cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Buebro
Moderne buebroer
Moderne teknologi gjør at en kan bygge buebroer i stål og betong som tar opp spenninger i konstruksjonen. Fundamentene vil dermed måtte ta opp mindre av horisontale krefter, noe som igjen bidrar til en lettere og billigere fundamenteringsjobb.
Stavbuebroene kan bygges med overliggende eller med underliggende kjørebane.
Sylvia Syms
Sylvia Syms (1934–2023) var en britisk skuespillerinne. Hun spilte i flere filmer i 1950- og 1960-årene, men var aktiv innen film, TV og teater gjennom hele livet.
Vår Frue av Lourdes i Guangzhou
Vår Frue av Lourdes (露德圣母堂) er en liten katolsk kirke i Guangzhou i Kina. Den ligger på Shamianøya og ble bygd på den franske delen av øya i 1892. Kirken er blitt restaurert etter kulturrevolusjonen, men trenger sårt til ytterligere restaurasjon (2010).
Joe Shuster
Joseph «Joe» Shuster (født 10. juli 1914, død 30. juli 1992) var en kanadisk-amerikansk tegneserieskaper mest kjent for å ha skapt figuren Supermann sammen med forfatteren Jerry Siegel.
Shuster var involvert i flere rettssaker angående eierskapet til figuren Supermann, og klarte til slutt å bli anerkjent for hans rolle som medskaper. Hans tegneseriekarriere etter Supermann var ikke spesielt suksessfull, og på midten av 1970-tallet hadde han sluttet helt på grunn av delvis blindhet.
Vår Frue av Lourdes i Guangzhou
Den er en meget populær bryllupskirke.
Sylvia Syms
Privat
Syms ble født i London. Foreldrene var Daisy (Hale) og Edwin Syms, som var henholdsvis et fagforeningsmedlem og en embetsmann. Hun ble utdannet ved Royal Academy of Dramatic Art. Datteren Beatie Edney er også en skuespillerinne.
Karriere
Syms begynte å spille i filmer i andre halvdel av 1950-årene. I My Teenager Daughter spilte hun Anna Neagles vanskelige datter og i disse årene jobbet hun også med Flora Robson, Orson Welles, Stanley Holloway, Lilli Palmer og William Holden. I 1958 spilte hun i filmen Ice-Cold in Alex, som i de siste årene har blitt en kultklassiker fordi et klipp fra filmen ble brukt i en ølreklame.
I 1958 spilte hun også i den engelske borgerkigshistorien The Moonraker med George Baker. Noen få år senere spilte hun Tony Hancocks kone i komedien The Punch and Judy Man. Etter denne fulgte flere komedier, som The Big Job, men hun fikk mest hyldest for dramaene hun var med i, slik som The Tamarind Seed. For denne filmen ble hun nominert til en British Film Academy-pris. I 1970-årene spilte hun blant annet i komiserien My Good Woman (1972–74). Hun har også spilt Margaret Thatcher i både TV og på teater og i 1989 spilte hun i TV-serien Doctor Who i historien Ghost Light.
I 2002 var hun med i miniserien The Jury og i 2006 spilte hun Elizabeth Bowes-Lyon i filmen The Queen med Helen Mirren. Syms ble i juni 2007 utnevnt til offiser av Order of the British Empire.
Protein
Proteiner, også kalt eggehvitestoff, er en type molekyler som finnes i alle levende organismer, og er en av de grunnleggende bestanddelene for alt liv. De varierer i størrelse, form og egenskaper, og utfører et vidt spekter av oppgaver. Strukturelle proteiner (også kalt fiberproteiner) finnes blant annet i skjelett og muskler, hvor de er en nødvendig del av både oppbygning og funksjon. Globulære proteiner (proteiner som lar seg løse opp i væske) deltar i nesten alle biologiske prosesser, for eksempel ved å sende meldinger i organismer eller ved å utføre oppgaver direkte. Maten vi spiser blir omgjort til energi ved hjelp av proteiner, og det er også de som utfører fotosyntesen i planter. En annen type proteiner finnes i cellemembraner, der de sender beskjeder fra den ene siden av membranen til den andre, samt at de hjelper små molekyler gjennom membranen.
Klassifisering
Proteiner kan klassifiseres på ulike måter: strukturelle, globulære og membran-proteiner refererer til selve oppbygningen av proteinet fremfor funksjonen. Mange proteiner er enzymer (katalysatorer), en type molekyler som får kjemiske reaksjoner til å gå fortere. En annen viktig oppgave for proteiner er å delta i regulering av celleprosesser, der mengden proteiner eller kjemiske signaler festet på proteinene indikerer at en prosess skal startes eller avsluttes. Dette er viktig for vekst og utvikling av levende organismer, fra bakterier til planter, sopp og dyr.
Oppbygning
Et protein er bygget opp av en eller flere kjeder med aminosyrer. Aminosyrene er bundet sammen med peptidbindinger. Korte kjeder med aminosyrer kalles ofte peptider eller oligopeptider, men grensen mellom peptid og protein er ikke veldefinert. Under proteinsyntesen blir en og en aminosyre koblet på kjeden, og denne folder seg i en tredimensjonal struktur. Noen proteiner folder seg av seg selv, mens andre trenger hjelp av andre foldehjelpere (engelsk: chaperones) til å få riktig struktur.
Historie
I 1838 beskrev den svenske kjemikeren Jöns Jakob Berzelius proteiner for første gang, men hvor viktig proteiner var for levende organismer begynte ikke å bli klart før i 1926, da James B. Sumner viste at urease var et protein. Insulin fikk æren av å være det første proteinet som ble sekvensert, noe Frederick Sanger fikk nobelprisen i kjemi for 1958. I 1958 ble for første gang strukturen til proteiner kjent, da Max Perutz og John Cowdery Kendrew bestemte strukturene til hemoglobin og myoglobin ved hjelp av røntgenkrystallografi. Perutz og Kendrew delte nobelprisen i kjemi for denne bragden i 1962. En annen viktig oppdagelse var at proteinets struktur ble bestemt av dets sekvens, noe Christian B. Anfinsen fikk nobelprisen i kjemi for i 1972.
Sykdom
Proteiner kan også forårsake sykdommer, dersom mengden protein i en organisme er feil eller dersom det er feil på proteinene. Diabetes er et eksempel på en sykdom forårsaket av proteiner, der kroppen enten ikke produserer nok av proteinet insulin eller ikke reagerer riktig på insulinet. Huntingtons sykdom er en sykdom der endringer i et gen forårsaker endringer i strukturen til proteinet som genet koder for. Hemofili (blødersykdom) forårsakes av at genet for et protein enten ikke er til stede i arvestoffet eller at genet er mutert slik at proteinet ikke virker som det skal.
