cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vikedal kirke
Altertavlen er nok kirkens største klenodium. Tavlen er et verk fra 1654 av Thomas Snekker som var en av de sentrale kunstnerne i Rogaland i Stavangerrenessansen. Midtpartiet fremstiller Jesus på korset, på den ene siden er Johannes og på den andre Peter. På den øverste delen ser man Frelserkongen. Altertavlen ble restaurert i 1902.
Av øvrig inventar er prekestolen i tre fra 1881 og døpefonten som også er i tre fra 1950. Kirken har et mekanisk pipeorgel av Eystein Gangfløt fra 1981 i tillegg til et av Olsen Jørgensen fra 1917.
Kirken har to klokker i tårnet, den ene er fra 1300-tallet og den andre fra 1914 fra Olsen Nauen Klokkestøperi.
Tidligere kirker
Det har vært kirke i Vikedal siden middelalderen. De tidligere kirkene stod lenger sørvest. Middelalderkirken (trolig en stavkirke) ble avløst av en tømmerkirke i 1670. Denne ble revet et par år etter at dagens kirke ble tatt i bruk.
Stadio Olimpico
Stadio Olimpico, eller Olympiastadion, er hovedarenaen for idrett i Roma. Byggingen av stadionet startet i 1928, og i 1936 ble det offisielt åpnet.
Turn under Middelhavslekene 1955
Turn under Middelhavslekene 1955. Turn var en av flere sporter under de andre Middelhavslekene som ble arrangert i Barcelona i Spania i perioden 15. til 25. juli 1955. Det ble konkurrert i åtte øvelser i turn, kun for menn, sju individuelle og en lagkonkurranse. Spania ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Frankrike og Italia med en hver.
Elisabeth Albertine av Sachsen-Hildburghausen
Elisabeth Albertine av Sachsen-Hildburghausen (født 4. august 1713, død 29. juni 1761) var en tysk grevinne.
Hennes foreldre var Ernst Friedrich I av Sachsen-Hildburghausen og Sophia Albertine av Erbach-Erbach. Hun giftet seg 5. februar 1735 med greve Karl Ludvig Fredrik av Mecklenburg-Strelitz, og de fikk sammen ti barn, men bare seks av disse vokste opp.
Etter at både ektemannen og hennes barnløse svoger døde i 1752, overtok Elisabeth i en kort periode embetet som regent for Hildburghausen frem til hennes sønn Adolf Frederik IV var regnet som gammel nok til å overta.
Hun døde i 1761, kort tid før datteren Sophia Charlotte inngikk ekteskap med kong Georg III av Storbritannia, og ble gravlagt i Mirow.
Petter Ringen Johannessen
Petter P. Ringen Johannessen (født 24. april 1970 i Fredrikstad). Vokste opp på Kråkerøy i Østfold. Johannessen har helt siden barneårene vært opptatt av andre verdenskrig og særlig hvordan den forløp i Norge.
Statskasseveksler
Statskasseveksler er obligasjoner som er utstedt av Norges Bank. Disse skiller seg ut fra ordinære statsobligasjoner ved at de ikke har en løpetid som er lengre enn et år.
Petter Ringen Johannessen
Han er statsstipendiat fra og med juni 2008. Utnevnelsen ble anbefalt av fagmiljøet rundt Norges Hjemmefrontmuseum og Institutt for forsvarsstudier.
Petter Ringen Johannessen ble i 2023 tildelt Wilsemedaljen for sitt kulturhistoriske arbeid.
Annet trondhjemske infanteriregiment
Annet trondhjemske infanteriregiment var en norsk militæravdeling som ble opprettet i 1718.
A priori og a posteriori
A priori kommer fra latin, og betyr «fra det tidligere». Innen filosofien epistemologi blir kunnskap delt inn i to områder, a priori og a posteriori. A priori er logiske konklusjoner fra sikre fakta, det vil si den erkjennelsen som er oppnådd gjennom fornuften alene. A priori kommer altså før erfaringen. Immanuel Kant beskriver de transcendentale forutsetningene for all empirisk erkjennelse som a priori. A priori er beskrevet som de fornuftens erkjennelser som gjør empiri mulig. Begreper som tid og rom er a priori, fordi det ikke er mulig å gjøre en erfaring uten å anerkjenne disse. Det gir ikke mening å snakke om en begivenhet hvis den ikke har funnet sted i et rom, til en gitt tid.
Annet trondhjemske infanteriregiment
Opprettelsen skjedde ved at det opprinnelige Trondhjemske regiment ble delt i tre, første, Annet og tredje infanteriregiment. Første regiment hadde kompanier i Innherred og Nærøy; andre regiment hadde kompanier i Nordmøre, Romsdal, Meldal og Oppdal; tredje regiment hadde kompanier i Orkdal, Selbu, Gauldalen og Fosen. Etter en ny inndeling i 1789 ble tredje regiment lagt ned, og kompanier i Orkdal, Støren, Børsa mm ble overført til annet regiment.
Etter hærplanen av 1810 hadde hæren ni infanteriregiment: A) tre gevorbne infanteriregimenter som hver hadde 800 «gevorbne» (vervede) og 1200 «nasjonale» (utskrevne) menige: Søndenfieldske (Halden), Nordenfieldske (Fredrikstad) og Opplandske (Oslo). B) seks nasjonale infanteriregimenter som hver hadde 200 gevorbne – og 1800 nasjonale menige: Det Aggershuusiske Skarpskytterregiment (Kongsvinger), Det Tellemarkske Infanteriregiment (Stavern), Det Vesterlenske Infanteriregiment (Kristiansand), Det Bergenhuusiske Infanteriregiment (Bergen) og to Trondhjemske regiment.
A priori og a posteriori
Matematiske lover er også a priori, fordi de er allmenngyldige, og kommer før erfaringen. At 2 + 2 = 4 vet vi er sant, det er ikke en erkjennelse vi først må erfare oss til. Fysiske lover, derimot, er som regel a posteriori, ettersom vi ikke kan komme fram til dem ved hjelp av tenkning alene, men må ha empiriske data for å kunne formulere dem.
A priori kan innen vitenskapen bety en viten som man mener å ha uavhengig av empiriske undersøkelser. For eksempel utsagnet: «Alle ungkarer er ugifte menn». Det er unødvendig å utføre en spørreundersøkelse av ungkarer for å kontrollere deres sivilstatus. For å bekrefte, eller avkrefte, dette utsagnet må en trekke en konklusjon ut ifra definisjoner, premisser og forutsigelser. På den andre siden er utsagnet: «Alle ungkarer er lykkelige» en a posteriori-kunnskap som krever empiriske data, for eksempel i form av spørreundersøkelser, for å bekrefte utsagnet.
