cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Christophe Joseph Marie Dabiré
Christophe Joseph Marie Dabiré (født 27. august 1948) er en politiker fra Burkina Faso, og han er fra 2019 landets statsminister. Han ble utnevnt av president Roch Marc Christian Kaboré 21. januar 2019 og etterfulgte Paul Kaba Thieba som hadde gått av to dager tidligere. President Kaboré hadde ikke gitt noen begrunnelse for skiftet av statsminister. 8. desember 2021 avsluttet president Roch Marc Christian Kaboré funksjonene til sin statsminister Christophe Marie Joseph Dabiré, forfatter av et "avskjedsbrev", som automatisk resulterte i hele regjeringens.
Karriere
Dabiré arbeidet i Økonomi- og planleggingsdepartementet fra 1984 til 1992. Fra 1992 til 1997 var han helseminister i regjeringen til Kaboré, og fra 1997 til 2000 var han ansvarlig for høyere utdanning og vitenskap i Burkina Faso.
Han satt to perioder i nasjonalforsamlingen som representant for partiet CDP (Congrès pour la Démocratie et le Progrès), fram til 2007.
8. desember 2021 avsluttet president Roch Marc Christian Kaboré funksjonene til sin statsminister Christophe Marie Joseph Dabiré, forfatter av et "avskjedsbrev", som automatisk resulterte i hele regjeringens.
UNIPOM
UNIPOM, formelt United Nations India-Pakistan Observation Mission, var en militær observasjonsstyrke opprettet av FN for å overvåke våpenhvilen på grensen mellom India og Pakistan etter at de to landene hadde vært i krig. Mandatet ble gitt i Sikkerhetsrådets resolusjon 211 av 20. september 1965. Operasjonen var aktiv fra september 1965 til mars 1966.
UNIPOM påså at India og Pakistan trakk sine styrker tilbake til stillingene fra 5. august 1965. Da dette var fullført, ble operasjonen avviklet. To hovedkvarter ble etablert, det ene i Amritsar i India, det andre i Lahore i Pakistan. UNIPOMs område dekket ikke Kashmir, der FN allerede hadde en egen observasjonsstyrke, UNMOGIP.
På det meste hadde UNIPOM en styrke på 96 militærobservatører, støttet av en sivil stab av internasjonalt og lokalt personell. I alt 19 land bidro med personell, deriblant Norge.
Norges ambassade i Beirut
Norges ambassade i Beirut huser den norske ambassadør til landet Libanon der Beirut er hovedstad. Den ligger i bydelen Minet El Hosn.
Norge og Libanon etablerte diplomatiske forbindelser den 10. august 1948. Det vanlige har vært at Norge har natt en sendemann til Beirut stasjonert annet sted, da med en sideakkreditering til Beirut. Vanligst har vært fra Norges ambassade i Kairo.
Sendemenn
thumb|[[Hans Wilhelm Longva var stasjonert i Beirut i to perioder, først 1978 til 1979 som stasjonssjef, så fra 2006 til 2011 som ambassadør.]] I 2006 ble ambassaden gjenåpnet.
Hostel: Part II
Oppfølgeren Hostel: Part III kom i 2011.
Sammendrag
Etter hendelsene i den første Hostel-filmen, sliter Paxton (Jay Hernandez) fremdeles med mareritt etter det som skjedde. Han krangler ofte med kjæresten Stephanie (Jordan Ladd), som mener at Paxtons paranoia er overdrevet og utålelig, inntil hun våkner opp en morgen og finner Paxton halshugget. En umerket boks (som formodentlig inneholder Paxton sitt avkuttede hode) blir deretter levert til sjefen for Elite Hunting-klubben, Sasha (Milan Kňažko) som arrangerer kidnappinger av mennesker som hennes rike klienter betaler for å torturere og drepe. I Italia får tre kunst-studenter, Beth (Lauren German), Whitney (Bijou Phillips), og Lorna (Heather Matarazzo) vite av Axelle (Vera Jordanova), en naken-modell som de skisser, om en luksuriøs spa-ferie i Slovakia.
Alle fire reiser til en liten landsby i Slovakia og sjekker inn på et hostell, hvor resepsjonisten laster opp pass-bildene deres til en auksjon på internett hvor rike mennesker fra hele verden kan kjøpe og torturere sine ofre. En amerikansk forretningsmann, Todd (Richard Burgi), vinner budrunden for Whitney og Beth. Senere samme kveld, under en festival i landsbyen, oppdager Lorna at Beth har arvet en stor formue etter moren sin. Til tross for å ha blitt advart av Beth, blir en beruset Lorna med på en båttur sammen med en mann hun ikke kjenner, som kidnapper Lorna sammen med to medskyldige. Beth og Whitney forlater festivalen, men Axelle blir igjen for å vente på Lorna. Whitney ønsker å bli bedre kjent med en mann hun har møtt, som heter Miroslav (Stanislav Janevski), men Beth ber henne la være. Neste morgen går Beth, Whitney, Axelle og Miroslav på spa for å slappe av. Samtidig blir en naken og kneblet Lorna hengt opp ned, med hendene lenket på ryggen. En kvinne kommer inn i rommet, tar av seg klærne sine og ligger naken ved siden av Lorna før hun bruker en ljå for å kappe over Lornas rygg og overkropp. Hun bader i Lornas blod, før hun kutter over halsen hennes.
Beth sovner og når hun våkner er hun alene og alle hennes eiendeler har blitt stjålet. Beth begynner å lete etter vennene sine, og hun legger merke til flere menn som følger etter henne. I frykt for sitt liv, prøver hun å stikke av, men hun blir overfalt av en gjeng voldelige gatebarn, kjent som "The Bubblegum Gang". Axelle og Sasha dukker opp og redder henne. Når Axelle og Beth har gått sin vei, konfronterer Sasha de voldelige barna, og hun dreper en av dem som straff for å ha angrepet Beth. I mellomtiden blir Whitney hentet fra en celle hvor mange andre fanger venter på å bli torturert. Whitney blir tatt med til et rom hvor en gammel kvinne begynner å forberede henne til å møte klienten hennes. For å roe henne ned, låser den gamle kvinnen opp en av håndjernene. Whitney biter av en del av den gamle kvinnens nese før hun løper sin vei, men hun kommer ikke langt på grunn av vaktholdet i bygningen. Etter å ha blitt tatt med til Sashas herskapshus, innser Beth at Sasha og Axelle er ansvarlige for Whitney og Lornas kidnappinger etter å ha sett mennene som prøvde å kidnappe henne komme opp trappen. Beth prøver å gjemme seg, og hun oppdager et rom fylt med avkappede hoder, inkludert hodet til Paxton, før hun blir tatt til fange igjen.