Mennesker og dyr trenger også proteiner som en del av dietten. Noen aminosyrer kan ikke organismen lage selv, og trenger å få disse tilført gjennom mat. I tillegg får organismen billig drivstoff siden den ikke trenger å lage alle aminosyrene selv.
Struktur og produksjon
Proteiner er bygget opp av mange atomer. Størsteparten av atomene er av typen karbon, hydrogen, oksygen og nitrogen. Noen proteiner inneholder også fosfor og svovel. Atomene danner ulike aminosyrer som kobles sammen i lange kjeder. Disse kjedene bretter seg sammen i bestemte strukturer. Noen proteiner virker bare når flere kjeder kobles sammen eller når bestemte molekyler er bundet til proteinet. Disse kalles kofaktorer, og hjelper proteinene utføre sin funksjon. En kofaktor kan være et enkelt atom som magnesium eller jern, eller molekyler som hem. Hemmolekylet er bundet til hemoglobin, og har et jernatom som kan binde oksygen. Hele proteinkomplekset frakter oksygen og finnes i røde blodceller (erytrocytter).
Proteinenes byggestener
Se egen artikkel: Aminosyre. Proteiner er kjeder med aminosyrer som er bundet til hverandre. Alle aminosyrer har en felles oppbygning, eller «ryggrad», som består av en karboksylgruppe (-COOH) som er bundet til et karbonatom som igjen er bundet til en aminogruppe (-NH2). Karbonatomet i midten er også bundet til et hydrogenatom og til en variabel gruppe kalt sidekjeden eller R-gruppen. Det er denne gruppen som skiller de ulike aminosyrene fra hverandre, og den kan være alt fra et hydrogenatom i aminosyren glycin til en dobbel aromatisk ring i tryptofan. Når aminosyrer bindes sammen med peptidbindinger, er det aminogruppen og karboksygruppen som danner en binding.
De to endene av en polypeptidkjede betegnes som den amino-terminale (N-terminale) eller den karboksy-terminale (C-terminale) enden avhengig av hvilken fri gruppe som finnes der. Begynnelsen av proteinkjeden har en aminogruppe, mens slutten av kjeden har en karboksygruppe, og vi leser sekvensen til proteinene fra N- til C-terminal.
Aminosyrene karakteriseres ut fra egenskapene til R-gruppen. Vanligvis deles de 20 aminosyrene inn i to hovedgrupper avhengig av om de er hydrofile eller hydrofobe. Hydrofile aminosyrer ligger ofte i overflaten av proteinet siden de er polare eller har ladning, mens hydrofobe aminosyrer ofte ligger i kjernen av proteinet, gjemt vekk fra vannet. Hydrofobe atomer søker seg mot hverandre, dette kalles hydrofob effekt. Det er aminosyrenes egenskaper og rekkefølgen de kommer i som bestemmer proteinets struktur og dermed funksjon. Selv små endringer i sekvensen kan føre til at proteinet endrer eller mister funksjon.
Siden aminosyrene kan kombineres i kjeder uten begrensninger er det mulig å danne utallige unike kjeder. Selv for et lite peptid på bare 10 aminosyrer finnes det flere enn 1013 mulige kombinasjoner av aminosyrer som alle gir unike sekvenser!
Struktur
Når man snakker om globulære, strukturelle eller membranproteiner, er det tertiær- eller kvartenærstrukturen som beskrives. Globulære og strukturelle klassifikasjoner beskriver helst formen på proteinet, men sier litt om funksjon også, siden strukturelle proteiner er viktig for oppbygningen og styrken til støttevev og skjelett i ulike organismer.
Proteiner er ikke statiske
Beskrivelser av tertiær- og kvartenærstruktur kan gi inntrykk av at proteiner er rigide objekter som ikke er fleksible. De strukturelle proteinene som er en del av skjelett eller skall har også svært liten mulighet til å bevege seg, men i alle proteinstrukturer finnes det bevegelser på ulike nivåer. Dersom proteiner ikke hadde vært fleksible, ville vi ikke kunnet bevege oss, vokse eller fordøye mat, og planter ville ikke kunne utføre fotosyntese.
Noen proteiner har ulike konformasjoner, eller flere ulike tertiærstrukturer som er stabile og som har funksjon. Primærstrukturen er den samme, og for det meste er sekundærstrukturen lik, men tertiær- og kvartenærstrukturen kan være endret mellom ulike konformasjoner. Endringen består oftest av at atomene endrer posisjon, mens bindingene mellom atomene forblir den samme. Noen proteiner endrer form slik at kofaktorer eller andre proteiner skal kunne koble seg til, mens membranproteiner gjerne endrer form for å sende en beskjed fra en side av en membran til den andre.
Endringer mellom konformasjoner har gjerne stor betydning for organismen. Konformasjonsendringer kan signalisere at en prosess skal starte eller avslutte, for eksempel brukes dette mye når en organisme utvikler seg. Proteiner får signaler som gjør at konformasjonen endres, og det kan sette igang neste steg i utviklingen, og proteinet vil alltid inneha denne konformasjonen etterpå. Andre proteiner går frem og tilbake mellom konformasjonene, som hemoglobin, som har to ulike konformasjoner, en der oksygen er bundet, og en der oksygen ikke er bundet.
Ulike konformasjoner i proteiner gir mulighet for nøyaktig regulering av prosesser som foregår i en organisme. Eksempler på dette er regulering av stoffskifte og utvikling av cellene, og dette skjer i alle slags organismer, fra «enkle» bakterier til mennesker. Reguleringsmekanismene er helt generelle og brukes også når proteiner produseres (transkripsjon og translasjon) og når signaler skal sendes i kroppen.
Brit Sørensen
Brit Sørensen (født 16. november 1923, død 1. oktober 2008) var en norsk skulptør og billedkunstner. Hun var gift med grafiker, tegner og illustratør Hans Gerhard Sørensen fra Stokke.
Protein
Fra DNA via RNA til ferdig protein (Proteinsyntese)
Produksjon av protein er under regulering av andre proteiner og hormoner. Som respons til visse stimuli vil proteinproduksjonen reguleres opp eller ned.
Ikke-ribosomale proteiner (NRPS, nonribosomal peptide synthetase) Stor gruppe med komplekse sekundære stoffskifteprodukter hos actinomyceter, sopp og bakterier som lages fra aminosyrer katalysert av et flerfunksjonelt ikke-ribosomal peptidsyntetase.
