cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Checkpoint Alpha
Checkpoint Alpha eller Grenzkontrollpunkt Helmstedt–Marienborn (på DDRs side betegnet Grenzübergangsstelle Marienborn) lå ved byen Helmstedt i Niedersachsen og var den største og mest betydningsfulle grenseovergangen på den tysk-tyske grensen da Tyskland var delt. På grunn av den geografiske nærheten til Vest-Berlin ble størstedelen av transitt-trafikken mellom Vest-Tyskland og Vest-Berlin avviklet her. Dessuten tjente den som grenseovergang for trafikk til DDR, Polen og tidligere Tsjekkoslovakia. Den besto mellom 1945 og 1990.
Historie
Kontrollpunktet ble opprettet 1. juli 1945 av de fire allierte seiersmaktene på overgangen mellom den britiske og sovjetiske okkupasjonssonen. Det omfattet «Intersonetrafikken» på jernbane og biltrafikken på den daværende Reichsautobahn Hannover-Berlin.
Med tiden ble dette kontrollpunktet betegnet Checkpoint Alpha av de vestallierte. Kontrollpunktet Dreilinden-Drewitz lenger øst på grenseovergangen mellom DDR og Vest-Berlin fikk navnet Checkpoint Bravo og Checkpoint Charlie ble betegnelsen på grenseovergangen mellom Vest-Berlin og Øst-Berlin i Friedrichstrasse i Berlin.
Etterhvert som spenningen mellom de vestallierte og Sovjetunionen økte i løpet av den kalde krigen, ble grensekotrollanleggene bygd ut og forsterket.
Rikskrets
Rikskrets var regionale grupper av stater i Det tysk-romerske rike. Formålet for inndelingen var å bygge opp et mer strukturert forsvar, å organisere den keiserlige skatteinnkrevingen. Parlamentet Riksdagen ble også i noen grad organisert etter rikskretser.
Hver rikskrets hadde sin egen forsamling kalt Kreistag. Medlemmene av disse forsamlingene fikk ikke automatisk medlemskap i Riksdagen.
Områder som ikke ble innlemmet i en rikskrets
Noen områder innen det tysk-romerske rike ble aldri del av en rikskrets:
Førromersk jernalder
Førromersk jernalder er perioden i Nord-Europas forhistorie fra ca. 500 f.Kr.–år 0. Perioden ble tidligere kalt keltisk jernalder. Betegnelsen førromersk henspiller på at dette er perioden før romersk kultur begynte å få innflytelse i Norden. Førromersk jernalder er første del av perioden som kalles eldre jernalder (500 f.Kr. til 550 e.Kr.). I førromersk jernalder begynte folk å ta i bruk jern, mens de tidligere hadde brukt stein og bronse. I Norge kjennetegnes perioden mer av at bronsen forsvant, enn at jernet ble introdusert. Keltisk kultur var dominerende i denne perioden, og kelterne begynte å produsere jern allerede rundt 900 f.Kr. Når kelterne fikk jern, ble bronse mindre viktig, og folk i Norden kunne dermed i mindre grad skaffe seg bronse, som de tidligere hadde handlet fra kelterne. Jern ble fremstilt første gang i Norge i førromersk jernalder, men først i slutten av perioden ble jern et allment bruksmetall. I begynnelsen av jernalderen hadde jern svært liten praktisk betydning i Norge. Det ble brukt til små hekter og nåler på klesdrakten, ikke til redskaper. Derfor hadde stein fremdeles en viktig posisjon, og før­ro­mersk jernalder betegnes gjerne som sein steinbrukende tid.
I førromersk jernalder bodde folk flest i langhus, men også i hellere. Gravskikken var enkel, noe som kan tyde på et samfunn med små sosiale forskjeller. Fra midten av perioden økte imidlertid ulikhetene mellom folk.
Ann Wenche Kleven
Ann Wenche Kleven (født 7. mai 1968) er en norsk fotballdommer som er tilknyttet Lørenskog IF.
Kleven begynte å dømme i 1983. Hun har vært forbundsdommer siden 1987, og var FIFA-dommer i perioden 1995–2008.
Evald Lidén
Han var sønn av gårdbrukeren Gustaf Lidén og Sissa Björnsdotter, ble student i Uppsala 1883, cand. philos. 1890, filosofisk lisensiat 1895 og ble samme år utnevnt til dosent i indoeuropeisk språkvitenskap ved Uppsala universitet. I 1899 ble han utnevnt til professor i sammenlignende språkvitenskap med sanskrit ved Göteborgs högskola. Lidén gjorde seg tidlig kjent som en av Noréns mest fremstående læresvenner, og utøvet en livlig forfattervirksomhet. Hans arbeider angikk ulike språk i den indoeuropeiske språkfamilien, særlig de germanske, slaviske, keltiske og oldindiske, og omhandlet ordhistorie, betydningslære og forskjellige grammatiske og lydhistoriske spørsmål. Hans hovedinteresse var rettet mot eldre germanske og særlig nordiske språk. I 1903 ble han gift med Agda Leman.
Ann Wenche Kleven
Hun var dommer i EM 1997 i Norge og Sverige, i VM 1999 i USA og EM 2001 i Tyskland. I EM i fotball 2001 dømte hun finalen mellom Tyskland og Sverige. Hun har vært dommer i ni NM-finaler, og var første kvinne til å debutere i den øverste divisjonen for herrer i 1999. Totalt har hun dømt 50 kamper som assistentdommer i herrenes øverste divisjon. Hun har også dømt i to Champions League-kamper for herrer; i Riga og på Færøyene.
Hun jobber i arrangementkomiteen i Norway Cup.
Flandern rundt 2010
Flandern rundt 2010 ble arrangert 4. april 2010. Dette var den 94. utgaven av Flandern rundt.
I tillegg til de 18 Protour-lagene, stilte også Landbouwkrediet, Topsport Vlaanderen-Mercator, Bbox Bouygues Télécom, Cervélo TestTeam, Skil-Shimano, Vacansoleil Pro Cycling Team og BMC Racing på startstreken.
Keratoglobus
Keratoglobus (fra gresk: kerato- horn og globus rund), er en degenerativ, betennelsesfri funksjonsfeil i hornhinnen -cornea. Ved strukturendringer i cornea blir denne ekstremt tynn og får en uttalt sfærisk form til forskjell fra den normale mer hyperbolske formen. Cornea tynnes særlig i ytterkanten, noe som gi den karakteristiske sfæriske formen og normalt et noe forstørret øye.
