cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Partifamilie
Minoritets-/regionale partier
Minoritetspartier eller regionale partier, er partier som ønsker økt autonomi og/eller uavhengighet fra den staten de er organisert i. De representerer typisk nasjonale minoriteter, gjerne bosatt i et avgrenset område i staten. Som partifamilie, kan den ikke plasseres på en høyre-venstreskala, men kan gjenkjennes i alt fra venstrerevolusjonære partier som Batasuna i spansk Baskerland til det høyreorienterte Lega Nord i Italia. Det er ingen norske minoritetspartier eller regionale partier av betydning i dag.
Konservative/kristeligdemokratiske partier
Konservative og kristeligdemokratiske partier kjennetegnes gjerne ved en motstand mot radikale forandringer. Tradisjonelt har de representert den gamle før-kapitalistiske overklassen og basert sin politikk på å bevare de tradisjonene samfunnene er bygd på. I enkelte land, deriblant Norge og Sverige, har kristeligdemokratiske partier oppstått uavhengig av, og gjerne i motstrid til, de konservative partiene, noe som ikke er tilfellet i andre europeiske land som Tyskland og Storbritannia. I Norge er partifamilien representert gjennom Høyre og Kristelig folkeparti.
Bondepartier
I likhet med konservative og kristeligdemokratiske partier, har også bondepartier normalt sett oppstått som en reaksjon på brå forandringer, men ulikt disse, har bondepartiene oppstått som en protest mot urbanisering og industrialisering. Som konservative og kristeligdemokratiske partier, legger bondepartiene vekt på å bevare det bestående, men siden de i større grad mobiliserer småkårsfolk, trekker de i dag gjerne mer mot sentrum enn mot høyre. I Norge er partifamilien representert gjennom Senterpartiet.
Arbeiderpartier
Arbeiderpartiene var også et barn av industrialiseringen, men representertre i motsetning til bondepartiene de som ble lønnsarbeidere i industrisamfunnet. Arbeiderpartiene har derfor tradisjonelt fokusert på spørsmål som utjevning og velferd for arbeiderklassen. Etter den annen verdenskrig, i noen tilfeller også før, ble arbeiderpartiene statsbærende i mange land. Denne transformasjonen resulterte i et større fokus på blandingsøkonomi og industriell reising på tvers av samfunnsklasser. I Norge er partifamilien representert gjennom Arbeiderpartiet.
Kommunistiske/venstresosialistiske partier
De kommunistiske partiene oppsto som en reaksjon på arbeiderpartienes blandingsøkonomi og deres avstandstaken til Sovjetunionen. Etter den annen verdenskrig ble disse partiene statsbærende partier i den Sovjet-dominerte delen av Europa, mens de i en rekke vesteuropeiske land forsvant, enten som følge av svekket oppslutning eller som følge av forbud. De venstresosialistiske partiene, som oppsto på 1960-tallet, som regel som splittelser fra arbeiderpartiene eller de kommunistiske partiene, skulle senere fylle disses rolle. I Norge er partifamilien representert gjennom Sosialistisk venstreparti, Rødt og Norges kommunistiske parti.
Grønne partier
Selv om flere av de venstresosialistiske partiene var svært opptatt av miljøvern, oppsto de grønne partiene som en konsekvens av miljøvernbølgen på 1970-tallet. Partiene har lagt vekt på å ikke plassere seg til høyre eller venstre, men de har, selv om det finnes unntak, heller valgt samarbeid med arbeiderpartiene. De grønne partiene ser på seg som protestpartier mot forbrukersamfunnet og har i enkelte land langt stor vekt på motstanden mot atomkraft. I Norge er partifamilien representert gjennom Miljøpartiet De Grønne.
Protestpartier
Protestpartiene er den nyeste og også mest mangfoldige av de etablerte partifamiliene. Det finnes protestpartier både til høyre og venstre, men mens de venstreorienterte stort sett vinner støtte i Latin-Amerika, står de fleste europeiske protestpartiene til høyre. Disse kalles også høyrepopulistiske partier og favner relativt bredt i en del spørsmål. Felles for dem, er at de har oppstått som en protest mot globalisering og utenlandsk eller fremmed innflytelse. I Norge er partifamilien representert gjennom Fremskrittspartiet og Demokratene i Norge.
Liberale partier
De liberale partiene regnes gjerne som de første moderne partiene, og oppsto i forbindelse med fremveksten av en demokratisk stat. Som partifamilie, er de kanskje dem som har lagt størst vekt på økonomisk vekst, selv om det økologiske perspektivet de senere årene har blitt mer fremtredende. Graden av sosial samvittighet varierer også mellom de ulike partiene. I Norge er partifamilien representert gjennom Venstre og Det Liberale Folkepartiet.
Problemer med klassifisering
Klassifisering av ulike nasjonale partier i de ulike kategoriene, er ikke uproblematisk, og det finnes derfor flere ulike kategoriseringer. Eksempelvis skilles gjerne den kristeligdemokratiske og den konservative partifamilien, og også kommunistiske og venstresosialistiske partier defineres gjerne til ulike familier, gjerne også med nye ytre venstre-partier som en tredje familie. Skillene mellom de ulike familiene utydeliggjør også partier som kan høre hjemme i flere familier, som GroenLinks i Nederland, som har røtter både i den kommunistiske/venstresosialistiske, den grønne og den kristeligdemokratiske familien. Det er heller ikke gitt at et parti som tilhører én bestemt partifamilie føler størst tilhørighet med partier i samme partifamilie utenlands, eksempelvis har Fremskrittspartiet i Norge gått ut og tatt klar avstand til partier som Front national, Sannfinnene og Sverigedemokraterna.
Det finnes også en rekke partier som ikke umiddelbart hører hjemme i noen bestemt familie. Danske Centrum-Demokraterne og nederlandske Democraten 66 er eksempler på dette, selv om sistnevnte tilhører den liberale familien organisatorisk sett. Islandske Kvinnelista er et annet eksempel på dette. Enkelte, deriblant Ronald Ingelhart, har forsøkt å plassere dem i den grønne familien, siden de, i likhet med disse, baserer seg på postmaterielle verdier, men da partiet ble oppløst, gikk flertallet inn i det islandske arbeiderpartiet og mindretallet i det venstresosialistiske partiet.
