cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lil’ C
Han er for tiden mest kjent for å være den mest saklige gjestedommeren i So You Think You Can Dance, samt at han av og til koreograferer krumping for programmet.
Kongens gate (Sandefjord)
Kongens gate går øst-vest midt i Sandefjord sentrum fra Bjerggata i øst til Prinsens gate, forbi Byparken. Den er byens sentrale handlegate, og har vært det både før den store bybrannen i 1900, da med navnet Langgaden, og etter nyreguleringen. Kvartalene mellom Storgata og Dronningens gate er preget av godt bevart murarkitektur fra de første årene av 1900-tallet, med fasader i stilartene historisme og jugend.
Beliggenhet og historie
Kongens gate går fra øst til vest midt i Sandefjord sentrum, fra Dag Solstads plass og Prinsens gate i vest, til Bjerggata i øst, parallelt med og fem kvartaler opp fra bryggene og fjorden.
Gaten ble stukket ut i 1839 på strekningen fra Prinsens gate til Byparken, og gitt navnet Langgaden. Frem til 1845 ble 10 tomter oppmålt på begge sider. I 1854 var det bare én tverrgate som forbandt med andre gater, det var dagens Sverres gate.
Astor Larsen
Jan Astor Larsen (født 30. august 1949 i Oslo) er en norsk journalist og redaktør.
Kongens gate (Sandefjord)
Beliggenhet og historie
Navnet Kongens gade ble vedtatt i 1901. Etter den store bybrannen i 1900 ble den regulert på nesten samme sted, men rettere, frem til Storgata. En ny bybrann i 1915 gjorde det mulig å forlenge gaten østover til Bjerggata.
Astor Larsen
Bakgrunn og virke
Larsen engasjerte seg tidlig på venstresiden i norsk politikk, og var i 1960-årene medlem av Sosialistisk Folkepartis ungdomsorganisasjon Sosialistisk Ungdomsforbund. Han gikk på Teisen skole i Oslo, og var den første formannen i SUFs lag på Bryn/Hellerud. Dette laget ble snart et senter for den marxist-leninistiske opposisjonen i organisasjonen. På landsmøtet i 1967 ble Larsen valgt til redaktør for SUFs tidsskrift Ungsosialisten. I denne perioden ble bladet det sentrale organet i den unge ml-bevegelsen.
Larsen er fagutdannet som trykker, har arbeidet i barnehage, og arbeidet en tid i ml-bevegelsens trykkeri Duplotrykk.
Kongens gate (Sandefjord)
Beliggenhet og historie
Den lille Åslybekken kom fra området ved jernbanestasjonen og langs østsiden av kirkegården, før den gikk under en bro over Langgaden og videre til østsiden av Hotel Kong Carl, forteller Johan Kaldager fra ca. 1880.
Astor Larsen
Bakgrunn og virke
Senere begynte han som journalist i Klassekampen, der han arbeidet fra 1985 til 2001. Som utenriksjournalist i avisen besøkte han en rekke konfliktområder. I 1988 var han blant de første journalistene som kom til den kurdiske byen Halabja nord i Irak, og dokumenterte massakren der 5000 ble gasset til døde, og oppimot 10 000 skadet i Saddam Husseins anfal-offensiv mot kurderne. Den gang opplevde han laber interesse for saken i norsk mediaverden, noe han mener kom av at USA og vesten på denne tiden var allierte med Saddam. I 2009 ble han utnevnt til «æresborger av Halabja» for sin innsats med å dekke katastrofen.
Under rettssaken mot Saddam Husseins fetter Ali Hassan al-Majid («Kjemiske Ali») i Bagdad i 2009 var Larsen vitne.
Larsen var redaktør i LO-bladet Ledelse og Teknikk, tidsskriftet til Forbundet for Ledelse og Teknikk, fra 2001 til han ble pensjonist i 2019.
Vanuatu under Sommer-OL 1992
Vanuatu under Sommer-OL 1992. Sju sportsutøvere, fem menn og to kvinner fra Vanuatu deltok i to grener, friidrett og boksing under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Det var andre gangen som Vanuatu deltok i et sommer-OL. De vant ingen medaljer.
Yeykell Romero
Yeykell Eliuth Romero (født 16. november 2002) er en nicaraguansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 100 meter der han ble utslått i førsøksheatet.
Arkeologiåret 1774
Fødsler
1774 in archaeology
Portør (botanikk)
En portør eller vasculum dillenianum er en type fraktboks av blikk brukt av botanikkere for å samle og frakte planter i felt. Hovedfunksjonen til portøren er å transportere planter uten at de blir klemt i stykker og å holde dem fuktige og kjølige under transporten.
Konstruksjon
Portører er mer eller mindre sylinderformede og laget av blikk, skjønt det eksisterer portører av tre. Boksen er vanligvis utrustet med en bærereim og noen ganger et håndtak slik at planter i boksen skal kunne ligge flatt på fuktige kluter og derved kunne fraktes over lengre avstander uten å bli knust eller visne. Tradisjonelt har portørene i Europa vært forholdsvis lange og sylindriske, mens engelske og amerikanske har vært kortere og mer avflatede, mer som en liten koffert i fasongen. Portøren har en stor luke på siden, slik at planter kan taes inn og ut uten at de bøyes eller brekkes unødig. Dette er særlig viktig for mange markblomster, som kan være svært skjøre. De lengre portørtypene kan ha to rom med hver sin luke.
Fra begynnelsen av 1900-tallet ble portører framstilt av aluminiumsplater i stedet for blikk, men fulgte ellers tidligere modeller i konstruksjon. Moderne portører etter anglo-amerikansk modell lages i dag med flat bunn, slik at de kan stå. Portører ble ofte lakkert grønne.
Historie
I Skandinavia brukes uttrykket «portør» fra fransk porteur - å bære. I engelskspråklige land ble det latinske navnet forkortet til vasculum rundt 1830. Portøren var en naturlig del av feltutrusningen fram til slutten av den andre verdenskrig. Etter krigen skiftet fokus i botanikken over fra innsamling i nærområdene til systematikk, og feltbiologien og portøren ble mindre vanlig. Portører i aluminium lages og selges fortsatt, men i dag har plastposer med lynlås i stor grad overtatt rollen, ettersom de er billigere og lettere tilgjengelig.
Steffen Staalesen
Steffen Severin Staalesen, også kalt «Sildakongen» (født 29. mai 1869  i Haugesund, død 7. mars 1925), var en norsk forretningsmann innenfor fiske og fiskehandel.