Epidemologi
Forekomsten er vesentlig mindre enn forekomsten av keratoconus som er den mest vanlige form for funksjonsfeil i cornea. Som for keratoconus er det vanlig at keratoglobus diagnostiseres i slutten av ten-årene og når gjerne sin mest uttalte form i 20- eller 30-årene.
Keratoglobus er lite forstått sykdom med uklare årsaker og ofte med en usikker prognose over utviklingen etter at diagnose er stilt. Dersom begge øynene er rammet, kan synet reduseres så sterkt at det kan vansekliggjøre bilkjøring og lesing av vanlig skrift. Dog er det ikke vanlig at keratoglobus fører til blindhet.
Prognose
Selv om keratoglobus fortsatt er en mystisk sykdom, kan den vanligvis behandles med en rekke kliniske og kirurgiske teknikker. Det foreligger en viss fare for brist i cornea grunnet at den kan være ekstremt tynn og svak.
Kirurgisk behandling
I et fremskredent stadium kan det være nødvendig med hornhinnetransplantasjon.
Stereosenter
Stereocenter eller stereogent senter, er et punkt i et molekyl, men ikke nødvendigvis et atom, som er bundet til atomgrupper, slik at bytting av to grupper gir et stereoisomer.
Kiralt senter er et stereosenter, som består av et atom med fire ulike enheter, som danner to enantiomerer. I organisk kjemi er dette oftest et karbon, fosfor, eller svovel atom, men det også mulig for andre atomer å være stereosentere i organisk, og uorganisk kjemi.
Begrepet stereosenter ble introdusert i 1984 av Mislow og Siegel.
Giovanni Mocenigo
Giovanni Mocenigo (født 1409, død 14. september 1485) var doge av Republikken Venezia i perioden 1476 til sin død i 1485. Han var broren dogen Pietro Mocenigo som var doge i perioden 1474 til 1476.
Han kriget mot Muhammad II og Ercole d'Este I, hertugen av Ferrara. Fra disse gjenerobret han Rovigo og Polesine i dagens italienske provins Provigo.
Carlo Giuseppe Filippa della Martiniana
Carlo Giuseppe Filippa della Martiniana (født 19. juni 1724 i Torino i kongedømmet Sardinia, død 7. desember 1802 i Vercelli) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop i Saint-Jean-de-Maurienne og senere i Vercelli.
Han ble kreert til kardinal i 1. juni 1778 av pave Pius VI, og fikk San Callisto som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1799-1800 som valgte pave Pius VII.
Et møte han hadde med Napoleon i 1800 var med på å skape en ny fransk holdning til Den katolske kirke, noe som resulterte i Konkordatet av 1801.
Caversham
Caversham er en landsby i Berkshire, England. Den var tradisjonelt en del av Oxfordshire, men i 1911 hadde Reading vokst så mye at den ble innlemmet i byen. Den regnes nå som en landsby innenfor den enhetlige myndigheten Reading. Landbyen ligger ved nordbredden av Themsen, på den andre siden av elven fra Reading sentrum.
Carlo Giuseppe Filippa della Martiniana
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Caversham
Den ligger dels nede på sletten ved elven, og dels oppover i en bratt ås mot nord. Dette betyr at den er delt i to distinkte deler, kjent som Upper og Lower Caversham. Det ligger også et boligområde litt utenfor, som ble bygget i et parkområde i 1960-årene. Dette er kjent som Caversham Park Village eller bare Caversham Park.
Den første skriftlige omtalen av Caversham var som Cavesham i Domesday Book på siste halvdel av 1000-tallet hvor det lå innenfor hundrede Binfield. Oppslaget indikerer at det var et samfunn av en viss størrelse, 43 husholdninger, som hadde utviklet seg med en betydelig andel jordbruksland.
BBC Monitoring, avdelingen til BBC World Service som lytter til utenlandske sendinger og følger nyheter på Internett og på trykk, ligger i Caversham. Det gjør også BBC Written Archives Centre.
I middelalderen var stedet et demesne styrt av William Marshal (død 1219 i Caversham).
Vibeké Larsen
Vibeké Larsen (født 6. mai 1970) er en norsk fotballdommer som dømmer for Tromsø Idrettslag. Larsen begynte å dømme i 1984, hun har vært FIFA-dommer siden 1996 og hun har vært dommer i Toppserien siden 1989. Hun dømte J19 EM i Canada 2002.
Boksing under Sommer-OL 2008 – Lett fluevekt
Dette er resultatene fra Lett fluevekt-klassen i boksing under Sommer-OL 2008. Konkurransen er den letteste klassen som det ble konkurrert i under lekene, og klassen er for de bokserne som veier mindre enn 48 kg.
29 boksere var kvalifisert til konkurransen etter Verdensmesterskapet i boksing 2007, og ni andre kvalifiseringsturneringer.
Medaljer
<br style="clear:both;" />
Kalender
Alle klokkeslett er China Standard Time (UTC+8)
Sangsvane
Sangsvane (Cygnus cygnus) er en våtmarkstilknyttet fugleart som tilhører andefamilien.
Beskrivelse
Voksne sangsvaner har en helt hvit fjærdrakt og blir normalt omkring 140–160 cm lange. Vingespennet er cirka 205–235 cm og vekten 8–15 kg. Det er ikke lett å se forskjell på kjønnene. Ungfuglene har grå fjærdrakt og lyserødt nebb. Både når de flyr og svømmer kan sangsvanene gi fra seg kraftige trompetaktige lyder. Sangsvanene skilles fra knoppsvanene på det gule nebbet og en rettere hals.
Adferd
Sangsvanene lever nesten utelukkende av vannplanter. De beiter mest på bunnplanter og foretrekker grunne innsjøer med mye vegetasjon, gjerne mindre vann i skoglandskap.
De hekker på Island og i de arktiske delene av Skandinavia og Russland. I Norge hekker de helst i Finnmark og Troms, men enkelte hekkende par har blitt observert så langt sør som i Østfold. Hekkingen foregår i myrer og sumpområder, helst ved åpent vann. Sangsvanene er svært sky i hekketiden. Begge kjønnene bygger reiret, som ofte blir benyttet flere år på rad. Hekkingen begynner i april eller mai. Hunnen legger 4 til 6 egg som ruges i 30 dager før de klekkes.
Utover høsten blir de ofte værende på hekkeplassen til isen legger seg hvoretter de trekker sørover. Vestvågøy i Lofoten har en vinterbestand som varierer fra 110-200 individer, men hovedsakelig trekker de ned langs kysten av Sør-Skandinavia, Danmark og Nord-Tyskland. Bestanden som hekker på Island overvintrer på De britiske øyer. De overvintrer enten i isfrie innsjøer og elver eller i lune saltvannsbukter med god bunnvegetasjon.