I tillegg til de nevnte partifamiliene, finnes det også partier som eksisterer på tvers av land, men uten at de er så klart manifesterte som de ovennevnte. Et eksempel på dette er pensjonistpartiene, i Norge representert ved Pensjonistpartiet, som jobber for eldres kår. Et annet eksempel er piratpartiene, som er representert i Europaparlamentet med svenske Piratpartiet, og som jobber mot opphavsrett og for personvern. Videre finnes det EU-kritiske partier, kristenkonservative partier, kristensosialistiske partier, humanistpartier, dyrevernpartier og så videre, som, på tross av at de stort sett er ubetydelige, finnes i flere land, uten at de umiddelbart kan plasseres i de eksisterende familiene.
Partifamiliers egen organisering
Ulike partifamilier har ulik organisering på tvers. Historisk var de kommunistiske partiene mer eller mindre definert med at de var medlemmer av Komintern. I dag er det først og fremst arbeiderpartiene og de grønne partiene som har internasjonale sammenslutninger som stemmer overens med partifamiliene. Det er også veletablerte liberale, konservative og kristeligdemokratiske partier, men der førstnevnte også inkluderer enkelte agrare partier og til og med har medlemspartier i samme land som tilhører henholsvis posisjon og opposisjon, viser eksistensen av separate konservative og kristeligdemokratiske partier at skillet mellom partifamilier ikke nødvendigtvis reflekteres i internasjonal organisering. Også blant venstresosialister er det en viss organisering på tvers, men langt mindre institusjonalisert enn de andre partiene.
Per Mårtensson
Per Mårtensson (født 1967 i Östersund) er en svensk komponist, musikkskribent og musiker (sanger, bassgitar).
Partifamilie
Partifamiliers egen organisering
Et av de stedene partifamiliene kommer lettest til syne, er partigruppene i Europaparlamentet. Disse er Det europeiske folkeparti, som favner om konservative og kristeligdemokrater, Det europeiske sosialdemokratiske partiet, som samler arbeiderpartiene, Alliansen av Liberale og Demokrater for Europa som samler de liberale partiene og de fleste bondepartiene, European Greens–European Free Alliance som samler grønne partier, men også enkelte regionalistiske partier, European United Left–Nordic Green Left (EUL-NGL), som samler kommunister og venstresosialister og Europe of Freedom and Democracy, som består av protestpartier og enkelte regionale og EU-kritiske partier. Det har tidligere også vært en egen gruppe for EU-kritiske partier.
Per Mårtensson
Mårtensson var medlem i Stonecake fra 1995.
Partifamilie
Partifamiliers egen organisering
Likevel er det organisering på tvers. Den danske EU-kritiske Folkebevægelsen mod EU er for eksempel med i EUL-NGL, mens representanten for Socialistisk Folkeparti, et parti som regnes til den venstresosialistiske partifamilien, er med i den grønne grupperingen.
Per Mårtensson
Han underviser i komposisjon ved Gotlands Tonsättarskola, der han også er kunstnerisk leder.
Peperomia
Peperomia er en slekten med planter der mange av artene dyrkes som potteplanter. Artene i slekten har ofte pepperaktig lukt.
Slekten regnes vanligvis for en del av pepperfamilien, men gis i noen systematiske oversikter sin egen familie: Peperomiaceae.
Stormfloen i Nordsjøen november 2007
Den 7. november dro et lavtrykk inn fra Atlanterhavet sør for Island, og videre over nordre Nordsjøen og inn over den svenske vestkysten. Lavtrykket førte med seg harde vinder og snøfall. Et ulykkelig vær ga opphav til uvanlig høy vannstand, når dette kombinertes med tidevannsvariasjonene oppstod en såkalt stormflo med et ekstremt høyvann.
Norsk meteorologisk institutt gav i samarbeid med oljeutvinningsbransjen uværet navnet: Andrea. Den meteorologiske institusjonen ved Berlins frie universitet gav lavtrykket navnet Tilo.
Det ble spådd at stormfloen skulle nå sitt maksimum i løpet av fredag 9. november, og de europeiske værtjenestene gikk ut med varsler. Blant annet var det fare for at en del beskyttelsesdiker og -voller ikke skulle være gode nok, med oversvømmelser som resultat.
Varsler om mulige oversvømmelser ble gitt for Storbritannia og Nederland for 9. november. I Sverige varslet man at høy vannstand i Kattegat var ventet.
Som forebyggende tiltak ble oljeplattformer i Nordsjøen stengt.
Deler av Europas største havn, Rotterdam, ble stengt i løpet av natten mellom torsdag og fredag. Havnen som ligger i en elvemunning, ble beskyttet fra oversvømmelse ved at Maeslantkering, en 360 meter bred beskyttelsesbarriere, ble stengt. Denne har tidligere kun blitt stengt på prøve.
På kvelden fredag 9. november hadde ingen større oversvømmelser inntruffet, og effektene ble ikke så store som fryktet, fordi vindene avtok. Dog ble for eksempel veier og gater i visse deler av Suffolk på Englands østkyst oversvømt.
Spitfire Records
Spitfire Records er amerikansk plateselskap. Spitfire er et datterselskap av Eagle Rock Entertainment, og er basert i New York, USA.
Martin Peder Vangli
Martin Peder Vangli (født 1. februar 1903 i Osen, Åmot, død 5. juni 1976) var en norsk langrennsløper, kombinertløper og skytter som konkurrerte på 1930-tallet. Vangli representerte Osen Idrettslag. I skytterhuset til Osen Skytterlag er Vanglis premiesamling utstilt.
Han er begravet ved Nordre Osen kirke i Åmot, Hedmark.
Mike Huckabee
Michael Dale «Mike» Huckabee (født 23. august 1955 i Hope i Arkansas i USA) er en amerikansk programleder og politiker som tilhører Det republikanske parti. Han var guvernør i Arkansas fra 1996 til 2007. Han erklærte den 28. januar 2007 at han hadde etablert en undersøkelseskomité med tanke på kandidatur til de amerikanske presidentvalgene i 2008. Etter seier ved nominasjonsvalget i Iowa 3. januar 2008 lå han i ledelsen av den republikanske kappestriden om å bli sitt partis presidentkandidat, men falt senere ned noen hakk.
Han leder programmet Huckabee på Fox News.
Biografi
Huckabee deler fødeby med Bill Clinton, og har likesom Clinton vært guvernør i Arkansas. Huckabees far var brannmann og mekaniker, og moren var kontorist i et gasselskap. Han har én søster, som er ungdomsskolelærerinne. Huckabees fikk sin første jobb som 14-åring i en radiostasjon der han var oppleser av nyhets- og værmeldinger.
