cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zacharias Simonsen Wesseltoft
Forhold til kirken
Både han og broren Jørgen hadde et anstrengt forhold til Skiens presteskap, hvorfor de i perioder nektet å gå i kirke. De ga dog gjerne kirkegaver, som f.eks. da Vestre Porsgrunn kirke ble bygget i årene 1756–1757. Mot slutten av sitt liv ga Zacharias Simonsen også store gaver i form av altertavle og prekestol samt penger til oppførelsen av kirken i Drøbak, hvor hans datter Martha bodde med sin ektemann Niels Carlsen.
Zacharias Simonsen satt i de siste årene lenket til sin stol, men arbeidet allikevel videre med forretning og handel. Han døde i 1777, noen få måneder før den store bybrannen ødela hans egen bygård og store deler av Skien sentrum.
Familie
Zacharias var gift med Inger Nielsdatter Bugge (1712–1754; se Bugge (slekt)) som fødte ham ikke mindre en 15 barn. Flere av disse ble sentrale skikkelser i Skiensområdets sosiale, og ikke minst økonomiske, liv i 1700-tallets siste halvdel.
Mai Kuraki
Mai Kuraki (倉木麻衣 – Kuraki Mai, født 29. oktober 1982 som Mai Aono, 青野真衣 – Aono Mai) er en japansk pop- og R&B-sangerinne fra Funabashi, Chiba, Japan.
Loris Francesco Capovilla
Loris Francesco Capovilla (født 14. oktober 1915 i Pontelongo i Veneto i Italia, død 26. mai 2016 i Bergamo) var en italiensk kardinal.
Mai Kuraki
Kuraki debuterte i 1999 med singelen «Love, Day After Tomorrow». I 2000 utga hun sitt debutalbum, Delicious Way, som debuterte på toppen av hitlistene og solgte over 2 210 000 den første uka. Kuraki er en av få kvinnelige artister i Japan som har fått sine fire første studioalbum på toppen av Oricon-albumlista.
Loris Francesco Capovilla
Biografi
Han var privatsekretær til pave Johannes XXIII. Capovilla ble den 26. juni 1967 utnevnt av pave Paul VI til erkebiskop av Chieti. Paven bispeviet ham personlig den 16. juli 1967; medkonsekratorer var biskopen av Cesena, Augusto Gianfranceschi, og kuriebiskopen Jacques-Paul Martin.
Mai Kuraki
I 2009 opplevde Kuraki en fornyet popularitet. Hennes åttende studioalbum, Touch Me!, debuterte på toppen av Oricon albumlistene, og ble hennes første nummer ett-album på fem år. Kuraki er også den eneste kvinnelige japanske artisten som har fått alle sine singler rett inn på Top 10 på rad siden debuten.
Star Wars: Demolition
Star Wars: Demolition er et Star Wars basert action-videospill utviklet av Luxoflux, og utgitt av LucasArts og Activision. Handlingen foregår etter at det galaktiske imperiet erklærte podracing ulovlig, som et svar på bannlysningen opprettet Jabba the Hutt en mer livstruende motorsport som erstatning. Spillet ble utgitt på spillkonsollene PlayStation og Dreamcast.
Spillet fikk en gjennomsnittlig mottagelse ved utgivelsen. GameRankings og Metacritic ga spillet en score på henholdsvis 67,75% og 63/100 for PlayStation versjonen, og 65,62% og 67/100 for Dreamcast versjonen.
Loris Francesco Capovilla
Biografi
I 1971 blwe han prelat av Loreto.
Den 22. februar 2014 utnevnte pave Frans ham til kardinalprest med Santa Maria in Trastevere som tittelkirke.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Juvelerernes Skræk
Juvelerernes Skræk er en dansk stumfilm fra 1915, regissert av Alexander Christian. Manuset ble skrevet av Carl Th. Dreier. Filmen bygger på Sven Elvestads roman Greven af Oslo, som utkom i 1905.
Filmen hadde premiere 20. desember 1915.
Elvestads syn
Odd Magnar Syversen redegjør i sin bok - så gikk det sånn passelig skjevt : en beretning om Sven Elvestad for hvordan Elvestad opplevde denne filmen:
Handling
En forbryter herjer dobbelt så fryktelig i byen, fordi han ikke legger igjen spor etter seg noe sted, som kan gi politiet hentydning angående identitet, utseende eller oppholdssted. Han har begått en rekke forbrytelser, men politiet står på stedet hvil. Ved hver forbrytelse har han etterlatt seg en merkelig hilsen: Et avtrykk av en skjeletthånd. I erkjennelse av å stå maktesløs overfor denne motstanderen henvendte politiet seg til den berømte privatdetektiven Tom Atkins.
«Skelethaanden» er en inder. Han har nettopp kommet til byen. Under navnet John Vermiel bor han i et palé i én av byens mest høyvelbårne kvarter. På baksiden har Vermiel innrettet en hemmelig utgang, slik at han denne veien kan slippe til og fra sitt tilfluktssted. Da Vermiel får kjennskap til at privatdetektiven er tilkalt legger han en plan. Han greier å fange ham i en utspekulert felle. Da detektiven lå bundet i kjelleren - under Vermiels palé - overhørte han at Vermiel skulle holde et møte på et gammelt teglverk.
Detektiven kler seg ut som vagabond og skjuler seg under taksperrene. Han overhører at Vermiel planlegger å plyndre én av de største juvelererforretning i byen. Inderen oppdager nå «vagabonden» uten å gjennomskue hans forkledning. Likevel føler han seg ikke sikker og ber et par av sine håndlangere om å holde øye med ham. Detektiven lager et opptrinn og ankommer i politidrosje til stasjonen. Der fjerner han forkledningen og meddeler om Vermiels mål.
Vermiel blir satt i politiets varetekt. Gleden varer ikke lenge, for en halv time etter at han har blitt innelukket i cellen, klarer han å flykte.
Tieling (Tieling)
I 1999 var folketallet på 382,195 innbyggere.
Administrative enheter
Storkommuner:
Kommuner:
Halvvokal
Siden halvvokaler og approksimanter er nesten identiske, brukes symbolene ofte om hverandre. For eksempel skrives ofte som.
Cryptocoryne
se tekst
Kiran Desai
Kiran Desai (født 3. september 1971 i New Delhi) er en indisk forfatter. Hun er indisk statsborger og er permanent bosatt i USA. Desais roman The Inheritance of Loss (Norsk tittel: Tapets barn) vant Man Booker Prize for 2006 og National Book Critics Circle Fiction Award for 2006. Hun er datter av den kjente forfatteren Anita Desai.