Forretningsmannen Todd og vennen Stuart kommer og får et bredt utvalg av verktøy. Stuart får Beth som sitter fastspent til en stol med en sekk over hodet. Stuart fjerner sekken fra Beths hode, og forteller henne om Elite Hunting. Han binder henne løs fra stolen og vurderer å la henne slippe unna, men ombestemmer seg. I mellomtiden blir Whitney torturert av Todd med en elektrisk sag. Forskrekket over hva han har gjort prøver Todd å forlate bygningen. Men vaktene minner ham på at han er forpliktet til å drepe Whitney, og kan ikke gå sin vei før han har gjort det. Todd nekter, og vaktene slipper løs villhunder på ham som spiser på Todd til han dør. Elite Hunting prøver å finne noen andre til å drepe Whitney, og de spør om en mann som spiser deler av Miroslav mens han fremdeles er i live, og en annen mann som har sitt offer lenket til en seng av metall om de er interessert.
Kamfingerrotter
Disse dyrene har korte ben og en ganske stor kropp. De holder sammen i flokk og lager forskjellige plystrende lyder for å kommunisere med hverandre. Ungene fødes med pels.
Armenia under Kortbane-EM i svømming 2015
Armenia deltok under Kortbane-EM i svømming 2015 i Netanya i Israel fra 2. til 6. desember 2015 med 2 deltakere.
Kamfingerrotter
Kamfingerrottene holder til i hulrom, gjerne i steinrøyser. De kan også bruke gamle hi fra andre dyr, men graver ikke ganger selv. Noen individer står vakt og gir signaler når det er fare på ferde.
Sankt Ibs kirke (Roskilde)
På dette tidspunkt var menigheten liten og det ble vedtatt å flytte den til den nærliggende Sankt Jørgenbjerg kirke. I en periode ble den benyttet som lasarett for spanske soldater som var innkvartert i Roskilde for deretter å bli solgt til en privatmann. Han fikk revet ned våpenhus, kor og tårn og brukte skipet som pakkhus.
I 1884 ble kirken tatt over av Sjællands Stiftlandsbykirker og sporene etter sykehuset og pakkhuset ble fjernet. Sankt Ibs kirke ble restaurert i 1922.
Kirken ble fredet i 1987.
Chalciosphaerium
Chalciosphaerium er en gruppe (slekt) av pillebiller.
Utseende
Små til middelsstore, ovale, blanke. metallglinsende pillebiller, kroppen med fine utstående hår. De ligner overflatisk på bladbiller.
Levevis
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.
Utbredelse
Slekten finnes på Sør-Georgia og Falklandsøyene.
Women of All Nations
Women of All Nations er en amerikansk militærkomedie fra 1931 regissert av en ukreditert Raoul Walsh.
Filmen ble spilt inn fra midten av februar til slutten av mars 1931.
Dette var den tredje filmen med rollefigurene Flagg og Quirt, som ble spilt av Victor McLaglen og Edmund Lowe. Walsh hadde også regissert de to første filmene, Helteglorien (1926) og Kamphaner i kjærlighet (1929). Han skrev i sin selvbiografi: «''Women of All Nations ble en kalkun fordi den ikke kunne bli noe annet. En tredje film med McLaglen og Lowe ble rett og slett for mye for publikum» (engelsk: «Women of All Nations was a turkey because it could not be anything else. A third McLaglen-Lowe film was just too much for the public»). Det ble også laget en fjerde film med Flagg og Quirt under tittelen Hot Pepper'' (1933), men den ble regissert av James Blystone.
Handling
Filmen begynner mot slutten av første verdenskrig. De to rivalene kaptein Jim Flagg og sersjant Harry Quirt befinner seg i skyttergravene. Etter at krigen er slutt verver begge seg til ny tjeneste, og filmen følger dem gjennom Filippinene, Asia og Panamakanalen. Etter et kort opphold i kakebu blir Flagg sjef på et rekrutteringskontor i Brooklyn, New York, hvor han samarbeider med Olsen, som har det problemet at han stadig må nyse, til stor irritasjon for Flagg.
Sersjant Quirt blir dimittert fra militæret. Etter at politiet har gjennomført en razzia på en kneipe i New York, oppdager Flagg at det er Quirt som driver kneipen. Flagg gir Quirt et ultimatum: han må verve seg til militæret på nytt, ellers vil Flagg fortelle det han vet om Quirts forbindelse til kneipen til politiet. Flagg har på dette tidspunktet bare klart å verve én eneste rekrutt, en unggutt ved navn Izzy Kaplan som.
Til sist blir de sendt til Midtøsten. Der møter de Elsa igjen; hun er innesperret i et harem. Det viser seg at hun hadde dratt til Paris, og der hadde hun møtt den rike prins Hassan. Haremet er det Hassan som eier. Flagg og Quirt hjelper henne med å rømme, ved å smugle henne ut i en bærestol med gardiner for vinduene. Ute i sikkerhet for prinsen og hans haremsvoktere, begynner Flagg og Quirt å krangle om hvem av dem som har størst sjanser hos Elsa. Da hører de en serie med typiske Olsen-nys inne fra bærestolen; de må innse at det er Olsen som er Elsas utvalgte.
Fakta om filmen
Ifølge opplysninger i Twentieth Century-Fox Records of the Legal Department ved UCLA Theater Arts Library var James Gleason, Basil Woon, William K. Wells og Walter C. Kelly engasjert som manusforfattere på produksjonen Women of All Nations, men det var kun Barry Conners' manus som ble brukt i den endelige filmen.
Humphrey Bogart og Nat Pendleton ble opprinnelig ført opp som medlemmer av rollebesetningen, og stillbilder fra filminnspillingen viste Bogart sammen med McLaglen og Lowe i en slagskipssekvens. Scenene med Bogart og Pendleton ble imidlertid klippet bort i den ferdige versjonen.
Variety kommenterte at «mjauekoret» minnet om en scene i Paramount Pictures' X 27 (også med McLaglen i hovedollen), som ble utgitt tidligere i 1931.
