cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NCUBE
NCUBE-2 «haiket» med den større europeiske studentsatellitten SSETI Express til ESA, slik at kostnadene for prosjektet ble relativt små. Det ble ikke oppnådd radiokontakt med satellitten etter oppskytingen. En mulig teori er at satellitten ikke ble løst ut fra SSETI Express, slik som planlagt. NCUBE2 skulle gå i polarbane 680 km over bakken. Like før jul 2005 meldte det amerikanske luftforsvaret at de trolig har funnet satellitten.
NCUBE-1, som etter hvert fikk navnet «Rudolf», ble skutt opp fra rakettbasen Baikonour i Kasakhstan den 26. juli 2006. Noe gikk galt i andre trinn av oppskytningen av raketten som skulle ha med seg satellitten ut i verdensrommet, og etter bare 110 sekunder styrtet den i ørkenen i Kasakhstan.
Serres (prefektur)
Serres (gresk Σέρρες) er et prefektur i periferien Sentral-Makedonia i Hellas. Hovedstaden i prefekturet er Sérres.
Klima
Serres har hovedsakelig middelhavsklima i de sørlige delene av Aksiosdalen. Lenger borte fra kysten er klimaet hovedsakelig kontinentalt med kalde vintre i høyereliggende områder.
Historie
I moderne tider har Serres, sammen med resten av regionen Makedonia blitt kjempet om mellom Hellas, Bulgaria, Jugoslavia og Det osmanske riket, Etter frigjøringen fra Det osmanske riket av bulgarerne under den første Balkankrigen ble Serres en del av Hellas etter den andre Balkankrigen. Under det nasjonale skisma, som handlet om Hellas skulle gå inn i den første verdenskrigen eller ikke, ble området okkupert av Bulgaria igjen, men gikk tilbake til Hellas etter krigen. Under den andre verdenskrigen okkuperte Bulgaria Serres og utførte en bulgariseringsprosess i området. Serres ble frigjort i 1944.
Fylkesvei 2488
Fylkesvei 2488 går mellom Magistad og Plassane i Vestre Slidre kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 268 (Oppland).
Slåtteveien (Oslo)
Slåtteveien (2–14; ingen oddetallsadresser) er en vei på Høybråten i bydel Stovner i Oslo. Den gikk opprinnelig fra Høybråtenveien til Høystakkveien, men det er nå stengt for gjennomgangstrafikk til sistnevnte.
Navnet ble vedtatt i 1951 og viser til at veien går over tidligere slåttemark.
Bebyggelsen i veien er OBOS-blokker oppført i 1947–48 som inngår i Høybråten borettslag. Disse representerer et av de tidligste OBOS-prosjektene.
Š nuoraid magasiidna
Redaktører
1993–1995 — Anne Lajla Utsi
1996–2001 — Elle Márjá Vars
2001–2005 — Anne Lajla Utsi
2005–2007 — Inga Marja Steinfjell
2007–2012 — Máret Ánne Sara
2012– 2021 — Niels Ovllá Oskal Dunfjell
Michael Petkovic
Michael Petkovic (født 16. juli 1976 i Fremantle, Australia; kroatisk skrivemåte: Michael Petković) er en australsk fotballmålvakt, som ved siden av australsk statsborgerskap også innehar kroatisk. Han spiller for tiden for Sivasspor i Turkcell Süper Lig, den øverste divisjonen i tyrkisk fotball.
Han er bror til Jason Petkovic, som inntil 2009 var målvakt for Perth Glory.
Klubbkarriere
Petkovic startet sin aktive karriere som fotballmålvakt for Spearwood Dalmatinac, en amatørklubb fra Spearwood, en sydlig forstad til Perth. Han begynte sin proffkarriere i 1994 hos Perth Kangaroos, som dette året deltok i den singapourske FAS Premier League. Et år senere vendte han tilbake til sin ungdomsklubb og spilte noen kamper der. Fra 1995 til 1999 var Petkovic i troppen for South Melbourne FC. For denne klubben i den australske National Soccer League spilte han 105 ligakamper. I 1999 dro han til Frankrike hvor han var reservemålmann for Racing Club de Strasbourg, han fikk imidlertid ingen ligakamper. Kun et år senere ble han på nytt hentet til sin tidligere klubb South Melbourne FC, etter kort tid før å ha spilt noen få kamper for Cockburn City i Football West State League. Fra sesongen 2000/01 til 2001/02 spilte han 56 ligakamper for klubben fra Melbourne. I denne perioden ble han leiet ut til den norske klubben Lillestrøm SK, hadde imidlertid lite suksess, og reiste derfor tilbake til Australia uten å ha spilt en eneste kamp.
I sommerpausen før sesongen 2002/03 underskrev Petkovic en kontrakt med den tyrkiske storklubben Trabzonspor, hvor han inntil 2005 sto mellom stengene i totalt 85 mesterskapskamper. Før starten av sesongen 2005/06 fulgte et nytt klubbskifte for Petkovic. Hans neste stasjon var klubben Sivasspor, som også spiller i Süper Lig. Den 9. mars 2008 scoret han i en kamp mot MKE Ankaragücü i det 41. spillminutt på et utspark sitt første proffmål.
Landslagskarriere
Petkovic fikk sin debut for i februar 2001 med 3-2-tapet på bortebane mot  i Bogotá. Sine øvrige landskamper fikk han mot (2001),  (2001),  (2005) og  (2007). Hans hittil siste landskamp i juni 2008 på ANZ Stadium i Sydney endte med et 0-1-tap for.
Frykt
Frykt eller redsel er en følelse som man kjenner ved trussel eller risiko, både ekte og innbilt. Redselen kan også forklares som en ekstrem oppfattelse av situasjoner, tilstand, saker, mennesker og liknende, f.eks. mørkeredd. Redselen varierer kraftig fra person til person, og kan strekke seg mellom en mild følelse av uro og ekstrem redsel, kalt paranoia, skrekk eller fobi.
Koptisk
Koptisk språk er den siste fase av oldtidens egyptiske språk og er en direkte etterkommer av det gamle egyptiske språk som ble skrevet med hieroglyfer, hieratiske og demotiske tegn. Det koptiske alfabet er en modifisert utgave av det greske alfabetet med noen ekstra bokstaver, fra 6 til 7, avhengig av hvilken koptisk dialekt som skrives, som er avledet fra demotisk.
Som et levende språk for daglig tale blomstret koptisk fra rundt år 200 til 1100, og den siste opptegnelsen av noen som naturlig talte det var en gang i løpet av 1600-tallet. Koptisk eksisterer likevel i dag som ett av tre liturgiske språk i Den koptiske ortodokse kirke. Koptere snakker arabisk-egyptisk i dag som også er Egypts nasjonalspråk.
