cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gorzów Wielkopolski
Gorzów Wielkopolski (tysk Landsberg an der Warthe) er en by i det vestlige Polen ved elven Warta. Den er en av to hovedsteder i Lubusz voivodskap (den andre er Zielona Góra). Byen har distriktsnivåstatus.
David Hall
David Connolly Hall (født 1. mai 1875, død 27. mai 1972) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Hall kom på tredjeplass i finalen på 800 meter i OL 1900 i Paris bak britiske Alfred Tysoe og sin landsmann John Cregan. På 1500 meter kom han på fjerdeplass.
Norsk Shetland Sheepdog Klubb
Norsk Shetland Sheepdog Klubb (NSSK) er en spesialklubb for hunderasen shetland sheepdog i Norge. Klubben samarbeider med Norsk Kennel Klub (NKK).
Historie
NSSK ble stiftet 6. mars 1964 etter initiativ fra de tre sheltie-eierne Ingeborg Totland, Anne-Marie Bjørnsrud og Kåre Ruben Berg. Før dette var rasen en del av Norsk Collieklubb. Totland, Bjørsrud og Berg sendte ut invitasjon til over hundre sheltie-eiere, hvorav 49 ga et positivt tilbakesvar.
Stiftelsesmøtet ble gjennomført på Gildevangen kafé i Oslo, der det blant annet ble bestemt at medlemskontingenten skulle være 25 kroner til å begynne med. Samtidig ble det bestemt at klubben skulle utgi et eget medlemsblad fire ganger årlig. Spesialklubbens lovverk ble godtkjent av NKK 1. april samme året. Totland fungerte som klubbens første leder.
Formål
Klubbens formål er å fremme utvikling av rasen shetland sheepdog, arbeide for å bevare rasen ut fra rasebeskrivelse og bruksegenskaper, samt å bidra til å fremme utviklingen av fysisk og psykisk sunne og sosialt veltilpassede individer.
Trichomanesslekten
Trichomanes er en slekt av bregner innenfor hinnebregnefamilien. bregnene er myr- og sumptilpassede, og slekten har en håndfull relativt usikkert henførte underslekter.
Slektskapsforhold
Innenfor Trichomanes har det vært tidvis operert med fire underslekter: Achomanes, Didymoglossum (én art), Pachychaetum, og Trichomanes. Innenfor denne slekten regnes tidvis Cardiomanes sopm en egen slekt, den har bare én art på New Zealand. Tilsvarende er enkelte av de afrikanske artene av Crepidomanes synomyme med arter av Trichomanes. Crepidomanes har minst 44 kjente arter.
For en mer omfattende taksonomi, se: Bregneplanter
Micrinus
Micrinus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller. Den er ikke registret i Norge.
Systematisk inndeling med europeiske arter
Micrinus har 3 arter i Europa. Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).
Beyers Naudé
Liv og virke
Naudé ble ordinert som prest i 1939 og i 20 år tjente han i ulike menigheter.
Statsrett
Statsrett, statsforfatningsrett eller konstitusjonell rett beskriver og vurderer rettsreglene om en stats konstitusjon. Den er overordnet både andre deler av offentlig rett og privatretten. Forvaltningsretten, strafferetten og prosessretten regnes ofte som deler av den offentlige rett, men bare de grunnleggende rettsreglene som lovverket bygger på, regnes som statsforfatningsrett. Rent praktisk kan grensen mellom statsrett og forvaltningsrett fremtre som noe flytende: kort formulert kan det sies at statsretten behandler de grunnleggende regler om statens organisasjon og om forholdet mellom stat og individ, mens forvaltningsretten behandler detaljreglene og reglene om forvaltningsorganer under regjering og departementer. Ut fra formelle kriterier er grensen derimot mer entydig (se nedenfor). Statsrett må heller ikke forveksles med folkerett, som er rett mellom stater, ikke mellom individer. På menneskerettsområdet har individet rettigheter både etter statsretten og folkeretten.
Beyers Naudé
Liv og virke
Den 3. august 1940 giftet Naudé seg med Ilse Weder, hvis far hadde vært en misjonær. Paret hadde tre sønner og en datter sammen.
Statsrett
I Norge er statsrett, ut fra en formell definisjon, rettsregler som bare kan endres etter prosedyren i Grunnloven § 121 (derunder kravet om 2/3 flertall i Stortinget). Dette gjelder først og fremst reglene i grunnloven. I tillegg har det i Norge – i motsetning til i de fleste andre land – vokst frem en lære om at rettsregler skal gjelde som konstitusjonell rett selv om de ikke er fastsatt etter prosedyrereglene i § 121. Denne læren kalles konstitusjonell sedvanerett. Men denne læren har neppe hatt betydning i praksis, og den byr dessuten på store problemer i forhold til spørsmålet om hvem som kan fastsette (herunder endre) konstitusjonelle regler. I mange av de sammenhenger der læren har vært påberopt, er den heller ikke nødvendig for å nå frem til et resultat mange borgere vil betrakte som tilfredsstillende. Domstolskontrollen med at lover og forvaltningsvedtak er i samsvar med grunnloven er her et eksempel. Det er i dag ingen tvil om at domstolene i Norge har adgang til å underkjenne lover som strider mot Grunnloven og forvaltningsvedtak som strider mot lov. Denne adgangen er imidlertid ikke eksplisitt hjemlet i grunnloven. Det synes imidlertid å være klart at bestemmelsen i § 88, som sier at Høyesterett dømmer i siste instans, gir tilstrekkelig grunnlag for kontrollen. Dette basert på snart 200 års praksis. Dersom dette legges til grunn, vil Stortinget altså ikke kunne oppheve domstolskontrollen gjennom vanlig lovvedtak. Dermed er den også statsrett i formell forstand.
Beyers Naudé
Liv og virke
I 1963 grunnla Naudé organisasjonen Christian Institute of Southern Africa (CI), en økumenisk organisasjon med sikte på å fremme forsoning gjennom dialog, forskning og publikasjoner. Kort tid senere fratrådte han sin kirkelige posisjon og forlot sin menighet i Northcliff i Johannesburg. Som et resultat, mistet han sin status som minister i den nederlandske reformerte kirke.
Højbro Plads
thumb|Højbro Plads fotografert i 1890-årene med [[«Storkespringvannet» i forgrunnen og ruinen av det andre Christiansborg i bakgrunnen. Det andre Christiansborg hadde brent 3. oktober 1884 og gjenoppbyggingen startet først utpå høsten 1906 og ble helt ferdig i 1928.
