cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mannlig omskjæring
Diskusjon om forbud
Inngrepet vil «isolert sett kunne oppfylle gjerningsbeskrivelsen i en eller flere straffebestemmelser» når utført på mindreårige, skrev Helse- og omsorgsdepartementet i 2011. Det er ingen drøfting av forbud mot inngrepet, hevdet Lars Gule – noe han finner «underlig» siden kjønnslemlestelseslovens paragraf 1 sier at «Den som forsettelig» utfører et inngrep i en kvinnes kjønnsorgan som skader kjønnsorganet eller påfører det varige forandringer straffes for kjønnslemlestelse». Også Human Rights Service argumenterer for at det allerede eksisterer et forbud mot omskjæring i Norge, uavhengig av kjønn, som rammes av straffeloven §§ 228, 229.
I kjølvannet av at et to uker gammelt guttebarn døde etter omskjæring i mai 2012, har debatten rast på ny. Ifølge NRK så ønsket både Den norske legeforening, Norsk Sykepleierforbund, Barneombudet, Human-Etisk Forbund, Reform ressurssenter for menn og Medisinsk fakultet ved Universitetet i Oslo, slutt på praksisen i 2012. . Rådet for legeetikk og Norsk barnelegeforening anbefaler derimot at inngrepet blir utført av kyndig helsepersonell i stedet for et forbud, og Den norske legeforening har senere akseptert helseminister Bent Høies forslag om å gjøre omskjæring av gutter til et offentlig tilbud.
I høringsuttalelse uttaler Reform at omskjæring av jenter og gutter må sidestilles og forbys på like linje. Mannsforsker Jørgen Lorentzen har kalt inngrepet "en bestialsk skikk."
Tidligere barneombud Reidar Hjermann ønsket en debatt om nedre aldersgrense og at rituell omskjæring bør forbys på barn under 15-16 år: «Vi ønsker ikke at barn skal utsettes for ikke-medisinske inngrep. I den grad de skal bli omskåret, må de få en anledning til å gi sitt samtykke, i en alder som er rimelig.»
Justispolitisk talskvinne i Senterpartiet, Jenny Klinge, og Senterpartiets stortingsgruppe mener rituell omskjæring av små gutter må forbys på lik linje med omskjæring av jenter. Ervin Kohn, forstander i Det Mosaiske Trossamfund, likestiller et eventuelt forbud med gjeninnføring av Grunnlovens § 2 fra 1814, som nektet jøder adgang til riket.
Barneombud Anne Lindboe skriver i en kronikk at «Med kunnskapen vi nå besitter er det på tide å flytte offerrollen fra krenkelsen av voksnes religionsfrihet over til barna som betaler prisen...». Lindboe konkluderer med blant annet: «Det å omskjære i regi av helsepersonell er ingen garanti mot hverken smerter, infeksjoner eller komplikasjoner. Den eneste måten å eliminere denne risikoen på, er å slutte med omskjæring av gutter, og gi dem den samme beskyttelsen som jenter nyter godt av. ... som sikrer at gutten er gammel nok til å ta dette valget selv ... Her har Barneombudet foreslått en aldersgrense på 15 eller 16 år.»
Mens Senterpartiet har tatt til orde for å forby omskjæring av gutter har Høyre, SV, KrF og Arbeiderpartiet tatt til orde for at den offentlige helsetjenesten skal tilby omskjæring av gutter. FrP og Venstre ønsker ikke forbud, men mener at inngrepet skal bekostes av de det gjelder og ikke av den offentlige helsetjenesten.
I 2017 fant en meningsmåling for Dagen at 75 prosent av dem som hadde gjort seg opp en mening, støttet 18 års aldersgrense. Det var flertall blant velgerne til alle partiene på Stortinget, unntatt Krf. Denne andelen var 45 prosent blant KrF-velgerne. De aller fleste av dem var ikke kun mot det jødiske ritualet, men omskjæring av friske gutter, uansett begrunnelse som gis, religiøs eller ei. Og de aller fleste uttrykte ikke noe håp om at en aldersgrense vil drive jøder ut av landet.
Luna-programmet
Luna-programmet var en serie ubemannede romfartøyer som ble sendt til månen av Sovjetunionen mellom 1959 og 1976. <!-- Kommenterer vekk maskinoversatt(?) kaudervelsk
Oppdrag
-->>
Dearborn
Dearborn kan sikte til:
Stara Zagora oblast
Stara Zagora oblast er en forvaltningsenhet (oblast) i det sentrale Bulgaria. Den største byen, som også er administrasjonssentrum er Stara Zagora.
Kommuner
Stara Zagora oblast er inndelt i 11 kommuner (entall: община, obshtina – flertall: общини, obshtini)
Franck Bouyer
Han la opp etter 2013-sesongen.
Frank Olafsen
Frank Willy Olafsen (født 20. april 1944) er en tidligere norsk landslagsspiller i både fotball, bandy og ishockey. Som fotballspiller var han midtstopper, og spilte 18 A-landskamper for.
Olafsen spilte hele sin fotballkarriere i Skeid, hvor han ble cupmester tre ganger (i 1963, 1965 og 1974), og seriemester i 1966. Han spilte til sammen 194 toppseriekamper for Skeid. Som ishockeyspiller spilte han 11 offisielle landskamper, og deltok på det norske laget under vinter-OL i 1964 i Innsbruck. I bandy spilte han for landslaget under Bandy-VM i Moskva i 1973. Han spilte ca. 12 landskamper i bandy.
Zuphium
Zuphium er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Dryptinae i familiegruppen løpebiller.
Systematisk inndeling
Oversikten har med de europeiske artene. Systematikken følger Carabidae of the World.
Dimitri Champion
Dimitri Champion (født 6. september 1983 i La Rochelle) er en profesjonell fransk landeveissyklist.
Grøvudalshytta
Grøvudalshytta er ei hytte som ligger i Sunndal kommune. Grøvudalshytta er en Turistforeningshytte drevet av Kristiansund og Nordmøre Turistforening (KNT).
Hytten ligger ca.7km fra bilvei på Hallen(i Sunndal kommune).
BMW 507
BMW 507 var en to seters roadster med V8'er på 150 hestekrefter. Første 507 rullet ut fra BMW fabrikken i 1955 og siste rullet ut i 1959 – det ble produsert kun 252 biler og fremstår idag som et ettertraktet samlerobjekt. 507 ble kun levert med en motor på 3,2 liter og 150 hk. Et fabrikktrimmingssett fantes, og ga bilen ytterligere 10 hk. 507 var håndbygd og hadde aluminiumkarosseri.
Kari Marstein
Kari Marstein (født 1966) er en norsk filolog ansatt som sjefredaktør for norsk skjønnlitteratur ved Gyldendal Norsk Forlag.