Annet trondhjemske infanteriregiment
Som en følge av hærreformen av 3. juli 1817 ble regimentet lagt ned ved utgangen av 1817.
Farnes kirke
Farnes kirke (Farnes kyrkje) er en modernistisk arbeidskirke i teglstein konstruert i en rektangulær form, fra 1970 i Øvre Årdal, Årdal kommune i Vestland fylke. Arkitekt for kirken var Per Solemslie ved arkitektfirmaet Arnstein Arneberg.
Antall sitteplasser varierer i kildene, Kirkebyggdatabasen oppgir 648 og Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane 700 sitteplasser.
Farnes kirke ble vigslet av biskop Per Juvkam 12. april 1970. Den brukes av Øvre Årdal menighet som er en del av Årdal fellesråd, Sogn prosti i Bjørgvin bispedømme.
Kirkegården nord for kirken ble tatt i bruk i 1898 og utvidet i 1959. I 1985 ble en ny kirkegård lenger vest tatt i bruk.
Yen Chia-kan
Yen Chia-kan (tradisjonell kinesisk: 嚴家淦, forenklet kinesisk: 严家淦, pinyin: Yán Jiāgàn, eller Yen Chia-jin, født 23. oktober 1905  i Suzhou i Jiangsu i Kina, død  24. desember 1993 i Taipei), bedre kjent som C. K. Yen, etterfulgte Chiang Kai-shek som  president for Republikken Kina etter Chiangs død 5. april 1975. Han satt ut det som var igjen av Chiangs periode til 20. mai 1978.
Han ble utdannet kjemiker ved St. John's University i Shanghai.
Yen var tidligere også finansminister og guvernør for provinsen Taiwan. Han ble statsminister i 1963, og visepresident i 1966 (med gjenvalg 1972). Han overtok som president i 1975, og ble i 1978 etterfulgt av sin forgjengers sønn.
Etters sin presidentsperiode var Yen formann for Rådet for kinesisk kulturell renessanse og formann for styret for Det nasjonale palassmuseum til 1991.
Julija Batenkova
Julija Viktorivna Batenkova-Bauman (ukrainsk: Юлія Вікторівна Батенкова-Бауман; født 20. september 1983 i Simferopol) er en ukrainsk funksjonshemmet idrettsutøver. Hun konkurrerer i langrenn og skiskyting, i klasse LW6 for stående.
Bakgrunn
Batenkova mistet den ene armen i en trafikkulykke da hun var syv år gammel. Både hennes mor og yngre bror døde i denne ulykken. Hun begynte å trene friidrett da hun var 19 år gammel, og begynte med langrenn i Kovel i 2003. Hun debuterte internasjonalt ved VM i 2005.
Idrettskarriere
Hun deltok i sitt første VM da hun deltok i VM i langrenn og skiskyting for funksjonshemmede 2005. I langrenn kom hun på 2.-plass på 15 km og på 3 x 2,5 km stafett, mens hun kom på 4.-plass på både 5 og 10 km. I skiskyting vant hun 7,5 km, og hun fikk sølvmedalje på 12,5 km. Året etter deltok hun ved Paralympiske vinterleker 2006 i Torino, der hun fikk til sammen fem medaljer. I langrenn kom hun på 2.-plass på 10 km, bak Anna Burmistrova, og hun kom på 3.-plass på 5 og 15 km. Polske Katarzyna Rogowiec vant disse to distansene. Hun deltok også på stafettlaget som fikk bronse på 3 x 2,5 km. I skiskyting deltok hun på 7,5 km, der hun kom på 9.-plass.
Ved neste VM, i 2009 i Vuokatti, vant hun 15 km og kom på 2.-plass på 5 km og 3 x 2,5 km stafett. Hun kom på 3.-plass på langrennssprinten. I skiskyting kom hun på 4.-plass på 12,5 km, og stilte også til start på jaktstarten, men ble diskvalifisert. Hun deltok ved Paralympiske vinterleker 2010 i Vancouver, der hun fikk tre sølvmedaljer i langrenn; på 5 og 15 km individuelt og 3 x 2,5 km stafetten. På langrennssprinten kom hun på 5.-plass. Hun fikk også en bronsemedalje på 12,5 km skiskyting, og hun kom på 4.-plass på 12,5 km skiskyting.
I 2011 deltok hun ved VM i langrenn og skiskyting for funksjonshemmede 2011. Hun kom på 2.-plass på 15 km langrenn, slått av Oleksandra Kononova. På 5 km kom hun på 3.-plass, og på langrennssprinten kom hun på 4.-plass. Hun fikk ingen medaljer i skiskyting, men kom på 4.-plass på 12,5 km og 5.-plass på 7,5 km. Ved VM i langrenn og skiskyting for funksjonshemmede 2013 i Sollefteå‎ vant hun 15 km langrenn. Hun kom på 2.-plass på 5 km, og deltok på Ukrainas stafettlag som fikk sølv på 4 x 2,5 km for mixlag. På sprinten kom hun på 4.-plass. I skiskyting vant hun 6 km, og kom på 5.-plass på 10 km og 7.-plass på 12,5 km.
Hun fikk sølv på både 15 og 5 km langrenn ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland, og fikk også sølv på langrennssprinten. På stafetten kom Ukraina på 4.-plass. På 6 km skiskyting fikk hun bronse, og hun kom for øvrig på 5.-plass på 10 km og 6.-plass på 12,5 km i skiskyting.
Grunnkretser i Hordaland
Grunnkretser i Hordaland er liste over grunnkretser i kommuner i Hordaland.
Norsk kritikerlag
Norsk kritikerlag er en norsk medlemsorganisasjon for norske kritikere i aviser, kringkasting og lignende, og ivaretar medlemmenes faglige og økonomiske interesser. Laget skal fremme kritikkens kvalitet og uavhengighet. Norsk kritikerlag arrangerer seminarer, åpne debattmøter og skrivekurs, for å markere kritikernes stilling i offentligheten og skape miljøer for refleksjon rundt kritikken.
Norsk kritikerlag arbeider for å bedre kritikernes arbeidsvilkår og for at det skal innføres arbeidsstipend for kritikere. Laget oppmuntrer sine medlemmer til en etisk reflektert kritikk, bl.a. gjennom Kritikerplakaten, som vektlegger habilitets-, varsomhets- og uavhengighetshensyn.
Anne Schäffer ble valgt til leder av laget i 2009, og gjenvalgt i 2011.
Kritikerlaget deler ut Kritikerprisene og Reidar Mjøens legat hvert år, og Dalgards kritikarpris omtrent årlig.
