cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Adolph Sigfried von der Osten
Utenriksminister i Struensees regjering
Struensee så nødvendigheten av å ha en dyktig og i diplomatiske forhold kyndig mann i spissen for de utenrikske saker, og han tilbød von der Osten å lede disse. Ikke bare dyktigheten hans, men også hans velkjente sinne mot Bernstorff gjorde han egnet. Det ble i Struensees krets oppfattet som en stor lykke hvis han kunne vinnes for en slik stilling. Adolph Sigfried von der Osten tok villig mot tilbudet og kom tilbake til København i desember 1770. Mens samme mann tidligere hadde forent utenriksministerens oppgaver med det å være president i tyske Kancelli, ble von der Osten nå utenriksminister alene (22. desember 1770). Dette skillet mellom de to embeder ble siden permanent. Samtidig med at Osten ble utenriksminister fikk han også den vel avlønnede stillingen som direktør for Øresundstollen.
Selv om han nok var stolt og glad over å få de utenrikske saker i sin hånd så kom han til å merke, at det ikke var en udelt glede på denne tid å være utenriksminister. Selvfølgelig ville Struensee ikke gi slipp på å bestemme og han søkte å innskrenke von der Ostens virksomhet til å være en slags departementdirektørs. Blant annet kunne von der Osten ikke direkte kontakte kongen, han måtte gi sine fremstillinger skriftlig til kabinettet og fikk vedtakene sendt fra dette, således som kongen fastsatte dem etter Struensees diktat; men dette var alt annet end en forretningsgang etter hans hode. Fremdeles var han og Struensee aldeles ikke enige om den politikk, der skulle følges.
Hvor negativ von der Osten enn var mot Bernstorff, så hadde han dog gått for mye i hans skole til å ville slå inn på en annen bane enn den hans læremester hadde fulgt. Liksom Bernstorff holdt han det for nødvendig å knytte seg nært til Russland. Dette var spesielt viktig for å oppnå en heldig avslutning av den gamle gottorpske strid, som han selv tidligere hadde hatt så mye med å gjøre. Struensee derimot ønsket visstnok ikke noe brudd med Russland. Han mente at man alt for sterkt fulgte i Russlands fotspor, blant annet ved at man sammen med Russland motarbeidet at frihetstidens statsforfatning i Sverige skulle bli endret til gavn for kongemakten. Det var i lengre tid umulig for von der Osten å holde Struensee overbevist om, at således som sakerne én gang stod, hadde man kun valget mellom å slutte sig sterkt til Russland eller avgjort støte det fra seg og gå glipp av det ønskede makeskifte i hertugdømmene. Den eneste tilfredsstillelse, han hadde, var undertiden å si Struensee rett drøye spydigheter, denne avholdt seg på sin side ikke fra ved leilighet å drive politikk på egen hånd uten å si noe til von der Osten.
Men omsider vant von der Osten for så vidt seier, som Struensee så seg nødt til langt mer enn tidligere å komme Russland i møte, og et omslag i den danske politikk var tydelig ved å finne sted, da Struensee ble styrtet.
Træleborgveien (Tønsberg)
Træleborgveien (2-12, 3-15) er en 500 meter lang gate på Træleborg i Tønsberg. Den fikk sitt offisielle navn i bystyret 15. juni 1932.
Adolph Sigfried von der Osten
Etter Struensee og fallet fra makten
I sammensvergelsen som førte til Struensees fall den 17. januar 1772 hadde von der Osten ingen befatning, men hans uvilje mot den styrtede makthaver var så kjent, at han fikk sete i det statsråd som ble dannet den 13. februar 1772. Mens de som hadde hørt til Bernstorffs krets, hadde vært glade for å se von der Osten arbeide for å videreføre dennes politikk, mente de, at han hadde skyld i, at Bernstorff ikke straks ble kalt tilbake etter 17. januar, og rimeligvis faller en del av ansvaret for, at dette ikke skjedde, virkelig på ham. Men hans egne dager i den nye regjeringen var snart talte; allerede den 13. mars 1773 ble han fjernet fra sin utenriksministerstilling. Selv mente han, at han var falt som en følge av private intriger, og han tiltrodde blant andre Ove Høegh-Guldberg, at han hadde vært med heri; men hovedgrunnen var dog den, at hvor ivrig han enn i Struenseetiden hadde vært for å følge Bernstorffs politikk, hadde hans gamle motstandere i St. Petersburg dog ikke tiltro til, at Russland i lengden kunne stole på ham. Fra sin ministerplass ble von der Osten utnevnt til å være stiftamtmann i Aalborg, hvor han ble til 1781.
Det var en stor overgang for ham som lenge hadde levd i hoffennes og statsmennenes kretser, nå å bli henvist til en tarvelig jysk kjøpstad; han savnet, som han skrev til en god venn, godt selskap og behagelig omgang; der var nok «Folk til at æde og drikke og spille Kort med, men ingen, som man kunde faa en fornøjelig og nyttig Konversation med». Da han var ugift, følte han dobbelt savnet ved situasjonen. Det synes, som om en viss hang til pietisme sterkt utviklet seg i denne tid hos den forslagne diplomat; men verdens glimmer hadde han dog ondt ved å forsage. Han håpet å føye den polske hvite ørns dekorasjon til sine tidligere ordener, og han prøvde å oppnå det ved den russiske regjerings hjelp; men til sin høyst ubehagelige overraskelse fikk han vite, at han var så dårlig likt i de høye kretser der, at dette håp måtte oppgi. Mere tiltalende enn å se ham fiske efter fremmede ordener er det å høre, at han i Aalborg etterlot seg «et ærefuldt Minde ved stor Godgjørenhed og Menneskekjærlighed».
Mens hans statsmannsrolle var utspilt, vedble han dog å bevare politiske interesser. Hans brudd med Bernstorff hadde vært bestemmende for hans synsmåte i den følgende tid, og skjønt han så å si ble utstøtt av statsrådet i 1773, hadde han dog i den følgende tid nærmest sympati for Guldberg og hans meningsfeller. Det lønnet seg for ham, for så vidt som han, etter i 1774 å bli utnevnt til gehejmekonferensråd, deretter i 1782 oppnådde å bli justitiarius i Højesteret og i 1783 fikk Elefantordenen. Noen år senere (1788) ble han forflyttet til stillingen som overpresident i København, men avgikk fra denne i 1794, og døde noen år senere. Hva han hadde av formue, omkring 29 000 riksdaler, testamenterte han til Sct. Hans Hospital.
