cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Proceroecia brachyaskos
Proceroecia brachyaskos er en art innen slekten Proceroecia innenfor familien Halocyprididae - som igjen er den ene av to familier av underordenen Halocypridina, ordenen Halocyprida innenfor gruppen Myodocopa, en gruppe muslingkreps som er små krepsdyr.
Arten var opprinnelig navngitt Conchoecia convexa.
Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systematiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på morfologi snarere enn molekylær analyse. En moderne oppdatering som angis her, følger stort sett oppdelingen i Catalogue of Life:, mens detaljene, slektene og artene her følger WoRMS-databasen.
Eugen Ernst
Eugen Ernst (født 20. september 1864 i Murowana-Goslin, Kreis Obornik, Provinsen Posen, Kongedømmet Preussen, idag Murowana Goślina, Powiat Poznański, Woiwodschaft Großpolen, Polen, død 31. mai 1954 i Werder (Havel)) var en tysk politiker (SPD).
Under novemberrevolusjonen var Eugen medlem av det utøvende arbeiderråd i Stor-Berlin, og fra 1919 til 1920 medlem av Weimar nasjonalforsamlingen. Under den første provisoriske regjeringen i Fristaten Preussen (Rat der Volksbeauftragten) var han minister frem til mars 1919. Fra januar 1919 til mars 1920 var Ernst politipresident i Berlin, deretter politipresident i Breslau og tidvis også rikskommissær. Fra 1926 til 1933 var Ernst Stadtrat i Werder.
Etter andre verdenskrig fortsatte han i SPD og deltok i sammenslåingen av SPD og KDP til Sozialistische Einheitspartei Deutschlands. I 1948 offentliggjorde han sin biografi ''Ein Leben für die Arbeiterbewegung. Ein Ansporn für unsere Jugend''.
Vestbredden og Gazastripens politiske status
Vestbredden og Gazastripens politiske status er et av de kraftigst omdiskuterte stridspunktene i Midtøsten-konfliktene. Mange forskjellige konferanser og forhandlinger har vært avholdt for å avgjøre Vestbredden og Gazastripens status (se De palestinske territoriene).
Oslo-avtalen mellom Israel og PLO, signert i Washington den 13. september 1993, satte en overgangsperiode på under fem år med palestinsk midlertidig selvstyre over Vestbredden og Gazastripen. Ifølge Oslo-avtalen godtok Israel å anerkjenne Vestbredden og Gazastripen som en separat territorial enhet, så vel som at de overførte en viss makt og ansvar til Den palestinske selvstyremyndigheten, som innbefatter Palestinas lovgivende forsamling valgt i januar 1996, som en del av de midlertidige løsningene for Vestbredden og Gazastripen.
Overføring av makt og ansvar for Gazastripen og Jeriko fant sted overensstemmende med Kairo-avtalen mellom Israel og PLO den 4. mai 1994. For andre deler av Vestbredden fant overføring av makt sted overensstemmende med Interimsavtalen mellom Israel og PLO den 24. september 1995, Wye-avtalen mellom Israel og PLO den 23. oktober 1998 og Sharm el-Sheikh-avtalen den 4. september 1999.
I 2003 presenterte Israels regjering en plan for full tilbaketrekning fra Gazastripen og deler av Nord-Vestbredden innen slutten av 2005. Dette ble kjent som Israels ensidige frigjøringsplan. Den palestinske selvstyremyndigheten var positiv til denne planen, men kunngjorde at inntil spørsmålet om endelig status var avgjort, ville de anse Gazastripen som under israelsk okkupasjon. Mange israelere motsatte seg planen, og spenningen var høy i Israel både før og etter at frigjøringsplanen ble godkjent av Knesset den 16. februar 2005.
NM i friidrett 1978
Norgesmesterskapet i friidrett 1978 bestod av flere arrangementer som i 1978 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:
Kultusministeriet
Kultusdepartementet er i Tyskland navnet på den høyeste administrative enhet for skoleverket og utdanning, og delvis også høgskoler og kunst, i Tysklands delstater. Begrepet kultus (egentlig kult) er hentet fra religionsundervisningen, som historisk sett har vært kjerneoppgaven i departementet. Disse oppgavene er idag stort sett fjernet fra skoleverket, som ikke lenger er under kirkens tilsyn.
I Tyskland styres kulturpolitikken av delstatene, ettersom det ikke er noen hjemmel i den tyske grunnloven for å legge dette til den føderale regjeringen. Kultusdepartementene i delstatene har som regel flere oppgaver som bestemmes av delstatens regjering til enhver tid. Departementet ledes av en ansvarlig minister.
Tribalus
Utseende
Forholdsvis små (ofte 2-3 millimeter), brede og rundede, blanke, rødlige til svarte stumpbiller.
Nina Grann
Nina Vibeke Grann (født 1962) er en norsk medieleder og konsulent.
Tribalus
Utbredelse
Slekten er for det meste utbredt i Afrika, men forekommer også i det sørlige Europa og i Australia, dessuten er det beskrevet én art fra California.
Nina Grann
Fra 1991 til 1994 var hun ansatt som markedskonsulent for LOOC. Her var hun var markedsansvarlig for Kvitfjell Alpinanlegg, hovedpresse-sentret samt radio- og TV-sentret. I midten av 1990-årene var hun kanalsjef for den kortlivede TV6 Norge og informasjonsjef i Sportskanalen. Deretter var hun daglig leder i Canal+ Norge (1996–1999) og direktør i produksjonsselskapet MTV Spider (1999–2002). I 2002 ble hun ansatt i NRK der hun har hatt forskjellige lederstillinger.
Angionychus
Angionychus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.
Nina Grann
Hun var styreleder i Stiftelsen Gullruten fra 2000 til 2004.
Angionychus
Utseende
En nokså liten, slank, metallglinsende løpebille. Hodet har litt utstående fasettøyne, antennene er tynne og brundt halvparten så lange som kroppen, pronotum er rundet, dekkvingene jevnbrede.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Stefan Tegenfalk
Stefan Tegenfalk (født 26. august 1965) er en svensk IT-mann, gründer og kriminalforfatter.
Han debuterte i 2009 med boka Vredens tid, den første i en serie om politietterforsker «Walter Gröhn» og den unge speialetterforskeren «Jonna de Brugge».
Natten
Natten er et musikkalbum med Ketil Bjørnstad og Sissel I. Andersen, utgitt i 1985.