Historikk
De tidligere selvstendige kritikerlagene slo seg sammen i Norsk kritikerlag i 1998. Det eldste laget ble stiftet i 1927 som Norsk Teater- og Musikkritikerforening. Kritikerlagene for litteratur og for kunst ble opprettet i henholdsvis 1946 (Norsk Litteraturkritikerlag) og 1949 (Norsk kunstkritikerlag).
Norsk Filmkritikerlag, som ble stiftet i 1946, er ikke med i Norsk kritikerlag.
I 2013 ble Ida Habbestad valgt som ny leder.
Se også
Norsk litteraturkritikerlags barnebokpris
Militærlekene
Militærlekene ble arrangert første gang i 1995 i Roma, og arrangeres hvert fjerde år.
Mesterskapet blir arrangert av International Military Sports Council. Det finnes en sommer- og en vinterutgave.
Foto-Norge
Foto-Norge eller Fellesorganisasjonen Foto-Norge er en sammenslutning av flere norske fotograforganisasjoner.
Foto-Norge ble stiftet 22. juni 2010, og målet var blant annet at man skulle kunne tale med én stemme vis-à-vis myndighetene. Foto-Norge skal styrke, utvikle og formidle fotografiets rolle i samfunnet og jobber blant annet for etablering av et fotografihus i Oslo. Foto-Norge er sammen med Stiftelsen SE eier av Fotografihuset AS.
Tilsluttede organisasjoner er Forbundet Frie Fotografer, Norsk Fotohistorisk Forening, Norsk Selskap For Fotografi, Norges Fotografforbund, Norske Naturfotografer, Norske Reklamefotografer, Stiftelsen SE, Norges Skolefotoforbund og Institusjonsfotografenes Forening. Til sammen hevder Foto-Norge å representere nær 5,000 fotorelaterte medlemmer.
Svevestøv
Svevestøvet er en form av støv og består av partikler som svever i luften en viss tid i motsetning til nedfallsstøv. Svevestøv variere betydelig med hensyn til form, overflateegenskaper, kjemisk sammensetning og metaller og organiske stoffer som er bundet til partiklene. Svevestøvet kan bestå av partikler fra forbrenningsprosesser, mineralpartikler og partikler dannet ved kjemiske reaksjoner i atmosfæren.
Størrelsesfraksjoner
Svevestøvet inndeles gjerne i størrelsesfraksjoner (PM100, PM10, PM2,5 eller PM0,1), i henhold til partiklenes aerodynamiske diameter målt i μm. Det er ofte stor spredning i størrelse. De mest aktuelle størrelsesfraksjoner i helsemessig sammenheng er PM10, PM2,5 og PM0,1 (ultrafine partikler). Konvensjonelle kurver for aerosolfraksjoner slik de er fastsatt av ISO, ACGIH og CEN, og innlemmet i Norsk standard NS‐EN 481:1993, kjennetegnes ved at aerodynamisk diameter ved 50% effektivitet for fraksjonene respirabel (PM4), torakal (PM10) og inhalerbar (PM100) er på henholdsvis 4, 10 og 100 μm.
Helse
Svevestøv kan medføre helseeffekter.
Helseeffekter
Svevestøvets avsetning i lunger og luftveier og dets evne til å utløse helseskader avhenger av en rekke forskjellige parametre. De viktigste synes å være: Partiklenes egenskaper, pustemåte, eksisterende luftveissykdom osv. Blant partiklenes egenskaper har aerodynamisk diameter stor betydning. Nesten alle partikler større enn 10 μm avsettes i nese og munnhule og når derfor ikke ned i lungene. En betydelig del av partikler mindre enn 4 μm avsettes i de mer perifere deler av lungene. Det er disse partiklene man helsemessig fokuserer mest på. Eksperimentelle studier med konsentrerte uteluftpartikler viser effekter i lungene først ved noe høyere konsentrasjoner enn de som er vanligst i byområder. Befolkningsstudier viser en sammenheng mellom eksponering for relativt lave konsentrasjoner svevestøv i uteluft og ulike typer akutte og kroniske helseeffekter samt dødsfall. Det er således noe usikkerhet om betydningen av svevestøv for uønskede helseeffekter ved svært lave nivåer. Videre mangler det også kunnskap om hvilke egenskaper ved svevestøvet som er viktige for helseskadene.
Korttidseffekter
I tidsseriestudier studerer man samvariasjoner av konsentrasjoner av svevestøv med registrerte, uønskede virkninger, som økt forekomst av bihulebetennelse, hoste, bronkitt, sykeshusinnleggelse og dødsfall på grunn av luftveis- eller hjerte- og karsykdommer. Legebesøk, innleggelser på sykehus og dødsfall forekommer i spesielt utsatte grupper, deriblant eldre, syke mennesker med lunge- eller hjerte- og karsykdom og små barn med luftveissykdom. Ved eksponering for relativt lave nivåer viser et stort flertall av undersøkelsene en sammenheng mellom økningen av svevestøv og forekomst av uønskede helsevirkninger. Lignende sammenhenger finner man ikke for sykdommer som ikke antas å bli påvirket av inntak av forurensning via innånding, f. eks. mage-tarmsykdommer. Det har hittil ikke vært mulig å fastslå en nedre grense under hvilken man ikke finner effekter av svevestøvet. I en rekke undersøkelser er det samvariasjoner mellom sykelighet og luftforurensningskomponenter uavhengig av svevestøvet. I noen undersøkelser finner man en sammenheng mellom sykelighet og antallet partikler i svevestøvet uavhengig av størrelsesfraksjonene PM2,5 og PM10. Beregninger gjort i Nederland viser at omtrent 1 % av alle dødsfall er assosiert med akutt økt eksponering for PM10 (4). Flere studier tyder på at svevestøv fra trafikk er en viktig faktor for effektene. Den helsemessige betydningen av vei- og dekkslitasjegenerert støv som bidrar til overskridelser av grenseverdier og nasjonale mål er ikke avklart.
Langtidseffekter
Langtidsvirkningene av å være utsatt for svevestøv er undersøkt i langt mindre grad. Undersøkelser av grupper av mennesker over lengre tid tyder på høyere forekomst av sykdom og dødsfall, i større grad enn det man finner ved økninger i forurensning over kort tid ,. Den økte risiko gjelder luftveissykdommer som KOLS, lungebetennelse og lungekreft og også hjerte- og karsykdommer. Risikoen for en økning i uønskede helsevirkninger ser ut til å være omtrent ti ganger større ved eksponering for økte svevestøvnivåer over lang tid sammenlignet med Episodiske økninger. I disse undersøkelsene presiseres at samtidig eksponering for sure aerosoler kan være en viktig årsak til de observerte sammenhenger. I WHOs nye retningslinjer for svevestøv skilles det ikke lenger mellom sure partikler og andre partikler. Undersøkelsene kan ikke gi svar på hvilke(n) fraksjon(er) partikler som er viktigst for effektene, annet enn at sammenhengen er sterkere for PM2,5 enn for PM10.
