cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Makt- og demokratiutredningen
Makt- og demokratiutredningens konklusjoner
Den parlamentariske styringskjeden er svekket i alle ledd, valgkanalen er snevret inn, mens andre kanaler for deltakelse og påvirkning har videt seg ut. Den generelle politiske interessen er ikke redusert gjennom de siste tretti årene, men den kanaliseres i større grad gjennom saksrettede aksjoner og andre former for deltakelse enn partipolitikk og brede medlemsorganisasjoner. Den nye organisasjonsformen er øyeblikksorganisering – hjelp-til-selvhjelp-grupper, velforeninger, naboskapsaksjoner, sorggrupper, pårørendegrupper, spesialforeninger for lidelser og saksrettede lobbygrupper. "Den korporative kanal" gjennom organisasjonsdeltakelse, råd og utvalg har vært et alternativ til folkevalgte organer som påvirkningsvei. De organiserte interessene i nærings- og arbeidsliv står fortsatt sterkt, og det er fortsatt sentrale beslutninger som blir fattet i korporative samarbeidsorganer der også statsmakten legger premisser eller deltar aktivt. Likevel er omfanget av korporative organer betydelig redusert. Organisasjoner og andre interessegrupper har bygd opp et mer profesjonelt informasjons- og kommunikasjonsapparat med sikte på lobbying overfor beslutningstakere og gjennom massemedia. Korporativismen er snarere redusert enn styrket de siste par tiårene. Påvirkning gjennom aksjoner, lobbying og markedsvalg gir korrektiver til politikere og produsenter. Disse påvirkningskanalene er samtidig karakterisert ved at evnen og ressursene til å gjøre seg gjeldende er ulikt fordelt. De krever artikuleringsevne, organisasjonsmakt, kontaktnett og kjøpekraft.
Mørkereaksjonen
Synonym.
Opel Kadett
Kadett A
Første Kadett A kom i oktober 1962. Den kom som vanlig sedan og i tillegg luksusmodell (L), coupé, og stasjonsvogn. Den ble produsert frem til juli 1965. Da var det produsert 649 512 stykk.
Kadett B
Kadett B ble produsert fra 1966 til 1973. Den kom som både to- og firedørs vanlig sedan. I tillegg kom den som tredørs stasjonsvogn og to typer coupé, vanlig (Kiemen) og fastback (Coupé F). I tillegg kom Coupé som Rallye, både med 1,1l med doble forgassere, og med 1,9 l motor fra Opel Rekord. Man kunne også få Rallye Sprint, som fikk doble forgassere, og annen bakakselutveksling. En luksuriøs spesialutgave med svart vinyltak ble kalt Opel Olympia og solgte i 80 000 eksemplarer.
I en kort periode i 1960-åra ble Kadett solgt i USA, gjennom Buickforhandlere. Både Kadett A og Kadett B var relativt enkle biler som hadde som hensikt å konkurrere med markedslederen VW-bobla. Dens enkle design fikk det amerikanske bilbladet "Car & Driver" til å publisere en nedlatende test som inneholdt bilder av bilen på en bilopphogging. Dette førte til at GM lot være å reklamere i C&D i flere måneder.
Kadett C
Høsten 1973 kom Kadett C. Den ble også produsert av Isuzu i Japan og solgt som Isuzu Gemini på asiatiske og australske markedet. I Sør-Korea produserte Daewoo en versjon kalt Daewoo Maepsy. I USA som Chevrolet Chevette Britiske Vauxhall Motors Chevette var også i hovedsak en Kadett, men med finere interiør og en helt annerledes, mer aerodynamisk, Vauxhall-designet front, som også Opel senere valgte å bruke på Manta B fra 1976. I tillegg hadde Chevette 1256cm³ OHV Vauxhall motor i stedet for Kadettens 1 196 OHV Opel motor. Det kom en kortere versjon kalt Kadett C City, som var basert på Vauxhall Chevette kombi. Dette var Opels første av denne typen.
Opel sluttet produksjonen av Kadett i 1979. Vauxhall fortsatte å produsere Chevette frem til 1984. Etter 1979 ble Vauxhall Chevette importert til Tyskland i et par år for å tilfredsstille tilhengere av bakhjulsdrift. Kadett C var siste generasjon Kadett med bakhjulsdrift.
Kadett C er nå en populær bil for samlere og rånere. Spesielt populær er Kadett C Coupé. Mest populær er Kadett C Coupé Rallye og GT/E-modellene. Disse kom med Opels 1 897cm³ CIH motor med Bosch bensininnsprøytning. Senere kom de med 1 979cm³ CIH motor. Det er svært få slike i engelske utgaver med rattet på høyre side.
Enda sjeldnere er Aero-Kadetten. Den hadde avtagbart Targatak. Disse ble produsert i svært begrenset antall av Karosserie Baur i Stuttgart.
Kadett C er blitt en svært vanlig bil å bygge om. Ved å sette inn forhjulsopphenget fra Kadett C 1,6, kraftigere bakaksel, girkasse, mellomaksel, dempesystem og oppdimensjonerte bremser, kan en sette inn alt fra 2,0l Calibra Turbomotor (C20LET) til 2,4i Omegamotor. Skal en sette inn motorer fra forhjulstrekk må en bygge om motoren med ombyggingssett fra Opel Manta B 1,8i motorer. På forhjulsopphenget bør en forsterke mer enn det som er originalt på 1 600 opphenget. Bakakslingen kan tas fra Kadett C 1,6, men denne kan være noe svak, som alle andre bakakslinger fra Opel. Det går og å bygge om bakakslinger fra Ascona B. Om ønskelig passer en del bakakslinger fra Volvo. Disse trenger å få sveist over fjærskålene fra Kadetten, og hengt opp i 4-link. Girkassen kan tas fra de fleste Opler med bakhjulstrekk, med de fleste må tunnelen til girkassen bygges om. Det enkleste er å bygge om slik at Kadetten får oppheng og drivverk tilsvarende en Kadett GT/E.
Kadett D
I 1979 kom Kadett D, Opels første bil med fremhjulsdrift. I England ble den under produksjon av Vauxhall kalt Astra Mk.1. Vauxhall begynte ikke produksjonen før i april 1980. Kadett D kom som tre- og femdørs-utgave samt stasjonsvogn. Det kom og noen få to- og firedørs sedanutgaver, med liknende karoseri som de tre- og femdørs. Men de forsvant fort av markedet.