Cryptocoryne
Cryptocoryne er en gruppe enfrøbladete planter som lever i vann. Det typiske habitatet er bekker og elver med ikke for hurtigstrømmende vann, i lavlandsskog. De finnes også i årlig oversvømte skogsvann eller på elvebredder hvor de kun er under vann ved høy vannstand.
Kiran Desai
Priser og anerkjennelse
Desais andre roman, The Inheritance of Loss (2006) har blitt lovprist av kritikere i Asia, Europa og vant Man Booker Prize og National Book Critcs Circle Fiction Award for 2006.
I september 2007 var hun gjest i Private Passions på BBC Radio 3. Det er et biografisk musikkdiskusjonsprogram med Michael Berkeley som vert.
Desai er bosatt i Brooklyn, New York.
Narvikfjellet skisenter
Narvikfjellet skisenter er et ski- og alpinsenter i Fagernesfjellet i Narvik i Nordland. Anlegget har 16 nedfarter (12 preparerte og 4 off-piste), fem skiheiser, deriblant et skiband og en gondolbane som driftes av aksjeselskapet Narvikfjellet.
Skisenteret har en sammenlagt løypelengde på 13 kilometer med en lengste sammenhengende nedfart som er på fem kilometer. Om lag halvparten av løypene regnes som lette og halvparten som vanskelig. Populær også for snøbrettkjøring, aking og utforsykling. Deler av området regnes også som barnevennlig. Utgangspunktet ligger på Skistua, om lag 600 meter sørøst for jernbanestasjonen og 900 meter øst for Narvik sentrum. Høysesongen regnes fra februar til juni. Helårsåpen kafé med utsiktspunkt 650 meter over havet.
I 2011 kom Narvikfjellet på andreplass på Verdens Gangs kåring over Norges beste anlegg for løssnøkjøring. I 2012 rangerte Dagens Næringsliv fjellet som nummer åtte i en test av 22 norske alpinanlegg, mens nettstedet Reiser og ferie samme år listet det som en av ti unike skiopplevelser.
Anlegget har siden 2003 blitt drevet av aksjeselskapet Narvikfjellet, opprinnelig ble stiftet i 1993 som Fjellheisen AS, og videreført etter en fusjon med Narvik Skisenter AS. Anlegget ble tidligere driftet av Narvik Slalåmklubb.
Internasjonale arrangementer
En oversikt over noen av de internasjonale sportsarrangementene som har vært i Narvikfjellet. (ukomplett - oppdatert januar 2013)
Nasjonale arrangementer
En oversikt over noen av de nasjonale sportsarrangementene som har vært i Narvikfjellet. (ukomplett - oppdatert januar 2013)
São Gabriel do Oeste
São Gabriel do Oeste er en kommune i delstaten Mato Grosso do Sul i sentral-vestregionen av Brasil.
Juan de Sepúlveda
Juan Ginés de Sepúlveda (født 1490, død 1573) var en spansk humanist, filosof og teolog.
Sepúlveda begynte sine studier i Córdoba, og fra 1510 ved Universidad de Alcalá, hvor han fikk sitt baccaulaureat i kunst og teologi. I 1515 kom han til Bologna, hvor han oppnådde doktorgraden i begge disipliner, stiftet bekjentskap med humanisten Luis Lucena, Giulio de' Medici og pave Hadrian VI, og gikk inn i dominikanerordenen.
Han oversatte Aristoteles' «Politikken» i 1548, som han senere kom til å bygge på. Etter plyndringen av Roma i 1527 flyttet han til Napoli. I I 1533 og 1534 skrev han til Erasmus fra Roma om forskjellene mellom Erasmus' greske nytestamente (textus receptus) og Codex Vaticanus Graece 1209. Han er kjent som Bartolomé de las Casas' motstander i Valladolid-disputten i 1550 omkring rettferdiggjørelsen av den spanske erobring av Vestindia. Sepúlveda forsvarte det spanske imperiets rett til erobring, kolonisering og omvendelse av den nye verdens innfødte, med utgangspunkt i naturrettsfilosofi.
Valladolid-disputten ble iverksatt av keiser Karl V, kongen av Spania, for å gi svar på om indianerne var i stand til selvstyre, og om de var mennesker i samme forstand som de i den gamle verden. Sepúlveda hevdet at indianerne var «naturlige slaver»; dette bygget han blant annet på Aristoteles' «Politikken», men også på Bibelen. Las Casas imøtegikk argumentasjonen med at Kristus var herre over alle verdens folk, også de som ikke kjente kristendommen. I vår tid kan Sepúlvedas oppfatninger virke svært støtende, men de var ikke ualminnelige i hans samtid. Karl V valgte til slutt en mellomposisjon, som formulert av Francisco de Vitoria.
Nyphasia
Nyphasia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, lyst rødbrune trebukker, dekkvingene kan være svarte. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er jevnbrede, gjerne med en liten tann i spissen. Beina er tynne og middels lange, lårene på mellom- og bakbeina klubbeformede.
Utbredelse
Fem av artene lever i Sørøst-Asia, den sjette på Ny-Guinea.
Tacuru
Tacuru er en kommune i delstaten Mato Grosso do Sul i sentral-vestregionen av Brasil.
Junior-VM i curling 1983
Junior-VM i curling 1983 ble arrangert i Medicine Hat i Canada i 1983.
Storgrønningen
Storgrønningen er en innsjø i kommunene Høylandet og Overhalla i Trøndelag.
Tårnet
Tårnet (nordsamisk: Toartnavuolli, kvensk: Toorni) er ei bygd i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den ligger på østsida av Jarfjorden, ved munningen av Tårnelva. Fylkesvei 886 går gjennom bygda. Avstanden til Kirkenes er rundt 25 kilometer.
Atharsus
Utseende
En middelsstor, avlang, mursteinsrød trebukk, antenner, bein og dekkvingenes ytterste spiss er svarte. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, litt bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, beina slanke.
Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.
Utbredelse
Arten er utbredt i Bolivia og den sentrale delen av Brasil.
Veikkausliiga 2018
Veikkausliiga 2018, var den 88 sesongen av finsk topp divisjon. Sesongen begynte 7. april 2018 og ble avsluttet 27. oktober 2018. Regjerende mestere HJK forsvarte tittelen og ble seriemestre for 29 gang.