Eksperimentelle studier
Sammenlignet med befolkningsstudier er det nødvendig med høyere konsentrasjoner av partikler for å få uønskede helseeffekter i eksperimentelle studier over meget korte tidsrom. Friske frivillige personer som ble utsatt for svevestøv (gjennomsnittskonsentrasjon 207 μg/m3) i 2 timer fikk en mild form for betennelse i luftveiene. Imidlertid ble ingen andre indikasjoner på lungeskader eller symptomer observert. Mange toksikologiske studier, både på hele organismer og cellesystemer, er utført for å bestemme hvilke egenskaper ved partiklene som er viktige for det helseskadelige potensialet. Det er data som viser at små partikler er mer skadelige enn større partikler. Per vektenhet utgjør små partikler et større antall og har større overflate enn større partikler. Partiklenes innhold av metaller, surhet, tilstedeværelse av polysykliske aromatiske hydrokarboner og andre organiske komponenter er foreslått å være viktige komponenter for effekten av partikler. Enkelte mineralpartikler som dannes ved slitasje av veidekke synes å ha et potensial for å kunne utløse effekter. Det er videre sannsynlig at mer enn en komponent i partiklene er ansvarlig for helseeffektene. Partikler kan også spille en rolle i å utløse allergiske reaksjoner hos allergikere. Dieseleksospartikler er vist å kunne forsterke en allergireaksjon fremkalt av pollen. Det er trolig at dette også gjelder for andre partikler.
Risikobilde
Tilgjengelige data tyder på at svevestøv har sammenheng med uønskede helsevirkninger selv ved relativt lave konsentrasjoner. Det foreligger nå data som tyder på slike sammenhenger også ved betydelig lavere nivåer enn 100 μg/m³. Virkninger av forholdsvis store partikler (over PM10) forekommer stort sett i øvre luftveier som nese, munn, svelg og bihuler. Mindre partikler har i langt større grad sammenheng med sykelighet i nedre luftveier og i områder der gassutvekslingen foregår. Lavere konsentrasjoner av PM2,5 har sterkere sammenheng med helseeffekter enn det man finner med PM10. Det anses som svært sannsynlig at det er forskjeller mellom ulike typer partikler med hensyn til å utløse helseeffekter, men her er kunnskapen mangelfull og videre forskning er nødvendig for å kunne vurdere hvilke typer partikler som er mest helseskadelige.
Normer / grenseverdier / standarder
Gjeldende luftkvalitetskriterier er:
Halvårsmiddel for begge størrelsesfraksjoner samt nytt døgnmiddel for PM10 bør vurderes.
I Forskrift om lokal luftkvalitet er 50 μg/m³ PM10 fastsatt som tiltaksgrense for ett døgn, og den må ikke overskrides mer enn 35 ganger per år. Årsgrensen er satt til 40 μg/m³. Disse grensene skulle i henhold til intensjonene vært overholdt innen år 2005. I tillegg er det fastsatt øvre og nedre vurderingsterskler på hhv. 30 og 20 μg/m³ PM10, som avgjør i hvilke tilfeller det skal foretas målinger og hvordan disse eventuelt skal gjennomføres. Den ansvarlige for forurensningen (anleggseieren) skal bekoste nødvendige tiltak og bidra med målinger, beregninger og tiltaksutredninger.
Trond Blindheim
Trond Blindheim (født 1955) er en norsk sosiolog som særlig har befattet seg med tema som markedsføring og forbruk. Han er ansatt ved Høyskolen Kristiania og har skrevet flere bøker, artikler og kronikker innenfor sitt spesialområde.
Blindheim er utdannet ved Universitetet i Oslo (1977–1984).
Han var ansatt som rektor ved Høyskolen Kristiania fra 2006 til 2018, deretter som dosent. Han har tidligere jobbet som førstelektor ved Handelshøyskolen BI, samt vært tekstforfatter i reklamebransjen og strategidirektør i mediebransjen. Hans spesialområder er markedsføring, markedskommunikasjon, forbrukeratferd og merkevarebygging.
I 2000 ble han medlem i det regjeringsoppnevnte Nyborgutvalget som utredet om kommersialisering av barne- og ungdomskulturen. I perioden 2009–2012 var han medlem i Markedsrådet.
I 2005 ble han tildelt Mediaforums hederspris.
Kristian Ilner
Kristian Ilner (født 5. juli 1973) er en norsk jurist og fagbokforfatter. Hans spesialfelt er europeisk og internasjonal rett. Han utga i 2006 en biografi om Hilmar Reksten og kom i 2009 med en biografi om Jacob Stolt-Nielsen, som er oversatt til engelsk. Bøkene er kommet ut på Vigmostad & Bjørke forlag i Bergen. I 2019 ga han ut en biografi om motstandsmannen, ingeniøren og industrilederen Martin Siem. I 2021 kom boken "De tyske soldatene på Alfaset", en bok som forsøker å gi innsikt i tysk historie og nytt perspektiv på norsk okkupasjonshistorie. Boken ble utgitt internasjonalt i en tysk versjon i 2022.
Frem til høsten 2009 hadde Ilner sitt daglige arbeid ved ordførerens kontor i Oslo. Fra 2009 til 2019 var han ansatt i Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO), der han arbeidet med fag- og yrkesopplæring. Siden 2019 har han vært ansatt i Fellesforbundet sentralt, hvor han jobber med kompetanse og utdanning.
Beorthwulf av Mercia
Beorhtwulf, også stavet Berhtwulf (betyr «lys ulv»; død 852) var konge av Mercia i angelsaksisk England fra 839 eller 840, til 852. Hans opphav er ukjent, men han kan ha hatt forbindelse med Beornwulf, som hersket i Mercia på 820-tallet. I løpet av Beorthwulfs forgjenger, Wiglafs regjeringstid ble det nesten ikke preget mynter, men et mercisk myntpregeri ble gjenåpnet av Beorhtwulf tidlig i hans regjeringstid, først med mynter med sterke likhetstrekk med de mynter Ethelwulf av Wessex fikk preget, og senere med et uavhengig design. Vikingene angrep i løpet av Beorhtwulf to første regjeringsår: provinsen Lindsey ble plyndret i 841, og London, et av Mercias kommersielle sentre, ble plyndret det påfølgende året. Ifølge den angelsaksiske krønike ble London igjen angrepet i 851, og Beorthwulf måtte flykte, men vikingene ble etterhvert beseiret av Æthelwulf. Det siste angrepet kan ha gitt betydelig negativ påvirkning på Mercia, da myntproduksjonen fra Mercia ble betydelig svekket fra 851 av.
