cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
August Schønemann
Karriere
Schønemann vokste opp i Kristiania-bydelen Grünerløkka. Han debuterte i 1906 i forestillingen Portnerens plageånder på Østre Teater i Kristiania. Fra 1908 opptrådte han oftest under navnet August Schønemann. Navnet kom fra faren som hadde anvendt det i sin ungdom. Schønemann ble engasjert ved Jacob von der Lippes turnéteater der han spilte i Oliver Twist. Deretter fulgte kortere engasjementer ved Det norske teatret, Fahlstrøms teater, Pehr Qværnstrøms Folketeater og Tivoli Theater. Schønemann opptrådte også på Kongsberg Sommerteater i 1913.
I 1914 ble han engasjert ved Theatre Moderne i Tivolihaven i Kristiania, der han slo igjennom i Thorleif Klausens og Michael Flagstads Futt. I de følgende åtte årene var Schønemann teatrets faste stjerne og trekkplaster. I 1909 spilte han mot Max Hansen i Charlies Tante på Parkteatret. I 1922 spilte Schønemann hovedrollen i filmkomedien Kjærlighet paa pinde, hans eneste filmrolle. I 1923 gjestet han Casino som vettskremt løvetemmer i Ernst Rolf-revyen Fra Karl Johan til Lykkeland. Schønemann gjestet samme år også som Passepartout i Jorden rundt på åtti dager, og i 1924 som Ko-Ko i Max Reinhardts praktoppsetning av Gilbert & Sullivans kineseroperette Mikadoen, hans eneste større alvorligere rolle.
Sykdom og død
Schønemanns siste år var preget av sykdom; han led av perniciøs anemi. Han døde 18. februar 1925 og stod da på toppen av sin karriere. Schønemann ble regnet som Norges mest populære revyartist og komiker. Hans begravelse ble ledsaget av et stort følge.
St. Josef sykehus
St. Josef sykehus er et tidligere, historisk sykehus i Kristiansand. Det ble innviet i 1895 som katolsk sykehus drevet av St. Josef-søstrene i Kristiansand, som hadde tilhold i et nonnekloster i Møllevannsveien.
August Schønemann
Familie
August Schønemann var sønn av tapetsermester August Pettersen og Thrine Engebretsen. Han var far til skuespilleren Aud Schønemann.
St. Josef sykehus
Vest-Agder fylke tok over sykehuset i 1967 og drev byens fødestue der frem til 1990. Legevakten holdt også til der i denne perioden. I 1990 ble sykehuset omgjort til sykehjem.
Etter flytting av majoriteten av beboerne til annet sykehjem i kommunen ble sykehjemmet nedlagt. Sommeren 2013 ble bygget kjøpt av HSH Entreprenør AS og omgjort til leilighetsbygg med 53 boenheter.
Charlie Buckingham
Charlie Buckingham (født 16. januar 1989) er en amerikansk seiler som konkurrerer i laser. Han har ingen større internasjonale meritter, men ble blant annet nummer 7 under VM i seiling 2014.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 13.
Johan V av Portugal
Johan V av Portugal (portugisisk: João V; født 22. oktober 1689, død 31. juli 1750) var konge av Portugal og Algarve fra 1706 og fram til sin død i 1750. Han økte prestisjen til Portugal, som lenge hadde vært i tilbakegang blant de europeiske hoff, og opp til en nytt nivå av framgang og rikdom. Således ble hans tilnavn o Magnânimo («den strålende») og o Rei-Sol Português («den portugisiske solkongen»).
Bakgrunn
Johan ble født i Ribeirapalasset i Lisboa, som sønn av kong Pedro II og dronning Maria Sofia av Neuburg. Johan var ikke farens førstefødte sønn, men den eldre broren som han ble oppkalt etter døde kort før Johan ble født.
Ved dåpen fikk ikke Johan de sedvanlige arvefølgetitler fyrsten av Brasil og hertugen av Braganza, bare tittelen infante av Portugal - dette av respekt for den avdøde broren.
I oppveksten var Johan omgitt av mange av Europas store tenkere. Blant sine lærere hadde han jesuittene Francisco da Cruz, João Seco og Luís Gonzaga - sistnevnte var ansvarlig for utdannelsen av alle kong Peters barn. Han sørget for at de ble eksponert for militære fag, politikk, astronomi, nautiske studier, matematikk og historie. Senere fikk han også opplæring av diplomaten Luís da Cunha.
Portugals konge
Regjeringstiden til Johan V opplevde en enorm tilgang på gull til pengebeholdningen i kongens skattekiste, hovedsakelig basert på kongelig femtedel fra de portugisiske koloniene i Brasil og Maranhão. Med den kombinerte rikdommen til regjeringen og den kongelige husholdning var Johan V i stand til å opprettholde et særdeles overdådig hoff, et av de rikeste i Europa, og som sammenfalt med den økonomiske framgangen til den portugisiske adelen. Johan Vs rikdom gjorde det også mulig for ham å herske over landet bortimot eneveldig, og henga en stor del av sin politikk på å holde den voksende adelen i stramme tøyler. Kongen fikk bygget et monumentalt palass i barokk (Palácio Nacional de Mafra) og italiensk nyklassisistisk arkitektur i Mafra, rundt 28 km fra Lisboa. Kostnaden tilsvarte nesten alt gull fra Brasil. Han reiste mange storslagne bygninger i Lisboa.
Til tross for behovet for luksus og kostbar overdådighet, var han samtidig en from mann som henga store deler av dagen til bønn og religiøs lesning. Han ble belønnet av pave Benedikt XIV etter at han hadde kommet med meget store donasjoner til Vatikanet. Paven lot ham kalle seg «den mest trofaste majestet», noe som gledet ham stort. Selv om han vendte seg til den katolske kirken for aksept og lovprisning, stadfestet han også at hans politikk sto over kirkens, noe som tidvis førte til konflikt mellom den hellige stol og kongen.
Det lange regimet til Johan V kan deles i to perioder: den første halvdelen der Portugal forsøkte å spille en aktiv rolle i Europa og verden, og en andre periode fra 1730-tallet og fram til kongens død, hvor den strategiske alliansen med Storbritannia gradvis fikk stadig større betydning, og til kongedømmet begynte å stagnere.
Plaridel (Bulacan)
Barangayer
Plaridel er inndelt i 19 barangayer.
Røglervegen
Røglervegen (17-65 ) er en vei på Gardermoen i Ullensaker kommune, på sørsiden av Hervakrysset. Den starter fra Gardermovegen, og går sørover til Lille Røgler.