Han studerte ved Ouachita Baptist University, og deretter ved Southwestern Baptist Theological Seminary i Fort Worth i Texas.
Han giftet seg med Janet McCain den 25. mai 1974.
Geistlig karriere
Huckabee var pastor i Southern Baptist-kirker i Arkadelphia, Texarkana og Pine Bluff. Fra 1989 til 1991 var han president for Arkansas Baptist State Convention. Han var også president for et religiøst orientert fjernsynsselskap.
Guvernør for Arkansas
I 1996 prøvde Huckabee for annen gang å bli kandidat til det amerikanske senatet, noe som han lyktes i. Men da det i mai samme år ble klart at den demokratiske guvernøren for Arkansas, demokraten Jim Guy Tucker, ville tre tilbake som følge av Whitewaterskandalen, gikk Huckabee inn for dette vervet i stedet, og ble utnevnt til guvernør den 15. juni. I 1998 vant Huckabee guvernørvalgene med 60 % av stemmene, og i 2002 ble han gjenvalgt med 53 % av stemmene.
I november 2005 ble han kåret av Time Magazine som en av USAs fem beste guvernører.
Kandidatur som republikansk presidentkandidat
Huckabee ble til å begynne med betraktet som outsider i kampen om den republikanske nominasjonen, men den 28. november 2007 offentliggjorde Rasmussen Reports en meningsmåling fra Iowa som viste at Huckabee hadde støtte fra 28% av de spurte, tre prosentpoeng flere enn den så langt ledende kandidaten Mitt Romney. Iowa har nominasjonsvalg den 3. januar 2008. Han vant da også dette nominasjonsvalget den 3. januar 2008, med klar margin til annenmann, Romney. Ved senere nominasjonsvalg falt han noe mer i bakgrunnen.
Huckabee annonserte tidlig i 2011 at han ikke var aktuell som kandidat for det følgende års presidentvalg.
Politiske standpunkter
Blant de forhold som gjør det lettere å forholde seg til kandidaten Huckabee enn det ofte er til politiske kandidater, er at han klarere enn mange legger frem sine synspunkter. Ellers er av og til amerikanske valgkamper preget av slagord og generelle uttalelser som kan være vanskelig å finne ut av.
Empalme Olmos (kommune)
Empalme Olmos er en kommune (spansk: municipio) i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Hovedstaden heter Empalme Olmos.
Historie
Empalme Olmos ble grunnlagt i 15. mars 2010.
Regjeringen
Ordføreren (alcalde) i kommunen er Ricardo Rodríguez (2010-2015).
Åsgard Transport
Åsgard Transport er en rørledning som transporterer gass fra feltene Åsgard,  Heidrun,  Norne og  Draugen til gassanlegget på Kårstø.
Kunståret 1481
Kunståret 1481 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1481.
Dødsfall
1481 in art
Sericostomatidae
Sericostomatidae er en gruppe (familie) av insekter som hører til ordenen vårfluer (Trichoptera). Larvene lever i ferskvann. De voksne lever ikke langt fra vannet de vokser opp i.
Utseende
Middelsstore, gjerne mørke vårfluer. Antennene er omtrent så lange som forvingen. Hodet mangler punktøyne (ocelli), maksillarpalpene består av to eller tre ledd hos hannene, fem hos hunnene. Hannens palper er forlenget og krummet oppover foran hodet. Vingene er forholdsvis smale, røykfargede, med kraftig årenett med få tverr-årer. For- og mellombeina har vanligvis to sporer, bakbeina fire. Larvene ligner på de til familien Limnephilidae men skiller seg fra disse på at de mangler et "horn" på buksiden av første kroppsledd (prosternum). Larvene har ofte en kvast av lange hår bakerst, rett ovenfor krokene de holder seg fast i huset med.
Levevis
Larvene kan finnes i ulike ferskvanns-miljøer, både i rennende og stillestående vann, i kaldt vann, men også nær varme kilder. De lager et krumt, kjegleformet hus av sandkorn holdet sammen med silke. Av de norske artene er larven til Notidobia ciliaris knyttet til trerøtter i skogsbekker, mens larven til Sericostoma personatum kan finnes på steinete bunn både i rennende og stillestående ferskvann. Larveutviklingen kan ta opptil tre år.
Utbredelse
Familien er utbredt i Nord-Amerika, den palearktiske sone, Sørøst-Asia og tempererte områder på den sørlige halvkulen, men mangler stort sett i tropene.
Helle Idrettsforening
Helle Idrettsforening (stiftet 25. november 1982) er et idrettslag fra Helle i Kragerø, Telemark. Laget har eget klubbhus med idrettshall på Nordbø på Helle, og har også en moderne kunstgressbane.
Fotball
A-laget i fotball spiller i 2011 i 7. divisjon.
Gemini 1
Gemini 1 var den første romferden i NASA sitt Gemini-program. Hovedmålet var å teste den nye bærerraketten Titan-II, samt integriteten til selve kapselen. Ferden varte i 3 dager og 23 timer. Gemini 1 vendte tilbake til jordatmosfæren over Sør-Atlanterhavet et sted mellom Sør-Amerika og Afrika.
Açu
Açu er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Gent–Terneuzen-kanalen
Gent–Terneuzen-kanalen forbinder havnen i belgiske Gent med nederlandske Terneuzen. Innlandsbyen Gent får gjennom kanalen forbindelse både til Nordsjøen og til det europeiske kanalnettet.
Nolanaceae
Nolanaceae var en plantefamilie i ordenen Solanales. Den omfattet ca. 85 arter fordelt på 2 planteslekter. Familien hadde ikke noe norsk navn. Den inngår i dag i Søtvierfamilien (Solanaceae).
De tidligere tyske østområder
De tidligere tyske østområder (tysk: Ehemalige deutsche Ostgebiete) er en betegnelse på de deler av Tyskland som lå øst for elvene Oder og Neisse, og som ble mistet etter første og andre verdenskrig.
Fangeleir
Fangeleir er betegnelsen på et avsperret område (leir) hvor en sperrer inne fanger, slik som kriminelle, krigsfanger eller politiske fanger. Konsentrasjonsleirer er fangeleirer med særlig grufulle forhold, og folk blir ofte sendt dit uten lov og dom. Noen av disse konsentrasjonsleirene blir også kalt dødsleirer, da hele poenget med de var å drepe flest mulig fortest mulig. Dette var særlig tilfelle med noen av de største nasjonalsosialistiske leirene, der flertallet av de sivile fangene ble valgt ut og sendt rett i gasskamrene for å dø uten å en gang ha fått fangenummer eller blitt registrert. Om fangene ble tvunget til å arbeide, kan en fangeleir blir kalt en arbeidsleir.
