cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Outlook
The Outlook (1870–1935) var et tidsskrift, som kom ut en gang i uken i New York City.
Historie
I 1900 var de ledende ukestidsskrifter og oponionsdanende magasiner The Independent (1870), The Nation (1865), Outlook (1870) og i en klasse for seg selv The Literary Digest (1890). Digest inneholdt sammendrag av lederartikler og kommentarartikler fra andre tidsskrifter og aviser.
I 1928 ble The Independent slått sammen med The Outlook og det nye navnet ble The Outlook and Independent.
The Outlook online
The Outlooks samlede innhold i løpet av 42 år med 1 884'utgaver, 61 514 artikler og 98 173 sider av The Outlook fra 1. juli 1893 til 1. juni 1935 er nå tilgjengelig på internett.
Antologier
En samling av dikt fra The Outlook, Scribner's Magazine, Harper's Magazine og The Century Magazine ble utgitt i 1913. . Alle årganger fra 1. juli 1893 til juni 1935 er tilgjengelig online.
Preben Z. Møller
Preben Zander Møller (født 6. juli 1975) er en norsk forfatter, skribent og samfunnsdebattant.
Bakgrunn
Møller har mastergrad i sosiologi fra Universitetet i Oslo (2006). Han utgav i 2007 boken Pen søker trygg på Kagge Forlag, en omarbeidet versjon av hans masteroppgave fra året før med samme tittel. I 2009 debuterte han skjønnlitterært med romanen Deflora på Aschehoug forlag. I 2013 kom hans andre sakprosabok, ''Kampen om voldtekt. Ekte voldtektsmenn og hvem som helst'' på Dreyer forlag. Møller var en av bidragsyterne til antologien ''Snu. Brev til klimagenerasjonen'' i 2012 på Cappelen Damm forlag. . Han var også en av initativtagerne til Menn mot voldtekt.
Romanen Deflora
Han debuterte skjønnlitterært med romanen Deflora i 2009, på Aschehoug forlag. Boken handler om en 52 år gammel akademiker og kronikkforfatter med navnet Preben, som blir lei av livet som intellektuell i Norge og i stedet drar til Thailand. I feriebyen Pattaya møter han den prostituerte ungjenta Pom: «Hun vekker noe i ham, og hovedpersonen får en mulighet til å bli en annen enn den han var». Boken fikk blandet kritikk og ble oppfattet som provoserende. Litteraturkritiker Linda Kaspersen skrev i Adresseavisen mente at «kombinasjonen av hovedpersonens utviklingshistorie og romanens formelle komposisjon, gjør Deflora til en interessant og tankevekkende tekst om ansvar og om begjær». Cathrine Krøger i Dagbladet skrev at Møller forsøker «å gi en realistisk skildring av et rått kjønnsmarked, hovedsakelig sett fra de sprengkåte sexkjøpernes synspunkt. Per Kristian Bjørkeng i Aftenposten skrev at «Preben i Deflora mestrer det polemiserende språket som de marginaliserte mennene i virkelighetens kommentarfelt mangler». Blant de negative anmelderne finner man Stavanger Aftenblads Steinar Sivertsen, som mente boken var preget av en «sjølopptatt, plaprende forteller uten stilistisk feeling, rytme, puls» og var «pinlig», og Bergens Tidendes Silje Stavrum Norevik, som mente at boken var «så fattig på språk, oppbygging og refleksjon at det blir en tragikomisk hån når baksideteksten sammenligner Preben Møller med storheter som Thomas Mann».
Stortingets kommunal- og miljøvernkomité
Stortingets kommunal- og miljøvernkomité var en fagkomité på Stortinget fra 1972 til 1993. Siste komitéleder var Haakon Blankenborg (Ap). Komiteen hadde sitt utspring fra Kommunalkomiteen da den ble opprettet i 1972, og ble til en ny komite i 1993, også kalt Kommunalkomiteen.
15. serierunde i Tippeligaen 1990
Kampfakta
<div id="Fyllingen vs Tromsø">
<div id="Kongsvinger v Lillestrøm">
<div id="Strømsgodset v Rosenborg">
<div id="Vålerengen v Brann">
Łukasz Gutkowski
Han representerte Polen under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 12.
Engenheiro Coelho
Engenheiro Coelho er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Stephen Jenness
Stephen Jenness (født 7. juni 1990) er en newzealandsk landhockeyspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på niendeplass med det newzealandske landslaget.
Rob Mounsey
Rob Mounsey (født 2. desember 1952 i Berea i Ohio) er en amerikansk komponist, musikkprodusent og musiker.
I 1985 spilte han også klaverinstrument i et New-York-basert band kalt Joe Cool med Will Lee, Jeff Mironov og Christopher Parker. De ga ut albumet Party Animals på Pony/Canyon i Japan, etterfulgt av en japansk turné. Mounsey ga også ut tre soloalbum som plateartist: Dig (Sona Gaia, 1990) og to album på sitt eget Monkeyville-selskap, Back in the Pool og Mango Theory. Mounsey var på turné som musikalsk leder og pianist for Idina Menzel på turneen hennes Pops Symphony.
Han har skrevet mye musikk for film og fjernsyn, blant annet Mike Nichols' Working Girl fra 1988 (med Carly Simon), Bright Lights, Big City (med Donald Fagen) og HBO-serien Sex and the City. Mounsey skrev også to sanger for TV-serien Guiding Light. Han har vært nominert til en Grammy Award seks ganger og har vunnet to Emmy-priser.
Fabrice Moreau
Fabrice Moreau (født 11. januar 1978) er en fransk roer som spesialiserer seg i firer, lettvekt. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 7.
Let It Be (sang)
Opprinnelse
Selv om sangens tekst ofte blir feiltolket til å vise til jomfru Maria, moren til Jesus Kristus, er den egentlig en hyllest til Paul McCartneys egen mor, Mary, som døde da han var 14 år. Han skrev sangen etter å ha hatt en drøm om henne, slik det kommer frem i første vers:
John Lennon var etter sigende svært kritisk til sangen da McCartney introduserte den, idet han antok at «Mother Mary» i teksten kun var en selvrettferdig referanse til kristendom. The Beatles la likevel ekstra arbeid i sangen da den ble spilt inn i januar 1969 og sluppet som singel i mars 1970. Det skulle bli den aller siste singelen fra The Beatles som kvartett.
«Let It Be» er betegnet som The Beatles' svanesang, og av tittelen kunne bety at la ting være slik de var da gruppen ble oppløst.