JonBenét Ramsey
JonBenét Patricia Ramsey (født 6. august 1990 i Atlanta, Georgia, død 25. desember 1996 i Boulder, Colorado) var en amerikansk pike som hadde vunnet en skjønnhetskonkurranse og som ble drept, bare seks år gammel. Drapssaken fikk stor oppmerksomhet i media, og er fortsatt ikke løst.
Drapet fant sted i julen 1996, da hun ble funnet drept i et lite rom i familiens kjeller. Bena og hendene var bundet sammen, og hun hadde tape over munnen. Foreldrene hennes, John og Patsy Ramsey, ble hovedmistenkte for drapet, helt til 16. august 2006 da John Mark Karr, en tidligere lærer, ble arrestert i Bangkok for drapet. Det viste seg snart at Karr var uskyldig.
Beorthwulf av Mercia
Det ser ut som at Berkshire ble overgitt fra Mercia til vestsakserne i løpet av Beorthwulfs regjeringstid. Waliserne skal ha gjort opprør mot Beorthwulfs etterfølger Burgred kort tid etter Beorhtwulfs død, noe som tyder på at Beorhtwulf har hersket over området. Nedtegnelser fra Beorhtwulfs regjeringstid viser et anstrengt forhold mellom Beorthwulf og kirken, da Beorhtwulf har underlagt seg land, for senere å levere det tilbake.
Beorhtwulf og hans hustru Sæthryth kan ha hatt to sønner, Beorhtfrith og Beorhtric. Beorhtric er kjent fra sine fars kontrakter, som vitne, men dette opphørte før Beorhtwulfs regjeringstid opphørte. Beorhtfrith er nevnt i en senere kilde som beskriver ham drepe Wiglafs barnebarn Wigstan, i en disputt om Beorhtfriths plan om å gifte seg med Wigstans mor, Ælfflæd, som var enke. Beorhtwulfs død ikke omtalt i noen bevarte kilder, men det er antatt at han døde i 852.
JonBenét Ramsey
Patsy Ramsey døde av kreft den 24. juni 2006.
JonBenét hadde blitt torturert, seksuelt misbrukt og deretter blitt kvalt til døde. Det var faren som først oppdaget liket og forsøkte å gi henne førstehjelp. Mordet forblir uløst. Morderen hadde etterlatt et brev som sier at han hadde kidnappet henne, med krav om løsepenger. Da foreldrene begynte å lete etter henne fant de henne død i kjelleren.
Rudi Dutschke
Rudi Dutschke, egentlig Alfred Willi Rudolf Dutschke (1940 –1979) var en tysk marxist, studentleder og sosiolog. Han regnes som den fremste representanten for studentbevegelsen og den utenomparlamentariske opposisjon i Tyskland i 1960-årene. Han var senere en av grunnleggerne av De grønne. Han ble i 1968 utsatt for et attentat der han ble skutt i hodet, og ble påført store hjerneskader. Han døde av senskadene i 1979.
Bakgrunn
Han studerte ved Freie Universität Berlin og kom tidlig med i studentpolitisk arbeid, blant annet gjennom å arrangere demonstrasjoner mot Vietnamkrigen. I 1966 ble han gift med amerikanske Gretchen Dutschke-Klotz som han fikk tre barn med. Hans yngste sønn, Rudi-Marek Dutschke, ble født fire måneder etter farens død.
Dutschke var fra midten av 1960-årene et sentralt medlem av Sozialistischer Deutscher Studentenbund. I 1968 besøkte han Norge, og talte 12. mars til flere tusen studenter ved Universitetet i Oslo. Under oppholdet møtte han folk fra norsk venstreside, blant annet Tron Øgrim. Besøket ble fulgt og registrert av det norske overvåkningspolitiet.
Attentat
Den 11. april 1968 ble Dutschke skutt med tre skudd i hodet i Vest-Berlin. Dutschke fikk omfattende hjerneskader og måtte blant annet lære å snakke på nytt. Attentatmannen var den 23 år gamle ufaglærte arbeideren og høyreekstremisten Josef Bachmann. Det ble hevdet at Bachmann var påvirket av den høyreorienterte Axel Springer-avisen BILDs kampanje «Stopp Dutschke nå!». Bachmann fikk syv års fengsel for attentatet, men begikk selvmord i fengselet ved å kvele seg med en plastpose.
Etter operasjonen hadde Dutschke rehabiliteringsopphold i Sveits, senere Italia og til slutt Storbritannia. I 1969 ble han utvist fra Storbritannia og dro til Irland. Etter en tid vendte han tilbake til Storbritannia og bodde der en tid. Han ble tatt opp ved University of Cambridge og fullførte sosiologiutdannelsen der i 1969. Men i 1971 ble han utvist av den konservative Tory-regjeringen da han og familien ble kalt «undesirable alien» som hadde deltatt i «undergravende aktiviteter». Utvisningen skapte politisk storm i England, men familien flyttet til Århus i Danmark.
Dutschke engasjerte seg i arbeidet mot kjernekraft, men viktigere var kanskje hans kontakter og arbeid sammen med østeuropeiske opposisjonelle dissidenter mot de kommunistiske makthaverne i Øst-Tyskland, Polen, Ungarn og Tsjekkoslovakia, blant andre Robert Havemann, Wolf Biermann, Milan Horáček, Adam Michnik og Ota Šik.
Dutschke utviklet blant annet epilepsi som følge av attentatet. Julaften 1979 døde han da han fikk et epileptisk anfall i badekaret og druknet.
Æresbevisninger
Han regnes av Arbeitsgemeinschaft Orte der Demokratiegeschichte å være blant de 100 viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.
Lu Dingyi
Lu Dingyi (kinesisk: 陆定一; pinyin: Lù Dìngyī; født 9. juni 1906 i Wuxi i Jiangsu i Kina, død 9. mai 1996 i Beijing) var en kinesisk kommunistisk politiker og karismatisk lederskikkelse.
Liv og virke
Lu Dingyi ble medlem av det kinesiske kommunistiske parti i 1925, under sitt ingeniørstudium.
Han ble etter studiene fulltids aktiv i partiarbeidet, for det meste i den kommunistiske ungdomsliga, og skrev artikler for dens avis Kinesisk ungdom (senere kalt Proletarungdom og deretter Leninistisk ungdom] I 1927 deltok han både på Den femte nasjonalkongress for det kinesiske kommunistiske parti og Ungdomsligaens kongress, og ble valgt til Ungdomsligaens sentralkomite og tilknyttet dens propagandaavdeling. Han var aktivt involvert i virksomheten for å motvirke Chiang Kai-sheks antikommunistiske kupp, og organiserte kommunistiske grupper i Guangdong.