Oppvekst og familie
Han var sønn av bøkker Tore Staalesen Hafte, som hadde flyttet til Haugesund fra Bakke ved Flekkefjord, og Serine Theoline Johannesdatter Vika fra Hasseløen. Staalesen var knapt ferdig med skolen før han tok del i arbeid med sild og fisk på de mange bryggene ved havnen. Han viste tidlig tegn på forretningssans og allerede i 1884, bare 15 år gammel, utrustet han ei jakt for sildefisket i Østersjøen. Ut på nyåret kom jakta tilbake til Haugesund fullastet med sild. I årene som fulgte lærte han seg bøkkerhåndverket i farens verksted, samtidig drev han eksport av fisk og hummer til England. Steffen Staalesen ble i 1893 gift med Berta Christine Odland, datter av skipsreder Jacob Odland d.e. Ekteparet fikk i alt seks barn; tre sønner og tre døtre. I 1914 kjøpte han villaeiendommen «Kringsjå» på adressen Losgata 29 på Hasseløy. Dette huset var familiens bolig fram til 1925.
Grosserer
I 1887 begynte det store dorgefisket etter makrell i Nordsjøen. Staalesen utrustet sammen med andre tilvirkere i alt 86 fartøyer til dette fisket. Makrellen ble for det meste bearbeidet i Haugesund og eksportert til Amerika. Staalesen medvirket til at dette eksportframstøtet fikk et slikt omfang i årene som fulgte. På samme tid kom også silda med full tyngde inn til Vestlandskysten igjen. Her så Staalesen sin aller første utfordring. Han satset stort med tilvirking og eksport av saltet vårsild på tradisjonelt vis. Etterhvert som årene gikk og silda like trofast kom inn til kysten hver vinter, ble Staalesens sildeforretninger sterkt utvidet og bedriften var i en årrekke byens største arbeidsplass.
I tillegg til en rekke tilvirkningsanlegg i Haugesund, fikk han etterhvert også anlegg blant annet i Egersund og Skudeneshavn. En del av anleggene var leiet, mens flere var innkjøpt eller nybygget. I 1895 kjøpte Staalesen en nedlagt hermetikkfabrikk med tilhørende sjøhus. Fabrikken lå på vestsiden av Risøy og ble ombygget til sildeformål.
Samtidig deltok han også i forsøk med nyere konserveringsmetoder som etterhvert ble utviklet. Fersk sild iset i kasser og sild nedlagt i borsyre. Disse nye metodene, og spesielt «isesilda» ble revolusjonerende for sildeeksporten i mange tiår fremover. Omkring 1900 befant han seg røft regnet allerede blant de største i. eksportørene i byen, en posisjon han hadde skaffet seg helt på egen hånd, og ennå var han bare i begynnelsen av 30-årene. Han fortsatte imidlertid i rakettempoet sitt videre oppover i årene som fulgte og ble ganske snart landets største tilvirker og eksportør. I 1912, som er det siste året byarkivet i Haugesund har detaljoppgave over eksporten, opererer Staalesen med et samlet eksportkvantum (98% sild, 2% makrell) på 138.099 enheter (tønner og kasser). Nr. to er Knutsen O.A.S. med 38.767 isesild kasser, mens nr. tre er fetteren til Kristine Staalesen, Mikal Lindøe med 6.082 tønner fetsild og 10.980 kasser isesild. Staalesens eksportvolum fortsatte ferden oppover og toppet seg på et sted mellom 200.000 og 300.000 en-heter.
Staalesen eide også et stort gods i Tyskland. Det var blitt hans som betaling for sild etter første verdenskrig.
Steffen Staalesen bygde et enormt betonghus i jugendstil på Hasseløy, Staalehuset ble tegnet av arkitekt Einar Halleland. Bygget med sine seks etasjer (5000 m²) stod ferdig i 1919 var da Nord-Europas største betonghus og var langt inn i 1960-årene Haugesunds største forretningsbygg.
Ekspansjon til Island
Staalesen deltok som en av de første i sildefisket ved Island. Han anla egen stasjon i Siglufjord på nordkysten av øya. I 1922 kjøpte han en stor hvalstasjon i Isafjord og anla et salteri og en moderne sildoljefabrikk der. I 1923 gikk Staalesen til innkjøp av Drivsild-kompaniets store salteri og samtlige av selskapets snurpebåter i Siglufjord. Denne snurpeflåten ble etterhvert supplert med nye snurpedampere. Staalesen Islands-engasjement ble et av de største norske foretak der oppe. I 1924 driver han to sildoljefabrikker, tre sildesalterier og seks fiskebåter pluss et seilfartøy på Island. Fem av båtene er overført fra Haugesund.
Reder
I tillegg til foredlingen og eksport av sild og sildeprodukter, drev Staalesen også eget rederi fra 1896. I alt 14 fartøyer utenom lektere og føreskuter, inkludert  liten taubåt. Det dreier seg om Haugesund Mek. Verksteds første nybygg, levert kort tid før unionsopp-løsningen med Sverige. Staalesen var så begeistret over begivenhetenes utvikling at han døpte båten «lde Juni». De 14 fartøyene besto av 11 dampere, 1 motorfartøy, og 2 seilskip. Blant dampskipene finner vi D/S «Jøkul» som ble kjøpt av Staalesen like før århundreskiftet. Skipet ble bygget ved Moss Verft i 1891 for brødrene Jacobsen og brødrene Halleland. I siste vers av «Ser du havet vest der ute», Laurits Halvorsens bysang, står det blant annet. «Tror han hører gny fra slaget, "Jøkuls" vinch det er». Fartøyets dampvinsjanlegg ga fra seg spesielle lyder som kunne minne om sverdklang i vikingslag.
Bypartrioten Staalesen slo to fluer i ett smekk da han i 1902 hedret både sin hjemby og «byens far» Ludolf Eide (1821-1908) ved å oppkalle sin nybygning etter ham. Det nevnte motorfartøyet var det første i Haugesund installert med motor. Det het «Doggeren», og ble uvisst av hvilken grunn registrert på kontormannen, den senere så kjente Johannes Østensjø (d.e.), og året var 1905. Kun to år etter at Haldorsen på Rubbestadneset hadde introdusert sin første glødekulemotor. «Skude», skipet med den lengste tjenestetid hos Staalesen, var 45 år gammelt ved innkjøpet i 1900, og 69 år på kjølen da det ble solgt innenbys i 1924. Tre år senere tok det endelig slutt med den gamle traveren. 72 år var lenge aldersrekord for båt registrert i Haugesund
Staalesen investerte også mye i Stolt-Nielsens rederi og var medeier i nesten samtlige av skipene hans. I 1891 tegnet han part i Stolt-Nielsens første båt, «Avance». Navnet kunne stå som motto for dem begge to. For nå rykket de fram med stormskritt, og før århundret ebbet ut befant de seg i toppskiktet i byens næringsliv. I 1895 hadde aktiviteten til Staalesen bragt ham så langt at han satt med syv forskjellige skipsparter, og fem år deretter var antallet øket til 29. I over 40 av Stolt-Nielsens skipsprosjekter finner vi Staalesens navn. I B. Stolt-Nielsens store rederi var han representantskapets ordfører for samtlige selskaper..