Tjodvei
Tjodvei, tjodveg, tjodgata eller tjodvegir (fra norrønt þjóðvegr, i betydningen folkevei) var en allmannavei eller landevei, som i motsetning til tverrveier, stervei (sætrgata) og kvegvei (rekstrar) var underlagt baugreid (baugreið) i Magnus Lagabøtes landslov. Baugreid (baugreið) betyr «ridning med vidjeringar i endane på eit spyd, 8 alner langt, til å måle breidda på allmannvegar, vegtilsyn.»
Røglervegen
Røglersletta er en sidevei til Røglervegen. Veien ligger cirka 198 meter over havet.
Sam Meech
Sam Meech (født 4. april 1991) er en newzealandsk seiler som konkurrerer i laser.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 10.
Tjodvei
Deler av de gamle tjodveiene finnes den dag i dag som oldtidsvei. Noen av oldtidsveiene er hulveier.
Magnus Lagabøtes landslov
Regler om tjodveier finnes i Magnus Lagabøtes landslov. Bestemmelsene i fire landskapslover ble redigert sammen i Magnus Lagabøtes landslov fra 1274. Gulatingsloven for Vestlandet og Frostatingsloven for Trøndelagen er bevart, men Eidsivatingets lover og Borgartingets lover er tapt. De gamle landskapslovene kan sies å betegne en kodifisering av gammel sedvanerett. Magnus Lagabøtes landslov har flere fyldige avsnitt om veiforhold og de må antas å ha kommet fra Eidsivatingets lover og Borgartingets lover og være en videreføring av dem. Veibestemmelsene som kom i Magnus Lagabøtes landslov var altså ikke nye i 1274, de er eldre, men vi vet ikke hvor mye eldre.
Mange av landslovens bestemmelser om veiforhold, om bygging og vedlikehold av vei, om broer og klopper, om veitsler osv. må antas å gå langt tilbake i tiden, til tiden før kristendommen og skriftlig utformning, før rikssamlingen.
Det viktigste avsnittet om veier er kapittel 43 hvor ''«landsloven gjentar Gulatingslovens ord om at allmannvei (tjodgata) og stervei (sætrgata) og kvegvei (rekstrar) skal være slik de har vært fra gammel tid (at fornu fare). Om landeveien går over en manns innmark, og han ønsker å legge den om, da kan han gjøre det og legge den utenom gården, bare den er like god som før både i tørt og vått vær, og de veifarende må holde seg til den nye veien, selv om den blir lengre enn den gamle. En allmannvei skal være 8 alen bred, ryddig for kvist og store stener. Men om noen vandrer eller rytter på veien tar seg frem utenom, og tråkker ned bondens åker og eng, da skal han bøte. Og om han ødelegger en bro, skal han selv bygge den opp igjen, like bra som den var før, og bøte en mark sølv til eieren.» (Sitert fra Schulerud: Kongevei og fantesti'')
Groven gengir lovens tekst slik : ''Kap. 43. Om landeveier, håndran og brohold.22
I kapittel 44 fastsettes regler for veiarbeid og vedlikhold. Schulerud beskriver det slik «På midfastetinget (dvs. midt i fasten, på 4. søndag i fasten) skal kongens ombudsmann kreve veiarbeide på de veier i herredet der det trenges, og stevne bøndene til å møte på veiarbeide i tre terminer som ikke skulle være til hinder for gårdsarbeide: 1) "fra sneen er av til plogen kommer i jorden", 2) fra våronn til høyonn, 3) fra avlingen er i hus til første snefall. Disse tre lovbestemte tidene for pliktarbeide på veiene kaltes "onnimellem" (onn-i-millum).»
I kapittel 45 spesifiseres hvordan veiene skal repareres lik at de er ''«farbare både til sledefart og til ridning, såvel vinter som sommer. Hvis veien krysser elver som ikke er farbare med større båt eller ferge, da skal de gjøre veien farbar som eier jord på begge sider, og bygge bro, om de makter det. Hvis ikke plikter de å holde pram eller eke, eller flåte med tragtaug på begge sider. Hvis de unnlater dette, skal de bøte til kongen, og likevel skaffe farkost. Finnes det slike farlige overfartsseder på allmannveien uten flåte eller båt, og hvor hesten derfor må svømme og kanskje endog hjelpes i land med folkehjelp, da skal eieren bøte til kongen, likeså for hvert tre som er falt over veien og tvinger mann og hest til lå gjøre tvesprang over (froskeleypa). Om hesten løper ut foran et slikt nedfallstre, blir det en ekstra bot. - Opprinnelsen er her igjen sikkert de østlandske lovbøker.»'' (sitert fra Schulerud)
Kapittel 46 handler om baugreid. Baugreid er kongens ombudsmanns rett til å la budstikken gå mellom onnene. De skal følge allmannsveien gjennom herredet. Baugreid gjelder for tjodveier og ikke for tverrveier. ''«"De veier kalles allmannveier (tjodvegir, egtl.: folkeveier) som går tvers gjennem bygdene, eller som går fra fjære til fjell. Alle andre veier, som går til hver manns gård, kalles tverrveier, de er ikke underlagt baugreid." Det skal så måles et spydskaft som er 8 alen langt, med en vidje opphengt i hver ende. Vidnene fra herredet kan oppnevne den bonde de vil; han skal stige til hest og legge spydskaftet foran seg på hesteryggen og ri midt efter allmannveien; 1 ertog sølv skal så bøtes til kongen for hver gang et tre eller en gren river en av vidjehandkene av spydet. "Dette har fra gammelt av hett baugreid."»'' (sitert fra Schulerud)
Groven gjengir lovens tekst slik : «''Kap. 46. Om veisyn (baugreid)''
I kapittel 47 omtales bestemmelser om fergesteder og fergeplikt. Tjodelver er elver som er så store at de er farbare med båt, og så strie at de ødelegger broer som har vært bygget. Da skal den som eier nærmeste gård ansette fergemann, og bygdefolket holde båt. Alle som vil ferges over, skal betale fergepenger. Bygdefolket kan treffe særlig avtale med fergemannen om godtgjørsel for seg og sine fattiglemmer, men betlere må bygdefolket betale ekstra for - om ikke de betaler fergemannen så rikelig per. år at det kan være nok for både de fattige og tiggerne (som ikke må forveksles).
Landsloven inneholder også en lang rekke bestemmelser som berører veiforhold. Bestemmelser om gjerder langs allmannveiene og om grinder. Kapittel 30 sier at om allmannveien går mot en gård, skal det være grind i gjerdet over veien, og grinden skal være laget slik at den faller igjen av seg selv. Det er også en rekke andre bestemmelser om de veifarende og deres rettsforhold, som for eksempel slagsbrødre og betlere (gongumenn).