Sangsvane er en av tre svanearter som lever i Norge. De to andre artene er knoppsvane og dvergsvane.
Julia Pauline Boracco Braaten
Bakgrunn
Julia Boracco er utdannet ved Strykejernet Kunstskole og Kunsthøgskolen i Oslo (Khio) med en Master i medium- og materialbasert kunst (MFA, 2020).
Arbeidene hennes har blitt vist gjennom gruppeutstillinger ved blant annet norske institusjoner og gallerier som Astrup Fearnley Museet, Munchmuseet, Kunstbanken Hedmark Kunstsenter, Buskerud Kunstsenter og Østfold Kunstsenter.
Julia Boracco ble først kjent for offentligheten da hun som 11-åring spilte hovedrollen Kim i den norske barne- og ungdomsfilmen Ulvesommer fra 2003. Hun fikk rollen i konkurranse med 800 andre jenter. I 2006 hadde hun rollen som Vivian i familiefilmen Trigger.
Haggais bok
Haggai (hebraisk: – Ḥaggay) er en bok i Den hebraiske Bibelen (Tanakh) og Det gamle testamentet og har sin plass blant de mindre profeter som den tiende av de tolv. Boken er svært kort, kun to kapitler. Dens historiske setting er plassert rundt 520 f.Kr. før tempelet i Jerusalem ble gjenoppbygd.
Forfatteren
Boken har navn etter sin antatte forfatter, profeten Haggai. Det er ingen biografisk informasjon om profeten i boken som bærer hans navn. Selve navnet Haggai er avledet fra det hebraiske rotordet hgg, «gjøre pilegrim». W. Sibley Towner har foreslått at navnet kan komme fra profetens anstrengelse i å gjenopprette tempelet i Jerusalem som pilegrimsmål for samtidens jøder. Innholdsmessig fokuserer boken på gjenoppbyggingen av tempelet i Jerusalem, og overlapper mye med bøkene til Esra, Nehemja, og Sakarja. Måten boken er skrevet på, gjør at forskere omtaler boken som en bok som står i en prestelig tradisjon, eller hadde en prestelig funksjon. Haggai oppfordret israelittene etter det babylonske fangenskap til å forbli trofaste til deres Gud og gjenoppbygge tempelet.
Boken til Haggai ble skrevet en gang rundt 520 f.Kr., rundt 18 år etter at perserkongen Kyros den store hadde erobret Babylon og utstedt en forordning i 538 f.Kr. som tillot de landsforviste folkene, inkludert jødene, å reise tilbake til sine hjemland.
Innhold
Haggais budskap er fylt med en nødvendighet for folket om å fortsette gjenoppbyggingen av tempelet. Haggai tilskriver en nylig tørke som guddommelig straff for at folket ikke har gjenoppbygget tempelet, som han oppfatter som nøkkelen til Jerusalems storhet. Boken ender med en spådom med en undergang for kongedømmene.
Første kapittel inneholder den første tale (2–11) og dens effekter (12–15).
Andre kapittel inneholder
Sudogda
Sudogda (russisk: Су́догда) er en by i Vladimir oblast i Russland. Den ligger på venstre bredd av elva Sudogda (ei høyre sideelv til Kljazma), rundt 40 km sørøst for Vladimir.
Bosetningen ble første gang nevnt i dokumenter på 1600-tallet som en sloboda kalt Sudogodskaja (russisk: Судогодская), senere kjent som landsbyen (selo) Sudogda. Bystatus ble innvilget i 1778.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Olav Johan Andreassen
Olav Johan Andreassen (født 2. juli 1909, død 18. november 1995) var en nord-norsk kunstmaler.
Olav Andreassen, slo ganske tidlig gjennom i sin karrière og vant raskt alminnelig anerkjennelse for sin kunst. Han var representert på Statens høstutstilling, første gang i 1945 og deltok siden hele 14 ganger. Han var representert på Kunstnerforbundets utstillinger i Oslo og på Nord-Norsken. Han ble innkjøpt av Riksgalleriet/Nasjonal Galleriet. Olav Andreassen hadde en rekke separatutstillinger og deltok på kollektivutstillinger både i inn- og utland, han mottok en rekke stipendier, bl.a. statens kunstnerstipend. Gjennom mange av sine studiereiser i utlandet lot han seg inspirere av de store mestrene i de fleste av Europas kunstgallerier. I tillegg til maleriet har han hatt flere offentlige utsmykningsoppdrag bl.a. utført altertavlen i Gåsvær kapell.
Olav Andreassen ble født i Kjelvik på Måsøy i Finnmark. Familien flyttet tidlig til Helgeland, nærmere bestemt Vestvågan på Tjøtta hvor han vokste opp. Her på den vakre og mektige helgelandskysten vokste interessen for kunst frem og han leste om alt av kunst han kom over. Han deltok to sesonger på Lofotfiske, for å skaffe nok penger til Lærerskolen i Tromsø, som han gjennomførte før han tok tegneskolen og kunstakademiet i Oslo i 1938–39. Så kom krigen og i 1941 kom han inn på Det Illegale Akademi der blant andre Heiberg, Revold, Sørensen, Aulie, Krohg og Fåberg underviste. Dette gikk en tid inntil nazistene ville ha et ord med i laget.
Ferden gikk så igjen til Helgeland hvor han arbeidet en tid som lærer i Øksningan på Herøy, inntil han i 1945 var tilbake i Oslo. På slutten av 1950-tallet flyttet familien inn i kunstnerkolonien på Bøler, her bodde han sammen med sin kone Bergdis og fire barn. Han virket også som lærer ved Groruddalen skole, frem til 1960, noe han likte godt å holde på med.
Olav Andreassen hadde ingen problemer med å leve av sin kunst, som var å abstrahere naturformen, gjerne malt i store flater med bruk av rene, klare, farger. Mye blått, citrongult, grønt, og gjerne dyprødt, vesentlig inspirert av nordnorske landskaper som han hentet ved sine mange reiser i Nord-Norge.
Olav Andreassen var en stillfarende og beskjeden kunstner. Han arbeidet målbevisst uten å skjele hverken til høyre eller venstre. Han fulgte trofast den linje hans talent og overbevisning var, uansett om det var lett eller vanskelig.
Måbøtunnelen
Måbøtunnelen er en 1 893 meter lang tunnel på riksvei 7 i Eidfjord kommune i Vestland. Den er den lengste av de fire tunnelene i Måbødalen. Tunnelen åpnet i 1984. Sammen med de andre tunnelene ble det offisiell åpningsfest i 1986. Vei- og tunnelanlegget erstattet den smale og vanskelige veien i Måbødalen, som sto ferdig i 1916.