Det var stor teknisk forskjell på Kadett D og Kadett C. Mye større enn fra Kadett C og Kadett B. Ikke bare på grunn av forhjulsdriften, men den var den første med Opels nye motordesign. Den hadde nå aluminiumsblokk og hydrauliske ventilhetter. Den kom i 1 300cm³ og 1 600cm³ motorer. Senere kom en 1 800cm³ motor som ble brukt på Kadett GTE-modellene. Denne motorserien ble også brukt på andre modeller som Corsa og Ascona.
Kadett E
Arvtageren til Kadett D var Kadett E som kom i 1984. Den ble utnevnt til «Årets bil» i 1985. Dette mye på grunn av dens avanserte, aerodynamiske karosseridesign. Kadett E kom i både tre-, fire og femdørsversjon, samt en kabrioletversjon i 1987, designet av Bertone i Torino, Italia. I 1984 ble motorene økt til 1 400, 1 800 og en ny 1 998cm³ motor. 1 998cm³ motoren ble brukt i GSi og Vauxhall Astra GTE-versjonene. I 1988 kom en 16 ventilers twin cam-versjon, utviklet for GSi-utgaven. Denne ytte 156 hk (115 kW).
I slutten av 1980-årene og tidlig i 1990-årene ble sørafrikanske Kadett GSier kalt Superboss. De ble utrustet med en kraftigere 2 liters motor som ytte 125 kW. Den ble brukt i billøp i Sør-Afrika
I Brasil ble Kadett E introdusert som Chevrolet Kadett, men tredørs stasjonsvognen ble kalt Chevrolet Ipanema.
Kadett E formet basisen for Daewoo Le Mans (som senere ble Daewoo Cielo, Racer og Nexia) i Sør-Korea, og Heaven i Chile (Nexia var HB versjon), som ble solgt i USA som Pontiac LeMans, og i Canada som Passport Optima. Nexia blir fremdeles produsert ved Daewoo-fabrikken i Asaka, Usbekistan. Cielo ble produsert frem til 2005 ved en semi-uavhengig (fra GM) fabrikk i Craiova i Romania.
A World of Propensities
A World of Propensities («En verden av åpne muligheter») er filosofen Karl Poppers siste monografi, utgitt i 1990 på forlaget Thoemmes (Bristol). Boka er på bare 51 sider og inneholder to foredrag fra 1988 og 1989, som utdyper Poppers tanker rundt «propensiteter» og evolusjonær erkjennelsesteori. Boka er oversatt til tolv språk, deriblant svensk.
1. foredrag: «En verden av propensiteter»
Med propensitet refererer Popper til det iboende «virkeliggjøringspotensialet» som mange naturlige prosesser har: Noen hendelser skjer ikke med ren nødvendighet, men med en viss sannsynlighet, som enten virkeliggjøres eller ikke. Menneskelig aktivitet kan påvirke slike propensiteter (dvs. bidra til mulige hendelsers virkeliggjøring og åpne opp for nye muligheter). Andre propensiteter er derimot helt uavhengig av menneskelig inngripen (f.eks. radioaktivt henfall).
Siden sannsynligheter for fysiske hendelser kan forbli konstant under konstante betingelser, konkluderer Popper at propensiteter er «mer enn muligheter» (s. 12): «De er like virkelige som krefter eller kraftfelt». Han er klar over at denne påstanden kan høres merkelig ut, men påpeker at en rekke filosofer og fysikere (bl.a. Berkeley, Mach og Hertz) også nekta å tro på krefter og avviste dem som okkulte størrelser.
2. foredrag: «Mot en evolusjonær erkjennelsesteori»
Alle organismer (dyr, amøber, trær osv.) har kunnskap om verden, som er bygget inn i deres morfologi, fysiologi, adferd osv. i form av evolusjonære tilpasninger. Popper påpeker at dette er a priori kunnskap (dvs. at den ikke trenger å erverves av enkeltindividet), selv om den ikke nødvendigvis representerer a priori sannheter. Den består av medfødte, ubevisste forventninger til miljøets beskaffenhet. Hvis forventningene ikke blir innfridd, må organismen utvandre, tilpasse seg eller dø. (Der alternativene «utvandring» og «fysiologisk tilpasning» forutsetter at disse evnene tidligere har evolvert.)
På denne måten «lærer» organismer (dvs. tilegner seg implisitt kunnskap om verden) gjennom evolusjon. Popper mener at menneskers læring foregår på en helt parallell måte, bare at mennesker kan «la ideene sine dø i sitt eget sted». Dette oppnår man ved å utsette ideer for kritikk før de settes ut i livet. Dette gjelder både læring på individuelt nivå og utviklinga av vitenskapelig (objektiv) kunnskap på samfunnsnivå. Popper ser på læring ikke bare som en analogi til, men som en fortsettelse av tilpasning ved evolusjon.
Det at alle teorier bygger på medfødt kunnskap, medfører at mennesker aldri «starter fra scratch» (som tabula rasa), men at alle oppfatninger er korreksjoner av tidligere kunnskap. Kunnskap blir altså ikke «tatt opp» passivt (ved induksjon), men «fravristet naturen» ved aktivt (men ikke nødvendigvis bevisst) å utvikle løsningsforslag og å forkaste de forslagene som viser seg å være feilaktige.
St. Andreaslogen Utstein
St. Andreaslogen Utstein er en St. Andreasloge (St. Andreasloge nr. 5) i Den Norske Frimurerorden som ble innviet den 6. mars 1925 i Stavanger. Logen er underlagt Bergens Provincialloge.
Logens valgspråk er Per Tenebras ad Lucem (Gjennom Mørket til Lyset).
Logen er oppkalt etter Utstein kloster.
Da bygningen til St. Johanneslogen St. Svithun ble innviet i Stavanger i 1917, ble det gjort plass for en potensiell, fremtidig St. Andreasloge.
Spørsmålet ble drøftet mange ganger vinteren 1921–1922. En konstitusjonspatent ble utferdiget den 28. februar 1925, og logen ble innviet 6. mars samme år.
Konstitusjonspatenten gikk tapt i okkupasjonsårene 1940–1945.
Mørkereaksjon
Synonym.
Lysuavhengig reaksjon
Synonym.
Fawzia Koofi
Fawzia Koofi (født 1975) er en afghansk politiker og kvinneaktivist. Hun kommer fra provinsen Badakhshan og er medlem av parlamentet i Afghanistan.
Hun er visepresident i nasjonalforsamlingen i landet.
