cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kalle Løchen
Karl «Kalle» Løchen (født 9. mai 1865 på Fåberg, død 20. november 1893 i Kristiania) var en norsk skuespiller, kunstmaler og bohem.
Etter middelskole i 1881 gikk han på Tegneskolen med Julius Middelthun som lærer. Han var også elev av Wilhelm von Hanno og Knud Bergslien. Som så mange andre i sin generasjon fikk han råd og veiledning av Christian Krohg, som hadde atelier i «Pultosten» i Lille Grensen, ved siden av Bergsliens malerskole. Løchen deltok også i Frits Thaulows «friluftsakademi» på Modum i 1883, og debuterte på Høstutstillingen samme år.
Han var samtidig med og venn av Edvard Munch, og bodde en tid sammen med ham i Paris.
Familie
Hans foreldre var overkontrollør, cand.jur. Edvard Martin Løken (1818–77) og Anne Elisabeth Grøtting (1823–1902).
I 1886 giftet han seg med den bergenske skuespillerinne Anna Cathinca Charlotte Brun (1862–92), og de bosatte seg i Bergen, der Kalle Løchen fikk jobb ved Den Nationale Scene. Kona døde våren 1892. Ekteparets to små barna ble tatt hånd om av nære slektninger. Kalle Løchen flyttet tilbake til hovedstaden og begynte ved Carl Johan Teatret. Han tok sitt eget liv året etter i Ekebergskogen.
Datteren Esther (1887–1967) var skuespiller ved Trondhjems Nationale Scene. Hun var gift med skuespiller Sverre Helland Toresen (1882–1963). Den andre datteren, Kally (Nanna) Løchen (1891–1943), vokste opp hos Kalles søskenbarn Håkon Løken. Hennes første ektemann var arkitekt Frits Morten Anker Bachke (1885–1941), (sønn av Anton Sophus Bachke). De fikk to barn sammen, Knut og Per. I 1919 giftet hun seg for annen gang med den kjente teatermannen Per Kvist.
Ulrik Munther
Munther slo først og fremst igjennom i 2009 da han vant Lilla Melodifestivalen med sin selvskrevne låt «En vanlig dag». I november samme år vant han også MGP Nordic. Våren 2010 kom han på andreplass i Metro On Stage med sangen «Life» og i august 2010 ble han signert med Universal Music. Munther spiller først og fremst gitar, men kan også spille munnspill, trommer og piano.
Munther gikk på Kullavikskolan. Deretter fortsatte han første året på musikklinja på Donnergymnasiet, men tok et sabbatsår for å satse på musikken. Munther har tidligere spilt i fritidsbandet EyesCream (tidligere Five Farmers). Bandet er nå oppløst og han satser først og fremst på solokarrièren.
Den 10. januar 2011 ble Munthers første singel, «Boys Don't Cry», utgitt. Videoen har over en million visninger på YouTube. Det var først i 2011 at suksessen begynte å få fart. I februar 2011 lastet han opp en cover på Lady Gagas «Born This Way» kun noen timer etter at sangen ble utgitt. Dette ga stor respons, spesielt etter at den amerikanske kjendisbloggeren Perez Hilton lenket klippet på Twitter. Videoen har nådd 1 million visninger på YouTube og har gitt Munther en del oppmerksomhet i USA. Perez Hilton har i ettertid lenket en annen video av Munther på Twitter-kontoen sin.
I juni 2011 ga Munther ut sin andre singel, «Moments Ago». Sommeren 2011 medvirket han på Allsång på Skansen og Lotta på Liseberg, noe som gav stor respons. I august 2011 spilte Munther på Pridefestivalen i Stockholm. Munthers selvtitulerte debutalbum ble utgitt 24. august 2011. Året derpå gav Munther også ut en 2012-versjon av debutalbumet som hadde 2 nye sanger.
I 2012 debuterte Munther i Melodifestivalen med låten «Soldiers». Han kom på tredjeplass bak Loreen og Danny Saucedo. Sommeren 2012 spilte han rundt om i Sverige.
I 2013 deltok Ulrik Munther i Melodifestivalen med sangen «Tell The World I'm Here», der han også kom på tredjeplass. 6. mars 2013 ble Munthers andre album «Rooftop» utgitt.
27. oktober 2014 ga han ut singelen «Jag vet inte hur man gör» på svensk,en sang som ble laget sammen med Jonas Gardell og som ble førstesingelen til det tredje albumet hans, «Allt jag ville säga».
I 2015 debuterte han som skuespiller med hovedrollen i langfilmen Efterskälv. Han ble nominert i kategorien Beste mannlige hovedrolle i Guldbaggegalan 2016 for rollen.
Diskografi
Album
Singler
Hannes
Hannes er en opprinnelig tysk kortform av Johannes, som har hebraisk opprinnelse og betyr «Gud er nådig».
Hannes har finsk navnedag 27. desember.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Ordre fra høyeste hold
Ordre fra høyeste hold (originaltittel: Executive Decision) er en amerikansk actionfilm fra 1996 med Kurt Russell i hovedrollen. Regien er ved Stuart Baird.
Produksjonskostnadene var på ca $ 55 millioner.
Handling
En muslimsk terrorgruppe kaprer en Boeing 747 på vei til USA, og krever at en av gruppens fengslede ledere slippes fri. Etterretningsoffiseren David Grant er imidlertid ekspert på sjefskapreren, og antar at det ligger langt mer bak kapringen enn et forsøk på å få frigjort en av deres ledere. Kaprerne truer med å spre giftig gass over hele Washington D.C. En spesialgruppe under ledelse av Austin Travis får i oppdrag å overmanne kaprerne – i lufta. Ved hjelp av en F-117 Nighthawk klarer spesialgruppen i ta seg inn i det kaprede flyet.
Anmelderne
Filmen fikk blandet mottakelse fra kritikerne og har oppnådd 65% på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den tre av fire stjerner.
Dagbladets anmelder gav den terningkast fire og skrev:"«Filmen virker som et resymé av de siste 20 års fly-dramaer, inklusive parodiene på dem, men spennende er det, og underholdt blir vi»."Det norske nettstedet Cinerama.no gav den terningkast tre og skrev blant annet at:"«Actionfilmer har en tendens til å inneholde så mye action at alt blir helt hjernedødt. 'Ordre fra høyeste hold' har forsøkt en litt annen formel, og spiller mer på spenning enn action. Personlig synes jeg det er befriende med en film i denne kategorien uten så alt for mye unødvendig vold, men jeg innser at andre vil prioritere annerledes. På minussiden må det legges vekt på at historien er ganske dårlig, selv om den har lyspunkt innimellom»."