Højbro Plads hadde blitt anlagt etter bybrannen i 1795 og i 1894 ble «Storkespringvannet» av Vilhelm Bissen avduket
Beyers Naudé
Liv og virke
I 1993 ble Naudé nominert til Nobels fredspris. I 2004 ble Naudé kåret til nummer 36 på Topp 100 Great South-Africans i en uformell meningsmåling utført av et TV-program sendt på South African Broadcasting Corporation.
Etter hans død den 7. september 2004, lovprise Nelson Mandela ham som «en sann humanitær og en sann sønn av Afrika. Naudé fikk en offisiell statsbegravelse som ble avholdt lørdag 18. september 2004 og ble fulgt av president Thabo Mbeki, andre prominente og høytstående sørafrikanske tjenestemenn. Naudés aske ble spredt i bydelen Alexandra, like utenfor Johannesburg. Han mottok flere æresbevisninger fra flere forskjellige land mens han levde og etterlot seg sin kone, fire barn og to oldebarn.
Højbro Plads
Bildet er en del av en serie fotografier fra København offentliggjort av Library of Congress i Washington, D.C. i 2008/2009. Bildet er fremstilt med en litografisk fototeknikk kalt fotokrom og er fra arkivene til Detroit Publishing Co.]] Højbro Plads er en plass i København. Plassen er oppkalt etter Højbro, som fører over til Slotsholmen. Højbro Plads ble etablert etter brannen i 1795, da man la ned husblokken mellom Færgestræde og Højbrostræde og fikk en åpen plass, som også kunne tjene som branngate.
Nesten alle husene rundt plassen er oppført i nyklassisistisk stil rett etter brannen. Hjørnehuset nr. 21, oppført av arkitekt Andreas Hallander er tenkt å gå i dialog med gjenboeren, Christiansborg slott.
På 1800-tallet ble Højbro Plads mye benyttet til grønnsaks- og blomstermarked.
H.C. Andersen skrev i mars 1870 eventyrmanuskriptet Hvad hele Familien sagde i familien Melchiors leilighet i nr. 21.
Statuen av Absalon på plassen ble oppstilt i 1902. Den er et verk av billedhuggeren Vilhelm Bissen
Violeta Violeta Volume II
Violeta Violeta Volume II er det syvende studioalbumet til Kaizers Orchestra og ble utgitt 11. november 2011. Albumet er det andre i trilogien Violeta Violeta. Albumet ble spilt inn i Duper Studio i Bergen våren 2010 og er produsert av Jørgen Træen, Yngve Sætre og Janove Ottesen. Albumet ble urfremført i sin helhet under Øyafestivalen 2011.
Rudolf Katz
Rudolf Katz (født 23. november 1895 i Falkenburg, Pommern, død 23. juli 1961 i Baden-Baden) var en tysk jurist og politiker (SPD). Han var fra 1947 til 1950 justisminister og fra 1948 til 1949 også utdannelsesminister i Schleswig-Holstein. Han ble medlem av det parlamentariske råd i 1948 og fra 1951 var han dommer ved den tyske Forfatningsdomstolen, og domstolens visepresident.
Liv
Katz var jødisk og gikk på reformgymnasiet i Kiel. Han studerte jus fra 1913 til 1919, avbrutt av verneplikt under første verdenskrig, og tok etter krigen den juridiske doktorgrad. Fra 1924 til 1933 arbeidet han som advokat og fra 1929 også som notar i Hamburg-Altona. Fra 1929 til 1933 var han medlem av bystyret i Altona, og var 1932-1933 også talsmann for bystyret. Han meldte seg ut av den jødiske menigheten i 1930, fordi han som sosialist ble overbevist ateist. Under det nasjonalsosialistiske styret levet han i eksil, først i Frankrike og så i Kina. Fra 1935 oppholdt han seg i USA, hvor han underviste ved Columbia University og var redaktør for den tyskspråklige sosialdemokratiske avisen Neuer Volkszeitung. Han var også sekretær for German Labor Delegation in USA, det tyske sosialdemokratiske partiets eksilrepresentasjon, og direktør for Rand School of Social Science og sjef for tidsskriftet The New Leader. I juli 1946 reiste han tilbake til Tyskland, og begynte å engasjere seg i sosialdemokratisk politikk der.
Hans Solsem
Hans Mikal Solsem (født 17. februar 1912 på Leka i Nord-Trøndelag, død 6. januar 1972) var en norsk fisker, småbruker og politiker (Ap).
Han vokste opp på småbruket Bakmoen i Solsemgrenda på Leka som sønn av fiskerbøndene Emil Mikalsen Solsem og Amanda Eliassen. Han giftet seg i 1938 med Jonetta Engan. Han ble fisker straks etter folkeskolen, og tok også over gårdsdriften i 1940-årene. Han var medlem av fylkesstyret i Norges Fiskarlag i 34 år, de siste 15 årene som formann og sekretær. Solsem var bestyrer ved sildekontoret i Rørvik 1971–1972.
Solsem var ordfører i Leka kommune i årene 1946–1947, 1952–1957 og 1959. Han var Arbeiderpartiets 1. vararepresentant til Stortinget fra Nord-Trøndelag 1950–1969, og møtte fast for statsrådene Gustav Sjaastad og Leif Granli i periodene 1958–1959 og 1963–1965. Solsem var medlem av Stortingets sjøfarts- og fiskerikomité 1958–1959 og Stortingets protokollkomité 1963–1965.
Bob (navn)
Bob er en opprinnelig engelsk kjæleform av mannsnavnet Robert, som har opprinnelse i det gammeltyske navnet Hrodebert dannet av de norrøne ordene hróðr, «beømmelse, ære, ros, heder», og bjartr, «lys, lysende, skinnenede».
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Sanksjon (folkerett)
En sanksjon (i folkerett som regel brukt i flertallsformen sanksjoner) er tvangstiltak truffet av en eller flere stater mot en annen stat. Sanksjoner brukes som regel i forsøk på å tvinge en stat til å overholde sine folkerettslige forpliktelser eller underkaste seg dom.
Typen sanksjoner som oftest blir brukt er av økonomisk og politisk grad. Slike tiltak kan være alt fra våpenembargoer, handelsboikott, brudd på kommunikasjoner til sjøs og til lands, og diplomatisk isolasjon. Allikevel viser det seg at slike sanksjoner ikke er noen garanti for at det blir endringer i landets politikk. For at sanksjoner skal fungere er det viktig at alle retter seg til sanksjonene, og at de blir godkjent av FNs sikkerhetsråd. Sanksjoner blir derfor ofte brukt før man iverksetter strengere tiltak, som for eksempel bruk av militær makt. I utgangspunktet er alle stater i verden suverene. Folkeretten er mer som et frivillig lovsystem, der alle stater er med på å utforme dem, og lover å følge dem. Alle land i verden (utenom Vatikanet) har signert FN-pakten, og på den måten har de overlatt en del av sin suverenitet til FNs sikkerhetsråd. Gjennom tidene har det blant annet blitt brukt sanksjoner mot Irak, Iran, Libya, Syria, Somalia, det tidligere Jugoslavia og Sør-Afrika.
