cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liste over nasjonalparker i USA
Nasjonalparkene i USA blir opprettet gjennom vedtak i den amerikanske kongressen. Den første nasjonalparken var Yellowstone, og ble undertegnet i lov av president Ulysses S. Grant i 1872, fulgt av Sequoia og Yosemite i 1890. Den nyeste nasjonalparken er New River Gorge i Vest-Virginia, etablert i 2020.
Det finnes nasjonalparker i 27 delstater, i tillegg til Amerikansk Samoa og Jomfruøyene. California har flest, med ni parker, fulgt av Alaska med åtte, Utah med fem og Colorado med fire. Åtte av nasjonalparkene i Alaska ble opprettet samtidig, i 1980, gjennom Alaska National Interest Lands Conservation Act. Den største nasjonalparken er Wrangell – St. Elias, på over 32 000 km², mens den minste er Hot Springs, på mindre enn 24 km². Det totale arealet til alle nasjonalparkene er ca. 210 000 km², noe som gir et gjennomsnitt på ca. 3620 km² for hver park. Den mest besøkte nasjonalparken er Great Smoky Mountains, med over ni millioner besøkende i 2008, etterfulgt av Grand Canyon, med over fire millioner.
Pebble Beach Golf Links
Pebble Beach Golf Links er en golfbane i Pebble Beach, California, tegnet av Jack Neville og Douglas Grant. Banen åpnet 22. februar 1919. Jack Nicklaus foretok en del ombygninger før US Open i 1992, blant annet på 4., 5. og 7. green, og et helt nytt 5. hull i 1998.
Liste over nasjonalparker i USA
Fjorten av nasjonalparkene er (per 2010) samtidig en del av USAs bidrag til UNESCOs verdensarvliste, jfr Verdensarven i Amerika. Noen av nasjonalparkene er også biosfærereservat.
Pebble Beach Golf Links
Pebble Beach er av mange ansett som en av verdens vakreste golfbaner. Den ligger på til dels høye klipper langs kysten mot Stillehavet og har spektakulær utsikt over havet. I 2001 ble den som første offentlige bane kåret til No.1 Golf Course in America av Golf Digest. (Offentlig bane betyr i denne sammenheng at den er åpen for almenheten, ikke at den er i offentlig eie.) Prisene er blant de høyeste i verden; i 2005 er greenfee 425 dollar pluss 25 dollar for golfbil.
Elias David Häusser
Elias David Häusser (også Haüsser) (døpt 26. juni 1687 i Erfurt, død 16. mars 1745 i Nyborg) var en tysk barokkarkitekt i dansk tjeneste. Han er kjent som arkitekten bak det første Christiansborg. Da slottet brant i 1794 klarte man å redde Ridehuset med ridebaneanlegget; innredningen anses som et av Häussers hovedverk.
Häusser var offiser i ingeniørkorpset og sto for oppføringen av hovedvakten på Kongens Nytorv (senere revet) og fengselet og kommandantboligen på Kastellet.
I årene 1738–1740 ble det foretatt en omfattende restaurering av Akershus slottskirke i Oslo. I Oslo byleksikon er Häusser oppført som generalbyggmester for dette og hos kirkebyggdatabasen Kirkesøk er Philip de Lange nevnt som arkitekt. Altertavlen, prekestolen og døpefonten er utført etter tegninger av Häusser. Altertavlens midtfelt er et usignert maleri som antagelig er av Johan Georg Ziesenis.
NRK mP3
NRK mP3 (tidligere kalt mPetre) er en radiokanal fra NRK, som utelukkende spiller musikk. Den ble etablert 31. juli 2000 under åpningsshowet på Norway Cup. Håvard Sylte, bedre kjent som Howard, var en sentral person og radiovert som bygde opp kanalen til han sluttet i 2005.
Dongxing (Fangchenggang)
Dongxing (kinesisk: 东兴; pinyin: Dōngxīng) er et byfylke i byprefekturet Fangchenggang i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina.
