cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maskarade
Oppførelseshistorie
Operaen ble komponert i årene 1904-1906 og ble uroppført på Det Kongelige Teater den 11. november 1906. Den amerikanske premieren ble dirigeret av Igor Buketoff med St. Paul Opera i Minnesota. Operaen nådde New York første gang i 1983, hvor den ble satt opp av Bronx Opera Company. Operaen har dessuten i de senere år blitt oppført ved Bregenzer Festspiele i august 2005 og på Royal Opera House i London i september samme år. ; begge steder var operaen instruert av David Poutney.
Synopsis
Leander og Leonora, to unge mennesker, møtes tilfeldig ved en maskeball, sverger udødelig kjærlighet til hverandre og utveksler ringer. Den følgende dag forteller Leander sin kammertjener Henrik om sin nye kjærlighet. Han blir fortvilet, da Henrik minner ham om, at hans foreldre har lovet ham i ekteskap til Leonards datter, Leonora.
Leonard beklager nå overfor Leanders far, Jeronimus, at hans datter har blitt forelsket i en person, hun har møyt på maskeballet. Om aftenen sniker alle seg – da Jeronimus ikke bryr seg om maskeball – ut av huset; på maskeballet avsløres det, at det var Leonora, som Leander hadde møtt med maske på maskeballet og vice versa, hvoretter alt ender lykkelig.
Kulturkanonen
Maskarade er tatt opp i den danske kulturkanonen under kunstmusikk.
Vaniljeslekten
Vanilla er en slekt i orkidéfamilien. Slekten omfatter rundt 110 arter. Den vokser i tropiske områder i Amerika, Asia, Ny-Guinea og i Vest-Afrika. Frukten fra vaniljeplantene brukes til å lage et av verdens mest kostbare krydder, vanilje.
Vaniljeplantene er klatreplanter som slynger seg rundt tynne trestammer. De kan bli over 35 m lange.
Bing Xin
Bing Xin eller Bingxin (kinesisk: 冰心; pinyin: Bīng Xīn, egentlig navn: Xie Wanying 謝婉瑩, født 5. oktober 1900 i Fuzhou i provinsen Fujian i Kina, død 28. februar 1999 i Fuzhou) var en kinesisk dikter, romanforfatter og oversetter. Hun vokste opp i Yantai i provinsen Shandong. Hun studerte ved Yenchinguniversitetet i Beijing og ved Wellesley College i USA. Hun ble professor ved forskjellige kinesiske universiteter.
Kunstnernavnet hennes, Bingxin, betyr «ishjertet», noe som på kinesisk oppfattes som et særlig rent hjerte. Begrepet hentet hun fra et dikt fra Tang-dikteren Wang Changling.
Bakgrunn
Bing Xin, som var født i Fuzhou, flyttet til Shanghai med sin familie da hun var syv måneder gammel, og flyttet senere nok en gang, til havnebyen Yantai i Shandong, da hun var fire år gammel. Denne flyttingen hadde en innvirkning på hennes personlighet og innstlling til kjærlighet og skjønnhet, idet utsynet over havet i dens storhet og skjønnhet satte et dypt preg på hennes tanke og sinn.
Det var i Yantai at Bing Xin begynte å studere den kinesiske litteraturs store klassiske verker, som blant annet Beretningen om de tre kongedømmer og Fortellinger fra myrlandet, da hun var syv år gammel.
Forfatter
I 1913 flyttet Bingxin til Beijing. Fjerde mai-bevegelsen i 1919 inspirerte og eleverte hennes patriotisme til nye høyder. Dette startet hennes skrivende virksomhet som skribent for en skoleavis på Yanjinguniversitetet der hun var innskrevet. Her skrev hun også sin første roman.
Bingxin ble uteksaminert fra Yanjinguniversitetet i 1923 med et baccalaureat, og dro til USA for å studere ved Wellesley College. Der tok hun mastergrad i litteratur i 1926. Hun vendte så tilbake til Yanjinguniversitetet og underviste der til 1936.
I 1929 giftet hun seg med Wu Wenzao, som var antropolog og som hun var blitt kjent med i studietiden i USA. Ekteparet besøkte derpå forskjellige intellektuelle kretser verden rundt, og stod i kontakt med andre intellektuelle som for eksempel Virginia Woolf. Senere i livet underviste Bingxin i Japan en kort tid, ved Universitetet i Tokyo fra 1949 til 1951. Hun stimulerte den kulturelle utveksling mellom Kina og andre verdenshjørner som omreisende kinesisk forfatter.
I litteraturen skapte hun Bingxin-stilen, en ny litterær stil. Hun bidro meget til kinesisk barnelitteratur, og en del fant veien inn i kinesiske skolebøker. Hun virket også som oversetter, bl.a. av bøker av den indiske forfatter Rabindranath Tagore. Bingxins litterære karriere var meget bred og produktiv, og hun virket innen prosa, poesi, romaner, refleksjoner og annet.
Museum
I Changle i Fujzhoyu finnes et museum tilegnet Bing Xin.
Mannen som älskade träd
Mannen som älskade träd er et musikkalbum av Cornelis Vreeswijk, utgitt i 1985. Albumet ble innspilt i Tromsø.
15. serierunde i Premier League 2021/22
15. runde i Premier League 2021/22 startet lørdag 4. desember kl. 13:30 med oppgjøret mellom og  på London Stadium i London, og avsluttet mandag 6. desember med og  på Goodison Park i Liverpool.
Serveringsbolle
Serveringsbolle er en større bolle som benyttes til mat. Størrelse og form avhenger av hva slags mat man serverer, for eksempel poteter eller grønsaker.
Bollen settes vanligvis på bordet eller sendes rundt slik at gjestene kan forsyne seg fra den.
Javier Ontiveros
Javier "Javi" Ontiveros Parra (født 9. september 1997) er en spansk fotballspiller som spiller for CF Fuenlabrada.
Alice Huyler Ramsey
Alice Huyler Ramsey (født 11. november 1886, død 10. september 1983) var den første kvinne til å kjøre bil på tvers av USA fra kyst til kyst.
Biografi
Ramsey ble født Alice Taylor Huyler, datter av John Edwin Huyler, en trelastforhandler og Ada Mumford Farr. Hun gikk på Vassar College fra 1903-1905.
