og bestemmer seg for å bli der. Han blir raskt medlem av Corps Saxonia, et student-samfunn. Senere samme dag forsøker Karl å kysse Kathi, bare for å finne ut at hun allerede er forlovet med en annen mann. Men hun innrømmer snart at hun har forelsket seg i ham. Men Jüttner et brev fra kongen som informerer Karl om at en prinsesse har blitt valgt ut, som Karl skal gifte seg med. Men Jüttner klarer ikke å ødelegge kronprinsens lykke sammen med Kathi.
5. divisjon fotball for menn 2019
Agder
5. divisjon, avdeling 1:     (opprykk) 5. divisjon, avdeling 2: