cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Witold Pilecki
Bakgrunn
Witold Pilecki ble født 13. mai 1901 i Olonets i Karelia i Det russiske keiserdømmet. Han vokste opp i Olonets i Karelen dit hans familie var blitt tvangsforflyttet av russerne etter det polske opprøret 1863-1864. Bestefaren Jozef Pilecki ble deportert til Sibir. Familien flyttet til Vilno (Vilnius, nå i Litauen) da Pilecki var guttunge. Vilnius var på den tiden en overveiende jødisk og etnisk polsk by. Pilecki sluttet seg i tenårene til den hemmelige polske speiderbevegelsen (som støttet arbeidet for Polens uavhengighet) noe som la grunnlag for deltakelse i styrkene som kjempet for polsk uavhengighet. Pilecki flyttet i 1916 til Orjol sør for Moskva. Mot slutten av første verdenskrig, våren 1918, sluttet han seg til general Jozef Dowbor-Musnickis 1. korps i de polske selvforsvarsenhetene. Sammen med dem og partisanene kjempet han mot de russiske bolsjevikene. Korpset ble oppløst noen måneder senere, og da bolsjevikene var på vei vestover flyttet han med familien til Vilnius som fortsatt var under tysk kontroll. På nyåret 1919 ledet han et angrep mot tyske styrker som holdt jernbanestasjonen. Noen dager senere rykket bolsjevikenes styrker inn i Vilnius. Pilecki fortsatte å kjempe mot bolsjeviker og litauere til høsten 1919 da han ble dimittert. I juli 1920 meldte han seg på nytt til tjeneste for å delta i kamp mot bolsjevikene og deltok i voldsomme kamper ved Warszawa i august 1920. Han forlot militærtjenesten i januar 1921. Etter den polsk-sovjetiske krig 1919-1921 sluttførte han gymnaset og ble reserveoffiser i arméen etter å tatt befalsutdanning i 1921. I 1926 ble han fenrik i reservestyrken.
Pilecki studerte kunstmaling ved universitetet i Vilnius en periode før han ga opp i de urolige årene etter første verdenskrig. Fra 1922 til 1924 studerte han landbruksfag ved universitetet i Poznan. Han tok over driften av familiens gård, Sukurcze nær Lida (nå i Belarus), i 1924 da faren ble syk. Gården var forfallen og hadde rundt 2000 dekar hvete. Han giftet seg med Maria Ostrowska i 1931 og de fikk to barn.
Andre verdenskrig
Kort tid før utbruddet av den andre verdenskrig ble Pilecki utnevnt til troppssjef i kavaleriet. I slutten av august 1939 ble Pilecki og hans avdeling mobilisert. Han var på denne tiden på familiens gård nær Lida (øst i Polen, nå i Belarus) der mannskapet ble utrustet og midlertidig forlagt. Avdelingen ble sendt vestover og utplassert nær Piotrków Trybunalski for å vokte hovedveien mot Warszawa. Tyske panserstyrker (med flere hundre panservogner) hadde krysset grensen 1. september og rykket frem i retning Piotrków Trybunalski samtidig som Pileckis avdeling ble utplassert i området.
Hans avdeling deltok i harde kamper mot de fremrykkende tyske styrkene under invasjonen av Polen. Natt til 5. september ble Pileckis regiment nedkjempet av tyske panserstyrker. Pilecki og en liten gruppe soldater trakk seg tilbake og sluttet seg til en improvisert og dårlig utrustet kavaleriavdeling. Den tyske overmakten var stor, og den vestlige delen av Polen ble snart okkupert. Pileckis avdeling trakk seg tilbake mot sørøst. Mens polske styrker trakk seg tilbake invaderte sovjetiske styrker Polen fra øst i slutten av september. General Emil Krukowicz-Przedrzymirski ga ordre om at hæren skulle overgi seg, men soldater og offiserer skulle krysse grensen til Romania og Ungarn for å ta seg til Frankrike der polske enheter ble reorganisert. Pilecki ville fortsette kampen på polsk jord og kjempet på slutten som partisaner.
Pilecki var medlem av flere polske motstandsgrupper som sloss mot den tyske okkupasjonsmakten. Sammen med andre offiserer etablerte han i november 1939 Tajna Armia Polska (TAP, den hemmelige polske arme). Jan Włodarkiewicz var sjef, mens Pilecki var nestkommanderende, og de bygget relativt raskt opp en styrke på 8000 mann. I 1941 ble TAP slått sammen med Armia Krajowa som var den største væpnede motstandsgruppene i de tyskokkuperte områdene i Europa. Flere medlemmer av TAP ble i 1940-1941 arrestert og internert i Auschwitz som på det tidspunktet var en leir for politiske fanger og krigsfanger og ikke hadde blitt utvidet til utryddelsesleir. TAP ønsket å infiltrere Auschwitz for å finne ut hva som foregikk og for å organisere fangene.
Mannen med kasteknivene
Mannen med kasteknivene (italiensk originaltittel: Corri uomo corri) er en spagettiwestern fra 1968 regissert av Sergio Sollima med Tomas Milian i hovedrollen.
Witold Pilecki
Auschwitz
I 1940 deltok Pilecki i en polsk operasjon som gikk ut på å bli tatt til fange av den tyske okkupasjonsmakten og fengslet i konsentrasjonsleiren Auschwitz for å samle etterretningsinformasjon og deretter rømme fra leiren. Pilecki lot seg 19. september 1940 bli arrestert av tyskerne ved å blande seg inn i massearrestasjon på rundt 1800 personer og ble derpå sendt til Auschwitz (hovedleiren eller Auschwitz I) hvor han ankom 22. september 1940. Han hadde identitetspapirer tilhørende den virkelige og levende Tomasz Serafinski.
Mannen med kasteknivene
Filmen var en internasjonal samproduksjon mellom Italia og Frankrike og ble dubbet til en rekke språk, blant annet engelsk.
Witold Pilecki
Auschwitz
Det har vært antatt at han meldte seg frivillig til oppdraget i Auschwitz. Det er uklart om Pilecki meldte seg frivillig til oppdraget eller om han ble presset av sin overordnete Jan Włodarkiewicz som kan ha hatt blandete motiver for å sende Pilecki til Auschwitz. Pileckis oppdrag var å opprettholde moralen, skaffe mat og klær til medlemmer av motstandsbevegelsen der, samt være forberedt på å ta over leiren.
I Auschwitz ble de mishandlet av SS-menn, tyske sivile og såkalte kapo. Polske fanger forfremmet til ledende kapo omtalte Pilecki foraktlig som eks-polakker. Pilecki hadde fangenummer 4859 og ved hjelp av fangenummer ble tildelt kronologisk er det mulig å fastslå hvor mange fra hver «kohort» som var i live på et gitt tidspunkt. Etter to år var 10 % av Pileckis gruppe i live. Pileckis gode fysikk medvirket trolig til at han overlevde. I tillegg lykkes han å skaffe seg spesielle oppgaver der han unnslapp den mest brutale behandlingen. De spesielle oppgavene ga ham relativt stor bevegelsesfrihet og han bygget opp et nettverk av kontakter i leiren. På denne tiden var Auschwitz hovedsakelig en leir for polsk fanger.
Mannen med kasteknivene
Handling
Når Cuchillo vender tilbake til hjembyen sin i Mexico, befinner han seg snart i fengsel. Han må dele celle med en farlig desperado, poeten Ramirez. Ramirez ansetter Cuchillo for å hjelpe ham å rømme fra fengsel.
Laura Kürthi
Laura Klaudia Kürthi (født 16. mars 2002 i Győr) er en ungarsk profesjonell håndballspiller, som spiller for den ungarske klubben og det ungarske landslaget.
Hun var en del av den ungarske troppen som tok gull under U17-EM i 2019, og ble også kåret til mesterskapets beste høyrekant.
Tony Kushner
Anthony Robert Kushner (født 16. juli 1956) er en amerikansk dramatiker, forfatter og manusforfatter. Han mottok Pulitzerprisen for drama i 1993 for skuespillet Angels in America, og deretter tilpasset den til HBO i 2003. Han var medforfatter av manuset til spillefilmen München, som hadde premiere i 2005, og han skrev manus til filmen Lincoln, som hadde premiere i 2012.
Mannen med kasteknivene
Handling
Men en rekke dusørjegere er ivrige etter å slå kloa i prisen som er satt på Ramirez sitt hode. Ramirez og Cuchillo klarer å unngå alle disse dusørjegerne, og kommer til Ramirez sin landsby. Men kort tid senere blir Ramirez skutt, men før han dør gir han informasjon til Cuchillo om hvor 3 millioner dollar i gull befinner seg.
Tony Kushner
Priser (utvalg)
Kushner har blitt tildelt en rekke priser og utmerkelser, deriblant to Tony-statuetter og én Emmy-pris, og han har fire ganger blitt nominert til Oscar-statuetten. Han har også også blitt nominert til en Grammy-pris.
Mannen med kasteknivene
Andre titler
Engelsk: Run, Man, Run, Big Gundown 2. Italiensk: Corri uomo corri Spansk: '¡Corre, Cuchillo... corre!'
Witold Pilecki
Auschwitz
Pilecki begynte kort tid etter ankomst å bygge opp motstandsarbeid. Han dannet motstandsgruppen ZOW (Związek Organizacji Wojskowej, «leirens militærorganisasjon») bestående av etniske polakker. Pilecki rekrutterte medlemmer til ZOW og ordnet dem i grupper som av sikkerhetshensyn ikke kjente hverandre. På det meste hadde Pilecki 500 personer i dette ZOW-nettverket i leiren. Formålet med ZOW var å opprettholde moralen, skaffe mat og klær og forberede væpnet overtakelse av leiren i tilfelle våpen eller kommandosoldater ble droppet i leiren. Samtidig etablerte Stanisław Dubois, fra det polske sosialistpartiet, en annen motstandsgruppe; og en tredje motstandsgruppe ble etablert av høyreorienterte nasjonalister. Disse tre dannet i slutten av 1941 en løs sammenslutning. I 1941 kom fanger fra andre land og disse dannet sine egne motstandsgrupper; etter mye strev klart ZOW å innlede samarbeid med tsjekkiske, russiske og østerrikse grupper (den siste under ledelse av kommunisten Hermann Langbein). I 1943 brøt Langbein og Józef Cyrankiewicz ut og dannet en ny bevegelse Kampfgruppe Auschwitz. På grunn kollektiv avstraffelse av fangene oppfordret Pilecki ikke til flukt.
Om natten mellom 26. og 27. april 1943 rømte Pilecki fra leiren etter nesten tre år i tysk fangenskap. Flukten ble gjennomført sammen med to kamerater og de ble forfulgt av vakter (i Pileckis rapport beskrives flukten over 50 sider). Bakgrunnen var blant annet frykt for at hans motstandsarbeid skulle bli avslørt. Under flukten i retning Warszawa møtte han ved en tilfeldighet den virkelige Tomasz Serafinski. Han kom seg til Warszawa og ba der den polske hjemmefronten om hjelp til frigjøring av leiren. Ledelsen ønsket ikke å forsøke frigjøring fordi de anså ZOW som svak, tapene ville bli store og en aksjon ville trolig ikke lykkes fordi Schutzstaffel (SS) ville være vanskelig å overvinne.
I løpet Pileckis tid i leiren ble den utvidet fra fangeleir til utryddelsesleir. Han laget omtrent ti rapporter (formidlet skriftlig eller muntlig) mens han var i leiren (den første i oktober–november 1940 sendt med en frigitt fange) og fikk dem smuglet ut og til London via Sverige. Den første rapporten i 1940 ble reflektert i et sammendrag til britiske myndigheter der det fremgikk av prester og jøder i Auschwitz ble særlig brutalt behandlet og knapt noen overlevde. Kazimierz Piechowski og tre andre gjennomførte en oppsiktsvekkende flukt i juni 1942 da de iført SS-uniformer kjørte åpenlyst ut gjennom porten; de hadde blant annet med seg rapporter fra Pilecki.
De første meldingene om massedrap i gasskammer i Birkenau nådde London etter at meldinger om massedrap i Chełmno, Sobibór og Bełżec nådde frem i sommeren 1942. Opplysninger om at det også pågikk massedrap i Auschwitz utfylte bildet av nazistenes anstrengelse for å utrydde jødene. Den polske undergrunnen var i stand til å komme seg til det nøytrale Sverige med falske tyske identitetspapirer. Det tok omtrent fire måneder før meldingene fra Auschwitz nådde London. Meldingene ble til dels avfeid som rykter. Pilecki gikk selv inn for bombing av Auschwitz slik at i det minste noen fanger kunne unnslippe. Den virkelige Tomasz Serafinski ble arrestert i desember 1943 beskyldt for å ha rømt fra Auschwitz, Serafinski ble sluppet fri i januar 1944 etter brutale forhør hos Gestapo. Han skrev i 1943 den første rapporten om Auschwitz og fikk den sendt til Office of Strategic Services i London. Pilecki anslo da at 1,5 millioner jøder hadde blitt drept i Auschwitz. Den første rapporten i frihet var kort og ble sendt i juni 1943, senere samme år sendte han en fyldigere rapport (kjent som Raport W).
I Auschwitz ble gasskammer (med Zyklon B) tatt i bruk til å avlive fanger i stor skala mens han var der. Først ble sovjetiske krigsfanger drept og senere deporterte jøder. Fangene sto så tett sammenpakket i gasskammeret at de ikke falt om selv om de var døde, skrev Pilecki. Pilecki så at over tusen jøder ble drept daglig og at likene ble brent i et nybygd krematorium i 1942.
Slutten av krigen
Pilecki deltok i Warszawa-oppstanden i august 1944. Først kjempet han anonymt som menig under navnet Roman Jezierski. Da han avslørte sin militære rang fikk han kommando over en sektor som holdt ut i to uker mot tyske angrep. Like etter at Warszawa-oppstanden var slått ble Pilecki på ny tatt til fange av tyskerne, og han satt gjennom resten av krigen i krigsfangeleir. Ifølge Der Spiegel satt han i krigsfangeleir i Murnau sør i Bayern ved slutten av krigen. Etter at krigsfangeleirene ble befridd (av amerikanske styrker 28. april 1945), sluttet han seg til det berømte polske 2. korps (2 Korpus Polski, som hadde medvirket ved erobringen av Monte Cassino og ved kampen om Falaise i 1944) under general Władysław Anders. Han tjenestegjorde i korpsets etterretningsavdeling. Mens han var stasjonert i Italia i 1945 skrev Pilecki sin avsluttende rapport om Auschwitz.
Etter krigen
Etter andre verdenskrigs slutt reiste han til London og avla full rapport om den polske undergrunnsbevegelsens virksomhet til den polske militære etterretning ved general Tadeusz Pełczyński. General Pełczyński hemmeligstemplet rapporten av ukjent grunn, og den ble offentlig kjent først etter 30 år. Pilecki og andre i bevegelsen fikk ingen offentlig anerkjennelse for sin innsats, og historien om motstandsbevegelsen ble forvrengt av kommunistene. Han reiste desillusjonert hjem til Polen sent på høsten 1945. Han ble arrestert av det hemmelige politiet som anså ham som «fiende av den polske folkerepublikken». Han ble dømt som imperialistisk spion og henrettet 25. mai 1948 i Warszawa.
Pilecki hadde i oppdrag av eksilregjeringen i London å gjenopprette dens etterretningsnettverk i Polen. Regjeringen i London mente den var landets lovlige myndighet. Da eksilregjeringen kom til at det hele var fåfengt, ble Pilecki og andre motstandsfolk bedt om å rømme til vesten eller å gå tilbake til sivilt liv. Pilecki begynte i 1947 å samle informasjon om NKVDs og den røde armés overgrep mot polske motstandsfolk. Han ble arrestert 5 mai 1947 og torturert før rettssaken som begynte 3. mars 1948. Blant vitnene mot Pilecki var Józef Cyrankiewicz, senere statsminister. Pilecki ble anklaget for å ha planlagt attentat, noe han benektet. Cyrankiewicz hadde vært i Auschwitz sammen med Pilecki og kjente til hans innsats under okkupasjonen.
Dommen falt 15. mars. To andre blant de tiltalte fikk dødsstraff, og de øvrige fikk lange fengselsstraffer. Han fikk dødsstraff og ble henrettet (trolig med nakkeskudd) 25. mai 1948 i Mokotow-fengselet. Graven er aldri blitt funnet. Pilecki forble lojal til den polske regjeringen i eksil og ble henrettet klokken 09:30 25. mai 1948 av det stalinistiske, hemmelige politiet etter at han ble tiltalt for å arbeide for «fremmed imperialisme» og blant annet ble beskyldt for å være spion for den britiske etterretningstjenesten MI6.
Domstolen konkluderte med at Pilecki hadde begått høyforræderi mot hele nasjonen, at han var ondsinnet, at han hadde utvist hat mot Folkerepublikken Polen og de sosiale reformene, og at han hadde gått i tjeneste for utenlandsk etterretning og utvist særlig iver i sin spionvirksomhet. Rettssaken var politisk og hadde til hensikt å skremme virkelige eller tenkte motstandere av kommunistregimet. Pressen omtalte de tiltalte i disse skuesakene som betalte spioner, medhjelpere for vestlig imperialisme eller landsforrædere.
Józef Cyrankiewicz var medlem av Pileckis motstandsgruppe i Auschwitz. Wiktor Sniegucki og et titalls andre som kjente Pilecki fra Auschwitz, appellerte til statsminister Cyrankiewicz om å benåde Pilecki. Cyrankiewicz avviste forespørselen og avsatte Sniegucki fra lederstillingen i helsedepartementet. Tre initiativ om benådning ble tatt overfor president Bolesław Bierut som ikke svarte.
Tony Kushner
Priser (utvalg)
I tillegg har han blitt tildelt blant annet disse utmerkelsene:
Aleksandr Gutsjkov
Aleksandr Ivanovitsj Gutsjkov (russisk: Александр Иванович Гучков; født 14. oktober 1862, død 14. februar 1936) var en russisk forretningsmann, eventyrer og politiker. Han var formann i tredje statsdumaen (keiserdømmets lovgivende forsamling) og krigsminister i den russiske provisoriske regjering. Hans memoarer ble utgitt på russisk i 1993 i Moskva.
Første år
Aleksandr Gutsjkov ble født i Moskva i 1862. I motsetningen til de fleste konservative politikere på den tiden, tilhørte han ikke den russiske adelen. Han var barnebarn av en bonde, og faren var en fabrikkeier med en del midler, og hans familie kom fra en slekt av gammeltroende som hadde anerkjent den religiøse autoriteten til den russisk-ortodokse kirke samtidig som de hadde beholdt sin gamle ritualer. Hans mor var derimot fransk.
Gutsjkov studerte historie og humanistiske fag ved Universitetet i Moskva, og etter at han hadde gjennomgått sin militære trening i et grenadierregiment, reiste han til Tyskland hvor han studerte politisk økonomi i Berlin under Gustav von Schmoller. Akademiske studier var egnet for hans aktive og eventyrlige virketrang. Han oppga studentlivet for å reise. Han reiste på hesteryggen gjennom Mongolia til vestlige Sibir, og unngikk med nød og neppe å bli drept av en mobb. Til sist, etter at hans far døde, ble han en rik kapitalist og overhode for et stort forsikringsselskap.
Han ble kjent for sine dristige og vågale handlinger, som innbefattet å være frivillig i boerehæren under den andre boerkrigen under general Jan Smuts. Han ble såret i kamphandlingene og tatt til fange. Han kjempet også flere dueller.
Russisk politiker
Under den russisk-japanske krig (1904-1905) arbeidet han for det russiske Røde Kors.
Etter den russiske revolusjonen i 1905 var han med på å forfatte oktobermanifestet og inntok en ledende stilling i det politiske partiet oktobristene, som ville avstedkomme forsiktige politiske reformer uten å styrte tsardømmet. Han støttet statsminister Pjotr Stolypin og hans reformer. I 1907 ble han innvalgt i dumaen (parlamentet) og ble i 1910 dets ordfører. Men da Stolypin ble myrdet i 1911 og reformene ble avbrutt, gikk han av som ordfører. Han ble ikke gjenvalgt i 1912. Fra 1913 var han valgt representant i riksrådet.
Da Lenin og bolsjevikene tok makten i oktoberrevolusjonen, flyttet Gutsjkov til Tyskland og forsøkte å organisere en opposisjon mot bolsjevikene og finansiering for den hvite armé.
Hans memoarer på russisk ble utgitt i 1993 i Moskva (ISBN 5-86397-001-4).
Witold Pilecki
Ettermæle
I flere tiår etter den andre verdenskrig ble opplysninger om hans bragder og skjebne hemmeligholdt av det polske kommunist-regimet. Det ble i 1950- og 1970-årene gjort forsøk på å få Pilecki renvasket. Den siste henvendelsen under kommunistregimet var i juli 1989, men lederen for den militære påtalemakten avviste gjenopptakelse. Historien ble offentlig kjent først etter regimeskiftet i 1989. Pilecki ble rehabilitert i oktober 1990 av den første regjeringen etter kommunisttiden, og dommen mot Pilecki ble kjent ugyldig av Polens høyesterett. I 2003 ble det innledet sak mot Czesław Łapiński (født 1912) som hadde vært oberstløytnant i hæren og aktor i saken mot Pilecki; Łapiński ble anklaget for å ha ført sak mot Pilecki på falske premisser. Łapiński døde i 2004 før saken ble fullført. Józef Garliński omtalte Pilecki i boken Fighting Auschwitz (1975).
President Lech Wałęsa tildelte i 1995 Pilecki posthumt kommandørkorset av Ordenen Polonia Restituta. I 2006 tildelte president Lech Kaczyński ham posthumt Den hvite ørns orden, som er Polens høyeste utmerkelse. Det er reist minnesmerke over Pilecki på gravlunden i Warszawa, og skoler og gater i landet bærer hans navn. I 2017 ble et monument over Pilecki avduket av borgermesteren i Warszawa. I tiårene etter kommunistiden ble Pilecki nasjonalhelt og et populærkulturelt fenomen med bøker, drama og dokumentarer, og det er satt opp mange minnesmerker.
Familien ble ikke informert om at dødsstraffen var fullbyrdet, og fikk vite dette sikkert først i 1955 av en medfange. Pilecki ble gravlagt i en umerket grav, trolig ved eller på Powazki-gravlunden. Polske myndigheter har etter kommunistregimets fall forsøkt å finne Pileckis grav. Det er et symbolsk gravsted i Ostrów Mazowiecka og en gravstein ved St. Stanisław-kirken i Warszawa.
Fotnoter
<references group='lower-alpha'/>
Håkon Fimland
Håkon Fimland (født 8. mars 1942 i Førde, død 25. juli 2016) var en norsk friidrettsutøver som spesialiserte seg på hekkeløp. Han representerte Tambarskjelvar IL og IL Gular. Han ble senere trener og idrettsleder, med verv som blant annet styremedlem i friidettsforbundet 1987 til 1990, og visepresident i perioden 1989 til 1990. Han mottok Forbundets fortjenestediplom i 1984.
Fimland konkurrerte mot Kjellfred Weum i sine første år som utøver og tok over som Norges beste hekkeløper etter at Weum la opp i 1971.
Fimland arbeidet som kultursjef i Førde kommune store deler av sin yrkeskarriere. I 2009 fikk han Kongens fortjenstmedalje.
Han døde i 2016.
Juan de Dios Castro Lozano
Juan de Dios Castro Lozano (født 25. mars 1942 i Ciudad Lerdo i Durango i Mexico, død 24. november 2020 i Mexico by) var en meksikansk jurist og politiker.
Han var medlem av Partido Acción Nacional. Han var med i Mexicos deputertkammer fra 1979 til 1985, 1991 til 2000, og 2003 til 2006.
Rune Enget
Rune Enget (født 1969) er en norsk judoutøver fra Hokksund som representerer Bergkameratene.
Han vant 7 NM-gull og 25 NM-medaljer i perioden 1991–2017. Han vant kongepokalen i 2004.
Juan de Dios Castro Lozano
Lozano døde 24. november 2020 av covid-19 i Mexico City, i en alder av 78 år.
Anna Margrete Sletsjøe
Anna Margrete Sletsjøe (født 22. desember 1997) er en norsk padler som representerer Strand Kajakk-Klubb.
Hun vant 19 NM-gull og 46 NM-medaljer i perioden 2012–2021. Hun er datter av Arne B. Sletsjøe og Ingeborg Rasmussen, som begge er tidligere padlere.
Oseaniamesterskapet i basketball for menn 2005
Oseaniamesterskapet i basketball for menn 2005 ble arrangert på New Zealand i 2005.
George Chapman (Ripper-mistenkt)
George Chapman (14. desember 1865 – 7. april 1903) var en polsk seriemorder kjent som Borouh Poisoner. Han ble født Seweryn Antonowicz Kłosowski i Kongress-Polen, og flyttet som voksen til England, hvor han begikk forbrytelsene. Han ble dømt og henrettet etter forgiftning av tre kvinner, men huskes i dag først og fremst fordi han ble mistenkt som den beryktede seriemorder Jack the Ripper.