Publikum
Filmen ble en publikumssuksess og innbrakte nesten $ 122 millioner globalt, hvorav $ 56,6 millioner i USA.
Lynne McTaggart
Lynne McTaggart (født 23. januar 1951 i New York) er en amerikansk journalist, forfatter og foredragsholder som er bosatt i London. Hun har skrevet en rekke bøker, blant annet om kvantefysikk og alternativ behandling. Hennes tilnærming til medisinske spørsmål har mottatt sterk faglig kritikk, særlig for motstanden mot vaksiner.
The Diamond from the Sky
The Diamond from the Sky er en amerikansk stumfilm-føljetong fra 1915 regissert av William Desmond Taylor og Jacques Jaccard. Føljetongen består av 30 episodefilmer, som er antatt tapt.
«Melkepiken»
«Melkepiken» (De Melkmeid eller Het Melkmeisje) er et oljemaleri på lerret malt av den nederlandske kunstneren Johannes Vermeer. Maleriet befinner seg i Rijksmuseum i Amsterdam i Nederland. De vurderer den som «en av museets fineste attraksjoner».
Eksakt hvilket år maleriet ble fullført er ukjent, med vurderinger som varierer fra kilde til kilde. Rijksmuseum tror maleriet ble fullført omkring 1658. Ifølge Metropolitan Museum of Art i New York ble maleriet malt omkring 1657 eller 1658.
Kim Sul-song
Kim Sul-song (født 30. desember 1974) er datter av Nord-Koreas tidligere leder Kim Jong-il og hans tredje hustru Kim Young-sook, og halvsøster av landets leder Kim Jong-un. Hun er selv gift og har barn med en høytstående tjenestemann innen Koreas arbeiderparti. Hun studerte politisk økonomi ved Kim Il-sung-universitetet, som sin far, og sies å ha oberstløytnants grad i Den koreanske folkearmé. Hun har vært virksom innen flere nordkoreanske departementer og landets propagandaapparat.
«Melkepiken»
Teknikk og materialer
Kvinnens grove trekk er malt med tykke lag impasto. Kornene på skorpen på brødet, og også skorpen i seg selv, og det flettede håndtaket på brødkurven, er gjengitt med pointillé-prikker. De myke delene av brødet er gjengitt med tynne virvler med maling, med klatter med oker som viser de grove kantene med brukne skorper.
Opprinnelse
Vermeers mesén Pieter van Ruijven kjøpte sannsynligvis maleriet direkte fra Vermeer selv om det er tvilsomt om det var et bestillingsarbeide. Senere gikk det i arv til van Ruijvens ektefelle Maria de Knuijt og antagelig til deres datter Magdelene van Ruijven (1655–1681) og med sikkerhet til Pieter van Ruijvens svigersønn Jacob Dissius (1653–1695). Sistnevnte solgte det sammen med andre Vermeer-malerier i 1696. Maleriet ble beskrevet som «usedvanlig godt» og fikk en pris på 175 gylden, ved salget kun overgått av «Utsikt over Delft» som fikk en pris på 200 gylden.
Barthélemy d’Herbelot de Molainville
Barthélemy d’Herbelot de Molainville (født 14. desember 1625 i Paris, død 8. desember 1695 samme sted) var en fransk orientalist.
Liv og virke
Etter et og et halvt år vendte han tilbake til Frankrike hvor han for en pensjon av 1500 livre trådte inn i Nicolas Fouquets tjeneste; han var Ludvig XIVs finansminister. Etter at Fouquet ble fratatt sin makt i 1661, ble han sekretær og tolk for orientalske språk. Noen år senere besøkte han atter Italia, hvor storhertugen av Toscana Ferdinando II de’ Medici gav ham flere verdifulle orientalske manuskripter og forsøkte å vinne ham over til sitt eget hoff. Herbelot ble beordret tilbake av Colbert til Frankrike, der han fikk en rente av kongen som tilsvarte den som han var blitt gitt av Fouquet før han ble fratatt sitt embede.
I 1692 ble han professor ved Collège Royal, der han hadde en lærestol for syrisk.
Han døde i Paris i 8. desember 1695.
Verk
Hans livsverk var Bibliothèque orientale eller Dictionnaire universel contenant tout ce qui regarde la Connoissance des peuples de l'Orient (norsk: Fullstendig oppslagsverk over alt som gjelder kjennskapen til Orientens ulike folkeslag), som han hadde arbeidet på nesten hele sitt voksne liv, og som ble ferdigstilt i 1697 av Antoine Galland. Verket støtter seg på den arabiske bibliografien Kashf al-Zunun av Hadji Khalfa (Katip Çelebi). Det er i store stykker en bearbeidet oversettelse av den arabiske teksten, men inneholder også sammendrag av en mengde andre arabiske og tyrkiske kilder.
The Greatest Hits (Tina Turner)
The Greatest Hits er det niende samlealbumet til Tina Turner som ble gitt ut i 2018. Albumet kom på 48.-plass i Storbritannia.
Sporliste
CD1:
Den utvalgte (bok)
Boka har tre oppfølgere som heter Gathering Blue (2000), Messenger (2004), og Son (2012), og sammen blir bøkene kalt «The Giver Quartet». Jonas lever i en verden hvor det ikke er krig, sult eller smerte. Når han blir en «tolver» blir han utnevnt til Mottageren, og må motta minner fra fortiden av Giveren.
En film basert på denne boken ble laget  i 2014.
Handling
Jonas, en 12 år gammel gutt, bor i et isolert samfunn fra alle andre unntatt noen få lignende byer. Alle innbyggerne, fra små spedbarn til de eldst, får tildelt hver sin rolle. Jonas blir fortalt av de eldste, som tildeler barna deres karrierer, alltid har rett. På selve dagen for seremonien blir Jonas og klassekameratene sine samlet i rekkefølge etter når på året de ble født. Men han får ingen normale oppdrag, i stedet blir han valgt ut som den neste minne-mottakeren. Stillingen som mottaker har høy status og veldig mye ansvar. Jonas får deretter problemer i forholdet til klassekameratene sine. Han får ikke lenger tid til å leke med vennene sine, og det blir krevd at han holder treningen sin hemmelig for alle andre. Han må også lyve, og holde tilbake følelsene sine fra familien sin, på grunn av sin nye karriere - ting som vanligvis ikke var tillatt i det strenge samfunnet.