Joël Retornaz
Joël Retornaz (født 20. september 1983) er en italiensk curlingspiller.
Han representerte Italia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor laget hans endte som nummer 9.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 9.
Atari ST
Atari ST er hjemmedatamaskin/personlig datamaskin som var kommersielt populær fra 1985 til tidlig på 1990-tallet. Den ble lansert av Atari Corp. i 1985. «ST» står offisielt for «Sixteen/Thirty-two», (Seksten/Trettito) som refererte til Motorola 68000s 16-biters eksterne buss og 32-biter internt. Atari ST var den første hjemmedatamaskinen med integrert MIDI-support.
Packard Merlin
Packard Merlin (Packard V-1650 Merlin) var en Rolls-Royce Merlin flymotor produsert i USA av bilprodusenten Packard. Full produksjon startet i 1942, etter at to testmodeller ble fremvist høsten 1941.
Motoren ble brukt i P-51 Mustang jagerfly produsert i USA, da den ga bedre effekt i stor høyde enn den tidligere Allison V-1710. Motoren ble etterhvert også tatt i bruk av RAF, i Spitfire, Mosquito og Avro Lancaster, samt amerikanernes P-40.
I alt ble 55 511 Merlin-motorer produsert i USA. I tillegg til Packard, monterte Continental nær 800 motorer.
Eksterne lenker
Presentasjon på National Museum of the USAF sine hjemmesider
Taichang-keiseren
Taichang-keiseren (kinesisk: 泰昌, født 28. august 1582 i Beijing i Kina, død 26. september 1620 samme sted) var keiser under Ming-dynastiet fra 28. august 1620 til 26. september 1620. Han var født Zhu Changluo 朱常洛 og var Wanli-keiserens eldste sønn, og regjerte bare i knapt en måned frem til sin død. Hans far var ennå ikke begravet, og de to keisere fikk et stykke på vei dele sørgeperiode og begravelse. Kontrasten var stor: Wanli-keiseren hadde gjennom et langt styre skaffet seg et storslått gravmæle, sønnen hadde intet forberedt.
I Kina er han også kjent ved sitt posthume navn Zhēndì og sitt såkalte tempelnavn, Guāngzōng.
Bakgrunn
Zhu Changluo (Taichang) var overhodet ikke blitt forberedt på å overta tronen. Hans mor var en av keiserens konkubiner. Han ble ignorert av sin far under oppveksten. Faren var fullstendig oppslukt av det luksøriøse og dekadente liv i hofftet, med dets intriger anstiftet ikke minst av konkubinen Zheng, hvis sønn var den som Wanli-keiseren klart foretrakk.
De første tyve år av sitt liv gav faren ham ikke engang tittelen prins, selv om han var hans førstefødte. Først i 1601 fikk han denne rang, men det skulle ta tyve år til før han kunne regjere. I 1615 prøvde konkubine Zheng å få kronprinsen myrdet i hans eget palass, for slik å sikre sin egen sønns arvefølge. Men komplottet ble oppdaget. Men Wanli-keiseren forskånet Zheng, og stanset all videre etterforskning av hendelsene.
Keiser
Etter Wanli-keiserens død i 1620 besteg Taichang tronen. Ettersom hans regjeringstid bare varte i en måneds tid (28. august 1620 – 26. september 1620), skjedde det ingen reformer av regjering eller finanser. Taichang-keiseren var allerede syk idet han besteg dragetronen, og han døde under mysteriøse omstendigheter. Det oppstod mistanker om at han var blitt forgiftet av konkubine Zhengs håndlangere. To «røde piller» som han ble gitt som medisin ble sagt å ha spilt en viktig rolle. Den siste av pillene tok han ettermiddagen før han ble funnet død i sin seng.
Ved hans død var ikke engang hans far Wanli-keiseren blitt gravlagt ennå, slik at sørgeperioder måtte utropes for to keisere. Ettersom han døde så raskt, var det heller ikke forberedt noe mausoleum for ham. Løsningen ble at mausoleet for usurpatoren Jingtai ble gjenoppført for ham.
Etterfølger til Taichang-keiseren ble hans 14-årige sønn, Tianqi-keiseren.
Stig Andersen
Karl Gustav Stig Andersen (født 1946) er en norsk kunstskribent og kortfilmregissør.
Han var leder for Norsk Billedhoggerforenings Skulpturkontor fra 1974 til 1977. Han ble ansatt i NRK Fjernsynet i 1979 og har arbeidet med kulturprogram som spesialfelt. I 1995 ble han prosjektredaktør i NRK2. Fra 1998 ble han ansatt som direktør i Utsmykkingsfondet. Da åremålet der gikk ut, gikk han over til en stilling som produsent og regissør i Nordisk Film.
I 2018 utgav han Munch-dokumentaren Munch i helvete. Den ble utgitt i to versjoner. En knapt timelang fjernsynsversjon for NRK og en 72 minutter lang «festivalversjon».
Andersen huskes også for sine utfall mot kunsten til kunstnerparet Aune Sand og Marianne Aulie og mot Vebjørn Sands malerier av Stein Erik Hagen og Mille-Marie Treschow.
Jesper Stålheim
Jesper Stalheim (født 23. mars 1988) er en svensk seiler som konkurrerer i Laser. Han har ingen større internasjonale meritter, men ble blant annet nummer 13 under VM i seiling 2014.
Fiskepinner
Fiskepinner eller fiskefingre er en matrett hovedsakelig bestående av hvit fisk. Andre vanlige ingredienser er hvetemel, maismel, vann, olje, gjær, bakepulver, salt og krydder. Fiskepinner er tilgjengelig som frossenvare i matbutikker.
Fiskepinner stammer fra England der de ble produsert for første gang den 26. september 1955 på en fabrikk i Norfolk. Produktet skal ha blitt utviklet delvis for å få avsetning på all torsken som ble fisket av yrkesfiskere. Briter spiser mer enn 1,5 millioner fiskepinner daglig (per 2015).
Norge
I Norge vet man ikke eksakt når fiskepinner ble produsert for første gang, men fabrikanten Findus har bildemateriale som kan dateres tilbake til ca. 1955.
Fiskepinner selges i dag under flere kjente varemerke r og under de ulike matvarekjedenes egne varemerker.