Tidlig liv
Chapman ble født i landsbyen Nagórna, (nå en del av Koło), i Warszaw Governorate av Kongress-Polen. i henhold til en dåpsattest som ble funnet i hans personlige effekter etter at han ble arrestert var han lærling i en alder av 14 år hos en ledende kirurg, Moshko (Mosze) Rappaport, i Zwoleń, som han assisterte, som for eksempel ved bruk av igler under årelating. Han tok deretter et kurs i praktisk kirurgi i Warszawa, i Praga Hospital. Dette kurset var veldig kort, fra oktober 1885 til januar 1886 (attestert av et annet sertifikatet som ble funnet blant hans eiendeler), men han fortsatte å arbeide som sykepleier, eller legens assistent i Warszawa til desember 1886. Han forlot senere Polen for London, men da han ankom til London, (om han var der er aldri blitt pålitelig konstatert). Vitnemål i rettssaken synes å tyde på at han reiste til London i 1888. Under sitt opphold i East End giftet seg med en ung polsk jente, Lucie Badewski i 1889 og fikk to barn og kort tid etterpå konfrontert av hans opprinnelige polske kone.
Forbrytelser og henrettelse
Chapman hadde minst fire elskerinner som gikk som hans koner. Tre ble forgiftet. De var Maria Isabella Spink (1858 - 25. desember 1897), Bessie Taylor (døde 14. februar 1901) og Maud Marsh (døde 22. oktober 1902). Han ga dem alle en sammensatte kaliumblanding som han kjøpte fra en kjemiker i Hastings, Sussex. Dette innholdt et metallisk element antimon. Feil bruk fører til en smertefull død med symptomer som ligner arsen|arsenikkforgiftning.
Hans motiver for disse drapene er uklart. I ett tilfelle, etterflot hans offer ham en arv på 500 pund, men fra de to andre fikk han ingenting.
Mistanker omliggende Marshs død førte til politietterforskning. Det ble funnet at hun hadde blitt forgiftet, og i likhet med de to andre kvinner, ble gravd opp.
En tiltale for drap kunne den gang bare omfatte ett tilfelle og Chapman ble derfor. bare tiltalt for drapet på Maud Marsh. Han ble tiltalt av Archibald Bodkin og advokat-general Edward Carson, dømt 19. mars 1903 og hengt i Wandsworth Prison 7. april 1903. Straks etter hans død giftet enken Lucie Kłosowski seg med Frank Szymanski i april 1903.
Jack the Ripper-mistenkt
En av etterforskerne i Scotland Yard, Fredrik Abberline sa til George Godley, politimannen som arresterte Kłosowski: «Du fikk tatt Jack the Ripper til sist!». I 1903 i to intervjuer med Pall Mall Gazette hadde sagt han mistenkte Abberline og henviste til Kłosowski. Abberline trodde Chapman var Jack the Ripper fordi under «Jack the Ripper»-saken hadde han intervjuet Chapmans første «kone» Lucie Badewski som nå var kommet til England, og hun hadde fortalt ham at hennes mann brukte ofte å gå ut om natten timevis på slutten av natten.
Spekulasjon i tidens aviser og bøker førte til Chapman, som i likhet med den andre seriemorder, Thomas Neill Cream, ble en av mange mistenkte for de beryktede Jack the Ripper drap i 1888. Så langt var Chapman ikke mistenkt da drapene ble begått. Chapman var et senere etternavn han hsdde lånt i 1895 fra en av hans hustruer som han ikke forgiftet — (Sarah) Annie Chapman (ikke den samme Jack the Ripper offer med samme navn).
Nyere forfattere er uenige i om hvorvidt Chapman bør anses som en sannsynlig Ripper-mistenkt. Philip Sugden anser Chapman som den mest sannsynlige kandidat blant kjente Ripper mistenkte, men at saken mot ham er langt fra bevist. Men John Eddleston vurderte Chapman bare som nr. 2 (lite sannsynlig) på sin 0 til 5 skala over Ripper mistenkte. Paul Begg som arbeidet med Chapman en kort tid, anså tydeligvis ikke ham som en alvorlig mistankt.
Saken mot Chapman hviler hovedsakelig på at han utvilsomt var en voldelig mann med en Kvinnefiendtlig oppførsel. Han var kjent for å slå sine koner og var tilbøyelig til voldelig oppførsel. Mens han bodde i USA, hadde Chapman angivelig tvunget sin hustru Lucy Klosowska ned på sengen og forsøk å kvele henne, han ble bare stoppet av en kunde som kom inn i butikken. Da han dro, ble det sagt at hun hadde funnet en kniv under puta. Han hadde angivelig sagt senere at han hadde planlagt å skjære hode av henne, og pekte ut stedet der han ville ha begravd henne og fortalte hva han ville ha sagt til sine naboer.
Det er imidlertid mangel på harde bevis som knytter Chapman til Ripper-drapene. Det viktigste argumentet mot å behandle ham som en seriøs Ripper-mistenkt er at det ville være uvanlig for en seriemorder å endre sin metode (modus operandi) fra å drepe ved forgifting til å drepe og lemleste, selv om noen har kastet tvil på om dette er så uvanlig som det sies. Det er også noe tvil om han kunne snakke engelsk på den tiden, noe Ripper gjorde og om han som ny innvandrer han ville ha hatt et intimt kjennskap til Whitechapel-distriktet som det synes at Ripper hadde. Ripper ser ut til å ha valgte ofre som tidligere var ukjente for ham, mens Chapman drepte bekjente, og selv om Chapman bodde i Whitechapel var det ikke spesielt nær åstedene.
Chapmans historie ble dramatisert to ganger av TV-selskapet Towers of London. Først i 1949 Secrets of Scotland Yard som ''George Chapman. Poisoner, Publican and Lady Killer, og deretter igjen i 1951 i en episode av The Black Museum's The Straight Razor''. Begge konkluderte med at Chapman lite sannsynlig var Jack the Ripper.
Hennigmatidae
Hennigmatidae er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera).
Utseende
Middelsstore (vingelengde ca. 8 millimeter), noe bredvingede mygg. Vingene har mange lengdeårer og forholdsvis mange korte tverr-årer mellom dem. Bortsett fra Daohennigma panops er artene beskrevet ut fra løsrevne vinger. Denne hadde et stort hode med fasettøynene dekket mesteparten (holoptisk), forholdsvis lange bein og kort bakkropp. Kuperwoodia benefica hadde en meget bred vinge med tydelig, mørkt vingemerke (pterostigma).
