cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Orientalsk dans
Egyptiske folkedanser
Baladi er de egyptiske kvinnenes solodans. Baladi betyr folkelig eller fra landet, og musikken og dansestilen utviklet seg fra begynnelsen av 1900-tallet, da tradisjonell folkemusikk og vestlig inspirert musikk møttes i forbindelse med den massive urbaniseringen i Egypt på den tiden. Baladi kalles ofte for Egypts blues, på grunn av de mange improvisasjonene og den følelsesladde musikken. Dansestilen er tung, jordnær og innadvendt. Baladi er en karakterdans mer enn folkedans.
Boris Trajkovski
Boris (Kiril) Trajkovski (makedonsk Борис (Кирил) Трајковскиm, født 25. juni 1956, død 26. februar 2004) var en makedonsk jurist og politiker. Trajkovski var president i Republikken Makedonia fra 1999 til 2004.
Orientalsk dans
Egyptiske folkedanser
Det finnes en rekke beduin-danser i Egypt og hver dans er spesialisert for sitt område. Felles for dem alle er stampende steg og klapping med håndflatene opp.
Zar er en del av et renselses- og helbredelsesrituale som skal jage vekk onde ånder. Tanura og sekr er danser med lange sekvenser av snurring. Tanura danses av menn i store, vide skjørt (et eller flere) som de løfter opp mens de snurrer rundt og rundt. Sekr er en snurredans hvor mang ifølge troen, kommer nærmere Gud når man faller i en slags transe gjennom de monotone bevegelsene i dansen og er nært beslektet med danser innenfor sufisme.
Boris Trajkovski
Han tilhørte partiet DMPNE, landets nest største parti. Etter sin bortgang ble han umiddelbart etterfulgt av Ljupčo Jordanovski.
Orientalsk dans
Tyrkiske folkedanser
Det finnes også flere folkedanser fra Tyrkia enn disse:
Roman havasi danses av romfolk som innvandret til Tyrkia fra Romania under Det osmanske riket. Musikken kjennetegnes av en rytme i 9/8-takt som kalles «dokuz sekiz», tyrkisk for 9/8. Rytmen er lik «karsilama», som brukes i folkedansen med samme navn. «Karsilama», tyrkisk for ansikt-mot-ansikt, danses av to eller flere dansere, mens Roman Havasi kan danses både solo og i gruppe.
Çiftetelli/chiftetelli er navnet på en tyrkisk gruppedans som danses i par eller grupper. Den ble danset av kvinnene i haremet og er veldig pen, søt og pyntelig og inneholder egentlig de fleste elementer man forbinder med orientalismen på slutten av 1800- og begynnelsen av 1900-tallet, som det å gå ned på gulvet, slangearmer, kroppsbølger, det å bøye ryggen bakover med mere. Musikken er inndelt i ulike partier etter hastighet: I det sakte partiet går danseren(e eller solisten) ofte ned på gulvet for improvisasjon. De raskere delene, som er mer eksklusivt tyrkisk, har mer fotarbeid. Rytmene i det rasket partiet er forskjellig fra sted til sted og hver landsdel har en egen çiftetelli.
Göbek tansi (tyrkisk for magedans) eller «Üsküdar tansi» (etter Üsküdar-regionen), er en dans hvor man danser så å si bare med magen. Denne dansen ligner ikke på annen orientalsk dans eller det man vil forbinde med magedans. Den utføres vanligvis som en duett av to gutter, utkledd som en dame og en mann. Ansiktene er malt på dansernes overkropp og hodet til danserne er dekt til av kostyme. På denne måten skjules dansernes identitet, og de drar som regel av luen på slutten av dansen. Foruten mye springing over scenen, fører dansernes hoftebevegelser til at figurenes armer beveger seg, og ulike mageruller/bodywaves er med på å vise figurenes ansiktsuttrykk. Dansen er en humoristisk historie om sjalusi mellom karakterene Asuk og Masuk.
Dervish eller sufi er en meditativ dans blant sufi-muslimene i Mevlevi-ordenen i Tyrkia. Den brukes, i likhet med de egyptiske sekr- og tanura-dansene, for å nå religiøs ekstase.
Andre folkedanser
Tradisjonell sang- og dansfremvisning. Begynte som en krigsdans for å gjøre mennene klare for krig.
Andalus, eller al-Andalus, et uttrykk som brukes både om moderne spansk-inspirerte blandingsdanser og om danser som danses til Andalus-musikk. Den klassiske Andalus-musikken har sine røtter i 1000-tallets Spania, og ble etter Granadas fall i 1492 da maurerne ble jaget fra Den iberiske halvøy fortsatt langs kysten av Nord-Afrika i Libya, Tunisia, Algerie og Marokko og har over århundrene utviklet seg til en egen stil. I dansen brukes det blant annet små fargerike skjerf som de vifter med.
Dabke er en jordansk-libanesisk-syrisk-palestinsk folkedans og danses også i deler av Egypt, Irak og Saudi-Arabia. Det er en linjedans med intrikate fotbevegelser, men hvor overkroppen er i ro. "Dabke" betyr bokstavelig talt å trampe med beina.
Khaleegy (evt khaligi) er en sosial kvinnedans som finnes i områdene rundt Den persiske gulf. Dansen kjennetegnes ved en livfull rytme, morsomme gyngende bevegelser, lek med kostymet, små skulderbevegelser, glidende fotarbeid og slenging med håret.
Ouled Naïl er berberfolk i det sørlige Algerie. Kvinnene i dette berberfolket holder til i oaseområdene tjente sin medgift ved å danse og jobbe som kurtisaner. I dagens politiske klima i Algerie ser det det ut til at denne tradisjonen nå er død, men danserne er dokumenterte både på film (av bl.a. Aisha Ali) og gjennom skriftlige beretninger.
De marokkanske sheikat/shikat er profesjonelle dansere i Marokko som hyres inn for å underholde i bryllup og andre festligheter. Kvinnene er ansett å være eksperter på pliktene til brud og brudgom under bryllupsnatten og dansen skal være til opplæring og inspirasjon for både menn og kvinner.
Tunisiske danser kjennetegnes av delikate lette steg og en livlige horisontale hoftebevegelser med hodet og overkroppen er i ro. Armene holdes løftet ut fra kroppen, enten stille eller som komplementær bevegelse til kroppen, og er avslappede og elegante. Tidvis kan danseren sitte ned og bruke mimikk og bevegelser fra dagliglivet som å lage couscous, kamme håret, ta på henna på hendene, khol rundt øynene og hmira på hoftene på en enkel og kunstnerisk måte.