Den gamle veien gjennom Måbødalenble opprinnelig bevart som gang- og sykkelvei, og brukt som alternativ rute for syklende og gående på strekket - det er forbudt for syklende og gående i Måbøtunnelen. Veien er foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner og fredet av Riksantikvaren i 2009. Sent i 2018 ble det besluttet at gamleveien skulle stenges på ubestemt tid, som følge av nye geologiske undersøkelser som tydet på at det var for stor rasfare til å tillate sykling og gåing der.
15. august 1988 fikk en buss med skolebarn og foreldre fra Kista i Sverige bremsesvikt i Måbøtunnelen og kjørte i fjellveggen. 16 mennesker omkom, hvorav 12 skolebarn i 11/12-årsalderen.
Trondheim Baptistmenighet
Trondheim Baptistmenighet ble etablert i 1872 og er tilknyttet Det Norske Baptistsamfunn. Baptistkirken ligger i Prinsens gate 2 i Trondheim.
Menigheten er demokratisk styrt, med medlemsmøtet som høyeste avgjørende myndighet. Menigheten ledes av et eldsteråd som velges av menighetens medlemmer på årsmøtet. Menighetens pastorer har ansvaret for forkynnelsen og undervisningen. Egil Sagen har vært pastor siden 2012 og menighetsforstander siden 2015. Menighetens gudstjenester tolkes til både engelsk og russisk, ofte også til persisk.
Uorganisk kjemi
thumb|right|150px|Uorganiske forbindelser omfatter svært mange ulike forbindelser: Uorganisk kjemi er læren om all [[kjemi som ikke omhandler organiske molekyler. Organiske molekyler er alle molekyler som inneholder grunnstoffet karbon, med noen få unntak: karbonmonoksid (CO), karbondioksid (CO2), karbonsyre (H2CO3) og karbonationets salter. Skillet er egentlig ikke nødvendig for annet enn kategorisering, da alle de samme fysiske prinsipper gjelder for begge delene av kjemien, og begge fagene bruker de samme hovedteorier.
Spinalonga
Spinalonga (gresk: Σπιναλόγκα, navn i antikken Kalidon) er en gresk øy nordøst for Kreta som ligger ved inngangen til Mirabellabukta. Navnet Spinalonga betyr «lang torn».
Uorganisk kjemi
Kjennetegn ved uorganiske forbindelser
De fleste uorganiske forbindelser forekommer som salter, som består av kationer og anioner bundet sammen med ionebinding: Oksider, karbonater, sulfater og halider. Mange uorganiske forbindelser har høyt smeltepunkt, de er dårlige ledere i fast tilstand, de fleste er vannløselige og har tendens til krystallisering.
Spinalonga
Den ligger i nærheten av Spinalonga-halvøya («Store Spinalonga»), noe som ofte fører til forvirring da samme navn benyttes for begge. I løpet tiden under republikken Venezia ble en festning bygget på toppen av ruiner av en antikk akropolis i 1579. I løpet av venetiansk tid ble salt høstet fra saltpanner rundt om øya. Den ble også benyttet som koloni for spedalske tidlig på 1900-tallet. Øya er omtalt i litteraturen, TV-serier og i en kortfilm.
Uorganisk kjemi
Kjennetegn ved uorganiske forbindelser
Den enkleste typen uorganisk reaksjon er dobbelbyttereaksjon. I redoksreaksjoner får oksidanten lavere oksidasjonstrinn og reduktanten øker tilsvarende.
Spinalonga
Navnets opprinnelse
I henhold til venetianske dokumenter har navnet sin opprinnelse i det greske uttrykket stin Elounda (στην Ελούντα), i betydningen «til Elounda». Venetianerne kunne ikke forstå uttrykket slik at de gjorde forståelig via italiensk og kalt det for spina = «torn» og lunga = «lang», det vil sin «lang torn». Venetianerne ble inspirert av navnet på en øy i nærheten av Venezia som hadde det samme navnet, men som i dag er kjent som øya Giudecca.
Uorganisk kjemi
Kjennetegn ved uorganiske forbindelser
Når en reaktant inneholder hydrogenatomer, kan reaksjon skje ved bytte av protoner i syre-base reaksjoner. En mer generell definisjon er at stoffer som kan ta opp elektronpar, kalles Lewis-syre; stoffer som kan avgi elektronpar kalles Lewis-base.
Uorganiske forbindelser finnes i naturen som mineraler. Jord kan inneholde jernsulfid som pyritt eller kalsiumsulfat som gips. Uorganiske forbindelser finnes også som biomolekyler: som elektrolytter (natriumklorid), i energilager (ATP) eller i kroppens byggesteiner (polyfosfat ryggrad i DNA).
Spinalonga
Historie
Olous, og følgelig området rundt, ble avbefolket på midten av 600-tallet på grunn av gjentatte angrep fra arabiske pirater i Middelhavet. Olous forble forlatt fram til midten av 1400-tallet da venetianerne begynte å konstruere saltpanner i de grunne og salte vannene i bukten. Av den grunn fikk regionen kommersiell verdi og ble befolket på nytt. Av denne årsak og med den økende tyrkiske trusselen, særlig etter at Konstantinopel falt for muslimene i 1453, økte piratangrepene og venetianerne besluttet å befeste øya.
Uorganisk kjemi
Kjennetegn ved uorganiske forbindelser
Første viktige kunstige uorganiske forbindelse var ammoniumnitritt for gjødsel ved Haber prosessen. Uorganiske forbindelser fremstilles til katalysatorer som vanadium(V)oksid og titanium(III)klorid, eller som reagenser i organisk kjemi som litiumaluminiumhydrid.
Spinalonga
Historie
I 1578 fikk venetianerne ingeniøren Genese Bressani til å planlegge øyas befestninger. Han opprettet blokkhus på de høyeste punktene på nord- og sørsiden, foruten også en festningsmur i ring langs kysten som stengte ute enhver for fiendtlig landsgang. I 1579 la Kretas italienske guvernør, provveditore generale Luca Michiel, grunnsteinen for festningsverkene som ble bygd over ruinene av en akropolis fra antikken. Det er to inskripsjoner som siterer denne hendelsen, en på tverrstangen over festningens hovedport, og den andre på festningsvoll på nordsiden av festningen. I 1584 innså venetianerne at forsvarsmuren var for lett å angripe av en fiende fra høyden rett ved og besluttet å styrke forsvaret ved å bygge nye festningsverk på toppen av høyden. Venetiansk ildgivning ville ha større rekkevidde og gjøre Spinalonga til en uinntakelig sjøfestning, en av de viktigste i Middelhavet.
