cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dyrkorn kraftverk
I elven er det en ny type selvrensende inntak som kalles Coandainntak. Selvrensingen skjer ved at fisk og drivgods passerer over mens vann renner inn i det smale åpningen i de tverrgående stavene. Det er første gang et slikt inntak er benyttet i kraftverk i Norge. I løpet av første vinteren forekom det tilfrysinger av inntaket og kraftverket måtte da stanse inntil isen forsvant.
Dyrkornvassdraget ble opprinnelig bygget ut i 1913 av A/S Dyrkornanleggene. Kraftverket leverte elektrisk strøm både til fabrikken og til innbyggere og bønder i bygda. Fabrikken produserte fiskeredskap. Dyrkornvassdraget ble kjøpt av Anton Tolaas, Nils Heggen og Knut Bjørnevik for 11.550 kroner (i 1912). Produksjon og montering av garn pågikk til 1999. Tafjord Kraft kjøpte fallrettene i 1998 og konsesjon til det nåværende kraftverket ble gitt i 2009.
Sølvkronemunkefugl
Sølvkronemunkefugl er en fugl i gruppen Philemon i familien Honningetere (Meliphagidae). Den finnes i den nordlige Australia og på den sørlige Ny-Guinea.
Django Lovett
Django Lovett (født 6. juli 1992) er en canadisk friidrettsutøver, som konkurrerer i høydehopp.
Sølvkronemunkefugl
Underarter
Det er beskrevet to underarter av sølvkronemunkefugl :
Django Lovett
I 2021 representerte han Canada under Sommer-OL 2020 i Tokyo i høydehopp der han kom på 8. plass i finalen.
Stathelle og Omegn Idrettslag
Bunes Stadion er nå renovert og fremstår som et topp moderne anlegg
8. etappe av Tour de France 2017
8. etappe av Tour de France 2017 gikk mellom Dole og Station des Rousses 8. juli 2017.
Dachstein
Dachstein (eller Dachsteingebirge, Dachstein-fjellene) er et fjellmassiv i de østerrikske delstatene Steiermark, Oberösterreich og Salzburg. Det sentrale Dachsteinmassivet danner en imponerende fjellvegg mot syd. På platået nord for de høyeste toppene ligger flere isbreer på til sammen ca. 5 km².
8. etappe av Tour de France 2017
Etappen ble vunnet av Lilian Calmejane.
Dachstein
Avgrensning
Dachstein begrenses
Forvaltningsbyrået for utdanning, audiovisuelle medier og kultur
Forvaltningsbyrået for utdanning, audiovisuelle medier og kultur (EACEA) er et EU-byrå som er direkte underlagt Europakommisjonen (forvaltningsbyrå). Det forvalter deler av EUs pro­grammer innen utdanning, media og kul­tur, blant annet Erasmus+ og Kreativt Europa  som Norge deltar i.
Dachstein
Topper
Viktige topper i Dachstein er
Inndeling
Selve Dachsteinmassivet utgjør mesteparten av Dachsteinfjellene. I tillegg omfatter det de to isolerte toppene Grimming og Sarstein.
Tom Gale
Tom Gale (født 18. desember 1998) er en engelsk friidrettsutøver, som konkurrerer i høydehopp.
I 2021 representerte han Storbritannia under Sommer-OL 2020 i Tokyo i høydehopp der han kom på 11. plass i finalen.
Evliya Çelebi
Evliya Çelebi (født 26. mars 1611 i bydelen Unkapanı i Istanbul, død 1683 eller senere under reise formodentlig i Egypt) var en reisende og forfatter som levde i Det osmanske rike. Han skrev det enorme verket Seyahatname («Reisebok»), en geografisk og kulturhistorisk beskrivelse av de fleste delene av Det osmanske rike og tilgrendende land. Verket er en enestående kilde til vår kunnskap om hverdagslivet i Det osmanske rike på 1600-tallet.
Evliya Çelebi nevnes i romanen Den hvite borgen av Orhan Pamuk.
De senere tre kongedømmer
De senere tre kongedømmer (892–936) refererer til de tre tidligere koreanske kongedømmene Silla, Hubaekje («Senere Baekje») og Hugoguryeo («Senere Goguryeo») fram til kongedømmet Goryeo erobret det meste av Koreahalvøya i 936.
Hubaekje og Hugoguryeo mente begge å ha sitt utspring fra perioden «Tre kongedømmer», som ble samlet av Silla på 660-tallet, selv om Hugoguryeo ikke har så mye å gjøre med Goguryeo. Perioden var preget av uro under dronning Jinseong av Silla og blir ofte referert til som perioden mellom Gyeon Hwon sin grunnleggelse av Hubaekje fram til Goryeo forente alle kongedømmene på halvøya.
JuVaughn Harrison
JuVaughn Harrison tidligere kjent som JuVaughn Blake (født 30. april 1999) er en friidrettsutøver fra USA, som konkurrerer i høydehopp. Han ble USA-mester i høydehopp og lengdehopp utendørs i 2021, og høydehopp innendørs i 2022.
2018 - 2021
Harrison ble nasjonal juniormester i høydehopp i USA i 2018. Han ble dermed tatt ut til å delta i U20-VM i friidrett 2018, og fikk der bronse i høydehopp, og han kom på niendeplass i lengdehopp. Han vant høydehopp og lengdehopp under det nasjonale NCAA-mesterskapet i friidrett i 2019. Han vant høydehopp under det regionale collegemesterskapet Southeastern Conference (SEC) innendørs i 2020, og i 2021 vant han både høydehopp og lengdehopp i samme mesterskap. Under det nasjonale NCAA-mesterskapet i friidrett 2021 vant han høydehopp og lengdehopp, og under Southeastern Conference utendørs i 2021 kom han på førsteplass høydehopp og andreplass i lengdehopp.
2022
Under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2022 ble han nummer en i høydehopp og nummer tre i lengdehopp. Han kom på andreplass i høydehopp under USA-mesterskapet i friidrett 2022, og deltok i VM i friidrett 2022, der han kom på niendeplass med 2,27 meter. Han vant ett av stevnene i Diamond League 2022, Golden Gala i Roma, og han kvalifiserte seg til Diamond League-finalen i Zürich, der han kom på andreplass bak Gianmarco Tamberi.
Yonas Kifle
Yonas Kifle (født 5. november 1977) er en eritreisk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 58 i maratonløpet.
Embla kraftverk
Embla kraftverk er et vannkraftverk i Emdalen i Stranda kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 412 meter i Emdalselva.
Kraftverket har en peltonturbin på 4,9 MW. Årsproduksjon er 16 GWh.
Embla Kraft AS eies av Clemens Kraft.
Foretaksstraff
Foretaksstraff er straff som ilegges et foretak, det vil si en juridisk person slik som et selskap, forening eller annen sammenslutning.