Minnets mottaker er en person som skal bære byrden av minnene fra hele historien, og denne personen er den eneste som har tilgang til andre bøker - utover vanlige skolebøker og regelbøker. Den nåværende mottakeren, som ber Jonas om å kalle ham giveren begynner prosessen med å overføre minner til Jonas. Vanlige personer i resten av fellesskapet deres vet ingenting om fortiden. Personen som får tilgang til bøker om fortiden, gir mottakeren perspektiv for å gi råd til Eldre-rådet. Det første minnet han mottar er en snødekt bakke med en slede. Men Jonas har aldri tidligere sett verken slede eller snø. Han får også minner om sult og krig, ting som tidligere har vært fullstendig fremmed for gutten.
Samtidig er faren til Jonas bekymret for et spedbarn ved pleiesenteret som ikke trives der, og han har fått spesiell tillatelse til å bringe spedbarnet hjem om natten. Babyens navn skal være Gabriel, hvis han blir sterk nok til å bli tildelt en familie. Han har bleke øyne, akkurat som Jonas og Giveren. Hvis Gabriel ikke blir sterk nok, kommer barnet til å bli «løslatt fra fellesskapet» noe som tidligere har skjedd med blant annet kroniske regelbrytere, eldre mennesker og en lærling ved navn Rosemary. Giveren gir Jonas en video av Jonas sin far som gjør jobben sin: Å «løslate» fra samfunnet den minste av ett par identiske nyfødte tvillinger, ved å gi den en dødelig injeksjon før babyen legges i en søppelsjakt. Det finnes ingen andre steder for mennesker som ikke er ønsket av fellesskapet.
Ettersom han nå anser faren sin som en morder, nekter Jonas først å reise hjem: Men Giveren overbeviser ham om at uten minnene deres kan ikke innbyggerne i Fellesskapet forstå at det de faktisk har blitt opplært til å gjøre gale ting. Rosemary var ikke i stand til å tåle alle disse mørke minnene fra fortiden. Hun tok i stedet sitt eget liv med den samme giften som ble brukt for å bli kvitt uønskede individer fra samfunnet. Jonas og Giveren legger deretter en plan for å returnere alle fellesskapets minner, slik at de kan vite hvor de har gjort feil.
Stortinget stasjon
Stortinget stasjon er en T-banestasjon langs fellesstrekningen på Oslos T-bane, som trafikkeres av alle T-banelinjene, mellom Nationaltheateret stasjon i vest og Jernbanetorget stasjon i øst. Stasjonen ligger på Egertorget bak Stortingsbygningen, med utganger til Karl Johans gate og Øvre Slottsgate i sør og Akersgata og Grensen i nord.
Stortinget stasjon har fire plattformer. De fleste T-banene bruker i dag hovedplattformene som tidligere kun ble brukt for tog som gikk vestover. På hver side av disse er det en plattform for tog som kommer østfra og har endestasjon på Stortinget. Før T-banelinjene som gikk østover og linjene som gikk vestover ble koblet sammen, var disse plattformene mye brukt. Under hovedlinjene er det en sløyfe som forbinder de to ytterste plattformene, slik at tog kan snu uten å skifte kjøreretning og uten å komme i veien for gjennomgående tog.
Historie
Stortinget stasjon ble åpnet som Sentrum stasjon i 1977 og var da endestasjon for de østre T-banelinjer. Arkitekten var Håkon Mjelva, som også anbrakte en overbygning med buet tak over nedgangen fra Egertorget. Denne «hatten» ble sterkt kritisert fordi den skjemmet plassen og Horngården. Grunnet vannlekkasjer måtte stasjonen stenge i 1983 for reparasjon. I 1987 ble stasjonen gjenåpnet, da som endestasjon for både de østlige og de vestlige linjene, og fungerte dermed som overgangsstasjon. Stasjonen endret også navn til Stortinget stasjon. Samtidig ble «hatten» på Egertorget fjernet. De vestlige banene vendte i buttspor i enden av tunnelen, mens de østlige snudde i en stor sløyfe rundt stasjonen. I 1992 gikk de første togene fra øst til vest gjennom Stortinget da Sognsvannsbanens linjer ble forbundet med Lambertseterbanens. I løpet av 1990-tallet gikk alle linjene i pendeldrift fra øst til vest.
Rashid Gumbo
Rashid Chidi Gumbo (født 14. oktober 1988 i Dar-es-Salaam er en tanzaniansk fotballspiller. Gumbo, som er midtbanespiller, spilte sist fotball for Young Africans SC, og står også notert med fem landskamper for Tanzanias herrelandslag.
UNMIS
United Nations Mission In Sudan (UNMIS) er FNs bidrag for å sikre humanitær bistand for å støtte opp om fredsavtalen som ble undertegnet 9. januar 2005 mellom Sudans regjering og Sør-Sudans frigjøringshær. UNMIS ble opprettet gjennom FNs sikkerhetsråds resolusjon 1590 den 24. mars 2005, fordi sikkerhetsrådet anså at situasjonen i Darfur kunne representere en trussel mot fred og internasjonal sikkerhet.
Sekret (biologi)
Et sekret er fellesbetegnelse for spesielle produkter av mer eller mindre flyktig karakter som skilles ut fra kjertelceller hos planter og dyr. Uttrykket nyttes gjerne når forholdet mellom bestanddelene i innholdet er uklare, uavklarte eller svært komplekse å forklare.
Essex County (Massachusetts)
Essex County er et fylke i den amerikanske delstaten Massachusetts. Det ligger nord i staten og det grenser mot Suffolk County i sør, Middlesex County i vest og mot Rockingham County, New Hampshire i nord.
Sekret (biologi)
Sekret tjener mange forskjellige funksjoner. For eksempel som en duftavsetning når dyr markerer et jaktterreng eller et hjemmeområde (territorium) med sekret fra sine duftkjertler, en kilde som tiltrekker seg besøkende og øker plantens muligheter til formering eller en kilde som avskrekker og forsvarer. Også kombinasjoner er mulig.
Essex County (Massachusetts)
Essex Countys totale areal er 2,146 km² hvorav 849 km² er vann. I 2000 hadde fylket 723,419 innbyggere, og administrasjonssentrene ligger i byene Salem og Lawrence.
Pieter de Bitter
Pieter de Bitter (født ca. 1620, død 15. juni 1666) var en nederlandsk offiser som arbeidet for Det nederlandske ostindiske kompani. 12. august 1665 vant han slaget i Vågen i Bergen mot en engelsk flotilje under Thomas Teddiman.
UNMIS
Den norske regjeringen bestemte 15. desember 2005 å sende en styrke på rundt 200 norske soldater i løpet av 2006. Dette er soldater som vil bli rekruttert fra Garden, Telemark bataljon og Heimevernet, og de vil inngå i en felles nordisk styrke med svenske og danske soldater.
Sikkerhetsrådet avsluttet 11. juli 2011 mandatet UNMIS, etter at Sør-Sudan oppnådde selvstendighet. Det ble samtidig opprettet to etterfølgeroperasjoner, én for det omstridte området Abyei, UNISFA, og én for Sør-Sudan, UNMISS.