Marstein har hovedfag litteraturvitenskap med hovedoppgave om Dag Solstads Roman 1987. Hun har jobbet som programleder i TV-programmet Leseforeningen på NRK (1999–2000). I 2000 fikk hun stillingen som sjefredaktør for norsk skjønnlitteratur i Gyldendal Norsk Forlag.
Hun er søster av forfatteren Trude Marstein. Hun ble gift i 2008 med Kjetil Try.
NM i fotball for kvinner 1987
Norgesmesterskapet i fotball for kvinner 1987 er en norsk fotballturnering. Det var det tiende offisielle norgesmesterskapet i fotball for kvinner. Sprint-Jeløy ble norgesmestre etter å ha slått Klepp i finalen.
3. runde
Kampene spilt søndag 28. juni.
3. runde Nord-Norge (best av 3):
Eksterne lenker
Stein Langørgens hjemmeside
Rumensk leu
Rumensk leu (rumensk: leu, flertall: lei, norsk: leu, flertall leuer ) har vært myntenheten i Romania siden 1867. En rumensk leu er inndelt i 100 bani (entall: ban).
I juli 2005 ble ny leu (RON) innført, ved en revaluering av den gamle valutaen (ROL). I denne prosessen ble fire nuller fjernet fra ROL, slik at ROL 10 000 tilsvarer RON 1. Etter 1,5 år med parallell sirkulasjon, ble ROL tatt ut av vanlig, kommersiell handel 1. januar 2007. De mange nullene i den gamle valutaen gjorde at de siste tre nullene ofte ble utelatt når priser ble angitt; noe som kostet 100 000 lei ble angitt som 100 lei. Dyrere varer, som for eksempel biler, fikk som regel prisen angitt i euro. Praksisen med at dyre varer prissettes i euro har fortsatt også etter innføringen av den nye leuen.
Leu betyr «løve» på rumensk, og flertall («lei») betyr «løver».
Bells Beach
Bells Beach er en strand i delstaten Victoria i Australia. Den er en verdenskjent surfestand blant annet har surfemesterskapet Rip Curl Pro Surf & Music Festival (tidligere kjent som Bells Beach Surf Classic) blitt arrangert siden 1961. Stranden ligger ved Great Ocean Road i nærheten av byene Torquay og Jan Juc 103 kilometer sørvest for delstatshovedstaden Melbourne.
Edward Wangberg
Edward (Edvard) Einarsen Wangberg (født 15. november 1913 i Trondheim, død 30. juli 1983 i Trondheim) var en norsk skøyteløper. Han representerte Trondhjems Skøiteklub og Hamar Idrettslag.
Wangberg tok bronse i NM, allround i både 1939 og 1940. Han kom på 8.-plass sammenlagt i EM i 1936, og deltok i vinter-OL i Garmisch-Partenkirchen i 1936 med 20.-plass på 5000 meter og 18.-plass på 10 000 meter. Han deltok også i VM i 1936, men ble uplassert. Under VM i 1937 på Frogner stadion kom Wangberg på 7.-plass. Han deltok men ble uplassert i både EM i 1938 og VM i 1939.
Governor General’s Foot Guards
Regimentet har sett kamp i flere konflikter, inkludert første og andre verdenskrig, og har hatt tre mottakere av Viktoriakorset i sine rekker.
GGFG er formelt alliert med det britiske regimentet Coldstream Guards.
Tubakonsert i F-moll
Tubakonsert i F-moll eller Concerto for Bass Tuba var skrevet av den britiske komponisten Ralph Vaughan Williams. Verket hadde premiere i 1954, og ble først sett på som en eksentrisk idé fra en aldrende komponist. Men konserten ble raskt en av Vaughan Williams' mest populære verk og en essensiell del av tuba-repertoaret.
Verket er delt inn i tre satser:
En vanlig fremførelse tar omtrent 13 minutter.
Konserten ble først fremført av London Symphony Orchestra med Philip Catelinet som solist. Siden har det blitt fremført av andre berømte tubaister.
Morten Espeland
Morten Espeland (født 19. januar 1972 på Stord) er en norsk skuespiller. Han er utdanna ved Statens teaterhøgskole i 1998, og debuterte samme år som Peter i Anne Franks Dagbok i regi av Olof Lindquist på Den Nationale Scene. Han ble i 1999 nominert til Heddaprisen i klassen Fremragende sceneprestasjon for hovedrolla som Gutten i Den 25. Timen av Per Olov Enquist, regi Aleksander Mørk-Eidem. I 2008 mottok han Heddaprisen i klassen Beste mannlige birolle for Peter Karpati i Den arabiske natta av Roland Schimmelpfennig, regi Jon Tombre. Han har vært på Det norske teatret fra 1999 til 2011, og spilt flere større roller: Bror i Så blir det stilt, av Arne Lygre, Poprisjtsjin i Ein gal manns dagbok av Nikolaj Gogol, Guten i Vakkert av Jon Fosse, tillelrollen i Rambuku av Jon Fosse, Bidger i Verdas mest forelska par av Rune Belsvik, Andungen i Dustefjerten og Andungen av Rune Belsvik, Medvédenko i Måken av Anton Tsjekhov, Byttingen i Peer Gynt av Henrik Ibsen, regi Robert Wilson, Herr Bramati i Herr Bima og herr Bramati av Tord Akerbæk.
Gull (Åge Aleksandersen-album)
Gull er et samlealbum utgitt av Åge Aleksandersen i 2005. Dette er en samleplate med 12 av hans mest kjente sanger.
Fokker Eindecker
Fokker Eindecker er det uformelle navnet på Fokkers serie med monoplan fra den første verdenskrig. Prefikset «E» står for «Eindecker» (monoplan), men var ikke forbeholdt Fokker og ble brukt på alle tyske militære monoplan.
BMW 745h
BMW 745h var BMWs sjettegenerasjons konseptbil som hadde hydrogen som drivstoffkilde. 745h hadde som de fem tidligere konseptbilene to drivstofftanker, en for flytende hydrogen og en for bensin. V8-motoren på 4,4 liter yter 182 hk og bruker 9,9 sekunder på 0-100 km/t. Bilens toppfart er 215 km/t og totalvekten er på 1,930.1 kg.
Mathieu Claude
Mathieu Claude (født 17. mars 1983 i Niort) er en profesjonell fransk landeveissyklist. Han syklet for det franske laget Europcar (tidl. Bouygues Telecom) fra 2005 til 2012.