Straffen for foretaket vil være en bot. I tillegg kan foretaket også fradømmes retten til å utøve virksomheten eller forbys å utøve den i visse former. I tillegg til straff vil normalt vinning som er oppnådd ved lovbruddet bli inndratt.
Carl Andersen (dansk turner)
Carl C. Andersen (født 9. mars 1879 i Odense, død 12. september 1967) var en dansk turner. Han representerte klubben HG i København.
Foretaksstraff
Et formål med foretaksstraff er forebyggelse. Dette innebærer at personer med tilknytning til foretak avstår fra straffbare handlinger i frykt for å pådra foretaket straff. Straffetrusselen vil da også bidra til strengere rutiner og bedre kontroll med driften.
Carl Andersen (dansk turner)
Han deltok i «Ekstralekene» 1906 i Athen, og var der med på det danske laget som vant sølv i lagkonkurransen i turn, bak det norske laget. To år senere, under OL 1908 i London, var han med og fikk 4.-plass. Her vant Sverige, foran Norge og Finland.
Carl er far til Greta Andersen, som vant OL-gull i svømming i 1948.
Mediterranean Expeditionary Force
I begynnelsen var betegnelsen Mediterranean Expeditionary Force kun brukt om de allierte styrkene ved Gallipoli. Men etter at Makedoniafronten ble åpnet i oktober 1915 ble styrkene ved Gallipoli kjent som Dardanelles Army. Etter tilbaketrekingen fra Gallipoli i januar 1916 lå MEFs hovedkvarter i Egypt, siden ansvarsområdet også innebar forsvaret av Suezkanalen. Som følge av økt betydning av Sinaifronten ble denne delen skilt ut som Egyptian Expeditionary Force i mars 1916.
Friedericke von Schlieben
Friedericke Amalie (født 28. februar 1757, død 17. desember 1827) var en tysk grevinne, gift hertuginne av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Beck.
Friedericke ble født i Königsberg som yngste datter av grev Karl Leopold von Schlieben (1723–1788) og Marie Eleanore von Lehndorff (d. 1800).
Den 9. mars 1780 giftet hun seg i Königsberg med hertug Frederik Karl Ludvig av Beck, sønn av Peter August og Friederike von Dohna-Leistenau [1738–1786). Paret fikk tre barn:
Friedericke Amalie døde den 17. desember 1827 i Slesvig og ble begravet ved sin mann i Sønderborg. På hennes kiste i Glücksborgernes kapell i Sønderborg slottskapell leses Ihre Leben war Liebe Glaube Duldung.
Bayburt
Bayburt er en by nordøst i Tyrkia, ved elven Çoruh. Den er provinshovedstad i provinsen Bayburt og hadde 35 654 innbyggere i slutten av 2011.
Navnet Bayburt kommer fra den armenske endelsen -pert eller -bert, som betyr «fort». Bayburt var en gang et viktig stoppested på silkeveien. Det antas at byen ble grunnlagt omkring 100 f.Kr., mens det historiske fortet har aner fra 2000 f.Kr.
Byen ble besøkt av Marco Polo og av den tyrkiske reisende Evliya Celebi. Bayburt har flere historiske moskéer, tyrkiske bad (hammam) og gravsteiner. Ruiner av den gamle middelalderfestningen kan fortsatt sees på toppen av en høyde nord for byen. Festningen tilhørte Bagratuni-dynastiet i tre århundrer før den gjennomgikk en fullstendig ombygging under Saltuk-herskeren Mugis-al-Din Tugrul Sah i perioden 1200-1230. En innskrift på festningsmurene vitner om denne ombyggingen. Tidlig på 1700-tallet ødela russiske tropper festningen, som imidlertid ble gjenoppbygd under osmanene før den igjen ble ødelagt i 1829.
Bayard Taylor Horton
Bayard Taylor Horton (født 6. desember 1895 i Gate City, Virginia, USA, død 6. juli 1980 i Rochester i Minnesota, USA) var en amerikansk nevrolog som var ansatt ved Mayoklinikken i Minnesota.
Karrière
Horton ble utdannet som bachelor of science og lege, begge ved University of Virginia i 1922. I årene 1923–1925 tjenestegorde han som professor i biologi ved Emory and Henry College (University of Virginia) i Emory, Virginia. Fra 1925 tok han spesialisering og vant sin master of science i nevrologi ved Mayo Graduate School of Medicine (University of Minnesota).
Han ble ansatt ved Mayoklinikken i 1929 og jobbet der det meste av sin karriere. I gjennom mer enn 50 år forsket der på det hodepinefenomenet man i dag kjenner under navnet klasehodepine (CH), også kalt selvmordshodepine i Norge. Behandling med oksygen (O2) og parenteral (injisert) dihydroergotamin ble først utprøvd av ham. Medisinsk O2 regnes fortsatt som det mest effektive virkemiddelet til å stoppe et anfall av CH. Klasehodepine var i mange år kjent som Hortons hodepine, men i 1952 ble benevnelsen endret til clusterhodepine, etter at den amerikanske nevrologen E. Charles Kunkle (1915–2005) oppdaget at anfallene kom i klaser.
I 1940 ble han utnevnt til leder av avdelingen for kliniske undersøkelser. I løpet av perioden 1937–1957 eksaminerte Horton 1 402 ulike pasienter for sin hodepine, etter at de hadde kontaktet ham. Etter endt karriere ved Mayoklinikken i 1958 flyttet han til Sun City, Arizona, der han ble sentral i oppbygningen av seksjonen for medisinsk forskning ved Boswell Memorial Hospital.
Horton var medlem av American Medical Association, og i perioden 1943–1944 var han president for Minnesota Society of Internal Medicine. I 1974 ble han av American Association for the Study of Headache tildelt Distinguished Clinician Award for sin innsats.
Mark Kenneally
Mark Kenneally (født 18. april 1981) er en irsk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 57 i maratonløpet.
Totes Gebirge
Totes Gebirge er en fjellkjede i de østerrikske delstatene Steiermark og Oberösterreich. Fjellkjedens navn («døde fjell») kommer av at store deler av fjellene består av et karstplatå med lite vegetasjon.
Avgrensning
Totes Gebirge grenser
Kirstine Brøndum
Kirstine Brøndum (født 26. januar 1950) er en dansk skuespiller og forfatter, bosatt i Tromsø.
Brøndum er utdannet innen etnografi, men har også gått ved Odense Teaters elevskole, - og fra 1987 ved Den Danske Filmskoles manuskriptlinje.
Ivan Babaryka
Ivan Babaryka (født 11. november 1982) er en ukrainsk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 59 i maratonløpet.
Nathan Fein
Han ble internert på Grini 2. september 1942, deportert 20. november 1942 med MS «Monte Rosa» og kom deretter til Auschwitz. Høsten 1944 kom fem-seks norske fanger fra Majdanek lenger øst og disse fikk tilsendt Røde Kors-pakker med mat som de delte med Kai Feinberg og Nathan Fein. Da Auschwitz ble evakuert i januar 1945 ble han sammen med andre overlevende sendt til Buchenwald. Blant disse var også Leo Eitinger, Samuel Steinmann, Julius Paltiel, Assor og Pelle Hirsch fra Norge.
Under de kaotiske forholdene på slutten av krigen ble han fra Buchenwald sendt på en ny marsj med andre jøder og trolig skutt i et steinbrudd i nærheten. Våre falne oppgir dødsdato til april 1945. Bruland oppgir 15. mars som dødsdato. Steinmann, Paltiel og brødrene Hirsch gjemte seg 6. april 1945 og holdt seg skjult til leiren ble frigjort 11. april. Ifølge Ottosen var Fein blant de omkring 4000 jødene som 6. april ble plukket ut og sendt på transport med ukjent destinasjon, mens de fire andre norske gjemte seg (Eitinger hadde tatt identiteten til en ikke-jødisk fange).
Skjønnheten og udyret (musikkalbum)
Skjønnheten og udyret er et musikkalbum med Merethe Trøan, Anders Hatlo og Börje Andersson, utgitt i 1992.
Maltberget
Maltberget er et berg øst i Lycksele kommune i Sverige. Toppen når 501 meter over havet. I 2010 ble toppen og åssidene mot nord og sør vernet som Maltberget naturreservat. Reservatet omfatter ialt 50 hektar.
Den nærmeste høyere toppen er Dobbmanberget ved Bjørksele mot nordvest. Avstanden dit er 46 kilometer, som er blant de 50 største sekundærfaktorene i Skandinavia.
Sør-Nord-statene
Sør-Nord-statene (698–926) var en periode da Koreahalvøya var delt i to stater, i sør Silla og i nord Balhae.
Etter at det koreanske kongedømmet Silla og det kinesiske dynastiet Tang hadde erobret kongedømmene Baekje i 660 og Goguryeo i 668, kontrollerte det nye kongedømmet, som også er kalt for «Forente Silla», eller «Senere Silla», den sørlige delen av Koreahalvøya. Det nordlige kongedømmet Goguryeo gjenoppstod som kongedømmet Balhae, med unntak av den sørlige delen som tilfalt Silla. Den nordlige delen av halvøya samt en betydelig del av Mandsjuria ble en del av det nye riket Balhae, grunnlagt i 698.
Rolf Christensen
Rolf Christensen (1894–1962) var en norsk skuespiller og sceneinstruktør som særlig markerte seg innen operetter, lystspill og farser. Han var i en årrekke tilknyttet Centralteatret.
Christensen scenedebuterte i 1918 ved Trondhjems nationale Scene og var fra 1922 til 1935 ved Den Nationale Scene. Fra 1935 var han ansatt ved Centralteatret, både som skuespiller og regissør. Hoveddelen av hans virke både som skuespiller og regissør var innen operetter, lystspil og farser. Ett av unntakene var hans dramatiske hovedrolle i Toralf Sandøs oppsetning av Victor Borgs Jeg drepte!, som han spilte på Centralteatret i 1941 og gjentok på film året etter.
Han filmdebuterte i 1921 med en birolle i Markens grøde, en filmatisering av Hamsuns kjente roman. Han spilte hovedrollen i Jeg drepte! og har ellers hatt biroller i filmer som Pan (1922), De vergeløse (1938), Tørres Snørtevold (1940) og Kasserer Jensen (1954).
Medina (provins)
Medina, også kjent som Al Madinah (arabisk: المدينة المنورة; Al-Madīnah al-Munawarah), er en provins som ligger i det vestlige Saudi-Arabia, delvis langs Rødehavet. Provinsen har et areal på 151 990 km². Ved folketellingen i 2004 haddeprovinsen 1 512 076 innbyggere. Administrasjonssentrum i provinsen er den hellige byen Medina, hvor mesteparten av befolkningen bor. Medina regnes som islams nest helligste by, etter Mekka. Andre viktige byer er havnebyen Yanbu og Badr Hunayn. Nåværende guvernør i Medina er Faisal bin Salman.
Sør-Nord-statene
Bygninger fra disse kongedømmene er templene Hwangnyongsa og Bunhwangsa. Grottene Seokguram fra 751 er i dag en del av UNESCOS verdensarv.
Medina (provins)
I provinsen finnes også de før-islamske arkeologiske utgravningene i Mada'in Saleh, som er oppført på UNESCOs verdensarvliste.
Rolf Christensen
Christensen var med å stifte Norsk Sceneinstruktørforening.
Medina (provins)
Guvernementer
Provinsen Medina er delt inn i syv guvernementer (muhafazah). Folketallet ved folketellingen i 2004 er oppgitt i parentes.
Solfrid i Bjørnstu og de syv svende
Solfrid i Bjørnstu og de syv svende er en roman skrevet av Johan Falkberget i 1928.
Hechingen
Hechingen er en by i Baden-Württemberg i Tyskland. Den ligger rundt 60 kilometer sør for delstatshovedstaden Stuttgart og 90 kilometer nord for Bodensjøen og den sveitsiske grensen.
Hechingen er opphavstedet for adelsslekten Hohenzollern, og byen var hovedstad i grevskapet og fyrstedømmet Hohenzollern-Hechingen mellom 1576 og 1850. Like ved byen ligger slottet Hohenzollern.
Solfrid i Bjørnstu og de syv svende
Historien handler om den morløse Solfrid, som nektet å tigge på gårdene, og av den grunn ble banket av sin far. Hun rømmer, og en St.Hans natt kommer hun vandrende langs landeveien og havner hos Bernt i Bjørnstu (Bjønnstu). Solfrid var så fager at mennene mente hun måtte være ei hulder, mens kjerringene seg i mellom pratet om at hun måtte være tater. Solfrid satte hele den fredelige bygda på ende. "Karfolkene begynte å kry rundt Bjønnstu som luskende hannkatter" (fra Arbeidermagasinet nummer 38, 1954).
Furset kraftverk
Furset kraftverk er et vannkraftverk i Stranda kommune i Møre og Romsdal.
Solfrid i Bjørnstu og de syv svende
"Solfrid i Bjørnstu og de syv svende" gikk som en ukentlig, helsides, tegneserie i Arbeidermagasinet fra nummer 35 i 1954 til nummer 46 i 1955 (til sammen 64 helsider). Hver helside besto av 9 bilder med tekst under. Serien ble tegnet av den norske tegneren og illustratøren Bjarne Restan. Dette var den siste tegneserien han illustrerte. Historien om "Solfrid og de sju svende" fortsatte i Arbeidermagasinet som ukentlig romantekst fra magasin nummer 47 i 1955 til godt ut i 1956.
"Solfrid i Bjørnstu og de syv svende" ble på nytt trykt i Arbeidermagasinet fra utgivelse nr.36 til utgivelse nr.51 i 1968. Denne gang ikke som tegneserie, men med en illustrert helside hver uke. Illustrasjonene var nå tegnet av tegneren og illustratøren Borghild Rud.
Furset kraftverk
Kraftverket har en peltonturbin på 4,8 MW. Årsproduksjon er 18 GWh.
Musikken på min radio
Musikken på min radio er et musikkalbum med Bente Lind, utgitt i 1990.
Three Days Grace (album)
Three Days Grace er et musikkalbum av Three Days Grace, utgitt i 2003.
Angelo Maria Quirini
Angelo Maria Quirini (opprinnelig fornavn Girolamo, født 30. mars 1680 i Venezia, død 6. januar 1759 i Brescia) var en italiensk høylærd kardinal.
Bakgrunn
Girolamo Quirini nedstammet fra den venetianske patrisierfamilien Quirini Stampalia. Han vokste opp i Brescia.
Benediktiner
Han trådte deretter inn i benediktinerordenen i Firenze i 1696 og havnet snart i klosteret Monte Cassino. Han hadde ordensnavnet Angelo Maria. Han studerte gresk, hebraisk og matematikk. Fra 1710 til 1714 foretok han studiereiser til Frankrike, Nederlandene, Tyskland og England, og knyttet mange forbindelser med opplysningens ledende skikkelser. Fra 1718 var han medlem av den pavelige kommisjon av den greske liturgiske litteratur. Han ble abbed av Monte Cassino i 1718.
Biskop, kardinal
Han ble deretter erkebiskop av Korfu (1723-1727) og biskop av Brescia (1727-1755) og ble utnevnt til kardinal i 1727, med Sant'Agostino som tittelkirke, tillike med San Marco og Santa Prassede, og til sist Santi Bonifacio e Alessio.
I 1730 ble han bibliotekar for Vatikanbiblioteket. I 1747/48 la han igjen ut på en reise, gjennom Sveits og Bayern. Han var på denne tid blitt medlem av vitenskapsakademier i Berlin, Wien og Russland, og medlem av det første lærde selskap i Habsburgmonarkiet, Societas eruditorum incognitorum in terris Austriacis.
På grunn av voksende uoverensstemmelser og misnøye med pave Benedikt XIV og hans pavelige regjering i 1751 trakk seg som prefekt for Vatikanbiblioteket og fikk trekke seg tilbake til sin bispestol i Brescia. Konkrete foranledninger var pavens utnevnelse av kardinal Domenico Passionei som pro-prefekt for biblioteket, og pavens holdning i et politisk ærende overfor republikken Venezia.
Ved grundige studier og vidstrakte reiser hadde han skaffet seg en omfattende lærdom, noe hans skrifter også bærer et vitnesbyrd om. Særskilt beskjeftiget han seg med liturgiens historie. Hans fredselskende sinnelag gjorde ham høyt skattet også av protestanter.
Quirini brevvekslet med en rekke av tidens mest betydelige lærde og filosofer, som Voltaire, Johann Jakob Breitinger, Franz Ignatius Rothfischer, Abraham Gotthelf Kästner, Johann Christoph Gottsched, Georg Wilhelm Kirchmaier, Bernard de Montfaucon, Jean Henri Samuel Formey, såvel som med kong Fredrik II av Preussen og pave Benedikt XIV.
Gavlinnskriften på St.-Hedwigs-katedralen i Berlin nevner kardinal Quirini som dens hovedstifter.
Blant hans mange publiserte arbeider er de følgende: Orthodoxa veteris Græciæ officia (1721), Enchiridion græcorum (1725), Primordia Corcyræ (samme år), Specimen variæ literaturæ, quæ in urbe Brixia... florebat (2 bind, 1739), biografier over pavene Paul II og Paul III med flere. Han besørget også utgivelsen av Efrem Syrers arbeider på gresk, syrisk og latin i 6 bind (1732–46). Sin eget levnet skildret Querini i Commentarii de rebus pertinentibus ad Quirinum (3 bind, 1749).
Han er grunnlegger av Biblioteca Queriniana i Brescia, som fortsatt består.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Gråhøe (Øystre Slidre)
Gråhøe (også skrevet Gråhøi) er et fjell øst for Valdresflye nord i Øystre Slidre kommune i Innlandet. Det har en høyde på 1 779 meter over havet.
Jansen
Jansen er et vanlig etternavn i Norge. Per januar 2020 var det 3,107 nordmenn med Jansen som etternavn. Skriveformen Janssen er mindre vanlig, med 127 forekomster.
Jorge Benjamin Gonzalez
Jorge Benjamin González Sauceda (født 30. desember 1993) er en meksikansk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen T12, som er for synshemmede utøver innen parafriidrett. Han konkurrerer hovedsakelig på sprintdistanser.
Bakgrunn
González lider av Marfans syndrom, som gir lange og tynne lemmer. Han er også blind på et øye, og har redusert syn på det andre øyet. Han begynte med parafriidrett i 2009.
Idrettskarriere
Under Parapanamerikanske leker 2015 nådde han finalen på 100 meter, og kom der på fjerdeplass. Han skadet seg imidlertid, og stilte ikke til start i finalen på 400 meter, der han satte personlig rekord i forsøksheatet med 49,62 sekunder. Han stilte heller ikke i VM senere på året, på grunn av denne muskelavrivingen.
Han deltok i Paralympiske sommerleker 2016, og på 400 meter vant han sitt forsøksheat, men stilte ikke til start i finalen. Han stilte ikke til start (DNS) på 200 meter. Under Parapanamerikanske leker 2019 deltok han i klassen T13, og vant der 400 meter og fikk sølv i lengdehopp, bak Luis Felipe Gutiérrez Rivero.
The Best of Beezy 2000-2010
The Best of Beezy 2000-2010 er et musikkalbum med Oral Bee, utgitt den 9. november 2010.
Smørsbroen
Smørsbroen er en veibro på Fylkesvei 5348/Markeveien i Bergen. Broen krysser Jon Smørs gate (riksvei 555) og har en spennvidde på 17 meter. Smørsbroen er en hvelvbro i betong, med to kjørefelt, fortau på begge sider og parkeringsplasser på én side. Tidligere gikk også trikken i Bergen over Smørsbroen.
Broen ble åpnet i 1923 og rehabilitert i 1990/91. Den er spesiell fordi den har fasader i to ulike stilarter. Den nordøstlige fasaden er i nygotisk stil, mens den sørvestlige fasaden er i funksjonalistisk stil. Ved rehabiliteringen i 1991 ble broen utsmykket av kunstneren Arne Rygvold. I likhet med gaten under broen er Smørsbroen oppkalt etter ridder og riksråd Jon Svalesson Smør (ca. 1420-83).