Versjoner
Det er flere offisielle versjoner av «Let It Be». Singelutgaven ble produsert av George Martin, men i løpet av det samme året mikset Phil Spector sangen på nytt for albumet med et annet arrangement og med en ny gitarsolo. McCartney var svært misfornøyd med Spectors håndtering og fikk først sangen gjort på nytt i 2003 da albumet Let It Be... Naked kom ut, ikke bare med «Let It Be» vasket for Spectors lydbilde, men samtlige sanger på albumet. Det er også en fjerde versjon som finnes på albumet The Beatles Anthology 3.
McCartney spilte piano, et Blüthner Flügel fra Leipzig, Tyskland, på sangen, mens Lennon spilte en interessant bass-gang (!), som er forskjellig i konsert-utgaven på filmen og Anthologhy-versjonen. George Harrison spilte den ene av hans to beste gitarsoloer fra Beatles-perioden. Ringo Starrs trommer ble framhevet med ekko av Spector, noe Starr mislikte. På albumet Let it Be... Naked kan man høre hans originale tromming. I tillegg spilte Billy Preston orgel.
McCartneys vokal ble opprinnelig koret av Lennon og Harrison (som kan høres på filmutgaven), men det ble redigert bort senere og det ble lagt på ny koring av Harrison og McCartney.
Santo Domingo de los Tsáchilas
Santo Domingo de los Tsáchilas er en provins i republikken Ecuador opprettet i oktober 2007, av områder som tidligere var i provinsen Pichincha.
Copa América 1922
Copa América 1922 eller Campeonato Sul-Americano de Futebol de 1922 (spansk: Campeonato Sudamericano de Fútbol de 1922) var den sjette utgaven av Copa América, det søramerikanske mesterskapet i fotball. Det blei organisert av CONMEBOL og arrangert i Rio de Janeiro, Brasil, fra 17. september til 22. oktober 1922.
Santo Domingo de los Tsáchilas
Politisk inndeling
Santo Domingo de los Tsáchilas er annerledes fra de andre provinsene i Ecuador, fordi den bare har to kantoner, La Concordia og Santo Domingo, som er oppkalt etter byen Santo Domingo, som også er den provinsielle hovedstaden.
Alhambra – Museet for humor og satire
Alhambra – Museet for humor og satire (tidl. Det Danske Revymuseum) ligger i Allégade på Frederiksberg. Museet åpnet i 1993 og holder til i en bygning som er fra 1860.
Da museet åpnet hadde det navnet Morskabs-museet. I 2004 skiftet det navn til Revymuseet, og i 2018 til Alhambra.
Museet forteller om revyens og underholdningens historie. Det er en stor samling av kostymer, rekvisitter, filmklipp, lydklipp og en samling på over 4000 lakkplater.
Oma (elv)
Oma (russisk: Ома) er ei elv i det autonome området Nenetsk i Russland. Den er 268 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 5 050 km².
Elva renner gjennom et myrlendt lavlandsområde. Den munner ut i Tsjosjskajabukta i Barentshavet. Oma er meget fiskerik.
Marine expeditionary unit
En marine expeditionary unit (MEU, tidligere kalt marine amphibious unit) er det amerikanske marinekorpsets minste selvstendige kampforband. En MEU er en hurtiginnsatsstyrke av regiments størrelse som raskt kan settes inn om en krise oppstår. De inngående delene er detasjert fra sine respektive avdelinger for å gå inn i MEU-en. Den totale styrken består av cirka 2 200 soldater under befal av en oberst.
En MEU består av fire forskjellige deler: De forskjellige styrkene er igjen sammensatt av deler fra ulike forband. Sammensetningen varierer avhengig av oppdrag og forutsetninger. Landstridsstyrken inneholder alltid marineinfanteri, men kan også forsterkes med stridsvogner, mekanisert infanteri og artilleri. Luftstridsstyrkens hovedoppdrag er å transportere landstridsstyrken og dens tren mens den er i land. Den inneholder derfor alltid transporthelikoptre av ulik størrelse, men kan selv inneholde understøttelse i form av angrepshelikoptre eller angrepsfly. Stridstrenstyrken består av ingeniørtropper, sanitet og enheter for vedlikehold og transport. Stabs- og ledelsesstyrken står for planlegging og administrasjon og inneholder funksjoner for samband, etterretning og ildledelse.
USAs marinekorps har totalt sju MEU-er. De deler som inngår i sine respektive MEU roteres i en treningssyklus som består av trening, beredskap og basering ombord på amfibiefartøy. Sammen med de fartøyene som transporterer MEU-en og deres eskortefartøyer danner de en expeditionary strike group (ESG).
En MEU inngår ikke som en del av en Marine Expeditionary Brigade (MEB), men kan inngå sammen med en MEB i en Marine Expeditionary Force (MEF).
Søraust-Svalbard naturreservat
Søraust-Svalbard naturreservat er et naturreservat på Svalbard som ble opprettet den 1. juli 1973 og omfatter i hovedsak Edgeøya og Barentsøya, samt en del mindre øyer og øygrupper, og kyststrøkene omkring disse øyene. Områdevernet for naturreservat omhandler et totalareal på 21 825 907 dekar. Reservatet er direkte tilknyttet Nordaust-Svalbard naturreservat i nord.
Store deler av naturreservatet er dekket av en isbre. Flere av Svalbards viktigste liggeplasser for hvalross finnes i dette reservatet, som dessuten er viktig for isbjørn. En rekke ulike fuglearter hekker også i reservatet, som har store kolonier av blant annet krykkje, polarlomvi og havhest. Tusenøyane er dessuten sentrale områder for arter som ringgås og ærfugl.
Viktigste øyer og øygrupper som inngår i Søraust-Svalbard naturreservat:
Vitenskapsåret 1760
Vitenskapsåret 1760 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1760.
Hany Abu-Assad
Hany Abu-Assad (født 1961) er en palestinsk-nederlandsk filmregissør og manusforfatter kjent for filmer som Paradis nå! (2005) og Omar (2013).
Liv og virke
Abu-Assad ble født i Nasaret i 1961, men emigrerte til Nederland i 1980. Han utdannet seg som flymaskinist i Delft og ble etter endt utdannelse ansatt som flyingeniør og jobbet innenfor yrket i flere år. Men da arbeidsgiveren, som hadde ansatt Abu-Assad på det israelske passet han hadde, fant ut at Abu-Assad var palestinsk israeler, avskjediget han ham.