Geografisk spredning
Koptisk egyptisk ble kun snakket i Egypt, og historisk har det hatt liten innflytelse utenfor Egypt, med unntaket av klostrene i Nubia. Den mest betydningsfulle innflytelsen har vært på de ulike dialektene i arabisk-egyptisk, hvor et stort antall ord har blitt bevart sammen med syntakser og uttale som er lånt fra koptisk. Det er også en håndfull ord av koptisk opprinnelse som har blitt lånt inn i standard arabisk språk. Blant slike ord er:
Noen få ord fra koptisk opprinnelse er blitt funnet i gresk språk. Noen av disse har igjen blitt lånt av ulike språk i Europa, eksempelvis barge fra koptisk bari = «liten båt».
Det skal merkes at de fleste ord av egyptisk opprinnelse som har gått inn i gresk, og deretter i andre europeiske språk, kom direkte fra oldtidens egyptiske språk, og ikke fra koptisk. Et eksempel på dette er greske ὄασις («oase») som kom direkte fra egyptiske WḤ3T eller demotiske WḤỈ og ikke fra koptiske wahə. Pussig nok har koptisk lånt tilbake en del ord som stammer fra oldtidens egyptiske språk via gresk. Eksempler er at både sahidisk og bohairisk benytter ordet ebenos som er tatt direkte fra greske ἔβενος («elfenben»), opprinnelig fra egyptiske HBNY.
Gammel-nubisk, og det moderne nubiske språket, har lånt mange ord fra koptisk.
Offisiell status
Som utdødd språk har ikke koptisk noen offisiell status. Den middelalderske bohairiske dialekten har derimot blitt benyttet som et liturgisk språk for Den koptiske ortodokse kirke og Den koptiske katolske kirke (sammen med arabisk og gresk). Det er en gruppe på over 130 medlemmer som jobber for å gjenoppvekke det koptiske språket, for detaljer, se Remenkimi.
Dialekter
Koptisk inneholder en antall regionale dialekter som var i bruk fra middelhavskysten og sør til Nubia og mot de vestlige oaser. Imidlertid har mange av disse dialektene reflektert faktiske regionale språkvariasjoner, noen som sannsynligvis reflekterte lokale ortografiske tradisjoner og som derfor ikke skal bli sett på som en indikasjon på språklig variasjon.
De viktigste koptiske dialekter er:
Sahidisk
Sahidisk (tidligere kalt thebaisk) er den dialekten som de fleste koptiske tekster er skrevet i, og var den ledende dialekten i den pre-islamske perioden. Den er antatt å ha vært en regional dialekt fra området rundt al-Ashmunayn (oldtidens Hermopolis magna), men rundt 300 e.Kr. begynte det å bli skrevet i en litterær form, inkludert oversettelser av de betydeligste delene av Bibelen. I løpet av 500-tallet ble det oppnådd en standardisert rettskrivning, og den ble svært innflytelsesrik som standard dialekt for Den koptiske ortodokse kirke over hele Egypt. Bortimot alle innfødte forfattere skrev i denne dialekten. Sahidisk ble på begynnelsen av 800-tallet utfordret av den bohairiske dialekten, men den er dokumentert så sent som på 1300-tallet.
Mens tekster i andre koptiske dialekter først og fremst var oversettelser av greske litterære og religiøse tekster, er sahidisk den eneste dialekt med en betydelig mengde av original litteratur og fagtekster. Sahidisk deler de fleste av sine egenskaper med andre koptiske dialekter, har få særegenheter, og har et stort antall kjente tekster. Derfor er det generelt denne dialekten som blir lært av koptiske forskere, spesielt forskere utenfor den koptiske kirke.
Bohairisk
Bohairisk (eller memfitisk) dialekt er generelt antatt å stamme fra det vestlige Nildeltaet. Det tidligste bohairiske manuskriptet er datert til 300-tallet e.Kr., men de fleste tekster er fra 800-tallet og senere. Når så få eldre tekster kjennes, kan det komme av dårlige oppbevaringsforhold for manuskriptruller i de fuktige områdene i det nordlige Egypt. Dialekten viser flere konservative ordvalg og en fonologi som ikke er funnet i andre dialekter. Bohairisk dialekt erstattet sahidisk som liturgisk språk for den koptiske ortodokse kirke en gang på 1000-tallet. I den nåværende liturgiske bruk er der to tradisjoner for uttale som har oppstått fra suksessive reformer på 1800-tallet og 1900-tallet.
Noen medlemmer av kirken har forsøkt å gjenoppvekke den bohairiske dialekten som et språk for daglig bruk, og et antall teksthefter og grammatikker er utgitt med dette for øye.
Akhmimisk
Akhmimisk var lokalisert rundt byen Akhmim (oldtidens Panopolis) og blomstret i løpet av 300-tallet og 400-tallet, for deretter å dø ut. Akhmimisk er fonologisk den mest arkaiske av de koptiske dialekter. Et karakteristisk trekk er tilbakeholdelsen av fonemet /x/, som er realisert som /ʃ/ i de fleste andre koptiske dialekter. Tilsvarende benyttet akhmimisk et ekstremt konservativt skrivesystem som har stor likhet med «gammel-koptisk».
Lycopolitansk
Lycopolitansk (også kjent som subakhmimisk og assiutisk) sammenfaller med akhmimisk med hensyn til når og hvor det er dokumentert, skjønt flere manuskripter skrevet på denne dialekten ser ut til å kunne stedfestes til området Asyut, tilsvarende oldtidens Lycopolis. Hovedforskjellen mellom de to dialektene synes å være kun grafisk i sin natur, skjønt lycopolitansk i stor utstrekning ble brukt til oversettelser av gnostiske og manikeiske skrifter, blant annet Nag Hammadi-skriftene.
Oxyrhynchite
Oxyrhynchite (også kalt for mesokemisk og til og med noe forvirrende som middelegyptisk) var lokalisert i Midtre Egypt rundt Oxyrhynchus og viser likheter til fayyumisk. Det forekommer i manuskripter fra 300-tallet til 400-tallet.
Venjesdalen
Venjesdalen (også Vengedalen og Vengjedalen) er en dal i Rauma kommune, 10 km fra Åndalsnes via vei fra Isfjorden. Dalen er et populært utfartssted for friluftsliv og turer til Litlefjellet og Romsdalseggen. Åsted for Vengedalsrennet (Isfjorden Idrettslag). Speiderhytte. Vengedalssetra. Vanlig utgangspunkt for fjellklatring på Store Venjetinden, Lille Venjetinden, Kvanndalstind, Torshammeren, Olaskarstind og Romsdalshorn. Romsdalshorn ligger innerst i dalen og skiller Venjesdalen fra Romsdalen, og fra Romsdalshornet strekker en rygg seg via Blånebba, Mjelvafjellet og Nesaksla ned til Åndalsnes sentrum. Venjetindene og Kvanndalstind er et av det mest alpine områdene i Romsdal. Venjedalsvatnet brukes som drikkevannskilde.