Smørsbroen er foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner.
Thomas Carmoy
Thomas Carmoy (født 16. februar 2000) er en belgisk friidrettsutøver, som konkurrerer i høydehopp.
I 2021 vant han bronsemedalje i høydehopp ved EM i friidrett innendørs avholdt i Toruń, Polen.
Brødrekirkegården (Riga)
Brødrekirkegården (latvisk Brāļu Kapi) er en militær kirkegård og et nasjonalt monument i Riga-forstaden Mežaparks i Latvia. Kirkegården er både et minnesmerke over og en begravelsesplass for tusener av latviske soldater som ble drept i perioden 1915-1920 under første verdenskrig og den påfølgende latviske uavhengighetskrigen.
Selve kirkegården er tegnet av gartneren Andrejs Zeidaks, som begynte planleggingen mens krigen fortsatt raste. Hovedmonumentet på kirkegården ble bygget mellom 1924 og 1936 etter tegninger utført av blant andre billedhuggeren Kārlis Zāle, arkitektene P. Feders, A. Birzenieks, P. Kundziņš, billedhuggerne J. Cirulis og F. Valdmanis. Mange av Kārlis Zāles skulpturer har fått en fremtredende plass på kirkegården.
Utforming
Brødrekirkegården representerer den latviske nasjonens takk til falne helter. Kirkegården består av et område på ni hektar i det nordøstlige Riga, fem kilometer fra byens sentrum. Den grenser opp til både Mežakirkegården (Rīgas Meža kapi, som betyr Skogkirkegården) og Rainiskirkegården.
Hovedporten
Kirkegårdens hovedport er 10 meter høy og 32 meter bred. På hver side av inngangen er porten utsmykket med et dyprelieff av to ryttere til hest. Relieffene har en høyde på 3,3 meter målt fra hestenes hover til rytternes hoder. Ekvipasjene symboliserer latvisk kultur og historie. En oppadgående bevegelse dominerer relieffet til høyre. I gruppen til venstre skaper bøyde hoder hos ryttere og hester en nedadgående bevegelse; rytterne har senket sine skjold og flagg. Over inngangen ses årstallene 1915 (året for de første begravelser på kirkegården) og 1920 (det siste år av den latviske uavhengighetskrig). Mellom de to årstallene finner man Latvias riksvåpen.
Tankenes vei og Heltenes terrasse
Fra hovedinngangen fører den 205 meter lange "Tankenes vei" gjennom en allé av lindetrær frem til "Heltenes terrasse", som er omgitt av en eikelund plantet i 1923. Terrassen er omkring 73 meter bred og 78 meter lang, med heller av tufa. Midt på terrassen står et meterhøyt alter der det brenner en evig ild. Kirkegårdens hovedgravlund ligger lavere enn "Tankenes vei". På grunn av at alteret på "Heltenes terrasse" sperrer utsynet, ser man ikke hovedgravlunden før man har passert terrassen. Alteret markerer dermed et symbolsk skille mellom de levendes og de dødes verden, og når man har passert dette skillet blir man møtt av et panorama av gravlunden.
Historie
I 1913 ble Mežakirkegården innviet. I 1914 besluttet Riga domkirke og St. Peterskirken i Riga å la 146 falne soldater bli gravlagt på disse to kirkenes område av Mežakirkegården, fordi disse soldatene ikke tilhørte noen av menighetene i Riga. De tre første soldatene ble begravet derden 15. oktober 1915, deres navn var Andrejs Stūris, Jonas Havernass og Jekabs Timms. (latvisk skrivemåte: Andreju Stūri, Jēkabu Voldemāru Timmu og Jāni Gavenasu). Etter hvert som krigen fortsatte ble det klart at man ville trenge flere gravsteder for falne soldater. En organisasjonskomité ba kirkene i Riga om å avgi mer plass på Mežakirkegården, men kirkene avslo anmodningen. Da vendte komiteen seg til Rigas byråd.
Den 26. september 1914 mottok Rigas Byråd anmodningen fra komiteen som representerte Latvias militære styrker. Komiteen hevdet at kirkenes begrunnelse for å avslå å avgi arealer på Mežakirkegården ikke var holdbar. I 1916 kom man endelig frem til en løsning, ved at de lokale kirkene gikk med på å tilbakeføre et område av Mežakirkegården til byens myndigheter, hvorpå de lokale myndigheter avstod området til den militære komiteen. Dette var bakgrunnen for at Brødrekirkegården ble anlagt på feltet ved siden av Mežakirkegården.
I 1920 ble det satt ned et utvalg for å føre tilsyn med kirkegårder og slagmarker fra 1. verdenskrig. Dette utvalget fikk også ansvaret for å anlegge Brødrekirkegården. Utviklingen av minnesmerket kan således grovt inndeles i to perioder. Byens sjefgartner Andrejs Zeidaks fikk i oppdrag å planlegge den nye kirkegården. Den første var perioden for landskapsutvikling, som varte frem til 1923, hvor landskapspleien ble utviklet i henhold til Zeidaks' ideer. Imens ble den arkitektoniske og kunstneriske utvikling av kirkegården drøftet. I 1921 og 1922 fant to lukkede prosjektkonkurranser sted. Billedhuggeren Kārlis Zāle, som besøkte Riga for å delta i prosjektkonkurransen for Frihetsmonumentet, ble også inviteret til at delta i den andre konkurransen om kirkegården. Han vant, og den andre fasen av utviklingen begynte, som varte inntil 1936. I denne periode blev landskapspleien supplert av arkitektoniske og skulpturelle elementer for at danne et forenet ensemble i overensstemmelse med Zāles design. De arkitektoniske verker ble utført under instruksjon av P. Feders, arkitekt A. Birznieks og billedhuggerne M. Šmalcs, N. Maulics og P. Banders var også involvert.
Grunnstenen til minnesmerket ble lagt den 18. november 1924. Den første skulpturelle gruppe, de døende ryttere, ble avduket den 20. november 1927, den anden den 2. september 1928. Den berømte skulptur av Moder Latvia og hennes døde sønner ble avduket den 13. oktober 1929. Oppførelsen av de viktigste portene begynte i 1930. Statuene av soldater med skjold, som symboliserer de fire landskaper i Latvis, ble uthugget senere. I 1936 ble våpenskjoldene for Latvias 19 distrikter og 59 byer uthugget i kirkegårdens mur. Kirkegården ble formelt dedikert som et minnesmerke den 11. november 1936 i overværelse av den daværende Latviske president og regjeringen.
Gravplasser
Det er over 2000 graver på kirkegården. De fleste av dem er gravene til soldater som falt under 1. verdenskrig og i den latviske uavhengighetskrigen, det vil si i årene 1915-1920. Men Brødrekirkegården er også siste hvilested for en del latviere som mistet livet under 2. verdenskrig og innehavere av Lāčplēsisordenen, som ble tildelt for ekstraordinære fortjenester under den latviske uavhengighetskrigen.