Kvalifisering
KPV rykket opp til Veikkausliiga 2019 på målforskjell; TPS rykket ned og spiller i Ykkönen 2019.
Penichroa
Penichroa er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én, vidt utbredt art.
Utseende
En nokså liten, slank, brun trebukk. Antennene er noe lengre enn kroppen. Oversiden er fint hårete med lyse, oppstående hår. Pronotum er tønneformet, noe innsnevret bakerst slik at det dannes en kort "stilk" mellom pronotum og dekkvingene. Disse er parallellsidige, nokså kraftig punkterte, med et uregelmessig, gult tverrbånd og en gul flekk i spissen.
Utbredelse
Arten er vidt utbredt over store deler av Holarktis (Europa, det nordlige Asia og Nord-Amerika).
Taquarussu
Taquarussu er en kommune i delstaten Mato Grosso do Sul i sentral-vestregionen av Brasil.
Gangåsvatnet
Gangåsvatnet er en innsjø i Orkland kommune i Trøndelag. Den ligger 153 meter over havet og får tilsig fra Songa i nord, og fra Svorka i sør. Utløp er til Skjenaldelva, som renner ut lengst i nordøst. Skrivemåten Gagnåsvatnet ble avslått av Statens kartverk i 2009.
I nordenden av vatnet, ved utløpet av Songa, ligger en campingplass med bademuligheter. Vannet er også velegnet for fiske, her finnes både ørret og røye.
Langs nordsiden av vatnet går E39 der fylkesvei 714 til Snillfjord, Hitra og Frøya tar av ved Stokkhaugen.
Meosen
Meosen er ei elv i Overhalla kommune i Trøndelag. Den er ei sideelv til Namsen, og er et stilleflytende elveparti som renner 2,1 kilometer fra samløpet mellom Nordelva og Norddalselva til munningen i Namsen. Bredden av Meosen har en svært rik vegetasjon med en rekke interessante arter.
Ingolstadt kraftverk
De totale CO2-utslippene i 2008 var 944 310 tonn, helt ubetydelig lavere enn i 2007.
Langvatnet (Tysfjord)
Langvatnet (lulesamisk: Tjoaddnejávrre) er en innsjø som ligger på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen, som utgjør mesteparten av arealet, ligger fra 2020 i Hamarøy kommune i Nordland. Før dette lå innsjøen i Tysfjord. Grensen mellom de to landene går ved utløpet i øst. Utløpselva Rikkekjåhkå danner grense mellom kommunene Jokkmokk og Gällivare i svensk Lappland.
Bollhusgränd
Bollhusgränd er et smug i Gamla stan i Stockholm. Det strekker seg fra Slottsbacken i nord til Köpmantorget i sør. Bollhustäppan er en liten park som består av det åpne gårdsrommet sør for Finska kyrkan ved siden av Trädgårdsgatan.
Bollhusgränd og Bollhustäppan fikk sitt navn etter Stora Bollhuset og Lilla Bollhuset som fantes ved Slottsbacken på 1700-tallet. Stora Bollhuset ble revet i 1792, men Lilla Bollhuset finnes fortsatt og er siden 1725 sognekirke for den finske menigheten. I bollhusene ble det spilt «real tennis» på fransk kalt «Jeu de Paume» og senere ble det brukt til teater og opera.
Bollhusgränd er nevnt allerede i 1689 som Boll huus Gränden, mens Bollhustäppan er mye yngre. Den kom til gjennom saneringer på 1960-tallet og fikk sitt navn i 1970. Fra første halvdel av 1600-tallet til inn på 1700-tallet ble smuget også kalt Donat Apotechares grend (1648) etter Donatius Deutschman (eller Teutzman) som var apoteker ved hoffet og bosatt i hjørnehuset i Pegasus-kvartalet ved det nåværende Köpmantorget.
Hamborn kraftverk
Hamborn kraftverk er et varmekraftverk ved storbyen Duisburg i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 255MW, fordelt på en blokk omed dampturbiner fra Siemens. Brenselkilden er koksgass og syngass fra smelteverk. Operatør er energiselskapet RWE Power AG. Anlegget stod ferdig i 2003.
Mandalay (region)
Mandalay er en administrativ region i Myanmar. Den ligger midt i landet, og grenser til Sagaing og Magway i vest, Shan i øst og Bago og Kaying i sør. Hovedstaden er Mandalay. Regionen består av syv distrikter, som igjen er inndelt i 30 by-områder og 2,320 menigheter og landsby-traktater. Regionen har en befolkning på 6,165,723 (2014).
Mandalay er viktig for økonomien i Myanmar, og står for 15 % av landets økonomi.
Utdanning
Det er svært begrensede muligheter til utdanning utenfor de store byene Yangon og Mandalay. Offisiell statistikk hevder over én million barn og ungdommer var i regionens 4467 barne- og ungdomsskoler i 2005. Omtrent 4000 av disse skolene var barneskoler. Av alle som går på barneskolen, er det kun omtrent 13 % som gjennomfører hele veien til videregående skole.
Zandvoort
Zandvoort er et badested og kommune i Nederland i provinsen Noord-Holland. Kommunen er blant annet kjent for sine badestrender og racerbanen Circuit Park Zandvoort.
USA under VM i friidrett 1983
USA deltok under VM i friidrett 1983 (utendørs) fra 7. august til 14. august 1983 i Helsingfors i Finland.
Terenos
Terenos er en kommune i delstaten Mato Grosso do Sul i sentral-vestregionen av Brasil.
Magway (region)
Magway er en region i Myanmar. Det er landets største region, med et areal på snaut 45,000 kvadratkilometer. Regionen grenser til Sagaing i nord, Mandalay i øst, Bago i sør og Rakhine og Chin i vest. Regionen er delt inn i fem distrikter: Magwe, Minbu, Thayet, Pakokku og Gangaw. Hovedstaden i regionen er Magwe. Regionen har en befolkning på 3,917,055 (2014).
Det er funnet fossiler av primater i Pondaung og Ponnya-områdene som er beregnet til å være 40 millioner år gamle. Det er også funnet ruiner av en oldtidsby, Peikthano-myo, i regionen, som er antatt å være omtrent 2000 år gammel.
Økonomi
Den største produksjonen i Magway er av petroleum. Det meste av olje og naturgass i Myanmar kommer herfra. Mann-, Yenangyaung-, Chauk-, Kyauk-khwet-, Letpando- og Ayadaw-feltene er alle i regionen.