Anna Katharina Emmerick
Anna Katharina Emmerick (født 8. september 1774 i Flamschen ved Coesfeld i fyrstbispedømmet Münster, død 9. februar 1824 i Dülmen i kongeriket Preussen) var en tysk romersk-katolsk nonne. Hun er spesielt kjent for sine stigmata og åpenbaringer. Hun ble saligkåret av pave Johannes Paul II i 2004.
Women of All Nations
Fakta om filmen
Variety skrev også at «den omfattende klippingen er tydelig og resulterer i mange meningsløse sekvenser.»
Anna Katharina Emmerick
Biografi
Emmerick ble født i bondesamfunnet Flamschen i bispedømmet Münster i Westfalen i Tyskland, som den femte av ni søsken. Foreldrene var fattige bønder, og hun måtte hjelpe til på gården fra tidlig alder. Hun fikk bare noen måneder skolegang, men viste tidlig at hun både var godt kjent med Bibelen og religiøse spørsmål og «følte seg trukket mot bønn og det religiøse liv på en spesiell måte.»
Women of All Nations
Rolleliste
(Kun krediterte skuespillere)
Sønder herred
Sønder herred er et av de fire herreder i Bornholms amt.
I herredet ligger følgende sogn: Til herredet hører i tillegg øygruppen Ertholmene med Christiansø. Øygruppen hører ikke inn under den kommunale inndeling, men forvaltes av Forsvarsministeriet.
I modsettning til øyas andre tre herreder, førte Sønder herred ikke herredsvåpen.
Anna Katharina Emmerick
Stigmata og åpenbaringer
Mens hun var hos organist Söntgen begynte hun å få det hun opplevde som indre stigmata, smerter etter tornekronen.
I 1802 ble hun endelig akseptert av det augustinske Agnetenberg-klosteret i Dülmen, og året etter avla hun sine klosterløfter. Hun deltok ivrig i klosterlivet og tok gjerne tungt arbeid og kjedelige oppgaver. Noen av nonnene var skeptiske til henne, og likte ikke at hun var så streng når det gjaldt reglene. De anså henne som en hykler. Hun var ofte syk i den tiden hun var i klosteret. I 1811 ble klosteret nedlagt etter ordre fra Napoleon, som ville sekularisere Europa. Emmerick begynte å arbeide som husholderske for en prest i Dülmen. Hun ble snart syk og sengeliggende igjen, så hennes yngre søster måtte overta som husholderske. I denne perioden begynte Emmerick å få synlige stigmata og hadde store smerter. Sårene lot seg ikke skjule, og en ung lege, Franz Wesener, som hadde hørt om stigmataene, besøkte henne for å avsløre det han mente var svindel. Han ble så opptatt av henne at han ble hennes trofaste, uselviske og hjelpsomme venn de neste elleve årene. Han skrev detaljerte dagboknotater om møtene deres og det hun fortalte om åpenbaringer, sår og smerter. Etter Emmericks død publiserte han dagboken.
Hennes siste år
Emmericks menneskekjærlighet er ofte blitt fremhevet. Der hun så nød, prøvde hun å hjelpe. Selv i sykesengen sydde hun klær til fattige barn og var glad for fortsatt å kunne hjelpe. Mange fremstående personer, som var sentrale i bevegelsen for å fornye og reformere kirken kom på besøk til henne, blant dem Clemens August Droste zu Vischering, Luise Hensel og Clemens Brentano. Møtet med Brentano ble spesielt betydningsfullt. Han kom til å skrive bøker om åpenbaringene hennes.
Død og begravelse
Sommeren 1823 ble hun stadig svakere. Som alltid forente hun sin lidelse med Kristi lidelse og ønsket at den skulle bli til frelse for alle. Hun døde 9. februar 1824 og ble begravet på en gravlund utenfor Dülmen. Graven hennes ble åpnet to ganger i ukene etter begravelsen, på grunn av rykter om at legemet hennes var stjålet, men både kisten og kroppen var intakte. I februar 1975 ble levningene flyttet til Heilig-Kreuz-Kirche i Dülmen, der de fortsatt er.
Clemens Brentanos Emmerick-skrifter
Skriftlig dokumentasjon av Anna Katharina Emmericks åpenbaringer om Kristi liv finnes bare dr. Weseners lille Tagebuch … og i den tyske poeten og forfatteren Clemens Brentanos (1778–1842) bøker om henne. Han møtte Emmerick i Dülmen rundt 1818, og ble så fascinert av hennes historie at han ble i Dülmen i fem år (1818–1824). Han besøkte henne daglig for å skrive ned åpenbaringene hennes, samtidig som han oversatte beretningene fra hennes Westfalen-dialekt til høytysk. I denne prosessen har han lagt til egne utdypninger og tillegg, så det ikke lenger er mulig å skille ut hva hun faktisk har sagt og opplevd, og hva Brentano har lagt til. Han fylte mange notatbøker med historier om Emmericks åpenbaringer og syner, og la inn scener fra Det nye testamentet og jomfru Marias liv. I 1833 publiserte han beretningene i boken Das bittere Leiden unsers Herrn Jesu Christi (Vår Herres Jesu Kristi bitre lidelse). Denne gjorde Emmerick verdensberømt. Brentano redigerte notatene etter at hun var død, basert på hva han husket fra samtalene deres, og det er senere hevdet at han diktet inn holdninger og utsagn for egen regning. I 1833, ni år etter at Emmerick var død, publiserte Brentano første bind av bøkene om Emmerick: das ''Leben der hl. Jungfrau Maria (Den hellige jomfru Marias liv)''. Han arbeidet også med en bok da han døde i 1842. Boken ble publisert posthumt i 1852, i München. Den katolske presen Karl Schmöger redigerte Brentanos manuskripter fra 1858 til 1880 og publiserte tre bind av Das Leben unseres Herrn i 1881. Senere fulgte en stor, illustrert utgave. Schmöger skrev også en biografi om Emmerick.
Vatikanet går ikke god for Brentano-bøkenes autentisitet når det gjelder hva Emmerick har sagt, tenkt og opplevd.