George Buckland
George Frederick Buckland (født 13. april 1884, død 28. januar 1937) var en britisk lacrossespillere som deltok i de olympiske leker Sommer-OL 1908 i London. Buckland vant en olympisk sølvmedalje i lacrosse under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass i lacrosse bak Canada. Det var kun to lag med i turneringen så det ble kun spilt en kamp, finalen, som Storbritannia tapte med 10-14 til Canada.
Piskede masser
Vanligvis brukes hvetemel i piskede masser. Men det er ikke uvanlig å bruke en blanding av potetmel og hvetemel, siden potetmel inneholder mer stivelse enn vanlig hvetemel. Potetmelet gjør derfor at massen ikke så lett kollapser, og gir sprøere og tørrere kaker.
Piskede masser hever fordi det i eggedosisen blir dannet mange tusen små luftbobler. Når kaken blir stekt i ovnen vil luften i boblene bli varmet opp og ekspandere, slik at kaken hever. Etter hvert stivner boblene, men for mye ekspansjon kan gjøre at boblene sprekker. Da vil kaken falle sammen igjen.
Statistikk for Tippeligaen 2015
Denne siden viser utvalgt statistikk for Tippeligaen 2015.
Selvmål
Kilde: VG
Etter klubb
Kilde: VG
Merknader
<references group="Merknad" />
Haitialmiqui
Haitialmiqui (Solenodon paradoxus) er en furespissmusart som kun er funnet på Hispaniola.
72 Seasons
72 Seasons er det ellevte studioalbumet til Metallica. Den ble utgitt 14. april 2023 på bandets eget plateselskap Blackened Recordings. Albumet er produsert av Greg Fidelman, som også produserte deres forrige studioalbum Hardwired... to Self-Destruct fra 2016, og er også det andre studioalbumet deres som er utgitt på Blackened.
Geordie (dialekt)
Geordie er et begrep som blir benyttet for personer som kommer fra Tyneside (inkludert byen Newcastle) og fra det tidligere kulldistriktet i Durham grevskap i Northumberland, og for dialekten som blir snakket der. Der finnes flere ulike teorier på hvordan begrepet oppsto, men de fleste er enige om at det kommer av et kallenavn for navnet «George».
Dialekten geordie
Dialekten som går under navnet «Geordie» har blant annet disse kjennemerkene:
Emiliano Brembilla
Emiliano Brembilla (født 21. desember 1978 i Ponte San Pietro, nær Bergamo) er en italiensk svømmer og ni ganger europamester. I tillegg til ni gull har han også to sølv fra EM, samt to sølv, to bronse fra VM, én bronse fra OL, og fem gull fra Middelhavslekene.
Brembilla ble i 1997 kåret til Årets svømmer i Europa av Swimming World Magazine.
Liu Yongqing
Liu Yongqing (forenklet kinesisk: 刘永清, tradisjonell kinesisk: 劉永清, pinyin: Liú Yǒngqīng, født i 1940 i Chongqing i Kina) er hustru til Hu Jintao, tidligere generalsekretær for Det kinesiske kommunistiske parti og Folkerepublikken Kinas president.
Hun var således landets førstedame. Hun spilte en tilbaketrukket rolle og fremsto mer som vertinne overfor for eksempel utenlandske besøkende, men kom likevel mer frem i lyset enn mange tidligere ektefeller av ledende kinesiske politikere ved det at hun ofte ledsaget sin mann på hans mange utenlandsreiser.
Hu Jintao og Liu Yongqing har to barn – en sønn som heter Hu Haifeng og en datter som heter Hu Haiqing. Begge studerte ved Tsinghuauniversitetet. Haiqing ble gift i 2003, 33 år gammel, med Mao Daolin.
Wenyan
Wenyan eller klassisk kinesisk (kinesisk: 文言文, pinyin: Wényánwén, «litteraturspråk») skiller seg sterkt fra moderne kinesisk standardtalemål både i grammatikk og ordforråd. Det bygger på hvordan kinesisk ble skrevet og talt for over 2000 år siden. Språket ble brukt i klassisk kinesisk litteratur og ble brukt som administrasjonsspråk i Kina, Korea, Japan og Vietnam inntil 1900-tallet. Grundig kjennskap til klassisk kinesisk var en forutsetning for å kunne bestå de svært krevende embetseksamener som til og med Qīng-dynastiet regulerte rekrutteringen til administrative stillinger i Kina. Derfor er det illustrerende å sammenligne dette språkets rolle i Øst-Asia med den dominerende rolle som latin spilte i samme tidsspenn i Vest-Europas historie.
Etter revolusjonen i 1912 ble det igangsatt flere moderniseringsprogrammer for å bringe kinesisk mer i samsvar med moderne talespråk.
Francis Tresham
Francis Tresham, født ca 1567, død 23. desember 1605 i London, var en av de katolske konspiratørene som forsøkte å snikmyrde Jakob I av England ved å sprenge det britiske overhuset i Palace of Westminster, i det som er kjent som kruttsammensvergelsen i 1605.
Ifølge hans tilståelse, skal Tresham ha sluttet seg til konspirasjonen 14. oktober 1605. Konspirasjonens leder, Robert Catesby, hadde bedt ham donere en større pengesum, samt stille Rushton Hall til disposisjon, men det ser ut til at Tresham heller hadde donert en beskjeden sum penger til en av sine medkonspiratører, Thomas Wintour. Tresham hadde også uttrykt sin bekymring for at to av hans svogere skulle bli drept dersom plottet hadde lyktes. Et anonymt brev levert til en av dem, William Parker, 4. baron av Monteagle, ble videresendt til Robert Cecil, 1. jarl av Salisbury, og viste seg å være avgjørende for at konspirasjonen ble avslørt.
Historikere har lenge mistenkt at Tresham skrev brevet, en hypotese som til nå ikke er bevist. Catesby og Wintour trodde også at Tresham hadde skrevet brevet, og truet med å drepe ham for det, men Tresham greide å overbevise dem om at han ikke hadde gjort det. Tresham ble arrestert 12. november og holdt i forvaring i Tower of London. I sin tilståelse begrenset han eget engasjement i plottet, og nevnte ikke brevet. Tresham døde av sykdom 23. desember 1605, og han ble derfor ikke stilt for retten for konspirasjonen. Han ble imidlertid halshogd post mortem, og hans hode ble vist fram i Northampton, sammen med hodene til Catesby og Thomas Percy.