Funksjoner
Proteiner er byggesteinene i alle levende celler. De utfyller et utall mer eller mindre svært spesialiserte funksjoner. Hos mennesker er dette alt fra å bygge opp og vedlikeholde muskler, skjelett, hud og slimhinner, til å stå for transport av oksygen og næringsstoffer i blodet. Proteinene deltar også i immunrespons, samt lagring og transport av forskjellige stoffer i kroppen. Gjennom ernæring er proteinene kilde til aminosyrer for organismer som ikke kan lage disse selv. Inngår som del av sikringskosten mot mangelsykdommer for mennesker.
Proteiner skaper folk - og dyr
De fleste organismer er bygd opp av strukturelle proteiner. Cellenes form, og dermed også formen til multicellulære organismer, er stort sett bestemt av proteiner. Videre er proteiner et viktig næringsmiddel. Nedbrytingen av proteiner begynner i magen, der de splittes opp i aminosyrer av proteaser. Mesteparten av aminosyrene tas opp i tynntarmen, og svært lite (~1 %) går ut med avføringen. Aminosyrene som tas opp kan benyttes videre direkte som byggesteiner i nye proteiner, eller de kan brytes videre ned og gjøre nytte som energikilde.
Enzymer: naturens katalysatorer
Reaksjonene enzymet deltar i utføres i det aktive setet. Dette er ofte lommer eller fordypninger i proteinet der substratene binder. I området rundt det aktive setet er gjerne aminosyresekvensen konservert mellom arter som har proteiner med lignende funksjoner. Studier av slike sekvenser, helst på DNA-nivå, bidrar ofte til å finne ut av enzymenes funksjon eller å si noe om evolusjonen av en art og slekstkap mellom dem.
Kort om enzymkinetikk
Innledningsvis øker hastigheten i en enzymreaksjon hyperbolsk med økende substratkonsentrasjon. Ved substratmetning, det vil si når alle enzymmolekylene er bundet til substratet, øker ikke hastigheten ytterligere.
Den enkleste enzymreaksjonen kan uttrykkes på formen
der E er enzym, ES er et enzym-substrat-kompleks og P er produkt. Noen enzymer kan brukes på nytt etter å ha dannet produktet, mens andre blir inaktivert på grunn av forandringer i proteinstrukturen.
For denne reaksjonen gir Mikaelis-Menten-ligningen sammenhengen mellom reaksjonshastigheten v og substratkonsentrasjonen:
Her er Vmax den maksimale reaksjonshastigheten for enzymet, mens Km er Mikaelis-konstanten, som gir substratkonsentrasjoner ved halvparten av Vmax.
Les mer om enzymkinetikk på Universitetet i Oslo.
Regulering av enzymer
Enzymer kan binde til ulike molekyler i spesifikke bindingsseter som finnes i proteinet. Molekylene som bindes kalles ligander. Hvor sterkt liganden binder uttrykkes som ligandens affinitet. Høy affinitet betyr sterk binding. Regulering av slik binding gjøres gjerne ved strukturelle (allosteriske) forandringer i proteinet, slik at liganden ikke kan komme i kontakt med bindingssetet. Binding av ligand til ett sete kan også påvirke affiniteten for ligander til andre seter. Konsentrasjon av proteinet er en viktig type regulering.
Det finnes også kunstige metoder for å regulere proteiner. Man kan for eksempel begrense tilgangen på co-faktorer og derved senke aktiviteten. Under sterk varmepåvirkning vil de fleste enzymer denatureres og miste sin funksjon. Denatureringen er i de fleste tilfeller irreversibel og enzymet er ødelagt.
Proteiner som næringsstoff
Proteiner regnes også som en av tre hovedgrupper næringsstoffer i kosten, ved siden av fett og karbohydrater. Proteinene som vi får i oss gjennom maten, brytes ned til aminosyrer i fordøyelsessystemet. Disse aminosyrene kan kroppen bruke enten som byggesteiner til å bygge opp egne proteiner, eller som brensel («drivstoff») i cellene på samme måte som fettsyrer (fra fett) og druesukker (fra karbohydrater).
Åtte såkalte essensielle aminosyrer kan ikke kroppen produsere selv så de må tilføres gjennom mat. Alle kan dekkes av variert vegetabilsk kost som utelukkende består av frukt, grønnsaker, belgvekster, nøtter og korn. De kan også fås gjennom inntak av fisk, egg, kjøtt, melkeprodukter og brødvarer. Disse åtte er tryptofan, lysin, metionin, fenylalanin, treonin, valin, leucin og isoleucin. To andre, histidin og arginin, er i tillegg essensielle for barn.
Eksempler på noen proteiner
Forskjellige typer proteiner og deres oppgaver:
Litteratur
C. Branden and J. Tooze Introduction to protein structure 2nd ed. 1999. Garland publishing
Brittany Snow
Brittany Anne Snow (født 9. mars 1986 i Tampa, Florida) er en amerikansk skuespiller.
Asbjørn Krogtoft
Asbjørn Sverre Krogtoft (født 13. august 1948 i Bø i Vesterålen) er en norsk popartist, visesanger, komponist og produsent, mest kjent under artistnavnet ASA. Han er blant annet kjent for komposisjonen «Graveyard Paradise». ASA var frontfigur i gruppene 1-2-6 og Taboo.
Brittany Snow
Brittany hadde en populær rolle da hun var 12 år gammel som Susan LeMay i såpeopraen Guiding Light fra 1998 til 2001. Hun er kanskje mest kjent for sin rolle som Meg Pryor i NBCs American Dreams. Hun har også spilt Ariel i den tredje sesongen av Nip/Tuck.
Asbjørn Krogtoft
«Graveyard Paradise
ASA ble først kjent gjennom popgruppa 1-2-6 og singelen «Graveyard Paradise», som gikk inn på hitlistene i august 1967. Dernest dannet han rockegruppa Taboo, som fikk en forholdsvis kort karriere. I 1968 dukket ASA opp som visesanger. Om ikke «Fly lille fugl» ble noen suksess, så gikk det langt bedre med oppfølgeren «Rekkene» (1969).
Brittany Snow
Brittany har spilt i filmer som Operasjon barnevakt med Vin Diesel og Lauren Graham. Hun har også spilt Kate Spencer i John Tucker Must Die, den slemme Amber Von Tussle i musikalen Hairspray og Donna Keppel i Prom Night. Hun har også gjestespilt i serien "Gossip Girl" som den yngre versjonen av Lily Bass.