Koptisk
Vokabular og ordforråd
Det grunnleggende ordforråd i koptisk er avledet fra oldtidens egyptiske språk og er derfor det mest beslektede språk til den demotiske fase av det egyptiske språket. Omtrent en tredjedel av det koptiske ordforrådet er lånt fra gresk, men lånet er ikke alltid fullstendig adaptert til det koptisk fonologiske systemet og har mange semantiske ulikheter. Det er innslag av koptiske tekster hvor hele passasjer er bortimot fullstendig komponert fra greske leksikalske røtter. Men det må huskes at flertallet av koptiske tekster er direkte oversettelser av greske arbeider.
Venjesdalen
Norsk Tindeklub har en hytte i dalen.
Koptisk
Det koptiske skrivesystem
Koptisk benyttet et skrivesystem som var nesten fullstendig basert på det greske alfabet, men med et varierende antall tilleggsbokstaver som er lånt fra demotisk egyptisk. Den sahidiske dialekten bruker for eksempel seks ekstra bokstaver. Antallet og formen på disse demotiske tegnene varierer, avhengig av den koptiske dialekt som er involvert. Noen tegn av gresk opprinnelse i det koptiske alfabet ble normalt reservert for lånord fra gresk, og forekommer sjelden i koptiske arveord.
I sahidisk kan stavelsene ha blitt indikert av et ekstra pennestrøk over, skjønt mange forskere mener at det ble benyttet for å indikere /e/, og det er fortsatt ingen enighet om dette spørsmålet. Noen skrivetradisjoner benyttet et merke over <i> og  på begynnelsen av en stavelse. Bohairisk dialekt benyttet en prikk over eller en liten strek kjent som en djinkim. Det er antatt å ikke være relatert til den sahidiske merke som ble satt over, som nettopp nevnt, og var muligens for å indikere en lydløs stemmebåndstøt (glottal).
De fleste koptiske tekster indikerte ikke ordinndeling.
Begynnelsen
Fra kristendommens begynnelse på slutten av 100-tallet og til de store kristenforfølgelsene under keiser Diokletian ble koptisk hovedsakelig brukt til å oversette greske skrifter til egyptisk. I tiden som fulgte hadde klostervesenet stor fremgang, særlig i Egypt. Klostersamfunnenes abbeder fikk derfor behov for å skrive ned klosterreglene på det egyptiske språk. Noen egyptiske kirkefedre, som ellers skrev på gresk, brukte koptisk språk i skrifter henvendt til egyptiske munker.
Klosterfedrene som Antonius den store, Sankt Pachomios og Sankt Macarius og deres respektive disipler skrev også på koptisk. Samtidig skrev kirkefedre som Athanasius av Alexandria, Sankt Theophilius og Sankt Kyrillos av Alexandria også til disse på koptisk. Dette innledet en gullalder for det koptiske språk.
Det var ikke før Sankt Shenouda (arkimandritten) ble aktiv at det koptiske språket virkelig nådde sitt ypperste. Shenouda maktet å omforme språket fra å være et redskap som ga instrukser til munker til å bli et hensiktsmessig og uttrykksfullt litterært språk som fikk både munker, geistlige autoriteter, legfolk og endog statsledere i tale. Hans karisma og kunnskap i gresk litteratur og retorikk i tillegg til hans nyskapende tanker gjorde ham i stand til å utvikle det koptiske språket i sammenheng og stil til en litterær høyde som aldri siden ble oppnådd. Dagens koptiske lærde blir fortsatt slått av kvaliteten i hans skrifter etter hvert som flere av dem blir studert og gjenutgitt.
Denne litterære arven ble videreført i mindre grad gjennom skriftene til hans disippel Sankt Besa i siste halvdel av 400-tallet, men disse stort sett oppbyggelige skriftene var henvendt til det store klostersamfunnet kjent som Det hvite kloster. Senere på 500-tallet og 600-tallet skrev andre kirkefedre som Rufus av Shotep, Konstantin av Asyut, og Pisentius av Qift mange av sine verker på koptisk.
Koptisk i løpet av den første arabiske tid (600-900)
På midten av 600-tallet ble Egypt erobret av arabiske herskere da Islam spredte seg. På begynnelsen av 700-tallet gjorde kalif Abd al-Malik Ibn Marawan arabisk til det eneste offisielle språket i Egypt og avskaffet koiné-gresk (hellenistisk) og koptisk som administrasjonsspråk. Dette skrittet reduserte antallet koptisklesende, som inntil da hadde vært byråkrater i regjeringkontorene og deres familier med gresk utdannelse. I stedet ble de presset til å lære seg arabisk for å kunne beholde sine stillinger og sikre at også etterkommerne var kvalifisert for tilsvarende arbeid. Arabisk språklig dominans i tillegg til den innarbeidede greske utarmet den koptiske litteratur i en slik grad at det bare et par hundre år senere var nødvendig for biskop Severus av Al-Ashmunain å skrive sin bok Patriarkenes historie på arabisk for å gjøre seg forstått av sine trosfeller.
Innenfor kirken holdt koptisk stillingen. Et stort antall hagiografiske skrifter (studiet av helgener) ble skrevet på koptisk i begynnelsen av perioden. Koptisk fortsatte som kirkens førstespråk, med gresk som annetspråk, noe som fremgår av de overleverte tekstene fra denne tiden. Det er imidlertid relativt få av de kjente liturgiske manuskriptene som kan si oss noe om hvordan språket ble brukt. Dette skyldes datidens slette papyrus og pergament, dårlige oppbevaringsforhold for manuskriptene, og vedvarende slitasje på grunn av hardhendt bruk. De ble rett og slett slitt ut.
I løpet av denne perioden ble flere arabiske lånord tatt opp i det koptiske språket, men det betyr ikke nødvendigvis at kirken tok arabisk språk i bruk. Det finnes ingen koptisk-arabiske manuskripter fra denne perioden. Koptisk forble også talespråket blant bønder og folk flest, og sannsynligvis også blant de geistlige.