Det finnes en rekke tunisiske folkedanser. Av de mer kjente er «Raks al Juzur» – dans med leirkrukke(r) som kommer fra de nordlige øyene i Tunisia. Damer balanserer en krukke på hodet mens de danser til musikken. Menn kan også danse, men dansen er da mer som en ferdighetsdans hvor de ser hvor mange krukker de klarer å balansere på hodet samtidig.
Røyken (tettsted)
Røyken er et tettsted og en grunnkrets i Asker kommune i Viken. Tettstedet lå historisk i Røyken kommune i Buskerud amt og fylke. Det danner tettstedet Røyken sammen med Midtbygda. Tettstedet har innbyggere per 1. januar.
Orientalsk dans
Andre beslektede danser
I Hellas betyr chiftetelli/tsiftetelli magedans.
Tribal Style eller på norsk, stammestil, er en gruppeimprovisasjonsdans som ble utviklet i USA. Det er en blanding mellom folklore og folkedans fra mange ulike steder, ikke bare Nord-Afrika og Midtøsten, men også flamenco og indisk dans. Dansen er inspirert fra mange ulike steder, og så er også kostymene og smykkene som brukes. Det er ikke uvanlig å se tribal-dansere med både fingercymbaler og sverd.
Røyken (tettsted)
Røyken har bussforbindelse i retning Drammen, Hurum og Oslo (med overgang til Asker og Sandvika), og togforbindelse i retning Asker og Spikkestad (Spikkestadlinjen) fra Røyken stasjon.
I Røyken ligger også middelalderkirken Røyken kirke, ferdigbygget i 1229. I kirken finnes en døpefont som antas å være enda eldre.
Hertug av Argyll
Hertug av Argyll er en skotsk adelstittel som ble opprettet i 1701 og en adelstittel i Det forente kongerike opprettet i 1892. Jarlene, markiene og hertugene av Argyll var i flere århundrer blant de mest mektige, hvis ikke de aller mest mektige adelsfamiliene i Skottland. Som følge av dette spilte de en stor rolle i skotsk historie på 1500-, 1600- og 1700-tallet.
Hertugen holder flere subsidiære titler blant andre: marki av Kintyre og Lorne (opprettet 1701), jarl av Agryll (opprettet 1457), jarl av Campbell og Cowall (opprettet 1701), vicomte Lochow og Glenyla (opprettet 1701), Lord Campbell (opprettet 1445), Lord Lorne (opprettet 1470), Lord Kintyre (opprettet 1626), Lord Inveraray, Mull, Mover og Tiry (opprettet 1701), Baron Sundridge (opprettet 1766) og Baron Hamilton av Hameldon (opprettet 1776). Disse er skotske, med unntak av de to siste som er britiske. Hertugen er også baronett av Lundie (opprettet 1627) i Baronetiet av Nova Scotia. Høflighetstittelen til hertugens eldste sønn og arving er marki av Kintyre og Lorne.
Hertugen av Argyll er også overhode for den skotske klanen Campbell, og denne stillingen er nå kjent som «MacCailean Mòr», som er gælisk for «sønn av Colin den store», og refererer til Cailean Mór av Lochawe (Colin av Lochow) som ble drept i en kamp mot Alexander, Lord av Lorne i 1296. Det blir også sagt at navnet Campbell kommer fra en legendarisk forfader kalt Cam Beul, som betyr kroket munn.
Sir Colin av Lochow ble slått til ridder i 1290. Hans etterkommer Sir Duncan ble adlet av Jakob II av Skottland i 1445 og ble Duncan Campbell av Lochow, Lord av Argyll, ridder, 1. Lord Campbell. Colin Campbell (1433–1493) etterfulgte sin bestefar som den 2. Lord Campbell i 1453 og ble gjort til jarl av Argyll i 1457.
Den 8. jarlen av Agryll ble gjort til marki i 1641, da Karl I av England besøkte Skottland og forsøkte å roe de politiske opptøyene. Ved Oliver Cromwells seier i England, ble markien den egentlige regenten av Skottland. Ved gjenopprettelsen av monarkiet meldte markien seg til tjeneste for Karl II, men ble beskyldt for landsforræderi og døde etter dødsstraff i 1611. Titlene og landområdene hans gikk tapt, men ble gitt til sønnen Archibald i 1663, som ble 9. jarl av Argyll. I 1685 ble den 9. jarlen dømt til døden etter deltakelse i Monmouthopprøret.
21. juli 1701 ble sønnen til den 9. jarlen gitt tittelen hertug av Argyll, marki av Kintyre og Lorne, jarl av Campbell og Cowall, vicomte av Lochow og Glenyla, Baron Inveraray, Mull, Morvern og Tiree etter å ha tjenestegjort for Vilhelm av Oranien. Sønnen til hertugen, den 2. hertugen ble gjort til Baron Chatham og jarl av Greenwich i 1705 som takk for hans støtte til Act of Union 1707 og ble videre forfremmet til å bære tittelen hertug av Greenwich i 1719. Etter hans død ble hans engelske titler utslettet mens hans skotske passerte til broren.
Den 5. hertugen satt som parlamentsmedlem for Glasgow inntil faren tiltredelse til hertugdømmet i 1761 førte til at han ikke lenger kunne representere et skotsk sete. Han ble da et medlem for Dover inntil 1766, da han ble gjort til Baron Sundridge og oppnådde retten til å sitte i House of Lords.
17. april ble den 8. hertugen gjort til hertug av Argyll i Det forente kongerike. Hertugen ble da en av totalt fem personer som har holdt to forskjellige titler til to forskjellige hertugdømmer samtidig, de andre er hertug av Cornwall og Rothesay, hertug av Buccleuch og Queensberry, hertug av Hamilton og Brandon og hertug av Richmond, Lennox og Gordon.
Sent på 1800-tallet besøkte dagens hertug av Argyll Amerika, der han besøkte Babylon på Long Island i New York. Mens han var der bodde han på det amerikanske hotellet som befant seg i hovedstrøket av landsbyen. Innbyggerne i landsbyen likte hertugen og mens han var der ble det holdt parader og festivaler. Rett før 1900-tallet startet skiftet landsbyen navn på Bythbourne Lake/Park til Argyle Lake/Park til minne om hertugens besøk.
Godset til familien er Inveraray slott, Inveraray, Argyll.
Hertuger av Argyll (1701)
Hans sønn og arving: Archibald Frederick Campbell, marki av Lorne (født 9. mars 2004)
Lorder Kintyre (1626)
For videre suksesjon se ovenfor
Campbell, Baronetter av Lundie (1627)
For videre suksesjon se ovenfor
Marki av Argyll
Tittelen ble tildelt Archibald Campbell, 8. jarl av Argyll, men den ble tatt fra ham og ikke ført videre.