Bruk av sanksjoner : Sør-Afrika
Det finnes flere eksempler hvor verdenssamfunnet har utført sanksjoner mot nasjoner som ikke har overholdt sine folkerettslige forpliktelser. I 1962 vedtok FN-resolusjon 1761 som innebar økonomisk og diplomatisk boikott av apartheidstyret i Sør-Afrika. 7. november samme år ble Nelson Mandela dømt til fengsel for å ha organisert den væpnede motstandskampen mot regimet. FN-vedtaket ble fulgt opp av mange land, men ikke av Sør-Afrikas viktigste handelspartnere, USA, Storbritannia, og Frankrike, som også er permanente medlemmer av sikkerhetsrådet. I 1977 kom et bindende FN–vedtak (Resolusjon 418) om våpenembargo, men Israel forsynte fremdeles Sør-Afrika med våpen og teknologi. I 1975 vedtok FNs Generalforsamling å ekskludere Sør-Afrika fra alle FNs organer. I 1983 ble det sterkere kontroll av kulturblokaden som hadde startet i 1968. Dette innebar registrering av artister som brøt blokaden. Idrettsblokaden innebar at Sør-Afrika ble utestengt fra OL i 1964, og fra IOC i 1970. Selv om det fremdeles ble levert olje, så fikk Sør-Afrika store økonomiske problemer etter oljeblokaden. USA, Storbritannia og Frankrike støttet fremdeles opp mot Sør-Afrika, men ettersom opinionen hjemme ble sterkere og det ble større framgang for motstandkampen i Sør-Afrika, så skiftet USA, Storbritannia og Frankrike gradvis kurs.
26. juli 1985 vedtok Sikkerhetsrådet resolusjon 569 som påla FNs medlemsland restriksjoner på det økonomiske og militære samarbeidet med apartheidstaten Sør-Afrika. I 1990 ble Nelson Mandela løslatt, og han spilte en sentral rolle i forhandlingene fram til de første frie valgene i Sør-Afrikas historie, og en avskaffelse av apartheidstyret i 1994.
Chrysler Building
Chrysler Building er en skyskraper i New York. Den 319 meter høye bygningen sto ferdig i 1930 og var verdens høyeste bygning i nesten ett år, inntil Empire State Building noen kvartaler lenger vest på Manhattan sto ferdig i 1931.
Chrysler Building ble designet av William van Alen for den amerikanske bilprodusenten Chrysler. Bygningen er et av de fremste eksemplene på art deco-stilen og blir av mange sett på som New Yorks vakreste bygning. Med sin karakteristiske skinnende topp i rustfritt stål er Chrysler-bygningen også et av byens mest dominerende landemerker. Utformingen av den dekorative toppdelen var for øvrig inspirert av hjulkapslene på 1920-tallets Chrysler-modeller.
Til forskjell fra Empire State Building er Chrysler-bygningen ikke åpen for publikum.
Type 11 LMG
Type 11 lett maskingevær er et maskingevær fra Japan.
Etter å ha kriget i den russisk-japanske krig ble den japanske hæren overbevist om nødvendigheten av maskingevær for å gi støtteild for fremrykkende infanteri. Dette fikk de også se ved førstehåndsobservasjoner under første verdenskrig. Hærens tekniske avdeling fikk i oppdrag å lage et lett maskingevær som var enkelt for infanteriet å transportere. Resultatet ble Type 11 LMG, oppkalt etter det 11 året under keiser Yoshihito av Japan (1922). Våpenet var det første lette maskingevær som ble masseprodusert i Japan, og det eldste lette maskingevær som var i tjeneste i Stillehavskrigen. Det ble erstattet av Type 96 LMG i 1936.
Produksjonen stoppet i 1941 og 29 000 eksemplarer ble bygget.
Smygjakt
Smygjakt eller snikjakt er en jaktform der jegeren kalles smygjeger. Smygjakt er en jaktform der en jeger eller predator, som oftest solitært, sniker seg til anslagshold av et byttedyr, uten selv å bli oppdaget. Anslaget må typisk skje med hurtighet og presisjon for å oppnå suksess.
Jaktformen har vært i bruk siden tidenes morgen. Forskere har for eksempel regnet med at mange dinosaurer (Dinosauria) manglet stamina og benyttet denne jaktteknikken. Den er også vanlig blant rovgriske reptiler. Da kattelignende rovpattedyr (Feliformia) oppsto for omkring 42 millioner år siden, var nettopp smygjakt det som i hovedsak skilte dem fra hundelignende rovpattedyr (Caniformia).
Jegere bør også forflytte seg i skjul av vegetasjonen. Det er avgjørende at jegeren går mot vinden, unngår å bevege seg i silhuett og å knekke kvister eller rasle i løv eller skaresnø. Mennesker bør kle seg i farger som samsvarer med omgivelsene det skal jaktes i. Mange velger også å kamuflere lys hudfarge med kamuflasjefarger eller bekledning.
Til tross for forsiktighet hender det at mennesker som jakter møter på dyr som kan virke tamme. Spesielt kan dette skje med hunndyr som har unger, men også mannevonde dyr kan bli nærgående. Enkelte brunstige hanndyr kan også være uforsiktige i sin kamp for å beskytte retten sin.
Snikjakt gir en fordel for jegeren fordi byttet som regel er ustøkket og derfor i ro. Jegeren kan da bruke god tid på å observere byttet på forhånd, og planlegge angrepet godt. Dette gir vesentlig mindre risiko for at det oppstår skader.
Sverre Heiberg
Sverre Heiberg (født 4. juli 1912 på Elverum, død 3. mai 1991 i Oslo) var en norsk pressefotograf, kjent fra Dagbladet der han også var sjefsfotograf, og for billedboka fra Oslo.
Liv og virke
Etter examen artium ved Fagerborg videregående skole 1932 startet han samme året Norsk Pressebyrå (nedlagt 1943) og gikk i lære hos fotograf Råger på Stortorvet. For Dagbladet begynte han i 1934 og forble der til i 1988, bortsett fra under den andre verdenskrig da han jobbet for Norsk Telegrambyrå og Aftenposten. Hans bildesamling fra 1934-88 ble året etter overrakt Oslo Bymuseum.