Oppmuntret av Emmericks visjoner, slik de er beskrevet i Brentanos bok ''Das Leben der hl. Jungfrau Maria,'' forsøkte franske geistlige på slutten av 1800-tallet å finne jomfru Marias dødshus (Sterbehaus) i nærheten av Efesos. På en høyde utenfor byen oppdaget de i 1891 et hus, som de mente var Marias hus, eller Meryemana på tyrkisk. Huset er et kjent pilegrimsmål i Tyrkia.
Tolkninger av Emmericks stigmata
Enkelte senere forfattere har vurdert stigmatiseringsfenomenene som sykdomssymptomer. De har sett på diagnoser som er typiske for somatiske sykdommer, som tuberkulose, skrumplever og rakitt, samt psykiatriske tilstander som dissosiativ identitetsforstyrrelse og anoreksi, uten å komme til en konklusjon.
Saligkåring
I 1892 begynte biskopen av Münster en prosess for å få Emmerick saligkåret, men prosessen ble stanset i 1927. Årsaken var at Vatikanet mente Brentano hadde utbrodert visjonene hennes betraktelig i boken om henne. I 1973 ble prosessen gjenopptatt, etter initiativ fra biskop Heinrich Tenhumberg av Münster. I 2001 ble hennes «heroiske dyder» anerkjent, og hun fikk tittelen Venerabilis (=Ærverdig). Den 7. juli 2003 undertegnet pave Johannes Paul II dekretet fra Helligkåringskongregasjonen som godkjente et mirakel på hennes forbønn: En ung kvinne som led av alvorlig tuberkulose kom til Anna Katharina Emmerick i 1879/1880 og ba henne gå i forbønn for henne hos Gud. Kvinnen ble fullstendig helbredet. Den 3. oktober 2004 ble Emmerick saligkåret av pave Johannes Paul II på Petersplassen i Roma. Hun ble saligkåret for sine dyder og gode gjerninger, ikke for sine visjoner. Den salige Anna Katharinas minnedag er dødsdagen henne, 9. februar.
Hun blir som regel avbildet i sykesengen med bandasje rundt hodet og et krusifiks. Hodebandasjen kan minne om den innerste delen av nonnenes hodeplagg, men er omtalt som en bandasje i de fleste kildene, angivelig for å stoppe blodstrømmen fra stigmataene etter Kristi tornekrone.
Barndomshjemmet
Interessen for Anna Katharina Emmerick ser ut til å ha avtatt fra det øyeblikk saligkåringsprosessen stoppet opp i 1927. Troen på evnene hennes avtok ytterligere da bysentret i Dülmen ble ødelagt av bomber i 1945. Innbyggerne hadde inntil da vært overbevist om at Anna Katharinas hjemby ville bli spart. Et svært synlig eksempel på at interessen for Emmerick minsket, var at barndomshjemmet hennes i Flamschen, der hun ble født, forfalt. Først i 1966 ble det tatt initiativ til å bevare og renovere huset. I 1969 ble det brent helt ned av ukjente brannstiftere. Det ble deretter bygd opp igjen til 1974, 200-årsjubileet for Emmericks fødsel. Saligkåringsprosessen var i gang fra 1973, og interessen for byens kjente nonne tok seg opp igjen. I 1976 ble huset brent ned nok en gang, denne gang av ungdommer som tente på flere hus i området i protest mot at myndigheten gjorde for lite for de unge. Huset ble bygd opp igjen, og åpnet for besøkende i 1980.
Filmer
På 2000-tallet kom to kinofilmer basert på Emmericks liv:
Saya Sakakibara
Saya Sakakibara (født 23. august 1999) er en australsk syklist.
Hun representerte Australia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i semifinalen i BMX.
Annabelle Lascar
Annabelle Lascar (født 25. april 1985) er en mauritsk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble slått ut i de innledende rundene på 800 meter.
Roch Marc Christian Kaboré
Roch Marc Christian Kaboré (født 25. april 1957) er en politiker fra Burkina Faso som har vært landets president siden 29. desember 2015. Den 26. januar 2022 ble det kunngjort et brev fra Kaboré der han kunngjorde sin fratreden som president. Landet hadde 23. januar samme år, vært gjenstand for et militærkupp og Kaboré var arrestert av militærregimet.
Archibald Gracie IV
Gracie har i ettertid blitt portrettert flere ganger, men mest kjent er han i Bernard Fox' tolkning fra James Camerons Titanic.
Roch Marc Christian Kaboré
Han var statsminister fra 1994 til 1996 og president i nasjonalforsamlingen fra 2002 til 2012. Kaboré var også president for partiet Congrès pour la Démocratie et le Progrès (CDP) fram til han forlot partiet i 2014. Han dannet samme år Mouvement du Peuple pour le Progrès (MPP) og stilte i november 2015 som presidentkandidat for partiet. Han vant valget i første valgomgang.
Bakgrunn og familie
Kaboré er født i Ouagadougou, hovedstaden i Burkina Faso (tidligere Øvre Volta). Han er sønn av Bila Charles Kaboré, tidligere statsråd og visesentralbanksjef i Sentralbanken for de vestafrikanske statene (BCEAO). Han studerte økonomi ved Universitetet i Dijon, Frankrike med bachelorgrad i 1979 og mastergrad i 1980.
Kaboré giftet seg i 1982 med Sika Bella Kaboré. Hun er juristutdannet og født i nabolandet Togo. Paret har tre barn.
Karriere
Han startet sin yrkeskarriere i International Bank of Burkina (BIB) hvor også hans far hadde jobbet. I 1984 ble han generaldirektør i banken, en stilling han hadde til 1989. Mellom 1989 og 1994 satt han i regjeringen og var også spesialrådgiver for presidenten. Han var statsminister fra 1994 til 1996. I februar, da partiet CDP ble stiftet, ble han partiets første visepresident samtidig som han var spesialrådgiver for presidenten.
6. juni 2002 ble han valgt til president i Burkina Fasos nasjonalforsamling, der han etterfulgte Mélégué Maurice Traoré.
Etter valget i 2007 ble han gjenvalgt til nasjonalforsamlingens president med stort flertall.
Tysk juniormesterskap i friidrett 2019
Tysk juniormesterskap i friidrett 2019 (U20 og U18) ble arrangert fra 26. til 28. juli 2019 på Donaustadion i Ulm.
