cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Smarthus
Lysstyring
Både i smarthus og vanlige hus er det ofte enkelt og intuitivt å ha vanlige lysbrytere plassert naturlig ved inn- og utganger til rom i boligen, samt på andre naturlige steder i rom som kjøkken, stue og soverom. Bevegelsessensorer kan særlig være hensiktsmessige i rom hvor man bare befinner seg av og til, som for eksempel korridor, baderom, garasje eller lager. Det kan for eksempel være praktisk med lys i garasjen som slår seg på ved hjelp av bevegelsessensorer dersom man ofte kommer inn der med hendene fulle. En annen populær funksjon er å ha en knapp som slår av alt lys når man forlater huset eller legger seg. Et lysanlegg består i det minste av lys, lysaktuatorer og eventuelle drivere og dimmere. Både i kablede og trådløse systemer kan det være aktuelt å ta hensyn til antall lys og koblingsmetodikk, og vurdere dette opp mot antallet kanaler som kan være hensiktsmessig. Mer komplekse automasjoner kan ofte lages i mobilapplikasjoner, og kalles da ofte for «scener». Det går for eksempel an å ha en spesiell scene for stuen når man skal se på film («filmmodus») som gjør at lyset dempes til et bestemt nivå. Lyssensorer kan brukes for å styre lysinnfall av dagslys ved hjelp av persienner.
Oppvarming, ventilasjon og luftkvalitet
For å få passelig oppvarming og ventilasjon og oppnå behagelig inneklima kan en smarttermostat settes opp til å justere ventilasjonen med tanke på CO2 og andre parametre for luftkvalitet som radon, karbonmonoksid, temperatur og relativ luftfuktighet, og kan programmeres for å justere oppvarming på en automatisk og energieffektiv måte ut ifra bruken av boligen. Det kan hensyntas værmeldinger om forventet kulde slik at man automatisk kan skru opp varmen på forhånd, eller utnyttelse av naturlig oppvarming fra solen på solfylte dager ved at elektriske persienner rulles opp. Det går an å programmere en modus som detekterer fukt på badet når man for eksempel dusjer og setter på ekstra avtrekk for å få bort fuktigheten, eller en modus for matlaging som skaper ekstra undertrykk fra kjøkkenvifte kombinert med overtrykk fra resten av husets ventilasjonsanlegg for å hindre matos fra kjøkkenet i å komme til andre deler av huset.
Tidsforskyvd oppstart
Ved automatisk tidsforskyving av oppstart kan man automatisere slik at man når strømmen er billig starter klesvask, klestørk, luftavfukter, billading, oppvask, varmepumpe, varmekabler, varmtvannsbereder og batteribank. Videre kan disse oppgavene skeduleres på en slik måte at man minimerer effekttariff. Se også operasjonsanalyse, et fagfelt innen optimering.
Alarm, overvåkning og adgangskonrtoll
Systemer for alarm, overvåkning og adgangskontroll kan integreres med resten av et smarthus. Fordeler med dette kan være mulighet for å gi adgang til andre personer (låse opp) når man er bortreist på ferie, få varsling ved brann, bevegelse, radon, CO2, eller temperatur, og utløsning av automatiske hendelser som sirene, nedjustering av ventilasjonsanlegg og åpning av dører ved brann. Det kan være mulighet for lokal- eller skytilkobling med logging og opptak ved hendelser. Kameraovervåkning og annen overvåkning må ta hensyn til personvern, privatliv og relevant lovgivning. Detektorer for vannlekkasje med automatisk avstengning og varlsing.
Underholdning
Underholdning i et smarthus kan innebære sømløs intergasjon av enheter for konsumering av media, for eksempel «casting» av videotorg til smart-TV.
Styringsmetoder
Noen vanlige metoder for utløsig av automasjon er:
Teknologi
Det finnes flere nivåer for styring, fra enkle installasjoner som detektorer og timere, til mer omfattende.
Kommunikasjonsprotokoller
Noen kommunikasjonsprotokoller er mer spesialiserte (f.eks. DALI for lysstyring), mens andre er mer allsidige (f.eks. KNX for lys-, ventilasjon- og varmestyring). Kommunikasjonsprotokoller som brukes mellom hjemmesentraler og smartkomponenter, samt komponenter imellom, kan grupperes i trådløse og kablede teknologier.
Noen eksempler på trådløse protokoller som brukes i smarthus er:
Det finnes flere kablede bussystemer og automasjonsløsninger, eksempelvis bygget direkte i sikringsskap. Noen eksempler på kablede protokoller som brukes i smarthus er:
Sårbarheter
Økt integrasjon av digitale systemer kan også føre til økt risiko og sårbarhet. Elektronikk i smarthjem kan hackes. Dette gjelder særlig ting som er koblet til internett, men også annen elektronikk som kommuniserer trådløst eller kablet lokalt.
En god huskeregel er at smart utstyr bør kunne overstyres på en manuell måte (for eksempel via en knapp) dersom huset får en uventet oppførsel. Dersom utstyr i et smarthus slutter å fungere kan man for eksempel bli stengt ute eller inne, eller miste tilgang til kritiske funksjoner. Eksempler på årsaker til uventet oppførsel kan være tomme batterier, strømbrudd, vannlekkasje eller hacking.
Harel Skaat
Bakgrunn
Skaat har sunget fra barndommen av, men ble for alvor kjent da han kom på andreplass i den israelske talentkonkurransen Kokhav Nolad i 2004.
I 2010 ble Harel Skaat valgt ut til å representere Israel i Eurovision Song Contest, som dette året ble arrangert i Telenor Arena på Fornebu i Norge. Han deltok med låten «Milim» (hebraisk: מילים), som på norsk kan oversettes til ord.
NORDØK
NORDØK var en planlagt nordisk tollunion. Planen var å skape et nordisk fellesmarked som et alternativ til Det europeiske fellesskap (EF/Den europeiske union). NORDØK ble lansert i 1968 av den danske statsministeren Hilmar Baunsgaard.
Alf Christian Thorkildsen
Alf Christian Thorkildsen (født 3. oktober 1956) er en norsk næringslivsleder. Han har siden 2013 vært Senior partner i Hitecvision. Før Thorkildsen kom til Hitecvision, var han administrerende direktør og konsernsjef i Seadrill Management AS fra 2008 til 2013. Fra 2002 til 2006 var Thorkildsen finansdirektør for Smedvig ASA, og etter oppkjøpet av Smedvig av Seadrill, ble Thorkildsen finansdirektør i Seadrill frem til 2007. Under hans tid vokste Seadrill til å være verdens største driller i markedsverdi og enterprise value. Thorkildsen startet sin karriere i 1980 i Larsen og Hagen Shipping, og jobbet deretter i mer enn 20 år i Shell, i ulike ledende stillinger.