Koptisk mot arabisk (1000-1300)
I løpet av 1000-tallet ble de relative gode forholdene mellom de arabiske herskerne av Egypt og kirken drastisk endret da Hakem b'Amr Allah kom til makten. Hans voldelige humørsvigninger sendte kristne ut i periodiske forfølgelser, hvor kirker ble stengt for opp til to år om gangen, og hvor deres språk ble forbudt å bruke. Denne perioden varte likevel ikke lenge, men åpnet døren var ytterligere nedgang for det koptisk språket. I løpet av den samme perioden startet Europa og deres korsfarere krig mot de muslimske herskerne i Midtøsten i den hensikt å sikre de hellige stedene. Korsfarernes tilstedværelse i området sendte bølger av forfølgelse og undertrykkelse mot kristne og koptisk språk i Egypt. Introduksjonen av litterært arabisk på 1100-tallet av patriark Gabriel ibn Turaik var sannsynligvis et forsøkt på å vise muslimene at innfødte kristne i Egypt var forskjellig fra den fiende de slåss mot.
Introduksjonen av arabisk for kirken ga en kortsiktig gevinst. Kristne arabiske tekster blomstret etter hvert. Senere i perioden spredde litterært arabisk seg til liturgiske bøker og erstattet gresk i tospråklige verk. Også rent arabiske liturgiske verker begynte å komme, noe som indikerte at arabisk bevegde seg fra å være et referansespråk i oversettelser til å komme i aktiv bruk i kirkene. Originale komposisjoner på koptisk ble begrenset til liturgiske hymner og bønner. Den eneste koptiske litterære tekstene som ble skrevet fra den siste delen av perioden var om Sankt Johannes av Phanidijoits martyrdom, skrevet slik at det var skjult og hemmelig fra muslimske øyne, og tekster som bønnfalt om å gjenoppvekke det koptiske språket.
Alt i alt ble det en sterk nedgang for det koptisk språket, både i skrift og tale, og det førte til nedgang for kirken, og som en naturlig reaksjon også antallet kristne etter hvert som flere ble konvertert frivillig og ufrivillig til Islam.
Nedgang som talespråk (opp til 1600)
Etter 1300-tallet opplevde den egyptiske kirke en nedgang i ånd og antall. Det osmanske rikets dominans over Egypt på begynnelsen av 1500-tallet synes å ha akselerert nedgangen. Produksjonen av koptiske skrifter minsket til en ubetydelighet, noe som var en indikasjon på at koptiske bøker ikke lenger var i bruk i kirken. Tradisjonen gjorde at koptisk fortsatt var i bruk i liturgien, men i mindre utstrekning enn før. En tysk reisende ved navn Vansleb konkluderte etter å ha observert en gammel mann snakke koptisk at når denne mannen døde ville språket dø med ham. Observasjonen var kanskje ikke helt nøyaktig, men ga en indikasjon på at egyptisk-arabisk hadde erstattet koptisk som talespråk blant egyptiske kristne.
Gjenoppvekkelse på 1800-tallet
På begynnelsen av den andre halvdelen av 1800-tallet startet pave Kyrillos IV av Alexandria en bevegelse for å utdanne prester og nye generasjoner i koptisk. Utdannelse ble tilgjengelig i nybygde skoler foruten andre tiltak som var nødvendig for å skape en bedre utdannet generasjon.
Kyrillos IVs tid som pave var kortvarig og hans død var frambrakt av motstandere av hans reformer, men grunnen var allerede lagt for at bevegelsen kunne fortsette. På slutten av århundret sørget bevegelsen for å revitalisere det koptiske språket. De dedikerte spredde språket hos folk flest. De trykte mange koptiske bøker for første gang som hittil hadde eksistert i håndskrevne skrifter. Flere grammatiske verker ble skrevet og opprettelsen av en videregående skole for prester var også en vitalisering av bevegelsen.
Koptisk på 1900-tallet
Koptisk fortsatte å vokse i kirken og blant presteutdannede på begynnelsen av 1900-tallet. Koptiske skoler, instituert av pave Kyrillos IV og andre, fortsatte sitt viktige arbeid i det koptiske samfunnet. Den religiøse skolen fortsatte også gjenoppvekkelsen av språket.
Revolusjonen i 1952 medførte derimot at det arabiske språket igjen ble dominerende i Egypt og hadde en betydelig effekt på de nyutdannede klasser av egyptere, også kristne. Etter hvert som den nye kristne generasjonen kom i kirkens tjeneste, brakte de med seg arabisk i dagligspråket og i seremoniene. Til tross for deres gode vilje bidro de til igjen å svekke det koptiske språkets stilling.
Fylkesvei 268 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 268 i de følgende fylkene:
Erik Norahagen
Erik Norahagen (født 9. oktober 1847, død 1921) var norsk bonde og fjellklatrer fra Rauma som med Mathias Soggemoen (1847–1929) ofte var fjellfører for Carl Hall. Med på førstebestigning av Store Vengetind (1881) og omdiskutert først på Romsdalshorn (1883). Han var født i Grytten som sønn av en husmann.
Hallstavik
Hallstavik er et tettsted ved Edeboviken i Norrtälje kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. Stedet ligger midt i Roslagen, ved munningen av Skeboån. I 2010 hadde tettstedet 4 476 innbyggere.
Hallstavik ligger cirka 44 kilometer nordøst for Norrtälje og 60 kilometer øst for Uppsala. Stedet var lite frem til Hallsta pappersbruk ble etablert i 1915. Eierkonsernet Holmen Bruk ble i mellomkrigstiden utviklet til en betydelig produsent av avispapir og papir til magasiner i Sverige. For å transportere papiret ble det etablert en jernbane i 1977 til Hargshamn, men den er bare for godstrafikk og frakter papiret til havnen for eksport.
Skuespilleren Peter Engman er fra Hallstavik. Stedet er også hjemsted for speedwayklubben Rospiggarna.
Rimbo
Rimbo er et tettsted i Norrtälje kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 4 629 innbyggere. Rimbo ligger mellom innsjøene Syningen og Långsjön, cirka 20 kilometer vest for byen Norrtälje.
Her åpnet jernbanen mellom Uppsala og Norrtälje i 1884, og tettstedet Rimbo vokste da fram som det sentrale handelsstedet langs jernbanen. Stedet var eget kommunesenter 1914–1957, men sank i betydning da jernbanelinjene til Norrtälje og Stockholm ble nedlagt hhv på 1960-tallet og sist i 1981. Rimbo har fortsatt noe industri.
Matthias Lanzinger
Matthias Lanzinger (født 9. desember 1980 i Salzburg, Østerrike) er en østerriksk alpinist.
Lanzinger ble juniorverdensmester i kombinasjonen i 2000. Hans beste resultat i verdenscupen er en tredjeplass i super-G i Beaver Creek den 1. desember 2005. Dette var hans andre deltagelse i verdenscupen i alpint etter at han endte på 21.-plass i super-G i Lake Louise den 27. november 2005. Lanzinger måtte amputere venstre bein etter en ulykke i Kvitfjell i 2008, og begynte som parautøver.