Elefantterrassen
Elefantterrassen (khmer: ព្រះលានជល់ដំរី) er en del av ruinbyen Angkor Thom, et tempelkompleks i Angkor, Kambodsja. Terrassen ble brukt av kongen Jayavarman VII som en plattform for å inspisere sin seirende hær når den returnerte til byen. Den hang sammen med palasset Phimeanakas, som det i dag bare står igjen noen få ruiner. Mesteparten av den opprinnelige strukturen ble laget av organisk materiale, og har forlengst gått tapt. Terrassen har fått sitt navn etter utskjæringene av elefanter på den østlige siden.
Den 350 meter lange Elefantterrassen ble brukt som en gigantisk utsiktsplatform for offentlige seremonier og fungerte også som inngang til kongens store audienshall. Den midtre delen av veggene er dekorert med garudaer og løver; mot hver ende er den berømte paraden av elefanter komplett med sine kambodsjanske mahouter.
Shafiqua Maloney
Shafiqua Maloney (født 27. februar 1999) er en sanktvincentisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp.
I 2021 representerte hun landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 800 meter der hun ble utslått i førsøksheatet.
Ormestad skole (Våle)
Ormestad skole var en folkeskole ved gården Ormestad i daværende Våle kommune i Vestfold. Skolen ble nedlagt i 1934 da Berg skole åpnet.
The She Wolf (1919)
The She Wolf er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Clifford Smith.
Handling
Hovedpersonen går inn på en restaurant en sen kveld, men oppdager den kinesiske eieren og en korrupt sheriff som forsøker å jukse mot en fremmed mann under et kortspill. Under skuddvekslingen som oppstår blir den fremmede mannen såret, og hovedpersonen bærer ham bort til hytten hennes og tar hånd om skadene hans. Men det oppstår snart en rekke uforutsette komplikasjoner.
Longwen
Longwen (kinesisk: 龙文区; pinyin: Lóngwén Qū) er et bydistrikt i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Zhangzhou. Det har et areal på 113 km² og teller 120,000 innbyggere (2004).
Derya Erke
Derya Erke (født 11. november 1983) er en tyrkisk svømmer.
Hun representerte Tyrkia under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter rygg.
Erinome (måne)
Erinome, også kjent som Jupiter XXV, er en retrograd irregulær satellitt og en av Jupiters måner. Den ble oppdaget av et lag av astronomer ved University of Hawaii ledet av Scott S. Sheppard et al. i 2000, og fikk da den midlertidige betengelsen S/2000 J 4.
Mary-saken
Om kvelden 9. januar 1937 forsvant den syvårige piken Mary Olsen som bodde i Cort Adelers gate 35 i Oslo. Hun var sist sett da hun kjøpte slikkerier i Ruseløkkveien. Hun ble 23. mai 1937 funnet død i en sekk ved Filipstad brygge i Oslo. Undersøkelser viste at hun var blitt voldtatt og drept. Politiet vurderte som mulige gjerningsmenn flere personer, men endte med en 45 år gammel mann – Ingvald Rudolf Hansen – som ble tiltalt og dømt til livsvarig fengsel.
Erinome (måne)
Erinome er ca. 3,2 km i diameter, og går i bane rundt Jupiter i en gjennomsnittlig avstand av 22,986,000 km med en omløpstid på 711,965 dager ved en inklinasjon på 164° mot ekliptikken (162° mot Jupiters ekvator)., Månen går i en retrograd retning og med en eksentrisitet på 0,2552.
Mary-saken
Da dommen ble avsagt henvendte Hansen seg til dommerne og sa; «Jeg takker også lagretten for dette opplagte justismordet». Datidens aviser bar tydelig preg av at skyldspørsmålet var særdeles tvilsomt.
Erinome (måne)
Månen tilhører Carmegruppen som består av irregulære måner i retrograd bevegelse som går i bane rundt Jupiter i en avstand mellom 23 og 24 Gm og med inklinasjoner på ca. 165°.
Apollo-kvartalet
Apollo-kvartalet, svensk: Kvarteret Apollo, er et kvartal i Gamla stan i Stockholm. Det er avgrenset av Drakens gränd i nord, Österlånggatan i vest, Skeppsbron i øst og Ferkens gränd i sør. Kvartalet består av fire eiendommer: Apollo 1 og Apollo 5-7. I Apollo 5 bodde den fremtidige amerikanske president John Quincy Adams i seks uker under sitt besøk i Sverige i 1782.
Mary-saken
Juridisk ekspertise har i ettertid stilt spørsmål om ikke Ingvald Rudolf Hansen ble utsatt for et justismord. Han ble utelukkende dømt på indisier og under det lange fengselsoppholdet kom han ikke frem med noen tilståelse. I hele soningstiden hadde han fått de beste skussmål fra fengselsledelsen Ikke minst fra politiske norske fanger som tyskerne under krigen hadde fengslet og som satt i det samme fengselet som Hansen i Møllergata 19, i påvente av å bli sendt til konsentrasjonsleir i Tyskland. Hansen formidlet meget viktige kontakter mellom disse fangene og deres forbindelser utenfor fengslet.
Apollo-kvartalet
Navnet
Nesten alle kvartalene i Gamle Stan fikk sine navn på slutten av 1600-tallet, og er oppkalt etter personer eller hendelser (hovedsakelig guder) fra gresk og romersk mytologi. Apollon (latin: Apollo) var i gresk mytologi guden for lyset og kunstene.
Xiangcheng (Zhangzhou)
Xiangcheng (kinesisk: 芗城区; pinyin: Xiāngchéng Qū) er et bydistrikt i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Zhangzhou. Det hadde i 2002 et folketall på 514.400 innbyggere.
Mary-saken
Hansen ble benådet etter å ha sonet 16 år og døde av sykdom et par år etter benådningen.
Apollo-kvartalet
Kvartalet
Mot øst ligger Apollo 1 (Skeppsbron 26), en enkelt bygning som ble oppført i 1680-årene for dommer Anders Henriksson etter Nikodemus Tessin d.e.s tegninger. Huset fikk navnet Pauliska huset etter fabrikkeier Nicolaus Pauli som eide det i 1760-årene. I 1930-årene eides eiendommen av Försäkrings AB Ocean.
Eiendommen Apollo 7 består av flere hus som strekker seg gjennom hele kvartalet mellom Drakens gränd og Ferkens gränd. Husene er fra 1660- og 1700-årene. På slutten av 1960-tallet gjennomgikk de en fullstendig ombygging etter tegninger av arkitekt Per-Olof Olsson.
Mot vest ligger Apollo 5 og 6 (Österlånggatan 29 og 31). Her er kvartalet bygget sammen med Luna-kvartalet (Österlånggatan 31) og et lavt hvelv spenner over åpningen ut mot Ferkens gränd.