Tussefløyte
Tussefløyte eller tysfløyte (antagelig avledet av ordet «tyskerfløyte») er en norsk blokkfløyte (sopranfløyte) som er beslektet med sjøfløyte. Tussefløyten har svært konisk boring, med den største åpningen mot munnstykket. Denne boringen, sammen med at fløyten lages av myke treslag, gir den en rundere klang enn det som er vanlig for andre blokkfløytetyper. Et annet særtrekk ved tussefløyten er at den har en skala der visse trinn er litt høyere eller lavere enn på den tempererte skalaen, for eksempel lys kvart og halvhøy sekst.
Tussefløyten ble særlig ble gjort kjent av folkemusikeren Egil Storbekken (1911–2002) fra Tolga.
Straumsnes kapell
Straumsnes kapell er et kapell som ligger i grenda Straumsnes, om lag åtte kilometer øst for Narvik by, i Narvik kommune i Nordland. Kapellet ble bygd i 1927.
Byggverket er i tegl og har 150 plasser.
Maktutredningen
Maktutredningen kan vise til en av to norske maktutredninger:
Per Balkåsen
Per Balkåsen (født 20. mars 1955) er en svensk tidligere skihopper og kombinertløper som representerte Sysslebäcks SK og Holmens IF.
Han deltok i verdenscupen i hopp i årene 1979-1982, med 56.-plass i 1979/80 som beste sammenlagtplassering. Beste sammenlagtplassering i den tysk-østerrikske hoppuka var 44.-plass i 1981/82. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 9.-plass i Saint-Nizier 10. februar 1980. I VM i Oslo i 1982 ble han nummer 25 i storbakken, 44 (av 59 deltakere) i normalbakken, og var på det svenske laget som ble nummer 10 av 16 lag i lagkonkurransen.
Aleksandar Kozlina
Aleksandar Kozlina (født 20. desember 1938 i Donji Skrad, død 10. april 2013 i Novi Sad) var en jugoslavisk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma. Kozlina ble olympisk mester i fotball under Sommer-OL 1960 i Roma. Han var med på det jugoslaviske laget som vant fotballturneringen foran Danmark og Ungarn. Jugoslavia vant to kamper og spilte en uavgjort i gruppespillet, de vant gruppen på bedre målforskjell enn Bulgaria og gikk videre til semifinale. Semifinalen mot Italia endte 1–1 etter ekstra omganger. Det var 0–0 etter ordinær spilletid, begge lagen scoret i den siste ekstra omgangen. Jugoslavia gikk videre til finalen via loddtrekning. De vant finalen over Danmark med 3–1. Kozlina spilte to kamper i turneringen.
Kozlina spilte ni landskamper for Jugoslavia i perioden 1960–1961.
Margit
Margit er et opprinnelig tysk kvinnenavn danet av Margarita, som betyr «perle».
Etymologi
Margit er en opprinnelig tysk kortform av kvinnenavnet Margarita som er en latinsk form av det greske navnet Margarites som har opphav i det persiske ordet margaron, «perle».
Utbredelse
Margit er kjent brukt i Norge fra 1300-tallet. Den gammelsvenske formen Marghit er kjent brukt i Sverige fra 1400-tallet. Formen Margjit er kjent brukt i norske middelalderballader, blant annet i «Margjit Hjukse». Margit er videre kjent brukt i Sverige fra 1800-tallet og i Danmark fra 1900-tallet. I Sverige var navnet mest brukt i 1910- og 1920-årene, og i Danmark i 1930- og 1940-årene. I Ungarn var Margit mest brukt på 1900-tallet fram til ca 1990. I Norge var navnet mest brukt fra siste del av 1800-tallet og fram til 1930-årene.
Margit har navnedag i flere land:
Oryctes latecavatus
Oryctes latecavatus er en bille som tilhører gruppen hornbiller (Dynastidae).
Margit
Utbredelse
Margit er i dag et svært vanlig navn i Ungarn. Det er også mye brukt i flere nordiske land og i Estland.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Oryctes latecavatus
Utseende
En stor (50-70 millimeter), avlang, halvmatt, brunsvart hornbille. Arten utmerker seg ved slank kroppsform, med en påfallende lang uthuling av pronotum hos hannen. Hannen har et kraftig, langt, krumt, litt båndformet horn på hodet, thorax er bredt uthulet foran, uthulingen dekker nesten hele oversiden av thorax. Hunnen har også et kort horn og en nærmest sirkelrund uthuling på thorax. Dekkvingene er ganske blanke.
Utbredelse
Arten er endemisk for São Tomé og Príncipe.
Frank Costello
Frank Costello (født 26. januar 1891, død 18. februar 1973) tilhørte den italiensk-amerikanske mafiaen og var en av de mektigste og mest innflytelsesrike mafialederne i amerikansk historie. Hans kallenavn var «The prime minister of the mob» («mafiaens statsminister»). Han ledet Genovese-familien.
Tidlig i livet
Frank Costello født Francesco Castiglia i Lauropoli, Calabria i Sørvest-Italia. Da han var fire år gammel flyttet han og familien til New York. De bosatte seg i Harlem, som var slumområde. Da Castello var 14 år, robbet han utleieren av familiens leilighet maskert med ett svart skjerf over ansiktet. Verten kjente ham igjen og informerte politiet. Costello fant opp et alibi som ble godtatt av politiet og slapp unna.
I 1908 og 1912 ble han siktet for overfall og ran, men ble frikjent for begge tilfellene. I en alder av 24 ble Costello dømt til ett års fengsel for å ha vært i besittelse av ett våpen.
Politisk Innflytelse
Costello var en ekspert når det kom til å få politikere, dommere o.l. på sin side. Han brukte gjerne mafiaens penger for å sikre seg gode forbindelser for fremtiden. Han ble omtalt i pressen som den som eide alle. Costello hjalp dem med tjenester og samlet penger for dem. Når det kom til dommere på forskjellige nivåer i systemet, refererte Costello til dem som «My Boys» (mine gutter).
Tidlig på 1920-tallet var hans beste venner Charles «Lucky» Luciano, en sicilianer og Meyer Lansky, en polsk jøde. For å beskytte sine investeringer betalte de USD $10 000 pr. uke får å «smøre» politikommissærenes kontor. Slik ble Frank Costello kjent som "The Fixer", ("Fikseren" eller "Smøreren").
Castello ble en viktig brikke i den nasjonale kriminelle foreningen. Gjengene samarbeidet og Costello sørget for beskyttelse. Han fikk rettighetene til gambling i det lukurative Lucianamarkedet. Og han ble hyllet av alle mafiafamilienes overhoder som «The Prime Minister of the Mob» (mafiaens statsminister).