Tilbakeslag
I 1924 innhentet de dårlige tidene også «Sildakongen», og han kom i akutte likviditetsvansker. Haugesund Privatbank stanset all kreditt og forlangte at han solgte unna 14 av de største eiendommene han eide i Haugesund. Staalesen ble ikke forlangt konkurs av skifteretten, men han ble satt under administrasjon av Haugesund Privatbank. Det gikk rykter om at firmaet hadde et overskudd på halvannen million kroner, og likevel ble forretningen satt under kontroll. Et kreditorstyre ble nedsatt for å inndrive Staalesens aktiva, og eiendommene ble solgt for under 10 % av byggekostnadene. Etter at bankene grep inn, mistet Staalesen sin tidligere glødende interesse for forretningene. Den 7. mars 1925 døde grosserer Steffen Staalesen uventet i sitt hjem på Hasseløy, knapt 56 år gammel, av lungebetennelse. Forfatter Sjur Lothe skrev i dagsavisen noen dager etter begravelsen et dikt om Steffen Staalesen:"«Stille, la oss mindes ham som gjerne lindret andres nød, og som virket, bygget og gav arbeid, så at hundreder fik brød»."Denne romslige og gemenslige arbeidsgiveren nøt en popularitet så enestående at man knapt har opplevd maken i Haugesund. Det viste gravferden. Den går det frasagn om. Først da båren hadde nådd Victoriahjørnet på vei sørover til Vår Frelsers gravlund, så man enden på prosesjonen forlate Hasseløybronå. Langs fortauene sto folk tett i tett. Det var som en ekstra 17. mai, men kledd i sørgedrakt.
Etter fem års arbeid ble det gjort opp status i kreditorstyret. Det viste seg da at til tross for at Staalesens eiendommer, skip og fabrikker var solgt til spottpris, var det betydelige midler igjen til etterkommerne.
Offentlige verv
Fra 1899 til 1908 ble Staalesen valgt inn på Venstres liste som varamann og senere bystyrerepresentant. De seks neste årene representerte han en upolitisk liste. Staalesen satt også i byens ligningskommisjon fra 1901 til 1908. I kretssykekassens styre satt han fra 1911 til 1914. Han var ellers et ivrig medlem av Haugesund Håndverkerforening, og satt i foreningens styre i flere år.
Palmehuset i Łódź
Palmehuset i Łódź (polsk Palmiarnia Łódzka) er et av Europas mest moderne palmehus og en av de mest interessante bygninger i Łódź. Palmehuset er omringet av Park Źródliska som er skrevet inn i severdighetsregisteret.
Palmehuset ble åpnet for besøkende i 1956, og har arvet plantesamlinger – især palmer – fra oransjeriene til fabrikanter og tsarembetsmenn fra byen. Det inneholder om lag 4500 planter fordelt på 1100 grupper fra 65 botaniske familier. Den unike palmesamlingen er nært knyttet til Łódź’ historie.
Historie
Sammen med den voldsomme industriutviklingen i andre halvdel av 1800-tallet i Łódź ble det reist mange palasser med tilhørende hager ved siden av tekstilfabrikkene. Hagene hadde gjerne samlinger av sjeldne drivhusplanter. Den økonomiske krisen på 1920-tallet førte imidlertid til at oransjeriene ble nedlagt, og plantene ble overført til byens glasshytter. Det samme skjedde med plantesamlingene som ble etterlatt av flyktende tsarembetsmenn under første verdenskrig.
Rancho Seco kjernekraftverk
Rancho Seco kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft ved Clay Station i Sacramento County, sørøst for Sacramento i midtre del av delstaten California i USA. Kjernekraftverkets nåværende ene reaktor ble godkjent for igangsetting i 1975, og opphørte driften allerede i 1989 etter folkeavstemning, til tross for at konsesjonen varte til 2008. Installert maksimal effekt i 2009 er brutto 917 MW (netto),. Kjernekraftverket er inntil videre stengt som følge av politisk vedtak.
Palmehuset i Łódź
Historie
Med tidens løp ble glasshyttene for små for plantene. Derfor bestemte man seg i 1955 for å adaptere den tidligere kantinen i Park Źródliska for å romme hele samlingen. Taket ble oppreist og de høyeste plantene ble senket ned i grunnjorden. I 1956 ble det nye palmehuset gjort tilgjengelig for besøkende.
Rancho Seco kjernekraftverk
Anlegget eies av SMUD. Det har en reaktor som er ikke lenger er i operativ drift. Etter dagens konsesjoner skulle reaktorens produksjon opphøre i 2008.
Palmehuset i Łódź
Historie
Den neste moderniseringen og oppreisningen av taket fant sted i 1970, siden den gamle takhøyden var for liten for de voksende plantene. Den siste restaureringen ble realisert i årene 1999–2003. De gamle veggene ble omkranset av en konstruksjon i stål og glass, og bygningen fikk Polens første ytre, integrerte oppvarmingsvegg (der veggene er integrert med oppvarmingssystemet og varmt vann renner i vindusrammene). Først etter å ha fullført denne moderniseringen ble den gamle bygningen revet.
Den nye bygningen har skapt optimale forhold for plantene, men er også i stor grad blitt mer besøkervennlig. Inne i bygningen finnes alleer, småbukter med benker, vannhager, en bekk samt en grotte bygd av vulkansk tuf. Her ligger også en didaktisk sal for studieformål, kafé med utsikt over middelhavssamlingen, akvarier samt en blomsterhandel med eksotiske planter.
Planter
Palmehuset er delt inn i tre selvstendige utstillingsdeler: en middelhavspaviljong, en tropisk hage samt et kaktusrom. Hver av delene har forskjellige klimatiske forhold og styres automatisk av en datamaskin, som etter behov også har mulighet til å åpne og lukke vinduene i palmehuset.
I middelhavspaviljongen kan man blant annet se 130 år gamle palmer, sitrusfrukter, laurbær, rosmariner, lavendler, myrter, araucariaer, gardeniaer og laurbærhegg. Den tropiske hagen presenterer derimot blant annet bromeliaer, lianer, kokospalmer, skruepalmer, fikentrær, filodendroner, orkideer og bregner. Det siste rommet er en samling av ørkenplanter – kaktuser og andre sukkulenter, opuntia-, aloes-, cereus-, clivia-, kalla- og sansevieria-arter.