I 1908 kjøpte hennes mann en ny Maxwell runabout til henne. Hun var en ivrig sjåfør, og i september 1908 kjørte den ene av de tre Maxwells som ble registrert i årets American Automobile Association's (AAA) Montauk Point utholdenhetsløp, som en av bare to kvinner som deltok. En av de andre Maxwell-sjåfører var Carl Kelsey, som kjørte for å gi Maxwell-Briscoe publisitet. Det var etter dette løpet at Kelsey foreslo at hun skulle forsøke å kjøre tvers over USA for Maxwell-Briscoe. Selskapet ville gi henne en 1909 touring car for turen, og ville også hjelpe til med de delene som måtte trenges. Planen var opprinnelig ment som et publisitets stunt for Maxwell-Briscoe, og ville også vise seg å være en del av Maxwells pågående strategi for spesiell markedsføring rettet mot kvinner. På den tiden ble ikke kvinner ofte oppfordret til å kjøre bil. Den 9. juni 1909 startet den 22 år gamle husmor og mor fra Hackensack, New Jersey, og begynte på den 3 800 kilometer lange reisen fra Hell Gate på Manhattan, New York til San Francisco, California i en grønn Maxwell 30. På hennes 59-dagers tur ble hun ble ledsaget av to eldre svigersøstre og en venninne, ingen av dem kunne kjøre bil. De kom frem med stor festivitas 7. august, selv om det var tre uker senere enn opprinnelig planlagt.
Gruppen brukte kart fra American Automobile Association under reisen. Bare 244 av de 5 767 kilometer gruppen kjørte var asfaltert. I løpet av turen skiftet Ramsey 11 dekk, renset tennplugger, reparerte en ødelagt bremsepedal og måtte sove i bilen da den ble sittende fast i gjørme. Kvinnene navigerte for det meste ved hjelp av telefonstolper. Fulgte stolper med flere ledninger i håp om at det ville føre frem til en by.
Langs veien krysset de sporet av en menneskejeger i Nebraska, Ramsey fikk lus i et hotell i Wyoming, og i Nevada ble de omringet av dansende indianere som var utstyrt med pil og bue for en sammenkomst. I San Francisco ventet en folkemengde på dem utenfor St. James Hotel. Ramsey ble utrop av AAA i 1960 som «Woman Motorist of the Century». I sine senere år bodde hun i West Covina, California hvor hun i 1961 skrev og publiserte historien om sin reise. Mellom 1909 og 1975 kjørte Ramsey over hele landet mer enn 30 ganger.
Ramsey ble gift med kongressmann John R. Ramsey fra Hackensack, New Jersey, den 10. januar 1906 i Hackensack, NJ. De fikk to barn, John Rathbone Ramsey, Jr. (1907-2000) og Alice Valleau Ramsey (1910-2015 ), som giftet seg med Robert Stewart Bruns (1906-1981).
Ramsey døde 10. september 1983, i Covina, California.
17. oktober 2000 ble hun den første kvinnen som ble innlemmet i Automotive Hall of Fame.
Jim Croce
James Joseph «Jim» Croce (født 10. januar 1943 i South Philadelphia i Pennsylvania, død 20. september 1973 i Natchitoches, Louisiana) var en amerikansk musiker. Mellom 1966 og 1973 ga Croce ut fem studioalbum og elleve singler. Gjennombruddet hans kom i 1972 med albumet You Don't Mess Around with Jim. Hans singel på det albumet, «Time in a Bottle», og singelen «Bad, Bad Leroy Brown» fra albumet Life and Times, var begge nummer en på Billboards Hot 100. Croce døde i en flyulykke, hvor fem andre også omkom. Flyulykken skjedde samme dag som singelen «I Got a Name», fra albumet med samme navn, ble utgitt.
1960-tallet
Jim Croce ble gift med singer-songwriteren Ingrid Jacobson i 1966 og konverterte til jødedom. Samme år ble han skrevet inn i Army National Guard i New Jersey for å unngå å bli sendt til Vietnamkrigen. Jim og Ingrid fikk sønnen Adrian James i 1971. A.J. Croce, som er delvis blind, har også en karriere som singer-songwriter. Fra midten av 1960-tallet til begynnelsen av 1970-tallet, opptrådte Croce sammen med Ingrid som duo. I begynnelsen inneholdt konsertene deres sanger av artister som Ian & Sylvia, Gordon Lightfoot, Joan Baez og Arlo Guthrie, men snart begynte de å lage egne sanger. Croce sin første opptreden over en lengre tid, på bar i Lima i Pennsylvania, kalt "The Riddle Paddock". Hans opptreden inneholdt sjangere som blues, country, rock and roll og folk.
I 1968 ble ekteparet Croces oppmuntret av musikkprodusenten Tommy West til å flytte til New York City. Paret oppholdt seg i Kingsbridge i The Bronx og spilte inn sit første album for Capitol Records. I løpet av de to neste årene,s, fartet de rundt og opptrådte i små klubber og holdt konserter på diverse college-konserter for å promotere sitt album, Jim & Ingrid Croce.
1970-tallet
På tidlig 1970-tall returnerte to ekteparet Croce til Philadelphia og bestemte seg for å være "seriøse" når det gjaldt å bli produktive medlemmer av samfunnet. Dette ledet til at Croce fikk seg en jobb i R&B–radiostasjonen WHAT. In 1970, møtte Croce møtte pianist, guitarist og låtskriver Maury Muehleisen from Trenton, New Jersey via produsent Joe Salviuolo. Salviuolo og Croce hadde vært venner da de begge studerte ved Villanova University og Salviuolo hadde truffet Muehleisen da han ynderviste ved Glassboro State College i New Jersey. Salviuolo brakte Croce og Muehleisen sammen i produksjonsavdelingen til Tommy West og Terry Cashman i New York City. Croce backet først Muehleisen på gitar, men gradvis ble rollene deres reversert, der Muehleisen la på sologitar til Croce's musikk.
Da Jim Croce og Ingrid oppdaget at de skulle ha barn, bestemte Croce seg for å bli profesjonell musiker. Han sendte en kassett til en venn og produsentin New York City og håpet på at han skulle få en avtale om innspilling av et musikkalbum. Da sønnen deres, Adrian James (A.J.), blw født i september 1971, ble Ingrid hjemmeværende sammen med sønnen og Jim turnerte for å promotere musikken sin.
Croce beynte å turnere i USA sammen med Muehleisen, og spille på kaféer, colleger og folkemusikk-festivaler. Det hjalp lite på hans økonomiske situasjon. Plateselskapet hadd forhåndsbetalt Croce i forbindelse med innspillingene og hadde forsynt han med forskudd som skulle betales tilbake. I februar 1973, dro Croce og Muehleisen til Europa og opptrådte i London, Paris, Amsterdam, Monte Carlo, Zurich og Dublin. Der fikk positive anmeldelser. Croce opptrådte i den amerikanske TV-serien The Midnight Special og The Helen Reddy Show den 19. juli. Croce's mest populære singel, «Bad, Bad Leroy Brown», klatret opp til nummer 1 på de amerikanske hitlistene i juli.