Roch Marc Christian Kaboré
Karriere
Den 6. Januar 2014 kunngjorde Kaboré sammen med flere andre fremstående medlemmer at de meldte seg ut av partiet CDP på grunn av at partiet hadde beveget seg i retning av udemokratiske synspunkter. Den konkrete foranledningen var at CDP ønsket å fjerne tidsbegrensningen på presidentvalg slik at president Blaise Compaoré kunne stille til gjenvalg på nytt i 2015. Utbryterne stiftet 25. januar 2014 et nytt parti, Mouvement du Peuple pour le Progrès (MPP), under Kaborés ledelse.
I juli 2015 vedtok MPP at Kaboré var deres kandidat til presidentvalget 29. november 2015. Ved dette valget fikk Kaboré 53,5% av stemmene i første (og dermed eneste) valgomgang. og han ble tatt i ed som ny president 29. desember samme år. Han utnevnte økonomen Paul Kaba Thieba til ny statsminister 7. januar 2016. Thieba og hans regjering gikk av 19. januar 2019. President Kaboré ga ingen begrunnelse da han kunngjorde avgangen. Han oppnevnte to dager senere Christophe Joseph Marie Dabiré til ny statsminister.
EM i volleyball for kvinner 2003
EM i volleyball for kvinner 2003 (europamesterskapet i volleyball) ble arrangert i Ankara og Antalya i Tyrkia i 2003.
Arvid Posses regjering
Arvid Posses regjering var Sveriges regjering mellom 19. april 1880 og 13. juni 1883. Regjeringssjef (statsminister) var Arvid Posse.
Apeltastes chiapasensis
Apeltastes chiapasensis er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.
Levevis
Disse artene er livlige biller som flyr i solskinn. De besøker blomster for å ete pollen.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mexico.
Afrikamesterskapet i friidrett 2016 – lengdehopp menn
Lengdehopp for menn ved Afrikamesterskapet i friidrett 2016 ble arrangert 23. juni i Kings Park Stadium.
Vester herred
Vester herred er et av de fire herreder på Bornholm.
I herredet ligger følgende sogn (med deres 1970-2003-kommuner i parentes):
Da den danske kong Svend Grathe i 1149 avga de tre andre herreder (Nørre, Øster og Sønder herred) til kirken, beholdt han Vester herred med Rønne og Gamleborg i Almindingen. En tid senere oppføres Lilleborg til erstatning for det etter tiden foreldede Gamleborg.
Svømming under VM i svømmesport 2017 – 200 meter ryggsvømming menn
200 meter ryggsvømming menn er en svømmeøvelse som ble arrangert under VM i svømming 2017 i Budapest i Ungarn 27. og 28. juli 2017.
Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:
Forsøksheat
Forsøksheatene ble svømt 27. juli fra kl. 09:51 lokal tid.
Semifinaler
Semifinalene ble svømt 27. juli fra kl. 19:03 lokal tid.
Finale
Finalen ble svømt 28. juli kl. 17:40 lokal tid.
Rebecca Petch
Rebecca Petch (født 9. juli 1998) er en newzealandsk syklist.
Hun representerte New Zealand under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i semifinalen i BMX.
Krattmeis
Krattmeis (Psaltriparus minimus) er en fugl i stjertmeisfamilien (Aegithalidae) og eneste art i slekten Psaltriparus. Arten består som ti underarter, fordelt i tre distinkte klader.
Biologi
Krattmeis er en liten fugl som blir cirka 11,6–14,2 cm lang, hvorav stjerten utgjør cirka 4,6–6,2 cm, og veier typisk kun 4,5–6 g. Kjønnene er ganske like i både fysisk størrelse og fjærdrakt, men hunnen har lysegul iris, mot hannens mørk brune. Forøvrig skiller fjærdrakten noe mellom de tre gruppene, mens det internt i gruppa kan være noe vanskeligere å skille fuglene fra hverandre.
Krattmeisen er utbredt i Nord-Amerika, fra det ekstremt sørvestre Canada og sørover gjennom fjellene og tilliggende områder i det vestre og sørvestre (Texas) USA og Mexico, til Guatemala i Mellom-Amerika.
Inndelingen
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).
Øster herred
Øster Herred er et av de fire herreder i Bornholms amt.
I herredet ligger følgende sogn:
Natalja Afremova
Natalja Afremova (født 14. november 1998) er en russisk syklist.
Hun representerte ROC under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i semifinalen i BMX.
Delopleurus
Delopleurus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
Små (3,5-6 millimeter), høyt hvelvede, blanke, brunsvarte til svarte skarabider. Sett fra siden gjør dekkvingenes ombøyde ytterkant (epipleura) et påfallende slyng litt bak roten. Forbeina har påfallende kraftige, nærmest trekantede legger. Hodet har vanligvis fire tenner ved forkanten. Pronotum er mer eller mindre trapesformet, omtrent dobbelt så bredt som langt. Dekkvingene er omtrent så lange som til sammen brede. Flygevingene er velutviklede.
Levevis
Lite er kjent med sikkerhet om biologien til disse billene, men det er sannsynlig at de lever på sopp i slekten Termitomyces, som igjen er knyttet til termitter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika og India.
Lasiomorychus
Lasiomorychus er en slekt av pillebiller.
Utseende
Små til middelsstore (gjerne 3-4 millimeter), ovale pillebiller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Oversiden er fint hårete. Hodet er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. Beina er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. Larvene er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.
Levevis
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.
Utbredelse
Slekten er utbredt på Balkan.
Xitle
Xitle er en vulkan i utkanten av Ajusco i nærheten av Mexico by. Det har en høyde på ca 300 m, og en skråning mellom 30° og 40°.
Dens seneste utbrudd antas å ha funnet sted ca. 400 e.Kr. De historiske stedene Cuicuilco og Copilco ble rammet av utbrudd fra vulkanen.
Spetalen skole (Tjølling)
Spetalen skole var en folkeskole i daværende Tjølling kommune (nå Larvik). Den ble bygd i 1869. En ny skole ble bygd i 1899. Den ble nedlagt i 1962 da Tjodalyng skole åpnet, og revet i 1973.
Ilagata (Oslo)
Ilagata er en gate på Ila i Oslo. Det dreier seg om en gatestump mellom Herman Foss' gate og Evald Ryghs gate.
Gaten fikk sitt navn i 1901 og skulle opprinnelig ha gått helt frem til Colletts gate.
2 er eneste gatenummer i bruk.
Pseudostegopterus
Pseudostegopterus er en gruppe (slekt) av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.