Rosenberg Verft
Rosenberg Mekaniske Verksted er et skipsverft på Buøy i Stavanger. Det ble stiftet i 1896 av blant andre Sigval Bergesen d.e. og Knud Zimmer, som også ble den første disponent. Selskapet ble startet med en aksjekapital på 54 000 kroner. Det var 13 ansatte ved bedriften. Virksomheten har hatt flere navneendringer, og er i dag en del av australske WorleyParsons. Bedriften er leverandør til norsk oljevirksomhet og har i dag over 1000 ansatte.
Historikk
De første årene var reparasjonsarbeider på skipsskrog og maskiner blant de viktigste oppdragene. Flere av byens redere hadde kjøpt eldre dampskip som trengte verkstedopphold, noe som gav verftet godt med arbeid. Etter hvert ble bygging av dampkjeler og dampmaskiner, presser for hermetikkindustrien og teknisk utstyr for meierier en del av virksomheten. Så kom perioden hvor verftet begynte å bygge mindre båter. Frem til 1912 hadde verftet bygget 35 mindre skip. I 1912 var det 160 ansatte.
Første verdenskrig
Krigen førte til en stor ekspansjon for verftet. Det ble ganske snart etterspørsel etter ny skipstonnasje. Pengesterke interesser i Stavanger og ledelsen ved Rosenberg så de utviklingsmulighetene dette kunne bety for bedriften. Men det var et problem; verftsområdet i Sandviken var for lite til å kunne utvikles til et større verft i internasjonal målestokk. Det ble derfor innkjøpt store tomteområder på Buøy i 1915, der verftet allerede hadde etablert en slipp og et reparasjonsverksted i 1898. I 1916 startet utbyggingen av det nye skipsverftet. I forbindelse med utbyggingen ble det behov for ny kapital, det ble derfor foretatt en stor utvidelse av aksjekapitalen i 1916 og ytterligere én i 1918 for å sikre det økonomiske fundamentet for det nye anlegget. En stor tørrdokk på 460 fot ble utsprengt på Buøy. Samtidig startet byggingen av to beddinger som hver hadde kapasitet til skip på inntil 12 000 tonn. Det ble også bygget en større administrasjonsbygning og platehall. Arbeidet med utbyggingen ble ferdig, men det ble problem med skipsbyggingen da krigen førte til at levering av nødvendige maskiner og annet utstyr stoppet opp. Dette fikk særlig konsekvenser for to større lasteskip på 9 000 tonn hver, som ble bestilt i 1916. Først i juli 1921 ble det første, D/S «Handicap» sjøsatt. Det var det største og mest moderne norskbyggede skip til da.
Andre verdenskrig
I 1942 kjøpte Sigvald Bergesen d.y. aksjene som tilhørte Norges Bank. Stavanger Aftenblad skrev da at det var «et viktig ledd i en stor nasjonale oppgave».
1970 - 2004
I perioden 1970 – 2004 var verftet sammensluttet med Moss Verft  og fikk navnet Moss Rosenberg Verft. I 2004 ble verftet kjøpt opp av de ansatte og gruppe med småaksjonerer, det nye verftet fikk navnet Rosenberg Verft AS.
Skipene
Denne listen er ikke komplett.
Storumans lufthavn
Storumans flygplats er en flyplass som ligger i Storuman i Sverige (35 km fra Storuman by).
Ruter og selskaper
Det er fra juni 2010 ingen planlagt flytrafikk ved flyplassen.
Historie
Den ble bygget som en militær flybase (kalt Gunnarn), og dermed den relativt lange rullebanen. Planlagt passasjer-trafikk begynte i 1993. Regjeringen og luftfartsmyndighetene bestemte seg for ikke å støtte trafikken økonomisk fra høsten 2008. Årsaken er at Vilhelmina lufthavn ligger bare 75 km fra Storuman sentrum. Hemavan flyplass ligger også i Storuman kommune.
Flytrafikken kunne ikke fortsette uten offentlig støtte. Kommunen mente det var viktig å ha egen flyplass, og finansierte en flygeleder fra 2009. Den 18. januar 2010 besluttet Storuman kommune å slutte å støtte flytrafikken og å avslutte avtalen med Avion Express. Trafikken fortsatte med bare en flytur per dag til juni 2010 da all planlagt trafikk endte.
Daredevil Jack
Daredevil Jack er en amerikansk stumfilm-føljetong fra 1920, regissert av W. S. Van Dyke. Føljetongen er innen action- og mysteriesjangeren og består av 15 filmer. Hovedrollen spilles av Jack Dempsey.
Handling
Jack Derry blir tilfeldigvis involvert i et mysterium rundt Glory Billings' kidnapping og det blir opp til Jack å redde henne.
Pulilan
Pulilan (Bayan ng Pulilan) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Bulacan. Folkemengden var på 97,323 innbyggere i 2015.
Barangayer
Pulilan er inndelt i 19 barangayer.
Giovanni Coccoluto
Giovanni Coccoluto (født 5. august 1993) er en italiensk seiler som konkurrerer i laser. Han har ingen større internasjonale meritter, men ble blant annet nummer 16 under VM i seiling 2014.
Ruralistbroderskapet
Ruralistbroderskapet (fra «rural», landlig, landsens) er en britisk kunstgruppe som ble grunnlagt i 1975 for å male naturen.
Gruppen var basert i vestlige England og så tilbake til presedensen fra pre-rafaelittene fra siste halvdel av 1800-tallet og kunstnere som William Blake og Samuel Palmer. Ruralistene inkluderte musikalske og litterære påvirkninger som William Shakespeare og Edward Elgar. Deres arbeid er figurativt med en sterk fastholdelse til tradisjonelt håndverk. Oljemaleri og akvarell er framtredende med blandete media som trykk, blekk og tusjtegning.
I motsetningen til Det pre-rafaelittiske broderskap kom aldri ruralistene til å promotere et manifest. Den enkelte kunstner sto fritt til å velge teknikk og deres verker var vesensforskjellige, men med en felles fremmaning av et mystisk svar til observasjonen av naturen og det landlige livet. Noen av deres verker kunne være svært personlige og til dels surrealistiske i sine arrangement.
Begrepet ruralist ble gitt av forfatteren Laurie Lee som støttet gruppen siden de kom sammen. De grunnleggende medlemmene var David Inshaw og tre par: Ann Arnold og Graham Arnold, Annie Ovenden og Graham Ovenden, Peter Blake og hans daværende hustru Jann Haworth.
Etter seks mistet gruppen noen av medlemmene. I løpet av 1984 hadde David Inshaw, Jann Haworth og Peter Blake gått ut. De gjenværende medlemmene fortsatte gruppen, stundom gjenforent med Blake. De fortsatte stille ut i Vest-England og i London. De var gjestekunstnere ved stukkistenes «Real Turner Prize Show» 2000.