Han gjorde sitt inntog i filmverdenen som produsent, og grunnla selskapet Ayloul Film Productions i 1990. Som filmregissør fikk hans sitt store internasjonale gjennombrudd med filmen Paradis nå (2005), som mottok en Golden Globe for beste fremmedspråklige film og en en Oscar-niminasjon i samme kategori samme år. Før dette hadde han blant annet laget filmene Ranas bryllup (2002) og Het 14e kippetje (The fourteenth chick) (1998), samt noen dokumentarfilmer. I 2013 lagde han Omar som fikk juryens spesialpris under Filmfestivalen i Cannes og en Oscar-nominasjon i klassen beste fremmedspråklige film.
Haukeli
Haukeli er et sted vest i Vinje kommune i Vestfold og Telemark fylke og et trafikknutepunkt der Rv9 og E134 møtes. Tidligere også kalt Haukeligrend, men i 1999 ble navnet tilbakeført til det opprinnelige Haukeli.
Turisme
Skidestinasjon Haukelifjell ligger i bygda Vågslid 12 kilometer vest for Haukeli.
Vinje kommune er eier av den store fjelleiendommen Berunuten Vest, som ligger nord for Songavatnet, ca 15 km nord for Haukeli. Denne eiendommen, på ca 90 000 daa, kjøpte Vinje kommune av brukseier Treschow i 1979. Med dette kjøpet ville kommunen åpne en bit av de store fjellviddene for bruk til jakt, fiske og friluftsliv for allmennheten. Disse områdene var, og er, for en stor del privat- og utenbygdseide. Sportsfiske, småviltjakt, friluftsliv, deler av storviltjakten samt de syv hyttene på eiendommen er tilgjengelig for alle.
Næring
Områdene rundt Haukeli er utbygd av vannkraft. Utbyggingen startet i 1957 med Haukeli kraftverk og ble sluttført i 1979 da Kjela kraftverk ble satt i drift.
TINE BA har produksjon av chèvre i Haukeli.
Carl Fredrik Johannes Bødtker
Carl Fredrik Johannes Bødtker (født 20. juni 1851, død 22. januar 1928) var en norsk offiser. Bødtker ble uteksaminert i 1868 fra Nissen skole i Christiania som nr 1, og begynte samme år som kadett på Krigsskolen. I 1872 tok han offiserseksamen som nr 1 og ble surnumenær sekondløytnant i Trondhjemske brigade. I 1872 ble han deretter overført til det Norske Jegerkorps.
Fra 1873 til 1875 gjennomgikk han den militære Høiskole. I 1877 ble han utnevnt til premierløytnant og tjenestegjorde ved forskjellige avdelinger inntil han i 1889 ble kaptein og beordret til sjef for 1. bergartilleri av landvernsbataljonen.
I 1899 ble han utnevnt til major av Artilleriet og bestyrer av artilleriets skoler. I 1902 ble han utnevnt til oberstløytnant og sjef for den mobile posisjons – artilleribataljon. I 1909 ble Bødtker utnevnt til generalmajor og generalinspektør for Feltartilleriet. Han ble meddelt avskjed i 1919.
I 1894 ble Bødtker opptatt i Den Norske Store Landsloge, og fra 1923 frem til sin død var han Den Norske Frimurerordens stormester. Bødtker var æresmedlem av Den Danske Store Landsloge og ridder av den svenske Carl XIIIs orden. Han var også medlem av Svenska Krigsvetenskaps-akademien.
Bødtker var ridder av St. Olavs Orden, ridder av Sverdordenen, kommandør av den spanske Orden del Mérito Militar, offiser av Stjerneordenen, av saksiske Albrechtsordenen, av Den røde ørns orden og waldeckske Fortjenesteorden. I 1910 mottok han Oscar IIs Jubileumsmedalje.
Han var sønn av Job Dischington Bødtker samt bror av Harald Bødtker og Eivind Olaf Bødtker. Hans søster Frederikke var gift med statsminister Francis Hagerup.
Peder I. Ramsrud
Peder Ingvaldsen Ramsrud (1923–2014) var en norsk politiker (FrP). Han var innvalgt på Stortinget fra Oppland i perioden 1989–1993. Ramsrud var også medlem av Oppland fylkesting (1981–1983 og 1983–1987) og Østre Toten kommunestyre (1979–1983 og 1983–1987).
Final Cut
Final Cut kan vise til
Peder I. Ramsrud
Bakgrunn og yrkesliv
Peder I. Ramsrud var født i Fåberg, og var sønn av Ingvald Ramsrud (1900–1980) og Margit f. Sagbakken (1901–1990). Da Peder var smågutt, flytta de til bruket Ramsrud på Biri. Noen år seinere begynte familien med bureising på stedet Skogly. Faren Ingvald Ramsrud var også aktiv politiker og satt i Biri herredsstyre for Kristelig Folkeparti.
Final Cut
The Final Cut The Final Cut
Peder I. Ramsrud
Bakgrunn og yrkesliv
Ramsrud gikk på Viken kristelige folkehøyskole skoleåret 1939–1940, og deretter på Indremisjonselskapets bibelskole og predikantkurs. Han begynte så ei lang karriere som forkynner for Oppland indremisjon, fra ca. 1941 til 1957. Han skrev flere sanger, blant annet den forholdsvis kjente I romerbrevet åtte, jeg bor i nummer tre.
Ramsrud sluttet som predikant fordi han følte seg utslitt. Etter mellomspillet som profesjonell kunstmaler omskolerte han seg til forsikringsbransjen. Etter diverse fusjoner havna Ramsrud i Storebrand, der han avslutta sin yrkeskarriere som assurandør i 1989.
Ramsrud var gift med Valborg Skår (født på Eina), som stammer fra en kunsterfamilie i Hardanger. De var bosatt i Kolbu i Østre Toten.
Politisk karriere
Peder Ramsrud meldte seg tidlig inn i Anders Langes parti og fortsatte som aktivt medlem etter navneendringa til Fremskrittspartiet i 1977. Han var i to perioder medlem av både Oppland fylkesting og Østre Toten kommunestyre, samt mangeårig styremedlem i Oppland Fremskrittsparti. I fylkeslaget var han også formann i perioden 1973–1977. Da Ramsrud som 66-åring ble valgt inn på Stortinget, ble han kjent som den første oldefaren som stilte nyvalgt i nasjonalforsamlinga.
Bakre skallegrop
Bakre skallegrop (Latin: fossa cranii posterior) er den bakerste av tre fordypninger i hodeskallen. Denne forsenkningen ligger i den nedre delen av bakhodebeinet. Over den bakre skallegrop finner man en brusklignende del av dura mater, kalt tentorium cerebelli. Under ''tentorium cerebelli', i bakre skallegrop finner man hjernestammen og lillehjernen.