NRK mP3
Musikkformat
De første årene spilte mP3 stort sett bare dance, trance og electronica. Men da mP3 feiret sitt 7-årsjubileum i 2007, skiftet kanalen format, fikk nye jingler, fjernet låter fra tidlig 90-tall og kuttet ut musikkprogrammet programmet 10 i skuddet. Men den største endringen var nok at dancemusikken ble spilt langt mindre enn før. I dag spilles det mer R&B og pop, i tillegg til dance. Med andre ord spiller kanalen mye variert musikk. Det som også var nytt etter omleggingen i 2007 var at lytterne i større grad kunne styre musikken, i det såkalte mPetre Svisj, der en kan stemme på web eller wap - og fra 2009 i et eget musikkpanel. Slagordet til kanalen er (NRK mP3 Alltid-Musikk) 2013. Tidligere (NRK mP3 Alltid Musikk-Aldri Reklame) 2000-2013.
Dongxing (Fangchenggang)
Befolkningen var på 100,894 innbyggere i 1999.
NRK mP3
DJs/programledere
Radiokanalen har flere programledere som Heidi Gjestad, Benjamin Silseth og Christine Dancke. I tillegg er Wolfgang Wee programleder i programmet Lt. Wee Show, som spiller musikk innenfor sjangeren House.
Mats Borch Bugge er musikksjef for både mP3 og NRK P3. Marie Komissar var musikkprodusent mellom 2010 og 28. juli 2016.
Dongxing (Fangchenggang)
Administrative enheter
Storkommuner:
Purfleet
Purfleet er en landsby i Essex i England. Den ligger i distriktet Thurrock, ikke langt fra administrasjonsbyen Grays og rett ved A13 og Themsen. Landsbyen har et bevart område og en rekke vernede bygninger, inkludert Royal Hotel.
NRK mP3
mPetre TV
NRK mPetre sendte fra høsten 2002 til høsten 2008 TV-programmet mPetre TV i samsending med NRK2. Denne sendingen gikk fra kl 18.00 til 20.00 fredag og natt til lørdag, og gikk tidligere også natt til søndag, men denne sendingen ble senere kuttet ut.
Purfleet
Sør for landsbyen ligger det en del industri som hører med til prosjektområdet Thames Gateway.
Historie
På 1700-tallet ble et kruttmagasin, Purfleet Royal Gunpowder Magazine, etablert for å lagre krutt sammen med en militær garnison for å beskyttet det. Det var en stadig fare for eksplosjon grunnet lynnedslag. Benjamin Franklin ble bedt om råd for å designe en lynavleder. Da kong Georg III av Storbritannia fikk høre hva hans politiske motstander hadde å si valgte han den stikk motsatte designet. Magasinnummer 5 er i dag et senter for kulturarven, Purfleet Garrison Heritage and Military Centre, og utsett som et planlagt oldtidskulturminne. Andre bevarte bygninger fra 1700-tallet er et proofing house, i dag benyttet for kommunale aktiviteter, og porthvelvingen med klokketårn, beskrevet av English Heritage som «en integrert del av det fineste samspillet av noe Ordnance Yards, konsistent med de høye standarder som ble praktisert av Board of Ordnance i dens design for befestninger og kaserner fra C17».
I mars 1916 skjøt antiluftvernet ved Purfleet ned en tysk Zeppelin LZ15 (luftskip), hvilket var den første gangen det skjedde. Av den grunn fikk kanonfolkene en pris fra Lord Mayor av London.
Grunnet stedets historie som en sterk havn og militære lagre ble Purfleet listet av Matdepartementet (Ministry of Food) som et av 14 følsomme bombemål for kjernefysiske våpen i 1955, inkludert for tilgangen på te.
I henhold til Bram Stokers roman hadde grev Dracula en leilighet her.
Anne-Lise Knoff
Anne-Lise Knoff (født 10. mai 1937 i Hamar, død 14. mars 2005) var en norsk maler, grafiker og illustratør. Hun arbeidet i en ornamental stil, ofte med innslag av gull. I mange av bildene hennes kan en merke innslag av katolsk kristendom og mystikk.