Asbjørn Krogtoft
«Graveyard Paradise
ASA kom med sitt første soloalbum Utopia i 1970. Dette var et konseptalbum om en fantasifigur, kong Asa. Til å binde sammen sangene skrev han en monolog i åtte deler som ble lest av Odd Grythe. Musikken ble fremført med orgel som bærende instrument. RCA ga ut samleplaten August og våren med innspillinger av 1-2-6, Taboo og Asas solokarriere. Hans siste LP for RCA ble Mosaikk. Denne platen inneholdt en sang hvor han viste sin takknemlighet til sin inspirator Bob Dylan; «Bobby, You’re Not Allowed To Die». Mye av teksten var sydd sammen av strofer og titler hentet fra Dylans sanger. Arve Sigvaldsen var produsent på samtlige av Asas utgivelser på RCA.
Tidlig i 1970-årene spilte han i forskjellige grupper, deriblant Cimarron, som han laget en plate sammen med, og soloplaten Brocade (1975). Asa flyttet til Oslo i 1976 og ble lydtekniker i Talent Studio, hvor han arbeidet som produsent og låtskriver for en rekke artister, blant annet Lillian Askeland. Asa var også vokalist i Popol Ace etter Jahn Teigen, og lagde albumet Curly Sounds i 1977. I Talent Studio ble han også kjent med Lars Børke, som han dannet duoen Lasa og lagde to plater sammen før Krogtoft flyttet tilbake til Bodø i 1980. Hans første soloplate i hjembyen fikk tittelen Snu pulken.
1990-årene
I 1983 trakk Asa seg tilbake fra musikken. men deltok senere i en gjenforening av 1-2-6. Bandet spilte inn fem låter, deriblant en nyinnspilling av «Graveyard Paradise» med undertittelen «Edens kirkegård». Den nye versjonen var en kombinasjon av norsk og engelsk tekst. Denne ble utgitt som single i 1990. Baksiden var «Våren –65», der ASA gjenfortalte historien om de fire ungguttene fra Bodø som satset alt for musikken. Fire av de fem innspillingene som det gjenforente 1-2-6 gjorde i 1990, ble også utgitt på samlealbumet One Two Six, som ble utgitt i 1995 i anledning 30-årsjubileet for dannelsen av 1-2-6. Foruten deres eneste LP Curtains Falling, inneholder CD-en gruppas singelplater, flere tidligere uutgitte spor og fire låter av Taboo.
2000-årene
I 2007 ga han ut EP-en TerraPi under pseudonymet "asanova.no". I januar 2008 spilte han sammen med Taboo i Bodø, Fauske og Mo i Rana med et repertoar av gamle og nye låter. Året etter gikk gruppa i Hønsehuset Lydstudio i Bodø og spilte inn 11 låter, blant annet «Antarctica». CD-en fikk navnet Reborn og ble utgitt 29. januar 2010. Han spilte på popgallaen med 60- og 70-tallsartister i Telenor Arena i 2015. Han fikk Gammleng-prisen i klassen musiker i 2021.
Brittany Snow
Snow har en av hovedrollene i alle tre Pitch Perfect-filmene.
Akkalasamisk
Akkalasamisk er et kolasamisk språk som ble talt i de samiske bygdene A´kkel og Ču´kksuâl i innlandet på Kolahalvøya i Russland. Språket ble tidligere ansett som en dialekt av kildinsamisk, men har i senere tid blitt ansett som et selvstendig språk som er nærmest beslektet med skoltesamisk, dets vestlige nabo.
I dag finnes det flere personer som har passive kunnskaper i akkalasamisk på ulike nivåer og minst én taler bruker akkalasamisk aktivt i samtale med talere av andre beslektede samiske språk.
Akkalasamisk er det dårligst dokumenterte samiske språket. Det finnes en akkalasamisk grammatikk, en samling av akkalasamiske tekster og lydopptak på akkalasamisk som ble gjort av Det russiske vitenskapsakademiet i 1950-, 1960- og 1970-årene og som bør kunne brukes i språkrevitaliseringsarbeid.
Hengdian World Studios
Hengdian World Studios (kinesisk: 横店影视城) er et av de største filmstudioer med store kulisser som finnes (2008) i Folkerepublikken Kina og i Asia. Det ligger i provinsen Zhejiang i byprefekturet Jinhua i byfylket Dongyang i storkommunenn Hengdian.
Studioet drives av den privateide Hengdiangruppen, som ble grunnlagt av Xu Wenrong, en bonde som ble millionær. Studiet har også tilnavnet «Chinawood».
Byggingen begynte i 1990-årene, og har pågått siden. Blant de senere tilskudd er en replika av Beijings gamle keiserlige sommerpalass. Andre større kulisser egner seg for filmer som skal utspille seg under Qin-dynastiet og Han-dynastiet. Her er også gatestrøk fra Guangzhou og Hongkong og palasser fra Ming- og Qing-periodene.
Askim stasjon
Askim stasjon er en jernbanestasjon på Østfoldbanen (østre linje) i Indre Østfold kommune. Stasjonen ble åpnet i 1882, og er stoppested på Vys rute R22 mellom Mysen og Skøyen. Fra Askim stasjon til Oslo S er det 53,410 km. Stasjonen ligger 130,1 meter over havet.
Fra Askim ble det anlagt sidespor bergnet for transport av tunge maskiner og transformatorer til i alt tre nærliggende kraftverk langs Glomma, Solbergfoss, Vamma og Kykkelsrud. Men bare den til Solbergfoss fikk persontrafikk. Fra 1917 til 1964 var Askim stasjon endestasjon på Solbergfossbanen.
Injeksjon
En injeksjon er en metode for å sette substanser inn i kroppsvev ved hjelp av en sprøyte med kanyle. Brukes til å perforere huden, og holdes der så lenge det tar å føre substansen inn. En injeksjon er en parenteral administrasjonsform. Det er tre hovedtyper injeksjoner; subkutane, intramuskulære, og intravenøse.
Injeksjoner ble først utført på 1600-tallet, men ble vanlig i det 20. århundre. Det er en av de vanligste medisinske prosedyrene, og hvert år blir det gitt minst 16 milliarder injeksjoner over hele verden.
Intradermal injeksjon
En intradermal (intrakutan) injeksjon injiseres i huden.