Mustads vei (Oslo)
Mustads vei (1A–1B, 10–12) er en vei på Lilleaker i bydel Ullern i Oslo. Det er en øst/vest-orientert vei på nordsiden av kjøpesenteret CC Vest som går parallelt med en del av avkjørselen fra Granfosstunnelen. Veien har forbindelse med resten av veinettet via rundkjøringen nordvest for senteret og vei/parkeringsplass gjennom senterområdet, på vestsiden av Lilleakerveien.
Veien er i området til Mustad Eiendom, som også eier CC Vest. Navnet ble vedtatt i 1917, visstnok etter Hans Mustad.
Mosul
Mosul (arabisk: موصل, al Mawsil eller Nineveh, turkmensk: Musul, kurdisk: Mosul/Ninawa, gammelsyrisk: ܢܝܢܘܐ) er Iraks nest største by, etter Bagdad, med ca. 1,8 millioner innbyggere (pr. 2008) og er hovedstad i provinsen Ninawa. Ruinene av oldtidsbyen Ninive ligger innenfor bygrensene av dagens Mosul. Byen ligger nordvest i Irak, ved bredden av floden Tigris.
Historie
Mosul var opprinnelig kloster midt i mot Ninive på den andre bredden av Tigris. Klosteret ble etablert i 570. Stedet ble utbygd av perserkongen Khusrov II til en festning,. Den ble i 641 erobret av araberne og dannet etterhvert kjernen i en by. Omkring 100 år senere ble den hovedstad i provinsen al-Djazira i Mesopotamia.
På 900-tallet hersket hamdanidene i Mosul. De ble etterfulgt av ukailidene, og  seinere  seldsjukkene. Under zengiderne 1127-1232 ble Mosul utvidet og befestet. Saladin beleiret byen uten hell. Men byen overga seg i 1242 til Hülegü og unngikk dermed plyndring til 1261, da et opprør forårsaket tung brannskatting.
Skånet av Timur Lenk ble Mosul så erobret av turkmenere, perserne i 1514 og osmanene i 1637. Byen ble sterkt skadet i 1743 av et jordskjelv. Deretter ble den  hovedstad i vilajaten av samme navn. Under første verdenskrig ble Mosul besatt av britiske tropper i 1918 og ble etter langvarige forhandlinger (Mosul-spørsmålet) ved Folkeforbundets vedtak innlemmet Irak.
Byens navn er opphavet til navnet på kjolestoffet musselin.
Byen i moderne tid
Byen ligger ikke langt fra det kurdiske selvstyreområdet. Det bor mange turkmenere i Mosul og områdene rundt, og det har vært reist krav om å opprette en egen turkmensk region med navnet Turkmeneli.
Befolkningen består hovedsakelig av arabere, kurdere og turkmenere, men byen har en høyere andel kristne (assyrere, armenere  og kaldeere) enn de fleste andre irakiske byer.
Mosul har etter den amerikanske invasjonen i 2003 vært et sentrum for sunniarabiske ekstremister tilknyttet grupper som al Qaeda og Ansar al-Sunnah. Disse har systematisk fordrevet det kristne mindretallet og har dessuten angrepet turkmenere og kurdere enten de måtte være  sunnimuslimer eller yezidier. Verst har det likevel gått utover yezidiene som foruten å være kurdere også beskyldes for å være djevledyrkere.
ISIL
Kurdiske peshmerga-styrker har hatt kontrollen over byens østside, mens Irakiske regjeringsstyrker har kontrollert det urolige området vest for Tigris. I begynnelsen av juni 2014 ble byen angrepet av geriljastyrker fra den islamistiske organisasjonen ISIL. De irakiske regjeringsstyrkene ytte lite motstand, og flyktet snart. Mange sivile flyktet også fra byen, de fleste til den kurdiske regionen
ISIL hadde vært tilstedeværende i Mosul siden om lag 2008. Der fungerte de som en slags mafiagruppe, som krevde beskyttelsespenger av en stadig økende del av befolkning. Selv politiet skal ha betalt. Personell fra ISIL var velorganisert i byen, og hadde store og godt bevæpnede mannskaper.
10. juni 2014 satte ISIL-styrkene i Mosul ut kontrollpunkter over hele byen, og tok kontroll over offentlige bygninger. Det skjedde nesten uten motstand. Organisasjons styrker tok kontroll over bl.a. den lokale flyplassen, offentlige kontorer og to TV-kanaler, og slapp også fri 1400 fanger fra lokale fenglser. Gruppen tok også kontroll over mengder med amerikansk produsert militært utstyr som pansrede kjøretøyer og helikoptre. ISIL-styrkene plyndret sentralbanken i Mosul, og tok kontroll over så mye som 500 milliarder irakiske dinarer, ca. 429 millioner amerikanske dollar. De ødela sjia-moskeer, kirker og synagoger i byen, og inventaret ble solgt. Store deler av befolkningen flyktet til kurdiske områder. Innbyggerne som tidligere var en blanding av folkeslag og religiøse grupper, ble på kort tid kun befolket av sunnimuslimske arabere. Det var spesielt etniske og religiøse minoriteter som flyktet herunder kristne, yezidier, shabaker og sjia-muslimer, samt kurdere uansett religiøs tilhørighet.
I 2017 gjenerobret kurdiske og irakiske tropper byen igjen.
Utdanning
Universitetet i Mosul er et av de største i Midtøsten når det gjelder antall fakulteter. Det er spredd på tre campuser og har om lag 17 000 studenter og 750 ansatte.
Klima
Ett varmt steppeklima råder i området. Årsmiddeltemperaturen er 23 °C. Den varmeste måneden er juli, da middeltemperaturen er 37 °C, og den kaldeste er januar, med 7 °C. Gjennomsnittlig årsnedbør er 364 millimeter. Den våteste måneden er november, med i gjennomsnitt 66 mm nedbør, og den tørreste er august, med 1 mm nedbør.
McDonnell Douglas KC-10 Extender
McDonnell Douglas KC-10 Extender er et tankfly produsert av McDonnell Douglas basert på McDonnell Douglas DC-10 og er i tjeneste for blant andre det amerikanske luftforsvaret. 59 fly av denne typen er i tjeneste, noe som er et betraktelig mindre antall enn KC-135 Stratotanker, men flytypen har en mye større drivstoffkapasitet. KC-10 er for øyeblikket stasjonert ved McGuire Air Force Base i New Jersey og Travis Air Force Base i California.
Historie og utvikling
Under Vietnamkrigen begynte det å oppstå tvil om spesifikasjonene til den store flåten av over 700 KC-135 fly var gode nok til å imøtekomme USAs globale satsing. Flåten var utplassert sydøst i Asia for å gi støtte til forskjellige taktiske fly og strategiske bombefly samtidig som de støttet den stående bombeflyflåten oppsatt med atomvåpen. Som et resultat av dette begynte man å vurdere anskaffelse av et rimeligere tankfly med større kapasitet enn disse, men framdriften i prosjektet stoppet opp på grunn av mangel på penger.