Fra 16. juli ttil 4. august, vendte Croce og Muehleisen tilbake til London og opptrådte på The Old Grey Whistle Test, hvor de sang «Lover's Cross» og «Workin' at the Car Wash Blues» fra deres neste album album, I Got a Name. Croce fullførte innspillingen av albumet kun en uke før before hans død. På tureén, fikk han stadig mer hjemlengsel og bestemte seg for å ta en pause fra musikken og slå seg til ro sammen med Ingrid og A.J. idet hans "Life and Times" turné brått sluttet. I et brev til Ingrid, som hun fikk etter hans død, fortalte Croce henne at han hadde bestemt seg for å slutte med musikk og heller skrive noveller og filmmanus som en karriere og dra seg tilbake fra det offentlige livet.
Død
På natten torsdag 20. september 1973, under Croces "Life and Times" turné, dagen før hans ABC singel «I Got a Name» ble utgitt, ble Croce og fem andre drept da deres leide fly, en "Beechcraft E18S" krasjet inn i et tre under takeoff fra "the Natchitoches Regional Airport" i Natchitoches, Louisiana. Croce var 30 år gammel. Andre som ble drept i flykrasjen var piloten Robert N. Elliott, Croce's bandkompis Maury Muehleisen, komikeren George Stevens, manager og booking agent Kenneth D. Cortese og turnéleder Dennis Rast. En time før krasjen, hadde Croce fullført en konsert på Northwestern Northwestern State University of Louisiana's "Prather Coliseum" in Natchitoches. Han var på vei til to Sherman, Texas, for en konsert på Austin College.
Covere
Steinar Albrigtsen ga i 2011 ut albumet Bilda fra ei anna tid med egne tolkninger av sanger skrevet av Jim Croce. Cornelis Vreeswijk ga i 1976 ut albumet Foto's en een souvenir: Vreeswijk zingt Croce, der han tolker Jim Croce på nederlandsk.
Det er mange artister som har laget coverversjoner av sangen «Time in a Bottle». Her er noen av dem:
Fresteåsen
Kollen er stupbratt mot øst og vest, men er lett tilgjengelig på nord- og sørsiden. Her er adgangen sperret med murer. Nordmuren er 24 meter lang og nedrast så bredden er nå opptil fem meter. Sørmuren kan følges over ca. 40 meter, men er betydelig mer utrast enn den i nord. Bygdeborgen på Fresteåsen er en av de meget få som er blitt undersøkt ved arkeologisk utgravning. Denne foregikk i 1975–76 i regi av Einar Østmo, og det lyktes å ta ut en trekullkonsentrasjon som ved karbondatering viste seg å skrive seg fra perioden 250–480 e.Kr. Dette støtter med andre ord den generelle antakelsen om at bygdeborgene skriver seg fra eldre jernalder.
I elfte timmen
I elfte timmen er et musikkalbum av Cornelis Vreeswijk, utgitt i 1986.
Helge Giverholt
Helge Giverholt (født 31. oktober 1911 i Oslo, død 27. august 1995) var en norsk pressemann og forfatter. Han arbeidet etter krigen som redaksjonssekretær ved utenriksavdelingen i Norsk Telegrambyrå. Fra 1953 til han gikk av med pensjon i oktober 1979 hadde han stillingen som utenriksredaktør i NTB.
Giverholt ble cand.jur. i 1935. Han hadde studieår i Frankrike, Sveits og England før han begynte i pressen som utenriksmedarbeider i 1938.
Giverholt utga en rekke bøker, og sto bak verket Nyhetsformidling i Norge - Norsk Telegrambyrå 1867 - 1967 som kom ut ved byråets 100-årsjubileum. Han skrev også om NTB-leder Per Wendelbo i Norsk biografisk leksikon (bind 18, 1977).
Primera División 2005–2006
Primera División 2005-06 var den 75. sesongen i spansk fotball siden ligaen ble innført. Sesongen ble innledet 27. august 2005 og avsluttet 20. mai 2006. Samuel Eto'o fra FC Barcelona ble toppscorer med 26 ligamål. FC Barcelona vant sin 18. ligatittel denne sesongen.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Jana Gantnerová-Šoltýsová
Jana Gantnerová-Šoltýsová (født 30. september 1959) er en slovakisk tidligere alpinist. I løpet av sin karriere tok hun en verdenscupseier, og deltok i tre OL fra 1976 til 1984.
Abbi Fisher
Abbi Fisher (født 30. august 1957) er en amerikansk tidligere alpinist. I løpet av sin karriere tok hun en verdenscupseier, og deltok i to OL, i Vinter-OL 1976 og Vinter-OL 1980.
Élisabeth Chaud
Élisabeth Chaud (født 7. desember 1960) er en fransk tidligere alpinist. I løpet av sin karriere tok hun en verdenscupseier, og deltok i ett OL, i Vinter-OL 1984.
Arthashastra
Arthaśāstra er en gammel indisk avhandling på sanskrit som omhandler offentlig forvaltning, økonomisk politikk og militær strategi. Forfatteren er kjent under navnene Kautilya og Viṣhṇugupta. Han er tradisjonelt identifisert som Chāṇakya, som var en lærd i Takshashila og senere ble statsminister under Mauryariket.
Pam Fletcher
Pam Fletcher (født 30. januar 1963) er en amerikansk tidligere alpinist. I løpet av sin karriere tok hun en verdenscupseier, men deltok aldri i OL.
Aiwowo
Aiwowo ( eller ), «kjærlighetsdråper», er en tradisjonell kinesisk kald snack fra pekingkjøkkenet. Det dreier seg om små baller av dampet klebrig ris med søtt fyll.
Historie
Slike risboller kan tilbakeføres til Yuandynastiet (1279–1368) da de ble tilberedt for keiseren i Den forbudte by. Under det påfølgende Ming-dynastiet var de blitt utbredt i hoffet nærtstående familier, og omtales blant annet i Jin Ping Mei. Ifølge Liu Ruoyu, en evnukk ved Wanli-keiserens hoff, ble de tidligere kalt buluojia.
Ifølge legenden het de imidlertid til å begynne med wowo. En keiser skal ha etterspurt dem med ordene Yu Ai Wowo («Yeg vil ha wowo» - yu er den for keiseren reserverte form for «jeg»). Da retten ble vanlig blant vanlig folk, kunne ikke hele dette sies på grunn av navnetabuet, og dermed oppstod navnet Aiwowo.