Patriarken av Alexandria
Patriarken av Alexandria var én av oldkirkens fem patriarker. I dag fins flere patriarker som fører tittelen patriark av Alexandria:
Melodi Grand Prix 1967
Melodi Grand Prix 1967 var den åttende utgaven av Melodi Grand Prix, Norges nasjonale uttaking til Eurovision Song Contest. Fem sanger deltok i finalen på Centralteatret 25. februar 1967, og vinneren ble «Dukkemann», sunget av Torill Ravnaas med lite orkester og Kirsti Sparboe med Kringkastingsorkestret. Vinnerlåten var komponert av Tor Hultin med tekst av Ola B. Johannessen. I den internasjonale finalen i Wien fikk Kirsti Sparboe oppgaven med å representere Norge. «Dukkemann» ble nummer 14 av 17 med 2 stemmer.
Sendingen
NRK fikk tilsendt 305 bidrag, og en tremannsjury valgte ut fem av dem til finalen. Juryen besto av musikerne Kåre Siem, Thorleif Østereng og Sigurd Jansen.
Finalen gikk av stabelen lørdag 25. februar på Centralteatret, og Jan Voigt debuterte som programleder i Melodi Grand Prix. De fem finalemelodiene ble først akkompagnert av Kjell Karlsens orkester. Deretter ble de framført på nytt av nye artister med Kringkastingsorkestret under ledelse av Øivind Bergh. For første gang på flere år ble finalen sendt direkte, og ikke i opptak, som var det vanligste på 1960- og 1970-tallet.
Mange av artistene dette året var nye ansikter i Melodi Grand Prix-sammenheng, der den mest kjente var jazzsangerinnen Karin Krog. Visesang-ekteparet Kari og Ivar Medaas, kalt Vestlandsduoen, deltok også med «Jeg vet om en jente» akkompagnert av Kringkastingsorkestret. Tvillingparet Randi og Torill Eriksen sang den samme sangen med lite orkester, men da med tittelen «Jeg vet om en gutt».
Johnny Bergh hadde regien for sendingen, og pauseinnslaget var «Brennevinstrylling» med Mr. Cox, verdensmester i trylling.
Avstemning
NRK brukte det samme stemmesystemet som året før. Ti juryer med fem medlemmer i hver var plassert i ti byer rundt om i landet. Hvert jurymedlem ga ett poeng til sin favorittmelodi. Juryene stemte som følger:
Jurymedlemmene var i hovedsak godt voksne menn, bare 12 av de 50 jurymedlemmene var kvinner. Blant medlemmene var komiker Arthur Arntzen, kulturpersonligheten Åsmund Oftedal, kulturjournalisten Espen Eriksen, komiker Rolv Wesenlund og musiker Svein Gundersen.
Hendelser
Etter finalen var komponist-kjempen Egil Monn-Iversen svært klar på at Kirsti Sparboe måtte få reise til finalen i Wien. Han begrunnet det med at «Dukkemann» spenner over nesten to oktaver, og at Sparboe hadde stemmeregister nok til å beherske låten. Da VG spurte Monn-Iversen om Norges sjanser i Wien, svarte han: «Blant de seks beste, skulle jeg anta.» Norge ble imidlertid nummer 14 av 17, med bare to stemmer – ett fra Nederland og ett fra Sverige.
Også dette året ble det stor diskusjon om vinnermelodien og nivået på låtene i etterkant av finalen. I leserbrev ukene etterpå kom karakteristikker som «bånn», «høyt og bråkete», «feil vinner», «håpløst elendig» og at «Kirsti Sparboe burde ha holdt seg for god til å synge slikt 'vrøvl'».
Saksofonisten Jan Garbarek var med som ekstramusiker i Kjell Karlsens orkester og akkompagnerte blant annet jazzkollega Karin Krog under «Veslefrikk». Melodien «Skitur» ble senere en slager i 1972, da i Kirsti Sparboes innspilling.
Finalen ble sendt på nytt i NRK2 10. mars 2014 som en del av oppladningen til Melodi Grand Prix samme år.
St. Aleksander kirke i Warszawa
Historie
Kirken ble bygd i årene 1818–1825 i klassisistisk stil etter tegninger av Chrystian Piotr Aigner til ære for tsar Aleksander I av Russland. I årene 1886–1895 ble den ombygd i neorenessansestil av Józef Pius Dziekoński, og fikk da blant annet tilbygd to tårn. Kirken ble ødelagt under ned tyske bombingen under Warszawaoppstanden i 1944, og ble gjenoppbygd i årene 1949–1952 i klassisistisk stil. I 1951 ble det venstre tårnet, som hadde overlevd krigen, revet ned slik at kirken fikk sin opprinnelige form tilbake.
Rubicon TV
Rubicon TV er et av Norges første private TV-produksjonsselskap som fremdeles er aktivt. Selskapet ble stiftet i 1998 og opererer i dag som et produksjonshus for tv-drama. Administrerende direktør er Ivar Køhn.
Selskapet har produsert en rekke dramaserieproduksjoner, som Maniac (TV2), Det tredje øyet (TV2), Roeng (TV2) og Lovleg (NRK). Lilyhammer, opprinnelig produsert for NRK, ble Netflix første "Originals" og var en av verdens første dramaproduksjoner som ble laget direkte for en strømmeplatform. Serien Beforeigners, var første norske produksjon distribuert av HBO. Jordbrukerne, produsert for NRK,  ble tatt ut til "official selection"-programmet under Canneseries-festivalen i Cannes 2021, og vant to palmer.
Rubicon er en del av Banijay Nordic,som er verdens største uavhengige innholdsprodusent og distributør. Selskapet har tidligere vært eid av Metronome Film & Television AB / Shine Group. Rubicon har tidligere vært totalleverandør av tv-programmer i alle sjangre til de nordiske tv-kanalene da både basert på egne ideer og innkjøpte formater. TV-avdelingen hadde tidligere sin primæraktivitet i underholdning, fakta, drama og reality. Avdelingen produserte da programmer som Typisk norsk, Deal or No Deal, Jeopardy!, Torsdagsklubben, Golden Goal, Campingliv, Det store korslaget, Familiesagaen De syv søstre, og Big Brother.
Interaktiv-avdelingen var en avdeling som produserte interaktive programmer som Mess-TV, Kjendisjakten, Ordjakten og Frokostquiz. Rubicon Film AS var et datterselskap av Rubicon TV. Selskapet produserte spillefilmene Switch og Kautokeino-opprøret.
Regionalvei 971 (Finland)
Regionalvei 971 (Finland) (finsk: Seututie 971) var en finsk regionalvei. Den gikk mellom Näätämö ved grensen mot Norge og Kaamanen. Veiens lengde var rundt 120 km. Fra 2017 er den en del av Stamvei 92.