I 1975 under programmet «Advance Tanker/Cargo Aircraft» (avansert tankfly/transportfly) ble fire fly evaluert. Disse var: C-5 Galaxy, Boeing 747 (som tapte for C-5 etter den forrige evalueringen om transportfly), McDonnell Douglas DC-10 og Lockheed L-1011. Forsvarsminister Donald Rumsfeld, som hadde sin første periode i Pentagon, valgte DC-10 i 1976.
Konverteringen til KC-10 involverte bare noen mindre modifikasjoner fra DC-10, hvor den største var tilpasningen av bomkontrollen i den bakre delen av flyskroget og de ekstra drivstofftankene i de nedre frakterommene. De første leveringene til Strategic Air Command begynte i 1981. Flytypen har siden da hatt en aktiv rolle som et strategisk tankfly på samme måte som flyene til Royal Air Force.
Det nederlandske luftforsvaret opererer to KDC-10 i tankflyrollen, og bruker det tredje primært som et strategisk transportfly. KC-10 er i dag det flyet i verden med lengst rekkevidde, og fortsetter å ha den rekorden til tross for introduksjonen av Boeing 777-200LR.
Flueblom
Flueblom (eller flueblomst) Ophrys insectifera er den eneste norske representanten for denne store orkideslekta som med sentrum rundt Middelhavet er utbredt fra Irland i vest til Iran og Russland i øst og fra Nord-Afrika i sør til Skandinavia i nord. Slekta består av rundt 40 arter, men artsavgrensning er som i mange orkideslekter svært problematisk. Felles for alle taksa er de oppsiktsvekkende blomstene som etterlikner bestemte insekter av utseende og ofte også i duftsignaler. Flueblom er norsk floras klareste eksempel på seksuell narrepollinering.
Utseende
Flueblomplanter er som regel mellom 10 og 30 cm høye, og har en ganske glissen blomsterstand med 2-10 blomster. Planta er spinkel og ikke så høy og kan derfor være ganske vanskelig å få øye på, men får man først øye på den er den ikke mulig å forveksle med noen annen norsk plante. Orkideblomstens seks blomsterblader er i fluebloms versjon slik at de tre i den ytre kretsen er grønne og ganske små, mens de tre indre blomsterbladene er de som imiterer insektet: to er lange og smale og imiterer trolig insektets antenner, mens leppa er ganske brei, ca. 1 cm lang og med fargetegninger og reflekser som imiterer insektets kropp. Alle disse tre blomsterbladene er i brunsvarte fargetoner.
Formering
Blomstene har ingen nektar eller annen belønning så pollineringa er basert på lureri der pollinatoren tiltrekkes fordi blomsten signaliserer en ettertraktet belønning, i dette tilfellet paringsmulighet. Flueblom etterligner ikke en flue som navnet skulle tilsi, men en veps. Nærmere bestemt hunner av gravevepser i slekta Argogorytes (Vepser: Crabronidae). Hos disse vepsene er det slik at hannene normalt klekker en uke eller to før hunnene og i denne perioden før de ekte hunnene er tilgjengelige, tilbyr flueblomplantene de eneste mulighetene for "parring" (parring er naturligvis hannvepsenes eneste oppgave i livet). Fluebloms blomstringstidspunkt er fininnstilt av naturlig seleksjon til å passe med vepsenes klekkingstidspunkt.
Selv om blomstenes imitiasjon av hunnvepsene kanskje ikke ser helt overbevisende ut for det menneskelige øye, må man huske at gravevepser som andre vepser, ser utmerket også i det ultrafiolette området og hvor godt blomsten egentlig ligner hunnvepsen er vanskelig å vurdere. I tillegg kommer imidlertid også andre sanseinntrykk som ligger utenfor det vi mennesker oppfatter: duft! Flueblom sender ut duftstoffer som svært presist etterligner gravevepshunnens feromoner. Trolig er duftsignalet vel så viktig som det visuelle signalet for tiltrekning til planta og i alle fall på langt hold. De visuelle signalene er derimot avgjørende for presis plassering av pollinator i blomsten. Presis plassering i blomsten er som for alle orkideer, nødvendig for at polliniene skal kunne plasseres riktig på pollinatoren og slik sørge for at pollen avsettes på arret i etterfølgende blomster insektet besøker.
Forekomster i Norge
Flueblom vokser enten i kalkfuruskog eller på kalkmyr og er i tillegg ganske varmekjær. Klimamessig er dermed kun sørøstlige deler av landet og de gunstigste delene av enkelte fjordstrøk mulige. Kalkholdig jordbunn som ikke er oppdyrka, er enda mindre vanlig og kombinasjonen blir dermed ganske sjelden.
Flueblom finnes i sørøst fra Fredrikstad og Kragerø til Ringerike og Kongsberg, videre noen steder i Nord-Trøndelag (Snåsa, Steinkjer, Nærøy) og spredt i Nordland (Gildeskål, Beiarn, Bodø, Fauske).
Fredning
Flueblom er ført i Norsk rødliste for arter (2021) som "sårbar" (VU). Flueblom er fra desember 2001 varig freda etter naturvernloven etter først å ha vært midlertidig freda fra 1989.
Maria Francesca Rossetti
Maria Francesca Rossetti (født 17. februar 1827, død 27. november 1876) var en engelsk forfatter av italiensk opprinnelse. Hun var søsteren til billedkunstneren og poeten Dante Gabriel Rossetti og poeten Christina Georgina Rossetti foruten kritikeren William Michael Rossetti. Søsteren Christina dediserte sin første bok, Goblin Market (1862), til Maria.
Ubuntu
Ubuntu kan vise til:
Maria Francesca Rossetti
Liv og virke
Maria Rossetti ble født i London som det eldste barnet til Gabriele Pasquale Giuseppe Rossetti (død 1854) og Frances Polidori (død 1886). Hun er beskrevet som stille i sitt vesen og deltok i det kulturelle miljøet til det prerafaelittiske broderskap, men uten selv å ta en aktiv rolle. Hun var begavet allerede som meget ung. Fjorten år gammel bidro hun så mye på faren Gabriele Rossettis oversettelse av Giampietro Campanas In morte di Guendalina Talbot at hun er kreditert sammen med ham på lik fot. Nitten år gammel fikk hun utgitt sitt allegorisk-religiøse verk, The rivulets. Hun arbeidet som guvernante og privatlærer. En av hennes elever var den ti år gamle Lucy Madox Brown (datter av maleren Ford Madox Brown) som hennes yngre bror William Michael kom til å gifte seg med. Selv hennes forfatterskap var preget av hennes naturlige anlegg som lærer; hun skrev to hefter for språkøvelser i italiensk, Idiomatic Italian og Aneddoti italiani (1867).