Utseende
En nokså liten (ca. 10 millimeter), avlang, langbeint, hårete gullbasse. Pronotum er svart, kledt med lange, ull-aktige, lyse hår. Dekkvingene er gulbrune med mørk søm og en mørk stripe langs sidene. Lårene på bakbeina er fortykkede, mer enn halvparten så brede som lange. Antennene hos hannene har en lang vifte med tre ledd, leggene på bakbeina har kraftige sporer.
Levevis
Disse artene er livlige biller som flyr i solskinn. De besøker blomster for å ete pollen.
EM i volleyball for kvinner 2005
EM i volleyball for kvinner 2005 (europamesterskapet i volleyball) ble arrangert i Pula og Zagreb i Kroatia i 2005.
Starchild skull
Starchild skull (engelsk for «stjernebarn-hodeskallen») er kallenavnet på en deformert hodeskalle som ifølge den amerikanske forfatteren, privatforskeren og kryptozoologen Lloyd Pye (1946–2013) stammer fra en hybrid mellom et menneske og et romvesen. Hodeskallen skal angivelig ha blitt funnet i Mexico på 1930-tallet, nedgravd under et menneskeskjelett i en gruvetunnel. Den har gitt opphav til flere spekulasjoner på grunn av sin uvanlige form.
DNA-tester har imidlertid vist at hodeskallen stammer fra et guttebarn, og at man med svært stor sikkerhet kan slå fast at den har tilhørt et avkom fra to mennesker. Medisinske eksperter mener barnet har hatt en genetisk sykdom, trolig hydrocephalus, som kan gi forstørret skalle og andre misdannelser. Til tross for at det er vitenskapelig tilbakevist, fortsetter alternative miljøer å holde på sine tolkninger av analysene og hevde at hodeskallen fra «stjernebarnet» er bevis på utenomjordisk kontakt.
Australias etterretningskollektiv
Australias etterretningskollektiv er en gruppering av seks føderale organer i Australia som har ulike roller innen etterretning. Etterretningskollektivet styres av det australske kabinettets komité for nasjonal sikkerhet, som ledes av Australias statsminister og forøvrig består av visestatsministeren, justisministeren, finansministeren, utenriksministeren, forsvarsministeren og innenriksministeren.
Inga Bjørnsons vei (Oslo)
Inga Bjørnsons vei (1-127, 2-78) er en vei på Vestli i bydel Stovner i Oslo. Den går som blindvei østover fra Vestlisvingen.
Australias etterretningskollektiv
De føderale organene som inngår i etterretningskollektivet er definert i regjeringens sikkerhetsstrategi:
Inga Bjørnsons vei (Oslo)
Veien fikk navn i 1972 etter Inga Bjørnson, som drev barneteater i en årrekke.
Tokerud skole er i nr. 1A.
Schizophilus
Schizophilus er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae). Det er kjent én art fra Nord-Amerika.
Utseende
En middelsstor (7,5-12 millimeter), avlang, blankt brunrød råtevedbille. Arten minner overflatisk om smellere i slekten Melanotus, men kan skilles fra disse på at klørne er glatte og på at det andre antenneleddet ikke er festet i spissen av det første, men lenger inne. Elles kjennes arten på at leggen på forbeina har to sporer, "snuten" (clypeus) er tre-delt, og klørne har en børste. Larven er lang og tynn, sylindrsik, kremgul med hode, ryggplater på de fremste leddene og bakkroppspiss mørkbrune. Hodet er kileformet med tre "tenner" på hver side.
Levevis
Larven utvikler seg i råtten ved, nær bakken, av eik, lønn og bøk, utviklingen tar vanligvis ett år, men kan drøye lenger om forholdene er vanskelige.
Utbrelse
Arten er utbredt i det østlige USA.
Aleksej Bytsjenok
Aleksej Bytsjenok (russisk: Алексей Быченок; født 31. juli 1986) er en russisk funksjonshemmet skiskyter og langrennsløper. Han har sølvmedalje i skiskyting ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji som fremste internasjonale meritt.
Han måtte amputere begge beina i 1995, etter en ulykke. Han drev med mange idretter som barn, før ulykken, og i 2004 begynte han med idrett for funksjonshemmede. I 2010 begynte han med langrenn. Han konkurrerer i dag i klassene T54 i rullestol og LW12 for sittende utøvere i langrenn og skiskyting. Han er russisk mester på 100 meter rollestolløp.
Idrettskarriere
Bytsjenok deltok i både langrenn og skiskyting ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2011. I skiskyting fikk han 6.-plass på jaktstarten som beste resultat, og han kom ellers på 13.-plass på 7,5 km og 14.-plass på 12,5 km. I langrenn kom han på 12.-plass på 15 km, 14.-plass på sprinten og 19.-plass på 10 km.
Ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2013 fikk han to 4.-plasser i skiskyting; på 12,5 km og 15 km. På 7,5 km kom han på 15.-plass. I langrenn kom han på 6.-plass på 10 km, 8.-plass på 15 km og 16.-plass på sprinten.
Judy Baauw
Judy Baauw (født 12. februar 1994) er en nederlandsk syklist.
Aleksej Bytsjenok
Idrettskarriere
Ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji deltok han bare i skiskyting. Der fikk han sølv på 12,5 km, bak sin landsmann Roman Petusjkov. Han deltok også på 7,5 km, der han kom på 5.-plass.
Judy Baauw
Hun representerte Nederland under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i semifinalen i BMX.
Nyatri Tsenpo
Nyatri Tsenpo (wylie: gNya'-khri bTsan-po; tibetansk pinyin: Nyachi Zanbo) skal, i henhold til mytene, ha vært Tibets første konge, fra det såkalte «Yarlung-dynastiet». Han skal ha regjert fra 127 f.Kr..
Ifølge bønpo-tradisjonen som er nedskrevet i Dunhuangmanuskriptene var Nyatri Tsenpo Tibets første konge og grunnleggeren av den tibetanske nasjonen.
Legenden
På grunn av spesielle fysiske trekk, som med svømmehud mellom fingrene og øyelokk som lukket seg nedenfra, ble han tatt i mot blant tibetanerne som en gud, som de tok på sine skuldre for å krone ham til konge. Dette er uttrykt gjennom navnet han fikk: hersker (Tsenpo) tronet av nakken (nyatri).