Senere utstillinger har inkludert arbeid fra såvel nåværende som tidligere medlemmer. Graham Ovenden har siden skapt en del debatt i media for sin interesse for viktoriansk fotografi av nakne barn og noen malerier med samme tematikk.
Serge Vohor
Serge Rialuth Vohor (født 1955) er en politiker fra Vanuatu. Han er medlem av Union of Moderate Parties, et konservativt, fransktalende parti. Da hans parti kom til makten i 1991 ble Vohor utnevnt til utenriksminister. Vohor har vært statsminister tre ganger; fra desember 1995 til februar 1996, fra september 1996 til mars 1998 og fra juli 2004 til desember 2004.
NM i hopp uten tilløp 1969
NM i hopp uten tilløp 1969 var en del av NM i friidrett 1969.
Mesterskapet ble arrangert på Hønefoss 9. mars. Arrangør var Ringerike Friidrettskrets.
Pierre Dagenais
Pierre Dagenais (født 29. desember 1978 i Blainville, Quebec) er en kanadisk profesjonell ishockeyspiller som for tiden spiller for Vålerenga i GET-ligaen.
Simone Gonin
Simone Gonin (født 23. august 1989) er en italiensk curlingspiller.
Han representerte Italia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor laget hans endte som nummer 9.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 9.
Ovenfra-ned-parser
En ovenfra-ned-parser er innen informatikk en parsingstrategi hvor man begynner på det øverste nivå av parsertreet og arbeider seg nedover ved å bruke omskrivningsregler i henhold til en formell grammatikk. LL-parsere er en type parsere som bruker en ovenfra-ned-parserstrategi.
Ovenfra-ned-parsing er en strategi hvor man analyserer et ukjente dataforhold ved å dra frem strukturene for et generelt parsingtre og deretter betrakter hvorvidt den kjente fundamentale struktur er kompatibel med hypotesen. Dette inntreffer i analysen av både naturlige språk og programmeringsspråk.
Ovenfra-ned-parsing er et forsøk på å finne derivasjonen til venstre av en innmatningstrøm ved å søke i parsertrær og bruke en ovenfra-ned-utvidelse av en gitt formell grammatikk. Innebærende valg blir brukt for å håndtere tvetydigheter ved å utvide alle alternative høyrehånds-sider av grammatiske regler.
DS Lyra
DS «Lyra» var navnet på to forskjellige passasjerskip eid av rederiet Det Bergenske Dampskibsselskab (BDS):
Rui Silveira
Rui Silveira (født 21. februar 1990) er en portugisisk seiler som konkurrerer i laser. Han har ingen større internasjonale meritter, men ble blant annet nummer 40 under VM i seiling 2014.
Mungu ibariki Afrika
«Mungo ibariki Afrika» er Tanzanias nasjonalsang. Det er en swahili-utgave av det populære xhosa-hymnet «Nkosi Sikelel' iAfrika» av Enoch Sontonga, som er del av den sørafrikanske nasjonalsangen. Samme melodien er også brukt i nasjonalsangen til Zambia og fram til 1994 Zimbabwes.
Michael Rangel
Michael Jhon Ander Rangel Valencia (født 8. mars 1991) er en kolombiansk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Kasımpaşa SK, på lån fra den kolombianske klubben Atlético Junior.
Evangelos Zappas
Evángelos Záppas (gresk Ευάγγελος Ζάππας, også Evangelis Zappas) (født 1800 i Tepelene, død 19. juni 1865) var en gresk forretningsmann, filantrop, og grunnlegger av de fornyede moderne olympiske leker.
Bakgrunn
Zappas ble født i det ottomanokuperte Hellas i en landsby kalt Lambove, ved Tepelene, i det nordlige Epirus (området er i dag en del av Gjirokaster, en region i Albania). Han sloss for de greske motstandsstyrkene i den greske frihetskrigen mot de ottomanske tyrkerne. Han emigrerte i 1831 til grensen mellom Valakia og Moldavia (i dag ligger dette området på grensen mellom Romania og Moldova).
Nye olympiske leker
Zappas stod bak restaureringen av Panathinaiko stadion og byggingen av den første innendørs olympiske arena bygget særskilt for sport, kalt Zappeion. Zappas' hode er gravlagt under hans minnestøtte utenfor Zappeion in Athen, som står rett overfor Panathinaiko stadion. Baron Pierre de Coubertin gjorde en lignende gest, ved at hans hjerte er gravlagt ved Olympia i Hellas.
Zappas' olympiske stadion, Panathinaiko, ble senere også brukt til OL i 1896, 1906 og 2004. I 2004-lekene ble stadionet brukt som olympisk pressesenter.
Thomas Braaten
Thomas Båtnes Braaten (født 30. juni 1987 i Nordreisa) er en norsk tidligere fotballspiller.
Braathen spilte på Nordreisa før han ankom Tromsø IL sammen med sin tvillingbror Vegard Braaten. Høsten 2011 skrev han under en toårskontrakt med Bodø/Glimt med virkning fra 2012.
Sporløst forsvunnet (1993)
Sporløst forsvunnet (orig. The Vanishing) er en amerikansk thriller fra 1993 regissert av George Sluizer. Filmen handler om en mann som er besatt av tanken på å finne ut hva som skjedde med kjæresten sin som forsvant sporløst etter å ha gått for å handle. Etter noen år blir han kontaktet av hennes morder, som har et meget spesielt forslag. Hovedrollene spilles av Jeff Bridges, Kiefer Sutherland, Nancy Travis og Sandra Bullock. Dette er en nyinnspilling av en fransk-nederlandsk film kalt Spoorloos (1988), som også ble regissert av Sluizer.
Sporløst forsvunnet ble ingen publikumssuksess. Den innbrakte 14,5 millioner dollar på kino i USA, mens produksjonskostnadene var på 23 millioner.
Handlingsreferat
Filmen åpner med kjemi-professor Barney Cousins ​​(spilt av Jeff Bridges) på den avsidesliggende hytta hans, som tilsynelatende planlegger hvordan han kan gjennomføre en vellykket kidnapping. Han er så dedikert til arbeidet sitt at hans kone Helene og datteren Denise mistenker at han har en affære. Jeff Harriman (spilt av Kiefer Sutherland) reiser på ferie sammen med kjæresten Diane Shaver (spilt av Sandra Bullock) som sporløst forsvinner ved en bensinstasjon. Jeff blir besatt av å finne ut hva som skjedde, legger ut flyveblad, og følger alle spor. Utmattet stopper han ved et spisested, og møter en servitør ved navn Rita som sympatiserer med situasjonen hans.