Maleren Charles Allston Collins, som var influert av pre-rafaelittene, ble forelsket i henne, men hun avviste hans ønske om forbindelse. Han ble deretter mer asketisk og innadvendt og giftet seg isteden med Charles Dickens’ datter Kate i 1860. Han døde i 1873. Året etter valgte Maria å bli en angelikansk nonne. Det skjedde til hennes bror Dante Gabriels skepsis: «hans eldste søster er blitt til hva som er kalt for Nådens Søster – en av de gamle tingene som du ser går i form for kullboks og paraplykostyme.»
I henhold til hennes nye åndelige livsfase utga hun Letters to my Bible Class (1872) og The Day Hours (1875).
Hun ble gravlagt på nonnenes område i Brompton gravlund i Kensington i London.
Fylkesvei 768
Den tar av fra fylkesvei 769 i Strandval og går i sørvestlig retning til Abelvær.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Tylft
En tylft er en gammel mengdeenhet som tilsvarer 12 enheter. Tylfter ble særlig brukt om tømmerstokker i skogbruket og i sagtømmerindustrien.
I middelalderen kunne tylft også bety en distanse på tolv gamle norske mil (12·11,295 m = 135,540 m); i andre sammenhenger én breddegrad (111 km).
Chiers
Chiers (på fransk, luxembourgsk: Kuer, tysk: Korn) er ei elv som renner gjennom Luxembourg, Belgia og Frankrike. Den er ei av sideelvene til elva Maas fra høyre, med en totallengde på 112 kilometer.
Den har sitt utspring nær Differdange i Luxembourg. Chiers renner hovedsakelig vestover, og krysser grensa til Frankrike, og renner deretter gjennom Longwy og Longuyon i departementet Meurthe-et-Moselle. Den danner her grense med Belgia et par kilometer nær Torgny. Den fortsetter deretter gjennom Frankrike, langs Montmédy i departementet Meuse og Carignan i departementet Ardennes. Til slutt munner Chiers ut i elva Maas (Meuse) i Bazeilles, nær Sedan.
Australia’s Federation Guard
Australia's Federation Guard er en avdeling i det australske forsvaret med rundt 170 soldater fra marinen, hæren og flyvåpenet. Avdelingen ble opprettet i 2000 som landets første rendyrkede seremonielle avdeling. Den inngår i De kongelige husholdtropper og stilte vakt ved Buckingham Palace i mars 2000.
Hans Olsson (alpinist)
I junior-VM i alpint 2004 tok han gull i super-G.
Olsson vant en sølvmedalje i lagkonkurransen under VM 2007 i Åre, sammen med Anja Pärson, Anna Ottosson, Patrick Järbyn, Markus Larsson og Jens Byggmark
Han tok sine første poeng i verdenscupen 11. desember 2005, da han ble nummer 13 i superkombinasjonen i Val-d’Isère. Den første pallplasseringen kunne han feire 29. november 2008, da han ble nummer tre i utforrennet i Lake Louise. Dette var samtidig første gang i verdenscupens historie at en svensk mannlig alpinist kom på pallen i denne disiplinen. Hansson tok en ny tredjeplass i utfor på hjemmebane i Åre i verdenscupavslutningen samme år.
Olsson har blitt svensk mester en rekke ganger.
Kulturhistorisk museum
Kulturhistorisk museum (KHM) er en museumsorganisasjon ved Universitetet i Oslo. Organisasjonen ble opprettet i 1999 under navnet Universitetets kulturhistoriske museer da Universitetets Oldsaksamling (med Vikingskipshuset), Myntkabinettet og Etnografisk museum ble slått sammen til én organisasjon. I 2004 ble navnet endret til Kulturhistorisk museum.
Kulturhistorisk museum holder blant annet til i Historisk museum på Tullinløkka samt i Frederiksgate 3 og St. Olavs gate 29 i Oslo. I 2015 ble det utlyst en arkitektkonkurranse med sikte på å utvide det nåværende Vikingskipshuset til et fullverdig vikingtidsmuseum.
Karen Holmsen
Familie
Karen Holmsen var datter av byråsjef, senere sorenskriver Clemet Holmsen (1796–1862) og Nicoline Caroline Nielsen (1807–1854). Hun ble i 1880 gift med sin tremenning, godseier Peter Ferdinand Fischer på Ottarsrud ved Drøbak.
Liv og virke
Karen Holmsen studerte i Stockholm, København, og Paris og debuterte i Christiania i 1863. Holmsen var en av Norges første profesjonelt utdannede operasangerinner og regnes som en av Norges første store internasjonale sangerinner. Stemmen var svært omfangsrik, og hun kunne synge både sopran- og altpartier. Hun sang ved mange scener i utlandet. I 1876 sang hun flere roller ved Christianaia Theater ,
Fylkesvei 6202
Fylkesveg 6202 går mellom Fuglvågen og Nordvika i Smøla.
Ralph Vaughan Williams
Ralph Vaughan Williams (født 12. oktober 1872 i Down Ampney i Gloucestershire, død 26. august 1958 i London) var en britisk komponist. Hans verker består av symfonier, kammermusikk, opera, koraler og filmmusikk. Vaughan Williams var også en viktig innsamler av engelsk folkemusikk og folkesang.
Liv og virke
Vaughan Williams ble født inn i en velstående familie. Han fikk tidlig innføring i musikk og moren og tanten lærte ham å spille orgel, klaver og fiolin. Han ble påmeldt et kurs i musikkteori bare ni år gammel. Vaughan Willams skal 15 år gammel ha bestemt seg for å bli komponist. Han studerte musikk ved Royal College of Music med Hubert Parry som lærer. Senere studerte han ved Trinity College i Cambridge, i Berlin hos Max Bruch og i Frankrike hos Maurice Ravel.
Han fortsatte å komponere til kort tid før han døde, 85 år gammel.
Even Godager
Godager vant de tre første uoffisielle NM på skøyter, allround i 1887, 1888 og 1889. Han deltok også i det andre uoffisielle VM på skøyter, allround i 1890, men ble uplassert.
Jørgen Lorentzen
Jørgen Ludvig Lorentzen (født 1956) er en norsk litteraturviter og forsker. Han har jobbet som journalist og forlagsredaktør, og var ansatt som forsker ved Senter for tverrfaglig kjønnsforskning fra 2003 til 2012. Han har siden vært daglig leder i Stiftelsen Hedda, en organisasjon som jobbet med ulike kunstneriske prosjekter, og arbeidet med ulike frilansprosjekter. Han er også produsent i Integral Film som han eier og driver sammen med sin kone, regissøren Nefise Özkal Lorentzen. Lorenzen er aktiv i lokalpolitikken i Nesodden kommune, der han er medlem av kommunestyret for Arbeiderpartiet.