Se også
Prison camp Camp de prisonniers Lagăr de prizonieri
De tidligere tyske østområder
I 1990, som en del av Tysklands gjenforening, anerkjente Vest-Tyskland «ex factis jus oritur», og ga gjennom Zwei-plus-Vier-Vertrag avkall på alle krav øst for Oder-Neisse. Tysklands anerkjennelse av Oder-Neisse-grensen ble igjen anerkjent av et gjenforent Tyskland den 14. november 1990 i den tysk-polske grenseavtalen.
Drømmetiden
Drømmetiden er et mangetydig begrep fra australsk mytologi, slik Australias urbefolkning aboriginerne forestilte seg verdens skapelse og verdens krefter. Det er et unikt, originalt og komplekst system, som det ikke er lett å gjengi i korte trekk.
De tidligere tyske østområder
Historisk bakgrunn
Pommern, Øst-Preussen og Schlesien ble fortysket under den store tyske østekspansjonen i løpet av middelalderen. Pommern og Schlesien inngikk i Det tysk-romerske rike, mens Øst-Preussen var styrt av Den tyske orden. Disse områdene ble protestantiske som følge av reformasjonen, med unntak av Øvre Schlesien, som forble katolsk. Vest-Preussen og Posen inngikk imidlertid i Polen, og kom først under tysk dominans på grunn av Polens deling på slutten av 1700-tallet. Disse områdene var også i all hovedsak katolske.
Robert Drinan
Robert Frederick Drinan (født 15. november 1920 i USA, død 28. januar 2007 i Washington, DC i USA) var en katolsk prest tilhørende jesuittordenen, jurist, menneskerettighetsaktivist og tidligere kongressmann for Det demokratiske parti.
De tidligere tyske østområder
Versaillestraktaten
Versaillestraktaten etter første verdenskrig gjorde at Tyskland måtte avstå Posenprovinsen og Vest-Preussen til den nyopprettede polske staten. Etter folkeavstemning ble den østlige delen av Øvre Schlesien avstått til Polen i 1921. Byen Danzig ble en selvstyrt by. Dessuten ble Memelland avstått til Litauen. Disse områdene hadde alle en blandet befolkning; byene var preget av tysk språk og kultur, mens landområdene var polskdominerte. Posenland hadde et polsk flertall, mens de etniske forholdene i Vest-Preussen var mer blandet.
Drømmetiden
Drømmetiden er både en periode i tidenes morgen da verden ble til, og samtidig den kraften som skapte livet og opprettholder livet, noen ganger omtalt som Drømming. I tillegg kan «drømmetiden» forstås som en tidløs, evig tilblivelse opprettholdt gjennom seremonielle aktiviteter. Ytterligere en forståelse er at «drømmetiden» er en måte å lese landskapet på; landet er preget av skapelsen og drømmetiden, og den som har innsikt kan lese landskapet som en fortelling om skaperkreftene.
Robert Drinan
Han vokste opp i Boston i delstaten Massachusetts, og trådte inn i jesuittordenen i 1942, som fikk han presteviet i 1953. Han fikk juridisk utdannelse ved Georgetown University i Washington D.C., tok juridisk doktorgrad der i 1950, og ble professor i jus ved flere læreanstalter. Han hadde også studert i Firenze og ved Gregoriana i Roma (doktorgrad i teologi 1954). Han ble senere dekanus ved det juridiske fakultet ved ordenens Boston College Law School.
De tidligere tyske østområder
Etter andre verdenskrig
Etter andre verdenskrig ble Polen forflyttet vestover. De østlige delene av Polen ble annektert av Sovjetunionen, mens Polen ble tildelt omtrent en fjerdedel av Tysklands territorium. Grensen mot Tyskland går langs elvene Oder/Odra og Neisse/Nysa, og derfor kalles den ofte Oder-Neisselinjen. Polens nye territorier omfattet Schlesien, den delen av Brandenburg som ligger øst for Oder og Neisse, Hinterpommern, byen Gdańsk/Danzig og den sørlige og største delen av Øst-Preussen. Tsjekkoslovakia fikk en mindre del av Schlesien, mens Sovjetunionen overtok den nordlige delen av Øst-Preussen med byen Königsberg, som de døpte om til Kaliningrad.
Drømmetiden
Det finnes variasjoner i fremstillingen av drømmetiden mellom de om lag 250 ulike folkegruppene som bodde i Australia før kolonialiseringen, og også navnet varierer: Arandafolket kaller drømmetidens evige skapelsesprosess Altjirra, mens warlpirifolket omtaler naturlovene som Jukurrpa (Tjukurrpa).
Forholdet mellom menneskene og deres totemdyr ble etablert i skapelsen i drømmetiden. Totemdyret har derfor betydning for den enkeltes religiøse praksis og kontakt med drømmetiden.
De tidligere tyske østområder
Ostverträge
Myndighetene i Den tyske demokratiske republikk aksepterte raskt den nye grensen mot Polen. Vest-Tyskland aksepterte imidlertid ikke de nye grensene før Willy Brandts regjering inngikk de såkalte Ostverträge rundt 1970 med sine naboer. I forbindelse med Ostverträge anerkjente også de vestlige landene og Vatikanet de nye grensene. De har siden ikke vært på den politiske dagsorden i internasjonal politikk.
Robert Drinan
Under og etter sin politiske karriere uttalte han seg til fordel for abortrettigheter, og så sent som i 1996 gjorde han seg bemerket for sin støtte til president Bill Clintons veto mot Partial-Birth Abortion Ban Act.
De tidligere tyske østområder
De tidligere østområdene i tysk historie
De tidligere østterritoriene var åsted for en rekke kjente hendelser i tysk historie, men blir generelt sett i dagens Polen sett på som av utenlandsk interesse.
Nils Karleby
Nils Teodor Karleby (født 18. juni 1892 i Västra Karleby, Malmöhus län, død 2. mars 1926 i Stockholm) var en svensk sosialdemokratisk politiker, ideolog og avismann.
Han var sønn til snekkeren Nils Jönsson og Teolinda Erlandsson, giftet seg i 1917 med Anna Elvira Söderberg, som var datter av skomaker Olof Pettersson og Selma Persson.
Karleby er ikke først og fremst kjent for sine politiske gjerninger, snarere for sine ideologiske skrifter som fikk sterk innflytelse på utformingen av det svenske sosialdemokratiet.