Fakta
Ifølge FN sine faktasider:
Styrkene
Opp til 10 000 militært personell, inkludert omtrent 750 militære observatører; i tillegg 715 sivilt politi, 1018 internasjonale sivile medarbeidere, 2263 lokale medarbeidere og 214 FN-frivillige.
Soldatene fordeles i seks forskjellige sektorer, med militære observatører som har ansvar for å observere våpenhvilen. Selvforsvar av styrkene håndteres av de forskjellige deltagende landene.
Sektorene er inndelt slik:
Bidragsytende land
Australia, Bangladesh, Canada, Chile, Kina, Kroatia, Danmark, Egypt, Fiji, Finland, Tyskland, Hellas, Guatemala, Ungarn, India, Italia, Jordan, Kenya, Malawi, Malaysia, Namibia, Nepal, Nigeria, Norge, Pakistan, Paraguay, Peru, Polen, Romania, Russland, Spania, Sverige, Storbritannia, Ukraina, Uruguay, Zambia, Zimbabwe, Østerrike
Land som bidrar med sivile politistyrker
Jordan, Kenya, Malaysia, Nigeria, Sri Lanka, Sverige, Tanzania, Tyrkia, Canada
Dagens situasjon
Våpenhvileavtalen trår i kraft fra datoen fredsavtalen undertegnes. Ikke alle de stridende gruppene har vært del av fredsforhandlingene, og mange har uttrykt sin misnøye med at de ikke har blitt inkludert og uttalt at de ikke automatisk føler seg bundet av en fredsavtale mellom regjeringen og SPLM/A. Det er også en økning i bevæpnede kriminelle elementer som kan se FN som et fristende mål.
Pieter de Bitter
Man vet ingenting om de Bitters tidlige liv og karriere. Navnet hans dukker først opp i 1653, da han i den første anglo-nederlandske krig er nevnt som kaptein på «Mercius», et fartøy med førti kanoner som tilhørte Det nederlandske ostindiske kompani og var under kommando av Michiel de Ruyter rett før slaget om Scheveningen. I dette slaget utmerket de Bitter seg med å ødelegge «Triumph», et skip med 62 kanoner som var flaggskipet til viseadmiral James Peacock som ble drept. En time senere sank de Bitters skip etter å ha fått et treff under vannlinjen. De Bitter ble reddet sammen med mesteparten av mannskapet.
I august 1655, i den nederlandsk-portugisiske krig, var de Bitter flaggkaptein på «Ter Goes» under Gerhard Hulft som kommanderte en flåte som angrep den portugisiske kolonien Ceylon fra Batavia, den sterkeste nederlandske befestningen i Nederlandsk Østindia. Etter at Colombo var blitt tatt ble de Bitter i juli 1656 sendt tilbake til Batavia for å informere både om dette og at Hulft hadde falt i kampene.
I november samme år ble de Bitter gjort til visekommandør under kommandør Adriaan Roothaas på en flåte som ble sendt for å blokkere portugisiske havner på kysten av Malabar. Våren 1657 returnerte han til Batavia, og i august samme år tjenestegjorde han igjen under Roothaas på en flotilje som blokkerte Goa. De Bitters flaggskip «Terschelling» erobret «Santa Cruz» som var lastet med krydder. De Bitter beholdt noe av lasten selv, noe han senere ble straffet for.
Flotiljen hadde slått seg sammen med hovedstyrken til Rycklof van Goens i november, og det ble bestemt at man skulle skille ut en stor del av flåten for å angripe de resterende portugisiske områdene på Ceylon. De Bitter tok del også i denne operasjonen, nå som kommandant på et større skip; «Salamander». Dette skipet og «Naarden» hadde som oppdrag å avlede portugiserne ved å først seile nordover for så å slutte seg til hovedstyrken. Denne planen slo feil, da vind førte skipene mot Maldivene. De Bitter rakk ikke tilbake til Colombo før 17. februar 1658, for seint til å kunne bidra i erobringen av Mannar. Han var derimot med på erobringen av Jaffna og ble nok en gang brukt som budbringer for å fortelle dette til myndighetene.
19. juli 1659 konfiskerte de Bitter det engelske fartøyet «Constantinople Merchant» utenfor Goa.
I desember ble de Bitter utnevnt til kommandør over flåten som skulle returnere til Europa. To ganger i året sendte Ostindiakompaniet krydder hjem til Nederland. Ettersom den andre anglo-nederlandske krig truet ble det bestemt å la en erfaren offiser ha kommandoen over den verdifulle flåten. Det var særdeles viktig at ikke lasten falt i fiendens hender, og de Bitter mottok hemmelige instruksjoner for å hindre dette. Underveis fikk han vite at krigen hadde brutt ut og at flåten i Nederland var blitt ødelagt i slaget ved Lowestoft. Han fikk nye ordrer som sa at han skulle søke tilflukt i den nøytrale havnen i Bergen i Norge. Der ble han 12. august 1665 angrepet av en engelsk flotilje. De Bitter og mannskapet klarte å forsvare seg, delvis takket være hjelp fra norske stillinger på land, og vant slaget.
Etter at han hadde fått støtte fra den nå reparerte, nederlandske flåten kommandert av De Ruyter, returnerte han til Nederland og ble rikt belønnet. Han ble også gjort til kommandør for den neste flåten som skulle tilbake til Nederlandsk Østindia. De Bitter var ivrig etter å komme seg tilbake, da hans kone og barn bodde i Batavia. Han dro 15. april, men 15. juni døde han av skjørbuk ombord på flaggskipet sitt, «Hollandsche Tuyn», utenfor kysten av Afrika.
UNMIS
Økonomi
Godkjent budsjett for en fire-måneders periode mellom 1. juli 2005 og 31. oktober 2005 var $315,99 millioner (brutto).
Esmée Denters
Esmée Denters (født 28. september 1988 i Westervoort i Nederland) er en nederlandsk sanger som ble oppdaget på YouTube i august 2006.
Slimsoppbiller
Slimsoppbiller (Sphindidae, også ofte kalt Aspidiphoridae) er en familie av små biller som lever i slimsopper (Myxomycetes). Per 2002 var det beskrevet 58 arter, men en gjennomgang av museumsmateriale dette året viste at det der fantes minst 100 ubeskrevne arter i tillegg. To arter er kjent fra Norge.