Treshams oppvekst og familie, tiden fram til 1605
Francis Tresham ble født omkring 1567, og var eldste sønn av Sir Thomas Tresham II fra Rushton Hall, Northamptonshire, og Meriel Throckmorton, datter av Robert Throckmorton fra Coughton i Warwickshire. Ifølge antikvaren Anthony Wood ble Tresham utdannet i Oxford, og da enten ved St John's College, Gloucester Hall, eller muligens ved begge, men ifølge biografen Mark Nicholls finnes det ikke noe som underbygger påstanden. Tresham giftet seg i 1593 med Anne Tufton, datter av Sir John Tufton fra Hothfield i Kent, og sammen hadde de tre barn: tvillingene Lucy og Thomas (født 1598), og Elizabeth. Thomas døde som spedbarn, Lucy ble nonne i Brussel, og Elizabeth ble gift med Sir George Heneage fra Hainton, Lincolnshire.
Treshams far, som ble født mot slutten av Henrik VIIIs regjeringstid, ble innen katolske kretser, betraktet som en av dets ledere. I 1580 ble han tilsluttet den katolske kirken, og han tillot samme år jesuitten Edmund Campion å oppholde seg i sitt hjem i Hoxton. For det sistnevnte ble han, etter Campions arrestasjon i 1581, stilt for retten i Stjernekammeret. Thomas Tresham nektet å fullt ut samarbeide med forhørslederne, og førte til starten av en periode med bøter og perioder med fengselsstraff. Thomas Trasham proklamerte Jakob I til Englands tronfølger, men kongens løfter til Thomas Tresham, som inkluderte provisjon på skogsdrift og en slutt på bøteleggingen for ikke å innordne seg under den engelske kirken, ble ikke holdt. Thomas Treshams økonomi ble hardt rammet av bøtene, som samlet var på £7 720, samt på £12 200, som ble brukt da hans døtre ble giftet bort, så da han døde, var det £11 500 i gjeld knyttet til hans eiendom.
Historieforfatter Antonia Fraser mener at den unge Francis Tresham hadde blitt «forbitret over sin fars autoritet[,] og levde utsvevende med sin fars penger». Forfatterne Peter Marshall og Geoffrey Scott beskriver ham som av «noe snarsint natur», mens en annen kilde omtaler ham som en «vill [og] ustyrlig mann». Jesuittpresten Oswald Tesimond omtalte Tresham som «en mann med sunn dømmekraft. Han visste hvordan han skulle klare seg selv, men var ikke til å stole på». Mens Tresham fortsatt var ung, overfalte han en mann og hans gravide datter, og hevdet at deres familie skyldte faren hans penger. Tresham satt en tid i fengsel for dette.
Den 8. februar 1601 sluttet Tresham seg til jarlen av Essex' åpne opprør mot styresmaktene. Essex hadde sikring av egne ambisjoner som mål, men jesuitten Henry Garnet omtalte de unge mennene som hadde sluttet seg til ham, som mest av alt opptatt av fremmingen av den katolske sak. Fanget og innesperret anket Tresham til Katherine Howard, men anken ble avvist. Treshams søster, Lady Mountegle, varslet sin fetter John Throckmorton, som vendte seg til «tre høyst beærede prester og et helt spesielt virkemiddel» for hjelp. Identiteten til disse personene er ikke kjent, men Tresham ble lovet sin frihet på den betingelse at hans far i løpet av de neste tre månedene betalte £2 100 til William Ayloffe. Han ble løslatt 21. juni, men var ikke avskrekket fra å involvere seg i nye konspirasjoner; i 1602 og 1603 var han involvert i oppdrag til det katolske Spania, gjennomført av Thomas Wintour, Anthony Dutton (muligens et alias for Christopher Wright) og Guy Fawkes, senere omtalt av engelske styresmakter som «Spanish Treason» (det spanske forræderiet). Da Jakob I tiltrådte den engelske tronen, fortalte han imidlertid til Thomas Wintour, som var sekretær til Treshams svoger, William Parker, 4. baron av Monteagle, at han ville «støtte kongen til det fulle» og at han «ikke ville høre snakk om Spania».
Tresham involveres i komplottet
Engelske katolikker hadde håpet at forfølgelsen mot dem ville avta da Jakob I etterfulgte Elisabeth I, da han tilsynelatende viste større toleranse mot katolikker enn sin forgjenger. Den nye kongen hadde imidlertid vokst opp som protestant, og det viste seg snart at han ikke ville risikere den nye kronen for ideologiske dogmer. Robert Catesby, en katolsk fanatiker, som i likhet med Tresham satt inne for Essex-opprøret, hadde gått lei av Jakob Is manglende handlinger, og planla å drepe kongen. Dette skulle skje ved at Overhuset skulle sprenges med krutt, etterfulgt av et initiert folkeopprør, hvor Jakob Is datter prinsesse Elisabeth skulle ropes opp som ny dronning.
Catesby hadde rekruttert elleve andre katolikker til sin sak, men var i ferd med å gå tom for penger. Til tross for sin gjeld, var Tresham, med en årlig inntekt på mer enn £3000, en av de mest velstående personene Catesby og de elleve andre kjente til. Catesbys mor, Anne Throckmorton, var dessuten Trehams tante. De to fetterne hadde vokst opp sammen, og hadde nære forbindelser.
Til tross for dette, samt deres tidligere engasjement sammen med Tresham i det spanske forræderiet, ble ikke konspirasjonen avslørt for Tresham før 14. oktober 1605, kort tid etter Treshams fars død, og kun uker før den planlagte eksplosjonen. Ifølge hans tilståelse, ble Tresham kjent med aksjonen i et møte som fant sted hjemme hos Treshams svoger, Lord Stourton, i Clerkenwell. Tresham hevder å ha forhørt seg med Catesby angående moralske aspekter ved konspirasjonen, og om aksjonen kunne medføre åndelig «fordømmelse». Da Catesby hadde svart at det ville det ikke, hadde Tresham trukket fram den faren alle katolikker sto overfor dersom aksjonen var vellykket. Catesby hadde da svart at som «en nødvendighet for katolikkene», var det slik «at det måtte gjennomføres». Catesby ønsket to ting fra Tresham: £2 000, samt at Rushton Hall ble stilt til disposisjon; Catesby fikk ingen av delene. Gjelden Treshams far etterlot seg, hadde medført at arven hadde blitt redusert, og Tresham hadde ikke penger til overs. Etter møtet hastet Tresham tilbake til Rushton Hall, hvor han gjemte unna familiens private papirer, som ikke skulle bli gjenfunnet før i 1838, før han reiste til London med sin mor og sine søstre. Tresham betalte imidlertid en mindre sum til Thomas Wintour, i den forståelse at Wintour skulle reise til Nederlandene. Den 2. november sikret han seg også selv tillatelse til å reise ut av landet, sammen med tjenere og hester.