Subkutan injeksjon
En subkutan injeksjon (SC) administreres inn i subkutis, hudlaget under epidermis og dermis. Subkutane injeksjoner brukes til administrasjon av legemidler i små volum, for eksempel insulin eller heparin, der en lang absorpsjonstid er ønsket. Subkutane injeksjoner settes som regel i huden på magen (unntatt en 5 cm stor sirkel rundt navlen), oversiden av låret, utsiden av overarmen eller rumpen like bak hoftebeinet. Subkutane injeksjoner selvadministreres ofte, for eksempel insulininjeksjoner av personer som har diabetes mellitus type 1.
Intramuskulær injeksjon
En intramuskulær injeksjon (IM) injiseres direkte inn i en muskel. Mange vaksiner, og legemidler som morfin, metoklopramid og P-sprøyten kan administreres på denne måten. Mange legemidler injisert på denne måten absorberes relativt raskt, mens andre virker over lengre tid, avhengig av preparatformen. Intramuskulære injeksjoner selvadministreres sjelden, og bør settes av autorisert helsepersonell, dette på grunn av injeksjonsstedenes utilgjengelighet og faren for å treffe nerver og blodårer. De mest vanlige injeksjonsstedene er utsiden av overarmen (deltamuskelen), rumpen (glutealmuskel) eller forsiden av låret (Vastus lateralis-muskelen).
Intravenøs injeksjon
En intravenøs injeksjon eller infusjon (IV) settes direkte inn i en vene, og den injiserte substansen kommer dermed direkte inn i blodstrømmen. Effekten tiltrer derfor tilnærmet øyeblikkelig. Noen medikamenter (som dopamin og enkelte antibiotika), blod og andre kolloider samt andre væsker som må infuseres i større mengder, kan kun administreres intravenøst.
Intravenøs tilgang kan etableres med kun en sprøyte og kanyle, men i praksis brukes dette kun i nødstilfeller og av rusmiddelavhengige sprøytebrukere. Den vanligste måten å etablere intravenøs tilgang i helsevesenet er ved et perifert venekateter (også kjent under merkenavnet Venflon), som normalt settes i vener i hånden eller underarmen. Andre metoder omfatter sentrale venekateter, perifert innsatte sentrale venekateter, Hickmankateter og implanterte veneporter.
Altafjorden
Altafjorden (nordsamisk: Álttávuonna eller Álaheajvuonna; kvensk: Alattionvuono; finsk: Alattionvuono eller Altavuono) er den vestligste av de fem store fjordene i Finnmark, og ligger i sin helhet i Alta kommune. Fjorden starter på utsiden av de tre store sundene Stjernsundet, Vargsundet og Rognsundet, som dannes av øyene Stjernøya og Seiland. Innerst i Altafjorden ligger byen Alta og tettstedet Rafsbotn.
Fjordfiske
Det finnes et rikt antall av ulike marin e fiskearter. I tillegg har fjorden mange anadrome fiskearter som laks, ørret og røye; disse forekomstene skyldes at et stort antall elver munner ut i fjorden. Fiske etter laks med kilenot foregår i hele fjorden. Det er også en del sportsfiske og yrkesfiske etter de marine fiskeslagene i fjorden.
Fiskeoppdrett
Det drives et betydelig oppdrett av laks og regnbueørret i fjordsystemet. I 2003 var det 38 konsesjoner med tilsammen 20 500 tonn laks og 500 tonn ørret.
Andre verdenskrig
I 1943 startet den tyske okkupasjonsmakten å bygge opp Altafjorden til Nord-Europas største flåtebase. «Tirpitz», som var et av verdens største og mektigste slagskip, lå ankret opp i nærmere to år i Kåfjord. Også en rekke andre tyske krigsskip hadde Altafjorden som base, deriblant slagskipet «Scharnhorst» og slagkrysseren «Lützow», samt et titalls tyske destroyere og forsyningsskip.
Langnes holdeplass
Langnes holdeplass var en holdeplass på Østfoldbanens Østre linje. Langnes ligger i Indre Østfold kommune. Holdeplassen åpnet i 1932, og ble betjent av lokaltogene mellom Mysen og Skøyen. Fra Langnes til Oslo S er det 49,610 km. Stasjonen ligger omtrent en halv kilometer fra der slaget ved Langnes Skanse sto i 1814. Holdeplassen hadde pr 2008 et passasjertall på sum 28 av- og påstigende pr. årsdøgn.
Holdeplassen ble lagt ned 9. desember 2012 i forbindelse med innføring av ny grunnrutemodell for jernbanetrafikken i østlandsområdet.
Frands Rantzau
Frands Rantzau tilbrakte sin tidligere ungdom ved hoffet til tronarvingen «den utvalgte prins» Christian før han studerte i Leipzig, Jena, Strasbourg og Padova. Tilbake i Danmark ble han lagt merke til av Christian IV som utnevnte den bare 22 år gamle mannen til stattholder i København, en stilling som hadde stått ledig siden hans fars død i 1618. I 1627 ble han også opptatt i kongens familie, da han ble forlovet med Christian IVs eldste datter med Kirsten Munk, den ni år gamle Anne Cathrine Christiansdatter.
Som stattholder i København hadde Rantzau ansvaret for orlogsverftet på Bremerholm, Tøjhuset og Provianthuset. I 1632 ble han utnevnt til rikshovmester, men ekteskapet med kongedatteren ble aldri av. I festlig lag med kong Christian på Rosenborg slott gikk de to mennene utenfor, og Rantzau ramlet i vollgraven og druknet. Kongen skal nesten ha druknet selv da han forsøkte å redde svigersønnen, men ble reddet av slottets kjøkkenmester. Da Anne Cathrine døde alt året etter, ble det sagt å være av sorg over Rantzaus død.
Finby
Finby (finsk: Särkisalo) er en tidligere kommune i det finske landskapet Egentliga Finland. Kommunen hadde rundt 720 innbyggere og et areal på 82,85 km². Kommunen var tospråklig med finsk som majoritetsspråk (87 %) og svensk som minoritetsspråk (10,6 %).
Fylkesvei 5992
Fylkesveg 5992 går mellom Setnes og Soggemoen i Rauma kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 174.
Bildeanalyse
Bildeanalyse er en metode for å systematisk avdekke meningen eller budskapet i et bilde.
Analyse er et viktig innslag i humanistisk og vitenskapelig kompetanse. Analyse er en slik tilnærming. Man kan oppnå et nytt blikk på en tekst ved at man gir seg selv litt distanse til verket og stiller noen spørsmål til sin egen opplevelse. Analyse er ikke beskrivelse. Analyse dreier seg om å få tak på mening som ikke ligger opp i dagen. Analyse er fortolkning. En analyse gir ingen endelige svar.