Fossiler
Denne gruppen er kjent spredt over en lang periode, fra midtre-øvre trias til nedre kritt. Den er funnet på lokaliteter i Chile, Tyskland, Kirgisistan, Kina og Mongolia.
Flatskjær
Flatskjær er et skjær i øst i Færder nasjonalpark i Færder kommune. Det befinner seg nordøst for Skarvesetet og sør for Kjeldholmen. Det har et areal på om lag 3,5 dekar.
Utafor Flatskjær er det et skipsvrak fra siste kvartal av 1800-tallet som har status som freda kulturminne.
Anne-Iren Hübner
Anne-Iren Hübner (født 3. mai 1959) er en norsk tidligere padler som representerte Tønsberg Kajakklubb.
Tuve bru
Tuve bru er ei stenhvelvbru i Flå bygget i 1905. Brua har en lengde på 30 meter og går fra en øy midt i elvløpet over til østre bredd. Den er bygget samtidig med Gulsvik gamle bru like ved, som overgang for daværende riksvei 20, nå riksvei 7, over Hallingdalselva.
Under kampene i Hallingdal i aprildagene 1940 ble brua sprengt ned av norske styrker. Den ble etter kort tid gjenoppbygget som hengebru. Etter krigen ble hvelvbrua gjenoppbygget. Etter veiomlegging og ny bru i 1971 blir området vedlikeholdt som rasteplass. Den fungerer også som adkomst til en eiendom som ligger på øya midt i elva.
Anne-Iren Hübner
Hun vant 13 NM-medaljer i perioden 1977–1982.
Iwona Niedźwiedź
Iwona Małgorzata Niedźwiedź (født 22. juli 1979 i Nowy Sącz) er en polsk profesjonell håndballspiller som spiller for den polske klubben MKS Lublin og det polske håndballandslaget.
Hun ble blant annet tatt ut til å representere Polen under håndball-VM for kvinner i 2015 i Danmark.
Hans Liesche
Hans Liesche (født 11. oktober 1891 i Hamburg, død 30. mars 1979 i Berlin) var en tysk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Liesche vant en olympisk sølvmedalje i høydehopp under OL 1912 i Stockholm. Han kom på andreplass med et hopp på 1,91, to centimeter lavere enn gullvinneren Alma Richards fra USA.
Tysklandsreisen
Tysklandsreisen er en vesttysk-norsk TV-film regissert av Sølve Kern. Tyske Herbert Lichtenfeld skrev manuset (Die Deutschlandreise) etter en idé av Sølve Kern. Den ble sendt i Fjernsynsteatret 3. mars 1970.
Handling
Gransås skoles guttemusikkorps har vært på besøk i den lille vesttyske byen Herlingenrode. Tilbake i Norge holder korpsets leder et lysbildeforedrag om turen. Filmen tar utgangspunkt i hans foranstaltninger til møtet og viser tilbakeskuende glimt både fra forberedelsene og selve reisen. Et tankevekkende motiv er naturligvis om holdninger fra den andre verdenskrig ennå kaster slagskygger.
Siri Seljeseth
Siri Seljeseth (født 29. juni 1988 i Haugesund) er en norsk forfatter, skuespiller og komiker som er kjent som manusforfatter og skuespiller i NRK-serien Unge lovende (2015–2018).
Hun har bidratt på med manus til TV-serien Kongen av Gulset fra 2021, manus og regi for Hvite gutter i perioden 2019 til 2021 og hadde regi for hele TV-serien Nede fra 2022. For Nede ble hun nominert til Gullruten 2023 i klassen beste regi TV-drama.
Tidligere har Seljeseth arbeidet som frilans stand-up-komiker. Hun var idéhaver, manusforfatter og skuespiller på humorserien Adventslekene, som gikk på NRK3 i 2014. 20. november 2015 var hun gjest på Nytt på Nytt.
Hertugdømmet Kurland og Semgallen
Hertugdømmet Kurland og Semgallen (latin: Ducatus Curlandiæ et Semigalliæ) var et hertugdømme i Baltikum under Polen, som eksisterte i årene 1561–1795. Hertugdømmet blomstret under Jacob von Kettler som blant annet underla seg koloniene Tobago og Gambia.
Det samme navnet ble også brukt på en kortvarig stat fra 8. mars til 22. september 1918.
Strakonice
Strakonice (tysk: Strakonitz) er en by i regionen Syd-Böhmen i det sørvestlige Tsjekkia. Den ligger ved elva Otava og er administrasjonssenter i distriktet Strakonice.
Metrionella
Metrionella er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Middelsstore, ovale, blanke, gulbrunlige (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbiller. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe spisst framskytende. Oversiden er ganske fint punktert.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. I alle fall noen av artene lever på planter i vindelfamilien.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i den Neotropiske økosonen.
Systematisk inndeling
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.
Gulnabat Kadyrova
Gulnabat Kadyrova (født 14. juni 1994) er en turkmensk vektløfter.
Hun representerte Turkmenistan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 13 i 69 kg.
Rune Sundland
Rune Sundland (født 1960) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Norsk Judo og Jiu-jitsu Klubb.
Acontosceles
Acontosceles er en slekt av biller som lever ved fersk- eller saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys.
Utseende
Små, ovale, fint hårete, mørke biller. Kroppen har tegninger av lyse, hårlignende skjell.
Levevis
Lite er kjent om biologien til denne slekten, de fleste kjente eksemplarene er fanget i lysfeller, men de er også funnet på elvebredder med mudder og steiner.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Mikkel Doblougs gate (Oslo)
Mikkel Dobloug gate (9A–9C) er en gate ved St. Hanshaugen i Oslo. Den er en blindgate som går sørvestover fra den korte, navnløse forbindelsesgaten mellom Colletts gate og Louises gate. Gaten ligger på et høydedrag og ender i en snuplass der funkisbebyggelsen er formet etter plassen. I sørkant er et grøntareal, og på vestsiden er det trappeforbindelse ned til Louises gate ved hver av blokkene.
Gaten fikk sitt navn i 1936 og er oppkalt etter kjøpmann Mikkel Dobloug (1844–1913). Han eide løkkeeiendommen Rolighed, som senere ble kalt Doblougkløkka. Bare bebyggelsen på vestsiden av snuplassen (tre oppganger) har adresse knyttet til gaten. Resten har adresse Colletts gate og Louises gate.
Meumsåsen
Meumsåsen er en ås sør for Meum og nord for Skjerve sentralt på Nøtterøy i Færder kommune.