Drapsforsøket
Krangelen mellom Costello og Vito "Don Vito" Genovese om hvem som skulle lede familien, (Genovese var underboss og mente at det var han som var den rette til å styre familien, ikke Costello) toppet seg da Genovese fikk gjennomført ett forsøk på å ta Costellos liv. På veg til huset sitt, ble Costello skutt i hodet av en leiemorder, Vincent «The Chin» Gigante, som angivelig skal ha advart Costello før han skjøt med å rope: «Frank, dette er til deg!». Costello snudde seg rundt og dukket da han forstod hva som holdt på å skje. Kulen traff Costello i det høyre øret, og var så vidt i berøring med nakken. Gigante løp av sted uten å fullføre jobben ordentlig. Så store politistyrker søkte etter Gigante at han omsider valgte å melde seg selv. Aldri før eller etter har dette skjedd i mafiaens historie. Genovese utnevnte seg selv til familiens nye overhode, selv om angrepet på Costello var mislykket.
En stund etter, gikk Costello til Genovese og gjorde det klart at han ønsket fred, og ikke ville forsøke å ta tilbake plassen som familiens overhode. Genovese gikk med på å frede Costello, og han fikk tillatelse til å pensjonere seg.
Costello fikk omsider sin hevn over Genovese, da han klarte å få Genovese, samt flere tiltalt etter en narkotikarassia med hjelp fra Luciano og Meyer Lansky. Genovese ble arrestert og fikk en dom på 10 år i 1959, og døde i fengsel.
Xena
Xena kan referere til:
Frank Costello
Fratredelsen
Etter at Costello meldte sin fratredelse fra mafiaen, var likevel hans siste år travle. Mafiabosser som Carlo Gambino samt andre, besøkte fortsatt Costello på Waldorf-Astoria hotell for å vise respekt. I 1973 døde han av hjerteinfarkt på ett Manhattansykehus i en alder av 82. Frank Costello ble en legende og over 1000 mennesker kom i begravelsen.
Rollefigurer som er basert på Castello
Karakteren Vito Corleone i Gudfaren I, skal angivelig være basert på Frank Castello. Vito har likhetstrekk som den raspete stemmen, og omfattende politiske forbindelser, Også i filmen The Departed, er rollefiguren Frank Castello basert på nettopp han.
Eksterne lenker
Biografi og bilder av Frank Castello
Phacodes
Phacodes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, brunlige trebukker. Oversiden er tett og fint hårete og matt. Antennene er en del lengre enn kroppen hos hannene, kortere enn kroppen hos hunnene. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene. Dekkvingene er parallellsidige med avrundet rettvinklede "skuldre".
Utbredelse
Slekten er spredt utbredt i Australia.
Isuwa
Isuwa (også skrevet Išuwa og tidvis som Ishuwa) var det hettittiske navnet for et av hettittenes anatoliske naboriker i øst, i et område som senere ble luviske nyhettittiske riket Kammanu.
Landet
Landet Isuwa lå i den øvre Eufrat-regionen. Elvedalen var her omgitt av fjellkjeden Aladağlar (eller Anti-Taurusfjellene). I nordøst for elven lå et stor slette som strakte seg opp mot fjellkjeden mot Svartehavet.
Sletten hadde velegnet klimatiske forhold grunnet rikelighet med vann fra elver og regn. Irrigasjon av markene var mulig uten å bygge komplekse vannkanaler. Elvedalen var godt egnet for omfattende jordbruk mens husdyrhold kunne bli holdt i høyereliggende områder. Fjellene hadde dessuten rike avsetninger av kobber som det ble drevet gruvedrift på i oldtiden.
Folket
Isuwanerne har ikke etterlatt seg noen for skriftlige nedtegnelser og det er ikke klart hvem av de anatoliske folkene som var bosatt i landet Isuwa før isuwanerne. De kan ha vært et indoeuropeisk folk som luvierne, beslektet med hettittene i vest, hattiere og hurrittere i sør, eller urartuere som levde øst for Isuwa det første millennium f.Kr.
Isuwas historie
Området var et av de områdene hvor jordbruket utviklet seg meget tidlig i den neolittiske perioden. Urbane sentre oppsto i den øvre Eufratdalen rundt 3000 f.Kr. De første statene kan ha fulgt på 2000-tallet f.Kr. Navnet Isuwa er ikke kjent før i den litterære hettittiske perioden på 1000-tallet f.Kr. Noen få tekstkilder fra innenfor Isuwa har blitt oppdaget og det fremste kildematerialet kommer fra hettittiske tekster.
Den hettittiske perioden
Vest for Isuwa lå det fiendtlige kongedømmet til hettittene. Hettitterkongen Hattusili I (ca. 1600 f.Kr.) er rapportert å marsjert med sin hær over elven Eufrat og ødelagt byer der. Dette samsvarer med brente lag av ødeleggelse som er avdekket av arkeologer ved bysteder i Usuwa som er løselige fra samme tidsperiode.
Den hettittiske kongen Suppiluliuma I har nedtegnelser som hevder at i tiden til hans far, Tudhaliya II (ca. 1400 f.Kr.) ble landet Isuwa fiendtlig. Fiendskapet var antagelig forverret av det hurriske kongedømmet Mitanni i sør. Dette landet forsøkte å få til en allianse mot hettittene. I henhold til et fragment av et hettittisk brev, synes det som om kongen av Mitanni, Shaushtatar, å ha ført krig mot hettittenes konge Arnuwanda I med støtte fra Isuwa. Disse fiendtlighetene varte inn i Suppiluliumas styre da han en gang rundt 1350 f.Kr. grysset Eufrat og invaderte Isuwa med sin hær. Han hevdet å ha underlagt seg Isuwa.
Isuwa fortsatte å bli styrt av konger som var vasaller til hettittene. Få konger av Isuwa er kjent ved navn og dokumenter. En Ehli-sharruma er nevnt som konge av Isuwa i et hettittisk brev fra 1200-tallet f.Kr. En annen konge av Isuwa er kalt for Ari-sharruma og er nevnte på segl av leire som er funnet ved Korucutepe, et betydelig sted i Isuwa.