Esmée Denters
Det begynte med at hun sendte inn videoer av seg selv fra et webkamera på barnerommet. Hun spilte inn en video av seg selv der hun sang TLC-låta «Waterfalls». Da hun postet videoen på YouTube, fikk hun umiddelbart gode tilbakemeldinger fra andre brukere. Hun ble invitert til The Oprah Winfrey Show i et spesialprogram om YouTube. Hun signerte platekontrakt med Tennman Records ved Justin Timberlake.
Slimsoppbiller
Utseende
Små biller (de nålevende artene er 1,5 – 3,5 mm lange, men en art som er kjent fra ravfossiler er bare 0,6 mm), sylindriske (Sphindus) til nærmest kulerunde (Aspidiphorus). Hodet er kort og bredt med små, runde, utstående fasettøyne. Det er en tydelig tverr-renne (frontoclypealsutur) mellom pannen (frons) og snuten (clypeus). Antennene består av 10 ledd. Det innerste leddet er tykt og krumt, og de tre ytterste danner en kraftig, avlang kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, med kraftig mikroskulptur. Hos slekten Sphindus er både brystskjold og dekkvinger dekket av korte, kraftige, oppstående hår, mens det hos slekten Aspidiphorus bare finnes noen sparsomme, fine hår på dekkvingene. Dekkvingene har tydelige punktrekker. De er temmelig matte hos Sphindus, glatte og glinsende hos Aspidiphorus. Beina er ganske korte, med noe fortykkede lår og krumme legger. Føttene er fire- eller fem-leddete.
Levevis
Billene i denne familien synes å være spesialisert på å leve i eller på slimsopper, som gjerne vokser på trær. På grunn av skjult levevis og liten størrelse er det ikke ofte man treffer på dem.
Esmée Denters
Denters fortsatte å legge ut videoer av seg selv og sa at hun aldri kom til å glemme at det var egentlig fansen hennes som hjalp henne. Denters debuterte med albumet Outta Here i 2009, som fikk blandet kritikk.
Denters sluttførte sin avtale med Tennman Records sent i 2007, og begynte å arbeide med Justin Timberlake på sitt første album. Hun snakket om å arbeide med produsenter og skribenter som Ryan Tedder, Stargate og Timberlake. Første single fra albumet som ble gitt ut var «Outta Here» (samme navn som albumet), produsert av Polow da Don, og ble frigitt for radiospilling 13. april og gjort tilgjengelig for nedlasting fra 14. april 2009. En video til singelen hadde premiere på den nederlandske musikkanalen TMF 13. mai 2009.
I 2009 ble hun invitert til å delta på Enrique Iglesias' «Greatest Hits»-europaturné.
I 2012 droppet Tennman Records henne.
Kizel
Kizel (russisk: Ки́зел) er en by i Perm kraj i Russland. Den ligger ved elva Kizel (ei sideelv til Kama), rundt 140 km nordøst for Perm. Innbyggertall: 23 841 (folketelling 2002), 36 746 (folketelling 1989).
Esmée Denters
I 2015 var Denters med på BBC One's The Voice UK og valgte å bli med på Will.i.ams lag. Hun ble eliminert i "knockouts stage" delen av programmet.
Kizel
Bystatus ble innvilget i 1926.
Esmée Denters
Denters driver nå som uavhengig artist, og prøver a få en karriere i musikkindustrien.
Diskografi
EP: Singler:
Album:
Tjeld
Tjeld (Haematopus ostralegus) er en fjæretilknyttet fugleart som tilhører tjeldfamilien og regnes som en kortdistansetrekkfugl.
Tjelden er en karakterfugl for kystområder rundt om i Europa. Den største konsentrasjonen av tjeld i Europa fins i Vadehavet ved Nordsjøen og i tilgrensende landregioner.
Tjelden er Færøyenes nasjonalfugl (på færøysk: Tjaldur) og landskapsfugl i Bohuslän. Norsk Ornitologisk Forening (NOF) melder at tjelden er valgt som Årets fugl i 2018.
Utseende
Tjelden er en stor og kompakt vader med en lengde på 39 til 45 cm, hvorav nebbet er 6 til 9 cm, og den har et vingespenn på 72–83 cm. Den er i hovedsak hvit under og svart på oversiden. Den har et langt, rødt nebb, rosafargede ben og røde øyne. Kjønnene er like, foruten at hunnens nebb i gjennomsnitt er noe lengre.
Ungfugler har mer gråaktig rosafargede ben og en mer brunaktig mantel, og nebbspissen er mørk. De har hvite flekker på strupen og på halsens sider. Den første sommeren har tjelden en hvit halskrage og nebbspissen er mørk. De voksne fuglene har også denne hvite halskragen, men savner den mørke nebbspissen.
Kjennetegnet for en tjeld når den flyr er foruten den hvite underryggen, de brede hvite vingebåndene på oversiden av vingene og den brede svarte kanten på stjerten.
Utbredelse og taksonomi
Arten er den mest spredte av tjeldene og hekker i vestlige Europa, sentrale deler i Eurasia samt i nordøst på Asias kyst.
Hekkeområder
Man skiller på tre underarter som har ulike hekkeområder:
Overvintringsområde
Tjelder er hovedsakelig trekkfugler, men noen av de vesteuropeiske individene forblir i sine hekkeområder eller flytter bare kortere distanser. Mange av de tjelder som på vinteren påtreffes i sørvestlige England, er individer som hekker nord i England eller Skottland. Hekkefugler fra sør i England og nordlige Sentral-Europa overvintrer i regionen mellom hekkeområdet og Den iberiske halvøy. Et mindre antall flytter til Marokko. Populasjoner som i vinterhalvåret lever i Tunisia og Libya, har sine hekkeområder ved nordvestlige Middelhavet og ved Adriaterhavet.
En liten del av den islandske populasjonen overvintrer ved Islands kystlinjer. Den øvrige populasjonen fra Island og hekkefugler fra Færøyene flyr til Irskesjøen. De hekkende fuglene fra Norge, Sverige, Baltikum og Russland overvintrer i sørlige deler av Nordsjøen.
De sørligste overvintringsstedene ligger ved den vestafrikanske kysten i Ghana, men det er fortsatt ukjent hvor disse fuglene hekker.
Tjelden i Norge
Det anslås at det er mellom 30 000 og 50 000 par i Norge, som nesten utelukkende hekker ved kysten, med unntak av noen få par i Trøndelag og enda færre på Østlandet som hekker i innlandet. Tjelden begynner å trekke fra Norge i månedsskiftet august-september, trekket varer som regel fram til oktober. Den norske bestanden av tjeld overvintrer i østlige deler av England og rundt Vadehavet. Allerede i slutten av februar kan tjelden være tilbake, og er dermed en av de tidligste fuglene som ankommer om våren.
Habitat
Tjelden trives på åpne strandmarker og på strandenger, samt på sand- og grusstrender. Den kan til og med ses på åkrer lengre inn i landet.