Uorganisk kjemi
Uorganiske forbindelser
Vanlige stoff som beskrives i uorganisk kjemi:
Spinalonga
Historie
Spinalonga, sammen med Gramvousa og Souda, forble på venetianske hender selv etter at resten av Kreta falt til osmanene i kretakrigen (1645–1669) (eller den femte osmansk-venetianske krigen) og varte fram til 1715 da de ble erobret av osmanene i den siste osmansk-venetianske krigen. De tre festningene forsvarte venetianske handelsruter og var også nyttige baser i tilfelle en ny krig om Kreta mellom Venezia og Det osmanske rike. Mange kristne søkte tilflukt i disse festningene for å unnslippe forfølgelse fra muslimske osmaner.
Uorganisk kjemi
Uorganiske forbindelser
Uorganisk kjemi overlapper med mineralogi, geokjemi, analytisk kjemi, miljøkjemi, fysikalsk kjemi og organometallkjemi.
Spinalonga
Osmansk styre
I 1715 erobret osmanske tyrkere Spinalonga ved å ta over den siste gjenværende venetianske festningen og fjernet det spor av venetianske militær tilstedeværelse på Kreta.
Theodor Nag
Theodor Henriksen Nag (født 1. oktober 1890 i Strand, Rogaland, død 2. september 1959 i Stavanger) var en norsk roer som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Spinalonga
Osmansk styre
Ved slutten av den tyrkiske okkupasjonen av øya, sammen med festningen ved Ierapetra, var det flyktninger fra mange osmanske familier som fryktet greske represalier. Etter opprøret på Kreta i 1866 var det mange osmanske familier som kom til Spinalonga fra Mirampello, en provins i dagens Lasithi på Kreta. Under det nye opprøret i 1878 mot den osmanske undertrykkelsen var festningene ved Spinalonga og Ierapetra som ikke ble erobret av grekerne. I 1881 dannet 1112 osmanene sitt eget samfunn på Spinalonga og først i 1903 forlot de siste tyrkerne øya.
Uorganisk kjemi
Analysemetoder i uorganisk kjemi
Eldre metoder omfattet bulkanalyse som elektrisk ledningsevne i løsning, smeltepunkt, løselighet og surhet. Med oppdagelsen av Kvantemekanikk og bedre electronisk utstyr er nye analysemetoder introdusert:
Spinalonga
Koloni for spedalske
Spinalonga ble deretter benyttet som koloni for spedalske fra 1903 og fram til 1957. Den er kjent for å være den siste aktive leir for spedalske i Europa. I løpet av 54 år ble 730 syke mennesker fraktet dit i båter. 36 ble født der ute. På Spinalonga skapte de spedalske sitt eget samfunn med kirker, skole, kafeer, butikker sykehus og kirkegård. Den siste innbygger, en prest, forlot øya i 1962. Det var for å opprettholde den religiøse tradisjonen til den gresk-ortodokse kirke hvor en gravlagt person måtte bli minnet etter deres død ved følgende mellomrom av 40 dager; seks måneder; 1 år; 3 år; og 5 år. Andre karantenekolonier for spedalske har overlevd Spinalonga, inkludert Tichileşti i østlige Romania, Fontilles i Spania, og Talsi i Latvia. Per 2002 har noen få lasaretter forblitt i Europa.
Theodor Nag
Nag vant en olympisk bronsemedalje i roing i OL 1920 i Antwerpen. Han var med som roer på den norske åtteren som kom på tredjeplass bak USA og Storbritannia. Mannskapet på den norske båten var; Theodor Nag, Conrad Olsen, Adolf Nilsen, Håkon Ellingsen, Thore Michelsen, Arne Mortensen, Karl Nag, Tollef Tollefsen og Thoralf Hagen som var styrmann. Totalt deltok åtte båter fra åtte nasjoner og konkurransen, som ble avviklet 28. og 29. august 1920, ble gjennomført i cupform. To og to båter møttes i kvart- og semifinaler. Norge møtte og beseiret Tsjekkoslovakia i kvartfinalen, men tapte siden i semifinalen til Storbritannia. Theodor er bror til Karl Nag, som også satt i båten som tok bronse i 1920.
Spinalonga
Koloni for spedalske
Det var to innganger til Spinalonga, den ene var de spedalskes inngang, en tunnel kjent som «Dantes port». Denne var kalt det ettersom pasientene ikke visste hva som ville skje med dem straks de var ankommet. Imidlertid, etter at de var ankommet øya mottok de mat, vann, medisinsk hjelp og utbetaling av sosialtrygd. Tidligere hadde slike bekvemmeligheter vært utenfor rekkevidde for Kretas spedalske og de levde hovedsakelig i grotter i ødemarken, langt fra folk.
Det kan også fortelles at det var eneste plassen på Kreta der det ikke var tyske soldater under andre verdenskrig.
Spinalonga i dag
I dag er den ubefolkede øya en populær turistattraksjon på Kreta. I tillegg til å være en forlatt koloni for spedalske og festning, er Spinalonga kjent for sine små strender og grunne vann. Det er lett å komme til øya fra Elounda og Agios Nikolaos. Turistbåter går fra begge byer daglig. Det er ingen bekvemmeligheter eller husly på Spinalonga, hvilket betyr at alle turer varer kun noen få timer. Båtturer fra Elounda tar rundt 15 minutter mens båtturer fra Aghios Nikolaos kan ta bortimot en time.
I populærkulturen
Spinalonga var baktepper for den britiske TV-serien Who Pays the Ferryman? og Werner Herzogs eksperimentelle kortfilm Last Words. Den var også setting for den skotske forfatteren Ali Smiths novelle The Touching of Wood i novellesamlingen Free Love and Other Stories fra 1995. Også Victoria Hislop benyttet øya som setting for sin roman fra 2005, The Island, norsk utgivelse Øya (2007), en fortelling om en families bånd til leperkolonien og romanen ble siden filmatisert for fjernsyn av Mega Channel Greece. Novellen Spinalonga av John Ware handler om en gruppe turister som besøkte øya og ble utgitt i trettende samlingen med grøssere av forlaget Pan Book.
Sverre Nordby
Sverre Nordby (1910–1978) var en norsk bandy- og fotballspiller, kjent fra landslaget. Han spilte for Mjøndalen IF frem til 1946 og vant blant annet norgesmesterskapet i fotball i 1933 og 1937. For Norges herrelandslag i fotball hadde han ti kamper, og han voktet buret blant annet da Norge slo Finland 9-0 i 1938. For Mjøndalens bandylag vant han NM i bandy 1940 og 1947. Nordby var selvskreven for Drammens-laget i kampene mot Oslo.