Blant Heibergs mer kjente bilder er de fra rettssakene mot Knut Hamsun i 1948 og mot Agnar Mykle i 1957. Det var Heiberg som foreviget Sissel (Wold) Dedekam Simonsen og søsteren Turid Wold sitt håndtrykk med Kronprins Olav ved Max Manus i maidagene 1945. Av Kong Haakon VII ble han en gang utskjelt på grunn av blitzen, og kongen nedla tilslutt forbud mot fotografering; ifølge Heiberg «hadde [kongen] ikke sans for PR». Gjemt bak en palme fotograferte han Marlene Dietrich på Regnbuen den 11. mai 1960, men ble utvist og klaget til kriminalsjef Lars L'Abée-Lund som også var der, men ikke hadde sett noe.
I sine senere år dokumenterte han Oslo og uttalte ved bokutgivelsen i 1984, at han ikke likte entreprenørstanden, «fordi de bestemmer hvordan byen skal se ut». Iført sin vanlige grå frakk og sixpence, hadde han noen måneder før karakterisert de samme entreprenører som «mordere [av byggverk] og kjeltringer» og «noe så stygt som Postgirobygget!». Han tilføyde i samme intervju at «politikerne er hverken onde eller gode. De er helt uten personlig engasjement!».
Georgina (elv)
Georgina River er ei elv Queensland og Nordterritoriet i Australia. Den er den nordvestligste av de tre store elvene i Channel Country (De andre er Diamantina og Cooper Creek).
Georgina har et nedbørfelt på hele 232 000 km², men på grunn av det tørre klimaet er den årlige avrenningen på bare 0,7 km³. Det er imidlertid en så ekstrem variasjon at i mange år, som 1905, 1928 og 1961, har avrenningen vært null i hele nedslagsfeltet, men den i svært våte år, som 1974, 1977 og 2000, har vær så høy som 6,28 km³.
Miks Indrašis
Miks Indrašis (født 30. september 1990) er en latvisk ishockeyspiller.
Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han kom på 8.-plass med det latviske laget.
Galgenhumor
Galgenhumor er svart humor som gjelder en vanskelig situasjon og som oftest direkte angår den som spøker og vitser. Begrepet ble opprinnelig brukt om den dødsdømtes følelser ved galgen. Det svenske leksikonet Nordisk familjebok fra 1908 definerer denne typen humor som «fortvilelsens munterhet». Galgenhumor kan være mer eller mindre besk og grov, tørrvittig (for eksempel i form av en kjapp replikk), grotesk, barokk og burlesk.
Ordet galgenhumor er lånt direkte fra det tyske Galgenhumor. Galgenhumor kan kalles gallows humour på engelsk og patibulario på spansk.
Eksempler
Det er en rekke galgenhumoristiske episoder og kommentarer i litteraturhistorien, blant annet i form av selvironiske avskjedsord fra en som skal dø. Et annet vanlig eksempel er:
Ronald
Ronald er en skotsk og engelsk form av mannsnavnet Ragnvald.
Utbredelse
Ronald var et vanlig navn i England fra 1910-årene til 1950-årene.
Ronald var et populært navn i USA fra 1930-årene til 1970-årene.
Eksterne lenker
Rinaldo
Rangaku
Til rangaku regnet man blant annet studiene av vestlig medisin, militærteknikk, jordbruksmetoder, kunst og perspektivmaling og vestlig teknologi. Han holdt seg også i noen grad orierntert om politiske begivenheter i Europa.
Takket være disse studiene var Japan, trass i sin restriktive holdning til utenlandsforbindelser, ikke fullstendig uforberedt da de svarte skipene i 1853 under kommando av den amerikanske kaptein Matthew Perry løp inn i Edobukten og tvang landet til å åpne seg. Man kjente til vestmaktenes kolonialambisjoner i Asia og visste om deres teknologi, og hadde ved sin beskjeftigelse med vestlig kunnskap et grunnlag for den raske modernisering som landet gjennomgikk i annen halvdel av 1800-tallet.
Politiske partier i Danmark
Et politisk parti er en krets av personer med samme grunnholdninger, som har samla seg sammen for å prøve å påvirke den politiske utviklinga. Det er flere veier til påvirkning og eventuell innflytelse; partiet kan stille til Folketinget, kommunestyrer eller amtsråd og søke å få direkte innflytelse der. Partiet kan også virke som en presjonsgruppe utenfor de folkevalgte organer, for eksempel ved at partiets medlemmer skriver innlegg i avisene, avholder møter og på andre måter prøver å få partiets synspunkter fram i offentligheten.
Politiske partier er ikke nevnt i Danmarks grunnlov, som utgjør ramma for det politiske systemet i Danmark. Likevel spiller det en stor rolle i det politiske livet. Spillereglene og betingelsene i politikk er i Danmark, som i mange andre land, andre og flere enn de skrevne grunnleger i landets forfatning. Tradisjon, praktiske hensyn og den allmene samfunnsutviklinga er i høy grad med på å sette betingelsene for det politiske livet.
Partier fra det 19. århundre
Med 1849-grunnloven fikk Danmark sitt første demokratiske parlament, Rigsdagen, som besto av Folketinget og Landstinget. I starten fantes ingen partier. I 1849 ventet man ikke at folket skulle tilkjennegi sin vilje gjennom partier, men via enkeltpersoner, som så ble valgt for sine synspunkter og personlige egenskaper.
Det var ikke alle som kunne stille i Riksdagen – kvinner var utelukket, det samme gjaldt ca. en fjerdedel av den voksne mannlige befolkning over 30 år, primært tjenestefolk og mottakere av fattighjelp. Etterhvert begynte folketingsmedlemmer med like holdninger å danne klubber, der de møttes og diskuterte. I begynnelsen var klubbene løst organisert, men de fikk etterhvert en fastere form. Klubbene utgjorde grunnlaget for partiene som ble danna rundt 1870. Det Konservative Folkeparti (tidligere Højre) og Venstre (tidligere Det forenede Venstre) oppsto begge som slike klubber i Riksdagen, det vil si, som sammenslutninger av folketingsmenn som allerede var valgt.
Andrew McCarthy
Andrew McCarthy (født 29. november 1962 i Westfield i New Jersey) er en amerikansk skuespiller.
Politiske partier i Danmark
Partier fra det 19. århundre
I begynnelsen fungerte disse to partiene kun i Riksdagen. Først senere kom lokalavdelinger, i form av velgerforeninger. Socialdemokratiet ble, i motsetning til Højre og Det forenede Venstre, stifta utafor Riksdagen, i 1871. Partiet hadde fra starten en sterkt partiorganisasjon. Partiets hovedoppgave var i begynnelsen bare å få så mange medlemmer som mulig. Det var først i løpet av 1880-åra at partiet klarte å vinne noen få mandater i Folketinget.