Haukeland stasjon
Haukeland stasjon ble opprettet 1883 som Haukeland stoppested på Vossebanen på Haukeland i Arna. Rundt 1910 ble den oppgradert til stasjon.
Alf Christian Thorkildsen
Thorkildsen ble uteksaminert fra den Handelsakademiet i Norge med en grad i økonomi og fra Arizona State University med en MBA.
Haukeland stasjon
Stasjonen gikk ut av ordinær bruk fra 1. august 1964 som en konsekvens av Bergensbanens forkortelse. Frem til denne linjeomleggingen var Haukeland den høyest beliggende stasjonen på Vossebanen 81,6 moh, ca. 25 meter høyere over havet enn Voss stasjon.
I dag er Haukeland en underveisstasjon på museumsjernbanen Gamle Vossebanen.
NORDØK
Planene havarerte fordi norske og danske politikere, som samtidig arbeidet for norsk og dansk deltakelse i EF, mente det ville være mulig å være medlem både av NORDØK og av EF, samtidig som dette synet gjorde samarbeidet vanskelig for Finland, som i utenrikspolitikken måtte ta hensyn til Sovjetunionen, og derfor holdt på en streng nøytralitetslinje i forhold til vestmaktene. 24. mars 1970 meldte den finske regjeringen at NORDØK-traktaten var ubrukelig ut i fra et finsk synspunkt.
Mellom gentlemenn
Mellom gentlemenn (orig. Gentleman's Agreement) er en amerikansk dramafilm fra 1947 om en journalist (spilt av Gregory Peck) som fremstiller seg som jøde for å granske antisemittisme i New York City og den velstående forstaden Darien. Filmen var i sin tid kontroversiell, i likhet med en lignende film om samme tema, Kryssild, som ble sluppet samme år og som også ble nominert til Oscar for beste film.
Handling
Philip Schuyler Green (spilt av Gregory Peck) er journalist som nettopp har flyttet til New York City sammen med sin sønn Tommy og hennes mor. Green møter tidsskrift-utgiver John Minify, som ber Green om å skrive en artikkel om antisemittisme. Green blir inspirert til å ta i bruk en jødisk identitet (og kalle seg for "Phil Greenberg") og skrive om sine opplevelser. På en fest møter han Minifys fraskilte niese Kathy Lacey, en lærer. Phil og Kathy blir snart kjærester. De blir enige om å holde det hemmelig at Phil ikke er jøde. Phil har problemer med å komme i gang med oppdraget. Han innser at han aldri kan føle hva en annen person føler med mindre han opplever det selv. I avisen får Phil tildelt en sekretær, Elaine Wales, som avslører at også hun er jødisk. Hun skiftet navn for å få jobben. Etter at søknaden hennes under hennes jødiske navn, Estelle Wilovsky, ble avvist.
Phils barndomsvenn, Dave Goldman, som også er jødisk, flytter til New York på grunn av jobb og bor sammen med Green samtidig som han leter etter et hjem for seg selv og familien sin. Mens Phil fortsetter med historien sin, opplever han flere tilfeller av fordømmelse. Når moren blir syk på grunn av hjerte-problemer fraråder legen ham å konsultere en spesialist med et åpenbart jødisk navn, noe som tyder på at han kan bli svindlet hvis doktoren er jøde. Når Phil avslører at han selv er jødisk, blir legen irritert og forlater ham. I tillegg blir en vaktmester sjokkert over å se at et jødisk navn er oppført på postkassen hans, i stedet for Phils egentlige navn.
Senere, når Phil ønsker å å delta ved en feiring ved et flott hotell forbeholdt rike mennesker, nekter hotell-sjefen å registrere Phil som gjest ved hotellet - fordi Phil sier at han er jødisk, og han ber Phil om å registrere seg på et annet hotell i stedet. I tillegg blir sønnen Tommy mål for mobbere når andre studenter ved skolen oppdager at han faren hans er jødisk. De får ytterligere problemer når Phil og Kathy ønsker å kunngjøre sin forlovelse. Hennes søster Jane inviterer dem til hennes hjem i Darien, Connecticut, som er kjent for å være et "begrenset" samfunn hvor andre mennesker ikke er velkomne. Kathy ønsker å fortelle at Phil bare later som han er jøde på grunn av hans jobb som skribent. Men Phil er skeptisk.
Priser
Gentleman's Agreement vant tre Oscar-statuetter:
Den ble også nominert til fem andre Oscar-priser:
Londonkonvensjonen 1972
Londonkonvensjonen av 1972 er en overenskomst om bekjempelse av havforurensninger ved dumping av avfall og annet materiale.
Shimun XX
Shimun XX Poulos (Simon Paul; født ca. 1887 i Qudshanis, dagens Tyrkia, død 9. mai 1920 i Baquba i Irak) var katolikos-patriarken av Østens kirke og den 118. biskopen av Selevkia-Ktesifon. Mar Shimun XX var broren til sin forgjenger Shimun XIX og ble utnevnt til katolikos-patriark få dager etter at broren hadde falt i 1918. Valget fant sted i Salamas og utnevnelsen i Urmias kirke, begge i de nordiranske fjellene.
Londonkonvensjonen 1972
Konvensjonen er tilsluttet av mange kyststater, mellom annet Norge. Protokollen fra 1996 forbyr i utgangspunktet dumping av industrielt avfall og annet materiale til sjø og i undergrunnen fra skip, plattformer og andre menneskeskapte konstruksjoner. Såkalte godkjente stoffer er unntatt. CO2 er ikke nevnt på denne unntakslisten, men deponering av CO2 fra forbrenningsprosesser fra landbasert kilder var ikke en aktuell problemstilling den gangen konvensjonen ble utarbeidet.
Shimun XX
Shimun XX fortsatte med ca. 50 000 trosfeller flukten fra kirkens stamområder i de kurdiske fjellene og søkte beskyttelse i Irak, som den gang lå under det britiske mesopotamiamandatet. Kort tid etter døde han av tuberkulose i en flyktningleir i Baquba, 50 km nord for Bagdad, og ble begravd på den armenske kirkegården i Bagdad.