Ulykken i Kvitfjell
Søndag den 2. mars 2008 kolliderte Lanzinger med en port i en fart av 120 km/t i super-G-mesterskapet i Kvitfjell Alpinanlegg. Ulykken forårsaket at bena i den venstre leggen brakk tvers av, i tillegg til at han havnet i koma som følge av slagene han fikk mot hodet. Etter fallet ble han sendt direkte til Lillehammer sentralsykehus i et privat helikopter, deretter til Ullevål universitetssykehus i Oslo i et ambulansehelikopter for umiddelbar operasjon. Tirsdag formiddag den 4. mars ble det klart at leggen måtte amputeres. Beslutningen ble tatt etter gjentatte mislykkede forsøk på å gjenopprette blodsirkulasjonen.
En av årsakene til det alvorlige omfanget av skadene kan være at mekanismen i bindingen som skal løsne skien i slike situasjoner ikke fungerte ordentlig.
Erstatningskrav
I oktober 2008 fremmet Lanzinger via sin advokat Manfred Ainedter krav om 100 000 euro i erstatning fra Det internasjonale skiforbundet (FIS). FIS avslo kravet og viste til sin forsikring, hvilket førte kravet videre til den lokale arrangøren.
Årsaken til kravet er basert på uttalelser og redegjørelser fra den tyske kirurgen Bernd Steckmeier, som mener beredsskapplanen på Kvitfjell ikke var tilstrekkelig, noe som førte til at det tok for lang tid før Lanzinger fikk rett behandling.
I 2010 bestemte Norsk pasientskadeerstatning at Lanzinger hadde krav på erstatning.
Aimee Mann
Aimee Mann (født 8. september 1960 i Richmond, Virginia) er en amerikansk artist og låtskriver.
Etter sitt første bandprosjekt, Young Snakes, var hun i 1983 med på å danne bandet 'Til Tuesday, hvor hun var vokalist og bassist. Bandet fikk en viss internasjonal oppmerksomhet, særlig for hiten «Voices Carry» fra 1985.
I 1993 debuterte hun som soloartist med albumet Whatever, og i 1995 fulgte I'm with stupid. Begge albumene høstet gode kritikker, men ble ingen salgssuksesser. Etter at Mann stod for det meste av musikken til den prisbelønnede filmen Magnolia fra 1999, fikk hun større oppmerksomhet fra publikum og media, og fikk også en oscarnominasjon for låten «Save Me».
I de senere årene har Aimee Mann fortsatt å gi ut album med jevne mellomrom, og hun er anerkjent som en av de viktigste artistene innenfor sin sjanger. Mange kritikere fremhever dessuten hennes poetiske talent.
Siden 1997 har hun vært gift med musikeren Michael Penn, bror til skuespillerne Sean Penn og Chris Penn.
Ismailitter
Ismailittene (urdu: اسماعیلی Ismāʿīlī, arabisk: الإسماعيليون al-Ismāʿīliyyūn; persisk: اسماعیلیان Esmāʿīliyān) اسماعیلیان Esmâ'iliyân) gren av islam er den nest største sjia-retningen, etter imamittene ("tolversekten")  som er dominerende i Iran. Ismailittene finnes hovedsakelig på det indiske subkontinentet, Syria, Saudi-Arabia, Jemen, Kina, Tadsjikistan og Øst-Afrika men har i de senere årene utbredt seg til Europa og Nord-Amerika.
Ismailittene og imamittene aksepterer begge de første imamene fra etterkommerne til Muhammed gjennom hans datter Fatima og deler derfor mye av sin tidlige historie. Men en uenighet om etterfølgelsen av den sjette imamen, Ja'far as-Sadiq dukket opp. Ismailittene ble de som aksepterte Ja'fars eldste sønn Ismail som den neste imamen, mens imamittene aksepterte en yngre sønn, Musa al-Kazim.
Historie
I år 910 tok ismailitten ˤAbdullāh al-Mahdī Billa fra  Tunis makta i Egypt, og etablerte fatimidenes kalifat, som snart fikk makta i store deler av Nord-Afrika og Midtøsten. Dette er det eneste tilfellet der kalifatet har vært på  sjiittiske hender. Fatimidene grunnla i år 972 byen Kairo, og gjorde den til hovedstad i sitt rike. Handel og kultur blomstret under fatimidene som utøvde en tolerant styreform. Dynastiet besto fra 910 to 1171, da de ble beseiret av den sunnimuslimske generalen Saladin.
Uenighet om arvefølgen førte til at ismailiene rundt år 1000 ble splittet i to hovedretninger: Nizari og Mustaili. Den viktigste av disse er idag Nizari-islam. En mindre gruppe utviklet seg i Libanon og Syria til druserne, som idag anses som en selvstendig religion
Tilhengere av Nizari opprettet en kjede av befestede landsbyer i Iran og Syria, og ble under korstogene kjent under navnet assassinere. Under sin leder Hassan-i-Sabah gjennomførte assassinerne en rekke  oppsiktsvekkende attentater mot ulike herskere som bekjempet dem. Ordet assassiner har derfor fått betydningen snikmorder. Nizarienes rike i Iran ble knust av den mongolske hærføreren Hülegü Khan i 1256. Ismailiene ble deretter en liten og ofte hardt forfulgt minoritet i den muslimske verden, og mange av dem flyttet til Sentral-Asia. I 1840 flyktet nizarienes 46. imam, Aqa Hasan Ali Shah, fra Iran til india, etter et mislykket statskupp. I 1848 slo han seg ned i Bombay (Mumbai). Under navnet Aga Khan vant han etterhvert tilslutning fra ismailittiske samfunn verden rundt. Hans etterkommer prins Karim Aga Khan anerkjennes idag som den levende 49. imam, Hazar Imam, av de fleste ismailitter.