Andrew McCarthy
McCarthy er best kjent for hans roller i filmene St. Elmo's Fire, Mannequin, Weekend at Bernie's, Pretty in Pink og Less Than Zero, og mer nylig for sine opptredener i TV-serier som Lipstick Jungle og Royal Pains. McCarthy fikk anerkjennelse som skuespiller i Hollywood på 1980-tallet. I 1985 spilte McCarthy med Donald Sutherland og Kevin Dillon i filmen Heaven Help Us. I 1985 gjorde McCarthy sin debut på Broadway i oppsetningen The Boys of Winter. Han var kort tid senere tilbake til Hollywood i 1988 for å spille i flere filmer, blant annet i Fresh Horses og Kansas.
Hans mest kjente filmer er fra 2000-tallet er The Bourne Identity (2002) og Mr. & Mrs. Smith (2005). I 2003 var McCarthy en gjesteskuespiller i to episoder av TV-serien Law & Order: Criminal Intent, men på grunn av uenigheter med noen av de faste skuespillerne ble McCarthy skrevet ut av serien fortere enn det som var opprinnelig planlagt. McCarthy hadde en mindre rolle i The Spiderwick Chronicles. McCarthy er rangert som nummer 40 på listen over 100 Greatest Teen Stars of all time. McCarthy regisserte flere episoder av den populære TV-serien Gossip Girl. I 2010 og 2011, har han også dukket opp i serien White Collar som er blitt svært populær i USA.
Politiske partier i Danmark
Partier fra det 20. århundre
Noen av partiene som oppsto i det 20. århundre, oppsto ved at en folketingsgruppe ble splitta. I 1905 utskilte Det Radikale Venstre seg fra Venstre. I 1959 ble Socialistisk Folkeparti, og i 1995 ble Fremskridtspartiet delt i to – utbryterne ble til Dansk Folkeparti.
Andre partier fra dette århundret ble dannet ved at en rekke mennesker har slutta seg sammen, enten fordi de delte samfunnsoppfattelse, eller i protest mot enkeltsaker. En slik sammenslutning stifta utafor Folketinget har så senere prøvd å bli valgt inn i det. Både Venstre og Det konservative Folkeparti besto inntil starten av det 20. århundre av en rekke mindre grupper som siden ble samlet til de landsdekkende partiene slik de er i dag.
Enhedslisten starta opprinnelig som et valgteknisk samarbeid utafor Folketinget mellom Socialistisk Arbejderparti, Venstresocialisterne og Danmarks Kommunistiske Parti, men har i dag utvikla seg til en medlemsorganisasjon uavhengig av de partiene som tok initiativet.
Kristeligt Folkeparti og Fremskridtspartiet oppsto som reaksjoner på enkeltsaker. For Kristeligt Folkeparti var det av loven som tillot salg av pornografiske bilder, og den friere tilgangen til abort, som var den utløsende faktoren. I Fremskridtspartiets tilfelle var det de høye skattene. Begge partiene har nå utforma politikk angående de fleste av samfunnets områder.
Det er imidlertid også eksmpler på partier som kun har konsentrert seg om enkeltsaker, for eksempel Pensionistpartiet og De grønne. Det finnes også partier og lister som kun stiller til kommunevalgene. For å kunne stille opp til folketingsvalg må et parti enten ha sittet i Folketinget året før, eller ha et samla antall underskrifter som tilsvarer 1/175 av de gyldige stemmene ved forrige valg. I 1998 var det 19 015 stemmer. For at en slik underskrift skal kunne telle, må underskriften godkjennes i folkeregisteret, sendes tilbake til den underskrivende, som så selv må sende den videre til partiet.
Partienes oppbygning
Medlemmer i danske partier er enkeltpersoner, ikke erhvervsorganisasjoner, fagforeninger eller lignende. Til gjengjeld prøver hvert parti å verve så mange medlemmer som mulig, noe som gir dem betegnelsen «massepartier».
Partiene stiller som regel ikke spesielle betingelser til de som ønsker å melde seg inn. Medlemmet skal imidlertid overholde partiets vedtekter, være enig i og lojal mot partiets program, og kun være medlem av ett parti om gangen.
Alle medlemmer går inn i en lokalavdeling eller velgerforening. Velgerforeningene er med på å utbrede partiets synspunkter i befolkninga, blant annet ved å verve nye medlemmer. Velgerforeningene er med på å utpeke kandidater for eksempel ved uravstemning, og preger oppstillingsrekkefølga til valg. De er dessuten med på stemmeopptelling og -kontroll.
Den øverste myndighet i partiene er landsmøtet, hvor representanter fra alle nivåer i partiet samles for å diskutere de overordnede politiske linjene. Det er forskjell på hvor ofte disse møtene holdes, typisk er en gang hvert andre år. Landsmøtet velger et hovedstyre og eventuelt et forretningsutvalg, som tar seg av beslutningene mellom landsmøtene.
Hos Socialdemokraterne kalles den øverste myndigheten for «kongressen». I Det Konservative Folkeparti kalles det «landsråd». Enhedslisten foretrekker navnet «årsmøte». De øvrige partiene kaller sin øverste myndighet for et landsmøte.
Partiprogrammer
De fleste partier arbeider på grunnlag av et partiprogram. Man kan skjelne mellom to typer partiprogrammer: Prinsipprogrammer og arbeidsprogrammer. Prinsipprogrammet inneholder partienes overordnede og prinsipielle holdninger. Arbeidsprogrammet er mer konkrete og tjener som et arbeidsredskap i det daglige. Her beskrives partiets politiske planer for den nærmeste fremtid på en rekke samfunnsområder. Det er stor forskjell på hvor mange slags programmer et parti har, og hvor ofte de revideres. Socialdemokraterne vedtar med jevne mellomrom både prinsipprogrammer og samlede arbeidsprogrammer. Andre partier har ett samlet prinsipprogram og en rekke arbeidsprogrammer om forskjellige emner. Centrum-Demokraterne har ikke noe egentlig partiprogram, men arbeider i stedet ut fra en bred formålsparagraf. Partiet gir løpende ut flyveblad og mindre utgivelser med holdninger til forskjellige spørsmål. Partienes holdninger kommer dog til uttrykk andre steder enn i partiprogrammene, blant annet i innlegg i aviser og fjernsyn, valgmateriale, uttalelser fra Folketingets talerstol osv.