In 1928 deltok Lu Dingyi på Den sjette nasjonalkongress for kommunistpartiet og i Ungdomsligaens kongress. Begge fant sted i Moskva. Han forble i Sovjetunionen frem til 1930 som en av Ungdomsligaens representanter til Komintern.
Lu Dingyi vendte så tilbake til Kina.
Han var en støttespiller for Mao Zedong helt fra tidlig av, og var med på den lange marsjen. Han redigerte avisen Røde Stjerne, arbeidet i propagandaavdelingen for Den åttende rutearmé, og var medlem av partiets propagandaavdeling fra 1934. I 1942 ble han sjefredaktør for Frigjøringsdagbladet etter at forgjengeren Yang Song ble syk.
Han var Maos våpendrager under beriktigelseskampanjen i Yan'an i 1940-årene. Lu Dingyi forfattet Vårt grunnleggende syn på jorurnalistikk, som skulle bli sett på som basis for kinesisk kommunistisk jorurnalistikk. Senere ble han Folkerepublikken Kinas propagandaminister (1943 til 1952, og igjen fra 1954), var medlem av sentralkomiteen fra 1945, og var den som i 1956 fremførte de ord som innledet Maos kampanje La hundre blomster blomstre:
Lu Dingyi var medlem av sentralkomiteen for Det kinesiske kommunistparti igjen fra 1956 til 1969, og også stedfortredende statsminister. Han ble arrestert i 1968 under kulturrevolusjonen. Resten av Maos liv måtte han tilbringe i fengsel.
Senere ble han rehabilitert ved å bli gitt nye ledende poster i Partiet fra 1978.
Lu Dingyis tanker offentliggjort post mortem
I april 2007, over ti år etter hans død, frigav kommunistpartiets ledere pro-demokratiske refleksjoner som Lu Dingyi hadde gjort seg mot slutten av sitt liv. Refleksjonene var blitt nedtegnet av hans sønn Lu De i 1990-årene og ble offentliggjort i partitidsskriftet Yanhuang Chunqiu. Lu Dingyi mente ifølge nedtegnelsene at Partiet burde gå inn for frihet og demokrati fordi intellektuelle var tilhengere av slike tanker, og Partiet trenger de intellektuelles oppslutning. Han mente at kunstnere og forskere burde innrømmes betydelig rom til å uttrykke seg selv som de selv ville, så lenge de ikke utfordret kommunistpartiets lederrolle. Han mente også at Partiet måtte bevege seg i retning av en form for åpne valg. «Hvis vi skal ha demokrati, er valg det viktigste».
Han mente også at Partiet ikke kunne opptre «både som aktør og dommer» når det gjaldt korrupsjon. Den dømmende oppgaven tilkommer offentligheten, dette er «et grunnleggende trekk ved demokratiet».
Paris–Roubaix 2012
Paris–Roubaix 2012 ble arrangert 8. april 2012, og var den 110. utgaven av sykkelrittet Paris–Roubaix. Løpet gikk over totalt 27 strekk med brostein. Tom Boonen vant etter å syklet alene de siste seks milene.
Lag
Syv profesjonell kontinentallag ble invitert til å delta: Argos-Shimano, Bretagne-Schuller, Cofidis, Farnese Vini Selle Italia, Saur-Sojasun, Europcar, Team NetApp.
Wolfgang Wagner
Wolfgang Manfred Martin Wagner (1919–2010) var en tysk operainstruktør og scenograf. Han var kunstnerisk leder for Festspillene i Bayreuth fra 1966 til 2008.
Liv og virke
Wolfgang Wagner var den tredje sønnen til Winifred Williams og komponisten Siegfried Wagner, sønnesønn av komponisten Richard Wagner og oldebarn av komponisten Franz Liszt.
Wagner ble tildelt en rekke ordener og utmerkelser. I 1974 ble han tildelt stort fortjenstkors av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden (tilsvarende kommandør). Han ble i 2005 forfremmet til stort fortjenstkors med stjerne (tilsvarende kommandør med stjerne) og ble i 2009 tildelt stort fortjenstkors med stjerne og skulderbånd (tilsvarende storkors). I 1961 ble han hedret med Den bayerske fortjenstorden og i 1984 ble han utnevnt til medlem av Den bayerske Maximiliansorden for vitenskap og kunst. Wagner ble i 1984 utnevnt til kommandør av den franske Ordenen for kunst og litteratur.
Den russisk-tyrkiske krig (1768–1774)
Den russisk-tyrkiske krig var en krig mellom Det russiske keiserriket og Det osmanske riket i perioden 1768–1774, som endte med at Russland sikret seg innflytelse over det sørlige Ukraina, nordlige Kaukasus og Krim. Slik ble denne krigen en del av den russiske ekspansjonen på 1700- og 1800-tallet sørover og østover.
Bakgrunn
Krigen kom som en følge av de indre spenningene i Polen, hvor det var strid mellom adelen og kong Stanisław August Poniatowski, den tidligere favoritten til keiserinne Katarina II av Russland. Den polske kongen var avhengig av russisk militær støtte.
Kampene
En enhet kosakker i russisk tjeneste rykket inn i den lille ukrainske byen Balta som da var under osmansk kontroll. Formålet var å støtte en styrke tilhørende Det polsk-litauiske samvelde. Det osmanske riket anklaget styrkene for drap på osmanske undersåtter i byen Balta, noe som ble benektet av de russiske myndighetene. Som følge av disse hendelsene på grensen ved Balta, erklærte sultan Mustafa III Russland krig 25. september 1768. Tyrkerne dannet en allianse med opposisjonelle militære styrker i Polen, mens russerne ble støttet av Storbritannia som tilbød militær rådgivning til den keiserlige russiske marine.
De polske opposisjonelle styrkene ble slått av Aleksandr Suvorov, og etter dette ble han overført til kampene mot de tyrkiske styrkene. I 1773 og 1774 vant han en rekke slag, og disse etterfulgte den russiske feltmarskalken grev Peter Rumiantsev seiere i slaget ved Larga og ved Kagul i juli 1770.
Den russiske marinestyrken, hjemmeværende i Østersjøen ble overført til Middelhavet og under ledelse av Aleksej Grigorjevisj Orlov sikret den seg en rekke seire over osmanske flåtestyrker. I 1771 gjorde Egypt og Syria opprør mot det osmanske styret, mens den russiske flåten nærmest utslettet den osmanske flåten i slaget ved Çeşme.