Hermiston kraftverk
Hermiston kraftverk er et varmekraftverk i Umatilla County i delstaten Oregon i det nordvestre USA, 15 km sør for Columbia River. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.104 MW, fordelt på 2 like store blokker og én 630 MW-blokk med 1+1 moderne gassturbiner. Operatør er Perennial Power Holdings Ltd, men eier er Calpine Corp..
Tjeld
Habitat
Tjelder er på grunn av sin føde sterkt knyttet til kystområder med tidevann. Arten foretrekker derfor grunne kystområder, elver og elvemunninger. Derimot fins arten i sentrale deler av Europa av og til på enger med kort gras. Hekkeplassen ligger i disse regionene ved innsjøer eller ved større elver med grusstrender. De fins til og med ved kunstige innsjøer som har blitt til etter gruvedrift.
Føde
Tjelden lever først og fremst av muslinger, som den åpner ved å hakke i stykker skallet. Den kan ete 300 muslinger på en dag. Den eter også insekter, krepsdyr, bløtdyr og makk.
Noen arter muslinger som de eter, er for eksempel hjerteskjell og blåskjell. Dessuten inngår albuskjell, strandsnegler og kongesnegler i deres føde. I innlandet utgjør meitemarken tjeldens hovedsakelige føde. I motsetning til hos visse andre havfugler, er dyrets muskelmage ikke tydelig utbygd. På grunn av deres teknikk for å åpne føden med nebbet behøver de ikke å smelte den i magen.
Atferd
Ved kysten er tjeldens aktivitet påvirket av tidevann, den er altså aktiv både om dagen og om natten. I innlandet er disse fuglene bare aktive om dagen.
Tjelder har en god evne til å svømme og gjør det relativt ofte. Små grupper har blitt observert svømmende langt fra fastlandet. Trolig hviler disse fuglene ved flo og på vannet i nattemørket. Skadde og ennå ikke flygedyktige fugler drar ut på vannet ved fare. Der kan de dykke og ta seg frem under vann med hjelp av vingene.
Utenfor hekketida lever tjeldene ganske sosialt, men ved hekkeplassen er de oftest ganske aggressive mot fremmede. Det forekommer til og med at de hakker ihjel andre fugler.
For å beskytte reiret mot rovdyr og andre farer, spiller tjelden skada for å lure bort inntrengeren eller gir inntrykk av å hekke på et annet sted. Større dyr som for eksempel buskap holdes på avstand ved hjelp av nebbet.
Forplantning
Hannen og hunnen veksler på å ruge eggene i 27 dager. Eggene er grå eller gulbrune, med mørke flekker som gjør dem vanskelige å se på bakken.
Tjelder hekker for første gang når de er fire år gamle og er i stand til å hekke opptil 36 års alder. Oftest er de monogame, men iblant fins hanner som har to hunner. Paret er avhengig av hverandre og separasjoner forekommer svært sjelden. Hvis den ene fuglen dør vil den gjenlevende prøve å finne seg en ny partner. Tjeld hekker på bakken, ofte ved sandstrender som ligger opphøyd og utenfor tidevannsonen. I innlandet foretrekker tjelden enger som ikke er i bruk. Det forekommer også at tjelder hekker i sandtak, på byggeplasser, ved jernbanelinjer og på halmtak. Fugleredet kan være bare en grop i bakken som tjelden lager ved å vri kroppen mot underlaget. Tjeld lager også reir ved å legge småstein og skjell i en haug i vegetasjon.
Hunnen legger som regel tre egg, og større kull oppstår når flere hunner legger egg i samme rede. Hos tjelder forekommer det til og med at de blander kull med andre havfugler som terner og måser, som ruges av de ulike fuglene. Som hos alle vadefugler hekker de bare én gang i året. Hekketida er på 26 til 27 dager. Begge kjønn ruger, og begge tar ansvaret for å fø opp ungene.
Ungfuglenes utvikling er raskere i innlandet enn ved kystlinjene. De førstnevnte fuglene blir som regel selvstendige ca. seks uker tidligere, trolig fordi fødens sammensetning skiller seg vesentlig. Hovedføden for unge tjelder ved kysten består av muslinger, snegler og krepsdyr med hardt skall som må brytes og som krever et fullt utviklet nebb. Tjelder i innlandet derimot, eter hovedsakelig meitemarker som kan etes med en gang.
Sevjemygg
Sevjemygg (Mycetobiidae) er en liten familie av mygg med larver som utvikler seg i sopp. Tre arter finnes i Europa, alle er kjent fra Norden, men bare en av dem er foreløpig registrert fra Norge.
Tjeld
Tjelden og menneskene
På Færøyene er Tjaldur nasjonalfugl, og fuglens ankomst feires årlig 12. mars på Gregorsmesse, noe som regnes som begynnelsen på våren. I diktet Fuglakvæði fra tidlig 1800-tall skildrer den færøyske frihetshelten Nólsoyar Páll tjelden som et symbol for øyenes uavhengighetstrang.
Sevjemygg
Utseende
Hodet er ganske stort, med nyreformede fasettøyne og tre punktøyne (ocelli) i pannen. Antennene er forholdsvis korte og slanke med 16 ledd.
Larvene er lange og tynne, uten noen form for kroppsutvekster, og med en tydelig hodekapsel.
Puerto Rico (brettspill)
Puerto Rico er et tysk brettspill utviklet av Andreas Seyfarth. Det ble først utgitt i 2002 av Alea i Tyskland. Rio Grande Games oversatte spillet til engelsk samme år. Spillerne er plantasjeeiere på øyen Puerto Rico på 1500-tallet. Målet med spillet er å oppnå flest seierspoeng, hovedsakelig ved å sende varer hjem til Europa og ved å bygge bygninger.
Puerto Rico er utviklet for tre til fem spillere, men det eksisterer offisielle regler for en variant med kun to spillere. Det har kommet ut en offisiell ekspansjon til spillet som legger til ekstra bygninger som kan bli byttet ut med de originale. Det finnes også mange mindre uoffisielle utvidelser og varianter til spillet. I februar 2004 gav Andreas Seyfarth ut et separat kortspill, San Juan basert på Puerto Rico.
Konfucius
Konfutse eller Confucius er navneformer som i dag blir brukt på norsk for en kinesisk lærer og filosof, angivelig født 551 f.Kr. nær Qufu, provinsen Shandong, Kina, død 479 f.Kr. nær fødebyen. De idéene som er knyttet til hans navn, konfucianismen, har hatt avgjørende innflytelse på samfunnet i Kina, Korea, Japan og Vietnam.
Filosofien som er basert på hans liv kalles konfucianismen. Konfucius' prinsipper hadde et fundament i elementer som allerede lå latent i kinesisk tradisjon og folketro. Han gikk inn for sterk slektslojalitet, forfedredyrkelse, respekt for foresatte og ektemenn og foreldre, og familien som et idealbilde for lydigheten i samfunnet for øvrigheten.
Kristine Khatsjatrjan
Kristine Khatsjatrjan (født 18. november 1989) er en armensk langrennsløper.
Konfucius
Navn
Konfucius' opprinnelige kinesiske navn var 孔丘 (pinyin: Kǒng Qiū, Wade-Giles K'ung Ch'iu). Han er imidlertid mest kjent på kinesisk som 孔子 (pinyin: Kǒngzǐ) eller 孔夫子 (pinyin: Kǒng Fūzǐ, Wade-Giles: K'ung Fu-tzu, eller Kon Fu-tze) der Zi og Fuzi er titler med betydningen ”mester”. Formene Konfucius, som av praktiske grunner er brukt som hovedform her, og Konfutse er dannet fra Kǒng Fūzǐ. Den forrige er laget fra Confucius, et navn sannsynligvis gitt av jesuittmisjonæren Matteo Ricci ca. år 1600, den senere er blitt brukt siden 1800-tallet. Norske sinologer og religionsvitere er delt over bruken av disse to formene. Formen Kongzi er hovedform i den norske bibliotekdatabasen Bibsys.
Historie / legender
Det finnes få pålitelige biografier om Konfucius, og mange opplysninger stammer fra legender. Boka Samtaler som ble utgitt ca. 100 år etter hans død blir av mange ansett som den eneste troverdige kilden til Konfucius' liv og lærdom.
Kristine Khatsjatrjan
Hun deltok i langrenn under Vinter-OL 2010, her kom hun på 76.-plass på 10 km fri teknikk.
Konfucius
Historie / legender
Andre kilder til Konfucius' liv stammer tekster fra etterfølgeren Mencius, teksten Zuozhuan, og Konfucius' biografi i Shiji, som ble skrevet av den kjente historieskriveren Sima Qian. Sima Qians biografi skal være mindre troverdig, og inneholde en rekke åpenbare myter.
Biografi
Konfucius vokste opp i den kinesiske oldtidsstaten Lu, som i dag er en del av Shandong-provinsen. Som barn skal han ha vært usedvanlig pliktoppfyllende, og brukte mye tid på plikter som å stelle familiens forfedrealter og utføre offerhandlingene på riktig vis. Etter at moren hans døde gjennomførte han en tradisjonell treårig sørgeperiode.
Konfucius hadde som ambisjon å bli høy embedsmann. Han oppnådde aldri stor suksess med dette, men ble etter hvert utnevnt til minister for lover i hjemstaten Lu. Ifølge biografien om Konfucius i Shiji fikk Konfucius også stilling som fungerende statsminister i Lu. Etter at Ji Huanzi, overhodet for en av Lus mektigste familier, forlot pliktene sine i tre dager for å tilbringe tid med dansere fra nabostaten Qi, forlot Konfucius Lu i protest rundt år 497 f.Kr. Å utføre sine plikter er ifølge Konfucius en av de viktigste dydene. Han begynte å reise rundt i Kina med følgesvennene sine på søken etter arbeid som rådgiver for mektige familier. I perioden fram til han returnerte til Lu rundt år 484 f.Kr., var han visdomslærer for sine unge følgesvenner. Til tross for at han fikk lite gjennomslag i sin levetid har tenkningen hans i ettertid vært viktig for Kinas samfunn, og under Han-dynastiet ble konfucianismen opphøyd til statslære. Denne posisjonen beholdt konfucianismen helt fram til 1900-tallet. Konfucius døde i 479 f.Kr., ca. 73 år gammel.
Gla’ som …
Gla' som ... er et musikkalbum med Ari Bahnd, utgitt i 2009. Dette er bandets debutalbum.
Konfucius
Biografi
I tekstsamlingen Samtaler nevnes det om lag 30 følgesvenner, og de to mest nevnte, Zilu og Zigong, er nevnt ca. 40 ganger hver. Nyere tradisjoner hevder at Konfucius hadde 72 viktige følgesvenner og over 3 000 skal ha samlet seg for å høre ham tale. De sistnevnte påstandene skal visstnok være lite troverdige. Konfucius' nære forhold til følgesvennene sine blir skildret i Samtaler.
Det finnes i dag flere konfuciustempler, hvor det største befinner seg i hjemstedet hans Qufu. Under kulturrevolusjonen på 1960- og 1970-tallet ble mange statuer og andre kulturminner knyttet til konfucianismen ødelagt.
Filosofi
Konfucius ønske var å gjenopprette lov og orden i de kinesiske statene som var preget av borgerkriger. Han ønsket å endre lederes holdninger til slik de hadde vært tidligere under Zhou-dynastiet, og styre landområdene ved hjelp av moral, istedenfor voldsmakt. I tillegg mente han at lederne burde peke ut etterfølgere som de mente var skikket til å styre landet, og ikke bare sin egen slekt. Han mente at det er ledernes plikt å styre best mulig, mens det er folkets plikt å følge lederne. Konfucius ønsket å gjenopprette folkets gamle normer og idealer, og meningene hans bar preg av at mennesker egentlig var gode.
De to viktigste dydene var ifølge Konfucius ren (medmenneskelighet) og li (følge skikker, ritualer og tradisjoner). Etter hvert ble yi (det moralsk riktige), zhi (klokskap) og xin (pålitelighet) tilføyd. Disse fem ble kjent som De fem dyder.
De fem klassikere
Konfucius har også fått æren for å ha samlet og redigert «de fem klassikere», selv om tekstene mest sannsynlig ble redigert av flere enn ham. Ifølge Mencius skal Vår- og høstannalene ha blitt skrevet av Konfucius, men dette skal være lite trolig.
Populærkultur
I 2010 ble den biografiske dramafilmen Confucius utgitt, med Chow Yun-Fat i rollen som Konfutse. En tidligere film eksisterer også, Confucius (Kong Fuzi) fra 1940.
His Temporary Wife
His Temporary Wife er en amerikansk stumfilm-komedie fra 1920, regissert av Joseph Levering. Filmen er basert på en novelle fra 1917 av Robert Ames Bennet.
Filmen antas å ha gått tapt.
Handling
Den rike, gamle Howard Eliot er så fornøyd med sin unge sykepleier Annabelle Rose at han på dødsleiet testamenterer en konvolutt til henne, med forbehold om at konvolutten ikke må åpnes på seksti dager. Resten av formuen sin etterlater han til sønnen Arthur, men arven har et vilkår: Arthur må gifte seg, og han kan gifte seg med hvem som helst bortsett fra hans nåværende kjæreste, lykkejegeren Verna Devore. For å oppfylle vilkåret i testamentet averterer Arthur i avisen etter en midlertidig kone.