Den XII (tolvte) hjernenerven har en åpning i bunnen av bakre skallegrop på hver side av foramen magnum. Nerve IX, X og XI passerer ut gjennom foramen jugulare, en større åpning som ligger mellom bakhodebeinet og tinningbeinet på hver side.
Ménières sykdom
Ménières sykdom (morbus Ménière, hydrops labyrinthi) er en sykdom som skyldes for mye væske i labyrinten (vestibulum). Det forårsaker svimmelhet (vertigo), øresus (tinnitus) og hørselstap.
Etiologi og patogenese
Ved Ménières sykdom har en betennelse eller skade i labyrinten ført til overproduksjon eller redusert avførsel av væske (endolymfe) i labyrinten.
Symptomer og forløp
Sykdommen kommer i anfall som arter seg i form av kraftig rotatorisk svimmelhet, midlertidig hørselstap og øresus. I årenes løp vil anfallene bli svakere, men det vil bli en gradvis redusert hørsel, som ender i døvhet (etter 10-20 år). Sykdommen begynner énsidig, og kan ofte også oppstå i det andre øret.
Behandling
Det finnes ingen effektiv kausal behandling. Man kan til en viss grad lindre symptomene ved bruk av vanndrivende midler som tiazid eller furosemid.
Plagene som følger av Ménierès kan imidlertid lindres gjennom kunnskap og mestringstrategier. Nevrofysiologisk tilnærming med fokus på samspillet mellom hode og kropp, samt balansetrening og stressmestring har positiv effekt for mange.
Paternosterheis
En paternosterheis er en anordning der noe transporteres langs en dobbeltlinje (slynge eller sløyfe, engelsk:loop) slik at «banen» er endeløs og bevegelsen kontinuerlig. Til forskjell fra vanlig transportbånd eller rulletrapp, er transporten toveis.
Det kan dreie seg om en form for heis med bokser som går opp eller ned i hvert sin sjakt. Denne typen heis ble oppfunnet i England i 1884.
Betegnelsen kan også brukes om mekanismen til dorgesnøret som går i en sløyfe med kroker med jevne mellomrom.
Navnet stammer trolig fra den katolske rosenkransen som også kalles for paternosterkrans, der pater noster er latin for Fader Vår.
Etter hvert har paternosterheisen gått ut av bruk de fleste steder. I Tyskland har det vært planer om å forby heistypen. Forbudet har ikke blitt vedtatt for persontransport, men lastetransport med slike heiser har blitt forbudt. Siden 1974 har det også vært forbudt å ta i bruk nye paternosterheiser. 2015 ble imidlertid paternosterheisen i rådhuset i Stuttgart gjenåpnet.
Paternosterheiser i Norge
I Norge er denne heistypen kun tillatt brukt i lukkede bygg, det vil si bygg med adgangskontroll. Det kreves også instruksjon av brukere. Kupeenes fart skal være mellom 0,3 og 0,4 meter i sekundet. Til tross for få heiser av denne typen her i landet, er det forekommet flere ulykker.
Første bygning i Norge med paternosterheis var Sjøfartsbygningen i 1914. Den siste paternosterheisen i Norge som var i drift, fantes i Norges Bondelags bygg i Schweigaardsgate 34C i Oslo. Denne heisen ble installert i 1963 av ASEA-Graham, den gang Fellesmeieriet hadde kontor i bygget. Det har også vært paternosterheiser blant annet i Aftenpostens bygg i Akersgata i Oslo, hos Oslo Lysverker på Solli plass, på Ullevål sykehus, på Radiumhospitalet, på gamle Rikshospitalet og i SAS' hangar på Fornebu.
Bendix Ebbell (forfatter)
Bendix Joachim Ebbell (født 19. juni 1869 i Aker, død 14. april 1937) var en norsk forfatter.
Bendix Joachim Ebbell utga bøker og kortere historier både under eget navn og under psevdonymene Sahib og Bob. Som Sahib publiserte han både bøker og bidrag til antologier og tidsskrifter. Han var blant annet bidragsyter til flere årganger av årboken Humør. Dessuten førte han i pennen noen av avsnittene i et verk om Grimstad bys historie, som ble utgitt i 1928. Han var gift med forfatteren Clara Thue Ebbell, som var født i Grimstad. Sammen med henne utga han i 1904 den humoristiske og til dels satiriske Ny ABC med hane for alle snille og voksne børn ved Sahib og Puk. "Puk" var Clara T. Ebbells forfatterpsevdonym.
Flere av Bendix J. Ebbells bøker har et reisemotiv. Som eksempel kan nevnes gutteboken Tolderøia som utkom første gang i 1931, der forfatteren på en av de første sidene beskriver fire gutters planer for sommerens ferietur:
«Her hjemmefra skulde de ta med dampbåten vestover til Kristiansand, og dernæst med jernbanen op Setesdal, og så skulde de dra videre til fots. Først opover til der hvor de skulde ta innpå fjellet, og så var det å vandre frem til Bjørnevasshytta, videre ned til Skafså i Telemark, og ned til Dalen ved Bandak. Og så med dampbåt vannene og slusene til Skien. Og derfra sjøveien hjem.»
Bendix J. Ebbells bøker ble ofte trykket i mange opplag. Så sent som i 1975 utga Ansgar Forlag ''Vi på løkka. Guttefortellinger'' på nytt.
Underholdning for voksne
Han skrev også enkelte avsnitt av Grimstad bys historie (1928), og oversatte Selma Lagerlöfs Nils Holgerssons forunderlige reise gjennom Sverige i 1927.
Furuno
Furuno Electric Co., Ltd., er en japansk produsent av maritim elektronikk, spesielt ekkolodd-, radar-, radio-, sonar og GPS-utstyr.
Hovedkontoret ligger i Nishinomiya i Hyogo prefektur; etablert 1955, Børsnotert i 1982, cirka 1200 medarbeidere.
Utvikler også utstyr til medisinsk bruk og landmåling.
Pietro Valeriano Duraguerra
Pietro Valeriano Duraguerra (død 17. desember 1302 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal i desember 1295 av pave Bonifatius VIII.
Lewisit
Lewisit, diklor-2-klorvinylarsin, er en gift i gassform som brukes i kjemisk krigføring. Stoffet opptrer som en lysegul væske.
Lewisit er også betegnelsen på et mineral med formelen (CaSb3+)2(Sb5+Ti4+Fe3+)2O6(OH).