En våpenhvile mellom Russland og Det osmanske rike inntrådte den 30. mai 1772, men reelle forhandlinger begynte ikke før 8. august. Fredsforhandlingene brøt sammen nesten med det samme på grunn av uenighet om Krim, men våpenhvilen ble forlenget til 20. mars 1773. Begge parter var interessert i å holde forhandlingene i gang, primært fordi de ikke ville måtte kjempe på to fronter. For imens måtte osmanene vende oppmerksomheten mot opprør i sør, i Egypt and Syria, mens de også måtte være på vakt mot Persia. Russerne på sin side stod ovenfor et mer kraftfullt sentralisert Sverige, der kong Gustav III hadde grepet makten.
Den 20. juni 1774 fikk til slutt den russiske hær under Aleksandr Suvorovs kommando tilføyd osmanene et avgjørende nederlag i slaget ved Kozludzha. Den totale seieren gjorde at Russland så å si kunne påtvinge sine betingelser under de avsluttende fredsforhandlinger.
Virkninger
Den 21. juli 1774 ble det undertegnet en fredsavtale i Küçük Kaynarca-traktaten i Dobrudsja. I denne avtalen ble Krim-khanatet erklært uavhengig, men ble i realiteten avhengig av Russland. Noen områder i vest og i det nordlige Kaukasus ble overført til Russland. Katarina den store innbød deretter mennonitter og å komme til de erobrede områdene og dyrke opp den karrige steppen, mot løfter om religionsfrihet.
Videre fikk Russland en stor krigsskadeserstatning på 4,5 millioner rubler og tilgang til noen havner ved Svartehavet (havnen i Azov og havnene i Kertsj og Jenikale på Kertsj-halvøya). Avtalen la grunnlaget for den russiske innflytelsen i det sørøstlige Europa, og ble denne ble ytterligere forsterket allerede i 1792 ved Jassytraktaten etter Den russisk-tyrkiske krig (1787–1792).
Krigen og fredsavtalen er å betrakte som et ledd av den kontinuerlige russiske ekspansjon sør- og østover under 1700- og 1800-tallene.
Syvendedags Adventistkirken
Syvendedags Adventistkirken (Frem til 2015 kjent under navnet Syvendedags Adventistsamfunnet) er et kristent, protestantisk kirkesamfunn som kjennetegnes ved helligholdelsen av sabbaten på lørdag, ukens sjuende dag, og troen på at Jesus Kristus snart kommer igjen. Adventistkirken har per 2019, 4642 tilskuddstellende medlemmer i Norge og 21,5  millioner medlemmer på verdensbasis. Syvendedags Adventistkirken forkortes som SDA. Kortformen Adventistkirken brukes også ofte.
Historie
Syvendedags Adventistkirken ble stiftet i 1863 i Battle Creek i Michigan i USA. Grunnleggerne av menigheten hadde vært med i den store adventvekkelsen i USA i første halvdel av 1800-tallet. Baptistpredikanten William Miller mente at Jesu gjenkomst kunne fastsettes til 22. oktober 1844 ut fra «profetier» i Daniels bok. Millers tilhengere ble kalt både adventister og milleritter. Da Jesus ikke kom igjen til forventet tid, ble Millers tilhengere skuffet. Millerbevegelsen ble splittet i forskjellige grupperinger. Den gruppen som senere stiftet Adventistkirken, mente fremdeles at Jesu gjenkomst var nær, men ville ikke sette noen tid for dette. Lokale adventistmenigheter ble etablert i perioden mellom 1844 og 1863. I 1863 ble det stiftet en organisasjon for å styrke og samordne arbeidet til de 3.500 medlemmene i 125 lokale menigheter. Organisasjonens navn ble The General Conference of Seventh-day Adventists.
Joseph Bates, som hadde utgitt en pamflett i 1846 som talte for helligholdelsen av sabbaten, var blant dem som spilte en viktig rolle i dannelsen av kirkesamfunnet. Ekteparet James og Ellen White spilte også en sentral rolle. Ellen White hadde gjennom hele sitt voksne liv meget stor betydning for utviklingen av Adventistkirken. Adventister mener Ellen White hadde profetisk gave og ser på hennes bøker som “en varig og autoritativ kilde med sannhet”.
I Norge ble Syvendedags Adventistkirken stiftet i Christiania (Oslo) i 1879 som et resultat av arbeidet til den dansk-amerikanske forkynneren John Gottlieb Matteson (1835–1896).
Organisasjon
Syvendedags Adventistkirken er organisert etter prinsippene for representativt demokrati. Det er fire nivåer i Adventistkirkens organisasjon.
Lokale menigheter velger selv sin ledelse etter innstilling fra en valgnemnd og sender delegater til generalforsamlingen for deres distrikt. Distriktenes styrer utpeker delegater til unionenes generalforsamlinger, mens unionsstyrene utpeker delegater til Generalkonferensen. Ved generalforsamlingene for det aktuelle organisasjonsleddet velges leder og andre embetspersoner.
Lære
Syvendedags adventistene har Bibelen som sin eneste trosbekjennelse. Adventistene mener at Bibelen er inspirert ved at Bibelens forfattere ble inspirert av Den hellige ånd med hensyn til hvilket budskap som skulle formidles. Menigheten tror ikke bibelforfatternes valg av de enkelte ord ble styrt av såkalt verbalinspirasjon. Fra menighetens tidlige historie har det vært et ønske om å være åpen for ny innsikt i forståelse av Bibelen. Det er årsaken til at man fremholder Bibelen som den eneste trosbekjennelsen. Syvendedags adventistene har uttrykt det de oppfatter som fundamentale læresetninger i en liste med 28 punkter.
Syvendedags adventistene står på reformasjonens prinsipper slik disse er uttrykt i begrepene Skriften alene, Kristus alene, troen alene og nåden alene, og ser på seg selv som arvinger av reformasjonen. Frelsen i Jesus Kristus og rettferdiggjørelse ved tro er grunnleggende for Adventistkirkens lære. Adventister lærer at lydighet mot Guds lov ikke kan bidra til menneskets frelse, men er et resultat av og en respons til frelsens gave.
Helligholdelsen av sabbaten er et karakteristisk trekk ved Adventistkirken. Adventistene lærer at sabbaten (2 Mos 20,8-10) er en gave til alle mennesker og at ukens sjuende dag, lørdag, skal helligholdes som en dag til “hvile, tilbedelse og tjeneste”. Sabbaten ses på både som et symbol på frelsen i Kristus og et tegn på den troendes helliggjørelse.
Adventister er opptatt av å forstå profetiene i Bibelen, særlig profetiene i Daniels bok og Johannes’ Åpenbaring. Disse anses som vesentlige kilder til å forstå hva som vil skje i tiden før Jesus kommer igjen.
