cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nordisk optisk teleskop
Nordisk optisk teleskop, NOT eller Nordic Optical Telescope er et astronomisk teleskop plassert ved Roque de los Muchachos - observatoriet på La Palma på Kanariøyene. Teleskopet ble klart til bruk i 1988, og observasjoner ble satt i gang i 1989. De nordiske landene Norge, Sverige, Finland og Danmark finansierte bygging og drift. I 1997 ble også Island med i NOT-samarbeidet. Astronomer fra hele verden får tilgang til å bruke teleskopet gjennom å sende søknad til en komité.
Ennio Filonardi
Han ble utnevnt til kardinal av pave Paul III ved konsistoriet desember 1536.
Han var i slekt med den senere kardinal Filippo Filonardi (kreert 1611).
Nordisk optisk teleskop
NOT var det første store teleskopet som benyttet aktiv optikk til å korrigere formen til primærspeil.
NOT er et 2,56 meters teleskop med følgende instrumentering:
Pontisk eik
Pontisk eik (Quercus pontica) er en stor, løvfellende busk eller lite tre i bøkefamilien.
Den blir sjelden høyere enn 8 m. Stammen er kort, og krona er rund og åpen. Barken er grå til purpurbrun. Vinterknoppene er store, 1–1,5 cm, med grønne skjell. Bladene er store og ellipseformede, 10–20 cm lange og 5–10 cm brede. De er friskt grønne med gule nerver på oversiden og blågrønne på undersiden. De er hårete langs nervene. Det er 13–17 par bladnerver som ender i en liten, tornete tann. Nøttene er 3–4 cm lange. Nøtteskåla er tynn, grå og dekker halvparten til en tredjedel av nøtta.
Pontisk eik vokser i den subalpine sonen 1200–2300 moh. i Kaukasia og nordlige Anatolia. Andre planter på disse stedene er flere bjørkearter, Rhododendron caucasicum, einer, blåbær, Daphne glomerata, Acer trautvetteri, rogn, Ribes biebersteinii, bringebær, Sorbus umbellata, filtkorsved, krekling, hvit jonsokblom, prydsvinerot, russeblåstjerne og alpesymre.
Prestelønningskomiteen
Prestelønningskomiteen var en komité som ble nedsatt ved kongelig resolusjon 19. mars 1937, som gav Kirke- og Undervisningsdepartementet fullmakt til å sette ned en komité som skulle drøfte spørsmålet om en omordning av geistlighetens lønnsforhold og andre spørsmål som hører sammen med dette, blant annet de geistlige embetsgårder og de fond som hører inn under Kirkedepartementet. Følgende ble oppnevnt som medlemmer: Lønnsdirektør dr.jur. Henrik Lundh, lagtingspresident Gabriel Moseid, ekspedisjonssjef Otto Theisen og pastor Jon Mannsåker. Cand.jur. Henry Østlid var komiteens sekretær.
Prestelønningskomiteen avga disse tilrådingene: Tilråding I om en ny lov om kapiteltakster, avgitt 13. april 1937, tilråding II om innløsning av jordavgift, løs landskyld, jordeboksrettigheter, m.v., avgitt 21. februar 1938, Tilråding III om forvaltningen av de under Kirkedepartementet hørende fond, avgitt 6. mars 1939, tilråding IV om prestegardene, avgitt februar 1942 og tilråding V om presteskapets lønnsforhold m.m., avgitt februar 1942
Friedrich von Ingenohl
Gustav Heinrich Ernst Friedrich von Ingenohl (født 30. juni 1857 i Neuwied, død 19. desember 1933 i Berlin) var en tysk marineoffiser. Ved begynnelsen av første verdenskrig var han sjef for den tyske Hochseeflotte.
Johnson County (Georgia)
Johnson County er et fylke i den amerikanske delstaten Georgia.
Barra de São Miguel (Paraíba)
Barra de São Miguel er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
Armenia under Vinter-OL 1994
Armenia under Vinter-OL 1994. To mannlige utøvere fra Armenia deltok i bobsleigh under Vinter-OL 1994 i Lillehammer i Norge. Armenia, som deltok for første gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer. Beste plassering var en 36.-plass i toerbob.
Sandnes Turnforening
Sandnes Turnforening er den største turnforeningen i Sandnes kommune.
Historie
Turnforeningen ble stiftet 3. desember 1890 av Ingebret Mossige, Reiar Kluge, J. Sørbø, O. Anfindsen og O. J. Ikdal.
Formål
Turnforeningens formål er å drive idrett organisert i Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité (NIF). ''Arbeidet skal preges av frivillighet, demokrati, lojalitet og likeverd. All foreningens aktivitet skal bygges på grunnverdier som idrettsglede. Helse og ærlighet.''
Konkurransegrener
Sandnes Turnforening konkurrerer i flere grener i Norges Gymnastikk- og Turnforbund sin regi. Blant annet Turn menn, Turn kvinner og troppsgymnastikk. Foreningen har hevdet seg i norgestoppen i alle grenene.
Innen turn har Sandnes Turnforening bl.a hatt OL vinner Nils Voss som var med på å skaffe gullmedalje til Norge i Olympiaden i Stockholm i 1912.
Turnhallen
Det første treningslokale til Sandnes Turnforening var Sandnes Forsamlingslokale. Dette ble leid frem til 1912 da Sandnes Turnforening fikk lokalet i gave fra kommunen. Bygget ble da omdøpt til "Turnhallen". I 1956 ble Sandnes kommune interessert i Turnhallen som lå i Langgaten 78 og 80 på grunn av gateregulering. De inngikk da en avtale med Sandnes Turnforening der den Langgaten 78 og 80 ble byttet mot tomten Langgaten 91 samt 200 000. I 1959 startet byggingen av den nye turnhallen, og 11. juni 1960 åpnet turnveteranen Martin O. Anfindsen den nye Turnhallen.
Belus
Belus er det syvende studioalbumet til det norske black metal-prosjektet Burzum. Belus er det første albumet Varg Vikernes gav ut etter å ha sonet ferdig en dom på 21 års fengsel. Belus' arbeidstittel var Den hvite guden.
Haemophilus influenzae
Haemophilus influenzae er en Gram-negativ bakterie. Den er stavformet (pneumokokk). Den ble først beskrevet i 1892 av Richard Pfeiffer under en influensapandemi. Den er medlem av pasteurellaceae-familien og vokser generelt aerobisk, men kan vokse anaerobisk. H. influenzae fører til sykdommer som meningitis (hjernehinnebetennelse) og epiglottitis (strupelokksbetennelse).