Armensk
Armensk (klassisk skrivemåte: հայերէն; reformert skrivemåte: հայերէն, hajeren; IPA: ) er et indoeuropeisk språk som brukes av armenerne. Det er et offisielt språk i Armenia og i Artsakh. Språket brukes også i stor utstrekning blant den armenske diasporaen. Det har historisk blitt brukt i det armenske høylandet og i Kilikia. Det skrives med et eget alfabet, det armenske alfabetet, som ble introdusert i 405 av Mesrop Masjtots.
Armensk er en uavhengig gren av den indoeuropeiske språkfamilien. Språket har flere distinktive fonologiske utviklinger sammenlignet med andre indoeuropeiske språk. Armensk regnes som et satemspråk, til tross for at det er nært beslektet med gresk, som er et kentumspråk. Noen lingvister konkluderer at armensk, gresk, albansk og indoiransk er nærmest relatert med hverandre sammenlignet med andre indoeuropeiske språk, og danner en egen hypotetisk språkgruppe. Urarmensk lå mellom urgresk (som er et kentumspråk) og urindoiransk (som er et satemspråk).
Språket har en lang litteraturhistorie. Den eldste kjente teksten skrevet på armensk er en bibeloversettelse fra det femte århundret. Ordforrådet har blitt påvirket av vestiranske språk, spesielt partisk, og til en mindre grad gresk, persisk og arabisk. Det finnes to skrivestandarder for språket, en for vestarmensk og en for østarmensk, men de aller fleste moderne dialektene er gjensidig forståelige mellom vest- og østarmensk.
Tidlig kontakt med andre språk
William M. Austin har konkludert at det var tidlig kontakt mellom armensk og anatolisk, basert på det de arkaismene språkene har til felles, blant annet mangelen på et hunnkjønn og lange vokaler fra urindoeuropeisk. I motsetning til innovasjoner felles mellom språk, så kan ikke arkaismer som er felles mellom språk regnes som avgjørende bevis på at språkene hadde en periode med felles utvikling.
Igor Djakonov bemerket at det var spor av innflytelse fra andre språk i Kaukasus i gammelarmensk, som også hadde blitt lagt merke til av tidligere lingvister. Disse sporene består av lånord fra kartvelske språk og språk i nordøst-Kaukasus. Han bemerket at hurro-urartiske språk ble hyppig brukt av folk som levde i det armenske hjemlandet i det andre årtusen f.Kr., før armenerne ankom Kaukasus. Djakonov identifiserte flere typer lånord; sosialord, kulturelle ord, ord om dyr og planter. Blant annet fant han ałaxin (աղախին), som betyr «slavejente»; cov, som betyr «hav»; ułt, som betyr «kamel»; og xnjor (խնձոր), som betyr «tre» eller «epletre». Noen av ordene han bemerker har et akkadisk eller sumerisk opphav, så han foreslår at disse ble lånt av hurrittisk eller urartisk, for så å bli lånt av armensk igjen. Siden disse lånordene ikke undergikk de fonetiske endringene armensk undergikk da det skilte seg fra urindoeuropeisk, daterer han at disse ordene gikk inn i språket før armensk begynte å bli skrevet ned, men etter at urarmensk hadde blitt distinktivt fra urindoeuropeisk.
Lånord fra iranske språk, sammen med eldre tekster som sammenlignet armensk med iransk, blant annet av Xenofon, førte i starten til at lingvister feilaktig antok at armensk var et iransk språk. Blant annet Paul de Lagarde antok at likhetene mellom språkene skyldtes at språkene egentlig var det samme. Særegenheten til armensk ble anerkjent når filologen Heinrich Hübschmann brukte den komparative metoden for å skille de to lagene med iranske lånord i armensk, fra det mye eldre armenske ordforrådet. Han fant ut at armensk ofte hadde to morfemer for hvert enkelt konsept, og at de ikke-iranske morfemene ofte hadde et mønster som var veldig distinkt fra iransk, og lignet mer på urindoeuropeisk. Han demonstrerte at måten armensk bøyer ord på, også var distinkt fra måten det gjøres på i iranske språk.
Den gresk-armenske hypotesen
Hypotesen om at gresk er det språket som er nærmest beslektet med armensk, stammer fra Holger Pedersen, som bemerket at antallet kognater mellom gresk og armensk er større enn antallet mellom armensk og alle andre indoeuropeiske språk. Antoine Meillet undersøkte dette nærmere ved å sammenligne armensk og gresk fonologi og morfologi, og konkluderte at stamspråket til gresk og armensk var dialekter som var i umiddelbar geografisk nærhet av hverandre i perioden urindoeuropeisk ble brukt. Georg Renatus Solta foreslo ikke en mellomutvikling av et gresk-armensk språk etter språkene utviklet seg fra urindoeuropeisk, forså at språkene gikk fra hverandre, med sier likevel at gresk er språket som er nærmest beslektet med armensk. Eric Hamp støtter den gresk-armenske hypotesen. Likevel, så snart som de første armenske tekstene dukker opp, så har alle de klare sporene av det tette slektskapet mellom gresk og armensk forsvunnet.
Den gresk-armensk-ariske hypotesen
Gresk-(armensk)-arisk er en hypotetisk utvikling fra urindoeuropeisk, som er opphavet til de greske, armenske og indoiranske språkene. Gresk-arisk var altså ett språk, som deretter delte seg til urgresk og uriransk rundt midten av det tredje årtusen f.Kr. Teoretisk sett vil da urarmensk ligge mellom urgresk og uriransk, som samstemmer med at armensk deler visse trekk bare med indoiransk, men andre bare med gresk.
Teorien rundt gresk-arisk har stor støtte de som mener det indoeuropeiske urheimatet ligger i det armenske høylandet, altså de som støtter den armenske hypotesen. Noen tidlige og sterke bevis ble presentert av Wolfram Euler i 1979 som sammenlignet like trekk i gresk og sanskrit.
I denne gresk-armensk-hypotesen, så ville armensk bli inkludert i det språket som delte seg fra urindoeuropeisk, altså gresk-armensk-arisk, som så delte seg og ble til urgresk og armensk-iransk.
Utvikling
Gammelarmensk (armensk: grabar) er kjent fra tekster skrevet mellom det femte og det 12. århundret. Dette utviklet seg siden til mellomarmensk, som er kjent fra tekster fra det 12. til det 18. århundret. Gammelarmensk fikk flere lånord fra mellomiransk, hovedsakelig partisk, men har også lånord fra gresk, gammelsyrisk, arabisk, mongolsk, persisk, i tillegg til urartisk. Et forsøk på å modernisere språket fra det ellevte til det 14. århundret resulterte i at to nye bokstaver ble lagt til i alfabetet («օ» og «ֆ»), som førte til at det armenske alfabetet dermed hadde 38 bokstaver.