Den nyhettittiske periode
Etter at det hettittiske riket falt sammen tidlig på 1100-tallet f.Kr. oppsto det en ny stat i Isuwa. Byen Melid ble sentrum for luvisk stat Kammanu, en av de såkalte nyhettittiske kongedømmene. Med sammenbruddet til hettittene begynte frygere å bosette seg i vest, og øst ble kongedømmet Urartu grunnlagt. Det mektigste naboriket var Assyria i sør. Møtet med den assyriske kongen Tiglat-Pileser I (1115–1077 f.Kr.) førte til at Kammanu ble tvunget til å betale tributt til Assyria. Kammanu fortsatte likevel å blomstre fram til den assyriske konge Sargon II (722–705 f.Kr.) herjet byen i 712 f.Kr. På omtrent samme tid invaderte nye folkeslag Anatolia fra Kaukasus i nordøst; kimmeriere og skytere. Bevegelsene til disse nomadiske folkene kan ha svekket Kammanu før den endelige assyriske invasjonen, noe som antagelig var grunnen til nedgangen til bosetningene og kulturen i dette området fra 600-tallet f.Kr. og fram til den romerske perioden.
Arkeologi i Isuwa
Oldtidens land Isuwa har i dag bortimot forsvunnet under vannet fra flere kunstige damanlegg i elven Eufrat. Det tyrkiske sørøstlige anatoliaprosjektet som ble påbegynt på 1960-tallet har ført til vanndemningene Keban, Karakaya og Atatürk har fullstendig oversvømmet elvedalen da den ble fullført på 1970-tallet. En fjerde damanlegg, Bireçik, ble fullført ytterligere sør i 2000 og oversvømmet ytterligere deler av elvedalen Eufrat i Tyrkia.
Utgravninger
En stor redningskampanje ble utført i øvre Eufratelvedalen tilskyndet. En tyrkisk, amerikansk og nederlandsk gruppe av arkeologer ledet av Maurits van Loon begynte undersøkelsene. Arbeidet ble deretter videreført nedstrøms hvor Atatürkdammen ble konstruert.
Det viktigste stedet Arslantepe i nærheten av den moderne byen Malatya er heldigvis trygg fra å bli lagt under vann på grunn konstruksjonene av damanleggene. I dag per 2012 er en italiensk gruppe med arkeologer ledet av Marcella Frangipane i arbeid på stedet og nabolaget. Stedet Arslantepe var bosatt fra 4000-tallet f.Kr. og fram til romersk tid. Det var hovedstad for det nyhettittiske kongedømmet Malatya.
Kultur
De tidligste bosetningene i Isuwa viser kulturell kontakt med Tell Brak i sør i Syria, skjønt var ikke en felles kultur. Jordbruket begynte tidlig grunnet de gode klimatiske forholdene. Isuwa lå i den ytre utkanten av den tidlige mesopotamiske Uruk-perioden. Folkene i Isuwa var også dyktige metallarbeidere og de nådde bronsealderen på 3000-tallet f.Kr. Kobber ble først blandet med arsenikk, siden med tinn. Den tidlige bronsealderkulturen var forbundet med Kaukasus i nordøst. I den hettittiske perioden viste kulturen i Isuwa store likheter og paralleller til den sentralanatoliske og hurriske kulturen i sør. Den monumentale arkitekturen var preget av hettittisk innflytelse. Den nyhettittiske staten viste også innflytelse fra både Frygia, Assyria og det østlige kongedømmet Urartu. Etter at de skytiske folkene innvandret dukket det opp en del skytiske gravsteder i området.
Fatboy Slim
Fatboy Slim (egentlig Quentin Leo Cook, født 16. juli 1963) er en britisk musiker som spiller musikk som havner i kategorien big beat, en blanding mellom hiphop, rock, trance, house og R&B. Han er også kjent som «Norman Cook» eller «Pizzaman». Selv sluttet han å bruke navnet Quentin og ba om å bli kalt Norman da han gikk på skolen, dette ble hans første alias.
1964 til 1996
Cook vokste opp i Reigate i Surrey i England og er utdannet ved Reigate Grammar School. Han startet som tenåring et punkfanmagasin. Som 18-åring begynte Cook på Universitetet i Brighton for å studere engelsk, politikk og sosiologi. Samtidig begynte han som DJ på klubber rundt Brighton, der han utviklet sine talenter som musiker.
The Housemartins
I 1985 ble han forespurt om å bli med i gitarbandet The Housemartins, startet av Paul Heaton, en gammel venn av Cook. På det tidspunktet kunne ikke Cook spille et instrument, men sa seg villig til å flytte til Hull for å bli med. Bakgrunnen for at Cook ble spurt var at The Housemartins bassist hadde sluttet på deres første nasjonale turné. Bandets første toppsingel var «Happy Hour». The Housemartins nådde også å få flere toppselgende singler i Storbritannia, blant annet med en coverversjon av «Caravan of Love».
Bandet ble oppløst i 1988. Paul Heaton og The Housemartins-trommeslager Dave Hemingway startet bandet The Beautiful South. Cook flyttet tilbake Brighton for å fortsette med den musikken han likte. Han begynte å jobbe med Simon Thornton, en ung studioingeniør, som hjalp Cook å lage plater. Thornton har vært involvert i alle Cooks utgivelser siden de begynte å jobbe sammen, i mer eller mindre stor grad. Thornton er oppført som produksjonsleder på Cooks album fra 2004.
Beat International
Cook grunnla Beat International, et band av studiomusikere, inkludert vokalist Lindy Layton, Lester Noel, DJ. Baptiste, rapper MC Wildeski og keyboardist Andy Boucher. Deres første album, Let Them Eat Bingo, inkluderte blant annet #1 singelen Dub Be Good to Me, som ble kontroversiell fordi den hadde kopiert bassnotene fra The Guns of Brixton som var skrevet av The Clash. Sangen lånte også tekst fra SOS Bands Just Be Good to Me. I 1991 ga gruppa ut et nytt album kalt Excursion on the Version, som ikke hadde samme suksess som det første albumet.
Freakpower
Cook grunnla sammen med vokalist Ashley Slater gruppa Freakpower. Debutalbumet Drive Thru Booty kom i 1994, som inneholdt singelen «Turn on Tune in Cop Out», som ble brukt av Levi's i en større reklamekampanje. Freakpower har gitt ut flere album/singler under navnet Fried Funk Food.
I 1996, ga Freakpower ut sitt andre album med navn Everything for Everybody. Senere samme år fikk Cooks alter-ego Fatboy Slim sin debut. Da han var DJ på en klubb, kom han i kontakt med The Chemical Brothers, som foreslo at han skulle jobbe med sitt eget materiale i stedet for å være DJ.
1997 til i dag
Fatboy Slims debutalbum fikk tittelen Better living through Chemistry og ble utgitt av Skint Records. Etter flere hitsingler ble han spurt av flere kjente musikere om han kunne produsere for dem, blant de artistene som var interessert var U2 og Madonna.