Samlingen av de 130 år gamle palmene omfatter 18 arter. Alderen til de største kongleplantene anslåes å være 90 år. De forskjellige planteartene som finnes i palmehagen omfatter blant annet:
Didaktisk hage
I september 2006 ble en didaktisk hage åpnet for besøkende ved siden av palmehuset. Hagen minner om engelske hager og har et areal på 3500 m³. Her kan man blant annet beundre sequoiaer, metasequoiaer, tempeltrær, røsslyng, alperoser, sjeldne typer furu og gran, lyng, asaleaer, ericaer, duetrær og japanseder.
Australian Open 1996
Australian Open 1996 ble arrangert i Melbourne 15. – 29. januar. Australian Open er en Grand Slam-turnering i tennis. Singleturneringen for herrer ble vunnet av tyskeren Boris Becker og dameturneringen ble vunnet av Monica Seles.
Palmehuset i Łódź
Didaktisk hage
Den didaktiske hagen ble anlagt i Park Źródliska på 1920-tallet. Til å begynne med var den eid av edukasjonsmagistraten og senere av Universitetet i Łódź. I 2005 ble den overgitt til Den botaniske hage i Łódź. Under restaureringen ble nye alleer anlagt, og hagen fikk en fontene, altan og nye lanterner.
Liten seljesigdvikler
Liten seljesigdvikler (Ancylis diminutana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
Joseph Keith Symons
Joseph Keith Symons (født 14. oktober 1932 i Champion Township i Marquette County i Michigan i USA) er en amerikansk katolsk prelat og emeritert biskop av Palm Beach.
Liten seljesigdvikler
Utseende
En middelsstor (vingespenn 12-18 millimeter) vikler med sigdformede forvinger. Forvingenes fremre del av gråbrun, den bakre delen brun-beige, skillet mellom de to fargene er skarpt og S-formet. Som vanlig for slekten sigdviklere er den noen korte, hvite skråstreker på vingens framkant nær spissen. Bakvingen er brunhvit. Arten er meget lik på den beslektede stor seljesigdvikler (Ancylis geminana), for å skille disse to artene sikkert må man dissekere kjønnsorganene. Den lille seljesigdvikleren er gjerne litt mindre kontrastrikt tegnet enn den store.
Levevis
Arten finnes i fuktig skog der det vokser selje (Salix caprea), som er larvenes næringsplante. De voksne sommerfuglene flyr fra mai til august.
Palmehuset i Łódź
Eksterne lenker
Palmehusets hjemmeside
Joseph Keith Symons
Prest
Etter å ha studert teologi ble han ordinert til prest 18. mai 1958 for bispedømmet Saint Augustine.
Biskop
Den 16. januar 1981 ble han utnevnt til hjelpebiskop av St. Petersburg i Florida og titulærbiskop av Sigus av pave Johannes Paul II. Han ble bispeviet 19. mars 1981 av biskopen av St. Petersburg, William Thomas Larkin. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Miami, Edward Anthony McCarthy, og erkebiskopen av Louisville, Thomas Joseph McDonough.
4. oktober 1983 ble han utnevnt til biskop av Pensacola-Tallahassee og innsatt der 8. november samme år.
12. juni 1990 ble han biskop av Palm Beach. Den ble innsatt i dette embede 31. juli 1990. Han trakk seg som biskop av Palm Beach 6. juni 1998. Årsaken til at han trakk seg var at det kom frem at han hadde seksuelt misbrukt fem mindreårige seksuelt i de første årene av sine år som prest.
Den 30. juli 1998 skrev St. Petersburg Times at Symons' første anklager først hadde klaget ham inn til kirken i 1995. Biskop John M. Smith, daværende biskop av bispedømmet Pensacola-Tallahassee, fikk i stand et møte mellom Symons og anklageren hans. I møtet innrømmet Symons skyld. Han nektet imidlertid for å ha misbrukt andre ungdommer (noe han innrømmet senere i 1998) og lovet å søke personlig rådgivning, noe han aldri gjorde før etter at han trakk seg. Alle overgrepene var mens han virket i Pensacola-Tallahassee.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Liten seljesigdvikler
Utbredelse
Arten er funnet spredt i Mellom- og Nord-Europa. På grunn av likheten med stor seljesigdvikler er den trolig noe oversett. Den er funnet spredt nord til Nord-Trøndelag i Norge.
Frederik Lange
Frederik Lange (tre Roser) til Tornumgaard (– død 1612) var en dansk godseier som ble lensmann (lensherre) i Norge.
Han var sønn av Gunde Lange (d. 1576) og Karen Hansdatter Breide (d. 1550). I 1566 var han hoffjunker. Han valgt å gjøre karriere i Norge og fra 1572–1612 var han lensmann over Tønsberg og Skt. Olavs kloster len. Hans norske hovedgård var Falkensten i Borre.
Frederik Lange var gift med Dorte Christoffersdatter Lindenov.
Afrikamesterskapet i fotball 2012
Kvalifisering
Kvalifiseringen bestod av ti grupper med fire lag, hvorav en gruppe ble redusert til tre lag fordi trakk seg, og en gruppe med fem lag. Alle gruppevinnerne kvalifiserte seg, i tillegg til andreplassen fra gruppen med fem lag og de to beste gruppetoerne fra de andre gruppene. Totalt kvalifiserte 14 lag seg for turneringen, i tillegg til de to vertsnasjonene som var direktekvalifiserte.
Arenaer
Åpningskampen, en semifinale og bronsefinalen vil bli spilt i Ekvatorial-Guinea, mens den andre semifinalen og finalen vil bli spilt i Gabon.
Dommere
Følgende dommere ble tatt ut til Afrikamesterskapet i fotball 2012.
Gruppespillet
Gruppe A og B spilles i Ekvatorial-Guinea, mens gruppe C og D spilles i Gabon.
Regler ved poenglikhet
Dersom to eller flere lag avslutter gruppespillet med like mange poeng vil stillingen bli avgjort basert på følgende kriterier:
Syvers orkester
Syvers orkester er ei norsk gammeldansgruppe som ble stifta i, og kommer fra Nord-Gudbrandsdalen.
Afrikamesterskapet i fotball 2012
Kampball
Den offisielle fotballen som blir brukt i turneringen, laget av Adidas, heter Comoequa. Inspirasjonen til navnet er hentet fra Como-elven som renner gjennom de to vertsnasjonene, og fra ekvator som går gjennom Afrika og forener vertsnasjonene.