Imamene
Dette er den ismailittiske rekken med imamer :
1. ʿAlī ibn Abī Ṭālib ألإمام علي إبن ابي طالب
2. al-Ḥussayn ibn ʿAlī ibn Abī Ṭālib ألإمام الحسین إبن علي إبن ابي طالب
3. ʿAlī Zayn al-ʿĀbidīn ألإمام علي زین العابدین
4. Muḥammad al-Bāqir ألإمام محمد الباقر
5. Jaʿfar aṣ-Ṣādiq ألإمام جعفر الصادق
8. ʿAbdullāh ألإمام عبد الله (ifølge Daftari) / Wafī Aḥmad ألإمام وفي أحمد (ifølge den offisielle nizarilisten)
9. Aḥmad ألإمام أحمد (ifølge Daftari) / Taqī Muḥammad ألإمام تقي محمد  (ifølge den offisielle nizarilisten)
10. al-Ḥussayn ألإمام الحسين (ifølge Daftari) / Raḍiyu-d-Dīn ʿAbdullāh ألإمام رضي الدين عبد الله (ifølge den offisielle nizarilisten)
11. 1. Fāṭimide kalif-imam ʿUbaydullāh al-Mahdī billāh ألإمام عٌبَيد الله المهدي بالله
12. 2. Fāṭimide kalif-imam Muḥammad al-Qāʾim bi-ʾAmrillāh ألإمام محمد القائم بأمر الله
13. 3. Fāṭimide kalif-imam Ismāʿīl al-Manṣūr ألإمام إسماعيل المنصور
14. 4. Fāṭimide kalif-imam Maʿād al-Muʿizz li-Dīnillāh ألإمام مَعَاد المُعِزّ لدين الله
15. 5. Fāṭimide kalif-imam Abū Manṣūr Nizār al-ʿAzīz billāh ألإمام أبو منصور نزار العزيز بالله
16. 6. Fāṭimide kalif-imam Al-Ḥakīm bi-Amrillāh ألإمام الحكيم بأمر الله (Opphav til drusernes religion))
17. 7. Fāṭimide kalif-imamʿAlī az-Zāhir li-Iʿzāz Dīnillāh ألإمام علي الظاهر لإعزاز دين الله
18. 8. Fāṭimide kalif-imam Al-Mustanṣir billāh ألإمام المستنصر بالله
Nizārī Imāmer:
19. Nizār ibn al-Mustanṣir billāh ألإمام نزار إبن المستنصر بالله
20. Al-Hādī ألإمام الهادي
21. Al-Muhtadī ألإمام المهتدي
22. Al-Qāhir ألإمام القاهر
23. al-Ḥassan II ʿalā dhikrihi-s-salām ألإمام الحسن الثاني على ذكره السلام
24. Nūru-d-Dīn Muḥammad II ألإمام نور الدين محمد الثاني
26. ʿAlāʾu-d-Dīn Muḥammad III ألإمام على الدين محمد الثالث
27. Ruknu-d-Dīn Khurshāh ألإمام ركن الدين خرشاه
28. Shamsu-d-Dīn Muḥammad ألإمام شمس الدين محمد
29. Qāsim Shāh ألإمام قاسم شاه
30. Islām Shāh ألإمام إسلام شاه
31. Muḥammad ibn Islām Shāh ألإمام محمد إبن إسلام شاه
32. Mustanṣir billāh II ألإمام مستنصر بالله الثاني
33. ʿAbdu-s-Salām Shāh ألإمام عبد السلام شاه
34. Gharīb Mīrzā / Mustanṣir billāh III ألإمام غريب ميرزا \ مستنصر باالله الثالث
35. Abū Dharr ʿAlī Nūru-d-Dīn ألإمام أبو ذرّ علي نور الدّين
36. Murād Mīrzā ألإمام مراد ميرزا
37. Dhu-l-Fiqār ʿAlī Khalīlullāh I ألإمام ذو الفقار علي خليل الله الأول
38. Nūru-d-Dahr (Nūru-d-Dīn) ʿAlī ألإمام نور الدهر (نور الدين) علي
39. Khalīlullāh II ʿAlī ألإمام خليل الله الثاني علي
41. Sayyid ʿAlī ألإمام سيد علي
42. Ḥassan ʿAlī ألإمام حسن علي
43. Qāsim ʿAlī (Sayyid Jaʿfar) ألإمام قاسم علي \ سيد جعفر
44. Abu-l-Ḥassan ʿAlī (Bāqir Shāh) ألإمام أبو الحسن علي \ باقر شاه
45. Shāh Khalīlullāh III ألإمام شاه خليل الله الثالث
46. Ḥassan ʿAlī Shāh Āghā Khān I ألإمام حسن علي شاه آغا خان الأول
47. Āqā ʿAlī Shāh Āghā Khān II ألإمام آقا علي شاه آغا خان الثاني (Shāh ʿAlī Shāh ألإمام شاه علي شاه ifølge den offisielle Nizārī listen)
48. Sulṭān Muḥammad Shāh Āghā Khān III ألإمام سلطان محمد شاه آغا خان الثالث
49. Hans Høyhet Shāh Karīmu-l-Ḥussaynī Āghā Khān IV سمو ألإمام شاه كريم الحسيني آغا خان الرابع Mustaʿlī Imāmer:
19. 9th Fāṭimide kalif-imam Aḥmad al-Mustaʿlī ألإمام أحمد المستعلي
20. 10th Fāṭimide kalif-imam Al-Āmir bi-Aḥkāmillāh ألإمام الآمر بأحكام الله (Ḥāfizī schism)
21. Aṭ-Ṭayyib Abī-l-Qāsim ألإمام الطيب أبي القاسم (skjult)
Radio 3
Det er flere radiokanaler med navn Radio 3
Saint Paul Parish (Antigua og Barbuda)
Saint Paul er et parish (distrikt, «prestegjeld») på sørkysten av Antigua som er del av øystaten Antigua og Barbuda. Distriktet hadde 8809 innbyggere ved folketellingen i 2011.
Cullman County
Cullman County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger i de nordlige delene av staten og grenser mot Morgan County i nord, Marshall County i nordøst, Blount County i øst, Walker County i sørvest, Winston County i vest og mot Lawrence County i nordvest.
Cullman Countys totale areal er 1 955 km² hvorav 42 km² er vann. I 2020 hadde fylket 87 866 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Cullman.
Fylket ble etablert i 1877 og har fått sitt navn etter oberst John G. Cullmann.
Fylkesvei 1452
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 228.
Forest Gate
Forest Gate er et boligområde i bydelen Newham i det østlige London. Området har aldri vært en administrativ enhet og har således aldri hatt formelle grenser, men uformelt blitt forstått som å ha felles grenser med postområdet E7 og ligger da på begge sider av grensene mellom West og East Ham. Området ligger rundt 11 km nordøst for Charing Cross og grenser til Manor Park i øst og til sentrum av Stratford i vest. Stedet har blitt beskrevet som et virkelig flerkulturelt område ettersom ingen etnisk andel av befolkningen er i flertall eller dominerende.
Historie
Navnet Forest Gate, «skogsporten», er første gang dokumentert i registeret til sognet West Ham på slutten av 1600-tallet. Navnet beskriver en port som ble plassert på den moderne veien Woodford Road for å forhindre at krøtter kom fra de åpne beitemarkene i området Wanstead Flats innenfor Epping Forest. Denne skogen strakte seg tidligere hele veien fra Epping til Forest Gate. Deler av skogen finnes fortsett på forskjellige steder i det nordøstlige London, for eksempel i Wanstead Flats som grenser til Forest Gate. Porten sto nær det tidligere vertshuset Eagle & Child. Porten var aldri en tollstasjon og ble revet i 1881.