Bill Striegel
William Joseph Striegel (født 28. mai 1936 i Easton i Kansas, død 23. juli 1992 i San Joaquin County i California) var en offensive guard i amerikansk fotball. Han spilte for Philadelphia Eagles i National Football League (NFL) og for Oakland Raiders og Boston Patriots i American Football League (AFL). I college spilte han for University of the Pacific.
Tidlig liv
Striegel gikk på [Chico Senior High School. Han fikk et stipend for å spille amerikansk fotball på University of the Pacific. Han var startende tackle på begge sider av ballen.
Profesjonell karriere
Striegel ble valgt av Philadelphia Eagles i åttende runde (#88) av NFL Draft i 1958. Han pådro seg en skade under en treningsøkt med College All-Star-laget fra 1958 og måtte stå over sesongen. Den 9. mai fikk han en ny kontrakt av Eagles og ble konvertert til en offensive guard undertreningsleir. Han var reservespiller i 12 kamper.
I ble Striegel valgt av Dallas Cowboys i NFL Expansion Draft 1960. Han prøvde seg også som linebacker og defensive end. Han ble frigitt i september, før sesongstart.
Den 19. september 1960 ble han signert av American Football Leagues Oakland Raiders som en free agent, hvor han spilte som offensive tackle. Han spilte i én kamp i lagets første sesong før han ble kuttet i oktober.
Senere samme måned signerte han en kontrakt for å spille linebacker for Boston Patriots i American Football League. Han spilte i fem kamper hvorav én var som kampstarter i lagets første sesong.
Privatliv
I september ble han ansatt som talentspeider av det nye NFL-laget Atlanta Falcons.
Færøyingesaga
Færøyingesaga eller Sigmund Brestessons saga (norrønt: Færeyinga saga, færøysk Føroyinga søga) er en islendingesaga eller ættesaga om «de merkeligste hendelser på Færøyene fra øyenes første bebyggelse til omkr. 1050».
Sagaen er den eldste skriftlige kilden til Færøyenes historie og «bygger antagelig på færøyske sagn med historisk kjerne». Sagaen ble skrevet omkring 1220 på Island. Beretningen omfatter tidsrommet fra det norske landnåmet på Færøyene i 825 ved Grímur Kamban fram til Færøyene kom under Norges krone etter innføringen av kristendommen i 999 ved Sigmundur Brestisson. og Tróndur í Gøtus død i 1035.
Sagaen følger Sigmundur Brestissons liv og reiser fra oppveksten på Stóra Dímun, hvor han blir vitne til at faren blir drept. Sigmundur reiser som barn til Norge og fostres der, på Dovre, han blir venn med Håkon jarl og drar i viking i Østersjøen. Han vender tilbake til Færøyene etter Olav Tryggvasons ønske, og kristner øyene med en blanding av makt og gode ord.
Sagaen er ikke bevart separat og fullstendig, men i bruddstykker, delvis i Flatøybok og delvis i Den større saga om Olav Tryggvason (Bergsbók). På 1800-tallet ble Færøyingesagaen sammenstilt av islandske sagaer ved oldtidsforskeren Carl Christian Rafn. Den kom ut i 1832 i København for første gang (på norrønt, med færøsk og dansk oversettelse i samme bok). V.U. Hammershaimb oversatte den på nytt til færøysk etter sine nye rettskrivningsregler i 1884. Den utgaven er fremdeles en skolebok på Færøyene.
University of Minnesota
University of Minnesota er et offentlig (delstateid) universitet i Minnesota i USA. Det har fire avdelinger, og ble grunnlagt i 1851 som delstatens første lærested. Morrill Act ga delfinansiering til lærestedet etter borgerkrigen. Det tilhører gruppen av offentlige eide forskningsuniversiteter i USA som omtales som Public Ivy.
Lærestedene og de viktigste skolene er:
Campusen i Saint Paul har bakgrunn fra Duluth Mormal School (1895) og er fokusert på landbruksfag og farmasi. Minnesota-campusen har et bredt studietilbud.
Morris-campusen har røtter i en katolsk skole for indianere, og den lutherske nordmann Olaus Breda ble i 1884 første norske professor ved skolens nyopprettede Scandinavian Department.
Med sine over 65 500 studenter (2006) er University of Minnesota USAs fjerde største universitet. Det har 3 100 ansatte, og i studieåret 2006-07 var skolepengene US$ 9 200 for studenter folkeregistrert i Minnesota.
Teosofi
Teosofi (fra gresk theos, «gud» og sofia, «kunnskap») er en religiøs filosofi. Ordet teosofi betyr «guddommelig visdom» eller «kunnskap om det guddommelige».
Flere mystiske og esoteriske filosofier betegnes som teosofi, heriblant skriftene til Jacob Boehme og Emanuel Swedenborg, men i moderne tid brukes ordet først og fremst om den okkulte filosofien som fra 1875 til 1891 ble presentert av Madame Helena Petrovna Blavatsky gjennom hennes skrifter, først og fremst Isis Unveiled og The Secret Doctrine, samt gjennom organisasjonen Teosofisk samfunn (en. Theosophical Society). Teosofisk samfunn har gjennomgått lang rekke med splittelser, og ulike versjoner av teosofien presenteres i dag av mange ulike grupper. Blant de mest innflytelsesrike av disse er Teosofisk samfunn (Adyar), Antroposofisk selskap grunnlagt av Rudolf Steiner samt Lucis Trust  og The Arcane School som begge er basert på skriftene til  Alice Bailey.
Sann religion og vitenskap er ikke motsetninger, men utfyller og beriker hverandre. Alle religioner har opprinnelse i en felles kilde som er kjent for jordklodens åndelige ledelse. Kunnskapen om verdens opprinnelse, formål og utvikling, som deles av slike innviede er i sine mange aspekter for farlig til å åpenbares direkte for mennesker flest. Fragmenter av læren formidles likevel ifra tid til annen gjennom budbringere, hevdet H. P. Blavatsky.
Kosmologi
Ifølge den teosofiske læren utgjør den fysiske verdenen den mest materielle manifestasjon av den ånd som er kilden til all eksistens. Helheten av åndens manifestasjon kan deles inn i sju bevissthetstrinn, eller eksistensplan. Den teosofiske kosmologien forklarer evolusjonen som et dynamisk samspill mellom ånd, sjel og legeme. Ifølge Blavatskys kosmologi er universet gått ut fra Det Absolutte ved en evig rytmisk syklus, der syvtallet (som behersker fysisk utvikling) og tretallet (som behersker bevissthetsutviklingen) markerer de grunnleggende taktene, med utgangspunktet i Den Ene, som er definert som midtpunktet i den kosmiske sirkelen som kalles urmaterien (mulaprakriti). Det er i denne urmaterien Den Ene speiler sitt skapende potensial gjennom en komplisert prosess av differeringer.