Julien Lizeroux
Julien Lizeroux (født 5. september 1979) er en fransk tidligere alpinist. Han tilhørte det franske landslaget siden 1998, og ble fransk mester i kombinasjon i 2000. I verdenscupen kjørte han utelukkende slalåm.
Karriere
Lizeroux oppnådde sine første gode resultater i sesongen 1997/98, da han under junior-VM i Megève tok bronse i kombinasjonsøvelsen. Han debuterte i verdenscupen i Kitzbühel 23. januar 2000. Elleve måneder senere, under slalåmrennet i Madonna di Campiglio tok han sine første verdenscuppoeng med en 15.-plass.
I februar 2001 deltok han i sitt første verdensmesterskap i St. Anton am Arlberg. Etter å ha pådratt seg en skade i november 2001 under verdenscuprennet i Aspen, måtte han ta et års pause fra konkurranser. Det ble tungt å komme tilbake på samme nivå som tidligere. I sesongen 2002/03 kom han ikke til finaleomgangen i noen av rennene han stilte opp i, og de påfølgende sesongene var også preget av skader.
I verdenscupsesongen 2007/08 ble resultatene merkbart bedre, med flere plasseringer blant de tiende beste i verdenscuprenn. Det store gjennombruddet kom i sesongen 2008/09, blant annet med to verdenscupseire i slalåm. Under VM på hjemmebane i Val-d’Isère ble det to sølvmedaljer, både i superkombinasjonen og i slalåm.
Han deltok på det franske laget som tok gull i lagkonkonkurransen under VM 2017.
NM i landeveissykling 1919
Norgesmesterskapet i landeveissykling 1919 ble arrangert i Kristiania 27. juli.
Kongepokalen ble vunnet av Thomas Stryken.
Ellen
Ellen er et kvinnenavn som kommer fra det greske navnet Helena som betyr «lys» eller «lysbærer».
Ellen har navnedag 21. mai i Norge, 18. august i Sverige og 10. februar i Finland.
Utbredelse
Ellen var et vanlig navn i England fra 1500-tallet til 1900-tallet.
I Norge var Ellen mest brukt fram til 1970-årene.
Ellen var et populært navn i USA på 1800-tallet.
I Danmark var Ellen et svært populært navn på jentebarn født på begynnelsen av 1900-tallet.
Ellen er i dag et vanlig navn i Skandinavia, Finland og Belgia. Ellen (Էլեն) var et svært populært navn på jentebarn født i Armenia i 2009.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Prosopocoilus (Metopodontus) downesii
Prosopocoilus downesii er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En stor (hannene 26-70 millimeter), noe bred, rødbrun til mørkbrun hjortebille, gjerne med en mørk stripe langs midten av pronotum og dekkvingene, dekkvingene har også gjerne svarte ytterkanter. Hannen har lange kjever, hos store hanner har disse store tenner langs nesten hele lengden. Små hanner har enkle kjever som er fint sagtakkede i hele lengden. Hodet er litt lengre enn bredt, med et mer eller mindre V-formet søkk i midten. Antennene har en tre- eller fire-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt. Dekkvingene er glatte og nokså blanke. Beina er for det meste rødlige. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere, hodet tett og kraftig punktert.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.
Dresden kjernekraftverk
Dresden kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Grundy County sørvest for millionbyen Chicago, ved Illinois River nordøst i delstaten Illinois i USA. Kjernekraftverkets nåværende to reaktorer ble godkjent for igangsetting i 1970 og 1971, mens den første reaktoren (fra 1960) opphørte drift i 1978. Arbeidet med verket var privat finansiert, og startet i 1956. Installert maksimal effekt i 2009 er brutto 1 734 MW på to reaktorer, og årsproduksjonen i 2007 var på om lag 14,53 TWh elektrisk kraft.
Anlegget eies av Exelon Corporation. Det har to reaktorer som er i operativ drift. Etter dagens konsesjoner skal reaktorenes produksjon opphøre i desember 2029 og i 2031.
Don Pepot
Ernesto Fajardo (født 6. november 1933 i Malabon i Rizal Province på De filippinske øyer, død 18. januar 2022 i Valenzuela), bedre kjent under artistnavnet Don Pepot, eller ganske enkelt Pepot, var en filippinsk komiker, skuespiller, radiovert og forfatter.
I de første årene av karrieren ble han ganske enkelt kjent som Pepot. Før sin showbiz-karriere var han del av et omreisende komedieshow hvor han var i tandem med Apeng Daldal. Han er kjent fra blant annet Hee-Man: Master of None, My Bugoy Goes to Congress og Enteng the Dragon.
Han ble tildelt Lou Salvador Sr. Memorial Award ved FAMAS Awards 2005.
I 2014 gikk det rykter på sosiale medier om hans død. Fajardo benektet dette, og klargjorde at han hadde pensjonert seg og bodde i Malabon.
Pepot døde 18. januar 2022, i en alder av 88. Ifølge datteren Michelle Fajardo, som bekreftet nyheten til Super Radyo DZBB, døde han på Veteran Memorial Hospital i Valenzuela på grunn av lungebetennelse forårsaket av covid-19.
Shearon Harris kjernekraftverk
Shearon Harris kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i New Hill i Wake County 30 km sørvest for storbyen Raleigh, ved Harris Lake midt i delstaten Nord-Carolina i USA. Kjernekraftverkets nåværende reaktor ble godkjent for igangsetting i 1987. Installert maksimal effekt i 2009 er brutto 900 MW, og årsproduksjonen i 2007 var på om lag 7,40 TWh elektrisk kraft.
Anlegget eies av Progress Energy. Det har en reaktor som er i operativ drift. Etter dagens konsesjoner skal reaktorens produksjon opphøre i 2046.
Petriskål
En petriskål er en lav, rund skål av glass eller plast med et lokk i tilsvarende materiale som brukes til mikrobiologisk cellekultur; det være seg fra dyr, planter, bakterier eller sopp. Ved at vekstmediet, som gir vekst for spesifikke organismer isoleres i skålen, kan kolonier at organismen dyrkes fram. Skålen ble oppfunnet av Julius Richard Petri i 1877 mens han arbeidet som assistent for Robert Koch. Skålene varierer i diameter fra 45 mm, 90 mm og høyere. Høyden er gjerne rundt 1 cm.
Taipan (forretningsmann)
Taipan (kinesisk: 大班, pinyin: Dàbān, jyutping: daai6baan1) er et uttrykk fra kantonesisk som er gått inn i blant annet engelsk og som opprinnelig ble brukt for å betegne en ledende utenlandsk forretningsmann i Kina eller Hongkong på 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet. Det kantonesiske uttrykket benyttes nå generelt om ledende forretningsfolk uavhengig av nasjonalitet. Ordrett betyr det «toppklasse».
Uttrykket ble alminnelig benyttet om ledende forretningsfolk i Hongkong mens byen var under britisk styre, og ble særlig benyttet som dem satt i ledelsen for de eldre handelskompaniene i byen, som for eksempel Jardine Matheson.
Det første funn av ordet i engelsk skrift er fra Canton Register av 28. oktober 1834. Stavemåtene var gjerne litt annerledes, som taepan (eldste funn), typan og tai-pan.
Victoria Montero
Victoria Montero (født 25. august 1991) er en mekiskansk badmintonspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i gruppespillet i singel.
Klim Sjipenko
Klim Aleksejevitsj Sjipenko (Клим Алексе́евич Шипе́нко; født 1983) er en russisk regissør, manusforfatter og skuespiller.
Kvalifisering til Premier League 2021/22
Kvalifisering til Premier League 2021/22
Byparken holdeplass
Byparken (også omtalt som Byparken terminal) er den nordlige endeholdeplassen på Bybanens linje 1 i Bergen. Holdeplassen ligger sentralt i Bergen sentrum rett utenfor Telegrafbygningen, med overgang til buss i Olav Kyrres gate. Omkring 7000 mennesker brukte holdeplassen hver dag i 2013.
Ljubit ne ljubit
Ljubit ne ljubit (originaltittel: Любит не любит) er en russisk film fra 2014, regissert av Klim Sjipenko.
Handling
Aleksej er en ung ambisiøs mann som forbereder bryllupet sitt med Aljona, hun er en snill, ung kvinne som elsker ham. I tillegg er Aljona datteren til sjefen hans. Aljona har alltid ønsket å gifte seg i Paris, på Eiffeltårnet. Aleksej er ikke mot Paris, men han er fryktelig redd for store høyder. Imidlertid kjøper han en giftering, og billetter til Frankrike. Men rett før turen sender sjefen ham på jobb til St. Petersburg. På gaten blir han trakassert av en blondine, som begynner å lese poesi for ham. Snart viser det seg at denne kvinnen egentlig var en berømt journalist, Irina, fra Moskva. Irina er vakker, og uavhengig, men kan også være ganske frekk og ensom.
Møtet med Irina fører til at Aleksej begynner å tvile på forholdet sitt til Aljona. Men han flyr likevel til Paris, hvor Aljona som ankom en dag tidligere, allerede venter på ham. På flyet møter Aleksej igjen Irina, som også er på vei til Paris. Passasjerene drikker seg fulle, og blir sittende fast på toalettet. På flyplassen ser Aljona at Irina er sammen med Aleksej. Men Aljona er ikke misunnelig, og hun beundrer oppriktig Irinas journalistiske arbeider. Irina og Lesha forstår at de ikke kan være sammen, på grunn av brudgommens forpliktelser overfor Aljona.
Aleksej lyver for Aljona, og påstår at bestemoren hans plutselig har blitt syk. Men situasjonen kompliseres ytterligere av at Aljonas far kommer til St. Petersburg. Han bor ved samme hotell som svigersønnen, og forelsker seg i Irina. Men hun bestemmer seg for å si opp jobben sin, og reise til Paris for å skrive poesi. Men dagen før bryllupet blir både Aljona og Aleksej tvilende til om de virkelig elsker hverandre, og til bryllupet deres.
Eritrea under Vinter-OL for ungdom 2012
Eritrea under Vinter-OL for ungdom 2012. Eritrea sendte en deltaker til Vinter-OL for ungdom 2012 i Innsbruck, Østerrike som ble arrangert i perioden 13. til 22. januar 2012. Deltakeren konkurrerte i alpint.
30px|Alpint Alpint
Eritrea har kvalifisert en gutt i alpint.
Jan Jensen
Jan Jensen (født 14. juli 1944 i Sortland, død 22. oktober 2002) var en norsk idrettsleder.
Jensen var født og oppvokst på Rise i Sortland. Han var president i Norges Skiforbund fra 1995 til 2002. Før dette var han leder for Østfold skikrets og idrettskrets. Jensen var også andre visepresident i Norges Idrettsforbund 1994-95 og styremedlem i idrettsforbundet til 1999, da han stilte som kandidat til vervet som president i idrettsforbundet men tapte avstemningen mot Kjell O. Kran.
Med Jan Jensen som president ble Norges skiforbunds økonomi snudd fra konkursbo til solid overskudd.
Vasilisa
Vasilisa (originaltittel: Василиса) er en russisk film fra 2014 regissert av Anton Sivers.
Rahppen
Rahppen er en innsjø i Arjeplog kommune i Sverige. Sjøen får tilsig vesentlig fra Väppsájåhkå i nordvest og gjennom sundet Tjålbme fra sjøen Lábbás som ligger på samme nivå i vest.
Vannet ble regulert med en fløtningsdam i 1919, og fra 1931 ble oppdemmingen brukt til kraftproduksjon. Vannet når i sørenden nesten opp til vannskillet mot Skellefteälvens nedbørsområde, men utløpet er i nordenden, der Rahppenjåhkå renner ned til Skierfájávrre og Piteälven.
Sjøens økolgiske tilstand vurderes som moderat (svensk: «måttlig»), mye på grunn av vannstandsvariasjoner.
Ivan Jusjkov
Ivan Viktorovitsj Jusjkov (russisk: Иван Викторович Юшков, født 15. januar 1981 i Novosibirsk) er en russisk kulestøter. Han har vunnet flere russiske mesterskap, og har sølv fra Junior-VM i friidrett 2000. I 2012 kom han på 8.-plass ved VM i friidrett innendørs 2012 i Istanbul.
Karriere
Jusjkov fikk sølv ved Junior-VM i friidrett 2000, kun slått av nederlandske Rutger Smith.
Ved EM i friidrett innendørs 2002 ble han slått ut i kvalifiseringen, men han fikk bronse ved European Athletics Indoor Cup 2003 i Leipzig, bak hhv. Ralf Bartels og Manuel Martínez, med 19,58 meter.
Han ble også slått ut i kvalifiseringen ved VM i friidrett innendørs 2004, med 19,55 meter. Året etter kom han til finalen ved EM i friidrett innendørs 2005, med 19,85 meter i kvalifiseringen. I finalen greide han 19,69 meter, og kom på 7.-plass av de 8 som var i finalen. I august deltok han ved VM i friidrett 2005 i Helsingfors, men greide bare 18,98 meter i kvalifiseringen, og gikk ikke til finalen. Ved Universiaden 2005 kom han på 4.-plass, kun 2 cm fra bronsen som gikk til landsmannen Anton Ljuboslavskij.