Serotyper
I 1930 ble to slags H. influenzae definert: den non-kapsulate og den kapsulate form. Der kjennes seks typer av kapsulerede H. influenzae: a, b, c, d, e, og f.
Patogenesen av H. influenzae-infektsjoner er ikke fullt forstått, selv om kapswlen type b(Hib) gjør bakterien særlig virulent. Kapselen tillater bakterien å være vanskelig for kroppens makrofager å fagocytose, dessuren er komplement-mediert lyse hemmet. Non-kapsulate former er nesten alltid mindre invasive. De kan imidlertid produsere en inflammatorisk respons i mennesker. Det kan gi symptomer.
De fleste former av H. influenzae lever ofte i sin vert uten å gi sykdom før immunforsvaret er svekket eller etter en virusinfeksjon. De er opportunistisk patogene.
Diagnose
Bakterien kan dyrkes og den har bruk for NAD og hemin. Derfor kan den dyrkes på sjokoladeagar eller omkring en Staphylococcus aureus på en blodagar.
Prøvematerialet tas ved for eksempel svelgpoding, ekspektorat, cerebrospinalvæske eller blodprøve.
Polymerase Chain Reaction (PCR) er ofte en bedre metode til å påvise bakterien enn dyrking, idet PCR er langt mer spesifikk. Den er not dyrere og derfor brukes den ikke så ofte.
Behandling
Haemophilus influenzae produaerer beta-lactamaser og kan samtidig modifisere dens penicillin-bindende proteiner. Det gjør bakterien resistent overfor penicillin, så ampicillin brukes til behandling.
Vanua Levu
Vanua Levu er den nest største øya på Fiji. Den var tidligere kjent som Sandalwood Island. Øya ligger ca. 70 kilometer nord for Fijis største øy, Viti Levu. Øya er omtrent 5500 kvadratkilometer stor.
Lorenzo Campeggio
Lorenzo Campeggio (født 7. november 1474 i Bologna, død 25. juli 1539 i Roma) var kardinal, pavelig diplomat, fremstående kanoniker og kirkelig reformator.
Utdannelse, ekteskap, inntreden i den klerikale stand
Lorenzo Campeggio var sønn av juristen Giovanni Campeggio og ble undervist av sin far i jus i Padova og Bologna. Han giftet seg etterhvert og fikk fem barn. En av disse var Alessandro Campeggi, som også ble kardinal.
Etter at han ble enkemann i 1509 trådte han inn i den klerikale stand. I 1512 ble han utnevnt til biskop av Feltre av pave Julius II, og samtidig til auditor ved den hellige romerske rota, som den gang var kirkens «høyesterett».
Fra da og frem til sin død var Campeggio stadig involvert i begivenheter knyttet til reformasjonen, særlig i Tyskland og England.
Pavelig utsending til den tysk-romerske keiser (1513)
I 1513 sendte pave Leo X ham som nuntius til den tysk-romerske keiser Maximilian i den hensikt å arbeide for fred mellom de tyske fyrstene og samle dem til et korstog mot tyrkerne.
Kardinal: Mens han oppholdt seg i Tyskland ble han utnevnt til kardinal (1. juli 1517), med San Tommaso in Parione som tittelkirke.
Pavelig legat i England (1518)
Etter en periode i Roma ble han så sendt som kardinallegat til England i den hensikt å få kong Henrik VIII med på korstoget. Han reiste av sted i april 1518, men fikk ikke lov til å komme inn i landet før i slutten av juli. Forsinkelsen skyldtes at Henrik VIII motsatte seg at en utenlandsk prelat skulle være pavelig legat i landet. Paven gikk da med på at Campeggio skulle dele sin legatsmyndighet med kardinal Wolsey, som var hans senior i kardinalskollegiet. Slik ble det at de to kardinalene skulle samarbeide, skjønt Wolsey hadde sikret seg presedens. Hovedhensikten med Campeggios reise til England ble ikke oppnådd. I stedet for et internasjonalt forbund mot tyrkerne tilskyndet Wolsey en allianse mellom Frankrike og England. Han sørget også for å få sin egen legatsmyndighet forlenget, først for tre år og deretter på livstid.
Eureka (Nunavut)
Eureka er en bosetning og forskningsbase på Ellesmere Island i Nunavut i Canada. Eureka er verdens tredje nordligste forskningsbase, etter Alert og Nord. Stedet ligger på nordsiden av Slidre Fiord.
Lorenzo Campeggio
Pavelig legat i England (1518)
Campeggio gjorde et godt inntrykk på kong Henrik, som tildelte ham bispestolen i Salisbury (som han beholdt frem til 1534) og dessuten den romerske residens som senere ble kjent som Palazzo Giraud-Torlonia, da nettopp bygget etter Bramantes tegninger.
Toppstilling i den romerske kurie (1519)
På vei tilbake til Roma ble Campeggio (den 28. november 1519) utnevnt til Signaturaen, en meget høy post i den romerske kurie. Etter at Hadrian VI ble valgt til pave i januar 1522, ble mange planer for reformer for å bekjempe misbrukene i kirken fremlagt for ham. En av de beste analysene og handlingsplanene var utarbeidet av Campeggio. Han fastslo rett ut at en av ondets viktigste røtter var den romerske kurie selv – som han altså selv var blitt et innflytelsesrikt medlem av.
Campeggios reformforslag (1522)
Campeggio anbefalte at myndighetsområdet til kuriens «Dataria» (hvis embedsmenn han karakteriserte som «blodsugere») ble kraftig innskrenket, at benefisier ikke skulle kombineres, reserveres eller holdt «in commendam», og at bare dyktige og rettskafne menn skulle utnevnes til dem.
Han beklaget det forhold at Den hellige stol ved noen konkordater hadde overført kirkelig myndighet til verdslige myndigheter. Han gikk kraftig i rette med de utøylede innvilgninger av nye avlater, særlig dem til fransiskanerordenens gunst og dem knyttet til pengegaver til byggingen av Peterskirken.
På bakgrunn av sin diplomatiske erfaring la han stor vekt på at pavestolen måtte arbeide for en forsoning mellom keiser Karl V og kong Frans av Frankrike, slik at de to kunne forene sine krefter i kampen mot det kristne Europas felles fiende, tyrkerne. Han gikk også iherdig inn for at de lutherske læreavvik skulle rykkes opp ved roten ved at Wormser-ediktet ble satt ut i livet.
Hadrian VIs pontifikat ble så kortvarig at ingen av de foreslåtte reformene kunne settes ut i livet.
For annen gang til Tyskland (1523)
Den nye paven Klemens VII utnevnte Campeggio til erkebiskop av Bologna og sendte ham til Tyskland som kardinallegat.
Campeggio fikk raskt et overblikk over de store forandringer som var inntrådt i Tyskland siden hans forrige besøk der. I Augsburg ble han utsatt for grove fornærmelser fra folkemengden, i Nürnberg ble han nødt til å dispensere fra seremoniellet rundt sitt offisiell inntog. Han inntok en forsonlig holdning ved den nye riksdagen der, men insisterte på at fyrstene endelig gjennomførte Worms-ediktets forordninger. Riksdagens medlemmer krevde at det skulle avholdes et nasjonalkonsil i Speyer, men Campeggio fikk keiseren til å nedlegge veto mot det – mot løfte om at allment konsil skulle innkalles i Trient (Trento). Han utvirket også et løfte fra keiseren om at Wormser-ediktet skulle håndheves.
Campeggio innså imidlertid at spredningen av den lutherske bevegelse kun kunne inndemmes ved gjennomgripende reformer av den tyske geistlighet. Med dette for øye fikk han i stand et møte med tolv biskoper, erkehertug Ferdinand og de bayerske hertugene. Utbruddet av bondeopprøret i november 1524 ødela alt håp om en fredelig løsning på problemene med reformatorene.
Lauvlielva kraftverk
Lauvlielva kraftverk er et vannkraftverk i Saltstutlia på Aust-Torpa i Nordre Land kommune i Innlandet fylke.
Kraftverket ble satt i drift i april 2012, og utnytter et fall på 145 meter i Lauvlielva, ved hjelp av en fangdam og rørgate. Lauvlielva ligger litt sør for Dokkfløyvatnet. Vatnet fra kraftverket kommer ut i Dokka(elv).
Det er installert en peltonturbin på 800 kW. Normal årsproduksjon er stipulert til 2,6 GWh og regnes som et småkraftverk.
Kraftverket er bygd og eid av Lauvlielva kraft, som er de lokale grunneierne. Kraften blir solgt til VOKKS.
Lorenzo Campeggio
«Sacco di Roma»
Kardinal Campeggio ble tilbakekalt av paven til Roma fordi hans bestrebelser ikke hadde ført frem, men også fordi det ble sagt om han at han var på alt for god fot med keiseren. Han kom tilbake til Roma den 20. oktober 1525, og utnevnt som medlem av en pavelig kommisjon for anliggender vedrørende Den tyske orden. Da keiserens styrker plyndret Roma i 1527 («Sacco di Roma») var han sammen med Klemens VII i Castel Sant'Angelo, og etter at paven flyktet derfra, ble han igjen som legat.
Henrik VIIIs ekteskapssak
Neste år (1528) ble han på Wolseys anmodning sendt tilbake til England for i samarbeid med ham lede en kirkelig domstol for å granske kong Henrik VIIIs nullitetssak. Campeggio gjorde sitt beste for å unndra seg det ansvar paven hadde eslet ham med, for han visste hvor komplisert saken ville være både hva gjaldt fakta og jus. Og han skjønte at uansett hvilken vei kjennelsen ville gå, ville England bli tapt for den katolske kirke. Hans instruksjoner gikk ut på å føre prosessen med forsiktighet og med sneglefart, i håp om at den tiden man vant på den måte ville kunne nyttes til å få forsonet kongen og Katarina med hverandre. Under enhver omstendighet gjaldt det å unngå en domfellelse.
Til tross for alle Wolseys påfunn og kongens bestikkelsesforsøk, nektet han å uttrykke noen mening om sakens meritter og holdt seg strengt til sine instruksjoner. Under domssesjonen (juni–juli 1529) unnlot Campeggio å behandle Wolsey som en dommer, men snarer som en kongens advokat. Den siste dagen (23. juli), da alle forventet en kjennelse, hevet han rett og slett retten. Få dager etter kom meldingen at Katarina hadde vendt seg til paven, og at paven hadde reservert saken til pavestolen. På vei hjem fra England ble Campeggio holdt tilbake i Dover mens kongens menn gikk gjennom bagasjen hans i håp om å finne en pavelig bulle som definerte de juridiske sider ved saken. Campeggio hadde forsiktigvis allerede tilintetgjort dokumentet, og ransakingen kunne bare etablere at han forlot England fattigere enn da han ankom.
Tilbake til Tyskland (1530–)
Den 24. februar 1530 var Campeggio i sitt erkebispedømme Bologna. Han var til stede da paven kronet keiser Karl V. Deretter fulgte han keiseren som pavelig legat til riksdagen i Augsburg. Hans innflytelse var nå større enn noensinne. Han skrev optimistisk til pave Klemens at nå skulle snart alt bli bra i Tyskland. Han motsatte seg et konsil fordi han ikke stolte på protestantenes gode vilje, og satte sin lit til keiserens myndighet og evne til å ta knekken på protestantismen, om nødvendig med makt.
Kardinalbiskop av Palestrina
Etter pave Klemens' død den 25. september 1534 vendte Campeggio tilbake til Roma og deltok på konklavet som valgte pave Paul III. Den nye paven utnevnte ham til kardinalbiskop og suburbikarbiskop av Praeneste (Palestrina), og ble sendt til Vicenza i forbindelse med konsilets åpning.
Han døde den 25. juli 1539 i Roma og ble begravet i Bologna.
Günter Hermann
Günter Hermann (født 5. desember 1960 i Regburg) er en tysk tidligere fotballspiller som blant annet spilte for Werder Bremen.
Rui Costa (syklist)
Rui Alberto Faria Da Costa (født 5. oktober 1986 i Póvoa de Varzim) er en portugisisk profesjonell landeveissyklist.
Günter Hermann
Han ble tatt ut til VM i fotball 1990, der laget hans vant gull.
Rui Costa (syklist)
I 2008 ble han nummer to sammenlagt i Tour de l'Avenir. Han vant Sveits rundt tre år på rad (2012–2014). Han har tre etappeseire fra Tour de France, og i 2013 ble han verdensmester på landeveisritt.
Jones County (Georgia)
Jones County er et fylke i den amerikanske delstaten Georgia. Ved folketellingen i 2010 hadde fylket 28 669 innbyggere.
Ferdinand av Preussen
August Ferdinand av Preussen (født 23. mai 1730 på Stadtschloss i Berlin, død 2. mai 1813 i Berlin) var en prøyssisk prins og general.
Liv
Han forlovet seg 27. september 1755 med prinsesse Anna Elisabeth Luise av Brandenburg-Schwedt og ble befordret til generalmajor. I oktober 1756 ledsaget han kongen til Sachsen og Böhmen og deltok i 1757 i felttoget i Böhmen og Schlesien. Der kjempet han bl.a. i Breslau og ved Leuthen. I 1758 så han seg nødt til å trekke seg som general i infanteriet på grunn av dårlig helse.
Den 12. september 1763 ble han hærmester i Brandenburg for Johannitterordenen, en posisjon han hadde frem til 1811.
Da Friedrich Wilhelm III den 23. mai 1812 stiftet den prøyssiske Johannitterorden, ble prins Ferdinand utnevnt til dens stormester.
Bayeux (Paraíba)
Bayeux er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
Vejlerne
Vejlerne er et stort naturområde mellom Thisted og Fjerritslev på grensen mellom Thy og Han Herred (tidligere også grensen mellom Viborg amt og Nordjyllands amt). Området var opprinnelig to fjordarmer langs halvøyen Hannæs i Limfjorden, som man forsøkte å inndemme til landbruksland på 1800-tallet. I 1912 ga man opp avvanningen av fjordene, og området har siden utviklet seg til et fantastisk naturområde med stor fuglerikdom, med blant annet Danmarks største bestand av ynglende grågjess (ca. 1000 par), sivhauk og de truede artene rørdrum og svartterne. Området i sin helhet utgjør omkring 150 km², hvorav 60 km² opprinnelig var dekket av vann. Det består i dag av sjøer, strandenger og utstrakte sivskoger.
I det vestlige Vejle ligger innsjøene Tømmerby Fjord på 790 ha, Vesløs Vejle og Arup Vejle på tilsammen 485 ha og Østerild Fjord på 560 ha. I det østlige Vejle ligger innsjøene Lund Fjord på 615 ha, Han Vejle 85 ha, Selbjerg Vejle på 900 ha og den nesten uttørkede Bygholm Vejle på 1260 ha.
I 1958 fredet de daværende eierne området, og i 1960 ble det utpekt som Danmarks største naturvitenskapelige reservat. I 1965 ble det bygd en ny effektiv sentralsluse på Bygholmdemningen som også fører hovedvei 11 over området; dette medvirket til en vannstandssenkning i de østlige Vejler og et forringet fugleliv i området, som dog fortsatt har stor betydning som rasteplass for trekkfugler, i tillegg å være yngleplass.
Vejlerne er utpekt til RAMSAR-område og EU-fuglelokalitet og fra 1978 til 2003 drev Skov- og Naturstyrelsen (og senere Danmarks Miljøundersøgelser) en biologisk feltstasjon. Offentlig tilgjengelige utsiktstårn er oppført flere steder i utkanten av vannområdene.
I dag eies Vejlerne av Aage V. Jensen naturfond.
Breland stasjon
Breland stasjon ligger langs Sørlandsbanen i Lindesnes kommune. Den ble åpnet i 1943 da Sørlandsbanen ble tatt i bruk fram til Moi.
Mellom Breland og Marnardal stasjoner var det tidligere hele seks holdeplasser: Sjåvatn, Fossestøl, Skogtun, Høye, Øyslebø og Heddeland.
Lamar County (Georgia)
Lamar County er et fylke i den amerikanske delstaten Georgia.
Filosofiåret 1734
Filosofiåret 1734 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1734.
The Family Honor (film, 1920)
The Family Honor er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av King Vidor. Hovedrollen spilles av Florence Vidor.
Handling
Beverly Tucker, datteren til en fattig aristokratisk familie fra Sørstatene, har brukt de aller siste pengene deres for å sende broren Dal gjennom college i håp om at han kan forsørge familien etter endt utdannelse.
Dal har imidlertid ingen slike ambisjoner, og bruker i stedet tiden sin på gambling og alkohol ved et spisested som blir eid av byens ordfører Curran. Men når en detektiv blir myrdet, blir Dal anklaget for denne forbrytelsen.
Baía da Traição
Baía da Traição er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
Enkhbatyn Lkhagvasüren
Enkhbatyn Lkhagvasüren (født 10. august 1988) er en mongolsk bordtennisspiller.
Han representerte Mongolia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i første runde.
Frank Znort Quartet
Frank Znort Quartet (FZQ) er et jazz/punk-storband fra Oslo. De er kjent for å ha holdt konsert hver søndag siden starten i 1998.
De begynte å holde søndagskonserter på St. Hallvards bistro i Gamlebyen, men flyttet etter hvert konsertene til Grønlandshagen. Midt på 2000-tallet spilte de en kort periode på Café Con Bar. Siden 2007 har de hatt sine opptredener på BLÅ. Da konsertsteder var pålagt stengt for publikum under Koronapandemien ble konsertene fortsatt gjennomført hver søndag og direkte-strømmet på internett.
FZQ har aldri vært en kvartett og består i dag av 18 faste musikere og et stadig økende antall gjesteartister.
Det er blitt laget to filmer om og med bandet. I 2005 kom dokumentaren Tamburinmannen, regissert av Kari Anne Moe, om FZQs tamburinspiller og sanger Willy Shanty, hans reise tilbake til fødelandet Uganda og hans mor. I 2007 kom Gunnar Knutsens dokumentarfilm Folkefor som tar for seg hele historien bak FZQ.
FZQ har gitt ut tre studioalbum, det siste "Perler Fra Svin", et dobbeltalbum, er innspilt i Abbey Road Studios. På hver konsert lodder de også ut tre eksemplarer av foregående søndags konsertopptak (ca. 500 fullverdige CD album er utgitt pr. 16. februar 2014). Bandet har i gjennomsnitt 30 000 tilskuere pr. år fordelt på 52 søndager.
Turnéer
FZQ har i alle sine aktive år søkt å gjennomføre turnéer/turer til uvanlige destinasjoner. Omsetningen har i alle år blitt satt til å finansiere dette, fremfor å lønne medlemmer.
Øye kirke (Vang)
Byggverket er i tre og har 125 plasser.
Amerikansk Samoa under Vinter-OL 1994
Amerikansk Samoa under Vinter-OL 1994. To mannlige sportsutøvere fra Amerikansk Samoa deltok i bobsleigh under Vinter-OL 1994 i Lillehammer i Norge. Amerikansk Samoa, som deltok for første gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 39.-plass i toerbob.
Jan Kåre Hystad
Jan Kåre «Hysen» Hystad er en norsk jazzmusiker (saksofon, klarinett, fløyte).
Hystad er klassisk utdannet, og siden 1978 bosatt i Bergen der han har vært frilans musiker, ledet egne besetninger, samt vært involvert ved Den Nationale Scene og i Bergen Big Band. Han ga ut Cafè Hysen Noir (Acoustic Records, 2000), med bidrag fra Guttorm Guttormsen, Harald Dahlstrøm / Håkon Berge / Atle Halstensen piano, Yngve Moe / Sveinung Sand bass, Tarald Tvedten trommer, Erlend Fauske gitar. Han leder sin egen Jan Kåre Hystad kvartett med musikerne Dag Arnesen piano, Frank Jakobsen trommer og Sigurd Ulveseth bass. Den ga da ut Vargtime – Varg Veums favoritter (Gemini Records, 2002), som ble lansert samtidig med Varg Veums 60-årsdag, samt Gunnar Staalesens bokutgivelse Som i et speil (2002). Oppsetningen Vargtime turnerte derpå både norske og danske jazzscener, Kongsberg Krimfestival (2005) og Kongsberg Jazzfestival (2006). Oppfølgeren Vargtime 2 – four cousins (Gemini Records, 2006), utkom med Staalesens Dødens drabanter (2006), med musikerne Ole Jacob Hystad / Tor Yttredal / Gunnar Onarheim saksofon, samt Heidi Torsvik / Oddbjørn Hanto vokal. Ellers har han medvirket på utgivelser med Ole Amund Gjersvik og broren, Ole Jacob Hystad.
DHG
DHG (tidligere kjent som Dødheimsgard) er et norsk metal-band, dannet i 1994.
De var opprinnelig et black metal band, men med albumet 666 International fra 1999 endret de stil til et eksperimentelt og avant-garde metal band. I 2000 forkortet de navnet til DHG.
Historie
Bandet laget i 1994 sin første demo Promo 1994. I 1995 ble bandet signert med det tyske plateselskapet Malicious Records og utgav samme år debutalbumet Kronet til konge. I løpet av 2003 opplevde de flere utskiftinger i besetningen, hvor «Aldrahn», «Zweizz» og «Czral» forsvant. I 2006 fullførte de albumet Supervillain Outcast, som ble gitt ut i april 2007 av Moonfog Productions og The End Records.
Star Wars: The Clone Wars (TV-serie)
Star Wars: The Clone Wars er en amerikansk dataanimasjonsserie basert på Star Wars-universet. Serien er skapt av George Lucas, som også har skrevet handlingen til de fleste episodene. Serien gikk på Cartoon Network fra 2008 til 2014, og ble gjenopptatt for en siste sesong på Disney+ i 2019. I Norge hadde forøvrig ikke denne sesongen premiere før høsten 2020, samtidig som Disney+ først ble lansert for norske brukere.
Serien gikk på NRK Super fra 2009 og hadde norske stemmer. Serien finnes også på Disney+.
Handlingsreferat
Star Wars: The Clone Wars er satt mellom Star Wars Episode II: Klonene angriper og Star Wars Episode III: Sithene tar hevn. Serien fokuserer på den eponyme konflikten mellom Den galaktiske republikk, som støttes av Jedi-ordenen, og Confederacy of Independent Systems - en bevegelse organisert av Sith-lederen grev Dooku for å forene en rekke planet-systemer som søker uavhengighet fra republikken, mot den. Uten at galaksen vet det, er Darth Sidious, Dookus hemmelige mester, den som trekker i trådene fra begge sider - som en del av planen hans for å eliminere hele Jedi-ordenen.
Sesong 2
Andre store historiebuer fokuserer på planeten Mandalore, som tok en nøytral holdning i Klonekrigene. Deres pasifistiske leder, hertuginne Satine Kryze, blr et mål for både separatistene og den mandaloriske terror-fraksjonen Death Watch. De Jedi-ledende republikk-styrkene i et angrep på det viktigste produksjonsanlegget for separatistiske kamp-droider på Geonosis.
Sesong 3
Han må senere lede sitt eget team av fangede Jedi-Padawans når de blir jaget av Trandoshans. I tillegg blir Ventress forrådt av Dooku på ordre fra Sidious.
Sesong 4
I sesong fire fokuserer en historie på 501st Legion, som må opptre uavhengig for første gang når Jedi-generalen de har blitt midlertidig tildelt å tjene under blir avslørt for å være en forræder. Generalen forsøkte å manipulere dem til å drepe hverandre. Andre historier handler om Obi-Wan som forfalsker sin egen død, og går undercover som dusørjeger for å hindre et komplott for å kidnappe kansler Palpatine.
Ventress forlater Sithene, og begynner som dusørjeger etter separatistenes massakre på Night-sisters. Savage finner igjen sin savnede bror, Darth Maul, som søker hevn mot Obi-Wan på grunn av hans nederlag over et tiår tidligere.
Sesong 5
Republikken hjelper en gruppe opprørere fra Onderon, ledet av søsknene Steela og Saw Gerrera, med å frigjøre planeten deres fra separatistenes okkupasjon. En annen historie fokuserer på en gruppe Jedi-unger som, etter å ha fullført veien til å begynne som Padawans, må bevise seg selv ved å redde Ahsoka fra pirater.
I tillegg kommer Darth Maul, som slår seg sammen med Death Watch og andre kriminelle syndikater for å overta Mandalore og hevne seg på Obi-Wan. I tillegg får Ahsoka skylden for å ha bombet Jedi-tempelet, og hun må bevise sin uskyld samtidig som hun er på flukt fra republikken. Selv om hun til slutt blir frikjent for alle anklagene mot henne (etter at Anakin fanger den virkelige skyldige) velger Ahsoka likevel å forlate Jedi-ordenen, til tross for Anakins motvilje.
Sesong 6
Clone Trooper Fives undersøker den for tidlige aktiveringen av Ordre 66 hos en med-soldat, og oppdager sannheten om inhibitor-brikkene som ble implantert i hver klons hjerne. Men Palpatine forhindrer at denne informasjonen blir avslørt. Padmé forsøker å hjelpe sin tidligere flamme, Rush Clovis, med å avsløre korrupsjonen innenfor den intergalaktiske bank-klanen, som forårsaker problemer i hennes og Anakins forhold når han får vite om hennes hemmelige oppdrag.
En annen historie handler om at Jar Jar Binks og Mace Windu redder den fangede dronningen av Bardotta, fra en kult ledet av Night-sisters tidligere leder, Mother Talzin. I tillegg legger Yoda ut på en lengre reise for å lære mer om kraftens natur, etter at han har fått besøk av ånden til avdøde Qui-Gon Jinn.