Mellom 1660 og 1775 lå i det som nå er Apollo 5 (Österlånggatan 29/ Ferkens gränd) Källaren Draken i første etasje (derav gatens navn). Her har blant annet Carl von Linné og Carl Michael Bellman vært stamgjester. På Linnés tid ble stedet kalt Lars på hörnet etter innehaveren Lars Beckström. I 1782 var det her kjelleren Sveriges Vapen lå, der den fremtidige amerikanske presidenten John Quincy Adams bodde på sitt besøk i Sverige fra 23. november til 31. desember 1782.
I kjelleren i samme bygningen åpnet i 1950 jazzklubben Gazell Club som fikk sitt navn etter plateselskapet Gazell. Her ble det arrangert dans og tradisjonell jazz, så vel som en jazzskole på mandager. Stedet ble renovert før gjenåpning i 1968, men ble nedlagt allerede i 1970. I begynnelsen av 1970-årene ble det gjennomført en stor kombinert, intern ombygging av eiendommen sammen med nabohuset Apollo 6. AOS Arkitekter stod for utformingen.
I huset mot Ferkens gränd lå Michel Wossins gårkök i begynnelsen på 1600-tallet, her solgte han ferdiglaget mat. Gårkökets skilt var en tegning av en spedgris, på tysk «Ferkel», som på folkemunne ble forvansket til «Ferken», som også ble navnet på den smale gaten.
Kontinentalcup
Kontinentalcup (Continental Cup) er nivået under verdenscupen i flere idretter og kan vise til:
Mads Vinding
Vinding er en «første generasjons» bassist etter bass-legenden Niels-Henning Ørsted Pedersen og en av de få (ved siden av Jesper Lundgaard) som klarte å tilegne seg og forstå dennes fabelaktige tekniske nyvinninger på kontrabassen. Han ble tidlig med i Montmartre Jazzhus i København, der han i 1970 opptrådte med Dexter Gordon. På 1970-tallet ga han ut med en rekke skandinaviske jazzmusikere som Svend Asmussen (Resource, 1974), Sylvia Vrethammer (Stardust and sunshine, 1975; Chateau Sylvia, 1979), Rune Gustafsson (Move, 1975).
Etterhvert har han spilt med en rekke internasjonale storheter som Herbie Hancock, Wayne Shorter, Johnny Griffin, Gerry Mulligan, Hank Jones, Stan Getz, Kenny Drew, Bob Brookmeyer, Toots Thielemans, Gary Burton og Clark Terry. På 1990-tallet var han med i Svend Asmussens kvartett, samt utgivelser med organisten Kjell Öhman. Han spilte med norske Magni Wentzel på hennes Turn out the stars (Hot Club Records, 1995). På Oslo Jazzfestival 2002 opptrådte Vinding i trio med norske Nils-Olav Johansen gitar og John Pål Inderberg saksofon.
Hans egen Trio ble etablert i 1997, med Enrico Pieranunzi piano og Alex Riel trommer. Trioen ga ut The Kingdom where nobody dies (Stunt Records, 1997) som ble beste danske jazz-CD samme året og året etter rangerte høyest på JazzTimes' rangeringer. Med Roger Kellaway piano, ga de ut Daddio Don (Stunt Records, 1998). Carsten Dahl erstattet Pieranunzi på piano, og deltok på trioens Six hands, three minds, one heart som er live fra Copenhagen Jazzhouse (Stunt Records, 2000). De besøkte bl.a. Moldejazz 2002.
Han har med Frans Bak bidratt på over 400 barnekonserter (1996–).
Med Jesper Lundgaard ga han ut Two basses (2002), med Jacob Fischer kom Over the rainbow (Cope Records, 2002). Han opptrer også musiserende i filmene En kærlighedshistorie (2001) og Between a smile and a tear (2005).
Vinding har mottatt Ben Webster-prisen 1982, Palæ's Jazz Pris 1997 og en rekke Grammys.
Angola under Paralympiske sommerleker 2004
Angola deltok under Paralympiske sommerleker 2004 i Athen, Hellas, fra 17. til 28. september 2004.
Før lekene i Athen 2004 hadde ikke Angola vunnet noen medaljer fra de 2 sommerlekene det hadde deltatt i siden 1996.
Binding
Binding kan ha flere betydninger:
Søramerikanske leker 1978
Søramerikanske leker 1978 (søramerikanske leker) ble arrangert i La Paz i Bolivia i 1978.
Fabian Delph
Fabian Delph (født 21. november 1989) er en engelsk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs.
Han har tidligere spilt for Bradford som juniorspiller, og for Leeds der han fikk 46 kamper. Han kom til Aston Villa i august 2009, hvor han i sesongen 2009/10 til sesongen 2011/12 spilte 25 kamper som midtbanespiller for klubben. Delph debuterte som A-landslagsspiller mot den 3. september 2014.
I juli 2015 meldte Delph overgang fra Aston Villa FC til Manchester City FC for £8 millioner pund, hvor han skrev under på en femårskontrakt.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Litauen under EM i friidrett 2018
Litauen deltok under EM i friidrett 2018 som ble arrangert 6.–12. august 2018 i Berlin.
Kinas grunnlov
Folkerepublikken Kinas forfatning (forenklet kinesisk: 中华人民共和国宪法; tradisjonell kinesisk: 中華人民共和國憲法; pinyin: Zhōnghuá Rénmín Gònghéguó Xiànfǎ) er Folkerepublikken Kinas forfatning (konstitusjon) og viktigste lovtekst. Den nåværende versjon ble antatt av Den nasjonale folkekongress den 4. desember 1982 og justeringer fulgte i 1988, 1993, 1999, og 2004. Folkerepublikken Kina har tidligere hatt tre forfatninger, fra 1954, 1975, og 1978, men de er blitt opphevet og erstattet etter tur.
Forfatningen består av fem deler: et forord, grunnleggende prinsipper, grunnleggende rettigheter og plikter, statens oppbygning, og Kinas flagg og riksvåpen.
Forfatningen er oppbygd på nesten samme måte som Sovjetunionens forfatning fra 1936 men med den vesentlige forskjell at den sovjetiske konstitusjon gav sovjetrepublikkene rett til å bryte ut av samveldet. Tilsvarende rett gjelder ikke Kinas autonome regioner.
Ifølge artikkel 67 er det Den nasjonale folkekongressens stående komite, og ikke kinesisk høyesterett, som er den autentiske tolker av forfatningen.