Annabelle er arbeidsledig nå som arbeidsgiveren hennes er død, og hun vet ikke sin arme råd om hvordan hun skal få endene til å møtes. Hun ser Arthurs annonse i avisen, sender inn et svar, og går med på å inngå et proforma-ekteskap med ham. Men etter bryllupet deres begynner Arthur å se hvor søt Annabelle er, og hvor grisk Verna er. Det går opp for ham at han vil at Annabelle skal bli noe mer enn en midlertidig kone.
Når de seksti dagene er omme, kan Annabelle endelig åpne konvolutten som Howard Eliot etterlot henne. Annabelle og Arthur oppdager at Arthurs far har testamentert hele sin formue til Annabelle.
Eophileurus chinensis
Eophileurus chinensis er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Levevis
Larvene lever i råtten, død ved, de er rovdyr som jakter på andre vedlevende insekter. De voksne billene kan leve temmelig lenge.
Utbredelse
Arten er vidt utbredt i Kina og Korea, på Taiwan og i sørlige deler av Japan.
Draško Brguljan
Draško Brguljan (født 27. desember 1984) er en montenegrinsk vannpolospiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på fjerdeplass med det montenegrinske landslaget.
Alexander Wolf
Alexander Wolf (født 21. desember 1978 i Schmalkalden i Thüringen) er en tysk tidligere skiskytter.
Wolf debuterte i verdenscupen i sesongen 1999/2000 i Holmenkollen. Tre år senere tok han sin første individuelle seier i Lahtis. Han har tre individuelle rennseire i verdenscupen.
Under VM 2008 tok han bronse på jaktstarten.
Gerhard Henrich Reiner
Gerhard Henrich Reiner var en norsk prest, født i Danmark.
Han var prest i kallet Helleland, med anneksene Bjerkreim og Heskestad fra 1790 til 1823. Før han kom til Helleland, hadde han arbeidet for det Asiatiske Kompagnie og hadde bl.a. reist så langt som til Kina.
Det fortelles om Reiner at han drev katekismeopplæringa helt fritt. Han brukte ingen katekismeforklaring, selv om Erik Pontoppidans «Sandhed til gudfrygtighed» var påbudt. Han skal ha vært en uvanlig god pedagog, som ikke bare fikk ungdommen til å lære Luthers katekisme, men også til å tenke over det de hadde lært. Han viste også stor omsorg for ungdommen og tok fattige, ukonfirmerte gutter til prestegården for å lese med dem, dvs. forberede dem til konfirmasjonen.
Claus Pavels forteller i sine dagbøker om sitt møte med ham:
Gerhard Reiner giftet seg aldri, og bodde på Helleland prestegård sammen med sine to ugifte søstre Abigael og Anne Else. Prost Reiner døde på Helleland 19. juli 1823. Han var da 73 år gammel.
His Wife’s Money
His Wife's Money er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Ralph Ince og med Eugene O'Brien i hovedrollen.
Handling
Etter at hun går seg vill i skogen søker Marion Phillips tilflukt i Richard Flints hytte, og de to forelsker seg umiddelbart. Richard frir til henne kort tid senere, uten å innse at hans elskede faktisk er en velstående arving. Dette setter ekteskapet deres i fare når Marion insisterer på å leve i en langt mer overdådig stil enn det Richard er vant til. Forvirret av de skarpe bemerkningene fra konas snobbete venner, forlater Richard henne - for å søke lykken i gruvene.
Marion reiser etter ham, men blir snart lei av denne tilværelsen. Hun blir snart overtalt av James Cardwell, til å komme tilbake til de glamorøse vennene sine i storbyen. I mellomtiden oppdager Richard malm, tjener mye penger på dette, og bestemmer seg snart for å hevne seg på Cardwell. Når han returnerer til New York, knuser han motstanderen sin på Wall Street. Barrieren som eksisterte mellom Marion og Richard er dermed løst, og de to elskerne kan forsones.
Lykkens karusell
Lykkens karusell (originaltittel: State Fair) er en amerikansk dramafilm fra 1933 regissert av Henry King med Janet Gaynor, Will Rogers og Lew Ayres i hovedrollene.
Filmen ble nominert til Oscar for beste film men tapte til Cavalcade.
Handling
Filmen handler om en bondefamile som reiser til Iowa State Fair hvor foreldrene forsøker å vinne premier i jordbrukskonkurranser mens sønnen og datteren begge finner uventet kjærlighet på hvert sitt hold.
Venezuelas flagg
Flagget er det som har vært i bruk i Venezuelas nasjonalkongress, og som består av tre like brede, parallelle og horisontale sammenhengende striper. Flagget ble opprinnelig utformet av Francisco de Miranda, som heiste et flagg med gul, blå og rød stripe 12. mars 1806 på skipet som var på vei til Coro i Venezuela på hans andre forsøk på å starte en revolusjonær uavhengighetsbevegelse.
Dette formatet forble uendret til 1811, men gjennomgikk flere endringer i løpet av det 1800-tallet og det tidlige 1900-tallet når det gjaldt stjerne og riksvåpenet.
I Venezuela feirer man flaggets dag 12. mars.
12. mars 2006 ble flagget endret til det som er avbildet øverst til høyre. Den viktigste endringer er tilføyelsen av en stjerne nummer åtte, som president Hugo Chávez har kalt «Bolivar-stjernen», til minne om Simón Bolívar. I tillegg til endringene i flagget, er Venezuelas riksvåpen også endret. Hesten har alltid løpt mot høyre, men løper nå mot venstre.
Endringen fra sju til åtte stjerner er forbundet med Venezuelas uavhengighet. Opprinnelig bestod den nye staten av sju provinser, men den åttende provinsen, Guayana, kom med like etterpå.
Selv om det nye flagget ble godkjent av den venezuelanske regjeringen, har det skapt kontroverser. Den opprinnelige åttende provinsen omfattet deler av det som i dager er Guyana, og gjenspeiler Venezuelas krav på området vest for elven Essequibo i Guyana. Retningen hesten løper i, kan også skape uro i høyreopposisjonen.
A5/1
Krypteringsnøkkelen ble utviklet i 1987 og består av en 64-bits nøkkelalgoritme. Det er mulig å avlytte mobiltelefoner med denne krypteringen.
Forvaltningen av krypteringsnøkkelen utøves av NATO og GSMA.
En nyere kryptering, A5/3 brukes i enkelte mobiltelefonnett.