Alexander Majorov
Alexander Alexandrovitsj Majorov (russisk: Александр Александрович Майоров; født 19. juli 1991) er en russiskfødt svensk kunstløper. Han representerte Sverige under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 14 i mennenes konkurranse.
Giro di Lombardia 2007
Lombardia rundt 2007 ble arrangert den 20. oktober 2007, og var den 101. utgaven av rittet.
Varese-Como, 242 km
20-10-2007
Hvitbåndet humleblomsterflue
Utseende
Hvitbåndet humleblomsterflue er 15-16 millimeter lang. Det andre bakkropps segmentet er lyst gulhvitt. Resten av den brede bakkroppen er mørk, svart. Vingene har et tydelig, stort mørkt vingemerke.
Levevis
Den voksne (imago) fluen flyr helst i områder med skog. Men den kan påtreffes i hager og på gress- og blomsterenger. Ofte setter den seg på en trestamme eller en husvegg, i solen.
Larvene lever i vepsebol, der de spiser avfall, som døde vepselarver og matrester i bolet.
Alle fluer gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium mellom stadiet som larve og voksen.
Tipo-Tipo
Tipo-Tipo er en kommune i provinsen Basilan på Filippinene. Under folketellingen i kom man til et befolkningstall på.
Barangayer
Per 30. september 2019 er Tipo-Tipo inndelt i 11 barangayer, det ble en reduksjon fra 39 i 2006 da Al-Barka og Ungkaya Pukan ble skilt ut som egne kommuner.
Enda Kenny
Bakgrunn
Enda Kenny er det tredje barn av fem av Mary Eithne (McGinley) og Henry Kenny. Han fikk på skole på St. Patrick's National School i Cornanool og på St. Gerald's College i Castlebar. Han fikk så på St Patrick's College of Education i Dublin, og kvalifiserte seg til lærer, og studerte også ved University College Galway.
Karriere
Han arbeidet som folkeskolelærer i fire år før han slo seg på politikken.
Han ble i 1975 innvalgt som medlem av underhuset i Irlands parlament, da han stilte til suppleringsvalg etter sin avdøde far som representerte samme parti i parlamentet fra 1954. Kenny representerte til 1997 valgkretsen Mayo West og deretter valgkretsen Mayo.
Kenny var fra februar 1986 til mars 1987 statssekretær for utdanning og sysselsetting. Han var innpisker for Fine Geal fra 1992 til 1994, da han for første gang ble regjeringsmedlem. Fra desember 1994 til juni 1997 var han turist- og handelsminister i regjeringen til John Bruton. I 2002 ble Kenny valgt til partileder i Fine Gael.
Etter valget i 2011, der Fine Gael ble største parti, dannet hans parti en koalisjonsregjering med Arbeiderpartiet og han ble statsminister.
Koalisjonspartiene kom svekket ut av valget 26. februar 2016 og Kenny erkjente at koalisjonsregjeringen ikke fikk fornyet flertall. Den 10. mars 2016 meddelte Kenny at han ville gå av som statsminister. Ettersom Dáil ikke klarte å velge en etterfølger, fortsatte han likevel som fungerende statsminister. Etter lange forhandlinger og en avtale med Fianna Fáil, som avsto fra å stemme, ble Kenny 6. mai 2016 valgt som taoiseach for en mindretallsregjering.
Kenny trakk seg som partileder i mai 2017. Han ble i juni 2017 etterfulgt som taoiseach av Leo Varadkar.
.kp
Nord-Korea (Den demokratiske folkerepublikken Korea) har intet nasjonalt toppnivådomene (ccTLD) for Internett, men .kp er reservert for det formålet. IANA har reservert .kp for Nord-Korea uten at noen sponsororganisasjon er utpekt.
Eksterne lenker
Toppdomän
Øyasletta
Øyasletta er et fotballstadion på Øyum i Orkdal, den brukes av fotballaget Svorkmo/NOI. Det brukes hovedsakelig som treningsbane, men også som kamparena.
PhpGedView
PhpGedView er et web-basert slektsforskningsprogram, utviklet i PHP. Programmet er oversatt til en rekke språk, deriblant norsk. Programmet er utviklet fra første versjon som ble brukt til å se slektsdata, og er nå et fullgodt slektsprogram. GEDCOM er støttet for import og eksport av slektsdata fra phpGedView.
Rødfyllgata
Rødfyllgata (nr. i år 1900: 11-31, 8-40) var ei gate i Vaterlandskvartalene i Oslo. Den var parallellgate til Elvegata og strakk seg fra krysset Tomtegata og Schweigaards bru til Karl den XIIs gate. Rødfyllgata 21 var en hjørnegård ved krysset Vognmannsgata og Søberggangen. Hotellet Oslo Plaza er i dag plassert i dette tidligere gatekrysset, mens Oslo Spektrum er reist over gatas nordvestlige løp.
Rødfyllgata var på 1700-tallet hovedgate i Vaterland og ble på den tida kalt Vaterlands Tvergate.
I perioden 1959-1970 ble mesteparten av bebyggelsen i Vaterlandskvartalene revet. Akerselva ble lagt i rør og Nylandsveien ble en dominerende bro over området. Hjørnegården Rødfyllgata 21 og Rødfyllgata 12 er begge gjenreist på Norsk Folkemuseum på Bygdøy i Oslo.
Navnet
Vaterlandskvartalene opplevde gradvis forslumming på 1800- og 1900-tallet, og Rødfyllgata ble av enkelte spøkefugler assosiert med «fylla», alkoholmisbruket, som hadde en tendens til å sette sitt preg på området. Opphavet for navnet har nok antakelig heller sammenheng med Alunverket ved Ekebergskrenten der det ble produsert alun eller kaliumaluminiumsulfat. Brent alunskifer blir rød – og det antas at avgangen fra verket endte i nærheten av Rødfyllgata.
Ishockey-VM 1954 for menn
Verdensmesterskapet i ishockey i 1954 ble arrangert i Stockholm, 26. februar til 7. mars. Åtte lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Turneringen var også det 28. europamesterskapet i ishockey.
Brian Joubert
Brian Joubert (født 20. september 1984 i Poitiers) er en fransk kunstløper. Han vant VM i kunstløp i 2007 og har vunnet EM tre ganger (2004, 2007, 2009). Han er åtte ganger fransk mester (2003–2008, 2011, 2012) og vant Grand Prix -finalen 2006-07. Han har representert Frankrike fire ganger under Vinter-OL, med 6.-plass fra 2006 og 13.-plass fra 2014 som beste resultat.
Regionalvei 970 (Finland)
Regionalvei 970 (Finland) (finsk: Seututie 970) er en finsk regionalvei. Den går mellom Nuorgam ved grensen mot Norge og Karigasniemi. Veiens lengde er rundt 120 km. Veien er ved Nuorgam den nordligste veien i Finland og Den europeiske union.