Sesong 7
Ahsoka blir venn med søstrene Trace og Rafa Martez, og hjelper dem med å gjøre opp en gjeld hos Pyke-syndikatet. Samtidig forsøker hun å skjule sine egne Force-krefter, på grunn av søstrenes hat mot Jedier. Ahsoka vender motvillig tilbake til republikken for å lede et angrep sammen med kaptein Rex og Mandalorian-krigeren Bo-Katan Kryze, mot Darth Mauls styrker på Mandalore i håp om å arrestere Bo.
Men uten at de vet det, har Maul forutsett republikkens og Jedi-ordenens fall, og Darth Sidious vender Anakin til den mørke siden. Etter at Maul blir tatt til fange, gjennomfører Sidious en Ordre 66 - noe som får Ahsoka til å bli angrepet av hennes egne klone-tropper, som hun nøler med å drepe.
Folkeavstemningen om Slesvig
Folkeavstemningen om Slesvig handlet om Sønderjyllands (Nordslesvigs) overgang fra tysk til dansk herredømme i 1920, og ble avholdt som et resultat av Versaillesfreden året før.
Bakgrunn
På første halvdel av 1800-tallet hadde det oppstått en strid om hvorvidt Slesvig var tysk eller dansk. Språklig sett var området blandet mellom tysk, dansk og frisisk. Statsrettslig sett påpekte man fra dansk side at hertugdømmet Slesvig var et gammelt dansk len, mens man fra tysk side var imot alle forsøk på å knytte Slesvig tettere til kongeriket Danmark. En deling av Slesvig hadde allerede dengang blitt foreslått, men ble avvist både av den danske og tyske bevegelsen i Slesvig.
I oktober 1918 var Tysklands militære nederlag under første verdenskrig en realitet. Samme år hadde USAs president Woodrow Wilson fremlagt en 14-punkts fredsplan for Europa. Herunder inngikk blant annet prinsippet om folkenes selvråderett, det vil si at nasjonale mindretall skulle ha rett til å avgjøre hvilken stat de ville tilhøre. Den siste tyske regjeringen før den tyske revolusjonen i november 1918 forsøkte å ordne grenseproblemet ved å tilby en avståelse av Haderslev Amt. Den danske regjeringen avslo med den begrunnelse at man ville avvente en fredsavtale. Regjeringen hadde fra den dansksinnede riksdagsmannen i den tyske riksdagen i Berlin, H. P. Hanssen, fått informasjon om at en ny tysk regjering kanskje ville være villig til å gå med på en større avståelse.
Folkeavstemningen
Versaillesfreden i 1919 bestemte at det skulle avholdes en folkeavstemning i Slesvig i to omganger, en i Nordslesvig og en i Mellomslesvig. De tyske myndighetene skulle rømme området til syd for linjen Slesvig-Husum, noe som imidlertid kun skjedde delvis i den sydlige delen. En internasjonal kommisjon bestående av medlemmer fra Frankrike, England, Norge og Sverige overtok administrasjonen, og franske tropper besatte området. Den internasjonale kommisjonen planla og gjennomførte avstemningen i to sonene.
På grunn av den sosialdemokratisk-radikale danske regjerings solidaritet med den sosialdemokratiske regjeringen i Tyskland ble det tilføyet adskillige klausuler, som tillot den tyske siden å manipulere stemmetallene i sin favør. Dels fikk folk som hadde utvandret, og altså ikke lenger var bosatt i avstemningssonene, lov til å delta. Dels fikk også bosettere — de tyskerne (embetsmenn og soldater) som var bosatt i Slesvig for å fjerne landets danske karakter, også lov til å stemme. Den første klausulen kunne teknisk sett sies å være til fordel for danskene også, ettersom mange danske hadde blitt drevet ut i forbindelsen med forfølgelsen av det danske mindretallet. Men ettersom hovedparten av disse, spesielt de fra andre sone, nå bodde i Amerika, mens utvandrede tyskere hovedsakelig vår å finne i Hamburg og andre tyske storbyer, var den reelt til tysk fordel.
Avstemningen i Nordslesvig, i den første sone, ble avholdt den 10. februar 1920, og det ble avgitt 100,760 stemmer, hvorav der var 74,86 % danske stemmer mot 25,14 % tyske. Av disse stemmene var imidlertid 25,000 avgitt av folk som ikke bodde i sonen, men 5,300 var avgitt av bosettere som hadde kommet til sonen etter 1900. Sett bort i fra disse, slik at det kun var innfødte og bosettere fra før 1900 som var tellende, var det 81,46 % for Danmark og 18,54 % for Tyskland.
Man stemte en blokk, det vil si flertallet i et udelt Nordslesvig skulle være avgjørende for statstilhørighet.
I andre sone i Mellemslesvig, hvor Flensborg lå, foregikk avstemningen den 14. mars 1920. Der ble det avgitt 63,524 stemmer, hvorav 19,84 % var for Danmark og 80,16 % var for Tyskland. Blant den innfødte befolkningen (fratrukket rundt 25,000 bosettere og utvandrere) var den danske delen noe større, 27,42 %. Spesielt rundt Flensborg gjorde tilstrømningen av stemmeberettigede fra Tyskland at den danske prosentandelen ble kunstig svekket.
I andre sone ble avstemningen holdt kommunevis, slik at eventuelle tilgrensende kommuner med dansk flertall kunne komme til Danmark. Mens en rekke landsbyer i andre sone hadde dansk flertall, tre på øya Föhr, til tross for de pro-tyske klausulene, kunne imidlertid ingen kommune i sin helhet vise til dansk flertall.
En tredje sone som gikk ned til Slien og Dannevirke kom overraskende med i det første utspillet til fredstraktaten. Bakgrunnen var henvendelser fra nasjonale danske kretser. Etter anmodning fra den sosialdemokratisk-radikalt dominerende danske riksdagen ble den tredje sonen sløyfet fra den endelige traktaten.