Utdannelse og forskning
Lorentzen tok ettårig agronomutdannelse ved Vestfold Landbruksskole 1975–1976. Han studerte deretter historie og samfunnspolitikk ved Oppland distriktshøgskole, og senere filosofi ved Universitetet i Bergen og litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo. Han ble dr. art. i litteraturvitenskap i 1997, med avhandlingen Mannlighetens muligheter om mannsfigurer hos Hamsun, Strindberg og Garborg.
Lorentzen var amanuensis ved Institutt for nordistikk og litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo fra 1994–1995 og førsteamanuensis samme sted 1997–1998. Mens han jobbet med doktorgraden jobbet han som kursholder ved Postens brevsenter. Fra 1999 til 2000 var han engasjert som forsker ved Institutt for nordistikk og litteraturvitenskap, og i 2002 ble han engasjert av Barne- og familiedepartementet og Nordisk ministerråd for å forberede programmet Den nordiske mannen, før han begynte med forskningsprosjektet "Framveksten av det moderne farskapet" som omhandlet farskapets historie i Norge fra 1850 og fremover. Dette prosjektet var en del av forskningsprosjektet "Menn og maskuliniteter" som Lorentzen ledet ved Senter for kjønnsforskning ved Universitetet i Oslo. Prosjektet var finansiert av Norges forskningsråd, og ble avsluttet i 2008. Høsten 2008 startet han et nytt prosjekt sammen med Wencke Mühleisen kalt Being Together, Remaking Public Intimacies. Prosjektet var finansiert av Norges forskningsråd og varte fram til 2012.
I 2013 begynte Lorentzen som daglig leder i Stiftelsen Hedda og utgjorde den ene halvparten av staben sammen med Nina Hodneland. Stiftelsen Hedda jobbet for å fremme likestilling, demokrati og menneskerettigheter gjennom kunstneriske prosjekter og programmer.
Verv og kampanjer
Lorentzen har vært engasjert i en rekke saker knyttet til fagfeltene sine. Han startet i 1993 kampanjen «Hvitt bånd – menn mot vold mot kvinner». Han har sittet i juryen for flere litteraturkonkurranser, blant annet en novellekonkurranse for ungdom. Han har også vært aktiv i Norsk kritikerlag. Han var tidligere styremedlem i Reform ressurssenter for menn. Videre var han med på å starte Nettverk for forskning om menn i 1989. Lorentzen har også vært leder for Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening (NFF).
Publikasjoner
Lorentzens doktorgradsavhandling, Mannlighetens muligheter: Om mannlig under, erfaring og etikk i det moderne gjennombrudds litteratur, handler om mannsfigurer hos Knut Hamsun, August Strindberg og Arne Garborg. I tillegg til doktorgradsavhandlingen har Lorentzen skrevet åtte fagartikler i fagfellevurderte tidsskrifter (tre i internasjonale), deriblant flere artikler om fedre i norsk historie og litteraturhistorie. Artikkelen «Ibsen and Fatherhood» (New Literary History, 2006) tar opp farsfigurer hos Henrik Ibsen. Han har også skrevet den teoretiske artikkelen «Masculinities and the Phenomenology of Men's Orgasms» (Men and Masculinities, 2007), som er hans mest siterte arbeid, og hvor han argumenterer for en ny seksualetikk basert på «penis som en bro fra meg til deg». Artikkelen ble i 2010 utsatt for kritikk fra biologer. Lorentzen har også bidratt med kapitler i flere bøker.
Lorentzen har skrevet to populærvitenskapelige bøker, Maskulinitet : blikk på mannen gjennom litteratur og film (2004) og Fra farskapets historie i Norge 1850–2012 (2012). Han var også medredaktør for en lærebok for studenter på bachelornivå, Kjønnsforskning – en grunnbok (2006, sammen med Wencke Mühleisen) og for antologien Män i Norden (2006, sammen med Claes Ekenstam).
Offentlige debatter
Våren 2008 deltok Jørgen Lorentzen i en diskusjon om deling av fødselspermisjon. Førsteamanuensis og evolusjonspsykolog Leif Edward Ottesen Kennair ved NTNU og humanbiolog Terje Bongard ved NINA hevdet i debatten om deling av fødselspermisjon at det var problematisk å ta barnet fra mor. Lorentzen innvendte at ingen hadde hevdet at barnet skal tas fra mor, men at far skal komme inn i tillegg til mor. Han karakteriserte synspunktene til Ottesen Kennair og Bongard som «biofascisme», og mente at de la en statisk forståelse av familien for dagen.
Jørgen Lorentzen har i intervjuer og artikler uttrykt skepsis over kjønnslemlestelse (omskjæring) av gutter, og argumentert for et forbud, slik det er mot omskjæring av jenter. Lorentzen mener at det er «en sterk sammenheng mellom guttens lidelse og det at han skal innta en forventet posisjon i kjønnshierarkiet».
Farsund KGS
Fasund KGS (Farsund Kristne Grunnskole) var en kristen friskole i Farsund kommune. Skolen ble startet høsten 2000 som et alternativ til den offentlige grunnskolen. Skolen ble startet av menigheten Farsund Bibelsenter, men var siden 2004 en selvstendig stiftelse, uten noen konkret menighetstilknytning. Skolestyret bestod av representanter fra flere forskjellige menigheter i kommunen, og hadde som målsetting å være en åpen og inkluderende skole. Skolen la vinn på å være mest mulig teologisk nøytral. Både elever og ansatte kom fra ulike typer menigheter. Det var også elever fra hjem uten noen spesiell menighetstilknytning.
Undervisningen bygget på Norsk læreplan; Kunnskapsløftet av 2006 (K06), men hadde i tillegg fått godkjent egen læreplan i KRL-faget for å styrke den kristne verdiformidlingen.
Første året var det 19 elever fra 1.-3.klasse. Skolen hadde hatt en jevn vekst, og skoleåret 09/10 var det ved skolestart 39 elever, fordelt på 2.–10.klasse.
Skolen mottok bare 85 % av den statsstøtten som de offentlige og kommunale skolene fikk. For å kunne drive en god skole, var det derfor vært nødvendig med foreldrebetaling. Satsene varierte etter hvilket alderstrinn elevene gikk og det er lagt inn søskenmoderasjon.
Skolen ble drevet etter gjeldende lover og regler for privatskoler, og Statens Utdanningskontor i Vest-Agder hadde offentlig tilsynsmyndighet. Det var fire tilsynsbesøk ved skolen siden starten, og rapportene var utelukkende positive.