Ved revisjonen i 2004 ble det foretatt en lang rekke større og mindre endringer. Blant annet kom det inn henvisninger til både privateiendom og menneskerettigheter:
Pseudocneorane
Pseudocneorane er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art
Utseende
Små til middelsstore (5-8 millimeter), brede, mer eller mindre gulbrunlige bladbiller, dekkvingene kan ha svarte tegninger.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Arten er utbredt i det Sørøst-Asia (Thailand).
Maung Kyu
Maung Kyu (født 11. august 1970) er en myanmarsk skytter som konkurrerer i luftpistol. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hans beste resultat var nummer 39 i 10 meter luftpistol.
Şəki
Şəki er en by i nordvestre Aserbajdsjan. Byen hadde 63,000 innbyggere i 2003. Den er omgitt av distriktet Şəki, men danner et eget administrativt distrikt.
Funchal
Funchal er hovedstaden i den portugisiske autonome regionen Madeira. Det er også den største byen på øygruppen. Byen har nærmere 112,000 innbyggere (2021), og den preges av turisme, som er byens viktigste inntektskilde.
I tillegg dyrkes det sukker, og området har en stor vin- og spritproduksjon, samt møbelindustri. Havnen har lenge vært viktig for skipstrafikken.
Historie
Det første godt dokumenterte besøket på Madeira var i 1420, og Funchal regnes som grunnlagt kort tid etter. Da øyene i 1425 formelt ble en provins under Portugal, ble hovedøya delt i to soner under ledelse av hver sin kaptein: João Gonçalves (med tilnavnet Zarco, «den enøyde») hadde sin base i Funchal, mens Tristão Vaz Teixeira holdt til i Machico noe lenger øst. I 1440 ble Machico erklært som hovedstad for provinsen.
Hvit dag
Hvit dag er en markedsskapt merkedag som feires hver 14. mars i Japan, Sør-Korea og Hongkong, én måned etter Valentinsdagen 14. februar.
Funchal
Historie
I 1497 ble sonene slått sammen, og Funchal ble da hovedstad for hele øygruppen. Handelen blomstret, i første omgang med sukker. På begynnelsen av 1500-tallet var folketallet rundt 5 000. En god del av disse var slavearbeidere fra Portugals kolonier i Afrika. I 1516 ble katedralen (Sé) i Funchal innviet.
Hvit dag
I Japan og Sør-Korea er det tradisjon for at kvinner gir sjokolade til menn på Valentinsdagen. Denne gaven trenger ikke være en indikasjon på romantiske interesser slik det er i andre land. På hvit dag må mennene som fikk sjokolade gi gaver tilbake til kvinnene. Disse gavene skal gjerne være tre ganger så verdifull som gavene de mottok. Hvit sjokolade og marshmallows er en populær gave å gi tilbake på hvit dag, men andre gaver som smykker og lignende gis også.
Opprinnelsen til merkedagen er uklar, men en teori er at dagen oppstod som et markedsføringsstunt fra en marshmallow-produsent i 1965.
Funchal
Historie
På begynnelsen av 1600-tallet fikk sukkerprodusentene på Madeira sterk konkurranse fra Brasil og Vestindia. Flere og flere gikk derfor over til vindyrking. Det tok imidlertid en tid før dette ble en suksess. Britiske handelsmenn kom inn fra tidlig på 1800-tallet, dels med forretningsforetak og dels som ferierende «klimaflyktninger». Funchal ligger i en bukt og har sånn sett en naturlig havn. Rundt 1895 ble denne ytterligere forbedret ved bygging av en molo mellom fastlandet og festningsklippen Loo Rock. Samtidig økte skipstrafikken over Atlanterhavet, og Funchal var et naturlig stoppested. Etter hvert utviklet det seg også en livlig turistindustri. I begynnelsen bodde de besøkende gjerne på britisk-eide herregårder (quintas). I 1891 ble imidlertid det første luksushotellet, Reid's, åpnet, og senere har det gått slag i slag. Masseturisme kan vi likevel ikke snakke om før Madeira fikk flyplass i 1964.
Bybeskrivelse
Funchal sentrum ligger vakkert til ved en bukt, og byen brer seg oppover åssidene som et naturlig amfiteater. Den har en lang havnepromenade som delvis beskyttes av to moloer. I kvartalene innenfor ligger bysentrum. Øst for dette finner vi Zona Velha, gamlebyen. Vest for sentrum ligger kilometervis med hoteller (Zona Hoteleira).
Administrativ inndeling
Funchal kommune (municipio) består av ti sokn (paroquias):
Til kommunen hører også de ubebodde Selvagensøyene, som ligger 160 km sør for Funchal.
Navnet
Navnet Funchal kommer fra fennikel-planten, som det var overflod av i området da de første bosetterne kom. Planten heter funcho på portugisisk.
Den botaniske haven
Funchals kjente botaniske have ligger oppe ved Monte
Taubaner
Det er i de senere år etablert to taubaner i Funchal. Disse frakter turister og andre til start på brusteins-sledetur (Monte) og mellom Monte og den botaniske hagen, som også inneholder fugler.
Sleder
Et spesielt transportmiddel i Funchal er sledene på Monte, opprinnelig et transportmiddel for å komme raskt ned til sentrum, nå mest en turistattraksjon. Sledene kjører på glatt brustein nedover de bratte bakkene, mens 1-2 sjåfører står bak og styrer og bremser.
Gamlebyen
Gamlebyen har de siste årene blitt satt i stand og det er kommet en rekke hyggelige restauranter og andre butikker her. Gamlebyen er også blitt kjent for sine mange malte dører.
Cristiano Ronaldo kommer fra Funchal, det er et Ronaldo museum (CR7) i byen.
Mrs. Jones Entertains
Mrs. Jones Entertains er en amerikansk stum kort filmkomedie fra regissert av D. W. Griffith. Ifølge The Internet Movie Database har Mary Pickford en rolle i filmen, men Pickford begynte ikke å jobbe med Biograph før slutten av april 1909.
Handling
Fru Jones arrangerte en gang et selskap til vennene hennes, og her ble Herr Jones beruset. Så hans nærvær blir motarbeidet når kvinnene planlegger å møtes igjen. Men en servitør som etter planen skulle servere gjestene kan ikke komme likevel. Så herr Jones går med på å forkle seg, og fungere som en kelner ovenfor hans egen kones gjester.
Veitastrond
Veitastrond er ei bygd i Luster kommune med 123 innbyggere.