De tidligere tyske østområder
De tidligere østområdene i tysk historie
Disse hendelsene inkluderer slag som Frederik den stores seire ved Mollwitz i 1741, Hohenfriedeberg i 1745, Leuthen i 1757, og Zorndorf i 1758, samt hans tap ved Gross-Jägersdorf i 1757 og Kunersdorf i 1759. Historikeren Norman Davies beskriver slaget ved Kunersdorf som «Preussens største fadese». Under Napoleonskrigene ble den pommerske byen Kolberg beleiret i 1807 (noe som var en inspirasjon for den tyske nazipropagandafilmen Kolberg), mens den franske Grande Armée vant et slag ved Eylau i Øst-Preussen samme år. Freden i Tilsit ble underskrevet i Tilsit juli 1807 mellom Napoleon og russerne og prøysserne. Jernkorset, Tysklands gjeveste militærdekorasjon, ble etablert (men ikke tildelt) av kong Frederik Vilhelm III ved Breslau den 17. mars 1813. Under første verdenskrig vant Paul von Hindenburg en rekke avgjørende seire ved Tannenberg, og de masuriske sjøer, noe som drev de russiske styrkene ut av Østpreussen.
En rekke kjente personer i tysk kultur og historie ble enten født eller drev sitt virke fra de tidligere østområdene. Noen av disse er:
Drømmetiden
Forestillingene om drømmetiden har fått en annen form etter at aboriginene ble introdusert for kristendommen. Skaperåndene har utvikelt seg fra lokale skapervesener til overordnede allfedre og allmødre. Også tidsforståelsen er endret: «fra å være en dimensjon som er parallell med menneskenes, og som kan finnes på de hellige stedene, går den over til å bli lokalisert i tid. Nærmere bestemt blir drømmetiden en betegnelse på tiden før de første hvite kom til Australia, det vil si før 1788. I denne nye tidsregningen blir 1788 til årstallet for syndefallet, året da aboriginene ble kastet ut av paradiset.»
Cavognathidae
Cavognathidae er en artsfattig familie av biller som bare er kjent fra Australia og New Zealand. De lever i fuglereir, særlig hos sjøfugler som skarver og stormfugler, men også hos spurvefugler. I sjøfuglkolonier kan de også finnes på bakken og mellom rusk og rask. Det er beskrevet fem arter, men flere ubeskrevne er nevnt i litteraturen. Man vet ikke med sikkerhet hva billene lever av, men det har blitt antatt at de kan være ektoparasitter på fugleungene.
Systematisk inndeling
Etter den nyeste klassifikasjonen blir alle artene plassert i slekten Taphropiestes, med de andre slektsnavnene som synonymer til denne.
Robert Drinan
Drinan underviste ved Georgetown University Law Center i Washington D.C. fra 1981 til 2007, der hans akademiske arbeid konsentrerte seg særlig om rettsetikk og internasjonale menneskerettigheter. Drinan gav også støtte til menneskerettighetsforkjemperes granskningsreiser til land som Chile, Filippinene, El Salvador og Vietnam. Han bidro regelmessig til juridiske tidsskrifter og forfattet flere bøler, sist The Mobilization of Shame: A World View of Human Rights i 2001.
Han mottok en rekke utmerkelser for sitt arbeid.
Veslemøy Mørkrid
Veslemøy Evenstad Mørkrid (født 18. januar 1982) er en norsk skuespiller. Hun er utdannet ved Nordisk Institutt for Scene og Studio og International Theatre New York. Veslemøy Evenstad Mørkrid var norgesmester i Teatersport i 2008. Hun er medlem av Teater Liksom og i ensemblet på Det Andre Teatret.
For sin rolle i filmen Jakten på Berlusconi ble hun nominert til Kanonprisen 2014 i kategorien beste kvinnelig hovedrolle.
Idaho
Idaho er en delstat nordvest i USA. Den grenser mot Montana i nordøst, Wyoming i øst, Utah og Nevada i sør, Washington og Oregon i vest og mot Canada i nord.
Geografi
Idaho er en fjellstat som ligger i Rocky Mountains-kjeden. En av elvene, Snake River, går gjennom den svært dype Hells Canyon. Hoveddelen av befolkningen bor sør i staten der Boise er hovedstad og største by. Andre byer i sør er Pocatello og Twin Falls. Andre byer i staten er Lewiston som ligger ved en elv og er Idahos eneste havneby, og Coeur d'Alene.
Historie
Området hadde omtrent 8 000 indianere da Lewis og Clark ekspedisjonen besøkte det i 1805.
Navnet ble foreslått av lobbyisten George M. Willing som påsto at det var "indiansk" for «Edelsten fra fjellene». Navnet var egentlig bare oppspinn, og det opprinnelige territoriet fikk navnet Colorado. Da Idaho-territoriet (bestående av dagens Idaho, Montana og Wyoming) ble dannet i 1863 fikk det imidlertid navnet Idaho igjen.
Gull ble oppdaget i området i 1861, og byggingen av jernbane i 1869 bidro til befolkningsveksten. Da Idaho formelt ble stat i 1890 hadde den en befolkning på 88 548.
Økonomi
Gruveindustrien, for sølv og bly, har vært viktig for Idaho. Det mest kjente jordbruksproduktet er poteter, og Idaho står for en tredjedel av USAs potetproduksjon. På 1970-tallet har også databedrifter investert i Idaho.
Kilde: The World Almanac 2008, side 45 og 555-587.
Justis
Idaho praktiserer dødsstraff. Metoden som brukes er giftsprøyte
Fylker
Idaho har 44 fylker (counties).
Demografi
Bureau of the Census anslo i juli 2011 at innbyggerantallet i Idaho var 1,584,985, noe som tilsvarte en økning på 1,11 % fra folketellingen i 2010.
Valora Trade Norway
Valora Trade Norway AS er en norsk leverandør/produsent av mat, sukkervarer, sjokolade og snacks. Selskapet har hovedkvarter i Røyken, og ble opprinnelig stiftet som Charles Pettersen AS i 1951, men ble senere oppkjøpt av sveitsiske Valora Holding AG og omdøpt til Valora Trade Norway AS.
Potetgull-merket Sørlandschips produseres av Valora Trade Norway. I tillegg importerer og distribuerer selskapet merker som Bahlsen (kjeks), Lindt (sjokolade), Tou Mølle (kornprodukter), Lutti (sukkervarer), Ritter Sport (sjokolade) og FRISK (mikropastiller). Selskapet har per 2007 43 ansatte og hadde 159 millioner kroner i omsetning i 2005.