Monika Hess
Monika Hess (født 24. mai 1964) er en sveitsisk tidligere alpinist. I løpet av sin karriere tok hun en verdenscupseier, og deltok i ett OL, i Vinter-OL 1984.
Backlog
Backlog eller etterslep refererer vanligvis til en akkumulering av ufullført arbeid eller saker som må håndteres.
Etterslep kan referere til:
Myrland (Flakstad)
Myrland er ei bygd i Flakstad kommune i Nordland. Stedet ligger på nordsiden av Flakstadøya og har 15 innbyggere (2012). Myrland har veiforbindelse med fylkesvei 805 fra Napp. Veien går forbi et rasfarlig fjellparti, og den har flere ganger blitt sperret av stein- og snøras.
In-N-Out Burger
In-N-Out Burger er en amerikansk regional kjede av hurtigmatrestauranter med hovedtyngde i sydvest og på stillehavskysten. Den ble grunnlagt i Baldwin Park i California i 1948 av Harry og Esther Snyder. Kjeden har sitt hovedkontor i Irvine i California og har ekspandert gradvis utenfor Sydvest-California inn i resten av California, samt til Arizona, Nevada, Utah, Texas og Oregon. Kjeden eies av Lynsi Snyder, grunnleggernes eneste barnebarn.
In-N-Out Burger har unngått franchising og børsnotering, blant annet for å unngå at kvaliteten kompromitteres av for rask vekst i forretningene. Kjeden har fått oppmerksomhet for en personalpolitikk fokusert på de ansatte. For eksempel er In-N-Out en av få hurtigmatkjeder i USA som betaler sine ansatte mer enn delstatlig og føderalt fastsatt minstelønn.
Liste over flaggbærere for Sovjetunionen under OL
Dette er en liste over flaggbærere som har representert Sovjetunionen under OL
Till Fatumeh – Rapport från de osaligas ängder….
Till Fatumeh – Rapport från de osaligas ängder.... er et musikkalbum av Cornelis Vreeswijk, utgitt i 1987. Dette var det siste albumet fra Vreeswijk før han døde bare noen uker senere.
Narrgnistor 2, En halv böj blues och andra ballader
Narrgnistor 2, En halv böj blues och andra ballader er et musikkalbum av Cornelis Vreeswijk, utgitt i 1978.
VM i landeveissykling 2017 – Mennenes fellesstart (U23)
VM i landeveissykling 2017 – Mennenes fellesstart (U23) ble arrangert 22. september. Løpet gikk ti runder i en rundløype - totalt 191 km.
Veronika Šarec
Veronika Šarec (født 8. mai 1969) er en jugoslavisk/slovensk tidligere alpinist. I løpet av sin karriere tok hun en verdenscupseier, og deltok i tre OL.
Henologi
Henologi (fra gresk τò ἕν to hen, «en» eller «enhet») dreier seg om de dialektiske grunnbegrepene enhet og annethet, hvor det ene betegner et høyeste og absolutt transcendent prinsipp. Selv om begrepet oppstår allerede hos før-sokratikerne, er det først med Platon at begrepet betraktes som transcendent og som altets årsak. Siden begrepet om det ene er absolutt transcendent kan man ikke tilskrive det noen bestemmelser, heller ikke væren. Det har et universelt og et individuelt bruksområde. Universelt har det sin opprinnelse som system i den platonske dialogen Parmenides, hvor det ene framstår som noe absolutt transcendent. Individuelt kan det bl.a. ha et ikke-kristent (Plotin), såvel som et kristent (Pseudo-Dionysius) eller et ikke-europeisk (Nagarjuna) substansgrunnlag. Henologi står i motsetning til flere andre filosofiske disipliner. Det ene anses som hevet over epistemologiske og ontologiske spørsmål, og disse ses på som underordnede arbeidsfelter.
Terminologi
Gresk heis, mia, hen («det», «den maskulint», «det feminint» ene) har forskjellige betydninger. Det viser til tallet ett, et individ som sådan og en helhet og dens deler forent som enhet. I den siste betydningen beror enheten på at delene har til felles at de konstituerer en helhet. I den filosofiske språkbruken er tre aspekter vesentlige:
Førsokratikerne
Ideen om en absolutt transcendent enhet var fremmed for de førsokratiske filosofene. De forsøkte derimot å finne et enhetlig urstoff de kunne føre hele virkeligheten tilbake på. Med det var de forløpere til den senere enhetsmetafysikken. Men deres lære skiller seg fra den henologiske ved at deres urstoff ikke er overordnet væren.
Xenofanes
Aristoteles forteller at det begynte med Xenofanes. Han var den første tenkeren som forutsatte enheten, og han identifiserte det ene med Gud. Imidlertid har han ikke forklart hva han mente med det ene. Fra de overlevende fragmentene av lærediktet hans viser det seg at han utviklet en henoteistisk modell som utfall av hans splid med den panteismen i homerisk og heseodisk diktning. Han tok utgangspunkt i en ikke-antropomorfisk høyeste guddom, og påsto at denne ene gud var «størst blant guder og mennesker». Denne guddommen var ubevegelig, kunne uanstrengt påvirke alt gjennom sine tanker, og kunne tenke, se og høre som «en helhet».
Hanne Bergheim
Hanne Bergheim (født 26. juli 1986 på Bømlo) er en norsk musiker, billedkunstner og tekstforfatter bosatt i Bergen.
Henologi
Eleatene
Den eleatiske skolen representerte en streng monistisk ontologi. I deres verdensbilde spilte den uoverstigelige motsetningen mellom væren og ikke-væren en sentral rolle. For Parmenides, den mest kjente representanten for denne retningen, ga totaliteten av værender uttrykk for å være "ett", en udelelig enhet, som han holdt for å være den eneste eksisterende udelelighet. Han betraktet det værende som helheten som utelukker alt annet. Han er også overbevist om at væren av natur er uforanderlig. Herav følger at kun det uforanderlige kan betraktes som virkelig værende. Alt som er foranderlig eller forgjengelig betegnet Parmenides som ikke-værende, en villedende skinnverden som faktisk ikke eksisterer. Han beskrev det værende som tidløst, fullkomment, og siden det ikke var gjenstand for endring, som ubevegelig. Det værende betraktet han som udifferensiert, i seg selv avgrenset og romlig utstrukket, han lignet den med en kule. Det værende fattet på denne måten skiller seg fundamentalt fra den ikke-romslige og værenstranscendente henologiske ene man finner hos platonikerne. Et fellestrekk er at Parmenides' ene som platonikerns ene unndrar seg anskuelsen.
Hanne Bergheim
Hun er kjent fra duoen List sammen med fiolinist og vokalist Ella Helèn Bukkøy.