Flensborg-bevegelsen og påskekrisen
I Danmark var det stor glede over foreningen med Nordslesvig. Men i dansksinnede kretser var det utilfredshet med at Flensborg ikke kom med til Danmark — blant annet fordi det tyske resultatet var oppnådd ved at 24,612 av de 64,524 stemmene i andre sone var blitt avgitt av tyske bosettere og folk som ikke lenger bodde i området. Man argumenterte med at tilvandring hadde endret flertallet i byen som ennå hadde dansk flertall ved riksdagsvalget i 1876, og at byen sammen med resten av Slesvig ikke hadde fått den avstemningen Prahafredens paragraf fem hadde lovet. I tillegg var en del av de danske beboerne utvandret til USA, som en følge av besettelsen. Flensborg-bevegelsens protester og generell sosial urolighet førte til at kongen avskjediget regjeringen, hvilket utløste Påskekrisen i 1920.
Overdragelse av landsdelen
I mai 1920 overtok det danske militæret kontrollen over Nordslesvig. I juni kom det dansk forvaltning, og kronen avløste den tyske marken. Den 15. juni, på Valdemarsdag, ble området offisielt forent med Danmark, som de sønderjyske landsdeler.
Den 10. juli red Christian X av Danmark over den gamle grensen på landeveien ved Taps, mellom Kolding og Christiansfeld, på sin «hvite» hest, hvor han også tok en liten pike opp på hesten.
Gjenforeningsdagen 15. juni, og avstemningsdagen 10. februar, feires fremdeles av dansksinnede i Sønderjylland.
Dodji Fanny
Dodji Fanny (født 17. april 1987) er en togolesisk bordtennisspiller.
Han representerte Togo under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i første runde.
Pionerorganisasjon Ernst Thälmann
Pionerorganisasjon Ernst Thälmann, på tysk Pionierorganisation Ernst Thälmann, vanligvis bare kalt Pioniere, Junge Pioniere eller Jungpioniere («ungpionerer»), forkortet JP, var den politiske masseorganisasjonen for barn i Øst-Tyskland (DDR) fra 1948 til 1990. Barneorganisasjonen var underlagt Freie Deutsche Jugend (FDJ). Tiden i Junge Pioniere skulle forberede medlemmene til en inntreden i Freie Deutsche Jugend. Virksomheten var del av den sosialistiske oppdragelse som myndighetene ønsket for barn og ungdom.
Historikk
Pionerorganisasjon Ernst Thälmann ble dannet 13. desember 1948, etter en beslutning av SED. 13. desember ble derfor regnet som «pionerbursdag» i DDR. JP var bygd opp og organisert helt etter forbilde av «Lenin-pionerene», ungpionerene i Sovjetunionen. JPs slagord var Seid bereit', «vær beredt», og organisasjonens mål var å oppdra østtyske barn i «den sosialistiske tradisjon og DDRs vilje», det vil si lære dem om marxist-leninismen.
JPs første leder var Margot Honecker (1949–1952). Hun ble senere undervisningsminister i DDR.
Selv om medlemskap ikke var obligatorisk, oppnådde organisasjonen en enorm medlemsmasse. I 1989 var ca. 98 % av de østtyske skolebarna medlemmer av organisasjonen. Blant tidligere medlemmer kan nevnes Angela Merkel som ble Tysklands forbundskansler i 2005. Visesangeren Wolf Biermann var medlem av ungpionerene i Vest-Tyskland.
Pionierorganisation Ernst Thälmann ble lagt ned i august 1990 etter Tysklands gjenforening.
Navn
Pionerorganisasjon Ernst Thälmann tok navn etter Ernst Thälmann, leder i det tyske kommunistpartiet KPD fra 1923 til det ble forbudt av nazistene i 1933: Thälmann ble drept i konsentrasjonsleiren Buchenwald i 1944. Ordet pioner brukes i flere sammenhenger om foregangspersoner og banebrytere. Det betyr opprinnelig «fotsoldat som rydder vei og bygger skanser» eller «nybygger».
Ungpionerer og Thälmannpionerer
Fra 1.-3. klasse bar skolebarn som var medlemmer av JP, et trekantet, blått sjal eller halstørkle, fra 4. til 6. klasse hadde barna rødt sjal. De tre kantene sto for grunnpillarene i den sosialistiske oppdragelsen: foreldrehjemmet, skolen og ungdomsforbundet. Medlemmene ble ofte kalt Jung-Pionieren («ungpionerer»). Fra 4. klasse fikk medlemmene betegnelsen Thälmann-Pionieren («Thälmann-pionerer»).
Ungpionerenes bud
Følgende «bud» er hentet fra medlemskortet for ungpionerne omkring 1980:
Sanger
Av ulike kulturtiltak var ikke minst sang og musikk viktig i pionerbevegelsen. Det ble derfor skrevet en rekke barnesanger som ideologisk propaganda for organisasjonen, landet og sosialismen. Flere av disse sangene har blitt gjenutgitt på «ostalgiske» CD-plater. Av populære JP-sanger kan nevnes:
Lanier County
Lanier County er et fylke i den amerikanske delstaten Georgia. Ved folketellingen i 2010 hadde fylket 10 078 innbyggere.
Even Rejerson
Even Rejerson (født 22. oktober 1826 i Laudal, død 11. desember 1890 i Kristiania) var stortingsmann fra 1871 til 1888 for Lister og Mandals amt. Han var hele tiden medlem av protokollkomiteen, fra 1880 komiteens sekretær. Fra 1887 var han også statsrevisor.
Etter å ha gått ut av Holt seminar i 1846, var han lærer i Holum til 1852. Så var han lærer andre steder et par år før han kom tilbake til Holum som lærer og kirkesanger fra 1856 til 1888. Fra 1866 til 1889 var han med i kommunestyret, han var varaordfører i 16 år og ordfører i fire år, var forlikskommissær og hadde flere andre kommunale verv.
Tsjita (elv)
Tsjita (russisk: Чита), lokalt også kalt Tsjitinka (russisk: Читинка), er ei elv i Zabajkalskij kraj i Russland. Den er 160 km lang, og er ei sideelv til Ingoda (i Amurs nedbørfelt). Elva har sitt utspring i Jablonovyjfjellene og renner derfra mot sør-sørvest, til den munner ut i Ingoda i byen Tsjita (som er oppkalt etter elva).
Elva er sterkt forurenset, spesielt på grunn av avløp fra byen Tsjita. I årene etter Sovjetunionens fall ble det også bygget et stort antall feriesteder (datsjaer) langs elva. Dette, sammen med utfyllinger og andre inngrep i elveleiet, har gjort at elva har blitt smalere og at vannstanden har økt. På grunn av dette har faren for flom i elva om våren økt betydelig.
Knurrfamilien
Knurrfamilien er en gruppe ulkefisker. En av artene er vanlig knurr.
Helgrind
Helgrind er et fiktivt sted i Christopher Paolinis bøker Arven.