Spartakiade
Spartakiader var store sportsarrangementer som Sovjetunionen lanserte som et konkurrerende alternativ til De olympiske leker. Hensikten var at de skulle være et symbol for proletarisk internasjonalisme. Konkurransene var opprinnelig internasjonale, men ble fra 1950-tallet begrenset til folk i Østblokken.
Historikk
Den første vinterspartakiaden ble arrangert i fra 17. til 27. februar 1928 i Oslo med deltagelse fra Sovjetunionen (89 deltagere), Sverige (26), Tyskland (3), Finland (5), Tsjekkoslovakia (5) og Norge (400), i alt over 500 deltagere. Spartakiaden omfattet skøyte- og skiløp, bryting og boksing, samt bandy og var det største idrettsstevne som så langt var holdt i Norge. Den første sommerspartakiaden ble avholdt i august samme år i Moskva.
Betegnelsen spartakiade likner olympiade og henviser dessuten til Spartakus' store slaveopprør i det gamle Roma – de undertryktes opprør mot sine herrer. Foreninger for arbeideridrett ble gjerne kalt Spartakusforeninger.
Nasjonale arrangementer
Sovjetunionen tilsluttet seg til slutt den internasjonale olympiske bevegelse og deltok for første gang i de olympiske sommerleker 1952 i Helsingfors. Deretter har nasjonale spartakiader på forskjellige nivåer blitt anordet i Sovjetunionen på såvel lokalt nivå som for hele unionen (også med deltagelse fra andre land). Spartakiader ble også arrangert i andre kommunistiske land. Det ble også arrangert særskilte spartakiader for ungdommer.
I Sovjetunionen
Sommer: 1956, 1959, 1963, 1967, 1971, 1975, 1979, 1983, 1986, 1991 Vinter: 1962, 1966, 1974, 1978, 1982, 1986, 1990
Det var i tillegg en spartakiade for ungdom og en for fagforeningsmedlemmer (партакиада профсоюзов)
I Tsjekkoslovakia
I Tsjekkoslovakia var spartakiadene store turnarrangementer med synkroniserte turnoppvisninger som ble avholdt på det store Strahov stadion i Praha hvert femte år, og som inngikk i den kommunistiske propaganda om det nye styresettets fortreffelighet. Det første arrangementet med dette navn ble avholdt allerede i 1921, lenge før kommunistene styrte landet, og initiativtakeren den gang, Jiří Chaloupecký, anses som den som har skapt uttrykket Spartakiade.
I Albania
Tilsvarende store turnarrangementer kalt spartakiader ble også holdt i det kommunistisk styrte Albania i 1959, 1969, 1974, 1979, 1984 og 1989.
I Øst-Tyskland
I Øst-Tyskland ble det arrangert Kinder- und Jugendspartakiade («barne- og ungdomsspartakiade») fra 1964
Fakkelstafetten til Vinter-OL 2010
Fakkelstafetten for Vinter-OL 2010 gikk 106 dager fra 30. oktober 2009 til 12. februar 2010 fra Olympia i Hellas til Vancouver i Canada for åpningen av Vinter-OL 2010.
Spartakiade
Etter kommunismens fall i Øst-Europa
Også i den postsovjetiske tid har spartakiadenavnet overlevd; det benyttes om visse sportsarrangementer i Russland, Kasakhstan, Ukraina, Usbekistan og Hviterussland.
Evening Standard British Film Award
Evening Standard British Film Award ble etablert i 1973 i London av avisa Evening Standard. The Standard Award er den eneste seremoni som dedikerer seg til britiske og irske talenter. Avgjørelsene blitt tatt av et panelet består av "toppkritikere innen film i Storbritannia". Hver seremoni honorerer filmer fra det foregående året.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (født 20. oktober 1977 i Hillerød) er en dansk politiker. Han har vært medlem av Folketinget siden 2005. Han ble sist valgt for Liberal Alliance, men sitter fra 2019 som partiløs.
Liv og virke
Han meldte seg inn i Radikale Venstre i 1997, og satt som formann i Radikal Ungdom 2000–2003, medlem av Radikale Venstres forretningsutvalg og hovedstyre 2000–2004 og redaktør i partiavisen Radikal Politik. I 2005 ble han valgt til Folketinget fra Storstrøms amtskrets, etter å ha blitt nominert av de radikale i Næstved og Vordingborg. Med endringene i valgordningen i 2007 ble han valgt fra Sjællands storkrets. I 2008 brøt han med Radikale Venstre over innvandringspolitikken og partiledelsens vegring mot å samarbeide med de borgerlige partiene.
Fakkelstafetten til Vinter-OL 2010
Gjennom ruten har det vært opptil 12,000 fakkelbærere, inkludert flere canadiske kjendiser som Shania Twain, Simon Whitfield, Silken Lauman, Alexandre Despatie og Catriona Le May Doan. Flere NHL-stjerner bar også fakkelen, som: Sidney Crosby, Wayne Gretzky, og Trevor Linden.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille
Liv og virke
I januar 2009 etablerte han partiet Borgerligt Centrum. Det meste av partiet kom til å følge Ammitzbøll inn i Liberal Alliance i juni samme år. Ammitzbøll var formann i Liberal Alliances folketingsgruppe 2010–2016. Siden 2011 har han vært valgt til Folketinget fra Københavns storkrets. Ammitzbøll var formann i Folketingets likestillingsutvalg 2011–2012. Han var økonomi- og innenriksminister i Lars Løkke Rasmussens tredje regjering fra november 2016 til regjeringen gikk av i juni 2019. Ved folketingsvalget i 2019 ble Liberal Alliance marginalisert. Den sittende partiledelsen hadde ikke den nye folketingsgruppens tillit. Ammitzbøll meldte seg ut samme år. Sammen med Liberal Alliances tidligere politiske ordfører Christina Egelund etablerte han partiet Fremad. De klarte ikke å samle inn det nødvendige antallet underskrifter for å stille til valg, og de la ned partiet i oktober 2020.
Fakkelstafetten til Vinter-OL 2010
Fakkelen kom frem til åpningen av lekene den 12. februar 2010, og ble til slutt tent av Catriona Le May Doan, Steve Nash, Nancy Greene og Wayne Gretzky. Det er første gang fire stykker tenner ilden samtidig, og første gang den olympiske ild blir tent innendørs.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille
Liv og virke
Han vokste opp i Farum, der han også gikk gymnaset, og studerte så samfunnsvitenskap ved Roskilde Universitetscenter. Han er bosatt på Østerbro i København. Han giftet seg i 2005 med Henning Olsen, som døde i 2016 etter lengre tids kreftsykdom. I 2017 giftet han seg med Kristine Rishøj Bille.