Det finnes mange måter å analysere et bilde på og fremgangsmåten kan variere etter hvordan innfallsvinkel og metode man velger. Men generelt burde se på bildet som en visuelt kommunikasjonsuttrykk og hvordan det kommuniserer mening. Her er to måter å analysere på knyttet opp til metodens opphavsmann.
Erwin Panofskys modell
Konsentrer seg om bildets form og innhold. Den er mer uttømmende i motsetning til hvordan man kan fokusere på stilelementer eller konteksten det er satt i. Han deler bildeanalyse i tre:
Her fokuseres det på det naturlige som er bildets primære betydning. Det skal være en beskrivelse basert på elementær bildeerfaring.
Her skal man gå dypere inn på den konvensjonelle og sekundære betydningen bildet har. Det skal ikke bare være en registrering, men en identifisering av objektene og bildets form.
Her skal det fokuseres på konteksten bildet er satt inn i. Den samfunnsmessigere årsaken til at det er utformet slik, eller den historiske, kulturelle eller ide-historiske sammenhengen det ble malt i.
Roland Barthes' modell
Mener bilder er retoriske og ikke uskyldige. Det er ladet med meninger og føringer. Slik burde man se på det når man analyserer.
Barthes mener bildet er åpen. Ved å analysere det lukker man det ved tolkningen det vil si, man gir det en spesiell mening. Han mener en bildeanalyse burde deles opp i to nivåer.
Paul Williams
Paul Williams (født 2. juli 1939 i Birmingham i Alabama, død 17. august 1973) var en amerikansk soul-sanger (baryton) og koreograf, og et av de opprinnelige medlemmene i Motown-gruppa The Temptations. Sammen med David Ruffin, Otis Williams (ikke i slekt), Eddie Kendricks og Melvin Franklin utgjorde han gruppa i dens mest suksessfylte tid i 1960-årene, det som er kalt «Classic Five»-perioden.
Bildeanalyse
Roland Barthes' modell
I det denotative nivået skal man beskrive form og farge slik det umiddelbart fremstår for øyet. Det er snakk om en registrering av virkemidlene.
Paul Williams
Paul Williams starta tidlig å synge. Han og kameratene Eddie Kendricks, Kell Osboure, Jerome Averette og Wiley Waller starta i 1955 doo-wop-gruppa The Cavaliers. Seinere flytta deler av gruppa til Detroit og danna etter hvert The Primes, som fikk en viss lokal suksess, men ingen platekontrakt. Primes blei oppløst i 1960, og Williams og Kendricks slo seg da sammen Otis Williams, Melvin Franklin og Elbridge Bryant (fra The Distants). De fikk i 1961 kontrakt med Motown under navnet The Temptations.
Bildeanalyse
Roland Barthes' modell
Her skal man se nærmere på hvilke betydninger bildets tegn får sammen. Man skal se på hvordan det oppstår og fremstilles med andre tegn. Hvilke assosiasjoner det gir og hvilken mening det skal gi.
Paul Williams
Det gikk noen år før de fikk suksess, men fra rundt 1964 var de den ledende mannlige vokalgruppa i sin sjanger. Williams hadde førstestemmen på blant annet «Your Wonderful Love», «No More Water in the Well», og ikke minst «Don't Look Back», som blei spilt på stort sett alle konserter og der han var i forgrunnen.
Som The Temptations' beste danser falt det de første åra på Williams å koreografere gruppas sceneshow, som blei et slags varemerke for dem i tillegg til de lekre vokalharmoniene.
Mot slutten av 1960-årene var Williams’ helse sterkt redusert. Han hadde sigdcelleanemi. Samtidig led han av depresjoner. Han var plaga av å ha blitt fratatt rollen som koreograf i Motown, han hadde økonomiske problemer, og han tok til å drikke tett. Han fikk vansker med å opptre, og Richard Street, som hadde sunget med i The Distants før, blei hyra inn som reserve på konserter. På mange av låtene sang han fra bak teppene istedenfor Williams, som mima, men i blant måtte Street også stille opp på scenen.
I 1971 lot Williams seg overtale til å forlate gruppa. Han fortsatte imidlertid som rådgiver og koreograf.
I gode perioder rakk Williams – med hjelp fra Eddie Kendricks – å spille inn et par sololåter. (De blei ikke utgitt mens han levde, men er seinere kommet på samleskiver.) Problemene med helsa og alkoholen fortsatte imidlertid, og 17. august 1973 blei han funnet død. Den offisielle årsaken var sjølmord, men mange har satt spørsmålstegn ved dette.
I 1989 blei The Temptations innvotert i Rock and Roll Hall of Fame med Williams som en av de omtalte sangerne.
En sønn med samme navn synger med gruppa Temptations Review, som ledes av Dennis Edwards.
Forsett
Forsett er et juridisk begrep som beskriver den skyldformen som foreligger når den som utfører en handling gjør det bevisst (etter bevissthetsteorien) eller har hatt vilje til å foreta handlingen (etter viljesteorien).
Det skilles mellom tre hovedformer for forsett: hensiktsforsett, sannsynlighetsforsett og eventualitetsforsett. I utgangspunktet vil alltid hensikts- eller sannsynlighetsforsett være nok for å påvise forsett som kreves i norsk strafferett. Eventualitetsforsett kan være aktuelt når det foreligger dolus eventualis (se nedenfor).
Hensiktsforsett
Hensiktsforsett (dolus directus) foreligger der hvor følgen av handlingen var tilsiktet. Det klassiske eksempelet er at man skyter mot noen for å drepe vedkommende.
I enkelte straffebud kreves det hensiktsforsett i en eller annen form for at straffebudet skal komme til anvendelse. En viktig gruppe forbrytelser er vinningsforbrytelser, hvor handlingen ofte må ha skjedd i den hensikt å skaffe seg vinning.
Sannsynlighetsforsett
Sannsynlighetsforsett (dolus indirectus) foreligger der gjerningsmannen har regnet det som sikkert eller overveiende sannsynlig at en uønsket følge vil oppstå. Et eksempel er en pyroman som tenner på en boligblokk fordi han får et «kick» av å oppleve ilden. Selv om han i og for seg håper at alle i bygget overlever har han utvist forsett dersom han ser det som overveiende sannsynlig at noen vil omkomme.
Overveiende sannsynlighet foreligger når gjerningsmannen anser det som mer sannsynlig at følgen vil inntreffe enn det motsatte.