I esoterisk forstand er solsystem levende vesener, forstått som bevissthetssentre i det større kosmiske liv, og det høyeste iboende livet i et solsystem kalles Sol Logos. Også hver av planetene er uttrykk for et levende vesen, og disse planetære bevissthetene utvikler seg gjennom flere inkarnasjoner innenfor et solsystem.
Hver planet manifesteres i en kjede på sju, hvorav bare én er fysisk. Også jorden selv eksisterer og bidrar med substans på de ulike nivåene mennesket består av, det fysisk-eteriske, astrale og mentale substansnivå, osv.
Planetene utvikler seg gjennom syv runder, og den jordkloden vi nå befinner oss på er den fjerde kloden i sin runde; og den eneste av disse syv som har fysisk eksistens. Planetene er knyttet sammen syv og syv i kjeder, som til sammen utgjør et livsvesen, en Lha. Vår klode er det fysiske legemet for en slik Lha-kjede.
Liksom menneskeheten har passert bunnen av sin utviklingsrunde, har også kloden vår passert sitt mest materielle punkt og er på vei tilbake til sitt spirituelle opphav.
Menneskets indre natur
Menneskets ånd er en  del av den universelle ånd. Menneskets permanenete åndelig kjerne, monaden, utvikler seg gjennom et stort antall inkarnasjoner fra de laveste formene for bevissthet tilbake til sitt åndelige opphav.
Mennesket eksisterer på syv bevissthetsplan, som alle tilsvarer nivåer i den planetære bevisstheten.
Disse syv nivåene kan på forskjellig måte bli gruppert inn i tre utviklingsområder avhengig av individets utviklingstilstand. Disse tre områdene kalles det åndelige, det sjelelige og det fysiske. For noen betegner det åndelige liv en utvikling av tankelivet (intellektet), og det sjelelige liv en utvikling av følelseslivet; for andre mer fremskredene mennesker betegner åndelig utvikling evnen til å sentrere seg i den rene abstrakte jeg-bevisstheten, og den sjelelige utviklingen som en mer psykologisk koordinering av både tanker og følelser.
Denne sistnevnte vinkling ble særlig fremmet av Blavatsky i boken, Isis Unveiled, hvor jeget er kalt ånd. I den senere boken, The Secret Doctrine, ble jeget kalt sjel, og ånd (forstått som utviklingsområde) betegnet da de høyere psykiske nivåene, som ovenifra og ned kalles atma, buddhi og manas. Disse betegner bevissthetsnivåer hvor jeget skal lære å våkne opp i og videreuttrykke i tankeverden, følelsesverden, og på det fysiske plan via det eteriske legemet. Jegets progressive bevissthetsutvikling oppover i skalaen på syv trinn, er en av forklaringene på hvorfor Blavatsky ofte ramset opp de indre prinsippene i mennesket på forskjellig måter.
De indre prinsippene på er som følger:
Atma, det åndelige prinsippet, ren ånd, er verken ”mitt eller ditt” i personlig forstand, men kan tenkes på som en stråle av det universelle liv. Atma har sitt speilvendte uttrykk i eterlegemet, det vitale legemet som bygger opp eller bryter ned den fysiske kroppen.
Buddhi, åndens rene bevissthet, er den direkte oppfattelsen av virkeligheten (intuisjon i høyeste forstand) og karakteriseres ved en dual egenskap, kjærlighet og visdom, den ene virker opp mot atma, den andre virker ned mot manas. Dette prinsippet har sitt lavere uttrykk i astrallegemet, menneskets følelsesliv, som spenner ifra dyriske drifter til mystiske, religiøse opplevelser.
Manas, det høyere mentallegemet, en bevissthetstilstand som reflekterer atma som åndelige eller abstrakte ideer på en direkte og tidløs måte via buddhi uten å måtte resonnere, slik mennesket må gjøre med sitt lavere sinn. Seinere teosofer, som C. W. Leadbeater og Alice Bailey kunne hevde at atma, buddhi og manas i mennesket tilsvarer den makrokosmiske Faderen, Sønnen og Helligånden, men Blavatsky anstrengte seg ikke for å tilpasse sin lære til kristne forståelsesformer.
Jeget, eller egoet, er resultat av en forening av buddhi og manas, hvis fusjon lukker atma inn i et legeme, kausallegemet, og produserer da det åndelige, individuelle jeget. Årsaken til dette knyttes opp til historien om Lucifers og englenes fall, hvor krigen i himmelen forstås som vedvarende tilpasning av den kosmiske ubalansen som produserte verdensaltet i første omgang.
I sitt lavere aspekt består menneskets psyke av tankeliv, følelsesliv og instinktive drifter, og det er ved disse prinsippene, som til sammen betegnes personligheten, at jeget blir speilet som et lavere jeg. Det skjer på samme måte som jeget er dannet ved foreningen av buddhi og manas, men nå på en omvendt måte, hvor tenkeevnen og begjærprinsippet blir forent som kama-mamas, begjærsinnet. Denne lavere foreningen skaper det bevissthetsfokus som kalles menneskets lavere selv, det falske jeget, herren i det lavere mennesket. Det lavere tankeliv, løsrevet ifra den indre verdensordningen, tar sted i det mentale legemet. Følelseslivet er sanseprosesser i astrallegemet, og det er i astrallegemet hvor våre sanseinntrykk av eterisk art blir til bevisst inntrykk av en tilsynelatende objektiv virkelighet, og som skaper det falske skillet på det objektive og subjektive slik mennesket vanligvis forstår det. Alt som er fysisk for mennesket har derfor en uatskillelig eterisk realitet, og derfor kan det sies at det fysiske legemet holdes sammen av de vitale kreftene (prana) i eterlegemet, som enkelte kan se som et glassaktig legeme i og like utenfor den fysiske kropp, ofte med et blått skjær. Mennesker som ser eterlegemet i detalj, kan gi klare anvisninger om det fysiske helbred, noe som kan utnyttes innen ulike former for alternativ medisin. Det tette fysiske legemet blir ikke regnet som et prinsipp, da fysisk oppfattelse, som Blavatsky sier, er en illusjon basert på de begrensede sansemulighetene et menneske har ved dets lavere aspekter.