Verdens største lager av lewisit i dag er på 6000 tonn og finnes i byen Kambarka i republikken Udmurtien i Russland. Etter den andre verdenskrig er det beregnet at de allierte har dumpet rundt 300 000 tonn lewisit i havet.
Navnet kommer fra den amerikanske kjemikeren og soldaten W. Lee Lewis (1878–1943). I 1918 fant han forskningsoppgaven til Julius Arthur Nieuwland ved Maloney Hall, et kjemisk laboratorium ved The Catholic University of America i Washington D.C. hvor Nieuwland beskrev syntesen ved å la arsenikktriklorid reagere med acetylen i nærvær av en aluminiumkloridkatalysator.
Det ble utviklet som et hemmelig våpen ved Nilo Park i Ohio. Det ble ikke brukt under første verdenskrig, men ble eksperimentert med på 1920-tallet som «Dødens dugg».
Juoksaváhnjunni
Juoksaváhnjunni er et fjell på grensa mellom Norge og Sverige, øst i Målselv kommune i Troms. Riksrøys 290 B står på 1522 moh om lag 130 meter øst for toppunktet, som altså befinner seg i Norge.
Lewisit
Lewisit virker hud- og vevskadende og er på grunn av sitt arsenikkinnhold, allmengiftig. Som motgift brukes dimercaprol («British Anti Lewisite» BAL).
Gammel kjærlighet
Gammel kjærlighet er en samleplate med Petter Wavold, utgitt i 2004.
Elizabeth Wurtzel
Elizabeth Lee Wurtzel (1967–2020) var en amerikansk forfatter, journalist og nyfeminist. Hun var best kjent for boka Prozac Nation som også ble overført til film.
Wurtzel var utdannet journalist fra Harvard-universitetet.
Hun arbeidet som musikkanmelder i magasin som The New Yorker og New York før hun i 1994 kom ut med boka Prozac Nation, som handler om depresjon blant unge amerikanere. Boka ble en internasjonal bestselger og filmatisert i 2001. Wurtzel ble regnet å tilhøre den jødisk-amerikanske intellektualismen og en talsperson for Generasjon X.
Hun var på norgesbesøk i 2000 i forbindelse med den norske utgivelsen av debattboka Bitch. Hun var i den forbindelse gjest i TV-programmene Først & sist og Bokbadet.
I 2004 startet hun jusstudier ved Yale University og i 2010 ble hun sertifisert advokat. Hun jobbet deretter for et advokatfirma i noen få år før hun 2012 gikk tilbake til forfatterskapet.
Hun døde av brystkreft i 2020, 52 år gammel.
Rue de la Pompe (Paris Metro)
Stasjonen betjener linje 9.
Sebastian Stasiak
Sebastian Stasiak (født 8. september 1994) er en polsk moderne femkjemper.
Han representerte Polen under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 13.
Espírito Santo do Pinhal
Espírito Santo do Pinhal er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
EM i langdistansetriatlon 2010
EM i langdistansetriatlon 2010 (europamesterskapet i langdistansetriatlon) ble arrangert i Vitoria-Gasteiz i Spania i 2010.
Skoræ
Skoræ er et fjell vest for Ljosland i Åseral kommune i Agder. Toppen er det høyeste punktet i Åseral, og det er hevdet at det er det sørligste fjellet i Norge over 1 000 moh. Det er imidlertid en navnløs og mindre markert topp på 1 010 moh 2,7 kilometer lenger sørvest, som således er den sørligste over 1 000 meters høyde.
Pål Atle Skjervengen
Pål Atle Skjervengen (født 6. oktober 1960 i Oslo) er en norsk forretningsmann og tidligere politiker (FrP).
Han var innvalgt på Stortinget fra Oslo 1989–1993, og var 1. vararepresentant 1985–1989. Han var generalsekretær i Fremskrittspartiets Ungdom 1981–1982, politisk nestleder 1982–1984, samt leder 1984–1987. Han meldte seg ut av Fremskrittspartiet i 1994, etter splittelsen på landsmøtet på Bolkesjø og meldte seg senere inn i Høyre.
Han har ledet rådgivningsselskapet Konsensus Kommunikasjon. I denne egenskap var Skjervengen blant annet benyttet som valgkamprådgiver for partiet Venstre. Han var deretter daglig leder i ulike vinimportfirmaer i Oslo og var fra 2006 styreformann i Vin- og brennevinleverandørenes forening.
Levangselva
Levangselva (også skrevet Levangerelva) er ei elv i Levanger kommune i Trøndelag. Den renner gjennom Frol og munner ut ved Levanger sentrum. Kantsonene til vassdraget fungerer som viktige spredningskorridorer og leveområder for en rekke ulike arter. Vassdraget er laks- og sjøørret-førende.
Vassdraget starter i områdene lengst øst i kommunen der bekker og myrvann danner grunnlaget for vassdraget. Denne øvre del av vassdraget kalles Åselva.
Even Aleksander Hagen
Even Aleksander Hagen (født 14. april 1988 i Lillehammer i Oppland) er en norsk politiker (AP). Hagen kommer fra Otta i Sel kommune i Innlandet. Han har studert statsvitenskap, nordisk språk og litteratur og praktisk-pedagogisk utdanning (PPU) ved Universitetet i Oslo. Hagen er fylkesordfører i Innlandet, et verv han også har hatt i Oppland tidligere.
Oppland
Hagen ble etter lokalvalget i 2015 valgt som fylkesordfører i Oppland. Han var da 27 år gammel, og er med det Norges yngste fylkesordfører gjennom tidene. Allerede 6. juni 2014 ble Hagen lansert som aktuell fylkesordførerkandidat for Oppland Arbeiderparti, og han ble 22. november samme år nominert på toppen av fylkestingslista.
Han ble første gang valgt inn på fylkestinget i Oppland ved fylkestingsvalget 2007, gjenvalgt i 2011 og 2015.
Innlandet
Nye Innlandet fylkeskommune ble en realitet fra 1. januar 2020. Som en del av regionreformen ble Oppland og Hedmark slått sammen til ett fylke, og det gamle Opplandene ble gjenforent.
Som en del av prosessen ble Hagen i januar 2018 valgt til leder av fellesnemnda for de to fylkeskommunene. Han ble senere også nominert som historiens første fylkesordførerkandidat for Innlandet Arbeiderparti. Etter valget dannet Arbeiderpartiet og Senterpartiet flertall sammen, og Hagen ble valgt som den første fylkesordføreren i Innlandet.
Kvisting
Kvisting er å sage eller hugge av greinene på et felt tre.