Etter bøn-tradisjonen ble Tibets eldst bygning, Yumbulagang, reist av kong Nyatri Tsenpo.
Året for troningen markerer det første året i den tibetanske kalenderen. Nyttårsfeiringen losar er dermed til ære for Tibets første konge.
Ifølge Tibets mytiske historie var de første kongene udødelige, forbundet med himlene av en tråd som de kunne bruke til å stige opp igjen når de avsluttet sitt opphold på jorden. Den ordningen tok slutt med kongen Drigum Tsenpo. Da han kom i konflikt med sin hestepasser Lo-ngam ble tråden til himmelen kuttet i kamp, og kongen døde. Han ble dermed den første kongen som etterlot et lik som kunne bli begravet.
Plansmie
Plansmie (på fransk og engelsk charrette) er en planleggingsmetode for kollektiv utvikling av en idé eller et konsept for blant annet by- eller regionutvikling. Plansmier kan dekke flere felt, og nærliggende er smidige metoder innen programvareutvikling og metoder for lokal planlegging av stedsutvikling. Sentralt i metoden er å samle alle aktører slik at de i løpet av en kort iterasjon kan lage eller forbedre en plan som har bred tilslutning i et lokalsamfunn.
I Norge har særlig Audun Engh, Arne Sødal og Erling Okkenhaug promotert plansmie som verktøy for stedsutvikling.
Uttrykket charrette har sin opprinnelse i arbeidsmetoden arkitektstudenter ved École nationale supérieure des beaux-arts i Paris benyttet frem mot avsluttende eksamen på 1800-tallet. Émile Zola skildret en slik scene med hektisk arbeid frem mot en leveringsfrist i verket L'Œuvre som ble utgitt i 1886. Siden har uttrykket betydning utviklet seg og fått dagens design- og byutviklingsrelaterte betydning. Det norske begrepet plansmie har vært i bruk fra ca 2004.
Filtvet fyr
Filtvet fyr ligger på Filtvet i Hurum, på vestsida av Oslofjorden.
Den første fyrlykta på Filtvet ble tent 1. september 1840 i gavlen på gjestgiver og garver Jens Heklebergs garveri på Filtvet-tangen (på gården Ekern østre).
I 1874 kjøpte Christiania Havnevesen en del av Nils Toresens eiendom på Tangodden i den hensikt å erstatte den første fyrlykta med en permanent fyrbygning. Denne sto ferdig i 1877, og Fyrdirektoratet overtok driftsansvaret i 1879. Fyret fikk også installert ei tåkeklokke.
Fyrvoktere:
I 1985 ble fyret automatisert, og ei ny fyrlykt ble plassert på en betongsøyle foran den gamle fyrbygningen. I 1997 ville Kystdirektoratet selge fyret på det åpne markedet. Dette førte til opprettelsen av foreninga «Filtvet fyrs venner». I 1999 fikk Hurum kommune kjøpe fyret til 10 % av takstverdien. Filtvet fyrs venner har siden drevet museums- og utstillingsvirksomhet i fyrbygningen.
Filtvet fyr er freda etter lov om kulturminner. Det har bevart mye av det opprinnelige utstyret, blant annet det originale linse- og klippapparatet.
Arkitekturåret 1162
Arkitekturåret 1162 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1162.
Dansk mesterskap i halvmaraton 2018
Dansk mesterskap i halvmaraton 2018 ble arrangert som en del av København halvmaraton 16. september 2018.
Resultater menn
København halvmaraton ble vunnet av Thomas Væsel Wade, men han deltok ikke i det danske mesterskapet.
Resultater kvinner
København halvmaraton ble vunnet av Sylvia Kiberenge foran Julie Mathisen, men disse deltok ikke i det danske mesterskapet.
Vakttårnets undervisningssenter
Vakttårnets undervisningssenter i Patterson, New York er en utvidet del av hovedkvarteret til Jehovas vitner i Warwick. Fasilitetene i Wallkill hører også med under dette.
Vakttårnets undervisningssenter består av et kompleks av 28 bygninger, deriblant undervisningsanlegget, tjenesteavdelingen, juridisk avdeling, korrespondanseavdelingen og oversettelsesavdelingen. I tillegg kommer blant annet boligbygninger for 1200 beboere.
Riksdagens talman
Riksdagens talman har flere betydinger:
Banner-Ola
Banner-Ola, døpt Ole Brynnildsen (født på husmannsplassen Lauvlien i Valseth under vestre Eig, Våler i Solør den 10. februar 1825, døde på Myrbråtan i Lunner den 2. juni 1901), var en bygdeoriginal, som har blitt en slags skogens legende blant Nordmarks-entusiaster og forfattere av bøker om Nordmarka.
Ole Brynnildsen gikk gjerne under navnet «Banner Ola», men ble også kalt «Bannern» eller «Solungen». Han levde skogsmannens frie ubundne liv som jeger og fisker, og var beryktet for sitt heftige temperament og kraftfulle sinnelag.
Slekt og etnisitet
Faren het Brynnild Olsen og var av norsk slekt, født i 1770 på Lauvlien. Han giftet seg første gang i 1790 med Kari Olsdatter fra vestre Eig. Men da hun døde ung, giftet han seg på nytt i 1817 med Mari Pedersdatter, født i 1791. Det var Mari som ble mor til Ole.
Johannes Dahl opplyser om Banner-Ola i ''Nordmarka. Eventyr og Eldorado'' (1942) at: «Han var under middels høy, mager og senet med rappe, korte bevegelser. Ansiktet var bredt og furet og brunt som lær. Øynene blinket kvast under svarte buskete bryn. Hos meg er det ingen tvil om at han var av finsk avstamming.» Det er imidlertid ikke blitt fastlagt at han virkelig var av finsk ætt.
Myrabotnet og striden med baron Wedel-Jarlsberg
Etter at han omkring 1860 inngikk en bositteravtale med baron Wedel-Jarlsberg, ryddet Ole Brynnildsen en plass i Almedalen, like vest for vannet Store Skillingen. Med økte inntekster av skogsdriften mottok Ole i 1874 oppsigelse på plassen, men nektet å flytte. Ole forsvarte sin eiendom og forskanset seg med muskedundra og atskillig ammunisjon på taket, da de kom for å rive gammen han hadde bygd. Konflikten endte med at det ble inngått en avtale der baron Wedel-Jarlsberg som godtgjørelse for at Ole skulle forlate stedet kjøpte tilbake bruksretten for 70 spesidaler. Han bygde nå ei stue på Myrabotnet i Lunner, der han og familien flyttet inn i 1875.