Det eteriske legemets energier danner visse kraftsentre som kalles chakraer. Gjennom bestemte øvelser og meditasjoner kan energistrømmene dirigeres og foredles gjennom disse chakraene, som da aktiviseres som bevissthetsorganer. Dette arbeidet har til alle tider vært viktig del av disiplinen i de esoteriske skolene, og legger grunnlaget for de esoteriske innvielsene.
I motsetning til det eteriske legemet har det astrale legemet en mer selvstendig eksistens, og under søvnen fjerner det seg ifra det fysiske legemet, og kan bringe med seg tilbake til den eteriske hjernebevisstheten mye av de inntrykk vi da kaller drømmer. Mennesket kan lære å virke bevisst i astrallegemet uavhengig av den fysiske kroppen ved såkalte ut-av-kroppen-opplevelser.
Mennesket lavere prinsipper, som har fellesbetegnelsen, personligheten, er forgjengelige, og må bli dannet på nytt for hvert liv. Det lavere mennesket er derfor ikke bevisst dets tidligere inkarnasjoner så lenge mennesket ikke lærer å få bevisst kontakt med dets indre jeg, egoet på dets eget bevissthetsplan i kausallegemet, dette jeget som er felles for alle livene. Menneskets eksistens skildres poetisk som et perlekjede, hvor hvert av våre jordiske liv er som en perle, mens tråden er dets indre jeg. Den dypere teosofiske læren synes å indikere at alle av disse livene er en samtidig begivenhet for det indre jeget, som på sitt nivå er mer opptatt med å koordinere alle inkarnasjonene med hverandre framfor å oppleve disse lineært og isolert i tiden, slik det lavere selvet må gjøre. Det indre jeget søker frigjøring ifra kausallegemet ved å lære å forene de tre høyere prinsippene med de tre lavere prinsippene i dets helhetsuttrykk, som blant annet innebærer alle dets inkarnasjoner. Et liv kan bidra til å frigjøre alle liv, og til slutt står jeget uten karma, frigjort av sitt årsaks- eller kausallegeme, og da vender jeget tilbake til sin fader, atma, i kraft av å ha innfridd dets del av den universelle ubalansen, karmaloven.
Når det fysiske legemet dør kan det eteriske og det astrale legemet eksistere en tid i kontakt med de situasjoner mennesket har levd i. Det indre jeget frigjøres som regel hurtig ifra eterlegemet etter døden, men kan bruke mer tid på astrallegemet, især om astrallegmet er dominert av sterke følelsesmessige bånd som er knyttet til jordtilværelsens vaner, noe som blant annet kan føre til at det viser seg som et gjenferd, et "spøkelse". Som regel er de såkalte spøkelsene kun tomme skall, altså uten det tenkende egoet, som i teosofien betegner det virkelige mennesket.
De gjentatte inkarnasjonene reguleres av det universelle prinsippet om karma, som i sitt høyeste aspekt har med hvordan det guddommelige liv søker frigjørelse gjennom skapelsen. Til syvende og sist samarbeider alt liv i universet om denne frigjørelsen, som i den teosofiske morallæren er nøkkelen til all sann lykke.
Raser og rotraser
Under den tredje rotrase ble mennesket, for 18 millioner år siden, endelig inndelt i to kjønn. Samtidig skjedde et sparng i psykisk utvikling. Den tredje rotrase hadde svart hud og bodde på et kontinent som nå er forsvunnet; det kalles Lemuria og lå der Stillehavet er, men innbefattet også Afrika og Australia. Rester av den lemuriske sivilisasjonen kan finnes i Andesfjellene (eks. Tiahuanaco) og på Påskeøya. Mange av disse byggverkene viser tydelig at de er konstruert av og for mye større skapninger enn dagens mennesker.
Den fjerde rotrase bygde de store sivilisasjonene på Atlantis. Etterkommere av fjerde rotrases underraser finner vi i samer, malaier, indianere, kinesere og japanere.
Femte rotrase dukket først opp for 100 000 år siden. Den kalles den ariske, og dens første underrase trengte inn i Nord-India for 60 000 år siden. Annen underrase er de arabiske folk, mens den tredje er den iranske. Den fjerde er den keltiske og den femte er den teutonske. Sjette underrase er nettopp nå i ferd med å oppstå i California, Australia og enkelte andre steder. Ifølge teosofisk lære skal den nye underrasen videreføre de foredlede egenskapene fra alle de tidligere underrasene.
Sjette rotrase skal oppstå om ca. 7000 år, etter at Lemuria igjen har steget opp av havet. Sjuende rotrase skal bo på et framtidig kontinent, som ennå ikke er skapt.
Eksterne lenker
האגודה התאוסופית
Østenstad kirkegård
Østenstad kirkegård syd for Østenstad kirke i Asker ble vigslet 16. november 2008 og tatt i bruk våren 2009.
URI Purposely Built Vehicles
URI Purposely Built Vehicles er en bilfabrikk i Sør-Afrika, opprinnelig etablert i Namibia i 1995. Selskapet ble flyttet til Sør-Afrika i 2015.
Produkter
Desert Runner er et terrenggående kjøretøyer fra Uri. Produksjonen foregår i den lille byen Witvlei, og har holdt på siden 2001.
Kjøretøyet ble opprinnelig brukt i rally, men konstruktøren Ewert Smith fant ut at det kunne være et marked innenfor jordbruk, politi, militære og gruvedrift.
Kjøretøyet er bygget opp av mekaniske komponenter fra Toyota. Motoralternativer er Toyotas 2 liter eller 3 liter firesylindrede turbodiesel eller 2,2 eller 2,4 liter firesylindrede bensinmotor. Girkassen er femtrinns manuell.
Østenstad kirkegård
Kirkegården er på omtrent 40 dekar og har plass til cirka 3200 ordinære kiste- og urnegraver.
Kirkegården ligger i et lite dalsøkk grensende mot skog i syd og vest. Østover er det utsikt mot Oslofjorden. Gravlunden er tilpasset terrenget og bygget i tre terrasser med granittmurer og beplantning som avskjerming mellom nivåene.
Øverst mot kirken har kirkegården en minneskulptur laget av kunstneren Jan Warholm.