Kvisting med motorsag
Kvistingen er den delen av hogsten som er mest arbeidskrevende, derfor er det viktig å ha en god arbeidsteknikk, ivareta sikkerhetsreglene og helsa. En forutsetning for å få dette til er at fellingen er planlagt slik at man får gode arbeidsforhold. Treet bør ligge 50-80 cm over bakken.
Arbeidsstillingen er viktig for å unngå belastningsskader og for å effektivisere arbeidet. Den beste arbeidshøyden er fra kne- til hoftehøyde. Ryggen er mest utsatt. Bred benstilling og god balanse er viktig. For å forebygge at man blir sliten, bør saga hvile på stammen og man overfører vekten lengst mulig ned på kroppen ved å støtte saga inntil låret. Dette gjør også at man får bedre balanse. Fremre håndtak skal være foran benet som saga hviler mot. Saga føres på stammen med sverdet på andre siden for å beskytte brukeren. Kvist og hindringer som ligger i veien bør fjernes.
Kvistesystem
Man står på venstre side av treet (sett i arbeidsretningen). Venstre ben plasseres en motorsagbredde fra treet med foten pekende mot arbeidsstedet. Høyre ben ca. 10 cm fra treet i 45 graders vinkel. Saga ligger med sverdet på motsatt side av stammen og kvist nr 1 skjæres med skyvende kjede (oversiden av sverdet). Kvist nr 2 tas også med skyvende kjede, her legges saga ned slik at man får bakre håndtak mellom beina. Kvist 3 skjæres med dragende kjede (undersiden av sverdet), her støtter man saga inntil venstre lår (håndtaket skal være framfor benet!). Sverdet skal være helt inntil treet og saga skal hvile på underkanten av sverddekselet. Når man skal ta nr 4 bøyer man seg i knærne og bruker skyvende kjede. Saga støttes på venstre lår og dekselet som for kvist 3 (Husk det er kun lov å flytte bena når man har stammen mellom seg selv og sverdet). Når man skal ta nr 5 brukes også skyvende kjede, her legges sagkroppen nesten helt over på motsatt side for å få sverdet helt inntil stammen. Kvist 6 tas med dragende kjede. Deretter flytter man seg fram til neste kvistkrans. Videre kvisting: 7=1, 8=2 osv til man er ferdig med kvist 11, etter denne skal underkvisten fjernes i ett drag. Deretter kappes kvist 12 etter at brukeren har flyttet seg og starter prosedyren forfra igjen.
Levende trær
Også levende trær trenger noen ganger å kvistes. Det kan dreie seg om parktrær som blir beskåret (debransjert), løvtrær som blir styvet eller storfuru som skal bli til tyritømmer til lafting. Disse blir kvistet nesten til topps ett år eller to før de blir felt.
Guro Reiten
Guro Reiten (født 26. juli 1994) er en norsk fotballspiller som spiller for Chelsea og det norske landslaget.
Hun er flere ganger norsk og engelsk serie- og cupmester. Reiten er også flere ganger kåret til Årets spiller i Toppserien og har vært på årets lag i engelsk Women's Super League. Hun kommer fra Sunndalsøra.
Sunndal (–2011)
I aldersbestemt fotball i Sunndal Fotball var Reiten med å vinne Norway Cup to ganger.
Kattem (2011–2012)
Videre gikk hun til toppserielaget Kattem Idrettslag og debuterte som 16-åring i Toppserien i juli 2011. Reiten var lagets toppscorer i 2012 med 11 seriemål. Hun gikk til Trondheims-Ørn før 2013-sesongen.
Trondheims-Ørn (2013–2016)
Reiten valgte å forlenge kontrakten med Trondheims-Ørn i januar 2015. Før 2016-sesongen ble hun utnevnt til lagets kaptein.
LSK Kvinner (2017–2019)
I oktober 2016 signerte Reiten en toårskontrakt med, gjeldende fra 2017-sesongen. I sin første sesong var hun med å vinne Toppserien 2017 og ble ligaens toppscorer med 18 mål. Etter sesongen ble hun kåret til årets spiller i Toppserien. Året etter ble det både serie- og cupgull. Igjen ble Reiten toppscorer i Toppserien med 21 mål. Hun ble også igjen kåret til årets spiller, samt fikk prisen for årets mål.
Chelsea (2019–)
Våren 2019 ble det kjent at hun hadde signert kontrakt med den engelske storklubben Chelsea. I sin første sesong fikk hun 15 seriekamper, scoret fem mål og ble seriemester. I august 2020 signerte hun en ny kontrakt til 2023. I de påfølgende sesongene tok hun både seriegull og cupgull med Chelsea tre år på rad, og i sesongen 2021/22 ble hun tatt ut på Årets lag i Women's Super League.
Landslagskarriere
Reiten har landskamper for J15, J16, J17, J19, U20, U23 og det norske A-landslaget.
Hun var med å vinne EM-sølv for J19 i 2011, og ble etterhvert kaptein på laget.
Reiten fikk debuten på A-landslaget i januar 2014 på La Manga. Hun ble tatt ut i sin første mesterskapstropp til EM i Nederland 2017.
Under VM i Frankrike 2019 scoret hun Norges første mål i åpningskampen mot Nigeria og ble kåret til banens beste spiller.
Reiten var igjen en del av troppen til VM i New Zealand og Australia i 2023. Spillgiganten EA rangerte henne blant de ti beste spillerne i spillet FIFA World Cup 23 rett før verdensmesterskapet.
Personlige utmerkelser
Toppscorer og Årets spiller i Toppserien 2017.
Toppscorer, Årets spiller og Årets mål i Toppserien 2018.
På Årets lag i FA Women's Super League 2019/2020, kåret av sportsnettstedet The Athletics ekspertkommentatorer.
På Årets lag i FA Women's Super League 2021/2022, kåret av den engelske spillerforeningen.
Ivar Hanestad
Ivar Hanestad (født 8. september 1952) er en norsk forretningsmann og idrettsleder, kjent for rollen i Branns elitesatsing i fotball fra 1999 til 2003.
Hanestad er utdannet skipsingeniør fra Bergen ingeniørhøgskole, og har også examen philosophicum fra Universitetet i Bergen. Han var i mange år administrerende direktør i Bergen Industriutvikling AS (BIG), og gav seg i 1995 etter nesten ti år i stillingen. Han arbeidet deretter som konsulent innenfor bedriftsrådgivning, og var blant annet inne i ledelsen i BNR og Westfal-Larsen-eide Berstad-Wallendahl. I alle disse årene var Hanestad inne i bedrifter som slet tungt økonomisk, og fungerte som «ryddegutt» der han kuttet kostnader og ansatte for å prøve å redde bedriftene.