Woodgrange Estate er et område som er dominert av viktorianske hus. Det har fire gater (Windsor, Claremont, Osbourne og Hampton), som alle er forbundet med Woodgrange Road. Den viktorianske arkitekturen er så godt bevart at denne delen av Forest Gate er vernet. Det meste av Forest Gates viktorianske hus har blitt bevart intakte, men utviklere har på 2010-tallet presset inn nye bygg. Det er liten sone med hoteller på motsatt side av politistasjonen.
Sport
Clapton FC hadde tidligere sin hjemmebane, Spotted Dog Ground, i Forest Gate. Banen hadde navn etter distriktets eldste pub, The Old Spotted Dog, som nå er nedlagt. I området finner man West Ham Park.
Halvs saga og halvsrekkene
Halvs saga og halvsrekkene (norrønt Hálfs saga ok Hálfsrekka, som betyr sagaen om Halv og kjempene hans), eller bare Halvssaga, er en legendarisk fornaldersaga som ble nedskrevet tidlig på 1300-tallet på Island. Sagaens hovedperson er Halv som var en av de mest berømte sjøkonger i Norge i sin tid, trolig en gang på 700-tallet. Navnet kan komme fra Há Alfr = «Høye Alv». Nordisk familjebok (1909) hevder at navnet er identisk med urnordiske Haþuwulafr = Stridsalv, og som er identifisert på runestein.
Halv var sønn av Hjørleiv den kvinnekjære og Hild den mjåve. Da Hjørleiv døde i viking, giftet Hild den mjåve seg med kong Åsmund, som ble fosterfar til Hjørleivs sønner. Halv hadde rike i Rogaland og Hordaland.
«Halvsrekkene» viser til Halvs beryktede krigere. Hans kjemper måtte underkaste seg stramme regler. Det sto en stor stein på gården, og kun de som klarte å løfte den, fikk være mannskap på utferden, og kun de som aldri viste frykt og aldri klagde. Hver hadde angivelig styrke som «tolv andre menn».
Etter at Halv hadde tilbrakt 18 år i austerveg i viking og herjing, kom han tilbake til Hordaland hvor hans stefar Åsmund hadde styrt. Åsmund sverget troskap til Halv og ba dem på gilde. Etter å ha skjenket Halv og halvsrekkene mat og drikke til de sovnet alle sammen, lot Åsmund sette slå på dørene og sette hallen i brann. Da hallen var full av røyk, våknet Halv og hans menn. De kastet seg mot tømmerveggen i samlet flokk, og klarte å bryte hull i veggen. Utenfor ventet krigerne til Åsmund, som slaktet ned de røykkvalte mennene som veltet ut av den brennende bygningen.
I henhold til sagaen skal Halv ha ledd da han døde. I Ynglingatal blir «Halvs bane» brukt som kjenning for «ild». Kvadet Hyndluljod (Hyndluljóð) sier at «Hild var Halv si mor». Det færøyske diktet «Alfur kongur» handler også om Halv.
Og før Innstein, en av halvsrekkene, døde ved siden av Halv skal han kvedet:
Sagaen er kjent for sine store mangfoldighet i innholdet som strekker seg fra folkeminne til heltedikt. En del av kvadene kan være av betydelig alder, noe som antyder en lang muntlig tradisjon før sagaen fant sin endelige form sent i middelalderen.
Kunståret 1802
Kunståret 1802 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1802.
Skaugumtunnelen
Skaugumtunnelen er en 3600 meter lang jernbanetunnel på Askerbanen i Asker som sto ferdig i 2005.
Heteropterinae
Systematisk inndeling
Kilde
Tømmerbukker
Tømmerbukker (Cerambycinae) er en meget artsrik gruppe av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). De er meget mangfoldige utseendemessig, men har vanligvis middels lange til lange antenner og slank kroppsbygning. Det er beskrevet omtrent 6000 arter, 22 er funnet i Norge.
Utseende
Små til meget store (3–80 mm), vanligvis slanke trebukker. Mange er svarte eller brune, andre rødlige, gule og svarte (etterligner veps) eller metallfargede. Antennene er minst halvparten så lange som kroppen, ikke sjelden lenger enn kroppen. Hodet er vanligvis forholdsvis lite og rettet skrått fram- og nedover. Beina er lange og slanke hos de fleste artene.
Levevis
De fleste av disse billene har larver i død ved, utviklingen tar gjerne flere år. De voksne billene av mange av artene besøker gjerne blomster.
Skadedyr
Underfamilien omfatter noen arter som kan gjøre skade på bygningstømmer og hus, mest kjent og problematisk er husbukken (Hylotrupes bajulus). Men de fleste av artene er regnet som helt harmløse for mennesker, mange er derimot truet av menneskelig aktivitet, særlig moderne skogbruk som fjerner død ved og gamle trær fra skogen.
Nordvik
Nordvik kan vise til:
Saint Peter Parish (Antigua og Barbuda)
Saint Peter er et parish (distrikt, «prestegjeld») på nord-kysten av Antigua som er del av øystaten Antigua og Barbuda. Distriktet hadde 5307 innbyggere ved folketellingen i 2011.
Manasse av Juda
Manasse (hebraisk:, Mənašé; ca. 696–641 f.Kr.) var konge av kongedømmet Judea. Han var den en eneste av sønn av Hiskia av Juda og hans hustru Hefsiba og bare tolv år da han kom på tronen og styrte i 55 år. Han er av en av de mange kongene etter Salomo som ble fordømt under den faste frasen «Manasse gjorde det som var ondt i Herrens øyne». Bibelforskeren William F. Albright har datert hans styre til 687–642 f.Kr., mens Edwin Thiele har konkludert at han begynte sitt styre som samkonge med sin far (til tross for sin unge alder) i tiden 697/696 f.Kr., enestyre fra 687/686 f.Kr. og fortsatt helt til sin død i 643/642 f.Kr.
Den bibelske redegjørelse om Manasse er funnet i Andre Kongebok 21:1–18 og i Andre Krønikebok 32:33–33:20. Han er også omtalt i Jeremias bok 15:4.
Han giftet seg med Mesjullemet, datter av Harus fra Jotba, og de fikk en sønn ved navn Amon, som ikke bare etterfulgte ham, men også videreførte tradisjonen med å gjøre det som var «ondt i Herrens øyne, slik hans far Manasse hadde gjort. Han fulgte i sin fars fotspor i ett og alt.».
Hiskia, Manasse og Amon er omtalt i genealogien til Jesus i Evangeliet etter Matteus i Det nye testamente.