Fakkelstafetten til Vinter-OL 2010
Se også
Fakkelstafetten til OL Fakkelstafetten til Sommer-OL 2008
Simon Emil Ammitzbøll-Bille
Æresbevisninger
I 2006 ble han kåret til «årets politiker» av LGBT Danmark.
I 2015 ble han utnevnt til ridder av Dannebrogordenen.
Frank William Abagnale jr.
Frank William Abagnale jr. (født 27. april 1948 i New York City i staten New York i USA) er en amerikansk sjekksvindler og bedrager.
Karriere
Abagnale har gjort karriere på å fortelle sin historie om hvordan han i løpet av fem år i 1960-årene benyttet falske sjekker til en verdi av 2,5 millioner amerikanske dollar i til sammen 26 forskjellige land, og under minst åtte forskjellige alias. Han har hevdet å ha ha arbeidet som pilot, lege, advokat og professor, og han har påstått at han arbeidet for Federal Bureau of Investigation (FBI). Han har sonet fengselsstraffer i USA, Frankrike og Sverige. I 2002 ble historien filmatisert i filmen Catch Me If You Can, som er basert på hans selvbiografi med samme navn.
Allerede i 1970-årene ble det gjort forsøk på å verifisere de oppsiktsvekkende historiene om Abagnale, stort sett uten hell. Det man derimot har fått bekreftet er at i perioden hvor de mest sensasjonelle bedrageriene skal ha funnet sted, befant han seg for det meste i fengsel i USA. Størrelsen på sjekkbedrageriene var betydelig overdrevet; han ble dømt for å ha løst inn falske sjekker for knapt 1,500 dollar. Abagnale sin angivelige ekspertise på falske sjekker har også blitt dratt i tvil Hans svindelofre har tilbakevist at Abagnale har betalt tilbake for sine bedragerier.
Filmen om Abagnale
Livet til Abagnale ble filmatisert i Catch Me if You Can fra 2002, basert på boka som bærer samme navn. Filmen er regissert av Steven Spielberg og har Leonardo DiCaprio i hovedrollen som Abagnale, mens Tom Hanks spiller den fiktive detektiven Carl Handratty. Abagnale har uttalt i intervju at filmen er omtrent 80 prosent sann.
National Society of Film Critics
National Society of Film Critics er et amerikansk filmkritikerorganisasjon grunnlagt i 1966. Den tilsvarer Norsk filmkrikerlag og begge er medlem av den internasjonale filmkritkerorganisasjonen FIPRESCI (Fédération Internationale de la Presse Cinématographique), som ligger i Paris.
Den deler ut årlige filmpriser i en rekke kategorier.
Jason Marsden
Jason Christopher Marsden (født 3. januar 1975) er en amerikansk skuespiller og stemmeskuespiller. Han er best kjent for å ha spilt rollen som «Rich Halke» i TV-serien Steg for steg og for å gi stemme til Disney-figuren Max.
Michal Březina
Michal Březina (født 30. mars 1990) er en tsjekkisk kunstløper. Han representerte landet sitt i Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 10 i singel.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 25.
14. desember
Navnedag
Stein, Steinar
Fødsler
Se flere som er født 14. desember i Kategori:Fødsler 14. desember.
Dødsfall
Se flere som døde 14. desember i Kategori:Dødsfall 14. desember.
Tuburan (Basilan)
Tuburan er en kommune i provinsen Basilan på Filippinene. Under folketellingen i 2015 kom man til et befolkningstall på 20,207.
I 2006 ble kommunene Akbar og Hadji Mohammad Ajul skilt ut fra Tuburan, dette medførte en reduksjon av barangayer fra 30 til 10.
Barangayer
Tuburan er inndelt i 10 barangayer.
.so
.so er Somalias nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for internett.
Somalia har per 2007 ingen anerkjent sentralregjering. Driften av dette domenet har derfor blitt offisielt delegert til et selskap med adresse i Pittsburgh, USA. En periode var det eneste aktive nettstedet et ensiders nettsted på nic.so som per februar 2005 sa at .so-domenet var «parkert» og at registrering var «utilgjengelig». Per 2007 består .so-sonen av en «wildcard record» som peker til den reserverte adressen 127.0.0.2, og dermed i praksis kobler ut domenet. Registrering av .so-adresser startet 1. mars 2011.
Larvik Fotball
Larvik Fotball (1999–2005) var en fotballklubb fra Larvik i Vestfold.
Historikk
Klubben ble stiftet som en samarbeidsklubb i Larviksdistriktet, for å gi fotballtalenter i Larvik et tilbud, hvor topp trenerkrefter og sportslig utvikling og utfordring skulle stå sentralt. Fram, Nanset, Sporty, Nesjar, STAG, Tjølling og Halsen var blant klubbene som var med i samarbeidsprosjektet. Larvik Turn valgte å avstå fra samarbeidet.
American Society of Composers, Authors and Publishers
American Society of Composers, Authors, and Publishers (ASCAP) er en amerikansk organisasjon som ble stiftet i 1914 for å støtte og verne interessene til etablerte forlag og komponister. Nye medlemmer ble bare opptatt ved at de sponset eksisterende medlemmer. Mot slutten av 1910-årene ble det estimert at over 90 % av notene og grammofonplatene som ble solgt i USA, ga honorar til ASCAP.
Larvik Fotball
Historikk
Larvik Fotball overtok Frams plass i 4. divisjon, og hadde som hovedmål at klubben skulle spille i 1. divisjon innen 2004-sesongen, samtidig som de skulle ha en trygg økonomisk plattform. Som ett ledd i satsningen engasjerte klubben den gamle skøytetreneren Hans Trygve Kristiansen som sportssjef i klubben.
Klubben rykket i 2001 opp til 2. divisjon. Der ble de liggende i tre år, men før 2005-sesongen ble det bråstopp både økonomisk og sportslig. Klubben opphørte og Fram overtok plassen i seriesystemet.
American Society of Composers, Authors and Publishers
Artister, tekstforfattere komponister og utgivere omtalt i egen artikkel
Ufullstendig, legg gjerne til
Utgivere
De gir årlig ut priser i forskjellige kategorier, blant annet The ASCAP Film & TV Awards (ASCAP Award)
Aegidius
Aegidius (død 465) var en romersk general og magister militum i Gallia. Aegidius gjorde opprør i 461 da keiser Majorian ble avsatt og henrettet av Ricimer, magister militum i Italia. Ricimer utropte en marionett, Libius Severus til keiser og avsto Narbonne til visigoterne mot at disse tok seg av Aegidius. Sammen med den frankiske kongen Childerik I kjempet han mot visigoterne. Aegidius beseiret visigoterne i et slag ved Orléans i 463. Med base i Soissons styrte Aegidius deler av nordre Gallia i revolt mot keiseren i Roma fram til han ble snikmyrdet høsten 465. Aegidius’ sønn Syagrius ble den siste romerske herskeren i Gallia. Han arvet farens maktbase i Soissons og fortsatte å styre området som en slags gallisk-romersk konge.