Nouhak Phoumsavanh
Nouhak Phoumsavanh (født 9. april 1910 i Ban Phalouka, Mukdahan, død 9. september 2008) var en laotisk politiker. Han var et langvarig medlem av den revolusjonære og kommunistiske politiske bevegelsen Pathet Lao, og var president i Laos i perioden 1992-1998.
Liv og karriere
Ifølge offisielle kilder ble Nouhak født inn i en familie av halvvietnamesisk opprinnelse i Ban Phalouka i Mukdahan-provinsen i 1910, selv om 1914 også har blitt oppgitt som hans fødselsår. Han hadde vietnamesiske koner. Han giftet seg for første gang i 1933 og deretter i 1944. Han var en av grunnleggerne den revolusjonære Lao-bevegelsen i 1945, og han ble formann i komitéen for Lao-resistansen for den østre regionen i 1949. I regjeringen til Lao-resistansen ble han i 1950 utnevnt til finansminister. Han var med i den grunnleggende kongressen til Laotiske folkeparti (eng: Lao People's Party, senere omdøpt til Laofolkets revolusjonære parti eller Laotiske revolusjonære folkeparti (Lao People's Revolutionary Party, LPRP)) i 1955 og ble valgt som medlem nummer 2 i partiets sentralkomité.
Nouhak ble deretter sekretær for det laotiske folkepartiets kontor i hovedstaden Vientiane, og var medlem av nasjonalforsamlingen i 1958. Han ble arrestert i 1959 og tilbrakte et år i fengselet i Vientiane før han flyktet sammen med Souphanouvong. Han var deretter sekretær for partiets kontor i Khangkhay og hadde viktige roller i partiet i 1960- og 1970-årene, mens borgerkrigen i Laos pågikk. Han ble valgt inn i Politbyrået ved LRPSs andre kongress i februar 1972 og ble tildelt ansvaret for økonomiske saker.
Da Pathet Lao tok makten i desember 1975 ble Nouhak utnevnt til visestatsminister og finansminister. I mange år ble han regnet som «nummer 2» i ledelsen under statsminister Kaysone Phomvihane. Han ble valgt som første nestleder i Ministerrådet i april 1982, og deretter som et stående medlem av Ministerrådet med ansvar for økonomiske saker i november 1986. Nouhak ble senere valgt inn i landets øverste folkeforsamling og det samme året ble han president i denne folkeforsamlingen. I 1989 ble han også valgt som formann i kommisjonen som ble opprettet for å lage en ny grunnlov, som først ble vedtatt i 1991. Etter Kaysones død ble Nouhak valgt til å etterfølge ham som president i Laos av øverste folkeforsamling i en ekstraordinær sesjon den 25. november 1992.
Til tross for formannskapets utøvende makt holdt statsminister Khamtai Siphandon landets mektigste stilling som generalsekretær i LPRP. Da Khamtai i 1998 besluttet å gå fra stillingen som statsminister til president, valgte Nouhak Phoumsavanh som da var en av de eldste statslederne i verden, å pensjonere seg og han forlot kontoret 24. februar 1998.
Nouhak ble værende på sin stilling i sentralkomitéen Politbyrået tilhørende LRPR frem til partiets sjette kongress i 1996. På den sjette kongressen i 1996 og den syvende kongressen i 2001 ble han utnevnt som rådgiver for sentralkomitéens utøvende enhet. Ifølge rapporter skal han han vært i god form gjennom sin hele alderdom, og det ble påpekt at han fortsatte med sine besøk til provinsene med helikopter frem til 2007. Han døde 9. september 2008. Det statlige nyhetsbyrået gikk ut med å si at han bare døde som følge av «gammel alder», men det er verdt å merke seg at han hadde fått medisinsk behandling både i Laos og utenfor landet. En komité på 26 medlemmer inkludert fremstående partiledere og andre offisielle (med president Choummaly Sayasone som leder), ble opprettet for å organisere hans begravelse, og en fem dagers sorgperiode med forbud mot all slags underholdning ble erklært i perioden 10.-14. september. Den 14. september ble han kremert i Vientiane.
Khulna (divisjon)
Khulna er en av sju provinser i Bangladesh. Det ligger sørvest i landet ut mot Bengalbukta. Den grenser også mot India i vest. Divisjonen dekker et areal på 21,643.3 km². Ved folketellingen i 2011 hadde divisjonen 15,687,759 innbyggere.
John Ostrander
John Ostrander (født 20. april 1949) er en amerikansk tegneserieforfatter. Han er mest kjent for science fiction-serien Grimjack, som han skapte sammen med tegneren Tim Truman, i tillegg til serier som Starslayer, Suicide Squad, The Spectre, Firestorm, Wasteland og Batman. Ostrander har de senere årene skrevet tegneserier fra Star Wars-universet for Dark Horse Comics.
Skytebaner i Telemark
Dette er en liste over skytebaner i Telemark for armbrøst, bue, hagle, pistol og rifle.
Horagini
Horagini er en delgruppe av glansvingene som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).
Utseende
Middelsstore, brune stjertvinger, oversiden gjerne med en blålig metallisk glans. Vingene har gjerne to eller tre tynne stjerter på bakkanten av bakvingen.
Billy Wells
William Prescott Wells (født 7. desember 1931 i Menominee i Michigan, død 25. desember 2001 i Altadena i California) var en halfback i amerikansk fotball som spilte for Washington Redskins, Pittsburgh Steelers og Philadelphia Eagles i National Football League (NFL) og for Boston Patriots i American Football League (AFL). I college spilte Wells for Michigan State University, og han ble draftet i femte runde av NFL Draft i 1954.
Horagini
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.
Billy Wells
Senere i livet flyttet Wells sør i California hvor han startet at dixielandband som het Billy and his Bachelors. Han var også en skuespilelr på TV og spilte blant annet i Manhunt og Alfred Hitchcock Presents. Wells døde 25. desember 2001, 70 år gammel.
Shimun XXIII
Shimun XXIII (XXI) Eshuyow (Simon Jesaja; født 28. februar 1908 i Qudshanis i dagens Tyrkia, død 6. november 1975 i San Jose i USA) var katolikos-patriarken av Østens kirke og den 119. biskopen av Selevkia-Ktesifon. Ifølge den tradisjonelle nummereringen var han Shimun XXI, men han endret tellemåten ved å tilføye to tvilsomme forgjengere (en patriark på 1500-tallet samt Simon [I] Peter som angivelig første biskop av Selevkia-Ktesifon), slik at han offisielt ble omtalt som Shimun XXIII.