Akkarer
Akkarer er en gruppe blekkspruter. Den vanligste arten langs norskekysten er vanlig akkar.
Poppy Hills Golf Course
Poppy Hills Golf Course er en golfbane i Pebble Beach, California, beliggende på Monterey-halvøya utenfor Monterey. Banen er tegnet av Robert Trent Jones jr. og åpnet i 1986.
Poppy Hills er den første banen i USA som eies og drives av et amatørgolfforbund, Northern California Golf Association. Banen har vært rangert som en av de beste golfbanene i Nord-California og blant de 20 beste i California av Golf Digest.
Northamptonshire Police
Northamptonshire Police er en regional politistyrke i England. Den har ansvaret for grevskapet Northamptonshire.
Styrken er delt i to kommandodistrikter, West og North, som hver ledes av en Chief Superintendent. Den ble i sin nåværende form opprettet 1. april 1966 under Police Act 1964 ved sammenslåing av Northamptonshire County Constabulary og Northampton Borough Police. Inntil 1974 het styrken Northampton and County Constabulary.
Kontrollmyndigheten er Northamptonshire Police Authority, hvor det sitter ni medlemmer fra grevskapsrådet, tre fredsdommere og fem uavhengige medlemmer.
Hans Kristian Hogsnes
Hans Kristian Hogsnes (født 17. oktober 1954 i Tønsberg, død 30. desember 2010 i Tønsberg ) var en norsk pressemann og politiker (H).
Han var elev ved Tønsberg gymnas 1970–1973 og Rønningen folkehøgskole 1973–1974. Hogsnes var journalist i Tønsbergs Blad 1975–1981, journalist i Høyres Pressebyrå i 1981, redaktør i Høyres Avis 1981–1984 samt nattredaktør og vaktsjef i Tønsbergs Blad 1984–1995. Deretter var han politiker på heltid.
Han døde etter lengre tids kreftsykdom i 2010, 56 år gammel.
Hauke Lange-Fuchs
Hauke Lange-Fuchs (født 30. mai 1934 i Kiel, død 27. november 2019 ) var en tysk jurist fra Kiel. Han var formidler av norsk og nordisk film i Tyskland.
Kong Harald utnevnte 2. desember 2008 Lange-Fuchs til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden for «fremme av de kulturelle forbindelser mellom Norge og Tyskland.» Ordenen ble overrakt under Filmfestivalen i Berlin i februar 2009.
Thomas Myhre
Thomas Harald Myhre (født 16. oktober 1973 i Sarpsborg) er en norsk fotballeder og tidligere fotballspiller som er sportssjef og hovedtrener for Moss Fotballklubb.
Myhre var lenge førstekeeper på det norske, men mistet plassen etter kampen mot i mars 2007 i EM-kvalifiseringen. Myhre har også spilt i utlandet for flere europeiske klubber.
Karriere
Myhre startet karrieren hos, hvor han ble tatt opp i A-stallen foran 1991-sesongen. Fordi Moss da hadde to solide målvakter i Trond Eriksen og Nils Espen Eriksen, ble Myhre i april 1991 sendt på ett års utlån til 4. divisjonsklubben. I midten av juni ble Myhre hentet tilbake av Moss da Trond Eriksen pådro seg en langtidsskade. Resten av 1991-sesongen tilbragte Myhre som reserve for Nils Espen Eriksen. Foran 1992-sesongen bestemte Moss seg for å satse på Myhre som førstevalg mellom stengene. Myhre gjorde sine saker så godt for Moss i 1992 at Moss Dagblad utropte ham til lagets beste spiller den sesongen.
I løpet av 1992 var Myhre på flere treningsopphold hos. Det neste steget i karrieren ble overgang til Eliteserien med foran 1993-sesongen. En alvorlig kneskade gjorde at Myhre mistet hele 1996-sesongen. Han kom tilbake for fullt sesongen etter, og ble proff i Everton FC ved sesongslutt.