Ett år senere er de et par, og bor i en leilighet i Seattle. Jeff, som forsøker å skrive en roman, møter et forlag som foreslår at han skriver en bok om forsvinningen. Han skjønner at dette kan irritere Rita, og skjuler prosjektet sitt. En helg er Rita hjemme, og nysgjerrig på prosjektet hans. I datamaskinen hans får hun får tilgang til Jeffs utkast til en bok. Hun konfronterer ham, og Jeff forteller til slutt sannheten om hvordan Diane forsvant. Hun kommer med et ultimatum, og Jeff gir endelig opp hele opplegget.
Noen måneder får Barney øye på en gammel plakat som handler om Dianes forsvinning dekket med andre flygeblad. Han antar at Jeff har gitt opp sin søken etter sannheten. Han bestemmer seg for å møte Jeff og sender ham ett brev. Men Rita får vite om dette, og slår opp med ham. Barney lover å vise Jeff hva som skjedde med Diane, men bare hvis Jeff godtar å gå gjennom nøyaktig det samme som Diane gjorde. I en serie tilbakeblikk vises oppbyggingen til forbrytelsen: Diane var på bensinstasjonen, og skulle kjøpe drikke til seg selv og Jeff. Hun ber Barney om en tjeneste.
Diane gir kompliment om et armbånd som Barney har på seg. Barney lyver for Diane, og hevder å selge armbånd, og inviterer henne til bilen sin slik at hun kan kjøpe en selv. I bilen bruker Barney kloroform for å slå henne ned og kidnappe henne. Deretter blir Jeff ført til bensinstasjonen hvor Diane forsvant. Han drikker en kopp kaffe som er dopet, og Barney forteller ham at han kan oppdage skjebnen hennes ved å oppleve skjebnen. Dette gjør han, og når han våkner er han begravd levende i en kiste. Rita oppdager hva som har skjedd, og at Jeff er i fare. Hun snakker med hans nabo som var vitne til angrepet. Hun finner Barneys identitet, går hjem til ham, og møter hans datter Denise. Hun gir Rita en veibeskrivelse til farens hytte, hvor hun havner i en voldsom kamp mot Barney.
DS «Lyra» (1905)
DS «Lyra» (kallesignal MCDJ) var et hurtigruteskip som ble overlevert Det Bergenske Dampskibsselskab (BDS) i januar 1905. Skipet var byggnummer 129 ved Bergens Mekaniske Værksted i Bergen, og kostet 310 229 kroner. Etter overleveringen ble skipet satt inn i fast rotasjon i hurtigruten. I desember 1913 ble det solgt til Tyrkia og omdøpt DS «Biga». I 1915 ble skipet torpedert i Marmarahavet og sank.
Det Bergenske Dampskibsselskab hadde som tradisjon å navngi skipene sine etter fenomener og objekter på nattehimmelen. Lyra er et stjernebilde.
Historie
Hurtigrutekontrakten med staten ble i 1904 forlenget med 6 nye år. Etter tapet av DS «Orion» i desember 1903, besluttet BDS å bestille et nytt spesialbygd hurtigruteskip for å kunne oppfylle kontrakten med staten. Oppdraget gikk til Bergens mekaniske verksted, og DS «Lyra» ble overlevert i januar 1905. Etter overleveringen ble skipet straks satt inn i fast rotasjon i hurtigruten. DS «Lyra» ble avløst av DS «Hera» i 1913, og lagt ut for salg. I desember 1913 ble skipet kjøpt av det tyrkiske rederiet Administration de Navigation a Vapeur Ottomane i Istanbul, og omdøpt til DS «Biga». Under første verdenskrig deltok Tyrkia på samme side som Tyskland og Østerrike-Ungarn. Den 10. juli 1915 ble DS «Biga» torpedert og senket av den britiske ubåten HMS E-7 i Marmarahavet i nærheten av den tyrkiske byen Mudanya.
Muzaffarnagar (distrikt)
Muzaffarnagar (hindi: मुज़फ़्फ़रनगर ज़िला, urdu: مُظفٌر نگر ضلع ) er et distrikt i den indiske delstaten Uttar Pradesh. Distriktets hovedstad er Muzaffarnagar.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 4,138,605 innbyggere i distriktet, mot 3,543,362 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 28,76 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 15,23 % i 2011 mot 19,13 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 859 i 2011.
Eksterne lenker
मुज़फ़्फ़र नगर
Aspidolea testacea
Aspidolea testacea er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En middelsstor, blank, avlang, ensfarget gulbrun hornbille. Disse artene mangler horn og kan ligne på mange andre skarabider. Slekten ligner mye på slekten Cyclocephala, som den ikke er svært klart avgrenset fra. Et kjennetegn er at maxillene (underkjevene) hos Aspidolea har en dusk av lange hår. Antennene består av 10 ledd med en kort klubbe. Arten har en forholdsvis lang, rundet "snute".
Levevis
Lite eller ingenting er kjent om biologien til disse billene, bortsett fra at de voksne er aktive om natten og kommer til lys.
Utbredelse
Arten er utbredt fra Mexico i nord til Bolivia i sør.
Joseph Wolff
Joseph Wolff (født i 1795 i Weilersbach i Tyskland, død 2. mai 1862 i Isle Brewers i Somerset) var en kristen misjonær av jødisk opphav. Han reiste vidt og bredt og fikk tilnavnet «the missionary to the world». Han utgav en rekke skildringer av sine reiser; særlig kjent ble Travels and Adventures of Joseph Wolff (2 bind, London, 1860).
Bakgrunn
Joseph Wolffs far David Wolff (født 1760) var i 1790 rabbiner i Weilersbach (da del av Kissingen i Halle) og Uehlfeld, var rabbiner i Jebenhausen i Württemberg mellom 1804 og 1807, og sendte sønnen til det lutherske lyceum i Stuttgart.
Joseph konverterte til kristendommen etter lesning av biskop Johann Michael von Sailers bøker, og ble døpt i den katolske kirke i 1812 av abbeden av den benediktinke abbediet Emaus nær Praha.
Wolff ble orientalist av akademisk retning, og studerte ved universitetet i Tübingen og i Roma; der ble han imidlertid utvist fra Collegio di Propaganda i 1818 etter å ha gått til angrep på kirkens ufeilbarlighet og etter å ha kritisert sine lærere. Etter et kort opphold i redemptoristklosteret i Val Sainte nær Fribourg i Sveits fortsatte han til London, der han gikk over til den anglikanske kirke. Han fortsatte så sine orientalske og teologiske studier ved universitetet i Cambridge.