Etter studier i England returnerte han i 1927 til Irak og begynte å jobbe for en territoriell løsning for de kristne assyrerne. Forhandlingene med Folkeforbundet førte imidlertid ikke frem, og da det britiske mesopotamiamandatet løp ut i 1932, ble assyrerne igjen utsatt for blodige forfølgelser. Shimun XXIII ble i 1933 arrestert og utvist til Kypros. I 1940 utvandret han til USA og bodde først i Chicago, fra 1954 i San Francisco.
Da Shimun XXIII i 1964 innførte den julianske kalender og andre reformer, førte dette til motstand blant deler av de troende i Irak og India, som blant annet også var skuffet over at katolikos-patriarken ikke flyttet tilbake til Irak. Motstanden ble fremfor alt målbåret av kirkens metropolitt av Malabar, Thoma Darmo, som grunnla Østens gamle kirke. Han lot seg utrope til dens leder, altså som Shimuns motkatolikos, i 1968 og ble i 1970 etterfulgt av Addai II.
Mot kirkens tradisjoner giftet Shimun XXIII seg i 1973. De andre biskopene innkalte til et bispemøte i 1975 for å avgjøre om katolikos-patriarken skulle avsettes. To uker for møtet ble Shimun skutt og drept av en trosfelle.
Blå orebladbille
Blå orebladbille er omtrent 5 mm lang. Den er metallisk, mørkt blålig eller mer lilla på farge. Kroppen er oval som bladbillene ofte er. Beina er mørke på farge.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på ulike trær. Enkelte år kan de bli svært tallrike.
Blå orebladbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Henning Rasmussen
Henning Peter Kruse Rasmussen (født 26. mai 1926 i Viborg, død 3. mars 1997) var en dansk politiker for Socialdemokratiet.
Han var medlem av Folketinget 1960–1964 og igjen 1981–1994. I 1993–1994 var han formann for Folketinget.
I årene 1964–1979 var han borgermester i Esbjerg. Formann i Kommunernes Landsforening i to perioder; 1. april 1970–1. januar 1973 og 16. juni 1978–29. oktober 1979.
Elton John’s Greatest Hits Volume II
Elton John's Greatest Hits Volume II er et samlealbum av den britiske sangeren Elton John, utgitt i 1977. Den originale amerikanske versjonen har en sang fra 1971 og to sanger fra 1974 som ikke var på Elton John's Greatest Hits. Det har også flere sanger fra 1975 og to fra 1976.
Henning Rasmussen
Rasmussen var innenriksminister i Regjeringen Anker Jørgensen IV fra 26. oktober 1979 til 30. desember 1981, var også justisminister i samme regjering fra 26. oktober 1979 til 20. januar 1981, innenriksminister i Regjeringen Anker Jørgensen V fra 30. desember 1981 til 10. september 1982.
I 2014 ble det reist en statue av Rasmussen i Esbjerg, utført av kunstneren Mogens Møller.
Elton John’s Greatest Hits Volume II
Albuminformasjon
Albumet inneholdt også to sanger som senere skulle bli erstattet, «Sorry Seems to Be the Hardest Word» og «Don't Go Breaking My Heart», begge fra 1976. Dette var de nyeste sangene på samlingen.
Alle versjonene inneholder «The Bitch Is Back», «Someone Saved My Life Tonight», «Philadelphia Freedom», «Island Girl», «Grow Some Funk of Your Own» og coverversjoner av «Lucy in the Sky with Diamonds» og «Pinball Wizard».
Bretagne (historisk region)
Bretagne (bretonsk Breizh; fransk Bretagne; gallo Bertaèyn; engelsk Brittany) som historisk region er et tidligere uavhengig gallisk kongedømme og hertugdømme, og er i dag en del av Frankrike. Det er også, generelt, navnet på et kulturelt område som tilsvarer til det historiske kongedømmet og det uavhengige hertugdømmet. Bretagne ble på en tid kalt for «Lesser» eller «Little Britain», det vil sin «Mindre» og «Lillebritannia» som kontrast til Storbritannia i den tid på middelalderen da store områder på kontinentet tilhørte England.
Loddo
Loddo er et fjell på Huftarøy i Austevoll kommune, Hordaland. Med sine 243,5 moh. er den det høyeste punktet i kommunen. For å komme opp til Loddo kan man (2007) velge mellom tre forskjellige løyper: Rød (kortest), Hvit og Blå (lengst). På toppen står et tårn bygget av Lions Club Austevoll.
Bretagne (historisk region)
Geografi
Bretagne danner en stor halvøy i nordvestlige delen av Frankrike, og ligger mellom Den engelske kanal i nord og Biscayabukten i sør. Dets landområde utgjør 34 023 km². Den historiske provinsen Bretagne er delt inn i fem departementer: Finistère i vest, Côtes-d'Armor i nord, Ille-et-Vilaine i nordøst, Loire-Atlantique i sørøst og Morbihan i sør, ved Biscayabukten.
Loddo
Blå løype starter i enden av traktorvei ca. 200 meter sør for bedehus på høyre side av veien, ca. 1 km sør for krysset avkjørselen til Kolbeinshamn. Løypen går noen steder over myr.
Bretagne (historisk region)
Geografi
I løpet av den andre verdenskrig var det tyskvennlige Vichy-regimet avsondret fra departementet Loire-Atlantique (rundt byen Nantes) fra Bretagne, og plasserte det innenfor en region basert rundt byen Angers. I dag har 80 prosent av det historiske Bretagne blitt den administrative regionen Bretagne, mens de gjenværende området, departementet Loire-Atlantique rundt Nantes (som tidligere var en av de historiske hovedstedene i Bretagne), danner en del av regionen Pays de la Loire. Det er fortsatt en pågående debatten om en gjenforening.
Loddo
Det er satt opp dagsturhytte på toppen, «Adlesi», et utrykk på dialekt som indikerer at hytten kan brukes av alle.
Bretagne (historisk region)
Geografi
I januar 2007 ble befolkningen i Bretagne beregnet til 4 365 500. Av disse levde 71 prosent i regionen mens 29 prosent levde i regionen Pays-de-la-Loire. I 1999 var den det største byene Nantes (711 120 innbyggere), Rennes (521 188 innbyggere), og Brest (303 484 innbyggere).