Myhre gjorde en god jobb mellom stengene i Everton, og ble belønnet med landslagsdebut i en privatlandskamp mot Danmark i april 1998. Samme år var han reservemålvakt i den norske VM-troppen. Han spilte samtlige ligakamper for Everton i 1998/99-sesongen, men da han ble skadet i begynnelsen av neste sesong, mistet han plassen på laget til Paul Gerrard. Resten av Everton-oppholdet ble preget av benkesliting, og han ble lånt ut til 1. divisjonsklubbene Birmingham City FC og Tranmere Rovers FC, samt skotske Rangers FC og danske FC København, som han hjalp til seriemesterskap i 2000/01. Han var også Norges førstekeeper i Euro 2000.
Sommeren 2001 ble Myhre kjøpt av den tyrkiske klubben Beşiktaş JK, men etter bare én sesong i Tyrkia returnerte han til England, og signerte for Sunderland AFC. Også i Sunderland ble det mye benkesliting de to første sesongene, men da hans konkurrent Mart Poom ble skadet tidlig i 2004/05-sesongen, tok Myhre vare på muligheten, og ble førstekeeper i en sesong som endte med opprykk til Premier League.
Til tross for godt spill i Sunderland-målet, valgte klubben noe overraskende å ikke fornye Myhres kontrakt da den gikk ut i 2005. Etter dette, vendte Myhre tilbake til hjemlandet, hvor han hadde et kort opphold i Fredrikstad FK, før han nok en gang returnerte til England – denne gangen til Charlton Athletic FC. Han signerte for klubben i august 2005, og forlenget kontrakten i desember samme år. I februar 2007 skrev han under på en kontrakt for Viking ut 2010-sesongen. I februar 2010 forlot Myhre imidlertid Viking etter en konflikt mellom ledelsen i klubben og spilleren selv.
På landslaget var Myhre lenge stabil og hadde over 50 landskamper. Flere tabber fra Myhre mot og  førte til at Norge tapte viktige poeng, som ble avgjørende for at laget ikke kvalifiserte seg til EM. Etter disse to kampene ble Myhre erstattet av Håkon Opdal.
Borgestad stasjon
Borgestad stasjon (9,8 moh) er en stasjon i Skien kommune som tidligere betjente både Vestfoldbanen og Bratsbergbanen. Stasjonen ble åpnet i 1916 da Bratsbergbanen sto ferdig, opprinnelig under navnet Menstad stasjon, men allerede året etter ble navnet endret til Borgestad stasjon. Stasjonen var betjent frem til 1972. I 2004 ble det slutt på togstopp ved stasjonen, men allerede 10. januar 2005 ble det igjen åpnet for passasjertrafikk. Trafikkgrunnlaget var imidlertid for svakt for NSB, og 11. juni 2006 sluttet togene å stoppe på Borgestad.
Borgestad tømmerterminal og Menstad godsterminal er del av stasjonen. Det går også spor til Norsk Hydros havneterminal, denne er ikke i bruk.
Stasjonsbygningen er klassifisert som verneverdig i Nasjonal verneplan for kulturminner i jernbanen. Bygningen forvaltes av Bane NOR Eiendom og leies ut til boligformål.
Borgestad var også navnet på Borgestadholmen holdeplass like sør for stasjonen mellom 1883 og 1934.
UEFA-cupen 1987/88
UEFA-cupen 1987/88 ble vunnet av den tyske klubben Bayer Leverkusen på straffesparkkonkurranse etter 3-3 sammenlagt i finalekampene over den spanske klubben RCD Espanyol. Dette var UEFA-cupens 17 sesong, hvor engelske lag fra og med høsten 1985 til høsten 1990 var utestengt på grunn av Heysel-tragedien. Turneringens toppscorertittel ble for øvrig delt mellom Kenneth Brylle fra Club Brugge og Dimitrios Saravakos fra Panathinaikos med seks mål hver.
Kornmagasinet i Odalen
Det Oudalʃke Kornmagazin til Hjælp for de Fattige (Peder Holters Minde) er et kornmagasin som nå står på Os i Odalen. Formålet var å sikre folket i Odalen tilgang til korn i nødtider.