Veitastrond ligger ca. 45 km fra kommunesenteret Gaupne og regionsenteret Sogndal. 30 km fra fylkesvei 55 ved Hafslo langs Veitastrondsvatnet. Veitastrond er ei flott landbruksbygd som er omkranset av Jostedalsbreen nasjonalpark på tre sider. Bygda er det største slettelandskapet i Sogn og Fjordane. Veitastrond har ofte vært isolert på vinterstid på grunn av den rasutsatte veien. Vinteren 1981 var bygda isolert hele 107 dager. Det er tidligere foretatt sikring med tre fjell-tunneler og en rør-tunell. 15. desember 2016 ble Langanestunnelen åpner, samtidig som store rasvoller er fullført i Kvamabukti. Totalt er det rassikret for 275 millioner kroner de to siste årene. I tillegg er et farlig raspunkt nå sikret med radarvarsling og lyssignaler. Betydningen av en sikrere vei er tydelig å registrere på ungdommens satsing på hjemstedet. Nye driftsbygninger og bolighus er under oppføring, og fødselstallene er høyere enn på mange år. Veitastrond har barneskole (7 elever 2015/2016) og barnehage (8 barn 2016) og egen matvarebutikk. Ungdomsskoleelevene dagpendler til Hafslo, mens elever på videregående skole blir hybelboere i Sogndal eller annen studieplass.
Flere av brukene driver lokal produksjon med egne råvarer, og Veitastrond er kjent for høykvalitets osteprodukter. Annen næring i bygda er Triobakst, som er et bakeri som satser på tradisjonsprodukter, og sognefjord.net as, et reklamebyrå med landsdekkende tilbud på markedsføring. I tillegg har selskapet høy kompetanse på import fra Kina, og har eget "lokalkontor" i Shanghai. Veitastrond har også krevende men gode hjorteterreng både til utleie og for lokale jegere.
Innerst i Veitastrond ligger Tungestølen og brearmen Austerdalsbreen, en kraftig utløper av Jostedalsbreen med store brefall.
Leonard Wibberley
Leonard Patrick O'Connor Wibberley (født 9. april 1915, død 22. november 1983) var en irsk forfatter.
Leonard Wibberley skrev noveller, ungdomsbøker og satiriske bøker, men også historiske og biografiske verk. Blant hans verk er de fem bøkene om det oppdiktede landet Grand Fenwick.
Liste over Saint Helena, Ascension og Tristan da Cunhas guvernører
Denne listen tar for seg alle guvernørene av St. Helena fra 1659 til dags dato. Guvernøren har sitt sete i St. Helenas hovedstad Jamestown, det er her de lovgivende institusjonene har sete. Selve residensen til guvernøren ligger i regionen St. Paul, men guvernørens kontor ligger i Jamestown.
Plantation House
Plantation House er guvernørens offisielle residens og ligger i regionen St. Helena, men er administrert av regionen som underligger øyas hovedstad, Jamestown. Residensen ble bygget på 1700-tallet. Guvernørens kontor ligger i sentrum av Jamestown sin gamleby, her ligger også de lovgivende organene, samt kontorer for andre politiske institusjoner.
Paralycaeides
Levevis
Artene lever i høytliggende fjellområder.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den sørlige delen av Andesfjellene.
Danilo Pereira da Silva
Danilo Pereira da Silva (født 7. april 1999) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den nederlandske klubben.
Siming
Siming (kinesisk: 思明区; pinyin: Sīmíng Qū) er et bydistrikt i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i den subprovinsielle by Xiamen.
Siming har et areal på 75 km² og teller 440 000 innbyggere (2002).
Distriktet omfatter blant annet øya Gulangyu, et lokalt turistmål og stedet for en rekke utenlandske konsulater og nabolag etter Nanjingtraktaten i 1842.
Administrative enheter
'Subdistrikter:
Adventures of Sherlock Holmes; or, Held for Ransom
Adventures of Sherlock Holmes; or, Held for Ransom er en amerikansk stumfilm fra 1905, regissert av J. Stuart Blackton.
Handling
Barnet til en millionær blir kidnappet.
Charlottenlund (Danmark)
Charlottenlund er administrasjonssenter i Gentofte kommune i Danmark. Byen ligger ved Øresund og er en forstad til København, stedet ligger om lag 10 kilometer fra København sentrum.
Adventures of Sherlock Holmes; or, Held for Ransom
Handling
Sherlock Holmes blir satt til å løse saken, og redder barnet etter en rekke spennende eventyr.
Charlottenlund (Danmark)
Stedets navn kommer fra Charlottenlund slott, hvor hovedbygningen ble oppført rundt 1730. Ved slottet ligger Danmarks Akvarium, det ble åpnet i 1939 og har over 3 000 ulike fisk i bassengene. Charlottenlund Fort ligger ved kysten og er et nedlagt kystartillerifort, det ble bygget i årene 1886-1888 og var en del av festningsverkene for å beskytte Købehavn mot angrep fra sjøsiden.
Feltsøk
Feltsøk eller felt er en søksøvelse som inngår som et element i bl.a. brukshundsport. Øvelsen går ut på at hunden skal finne gjenstander som er lagt ut i et definert felt i skogen. Feltsøk er gjerne en svært anstrengende, men spennende hundesport for hunden.
I konkurranser arrangert av brukshundsport er feltet et oppmerket, overtråkket område på 50 * 50 m. Det blir lagt ut 4 gjenstander (f.eks. en hanske, lue, el.). Hund og fører har 5 minutter til rådighet til å finne gjenstandene. Hundefører sender hunden inn i feltet på søk etter gjenstander fra den ene ytterkanten. Når hunden finner en gjenstand skal den bringe (apportering) den inn til hundefører. Feltsøk inngår sammen med spor, rundering eller rapport i de to høyeste klassene (A og B).
Utenom nevnte konkurranseform kan feltet naturligvis variere i størrelse. Det er imidlertid ingen fordel å begynne å lære hunden feltsøk i et altfor lite, stort eller komplisert felt.
Tronstad Gård
Tronstad er en gård sør på Hurumlandet i Asker kommune i Viken, tidligere i Hurum kommune i Buskerud. Gården ligger 3 km vest for Tofte og 2 km nord for Ersvika.
Familien Huitfeldt brukte Tronstad som adelig setegård fram til 1807, og samla et stort jordegods rundt gården. Anders Huitfeldt bodde imidlertid aldri her. Det gjorde først sønnen hans, Jacob Huitfeldt (1585-1632). Jacobs sønn, Tønne Huitfeldt (1625-1677), arva gården, men bodde bare her i kortere perioder. Det samme gjelder sønnen hans, Iver Huitfeldt (1665-1710). Etter Ivers død i slaget i Køgebukt i 1710 bodde enka hans, Kirsten Røyem, på Tronstad fram til sin død i 1750. Hennes barnebarn Tønne Huitfeldt (1742-1800) og Kirsten Huitfeldt (1738-1808) ble de siste Huitfeldtene som bodde på gården.