I 2008 deltok han i sitt første OL, ved sommer-OL 2008 i Beijing. 20,02 meter i kvalifiseringen holdt til 6.-plass i hans kvalifiseingsgruppe, og ga plass i finalen. I finalen greide han 19,67 meter, og endte på 11.-plass.
Jusjkov kom på 6.-plass ved EM i friidrett innendørs 2011 i Paris, og 8.-plass ved VM i friidrett innendørs 2012 i Istanbul.
Thilini Jayasinghe
Thilini Jayasinghe (født 15. januar 1985) er en srilankisk badmintonspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i gruppespillet i singel.
Standpunkt
Standpunkt er et norsk debattprogram som gikk på NRK1 fra 2002 til 2007. Programmet ble regnet som ukas store debattprogram på NRK1, og hadde som mål å engasjere seerne i et interaktivt samspill. Hver tirsdag inviterte programlederne inntil 15 debattanter til en 45 minutters debatt. Innspill og respons fra seerne hadde en sentral plass, blant annet gjennom SMS-meldinger, e-post, Internett og telefon. Innspill og meninger fra SMS rullet nederst i TV-ruta, men ble også enkelte ganger tatt opp av programlederne som innspill i debatten.
Debattene omfattet alt fra kulturelle, sosiale og samfunnsmessige emner til ren partipolitikk. Programmet hadde rundt 500 000 seere.
Magnus Rosén
Han er mest kjent for å ha vært medlem av Hammerfall fra 1997 til 2007. Han har også spilt bassgitar i det norske progressiv metal-bandet Jorn, og deltok på albumet Out to Every Nation (2004).
Santa Marcela
Santa Marcela (Bayan ng Santa Marcela) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Apayao. Folkemengden var på 13,613 innbyggere i 2015.
Santa Marcela er inndelt i 13 barangayer.
Al Mokawloon Al Arab SC
Al Mokawloon Al Arab Sporting Club, arabisk: نادي المقاولون العرب الرياضي‎ (stiftet 1973) er en egyptisk fotballklubb fra Nasser City i Kairo.
Skálatoftir
Skálatoftir (, dansk: Skåletofte) er et fraflyttet bosted på Borðoy, en av Færøyene. De siste flyttet fra stedet i 1914, og siden har ingen flyttet tilbake til Borðoys nest nordligste sted. Fra Skálatoftir har man utsikt over til Skarð på Kunoy, som har vært forlatt siden 1919. Man har også en god utsikt mot Kunoyarnakkur.
Navnet betyr «hustufter», og henspiller på at stedet skal ha blitt forlatt 3 ganger før 1914. Stedet er første gang nevnt i 1584.
Palencia
Palencia er en by og kommune i det nord Spania. Byen er hovedstad i provinsen Palencia. Kommunen har 77,090 innbyggere (2021).
Davis-Besse kjernekraftverk
Davis-Besse kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft ved vestbredden av Eriesjøen i Oak Harbor i Ottawa County, mellom Toledo og Detroit, i det nordøstlige hjørnet av delstaten Ohio i USA. Kjernekraftverkets nåværende ene reaktor ble godkjent for igangsetting i 1978 etter åtte års bygging. Installert maksimal effekt i 2009 er brutto 873 MW, og årsproduksjonen i 2007 var på om lag 7,71 TWh elektrisk kraft. Det er levert planer om byggign av to nye reaktorer med 2 200 MW kapasitet.
Anlegget eies av Cleveland Electric og FirstEnergy Toledo Edison. Det har en reaktor som er i operativ drift. Etter dagens konsesjoner skal reaktorens produksjon opphøre i 2017.
Nils Rosing Bull
Nils Rosing Bull (født 11. juli 1838 i Bergen, død 31. januar 1915) var en norsk statistiker og historiker.
Han studerte til examen philosophicum ved Bergen katedralskole i 1856. Etter å ha oppnådd cand.jur. i 1861 jobbet han som edsvoren fullmektig hos sorenskriveren i Søndre Østerdalen fogderi som hadde blitt etablert i 1859. Bull ble i 1863 ansatt i Indredepartementet, der han i 1874 også ble fullmektig. Han fikk året etter permisjon for å holde på med Folketellingen 1875. Fra 1878 jobbet han som 2. sekretær for Statistisk sentralbyrå, der han i 1889 ble forfremmet til byråsjef for statistikk om befolkning, kommuner, valg og topografi. Det var Bull som redigerte Norges Statskalender i 1873 og 1875, og etter at byrået gikk over til årlig utgivelse, i årene 1877 til 1912. Den ble nedlagt nøyaktig hundre år senere. Han fikk St. Olavs Orden i 1879 og ble året etter kansellist for ordningen.
Familie
Bull var sønn av Daniel Moldenauer Bull (1802–1863) og Birgitte Louise Sigholdt (1805–1872). Han ble i 1868 gift i Vestre Aker med Fanny Reinhardt (1842–1910) som var datter av byfogden i Larvik. Bull var oldefar til kunsthistorikeren Reidar Revold (1918–1973).
Demetrios Kalos
Demetrios Kalos, «den kjekke» (gresk: Δημήτριος ὁ Καλός; født ca 285 f.Kr. - død 249/250 f.Kr.), også kjent som Demetrios av Kyrene, var en hellenistisk konge av Kyrene i Libya. Han tilhørte antigoniddynastiet.
Three Mile Island kjernekraftverk
Dette kjernekraftverket var åsted for en alvorlig reaktorulykke 28. mars 1979, da reaktor TMI2 gjennomgikk en delvis nedsmelting. Ulykken førte til permanent stenging av reaktoren, store protester mot atomkraft i mange land (No Nukes), og strengere regler for nye reaktorer i USA og i andre deler av verden.
Demetrios Kalos
Familie
Demetrios var av gresk-makedonsk avstamning. Hans tilnavn eller epitetet kan oversettes som den «vakre» eller «kjekke» ettersom han var en kjekk og attraktiv mann, og var klar over det selv. Han ble født og oppfostret i kongeriket Makedonia. Han var navngitt etter sin far og var den yngste av barna til Demetrios I Poliorketes, konge av Makedonia, og hans hustru Ptolemais. Poliorketes hadde giftet seg med Ptolemais som hans femte hustru en gang rundt 287/286 f.Kr. i Miletos mens det var Ptolemais' første ekteskap. Demetrios Kalos var det eneste barnet født i dette ekteskapet da Poliorketes døde i 283 f.Kr., 54 år gammel. Fra farens øvrige ekteskap hadde Demetrios Kalos ulike halvsøsken, blant annet Antigonos II Gonatas, konge av Makedonia, og Stratonike av Syria, dronning av Selevkideriket.