Odalens bygdemagasin sto tidligere ved Strøm kirke, på prestegarden Strøm i Sør-Odal. Magasinet blei stifta 25. desember 1786 etter at generalkrigskommissær Peder Holter testamenterte 4 000 riksdaler dansk kurant til opprettelsen av Peder Holters Stiftelse. Magasinbua blei satt opp i 1787. Magasinet fikk fundas, eller vedtekter, utstedt av Holters enke, Maren Juel, 4. desember 1790, med kongelig konfirmasjon 8. april 1791. Den blei sia nærmere bestemt ved noen forandringer foreslått av statsråd Marcus Gjøe Rosenkrantz, som gifta seg med Holters enke i 1796, og soknepresten Hans Hansen Tulle. Endringene blei kongelig konfirmert 27. august 1802. Direktørene for magasinet var stiftsøvrigheta, og inspektørene var amtmannen og prosten. Bestyrerne var soknepresten og to menn av hvert sokn.
I 1850 blei stiftelsen delt mellom de to kommunene i Odalen. Sør-Odal fikk tre femdeler og Nord-Odal to femdeler. I 1851 fikk Nord-Odal eget kornmagasin, og den opprinnelige kornbua fikk da tilhørighet kun til Sør-Odal. Magasinet i Nord-Odal blei revet i 1924. Da Odal Sparebank blei oppretta blei verdiene i magasinbua på Strøm omgjort til valuta som inngikk i Odalsbanken. Magasinbua skulle rives i 1961 på grunn av utvidelse av kirkegarden på Strøm, men kommunen påkosta flytting av bua til museet Odalstunet på Vesteros i 1962. Styret i Odalstunet har nå oppsyn med bygningen men Sør-Odal kommune fortsatt er eier. Bua har tre fulle etasjer, er 16 meter lang og 11 meter bred.
„Holterske magasin” i Odalen blei stående som et mønstermagasin for andre bygdemagasiner i landet.
Peder Holters Stiftelse
Godseier Peder Holter, sønnen av en kapellan i Strøm, var en av Norges rikeste menn på 1700-tallet. Holter døde 1. november 1786 og hadde testamentert 4 000 riksdaler til Peder Holters Stiftelse. Pengene skulle først og fremst brukes til å sette opp et kornmagasin og å kjøpe korn til et grunnfond.
Det var enka Maren Juel, som sto for utforminga og reisinga av magasinbua i henhold til den testamentariske forordninga. Hun kjøpte også 494¼ (oppgitt til 466¾ for 1787) tønner havre og 67¼ (oppgitt til 63¾ for 1787) tønner bygg i 1787 og 1788. 213¼ tønner havre og 26¼ tønner bygg blei gitt i gaver fra bygdas bønder. Magasinbua var stor og kosta 943 riksdaler. Kornet kosta 657 riksdaler. De resterende 2 400 riksdalene av legatet blei satt i Holters gard Slåstad i Sør-Odal, etter hans eige ønske. Dette pantet skulle etter hans testament ikke kunne løses ut. Magasinet hadde første prioritet i eiendommen, og eieren eller brukeren skulle betale 5 % rente av verdien av delen som hørte til stiftelsen. Slåstad hadde ei skyld på 2 skippund og 5 lispund, og det blei da årlig betalt 120 daler fra denne eiendommen. Av disse skulle 70 daler gå til reparasjoner og anna for magasinet og 50 riksdaler gå til ei nød- og hjelpekasse og igjen settes på rente. Når magasinet ikke hadde behov for pengene skulle de 70 dalerne deles ut til fattige i bygda på sankthans og julaften.
Nød- og hjelpekassa hadde til juni 1815 opplagt 1 425 riksdaler, som sammen med den opprinnelige kapital på 2 400 riksdaler utgjorde en sum av 3 825 riksbankdaler sølvverdi. I 1819 utgjorde fondet 227 tønner bygg og 1 243 tønner havre. I 1820 blei renta for brukeren av Slåstad oppgitt til 6 %. Selv om andre kornmagasiner i Norge gikk inn på grunn av mangel på penger og korn hadde Peder Holters Stiftelse stor kapital å falle tilbake på. Kornmagasinet i Odalen er det eneste kornmagasinet i landet som hadde dette. Kjøpeverdien av legatet var i 1971 omtrent en halv million kroner.