På slutten av 1990-tallet var Sportsklubben Branns elitesatsing i fotball organisert igjennom driftsselskapet Brann ASA, et allmennaksjeselskap som forvaltet eierinteressene i Brann Stadion samt spiller- og markedsrettigheter. Etter en sportslig nedtur i Sportsklubben Brann i 1998 hadde klubben havnet i økonomiske problemer, og i tiden som fulgte måtte Brann ASA hjelpe til med å ta regningen. Robert Monsen og Ivar Hanestad ble da henholdsvis leder og nestleder i ASAet, og skulle på vegne av aksjonærene rydde opp i det økonomiske rotet. I løpet av 1999 endte uroen med at klubbdirektør Harry Herstad måtte gå, og Hanestad ble ny midlertidig administrerende direktør i sportsklubben.
Hanestad fikk raskt sparket manager Kjell Tennfjord fra klubbens administrasjon, og konfliktene første også til at hovedtrener Harald Aabrekk søkte permisjon og senere sluttet. Totalt femten personer forsvant fra Branns sportslige og administrative ledelse i løpet av Hanestads opprydning i 1999. Hanestad fungerte som direktør i sportsklubben ut 1999, før han overlot vervet til sin håndplukkede etterfølger Bjørn Dahl. Han fortsatte imidlertid som nestleder i Brann ASA, og ble fra 2002 også ASAets leder. Brann ASA la ned driften våren 2003, etter å ha tapt 80 millioner kroner siden oppstarten i 1997. Spiller- og markedsrettighetene samt ASAets ansatte ble da ført tilbake til Sportsklubben, mens Hanestad selv ikke fikk noen rolle i Branns videre drift.
Fra 2006 til 2018 jobbet Hanestad for selskapet Marine Benefits, og var der innom rollene som C.E.O., C.O.O. og arbeidende styreleder.
Nå vil vi til Sverige
Nå vil vi til Sverige er en musikk-EP med deLillos, utgitt i 1999.
Supporterklubben 3050
Supporterklubben 3050 er en uavhengig supporterklubb tilknyttet fotballaget Mjøndalen IF. Klubben ble stiftet i 2007, etter at Mjøndalen rykket opp til 2.divisjon. Da ble det behov for å organisere den faste kjernen av supportere som hadde fulgt laget siden de spilte i 3.divisjon. Det var mye diskusjon rundt hva klubben skulle hete. Til slutt falt valget på 3050, etter at forslaget ble nevnt under ett kickoff-arrangement. 3050 var opprinnelig et skjellsord/kallenavn på Mjøndalen fra erkerivalen Strømsgodset, etter postnummeret til Mjøndalen. Mjøndalen-supporterne ønsket å snu 3050 til noe positivt og kalte supporterklubben det.
Supporterklubben har også en avdeling på Sunnmøre.
3050 har fast plass på consto arena
Pāvels Švecovs
Pāvels Švecovs (født 4. september 1994) er en latvisk moderne femkjemper.
Thomas Baroukh
Thomas Baroukh (født 15. desember 1987) er en fransk roer som spesialiserer seg i firer, lettvekt. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 7.
Pāvels Švecovs
Han representerte Latvia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 14.
Rue des Boulets (Paris Metro)
Rue des Boulets er en stasjon på metroen i Paris. Stasjonen befinner seg under Boulevard Voltaire, i krysset med Rue des Boulets, i 11. arrondissement.
Stasjonen betjener linje 9.
Richard Petherick
Richard Petherick (født 4. april 1986) er en newzealandsk landhockeyspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på niendeplass med det newzealandske landslaget.
Rue du Bac (Paris Metro)
Stasjonen betjener linje 12.
Erling Waage
Erling Waage (født 13. juni 1895 i Haugesund, død 15. august 1960) var en norsk friidrettsutøver som representerte Haugesund IL.
Han vant 6 NM-gull og 23 NM-medaljer i høyde uten tilløp, lengde uten tilløp, kule, slegge, diskos, spyd og stav i perioden 1913–1946.
Vett
En vett (eller ei vett) er et gammelt norsk vektmål. Det ble brukt over store deler av landet, før et nytt målesystem ble innført i 1887. Måleenheten var avhengig av hva som ble målt. Definisjonen har også endret seg med tiden og fra landsdel til landsdel.
Skippundvekt i landsloven
Skippundvekt var et målesystem for vekt, innført ved Magnus Lagabøtes landslov omkring 1276. Ifølge denne loven skulle
En vett svarer til 6,172 kg.
Skippundvekt i Rogaland og Sunnhordland
En vett svarer til 37,03 kg.
Kornvekt i Rogaland og Sunnhordland
En vett svarer til 46,29 kg. Ofte ble det regnet bare 144 merker i en vett, uten at dette endret totalvekten i vetten. Det skulle normalt gå to vetter i en korntønne.
Det samme vektmålet ble også brukt for never i Rogaland.
Kornvekt i Romsdal
Bruken er kjent fra ca. 1550:
En vett svarer til 61,72 kg. I senere kilder er en vett satt lik 12 tveite og 192 merker, uten at totalvekten er endret.
Melvekt i Romsdal
En vett svarer til 49,38 kg.
Melvekt i Trøndelag
Bruken er kjent fra ca. 1550 og senere:
Maltvekt
Det er mulig at vett er nevnt som maltvekt i Trøndelag i et dokument fra 1537:
En vett svarer til 92,58 kg.
I reglene for St. Olavsgildet i Onarheim i Sunnhordland i 1394 nevnes en halv vett malt.
Macoupin County
Macoupin County er et fylke i den amerikanske delstaten Illinois. Administrasjonssenteret ligger i Carlinville. Høyden over havet for Macoupin County er beregnet til 189 meter.
Ramadan Sobhi
Ramadan Sobhi Ramadan Ahmed (født 23. januar 1997) er en egyptisk fotballspiller som spiller for Pyramids FC.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Syracuse (New York)
Syracuse er en by i delstaten New York. Den er særlig kjent for sitt universitet, Syracuse University som også vant den nasjonale college basketballigaen i 2003. Syracuse i staten New York er også kjent som gjesteby for The Great New York State Fair som arrangeres årlig.
Syracuse er navnet på flere byer i USA. Trolig er de oppkalt etter den italienske byen Siracusa på østkysten av Sicilia.