Reiser
I 1828 la Wolff ut på leting etter Israels ti tapte stammer, og reiste under store strapatser gjennom Anatolia, Armenia, Turkestan og Afghanistan til Simla og Calcutta, og preket den kristne tro underveis. Han besøkte Madras, Pondicherry, Tinnevelly, Goa og Bombay og vendte hjem via Egypt og Malta.
San Ildefonso (Bulacan)
San Ildefonso (Bayan ng San Ildefonso) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Bulacan. Folkemengden var på 104,471 innbyggere i 2015.
Joseph Wolff
Reiser
Han ble presteviet i 1838 av Richard Mant, den anglikanske biskop av Down and Connor. Samme år fikk han kall til Linthwaite i Yorkshire.
Under en reise på vei til Bukhara fant han ut at Herrens snarlige gjenkomst var forvente av et lite og isolert folk. Araberne i Jemen, sa han, var i besittelse av en bok kalt «Seera», som gav forvarsel om Kristi komme og hans herredømme i herlighet, og de forventer, skriver han, at store ting ville finne sted i året 1840.
I 1843 kom Wolff til Bukhara (bukharajødenes hjem) for å lete etter to britiswke offiserer, oberstløytnant Charles Stoddart og kaptein Arthur Conolly, som var blitt satt i fengsel av emiren der, Nasrullah Khan, i juni 1842. Da var allerede blitt henrettet, fant han ut, og som Wolff senere beskrev ble hans eget liv bare spart fordi emiren brøt ut i ukontrollert latter ved synet av Wolff i fulle geistlige gevanter. Hans Narrative av denne reisten ble utgitt i syn opplag mellom 1845 og 1852. I 1938 fulgte Fitzroy Maclean, den gang en ung diplomat, hans reiserute, reisende incognito.
Familie
Joseph Wolff traff sin første hustru i 1826 gjennom Edward Irving, som introduserte ham til Lady Georgiana Mary Walpole, en etterkommre av Robert Walpole, Storbritannias første statsminister. Paret giftet seg 26. februar 1827.
I 1845 fikk han sognet Isle Brewers i Somerset. Etter hustruens død den 16, januar 1859, giftet han seg i mai 1861 med Louisa Decima, datter av James King, rektor for St. Peter-le-Poer i London. Han var i ferd med å planlegge nok en stor misjonsreise da han døde i Isle Brewers den 2. mai 1862.
Verker
Reprints:
San Ildefonso (Bulacan)
Barangayer
San Ildefonso er inndelt i 36 barangayer.
Marskalk av Frankrike
Marskalk av Frankrike (Maréchal de France) var opprinnelig ett av de høyeste militære embeder i Frankrike, som stedfortreder for connétable de France. Embedet (marescallus Franciae) ble opprettet i 1190 av kong Filip II av Frankrike for Albéric Clément.
Senere ble marskalk av Frankrike en ærestittel med høyere rang enn connétable. Frem til 1791 ble det utnevnt 256 marskalker av Frankrike. Tittelen ble avskaffet av nasjonalforsamlingen i 1793.
Under Napoléon Bonapartes styre ble det utnevnt en rekke marskalker av imperiet. Etter Bourbonrestaurasjonen ble tittelen marskalk av Frankrike gjeninnført, og Napoleon III valgte å beholde denne tittelen da han senere kom til makten. Seks marskalker ble gitt den høyere rangen generalmarskalk: Biron, Lesdiguières, Turenne, Villars, Moritz av Sachsen og Soult.
I dagens Frankrike er marskalk en militær utmerkelse, men ikke en grad. Den gis til generaler for ekstraordinære fortjenester. Dens symbol er en blå marskalkstav med stjerner (tidligere «fleur de lys»).
Parlamentet utnevnte Philippe Pétain med en egen lov til tittelen marskalk for sin innsats under første verdenskrig. Etter andre verdenskrig ble han dødsdømt, straffen ble av president de Gaulle omgjort til livstid i fengsel. Han ble fratatt alle militære titler. Da tittelen marskalk var gitt i en egen lov, kunne ikke domstolen fradømme ham denne tittelen.
Den siste levende marskalk av Frankrike var Alphonse Pierre Juin, som ble utnevnt i 1952 og døde i 1967. I 1984 ble Marie-Pierre Kœnig posthumt utnevnt.
Slaget ved Kasserinepasset
Slaget om Kasserinepasset fant sted under andre verdenskrig, under felttoget i Tunisia. Dette var et i en rekke slag som ble utkjempet om Kasserinepasset, en tre kilometer bred åpning i Atlasfjellene vest i Tunisia. Aksemaktenes styrker var fremst den tysk-italienske panserarmé (den reorganiserte tyske panserarmé i Afrika) under general Erwin Rommel og den femte panserarmé under general Hans-Jürgen von Arnim. Den allierte styrken kom for det meste fra 2. amerikanske korps under generalmajor Lloyd Fredendall, en del av den britiske 1. armé.
Slaget ved Kasserinepasset var det første større slaget mellom tyske og amerikanske styrker under andre verdenskrig. De uerfarne amerikanske troppene ble dårlig ledet, fikk store tap og ble presset over 80 kilometer tilbake fra sine utgangsposisjoner vest av passet ved Faid. Slaget har siden blitt omtalt som første gang amatørene møtte de profesjonelle. Etter slaget gjennomførste US Army en rekke endringer, fra organisering av enheter til skifte av kommandanter. I påfølgende møter med tyske soldater var de amerikanske styrkene merkbart bedre i kamp.
Jimmy Webb
Jimmy Webb (født 15. august 1946 i Elk City i Oklahoma) er en amerikansk musiker, sanger og komponist som har vunnet flere Grammy-priser i 1967.
Webb er mest kjent for å ha skrevet en rekke sanger for andre artister, men har også selv opptrådt med egne sanger. Blant de artister han har skrevet sanger for er blant andre:
Jimmy Webb har også skrevet sangen «The Moon is a Harsh Mistress» som Radka Toneff spilte inn på sitt suksessalbum Fairytales.
Tove Myhre
Tove Myhre (født 3. mai 1964 i Tromsdalen) er en norsk journalist og lyriker. Hun skriver på nynorsk.
Myhre arbeider kulturjournalist i avisa Nordlys. I 2004 debuterte hun med diktsamlingen Strupesong.
Myhre ble tildelt Blixprisen i 2005.
Daniele Ferrazza
Daniele Ferrazza (født 16. mars 1993) er en italiensk curlingspiller.