Brevet til Monteagle
Tresham møtte flere av de andre konspiratørene senere i oktober, og skjebnen til de flere framstående katolikker ble diskutert. Tresham tenkte først og fremst på to av sine svogere, William Parker, 4. baron av Monteagle, og Edward Stourton, 10. baron av Stourton. Catesbys svar til dette var at «den uskyldige må omkomme sammen med den uskyldige, heller enn å ødelegge muligheten for suksess». Mens de siste detaljene ble planlagt mot slutten av måneden, fikk imidlertid Monteagle søndag 26. oktober et anonymt brev mens han var i sitt hjem i Hoxton. Brevet inneholdt følgende melding:
Ukjent med brevets betydning, leverte Monteagle brevet videre til Robert Cecil, 1. jarl av Salisbury, som den gang var statssekretær for England.
Tresham har lenge vært mistenkt for å ha stått bak brevet. Mark Nicholls sier at Tresham nesten med sikkerhet har skrevet det, og viser til det faktum at Tresham var mistenkt umiddelbart etter at Catesby ble klar over brevets eksistens, og at Catesby, sammen med Thomas Wintour, konfronterte Tresham med mistanken. De to truet med å «henge ham», men «med eder og ettertrykkelige [benektelser]» greide Tresham å overbevise de to andre om sin uskyld, og han oppfordret dem dagen etter, i brevs form, å gi opp plottet. Historieforfatter Antonia Fraser mener at man ikke kan se bort fra Catesby og Wintours beslutning om å tro på Tresham. I sin tilståelse på sitt dødsleie i Tower of London, nevner ikke Tresham brevet, en unnlatelse som etter Frasers mening ikke er logisk med mindre Tresham ikke er brevets forfatter, særlig hvis man tar i betraktning at brevets mottaker på dette tidspunktet var ble betraktet som landets redningsmann. Forfatter Alan Haynes anser Tresham som den mest sannsynlige kilden, men framholder også muligheten for at Salisbury selv skrev brevet, for å beskytte en kilde.
Avsløring og pågripelse
Statssekretæren var allerede klar over at noe var på gang selv før han mottok brevet til Monteagle, men uten å kjenne til detaljer verken om sammensvergelsen eller hvem som skulle være involvert. Han hadde derfor valgt å vente, for å se hva som kom til å skje. Da brevet ble vist for kongen fredag 1. november, hadde Jakob I hatt en fornemmelse av at brevet antydet bruk av «[et strategisk grep] som innbefatter ild og pulver", kanskje i form av en eksplosjon som ville overgå i voldsomhet den som drepte hans far, Lord Darnley, i 1567. Dagen etter besøkte medlemmer av riksrådet kongen, og informerte ham om at det ville bli foretatt søk i parlamentsbygningen, «både høyt og lavt». I mellomtiden anmodet Tresham Catesby og Wintour igjen om å oppgi planene, men uten å lykkes. Medkonspiratøren Thomas Percy hadde gitt uttrykk for at han var forberedt på "utholde den [mest krevende] prøvelse", og 4. november forlot Catesby sammen med flere andre, London, og reiste til Midlands for å forberede det planlagte opprøret.
Fawkes ble oppdaget like etter midnatt 5. november 1605, idet han voktet eksplosivene, og han ble umiddelbart arrestert. Han oppga sitt navn til å være John Johnson, og ble først avhørt av medlemmer av kongens riksråd, men 6. november hadde kongen gitt ordre om å la «John Johnson» bli torturert. Han brøt sammen en gang i løpet av 7. november, da han oppgav sin egentlige identitet. Den 8. november begynte han å liste opp enkelte av sine medsammensvorne, men Treshams navn kom ikke opp før dagen etter, og da kun nevnt i en mindre betydningsfull rolle. Da nyheten om at Fawkes hadde blitt fanget, nådde de andre deltakerne i konspirasjonen, hadde de flyktet fra London til Midlands, men Tresham hadde blitt igjen i byen, og han ble arrestert 12. november. Han ble overført til Tower of London tre dager senere. Catesby og flere av de andre deltakerne av konspirasjonen ble drept 8. november under en væpnet aksjon mot deres tilholdssted, Holbeche House i Staffordshire.
Treshams død
Tresham ønsket først å ikke samarbeide, men fra 13. november av begynte han å legge fram tilståelser, hvor hans versjon av hendelsene ble lagt fram for forhørslederne.
Gustav Alexander
Gustav Bernhard Franck Alexander (født 20. september 1881, død 5. desember 1967) var en britisk lacrossespillere som deltok i de olympiske leker Sommer-OL 1908 i London.
Alexander vant en olympisk sølvmedalje i lacrosse under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass i lacrosse bak Canada. Det var kun to lag med i turneringen så det ble kun spilt en kamp, finalen, som Storbritannia tapte med 10-14 til Canada.
Arendals Museum
Arendals Museum ble etablert i 1832 med Arendals skoles offentlige Bibliothek og Museum som sitt fulle navn. Dette er de eldste røttene bak dagens institusjon Aust-Agder museum og arkiv med hovedsete i Arendal.
Bak etableringen sto Alexander Christian Møller, Morten Smith Dedekam, Jacob Thue, Andreas Faye og Otto Vincent Lange. Dedekam ble museets første konservator. Museet var det tredje offentlige museum i en by i Norge utenom hovedstaden. Fra før hadde kun Bergen og Trondheim fått museum. Alexander Møller var eidsvollsmann og muligens var det nettopp den kontakten han der fikk med andre fremtredende kulturhistorisk interesserte menn, som stortingspresident W.F.K. Christie, som kan ha vært den utløsende faktor til dannelsen av museum i Arendal. Christie var initiativtakeren til opprettelsen av Bergens Museum i 1825, dette igjen inspirert av British Museum fra 1819.