I 2016 ble skolen nedlagt.
Gerald Kilmartin
Gerald Walsh «Gerry» Kilmartin (født 7. juli 1926 i Providence, Rhode Island, død 16. juni 1970 ) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo.
Kilmartin vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1952 i Oslo. Han var med på det amerikanske ishockeylaget som kom på andreplass i turneringen bak Canada.
Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. USA vant seks kamper, spilte uavgjort 3-3 mot Canada og tapte en kamp, 2-4 til Sverige. Canada vant serien med femten poeng foran USA som fikk tretten poeng.
Kilmartin deltok også i to verdensmesterskap i ishockey 1947 i Praha og 1949 i Stockholm.
Dordrecht (andre betydninger)
Dordrecht er et stedsnavn i flere land:
Skip
Talang
Talang er en stratovulkan med åtte bekreftede utbrudd mellom 1833 og 1968.
Jingguangbanen
Jernbanelinjen består av to avsnitt. Det nordlige avsnittet, Jinghanbanen, går fra Beijing til Hankou, og det sørlige avsnittet, Wuguangbanen, fra Wuchang til Guangzhou. Hankou og Wuchang, som før var hver sin by, men nå er bydeler i Wuhan, ligger på hver sin side av elven Yangzi. Det var først i 1957 at de to jernbanestrekningene ble sammenknyttet da Yangtzebroen i Wuhan stod ferdig.
Jingguangbanen knytter sammen Beijing og Guangzhou og strekker seg gjennom seks provinser, nemlig Beijing, Hebei, Henan, Hubei, Hunan og Guangdong. Lengden er 2324 kilometer. Det gjennomgående (non stop) Jingjiu-toget mellom Beijing og Hongkong følger fremdeles (2009) denne banen, selv etter at Jingjiubanen ble åpnet.
Den 7. februar 1923 gikk jernbanearbeidere på Jinghanbanen til streik for sine rettigheter og i protest mot krigsherrenes brutalitet. Denne streiken fikk en viss betydning for det kinesiske kommunistpartis fremvekst.
De viktigste stoppesteder langs ruten
Fra nord til sør:
Lita Ford
Lita Rossana Ford  (født 19. september 1958 i London, Storbritannia) er en amerikansk hardrock-gitarist og sanger.
Karriere
Familien flyttet til USA da hun var 4 år. Som elleveåring begynte hun å spille gitar. Hun ble medlem av bandet The Runaways med blant andre Joan Jett da hun var 16 år, og etter at gruppen ble oppløst i 1979 satset hun videre med en solokarriere. Hennes debutalbum Out for Blood (1983) solgte ikke spesielt bra. Hennes neste album Dancin' on the Edge (1984) inneholdt singlene Fire in my Heart som kom på Topp 10 i flere land, og Gotta Let Go som ble en hit med førsteplass på «Mainstream Rock Chart» i USA.
Neste album var Stiletto som inneholdt singlene Hungry and Lisa, sistnevnte dedikert til hennes mor. Albumet ble ikke like stor suksess som de to forrige. Hennes videre album solgte dårligere og dårligere, og hennes siste studioalbum er Black fra 1994.
Privatliv
Ford var gift med Chris Holmes fra W.A.S.P. mellom 1986 og 1992. Hun har også vært forlovet med  Tony Iommi fra Black Sabbath. Hun er nå gift med Jim Gillette fra bandet Nitro, og de har to sønner sammen.
Dommel
Dommel er ei elv i Belgia og Nederland, og er ei av sideelvene til Dieze fra venstre. Den har sitt utspring nordøst i Belgia nær Peer og renner inn i sørlige deler av Nederland. Dommel har sideelvene Keersop, Tongelreep, Gender og Kleine Dommel og renner sammen med elva Aa ved 's-Hertogenbosch. Videre herfra heter elva Dieze, som til slutt renner ut i Maas. De største byene og landsbyene langs elva er Peer, Neerpelt, Eindhoven, Son en Breugel, Boxtel, Sint-Michielsgestel og 's-Hertogenbosch.
Modum Fotballklubb
Modum Fotballklubb er en samarbeidsklubb dannet av klubbene Moingen, Geithus, Haugfoss, Åmot, Bingen og Vikersund. Klubben overtok i 2008 plassen til Åmot, som da spilte i 2. divisjon. Modum FK spilte sin første seriekamp noensinne 12. april 2008 borte mot Lørenskog Kampen endte 2-2. Simen Velstad ble den første som har spilt 100 kamper for Modum Fotballklubb. I 2012 ble Modum Fotballklubb nummer to i 3. divisjon, kun slått av Lyn Fotball. Kvinnelaget ble kretsmestere i 3.divisjon.ee. Klubben stiller i 2021 lag i følgende klasser:
Styret i 2021 består av: Eivind Kopland, Helle Grønlund Nilsen, May-Britt Neshagen, Stefan Rekdal, Terje Martinsen, Espen Stærkebye-Ellingsen, Martin Kaggestad og Tom Ellingsen.
Manucho Gonçalves
Manucho Gonçalves (født 7. mars 1983 i Luanda) er en angolansk fotballspiller som spiller for den spanske klubben UE Cornellà.
I Afrikamesterskapet 2008 i Ghana hadde han stor suksess.
Manucho har tidligere spilt i Benfica de Luanda og Petro Atlético i hjemlandet Angola. Han ble i 2008 kjøpt av Manchester United, men han var på utlån i både Panathinaikos og Hull City, og han spilte bare en kamp i Manchester United.
17. juli 2009 ble han kjøpt av den spanske klubben Real Valladolid. Her var han i fem år avbrutt av utlånsopphold i de tyrkiske klubbene Bucaspor og Manisaspor. I 2014 ble han solgt til Rayo Vallecano.
Frida Hansen
Frederikke «Frida» Bolette Hansen (født 8. mars 1855 i Hillevåg i Stavanger, død 12. mars 1931 i Oslo) var en norsk billedvever, med tekstilarbeider i art noveau/jugendstil. Hun er karakterisert som en brobygger mellom norsk og europeisk billedvev, og flere av hennes vevkomposisjoner regnes blant de beste som er laget innen nyere europeisk tekstilkunst. Hun ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 1915.
Arbeider av Frida Hansen er i eie hos en rekke museer, blant annet hos Nasjonalmuseet Oslo, Jugendstilsenteret i Ålesund, Drammens Museum, Stavanger kunstmuseum, KODE i Bergen, Nordiska museet i Stockholm, Victoria and Albert Museum i London og Museum für Kunst und Gewerbe i Hamburg.