I 1807 ble gården solgt til Ole Farup (1778-1844). Ved skiftet etter ham i 1846 ble gården delt i tre, og Huitfeldtenes gamle gård ble utskilt som den østre delen. Farups etterkommere eide denne fram til 1899, da de solgte til forretningsmannen Anthon B. Nilsen fra Svelvik. Han solgte den videre i 1907 til Fredrik Liltvet, etter å ha skilt ut det meste av skogen. Sønnen hans, Trygve Liltvet, solgte gården til Erling Blichfeldt i 1950, og etterkommerne hans eier gården i dag.
Parcella amarynthina
Parcella amarynthina er en dagsommerfugl som tilhører familien Riodinidae.
Utseende
En liten (vingespenn ca. 20 millimeter), svart sommerfugl med litt spisse forvinger. Et smalt, oransje tverrbånd går over begge vingepar.
Levevis
Arten lever i primær regnskog mellom 200-900 meter over havet. Som mange andre tropiske sommerfugler suger den gjerne i seg mineraler fra leire, sølepytter, urin eller lignende.
Utbredelse
Arten finnes i Costa Rica og Panama, og sør til Brasil og Argentina.
Phon
Phon er en måleenhet for hørenivå innen psykoakustikken. En Phon er en enhet av samme størrelse som en desibel (dB). Som med dB tilsvarer en økning på 3 Phon en dobling av lydstyrken, mens en økning på 10 Phon tilsvarer at lydstyrken øker ti ganger (som dB-skalaen er Phon-skalaen logaritmisk).
Med Phon-målet forsøker en å kvantifisere hvor sterk enhver sinusformig lyd subjektivt vil oppfattes av et menneske. Definisjonen på en Phon fremkommer ved å sammenligne en hvilken som helst kjent ren tone med en 1000 Hz tone med et nivå som oppfattes like sterkt. Phon-verdien finnes et antall dB over høreterskelen (dvs. grensen for hvor svak lyd et menneske med normal hørsel kan høre) ved 1000 Hz. 0 Phone er altså på grensen til det hørbare. Normering til generell bruk fremkommer ved å ta et gjennomsnitt av målinger for mange mennesker.
Phone, dB og Sone
Phon-skalaen er for en stor del erstattet med dB-skalaer med forskjellige veiekurver. I støyregelverket fastsettes de fleste tillatte og anbefalte grenseverdier i dBA (dvs. en A-veiet dB-skala, med størst vekt på de frekvensene mennesker hører best). Det finnes ingen enkel formel for å konvertere mellom Phon og dBA, men 40 og 60 Phon tilsvarer henholdsvis ca. 29,2 og 35,8 dBA.
Junge Freiheit
Junge Freiheit («unge frihet», forkortet JF) er en tysk ukeavis for politikk og kultur som ble etablert i 1986. Den betegner seg som konservativ. Avisen har vært gjenstand for flere kontroverser. I 1990-årene og begynnelsen av 2000-årene ble den til dels oppfattet som et organ for deler av høyrefløyen i CDU og i en viss grad en daværende nasjonalliberal fløy innen FDP. Andre omtalte avisen som høyreorientert, nasjonalistisk eller som del av det europeiske nye høyre. Med AfDs gjennombrudd i tysk politikk fra rundt 2017 har den i sterkere grad knyttet seg til dette partiet, og blitt omtalt av den konservative avisen Die Welt som et «ideologisk moderskip» for høyrepopulisme i Tyskland. Avisens opplag ligger per 2020 på rundt 30,000, en tredobling siden årtusenskiftet.
Phon
Phone, dB og Sone
En annen måleenhet i psykoakustikken er Sone. 1 Sone tilsvarer 40 Phon, og en økning på 10 Phone tilsvarer en dobling av Sone-verdien. 50 Phone tilsvarer 2 Sone, 60 Phon tilsvarer 4 Sone osv.
Junge Freiheit
Historie
Rundt årtusenskiftet lå opplaget på i underkant av 10,000. Fra rundt 2003 har opplaget økt jevnt til rundt 30 000 per 2020. Redaksjonslokalene ligger på Hohenzollerndamm i Berlin, der avisen har holdt til siden 1995. Mellom 1993 og 1995 hadde avisen kontor i Potsdam. I 1994 ble trykkeriet avisen brukte utsatt for en brannstiftelse. Gjerningspersonene ble ikke tatt. Avisen flyttet etter dette til hovedstaden. Avisen har vært kritisk til den tyske rettskrivningsreformen.
Avisen publiserer et bredt spektrum av forfattere, som regel til høyre for det politiske sentrum. Leserundersøkelser tidlig i 2000-årene viste av avisens lesere ofte har høyere utdanning.
Tidlig i 2000-årene ble avisen en periode nevnt i rapportene om mulige grunnlovsstridige aktiviteter fra den tyske innenlandsetterretningstjenesten i to delstater. Avisen gikk til sak om dette, og ble representert i prosessen av FDP-politiker og tidligere riksadvokat Alexander von Stahl, som også er en aktiv støttespiller for avisen. Avisen vant frem med denne saken i 2005, da høyesterett avgjorde at det var et brudd på pressefriheten å drive overvåkning av avisen.
Statsviteren Eckhard Jesse uttalte i 2008 at avisen et tiår tidligere hadde tilhørt en slags gråsone mellom den etablerte konservatismen (assosiert med f.eks. CDU) og mer høyreorienterte miljøer, men at avisen per 2008 i hovedsak måtte regnes til «det demokratisk-konservative spektrum», selv om også enkelte mer høyreorienterte stemmer slapp til i avisen.
Med AfDs gjennombrudd i tysk politikk fra rundt 2017 har avisen knyttet seg tettere opp mot dette partiet, og blitt omtalt av Die Welt som et «ideologisk moderskip» for høyrepopulisme i Tyskland.
Under Russlands invasjon av Ukraina 2022 stilte avisen seg klart på Ukrainas side, og kritiserte AfD-ledelsen for manglende solidaritet med det ukrainske folket. Stein har også kritisert høyreradikale miljøer for å lefle med Putin.
The Honor of Thieves
The Honor of Thieves er en amerikansk stum kort dramafilm fra, regissert av D. W. Griffith.
Handling
Ned Grattan og Mike Murphy er et par kjeltringer som har lagt merke til den ekstravagante utstillingen av verdisaker hos pantelåner Einstein. De forsøker å finne på en plan for å komme seg inn dit, men ingen av planene er gode nok. Grattan bestemmer seg for å gjøre seg kjent med datteren, Rachel Einstein. Rachel blir et lett offer for den smigrende Ned, og akkompagnerer ham til en dans. Hun samtykker i hans forslag om at de burde stikke av sammen kvelden etter. Han kommer til pantelåner-butikken etter stengetid, og blir sluppet inn av Rachel.
Men Grattan slipper deretter inn Murphy, og Rachel blir deretter slått ned og bundet fast ved trappen. Når Mr. Einstein også dukker opp, blir han raskt utsatt for lignende behandling. Kjeltringene forsøker deretter å åpne et pengeskap i håp om å finne enda mer penger eller verdisaker. Samtidig forsøker Rachel å komme seg løs, slik at hun kan kontakte politiet.
Alexandra Putra
Alexandra Putra (født 20. september 1986) er en fransk svømmer.
L’assassinat du grand-duc Serge
L'assassinat du grand-duc Serge er en fransk stumfilm fra 1905 regissert av Lucien Nonguet.
Alexandra Putra
Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter rygg.
Hun representerte Polen under Sommer-OL 2012 i London, der hun kun deltok i stafettene uten å ta medalje.
Jardar Wold
Jardar Mossfell Wold (født 3. januar 1897 i Levanger, død 13. mai 1973 samme sted) var en norsk snekker og politiker (Ap) som var Levanger bys ordfører i til sammen seks år.
Han var sønn av salmaker Marius Wold og hustru Marie Aagaard. På morssiden tilhørte han verdalslinjen av slekten Aagaard; morfaren Martinus Aagaard var agronom og ordfører i Levanger landsogn. På farssiden, Vold-slekten fra Rennebu som hadde kommet til Levanger og Verdal, var mennene håndverkere og politisk interesserte. Han giftet seg i 1932 med Signe Martine Hofstad fra Verdal. Han arbeidet som snekker ved Levanger Speil- & Guldlistefabrik frem til 1940. Deretter drev han eget snekkerverksted og arbeidet for byggmester Ole Olsen Øren frem til pensjonsalder.
Wold kom med i Levanger sosialdemokratiske ungdomslag allerede i 1912, og i Det norske Arbeiderparti i 1920. Han var formann i Levanger arbeiderparti og ble første gang innvalgt i Levanger bystyre i 1920-årene. Wold var byens ordfører i årene 1938, 1939, 1947, 1950, 1951 og 1954, i mange år varaordfører, og varamann til Stortinget fra Trondheim og Levanger fra 1950 til 1953. Han også kirkeverge, formann i kommunens edruelighetsnemnd og medlem av det frivillige brannkorpset.
Han deltok aktivt innen fotball og turn i Idrettslaget Sverre.
Ungarn under Sommer-OL 1900
Ungarn under Sommer-OL 1900. Nitten sportsutøvere fra Ungarn, alle menn, deltok i fire sporter under Sommer-OL 1900 i Paris. Ungarn kom på ellevteplass med medaljefordelingen en gull-, to sølv- og to bronsemedaljer. OL-troppen besto av ni friidrettsutøvere, sju fektere, to turnere og en svømmer.
Idionycha
Idionycha er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Larvene lever i jorda der de eter på røtter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Søramerikanske leker 1982
Søramerikanske leker 1982 (søramerikanske leker) ble arrangert i Rosario i Argentina i 1982.
Henry Appenzeller
Hans meds ihukommede bidrag til misjonen i Korea var Paichai College Hall, First Methodist Episcopal Church of Seoul, og oversettelsen av Det nye testamente.
Han døde 44 år gammel da han under en sjøreise på vei til Mokpo forsøkte å berge en koreansk pike fra å drukne.
Leif Anisdahl
Leif Frimann Anisdahl (født 11. september 1937 i Drammen) er en norsk typograf og grafisk designer, som har blitt omtalt som «en av gründerne innen fagområdet grafisk design i Norge.»
Anisdahl tok svenneprøve som typograf i 1957, og utdannet seg senere ved Den Grafiske Højskole i København 1960-62. Han arbeidet i ulike forlag før han i 1966 etablerte designkontoret Anisdahl/Christensen sammen med Carl T. Christensen. Firmaet ble oppløst i 1992, og i 1992 etablerte han i designbyrået «Anisdahl, Sand & Partnere».
han hatt store designoppgaver innen firma- og produktprofilering, deriblant for Norsk Hydro, UNI Storebrand, Statens vegvesen, Postverket og i 1996 et felles designprogram for departementene. Han har også hatt ansvaret for å utforme norske frimerker og pengesedler (1979–91). I 1990 var han med på å utvikle skrifttypen «Norges-alfabetet». Han var formann i Foreningen Norsk Bokkunst 1968–72 og i Kreativt Forum 1972–74.
Leif Anisdahl mottok Bokkunstprisen allerede i 1966 og Jacobprisen fra Norsk Form i 2002. I 2005 mottok Carl T. Christensen og Anisdahl «Klassikerprisen» i Grafills Visueltkonkurranse.
Huli
Huli (kinesisk: 湖里区; pinyin: Húlǐ Qū) er et bydistrikt i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i den subprovinsielle by Xiamen.
Huli har et areal på 61,41 km² og teller 149.912 innbyggere (2004).
Administrative enheter
Subdistrikter:
Jay Gorter
Jay Gorter (født 30. mai 2000) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for den skotske klubben, på lån fra.
Outta Here
Outta Here er debutalbumet til den nederlandske popartisten Esmee Denters.
Albumet ble utgitt av Tennman Records i mai og juni 2009 i Europa, og den 11. januar 2010 i Storbritannia. Produksjonen ble i all hovedsak håndtert av produsenten Justin Timberlake og Denters selv.
Skibinding
Skibinding er innretningen som holder fast skiskoene til skien.
I langrenn er det tre hovedtyper av sko, men flere typer bindinger:
Rottefella-betegnelsen var i bruk allerede på 1960-tallet.
Historie
Den eldste kjente skibinding var kun en stropp som gikk gjennom skia og over tåa. Denne bindingen ble laget av vidjer eller lær. Denne fungerer godt hvis man bruker sko med oppstående tupp (skaller), men holder ikke godt med andre sko.
På 17-1800 tallet ble det vanlig å bruke hælstropp eller såkalt Ilke-binding. Hælstroppen gikk fra tåstroppens sider og helt rundt hælen på skoen. Den ble oftest laget av vidjer, da dette ga mye bedre støtte sideveis enn en lærrem gjorde.
Sondre Norheim blir ofte omtalt som den første som brukte hælstropp av vidjer, men dette ble beskrevet også før hans fødsel og var velkjent lenger øst i landet. I sin beskrivelse av Trysil fra 1784 beskriver Axel Smith vidjebindingen som den brukes i Østerdalen:"Og heri kjendes altså fornemmelig de østerlandske Skies Fortrin for de vesterlandske; thi da disse sidste ere både lige lange, og begge uden Skindfoder, må Karlen tage dem af Fødderne og bære dem i Hånden, når han skal gå opefter et Bjerg eller en Bakke, da derimod de østerlandske og de ost-nordenfjeldske lade dem i alle Tilfælde sidde ved Fødderne; Skiene bindes af den Årsag fast til Fødderne med Læder-Remme, efter at Tæerne eller Forfoden er stukket ind i en liden Bue midt ovenpå Skiene, som er gjort af Vidier. Disse Buer finder man vel og på de vesterlandske, men deri indstikkes alene Forfoden, uden at fastbindes, så at Skiene efter Behag i et Øjeblik kan afslænges."Ilke-bindingen har en kloss på skien bak tåstroppen eller en «for kort» hælstropp som begge gjør nytten ved å bremse fotens utsklidning fra tåstroppen. Det er delte meninger om Ilke-bindingen er en egen binding, eller om det er hælstropper som har røket og blitt knytt inn.
Tidlig på 1900-tallet begynte man å bruke metall i skibindingene. Den første varianten var Huitfeldt-bindingen med et flattjern gjennom et hull i skien, og tåbånd og hælbånd festet på denne. For å gjøre det enklere å spenne av og på ble det ofte brukt en Høyer-Ellefsen-strammer på hælen.
Ca. 1920 ble bindingene for første gang skrudd oppå skiene. Dette gjorde skiene mye sterkere, siden det ikke trengtes hull fra siden, og det kunne bli mer støtte sideveis for støvlene, som begynte å få flate sider foran.
Spanskrør-bindingen er en liknende binding, men med et spanskrør som hælstropp som trekkes forover og festes foran bindingen med en vingemutter.
Etter hvert som skisporten krevde raskere utstyr begynte noen å utvikle tåbindinger. Her kan nevnes bergendahl-bindingen, Seebergs patent fra 1932, og til slutt Rottefella. Rottefella ble først laget i mange størrelser, tilpasset forskjellige sko, men på 1970-tallet ble dette standardisert til få, og til slutt til en 75mm standard.
Huitfeldt-bindingen ble videreutviklet, og kjennes nå av de fleste som Kandahar-bindingen.
Quangang
Quangang (kinesisk: 泉港区; pinyin: Quángǎng Qū) er et bydistrikt i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Quanzhou.
Det har et areal på 306,03 km² og teller 364.779 innbyggere (2003).
Administrative enheter
Distriktet består av syv bykommuner : Nanpu (南埔镇), Qianhuang (前黄镇), Fengwei (峰尾镇), Houlong (后龙镇), Jieshan (界山镇), Shanyao (山腰镇), Tuling (涂岭镇).
Makedonia under EM i friidrett 2018
Makedonia deltok under EM i friidrett 2018 som ble arrangert 6.–12. august 2018 i Berlin.
Salme 23
Salme 23 (Salme 22 i Septuaginta) er en av salmene i Salmenes bok i Bibelen. Den er også kjent som Hyrdesalmen på grunn av åpningsordene «Herren er min hyrde», og den beskriver Herrens (heretter Jahve) omsorg gjennom metaforene hyrde (vers 1-4) og vert (vers 5-6). Salmen er den mest siterte og den mest kjente av alle de 150 salmene i Salmenes bok, og et av de mest kjente kapitlene i Bibelen.
Bakgrunn og tilblivelse
Ifølge de senere gammeltestamentlige tradisjoner var kong David musiker. Det står i 1 Sam 16:16-23 at han spilte harpe for kong Saul. Ifølge overskriftene i den den masoretiske tekst er 73 av Salmene skrevet av ham, og ifølge den greske oversettelsen Septuaginta 84. I en av skriftrullene fra Qumran (ca. 100 f. Kr): 11QPsa står det at David skrev i alt 4050 salmer til ulike anledninger. Etter tradisjonen vokste David opp som gjetergutt (1 Sam 16:11; 17:20.34) så det var naturlig å tilskrive ham denne salmen. Man kan godt si at David slik han presenteres i Samuelsbøkene er lett å kjenne seg igjen i for mange mennesker fordi han innehar mange ulike roller og fremstår som en sammensatt karakter, slik at mange ulike salmer kan relateres til hans biografi. Men ifølge mesteparten av den nyere forskning er disse forfatterangivelsene sekundære tillegg som er føyd til for å gjøre en tekst som bare var en bønn om til også å kunne fungere som lesetekst. Fortellingene om David danner en ramme rundt salmene, slik at leseren kan forestille seg David i de situasjonene salmene skildrer. 13 av Salmeoverskriftene henviser også til bestemte situasjoner i Davids liv, men det gjelder ikke Salme 23. En del forskere har funnet språklige likheter mellom Salme 23, Jeremia og Klagesangene. Siden tempelet «Herrens hus» nevnes i vers 6, noe som utelukker Davids tid (2 Sam 7:2) og eksiltiden (586-538 - 2 Kong 25:9-17), har man de siste tiårene derfor normalt regnet denne salmens tilblivelse til ettereksilsk persisk tid (mellom år 538 f.Kr. og 330 f.Kr.)
Salmeteksten
I motsetning til de fleste andre salmer i Salmenes bok er det få filologiske vanskeligheter med Salme 23. Den norske oversettelse er stort sett en direkte gjengivelse av den hebraiske teksten, men ordknappheten i originalen er ikke ivaretatt.
Hyrden
De aller fleste i den nære orient hadde kjennskap til gjeteryrket, og mange hadde lengre erfaring med yrket. Samtidig var i gammelorientalsk kulturkrets begrepet «hyrde» ofte benyttet som metafor til å betegne konger og hærførere.
A. Hyrdetittelen benyttet om mennesker I Homérs Iliaden blir ni konger omtalt som «… hyrde for sitt folk», deriblant Agamemnon og Nestor. Enda flere får indirekte denne tittelen. Også i egyptiske, babylonske og assyriske kilder finner man hyrdetittelen som en kongetittel. Samtidig som hyrdebegrepet ofte benyttes om konger, finnes det også svært mange myter og legender fra nærorientalsk arkeologi som beskriver hvordan guder og engler møter gjetere. Man kan ut fra det omfattende tekstmaterialet slutte at at ordet «hyrde» i den tiden Salme 23 ble skrevet ikke bare henspilte til sauegjetere, men også i stor grad til personer med kongeverdighet og strategiske ferdigheter.