Helgrind er et ondt, stort svart fjell med fire topper rett utenfor Dras-Leona, og byen ligger alltid i skyggen av den. I Dras-Leona, er det bygd en stor katedral som symboliserer alle de tre toppene. Prestene dedikerer seg selv til det onde og fjellet, og flere av dem mangler et lem eller to som de har ofret til fjellet. De liker også å diskutere hvilken av de tre største toppene som virkelig er høyest og mest betydningsfull, og om den fjerde og laveste toppen også skal tilbes.
Helgrind er også bostedet til Ra'Zakene, og dit de fører Katrina etter at de har kidnappet henne.
Alagaësia
Grytviken
Grytviken ligger på øya Sør-Georgia i det sørlige Atlanterhavet. Grytviken ble grunnlagt 16. november 1904 av den norske kapteinen Carl Anton Larsen som en hvalstasjon for Compañía Argentina de Pesca (Argentinas fiskekompani). Grytviken ble satt opp med argentinsk kapital, på britisk jord, med norske materialer og norsk ekspertise. Grytviken ble raskt en stor suksess og i den første fangstsesongen slaktet man 195 hvaler.
Grytviken var i over 50 år en base for industriell hvalfangst. Beskatningen av hvalbestanden var større enn hva som var forsvarlig, og etter hvert som årene gikk ble fangsten stadig mindre. Grytviken ble forlatt i desember 1965. Rester etter hvalfangsten med hvalbein, produksjonsutstyr og hvalskuter ligger fremdeles i strandkanten.
Det ligger en britisk forskningsstasjon en kilometer fra Grytviken på King Edward Point, der den britiske magistraten også har sin administrasjon.
Etableringen av Grytviken
Grytviken ble grunnlagt 16. november 1904 av den norske kapteinen Carl Anton Larsen som en hvalstasjon for Compañía Argentina de Pesca. Landstasjonen var den første i Antarktis. Grytviken ble satt opp med til argentinsk kapital, på britisk jord, med norske materialer og norsk ekspertise. Hele samfunnet og selskapet ble sterkt preget av personer fra Vestfold. Grytviken ble raskt en stor suksess. Stedet lå godt skjermet og hadde rikelig tilgang på ferskvann og i den første fangstsesongen slaktet man 195 hval.
Storbritannia regulerte fangsten gjennom tildeling av konsesjoner og fangstlisenser. Det ble også lagt eksportavgift på hvalolje.
Over 80% av fangsten det første året var knølhval. Frem til 1912 var knølhvalen det viktigste byttedyret, men allerede fra 1916 var den av helt underordnet betydning, og fra 1926 til 1939 ble det ved øya bare tatt 360 knølhval av totalt 34 000 hval.
I rekordsesongen 1930 – 1931 var det 6500 nordmenn ute på hvalfangst. Disse var fordelt på 160 hvalbåter og 29 flytende kokerier. Tilsammen ble det i denne sesongen produsert 2 316 962 fat olje, som innbrakte ca. 150 millioner kroner til Norge.
Ernest Shackleton dør i Grytviken
Grytviken er sterkt koblet til Ernest Henry Shackletons liv. Her fikk han hjelp etter sin mislykkede ekspedisjon, Imperial Trans-Antarctic Expedition, til øya Elephant Island hvor hans skip «Endurance» ble innestengt av pakkis. Shackleton ligger gravlagt på kirkegården i Grytviken etter at han døde til sjøs av hjerteattakk i 1922 på en senere ekspedisjon med RYS «Quest».
Kirkelivet i Grytviken
I 1910 var sjømannspresten i Buenos Aires Ivar Welle første prest til å besøke hvalfangststasjonene på Sør-Georgia.
To år senere fikk Kristen Løken ansettelse som prest og foredragsholder i Grytviken. 24. november 1913 begynte oppføringen av en kirke i Grytviken, levert av Strømmen trævarefabrik, og denne ble innviet 1. juledag samme år. De neste årene skiftet prestene hyppig, mye på grunn av ensomhet og øyas fjerne beliggenhet. Det er for det meste teologistudenter som tar jobben som øyas prest.
Fra starten i 1912 bekostet Carl Anton Larsen kostnadene til driften av kirken og senere ble det et kortvarig spleiselag mellom hvalfangstselskapene. I en lengre periode er stedet uten fast prest og i 1928 overtar Den norske Sjømannsmisjonen. Tre år senere er hele hvalfangstnæringen i dyp krise og hele prestegjerningen på øya blir avviklet. På 1950-tallet etableres det en diakontjeneste og langfredag 1960 avholdes den siste offisielle norske gudstjenesten i Grytviken kirke.
Kirken forfaller i årene som går, men blir på slutten av 1990-tallet pusset opp da kirken anses som et viktig norsk kulturminne. Fungerende biskop i Tunsberg bispedømme, Magne Storeli, gjenvigslet kirken i Grytviken 16. januar 1999.
Nedleggelse av Grytviken
Grytviken var i over 50 år en base for industriell hvalfangst. Beskatningen av hvalbestanden var større en hva som var forsvarlig, og etter hvert som årene gikk ble fangsten stadig mindre. Stasjonen var, med unntak av sesongen 1962-63, i kontinuerlig drift til den ble stengt i desember 1964.
Falklandskrigen
Under Falklandskrigen ble Grytviken okkupert av argentinske styrker i begynnelsen av april 1982. Dette ble etterfulgt av en kort kamp med britiske styrker. Den britiske marinen, SAS og SBS tok tilbake bebyggelsen tre uker etter uten at et skudd ble avfyrt.
Hugo Andersson
Hugo Andersson var en svensk fotballspiller. Andersson, som var spiss, spilte seriekamper for Malmö FF i 1932 og 1933.
Grytviken
Grytviken i dag
Området brukes i dag til vitenskapelig forskning underlagt British Antarctic Survey.
Turisme
4 000 turister besøker årlig den forlatte hvalfangststasjonen, hvor blant annet kirken, museet og gravstedet til Ernest Henry Shackleton er populære severdigheter.
Umbrahonningeter
Umbrahonningeter er en fugl i gruppen Pycnopygius i familien honningetere. Den forekommer i Indonesia og Papua Ny-Guinea.
Tyrkia under Vinter-OL 1994
Tyrkia under Vinter-OL 1994. Én mannlig sportsutøver fra Tyrkia deltok i langrenn under Vinter-OL 1994 i Lillehammer i Norge. Tyrkia, som deltok for ellevte gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 97.-plass i langrenn, 10 km klassisk stil for menn.