Fatboy Slims neste singel var «The Rockafeller Skank», som ble lansert på albumet You've come a long way, baby, som ble lansert i 1998. Singelen Praise You ble en enormt populær danselåt. Og ga Fatboy Slim hans første solo #1 hit i Storbritannia. Musikkvideoen ble produsert av Spike Jonze, som har vunnet flere priser. Fatboy Slim har opptrådt i flere filmer, TV-serier og reklamer. Og har startet trenden med at Norman Cook er med i hver video i en form.
Halfway Between the Gutter and the Stars ble utgitt i 2000 og inneholdt to sanger med Marcy Gray. Albumet inneholdt bla. Sunset (Bird of Prey), en mer rolig sang basert på en sang av Jim Morrison fra The Doors, og Weapon of Choice, som fikk en prisvinnende musikkvideo med Christopher Walken i en av rollene.
Den 13. juli 2002 opptrådte Fatboy Slim på en utendørs gratiskonsert på Brighton Beach. Et publikum på 60 000 var forventet, men arrangementet trakk rundt 250 000 personer. Det lokale politiet bekymret seg for at det skulle oppstå situasjoner med så mange personer. Det var trafikktrøbbel til langt ut i morgentimene dagen etter. Til tross for dette var konserten omtalt som en suksess av de som deltok.
Cook fikk tildelt en stjerne på Brightons egen Walk of fame, rett ved siden av den tidligere britiske statsminister Winston Churchill. I 1999 giftet Cook seg med TV-personligheten Zoë Ball, de har sønnen Woody sammen. Cook eier 12% av aksjene i fotballklubben Brighton Hove & Albion Football Club. Cook har fulgt klubben siden han først flyttet til Brighton.
I 2002 satte Q Magazine opp en liste med 50 band du må se før du dør, og Fatboy Slim kom med på denne listen.
I 2004 ga Cook ut to remixer basert på Max Sedgleys Happy og Follow Me Follow Me av Black Alien & Speed. Follow Me Follow Me var en stor hiphop-hit i Brasil og ble veldig populær i Europa etter å ha vært med i reklamen for Nissan X-Trail. Det var Fatboy Slims remix som ble brukt i reklamen.
Faboy Slims første album på fire år, Palookaville ble annonsert i juli 2004. Albumet ble utgitt i oktober 2004. Plata inneholdt sanger som Slash Dot Dash og The Joker.
I 2005 ble hit singelen «Wonderful Night» fra 2004 tatt med på Konamis Dance Dance Revolution Extreme 2, som ble utgitt på PlayStation 2.
Nyttårsaften 2005 underholdt Fatboy Slim live på Bondi Beach i Australia. Denne kvelden gikk han tilbake til å være DJ og spille dansemusikk.
19. juni 2006 kom Fatboy Slim med sitt greatest hit-album Why try harder, som inneholder 18 sanger, inkludert 10 Topp 40sanger, en del #1 sanger og to nye sanger – Champion Sound og That Old Pair of Jeans. Tittelen kommer fra You've Come A Long Way Babys albumomslag, der en mann med en hvit t-skjorte med setningen I'm #1 so Why Try Harder påskrevet.
24. juni 2006 spilte Fatboy Slim på Rock Ness Festivalen ved Loch Ness, Skottland. 1. januar 2007 spilte han igjen i Brighton, han var lenge bannlyst fra å spille i byen etter 2002 konserten. 1. januar-konserten var bare åpen for beboere i Brighton. De kom 20 000 på konserten. Han spilte i 2007 også en konsert i Brasil på det brasilianske Big Brother.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2010 – 10000 meter menn
10 000 meter herrer var en av øvelsene i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2010 og ble avholdt på Richmond Olympic Oval 23. februar 2010.
15 skøyteløpere fra 9 nasjoner deltok på distansen.
Rekorder
Før konkurransen var gjeldende verdens- og olympisk rekorder som følger:
Apollo 8
Apollo 8 var den andre bemannede romferden i Apollo-programmet, og den første til å gå i bane rundt månen. Mannskapet ble sendt opp den 21. desember 1968 fra John F. Kennedy Space Center med en Saturn V-rakett, og kom tilbake den 27. desember.
Vandrehistorie
Vandrehistorier (på engelsk kalt urban legends) er fortellinger som er hentet fra en moderne hverdag, har et utrolig eller fantastisk innhold, gir seg ut for å være sanne og spres på folkemunne eller gjennom massemedia og sosiale medier.
Hendelsene påstås å ha skjedd i virkeligheten, men historiene har verken sporbare kilder eller detaljer som lar seg kontrollere. Et av «sannhetskriteriene» kan være at historien gjelder en bekjent eller «en venn av en venn». De samme vandrehistoriene kan opptre i ulike varianter over store deler av verden, og er ofte umulig å bekrefte eller avkrefte.
Eksempler
Vandrehistorier kan for eksempel gå ut på at en eller annen kebab-sjappe på 1990-tallet hadde sperm i dressingen, at en velkjent restaurantkjede serverer rotter i pizzaen, at en turist blir lurt til å spise sovepiller og etterpå oppdager at nyren er blitt fjernet, eller at en kvinne med fyldig frisyre blir drept av en edderkopp som har slått seg til i håret hennes. Alle disse tingene kunne opplagt ha skjedd, men det er likevel ikke sannsynlig i alle tilfellene hver av historiefortellerne beskriver.
Andre ganger virker de usannsynlige. Det virker f.eks. lite trolig at krokodiller, som hører hjemme i tropene, kan leve i New Yorks kloakker uten å bli kuldestive.
Selve poenget med vandrehistoriene er ikke om de er sanne eller oppdiktet, men at de skaper interesse, undring og diskusjon. Ikke sjelden er vandrehistoriene bygget opp over fordommer eller usikkerhet knyttet til nye fenomener og innovasjoner. Som oftest har også fortellingene elementer av mystikk, skrekk, frykt eller humor som appellerer, og vandrehistoriene har flere likhetstrekk med eldre former for sagn og folkeeventyr. Det nye i vår medieskapte virkelighet er den raske spredningen av fortellingene, en erkjennelse som fikk den britiske historikeren Eric Hobsbawn til å spørre om det var tid eller spredning som skulle avgjøre hvorvidt en fortelling kunne betegnes som «tradisjonell».