Yngre år
Frida var datter av Mathilde, født Helliesen (1824–1915), og Peter Sickerius Petersen (1811–1875). Faren drev sammen med broren Frederik Petersen det kjente handelshuset Køhler & Co, som var et av de største i Stavanger. Frida og hennes to eldre søstre vokste opp i Stavanger. I vintermånedene bodde familien i sentrum, mens de tilbrakte sommermånedene på familiens storslåtte eiendom i Hillevåg. Familien tilhørte uten tvil det øverste sosiale sjikt i Stavanger.
Skolegang fikk Frida på Frøken Wieses pikeskole, og da hun tidlig fattet interesse for kunst, ga foreldrene henne anledning til å gå i male- og tegnelære hos bl.a. Kitty Kielland, Elisabeth Sinding og Johan J. Bennetter. Utenlandsstudier skulle hun få etter sin attenårsdag. Men før den tid ble Frida forlovet med Wilhelm Severin Hansen (1842-1919), bror til maleren Carl Sundt-Hansen og sønn av disponenten for handelshuset Ploug & Sundt.
I 1874 ble bryllupet feiret med pomp og prakt. Samme år ble Wilhelm disponent for Ploug & Sundt. Allerede året etter døde Fridas far, og Wilhelm Hansen blir dermed også leder for handelshuset Køhler & Co. De nygifte flyttet inn i Køhlerhuset i Hillevåg. De fikk to døtre og en sønn, samtidig som de utvidet gårdsdriften, bygget skole for de ansattes barn og bygget på hovedhuset med en ekstra etasje. I denne perioden kan man fortsatt ane Frida Hansens kunstneriske interesser, både i form av medlemskap i ulike kunstforeninger, men også – og kanskje først og fremst – gjennom hagen på Køhlereiendommen. Det fortelles om sjeldne og eksotiske planter, innhegninger med påfugler og papegøyer, akvarium med skilpadder og rare fisker. Hagen ble holdt åpen for publikum.
Utover 1870-tallet opplevde verden en stor økonomisk krise som av historikere ofte kalles den lange depresjonen. Stavanger var intet unntak. Selv om byen hadde opplevd konjunkturomslag tidligere, viste denne krisen seg vanskeligere å komme seg ut av. Dette gjaldt også for familien Hansen. Feilinvesteringer gjorde at begge handelshusene gikk konkurs i 1883, og familien måtte straks forlate eiendommen i Hillevåg.
Sammen med moren, søsteren Marie og de tre barna flyttet Frida til Nedre Strandgate 25. Der livnærte de seg på den lille livrenten etterlatt til søsteren, mens Wilhelm dro utenlands for å søke arbeid i den voksende gruveindustrien. I løpet av de første to årene etter konkursen mistet Frida og Wilhelm både sønnen og den ene datteren. Frida startet letingen etter et inntektsgivende arbeide. I folketellingen i 1885 står hun oppført med broderiforretning i første etasje i Strandgaten.
Til broderiforretningen fikk Frida Hansen en gang et gammelt åkle til reparasjon. Hun var fra før kjent med de gamle norske vevnadene, spesielt gjennom svogeren Carl Sundt-Hansens samling. Åkleet som ble innlevert til forretningen hennes, begeistret henne. Da kvinnesakskvinnen Randi Blehr ikke lenge etter tok initiativ til et kurs i Sogn i de gamle vevteknikkene, med Kjerstina Hauglum som lærer, ble Frida Hansen med. Her fikk hun kunnskap om den tradisjonelle oppstadveven, som hun straks skaffet seg. Men før hun kunne begynne å veve, trengte hun garn. Det tradisjonelle ullgarnet var bra nok, men fargene tilfredsstilte ikke hennes krav. Hun startet derfor å søke etter de gamle plantefargene, en søken som sendte henne rundt til de gamle konene på Jæren og i Ryfylke på jakt etter oppskrifter. Da hun hadde funnet de tre primærfargene blå, rød og gul, utviklet hun hele fargeskalaen og startet så sitt eget fargeri. Senere utvider hun fargervirksomheten, får elever til å hjelpe seg med vevingen, og i 1890 åpner hun sitt første atelier i Stavanger: «Fru Hansens Atelier for haandvævde norske Tepper». To år senere, i 1892, er Frida Hansen allerede et kjent navn innenfor tekstilkunsten. Hun flytter til Kristiania og starter et veveri på Tullinløkka med storstilt produksjon, i tillegg til at hun arrangerer vevkurs og driver konsulentvirksomhet.
Studietur til utlandet
Utover 1890-årene utviklet Frida Hansen sin virksomhet og sitt kunstnerskap. På leting etter ny kunnskap og inspirasjon dro hun i 1895 på en studietur, først til Köln og siden til Paris. Ingen akademier aksepterte kvinnelige studenter på denne tiden, og derfor var privatundervisning den eneste mulighet for Hansen til å utvikle seg som kunstner. I Köln studerte hun tegning på den offentlige tegneskolen. Hun studerte også tysk senmiddelalderkunst, en periode som hadde et formspråk som egnet seg svært godt til hennes tekstilarbeider. Paris-besøket ble betydningsfullt for Frida på mange måter. Her tegnet hun akt, trolig hos blant andre den kjente maleren Puvis de Chavannes.
Like viktig som hva hun gjorde på sine studiereiser, er hva hun så. I Europa var den rådende kunstretningen i ferd med å endre seg, fra det nasjonale og tradisjonsbundne til symbolisme og art nouveau/ jugendstil. I Paris i 1895 florerte «den nye stilen», og periodens velkjente, dekorative plakatkunst var å se overalt i byen. Vi kan anta at Frida Hansen i Paris blant annet så arbeider av Eugene Grasset, Alphonse Mucha og Paul Berthon. Samme år åpnet også galleriet som senere ga perioden dens navn; Maison de l´Art Nouveau. Det er bevart flere kulltegninger fra hennes opphold i Paris, og vi finner også de første skissene til det velkjente billedteppet Melkeveien (1898).
Det norske Billedvæveri
I 1897 etablerte Frida Hansen og Randi Blehr «Norsk Aaklæde- og Billedtæppe-Væveri» (NABV), som fra 1899 endret navnet til «Det norske Billedvæveri A/S» (DNB). Frida ble daglig leder med over 20 ansatte. Randi Blehr satt i aksjeselskapets styre, sammen med bl.a. Gunnar Knudsen og Axel Heiberg. NABV hadde i tillegg en kunstjury med betydelige medlemmer som Eilif Peterssen, Otto Sinding og Harriet Backer. Veveriet produserte ikke bare Frida Hansens tepper, men lagde også mønstre, billedtepper og andre tekstilarbeider, i tillegg til at de tok oppdrag fra andre kunstnere.