Three Mile Island kjernekraftverk
Kjernekraftverkets to reaktorer ble godkjent for igangsetting i 1974 og 1978, sistnevnte etter åtte års bygging og bare ett års drift før ulykken. Installert maksimal effekt i 2009 var brutto 837 MW på reaktor TMI1, og årsproduksjonen i 2007 var på om lag 6,65 TWh elektrisk kraft. Reaktor TMI1, som er eid av Exelon Nuclear, ble stengt i 2019.
Demetrios Kalos
Familie
Demetrios' besteforeldre på morsiden var den første gresk-egyptiske farao Ptolemaios I Soter og adelskvinnen Eurydike. Blant hans tanter på morssiden var dronning Arsinoe II av Egypt og blant hans onkler på morssiden var farao Ptolemaios II Filadelfos og den makedonske kong Ptolemaios Keraunos. Blant hans fettere på morssiden var Ptolemaios III Euergetes. Hans besteforeldre på farssiden var den makedonske kong Antigonos I Monofthalmos og adelskvinnen Stratonike, mens onkel på farssiden var hærføreren Filip.
Kyrenaika
Det er ikke mye som er kjent om Demetrios før i 249 f.Kr. Som yngste sønn hadde han ikke store forutsetninger om han ikke ble godt gift. Greske Magas av Kyrene, konge av Kyrenaika (hva som i dag er en del av Libya) døde i 249 eller 250 f.Kr. Hans enke var den mektige greske dronningen Apama II. Hun var niese av Demetrios ved å være en datter av halvsøster Stratonike av Syria fra hennes ekteskap med Antiokos I Soter, konge av Selevkideriket.
En tid etter at han giftet seg med Berenike ble han elskeren til sin svigermor Apama. Sjalu over sin ektemanns affære med moren, havnet Berenike i en heftig krangel med dem begge, grep en kniv og stakk ned ektemannen som falt død om i armene på Apama. Diktet Coma Berenices av den greske poeten Kallimakhos har gått tapt, men er kjent fra en latinsk oversettelse eller parafrase av Catullus. Det har åpenbart en referanse til Berenikes drap på Demetrios: «La meg minne deg om hvor stolt ditt hjerte var selv som en ung pike; har du glemt den staute dåd som vant deg et kongelig ekteskap?»
Ekteskap og barn
Demetrios' første ekteskap var en gresk adelskvinne fra Larissa ved navn Olympias, datter av en Polykletos eller Polyklitos. Hun døde antagelig før 249 f.Kr. Deres barn var Antigonos III Doson, makedonsk konge i tiden 229-220 f.Kr., og Ekekrates, en adelsmann som det er lite som er kjent om, bortsett fra at han hadde en sønn som var oppkalt etter broren, Antigonos. Noen få måneder før hans tremenning på farssiden, kong Filip V av Makedonia døde i 179 f.Kr., avslørte Ekekrates' sønn Antigonos til Filip at dennes sønn, prins Perseus av Makedonia, hadde kommet med falske anklager mot Demetrios, Filips andre sønn, og på grunn av disse anklagene hadde Filip V fått Demetrios henrettet. Filip V ble så opprørt av Perseus' oppførsel at han utpekte Antigonos som sin etterfølger. Da Filip V døde i 179 f.Kr. og Antigonos ble utpekt som konge, ble han straks veltet av Perseus som fikk ham henrettet. Av den grunn blir Antigonos ikke regnet inn i Makedonias kongerekke.
I 249/250 f.Kr. giftet Demetrios, som nevnt, for andre ganger med grandniese Berenike. Da han ble elskeren til sin svigermor, ble han drept av Berenike i et raserianfall. De fikk ingen barn.
Berenike ble siden gift med Ptolemaios III Euergetes, den tredje herskeren av ptolemeerdynastiet i Egypt, og med ham fikk seks barn, blant annet Ptolemaios IV Filopator.
Øystein Aarseth
Øystein Aarseth (født 22. mars 1968, død 10. august 1993) også kjent under artistnavnet «Euronymous», var gitarist i bandet Mayhem og innehaver av plateselskapet Deathlike Silence og platebutikken Helvete.
Historie
Aarseth var med på å danne Mayhems originale besetning i 1984. På denne tiden brukte han artistnavnet Destructor. Dette ble senere endret til Euronymous etter en låt med samme navn av bandet Hellhammer, riktig nok feilstavet fra Eurynomos.
Fra 1991 til 1993 drev Aarseth plateselskapet Deathlike Silence og platebutikken Helvete, begge i Schweigaards gate 56 i Oslo. Platebutikken var et svært viktig samlingspunkt for black metal-miljøet i Oslo tidlig på 1990-tallet. Plateselskapet holdt til i kjelleren under butikken. I de gamle lokalene til Helvete og Deathlike Silence finnes fra august 2013 Neseblod Records.
Død
10. august 1993 ble Aarseth stukket til døde med 23 knivstikk, to i hodet, fem i nakken og seksten i ryggen. Drapsmannen, Varg Vikernes, ble arrestert ti dager senere. Vikernes hevdet at det høye antallet stikkskader i ryggen kom av at Aarseth falt på knust glass. Vikernes hevdet at drapet ble gjort i selvforsvar da han ble angrepet av Aarseth, og at Aarseth hadde planer om å myrde ham fordi Vikernes hadde fått ufrivillig oppmerksomhet i media. Dommerne i saken var av en annen oppfatning og omtalte det som usedvanlig rått og brutalt og en triviell krangel om oppmerksomhet.
Dyrehagen i Łódź
Dyrehagen i Łódź (polsk Miejski Ogród Zoologiczny) er en av 11 dyrehager i Polen. Den er med sine 16,4 hektar den åttende største dyrehagen i landet, og den femte største med hensyn til dyrebestand (3500 dyr fordelt på 344 arter). Dyrehagen ligger på området som begrenses av Krzemieniecka- og Konstantynowska-gaten.
Historie
Under andre verdenskrig klarte dyrehagen seg relativt bra, og etter frigjørelsen av 1945 tok den imot flere av dyrene fra den ødelagte dyrehagen i Wrocław. I 1950 fordoblet den sitt område til 16,4 hektar, og med tiden utviklet hagen seg systematisk.
På 1950-tallet fikk bavianene en stor fjellgård, i 1968 ble derimot en paviljong for store kattedyr forbundet med et kompleks av moderne løpegårder anlagt. På sitt 50-årsjubileum fikk dyrehagen et romslig sjiraffhus med en stor løpegård, og ti år senere et dyresykehus og en veterinærkarantene.