På ett tidspunkt ble han ført bort som fange til Assyria. Under fangenskapet omvendte han seg til Gud, og deretter slapp han fri og forsøkte å bøte på det han hadde gjort. Hans navn er knyttet til det apokryfiske verket Manasses bønn som ikke er fra hans tid. Etter et styre på 55 år, det lengste av alle konger i Judea, døde Manasse en gang rundt 643 f.Kr. og ble «gravlagt i Ussa-hagen, som lå like ved hans slott», og i Davids by (Jerusalem) blant hans forfedre.
Austrochiltonia
Austrochiltonia  er en av i alt 9 slekter innenfor familien Chiltoniidae (overfamilie Talitroidea), en gruppe av amfipoder. Gruppens har (2015) anerkjent 5 arter, og lever som bentiske bunndyr. Gruppens individer kjennes fra Gammaridea-arter på at de har ulik morfologi i halepartiet.
Gruppen ble første gang beskrevet vitenskapelig av Barnard, i 1972. Denne gruppens arter lever i havet utenfor Australia og generelt i Indiahavet.
Gruppens taksonomi
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Forsnes
Forsnes er et tettsted i Hitra kommune med vel 80 innbyggere (2001). Stedet fikk Hitras første fergeforbindelse i 1961 med forbindelse til Kristiansund. Ordinær fergedrift ble lagt ned i 2007. Sommeren 2008 ble det satt opp en egen sommerferge fra Sandvika fergekai på Tustna til Edøy i Smøla og videre til Forsnes. Fergestrekningen ble lagt ned etter dette.
Forsnes kapell ble reist i 1935 etter at Kvenvær gamle kirke ble flyttet fra Hakkbuan ved Kvenvær til Forsnes. Bygningen erstattet en tidligere kirke på stedet fra 1763.
Kontrollert luftrom
Kontrollert luftrom er et luftrom av bestemte dimensjoner hvor det ytes flygekontrolltjenester for kontrollerte flyginger (ATC) for fly som flyr under instrumentregler (IFR) og visuelle regler (VFR) iht. luftrommets klassifisering.
0 (tall)
Tallet null – eller 0 – er innen mengdelæren det antall elementer som befinner seg i den tomme mengden, der den tomme mengden er den mengden som ikke inneholder noen elementer i det hele tatt. I tallteorien danner null dessuten overgangen mellom de positive og de negative tallene. Null er viktig i tallregning, aritmetikk og algebra; for uten null ville regnereglene bli svært kompliserte. Tillater man imidlertid bruken av null, blir regnereglene forenklet, og man kan regne med både positive og negative tall, uten å behandle dem som forskjellige.
Kontrollert luftrom
Luftrommet klassifiseres i 7 kategorier og betegnes med bokstaver fra A til G. Klasse A er det området med strengest kontroll, mens klasse G er ukontrollert luftrom (minst kontroll).
0 (tall)
Etymologi
Det norske ordet null kommer fra det latinske ordet nullus, som er sammensatt av den nektende parikkel ne kombinert med ordet ullus, som betyr noen. Eksempel på bruk av ordet nullus hos romerske forfattere kan være setningen «Secunda vigilia nullo certo ordine neque imperio e castris egressi sunt.» (Cicero), som betyr at [de], under andre vakt, beveget seg ut av borgen uten noen bestemt rekkefølge og heller ikke under noen kommando. «nullo certo ordine» betyr altså med ingen bestemt orden.
Kontrollert luftrom
Kontrollert luftrom er en fellesbetegnelse som i norske ansvarsområder dekker ATS-luftrom klasse A, C, D og E.
Classificazione dello spazio aereo
0 (tall)
Null som addisjonens nøytrale element
I moderne algebra beskrives tallet null ofte som det nøytrale element under addisjon. Det vil si at null er det tallet som kan legges til ethvert annet tall uten at summen blir noe annet tall enn det tallet vi valgte for å legge til null. På matematisk form kan dette uttrykkes enklere slik :
La x være et tall. Da er 0 det tallet som er slik at
x + 0 = x,
uansett hvilken verdi x har.
Regler for regning med null
La x være et vilkårlig tall. Da gjelder følgende regneregler :
x + 0 = x
0 + x = x
x -0 = x
0 - x = -x
Historikk
Tallet null kom til Europa for første gang på begynnelsen av 1100-tallet, som en del av den nye regnemåten, der man gav opp å utføre multiplikasjoner og divisjoner ved hjelp av de tungvinte romertallene, og isteden begynte å benytte de langt mer effektive arabiske tallene. Denne nye regnemåten ble den gang kalt algorismus. Men tallene var egentlig ikke arabiske, for araberne hadde egentlig bare lånt dem av inderne som var de egentlige oppfinnerne.
Gerbert d'Aurillac, senere pave Sylvester II, var også vitenskapsmann og lærte seg matematikk. Det er ikke bevarte noen manuskripter som viser Gerberts arbeid med arabiske tall. Arabiske tall finnes i manuskriptet Geometry II (fra 1000-tallet) i Erlangens universitetsbibliotek, forfatteren «Pseudo-Boethius» ble trolig svært påvirket av Gerbert. I manuskriptet er null kalt sipos på latin, muligens avledet fra det arabiske sifr (i betydningen tom, innholdsløs) eller fra et gresk ord for perle eller kule på en snur. Det engelske ordet for null, zero, så vel som cypher (kryptering), er avledet av arabisk sifr. På tiden lå mesteparten av Den iberiske halvøy under Córdoba-kalifatet. De fremste astronomene i verden virket innenfor de islamske rikene og arabiske navn som Aldebaran ble stående som navn på himmellegemer. Araberne hadde i tillegg til tallene 1 til 9 innført null som begrep fra indisk matematikk.
Siffer
Da de indo-arabiske tallene kom til Europa på elleve- og tolvhundretallet, kalte man det nye tallet null for siffer, etter det arabiske navnet for null, Sifr. Null ble også hetende cifra på latin. I dag er ordet siffer imidlertid blitt betegnelsen for ethvert tall. Men opprinnelig var det altså bare null som het siffer. I dag kan siffer også bety hemmelig skrift. Muligens har det en sammenheng med at man syntes tallet null var spesielt mystisk.
Filosofi
Begrepet null er egentlig et vanskelig begrep. For inderne med sitt nirvana kom det kanskje mer naturlig. De gamle nordmennene hadde jo også sitt ginnungagap, som er intethetens store kløft. Og i dagens fysikk og kosmologi spiller vakuumbegrepet en ikke uviktig rolle.
Erling Granholt
Erling Granholt (født 17. juni 1925, død 21. november 2015) var en norsk lektor, riksmålsmann og politiker (FrP).
Granholt tok eksamen ved Stavanger lærerskole i 1959 og ble cand. philol. ved Universitetet i Oslo i 1979. Han arbeidet som lærer ved Framnes skole i Sandefjord 1962–1988.
Roding
Roding kan vise til: