cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Platformisme
I dag er plattformisme en viktig tendens i internasjonal anarkisme. Rundt tretti plattformist- og especifist-organisasjoner er koblet sammen i prosjektet Anarkismo.net, inkludert grupper fra Asia, Afrika, Latin-Amerika, Nord-Amerika og Europa. I Norge er Motmakt en plattformistisk organisasjon tilknyttet Anarkismo. I det minste i form av antall tilknyttede organisasjoner (om ikke i selve medlemstallet i noen land), er Anarkismo-nettverket større enn andre anarkistiske internasjonale organer. Det er imidlertid ikke en formell «internasjonale» og har ingen intensjon om å konkurrere med andre slike formasjoner.
Organisatoriske ideer
Plattformen beskriver fire sentrale organisatoriske funksjoner som skiller plattformismen fra andre anarkistiske tendenser. Plattformen argumenter for at «vi har et vitalt behov for en organisasjon som, etter å ha tiltrukket mesteparten av deltagerne i den anarkistiske bevegelsen, kan etablere en felles taktisk og politsk linje for anarkismen, og derav tjene som en veiviser for bevegelsen som helhet.»
Etterkommerne av Plattformen
Forfatterne av Plattformen insisterte på at de grunnleggende ideene ikke var nye, men hadde røtter i tidligere anarkisme. Plattformisme er derfor ikke en revisjon bort fra klassisk anarkisme, eller en ny tilnærming, men en «oppramsing» av eksisterende stillinger.
De siterte Pjotr Kropotkin ved å hevde at «dannelsen av en anarkistisk organisasjon i Russland, langt fra å være negativ til den felles revolusjonære oppgave, er tvert imot ønskelig og nyttig i aller største grad» og argumenterte for at Mikhail Bakunin sine «ambisjoner om organisasjoner, så vel som hans aktivitet (i den Første Internasjonale) gir oss alle rett til å vise ham fram som en aktiv støttespiller for en slik organisasjon.» Faktisk, «praktisk talt alle aktive anarkistiske opprørere kjempet mot all spredt aktivitet, og ønsket en anarkistisk bevegelse sveiset ved enhet av mål og midler.»
Problemer som er forårsaket av dårlige oversettelser
Plattformen er historisk kjent på engelsk som Organisational Platform of the Libertarian Communists, et resultat av å ha blitt oversatt fra en fransk utgave popularisert på begynnelsen av 1970-tallet. Alexandre Skirda, i sin bok Mot Fienden: En historie om Anarkistisk Organisasjon fra Proudhon til Mai 1968 (p. 131), tilskriver mye av striden om Plattformen til den opprinnelige franske oversettelsen fra 1926 gjort av hans motstander Voline. Senere oversettelser til fransk har løst noen av de dårlige oversettelsene, og den nyeste engelske oversettelsen, som er gjort direkte fra den russiske originalen, reflekterer dette.
Andre navn
Noen plattformistorganisasjoner i dag er misfornøyd med betegnelsen. Mange foretrekker betegnelser som «anarkokommunistisk», «sosialanarkistisk», «frihetlig kommunistisk/sosialistisk» eller especifistisk. De fleste er enige om at Plattformen fra 1926 sårt mangler enkelte temaer, og peker på at det var et utkast til et dokument og aldri ment å bli vedtatt i sin opprinnelige form. Den italienske Føderasjonen av Anarkistiske Kommunister (FdCA), for eksempel, insisterer ikke på prinsippet om «en taktisk enhet», som ifølge dem er umulig å oppnå over et stort område, og foretrekker i stedet «taktisk homogenitet».
Plattformen i dag
I dag er det organisasjoner inspirert av Plattformen i mange land, blant annet: Organisasjoner som er inspirert av Plattformen var også blant grunnleggerne av det nå nedlagte International Libertarian Solidarity-nettverket og dets etterfølger, Anarkismo-nettverket, som drives i samarbeid med omtrent 30 plattformist- og especifist-organisasjoner rundt om i verden.
Kritikk
Plattformen fikk sterk kritikk fra mange anarkister på den tiden av forskjellige tendenser, blant annet fra Voline, Errico Malatesta, Luigi Fabbri, Camillo Berneri, Max Nettlau, Alexander Berkman, Emma Goldman og Gregori Maximoff.
Syntese-alternativet
Voline og Sebastien Faure kom med et forslag om en alternativ organisasjonsmetode for anarkister, kalt synteseanarkisme. De ønsket at anarkister av ulike tradisjoner skulle forenes under pinsippene til anarkisme uten adjektiver.
I stedet for at anarkistene skulle måtte organisere seg under en sterk politisk og organisatorisk enighet, ville syntese-metoden innebære langt løsere organisering, som skulle øke medlemstallet. Plattformister ser på slike organisasjoner som svake på tross av medlemstallet, fordi de mener at mangelen på enighet vil føre til en manglende evne til å jobbe med felles prosjekter, noe som fjerner meningen med anarkistisk organisering.
Lacnunga
Lacnunga er en samling av diverse medisinske tekster på hovedsakelig på angelsaksisk og som ble nedskrevet i sørvestlige England en gang rundt det første tiåret på 1000-tallet, det vil si betydelig senere enn Balds legebok (Bald’s Leechbook), en annen medisinsk tekstsamling. Manuskriptet blir i dag bevart i British Library i London («BL, Harley 585»).
«Lacnunga» er et angelsaksisk ord som betyr «botemiddel». Navnet var ikke opprinnelige en del av manuskriptet, men gitt av samlingens første redaktør, Oswald Cockayne, på 1800-tallet og det har siden blitt stående.
Manuskriptet består av mange unike tekster, inkludert en uvanlig andel trolldomsformler som gir en sjeldent glimt inn populære, angelsaksiske forestillinger og praksis for helbredelser. Blant disse magiske formlene er en som er kjent som Wið færstice (Mot brå smerte) som kanskje var ment mot revmatisme. Legerådene, velsignelsene og trolldomsformlene blir gitt i prosa, men ellers er teksten på vers.
Bokens innhold var planlagt I henhold til prinsippet om «A capite ad calcem» (latin «fra hode til hæl»), underforstått at det begynner med den sykes hode først som det viktigste og deretter nedover kroppen, men planen ble ikke opprettholdt utover i teksten og mangler således den orden og disipli som Blads legebok. Skriveren som opplagt ikke hadde medisinsk kunnskap synes å ha skrevet ned det han kom over som falt innenfor temaet.
Lacnunga inneholder totalt sett rundt 200 resepter som omhandler blant annet fruktbarhetsråd, besvergelser mot sein fødsel, og den lengste teksten er den kjente «Niurtevelsignelsen» («Nine Herbs Charm») som inneholder den eneste referanse til den hedenske guden Woden (Odin) i medisinske tekster på angelsaksisk. Virkemidlene er preget av overtro som trolldomsbeskyttelser, besvergelser og hvit magi, og de mest interessante er fra angelsaksisk tid, men det er også tekster med keltisk og germansk opprinnelse. Selv om den medisinske verdien er liten er den historiske verdien stor som et innblikk i et ikke-rasjonelt tankesett i angelsaksiske England.
Tage Duun-Christensen
Tage Duun-Christensen (født 1899, død 1978) var en dansk-tysk salmedikter og gartner. Han var bosatt i DDR. I Norsk Salmebok har han skrevet en salme.
Tommaso Riario Sforza
Tommaso Riario Sforza (født 8. januar 1782 i Napoli i Kongedømmet Napoli, død 14. mars 1857 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823, med Santa Maria in Via Lata som titulus.
Andre kardinaler i slekten var hans nevø Sisto Riario Sforza (kreert 1846), Pietro Riario (kreert 1471), Raffaele Sansoni Riario della Rovere (kreert 1477) og Alessandro Riario (kreert 1578).
Eksterne lenker
Кардиналъ Сфорца
Salim al-Husayni
Salim Effendi al-Husayni (arabisk): سليم الحسيني, ukjent fødeår, død 1908) var borgermester i Jerusalem fra 1882 til 1897.
Liv og virke
Han tilhørte den innflytelsesrike jerusalemittiske al-Husayni-slekten. Hussein al-Husayni og Mousa Kazim al-Husayni, som senere også ble byens borgermestere, var hans sønner.
Han bygde et palass i byen som hans barnebarn Hind al-Husseini senere utvilet til istitusjonen Dar al-Tifl.
Al-Husayni døde i 1908 og ble begravet i nabolaget Sheikh Jarrah, nær American Colonys berømte hotell.
Han roses i Wasif Jawhariyyehs dagbøker, memoarene til en jerusalemitt under hans borgermesterperiode.
Musikknedlastning
Musikknedlastning er å laste ned en musikkfil fra en datamaskin på Internett eller en webside til en brukers lokale datamaskin. Dette termet omfatter både lovlig nedlastning og nedlastning av opphavsbeskyttet materiale uten tillatelse eller betaling.
Populære eksempler av musikkbutikker på nettet som selger digitale singler og album er iTunes, Napster og nimbit. Betalte nedlastninger blir noen ganger kodet med digital rettighetsadministrasjon som begrenser kopiering av musikken, eller hvilke spillere de kan spilles på.
Digitalt musikksalg genererer nå rundt 13 billioner Kroner i omsetning, med lydsport tilgjengelig gjennom over 500 tjenester i 40 land, og representerer rundt 10 % av det totale globale musikkmarkedet. På verdensbasis ble rundt fem billioner sanger – tilsvarende rundt 38 000 år med musikk – byttet på peer-to-peer nettsteder, mens 509 millioner spor ble kjøpt på nettet.
Charles Henry Colton
Charles Henry Colton (født 15. oktober 1848 i New York City i USA, død 9. mai 1915 i Buffalo) var en amerikansk katolsk prelat og biskop av Buffalo.
Musikknedlastning
Musikknedlastninger tilbudt av artister
Noen artister tillater deres sanger å bli lastet ned fra deres nettsted, ofte som en lavkvalitets eller avkortet prøvesmak. Andre har integrerte løsninger i sine nettsteder som muliggjør kjøp av deres singler eller album, som sett på Metallicas hjemmeside.
Andre musikkartister, slik som Nine Inch Nails, har tilbudt deres musikk til lytterne gratis, noen ganger i konflikt med plateselskapene deres. I 2005 slapp Nine Inch Nails albumet With Teeth på deres Myspace side før det ble utgitt i platebutikkene.
Charles Henry Colton
Bakgrunn
Charles Henry Colton gikk på St. Francis Xavier College i New York City. Han studerte katolsk teologi og filosofi ved St. Joseph's Seminary i Troy.
Prest
Han ble presteviet den 10. juni 1876.
Colton ble kapellan ved St. Stephen's Church og også kapellan ved Bellevue Hospital. I 1896 ble han sogneprest for Our Lady of Mercy i Port Chester og også kansler for erkebispedømmet New York.
Biskop
Den 20. mai 1903 utnevnte pave Leo XIII ham til biskop av Buffalo. Erkebiskopen av New York, John Murphy Farley, bispeviet ham den 24. august samme år ved St. Patrick's Cathedral i New York City; medkonsekratorer var biskopen av Rochester, Bernard Joseph John McQuaid, og biskopen av Brooklyn, Charles Edward McDonnell.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Jean-François de Gondi
Jean-François de Gondi (født 1584 i Paris, død 21. mars 1654 i Paris) var den første erkebiskop av Paris, fra 1622 til 1654. For ham ble bispedømmet Paris elevert til erkebispedømme den 20. oktober 1622.
Han var sønn av Albert de Gondi og Claude Catherine de Clermont. Han var medlem av Gondi-slekten, som hadde holdt bispestolen i Paris i nesten et hundreår, og ville fortsette å gjøre så etter ham.
Etter sin død i Paris ble han etterfulgt av sin nevø Jean-François Paul de Gondi, kardinal av Retz.
Neturei Karta
Neturei Karta en jødisk-ortodoks gruppe som tar sterk avstand fra sionismen. Navnet er arameisk for «byens voktere» (Jerusalem). Uttrykket stammer fra en historie om Rabbi Yehudah Ha-Nassi som i det andre århundret brukte det om samfunnets skriftlærde. De var viktige i forsvaret av landet og kulturen.
Rotbløyte
Rotbløyte er et begrep som forklarer at røttene til planter får rikelig med vann, gjennom nedbør eller irrigasjon. Begrepet har flere betydninger:
Neturei Karta
Sionisme er en relativ moderne politisk, nasjonalistisk bevegelse som vokste fram på 1900-tallet. Grunnleggeren av sionismen var Theodor Herzl. Han var, ifølge Neturei Karta, ikke religiøs, men en politisk person. Han sto derfor et stykke fra virkelig jødedom; én av de tre store monoteistiske verdensreligioner, jødedom, kristendom og islam.
Ifølge Neturei Karta står sionismen i sterk kontrast til den jødiske tro. Sionismen er en politisk nasjonalistisk ideologi som går ut på å utvide landegrenser, okkupere og fordrive andre folkeslag, samt innføre diskriminerende lover og regler for ulike mennesker som lever innenfor samme territorier/landområder. De mener at den sionistiske grunntanken er i strid med både grunnleggende menneskerettigheter, FN-resolusjoner vedtatt i FNs sikkerhetsråd, og i opposisjon med De hellige skrifter i Toraen.
Neturei Karta minner om at jøder har en plikt å leve etter Toraen, slik som kristne bør leve etter Bibelen, og muslimer lever etter Koranen. Bevegelsen mener det er grunnleggende i den jødiske tro at intet land skal eies før Messias kommer. Historiske hendelser som jødeforfølgelse og holocaust kan ikke rettferdiggjøre at jødisk tro blir satt til side, og heller ikke overgrep mot palestinerne. Neturei Karta mener at det hellige land skal være hellig for både jøder, kristne og muslimer. Kristne forholder seg til Jesus i det hellige landet, muslimer har Al-Quds (Jerusalem) som sitt tredje viktigste religiøse sted. Det hellige land er ikke et hellig land kun for jøder.
Neturei Karta legger vekt på at diskriminerende lover for ulike menneskegrupper som lever under samme landområder vil skape rasisme, og at fordrivelse og okkupasjon uansett folkeslag vil resultere i motstand og terrorisme. På bakgrunn av dette vil de heller ikke bli innskrevet i folkeregisteret til Israel, de avviser å delta i Israels militære styrker, de nekter å betale skatt og på annen måte være tilknyttet den sionistiske styreformen, mot palestinernes rettigheter.
Neturei Karta vil at muslimer, jøder og kristne skal leve sammen i Palestina, slik de gjorde i langt fredelige former før den britiske okkupasjonen av Palestina i 1917/1918, og 1948 da sionistene kom til makten og Israel ble erklært som suveren stat. De setter et klart skille mellom sionisme og den jødiske tro. Neturei Karta mener at den nasjonalistiske og politiske bevegelsen sionismen, kun ødelegger for jøder generelt. Ortodokse jøder begrunner sine påstander fra et religiøst standpunkt, ikke politisk. Neturei Karta blir ofte omtalt som ekstremister av sionister og andre tilhengere av sionismen.
Den skitne protesten
Da man i 1976 avskaffet Special Category Status, som hadde gitt paramilitære fanger status som politiske fanger og visse spesielle rettigheter, begynte fangene en protest rettet mot at de måtte gå i fengselsuniform og ikke i egne klær. Denne første fasen kalles pleddprotesten, ettersom deltagerne fra PIRA og INLA kledde seg i improviserte klær laget av pledd fra cellene.
Det var et krav om at de måtte gå i uniform for å kunne bruke toalettene, og derfor hadde deltagerne i protesten bøtter på cellene. Etter flere fysiske angrep på fanger som skulle ut for å tømme dobøttene begynte mange av fangene å nekte å forlate sine celler. I stedet urinerte de mot dørsprekken og tømte ekskrementer ut av vinduene. Fengselsbetjentene svarte med å blokkere vinduene og å bruke mopper for å feie urinen inn i cellene igjen, og deltagerne begynte da å smøre sine ekskrementer på veggene, derav navnet den skitne protesten. Mange av dem ble syke som følge av dette.
Vanylven Golfklubb
Vanylven Golfklubb (stiftet 22. november 1998) er en norsk golfklubb i Vanylven som er medlem av Norges Golfforbund. Klubben har en 9-hullsbane ved Eidsåvoll stadion og Syvdsfjorden. Par på banen er 68 og lengden er på ca. fra gult utslagssted.
Banksøya
Banksøya (engelsk: Banks Island) er en øy som tilhører Nordvestterritoriene i Canada. Øya er oppkalt etter den britiske naturforskeren Joseph Banks. Øya består både av åser, lavland, enkelte høydedrag og tundra. Det ble åpnet en nasjonalpark på Banksøya i 1992. Parken fikk navnet Aulavik.
Vanylven Golfklubb
Historikk
Golfklubben ble etablert i 1998 og åpnet en 6-hullsbane i 1999. Banen som har navnet Vanylven Golfpark ble utvidet til 9 hull i 2004, og har eget klubbhus med driving range.
Norges Golfforbund beskriver banen slik i sin golfguide: «Med smale fairwayar, utfordrande bunkerar og omgitt av skog og elvar framstår Vanylven Golfpark som ei spennande og utfordrande golfbane i naturskjønne omgivelser.»
Alecton
Utseende
Middelsstore, avlange, noe flate lysbiller, farget i ulike kombinasjoner av rødlig og svart. Hos hannene er hodet gjerne dekket av pronotum sett ovenfra. Antennene er fjærformede.
Levevis
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. I denne gruppen sender ikke alle artene ut lys som voksne.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Karibia (Cuba, Jamaica).
Antonio Maria Frosini
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII, ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, og ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.
Moore County
Moore County er navnet på tre fylker i USA:
Antonio Maria Frosini
Andre kardinaler i samme slekt var Filippo Carandini (kreert 1787) og Ercole Consalvi (kreert 1800).
Varsleren
Varsleren er en dokumentarisk bok utgitt i 2006, skrevet av journalisten Jon Hustad og med et etterord av Carl August Fleischer, som handler om saken ved Rikshospitalet der den 22 måneder gamle for tidlig fødte gutten Fredrik Hagen døde under et medisinsk forsøk i 1992. Foreldrene hadde ikke gitt samtykke til noe slikt forsøk, og forsøket hadde ingen forskningsmessig eller klinisk verdi. Hele forskningsprosjektet hadde vært kontroversielt fra starten på grunn av etiske aspekter. Boken beskriver hva som skjedde da en av Norges mest respekterte barneleger, professor Ola Didrik Saugstad, ved en ren tilfeldighet ble kjent med saken og varslet sine overordnede tjenestevei om det som hadde skjedd i 1995. Istedenfor at det ble innledet en undersøkelse av dødsfallet, ble saken starten på en heksejakt på professoren som hadde varslet. Saugstad ble truet med injuriesøksmål av forskerne bak prosjektet, beskyldt for løgn av dekanus ved det medisinske fakultet, ble truet med at saken ville gå ut over hans internasjonale karriere og beskyldt for å være illojal.
Hustad mener at det i denne saken var to tankesystemer som kolliderte: Den internasjonalt renommerte forskeren Saugstad insisterte på en akademisk standard, mens hans motstandere var preget av laugtankegang, og så det som viktigere å beskytte lauget og dekke over feil.
Mannerheim–Hitler-opptaket
Hitler–Mannerheim-opptaket er et hemmelig opptak av en privat samtale mellom Adolf Hitler og Carl Gustaf Mannerheim i 1942. Den finske lydmannen Thor Damen, som arbeidet for Yle, lyktes å fange de første elleve minuttene av Hitlers og Mannerheims private samtale. Siden Hitler aldri tillot at noen tok opptak av ham uten hans samtykke, måtte opptaket gjøres i hemmelighet. Damen mente opprinnelig å ta opp offisielle bursdagstaler og Mannerheims respons, men fortsatte opptaket etter samtalen gikk fra offisiell til privat.
Schutzstaffel skjønte etterhvert at Damen tok opp samtalen, og de ba ham umiddelbart avslutte opptaket. SS var rasende, men Yle fikk beholde opptaket mot at det skulle skjules og aldri åpnes. Opptaket ble gitt til Kustaa Vilkuna, gitt tilbake til Yle i 1957, og gjort offentlig et par år senere. Det er det eneste kjente opptaket hvor Hitler snakker i en uoffisiell sammenheng, og en av få hvor han ikke hever stemmen. Samtalen går ut på at Hitler forklarer Operasjon Barbarossas fiasko, italienske tap i Nord-Afrika, Jugoslavia og Albania, bevæpningen i Sovjetunionen, og rumenske oljefelt.
Omstendigheter
Samtalen foregikk i Mannerheims private togvogn, hvor de to statslederne, sammen med tyske og finske regjeringsmedlemmer, skulle innta lunsj, drinker, og sigarer. Den store mikrofonen sto klart og tydelig på vognens hattehylle, og tok opp de første elleve minuttene av samtalen. Damen ble gitt oppdraget å ta opp offisielle bursdagstaler og hilsener, men siden ingen hadde fortalt Hitler at mikrofonen fortsatte å ta opp etter de offisielle talene, bestemte Damen å fortsatte opptaket. Etter drøye elleve minutter forstod SS-vakter hva Damen drev med, og krevde at han stanset umiddelbart, blant annet med å gjøre en gest der de skar over sin hals med en finger. SS krevde at opptaket skulle ødelegges, men Yle fikk beholde opptaket i en forseglet boks, og lovte å aldri åpne den igjen.
Autentisitet
Etter opptaket ble gjort offentlig ment noen at opptaket var uekte, siden Hitlers stemme hørtes for myk ut. Bilder tatt på samme dag viste at Hitler hadde drukket, noe som kunne påvirket hans stemme siden han sjelden drakk. Etter å ha hørt opptaket bemerket Rochus Misch, Hitlers tidligere livvakt og radiooperatør, det følgende:
Bundeskriminalamt i Tyskland undersøkte senere opptaket, og frekvenssjef Dr. Stefan Gfoerer erklærte: «Det er veldig åpenbart for oss at dette er Hitlers stemme.»
Ettermæle
Mannerheims togvogn hvor møte fant sted står utstilt utenfor en Shellstasjon ved den finske riksvei 12 i Sastamala. Den har vært åpen for offentligheten siden 1969.
Opptaket ble brukt av den sveitsiske skuespilleren Bruno Ganz for å høre Hitlers talemåte da han forberedte seg på rollen som Hitler i filmen Der Untergang fra 2004.
Faro Journalen
Innholdsmessig fokuserer bladet på bransjeinformasjon fra de tre bransjene og prøver å holde sine lesere oppdatert om nyheter og trender. I tillegg offentliggjør tidsskriftet en rekke hitlister og playlister både for musikk, video og videospill.
Ansvarlig redaktør er Silje Larsen Borgan.
Gluntan’s gull 3 & 4
Gluntan's gull 3 & 4 er en samleplate av Gluntan, utgitt i 1995.
Sporliste
CD 1
CD 2
Dokučaevbreen
Dokučaevbreen er en isbre i Wohlthatmassivet i Dronning Maud Land. Breen er om lag tolv kilometer lang og ligger i den nordøstre delen av Humboldtfjella, der den strømmer i nordøstlig retning ut i Humboldtsøkket.
Skandha
Skandhas (sanskrit) eller khandhas (pāḷi) kan oversettes med hop, aggregat, samlinger, grupperinger. I buddhismen refererer det til de fem aggregater som er de fem elementer som setter sammen og fullstendig forklarer et levende vesens mentale og fysiske eksistens. De fem aggregatene er materie eller kropp (rupa), følelser (vedana), persepsjon (samjna), mentale strukturer (sankhara) og bevissthet (vijnana). Dette kalles de fem juvelene innenfor buddhismen.
Potter County
Potter County er navnet på tre fylker i USA:
Møbel
Et møbel (latin: mobilis, «bevegelig»/«flyttbar») er en del av det løse innbo, som regel ikke veggfast. I overført betydning brukes ordet også om noe virkelig pent eller forseggjort, og i den sammenhengen kan en stilfull peis for eksempel godt bli betegnet som et møbel. Et møblement er en sammenstilling av flere møbler i et rom. Møbler har opp gjennom århundrene vært sterkt preget av de ulike stilperiodene og selv vært sterkt medvirkende til å sette sitt preg på stilartene.
Produksjon
Tradisjonelt har møbler vært fremstilt for hånd av møbelsnekkere. I dag kan møbler fortsatt bli produsert av en enkelt snekker eller av innredningsbedrifter, men vanligvis skjer produksjonen i større møbelfabrikker som har spesialisert seg på én type møbelproduksjon. Fabrikker kan også ha spesialisert seg kun på delproduksjon til møbelindustrien.
I Norge har særlig Møre og Romsdal hatt lange tradisjoner innen møbelproduksjon, og idag ligger de fleste store norske møbelfabrikkene her. Sunnmøre er sterkt representert med produsenter som Ekornes, Hjellegjerde, Brunstad, LK Hjelle, Formfin, Slettvoll m.fl.
Materialer
Møbler har tradisjonelt vært fremstilt i tre og/eller stopningsmaterialer, selv om nye materialer stadig tas i bruk.
Treslag
Tresortene og fargene som brukes er svært motepreget. Eik er ofte brukt til store og tunge møbler, ask til lette møbler og bøyde former, bøk til laminerte møbler og furu til hyttemøbler. Selv om dette er motepreget så har det også en sammenheng med styrkeforhold i trematerialene og bøyingsmuligheter/seighet hos tre å gjøre.
Stopning
Stopning er brukt i sitte- og liggemøbler for å gi komfort. I dag er det mye bruk av skumplast som f.eks. polyuretanskum, tidligere ble det brukt mer naturmaterialer som hestetagel (hår).
Fjæring
I tillegg til stopningen blir det gjerne lagt inn fjæring, det brukes forskjellige typer fjærsystem avhengig av produktets egenskaper. I sittemøbler er det gjerne brukt nozagfjærer (bølgefjærer) som er oppspent i en ramme, mens det i madrasser er brukt spiralfjærer som støter mot en bunn.
Bekledning
På stoppede møbler vil det også være en bekledning. De mest brukte materialene er tekstil og hud:
Andre materialer
Andre materialer som blir benyttet i møbelproduksjon er f.eks. metall (stål og aluminium), plast og stein (marmor).
Eksempler på noen typer skruer som er kjent fra flatpakkede møbler («møbelskruer») er ekstenterbolt, stokkskrue, rampemuffe, islagsmutter og sargbolt.
Fjord1
Fjord1 AS er et norsk ferje- og hurtigbåtrederi, som også har virksomhet innen catering og reiseliv. Selskapet har hovedkontor i Florø, og delkontor i Molde og i Bergen. Administrerende direktør er Dagfinn Neteland.
Havilafjord AS og Havilafjord Holding AS er majoritetseiere i Fjord1 med samlet 66,5% av aksjene. Fjord1 eier 34 prosent i Widerøes Flyveselskap gjennom WF Holding, og 50% i Fjord Tours Group AS. Fjord1 ble notert på Oslo Børs 15. august 2017.
Selskapet har ca. 1149 ansatte, og drifter 83 ferjer og 3 passasjerbåter.
Historie
Konsernet ble etablert 9. mai 2001 under navnet Nordvestlandske AS (NVL) som et felles eierselskap for Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane (FSF) og Møre og Romsdal Fylkesbåtar (MRF) og med hovedkontor i Florø. Sogn og Fjordane fylkeskommunes eierandel var på 59 %, mens Møre og Romsdal fylkeskommune eide 41 %. FSF og MRF eide også flere landbaserte transportselskaper, blant annet Mørebil, Nordfjord og Sunnmøre Billag (med datterselskap Ottadalen Billag) og Sogn Billag. I desember 2002 presenterte konsernet sin nye identitet, Fjord1, og morselskapet endret navn til Fjord1 Nordvestlandske AS. I 2003 overtok konsernet også Sunnmøre-Romsdal Billag.
I starten av 2005 skjedde en større omorganisering og navnendring på selskapene i konsernet. FSF byttet navn til Fjord1 Fylkesbaatane, MRF til Fjord1 MRF og Sogn Billag til Fjord1 Sogn Billag. Nordfjord og Sunnmøre Billag ble fusjonert med datterselskapet Ottadalen Billag og ble til Fjord1 Nordfjord-Ottadalen, mens buss- og godsaktivitetene i Mørebil og Sunnmøre-Romsdal Billag ble samlet i hhv. Fjord1 Buss Møre og Fjord1 Gods Møre. 1. januar 2008 ble godsaktivitetene i Fjord1 Nordfjord-Ottadalen og Fjord1 Sogn Billag overført til Fjord1 Gods Møre, som samtidig byttet navn til Fjord1 Transport. Fjord1 Transport ble videre i 2010 solgt til Firda Billag og ble en del av Transferd.
I 2008 etablerte Fjord1 fellesforetaket Fjord1 Partner sammen med franske Keolis (hhv. 49 % og 51 %) i Bergen med mål om å delta i anbudskonkurranser i regionen. Selskapet deltok i flere bussanbud uten hell, men vant kontrakten om å kjøre Bybanen i Bergen for perioden 2010–2017. Fjord1 solgte seg ut av selskapet i april 2014.
I 2011 solgte Møre og Romsdal fylkeskommune sin eierandel i Fjord1 til Havila i Fosnavåg. I 2011 gikk Fjord1 også inn med en 34 % eierandel i det nystartede Nettbuss Ekspress AS sammen Nettbuss, for å videreutvikle selskapenes ekspressbussatsing. Men allerede senere samme år ble det vedtatt å selge deler av bussaktivitetene til Nettbuss. Fra nyttår 2012 overtok Nettbuss 51 % av aksjene i Fjord1 Buss Møre, Fjord1 Nordfjord-Ottadalen og Fjord1 Sogn Billag. 31. desember 2012 overtok Nettbuss de resterende aksjene i selskapene og aksjeposten i Nettbuss Ekspress.
Ved starten av 2012 ble Fjord1 Fylkesbaatane og Fjord1 MRF fusjonert inn i morselskapet Fjord1 Nordvestlandske som endret navn til Fjord1 AS. Datterselskapene opererte separat fram til 23. april. Dermed opererer Fjord1 ikke lenger som et konsern, men som ett selskap. I mai 2013 gikk Fjord1 inn med 34 % eierandel i WF Holding AS sammen med Torghatten ASA og Nordland fylkeskommune, som i september samme år overtok 80 % av aksjene i Widerøes Flyveselskap fra SAS, og med en avtale om å overta resten i 2016.
I mars 2015 ble det inngått avtale med Norled om å utrede en mulig fusjon mellom rederiene, men i juli ble samtalene avsluttet uten at man kom fram til noen løsning. I november vedtok fylkestinget i Sogn og Fjordane å selge aksjene sine i Fjord1 til konkurrenten Torghatten ASA. Dette var stikk i strid med selskapsledelsens ønsker og førte til at dalig leder og deler av styret valgte å gå av, i tillegg til at minoritetseieren Havila kan komme til å ta avgjørelsen til retten. Den 14. juli 2016 ble salget av Fjord1 til Torghatten ASA stoppet av Konkurransetilsynet. Den 26. august 2016 vedtok fylkestinget i Sogn og Fjordane enstemmig å selge 26,000 aksjer i Fjord1 til selskapet Havilafjord AS ved Per Sævik. Fylkeskommunen vil da eie 33 % av Fjord1, mens Havila vil eie 67 % og vil ha mulighet til senere å kjøpe resten av aksjene.
Gassferjer
Fjord1 bestilte fem gassferjer etter at selskapet vant det store ferjeanbudet for operasjon av nye gassferjer som trafikkerer strekningen på E39 mellom Stavanger og Bergen. To av ferjene ble satt inn i trafikk 1. januar 2007, da Fjord1 overtok strekningene etter Tide Sjø og Boknafjorden Ferjeselskap. Lengden på hver ferje er 129 meter og kapasiteten er 212 biler. No går alle desse ferjene går mellom Mortavika og Arsvågen.
Den første gassferjen Fjord1 skaffet seg var ferjen MF «Glutra» i 2000. Den gikk i starten i trafikk på sambandet Sølsnes-Åfarnes i Romsdal, men er nå i drift på fergesambandet Flakk–Rørvik.
I 2006 valgte Fjord1 å bestille tre gassferjer til Molde–Vestnes-sambandet. Det er første gang at Fjord1 har bestilt tre ferjer på samme tid. Disse ble levert i 2009 og 2010. I 2011 satte Fjord1 inn gassferjen MF «Boknafjord» på sambandet Arsvågen-Mortavika i Rogaland. MF «Boknafjord» var verdens største gassferje da hun var ny i 2011.
Elektriske ferger
I februar 2016 ble 10-årskontrakten for drift av sambandet Anda–Lote i Nordfjord tildelt Fjord1. Kravene til fartøyer som skulle settes inn var at de skulle være nullutslipp eller lavutslipp. Fjord1 kontraherte to hybridferger i Tyrkia – MF «Gloppefjord» og MF «Eidsfjord». Dette er batteridrevne ferger med dieselgeneratorer som reserveløsning.
For hordalandspakke 1 kom MF «Møkstrafjord» og MF «Horgefjord» som ble bygd på Tersan Shipyard som skal drifte sambandet Krokeide–Hufthamar, MF «Husavik» ble bygd på Cemre Shipyard for så å bli slept til Norge og utrusta på Havyard Group i Leirvik i Sogn. Disse ble levert i henholdsvis april, mai og juni 2018.
For fergestrekningen Brekstad–Valset ble søsterskipa MF «Austrått» og MF «Vestrått» (de er også søsterskip til MF «Husavik») bygd. Skroga er bygd på Cemre Shipyard og de er satt saman på Havyard Group i Leirvik i Sogn. Det samme gjelder de tre søstrene MF «Hadarøy», MF «Suløy» og MF «Giskøy» som går på sambandet Hareid–Sulesund.
Flåteoversikt
Pr 31. januar 2023
Eierskap
Fjord1 har eierskap i følgende bedrifter:
Møbel
Møbeltyper
Møbler kan deles inn i grupper på forskjellige måter, noen eksempel på de mest vanlige måtene er:
Segersjön
Segersjön er en liten innsjø mellom bebyggelsene Uttran og Segersjö i Botkyrka kommune. Innsjøen er grunn, og er omgitt av gressplener og boligeiendommer. Innsjøen benyttes til bading, og på Segersjösiden av innsjøen er det en liten sandstrand med grillplass og brygge.
Natur
I innsjøen er det hornblad og gul og hvit nøkkerose. Det vokser også enkelte andre sjøplanter her, men i mindre utstrekning. Av fisk er det blant annet gjedde og mort i innsjøen.
Kultur
Ved Segersjön ble mange av de tidligste eneboligene i Uttran satt opp, blant annet bodde skulptøren og løytnanten John Runer i den såkalte Rungården mellom 1909 og 1945. Andre kjente hus fra Uttrans opprinnelige bebyggelse er Larsbo, Skogsbergs og Tornvillan.
TCA
TCA kan referere til:
Spøkelsesaper
Spøkelsesaper (Tarsiidae) er en minimal familie med kun en slekt; Tarsius. Artene regnes som halvaper, som kun er funnet i skogene i det sørøstlige Asia.
Systematikk
Spøkelsesaper inntar derfor på noen måter en slags mellomposisjon, skjønt nyere forskning tyder på at de er nærmest beslektet med vestaper (Platyrrhini) og østaper (Catarrhini), og derfor er hjemmehørende i Haplorhini. De kan uansett ikke betraktes som noe manglende mellomledd, ettersom de har fulgt sin egen utviklingslinje fra de ble skilt ut fra den grenen som første fram til tørrneseapene. Enkelte bygningsmessige trekk ved kraniet og fravær av den fuktige snuten, som er karakteristisk for de såkalte laverestående primatene (kalt halvaper), er detaljer som stiller spøkelsesapene relativt nær de andre tørrneseapene.
Biologi
De ulike artene er godt tilpasset sin tilværelse som trelevende nattdyr. Siden de har oppstått fra forfedre som var dagaktive, mangler øynene deres det reflekterende laget som hjelper andre nattaktive dyr til å unytte det sparsomme lyset bedre. Som en kompensering for dette har spøkelsesapene utviklet større øyne for å fange inn mest mulig lys. Denne tilpasningen, kombinert med at synet er deres primærsans og at de er relativt små og kvikke dyr, har gitt dem de største øynene av alle pattedyr sett i forhold til kroppstørrelsen, og er kun atskilt av en tynn beinplate. Faktisk tar de opp så stor plass i kraniet at de er nesten ubevegelige. Som en følge av dette har dyrene utviklet en usedvanlig myk og smidig nakke som gjør at de kan vri hodet i alle retninger, inkludert 180 grader rundt. Den samme løsningen som uglene har benyttet seg av siden også deres øyne er uforholdsmessig store.
Etter synet er hørselen deres viktigste sans, og deres tynne og flaggermusaktige ører fanger opp den minste lyd, og gjør dem i stand til å hoppe opp og fange insekter og selv små flaggermus i luften som de deretter spiser.
Baklemmene er forlenget og gjør dyrene til utmerkede hoppere, den lange og tynne halen fungerer som balanseorgan og de putelignende tuppene på fingre og tær gjør tjeneste som sugekopper og gjør dem i stand til å sitte på loddrette trestammer og ta seg frem så å si overalt. Hendene har negler, men på føttene er det klør på andre og tredje tå som benyttes til å stelle pelsen. Den veier ca 100-180gram.
Inndeling
Inndelingen av primater følger Groves (2005).
Åsgårdstrandsveien (Tønsberg)
Åsgårdstrandsveien (59-617, 80-632) er en 9,4 km lang vei fra Olsrød i Tønsberg til kommunegrensen mot Horten. Den er hovedinnfartsåre til Tønsberg fra Åsgårdstrand og Essoraffineriet på Slagentangen. Veien er en del av fylkesvei 311.
Navnet kommer av Åsgårdstrand, som igjen har fått navn etter gården Åsgården.
Sauer 100
Sauer 100 er en sylinderlåsrifle produsert av Sauer & Sohn lansert i 2016. Riflen er en innstegsmodell fra Sauer, og produseres på samme fabrikk og deler mange deler med Mauser M18.
Teknisk
Skjeftet kommer med en proprietær bedding kalt «Ever-Rest» (et ordspill på Mount Everest, «stødig som et fjell») som består av en metallblokk rundt fremre skjefteskrue. Riflen fås i flere varianter, som:
Glidekassen har lik utvendig sylindrisk profil som Remington 700 slik at man kan bruke standard Remington 700 kikkertmontasjer. Avtrekket er et direkteavtrekk med justerbar vekt mellom 1000 og 2000 gram.
Sluttstykket har 3 låseklakker og 60 graders hevarmsløft. Sluttstykket låser hverken direkte i glidekassen eller pipen, men låser istedet i en hylse som ligger mellom pipen og glidekassen. Pipen er montert i glidekassen uten gjenger og med presspasning ved hjelp av varme. Pipen kan fås fra fabrikk med munning uten gjenger eller med M15x1 mm-gjenger (M14x1 mm og 1/2"-28 er tilgjengelig ved bestilling ).
Saltkoppgata (Tønsberg)
Saltkoppgata (1-43, 2-42) er en 1,1 km lang gate mellom Åsgårdstrandsveien og Romsveien i Tønsberg kommune.
Rarities vol. 1
Rarities Vol.1 er et musikkalbum med Stephen Ackles, utgitt i 1993.
San Rafael (Guatuso)
San Rafael er en by og administrasjonssentrum i kantonen Guatuso i provinsen Alajuela i Costa Rica. Distriktet San Rafael har et areal på 304,1 km² og et innbyggertall på 7 1941 (2003). Den fikk bystatus 4. mai 1970.
Byen har butikker, banker, en bensinstasjon, medisinsk klinikk, apotek, noen få restauranter og overnattingsmuligheter.
Harald Heide
Harald Heide (født 8. mars 1876 i Fredrikstad, død 27. januar 1956 i Bergen) var en norsk fiolinist, dirigent og komponist.
Heides viktigste innsats i Bergen var imidlertid som kapellmester ved Musikselskabet Harmoniens orkester fra 1908 og i 40 år frem til 1948. Orkesteret fikk under Heides ledelse et utøket program, fra 6-8 konserter pr. år til over 80 og ble også bedre bemannet med musikere til alle symfoniorkesterets stemmer. Heide var gjestedirigent i Helsingfors 1924, i Göteborg 1928 og i Stockholm 1931. I sin tid ved Harmoniens orkester skal han ha fremført mer enn 6000 verker fordelt på 455 komponister.
Heides komposisjoner for orkester, bl.a. en Symphonie romantique var stilmessig påvirket av Johan Halvorsen.
Harald Heide var fra 1929 gift med sangeren Henriette Strindberg, født Nielsen (1894-1964), som etter debuten 1918 medvirket i operaer og operetter i Oslo og Bergen og også som konsertsanger i disse byene samt i London. Hun var senere lærer ved Bergen musikkonservatorium. Harald Heide var bror til skuespilleren Signe Heide Steen (1881-1959) som var mor til sangeren Randi Heide Steen (1909-1990) og til skuespillerne Harald Heide Steen (1911-1980) og Kari Diesen (1914-1987).
Pelania
Pelania er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) lysbiller (Lampyrinae) i familiegruppen lysbiller.
Utseende
Hannene er middelsstore (gjerne 8-10 millimeter), avlange, gjerne røde og svarte lysbiller. Hodet er vanligvis dekket av pronotum, antennene nokså korte og trådformede. Hunnene er larvelignende (neoteniske).
Utbredelse
Utbredt i Asia, Nord-Afrika og Sør-Europa.
Marianne Siebke
Marianne Siebke (født 1967) er en norsk journalist og programleder i Kulturnytt i NRK P2. Hun har jobbet i NRK siden 1992, blant annet i Dagsnytt, Østlandssendingen og P1.
Funksjonsdrøfting
Funksjonsdrøfting er en viktig del av pensum i skoleverket. Kompetansemål og krav til funksjonsdrøfting varierer med studieretning og trinn.
En reell funksjon av en reell variabel er en funksjon på formen
Den uavhengige variabelen x kalles også argumentet til funksjonen. Egenskaper som kartlegges inkluderer definisjonsområde, kontinuitet, nullpunkt, ekstremalverdier og krumning. Drøftingen inneholder ofte en skisse av grafen til funksjonen.
Funksjonsdrøfting kan også utføres for funksjoner med mer en én uavhengig variabel.
Definisjonsmengde
Definisjonsmengden eller definisjonsområdet D er mengden der funksjonen er definert. Dette kan være lik mengden av alle reelle tall \mathbb{R}, men kan også være begrenset til å være et intervall. Dersom et intervall er spesifisert, kan dette karakteriseres som åpent (a,b), som lukket [a,b] eller som en halvåpent, f.eks (a,b]. Noen funksjoner er definert kun for positive verdier av argumentet, for eksempel logaritmefunksjonen.
Funksjonen kan ha isolerte verdier der den ikke er definert, for eksempel dersom nevneren i en brøk i funksjonen blir lik null. Et eksempel på dette er gitt ved funksjonen
Denne kan være definert for alle reelle tall, bort sett fra i punktene x=1 og x = 4.
Verdimengde
Verdimengden V til funksjonen er mengden av tall som funksjonen kan ta:
Også verdimengden kan være hele \mathbb{R} eller for eksempel begrenset til et intervall. Funksjonen f(x) = x^2 har verdimengde lik mengden av ikke-negative reelle tall. Den trigonometriske sinus-funksjonen har verdimengde lik intervallet [-1,1].
En funksjon er begrenset dersom verdimengden er begrenset.
Kontinuitet
Kontinuitet er en egenskap som uttrykker hvor sammenhengende grafen til funksjonen er. Et punkt der funksjonen ikke er kontinuerlig, er en diskontinuitet, og en funksjonsdrøfting vil inkludere en beskrivelse av slike. Punktet der funksjonen ikke er definert vil ofte representere diskontinuiteter.
Figuren til høyre viser en funksjon som har en sprangdiskontinuitet i punktet x=x_0, men som ellers er kontinuerlig. En sprangdiskontinuitet er kjennetegnet ved at funksjonen nærmer seg ulike grenseverdier på venstre og høyre side av punktet.
Nullpunkt
Nullpunkt til funksjonen er verdier for argumentet som gjør funksjonen lik null. Nullpunktet er altså første koordinat til skjæringspunktet mellom funksjonsgrafen og x-aksen. Et nullpunkt finnes som røtter i ligningen
Merk at det kreves at nullpunktet ligger i definisjonsområdet til funksjonen. Funksjonen f_1 gitt over har nullpunkt x=3 og x=4. Dersom funksjonen ikke har nullpunkt, så er dette også en egenskap som bør være med i en beskrivelse.
Et dobbelt nullpunkt er en verdi for argumentet der både funksjonen og den deriverte av funksjonen er lik null, altså gitt ved ligningene
Monotonisitet
En funksjon er monoton i et intervall dersom den er voksende eller minkende i hele intervallet. Tilsvarende sier en også at funksjonen er strengt monoton i et intervall dersom den er strengt voksende eller strengt minkende i hele intervallet.
En deriverbar funksjon er voksende i et intervall dersom den deriverte av funksjonen er ikke-negativ i hele intervallet. Tilsvarende er funksjonen minkende i et intervall dersom den deriverte er ikke-positiv i intervallet.
En deriverbar funksjon er strengt voksende i et intervall dersom den deriverte av funksjonen er positiv i hele intervallet. Tilsvarende er funksjonen strengt minkende i et intervall dersom den deriverte er negativ i intervallet.
Funksjonen f(x) = x^2 har derivert lik f'(x) = 2x og er strengt minkende i intervallet (-\infty,0) og strengt voksende i intervallet (0,\infty).
Funksjonen f(x) = x^3 har derivert lik. Funksjonen er voksende i hele \mathbb{R} og strengt voksende i de to intervallene (-\infty,0) og (0,\infty).
Dersom en funksjon er strengt monoton i hele definisjonsmengden, så er den også injektiv.
Definisjon av begreper
Ekstremalpunkt er verdier for argumentet der funksjonen har en ekstremalverdi, enten en minimumsverdi eller en maksimumsverdi. Et ekstremalpunkt kan altså være en minimumspunkt eller et maksimumspunkt.
Et global maksimumspunkt eller et absolutt maksimumspunkt er et punkt x_0 der funksjonen har sin aller største verdi:
Definisjonen av et globalt maksimumspunkt vil avhenge av definisjonsområdet D. For et strengt maksimumspunkt gjelder skarp ulikhet, det vil si ulikhet uten likhet:
Et globalt minimumspunkt og et globalt strengt minimumspunkt defineres tilsvarende.
Et lokalt maksimumspunkt er et punkt x_0 som er et maksimumspunkt i et intervall, men ikke nødvendigvis i hele definisjonsområdet:
En funksjon trenger ikke ha ekstremalpunkt, og da er dette en egenskap som også bør nevnes. Funksjonen f(x) = x^3 definert på hele \mathbb{R} har ingen ekstremalverdier.
Et indre punkt i definisjonsmengden er et punkt som kan omsluttes av et intervall i definisjonsmengden. Dersom D = [a,b], så vil alle punktene i intervallet (a,b) være indre punkt. Funksjonen kan være deriverbar i indre punkt i definisjonsområdet.
Et punkt der den deriverte er lik null eller ikke er definert, kalles et kritisk punkt. Dersom definisjonsmengden er et lukket intervall, kan også endepunktene i dette intervallet regnes som kritiske punkt. Ekstremalpunkt til en funksjon vil alltid være et kritisk punkt. Et punkt der den deriverte er lik null kalles også et stasjonært punkt. Et terassepunkt er et punkt der den deriverte er lik null, men ikke skifter tegn.
Første-deriverte-test for lokale ekstremalpunkt
For en deriverbar funksjon vil de to følgende testene gi tilstrekkelige vilkår for ekstremalverdier.
Et indre punkt x=x_0 er et lokalt strengt maksimumspunkt dersom f'(x_0) = 0 og den deriverte skifter fortegn fra positiv til negativ når x vokser gjennom x_0.
Et indre punkt x=x_0 er et lokalt strengt minimumspunkt dersom f'(x_0) = 0 og den deriverte skifter fortegn fra negativ til positiv når x vokser gjennom x_0.
I begge tilfeller gjelder at ekstremalverdien er f(x_0).
Andre-deriverte-test for lokalt ekstremalpunkt
For en funksjon som er to ganger deriverbar vil de to følgende testene gi tilstrekkelige vilkår for ekstremalverdi.
Et indre punkt x=x_0 er et lokalt strengt maksimumspunkt dersom f'(x_0) = 0 og.
Et indre punkt x=x_0 er et lokalt strengt minimumspunkt dersom f'(x_0) = 0 og.
Vurdering av kritiske punkt der funksjonen ikke er deriverbar
Slike punkt må undersøkes spesielt, ved å studere monotonisitet på hver side av punktet.
Også endepunkt i en definisjonsmengde spesifisert som et intervall, må undersøkes spesielt, ved hjelp av monotonisitet.
Fortegnsanalyse
Fortegnet til en funksjoner og deriverte i ulike intervall kan studeres ved hjelp av et fortegnsskjema. Grunnlaget for skjemaet er en faktorisering av uttrykket, og skjemaet kombinerer fortegnet til alle faktorene i uttrykket.
Det eksisterer ulike framstillinger for et fortegnsskjema, men et eksempel er vist i figuren til høyre, for funksjonen
Robert Gallo
Gallo er leder av Institute of Human Virology ved University of Maryland i Baltimore i USA.
Funksjonsdrøfting
Fortegnsanalyse
I skjemaet markeres nullpunktene i uttrykket, her lik x=2 og x=4. Deretter markeres fortegnet for hver faktor. En heltrukken linje er brukt dersom faktoren er positiv, en stiplet linje dersom faktoren er negativ. Et nullpunkt der faktoren ikke skifter tegn kan markeres med en null. Ved å telle opp antall faktorer som er positive/negative i et intervall, finner en fortegnet til hele uttrykket: dette er positivt hvis antall negative ledd er et partall. Fortegnet til hele uttrykket er vist på den nederste linjen.
Robert Gallo
Kontrovers
Den 4. mai 1984 publiserte Gallo en serie artikler i vitenskapstidsskriftet Science der han viste at han og hans forskningsgruppe hadde isolert et retrovirus som var funnet hos aidspasienter og som ble påstått å være viruset som fører til aids. Det nyoppdagede viruset hadde store likheter med et virus innenfor gruppen HTLV, som Gallo tidligere hadde vært den første til å isolere, og som er forbundet med leukemi. Gallo gav det nye viruset navnet HTLV-III. Samtidig publiserte et franske team ved Pasteurinstituttet i Paris, ledet av Luc Montagnier, en artikkel der de beskrev et retrovirus de kalte LAV (Lymphadenopathy associated virus) som var isolert fra en aidspasient.