Herrsching
Herrsching am Ammersee er en by i Landkreis Starnberg, Oberbayern i Tyskland. Den ligger langs østbredden av Ammersee sørvest for München. Befolkningen varierer mellom rundt 8000 om vinteren og 13 000 om sommeren.
Stedet ligger i enden av Münchens S-banelinje S8 og stedet er populært blant turister for mulighetene for vannsport og som startsted for turer til Andechsklosteret.
Før andre verdenskrig lå Reichsfinanzschule Hersching i Herrsching. I 1945 og 1946 ble skolen ombygd til sykehus for tidligere soldater som hadde mistet lemmer under krigen.
Verdenscupen i langrenn 1995/96
Verdenscupen i langrenn 1995/96 ble innledet i Vuokatti i Finland 25. november 1995 og ble avsluttet i Holmenkollen i Oslo i Norge 16. mars 1996. Bjørn Dæhlie fra Norge vant cupen sammenlagt for menn og Manuela Di Centa fra Italia for kvinner.
Methkal Abu Drais
Methkal Abu Drais (født 29. desember 1983) er en jordansk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 56 i maratonløpet.
Robert M. Laughlin
Robert Moody Laughlin (født 29. mai 1934 i Princeton i New Jersey i USA, død 28. mai 2020 i Arlington i Virginia) var en amerikansk antropolog og lingvist, og kurator ved Smithsonian Institution.
Hans forskning fokuserte på mayaindianerne i Chiapas i Mexico og på språket tzotzil. I 1975 utgav han The Great Tzotzil Dictionary of San Lorenzo Zinacantán, med 30 000 oppslagsord. Han publiserte også verker om andre aspekter ved tzotzilkulturen, som deres folkeeventyr og etnobotanikk, og hjalp til med å lansere et lokalt forfatterkooperativ, Sna Jtz'ibajom, og en teatertrupp.
Hans verk bidro til å standardisere hvordan tzotzil skrives, og til en fornyet interesse for flere av områdets gamle språk.
Robert M. Laughlin døde av covid-19 i Arlington i Virginia.
Ennstal-Alpene
Ennstal-Alpene er en fjellkjede i de østerrikske delstatene Steiermark og Oberösterreich. Fjellkjeden er oppkalt etter elven Enns, som her bryter gjennom Nord-Alpene med en trang dal.
Avgrensning
Ennstal-Alpene begrenses
Topper
De høyeste toppene i Ennstal-Alpene er
Daler og videre inndeling
Fjellene rundt Enns trange daler heter Gesäuse («brusingen», av elvens sterke brus). Gesäuse består av flere fjellmassiv, inkludert Ennstal-Alpenes høyeste (Hochtor). Nordvest for Gesäuse ligger Haller Mauern («murene rundt Hall», 2244 moh. i Großer Pyhrgas). Sydøst for Gesäuse ligger Eisenerzer Alpen («Jernmalm-Alpene», 2165 moh. i Eisenerzer Reichenstein).
Gråhø
Gråhø, Gråhøe, Gråhøi, Gråhøin eller Gråhøa er et navn som blir brukt om flere fjell i Norge. Ofte blir flere av disse variantene benyttet om det samme fjellet.
Lais Souza
2003-04
Hennes første store internasjonale konkurranse var Panamerikanske leker 2003, der Brasil kom på 3.-plass i lagkonkurransen, bak hhv. USA og Canada. Individuelt kom hun på 4.-plass i hopp, med karakteren 9,287, kun 0,005 poeng bak bronsemedaljevinner Brenda Magana. Samme år deltok hun ved Verdensmesterskapet i turn 2003, der Brasil kom på 8.-plass i lagkonkurransen. Individuelt kom hun på 169.-plass i kvalifiseringen i mangekampen.
Etter resultatet i VM ble Brasil kvalifisert for OL 2004. Dette var hennes første OL, og hun endte her på 9.-plass i lagkonkurransen sammen med det brasilianske laget. Hun kom på delt 13.-plass i kvalifiseringen til apparatfinalen i hopp, og nådde med det ikke finalen. Dette var hennes beste individuelle resultat, hun kom for øvrig på 62.-plass i frittstående, 69.-plass i skranke og 18.-plass på bom, og hun endte på 34.-plass i den individuelle mangekampen.
2005
Souza fikk gull i hopp og sølv i frittstående ved Turnier der Meister 2005. Hun fikk sølv i hopp og bronse i frittstående, og endte på 5.-plass i bom ved France International i mai. Ved World Cup 2005 i Stuttgart vant hun hopp, og kom på 4.-plass i frittstående. Hun deltok også ved II Siegfried Fischer Trophy 2005, der hun kom på 2.-plass i hopp, bak Oksana Chusovitina, og hun kom på 5.-plass i frittstående. I oktober samme år deltok hun også ved Det panamerikanske mesterskapet i turn i Rio de Janeiro. I lagkonkurransen der kom Brasil på 2.-plass, bak USA. Individuelt kom hun på 3.-plass i mangekampen, med 36,439 poeng, og hun kom for øvrig på 3.-plass i hopp og 4.-plass i frittstående.
2006
I mai 2006 deltok hun ved 2006 World Stars - FIG World cup Cat A, der hun kom på 3.-plass i hopp og 2.-plass i frittstående. I frittstående kom hun på 8.-plass. I oktober 2006 deltok hun ved VM i turn i Århus i Danmark. Her kom Brasil på 7.-plass i finalen i lagkonkurransen. Hennes beste individuelle resultater var 4.-plass i hopp og 8.-plass i frittstående. I desember 2006 kom hun på 2.-plass i hopp ved World Cup i turn i São Paulo, med poengsummen 15,112, og 3.-plass i frittstående med poengsummen 14,925.
Ved det brasilianske mesterskapet kom hun på 12.-plass i mangekampen, og vant gull i skranke. Dette året ble hun også kåret til årets kvinnelige idrettsutøver i Brasil (Prêmio Brasil Olímpico).
2007-08
Hun vant tre medaljer ved Panamerikanske leker 2007. I lagkonkurransen kom Brasil på 2.-plass bak USA, og hun fikk bronse i både hopp og skranke. Ved VM i turn 2007 kom Brasil på 5.-plass i lagkonkurransen. Ved Sommer-OL 2008 fikk Brasil sin beste lagplassering til da, med 8.-plass. Souzas beste individuelle plassering var 26.-plass i skranke.
Ved det brasilianske mesterskapet 2007 fikk hun gull i lagkonkurransen med laget Associação Sanepar. Hun fikk også gull i skranke, med poengsummen 14,950. Hun nådde finalen i hopp ved World Stars 2008 i Moskva, der hun kom på 8.-plass med poengsummen 13,612.