NSB type 11
NSB type 11 var damplokomotivtype med akselrekkefølge 1'C-2 ved NSB som var i bruk mellom 1891 og 1955, opprinnelig tenkt for bruk i godstog.
Tre loktyper konstruert samtidig
Lokomotivene av type 11 var en av tre damplokomotivtyper som NSB introduserte samtidig i 1891 for bruk på lettere normalsporte baner. Denne sekskoblede tenderlokomotivtypen var ment for godstog, mens type 12 var for lokaltog og type 13 for persontog. Tilsammen ble det bestilt seks lokomotiver, nr. 64-69, der de av type 11a var de tre første. De tre lokomotivtypene hadde mye til felles, og ble konstruert i et nært samarbeid mellom maskindirektør Oxaal ved statsbanene, og lokomotivfabrikken Dübs and Company, Glasgow. Type 12 var en tanklokomotivutgave av type 11, mens type 11 og type 13 hadde samme kjeltype og tender. I denne første serien av disse lokomotivene, var 1'C-lokomotivene våtdamp tvillinglokomotiver, mens type 13 var compounder. Alle seks lokomotivene ble bestilt under ett 18. november 1890, og levert et snaut år senere. De tre 11a-lokomotivene ble fordelt på tre forskjellige baner. Nr. 64 gikk til Eidsvoll–Hamarbanen, nr. 65 til Kongsvingerbanen og nr. 66 til Smaalensbanen.
Compoundvariantene 11b og 11c
Allerede to å etter leveransen av 11a-lokomotivene, leverte Dübs fem nye lok, utformet som to varianter. Felles for alle fem var at de nå var utstyrt med compoundmaskineri som på den tiden (1893) var blitt vanlig damplokomotivteknologi. Solørbanen og Gudbrandsdalsbanen nord for Hamar var under bygging, og disse ble utført billigere enn vanlig, som såkalt «lett» normalsporet bane; en måte å få Stortinget til å vedta en normalsporet bane i stedet for smalsporet som på den tiden ville vært det naturlige. Siden compundmaskineriet økte lokomotivenes vekt i forhold til type 11a, sparte man inn noe vekt ved å senke fyrkassetoppen og dermed antall røykrør i kjelen, samt en spinklere utførelse av tenderen. Denne lettere utgaven på 55 tonn tjenestevekt fikk betegnelsen 11b, mens den 58,1 tonn tyngre utgaven fikk betegnelsen 11c. 11b-lokene gikk til Kongsvinger-Flisenbanen (nr. 75) og Eidsvoll–Ottabanen (nr. 76-77). De to 11c-lokene nr. 78 og 79 gikk pussig nok til hhv. Eidsvold-Ottabanen og Smaalensbanen. Hvorfor Eidsvold-Ottabanen også fikk den tyngre utgaven 11c, henger antagelig sammen med at lokomotivet var tenkt brukt mellom Eidsvold og Hamar.
Ytterlig fire lokomotiv ble bygget av type 11. De ble utført innenlands, av Nylands Verksted i Kristiania som er mest kjent som skipsverft. Verkstedet prøvde seg kortvarig med lokomotivproduksjon på 1890-tallet, og disse fire lokomotivene var verkstedets byggenummer 3 – 6. De fire lokomotivene ble levert i 1894 (11c 80-81) og 1896 (11b 82-83), og gikk til Kongsvinger-Flisenbanen og Eidsvold-Ottabanen.
Ombygginger
Som de fleste andre våtdamplokomotiv fra perioden 1890-1910, ble noen av 11-lokomotivene også modernisert etter første verdenskrig.
Type 11d oppstod i 1919 ved at 11a 66 ble ombygget ganske omfattende med ny overheterkjel og fikk større sylindre (432 mm diameter) og Hochwalds sleistyring. Forbrettet ble også hevet og lokomotivet fikk nytt førerhus, slik at det lignet mest på en type 21 med 2-akslet tender og forlenget akselavstand mellom 2. og 3. drivaksel.
Type 11e oppstod i 1918 ved at man la inn i tynne overheterrør i noen av de vanlige røykrørene; såkalt smårøroverheter. De to eldste 11-lokomotivene 64 og 65 ble ombygget på denne måten.
Type 11f var et resultat av at man utstyrte compoundlokomotivet 11c 83 med ordinær overheterkjel, men beholdt compundmaskineriet og flatsleider. Dette skjedde i 1925. Dette ble imidlertid ansett som en dårlig løsning av personalet, som kalte slike lokomotiv for bastarder. lokomotivet ble endelig ombygget til tvillinglokomotiv og rundsleider i 1941, men da som type 15f. Lokomotivet hadde allerede i 1931 fått 3-akslet tender, og ble allerede da type 15 (15d) siden hovedforskjellen mellom typen 11 og 15 er tendertypen; 2-akslet på type 11 og 3-akslet på type 15.
Bruk
Loktypen var som sagt konstruert som et godstoglok, men viste seg egnet i persontog med moderat hastighet også. Bruken var allsidig, men ble brukt helst på baner som ikke tålte tunge lokomotiver. I de senere årene ble lokene gjerne brukt til arbeidstog og i anleggstrafikk. Lok 66 vet vi ut fra fotografier at ble brukt i anlegget av Nordlandsbanen på 1930-tallet, visstnok fraktet med skip til Mosjøen for brukes i skinneleggingen sydover.
Utfasing i to puljer
Utrangering av de uombygde lokomotivene startet allerede i 1928 (nr. 78-80), etter 35 års bruk. Innen 1945 var alle de uombygde utrangert. Men da var det bare ett lokomotiv igjen av type 11, nemlig den grundig ombygde 11d 66. De tre andre ombygde lokomotivene var blitt til type 15. Nr. 66 ble tatt ut av drift på slutten av jernbanejubileumsåret 1954, og formelt utrangert 17. januar 1955. Nr. 83 holdt ut lengst, til september 1956, men da som type 15f.
Largidae
Largidae er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner.
De har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen. De lever av plantesaft.
Det er i Europa ikke funnet arter av Largidae.
Utseende
Middelsstore til ganske store, mer eller mindre ovale teger, ofte røde eller brunlige. Hodet er trekantet, uten punktøyne (ocelli). Antennene er ganske lange og slanke og består av fire ledd. Kroppen er ofte oval og noe flat, men kan være ganske langstrakt.