I mai 2002 gikk Russland med på å støtte Myanmar med å bygge en 10-megawatt atomreaktor og to laboratorier i Magway. Andre industrier er sement, bomull-veving, tobakk, jern og bronse.
Landbruk er også viktig for regionen. Sesam og peanøtter er blant det som blir dyrket mest.
Magway har omtrent ingen turisme.
Stiftelsen SOR
Stiftelsen SOR er en norsk organisasjon som arbeide for at alle mennesker med utviklingshemning skal sikres mulighet til utvikling på egne premisser og ha et aktivt liv i fellesskap med andre.
Navnet «SOR» er kortform for «Samordningsrådet»; før organisasjonen tok navnet SOR i 2013, het den fra 2001 Samordningsrådet for arbeid for mennesker med utviklingshemning. SOR ble opprettet i 1951, da under navnet Samordningskomiteen. Navnet ble endret i 1956 til Samordningsrådet for Åndssvakeomsorgen i Norge. Etableringen var et samarbeid mellom 11 ulike organisasjoner. SOR har gjennom tiden tatt på seg forskjellige oppgaver.
Grunnmuren i SORs virksomhet er det frivillige engasjement. Organisasjoner og enkeltpersoner går sammen om å skape sosialpolitiske og faglige aktiviteter som kommer utviklingshemmede til gode.
Formål
I strategiske planer heter det at SOR skal arbeide for at alle mennesker med utviklingshemning skal sikres mulighet til utvikling på egne premisser og ha et aktivt liv i fellesskap med andre.
Virksomhetsideen er å arbeide med informasjons- og kompetanseformidling, nettverksbygging, fagutvikling og forskning, med særlig fokus på holdningsarbeid og bevisstgjøring om utfordringer og utviklingsmuligheter. Det legges vekt på holdningsarbeid, med fokus på respekt for personer med utviklingshemning. Videre fokuseres det på utviklingsmuligheter og betydningen av mestring og deltagelse. SOR skal arbeide for å fremme utviklingshemmedes rettigheter gjennom samvirke med enkeltpersoner, frivillige organisasjoner, offentlige etater, fagmiljø og utdanningsinstitusjoner.
Arbeidsoppgaver
Oppgavene for SOR har endret seg flere ganger siden opprettelsen i 1951, men det som hele tiden har bestått er det sosialpolitiske og frivillige engasjement. I de siste års tilskuddsbrev fra Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet (Bufdir) blir Stiftelsen SOR bedt om å prioritere aktivitet som retter seg mot:
Bufdir presiserer at holdningsarbeid og bevisstgjøring av utfordringer og utviklingsmuligheter er viktig i denne sammenhengen. Og det blir forutsatt nært samarbeid med brukernes organisasjoner og fagorganisasjoner. Virkemidlene som fremheves er tidsskriftet Rapport, nettsidene og konferanser. SORs tidsskrift ble lansert i 1955. Siden 1972 har navnet vært Rapport. Rapport kommer ut 6 ganger i året i et opplag på 1300 eksemplarer. SOR tok initiativ til en serie på syv bøker om utviklingshemning i perioden 2010-2016. Organisasjonen har også bidratt til ideutvikling og realisering av andre fagbøker.
SOR har utarbeidet flere e-læringskurs om innsats for personer med utviklingshemning. Bufdirs e-læringskurs om TryggEst er også utviklet av SOR.
Organisasjonen arrangerer tre årlige konferanser, I forbindelse med koronapandemien ble SOR Digital+ utviklet i 2020 / 2021. Dette er en abonnementstjeneste for kommuner og organisasjoner som gir alle ansatte digital tilgang til å se konferansene mens de pågår, eller se opptak fra konferansene inntil fem år etter at de ble publisert første gang. Mer enn 50 kommuner abonnerer på tjenesten.
SOR har siden 1964 administrert utdelinger fra flere fond. Mange av disse ble slått sammen til Eli Vindeggs forskningsfond. I 2013 ble navnet endret til SORs fag- og forskningsfond.
Siden opprettelsen av SOR i 1951 har organisasjonen hvert år mottatt støtte fra departement og direktorat SOR har hatt tilhørighet til. SOR mottar i dag driftstilskudd fra Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet til ca. 1/5 av de samlede utgiftene. Det meste av aktivitetene finansieres gjennom prosjektmidler, konferanser, kurs, klinisk virksomhet og oppdrag fra kommuner, habiliteringstjenester og sykehus.
Marbach kraftverk
Marbach kraftverk  (tysk: Kraftwerk Marbach) er et varmekraftverk ved Marbach i Baden-Württemberg i Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 275 MW fordelt på en blokk med dampturbiner, operert av EnBW Kraftwerke AG. Anlegget ble ferdig i 1974. Brenselstypen er tungolje og fyringsolje.
De totale CO2-utslippene i 2008 var 9.835 tonn, litt lavere enn i 2007.
Meteorologiåret 1950
Meteorologiåret 1950 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til meteorologi i 1950.
Três Lagoas
Três Lagoas er en kommune i delstaten Mato Grosso do Sul i sentral-vestregionen av Brasil.
Hersøya (Tromsø)
Hersøya er en øy i Tromsø kommune og ligger på yttersiden av Kvaløya og Sessøya. Navnet kommer trolig av et personnavn, for eksempel, Herdis, Herjulf eller kanskje Hergils.
Øya inngår i Håja-Røssholmen landskapsvernområde.
Historie
Øya består av mye stein og det er ubetydelig med dyrkbar jord, derfor var beboerne avhengig av godt fiske. J. Solbjør fra Tromsø startet i 1911 fiskeforretning på Hersøya nærmest som en prøvedrift. Driften var avhengig av at den mye drøftede storhavnen kunne bli av. Det var planer om en molo fra Bjørnøya og fram i sundet mot Hersøya. Sundet ville da bli en storhavn. Men de store kostnadene, og den stadig mer motoriserte fiskeflåten (som gjorde båtene mindre avhengig av nærheten til fiskefelten), gjorde at det ikke ble noe av moloen. Etter bare et par år ga Solbjør opp og flyttet fra plassen. 1953 ble Hersøya fraflyttet.
Luigi Rossi
Luigi Rossi (ca. 1598 – 1653) var en italiensk komponist fra tidligbarokken.