2011-12
Etter tre års avbrekk på grunn av skade begynte hun å konkurrere igjen i 2011. Hun gjennomgikk flere kneoperasjoner, men gjenopptok treningen, og kvalifiserte seg til Sommer-OL 2012. Imidlertid skadet hun hånden bare noen uker før OL, og måtte trekke seg fra lekene. Ethiene Franco overtok plassen hennes i OL.
Karriere som freestyleutøver
Souza begynte med freestyle i 2013. Hun og Joselane Rodrigues dos Santos, som også har turnet på internasjonalt nivå, begynte treningen i juni sammen med USAs tidligere landslagstrener Ryan Snow. I desember deltok de begge ved Finland Europa Cup, der Souza kom på 9.-plass og dos Santos på 12.-plass, som gjorde at begge ble kvalifisert til å delta i World Cup. Senere i desember kom hun på 3.-plass to ganger i NorAm Cup i Utah Olympic Park.
Hun deltok i tre World Cup-renn i januar 2014:
Hun ble kvalifisert til Vinter-OL 2014, i freestyle. Den 28. januar skadet hun seg på ski, under trening i Park City i USA. Hun fikk brudd i ryggen, og hevelse i ryggmargen, som ga lammelse i armer og ben, og måtte også få pustehjelp. Legene omtalte skaden som mulig livstruende, og ga usikre diagnoser for videre rekonvalens.
Stjørdal (sogn)
Stjørdal (tidligere Værnes) er et sogn i Stjørdal kommune i Trøndelag. Stjørdal sogn grenser til Skatval sogn i nord, Hegra sogn i øst og Lånke sogn i sør. Stjørdal menighet i Den norske kirke tilhører Stjørdal prosti i Nidaros bispedømme. Værnes kirke, som ble bygget mellom 1080 og 1100, har vært hovedkirke i Stjørdalsdistriktet siden middelalderen. Den er fortsatt i bruk som sognekirke. Den andre kirken i sognet, Stjørdal kirke, ble vigslet i 2015.
Sognet omfatter Stjørdalshalsen og de nærmeste bygdelagene rundt. Stjørdalshalsen, ofte bare kalt Stjørdal, har vokst frem til et lite bysamfunn. Stjørdalshalsen ligger mellom Stjørdalselva og Gråelvas utløp i Stjørdalsfjorden, en arm av Trondheimsfjorden. Elvesletten er flat, og landskapet i resten av sognet er mest ås- og myrlendt opp til ca. 300 moh. På det meste rundt 6,5 km nord–sør, 12 km øst–vest, i alt et areal i overkant av 50 km². Stjørdal er det minste sognet i areal i Stjørdal kommune, men til gjengjeld det mest tettbygde og folkerike. Stjørdal sogn svarer grovt sett til delområdene Stjørdal og Stjørdalshalsen i Stjørdal kommune for statistiske formål. Den 1. januar 2019 hadde de to delområdene til sammen 14 404 innbyggere.
Værnes var hovedsogn i det daværende Stjørdal prestegjeld, som i 1849 ble delt, slik at Værnes ble hovedsogn i det nye Nedre Stjørdal prestegjeld. I tillegg bestod prestegjeldet av annekssognene Lånke og Skatval. Prestegjeldet tilhørte Søndre Innherred prosti frem til 1920, deretter Stjørdal prosti. Etter 2004 ble prestegjeldene avviklet innen Den norske kirke, og sognene ble direkte underlagt Stjørdal prosti.
Værnes gamle prestegård var i bruk som kontor og bolig for sognepresten frem til 1978.
Med formannskapslovene av 1837 ble det daværende Stjørdal prestegjeld opprettet som eget formannskapsdistrikt (herred). I 1849/1850 ble både prestegjeldet og herredet delt i Øvre og Nedre Stjørdal. I 1902 ble Nedre Stjørdal delt, så alle sognene ble opprettet som egne herreder. Sognet het på dette tidspunktet fortsatt Værnes. Herredet fikk navnet «Stjørdalen», etter ønske fra et flertall i sognestyret, til tross for departementets anbefaling om samsvar mellom herredsnavn og sognenavn. I 1917 ble herredsnavnet endret til ubestemt form, «Stjørdal», ved kongelig resolusjon. Herredsstyret protesterte mot endringen, men fikk ikke gehør. I 1962 ble Stjørdal, Skatval, Lånke og Hegra kommuner slått sammen til den nye Stjørdal kommune med administrasjon på Stjørdalshalsen.
Steinsdalselva (Kvam)
Steinsdalelva er ei elv i Kvam kommune i Vestland. Elva henter fra Langvotnevatnet 357 meter over havet og renner gjennom Tokagjelet og dalen mot brakkvannet Movatnet ved fjorden. I den delen av elva som svinger gjennom Tokagjelet er Steinselva navngitt Tokagjelselva.
Ybbstal-Alpene
Ybbstal-Alpene er en fjellkjede i de østerrikske delstatene Oberösterreich, Niederösterreich og Steiermark. De er oppkalt etter elven Ybbs, som her markerer Alpenes nordgrense.
Avgrensning
Ybbstal-Alpene begrenses
Topper
De høyeste toppene i Ybbstal-Alpene er
NM i styrkeløft 2013
Norgesmesterskapet i styrkeløft 2013 ble arrangert i Bergen 31. mai–2. juni. Arrangør var Odin IL.
Kongepokalene ble vunnet av Kjell Egil Bakkelund og Tutta Kristine Hanssen.
DOCUMENTA (13)
dOCUMENTA (13) var den trettende utgaven av documenta, en internasjonalt toneangivende mønstring av samtidskunst i Kassel. Utstillingen varte i 100 dager fra 9. juni til 16. september 2012, og ble åpnet av den tyske forbundspresidenten Joachim Gauck. Documenta arrangeres samme sted hvert femte år.
Leder av utstillingen i 2012 var Carolyn Christov-Bakargiev.
Ledemotiv
Norsk kulturråd bevilget 800 000 kroner i prosjektstøtte til utstillingen i 2012.
Afrikamesterskapet i friidrett 2018 – 100 meter menn
100 meter for menn ved Afrikamesterskapet i friidrett 2018 ble arrangert 1. og 2. august på Stephen Keshi Stadium i Asaba, Nigeria.
Forsøksheat
Kvalifisering: De 3 første i hvert heat (Q) samt de 6 raskeste ellers (q) gikk til semifinalene.
Vind: Heat 1: -0.5 m/s, Heat 2: -0.9 m/s, Heat 3: -0.2 m/s, Heat 4: -0.8 m/s, Heat 5: -1.1 m/s, Heat 6: -0.6 m/s
Semifinaler
Kvalifisering: De to første i hver semifinale (Q) og de to raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til finalen.