Syvendedags Adventistkirken ser ikke på nattverd og dåp som sakramenter. For adventister er både nattverd og dåp viktige symbolske handlinger som styrker og bekrefter troen. Adventistene praktiserer troendes dåp ved full neddykking. Nattverden er åpen for alle troende kristne. Fotvasking praktiseres som forberedelse til nattverdsmåltidet.
Tanken om den store konflikten mellom Kristus og Satan er en viktig nøkkel til syvendedags adventisters selvforståelse. Adventister ser seg selv som et av de midler Kristus bruker i kampen mot det onde. I visjonen av de tre englene i Åpenbaringen 14 finner adventistene en sterk motivasjon til misjon og evangelisering.
Mellomkirkelige forhold
Adventistkirken har vært kritisk til deler av den økumeniske bevegelse og er ikke medlem av Kirkenes Verdensråd, men sender fra tid til annen observatører til Kirkenes Verdensråds møter. Gjennom Generalkonferansens avdeling for Samfunnskontakt og Religionsfrihet (Public Affairs and Religious Liberty, PARL) driver kirkesamfunnet et utstrakt arbeid for å pleie gode relasjoner til andre trossamfunn. Representanter for Adventistkirken deltar aktivt i følgende mellomkirkelige organer internasjonalt: Conference of Secretaries of the Christian World Communions (CS/CWC), Global Christian Forum og International Religious Liberty Association, IRLA.
I Norge er Adventistkirken observatør i Norges Kristne Råd og deltar aktivt i Bibelselskapets arbeid.
Syvendedagsadventistene har som et sentralt prinsipp at de ønsker å fremme religionsfrihet og forståelse mellom folk med ulik overbevisning.
Utbredelse internasjonalt
Adventistkirken driver arbeid i 205 av verdens 230 nasjoner. Det gjør Adventistkirken til det protestantiske trossamfunnet med størst geografisk utbredelse. Medlemstallet globalt er (per 2019) på 21,5 millioner døpte medlemmer. Med udøpte barn og andre som tilber i adventistforsamlinger anslås antallet personer som tilhører fellesskapet å være mellom 25 og 30 millioner. I USA er Adventistkirken et av de trossamfunnene som vokser hurtigst.
Mediearbeid
Adventistkirken i Norge driver nærradio med kristent innhold på følgende steder: Bergen, Hole, Oslo og Trondheim. Adventistkirkens TV-produksjon skjer under merkenavnet Hope Channel Norge, som er en del av Adventistkirkens medieavdeling. Programmene sendes på forskjellige satellittkanaler og strømmes på Internett.
Adventistkirken utgir følgende tidsskrifter:
Kanal 7 er Syvendedags Adventistkirken egen radiostasjon med avdelinger i Oslo og i Bergen, drevet av henholdsvis Oslo Betel Menighet og Bergen menighet. Syvendedags Adventistkirken drifter også TV-stasjonen Hope Channel Norge og Tyrifjord Radio.
I Oslo distribueres Kanal 7 på FM 107,7 MHz og på DAB. I Bergen distribueres Kanal 7 på FM 93,8 MHz via Bergen Kringkasters sendernett, samt på DAB og Internettradio via Kristenradio Vest.
Dracula Untold
Filmen er løst basert på romanen Dracula av Bram Stoker.
Handling
Filmen tar for seg forhistorien til mannen som blir den mytiske vampyren Dracula. På 1400-tallet er Vlad Drăculea prins av Valakia og Transilvania. Som barn begynte Vlad som myndling ved palasset til det osmanske rikets sultan, og han ble opplært som en av sultanens janitsjar, hvor han etter hvert ble deres mest fryktede kriger. Han fikk kallenavnet "Vlad the Impaler" etter å ha slaktet tusenvis av mennesker.
Emoji
Emoji er et ideogram eller et smilefjes som benyttes i elektroniske meldinger eller på nettsider. Ordet kommer fra det japanske ordet emoji (絵文字), som i sin tur er satt sammen av ordene e (bilde) og moji (tegn); det kan dermed oversettes til norsk som «bildetegn».
Emojier blir ikke bare brukt til å illustrere tekstmeldinger, men også å til uttrykke følelser. Emojier er et standardisert sett med tegn som er tilgjengelig på iOS, Android, Windows og MacOS. Emojier ligger i et eget tastatur, og det er derfor ikke nødvendig å laste ned en emoji-app.
Den første emojien ble laget i 1998 eller 1999 av Shigetaka Kurita. Emojier er en videreutvikling av emotikoner, som består av bare tegn (slik som :) ), til å bli små bilder og/eller en liten animasjon av nesten hva som helst. I 2009 leverte Apple det offisielle forslaget av emoji-koder levert til Unicode Consortium. I 2010 ble den akseptert og indeksert i Unicode. Totalt finnes det 2823 emojier i Unicode Standard, etter utgivelsen av Emoji 11.0 i juni 2018.
Emojien 😂 («smilende fjes med gledestårer») ble kåret til «årets ord» av Oxford English Dictionary i 2015.
Det er 1532 emojier på Apples tastatur etter oppdateringen av IOS 11.
Kritikk
En mening er at emojier beriker kommunikasjon, i henhold til Rolf Theil, professor emeritus i lingvistikk ved Universitetet i Oslo. Litteraturviter og skribent Guri Idsø er av en annen mening: «Det er en form for latskap og ignoranse. Du gidder ikke å skrive ei hel melding til venninna di, så du sender bare et hjerte. Det er språkets kjønnssykdom. Det er veldig artig å lage dem, men veldig kjipt etterpå.»
Til tross for at emojier består av et standardisert sett med tegn varierer hvert emoji-tegn mellom hvert operativsystem. Et emoji-tegn kan ha ulikt design på ulike plattformer. Det offisielle emoji-tegnsettet består av mange ansiktsuttrykk. Kun-An Hsiao og Pei-Ling Hsieh konkluderte i sin studie at design påvirker hvordan et emoji-ansiktsuttrykk oppfattes. Alder, kjønn og kulturelle forskjeller har også en påvirkning på anerkjennelsen av følelsene i en emoji. I 2018 ble det gjennomført en studie som konkluderte at folk i ulike regioner kan tolke en emoji ulikt og bruker den samme emojien på ulike måter.
Liste over førsteplasser på Billboard nummer-én singler hitlisten i 1940-årene
Billboard er en hitliste som presenterer de 100 mest populære singlene i USA for øyeblikket. Listen er basert på avspillinger på radio og platesalg.
Liste
♪  – årets sang
Ungdoms-VM i fotball for menn 2003
Ungdoms-VM i fotball for menn 2003 ble arrangert i De forente arabiske emirater i 2003.