Det var sønnen, Karlot, som overtok Myrabotnet på Harestua. Det kom senere til eiendomstvist om plassen, men Oslo Overrett omgjorde Underrettens avgjørelse, og i dom av 29/10-1928 ble det slått fast at familien, tross mangelfull dokumentasjon, hadde rett på plassen, som familien uten innsigelser hadde brukt siden 1874 eller 1875. Den som etter dette ble boende på Myrabotnet var Karlots fraskilte kone, Karen, mens han og Marie ble bodde i «kåken» på Braathen.
Fanden løs i Nordmarka
En mørk høstkveld omkring 1880 da han var ute på jakt sklei Banner-Ola og falt slik at hagla gikk av og han fikk et vådeskudd i foten. Han klarte å slepe seg til folk, og ble transportert til Rikshospitalet, hvor beinet ble amputert rett nedenfor kneet. De tilbød ham en protese, men denne kylte han i veggen med den klare beskjed: «Slikt gjør jeg bedre sjøl!» På det selvlagde trebeinet festet han en hestesko. Inntil det ble kjent hvem som var på ferde, var det spesielle fotavtrykket godt egnet til å skremme vettet av folk som våget seg ut på hans trakter.
Ettersom Ole var blitt handikappet, var det ikke greit få noe ut av jordbrukssyslene på den lille plassen han hadde ervervet, så jakt og fiske, som sannsynligvis skulle vært en attåtnæring, ble nå hans hovedgeskjeft. På eldre dager ble det vanskeligere å brødfø seg, og da var det ingen annen råd enn å motta underhold fra fattigvesenet. Aase overlevde ham med atten år, og sønnen, Karlot, tok seg av henne de siste leveårene.
Copperhill Mountain Lodge
Copperhill Mountain Lodge er et hotell på toppen av Förberget (727 moh) i Åre i Jämtland. Det åpnet 8. desember 2008 og er ett av fem hotell i Sverige som er med i Design Hotels.
Makatea
Makatea er en koralløy i Tuamotugruppen i Fransk Polynesia i Stillehavet. Folketellingen i 2012 viste et innbyggertall på 68. Tidligere var Makatea egen kommune, men har nå status som commune associée (delkommune) i kommunen Rangiroa.
Makatea hadde store forekomster av råfosfat. Compagnie française des phosphates de l'Océanie (CFPO) fikk konsesjon på utvinning, som startet 1906–1911. Mellom 160 og 200 personer mistet sine eiendommer og ble fordrevet som følge av gruvedriften. Til driften av virksomheten ble det i hovedsak benyttet importert arbeidskraft fra andre områder i Stillehavet.
Virksomheten sysselsatte mange og fikk stor betydning økonomisk. På det meste bodde det 3,000 mennesker på Makatea og en liten by, Vaitepaua, oppsto. Fosfat ble den viktigste eksportartikkelen i Fransk Polynesia. På høyden av sin virksomhet sto CFPO for en firedel av de offentlige inntektene i territoriet. Ressursene tok slutt og virksomheten opphørte i 1966.
Et australsk firmas planer om å gjenoppta gruvedriften ble i mai 2013 avvist av franskpolynesiske myndigheter, men etter regjeringsskifte fikk selskapet Avenir Makatea tillatelse i januar 2014.
Hot a’Mighty! (album)
Hot a'Mighty er et musikkalbum av Jerry Reed som ble utgitt desember 1972. Reed komponerte to sanger selv til dette albumet. Produsent var Chet Atkins og Reed.
Albumet ble relansert på CD 25. juli 2000 hvor den ble slått sammen med albumet Lord, Mr. Ford''.
Felicia Stancil
Felicia Stancil (født 18. mai 1995) er en amerikansk syklist.
Hun representerte USA under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 4 i BMX.
Ainhoa Hernández
Ainhoa Hernández Serrador (født 27. april 1994 i Barakaldo) er en spansk håndballspiller, som spiller for den spanske klubben Zuazo og det spanske kvinnelandslaget.
Landslag
Hun fikk sin debut på det spanske A-landslaget under Middelhavslekene 2013 i Mersin i Tyrkia, hvor laget endte på en 5.-plass.
Hernández ble tatt ut i bruttotroppen foran Håndball-EM 2014, men ble utelatt i mesterskapet på bekostning av Maria Núñez som oppbakking på linja for Elisabeth Chávez.
Året etter fikk hun sin mesterskapsdebut under Håndball-VM 2015 for kvinner.
Rosensfole
Rosensfole er et musikkalbum med Agnes Buen Garnås og Jan Garbarek, utgitt i 1989.
Sporliste
Alle sporene er basert på folkemelodier.
Førde (andre betydninger)
Førde fra norrønt firði, dativ av fjǫrðr, ‘fjord’ er et norsk stedsnavn, gårdsnavn og etternavn, og kan vise til:
Allround-VM på skøyter 1951, menn
Allround-VM på skøyter 1951, menn ble arrangert på Eisstadion i Davos, Sveits den 10. og 11. februar 1951. Hjalmar Andersen fra Norge ble verdensmester.
Førde (andre betydninger)
Norske stedsnavn
Gårdsnavn i Øygarden, Bremanger, Hjelmeland og Karmøy kommuner
Mariholtputten
Mariholtputten er en innsjø i Østmarka i Oslo. Den ligger 223 meter over havet, mellom Mariholtet og Lille Haukåsen. Arealet er på 0,0098 km².
Esbjerg stasjon
Esbjerg stasjon er en dansk jernbanestasjon i Esbjerg i Syddanmark. Stasjonen ble åpnet 1874 samtidig som Esbjerg havn ble anlagt. Dagens stasjonsbygning ble innviet 1904. Den betjenes av lokal, regional og nasjonal fjerntrafikk.
Stasjonsbygningen ble fredet i 1983.
Verviers
Verviers er en kommune og by i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av seks delkommuner: Verviers, Ensival, Lambermont, Petit-Rechain, Stembert og Heusy. Elva Vesdre renner gjennom kommunen.
Byen ligger nær den lille tyskspråklige ytterkanten av Belgia; på tysk heter byen Velwisch.