Henologi
Eleatene
Mens væren hos Parmenides bare foreligger i det enes begrep som predikat, kom Zenon fra Elea og Melissos med uttalelser om det ene som subjekt. Melissos holdt det ene for å være legemsløst, ubevegelig, homogen og romslig og tidsmessig grenseløs. Zenon, en student av Parmenides, forsøkte å bevise at å forutsette mangfoldighet ville føre forskjellige entiteter til paradoksale konsekvenser, og at de derfor ikke kunne være korrekte. Derfor var det mangfoldige ikke-værende, og kunne ikke være det ene. Denne må være ubevegelig, fordi å forutsette bevegelse fører, akkurat som å forutsette det mangfoldige, til at man må trekke paradoksale slutninger.
Hanne Bergheim
I 2010 ble hun tildelt Kenneth Sivertsen-prisen.
Henologi
De tidlige pytagoreerne
De tidlige pytagoreerne anså ikke det ene for å være det værendes transcendente, absolutt enhetlige kilde, men heller så de det som et blandingsprodukt av det begrensede og det ubegrensede, og derfor avledet av disse begrepene. Det ene var for de et blandingsprodukt som var immanent i kosmos.
Hanne Bergheim
I 2012 ble hun tildelt Øyostipendet, i regi av Øyofestivalen.
Henologi
De tidlige pytagoreerne
Den første pytagoreer som er kjent for å ha behandlet det ene fra et filosofisk standpunkt, var Filolaus, som levde i det femte århundre f.Kr. Hans teori lignet den platonske prinsipplæren i den forstand at han førte hele virkeligheten, kosmos som helhet og enkeltting, tilbake på sammenvirkningen mellom to enslige motsetningspar. Hans tenkning dreide seg om motsetningen mellom det ubegrensede gitte (ápeira), og de begrensende faktorene (peraínonta). Ifølge hans lære stammet alt fra forbindelsen mellom det ubegrensede og det begrensende, harmonien kom til som en tredje faktor for å sørge for at de to motpolene virket sammen. Takket være de begrensende faktorene kunne det gitte fattes matematisk.
Til forskjell fra den platonske idealismen mente Filolaos derimot ikke abstrakte prinsipper som uendelighet og endelighet, heller handlet det om at det eksisterte en uttrykkbar struktur i tallene som kunne begripes av forstanden. Denne strukturen tolket han som et resultat av de begrensende faktorenes innvirken på det ubegrensede gitte. Det ene betegnet han som «det første sammenføyde», som var «i kulens midte» og som ble betegnet som «ovn». Med det mente han en ild som befant seg i ting, og som ifølge pytagoreeisk kosmologi var universets midtpunkt. Innenfor forskningen er det motstridende meninger om hvordan det skal forstås at ilden tolkes som «det ene».
Hos Filolaos kan ingen av de to prinsippene avledes av den andre, derfor er systemet hans dualistisk. Noe som betyr at det er en grunnleggende forskjell fra det monistisk-henologiske platonske systemet, hvor det tilkommer det ene en absolutt forrang.
Platon
Platon visste om og utnyttet ideer fra eleatenes og pytagoreernes tankegods, men han slo inn på en helt ny vei. Som førsokratiske tenkere arbeidet han med forholdet mellom enhet og mangfold og forsøkte å finne et enkelt utspring for det mangfoldige og komplekse. Derfor fulgte han prinsippet om at det enhetlige, enkle og allmenne alltid må være årsaken til det mangfoldige, kompliserte og spesielle. For hvert sett av elementer som har noe til felles må det finnes noe som stifter deres enhet, på hvilket det tingene har til felles tuftes, massens enhet. Det kan bare være en slik enhet for hvert fellesskap, og det må ikke bare være forestilt, men ha reell eksistens. Dette kalles prinsippet om det ene over det mangfoldige (gresk hen epi pollōn, eller i forskningen «one over many».)
Enhet og annethet i idélæren
Som eleatene gikk Platon ut ifra en grunnleggende motsetning mellom det fullkomne, uforanderlig værende og sanseinntrykkene som var under stadig forandring. Han delte også eleatenes overbevisning om at sanseinntrykk basert på antagelser er upålitelige. I motsetning til eleatene skilte han imidlertid ikke mellom en enhetlig udifferensiert værende som eneste virkelighet og en absolutt ikke-værende av illusoriske sanseinntrykk. Han frafalt ikke de ustadige tingene som oppfattes med sansene virkelighetsgehalten, men anså det som rimlig at de tilhørte en betinget og ufullstendig værensform, og skilte dette fra det uforanderliges egentlige væren. Væren i egentlig forstand hører til hans idélære, senere kalt «platonske ideer».
En grunnleggende og betydningsfull innovasjon var det faktum at Platon erklærte ideenes fullkomne væren for transcendent. Han hevdet at dette området eksisterte som en objektiv metafysisk virkelighet, uavhengig av sanseinntrykkenes erfaringer, rom og tid, og hvorvidt det fantes mennesker som kunne tenke dem. Ideene er overhodet ikke tilstede i sanseinntrykkene, men er tilgjengelige og forståelige for tenkningen.
Idélæren ga Platon en forklaring på ideenes eksistens. Han tydet de foranderlige tingene som avbilder av de evige, transcendente ideene som kun kunne gripes av fornuften, og derfor tolket han de videre som produkter av disse ideene. Resultatet av dette var at han reduserte mangfoldet i den materielle skinnverden til de enkle, allmenne prinsippene, fordi disse var grunnlaget for det mangfoldige. På denne måten bevegde han seg fra bestemte og enkelte fenomener i retning av det allmenne, han gikk ut ifra mangfoldigheten og beveger seg i retning enheten. I motsetning til eleatene gjorde han seg derimot ikke av med mangfoldighetsbegrepet, men overførte det til området for den uforanderlige væren, noe eleatene ikke ville tolerert. Selv i de platonske ideer eksisterer det mangfoldige, fordi hvert begrep tilsvarer en idé, og ideene står i en hierarkisk orden. De beslektede ideene er mer allmenne og omfattende enn de enkelte ideene, og er derfor overordnet disse.
Dette tillot ikke idélæren å løse problemet med forholdet mellom enhet og mangfold, men flyttet det inn i regionen for hva vår forståelse kan begripe. Spørsmålet om det absolutt ene, enhetens prinsipp forblir uløst i Platons dialoger. Hvordan man avleder det mangfoldige fra denne opprinnelige enheten har ikke blitt forklart og gjort troverdig.