En av Georg av Nareks tekster, kalt Klagesangene (må ikke forveksles med bibelteksten med samme navn), er et eksempler på litteratur skrevet på mellomarmensk. Georg av Narek innførte en ny litterær stil innen armensk, og som førte til at senere armenske tekster hadde høyere kvalitet og tok gjerne for seg sekulære tema. Denne tematiske endringen i hva som ble tatt for seg førte til at at ordforrådet ble utvidet med nye ord. Et dikt av Hovhannes Sargavak kalt «Et visdomsord», skrevet rundt det 11. århundret, var dedikert til en stær, og legitimerte bruk av armensk til poesi om naturen, kjærlighet og skjønnhet, istedenfor bare religiøse tema, som dominerte tidligere bruk av armensk. Gradvis reflekteres også befolkningens interesser i andre litterære verk skrevet på armensk. Blant annet tok Konsdantin Jerzinkatsi og flere andre for seg å kritisere kirken og andre sosiale problemer i det armenske hjemlandet. Selv om disse forandringene reflekterte måten litteraturen ble skrevet, både i stil og syntaks, så undergikk ikke språket større endringer i den grunnleggende grammatikken eller morfologien. I denne perioden var også parallellisme et vanlig litterært virkemiddel når en forfatter skrev med dialekt.
I det 19. århundret ble det armenske hjemlandet delt nok en gang. Denne gangen ble Øst-Armenia tatt over av det russiske imperiet, mens Vest-Armenia, som var to tredjedeler av det armenske hjemlandet, forble under osmansk kontroll. Det uvennlige forholdet mellom det russiske og osmanske riket førte til at armensk utviklet seg i to forskjellige retninger. Gjennom det 19. århundret utviklet det seg to konsenttrasjoner av armenere innenfor disse rikene. På grunn av forfølgelser flyttet mange armenere i Det osmanske riket til Konstantinopel, mens den samme situasjonen utviklet seg i det russiske imperiet, bare i Tbilisi. Disse to byene ble hver sin pol for armensk kultur, og utviklet språket i hver sin retning.
Introduksjonen av nye litterærformer og litterærstiler, i tillegg til nye ideer som spredte seg over Europa, påvirket språket i begge regionene. Dette førte til at moderne armensk, asjkharhabar, trengte å bli hevet opp som et moderne og fullverdig skriftspråk, til sammenligning med gammelarmensk som hadde blitt arkaisk. Flere dialekter utviklet seg i de armenske regionene, som hadde mange forskjeller, men hadde også mange morfologiske og fonetiske likheter. Basert på dette skilles armensk stort sett i to større dialekter. Forskjellene mellom dialektene i muntlig form er ikke store.
Bruk av dette nye skriftspråket ble fremmet av brukere av begge dialektene. Det ble vanligere med aviser skrevet på armensk, en utvikling av opplæring i armensk på skoler begynte også. Dette første til høyere lese- og skrivekyndighet i armensk, selv i tynt befolkede områder. Denne fremtreden av litterære verk skrevet på armensk legitimerte bruk av og eksistensen av armensk. Innen starten av det 20. århundret var bruk av moderne armensk som skriftspråk dominerende over gammelarmensk, som åpnet for muligheter til forenkling av grammatikken i språket, både i vest- og østarmensk. Med unntak av noen mindre morfologiske, fonetiske og grammatikkforskjeller, så er vest- og østarmensk ganske likt, som gjør det ganske lett for en som kan den ene dialekten å forstå den andre.
Etter første verdenskrig ble eksistensen av disse to dialektene gjort klarere. Den armenske sosialistiske sovjetrepublikk endte opp med å bruke østarmensk som sitt offisielle tale- og skriftspråk, mens diasporaen stort sett beholdt vestarmensk som sitt tale- og skriftspråk.
Moderne forandringer
De to moderne dialektene, vestarmensk (som gjerne ble skrevet av forfattere i Det osmanske riket) og østarmensk (som gjerne ble skrevet av forfattere i det russiske imperiet), mistet nesten alle sine lånord fra tyrkisk i løpet av det 20. århundret, hovedsakelig etter folkemordet på armenerne.
Fonologi
De ustemte stoppkonsonantene fra urindoeuropeisk ble aspirerte i urarmensk, som ofte vises til som et bevis for glottalteorien, som sier at de ustemte stoppkonsonantene i urindoeuropeisk var aspirerte.
Trykk
I armenske ord havner trykket på den siste stavelsen med mindre den siste stavelsen har [ə] som coda; i disse tilfellene havner trykket på den nest siste stavelsen. For eksempel [ɑχoɾˈʒɑk], [mɑʁɑdɑˈnos] og [giˈni], men [vɑˈhɑgən] og [ˈdɑʃtə]. Unntakene til denne regelen er noen få ord som slutter på bokstaven է (ե i den reformerte rettskrivningen), for eksempel մի՛թէ, մի՛գուցե og ո՛րեւէ, i tillegg til noen ordenstall som վե՛ցերորդ og տա՛սներորդ.
Vokaler
Moderne armensk har seks monoftonger. Språket har også syv diftonger: /ɑj/, /uj/, /ɛj/, /ɔj/, /ji/, /jɑ/, /jɔ/ og /ju/.
Morfologi
Armensk ligner andre europeiske språk i strukturen sin, men deler flere distinktive lyder og grammatikktrekk med nærliggende språk i Kaukasus. Armensk har flere konsonantkombinasjoner. Både gammelarmensk og moderne armensk har et komplisert system for bøyning av substantiv, med syv kasus, men ikke grammatisk kjønn. I moderne armensk brukes hjelpeverb for å få frem hvilken tid setningen er i, istedenfor verbendelsene som gammelarmensk brukte. Negative verb bøyes på andre måter enn det positive verb gjør. Tidlige former for armensk hadde mye felles grammatikk med gammelgresk og latin, men det moderne språket har endret seg mye siden den gang. Over tid endret armensk seg fra et syntetisk språk, som gammelarmensk var, til et analytisk språk, som moderne armensk er. Mellomarmensk lå mellom disse to.