Fastleggelse av partiets holdninger
Prinsipprogrammet vedtas av partiets øverste myndighet. Det skjer som regel etter en omfattende debatt på alle nivåer av partiet, det vil si i lokalavdelinger, hovedstyret, partiledelsen og i folketingsgruppen. Noen partier nedsetter et programutvalg som lager et forslag til nytt prinsipprogram. Andre lar folketingsgruppen ta seg av det. Arbeidsprogrammene blir derimot ofte vedtatt av partiets hovedstyre eller folketingsgruppe. Partiets øverste myndighet eller hovedstyret kan vedta uttalelser hvori partiet forholder seg til en gitt sak eller utvikling. Uttalelsen kan være bred eller snevert konsentrert om et bestemt emne. I begge tilfeller har uttalelsen samme betydning som det som står i programmet. Partiene har forskjellige fremgangsmåter i spørsmålet om hvem som bestemmer partiets politikk i Folketinget. I noen partier er det folketingsgruppens medlemmer; i andre er det landsorganisasjonen og/eller hovedstyret. I Socialistisk Folkeparti bestemmer hovedstyret over folketingsgruppen. I Det Konservative Folkeparti og Centrum-Demokraterne er det folketingsgruppen som alene fastlegger politikken i Tinget.
Partiene og valgsystemet
2 %-regelen er oftest den avgjørende. 2 % tilsvarer fire mandater i Folketinget.
Landsdelene som er nevnt i den andre regelen er: Hovedstaden, øyene og Jylland.
Utvelgelse av kandidater
De fleste kandidater vel folketingsvalgene stiller opp som representanter for et parti. Av de 1127 kandidatene i valget i 1998, var kun 12 partiløse. Mens kandidater som er oppstilt for et parti kun trenger partiets godkjennelse for å stille, er det flere krav til dem som stiller opp uten parti. For det første må kandidatene anbefales av minst 150 velgere i oppstillingskretsen. For det andre må de vinne minst ett av de 135 kretsmandatene for å komme på Folketinget, noe som skjer meget sjelden. Siden 1930-tallet har det kun lyktes for én person, Jacob Haugaard. Ved valget i 1994 fikk han 23 253 personlige stemmer. Til sammenligning kan det nevnes at statsminister Poul Nyrup Rasmussen fra Socialdemokratiet fikk 23 983 personlige stemmer ved samme valg.
Partiene kan velge å stille opp sine kandidater enten kretsvis eller sideordna. I den kretsvise oppstillinga får kandidaten alle de stemmene som er avgitt til partiet i den gjeldende valgkretsen, pluss de personlige stemmene han får i amtskretsens oppstillingskretser. Den kretsvise oppstillinga kan suppleres med oppstilling på partilister med forhåndsprioritering av kandidatene. Utvelgelsen av kandidater foregår ofte ved en uravstemning i partiet. Kun en kraftig reaksjon fra velgerne kan endre rekkefølgen på partilista. I den sideordna oppstillinga er det ingen forhåndsprioritering av kandidatene. Forskjellen fra den kretsvise oppstillinga er at partistemmene ikke går til kretsens kandidat, men fordeles på alle kandidatene i forhold til deres personlige stemmer. Et flertall av partiene bruker denne oppstillingsmetoden. Socialistisk Folkeparti har derimot ofte anmeldt partiliste. De fleste partiene overlater det til lokalavdelingen eller velgerforeninga i kretsene å stille opp partiets folketingskandidat.
Medlemstall og valgdeltakelse
Det er medlemmene i partiet som bestemmer hvem som blir stilt opp til Folketing, amtsråd og kommunestyrer. Valgsystemets regler for oppstilling går tilbake til den tida da en stor del av befolkninga var medlemmer av partier. Man har beholdt disse reglene selv om medlemstallene har falt markant de siste tiåra. I dag er omtrent ni prosent av velgerne som kan være med på å bestemme hvem som kan bli valgt. Samtidig er det færre av dem som er medlemmer i et parti som stemmer på det partiet de er medlem i. Det er særlig i de «unge» partiene at organisasjonsprosenten er lav. Central-Demokraterne hadde i 1994 en organisasjonsprosent på 1,5. I Fremskridtspartiet og Socialistisk Folkeparti var tallet tre. De «gamle» partiene klarer seg bedre. Det tilsvarende tall for f.eks. Venstre er ca. 11 prosent. Sammenligna med andre land er valgdeltakelsen ved folketingsvalg i Danmark høy. 80–90 %av velgerne stemmer. Ved de kommunale valgene er stemmeprosenten på ca. 70.
Spesialenheten
Spesialenheten kan være:
Ahlgrens biler
Ahlgrens biler, på svensk Ahlgrens bilar, er et varemerke for en type godteri som lages av godteriselskapet Cloetta i Sverige. Godteriet er et søtt, seigt og porøst skumprodukt formet som små biler i tre ulike farger (hvit, grønn og rosa). Det selges i små poser i Sverige, Norge, Danmark samt på IKEA rundt om i verden. Lanseringen i Sverige skjedde i 1953, og godteriets form er inspirert av en Bugatti.
Biler
I 2003 ble varemerket utvidet ved at Ahlgrens lakrisdekk ble lansert som et «originalt tilbehør til Ahlgrens biler». Disse hadde verdenspremiere på «Stockholms bilsalong» i april 2003. Senere ble også Ahlgrens biler Syrlige skilt lansert. Bilene har også kommet ut i salt lakris. I 2010 ble Ahlgrens biler Campingvogner lansert som et midlertidlig produkt.
«Verdens mest kjøpte bil»
Ahlgrens biler er sannsynligvis verdens mest kjøpte «bil» med mer enn 1,4 milliarder biler hvert år. Disse godteribilene vil kunne danne en kø lang nok til å følge ekvator rundt jorden. I løpet av en seksårsperiode vil derfor «bilfabrikken» i Gävle ha produsert en «bil» til alle mennesker på kloden.
Chasing Amy
Filmen var et slags «tilbake til basic» for Smith etter hans forrige film, Mallrats for Universal Studios, som hadde et budsjett på $6 millioner. Chasing Amy ble lagd på et budsjett på $250 000 uten støtte fra noe studio eller distributør. Smith hadde en avtale med Miramax Films om at de skulle få forkjøpsrett på filmen hvis de likte, hvis ikke kunne de selge den til hvilket som helst annet studio. Miramax kjøpte den, og den gikk premiere på Sundance Film Festival der Clerks. først slo igjennom.