På Meumsåsen er det registrert tre gravrøyser og en gravhaug fra bronsealderen/jernalderen.
Christine Eeg-Nielsen
Hun vant 7 NM-gull og 12 NM-medaljer i perioden 1997–2005.
Peter Paul Lefevère
Peter Paul Lefevère (Lefebre) (født 29. april 1804 i Roeselare i département de la Lys i Flandern i keiserdømmet Frankrike, død 4. mars 1869 i Detroit i Michigan i USA) var en belgisk-amerikansk biskop i USA.
Bakgrunn
Peter Paul Lefevère var sønn av Charles og Albertine Lefevère. Han ble opprinnelig utdannet ved småseminaret i Roeselare, som ble stengt i 1825 av Vilhelm I av Nederland. Deretter dro han til lazaristenes seminar i Paris.
I 1828 emigrerte til USA og ble uteksaminert fra The Barrens i Perryville i Missouri.
Oseaniamesterskapet i basketball for menn 2009
Oseaniamesterskapet i basketball for menn 2009 ble arrangert som en hjemme-borte-kamp 2009.
Peter Paul Lefevère
Koadjutorbiskop av Detroit
Pave Gregor XVI utnevnte ham den 23. juni 1841 til koadjutorbiskop av Detroit og titulærbiskop av Zela. Deretter returnerte han til USA og ble ordinert til biskop 21. november 1841 ved Pro Cathedral of Saint John i Philadelphia av Francis Patrick Kenrick, koadjutorbiskop av Philadelphia. Medkonsekratorer var John England, biskop av Charleston, og John Joseph Hughes, koadjutorbiskop av New York.
Ettersom biskopen av Detroit, Friedrich Reese, ikke var i stand til å overta ledelsen av bispedømmet på grunn av depresjon, ledet Lefevère det. Da han ankom Detroit, inkluderte bispedømmet hele Michiganterritoriet. IDette omfatter det som skulle bli delstatene Iowa, Minnesota, Wisconsin og Michigan. I 1843 avstod han en del av bispedømmet til bispedømmet Milwaukee, og i 1853 til det apostoliske vikariatet i Upper Michigan. Til tross for dette steg antallet prester fra 18 til 88.
Han grunnla St. Thomas Seminary. Sammen med Martin John Spalding av Louisville grunnla han American College i Louvain. Han bygde Saints Peter and Paul Cathedral i Detroit, hvor han også er gravlagt. Ettersom biskop Reese overlevde ham, ble han ikke selv biskop av Detroit.[2]
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Gabby Duran & de umulige
Gabby Duran & de umulige (engelsk originaltittel: Gabby Duran & the Unsittables) er en science fiction- og komedie-TV-serie som først ble sendt på den amerikanske Disney Channel 11. oktober 2019. Serien er skapt av Mike Alber og Gabe Snyder, og er basert på romanen Gabby Duran and the Unsittables av Elise Allen og Daryle Conners.
Georgesjøen (Uganda)
Georgesjøen (engelsk: Lake George eller Lake Dweru) er en innsjø i Uganda. Den dekker et samlet areal på 261 kvadratkilometer og er en del av De store sjøer-regionen i Afrika, men regnes ikke som en av de store innsjøene.
Georgesjøen ligger i den vestlige grenen av Riftdalen. Det er en grunn innsjø, og den fôres med vann fra fjellområdet Ruwenzori i nordvest og fra landbruksområdene mot nordøst. De største kildeelvene er Rumi, Mubuku og Nsonge fra Ruwenzori og Mpanga (Katonga) og Dura fra nordøst. Georgesjøen drenerer sørvest til Edvardsjøen gjennom Kazingakanalen. Nedbørfeltet er en del av Nilvassdraget. De nordlige breddene av innsjøen er sumpområder bevokst med papyrus. Vannivået svinger svært lite.
Gabby Duran & de umulige
Handling
Serien handler om Gabby Duran, en 13 år gammel jente som er på utkikk etter en jobb etter skoletid. Gabby blir tilbud en jobb som barnevakt, og hun takker ja. Familien hun skal være barnevakt for er derimot noe merkelige, og Gabby oppdager at familien er ekte romvesener. Men de har utkledd seg som mennesker, for å skjule seg på jorden. Gabby bestemmer seg for at hun skal forsøke å beskytte disse romvesen-barna, og deres virkelige identiteter.
Georgesjøen (Uganda)
Innsjøområdet har to regnfulle årstider med nedbørstopp i mai og oktober. Innsjøen er svært rik på fisk, og det foregår en lukrativ beskatning av bestandene.
Som de andre innsjøene i regionen ble Georgesjøen oppkalt etter et medlem av den britiske kongefamilien, i dette tilfellet prins George, den senere kong Georg V av Storbritannia.
Oppdageren Henry Morton Stanley ble i 1875 den første europeer til å se innsjøen, etter å ha fulgt løpet av elva Katonga fra Victoriasjøen. Han trodde den var en del av Albertsjøen, og ga den navnet Beatrice Gulf etter dronning Victorias datter. Ved sitt andre besøk i 1888 til 1889 innså han at de var to uavhengige innsjøer, og ga den sitt nåværende navn.
Oseaniamesterskapet i basketball for menn 2007
Oseaniamesterskapet i basketball for menn 2007 ble arrangert i Australia i 2007.
Georgesjøen (Uganda)
Uganda førte opp Georgesjøen som en av landets elleve Ramsar-våtmarker den 4. mars 1988.
Duygu Aynacı
Duygu Aynacı (født 26. juni 1996) er en tyrkisk vektløfter.
Hun representerte Tyrkia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 12 i 69 kg.
Stromboscerinae
Stromboscerinae (eventuelt Stromboscerini) er en gruppe av biller i overfamilien snutebiller (Curculionoidea).
Den Erzbergerske riksfinansreform
Den Erzbergerske riksfinansreform fra 1919/1920 var en milepæl i Tysklands historie som en føderal stat. Reformen som gjaldt landets finans- og skattesystem ble gjennomført av finansminister Matthias Erzberger. Den styrket landets føderale regjering på bekostning av delstatenes makt. Bruken av progressiv skatt ble skjerpet. Reformen skulle vise seg å bli den betydeligste reform i tysk finanshistorie på 1900-tallet. Grunntrekkene reformen er videreført og gjenfinnes også i dagens tyske skattesystem.
Stromboscerinae
Utseende
Gjerne middelsstore, avlange, mer eller mindre sylindriske, matt brunlige snutebiller.