Byen har flere kallenavn, deriblant "The Cuse"
Transport
Man kan komme seg til Syracuse ved å ta Interstate 81 fra nord/sør eller Interstate 90 (New York State Thruway) fra øst/vest. Man kan også fly til Hancock Intl' Airport (flyplasskode SYR) eller man kan ta tog. Toget Lake Shore Limited som trafikkerer strekningen Chicaco New York/Bosten har daglige avganger. Toget Empire Service som trafikkerer ruten New York – Niagara Falls stopper også i Syracuse.
Ali Reza and the Rezas
Etter allerede første episode fikk TV 2 flere klager fra flere personer som mente serien var rasistisk. Regissøren Per-Olav Sørensen og pressekontakt Bjarne Laastad i TV 2 benektet dette.
Espírito Santo do Turvo
Espírito Santo do Turvo er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Rue Saint-Maur (Paris Metro)
Rue Saint-Maur er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 3.
Ectemnorhinus
Ectemnorhinus er en slekt av snutebiller som vanligvis er lett kjennelige på at snuten er høyst dobbelt så lang som bred, og at antennene er knebøyde.
Utseende
Middelsstore, mørke, gjerne litt pæreformede snutebiller med kort snute.
Levevis
Larvene lever i jorden, av ulike slags røtter, mens de voksne billene gnager på blader og knopper av mange forskjellige planter. De voksne billene har et allsidig kosthold, og er sjelden knyttet til spesielle plantearter.
Utbredelse
Gruppen er utbredt på de subantarktiske øyene.
Kerstin Thorvall
Kerstin Thorvall (født 12. august 1925 i Eskilstuna, død 9. april 2010) var en svensk forfatter, illustratør og journalist.
Thorvall utdannet seg til motedesigner på Beckmans designhögskola 1945-47, og debuterte som forfatter i 1959 med Boken till dig. Hun har senere gitt ut dikt, romaner og barne- og ungdomsbøker, ukebladspalter og artikler. Den siste var en kronikk i Aftonbladet.
Forfatterskap
Med sine åpenhjertige skildringer av kvinnelig seksualitet, blant annet i boken Det mest förbjudna, vakte hun oppsikt i hjemlandet, og ble en av Sveriges mest utskjelte (og derigjennom også mest leste) forfattere. Hun beskriver seg som: «''Slem datter. Utro hustru. Dårlig mor. Motvillig farmor.» Boken er likevel blitt svensk dramaserie og kom med på listen Tusen svenske klassikere'' (2009). I TV-programmet Babel ble den i april 2013 som en av bare fem bøker som burde inngå i en svensk litteraturkanon. Men høsten 1976 da Kerstin Thorvall utga Det mest förbjudna, fikk hun høre at det skulle vært «dødsstraff for å utgi en slik bok», mens Ulf Lundell ble hyllet for sin debutbok Jack, enda hans hovedperson er seksuelt utagerende og i tillegg deltar i en gruppevoldtekt. Men Thorvalls hovedperson er en dame på femt; Lundells hovedperson en mann på 20. I Expressen skrev kritikeren Björn Nilsson at «Thorvall inte ligger på latsidan när det gäller att låta kjolen åka upp och ner» og i Svenska Dagbladet mente Ingemar Björkstén at «Thorvall gått över en gräns med sin jag-diarré», siden hun heller burde gjøre seg kjent med mennene hun har sine affærer med.
Forfatterskapets omdømme bedret seg etter hvert, ikke minst på grunn av den delvis memoar-aktige romantrilogien När man skjuter arbetare (som gav henne Moa-prisen), I skuggan av oron (1995) der hun beskriver sitt forhold til moren etter farens død, og Från Signe till Alberte (1998), der hun skriver om sitt eget liv som ektefelle og mor, da hun i perioder var fraværende fra familielivet pga. en psykisk lidelse.
I Upptäckten (2003) beskrives tilværelsen i siste periode av livet hennes.
Thorvall har illustrert blant annet Mesterdetektiven Blomkvist og lille Rasmus (1953) av Astrid Lindgren.
Ekteskap og barn
Thorvall var gift med kunstneren Lars Erik Falk i årene 1948–59. Sammen fikk de tre sønner: Hans Oskar Falk (født i 1949), Lars Johan Falk (født i 1953) og Gunnar Åke Falk (født i 1955).
Den eldste, Hans Falk, utga sin delvis selvbiografiske bok Uppväxt i 2011, ett år etter morens død. I en rekke intervjuer fortalte han om hvor vanskelig oppveksten var pga morens borderline-personlighet.
I årene 1961–71 var Thorvall gift med Per Engström (1920–2018) og kalte seg da Thorvall-Engström. Sammen fikk de to sønner, Anders Engström (født i 1962) som forvalter rettighetene til morens forfatterskap.
I årene 1974–78 var hun gift med James Walsh (født i 1950).
Nerveskader i føttene gjorde henne med årene avhengig av hjemmesykepleier som ikke hadde tid til å ta henne med ut. Med bitende selvironi skrev hun at hun fikk sone for at hun hadde vært som en lillesøster for sine barn. Ensomheten var selvforskyldt, hun hadde aldri vært tilnærmelsesvis en slik mor som barn trenger.
Thorvalls sønner overlot sin mors etterlatte papirer, foto og dagbøker til Kungliga biblioteket. På en konvolutt hadde hun skrevet med rødt blekk: «Till barnen när jag är död + eftermäle». Problemet var at sønnene hadde levert fra seg alt sammen uten å åpne brevet eller finne ut sin mors siste ønske. Konvolutten inneholdt en hilsen til sønnene og en tekst som ble risset i hennes gravsten i Fläckebo i Västmanland, der foreldrene hennes også er gravlagt.
Gustav Gustenau
Gustav Gustenau (født 1. juni 1997) er en østerriksk moderne femkjemper.
Han representerte Østerrike under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 16.
Z/OS
z/OS («zero downtime Operating System») er et proprietært 64-biter operativsystem som blir utviklet av IBM. z/OS er ikke portabelt, men er spesialsydd og optimalisert for datamaskinarkitekturen IBM z/Architecture. Dette er en 64-biter CISC-arkitektur som brukes i IBM stormaskiner. Arkitekturen kjennetegnes ved høy tilgjengelighet – av IBM betegnet som «zero downtime» (null tid nede), noe som vitner om stabilitet og pålitelighet. z/OS har en monolittisk operativsystemkjerne liksom i de fleste tradisjonelle operativsystemer.
Gaspar da Cruz
Gaspar da Cruz, fullt navn Gaspard de Santa-Cruz (født ca. 1520 i Évora i Portugal, død 5. februar 1570 i Setúbal), var portugisisk katolsk prest og misjonær i flere land i Det fjerne østen på midten av 1500-tallet.