Eventualitetsforsett og dolus eventualis
Hvis gjerningsmannen finner at det er mer sannsynlig at følgen ikke vil skje enn at den skjer, foreligger det i utgangspunktet ikke forsett. Slike tilfeller vil som regel være en bevisst uaktsomhet. Eventualitetsforsett (dolus eventualis) foreligger likevel der hvor gjerningsmannen holder følgen mulig (men ikke overveiende sannsynlig), og bestemmer seg for å gjennomføre handlingen selv om følgen skulle inntre. Dette er den positive innvilgelsesteori. På den annen side har man den hypotetiske innvilgelsesteori, som sier at forsett foreligger hvis det er klart at gjerningspersonen etter en hypotetisk vurdering hadde foretatt handlingen selv om han hadde regnet det som sikkert at følgen ville inntre. I norsk strafferett har rettspraksis godtatt den positive innvilgelsesteori og avvist den hypotetiske, mens svensk strafferett har akseptert den hypotetiske innvilgelsesteori.
Eventualitetsforsett skiller seg fra bevisst uaktsomhet ved at sistnevnte dreier seg om å ta en risiko, men håpe at utfallet er godt, mens førstnevnte dreier seg om å ville gjennomføre handlingen uansett om følgen skulle inntre. Et praktisk eksempel er ved narkotikasmugling, der en person blir bedt om å smugle en pakke fra et land til et annet. Han vet ikke hva pakken inneholder, men bestemmer seg for å gjennomføre smuglingen selv om den skulle inneholde for eksempel heroin, uten å gjøre seg opp noen mening om sannsynligheten for dette. Dersom det viser seg at pakken virkelig inneholder heroin har gjerningspersonen utvist forsett. På den annen side vil en person som bryter trafikkreglene for å rekke et fly vite at han utsetter seg selv og andre for en stor risiko, men velger å gjøre det likevel. Dette er bevisst uaktsomhet.
Vilkårene for å legge til grunn at det foreligger forsett i form av dolus eventualis, er i Høyesteretts kjennelse Rt. 2004 side 1769 avsnitt 11 sammenfattet slik: ''«Det er ikke tilstrekkelig til å konstatere forsett i form av dolus eventualis at det forhold som forsettet skal dekke, for gjerningspersonen fremstilte seg som mulig, og at vedkommende likevel valgte å handle. Det kreves i tillegg en positiv innvilgelse av dette momentet. Lagmannsretten måtte således ved sin straffutmåling finne det bevist at A bevisst hadde tatt det standpunkt at hun ville medvirke selv om det var en så betydelig mengde heroin – her er det tale om inntil 194 gram – som skulle kjøpes/oppbevares. Denne positive innvilgelse, som riktignok inneholder et hypotetisk element, skiller – i det nedre grenseområdet – forsettet fra den bevisste uaktsomhet.»''
Forsett har størst betydning innen strafferetten fordi det i de fleste land i utgangspunktet er den skyldgraden som kreves for å ilegge straff. I norsk strafferett er dette slått fast som et utgangspunkt i straffeloven § 40. I erstatningsretten er begrepet mindre interessant, fordi det i de fleste rettssystem er tilstrekkelig at det foreligger uaktsomhet for å konstatere erstatningsansvar.
Hvilke grader av forsett som rettslig sett oppfyller forsettskravet varierer fra land til land. Det kan også variere mellom ulike typer overtredelser. I norsk rett kreves det minimum eventualitetsforsett i form av den positive innvilgelsesteori.
Overlegg
Overlegg er en kvalifisert form for forsett hvor handlingen ikke bare er tilsiktet, men også er et resultat av en overveid beslutning i motsetning til en umiddelbar handlingsimpuls.
Rivas (Nicaragua)
Rivas er en by i Nicaragua. Den er administrasjonssentrum i departementet Rivas, sørvest i landet. Byen ligger nær grensa til Costa Rica, mellom stillehavskysten og Nicaraguasjøen. Rivas har rundt 50 000 innbyggere.
Frank Wild
Antarktisutforskning
Frank Wild deltok i følgende antarktisekspedisjoner:
Under Endurance-ekspedisjonen var Wild leder for en gruppe på skipbrudne 21 mann på den øde øya Elefantøya mens Shackleton og et mannskap på fem gjennomførte en enestående redningsbragd ved å seile i en livbåt til Sør-Georgia etter hjelp. Fra 24. april til 30. august 1916 overlevde Wild og hans menn på Elefantøya på en diett av sel- og pingvinkjøtt samt tang. Etter flere redningsforsøk ble de omsider reddet av det chilenske skipet «Yelcho». Point Wild på Elefantøya er oppkalt etter Frank Wild, og der er det oppført en byste av «Yelcho»s kaptein Luis Alberto Pardo til minne om bergingen.
Da Wild returnerte til Storbritannia i 1916, meldte han seg til krigstjeneste og ble utnevnt til midlertidig løytnant i Royal Naval Volunteer Reserve. Etter å ha tatt russiskkurs, ble han Royal Navys transportoffiser i Arkhangelsk hvor han hadde overoppsyn med krigsmateriell som ankom under den allierte intervensjonen i Russland. Etter krigen reiste han til Sør-Afrika hvor han sammen med Francis Bickerton og James McIlroy, to tidligere kamerater fra Antarktis, drev en gård i Nyasaland.
Senere liv
I 1922 giftet han seg med Vera Latmann og startet med bomullsdyrking i Zululand. Etter flere år med tørke ga de imidlertid opp, og i en periode var han involvert i jernbaneutbygging i Sør-Afrika. Han havnet etter hvert i økonomiske problemer og endte nærmest blakk. I 1928 ble han skilt fra Vera, og de neste par årene hadde han flere småjobber, samtidig som han slet med alkoholproblemer.
I 1931 giftet han seg på nytt, med den 37 år gamle Beatrice Lydia Rhys Rowbottom. De bosatte seg i Johannesburg, og Wild tok arbeid i en gullgruve i Witwatersrand. Han spedde på sin magre lønn ved å holde foredrag om Endurance-ekspedisjonen.
Hans alkoholproblemer fortsatte, og i 1938 hadde hans helsetilstand forverret seg. Han døde 19. august 1939 i Klerksdorp av lungebetennelse og diabetes.
Utmerkelser
Wild ble utnevnt til kommandør av Order of the British Empire i 1920. Han mottok en rekke utmerkelser for sine bidrag innen polarutforskning, inkludert den britiske Polarmedaljen med fire spenner. I mai 1923 ble han utnevnt til Freeman of the City of London.