Levevis
De fleste av artene lever i tropene på enfrøbladete planter, særlig på palmer (Arecaceae), arter i ananasfamilien (Bromeliacaceae) og orkidéer (Orchidaceae), også på gress (Poaceae) og halvgress (Juncaceae).
Den Erzbergerske riksfinansreform
Bakgrunn
Etter første verdenskrig var Tyskland (Deutsches Reich) på randen av ruin. Krigserstatninger og krigsgjeld, så vel som de øvrige økonomiske følgene av krigen, førte til en tredobling av statsgjelden sammenliknet med førkrigsnivået. Inntil 1918 hadde Tysklands regjering finansiert sin virksomhet med tollinntekter i tillegg til inntekter fra delstatene. Etter avslutningen av første verdenskrig krevde seiersmaktene at Tyskland reduserte tollsatsene, slik at det tyske markedet ble åpnet for utenlandske virksomheter. Statens inntekter ble tilsvarende redusert. Det var reformens hovedmål å tette dette tapet av inntekter.
Reformens hovedtrekk og virkninger
Erzbergers reform innebar for det første at lovgivningskompetansen og innfordringen av de viktigste skattene, ble lagt til den føderale staten. Den direkte beskatning ble for første gang en sak for de sentrale myndigheter og ikke bare delstatene. For det andre ble det innført et omfattende system for progressive skatter.
Som en del av reformen byttet riksfinanskontoret (tysk Reichsschatsamt) i februar 1919 navn og status til riksfinansdepartementet (tysk: Reichsfinansministerium). Den føderale finansforvaltning ble organisert i tre plan: et føderalt departement, departementer i hver av delstatene og endelig lokale skatte- eller tollkontorer landet rundt.
Beskatningen ble gjenstand for vitenskap og forskning, og skatterådgivning oppsto som næringsgren. Reformen medførte en betydelig økning av skattene. Effekten av de økte skatteinntektene til staten, ble imidlertid sterkt redusert av hyperinflasjonen i perioden 1922 til 1923. Grunntrekkene i den Erzbergske skattereform er videreført og gjenfinnes også i dagens (2022) tyske skattesystem.
Arcangeline Fouodji
Hun representerte Kamerun under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 14 i 69 kg.
Patrycja Piechowiak
Patrycja Piechowiak (født 1. september 1992) er en polsk vektløfter.
Hun representerte Polen under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ikke fullførte konkurransen i 69 kg.
Faxonius barrenensis
Faxonius barrenensis er en art av slekten Faxonius av Cambaridae-familien av kreps innen underordenen eggbærereker som inngår i den store gruppen av såkalte tifotkrepser. Gruppen omfatter nordlige ferskvannskreps, og det som på engelsk kalles «Norway lobster» eller «crayfish». Den inneholder 2 anerkjente slekter samt alternativt en del usikre slekter. Det er mer enn 200 anerkjente arter (2013) men trolig minst 350 - 400 dersom man definerer inn nærmere angitte slekter til gruppen.
Utbredelsen er nordlig med forekomster i elver og innsjøer i Nord-Amerika og (en slekt) det østlige Asia fra Mandsjuria til Japan. En del arter av slekten Procambarus lever i tillegg til ferskvann også i brakkvann.
Hemichnoodes
Hemichnoodes er en gruppe (slekt) av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Middelsstore, blanke, gulbrune gullbasser. Hodet er som oftest svart og pronotum kan være svart i midten, ellers er de ensfargede.
Levevis
Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale. De voksne billene besøker gjerne blomster for å ete pollen.
Utbredelse
Artene er utbredt i Australia.
Punto Chapultepec
Punto Chapultepec er en skyskraper under bygging i Mexico by. Den oppføres ved sida av Torre Mayor langs Paseo de la Reforma. Når den står ferdig i 2015, blir den 238 meter høy, med 59 etasjer. Den blir dermed Mexicos nest høyeste bygning, etter Torre Reforma. Den får et totalt gulvareal på 92 726 m².
Elisabeth Bjørgan
Elisabeth Bjørgan (født 24. september 1999) er en norsk padler som representerer Strand Kajakk-Klubb.
Hun vant 7 NM-gull og 14 NM-medaljer i perioden 2017–2019.
Kremleveien (Ringerike)
Kremleveien (1–25, 2-62) er en vei i Heradsbygda i Ringerike.
Veien er en blindvei, og er en stikkvei fra Kantarellveien som ligger på nordsiden av Heradsbygdveien. Veien er preget av eneboliger, og i nordenden er den forbundet med Helgerudveien via en gang- og sykkelsti. Kremleveien ligger cirka 205 meter over havet.
Dragerytterne fra Borkøy
Dragerytterne fra Borkøy er en amerikansk animert eventyrserie for barn, som har gått på TV siden 2012. Den er basert på Dragetreneren-filmen.
Handling
Historien finner sted mellom How to Train Your Dragon og How to Train Your Dragon 2, og følger Hiccup samtidig som han forsøker å holde balansen i den nye tilværelsen mellom dragene og vikingene. Ved siden av å holde tritt med Berks nyeste planer – et nytt akademi for drage-trening – blir Hiccup, Toothless og resten av tenåringene i den lille landsbyen satt på store prøver når de står overfor nye verdener som er mye tøffere enn Berk.
Tenåringene får også problemer på grunn av nye, sterke drager som ikke alle kan trene, og nye fiender som alltid leter etter nye metoder for å ødelegge denne harmonien mellom vikingene og dragene.
Le Méridien (Mexico by)
Le Méridien er en skyskraper i Mexico by. Den befinner seg langs Paseo de la Reforma, mellom Torre Contigo og Plaza Residences. Den eies i dag av hotellkjeden Le Méridien. Hotellet har 162 rom fordelt på 19 etasjer.
Bygninga ble første gang oppført i 1946 som kontorbygning for myndighetene. Det var da kjent som Edificio Recursos Hidráulicos. Den ble skada under jordskjelvet i 1985, og ble revet noen år seinere. Stålkonstruksjonen ble imidlertid bevart, og bygninga ble gjenoppbygd som hotell. Fram til oktober 2012 var det en del av Hilton-kjeden Embassy Suites.
Mesnavassdraget
Mesnavassdraget er et mindre vassdrag med utløp i Mjøsa. Vassdraget ligger i kommunene Lillehammer, Øyer og Ringsaker  i Innlandet fylke. Det har et nedbørfelt på 249,6 km².