Liv og virke
Rossi studerte i Napoli og tjente som komponist, sanger og luttenist hos fyrstene Medici i Firenze og hos kardinal Antonio Barberini i Roma. I 1632 skrev han kantaten "Lamento della Regina di Svetia" i anledning den svenske kongen Gustav Adolfs død under slaget ved Lützen. Denne kantaten gjorde ham til tidens mest populære europeiske komponist.
I 1641 gikk han i tjeneste hos pave Urban VIII i Roma. Der ble hans første opera Il palazzo d'Atlante incantato oppført i 1642. De neste årene fulgte flere kantater og oratorier. Han regnes som en kantatens mester. I alt skrev han over 250 kantater. Rossis kammerkantater regnes som de beste fra 1600-tallet.
I en kantatesamling publisert i 1646 presenteres Rossi som musiker hos kardinal Antonio Barberini. Giacomo Antonio Perti omtaler i 1688 de tre komponistene Rossi, Giacomo Carissimi og Antonio Cesti som «vår profesjons tre største lys».
Radiuslære
Et radiuslære er et måleverktøy som brukes for å måle radiusen på et arbeidsstykke.
Radiuslæret krever en sterk lyskilde bak objektet som skal måles. Læret plasseres mot overflaten som skal tolkes før man så ser om det slipper lys gjennom mellom læret og objektet, hvilket i så fall indikerer om man bør gå et blad opp eller ned i størrelse.
Et godt radiuslære har gjerne både konvekse blader (for måling av innvendig radius) og konkave blader (for måling av utvendig radius), og er gjerne utformet slik at de kan benyttes på steder hvor det kan være vanskelig å komme til. Alle bladene i et sett har ulik radius, for eksempel med radius-intervaller på 0.25 mm eller 0.5 mm. Bladene er gjerne laget av rustfritt stål.
Ole Nielsen Skoklefald
Ole Nielsen Skoklefald (født 1783, død 1865) var ordfører i Nesodden kommune i perioden 1839 til 1842.
Ole Nielsens far Niels Olsen kom fra gården Ramton i Røyken. Niels Olsen var i 1806 del av et konsortium som kjøpte eiendommen Skoklefald på Nesodden. Niels Olsen overlot straks deretter sin del til sønnen Ole, og etterhvert ble konsortiumet oppløst og Ole Nielsen ble sittende igjen med Skoklefald (nå Østre Skoklefall).
Vidar Kristensen
Kristensen har skrevet to læreverk i kristendomskunnskap og ett i KRL-faget for ungdomstrinnet, utgitt på Aschehoug forlag, samt flere bøker til kirkelig trosopplæring. Han har også skrevet tekster til en rekke sanger og salmer som er mye brukt i ulike organisasjoner og kirkesamfunn - mange av dem med melodier av Per Aamodt Tveit, som Kristensen samarbeidet med gjennom 30 år.
Sangene hans er representert i mer enn 80 sang- og salmebøker i Norge, Danmark og Sverige, og det er gjort en lang rekke innspillinger av dem. Blant de mest kjente sangene er «Jeg har en venn som har gitt sitt liv», «Der det nye livet lever», «Herre, din jord bærer mat nok for alle» og «Gud skapte lyset og livet og meg».
Bibliografi
Bøker i utvalg Notehefter i utvalg
Mount Hädrich
Mount Hädrich er et fjell i Mühlig-Hofmannfjella i Dronning Maud Land. Det stiger fra den østre delen av Håhellerskarvet, og høyeste punkt måler 2885 moh.
Mühlig-Hofmannfjella ble første gang fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. En rekke geografiske objekter ble navngitt, blant dem Hädrichberg etter en prokurist i det tidligere Deutsche Luft Hansa. Området ble ytterligere kartlagt av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografier fra den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. Identifiseringen av objektene tyskerne navnga er usikker, og US Advisory Committee on Antarctic Names har valgt å tilegne navnet Mount Hädrich til den østligste toppen i Håhellerskarvet, mens tyskerne benytter navnet Hädrichberg på Snønutane noe lenger vest i Mühlig-Hofmannfjella.
Navnet er ikke godkjent av Norsk Polarinstitutt, som er norsk navnemyndighet i Antarktis.
Norsk inndeling av vitenskapsdisipliner
Norsk inndeling av vitenskapsdisipliner er en standard som ble vedtatt i 1994 av det daværende «universitetsrådet» (nå Universitets- og høgskolerådet) for klassifisering av vitenskapelig forskning.
Standarden bruker av norske universitetsbiblioteker, åpne institusjonsarkiv og ved rapportering av forskningsstatistikk. Inndelingen er en inndeling av vitenskapsdisipliner, ikke av undervisningsfag. Den er derfor ikke organisert på samme måte som fagene undervises, eller etter hvordan de er organisert administrativt. Standarden bygger på OECD-standarder, men er tilrettelagt for norske forhold, bla. ved at det er mange kategorier innen fiskeriforskning. Dessuten har OECD-standarden ikke noen grupper for fag som tilbyr profesjonsutdanning. For studentrapportering og klassifisering av undervisningsfag benyttes oftest standarden Norsk standard for utdanningsgruppering (NUS).
Kenji Kimura
Kenji Kimura (født 19. juli 1945) er en japansk tidligere volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by og 1972 i München.
Norsk inndeling av vitenskapsdisipliner
Siden hver disiplin kun kan tilhøre én overkategori (hierarkisk inndeling), passer tverrfaglig og mellomfaglig forskning ikke inn i standarden, og "bindestreksfag" må presses inn i en enkelt kategori.
17. SS-pansergrenaderdivision «Götz von Berlichingen»
17. SS-pansergrenaderdivision «Götz von Berlichingen» (også tysk 17. SS-Panzergrenadier-Division „Götz von Berlichingen“) var en divisjon med motoristert infanteri i Waffen-SS under andre verdenskrig. Den hadde navn etter Götz von Berlichingen, en tysk/frankisk riksridder og leiesoldat som levde i årene 1480 til 1562. Götz von Berlichingen skal ha fått erstattet sin høyre hånd med en jernprotese etter at denne ble tapt i et slag, og divisjonen hadde derfor en knyttet jernhånd som sitt emblem.
Divisjonen ble opprettet ved Poitiers i Frankrike med navnet Pansergrenaderdivision «Götz von Berlichingen» i oktober 1943. Den ble opprettet med bare nye mannskaper, og ikke gjennom overføringen av enheter fra andre divisjoner. Mange av soldatene var etniske tyskere fra Romania og franske frivillige. SS-Obersturmbannführer Otto Binge ledet opprettelsen av divisjonen og den nyutnevnte SS-Brigadeführer Werner Ostendorff overtok kommandoen i januar 1944. Götz von Berlichingen ble plassert som en del av det tyske LXXX armekorps, en del av Armégruppe D under kommando av generalfeltmarskalk Gerd von Rundstedt.
