cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
MTV Norge
Bakgrunn
MTV Nordic ble lansert i 1998, men i 2005 ble den nedlagt og delt opp i 4 nye kanaler, en for hvert nordisk land. MTV Danmark ble lansert mai 2005 og 18. september 2005 startet MTV Norge, MTV Sverige og MTV Finland. I likhet med den norske utgaven har de øvrige nordiske kanalene undertekster på hvert sitt språk, tilpasset sendeskjema og et mer lokalt tilbud. MTV Nordic - som hadde hovedbase i Stockholm - hadde i alle år det eksisterte gått under økenavnet «MTV Sweden», mest på grunn av det enkelte mente var deres halvarrogante holdning til musikk utenfor svenskegrensen. Da MTV feiret sine første tyve år på lufta i 2001, foretok det renommerte bransjebladet Music & Media en opptelling av den gjeveste spillelista på MTV Nordic. Tretten artister var svenske, én var norsk. Lista hadde derimot ingen artister fra Finland eller Danmark.
Tordivelen og flua
«Tordivelen og flua» er en norsk folkevise av typen middelalderballade. Det er en humoristisk sang hvor dyr oppfører seg som mennesker. I TSB-katalogen er den typologisert som F67, mens M. B. Landstad har den som nr. 88 i Norske Folkeviser fra 1854. I telemarkstradisjonen kalles visa oftest «Tor Brynjulf og fluga».
Innhold
Tordivelen drar på frieri til flua. Først vil hun ikke ha ham, men til slutt sier hun ja og det blir bryllup. Visa er en parodi på riddervisene; tordivelen oppfører seg som en ridder, og flua som en edel jomfru, men bryllupet står på en hestelort.
En annen ballade med samme motiv er «Ravnebyllup i Kråkelund» (TSB F68).
Peace (elv)
Peace (engelsk: Peace River) er ei elv i provinsene Britisk Columbia og Alberta i Canada. Den starter fra den kunstige Willistonsjøen og renner mot øst og forener seg med elva Slave like nord for Athabascasjøen. Nedbørsområdet er på 302 500 km². Elva er cirka 1 521 km lang, eller 1 923 km medregnet kildeelva Finlay, som har sitt utspring i Rocky Mountains. Elva er seilbar i det mellomste og det nedre løpet.
Lars-Göran Åslund
Lars-Göran Åslund (født 7. juni 1945 i Åsarna) er en svensk tidligere langrennsløper.
Han vant to medaljer under VM 1970 i Vysoké Tatry i Tsjekkoslovakia, gull på 15 km og bronse på stafetten. I det samme mesterskapet ble han nummer 5 på 50 km og nummer 6 på 30 km. Under Vinter-OL 1972 i Sapporo deltok han på 15 km med 18.-plass, på 30 km med 11.-plass og var med på det svenske laget som kom på 4.-plass på 4 x 10 km stafett.
Han deltok også under VM 1974 i Falun. Her var hans beste prestasjon en femteplass på 30 km.
Matjaž Žagar
Matjaž Žagar (født 1963) er en slovensk tidligere skihopper som konkurrerte for Jugoslavia. Han deltok i verdenscupen og den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1982-1986. Hans beste sammenlagtplassering i verdenscupen var 51.-plass i 1984/85; best sammenlagt i Hoppuka var 60.-plass i 1985/86. Beste plassering i enkeltrenn var 10.-plass i skiflygingsbakken i Harrachov 23. februar 1985. Han ble nummer 13 i VM i skiflyging i Planica i 1985.
Helge Orten
Helge Orten (født 25. oktober 1966 i Midsund) er en norsk politiker (H). Han ble innvalgt på Stortinget fra Møre og Romsdal i 2013. I stortingsvalget 2017 var han Høyres førstekandidat i Møre og Romsdal.
Han var medlem av Midsund kommunestyre 1992–1995 og 1999–2011, herunder ordfører 2003–2011. Orten var leder i Møre og Romsdal Høyre 2010–2014 og gruppeleder i Møre og Romsdal fylkesting 2011–2013. Ved stortingsvalget i 2013 var han Høyres 1. kandidat til Stortinget fra fylket. I 2017 ble han leder av transportkomiteen. Orten hadde lenge arbeidet for ferjefri E39. Orten har arbeidet for å få gjennom Møreaksen, som vil innebære at hovedveien E39 blir lagt via fastlandsforbindelse for Midsund, og hans dobbeltrolle som investor i hjemkommunen Midsund har vært omdiskutert.
Dag Vaagen
Dag Arne Vaagen (født 19. januar 1956) er en norsk lokalpolitiker fra Høyre. Han var ordfører i Sande kommune i Møre og Romsdal fra 2007 til 2019. Vågen var medlem av Fylkestinget i Møre og Romsdal 2011-2015 og er leder av Sande Høyre.
Helge Orten
Orten er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole. Etter ett år i et revisjonsfirma i Molde var han økonomisjef i sjømatselskapet Sjøvik AS 1991–2003.
Beauforthavet
Beauforthavet (engelsk: Beaufort Sea) er den delen av Nordishavet som ligger nord for Alaska. Grensa mot sjølve Nordishavet trekkes langs ei linje fra Point Barrow til Prince Patrick Island i Canada. I øst danner Banksøya og Kapp Bathurst grensa.
Hongkong under Sommer-OL 2008
Hongkong under Sommer-OL 2008. 34 sportsutøvere fra Hongkong deltok i elleve sporter under Sommer-OL 2008 i Beijing. De vant ingen medaljer. Banesyklisten Wong Kam-po var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Gadzjijevo
Gadzjijevo (russisk: Гаджиево) er en lukket by i Murmansk oblast i Russland. Byen var også kjent som Jagelnaja Guba (russisk: Ягельная Губа) til 1967, og som Skalistyj (russisk: Скалистый) fra 1981 til 1994, men den ble oftest referert til som Murmansk-130 (russisk: Мурманск-130). Navnet Skalistyj ble offisielt i 1994, men byen ble i 1999 omdøpt tilbake til Gadzjijevo, som var navnet fra 1967 til 1981. Innbyggertall: 12 180 (folketelling 2002). Bystatus siden 1981.
Burn (album)
Burn er det åttende studioalbumet av Deep Purple, utgitt i februar 1974. Dette er det første albumet der vokalist David Coverdale og bassist Glenn Hughes medvirker.
Deep Purple skiftet litt på sin musikalske retning med dette albumet, og Hughes' bakgrunn fra soul og funk og Coverdales bakgrunn i bluesrock kommer tydelig fram. Til tross for dette finner vi en av bandets mest aggressive låter her, nemlig tittelsporet «Burn». Som et eksempel på funk/soul-elementene, kan nevnes «Sail Away» og «What's Goin' On Here», og låten «Mistreated» er en episk og følelsesladet bluesrocklåt. Den nye stilen skulle bli mer fremtredende på de neste to albumene fra bandet.
Tre dager før albumet ble utgitt ble singelen «Might Just Take Your Life»/«Coronarias Redig» utgitt.
I 2004 ble Burn remasteret og utgitt med bonusspor.
Bonusspor på 30-års jubileumsutgave
Glenn Hughes deltok i låtskrivingen, men hadde av kontraktsmessige årsaker ikke lov til å krediteres. På 30-års jubileumsutgaven fra 2004 er han derimot kreditert på alle låtene bortsett fra «Sail Away», «Mistreated» og instrumentalene «Coronarias Redig» og «'A' 200».
Air Ministry
Air Ministry var et departement i Storbritannias regjering, ansvarlig for å styre Royal Air Force. Air Ministry ble opprettet i 1918 og virket frem til 1964 hvor det ble slått sammen med Admiralitetet og War Office for å danne Ministry of Defence.
Bakgrunn
I april 1912 ble Royal Flying Corps, ved etableringen bestående av både en hærflyavdeling og en marineflyavdeling, og knappe to uker etter ble det dannet en Air Committe som skulle være et bindeledd mellom Admiralitetet og War Office. Dette fungerte dårlig og komitéen var ikke samlet etter utbruddet av første verdenskrig.
Federal Reserve Bank of New York
Federal Reserve Bank of New York er den viktigste av de tolv bankene i Federal Reserve System. Den holder til i 33 Liberty Street på Manhattan, og har også en avdeling i Buffalo. Federal Reserve Bank of New York er sentralbank for staten New York, deler av New Jersey, Fairfield County i Connecticut, Puerto Rico og De amerikanske Jomfruøyer.
Air Ministry
Bakgrunn
I 1916 hadde mangelen på koordinering mellom den britiske hærens Royal Flying Corps og marinens Royal Naval Air Service ledet til alvorlige problemer, både i anskaffelsen av flymotorer, men også i luftforsvaret av Storbritannia. I februar 1916 ble det derfor bestemt at det skulle opprettes en Joint War Air Committee, bestående av representanter fra både hæren og marinen og ledet av Edward Stanley, 17. jarl av Derby. Denne komitéen møtte imidlertid samme problemer som foregående og etter kun 8 møter ble det bestemt at koordineringen skulle reorganiseres.
Federal Reserve Bank of New York
Federal Reserve Bank of New Yorks viktighet illustreres gjennom at presidenten i banken har fast sete i Federal Open Market Committee. Presidenten i New York blir også tradisjonelt valgt til viseformann i FMOC. Pr. 2007 er Timothy F. Geithner president i Federal Reserve Bank of New York.
Air Ministry
Bakgrunn
Den 15. mai 1916 ble Air Board opprettet og leder ble lord Curzon, medlem av regjeringen, hensikten var å gi komitéen større tyngde enn hva Joint War Air Committee hadde hatt. I oktober 1916 la Air Board frem sin første rapport, den hadde svært kritiske bemerkninger til organiseringen av de to våpengrenenes flystyrker. I januar 1917 ble det utnevnt en ny leder for Air Board, lord Cowdray, en ledende industrimann. Kommandør Godfrey Paine ble også utnevnt, som Director of Naval Aviation bidro han til bedre samordning av de to flystyrkene. Det hjalp også at ansvaret for utvikling av fly hadde blitt overført til rustningsministeriet.
Federal Reserve Bank of New York
En av verdens største gullreserver holdes i hvelvet i Federal Reserve Bank of New York. Disse reservene er større enn de i Fort Knox. Store deler av reservene eies av utenlandske sentralbanker og internasjonale organisasjoner.
Air Ministry
Etableringen av Air Ministry
På tross av opprettelsen av Air Board og den senere reorganiseringen av det forsvant ikke alle samarbeidsproblemer og tyske bombetokt mot Storbritannia ledet til press fra publikum om at noe måtte gjøres. Som et resultat av det etablerte statsminister David Lloyd George et utvalg, med han selv og general Jan Smuts, for å undersøke problemene med Storbritannias luftforsvar og de organisatoriske problemene som fremdeles plaget Air Board.
Smuts la frem sin rapport den 17. august 1917. Grunnet luftstyrkers potensial for ødeleggelse av fiendtlige områder og industri- og befolkningssentra i stor målestokk anbefalte han å opprette en ny våpengren på linje med Royal Army og Royal Navy. Den nye våpengrenen skulle styres av et nytt ministerium og 2. januar 1918 ble Air Ministry opprettet, med Harold Harmsworth, 1st Viscount Rothermere som dets første minister.
Ved etableringen var Air Ministrys viktigste oppgave å gi spesifikasjoner for utvikling av fly, som britiske industriselskaper så utviklet prototyper etter. Disse ble så vurdert av Air Ministry og hvis de ble satt i produksjon så angav Air Ministry navnet på flyet. Etterhvert ble selve flyproduksjonen overført til Ministry of Aircraft Production (1940–46), Ministry of Supply (1946–59), the Ministry of Aviation (1959–67) og endelig Ministry of Technology (1967–70).
På 1930-tallet bestilte Air Ministry en vitenskapelig rapport om elektromagnetisk energi, den konkluderte med at en «dødsstråle» i praksis var umulig, men oppdagelse av fly var mulig. Den skotske ingeniøren Robert Watson-Watt demonstrerte en fungerende prototype og patenterte innretningen i 1935 og hans oppfinnelse kom til å danne grunnlaget for den britiske radarkjeden Chain Home, sentralt under slaget om Storbritannia.
Snaresbrook undergrunnsstasjon
Snaresbrook undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Stasjonen ble åpnet den 22. august 1856 av Eastern Counties Railway. Den ble overført til undergrunnsbanens Central-linje 14. desember 1947.
Andreas Granerud
Andreas Granerud (født 23. september 1984) er en norsk fotballspiller som spiller for Notodden.
Han har tidligere spilt for IL Frea, Bossekop UF og har spilt 26 kamper for Alta IF i 1. divisjon, men betydelig flere i 2. divisjon. Granerud underskrev en toårs-kontrakt med Notodden i februar 2007.
Liste over HTCs telefoner
Liste over HTCs telefoner er en liste over mobiltelefoner fra produsenten HTC sortert etter lanseringsår.
Høvellast
Høvellast er trelast med høvlet, glatt overflate som er plan eller formet med forskjellige profiler.
Tampenområdet
Tampenområdet er en samling av olje- og naturgassfelt med tilhørende infrastruktur beliggende på norsk kontinentalsokkel i nordlige del av Nordsjøen. Området er ikke klart geografisk definert. Tordisfeltet befinner seg nær geografisk senter for denne samlingen av oljefelt og ligger vest for Værlandet i Askvoll kommune i posisjon 61° 16` 18`` N og 2° 6` 47 Ø. Feltene som utgjør Tampenområdet er Snorre, Sygna, Gullfaks, Statfjord, Tordis, Gullfaks Sør, Statfjord Nord, Vigdis, Kvitebjørn, Statfjord Øst og Visund. I tillegg kommer det britiske Murchisonfeltet som også strekker seg inn på Tampenområdet. Alle norske felt i området opereres av Statoil. Navnet Tampen er tradisjonelt og brukt på tilsvarende havområde i hvalfangst- og fiskerinæringen.
Bakgrunn
Tanken om en felles utnyttelse av infrastruktur og anlegg på Tampen-området går tilbake til rundt år 1990. De såkalte satellittfelt ble dengang planlagt med utnyttelse av etablerte anlegg for olje- og gassprosessering på de store plattformene. Det ble også planlagt med utnyttelse av annen etablert infrastruktur i området for nye økonomisk marginale felt. Dette har vært en strategi for å gjøre mindre felt lønnsomme samtidig som at ressurser i store felt kunne utnyttes bedre i en sluttfase. Begrepet Tampen-området oppstod i offisielle kilder rundt år 2000. Olje- og energidepartementet har uttalt målet om å maksimere samlet ressursutnyttelse i områder. Et av tiltakene har vært tilrettelegging for utjevnet eierinteresser i et område som Tampen. Andre tiltak fra myndighetene kan være justering av rammebetingelser.
Willie Green
Willie Green (født 28. juli 1981, Detroit, Michigan) er en amerikansk profesjonell  basketballspiller. Han spiller for øyeblikket for New Orleans Hornets i NBA. Han har også spilt for Seattle SuperSonics og Philadelphia 76ers.
Øyvind Lyslo
Øyvind Lyslo (født 23. september 1960) er en norsk gitarist fra Sandane i Gloppen kommune.
Lyslo har musikkutdanning frå Griegakademiet, Norges musikkhøgskole i Oslo og Musikkhøgskulen i Frankfurt am Main. Han har turnert i inn- og utland, blant annet for Rikskonsertene.
I 1991 ble han nominert til Spellemannprisen for CD-en Syngande strenger sammen med Arne M. Sølvberg på hardingfele og fele.
I dag er Lyslo bosett i Førde og arbeider som fylkesmusikkleder i Sogn og Fjordane, frilansmusiker og gitarlærer.
Diskografi
Øyvind Lyslo er gitarist på følgende utgivelser:
Stipend
Øyvind Lyslo har mottatt støtte fra følgende fond og instanser:
Christian Prudhomme
Christian Prudhomme (født 11. november 1960) er en fransk sportsjournalist og direktør for Société du Tour de France.
Christian Prudhomme begynte sin karriere i fransk TV og kommenterte blant annet fotball og sykling, før han ble visedirektør i to år, og fra Tour de France 2006 generaldirektør i Tour de France. I motsetning til sin forgjenger Jean-Marie Leblanc var Prudhomme aldri selv proffsyklist.
HMS «Bellerophon»
HMS «Bellerophon» er brukt som navn på flere skip i den britisk marinen.
Whipsnade trekatedral
Whipsnade trekatredral (Whipsnade Tree Cathedral) er en ornamental hage på omkring 38 000 m² ved Whipsnade, i nærheten av Dunstable i Bedfordshire. Hagen er anlagt omtrent i form av en katedral, med gressganger som fungerer som skip, tverrskip, kapeller og klosterganger. «Veggene» består av ulike typer trær.
Hagen ble plantet av E.K. Blyth, i det han selv beskrev som en handling utført for «tro, håp og forsoning», som en reaksjon på hans egne minner fra første verdenskrig. Som kadett på Sandhurst i 1916 mistet han sine to nærmeste venner, Arthur Bailey og John Bennett, i løpet av atten måneder. I 1930 besøkte han Liverpoolkatedralen, som da var under konstruksjon. På veien hjem gjennom Cotswolds så han en treklynge i en åsside, og tenkte at dette var enda vakrere enn den store katedralen, og fikk idéen om å lage en katedralhage. Han startet i 1932, og tok arbeidet i etapper. Under andre verdenskrig grodde hagen igjen, men etter krigens slutt fortsatte utviklingen.
I 1953 begynte man å holde gudstjenester i hageanlegget, og det har man fortsatt med siden. Flere forskjellige kirkesamfunn har brukt anlegget.
Hageanlegget ble gitt til National Trust i 1960. Ved siden av National Trusts aktivitet for å holde hagen ved like og å sørge for at besøkende får se den, er det et uavhengig fond, Whipsnade Tree Cathedral Fund, som tar hånd om religiøs bruk av stedet.
Liste over dobbeltkjønnede navn i Norge
Dette er en liste over dobbeltkjønnede navn i Norge. Den inneholder fornavn som er gitt minst tre ganger i hvert kjønn i Norge i perioden 1900–1974.
Krabbefangst i Norge
Krabbefangst er en tilleggsnæring for kystfiskere, foruten en utbredt hobby langs store deler av den norske kysten.
Spillet (bok)
Spillet (På engelsk: The Game. Penetrating the Secret Society of Pickup Artists) er en ikke-fiksjonsbok. Den er skrevet av den amerikanske gravejournalisten Neil Strauss. I boken tok han psevdonymet Style og foretok et dypdykk i det såkalte sjekkekunstner-miljøet.
Krabbefangst i Norge
I det følgende er det fangst av taskekrabbe som først og fremst beskrives. Trollkrabbe forekom i teinefisket, men ble kastet.
Krabbefangst foregår først og fremst som teinefiske. De gamle teinene var bygd av tre i sylinderform med traktformet åpning (kolv eller kalv) i begge ender. Der var lokk på midten til å legge inn agn og ta ut fangsten i. Lukten av agnet trakk krabben til seg, og når den først var inne, slapp den ikke ut. Hummer forekom nok i teinene, men sjelden – de hadde ikke samme biotop og matvaner. Krabben liker best ferskmat. Moderne teiner er i plastmateriale, og kan se annerledes ut, men prinsippet er det samme.
Mange steder langs kysten trekker krabben opp på grunt vann etter solnedgang for å beite på rur og blåskjell i fjærebeltet. Den kan da tas med rive eller krabbehov eller med hendene. Det siste krever at en har lært seg hvordan en tar opp en krabbe uten å håndhilse på den. De fleste krabbeturer starter med at en tar en lettbåt eller annen farkost med lavt fribord på slep ut i havgapet. Så fisker man en stund, før en gjør strandhogg og fyrer opp et kaffebål. Er man heldig med tid og sted, kan et raid i fjæresteinene gi de første krabbene. Etter at det er blitt mørkt er lys viktig. Her har alle kjente lykter og patenter vært i bruk fra karbid- og petromaxlamper til billys og batteri. Moderne diodelamper er det siste.
Lettbåten slippes med tre mann i: en til bevegelse, en til styring av lys og en til krabbefangsten. Krabben er synlig som rødfarget mot grønn og brunaktig bakgrunn og tas opp med redskapen man har med. Ettersom krabber ikke liker å følge med, blir mange ivrige og bruker redskap til dypgående krabber, mens de som sitter i vannskorpa tas for hånd. Med båt foretrekker de fleste å fangste langs bratte fjell, for å skåne båtbunnen mot virkningen av havdønningene på grunna. Bladtaren er ofte også så tett der, at det er vanskelig å se hva man gjør.
Spillet (bok)
«The Game» ble i starten markedsført som en «slik-gjør-du-det-bok», skjønt den var ment å være mer selvbiografisk.
«The Game» var på bestselgerlisten til The New York Times i et par måneder. I 2007 fikk boken et nytt oppsving. Da ble nemlig suksess-serien «The Pickup Artist» sendt på musikkanalen VH1.
Filmrettighetene til boken innehas av Spyglass Entertainment.
I 2007 utgav Strauss oppfølgerboken «Rules of the Game», som er en mer teoretisk inføring i sjekkekunsten
Fringe
Fringe er den fjerde fjernsynsserien som er skapt av J.J. Abrams (Felicity, Alias, Lost) og også hans fjerde samarbeid med Roberto Orci og Alex Kurtzman (Alias, Mission: Impossible III, Star Trek). Denne serien er produsert av Warner Bros./Bad Robot, og handler om vitenskapsmannen Walter Bishop (som Orci beskriver som en «Frankenstein blandet med Albert Einstein»), sønnen hans, og en kvinnelig FBI agent som bringer dem alle sammen. Serien er også beskrevet som en blanding av The X-Files, Altered States og The Twilight Zone. På linje med Abrams sine tidligere fjernsynsserier, har også denne en overliggende mytologi. En to timer lang, $10 000 000 dyr pilotepiosde ble produsert våren 2008, der Walter er på et mentalsykehus. Jeff Pinkner er seriens ledende produsent. Fringe hadde premiere i USA 9. september 2008. Serien ble utvidet til 22 episoder i sesong 1, men ble senere redusert til 20 episoder. Sesong 2 hadde premiere i USA 17. september 2009, sesong 3 23. september 2010 og sesong 4 23. september 2011. Den femte og siste sesongen, med 13 episoder, vises i USA høsten 2012. TVNorge viste de 9 første episodene i 2009, de øvrige er ikke sendt på norsk TV.
Handling
Et viktig premiss for serien, er basert på kaosteori og ideen om at enhver handling får store ringvirkninger. I mytologien bak Fringe fører dette til at det dannes et uendelig antall parallelle universer. Et annet av Walter sine eksperimenter, gjorde ham i stand til å se inn i et av disse. Grunnen til dette ønsket var at Peter hadde utviklet en dødelig sykdom, og at han håpet at Walter i det parallelle universet, kalt Walternate, kunne finne en kur. Da Peter døde, men ikke Peter i det parallelle universet, og Walter fant en kur, fant han også en måte å bevege seg mellom universene på, og hentet Peter over til sitt univers og oppdro ham som sin egen.
Da Walter krysset mellom universene, skapte han en rift som fikk alvorlige følger for det parallelle universet. Samtidig bidro cortexiphanen til at Olivia fikk evnen til uvitende å bevege seg mellom universene. En følge av dette var at Olivia som barn, uforvarende, fortalte Walternate at Peter befant seg i hennes verden. Dette førte til at Walternate, som i serien er forsvarsminister, dedikerte seg til å finne ut hvordan han selv kunne krysse mellom universene for å hente Peter tilbake og å tilintetgjøre det primære universet ved hjelp av en dommedagsmaskin som bare kunne betjenes av Peter. Blant annet sender han flere agenter over, deriblant sin Olivia, også kalt Fauxlivia, som agerer som det primære universets egen Olivia mens denne er kidnappet. Peter lar seg ikke overtale, men under sitt opphold blir Fauxlivia gravid med Peter, og Walternate ser dette som en mulighet til å kunne bruke Peters DNA. Samtidig får også det primære universet tilgang til tegningene av maskinen, og ved hjelp av Olivia klarer Peter å komme seg inn i den. Dette tilintetgjør ikke det primære universet, men åpner en permanent bro mellom universene, en bro som bidrar til at skadene i det parallelle universet heles.
Maskinen får også Peter til å forsvinne fra det primære universets historie, og når han senere dukker opp igjen i det primære universet, som en følge av hendelser i det parallelle universet, blir han tatt for å være en svindler. Han blir likevel nølende akseptert av Fringe Division, og etter hvert som cortexiphanen virker, dukker Olivias minner fra før maskinen opp. Gjennom samarbeidet, blir begge universene klar over at David Robert Jones (Jared Harris), en tidligere vitenskapsmann fra Massive Dynamic, et selskap grunnlagt av William Bell (Leonard Nimoy), Walters gamle laboratoriepartner, forsøker å lage en ny dommedagsmaskin. Den eneste måten de kan forhindre dette på, er å stenge broen mellom universene. De ser likevel ut til å være for sent ute, da det viser seg at det er cortexiphanen i Olivias kropp som holder maskinen i gang. Walter tar derfor livet av Olivia, i visshet om at cortexiphanen vil gjøre det mulig å vekke henne til live. Olivia våkner, og forteller Peter at hun er gravid. Samtidig får Fringe Division et langt større budsjett å jobbe med. Sesong 4 avsluttes med at en Observer, et medlem av en menneskelignende art som kan bevege seg i tid og mellom universer, forteller Walter at «de kommer», noe som trolig viser til en fremtidsdystopi fra en tidligere episode, der Observerne har slavebundet menneskene.
Fremtidsdystopien i sesong 4 foregår i året 2036 og handler om Olivia og Peters datter Henrietta, som nå er voksen, og som er aktiv i motstandsbevegelsen mot Observernes diktatur. Sesong 5 følger denne historien videre. Olivia, Peter, Walter og Astrid valgte å la seg innkapsle i rav etter at Observerne tok over, men først etter at Walter hadde lagt en plan for å beseire Observerne. I sesong 5 skjæres de løs for å bidra i motstandsbevegelsen. Imidlertid tas Walter til fange av Observerne, og selv om han klarer å rømme, er han ikke lenger i stand til å huske planen, og handlingen i de første episodene i sesongen, som er på 13 episoder totalt, kretser rundt anstrengelsene for å gjenoppdage planen.
"The Deathwalk of Agent Francis"
Agent Francis som døde i sesong 2, dukket plutselig opp igjen. Grunnen til dette var at episoden "Unearthed" som egentlig skulle sendes under sesong en (episode 21), ikke ble sendt. Dermed ble episoden sendt under sesong 2 da han allerede hadde vært død i samtligere episoder.
Charles Tøsse
Charles Tøsse (født 19. januar 1958) er en norsk lokalpolitiker fra Høyre. Han var ordfører i Stordal kommune i Møre og Romsdal fra 2003 til 2015. Fra 2015 leder han Høyres fylkestingsgruppe i Møre og Romsdal.
Tøsse er utdannet lærer fra Sogndal lærarhøgskule, og var rektor ved Liabygda skule i Stranda kommune og daglig leder i næringsutviklingsselskapet Norddal næringshage (Fjordhagen) før han ble ordfører.
South Woodford undergrunnsstasjon
South Woodford undergrunnsstasjon er en stasjon på Londons undergrunnsbane. Den ble åpnet som South Woodford (George Lane) den 22. august 1856 av Eastern Counties Railway, og ble overført til undergrunnsbanens Central-linje 14. desember 1947.
Jemens sentralbank
Jemens sentralbank (Central Bank of Yemen) er sentralbanken i Jemen.
Historie
Sentralbanken ble etablert i 1971, og da Nord-Jemen og Sør-Jemen endelig ble slått sammen 22. mai 1990 ble de to landenes sentralbanker også slått sammen, til det som i dag er Jemens sentralbank.
I dag
Sentralbanken har som hovedmål å holde en stabil og lav inflasjon, stabilisere valutakursen, samtidig som den skal fremme investeringer og økonomisk vekst.
Hovedkontoret ligger i hovedstaden Sana, men den har også underkontor i hvert av landets 20 guvernementer.
Sentralbanksjef pr november 2014 er Mohamed Awad Bin Humam. Han overtok stillingen etter Ahmed Abdul Rahman Al-Samawi i 2010.
Stuart Little
Stuart Little kan referere til:
Katrín Jónsdóttir
Karriere som klubbspiller
Jónsdóttir har spilt for en rekke klubber i Island, Sverige og Norge i løpet av sin karriere. Hun spilte for Umeå IK da hun la opp i 2013.
Karriere som landslagsspiller
Jónsdóttir spilte sin første kamp for det islandske landslaget 9. mai 1994, da Island vant 4–1 over Skottland. Jónsdóttir spilte alle tre kampene for Island under EM i 2009, samt alle fire under EM i 2013, hvor Island tok seg til kvartfinalen.
Privat
Under sitt opphold i Norge, fullførte Jónsdóttir medisinstudiene og ble praktiserende lege. Jónsdóttir ble august 2009 gift med tidligere landslagsspiller for Island, Þorvaldur Makan Sigbjörnsson.
Ska-frika
SKA-frika er et ska/pop/rock-band som har sin tilhørighet i Malvik og Stjørdal. I 2011 ble SKA-frika kåret til trønderske mestere i pop og rock på Rockheim i Trondheim. Bandet spiller egenprodusert skamusikk på klingende trøndersk. Bandet ble startet opp rundt årsskiftet 2009 og hadde sin første spilling på Café Rampa i Hommelvik, mai 2009. Det hele startet som et skoleband der de fleste var studenter ved musikklinja på Ole Vig vgs. Etter hvert som alle ble ferdige på skolen, gikk bandet videre og jobbet med å skrive egen musikk.
Jacopo Bellini
Jacopo Bellini (født omkring 1396 i Venezia, død omkring 1470 samme sted) var en italiensk renessansemaler. Jacopo var en av grunnleggerne av renessansemaleriet i Venezia og Nord-Italia. Hans sønner Gentile og Giovanni Bellini og hans svigersønn Andrea Mantegna var også berømte malere.
Bakgrunn
Han ble født i Venezia og var elev av Gentile da Fabriano. I 1411–1412 var han i Foligno, hvor han med Gentile arbeidet med Palazzo Trinci-freskene. I 1423 var Bellini i Firenze, hvor han studerte de nye verkene av Brunelleschi, Donatello og Masaccio.
Maler
I 1424 åpnet han i Venezia et atelier, som han drev helt til sin død.
Mange av hans største verker har forsvunnet, deriblant den enorme «Korsfestelse» (1436) i katedralen i Verona. Fra omkring 1430 er «Madonna og barnet» (i Accademia Carrara), tilegnet Gentile da Fabriano. I Ferrara, hvor han tjente Leonello d'Este sammen med Leon Battista Alberti, utførte han i 1441 et siden tapt portrett av marquisen d'Este. I denne perioden utførte han også «Madonna dell'Umiltà», muligens bestilt av en av Leonellos brødre.
Påvirkningen fra Masolino da Panicale mot mer moderne, tidlige renessansemotiv er tydelig i «Madonna med barn» (1448) i Pinacoteca di Brera: For første gang er perspektiv tilstede, og figuren er mer monumental. Senere bidro han med verk (nå tapt) i de venetianske kirkene San Giovanni Evangelista (1452) og Markuskirken (1466). Fra 1459 eksisterer «Madonna med velsignet barn» i Gallerie dell'Accademia.
Senere oppholdt han seg i Padova, hvor han underviste den unge Andrea Mantegna i perspektiv og klassiske motiver, og hvor han i 1460 fullførte et (nå tapt) portrett av Erasmo Gattamelata. Fra denne sene perioden finnes en «Korsfestelse» i Castelvecchio i Verona og «Bebudelse» i Sant'Alessandro i Brescia.
Få av hans malerier finnes i dag, men to skissebøker har overlevd. Én av dem finnes i British Museum og den andre i Louvre, og de viser en interesse for landskap og arkitektur og er hans viktigste arv. Hans fortsatt eksisterende verker viser hvordan han brukte sentralperspektivet, dekorative mønster og prektige farver overens med den venetianske malerskole.
Festus Mogae
Festus Gontebanye Mogae (født 21. august 1939) var Botswanas president fra 1998 til 2008. Han etterfulgte Quett Masire som president i 1998, og ble gjenvalgt i 2004. I 2008 trakk han seg som president, og overlot vervet til Ian Khama. Han kommer fra bamangwatostammen, og har tswana som morsmål.
Mogae studerte økonomi i Storbritannia, først ved University of Sussex, så ved University College i Oxford. Da han kom tilbake til Botswana arbeidet han først som embetsmann, så i Det internasjonale pengefondet og Botswanas bank. Fra 1992 til 1998 var han Botswanas visepresident.
Etter valget i 1999 ble han tatt i ed som president 20. oktober, for en periode på fem år. Under edsavleggelsen sa han at hans hovedmål ville være å bekjempe fattigdom og arbeidsløshet.
Etter BDPs seier i valget i 2004 ble Mogae tatt i ed for en ny periode 2. november 2004. Mogaes valgløfter var også nå å bekjempe fattigdom og arbeidsløshet, samt spredning av hiv/aids, som han lovte å stoppe i Botswana innen 2016.
Han trakk seg som president 1. april 2008, og ble etterfulgt av visepresident Ian Khama.
Mogae ble i 2008 tildelt Mo Ibrahim-prisen. Den 20. mars 2008 ble han tildelt storkorset av Æreslegionen av Frankrikes president Nicolas Sarkozy, for sitt «eksemplariske lederskap».
Lest (skipsvolum)
Lest, på dansk og eldre norsk skrevet «læst», er et gammelt rommål brukt blant annet for å betegne et skips lastevolum. Det har hatt forskjellige verdier til forskjellige tider – og også variert fra land til land. Ordet er det samme som «last».
I Norge ble en lest regnet som 12 tønner korn eller 18 tønner kull. En lest kull tilsvarer 2 m³. 1 tønne korn tilsvarte 162 liter. (I Danmark var lesten 22 tønner korn eller 12 tønner kalk eller sand.)
Commerce-lest eller kommerse-lest var mål på lasteevne. Heller ikke dette lestmålet var standardisert fra land til land. I Norge var en kommerse-lest 2 080-2 300 kg avhengig av skipets størrelse. I Danmark var den 2 050-2 800 kg avhengig av type last. I Sverige og Finland var lesten 2 548 kg og i Nord-Tyskland 3 000 kg.
Når skipsstørrelse oppgis i kommerselester, regner man normalt en lest som vel 2 registertonn (2,08).
Skomakerlest
Lest betegner også en mal fremstilt av tre formet som en fot brukt av en skomaker for å kunne tilpasse sko nøyaktig til kunden uten at vedkommende er til stede under arbeidet.
Lest i båtbygging
Lest brukes også ved lestebygging av enkelte lystseilere.
Det første bulgarske riket
Det første bulgarske riket var en bulgarsk stat i middelalderen som ble oppretta i 681 i områdene nær Donaudeltaet og som tok slutt i 1018 da det ble innlemma i Det bysantiske riket. På sitt største strakk riket seg fra Budapest til Svartehavet, og fra elva Dnepr i dagens Ukraina til Adriaterhavet. Det ble etterfulgt av Det andre bulgarske riket, som ble oppretta i 1185. Rikets offisielle navn var helt siden opprettelsen Bulgaria.
Den såkalte «bulgarske gullalderen» var under tsar Simeon I på slutten av det 9. århundre og starten av det 10. århundre.
Ravnkloa
Ravnkloa er navnet på Trondheims mest kjente allmenning. Plassen ligger i enden av Munkegata, mellom Olav Tryggvasons gate og kanalen, på linjen mellom Nidarosdomen og Munkholmen. Ravnkloa er Trondheims sentrum for handel med fisk og skalldyr. Navnet Ravnkloa stammer trolig fra en Peder Raffnklau, som er funnet i kildene så tidlig som 1619, og navnet er brukt på allmenningen fra begynnelsen på 1700-tallet.
Det har foregått fiskehandel i Ravnkloa i mange hundre år. På 1800-tallet foregikk det også torghandel her, den startet i 1841. I 1896 ble det anlagt et fisketorg i Ravnkloa, dette ble flyttet innendørs i en midlertidig fiskehall i 1945. På 1960-tallet ble fiskehallen erstattet med en ny, midlertidig fiskehall. Den ble revet i 1999. Dagens fiskhall ble åpnet i desember 2000. Den inneholder fiskeutsalget Ravnkloa Fisk & Skalldyr og sommerkaféen Kloa Servering, som er et populært sted for inntak av reker på sommerkveldene. I tillegg er det salg av fisk og skalldyr direkte fra flytebryggen i Ravnkloa. Fra 2007 til 2012 drev delikatessebutikken Rafnklau i Ravnkloa. Rafnklau var eid bl.a. av Calle Fegth, daglig leder av restaurant Credo i Trondheim.
Selve allmenningen ble opprustet på midten av 1990-tallet, plassen ble brolagt og det ble utformet et amfi med sitteplasser rundt. Nils Aas' skulptur Den siste viking og en kopi av den gamle Ravnklo-klokka, pryder plassen.
Om sommeren går det båt mellom Ravnkloa og Munkholmen flere ganger daglig, og Kystlagets fløttmann ror folk over kanalen til og fra Fosenkaia kontinuerlig når været er godt. Ravnkloa er også avgangsplass for guidede båtturer.
Nordland Fotballkrets
Nordland Fotballkrets er en av kretsene i Norges Fotballforbund. Til tross for at navnet kan gi inntrykk av at kretsen omfatter hele Nordland fylke, omfatter kretsen bare den søndre og midtre delen av fylket (dvs Helgeland og Salten), samt kommunene Røst og Værøy lengst vest i Lofoten.
Alle klubber fra den nordlige delen av Nordland (nord for Vestfjorden) tilhører Hålogaland Fotballkrets, mens klubbene Bindal Fotball og Terråk/Åbydga fra Bindal aller lengst sør i fylket tilhører Trøndelag Fotballkrets.
Kretsen ble dannet i 1988 da Helgeland Fotballkrets og Salten Fotballkrets ble slått sammen.
FK Bodø/Glimt er den eneste klubben fra kretsen som har spilt i Tippeligaen, mens Mo IL, IK Grand Bodø, IL Stålkameratene, Mosjøen IL, Brønnøysund IL og FK Saltdalkameratene alle har spilt minst én sesong på nest øverste nivå.
På kvinnesiden er 1.-divisjonsklubben IK Grand Bodø kretsens eneste representant på nasjonalt nivå.
Kretsens øverste serie på seniornivå for herrer er 4. divisjon fotball for herrer (Nordland), også kalt HESA-serien.
3. Divisjonen i Nordland og Hålogaland er HÅNO-serien.
4. divisjon
''For tabeller se 4. divisjon fotball for menn 2014 '' Antall lag: 10
Lag per avdeling: 10
Opprykksplasser: 1
Nedrykksplasser: ?
5. divisjon
Avdelinger: 2
Lag per avdeling: 10-11
Opprykksplasser: ?
Nedrykksplasser: 0
Woodford undergrunnsstasjon
Woodford undergrunnsstasjon er en stasjon på Londons undergrunnsbane. Den ble åpnet den 22. august 1856 av Eastern Counties Railway, og ble overført til undergrunnsbanens Central-linje 14. desember 1947.
«Temeraire»
«Temeraire» er blant annet brukt som navn på flere skip.
Fiskal
Fiskal er et adjektiv som kommer fra det latinske fiscalis, som igjen kommer ifra fiscus (kurv, pengekasse).
Fiskal blir benyttet om det som har med statskassen eller regnskap å gjøre, som for eksempel «fiskale avgifter» (statlige avgifter), eller «det fiskale året 2005» (regnskapsåret 2005). Fiskale skatter og avgifter har til formål å skaffe inntekter til staten.
Mary Jane Watson
Mary Jane Watson er en figur fra Marvel Comics' tegneserieunivers, skapt av Stan Lee, John Romita sr. og Steve Ditko. Hun er Spider-Mans kjæreste (senere kone), og går ofte under kallenavnet «MJ».
Mary Jane har rødt hår og grønne øyne. Hun er Peter Parkers «eneste ekte kjærlighet», men hun har av og til måttet kjempe for å oppnå hans oppmerksomhet likevel.
I filmene Spider-Man, Spider-Man 2 og Spider-Man 3 blir Mary Jane spilt av Kirsten Dunst.
Stormbringer (album)
Stormbringer er det niende studioalbumet av Deep Purple, utgitt i november 1974.
Det er det siste albumet der Ritchie Blackmore medvirker inntil albumet Perfect Strangers i 1984. Dette albumet har større elementer av funk, soul og bluesrock enn det foregående albumet Burn, noe som var en avgjørende faktor til at gitarist Ritchie Blackmore takket for seg etter den påfølgende turneen.
Allmusic skriver i sin anmeldelse,"Stormbringer kan ikke sammenlignes med glimrende album som Machine Head og Who Do We Think We Are, men inneholder likevel klassikere som ildske «Lady Double Dealer», tittelsporet «Stormbringer» (en gothic metal perle), den svette «High Ball Shooter» og den melankolske balladen «Soldier of Fortune»"
Stormbringer nådde 2.-plass på VG-lista i uke 49 i 1974, bare slått av Demis Roussos' Forver and Ever. Albumet nådde 20.-plass i USA og 6.-plass i Storbritannia.
Sporliste
Alle låtene er skrevet av Ritchie Blackmore, David Coverdale, Glenn Hughes, Jon Lord og Ian Paice unntatt hvor annet er notert.
Illegal avis
En illegal avis er en avis som blir fremstilt og distribuert i hemmelighet. De oppstår på grunn av sensur eller andre innskrenkninger av ytringsfriheten. Illegal presse har eksistert like lenge som boktrykkerkunsten.
I Norge ble slike aviser trykt under den andre verdenskrig. 12. oktober 1942 kom Terbovens forordning om dødsstraff for befatning med slik virksomhet. Mer enn 5 000 nordmenn ble arrestert og 212 henrettet på grunn av denne virksomheten.
Generelt
Det ble laget mange illegale aviser i Norge under krigen, og variasjonen var stor. Noen besto bare av et dårlig stensilert ark, andre ble trykket i et opplag. Noen konsentrerte seg om nyhetsformidling, andre var organer for politiske partier som vervet eller utdannet motstandsfolk, mens noen bare oppfordret til kamp. En norsk pamflett skrev utelukkende for å veilede sabotører. Den største av de illegale avisene var London-Nytt.
Avisene var provisoriske, dårlig trykket og med et enkelt oppsett. Til tross for dette var leserkretsen svært stor, og arkene gikk fra hånd til hånd. Radio var den desidert viktigste nyhetskanalen. Etter Tysklands invasjon av Sovjetunionen i juni 1941 begynte Radio Moskva å sende nyheter på norsk hver kveld. En engelsk radio sendte hver dag en spesiell sending med nyheter, taler og dikt på norsk. Disse sendingene var spesielt rettet mot de som skrev illegale aviser. Dikt ble til og med lest opp slik at tegnsetting, linjeskift osv. kom tydelig frem.
Den sentrale illegale avisen Håndslag ble trykt i Sverige og deretter smuglet over grensen. De tidlige illegale avisene raljerte mye med nazistisk ideologi, f.eks. ble ordet «kommissarisk» om Jonas Lie omgjort til «komisk-arisk».
Harde straffer
Både de som ble arrestert for å trykke slike aviser, og de som leverte dem, ble ofte dømt til døden eller sendt til fangeleirer rundt om i Europa. I tillegg ble distributørene utsatt for tortur for å røpe hvor avisene ble trykt. På den måten kunne Gestapo og NS (det norske nazistpartiet) arrestere enda flere motstandsfolk. Til sammen mistet 212 nordmenn livet etter å ha deltatt i dette farlige arbeidet. De illegale avisene ble av nazistene sett på som en av de sterkeste motkreftene til den tyske okkupasjonen og nazistisk ideologi.
Historien
Trolig kom den aller første illegale avisen ut i Bergen i 1940. Lars Gjendemsjø beskrev den som et enkelt ark som gjenga general Ruges tale til soldatene etter kapitulasjonen i Nord-Norge. Den ble trykt i mange eksemplarer i Bergen i juni/juli 1940. En av de første i Bergen som begynte med illegale aviser, var Egill W. Aarø (f. 15. september 1915). Han utga Nordmannen med 4 nummer høsten 1940, trykt hos Brun & Lampe. Aarø ble arrestert nokså tidlig. Fra januar 1941 utkom Norgesposten jevnlig til ut på sommeren. Her deltok Lars Gjendemsjø, Konrad Nerheim, Heming Skre, Alexander Eidenbom og Erling Rønnestad. Nerheim holdt kontor og maskiner, mens Eidenbom tok seg av utgiftene. I Bergen gikk man også i gang med en tyskspråklig avis, Die deutsche Freiheitspartei in Norwegen, fra våren 1941. Første nummer skrev Skre og Gjendemsjø på en kafé i Kong Oscars gate 22. De utga seg for å være Hitler-motstandere i den tyske hær, og appellerte til det tyske folks ære, som nazismen blamerte. Lektor Børre Skarstein oversatte manuskriptene til tysk, og avisen kom ut i flere tusen eksemplarer. Stein-organisasjonen hjalp til med distribusjonen, og avisen fant veien helt til Nord-Norge og inn i tyske forlegninger.
For det meste inneholdt de tidlige avisene dikt og appeller som gjorde seg dårlig i det tyske diktaturet. De første distributørene trykket opp flygeblader som ble levert i postkassene til tilfeldige mennesker. Det meste illegale arbeidet begynte som amatørmessig og uorganisert arbeid. Det samme gjaldt for de illegale avisene. Interessen og lesningen av illegale aviser blomstret rundt sensommeren 1941 da radioene ble inndratt. Radioavisen begynte da å komme ut, basert blant annet på nyheter fra London, og utgitt i samarbeid med Stein-organisasjonen. Først ble den trykket i Heming Skres leilighet på Møhlenpris, selv om tyskerne hadde rekvirert hele dette bygget bortsett fra Skres leilighet. Senere ble avisen trykt i Bergen klisjéanstalts lokaler i Nygårdsgaten. Radioavisen kom med 1-2 nummer i 8 uker og ble spredt over hele Vestlandet. Med siste nummer fulgte bildet av kong Haakon og kronprins Olav under «kongebjørken» ved Molde. 2. oktober 1941 ble Stein-organisasjonen rullet opp, rundt 200 arrestert, og avisarbeidet sterkt berørt, selv om en rekke blader med ulike navn ble utgitt frem til januar 1942. At avisene fortsatte å komme ut etter arrestasjoner, var av stor betydning, fordi tyskerne da vanskelig kunne koble de arresterte til utgivelsen av avisene. Det var til og med straffbart bare å ta imot en illegal avis. Heming Skre ble henrettet i Tyskland. Paul Kvamme arbeidet på edruskapsnemndens kontor i Bergen og trykket illegale aviser som Tross alt! der, men ble også tatt og henrettet.
14. februar 1942 utkom første nummer av Ukenytt i Bergen, fremstilt av Egil Helle og Viktor Nøstdal, begge med bakgrunn i arbeiderbevegelsen. Bladet ble først skrevet på Nøstdals kontor i Fiskeribanken, men flyttet snart til tryggere omgivelser hos Helles søster i Hans Tanks gate. En skrivemaskin med gjennomslag ble brukt til et opplag på rundt femti eksemplarer som inneholdt nyheter fra London radio, samt ett og annet dikt. Noe senere fikk utgiverne tak i en stensilmaskin. Ukenytt ble da utgitt 2-3 ganger i uken med et opplag på 200-300. Redaksjonen ble flyttet til en kjeller i Forstandersmuget, og bladet skiftet navn til Norges Demring. Helle var redaktør og skrev nå også minneord over henrettede nordmenn, mens Nøstdal og hans bror stod for trykkingen. Etter forordningen om dødsstraff ble navnet Norges Demring fjernet, og fra 1. september 1942 til 13. juli 1943 ble avisen trykket uten noe navn. Trykkingen flyttet rundt, i Marken, Sandviken, Hans Tanks gate og til sist i desember 1942 i Harald Hårfagres gate. Der var kjelleren så kald at også trykksverten frøs og måtte tines over primus. Aviskvaliteten ble dermed svært dårlig. Våren 1943 kom Gunnar Garbo og den senere ordfører August D. Michelsen med. Han hadde egen radio, slik at nyhetene kunne hentes direkte.
I løpet av 1943 startet avisen opp igjen med navnet Mot Seir i samarbeid med avisen Norsk Vilje, der Olav Strand som arbeidet ved Bergen ligningskontor, og dermed hadde tilgang til en duplikator til avistrykking. Dette holdt på å gå galt, da bare en tilfeldig forsinkelse forhindret at Egil Helle ble arrestert sammen med Olav Strand fra Norsk Vilje. Strand ble dømt til døden og skutt 30. oktober 1944, mens Helle og Garbo flyktet til Sverige. Michelsen ble arrestert og dømt til konsentrasjonsleir, men skipet forliste på vei mot Tyskland, og Michelsen tok seg i stedet til Sverige. Fra februar 1944 ble Mot Seir trykt på maskinistskolen i Bergen under navnet Fram. Nå hengte avisen ut nazister ved navn, truet med rettsoppgjøret som ventet, og oppfordret til motstand mot Arbeidstjenesten AT. Sommeren 1944 ble Fram hovedorgan for Vestlandsrådet (dvs. hjemmefronten på Vestlandet). Leif Wilhelmsen ble medredaktør sammen med Nøstdal, som ble arrestert i februar 1945, men slapp unna med å sitte i Espeland fangeleir de siste krigsmånedene frem til frigjøringen i mai 1945.
Tyskerne kontrollerte de fleste av kommunikasjonsmediene ved å innføre sensur. De avisene som kritiserte det tyske regimet, fikk raskt en ny redaktør. Særlig hadde avisene som støttet Norges Kommunistiske Parti (NKP) eller annen kommunistisk politikk, det vanskelig. I november 1941 ble den første personen skutt for å ha lyttet til BBC på et ulovlig radioapparat og deretter spredt nyhetene.
Herlov Rygh fikk ansvaret for norsk illegal presse, og jobbet for å koordinere de mange små gruppene rundt om i landet. I begynnelsen av 1944 ble Petter Moen ansatt av Hjemmefrontledelsen som den ene av to sjefer for de illegale avisene. Men i februar, kort tid etter, ble Moen arrestert av Gestapo. I februar 1944 var det en stor opprulling som fikk store konsekvenser for den illegale pressen. Det nazistiske regimet hadde lenge skaffet seg informasjon ved hjelp av forhør, angivere og infiltratører. Mange mennesker ble arrestert og aviser avslørt. I ukene og månedene som fulgte, ble det vanskelig for de som var igjen å fortsette å gi ut avisene. Mange aviser gikk dukken, men gjennom iherdig innsats kom den illegale pressen på bena igjen. Illegale aviser ble utgitt like til krigens slutt den 8. mai 1945, da den legale pressen tok over. Regjeringen i Norge vedtok da at pressen måtte frigjøres og forbedres for å kunne tjene det norske folk.
De som hadde arbeidet med illegale aviser, spilte også en viktig rolle for gjenoppbyggingen av en fri presse etter krigen.
Liste over ICAO-flyselskapskoder (U)
Dette er en liste over ICAO kodene flyselskaper:
Hope Bay
Hope Bay (spansk: Bahía Esperanza) på Trinityhalvøya er en 5 km lang og 3 km bred bukt lengst nord på Den antarktiske halvøy.
Ole Morten Sørvik
Ole Morten Sørvik (født 25. oktober 1964) er en norsk lokalpolitiker som representerer (Høyre) og som var ordfører i Tingvoll kommune fra 2007 til 2011
Hope Bay
Bukta ble oppdaget 15. januar 1902 av den svenske antarktisekspedisjonen under ledelse av Otto Nordenskjöld. Han kalte den opp til minne om vinteren som ble tilbrakt der av J. Gunnar Andersson, S.A. Duse, Toralf Grunden, og José María Sobral etter at ekspedisjonsskipet «Antarctic» sprang lekk i isen og forliste. De ble omsider berget av den argentinske korvetten «Uruguay». Ruinene etter en steinhytte de bygde er fremdeles synlige og er oppført på lista over historiske steder og kulturminner i Antarktis.