Reynir
Reynir er den eldste runeinnskrifta i Norge, og ei av de eldste i verden.
Omkring år 200 døde en kriger på gården Øvre Stabu på Toten. Som skikken var ble han brent på likbål, og fikk alle våpnene med seg i grava. Blant disse var et helt spesielt spyd. På selve spydbladet var det risset inn åtte runetegn. Runene er tolket som det urnordiske «raunijaR» (norrønt: reynir). Ordet betyr «den som røyner» eller «den som prøver» (røyneren, prøveren). Det er trolig et kallenavn på eller en ønsket egenskap ved spydet eller spydbæreren.
Det var på begynnelsen av 1890-tallet at en lav, vid haug på gården Øvre Stabu på Østre Toten ble utgravd. Den viste seg å inneholde fire graver fra rundt 150–200 e. Kr.. I de to midterste var to mannlige krigere gravlagt, og i de to ytterste to kvinner. Rike våpenfunn forteller at de gravlagte krigerne var av høvdingætt. Blant funnene var den tveeggede spydspissen med runeinskripsjonen. Spydspissen er laget av jern, og er av sørøstlig europeisk type.
Le Petit Robert
Le Petit Robert (fransk Den lille Robert) er en franskspråklig ordbok, som utgis av forlaget les Dictionnaires Le Robert.
Den første utgaven ble gitt ut i 1967. Ordboken er en forkortet ettbindsutgave av Dictionnaire alphabétique et analogique de la langue française (den såkalt Grand Robert) i ni bind. Andreutgaven av Le Petit Robert kom i 1978, og den tredje i 1993. I anledning 40 års-jubiléet for førsteutgaven ble ordboken gjennomgått og nypublisert som le Nouveau Petit Robert de la langue française (Den nye lille Robert for det franske språk). Denne seneste utgaven av Le Petit Robert teller 60,000 ord, et omfang som gjør at navnet virker noe malplassert.
Siden 1996 har Le Petit Robert vært tilgjengelig på internett.
Drammen (tettsted)
Drammen tettsted er nå det nest største tettstedet i Viken. Tettstedet Drammen har vokst fram med byen Drammen som tyngdepunkt, og strekker seg fra Asker kommune i øst til Øvre Eiker i vest. Tettstedet er Norges femte største, og avstanden er kort til Oslo, landets største tettsted. I 2011 passerte folketallet i tettstedet Drammen 100 000. Tettstedet ligger i Viken fylke, men strekker seg i sør inn i Vestfold og Telemark fylke.
Tidligere selvstendige tettsteder innenfor Drammen tettsted er, foruten Drammen by, Mjøndalen, Hokksund, Lierbyen og Skoger.
Siste utvidelse er de tidligere tettstedene Lierbyen i Lier og Skoger som strekker seg inn i bygda Sande i Holmestrand kommune i Vestfold. Denne utvidelsen ble gjeldende fra 2014 og ga tettstedet Drammen en ekstra vekst på om lag 6000 personer.
Kommuner
per 1. januar.
Tettstedsbebyggelsen strekker seg hovedsakelig i en øst-vest-retning langs Drammenselva (se kartet til høyre). Dette har bl.a. medført at det er kun kommuner fra dette tettstedet, samt Kongsberg som regnes som Buskerudbyen.
Andre tettsteder i Drammen kommune
per 4. kvartal 2022
Andre nærliggende
Lierbyen og Skoger ble regnet som egne tettsteder frem til 2014, men ble da «slukt» av Drammen, etter SSBs oppdaterte prosedyrer for avgrensing av tettsteder.
Nannestad
Nannestad er en kommune i Osloregionen i Norge som fra 2020 er en del av Viken fylke. Kommunen ligger i landskapet Akershus og var del av Akershus len, Akershus stiftamt, Akershus amt og Akershus fylke fra middelalderen til 2020. Den grenser i nord mot Gran og Hurdal, i øst mot Eidsvoll og Ullensaker, i sør mot Gjerdrum, og i vest mot Nittedal og Lunner.
Tettstedene Maura, Åsgreina, Eltonåsen og Steinsgård ligger i Nannestad og utgjør sammen med Teigebyen de fem største tettstedene og boligområdene i Nannestad. Teigebyen (kommune- og administrasjonssentrum) blir ofte feilaktig kalt Nannestad.
Nannestad kommune er, sammen med Ullensaker kommune, vertskommune for Oslo lufthavn.
Kommunestyrevalget 2015
Kommunen hadde inntil 2017 et Forvaltnings- og økonomiutvalg i stedet for formannskap.
Josh Brolin
Josh James Brolin (født 12. februar 1968 i Los Angeles i California) er en amerikansk skuespiller. Han er sønn av skuespilleren James Brolin. Han skilte seg fra Diane Lane i 2013, og har siden 2014 vært gift med Kathryn Boyd.
Brolin har hatt roller i mange storfilmer og blitt en av Hollywoods store stjerner. Storfilmer han har medvirket i er: Grindhouse, No Country for Old Men, In the Valley of Elah, American Gangster, W., Milk og Wall Street: Money Never Sleeps.
Howelsen Hill Ski Area
Howelsen Hill Ski Area er et skianlegg/idrettsområde i byen Steamboat Springs i delstaten Colorado, USA. Området ligger på nordsiden av fjellet Howelsen Hill, rett overfor sentrum av Steamboat Springs i Yampa Valley. Skianlegget ble offisielt åpnet i februar 1915 og er særlig kjent for skihoppanlegget Howelsen Hill, som er et av USAs mest kjente. Det er også kjent for å ha vært treningsanlegg for rundt 70 av USAs deltakere i vinter-OL. Området, fjellet og hoppanlegget har navn etter nordmannen Karl Hovelsen, som bygde den første hoppbakken på stedet og introduserte skiløping som idrett i Colorado.
I tillegg til hoppanlegget har området anlegg for langrenn, alpint og freestyle, bobsleighbane, ishall, baseball-/softballbaner, tennis- og volleyballbaner, anlegg for rullebrett og rodeo, og løyper for ridning og terrengsykling.
Josh Brolin
Filmografi
• The Goonies (1985)
Howelsen Hill Ski Area
Steamboat Springs' årlige vinterkarneval har blitt arrangert i Howelsen Hill siden 1914. Idrettsområdet har vært eid av byen siden 1935, og ble i 2000 satt på lista over historiske steder i Colorado.