Som et ledd i planen om å nummerere alle SS-divisjonene tidlig i 1944, fikk divisjonen navnet 17. SS-pansergrenaderdivision «Götz von Berlichingen». I februar 1944 manglet divisjonen fortsatt kjøretøyer, og samme år fikk divisjonen ordre om å samle inn franske kjøretøyer i et forsøk på å utruste divisjonen tilstrekkelig. I mars samme år var de fleste enhetene motoriserte, men to av seks infanteribataljoner var fortsatt utstyrt med sykler. 1. juni var divisjonen i Thouars i Frankrike, men uten stridsvogner og for øvrig manglende utrustning.
Divisjonen deltok i kampene i Nord-Frankrike og den tyske tilbaketrekningen til Tyskland. Etter å ha deltatt i den mislykkede Operasjon Nordwind fram mot slutten av januar 1945, deltok divisjonen av forsvaret av Tyskland. Da amerikanerne brøt gjennom den tyske forsvarslinjen, ble divisjonen trukket tilbake til forsvaret av Nürnberg. Etter at også denne linjen falt, trakk restene av divisjonen seg tilbake til Donauwörth ved Donau i Bayern.
Etter det mislykkede forsøket på å gjeninnta Schloss Itter i Tirol 5. mai 1945, overga de gjenværende delene av 17. SS-pansergrenaderdivision «Götz von Berlichingen» seg til den amerikanske 101. luftbårne divisjon i Rottach-Egern sør for Kufstein dagen etter.
Vicentina
Vicentina er en kommune i delstaten Mato Grosso do Sul i sentral-vestregionen av Brasil.
Grammicosum
Grammicosum er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
En middelsstor, avlang, blankt svart trebukk. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er omtrent så langt som bredt, med rundede sider. Dekkvingene er parallellsidige, avrundet i spissen, med et gulaktig, uregelmessig skråbånd i midten. Beina er spinkle.
Utbredelse
Arten er utbredt i Chile og det sørlige Argentina.
Eirik Lian
Eirik Lian (født 25. oktober 1978) er en norsk låtskriver og musiker (gitar og vokal) fra Trondheim. Han er kjent for sine utgivelser med Lionhorse og Josephine.
Gustav Raquette
Gustaf (Gösta) Rikard Raquette (født 7. februar 1871 i Tolfta församling i Uppsala län i Sverige, død 1945) var en svensk protestantisk misjonær. Etter å ha tatt Svenska missionsförbundets misjonsskole 1891-93 var han stasjonert i Baku og Bukhara 1895-96, Kashgar 1896-1901 samt i Yarkand 1904-11 og igjen i Kashgar 1913-21. Derfra vendte han tilbake til Sverige via Tibet og India.
Raquette ble gift med Evelina Elisabet Björkgren 16. mai 1896.
Etter hjemkomsten til Sverige begynte han å undervise ved Universitetet i Lund. Gunnar Jarring er en av hans mer kjente studenter fra denne tiden.
Benedetto Croce
Benedetto Croce (født 25. februar 1866 i Pescasseroli, død 20. november 1952 i Napoli) var en italiensk kritiker, idealistisk filosof og politiker. Han skrev om mange emner, blant andre filosofi og estetikk, og var en fremstående liberaler, skjønt han var motstander av laissez faire-frihandel. Han hadde stor innflytelse på Antonio Gramsci.
Bakgrunn
Croce ble født i fjellregionen Abruzzo. Han tilhørte en rik og betydningsfull slekt, og vokste opp i en katolsk omgivelse. Ved 18 års alder oppgav han sin katolske tro og ble ateist, noe han forble resten av sitt liv.
I 1883 ble hans hjemby rammet av et jordskjelv som raserte hans hjem. Hans mor, hans far og hans eneste søster forulykket, og han selv lå begravet under raset i lang tid og var nær ved å dø.
Politisk karriere
Etter ulykken arvet han farens formue, noe som muliggjorde et behagelig liv og at han kunne vie meget tid til filosofiske studier. I takt med at han ble stadig mer berømt, begynte folk å overtale ham til å gå inn i politikken. Han ble valgt til minister for offentlig utdannelse, og kom senere over til det italienske senat; dette ble en livslang sysselsetting.
Italias medvirkning under første verdenskrig klandret han åpent, og han anså at det var et selvmordsoppdrag. Trass i at dette standpunkt til å begynne med gjorde ham upopulær, gjenvant han sitt gode rykte og ble en beundret politiker. Hans opposisjon til fascismen endret ikke dette, men han forble politiker til sin død i 1952.
Filosofi
Han var en av sin samtids største filosofer, og var konkurrent til Bertrand Russell om Nobelprisen i 1950.
Åndens filosofi
Sterkt påvirket av Hegel og andre tyske idealister, som Fichte, skapte Croce hva han kalte «Åndens filosofi». Croce var en heftig talsmann for idealismen, og fornektet all annen virkelighet enn «rene begrep» eller kort og godt idéer. Croces «rene begrep» har omtrent samme betydning som Platons idéer og minner om Immanuel Kants kategorier; de utmerkes av kvantitet, kvalitet, evolusjon, og mer eller mindre enhver idé som finnes kan beskrives universelt.
Historie
Croce var dessuten en beundrer av Giambattista Vico, og delte dennes oppfatning at historie bør skrives av filosofer. I et av sine verk definerer han historie som en «filosofi i bevegelse», og mener at det ikke finnes noe kosmisk design eller noen ultimat plan for historien, hvorfor historieemnet som vitenskap er en farse. Dette førte til han avviste de teorier som blant andre Marx og Hegel fremla, som skisserte opp et antall prinsipper for historien. Han istemte med Rousseau, som hadde sagt at historien var en serie løgner der hver og en må avgjøre hva som ligger nærmest sannheten.
Skjønnhet
Innom estetikken utviklet han en teori som gikk ut på at kunsten er viktigere enn vitenskapen og metafysikken, ettersom bare kunsten beskriver hele mennesket; all kunnskap består ifølge Croce i logisk og imaginær kunnskap. Kunsten er sprunget ut av førstnevnte, tar den til sitt hjerte og omformer den til imaginær. All forestilling er en del av dette og det ligger til grunn for alle tanker.