Vind: Heat 1: -0.8 m/s, Heat 2: -0.9 m/s, Heat 3: -0.7 m/s
Finale
Vind: -2.1 m/s
Ulrich von Türheim
Ulrich von Türheim var en tysk forfatter som skrev i den siste halvdelen av 1200-tallet.
Som med mange av hans samtidige er det svært lite er kjent om Ulrichs liv. Han var fra området Augsburg i sørvestlige Bayern. Tre av hans verk er bevart: En avslutning på den versjonen av legenden om Tristan og Isolde som ble etterlatt ufullført av Gottfried von Strassburg; en fortsettelse av Willehalm, etterlatt ufullført av Wolfram von Eschenbach; og fragmenter av en versjon av Cligès basert på et dikt av den franske forfatteren Chrétien de Troyes. Det er ikke kjent om hans siste verk var et selvstendig verk eller også var en fortsettelse, i dette tilfellet av en nå tapt utgave av Cligès av Konrad Fleck. Den relative kronologi for disse verkene er omdiskutert, skjønt Rennewart er i dag vanligvis betraktet som det siste.
Agnete (skuespill)
Agnete  er et skuespill av den norske forfatteren Amalie Skram, utgitt i 1893.
Stykket kan i flere henseende minne om Ibsens Et dukkehjem. Hovedpersonen Agnete Lindemann, som har blitt beskrevet som «kanskje den mest sympatiske av Amalie Skrams kvinneskikkelser», har en blandet fortid: hun er av god familie, vakker, og skilt fra en mann som senere gikk konkurs og derfor ikke kunne yte bidrag. For å overleve stjeler hun, ved å naske fra venner, arrangere falske innsamlinger og lignende. Hun forelsker seg i Rikard Berg, advokaten som førte skilsmissesaken for henne, og de blir gift etter at han har tvilt seg fram til et ja.
Hun ønsker å leve et «sant liv» overfor ham, og bekjenner sin uærlighet i fortiden. Han klarer ikke å akseptere dette, og ekteskapet går i stykker. Hun står ulykkelig og ribbet tilbake, og «reiser til min fetter i Nordfjord for å bli hans husbestyrerinne».
Edvard Beyer skriver at «Stykket utmerker seg ikke ved stor originalitet. Litt klosset er det i det tekniske også. Men Agnete er et levende lite menneske, tegnet med ømhet og varme. Hennes kjærlighetsdrøm og stillferdige kvinneskjebne griper».
Brita Skybak
Brita Skybak (født 7. november 1960 i Uruguay) er en norsk billedkunstner. Hun var hospitant ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (1989-1991), har tatt utdanning ved Vestlandets kunstakademi (1991-1995) og ved Academia Bella Artes i Salamanca i 1993.
Nymfeum
Nymfeum eller Nymphaeum (gresk: Nymphaion, latin: Nymphæum) var i antikkens Hellas og i Romerriket en type grotte- eller kildehelligdom vigslet til nymfer, særlig de som lå ved vannkilder.
Disse monumentene var opprinnelig naturlige grotter, som tradisjonen utpekte som steder hvor kvinnelige vesener, nymfer, hadde tilholdssted. I Romerriket ble nymfeer utviklet til storslagne anlegg med blant annet fontener og bassenger. Flere av de mest kjente nymfeene lå på Esquilinen i Roma, og et i Miletos. I større palasser innredet man iblant et nymfeum med sentral grunnplan, som for eksempel i Hadrians villa i Tivoli. Et nymfeum dedikert en lokal vannymfe ved navn Coventina i romersk Britannia ble bygget langs Hadrians mur.
I den tidlige kristne tid kunne et slikt nymfeum taes i bruk som dåpsrom, baptisterium. I den gamle kristne kunsten kalles også en brønn for renselser i forgården for nymfeum.
Nymfeum fikk betydning i den arkitektoniske utformingen med mosaikk fra gulv til vegger og takhvelving på 100-tallet. I begynnelsen var de ofte dekorert med geometriske mosaikker som ofte innlemmet skjell, men mot slutten av århundret kunne de også inneholde mer ærgjerrige figurer.
I renessansen ble byggingen av lignende anlegg fornyet, noe Villa d'Este er et eksempel på.
På 1960-talleet bygde den østerrikske billedkonstneren Ernst Fuchs et nymfeum som kan besøkes ved Privatmuseum Ernst Fuchs i Wien.
Tango for to – 50 innspillinger fra 50 år
Tango for to – 50 innspillinger fra 50 år er en samleplate med Nora Brockstedt, utgitt i 1995.
Mürzsteg-Alpene
Avgrensning
Mürzsteg-Alpene begrenses
Oropesa (distrikt i Antabamba)
Oropesa er et distrikt i provinsen Antabamba i regionen Apurímac i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 030305 og hovedstaden er Oropesa.
Distriktet ble opprettet den 2. januar 1857.
Türnitz-Alpene
Türnitz-Alpene er den fjellkjeden i Alpene som, sammen med Wienerwald, strekker seg lengst mot nord. Mestepartene av fjellene er så lave at toppene er under tregrensen. Türnitz-Alpene er oppkalt etter elven Türnitz, som renner gjennom fjellkjeden, før den munner ut i Traisen.
Avgrensning
Türnitz-Alpene begrenses
Topper
De høyeste toppene i Türnitz-Alpene er
Skrålemunkefugl
Skrålemunkefugl er en fugl i gruppen Philemon i familien Honningetere (Meliphagidae). Den finnes i den østlige Australia og på den sørlige Ny-Guinea.
Beilen
Beilen er en dorp (landsby) i kommunen Midden-Drenthe, i provinsen Drenthe i Nederland. Landsbyen har 11.140 innbyggere (2018).
Skrålemunkefugl
Underarter
Det er beskrevet tre underarter av skrålemunkefugl :
Lilian Calmejane
Lilian Calmejane (født 6. desember 1992) er en fransk syklist som sykler for Intermarché-Circus-Wanty.
I sitt første år som proff, i sin første Grand Tour, vant han den fjerde etappen av Vuelta a España 2016. Han vant også 8. etappe i Tour de France året etter.
Big Ice & Oral Bee presents: Da Playboy Foundation Compilation
Big Ice & Oral Bee presents: Da Playboy Foundation Compilation er et musikkalbum med Oral Bee og Big Ice, utgitt i 2003.
Tabuk (provins)
Tabuk (arabisk: تبوك‎; Tabūk) er en provins i det nordvestlige Saudi-Arabia som ligger langs Rødehavet og grenser til Jordan og Sinaihalvøya. På den andre siden av Rødehavet ligger Egypt. Tabuk dekker et område på 108 000 km² og hadde 691 517 innbyggere ved den offisielle folketellingen i 2004. Administrasjonssenter i provinsen er Tabuk, og Fahd bin Sultan har vært guvernør siden 1987. Tabuk er kjent for sin blomsterproduksjon for det europeiske markedet.