Fra grunnleggelsen var dette en ABM-institusjon, den hadde spiren i seg til byens museum, arkiv og bibliotek. I 1907 ble Arendal bibliotek skilt ut som en egen institusjon etter krav fra Kirkedepartementet. I 1951 skiftet institusjonen navn til Aust-Agder-Museet og i 1958 ble Aust-Agder-Arkivet en egen institusjon. Museet og arkivet er fra 2003 igjen samlet under navnet Aust-Agder kulturhistoriske senter, som i 2015 endret navn til KUBEN, og ble en del av den konsoliderte enheten Aust-Agder museum og arkiv.
I 1840 flyttet Arendals Museum inn i eget hus bygd til å romme samlingene. Kitty Kallevig ga tomt til ny museumsbygning på Kjeglebanen på toppen av Tyholmen, og den nye bygningen fikk navnet Doctor Alexander Møllers Minde etter en av museet stiftere, eidsvollsmann og lege Alexander Møller. I denne bygningen holdt museet og biblioteket til fram til 1882.
I 1882 flyttet museet over i den nye skolebygningen, der utstillingene var i over 50 år. I 1939 ble det vedtatt å flytte museet til Langsæ gård i utkanten av Arendal sentrum. Det ble etablert en stiftelse der Aust-Agder fylke deltok og forpliktet seg til å støtte museumsarbeidet. Planer ble lagt for et stort friluftsmuseum, et fylkesmuseum, på Langsæ, der Kuben (Arendal) i dag ligger.
Les Essarts (Vendée)
Les Essarts er en tidligere kommune i departementet Vendée i regionen Pays de la Loire vest i Frankrike.
Les Essarts ble 1. januar 2016 slått sammen med kommunene Boulogne, L'Oie og Sainte-Florence til den nye kommunen Essarts-en-Bocage.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Les Essarts (Vendée)
Proceroecia macroprocera
Proceroecia macroprocera er en art innen slekten Proceroecia innenfor familien Halocyprididae - som igjen er den ene av to familier av underordenen Halocypridina, ordenen Halocyprida innenfor gruppen Myodocopa, en gruppe muslingkreps som er små krepsdyr.
Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systematiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på morfologi snarere enn molekylær analyse. En moderne oppdatering som angis her, følger stort sett oppdelingen i Catalogue of Life:, mens detaljene, slektene og artene her følger WoRMS-databasen.
Bhagirathi Majhi
Bhagirathi Majhi (født 1. februar 1954 i Murumdihi i Mayurbhanj i Orissa i India, død 2. november 2020 i Baripada i distriktet Mayurbhanj) var en indisk politiker fra Bharatiya Janata Party.
Han var medlem av Indias parlament og representerte delstaten Orissa i Rajya Sabha, overhuset i parlamentet.
Dalibor Stevanovič
Klubbkarriere
I sin første halvsesong spilte han 16 kamper og scoret ett mål i Primera División for Real Sociedad. I 2006/2007-sesongen ble han bare brukt én gang, og etter nedrykket til Segunda División ble han i 2008 lånt ut til Deportivo Alavés. Etter dette dro han på senhøsten videre til den israelske klubben Maccabi Petah Tikva, men oppholdet varte bare til januar 2009 da han signerte kontrakt med nederlandske Vitesse. Sammen med den andre nysigneringen, svenske Lasse Nilsson, etablerte de seg som viktige førstelagsspillere for klubben.
Juan Gelman
Juan Gelman (født 3. mai 1930 i Buenos Aires, død 14. januar 2014 i Ciudad de México) var en argentinsk lyriker. Han utga flere enn tyve diktsamlinger og mottok i 2007 Cervantes-prisen.
Dalibor Stevanovič
Landslagskarriere
Stevanović fikk sin landslagsdebut for  i en vennskapskamp mot  den 28. februar 2006. Hans første landslagsmål kom i VM-kvalifiseringskampen mot den 14. oktober 2009. Stevanović var for øvrig én av 23 spillere som ble tatt med i den slovenske troppen til VM i fotball 2010 av landslagstrener Matjaž Kek.
Juan Gelman
Gelman levde de mange siste år av sitt liv i Mexico.
Night Song
Night Song er et musikkalbum med Ketil Bjørnstad og Svante Henryson, utgitt 7. februar 2011.
Johnson Parker-Smith
Johnson Parker-Smith (født 1882, død 13. juli 1926) var en britisk lacrossespiller som deltok i de olympiske leker i Sommer-OL 1908 i London.
Parker-Smith vant en olympisk sølvmedalje i lacrosse i Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass i lacrosse bak Canada. Det var kun to lag med i turneringen slik at det kun ble spilt en kamp, finalen, som Storbritannia tapte med 10-14 til Canada.
Proceroecia microprocera
Proceroecia microprocera er en art innen slekten Proceroecia innenfor familien Halocyprididae - som igjen er den ene av to familier av underordenen Halocypridina, ordenen Halocyprida innenfor gruppen Myodocopa, en gruppe muslingkreps som er små krepsdyr.
Olivia Wilde
Olivia Wilde (opprinnelig Olivia Jane Cockburn, født 10. mars 1984 i New York City) er en amerikansk skuespiller.
Karriere
Wilde startet karrieren med å ta mange biroller i kjente filmer og TV-serier, som The Girl Next Door, The O.C., Alpha Dog og The Death and Life of Bobby Z. Imidlertid har hennes gjennombruddsrolle som legen 'Thirteen' i den populære og kritikerroste TV-serien House skaffet henne gradvis større filmroller også.
I 2010 fikk hun rollen som Quorra i TRON: Legacy, som er oppfølgeren til klassikeren TRON fra 1982. Hun spiller her en brikke på innsiden av et videospill. Jeff Bridges og Garrett Hedlund har de andre hovedrollene. Hun er også med i The Next Three Days med Russell Crowe og Elizabeth Banks, Cowboys & Aliens (2011) med Daniel Craig og Harrison Ford, The Change-Up med Ryan Reynolds og Jason Bateman og In Time med Justin Timberlake og Amanda Seyfried.
Wilde er nå regnet som et av de største og mest etterspurte unge stjerneskuddene i Hollywood og har hatt en rekke høyprofilerte prosjekter. De mest kjente er kanskje actiondramaet Rush med Chris Hemsworth og Daniel Brühl i hovedrollene, samt komedien The Incredible Burt Wonderstone med Steve Carell og Jim Carrey, men dette er bare tre av mange filmer publikum får se henne i de neste årene.