Innspilling
Smith skrev filmen med Ben Affleck, Jason Lee og Joey Lauren Adams (som han datet på det tidspunktet) i tankene. Når han prøvde å selge filmen sin til Miramax, som hadde kjøpt Clerks., ville de heller ha Jon Stewart, David Schwimmer og Drew Barrymore i rollene. Men Smith holdt på sitt, og ofret deres $3 millioner budsjett for ett på $250 000 for å beholde sin visjon. Han ville ikke gjenta fiaskoen fra Mallrats med et for stort budsjett og studiokontroll.
Mottakelse
Filmen hadde premiere på Sundance i 1997, og ble godt mottatt av publikum. Året etter vant Smith en Independent Spirit Award for beste manus, og Jason Lee kunne innkassere en pris for beste mannlige birolle i samme utdeling. Filmen var også nominert for beste film. Fra et budsjett på $250 000, spilte den inn over $12 millioner i USA.
Handling
Filmen følger tegneserieskaperen Holden McNeil (Affleck) som blir forelsket i den lesbiske tegneren Alyssa Jones (Adams). Filmen viser hvordan disse blir forelsket, og problemene de møter. Et av deres største hindre er Holdens tegnepartner, Banky Edwards (Lee), som motsier seg forholdet både fordi han er homofob og fordi han er redd for å miste Holden som venn.
Litchfield-observatoriet
Litchfield-observatoriet (engelsk: Litchfield Observatory) (IAU-kode 789) er et astronomisk observatorium tilknyttet Hamilton College i Clinton, New York, USA. Det er mest kjent som arbeidsstedet til den tysk-amerikanske astronomen C. H. F. Peters (1813–1890), som oppdaget 48 asteroider fra Litchfield.
Det opprinnelige observatoriet er brent ned, men stedet er markert på campus med teleskopfundamentet utenfor huset Siuda Admissions. Det nåværende observatoriet, som ligger rundt en halv kilometer fra campus, er drevet av solenergi og er åpent for bruk av studenter. Det ble bygget av stein fra samme steinbruddet som den opprinnelige bygningen.
Ronalds Ķēniņš
Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han kom på 8.-plass med det latviske laget.
Epsilon Eridani b
Epsilon Eridani b er en eksoplanet-kandidat rundt Epsilon Eridani, som ble oppdaget i 2000 av et forskerlag ledet av Artie Hatzes. Oppdagerne oppga massen til 1,55 ± 0,24 ganger Jupiters masse i en avstand av 3,38–3,50 AE fra stjernen. Omløpsbanen er veldig eksentrisk.
Rialtobroen
Rialtobroen (italiensk: Ponte di Rialto) krysser Canal Grande i Venezia. Det er den eldste broen som krysser kanalen, og broen med sine handelsboder er et av de mest kjente landemerkene i byen.
Markedet i Rialto på den østlige siden av broen utviklet seg og ble viktigere. Dette økte trafikken på pongtongbroen. Omkring 1250 ble den erstattet av en trebro. Den fikk et midtparti som kunne heves for å slippe gjennom høye skip. Markedsstedet gav nå navn til broen. I første halvdel av det 15. århundre ble det bygget to rader med butikker på langs av broen. Utleie av disse butikkene ga inntekt til Venezias myndigheter, noe som bidro til broens vedlikehold.
Vedlikehold var essensielt for trebroen. Den ble skadet av brann i revolten som Bajamonte Tiepolo ledet i 1310. I 1444 kollapset broen av vekten av folkemengden som ville se en båtparade. I 1524 var det på ny en kollaps.
Ideen om en bro av sten kom i 1503. I de etterfølgende årtiene var det flere prosjekter som ble vurdert. Myndighetene ba i 1551 om å få forslag til å fornye broen. Berømte arkitekter som Jacopo Sansovino, Palladio og Vignola la alle frem forslag som fordi de baserte seg på flere buer, ikke ble antatt.
Den nåværende stenbroen ble designet av Antonio da Ponte. Det ble en bro med ett spenn, og den ble ferdig i 1591. Den har klare likheter med trebroen den erstattet. To ramper leder opp til den sentrale protico. På begge sider av portikoen har rampene rader med butikker. Arkitekten Vincenzo Scamozzi var så skeptisk til broens konstruksjon at han spådde at den ikke ville bestå. Imidlertid har broen etterhvert blitt et av Venezias kjennemerker. Brobuen støttes på hver side av kanalen av 6000 skråstilte tømmerstokker (lerk eller eik) som er hamret/kjørt ned i lagunens bunn.
16 Biggest Hits
16 Biggest Hits er et samlealbum med countrymusikk av Alan Jackson, utgitt på Arista Nashville den 7. august i 2007.
Leon Schuster
Schuster begynte med filmskaping allerede i ung alder. Som barn arrangerte han og broren hans forskjellige rampestreker på hans familie som de filmet disse med et gammelt kamera. Schuster studerte til en bachelorgrad ved University of the Orange Free State og tilbrakte deretter to år med undervisning ved en videregående skole i Bloemfontein. Schuster begynte å arbeide for TV-selskapet South African Broadcasting Corporation i 1975.
Det er noe som går
Det er noe som går er en episode fra 1981 av den norske komiserien Fleksnes, spilt av Rolv Wesenlund i hovedrollen, som ble vist på norsk fjernsyn NRK fra 1972 til 2002.
Handling
Alle kan få en forkjølelse, så også Fleksnes. Med sine kunnskaper og oppfinnsomhet skulle han kunne møte alle tenkelige virusangrep, men det kan han ikke og etter hvert må han søke hjelp.
Arbeidslivets KulturSeilas
Arbeidslivets KulturSeilas er et norsk kulturtiltak. Det ble stiftet i 2005. Idéskaper var Vidar Thorbjørnsen, som er kulturdirektør i Vestfold fylkeskommune.
Tilbudet inkluderer konserter, opera, forfatterbesøk, alt i høyt profesjonelt nivå.
Per 25. august 2008 medvirker femten bedrifter, fordelt på 1.200 ansatte, på ordningen.
Drivjakt
Drivjakt er en jaktform som har røtter tilbake til steinalderen. Prinsippet går ut på å drive (jage) viltet mot andre jegere, som har posisjonert seg i terrenget på forhånd. En eller flere jegere går gjennom et begrenset område i terrenget for å drive eventuelle dyr mot postene. Jaktformen er typisk for blant annet harejakt, rådyrjakt og elgjakt. Til drivjakt kan man også bruke såkalte drivende hunder eller skjellende hunder for å drive viltet mot jegerne.