Kunstnerens oppgave blir dermed å finne den perfekte imaginasjon for sin oppfatning, for dette er hva skjønnhet egentlig består av – dannelsen av indre, mentale bilder i en fullendt tilstand. Intuisjonen er det verktøy som skaper disse begrep innen oss.
Huckingen gasskraftverk
Huckingen gasskraftverk er et varmekraftverk ved Rhinen utenfor Duisburg, i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Detligger like ved Krupp Mannesmanns stålverk og har en installert produksjonskapasitet på 614 MW, fordelt på to blokker omed dampturbiner fra MAN. Brenselkilden er koksgass, naturgass og syngass fra smelteverk. Operatør er energiselskapet RWE Power AG. Anlegget stod ferdig i 1976.
De totale CO2-utslippene økte merkbart i 2008 og var ca. 4 024 000 tonn, langt over det samme årets kvote som var 75.400 tonn. Utslippet er relativt høyt sammenliknet med anleggets effekt.
Terpnissa
Terpnissa er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, avlang og langbeint, svart trebukk, hodets bakre del og pronotum er rødoransje. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, litt bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede med to lengderibber, beina slanke med klubbeformede lår.
Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.
Utbredelse
Arten er vidt utbredt fra det sørlige Mexico i nord til Bolivia og Brasil i sør.
Tadayoshi Yokota
Tadayoshi Yokota (født 26. september 1947, død 9. mai 2023), var en japansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by og 1972 i München.
Yokota ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1972 i München. Han var med på det japanske laget som vant volleyballturneringen for menn foran Øst-Tyskland og Sovjetunionen. Japan beseiret Bulgaria med 3-2 i semifinalen, og de vant finalen over Øst-Tyskland med 3-1.
Tristan Corbière
Tristan Corbière (født Édouard-Joachim Corbière 18. juli 1845 i Morlaix i Bretagne, død 1. mars 1875 på samme sted) var en fransk dikter. Han var en av forgjengerne for symbolismen og surrealismen i fransk litteratur.
Corbières dikt var lite kjent før Paul Verlaine tok ham med blant dem han kalte poètes maudits. Verlaines anerkjennelse var nok til å gjøre ham berømt.
Tiraljør
Historie
I antikken var tiraljører egne enheter som gjerne gikk i forkant av hovedstyrken for å forstyrre fiendtlige styrker. De greske og persiske tiraljørene ble kalt peltaster og var utrustet med tre små kastespyd. Romerene hadde tilsvarende tropper kalt velites, senere auxilia. Sammenbruddet av organiserte hærer i middelalderen reduserte behovet for tiraljører, men de dukket opp igjen med organiserte skytterlinjer etter hvert som skytevåpen ble innført.
Fra 1600-tallet ble dragoner mye brukt i denne rollen (infanteri som rir til slagstedet, men går av hesten for å slåss). Fra 1700- og 1800-tallet ble det satt opp lette kompanier, som ofte var bedre skyttere og opererte i en mer uavhengig rolle. Storbritannia og Frankrike satte opp hele regimenter som lett infanteri. Tiraljører var en viktig del av infanteritaktikken under Napoleonskrigen og Krimkrigen, og ble fortsatt benyttet så sent som under første verdenskrig.
Etter hvert som innføringen av mer effektive skytevåpen gjorde lineærtaktikk umulig, forsvant også tiraljørene som en egen rolle. Lett infanteri fikk i stedet rollen som skarpskyttere og jegere.
Teateråret 1933
Teateråret 1933 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1933.
Virdnejávri
Virdnejávri er en innsjø i Alta og Kautokeino kommuner i Troms og Finnmark. Innsjøen er magasin for Alta kraftverk og reguleres mellom 265 og 200 moh.
Heterops
Heterops er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Teateråret 1933
Fødsler
|| dramatiker ||align=center|34 ||align=center|1967 ||
Heterops
Utseende
Middelsstore, avlange trebukker, vanligvis farget i oransje og svart. Pronotum er oftest mer eller mindre rødlig, dekkvingene har gjerne ett eller to par kremgule flekker. Antennene er tynne og lengre enn kroppen hos hannene, kortere enn kroppen hos hunnene. Pronotum har rundede sider, dekkvingene er parallellsidige.
Utbredelse
De fleste av artene lever på Cuba, men slekten forekommer også i Florida, på Bahamas og Hispaniola.
Teateråret 1933
Dødsfall
|| forfatter og dramatiker ||align=center|65 ||align=center|1867 ||
Seiji Oko
Seiji Oko (født 15. februar 1948) er en japansk tidligere volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by og 1972 i München.
Oko ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1972 i München. Han var med på det japanske laget som vant volleyballturneringen for menn foran Øst-Tyskland og Sovjetunionen. Japan beseiret Bulgaria med 3-2 i semifinalen, og de vant finalen over Øst-Tyskland med 3-1.
Ivan Espinosa
Ivan Espinosa (født 21. oktober 1981 i St. Croix) er en handicapidrettsutøver fra De amerikanske Jomfruøyer som konkurrerer i friidrett. Han konkurrerer i klassen T37, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese.
Bakgrunn
Espinosa har cerebral parese, som særlig rammer høyre side av kroppen. Han var den første utøveren fra De amerikanske Jomfruøyer som deltok ved Parapanamerikanske leker, da han deltok i 2015. Han var øygruppens eneste deltaker ved Paralympiske sommerleker 2016, og ble med det øygruppens andre paralympiske deltaker noen sinne - Lee Framley deltok som eneste utøver ved Paralympiske sommerleker 2012.
Idrettskarriere
Han deltok ved Parapanamerikanske leker 2015 i Toronto i Canada. Der deltok han på 1500 meter i klassen T38, og kom på 8.-plass med tiden 5:25,05. Dette var ny personlig rekord.
Ved Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro kom han på 8.-plass på 1500 meter i klassen T37, med tiden 5:07,00.
30 Years Anniversary – Live at Stange
30 Years Anniversary – Live at Stange er et livealbum med Return, utgitt den 11. desember 2015.
Jungo Morita
Jungo Morita (født 9. august 1947) er en japansk tidligere volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by og 1972 i München.
Morita ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1972 i München. Han var med på det japanske laget som vant volleyballturneringen for menn foran Øst-Tyskland og Sovjetunionen. Japan beseiret Bulgaria med 3-2 i semifinalen, og de vant finalen over Øst-Tyskland med 3-1.