Josh Brolin
Filmografi
• Thrashin' (1986)
Skiveverdenen
Skiveverdenen er en serie med 41 humoristiske og parodiske fantasybøker av den britiske forfatteren Terry Pratchett, med handling plassert til den fiktive Skiveverdenen.
Serien startet med Magiens farge (The Colour of Magic, 1983) og teller (per november 2013) 40 bøker. Serien har skapt en fandom-kultur, og fått avleggere i flere medier.
Bøkene
Skiveverdenen beskrives gjennom 41 romaner i tillegg til flere noveller. Romanene utgitt før The Amazing Maurice and his Educated Rodents (og nesten alle Pratchetts bøker til dags dato) har omslag designet av Josh Kirby (som døde i oktober 2001). Dette gjelder de originale britiske utgavene. De amerikanske utgavene, utgitt av HarperCollins, bruker ikke Kirbys bilder. Senere britiske utgaver har heller ikke Kirbys bilder. Etter hans død er det Paul Kidby som dekorerer omslagene.
Et karaktertrekk ved nesten alle Skiveverden-bøkene er at de ikke er inndelt i kapitler. I stedet deler forfatteren opp handlingen ved å ha flere handlingslinjer som han skifter mellom. I Going Postal derimot gjør han det helt motsatte ved å inkludere en prolog og en epilog, i tillegg til små oppsummering foran hver kapittel som hinter om hva som kommer til å skje.
Noveller
Pratchett har også skrevet fire noveller basert på Skiveverdenen: Theatre of Cruelty, Death and What Comes Next, Troll Bridge og The Sea and Little Fishes. De første to er tilgjengelige på nett. Den tredje er utgitt i After The King: Stories in honour of J.R.R. Tolkien, og den fjerde i Legends, redigert av Robert Silverberg.
Alle disse novellene, i tillegg til andre tekster om Skiveverden som historien til Thud! og nasjonalsangen til Ankh-Morpork, er samlet i Once More* with Footnotes.
Spørrebøker
Så langt er det blitt laget to spørrebøker om Skiveverdenen, begge samlet av David Langford:
Kart
Selv om Pratchett uttalte: «''Det finnes ingen kart. Du kan ikke lage kart over humoristisk sans,''» finnes det fire «kart», eller «Mapps»:
De første to er tegnet av Stephen Player basert på skissert fra Pratchett og Stephen Briggs, det tredje er et samarbeid mellom Briggs og Paul Kidby og det siste er laget av Kidby. Alle kommer med hefter skrevet av Pratchett og Briggs.
Faktabøker
Pratchett har i samarbeid med Ian Stewart og Jack Cohen utgitt fire bøker som bruker Skiveverdenen for å forklare populærvitenskapelige emner:
Josh Brolin
Filmografi
• Bed of Roses (1996)
Skiveverdenen
Spinoff-bøker
Andre utgivelser basert på Skiveverdenen:
Josh Brolin
Filmografi
• Flirting with Disaster (1996)
Skiveverdenen
Teater
Ni av bøkene om skiveverdenen har blitt tilrettelagt for teater og utgitt. Overskuddet fra disse utgivelsene går til veldedige organisasjoner. Alle er gjort av Stephen Briggs. Eksempler på bøker som er omskrevet er The Truth, Maskerade, Mort, Wyrd Sisters, og ''Guards! Guards!''. Teateroppsetninger av Skiveverden-bøker har blitt satt opp på alle kontinenter i verden, også Antarktis.
Howelsen Hill Ski Area
Hoppanlegget Howelsen Hill
Howelsen Hill har vært arena for USA-mesterskapet i skihopping 18 ganger, første gang i 1946 og hvert år i perioden 2002-2007. I 1948 og 1959 ble anlegget komplettert med flere mindre bakker. Ovarennet i storbakken brant i mai 1972, og etter dette ble hele hoppanlegget ombygd og modernisert. Ombyggingen var ferdig høsten 1977 og anlegget ble gjenåpnet i januar 1978. Siste større ombygging av hoppanlegget ble gjort i 2005, da den daværende K60-bakken ble utbygd til K68 og som den eneste så langt ble utstyrt med plastmatter slik at den også kan brukes sommerstid.
Skiveverdenen
Film
Det er gjort flere mislykkede forsøk på å overføre Skiveverdenen til det store lerretet. En utgave av Maskerade som fans har prøvd å lage strandet på grunn av pengemangel. Den australske gruppen Snowgum Films har ferdig råfilm basert på novellen Troll Bridge. En fanfilm basert på Lords and Ladies er under produksjon i Tyskland.
Allikevel
Allikevel er en novellesamling av Ernst Orvil, utkommet på Gyldendal i 1983, da forfatteren var 85 år gammel. Allikevel er dikterens siste prosaverk. Samlinga inneholder seks noveller over til sammen 160 sider. Novellene kretser om forhold mellom mann og kvinne – i og utenfor ekteskap.
Skiveverdenen
Film
Den første gjennomførte realfilmen basert på en Skiveverden-bok var Hogfather, som ble produsert av Sky One i Storbritannia. Filmen ble presentert som en tv-serie i to lange episoder, og hadde premiere på Sky One den 17.–18. desember 2006. David Jason (Detektiv Jack Frost) hadde rollen som Albert og Ian Richardson var Dødens stemme. Filmen hadde så høye seertall at Sky One nå vurderte en filmatisering av Magiens farge. Denne filmen ble produsert i 2008 av SkyOne. I 2010 kom film tredje film fra SkyOne i to deler, 3t 4min. Going Postal.
Allikevel
Lange partier er rent sceniske, der «han» og «hun» utveksler tanker om livet. Den ytre handlinga er gjerne underordna filosofiske betraktninger om menneskets vilkår. Av og til fremmes slike betraktninger om eksistensen av fortelleren sjøl, men oftere kommer de fra personenes egen munn. Som vanlig er prosastilen til Orvil lyrisk influert; rytmisk og med hyppig bruk av allitterasjon. Orvils forkjærlighet for uventa og uvanlige ordvalg – ofte med en slående, paradoksal virkning – demonstreres tydelig gjennom hele verket. Grensa mellom spøk og alvor er som vanlig hos Orvil usikker og flytende, og ofte får en inntrykk av at den språklige leken kan være sjølve poenget.
Skiveverdenen
Film
Hogfather er tilgjengelig på DVD i Storbritannia. Det samme er de to andre.
Allikevel
Eksterne lenker
Ernst Orvil: Allikevel : noveller, Gyldendal, 1983 - tilgang for norske IP-adresser på nb.no
Sætrangfunnet
Sætrangfunnet er et rikt oldfunn fra en gravhaug anlagt i senromersk tid på gården Sætrang i Haugsbygd i Ringerike. Funnet har blitt tidfestet til omkring år 375. Det ble beskrevet av Rudolf Keyser i 1836.