Noen vil mene at vandrehistorier er for godt formulert og strukturert til at de virkelig kan ha funnet sted. De kjennetegnes av mangel på overflødig prosafremstilling, med bruk av folkelig språk, muntlig overførselstradisjon av informasjon, fortellingen har som regel endret seg etter mottakeren av informasjonen. Fortellingen fokuserer bare på det morsomme eller forferdelige som skjedde. Et annet sjangerkjennetegn er at de verken inneholder stedsnavn, personnavn eller datoer.
Men tross alt lever de fleste vandrehistorier ganske lenge.
«Urban legends», «klintbergare» og «avisender»
Begrepet 'vandrehistorie' svarer til det engelske urban legend, det vil si «bysagn».
Den svenske folkloristen Bengt af Klintberg er den skandinaviske forskeren som har skrevet mest om moderne vandrehistorier. Han har faktisk fått navnet sitt knyttet til sjangeren. I den svenske Nationalencyklopedin er klintbergare oppført som en populær benevnelse på moderne vandresagn, vanligvis kalt vandringssägen på svensk. Klintberg har utgitt flere samlinger med vandrehistorier, blant annet Råttan i pizzan: Folksägner i vår tid (1986), Den stjulna njuren: Sägner och rykten i vår tid (1994) og Glitterspray och 99 andra klintbergare (2005).
Når en usann vandrehistorie gjengis som sann i en avis, kalles den ofte «avisand». Utbredelsen av halvsanne anekdoter og rykter har økt stort med internett, og de fleste vandrehistorier spres i dag via mer eller mindre seriøse nyhetskanaler og sosiale medier. Ofte er historiene ment som underholdning, men de kan også være lærestykker med tydelig moral. Ikke sjelden danner ubekreftede rykter og hårreisende historier om aktuelle saker grunnlag for falsk nyheter og ideologiske konspirasjonsteorier.
Colasposoma
Colasposoma er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Stort sett middelsstore, mørke, mer eller mindre blanke bladbiller, ofte med metalliske farger. Antennene er tynne og forholdsvis lange, beina nokså kraftige. Pronotum er litt smalere enn dekkvingene.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. Noen arter kan gjøre skade på søtpotet.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika, Asia og Australia.
Miraklene i Santo Fico
Boken ble sluppet på engelsk i januar 2003, og på norsk i 2004.
Handling
Bokas hovedperson Leo Pizzola kommet tilbake til den italienske landsbyen Santo Fico, hvor han ikke har vært på 20 år. Han er fortsatt på leting etter en måte å bli rik raskt på, og da en turistbuss ankommer landsbyen bestemmer han seg for å gjennomføre svindelen han spesialiserte seg på som ung.
Barndomsvennen Guido, kjent under klengenavnet «Topo» (musen), blir med på svindelen, og de lurer turistene til å betale godt for å se «mirakelet» i Santo Fico.
Da maleriet forsvinner fra den allerede ramponerte kirken, mister landsbypresten, fader Elio, helt troen på at Gud elsker ham. Martha krever at Pizzola og «Topo» hjelper presten med å få tilbake troen, og de to bestemmer seg for å skape et helt eget mirakel til presten, slik at han skal tro at Gud har vendt seg til ham igjen.
Mirakelet de planlegger slår etterhvert feil, og presten mister troen mer enn noen gang. «Topo», som er svært interessert i gamle filmer, bestemmer seg for å prøve igjen med et annet mirakel. De ansetter byens peneste frisør som skuespillerinne, og planlegger at hun skal spille en engel som kommer ned til fader Elio for å fortelle ham at Gud elsker ham. Også dette mirakelet slår feil, men landsbyen oppdager etterhvert at en rekke andre små mirakler har skjedd rundt dem, nesten uten at de oppdaget det.
Blendingsgardin
Blendingsgardin er en tett gardin som monteres på innsiden av et vindu for å hindre lys å slippe inn eller ut.
Avblendingen kan gjøres med lystette fortrekks- eller rullegardiner som dekker hele vindusflaten. Noen er konstruert med festelister i sidene eller en ramme slik at det ikke blir lysåpninger langs kantene. Blendingsgardiner er ofte montert i takvinduer (overlysvinduer).
Liknende skjerming kan også forhindre uønsket lysforurensning i nattemørket. «Overflødig» menneskeskapt lys fra vinduer, lamper og skilt kan forstyrre astronomiske observasjoner, økosystemer og dyrs atferd.
Blendingsgardiner og andre lysdempende innretninger har også blitt brukt for å skjule bebyggelse, anlegg og landskap i mørket som beskyttelse mot nattlige luftangrep fra bombefly. Under andre verdenskrig var det i krigførende og okkuperte land strenge påbud om blending (skjerming og demping) og mørklegging (slokking) av lyskilder som del av luftvernet for å hindre piloter og flymannskap fra å kunne orientere seg visuelt.
Blendingsgardiner og blending under andre verdenskrig
Under krigen i Norge 1940–1945 var blendings- eller mørkleggingsgardiner påbudt i alle vinduer der en hadde lys i rommet innenfor. I april 1939 kom forskrifter for luftvern med nedblending av lys som kunne sees fra lufta, og total mørklegging ved at elektristetsverk slo av strømmen, for å hindre visuell navigering fra fly. Avblending ble innført i deler av landet da verdenskrigen i Europa brøyt ut samme høst. Etter Nazi-Tysklands angrep på Norge 9. april 1940 krevde tyskerne «fullstendig mørklegging av norsk territorium», og påbudet om blending gjaldt fra da av overalt. Slike påbud ble utstedt i alle land som var berørt av krigen, mens eksempelvis Sverige som nøytralt land, ikke hadde noe tilsvarende.
Hensikten med nedblending i byer og bygder var å fjerne direkte lys og gjenskinn fra bygninger, veier, infrastruktur og landemerker som kunne hjelpe fly å navigere i mørket. Også det lille som var av lovlig biltrafikk, ble berørt ved at hovedlyktene ble blendet av med limbånd eller maling slik at bare en stripe lys kom ut. Det kom også spesiallampernsom skulle erstatte de vanlige lyktene. Militære kjøretøyer har fortsatt blendingshetter til hovedlysene som brukes ved feltøvelser. Også sykler kunne ha egne lykter som lyste svakere og ikke var synlige ovenfra.
Under årene med blendingspåbud ble det flere steder malt hvite striper og felt på trær og annet som skulle gjøre det lettere for folk å ta seg fram i mørket. Norske veier ble dessuten for første gang hvitstiplet. Lamper og belysning ute ble slukket eller fikk blå lyspærer eller kupler som var malt over med bare en liten åpning til lyset. I byene kunne det også være egne lostjenester der unge menn hjalp folk å finne veien.