Levevis
Largidae lever av å suge plantesafter, men forholdsvis lite er kjent om biologien deres. Mange av artene ser ut til å kunne gå på et vidt spekter av ulike planter. Arten Lohita grandis kan gjøre noe skade på ulike kulturvekster.
Baraúna (Rio Grande do Norte)
Baraúna er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Fylkesvei 85 (Hedmark)
Fylkesvei 85 i Hedmark gikk mellom Mengshol og Stavsjø i Ringsaker kommune. Veiens lengde var 7,2 km
2019 ble veien del av fylkesvei 1760.
La Floresta (kommune)
La Floresta er en kommune (spansk: municipio) i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Hovedstaden heter La Floresta.
Historie
La Floresta ble grunnlagt i 15. mars 2010.
Regjeringen
Ordføreren (alcaldesa) i kommunen er Isabel Huelmo (2010-2015).
Nevil Shute
Nevil Shute Norway (født 17. januar 1899 i London, død 12. januar 1960 i Melbourne) var en britisk romanforfatter på midten av 1900-tallet som utvandret til Australia. Hans fulle navn som han brukte utenom forfatterskapet var Nevil Shute Norway. Han var i sin tid meget lest og oversatt, med blant annet En by som Alice.
Forfatterskap
I flere av hans senere romaner, som En by som Alice og Den siste bredd er handlingen lagt til Australia hvor han også hadde en kort karriere som racer-bilist.
Ved utbruddet av andre verdenskrig var Shute allerede en kjent forfatter. Han ble tildelt Royal Naval Volunteer Reserve som sub-lieutenant og havnet raskt i Directorate of Miscellaneous Weapons Development. Der arbeidet han blant annet på hemmelige våpen som Panjandrum. Hans ry som skribent fikk Ministry of Information til å sende ham med i invasjonen av Normandie den 6. juni 1944 og senere til Burma som korrespondent. Ved krigsslutt var han lieutenant commander i RNVR.
Hans mest kjente roman ble On The Beach, som også ble filmatisert. I dette verket beskriver han ved hjelp av to pars opplevelser menneskehetens siste dager etter en atomkrig. Til tross for den truende undergang går disse mennesker sin egen undergang i møte på en forklaret, nesten stoisk, måte.
Med Slide rule la Shute i 1954 frem en selvbiografi.
Shutes forfatterskap omfatter 24 romaner. De fleste er oversatt til norsk. Blant de titler som ikke er oversatt er Slide rule.
Adiel Paananen
Adiel Arthur Paananen (født 3. januar 1897 i Saarijärvi, død 25. juli 1968) var en finsk langrennsløper som konkurrerte på 1920- og 1930-tallet.
Han deltok på 50 km under OL 1928 i St. Moritz, men brøt underveis. Under verdensmesterskapet i Oslo to år senere tok han bronse på femmila, slått av gullvinneren Sven Utterström med om lag fire og et halvt minutt, og av sølvvinneren Arne Rustadstuen med tre og et halvt minutt. I det samme mesterskapet ble han nr. 13 på 18 km.
Trafikkdata (telekommunikasjon)
Begrepet trafikkdata brukes ofte i media, spesielt i forbindelse med kriminalsaker eller datalagringsdirektivet (DLD). Da menes de opplysninger eller elektroniske spor teleoperatøren oppbevarer etter enkeltkunders telebruk, for eksempel hvilket telefonnummer som har ringt eller sms-et hvilket nummer når. Trafikkdata kalles også metadata.
Selve innholdet i en telefonsamtale eller sms er ikke trafikkdata.
En type elektronisk spor som ofte omtales, er lokasjonsdata eller lokaliseringsdata, eksempelvis basestasjonstilknytning ved bruk av mobiltelefoni. Slike data forteller hvor de kommuniserende parter befant seg geografisk under kommunikasjonen. Noen omtaler lokasjonsdata som en undergruppe av trafikkdata, andre ser det som to ulike typer data.
I telefaglig sammenheng arbeider man også med en annen type trafikkdata, teknisk-administrative data for nettelementer og teletjenester. Slike data gir ingen informasjon om den enkelte kundes telebruk.
Hva er trafikk
Innen telekommunikasjon er trafikk formidling av telefonsamtaler, e-poster osv gjennom et telenett. Litt forenklet kan man si at teletrafikk er bruk av telenettet, slik veitrafikk er bruk av veinettet. Når for eksempel mange ringer samtidig, sier man at det er stor trafikk i telenettet.
Å «betale for trafikk» betyr å betale for bruk av telenettet, for eksempel pr minutt eller pr MB, til forskjell fra for eksempel en fast månedsavgift uansett bruk.
Taletrafikk, datatrafikk og signaleringstrafikk
i) Taletrafikk er formidling av telefonsamtaler, vanlig snakking i telefonen. ii) Datatrafikk er (for den vanlige telebruker) formidling av internettbruk, fra PC eller mobiltelefon.
Fylkesvei 1768
Fylkesvei 1768 går mellom Jølstad og Taskerud i Ringsaker kommune.
Trafikkdata (telekommunikasjon)
Taletrafikk, datatrafikk og signaleringstrafikk
Det er ofte behov for å skjelne mellom tale- og datatrafikk. De er for eksempel ulikt priset i et mobilabonnement, og er på flere måter teknologisk ulike. Men både tale- og datatrafikk er formidling av telekundenes egen kommunikasjon.
Fylkesvei 1768
Veien var tidligere del av riksvei 214, som gikk mellom Hersaug og Mengshol.
Trafikkdata (telekommunikasjon)
Taletrafikk, datatrafikk og signaleringstrafikk
iii) Den tredje trafikktypen, signaleringstrafikk, er telenettets interne kommunikasjon. Den foregår når ulike deler av telenettet sender hverandre «beskjeder», mens de samarbeider om å overføre eller forberede overføring  av tale- eller datatrafikk. For eksempel beskjeder mellom en påslått mobiltelefon og mobilnettet  , eller beskjeder mellom to telefonsentraler. En enkelt beskjed kan resultere i en rekke beskjeder videre i telenettet, og krever gjerne «beskjed-svar». Eksempel: «Tlf nr 22 22 22 22 her i mitt område ønsker å snakke med tlf nr 33 33 33 33, som er i ditt område. Kan du koble opp samtale til han?» «Nei, tlf nr 33 33 33 33 er opptatt.»
Fylkesvei 1768
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 86 (Hedmark).