Franciszek Gajowniczek
Franciszek Gajowniczek (født 15. november 1901 i Strachomin i Kongress-Polen, død 15. mars 1995 i Brzeg i Polen) er mest kjent som å være den innsatte i Auschwitz som ble reddet av Maximilian Kolbe da han tilbød seg, som eneste kjente tilfelle, å dø i hans sted.
Bakgrunn
Franciszek Gajowniczek bodde i Warszawa fra 1921, og hadde en kone og to sønner. Han var yrkessoldat og var med på forsvaret av Wieluń og av Warszawa i september 1939. Han ble tatt til fange av Gestapo i Zakopane.
Hendelsen i Auschwitz
Franciszek Gajowniczek hadde blitt sendt til Auschwitz 8. september 1940 fra Gestapos fengsel i Tarnów. Han hadde bodd i Warszawa siden 1921 med kone og to barn. Som yrkesmilitær hadde han deltatt i forsvaret av Warszawa og Wieluń, og ble tatt til fange da de krysset grensen til Slovakia etter nederlaget ved Modlin-festningen under den tyske invasjonen av Polen i 1939. Gajowniczek og Kolbe møttes som innsatte i Auschwitz i mai 1941.
Sommeren 1941 lyktes det angivelig for en fange å flykte fra leiren. Det viste seg imidlertid senere at vedkommende hadde ikke rømt, men druknet i leirens latrine. Uansett beordret kommandanten at ti fanger skulle lide sultedøden som straff. En av de ti var Gajowniczek, som skrek: «Hvorfor skal det gå slik for min kone og mine barn? Nå kommer jeg aldri til å se dem mer.»
Kolbe tilbød seg å ta Gajowniczeks plass. Det er ikke kjent akkurat hvordan Kolbe ordla seg, men en versjon som huskes er: «en er en polsk katolsk prest, jeg vil gjerne ta hans plass fordi han har kone og barn». Dette var første og eneste gang i Auschwitz' historie at noen frivillig gikk i døden i en annens sted.
Befrielse
Gajowniczek ble sendt fra Auschwitz til Sachsenhausen 25. oktober 1944. Han ble der frigjort av de allierte, etter fem år, fire måneder og ni dager i tyske konsentrasjonsleire. Han ble gjenforent med sin kone Helena et halv år senere i Rawa Mazowiecka.
Selv om hun overlevde krigen, ble hans to barn drept i et sovjetisk bombeangrep i 1945, før hans løslatelse.
Etter sin løslatelse fortalte Gajowniczek i takknemlighet om Kolbes offer og barmhjertighet i leiren. Maximilian Kolbe ble helgenkåret av pave Johannes Paul II på Petersplassen i 1982.
Franciszek Gajowniczek var til stede både ved saligkåringen 17. oktober 1971 og ved helligkåringen 10. oktober 1982.
Kamelåså
Kamelåså er et uttrykk fra en sketsj i første episode av den norske TV-serien Uti vår hage fra 2003. Uttrykket ble raskt fanget opp i befolkningen, og fikk stor utbredelse som en referanse til språkproblemer, spesielt i forhold til dansk.
Kontekst
Sketsjen der uttrykket først ble brukt, handler om at det danske språket har blitt så komplisert å forstå, at danskene selv ikke forstår hverandre. Dette illustreres med en scene i en isenkramforretning der den danske kunden (spilt av Atle Antonsen) ikke klarer å formidle til den danske ekspeditøren bak disken (spilt av Harald Eia) hva han ønsker å kjøpe. Denne scenen utspiller seg samtidig som man hører kunden (Antonsen) kommentere hendelsen som voiceover:
Kunden (voiceover): – So then I just had to take a wild shot, and ehh. I just said the word...
Água Clara
Água Clara er en kommune i delstaten Mato Grosso do Sul i sentral-vestregionen av Brasil.
Kamelåså
Kontekst
Kunden: – Kamelåså.
Ekspeditøren: – Å... Kamelåååååså! Ordet høres ikke ut til å ha noen reell betydning, og poenget i sketsjen er at kunden (Antonsen) konstruerer ord på stedet for ikke å tape ansikt – det lyder dansk, og ekspeditøren våger ikke å innrømme overfor kunden at han ikke skjønner hva kunden ber om.
I et intervju med Harald Eia i Typisk norsk med Petter Schjerven (S1E1) forklares ordene syglekole og kamelåså. Uttrykket kamelåså har samme betydning som syglekole som blir nevnt først i dialogen. Begge ordene betyr sykkeldekk. Syglekole er satt sammen av en forkludret form av sykkel og kule, altså «sykkel» og noe rundt. Kamelåså er satt sammen av ordene kamel og låse. Ideen er at man ser for seg svangen mellom puklene på en kamel der man låser kamelpuklene sammen og danner en sirkel.
Evan (navn)
Evan er et mannsnavn dannet som en anglifisert form av Iefan, en walisisk form av John, som er en kortform av Johannes og betyr «Gud er nådig». Navnet kan også være en kortform av greske Evángelos
Evan er også kjent brukt som kvinnenavn. Det er da sannsynligvis en kortform av Evangeline.
Utbredelse
Evan brukes som mannsnavn i Frankrike og USA, men er ikke blant de mest bruke navnene.
Evan er også brukt som kvinnenavn i USA, men det er svært sjeldent.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Langvatnet (Fauske)
Langvatnet er en innsjø som ligger i Fauske kommune i Nordland og er del av Sulitjelmavassdraget. Vannet har utløp gjennom Sjønståelva, som på den øverste strekningen kalles Langvasselva, til Øvrevatnet. Flere elver renner ut i Langvatnet, de største er Villumelva, Rupsielva, Gikenelva, Låmielva og Balmielva. Det tidligere gruvesamfunnet Sulitjelma ligger ved vannet.
Langvatnet er magasin for Sjønstå kraftverk. Demningen ligger i Langvasselva, 2,7 kilometer nedenfor utløpet fra Langvatnet.
På Langvatnet gikk det dampskip i forbindelse med gruvevirksomheten til Sulitjelma gruber. Regulær trafikk startet den 15. oktober 1892 da Sulitjelmabanen mellom Fossen, i vannets vestre ende, og Sjønstå offisielt ble åpnet. Banen ble ytterligere forlenget helt til Sulitjelma, slik at omlasting fra båt til tog kunne unngås. Banen fra Fagerli til Helarmo ble offisielt åpnet den 15. juli 1915.