Utfordringen med drivjakt ligger først og fremst i å forutse hvor dyrenes fluktrute vil gå. Mange jegere bruker derfor mye tid på å undersøke terrenget på forhånd, for å finne de beste postene. Det kan for eksempel være et dyretråkk eller en naturlig kløft i terrenget, som sikrer dyret skjul. Dyrene kjenner som regel terrenget godt og jegeren bør derfor lete etter velbrukte dyretråkk eller andre spor som tilsier at dyrene velger akkurat den fluktruten. Selv dyr som ikke kjenner terrenget vil av instinkt følge visse mønstre i valget av fluktrute. I mange tilfeller velger dyrene likevel en helt annen rute enn det jegeren anså som logisk, spesielt skjer dette med svært stressede dyr. Det er vanlig å gå mot vinden slik at dyrene ikke får vær av menneske før de ser eller hører driverne.
Det stilles ikke like høye krav til forsiktighet på post under drivjakt som eksempelvis ved råbukkjakt. Det skyldes at dyrene flykter fra en fare og dermed ikke er så oppmerksomme på andre farer.
I land med høy fattigdom og jakt er en eksklusiv turistnæring, som for eksempel i Ungarn, Slovakia og Polen, er det vanlig at fattige arbeider for jaktarrangører med å drive dyr gjennom skogen mot jegerne som har betalt for jakten. Dette forekommer sjelden eller aldri i Norge, fordi stort sett all jakt organiseres av jegerne selv eller eventuelt sammen med en jaktguide eller kjentmann.
Tau Ceti
Tau Ceti (τ Cet / τ i Hvalfisken) er en stjerne som ofte nevnes av science fiction-forfattere ettersom den ligner på Solen både i masse og spektralklasse. Dessuten ligger stjerner relativt nær solsystemet. Dessverre er Tau Ceti en «metallfattig» stjerne og det antas derfor som mindre sannsynlig at den har jordlignende eksoplaneter. Fem planeter har så langt blitt oppdaget.
I 2004 oppdaget et britisk lag av astronomer at Tau Ceti har mer enn ti ganger mer komet- og asteroidemateriell rundt seg enn hva Solen har. Dette ble fastsatt gjennom skiven av kaldt støv som går rundt stjernen. Oppdagelsen gjør det usannsynlig at det finnes avansert liv i systemet, ettersom eventuelle planeter vil bli utsatt for store nedslag, omtrent ti ganger så ofte som jorden. På den annen side indikerer selve forekomsten av en fragmentskive at det er vanlig med planeter rundt stjerner.
Tau Ceti er synlig med det blotte øyet som en lyssvak stjerne i stjernebildet Hvalfisken.
Rygge kirke
Rygge kirke er en langkirke fra middelalderen i Rygge (Moss kommune) i Østfold (Viken fylke). Den er bygget i år 1120 og er Norges eldste kirke som fortsatt er i bruk. Kirken ble restaurert i 1967.
Kirken tilhører Den norske kirke og hører til Vestre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.
Rygge kirke var opprinnelig en kapitelkirke, det vil si at den hadde inntekt fra et større område enn et kirkesogn og betjente flere bygder.
Bygningen er preget av bruk av storsteinet kvadermurverk, dels av granitt, men deler av fasaden er hugget av steinsorten tønsbergitt (rødbrun porfyr), blant annet store deler av nordportalen. Tønsbergitt finnes ikke på den siden av Oslofjorden, og må ha vært fraktet over med båt.
Hugli-Chinsurah
Hugli-Chinsurah (alternativt Hugli-Chuchura, Hugli-Chunchura eller Hooghly-Chinsurah) er en by langs Huglifloden i India. Den er administrativ hovedstad for distriktet Hugli i delstaten Vestbengal. Byen, Hugli-Chinsurah Municipality, inngår i Calcuttas storbyområde og har et folketall på 170 206 innbyggere (2001) på et areal på 20,84 km².
Byen er sammenslått av de tidligere byene Hugli og Chinsurah, noe som fant sted i 1865. Den ligger 37 km nord for Calcutta. Hugli ble grunnlagt i 1537 av portugiserne, mens hollendere grunnla Chinsurah i 1656.
Liste over kriger Filippinene har deltatt i
Denne listen er laget for å vise hvilke kriger Filippinene har vært delaktig i.
Grethe Ryen
Grethe Ryen (født 24. november 1949 i Oslo, død 5. juli 2020 ) var en norsk skuespiller. Etter debuten var hun ved Riksteatret 1974–1975, ved Teatret Vårt i Møre og Romsdal 1975–1977 og fra 1977 ved Det Norske Teatret.
Hun gjorde seg fort bemerket blant annet i tittelrollene i Heilage Johanna frå slaktehusa og Anne Pedersdotter, som Milja i Ungen, Medea i Medeas barn, Helga i Læraren, Mona i Kom tilbake, Jimmy Dean, Portia i Kjøpmannen i Venezia, Lovis i Ronja Røvardotter og Alma i Emil i Lønneberget. På film hadde hun blant annet roller i Den sommeren jeg fylte 15 (1976), Karjolsteinen (1977), og Moa (1986). Hun hadde også roller i TV-seriene Lekestue, Fox Grønland og Helt Perfekt.
Ryen var samboer med skuespilleren Nils Sletta og fikk to barn.
Carl Trond Nedberg
Carl Trond Nedberg (født 1917, død 2004) var en norsk organist og dirigent fra Narvik. Han var født i Sandar ved Sandefjord, var organist på Voss fra 1942 og i Narvik fra 1952.
Sammen med sin kone Norma engasjerte han seg i mange sider av kulturlivet, blant annet som dirigent for Narvik byorkester og Narvik Operakor.
Han hadde artium fra 1937 og organisteksamen fra Musikkonservatoriet i Oslo 1940.
Nedberg ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv i 2002, Nordland fylkes kulturpris i 1976 og Narvik kommunes kulturpris i 1980.
Maltas riksvåpen
Maltas riksvåpen ble innført 19. oktober 1988, etter at Nasjonalistpartiet var kommet til makten. Det bygger på riksvåpenet fra 1964, og avløste et våpen innført i 1975, med en maltesisk båt under Middelhavssolen.
Riksvåpenet er et skjold kløvd i to felt; heraldisk venstre felt sølv, heraldisk høyre felt rødt. Øverst i høyre felt et likearmet ordenskors fra en militær orden som ble tildelt hele Maltas befolkning 15. april 1942 av britiske kong Georg VI for mot og tapperhet ved luftangrepene under andre verdenskrig.
På øvre skjoldkant er det en murkrone. Skjoldet er omgitt av en olivengren og en palmegren som symbol for fred. Grenene er bundet sammen av et bånd med påskriften Repubblika Ta' Malta, maltesisk for Republikken Malta.