Trafikkdata (telekommunikasjon)
Hva er trafikkdata
Trafikkdata er ulike typer informasjon om teletrafikk. Det kan være data om type formidling, hvor mye som formidles når og mellom hvilke punkter. Innholdet i det som formidles er ikke trafikkdata.
Ulike typer trafikkdata: Elektroniske spor, teknisk-administrative data
Teleoperatører oppbevarer elektroniske spor etter enkeltmenneskers telebruk, med tanke på drift og fakturering. Noen slike trafikkdata oppbevares også av telefoner eller datamaskiner som kommuniserer over telenett – man kan se tidspunkt og telefonnummer eller IP-adresse for den man har kommunisert med. Denne typen trafikkdata er personopplysninger etter Personopplysningsloven.
En annen gruppe trafikkdata handler om drift og dimensjonering av nett, om tjenestekvalitet (QoS) og for eksempel måling av belegg, andel tap eller sperr på et nettelement. Slike aggregerte data inneholder ingen informasjon om enkeltpersoners teleaktivitet, datalagringsdirektivet handler ikke om dem, og de omtales ikke videre i denne artikkelen.
Sammenblanding av ordene «trafikkdata» og «datatrafikk»
Media skriver ofte «datatrafikk» når de mener «trafikkdata». Men dette er to helt ulike begrep. Datatrafikk er en type teletrafikk, mens trafikkdata er informasjon, data om teletrafikk, alle typer trafikk. Ordet «data» i trafikkdata betyr rett og slett informasjon som er uttrykt med tall, for eksempel telefonnummer, dato, klokkeslett. Ordet «data» i datatrafikk indikerer noe helt annet – det betegner for den jevne telebruker internettbruk. (Profesjonelle telekunder bruker også annen type datatrafikk enn internett.)
Trafikkdata og abonnements-/brukerdata
Abonnements-/brukerdata er opplysninger som er nødvendige for å knytte en bestemt abonnent til et telefonnummer eller en IP-adresse. Eksempel: «Per Hansen, personnummer DDMMÅÅ xxxxx, postadresse Storgata 1, 1234 Lillevik, er innehaver av mobilnummer 44 44 44 44». Slike data trengs for at trafikkdata skal kunne brukes til fakturering eller av Politiet, siden de indikerer hvem som står bak en kommunikasjon.
Trafikkdata og abonnementsdata sammenholdt viser at Per Hansen, eller noen som har lånt/stjålet hans mobil eller SIM-kort, står bak oppringningen fra telefonnummer 44 44 44 44 til telefonnummer 55 55 55 55. Denne personen må ha vært i nærheten av basestasjon Høyfjellet på det registrerte tidspunktet.
Abonnementsdata regnes i vanlig fagterminologi ikke som trafikkdata. De oppbevares utenfor telenettet. I denne artikkelen omfatter begrepet trafikkdata data om trafikk, inklusive lokaliseringsdata for mobiltelfoni, men ikke abonnementsdata.
Når begynte norske teleoperatører å lagre trafikkdata
Før telenettet i Norge ble automatisert, noterte Rikstelefonen ned trafikkdata manuelt på papirlapper, og oppbevarte lappene frem til fakturering. Etter automatiseringen var notering ikke teknisk mulig igjen før man fikk digitale telefonsentraler. Mobiltelefonisystemet NMT var analogt, mens GSM (lansert 1993) er digitalt. Fasttelefonsentralene ble digitalisert i perioden 1986-1997. Telenor fikk i 1994 konsesjon av Datatilsynet til lagring av trafikkdata. Trafikkdata har altså blitt lagret for faktureringsformål de siste ca 15 år, for alle norske telefonsamtaler.
Situasjonen før lagringen startet
Tidligere var nettkapasitet veldig dyrt. For å fordele og begrense kostnadene trengte man at kundene betalte etter hvor langt og hvor lenge de ringte, og en teknisk innretning måtte kunne måle forbruket. Aller helst også måle tidspunkt, slik at en via prisstrukturen kunne stimulere til å utnytte nettet døgnet og uka rundt.
I de analoge telefonsentralene målte man forbruket med et slags taksameter for hver abonnent. Dette løp med ulik hastighet, telte såkalte tellerskritt, alt etter hvilken takstsone kunden ringte til. Takstsonen var basert på bl. a. geografiske soner, tid på døgnet og ukedag. Pris for hver samtale ble da: antall påløpte tellerskritt multiplisert med tellerskrittprisen.
Svakheter ved tellerskrittsystemet
Videre var det begrenset hva slags prisstrukturer systemet kunne håndtere. Det var for eksempel ikke mulig med 800-nummer – at folk skulle kunne ringe gratis til et firma, mens firmaet betalte for samtalen. (Såkalt reversert taksering. ) Det var ikke mulig å prise flere samtaler under ett - tilby kvantumsrabatt, et fritt antall sms-er pr måned osv.
Tellerskritt erstattet av minuttpris og datalagring
Med digitale telefonsentraler kasserte man på 1990-tallet tellerskrittsystemet. Man begynte i stedet å lagre samtaledata og taksere disse samlet. I stedet for å multiplisere antall tellerskritt med en fast tellerskrittpris, begynte man å multiplisere samtalens varighet med en varierende minuttpris. Uttrykket «å betale for tellerskritt» brukes likevel fremdeles av noen. Da menes å betale for trafikk, altså for bruk, til forskjell fra en fast månedsavgift uansett bruk.
Fordeler og ulemper ved lagring
Som nevnt over ga overgang til lagring av trafikkdata en del fordeler for kunden: Bedre fakturadokumentasjon (spesifisert faktura), mer korrekte fakturaer, mer avanserte teletjenester og abonnementstyper. Teleoperatøren kan bruke dataene til drift og administrasjon av nett og produkter: sikre kvalitet, observere brukstrender, utvikle nye produkter og planlegge tekniske investeringer i tide. Lagrede data brukes av politiet til oppklaring og eventuelt forebygging av kriminalitet.
Avregning av samtrafikk: En stor andel av telefonsamtaler involverer mer enn én teleoperatør. Hvis for eksempel en mobilabonnent hos Telenor ringer en NetCom-abonnent, betaler kun Telenorabonnenten for samtalen, mens kostnader påløper også i NetComs nett og kanskje flere nett. Teleoperatørene har avtaler seg imellom (samtrafikkavtaler) for å avregne disse kostnadene. Til dette må man ha kontinuerlige målinger av hvor mye trafikk operatør A skylder operatør B for. Til slik administrasjon trenger man imidlertid ikke lagre komplett sett av CDR-er over lang tid.