Cape Wild på Elefantøya er oppkalt etter ham, det samme er Mount Wild og Point Wild i andre deler av Antarktis.
Talmont-sur-Gironde
Talmont-sur-Gironde er en kommune i departementet Charente-Maritime i regionen Nouvelle-Aquitaine sørvest i Frankrike.
Geografi
Landsbyen ligger rundt 15 km sør for Royan på en liten odde som dominerer Girondeestuariet. Det synes å liggende vaklende på denne forhøyningen i fjellet og dekker hvert eneste kvadratmeter av plass. Små strender kan bli funnet ved sokkelen av festningen som hovedsakelig stuper ned mot sjøen. Innlandet er myrlendt og med et lite vannløp som går langs sørveggen av landsbyen.
Severdigheter
Landsbyen er kjent for sine utstillinger av stokkrose som trenger seg mellom de små gågatene mellom de små husene.
Kirken
Kirken til Sankt Radegonde ble bygget i 1094. Dens struktur synes svært sammentrengt og er romansk i sin karakter. Kirken var et stoppested for pilegrimsreisen til Santiago de Compostela i nordlige Spania via Turonensis ettersom pilegrimene krysset Gironde ved dette stedet (Voie de Soulac Littoral Aquitain).
Historie
Den lukkete og befestede landsbyen ble grunnlagt rundt kirken i 1284, i henhold til planene av oldtidens bastider på ordre av Edvard I av England.
Før den tid døde Aénor de Châtellerault sammen med den fire år gamle Vilhelm Aigret, arvingen til hertugdømmet Aquitaine, som Talmont-sur-Gironde var en del av her i 1130. Muligens ble de rammet av tuberkulose. Det gjorde Eleanora av Aquitaine til arving, og hun ble siden dronning av henholdsvis Frankrike og England.
I løpet av hundreårskrigen som delte England og Frankrike ble befestningen i Talmont en strategisk interesse.
I 1652 ble landsbyen ødelagt av spanjolene.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Talmont-sur-Gironde
Kattemynte
Kattemynte (Nepeta cataria) er en urt i slekten kattemynter, som tilhører leppeblomstfamilien og stammer fra Mellomeuropa, Vest- og Sentral-Asia. Blomstene er enten helt blå, eller hvit-rosa. Planten er nok best kjent for sin opphissende egenskaper overfor katter, derav også navnet.
Effekt på katter
Den aktive komponenten i kattemynte er nepetalakton (C10H14O2). Den allmenne oppfatningen er at denne komponenten trigger kattens feromoner og gir en slags parings- eller lystfølelse, noe som får den til å oppføre seg unormalt. Effekten varer vanligvis i 5–15 minutter.
Medisinsk bruk
Kattemynte kan også ha en medisinsk virkning på mennesker og har tradisjonelt blitt brukt for en rekke lidelser. Bruk inkluderer sovemiddel, muskelavslappende og i noen grad som beroligende middel. Bruken av kattemynte som medisin er i dag svært uvanlig og er erstattet av farmasøytiske produkter.
Stortingsvalget 1930
Stortingsvalget 1930 ble avholdt i Norge mandag 20. oktober 1930 som direkte valg til det 80., 81., og 82. ordentlige Storting.
Valgordning
Valget var et forholdstallsvalg etter D'Hondts metode. Det ble valgt 150 representanter fra 29 valgkretser – 18 landkretser og 11 valgsogn for kjøpstedene.
Politikk
Johan Ludwig Mowinckels andre regjering (Venstre) overlevde valget.
Verdensarven i Russland
Verdensarven i Russland er UNESCOs liste over kultur- og naturarvsteder i Russland. Disse stedene er underlagt spesielle krav til vern. Listen inneholder 24 steder, hvorav 15 er kulturarvsteder og 9 er naturarvsteder. Tre av stedene deles med andre land.
Markus Brier
Markus Brier (født 5. juli 1968) er en østerriksk golfspiller. På midten av 1990-tallet vant han de sveitsiske og tyske åpne amatørmesterskapene, og han ble profesjonell i 1995 i relativt høy alder. I 2006 vant han BA-CA Golf Open.
Lære (måleteknikk)
Et lære eller målelære er en innretning som anvendes for målinger. Det er særlig brukt mekaniske målinger så som diameter, dybde, tykkelse osv. Med f.eks. følere kan en måle ventilklaring i motorer. Et annet eksempel: med to «diameter-lære» kan en avgjøre om et hull er stort nok, men ikke for stort. Dette testes ved at det tykke testlæret ikke går gjennom, mens det tynne går gjennom. Tilsvarende kan to gafler teste om tykkelsen er innenfor gitte grenser.
Grankulla
Grankulla (finsk: Kauniainen) er en by og kommune i landskapet Nyland i Finland. Grankulla er en enklave i Esbo, vest for Helsingfors. Grankulla har rundt 8 500 innbyggere og et areal på 6 km².
Kommunen er tospråklig med finsk som majoritetsspråk (57 %) og svensk som minoritetsspråk (41 %). Svenska folkpartiet har tradisjonelt vært kommunens største parti.
Franz Georg Karl von Metternich
Greve Franz Georg Karl von Metternich-Winnenburg (født 9. mars 1746 i Koblenz, død 11. august 1818 i Wien), fra 1803 fyrste av Ochsenhausen, var en østerriksk diplomat og minister. Han nedstammet fra adelsslekten Metternich i Herskapet Winneburg und Beilstein og var sønn av Johann Hugo von Metternich-Winnenburg og hans kone Clara Luise.
Utdannelse
Ettersom faren døde mens han var ung, vokste han opp under formynderskapet til sin onkel Franz Ludwig von Metternich-Winnenburg. Metternich studerte rettsvitenskap i Mainz. Ved rikskammerretten i Wetzlar, Riksdagen i Regensburg og Rikshoffretten i Wien lærte han dessuten hvordan justis og forvaltning fungerte i Det tysk-romerske rike. Deretter bega han seg ut på en dannelsesreise gjennom Italia.
Etter sin tilbakekomst ble Metternich i 1768 sendt til kurfyrsten av Trier, Clemens Wenzeslaus von Sachsen i Wien. Senere ble han av kurfyrsten utnevnt til statsråd og konferanseråd i utenriksdepartementet. Metternich stod på denne tiden for en franskvennlig politikk. Da han ikke greide å vinne tilstrekkelig mange statsråder over på sin side, gikk han i 1773 over til det keiserlige hoffet.