Han representerte Italia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor laget hans endte som nummer 9.
Chauvetgrotten
Chauvetgrotten i det sørlige Frankrike ble oppdaget 18. desember 1994 og inneholder det eldste bevis vi har for hulemalerier.
Maleriene faller inn i to grupper, som dateres henholdsvis 26 000-27 000 år og 30 000-32 000 år tilbake i tid. Det er blant annet oppdaget hundrevis av dyretegninger, av minst 13 ulike arter.
Forskning pågår fortsatt i grotten og fortsatt er ikke alt kartlagt. De vanligste motivene er av ulike dyr, men man har også funnet andre ting. Grotten ble den 13. oktober 1995 offisielt erklært som et historisk monument, og staten ble eier fra den 14. februar 1997.
Károly Palotai
Károly Palotai (1935–2018) var en ungarsk fotballspiller og senere fotballdommer.
Chauvetgrotten
Chauvetgrotten ble i 2014 oppført på UNESCOs verdensarvliste.
Károly Palotai
Palotai ble olympisk gullmedaljør i fotball ved Sommer-OL 1964 i Tokyo.
TAG Magnet
TAG Magnet, egentlig School for the Talented and Gifted at the Yvonne A. Ewell Townview Magnet Center, er en offentlig skole i Dallas i Texas, for 9. til 12. trinn.
I 2006, 2007, 2009 og 2010 kåret Newsweek skolen til USAs beste offentlige high school. Den ble tilsvarende kåret av U.S. News & World Report i 2012, 2013, 2014 og 2015.
2190 Coubertin
2190 Coubertin er en liten asteroide i asteroidebeltet. Den ble oppdaget av den sovjetrussiske astronomen Nikolai Stepanovich Chernykh den 2. april 1976 fra Krim-observatoriet, og oppkalt etter de moderne olympiske lekers grunnlegger, Pierre de Coubertin.
Grimes County
Grimes County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i de østlige delene av staten. Det grenser mot Madison County i nord, Walker County i nordøst, Montgomery County i sørøst, Waller County i sør, Washington County i sørvest og mot Brazos County i vest.
Veslesmeden
Veslesmeden er et fjell i Rondane, i den vestlige delen av Rondane som kalles Smiubelgin. Det har en høyde på 2 015 meter over havet.
Grimes County
Grimes Countys totale areal er 2 075 km² hvorav 20 km² er vann. I 2000 hadde fylket 23 552 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Anderson. Fylket har fått sitt navn etter nybyggeren Jesse Grimes.
Veslesmeden
Det er lett å gå til fjellet fra DNTs hytte Rondvassbu. Erfarne fjellfolk kan kravle videre fra Veslesmeden til Storsmeden.
Ceratocanthidae
Ceratocanthinae er en liten familie av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Karakteristisk for disse billene er at de kan rulle seg sammen til en nesten perfekt ball. De fleste av artene er tropiske. Gruppen blir gjerne regnet som en underfamilie av Hybosoridae.
Utseende
Små (2 – 6 mm), sterkt hvelvede, runde biller, mørke på farge. Hodet er flatt, trekantet sett ovenfra, i profil med en skarp framkant. Fasettøynene er ganske små og delvis delt av en kort lengdelist i forkant. Antennene er korte, 9- eller 10-leddete, de tre ytterste leddene danner en vifte. Kjevene (mandiblene) henger ned under hodet og er ikke synlige ovenfra. Brystskjoldet (pronotum) er bredt og sterkt hvelvet, hodet er felt inn i en innskjæring i pronotums framkant. Dekkvingene er avrundede og hvelvede. Scutellum er ganske stor. Beina er korte, leggene (tibiae) er brede og flate, føttene kan foldest tilbake i en fure i leggen. Føttene er fem-leddete. Ceratocanthidene kan ligne på enkelte mycelbiller (Leiodidae), som også kan rulle seg sammen til en ball, men disse har helt ulike antenner.
Levevis
Billene flyr om natten og kommer til lys. Både larver og voksne kan finnes i død ved, under bark og i annet råtnende plantemateriale. Noen finnes i tunneler laget av andre vedspisende biller (blant annet Passalidae), der de trolig spiser billenes ekskrementer. Noen lever i maur- og termitt-tuer.
Giacomo Guido Ottonello
Giacomo Guido Ottonello (født 29. august 1946 i Masone i provinsen Genova i Italia) er en italiensk katolsk prelat, titulærerkebiskop og emeritert diplomat for Den hellige stol.
Prest
Den 29. juni 1971 mottok Giacomo Guido Ottonello presevielsens sakrament for bispedømmet Acqui. Han tok doktorgraden i katolsk teologi.
Den 25. mars 1980 gikk Giacomo Guido Ottonello inn i Den hellige stols diplomatiske tjeneste. Han tjenestegjorde ved de apostoliske nuntiaturer i Pakistan, El Salvador, Frankrike, Spania, Polen og Libanon.
Apostolisk nuntius, titulærerkebiskop
Den 29. november 1999 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulær rkebiskop av Sasabe og utnevnte ham til apostolisk nuntius til Panama. Paven bispeviet ham personlig 6. januar 2000 i Peterskirken; medkonsekratorer var den kurieerkebiskop Giovanni Battista Re, og sekretæren for Kongregasjonen for folkenes evangelisering, erkebiskop Marcello Zago, O.M.I.
Den 26. februar 2005 utnevnte pave Johannes Paul II ham til apostolisk nuntius til Ecuador. Pave Frans utnevnte ham til apostolisk nuntius til Slovakia den 1. april 2017.
Den 31. oktober 2021 innvilget pave Frans hans alderbetingede avskjedssøknad.
San Jose del Monte
San Jose del Monte (offisielt City of San Jose del Monte) er en by på Filippinene som ligger i provinsen Bulacan i regionen Central Luzon.
Mars sample return mission
Mars sample return mission er et romoppdrag med mål om å samle steiner og støv fra Mars og senere bringe dem hjem til jorden for analysering. Det vil bli de første prøvene fra et annet himmellegeme utenom månen. MSR er planlagt for perioden 2026–2031.
Sandsfjorden (Suldal)
Sandsfjorden er en fjordarm av Nedstrandsfjorden og Boknafjorden i Suldal kommune i Rogaland. Fjorden deler seg senere i Hylsfjorden og Saudafjorden, og inn til botn av Hylsfjorden er den 47 kilometer lang. Inn til Sauda i botn av Saudafjorden er det 43 kilometer. Fra innløpet til stedet fjorden deler seg er den rundt 25 kilometer lang.