Substantiv
Armensk har ikke grammatisk kjønn, ikke en gang i pronomen, men det finnes en suffiks som viser at ordet viser til en kvinne. Suffiksen er (-ուհի «-uhi»), og gjør for eksempel ուսուցիչ (usutsitsj, lærer) til ուսուցչուհի (usutstsjuhi, lærerinne). Suffiksen har allikevel ingen grammatisk påvirkning på setningen. Substantiv bøyes et av syv kasus i østarmensk: nominativ, akkustativ, genitiv, dativ, ablativ, instrumentalis eller lokativ. Vestarmensk bøyer ikke substantiv i lokativ, så det har bare seks kasus. For det meste er bøyningsformene i nominativ og akkustativ like; det samme gjelder genitiv og dativ. Armensk skiller også mellom animate og inanimate substantiv.
Dialekter
Armensk er et plurisentrisk språk, siden det har to skrivestandarder: østarmensk og vestarmensk. Det som skiller vestarmensk klarest fra østarmensk er at vestarmensk har mistet flere fonemer, som har fusjonert med andre fonemer i språket. Dette kan være på grunn av innflytelse fra arabisk eller tyrkisk.
For eksempel uttales թ som en aspirert t, դ som en aspirert d, og տ som en tenuis konsonant. Vestarmensk har forenklet dette systemet til et enkelt skille mellom stemte stopp-konsonanter og aspirerte stopp-konsonanter. Derfor uttales både թ og դ som en aspirert t i vestarmensk, mens տ uttales som en tenuis d.
Det finnes ingen klar grense hvor den ene dialekten begynner og den andre starter; armenske dialekter er istedenfor et dialektkontinuum. Det finnes som oftest mellomdialekter mellom de geografisk identifiserte dialektene.
Armensk deles opp i to større dialekter, østarmensk og vestarmensk, som så deles opp igjen i mindre lokale dialekter, selv om mange av de tidligere vestaremenske dialektene har dødd ut på grunn av folkemordet på armenerne. Disse mindre dialektene kan igjen deles opp i underdialekter, siden hver dialekt har gjerne noe variasjon innenfor seg. Selv om vestarmensk og østarmensk beskrives som to dialekter av et enkelt språk, så er noen underdialekter ikke enkelt gjensidig forståelige med andre. De aller fleste er likevel relativt enkle forstå for folk flest som kan armensk, både vestarmensk og østarmensk.
Ortografi
Det armenske alfabetet (armensk: Հայոց գրեր Hajots grer eller Հայոց այբուբեն Hajots ajbuben) er et unikt skrivesystem som brukes for å skrive armensk. Det ble introdusert av Mesrop Masjtots i 405. Alfabetet hadde opprinnelig 36 bokstaver. To bokstaver ble lagt til i middelalderen: օ (o) og ֆ (f). I 1920-årene, på grunn av rettskrivningsreformen, ble en ny bokstav introdusert: և (majuskel: ԵՎ). Denne erstattet ligaturen եւ. Bokstaven ւ (majuskel: Ւ) ble ikke lenger tatt i bruk, men ble senere tatt opp i bruk igjen som en del av diagrafen ու (majuskel: ՈՒ).
Radiobølger
Radiobølger er elektromagnetiske bølger med bølgelengde fra 1 mm til 20 km. Dette tilsvarer frekvenser mellom 15 000 Hz og 200 GHz. Radiobølger benyttes til trådløs overføring av informasjon.
En radiobølge blir laget når et elektron akselererer med en frekvens som ligger innenfor radiofrekvensdelen av det elektromagnetiske spekter. Når en radiobølge går gjennom en ledning, forårsaker denne en elektrisk spenning som kan bli omformet til lyd eller andre signaler som inneholder informasjon. Det aller første budskapet som ble overført ved radiobølger over Atlanterhavet ble ført tvers over i 1901. Det var Guglielmo Marconi fra Italia som fikk til å kommunisere ved hjelp av radiobølger.
Sandnes Ulf i 2007
2007-sesongen ble et merkeår i fotballhistorien i Sandnes. Etter å ha vært i skyggen av norsk toppfotball i over 30 år, maktet Sandnes Ulf å rykke opp til norsk fotballs nivå 2 etter mange forsøk på å rykke opp. Allerede på nyåret signaliserte klubben sin målsetning om opprykk for 2007-sesongen, men la samtidig til at et opprykk i 2007 ikke var en nødvendighet. Lørdag 27. Oktober klarte likevel Sandnes Ulf opprykk etter en svært spennende innspurt. En variabel vårsesong, ble avsluttet med en forrykende høstsesong der deriblant de siste syv bortekampene ble vunnet.
Kampen mot Stavanger IF i den 4. siste serierunden blir regnet som den mest avgjørende opprykkskampen, selv om kampen mot Arendal 27. Oktober sikret opprykket. Kampen mot tabelltoer Stavanger endte til slutt 5-3 til Sandnes Ulf etter en av de mest spennende oppgjørene på Sandnes idrettspark i nyere tid. Over 2000 mennesker var vitne til kampen som også ble direktesendt på lokal-TV.
Morten Eriksen ble Sandnes Ulfs toppscorer med 14 nettkjenninger. Asle Andersen vant Stavanger Aftenblads spillerbørs for avdelingen, mens keeper Geir Håkon Valland ble av supporterklubben Ulvane kåret til årets spiller i Sandnes Ulf.
Sandnes Ulf-stallen i 2007
Keepere:
1. Geir Håkon Valland
12. Roger Larsen
30. Sigve Thorkildsen
Forsvar:
2. Øystein Elvestad
3. Lahai Fallay
4. Mohammed Rashid
5. Jan Fabiano Kristiansen (kom til klubben sommeren 2007)
11. Helge Nilsen Skrudland
17. Espen Maldal
23. Michael André Bekke
24. Steffen Haugland (kom til klubben like før sommeren 2007)
Midtbane:
6. Anders Varhaug
Jernbaneverket
Jernbaneverket (JBV) var et norsk forvaltningsorgan underlagt Samferdselsdepartementet. JBV ble avviklet 31. desember 2016 og oppgavene overført til Jernbanedirektoratet og Bane NOR. JBV hadde ansvar for norsk jernbanes infrastruktur (skinner, signaler, sporveksler, bruer, tunneler osv.), en del stasjonsbygninger og drift av jernbaneanleggene for øvrig. JBV hadde ansvar for infrastrukturen uavhengig av hvem som var operatør av togene. JBV forvaltet all offentlig jernbaneinfrastruktur på vegne av staten. JBV ble opprettet i 1996 da den tidligere forvaltningsbedriften Norges Statsbaner (NSB) ble omorganisert. Ved årsskiftet 2016/17 ble Jernbaneverket til Jernbanedirektoratet og Bane NOR.
Sandnes Ulf i 2007
Sandnes Ulf-stallen i 2007
8. Eivind Ellingsen
9. Morten Eriksen