Enhet og annethet i prinsipplæren
Platons prinsipplære er navnet på den lære han overleverte muntlig til en begrenset krets av studenter, og som ikke er publisert i dialogene eller i andre skriftlige etterlatninger. Dialogene representerer ikke hele Platons filosofi. Platon hadde ikke tenkt at de ytterste punktene i hans tenkning skulle nedtegnes. Forklaringen ligger i Platons negative vurdering av det skriftliges muligheter. Selv eleven Aristoteles, snakker om Platons agrapha dogmata (uskrevne lære). Ifølge tradisjonen omfatter dette foredraget «Om det gode», som til tross for det politiske presset fra visse «innenfor akademiet» pga. deres holdninger til det offentlige, ble gjort offentlig tilgjengelig. Imidlertid har enkelte studenter skrevet ned noe i sine foredragsnotater, men de er bevart kun i fragmenter, slik at innholdet må rekonstrueres. Men det er ingen tvil om at hele den antikke verden tolket Platon i lys av hans uskrevne lære.
Prinsipplærens autentisitet
Muligens var innføringen av idélæren kun en etappe for Platon på veien fra det mangfoldige i sanseverden til enhetlighet. Spørsmålet om hvorvidt han konsekvent og uten unntak har tilbakeført det mangfoldige til det ene, har lenge vært kontroversielt. Fordi tilsynelatende alle Platons publiserte verker har blitt bevart, kan spørsmålet bare besvares bekreftende hvis man antar at han har forbeholdt sine innsikter om emnet til den muntlige undervisningen ved Akademiet. Det er faktisk en rekke referanser til en «uskreven lære» av Platon, inkludert Aristoteles, som brukte dette begrepet og også gikk inn på innholdet. Selv om Aristoteles i mange år var en elev av Platon og deltok i undervisningen ved Akademiet er troverdigheten hans på dette punktet bestridt av noen forskere.
«Den uskrevne læren» blir også betegnet som prinsipplæren, fordi den dreier seg om de høyeste prinsippene. Forskerne jobber hardt på grunnlag av spredt informasjon og bevis i kildene for gjenoppbygging av prinsipplæren.
I fall denne framstillingen stemmer overens med virkeligheten har Platon forlatt den tradisjonelle troen på at den uforanderlige væren er det høyeste nivå av perfeksjon. Følgelig satte han opp en fullkomment «værenstranscendent» ene, og ble dermed henologiens far. I en slik modell er i en viss forstand alle værender på noen måter ufullkommene, fordi overgangen fra absolutt værenstranscendent til væren allerede representerer en begrensning av den opprinnelige absolutte perfeksjon.
Grunnprinsippene og deres innbyrdes forhold
Prinsipplæren skal forklare ideenes eksistens, på samme måte som idélæren forklarer sanseverdens eksistens. Derved er to grunnleggende prinsipper vedtatt: Det ene som uttrykker enhetsprinsippet og det bestemte, og den «ubegrensede» eller «ubestemte» annethet (ahóristos dyás). Den ubestemte annethet skal Platon ha beskrevet som «det store og det lille» (to méga kai to mikrón). Den viser seg i prinsipplæren som prinsippene om formindring og formering, det tvetydige, og det ubestemte og mangfoldige. Med dette menes ikke det ubegrensede som en romslig eller kvalitetsmessig uendelighet, men mangelen på en definisjon og dermed utforming. Idéverden blir tilbakeført på samvirkningen mellom disse grunnprinsippene som er det endelige utgangspunkt. Den formgivende enheten er den skapende instans, mens den formløse «ubestemte» annethet tjener enhetens virksomhet som dens substrat, eller næringsgrunnlag. Uten næringsgrunnlaget kunne ikke enheten skape noe. Alt værende beror på det faktum at det ene innvirker på det ubestemte andre, i at den setter grenser i det formløse, gir det form og funksjon og dermed som individuasjonsprinsipp bringer de enkelte entiteter inn i eksistensen. Det ligger en blanding av begge grunnprinsippene i alle værender. Avhengig av om det ene hersker over det andre grunnprinsippet eksisterer det henholdsvis orden eller uorden i det værende.
Forholdet mellom de to grunnprinsippene er uklart. Det er imidlertid sikkert, forutsatt at han sto inne for prinsipplæren, at Platon ga det ene en høyere rang enn det ubestemte andre, og kun betraktet det ene som absolutt transcendent. Dermed var Platon konsekvent monist slik nyplatonikerne antok, og representerte en henologi som i all hovedsak sammenfalt med den nyplatonske. Prinsipplæren har likevel et dualistisk aspekt siden den ubestemte annetheten også er et grunnprinsipp. Forskeren Giovanni Reale snakker om «virkelighetens bipolære struktur», men bemerker også at enheten «forblir annetheten hierarkisk overlegen».
Det ene i Platons Parmenides
I dialogen Parmenides, som tilhører Platons senere periode, setter han fram en dialog mellom Parmenides og Sokrates. Som argumentasjonsøvelse forsøker Parmenides å bestemme hvorvidt påstanden «Det ene er» eller påstanden «Det ene er ikke» kan være del av et konsistent system. I begge tilfeller fører påstandene til paradoksale konsekvenser. F.eks. kan man ikke bevise påstanden om at det ene har deler, men man kan heller ikke bevise det motsatte. Det ene kan hverken være foranderlig eller uforanderlig, hverken i bevegelse eller i ro. Det kan hverken være likt eller ulikt seg selv, og kan heller ikke være likt eller ulikt noe annet. Påstanden at det ene ikke eksisterer fører til like absurde slutninger.
Meninger ved Akademiet
Speusippus, Platons elev og etterfølger som leder av Akademiet tok til seg en modifisert versjon av «prinsipplæren». Han snakker tilsynelatende ikke om den ubestemte annethet, men om mangfold. Ifølge Aristoteles anså han de høyeste prinsippene som frø fra hvilke planter vokste fram. På samme måte som frøet ikke er en plante, og ikke har plantens skjønnhet, men er årsaken til deres egenskaper, gir prinsippene enhet og annethet tingene en struktur de ikke ellers har. De er det værendes prinsipper, men er ikke selv. Ifølge Aristoteles' begreper om aktualitet og potensialitet ligger Speusippus' «ene» hinsides den potensialitet som utledes fra prinsippet.
Xenokrates, som var Speusippus etterfølger, formulerte læren om de to høyeste prinsippene i en teologisk språkdrakt. Han tildelte enheten (monás)en farsrolle, og identifiserte den med «første gud» (Zeus) og intellektet (Nous). Siden intellektet må ha et innhold, er Xenokrates' monás åpenbart ingen udifferensiert enhet, og ikke absolutt transcendent. Den andre guddommen anså han som et uttrykk for annethet, og han holdt den for å være kvinnelig.