Annet
Wilde var gift med dokumentarfilmskaperen Tao Ruspoli i åtte år (de giftet seg da hun var 19 år gammel), men de to skilte seg i 2011.
Navnet hennes er egentlig Olivia Jane Cockburn, men hun tok det profesjonelle navnet etter forfatteren Oscar Wilde, som hun beundrer og respekterer.
Willem Cerveny
Willem Cerveny (født 1908) var en tsjekkisk fotballspiller og fotballtrener. Han spilte blant annet for Sparta Praha og S.C. Nîmes.
Sammen med tre andre tsjekkiske trenere ble han hentet til Norge av fotballforbundet i 1947. Han trente Skeid i 1947, og Sarpsborg FK i 1948 og 1949. Han vant NM tre år på rad. Deretter gikk han til Ham-Kam, og var der i fire sesonger. I 1954 skiftet han side av Mjøsa, og trente Raufoss Fotball, men han var en dyr trener, og gikk til Vålerenga i 1955.
I 1968 trente han igjen Ham-Kam, mens han i 1969 gikk til. Han trente også Larvik Turn.
Andrea Boattini
Andrea Boattini (født 16. september 1969) er en italiensk astronom. Boattini tok sin doktorgrad i 1996 ved Universitetet i Bologna på en avhandling om Jordnære objekter. Boattini er en profilert oppdager av kometer og asteroider. Totalt har han oppdaget 293 asteroider.
Malmbryggen (Arendal)
Malmbryggen (Malmbrygga på lokalmunne) er en enveiskjørt gate og en tidligere brygge som ligger i Arendal sentrum.
Gaten starter som sidevei til Vestregate og går øst til veikrysset Peder Thomassons gate / Østregate / Strandgaten.
Malbryggen var tidligere en brygge i den opprinnelige Kittelsbukt før den ble fylt igjen, og ble brukt til utskiping av jernmalm fra Torbjørnsbu gruver, derav navnet. Den første brygga på stedet ble anlagt i 1686.
In the Shade of Sea
In the Shade of Sea er et musikkalbum med Fred Nøddelund, utgitt i 2005. Dette er hans første plate som soloartist.
Guren
Guren (ぐれん) er et visual-metal-hiphop-band fra Belgia. Bandet ble grunnlagt av Sunako og Kaori og ble etablert i august 2008. Til å begynne med spilte de japanske coverlåter, og kom ut med sin første maxisingel i 2009, kalt Invidio.
De spilte som støtteband for Dio~Distraught Overlord, Pinky Doodle Poodle og med Q&A. Siden 2010 består bandet av tre medlemmer; Sunako(すなこ, vokal), Kaori(かおり, trommer, bass) og Katsu(かつ, gitar).
Curious
Curious er et musikkalbum med Noora Noor, utgitt i 1999. Dette er hennes første plateutgivelse. Flere singler fra albumet ble sluppet blant annet «Need You», «What About Love» og «Curious». Albumet var et av det første som de norske stjerneprodusentene Stargate produserte.
Guren
Historie
Scars var bandets opprinnelige navn, da de startet i 2008. Noen uker senere fant Sunako og Kaori, Sana (bass) og Katsu (hovedgitar). I 2008 kom Takumi (trommer) for å hjelpe dem på deres første konsert på Asianim 1. november (Liège, Belgia). De bestemte seg for å gjøre Takumi som et offisielt medlem. Scars var et coverband, de spilte sanger av Alice Nine, Vidoll, Asian Kung-Fu Generation og Plastic Tree. Etter en stund bestemte bandet seg for å lage sin egen musikk nærmere sin egen stil, fordi de ville skape sin egen atmosfære og vise hvert medlems egenskaper og personlighet. Guren ble det nye navnet istedenfor Scars, Guren betyr Rød Lotus.
Stowe-messeboken
Stowe-messeboken (engelsk Stowe Missal) er en messebok fra middelalderen skrevet både på latin og gælisk som ble muligens nedskrevet ved det irske klosteret i Lorrha på 800-tallet. På grunn av opphavsstedet er det også kjent som «bønneboken fra Lorrha» (engelsk Lorrha Missal), men hovedsakelig kjent som Stowe-messeboken, grunnet at den var en del av Stowe-samlingen til hertugen av Buckingham. Stowe House ble i 1849 solgt til jarlene av Ashburnham, og i 1883 ble bønneboken kjøpt av den britiske regjering og gitt til Royal Irish Academy i Dublin.
Formen på liturgien og tjenestene til dåp og den siste olje reflekterer en keltisk anvendelse som er datert til tiden før år 650. Om dette er en anvendelse som ble brakt med den hellige Patrick tidlig på 400-tallet eller representerer en senere revisjon er ikke klart. Messeboken ble benyttet i tid hvor kristendommen hverken var universal eller helt forstått, og forsikrer høytidelig det innløsende vesen i Jesus Kristus' fødsel, død og gjenoppstandelse. Forfatter(ne) antar at de som deltok i nattverden må få hver detalj gjentatt klart og tydelig.
Stowe-messeboken er skrevet på latin for den tidlige irske kirke, liten nok til lett å bi fraktet rundt for en prest på reise. Den kan ha bli skrevet i Tallaght i sørlige Dublin da abbeden ved priorinneklosteret, den hellige Mael Ruain, er minnet i messen. I henhold til den første inskripsjonen på skrinet boken ble oppbevart i (mellomirsk:cumdach), ble boken gjort i klosteret til den hellige Ruadhan i Lorrha i grevskapet Tipperary, ca 1050, og nyere undersøkelser indikerer at den kan gjerne ha bli skrevet der.
Messeboken består av to adskilte manuskripter som ble innbundet i ett bind for ingen åpenbar grunn, annet enn at arkene var av samme størrelse. Det er bundet til eikebord dekket med ufarget pergamentpapir og rundt de tre ytterkantene er det striper av kjeskinn som er 2 cm brede farget med rødt. Det første manuskriptet (11 folioblader) inneholder utdrag fra Evangeliet etter Johannes. Det er skrevet i en kursiv minuskelskrift av en skriver som signerte «Sonid» (f 11) med ogham-skrift.