Forbindelsen til Storbritannia
Bretagnes tradisjonelle og populære historie er likt sammenflettet av britiske og franske kulturelle og litterære emner og sfærer for innflytelse, henholdsvis for språkene bretonsk og gallo i disses historiske regioner. Selv om mye er bemerket om Bretagnes keltiske forbindelse i oldtiden med Storbritannia er Bretagne moderne eller politiske historie ensformig karakterisert som kun fransk eller gallo-romansk, men gallo-delen av Bretagne, som en del av det latinske Europa, knyttet i middelalderen ny bånd til Storbritannia etter oldtiden, om enn som en følge av dominerende normannisk tilknytning. Hundreårskrigen i tidsrommet fra 1337 til 1453 har lagt disse fakta i skyggen, foruten det romansk-britiske vesen av det bretonske folket (både keltisk og romersk bakgrunn).
Mens erobringen av England i 1066 ga betydelig rikdom til normannere (se Dommedagsboka) ble adelsmenn i Bretagne gitt mindre titler i England som eksempelvis jarl av Richmond i nordlige England.
Forbindelsen til Skottland
Da normannerne trengte seg inn i Wales fikk bretonere samtidig innflytelse i Skottland. Betydningsfulle bretonske figurer i skotsk historie var Conan IV, hertug av Bretagne; John av Bretagne, jarl av Richmond; Thomas Randolph, 1. jarl av Moray (FitzRandolph av Middleham); Brian Fitzalan, lord Fitzalan av Bedale. Familiene Randolph og Alan var henholdsvis tilhengere av Robert Bruce og Johan Balliol, og var begge illegitime slektslinjer av grever og hertuger av Penthièvre, med fast bosted og ansvar ved festningen Richmond Castle. Den arvelige tittelen som High Stewart av Skottland ble holdt av bretonske Walter Fitzalan og hans etterkommere endret navnet til Stewart. I 1315 da Walter Stewart, 6. High Steward av Skottland giftet seg med Marjorie Bruce, datter av skottenes konge, Robert Bruce, ble det kongelige hus av Stewart etablert og ble således det herskende dynasti i Skottland i 343 år.
Henrik Tudor, jarl av Richmond (den framtidige konge Henrik VII av England) tilbrakt ganske mye tid i Bretagne (1471–1485). Som et resultat av at Huset Valois la Bretagne inn under Frankrike gjorde Tudorene den bretanske Richmond-eiendommen til en fast apanasje av den kongelige familie med Henry FitzRoy, 1. hertug av Richmond og Somerset som den første illegitime arving som ble tildelt Richmond.
Fra førhistorisk tid og mot tidlig moderne tid
Bretagneregionen er rik på minner fra steinalderen i form av dysser,megalitter og gravrøyser som kan ha vært foret med jord. De mest omfattende minnene finnes i området rundt Carnac der steinene er plassert i rekker som er flere hundre meter lange. Der finnes også en av de største steinene som har vært transportert og forsøkt reist. Noen forskere mener at virksomheten har startet før de første egyptiske pyramidene. Alle steinene har vært forflyttet fra lengre inn i landet. Alle spor etter bosetting er forsvunnet i de snart 10 000 årene som er gått, mens en del gravfunn finnes i museene i Carnac og Nantes.
Oldtiden
I år 56 f.Kr. ble området erobret av romerne under Julius Cæsar. Etter nederlaget ble lederne drept og mange av innbyggerne solgt som slaver. Romerne kalte området for Armorica. Et opprør på 200-tallet førte til uro og avbefolkning. Flere landsbyer ble ødelagt. Under keiser Konstantin den store kom en viss oppblomstring igjen, nye mynter ble preget og nye festninger ble reist. Innføringen av kristendommen er generelt blitt plassert til slutten av 300-tallet.
Disse britonere utgjorde en betydelig del av det som ble bretonere i middelalderen og ga navn til region og bidro med sitt språk som utviklet seg til bretonsk, et søsterspråk av walisisk og kornisk. Conan Meriadoc er det delvis mytiske grunnleggeren av Huset Rohan og er nevnt i middelalderens walisiske kilder som den som leder bosetningen av Bretagne. Geoffrey av Monmouth hevder at de britonske leiesoldatene giftet seg med innfødte kvinner.
Middelalderens kongedømmer
Det første forente kongedømmet Bretagne ble grunnlagt av Nominoë i år 845 da en bretonsk hær beseiret styrkene til kong Karl den skallede i slaget ved Ballon i den østlige delen av Bretagne, nær den franske grensen. Nominoë fikk kontroll over de store byene som Rennes og Nantes. Franskmennene ble beseiret på nytt i 851 og Frankrike anerkjente da Bretagne som et selvstendig kongedømme. De herskere som fulgte ble kalt for konger av Bretagne, men ble senere omdefinerte til den nye middelalderske tittelen hertug. På 800- og 900-tallet kjempet de mot den økende ekspansjonen av norrøne vikinger og normannere.
Høymiddelalderen
Bretonene tok del i opprøret i 1173–1174 ved å slå seg sammen med opprørene mot den engelske kongen Henrik II av England. Henriks sønn Geoffrey II, da arving til hertugdømmet Bretagne, motsto sin fars forsøk på å legge Bretagne direkte under den engelske krone. Geoffreys sønn Arthur gjorde tilsvarende under sitt regime og fram til sin død i 1203 mot kong Johan av England.
I 1213 innførte kong Filip II August av Frankrike prins Pierre Mauclerc av Dreux som administrator av hertugdømmet med den hensikt å styrke fransk makt i regionen.
I 1488 beseiret hæren til kongedømmet Frankrike, med hjelp fra 5000 leiesoldater fra Sveits og Italia, den bretonske hæren og den siste hertugen av et uavhengig Bretagne, Francis II. Denne ble tvunget til å underkaste seg en traktat som ga den franske kongen rett til å bestemme ekteskapet til hertugens datter, en ung pike på 12 år og eneste arving til hertugdømmet. Hertuginne Anne av Bretagne var den siste uavhengige hersker av hertugdømmet da hun ble tvunget til å gifte seg med Ludvig XII av Frankrike. Ved hennes død gikk hertugdømmet til hennes datter Claude av Frankrike, men hennes ektemann Frans I av Frankrike la hertugdømmet inn under kongedømmet Frankrike i 1532 ved Edikt om union mellom Bretagne og Frankrike, inngått 13. august 1532.
Tidlig moderne tid
Etter 1532 beholdt Bretagne en viss grad av skattemessig og regulert selvstyre, og området forble et sterkt katolsk område i tiden med hugenotter og de franske religionskrigene, skjønt protestantismen fikk fotfeste i Nantes og noen få andre steder.