Blendingsgardinene kunne være ulikt utformet, men måtte være absolutt lystette. I praksis anskaffet de fleste seg rullegardiner av tykt, svart papir med bredde litt over vindusåpningen. Disse måtte festes tett med skodder eller klemmer. Kvaliteten på papiret var så som så, så reparasjon og utskiftning ble nødvendig etter en tid. Blendingsbestemmelsene var lette å kontrollere, og brudd resulterte i ubehagelig besøk av øvrigheten. Flere dekte også til vinduer og luker med celluloseplater og liknende.
Hellandsbygda
Hellandsbygda er en bygd og en grunnkrets under delområdet Birkeland i Sauda kommune; like ved Storlivatnet cirka 16 km fra Sauda sentrum. Riksveg 520 går fra Sauda gjennom bygda til Røldal i Odda kommune. Riksvegen er vinterstengt mellom Hellandsbygd og Røldal og da er eneste vei ut av bygda ut til Sauda.
Næringsvirksomhet er gårdsdrift og et kraftverk som drives av Saudefaldene. Sauda I er det eldste kraftverket fra 1920. Sauda IV ble åpnet i 1970. Kraftverka leverer blant annet strøm til Sauda Smelteverk.
I Slettedalen, vest for Hellandsbygda, ligger det et skianlegg for langrennsløpere, og årlig arrangeres Slettedalen rundt. På Fiveland, like ovenfor Hellandsbygda, er det en hoppbakke.
I bygda ligger kapellet Hellandsbygd kapell.
Foruten i Slettedalen ligger de fleste husene i en liten klynge som utgjør bygda.
Se også Grunnkretser i Sauda kommune.
Masaharu Homma
Homma ble etter krigen dømt til døden for krigsforbrytelser og henrettet ved skyting i 1946. Det er i ettertid blitt hevdet at rettssaken var urettferdig og at Homma ble dømt til døden som hevn for general Douglas MacArthurs nederlag i Slaget om Bataan (1942), et slag der Homma var en av kommandørene.
Dhule
Dhule eller Dhulia er en by i Maharashtra i India. Næringslivet i byen består for det meste av produksjon av sigaretter og bomull. Byen ligger 300 km nord for Bombay.
EM i roing 2009
EM i roing 2009 (europamesterskapet i roing) ble arrangert i Brest i Belarus i 2009.
Ixcatekisk
Ixcatekisk (på Ixcatekisk: xwja o xjuani) er et språk som snakkes av folket i den meksikanske landsbyen Santa María Ixcatlan, i den nordlige delen av delstaten Oaxaca. Ixcatec-språket tilhører den popolokanske grenen av den Oto-mangueiske språkfamilien.
195 personer rapporterte at de snakket språket i folketellingen for 2020, men ifølge Consejo Nacional para la Cultura y las Artes var det bare 8 talere av språket i 2008. I 2010 ble 190 høyttalere av Ixcatec registrert. I 2020 var det 195 høyttalere av Ixcatec. Det lille antallet nåværende foredragsholdere er et resultat av en jevn nedgang de siste 60 årene, noe som kan tilskrives kampanjer mot analfabetisme fra den meksikanske regjeringen som frarådet bruken av urfolksspråk, migrasjon fra området til byene, og liten innledende populasjon av talere av språket.
Klassifisering
Ixcatec-språket tilhører den Oto-mangueiske språkfamilien, og til den popolokanske grenen. De nærmeste språkene til Ixcatec, genetisk sett, er Mazatekiske, Chocholtec og Popolokanske.
Kjennetegn
I likhet med andre Oto-mangueiske språk er Ixcatec et tonespråk og det skiller mellom lange og korte vokaler. På grunn av det lave antallet foredragsholdere regnes Ixcatec som et språk med høy risiko for å forsvinne.
Fin fredag
Fin fredag er et norsk barneprogram som gikk på NRK fra 2008 til 2013. Programmet gikk hver fredag klokken 19, og markerte at det var helg. Det kom en gjest hver uke.
Fin Fredag hadde sin første sending den 29. februar 2008, og sin siste den 13. september 2013.
Union (SQL)
UNION er en mengde-operator. UNION kombinerer resultatet av to eller flere SELECT-uttrykk inn i en resultatmengde og eliminerer duplikate rader fra resultatmengden. Resultatet av de SELECT-uttrykkene må returnere samme antall felt og datatyper
Bluegarden
Bluegarden er et skandinavisk selskap som leverer web-baserte HR-tjenester, blant annet lønns- og personalsystemer. Konsernet har over 600 ansatte og omsetter for ca. 900 millioner kroner. Konsernet har kontorer i Norge, Sverige og Danmark.
Union (SQL)
UNION ALL har samme virkning, men duplikatrader blir ikke eliminert.
Syntaksen er som følger:
Grønkjølen naturreservat
Grønkjølen naturreservat ligger i Surnadal kommune i Møre og Romsdal og Rindal og Hemne kommuner i Trøndelag. Naturreservatet er på 3321 dekar og størstedelen ligger i Rindal kommune. Reservatet er oppretta for å bevare et stort intakt myrområde i et fjellområde.
Handnesøya kapell
Handnesøya kapell er et kapell fra ca 1921 i Nesna kommune, Nordland fylke. Bygdefolket reiste bygningen på dugnad, og den skulle tjene som kirkebygning for Handnesøya. Fra starten var kapellet organisert som et privat bedehus, men etter ei omfattende restaurering og påbygging ble bedehuset i juni 1969 vigslet som ordinært kirkebygg av Biskopen i Sør-Hålogaland. Forut for denne prosessen i 1968-69 var det av bygdefolket dannet et andelslag som ble formell eier av kirkebygningen. Andelslaget forvalter egen økonomi, og finansierer i dag drifta av kapellet med kollektpenger og et lite tilskudd fra Nesna Fellesråd.
Byggverket er i tre og har 70 plasser.
Jeison Murillo
Jeison Fabián Murillo Cerón (født 27. mai 1992) er en kolombiansk fotballspiller som spiller for den italienske klubben UC Sampdoria.
Høgskoleingeniør
Høgskoleingeniør betegner i Norge en yrkesgruppe som har studert teknikk i 3 år ved universitet eller høyskole.
Kvalitetsreformen for høyere utdanning innførte nye gradsbetegnelser med virkning fra 1. januar 2003, og opphevet lovbeskyttelsen av graden høgskoleingeniør. Bachelor i ingeniørfag ble innført som anbefalt ny gradsbetegnelse fra samme dato. Fra 27. november 2009 er tittelen igjen beskyttet.