Til felles med evangelie- og andaktsbøker i lommestørrelse fra 800-tallet har åpningssiden til evangelium (f 1) en stor ornamental initialbokstav og en gruppe med fargete initialer omgitt i dekorative border i geometriske mønstre og et hode av et uhyre. Det er fargelagt i purpur, gult og rødt. Mot slutten (f 11) er det en miniatyrtegning av evangelisten Johannes som står med ansiktet mot en annen miniatyr på frontsiden som nå er gått tapt. Figuren Johannes er lik en av de kappekledte figurene av stående evangelister til Evangeliene til sankt Gall med en ørn som svever med utstrakte vinger over hodet hans og fargelagt i rødt og gult.
Selve messeboken (56 folioark) er i det andre manuskriptet og inneholder hverdagsliturgien og Canon Missæ, den romerske messen, dåpens orden, og sykesalving, den ekstreme sykesalving, og nattverden. Seriene med antifoner og alleluiaer er lik til serien med salving i Dimmaboken.
Mot slutten (ff 65-67) er det en irsk messetraktat, tre irske bønner mot tap av synet, skader fra torner og urinsykdommer, og en del liturgiske forskrifter. De fem opprinnelige skriverne av messeboken skrev i vinkelformet majuskelskrift. En mer kursiv hånd var benyttet av en skriver som signerte som «Moél Caích» (f 37) som reviderte den. Initsbokstaven P i åpningsbønnen, Peccavimus Domine, i den ordinære messen, er dekorert og gitt en ramme som er farget i gult og lyserødt. Med unntak av lekefulle tegninger i initsbokstavene er resten av manuskriptet ikke dekorert.
Sarsielloidea
Sarsielloidea er den ene av tre overfamilier i ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Denne overfamilien har 5 familier, og minst 131 arter. Gruppen er oppkalt etter den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Artene i gruppen mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er som regel svært små.
Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på morfologi snarere enn molekylær analyse. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: Detaljene baserer seg derimot på WoRMS-databasen.
Montana (andre betydninger)
Montana (oppland, fjelland (fra romanske språk)), forbindes oftest med Montana, en av statene i Amerikas forente stater. Andre betydninger er:
Anele Ngcongca
Calvin Anele Ngcongca (født 20. oktober 1987 i Cape Town, død 23. november 2020 i KwaZulu-Natal) var en sørafrikansk fotballspiller som spilte for Sør-Afrikas herrelandslag i fotball.
Teateråret 1903
Teateråret 1903 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1903.
Sykkeltilhenger
En sykkeltilhenger er en motorløs ramme med hjul som har hengerfeste for å festes på en sykkel. Den kan øke lastekapasiteten til en sykkel betraktelig slik at man kan utføre punkt-til-punkt-transport av gjenstander opp til 3 kubikkmeter (3000 liter) i volum som veier så mye som et 500 kg. Svært tung last kan imidlertid være til fare for syklisten og andre, og den frivillige europeisk EN 15918 standarden angir 60 kg som maks anbefalt lastvekt.
Typer
Ulike typer sykkeltilhengere er designet for forskjellige formål, lastekrav og kjøreforhold:
Begrensninger på lastkapasitet
Tyngre last på tilhengere øker sikkerhetsrisikoen. Bremser på tilhengeren gjør det tryggere å slepe tung last.
I henhold til den amerikanske ASTM F1975-15-standarden bør man ikke frakte last på mer enn 45.4 kg i tilhengere uten bremser, mens den europeiske EN 15918-standarden anbefaler 60 kg maksimal belastning. Dess tyngre last dess farligere blir turen på grunn av at det blir vanskeligere å stoppe tilhengeren fra å fortsette å bevege og inn i syklisten etter at syklisten har stoppet. Denne faren kan reduseres hvis hengeren har et bremsesystem, som vanligvis er et treghetsbasert bremsesystem (en type automatisk brems som ikke behøver kobling til syklistens bremsehendler).
Akslinger
De fleste sykkeltilhengere har en egen aksling for hvert hjul, av samme typer som på vanlige sykler. Akslene monteres vanligvis direkte på rammen ved hjelp av enten gjengede muttere eller hurtigkoblinger. Bruk av separate akslinger for 2-hjulstilhengere gjør at lasterommet mellom hjulene kan ha gulvet lavere enn akslingene, hvilket gir lavere tyngdepunkt.
Noen tilhengere bruker normale sykkelakslinger på begge sidene, mens andre monterer hjulene på akseltapper (en ensidet aksling).
Skjermer
Noen tilhengere har skjermer eller skvettlapper for å beskytte lasten, syklisten og eventuelt passasjerer mot vannsprut, sand og gjørme fra veien. På tunge tilhengere kan skjermen være designet for å være lastbærende (tåler å bære tung vekt).
Hengerfester
Festepunkter kan være:
Fester for 1-hjulstilhengere
1-hjulstilhengere brukes vanligvis med spesielle rammefester som festes til begge sider av sykkelens bakaksling, og har en vertikal hengsel slik at man kan svinge. Å feste tilhengeren til setepinnen kan (avhengig av design) plassere lasten på et lavere punkt i forhold til den langsgående svingaksen til den påmonterte tilhengeren. Dette gjør det lettere å trille en lastet 1-hjulstilhenger for hånd når den er koblet fra sykkelen, ettersom hengerfestet da vil være i en naturlig høyde å holde i mens man går oppreist.
Fester for 2-hjulstilhengere
Fester for 2-hjulstilhengere må ha en eller annen form for universalledd eller fleksible koblinger. Hvis leddet er avhengig av en viss mengde slark for å gi den nødvendige bevegelsen kan dette medføre at det oppstår resonans ved visse kadenser (pedalfrekvenser) og tilhengerbelastninger (både total masse og lastfordeling, lik som for bilhengere). Effekten er at det føles som om tilhengeren "dytter" på sykkelen, og man kan i verste fall miste kontroll over sykkelen. Det finnes andre festemetoder, som for eksempel en stålfjæring med et nylonrør i midten for å gi både stivhet og fleksibilitet, slik at syklisten kan lene seg i svinger samtidig som hengeren forblir stående og isolerer sykkelen fra enhver resonans.
2-hjulstilhengere som festes til bakakselingen eller kjedestaget har ofte et vinklet tilhengerfeste med en arm som går ut på siden for å holde tilhengeren sentrert bak sykkelen.