Domkirken i Erfurt
Domkirken i Erfurt (tysk: Erfurter Dom, offisielt Hohe Domkirche St. Marien zu Erfurt), også kjent som Mariendom, er den største og eldste kirkebygningen i byen Erfurt i Thüringen. Domkirken er bispesetet til det romersk-katolske bispedømmet Erfurt. Kirken ble påbegynt i 1154 og gjennomgikk frem til ca. år 1500 omfattende endringer og utbygginger. Mariendom er hovedsakelig bygget i gotisk stil.
Historie
Stedet der den nåværende domkirken står har det tidligere vært andre kristne bygninger, blant annet en basilika i romansk stil. I 742 reiste helgenen Bonifatius en kirke på haugen der domkirken nå ligger. På midten av 1100-tallet ble grunnlaget for Mariendom brukt til en romansk basilika. På begynnelsen av 1300-tallet ble haugen forstørret for å gi plass til Mariendom.
Martin Luther ble viet som prest i domkirken den 3. april 1507.
Klokker
Det er totalt 14 klokker i Mariendom. I det midterste tårnet henger Maria Gloriosa, den største overlevende middealderklokken i verden. Klokken ble støpt av Geert van Wou i 1497, og den er kjent for sine rene toner.
Kristin Buvik Sivertsen
Kristin Buvik Sivertsen (født 1986) er en norsk forfatter og lærer. Hun debuterte i 2017 med romanen Omsorg.
Buvik Sivertsen har en master i litteraturvitenskap fra Københavns universitet. Fra 2015 til 2018 var hun ansatt som lektor ved Kuben videregående skole i Oslo. Fra 2018 har hun arbeidet som universitetslektor for Nord universitet.
Wilfred Parke
Løytnant Wilfred Parke RN (1889–1912) var en britisk flyger som var den første piloten som var i stand til å gjøre en observert utflating etter et spinn.
Familie
Parke var sønn av Alfred Watlington Parke, rektor i Uplyme og Hilda Fort. Han var sønnesønn av Charles Joseph Parke i Henbury i Dorset, en tidligere sheriff i fylket, og var en grandnevø av General William Parke. Og han var tipp-tipp-oldebarn av pastor Charles Wicksted Ethelston som ledet Peterloo-opptøyene og undertegnet arrestordren på agitatorene.
Karriere
Parke ble fungerende løytnant i Royal Navy i september 1905, forfremmet til sekondløytnant i 1908 og løytnant i 1910. Han fikk sin første flytime på flyskolen på Brooklands søndag 11. april 1911. På den tiden var dobbelt-kontroll nesten ukjent, og Parke var eneste person i flyet, han hadde fått beskjed om å prøve å takse. Til overraskelse for alle, ga han gass og gjorde en serie av korte hopp og klarte å lande med hell. Den følgende onsdagen gjorde Parke sitt tredje forsøk, klarte i å fly en halv-sirkel i stiv kuling og landet med mindre skader på understellet. Den følgende mandagen lyktes han, tok testen for sin pilotlisens i en Bristol Boxkite og fikk Royal Aero Clubs flylisens nr.7 tildelt under et RAeC møte, hvor også det ble tildelt lisenser til marineflygerne C. R. Samson og Arthur Longmore.
I oktober 1911 ble han ansatt som demonstratør og instruktør ved Claude Grahame-Whites flyskole på Hendon, og kunne gjøre dette når han ikke var engasjert med marinens oppgaver. I mai 1912 ble han engasjert ved HMS «Actaeon» (en del av Royal Navys torpedoskole HMS «Vernon») som offiser i Marine-avdelingen av R. F. C.
I august 1912 var han pilot i en Avro G Cabin biplan som hadde blitt påmeldt til den britiske militære flykonkurransen på Larkhill Aerodrome på Salisbury Plain. Om morgenen den 25. august hadde han gjennomført en tre-timers utholdenhetsprøve, ledsaget av løytnant Le Breton, R. F. C. Da de nærmet seg flyplassen for å lande, i en høyde på ca. 200 meter (650 fot), gikk Parke inn i en spiral og stengte for gassen uten å slå av motoren. Etter å ha gjennomført en halv sirkel, rettet Parke flyets nese opp og muligens brukte vingebøying for kontroll, og samtidig gikk flyet inn i et spinn. Parke forsøkte å flate ut fra spinnet ved å øke motorturtallet og trekke tilbake stikka, men det hadde ingen effekt. Flyet gikk ned til 140 meter (450 fot) og observatørene så for seg et fatalt havari. Parke ble deaktivert av sentrifugalkreftene, men tenkte han skulle klare å finne en måte å komme ut av det. I et forsøk på å nøytralisere kreftene svingte han mot høyre, så rettet roret, og flyet flatet ut ca 15 meter (50 feet) over bakken. Med flyet nå under kontroll, klatret Parke, gjorde et nytt landingsforsøk og landet trygt.
Den britiske piloten Fred Raynham hadde allerede gjort en vellykket utflating fra et spinn, men denne hendelsen ble ikke observert.
Til tross for oppdagelsen av "Parkes teknikk", også kjent som Parke Dive, lærte ikke piloter denne prosedyre før begynnelsen av første verdenskrig.
Død
Parke døde et par måneder senere, den 15. desember 1912 da hans Handley Page monoplan som han fløy fra Hendon til Oxford, havarerte på Wembley, også hans passasjer Alfred Hardwick, leder av Handley Page omkom. Ulykken ble forårsaket av tap av motorkraft, kombinert med tap av hastighet forårsaket av svinging, som ble forsterket av vinden på grunn av den lokale topografien som besto av et skogsområde på en åskam.
Det er et glassmaleri dedikert til hans minne i Uplyme Parish Church.
Ida Ladstätter
Ida Ladstätter (født 13. februar 1965) er en østerriksk tidligere alpinist. I løpet av sin karriere tok hun en verdenscupseier, og deltok i ett OL, i Vinter-OL 1988.
Claudia Strobl
Claudia Strobl (født 4. november 1965) er en østerriksk tidligere alpinist. I løpet av sin karriere tok hun en verdenscupseier, og deltok i ett OL, i Vinter-OL 1992.
Odd munks saga om Olav Tryggvason
Odd munks saga om Olav Tryggvason (norrønt Ólafs saga Tryggvasonar) er en kongesaga om den norske kongen Olav Tryggvason (ca. 963–1000), skrevet rundt 1190 av islendingen Odd Snorresson, en benediktinermunk som bodde i Tingøyrarklosteret på det nordlige Island. Sagaen var opprinnelig skrevet på latin, men er bare bevart i oversettelse til islandsk. Den er en av flere middelaldersagaer som skildrer Olav Tryggvason.
Bakgrunn
Odd ser ut til å ha kjent og brukt de eldre tekstene Íslendingabók av Are Torgilsson Frode, Historia Norvegiæ, Theodoricus monachus' Historien om de gamle norske kongene, den latinske kongesagaen som Sæmund Frode skrev, men som nå er tapt, og dertil en latinsk saga om seljemennene som bare er bevart i fragmenter. Teksten ser også ut til å inneholde sitat fra Ågrip, men dette kan være innført i den islandske oversettelsen, uten at det var med i Odds opprinnelige versjon. Ved siden av de skriftlige kildene har forfatteren etter alt å dømme brukt muntlig tradisjon, «men hvor dette materiale slap op, har han antagelig digtet frit og søgt forbillede såvel i Bibelen som i hagiografisk litteratur.»
Sagaen er bemerkelsesverdig som uttrykk for en fase i islandsk litteratur hvor man både gjør nytte av muntlig tradisjon og utenlandske tekster. På den ene siden er den realistisk, men den har også lånte tema og innslag av det overnaturlige.
Innhold
Sagaen består av 77 korte kapitler eller avsnitt. De første fjorten kapitlene skildrer Olavs fødsel og oppvekst, og hans reiser til Vendland, Gardarike og vikingtokt på de britiske øyer. Kapittel 15–20 skildrer kampen mot Håkon jarl.
Hovedvekten i fortellingen, kapitlene 28–58, ligger på kong Olavs virksomhet som misjonskonge: hans kamp mot seidmenn og hedenske høvdinger. Det er mange enkeltestående hendelser og lite faktisk biografi, og noen forskere, som, mener at sagaen er preget av at fortellinger om Olav den hellige er overført til Olav Tryggvason, og at sagaen ellers er preget av lån fra historier om Martin av Tours, Edvard Bekjenneren, Harold Godwinsson og Karl den store. Andre deler av sagaen er inspirert av Bibelen: Astrids flukt med barnet, kongen blir solgt som trell og kongens visjonsopplevelse som kan minne om Paulus’.
I tillegg til Bibelen er det brukt mange eventyrmotiv: trollmenn, magiske knep, hamskifte, spådommer, drømmer og bruk av tretallsloven. Sagaen har også scener hvor Odin og Tor opptrer. «Man får overhovedet det indtryk, at der ikke har været den legende eller røverhistorie, som Oddr ikke har kunnet tro på.»
Sagaens kapitler 24–27 forteller om Sunniva-kultusen og om at kong Olav etablerte den første kirken på Selja.
Nicolò Barella
Nicolò Barella (født 7. februar 1997) er en italiensk fotballspiller som spiller for FC Internazionale Milano.
12. juli 2019 ble han lånt ut til frem til 30. juni 2020.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021. Italia vant EM-finalen mot 3-2, etter straffesparkkonkurranse.
Sprint-VM på skøyter 1983
Sprint-VM på skøyter 1983, det 12. offisielle sprintverdensmesterskapet i ISUs regi, ble arrangert på Åggelby idrottspark i Helsingfors, Finland den 26. og 27. februar 1983.
Odd munks saga om Olav Tryggvason
Teksthistorie
Sagaen var opprinnelig skrevet på latin, men er bare bevart i oversettelse til islandsk. Sagaen er bevart i to ulike håndskrifter på islandsk, fra omkring år 1200 (AM 310) og 1300 (Sthm perg 4to nr 18) og et lite fragment fra slutten, som eies av Uppsala universitetsbibliotek. AM-versjonen er lengst og har noen tillagte innskudd, særlig fra Jomsvikingenes saga.
Sprint-VM på skøyter 1983
Verdensmestere ble Karin Enke, Øst-Tyskland for damer, Akira Kuroiwa, Japan for herrer.
Odd munks saga om Olav Tryggvason
Teksthistorie
Sagaen ble brukt som kilde til Fagrskinna og til den tapte Olavssagaen som skrev kort tid etter Odd; Gunnlaugs versjon var et av de viktigste foreleggene for Den større saga om Olav Tryggvason. Også Snorre Sturlason brukte Odd munks saga som kilde til sin Olav Tryggvasons saga i Heimskringla; Snorre brukte ellers Are Frodes Íslendingabók, Ågrip og flere andre kilder. Dersom man sammenligner Snorres og Odds sagaer, har Snorre brukt flere skaldedikt, men utelatt det meste av sagnmaterialet som Odd gjengir.
Sagaen ble oversatt til norsk av P.A. Munch i 1853, utdrag ble oversatt av Gustav Storm i 1891 og hele sagaen på ny av Peter Groth i 1895. En faksimileutgave ble utgitt av Anne Holtsmark i 1974, og en moderne oversettelse til nynorsk utkom i 1977. Utdrag fra sagaen er trykt i boka Selja: heilag stad i 1000 år, 1997.
Seljeløvvikler
Seljeløvvikler (Apotomis capreana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
Utseende
En middelsstor til ganske stor (vingespenn 18-22 millimeter), mørkbrun vikler. Forvingen er mørkbrunt spraglete, med en firkantet, brun og hvit flekk på forkanten. Det hvite båndet ved vingespissen er smalere enn hos de fleste andre Apotomis-artene og har vanligvis et krumt utskudd innover midt på innerkanten. Et ganske stort, trekantet område rundt vingespissen er brunt. Bakvingen er brunhvit, mørkere langs ytterkanten.
Levevis
Larvene utvikler seg mellom sammenspundne blader av selje (Salix caprea). De voksne sommerfuglene flyr i juli-august.
Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, unntatt lengst i sør og nord, også i det nordlige Asia og i Nord-Amerika.
Hönan Agda
«Hönan Agda» er en vise med tekst og musikk av Cornelis Vreeswijk. Den er basert på en frekk, morsom historie som Vreesvijk en eller annen gang hørte. Den ble spilt inn live med publikum i TV-programmet Opopoppa, og i 1969 ble den til en singel.
Sangen lå på Svensktoppen i totalt fem uker fra perioden 8. juni til 5. juli 1969, med fjerdeplass som beste resultat.
Bibiana Perez
Bibiana Perez (født 31. oktober 1970) er en italiensk tidligere alpinist. I løpet av sin karriere tok hun en verdenscupseier, og deltok i tre OL, fra 1992 til 1998.
Laziji
Laziji (kinesisk: 辣子鸡, pinyin: Là Zǐ Jī) er en kinesisk matrett fra sichuankjøkkenet..