Standarder
I 2011 ble det publisert en frivillig europeisk standard (EN 15918) for tohjuls sykkeltilhengere. Den gjelder for tilhengere som kan frakte last og inntil 2 passasjerer og har en maksimal bruttovekt på 60 kg. Standarden har mange sikkerhetskrav, inkludert sikring, strukturell integritet, stabilitet, små deler, skarpe kanter, med mer.
I 2015 kom en amerikanske standard (ASTM F1975-15) som anbefaler 45.4 kg maksimal tilbehørsbelastning. Standarden omfatter ikke-drevne sykkeltilhengere som frakter 1 eller 2 barnepassasjerer.
Svijany Open
Svijany Open er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på grus. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2013.
Den blir spilt hvert år i Liberec i Tsjekkia.
Doom Patrol (TV-serie)
Doom Patrol er en amerikansk web-TV-serie basert på tegneserien med samme navn. Den hadde premiere 15. februar 2019 på DC Universe. Serien er en spin-off av Titans, og April Bowlby, Brendan Fraser og Matt Bomer gjentar sine roller, ved siden av Diane Guerrero, Alan Tudyk, Joivan Wade og Timothy Dalton. Filming til serien begynte i Georgia i slutten av august 2018, og den første sesongen består av 15 episoder.
Roger Federer
Roger Federer (født 8. august 1981 i Basel) er en sveitsisk tidligere tennisspiller. Han ble profesjonell i 1998, og var på toppen av verdensrankingen mellom februar 2004 til august 2008. Etter å ha toppet i 237 uker på rad, ble han passert av Rafael Nadal 18. august 2008. Federer kom tilbake som nummer 1 6. juli 2009 og holdt posisjonen til 6. juni 2010. I løpet av karrieren har han vunnet 20 Grand Slam-turneringer. Federer har vunnet 103 ATP singletitler, 8 ATP doubletitler og var rangert som nummer 1 i verden igjen 18 juni 2018. Totalt har Roger Federer vunnet 1235 seire på ATP-touren og tapt 268 kamper. Federer har vunnet ATP-sluttspillet seks ganger i årene 2003, 2004, 2006, 2007, 2010 og 2011. I tillegg har han vært rangert som nummer 1 i verden i totalt 310 uker.
Federer har totalt tjent US$ 127,504,891 på ATP-touren i rene premiepenger. Han er med det, den tennisspilleren som har tjent nest mest i historien etter Novak Djokovic.
Oppvekst
Roger Federer ble født 8. august 1981 i Basel, som sønn av Robert Federer og Lynette Durand, og som den yngre broren til Diana, født i 1979. Faren er sveitsisk og moren er sørafrikansk. I sin ungdom så Federer spesielt opp til tennisspillerne Boris Becker og Stefan Edberg. På tennisbanen hadde Federer et stort temperament og var veldig følsom overfor motganger. Svenske Peter Lundgren var ansatt som trener for den sveitsiske tennisforbundet tidlig på 2000-tallet, og tok tak i Federers utfordringer på tennisbanen.
Karriere
I 1999 ble han den yngste spilleren som er blitt rangert blant verdens 100 beste spillere. I 2000 kom han til sin første finale i en ATP-turnering. I 2001 vant Federer sin første ATP tittel i Milan. Han vant også Hopman Cup dette året sammen med Martina Hingis.
I 2007-sesongen gikk Federer til topps i Australian Open, men tapte for andre året på rad finalen i French Open. 8. juli 2007 vant han Wimbledon-finalen for femte år på rad, og gjentok prestasjonen til Björn Borg, som vant fem strake titler mellom 1976–1980. Han vant sin fjerde strake US Open-tittel og vant dermed sin 12. Grand Slam-turnering i single.
I innledningen til 2008-sesongen, var Federer plaget av kyssesyke. Dette bidro til at han ikke klarte å nå finalen i Australian Open. I de to neste grand slam-turneringen, French Open og Wimbledon, ble han begge gangene slått av Rafael Nadal i finalen. Dette var medvirkende til at han i august samme år mistet topplasseringen på verdensrankingen til Nadal, etter å ha toppet siden 2004. I sommer-OL 2008 var Federer sveitsisk flaggbærer under åpningsseremonien. 14. august 2008 ble han slått ut i kvartfinalen i tennis i sommer-OL 2008 i to strake sett av amerikaneren James Blake (4–6, 6–7). Federer ble imidlertid olympisk mester i dobbel den 16. august med parkamerat Stanislas Wawrinka. 8. september vant han sin 5. strake triumf i US Open da han beseiret skotten Andy Murray 3-0 i sett.
Åpningen i 2009-sesongen ble bedre enn åpningen på den foregående sesongen for Federer, men han tapte Australian Open-finalen mot Nadal i fem sett. Han fikk deretter sin hevn da han vant Madrid Masters og forhindret Nadal i å ta alle tre masterstitlene på grus i løpet av ett år. Ved å slå svenske Robin Söderling i finalen i French Open fikk han endeleg sin karriere grand slam, og ble bare den sjette mann til å oppnå dette i den moderne era. Han vant også Wimbledon i 2009. Federer vant over Andy Roddick i finalen.
2010-sesongen ble åpnet med seier i Australian Open. Roger Federer ble dermed den første til å oppnå 16 Grand Slam-titler.
2011-sesongen ble det første året siden 2002 hvor han ikke klarte å vinne en Grand Slam-turnering. Han nådde finalen i French Open, men tapte mot spanjolen Rafael Nadal.
Federer vant Wimbledonturneringen i 2012 mot Andy Murray. Federer har dermed syv seiere i Wimbledon totalt, og tangerer med det William Renshaw og Pete Sampras' rekord. Utvider samtidig rekorden for antall Grand Slam-titler til 17. Med denne Wimbledon-seieren tok Federer over topplasseringen på verdensrangeringen og klarte dermed også å passere Pete Sampras med flest antall uker som nr. 1 i verden. Federer har nå rekorden på tilsammen 302 uker. Roger Federer oppnådde en sølvmedalje i London OL i 2012, han ble slått i finalen av Andy Murray.
Han ble rangert som nummer seks på verdensrangeringen og vant kun en turnering i 2013. Federer vant fem single titler i 2014, i tillegg klarte han å vinne en etterlengtet tittel i Davis Cup for Sveits i november 2014 sammen med, Stanislas Wawrinka, Marco Chiudinelli, Michael Lammer og kapteinen og personlig trener Severin Lüthi.