Kornmagasinet
Fra de militære magasinene ved Akershus, i Fredrikstad, Fredriksten, Blaker og Kongsvinger blei det på 1700-tallet sendt nødforsyninger av korn ved harde nødår. Dette blei det slutt på i 1763 og idéer om egne magasiner i hver bygd dukka opp. Odalen var ei av de første bygdene som fikk dette. Magasinets funksjon var å forsyne de fattigste i bygda med såkorn dersom avlingene det forrige året hadde slått feil. Utlån skjedde i april eller starten av mai, da fattige hadde måtte bruke såkornet sitt til mat og derfor ikke hadde noe igjen å så om våren. Overflødig beholdning kunne utdeles som brødkorn ved behov.
Innen januar neste år måtte den samme mengde korn bli levert inn, i tillegg til ei skjeppe korn for hver tønne i renter, kalt overmål. I 1820 blei overmålet oppgitt til ei halv skjeppe per tønne. Magasinet fikk på denne måten oppbygd et reserve av korn. Kom det flere påfølgende dårlige år skulle rentene av de 2 400 dalerne brukes til å kjøpe inn korn. Magasinet hadde kapasitet til 1 200 tønner såkorn.
Inntil 900 tønner kunne lånes ut om våren, resten måtte være reserve til seinere i tilfelle det kom flere nødår på rad. Hver mann kunne vanligvis ikke låne mer enn 8 tønner korn hvert år, men kunne låne opptil 10 tønner hvis magasinet tålte det. I nødåra på 1800-tallet kom kornmagasinet godt med. I 1811, for eksempel, lå det i mars 1 120 tønner havre og 212 tønner bygg i magasinbua, mens det i september, før korn blei levert tilbake, bare var henholdsvis 152 og 48 tønner igjen. Soknepresten på Strøm var formann i styret for magasinet med to bygdefolk som forstandere. Forstanderne fikk 5 % av overmålet som årlig lønn. Presten hadde mulighet til å holde sekretær og bruke opptil 10 % av overmålet som lønn til denne. Inntil 4 % kunne regnes som svinn av forstanderne. Tjuveri kunne forekomme. Dette kunne foregå ved at det blei bora oppunder golvet under bua slik at det kunne tappes korn fra bingene som sto over. Kornmagasinet skulle først og fremst hjelpe de fattige. Magasinet sorterte av den grunn under fattigregnskapet i Odalen, og presten måtte levere regnskap til futen hvert år sammen med resten av fattigregnskapet.
Tre nøkler
Fundasen, eller vedtektene, for kornmagasinet blei trykt i Kristiania (Oslo) i 1791 og er på 26 punkter. Kopi av det henger i inngangen på magasinbua i dag. Sikkerheten måtte være høy, og et av punktene i fundasen pålegger at det skal være tre nøkler til bua, og at soknepresten og hver av de to forstanderne skulle ha en hver. Den store nøkkelen hører til nøkkelholet i døra, mens de to andre åpner hver sin store hengelås som på hver side fester ei jernslå som dekker nøkkelholet i døra. Dette systemet gjorde at alle tre måtte være til stede ved åpning av magasinet. De tre nøklene brukes fortsatt ved åpning av magasinbua under omvisninger på Odalstunet. For ekstra sikkerhet, i tillegg til de tre nøklene, var det også ei trapp som ved låsing blei løfta opp slik at den dekka døra, og blei satt fast med en hengelås til på hver side. Denne trappa blei fjerna og erstatta i 2009 for bedre tilgjengelighet på museet.
Sykling under Sommer-OL 1984
Sykling under Sommer-OL 1984. Sykling var med på det olympiske programmet for tjuende gang under OL-1984 i Los Angeles. Det ble konkurrert om totalt åtte olympiske titler, to på landevei og fem på bane for menn. Kvinner fikk delta for første gang, de kjørte et individuelt landeveisritt over 79 kilometer. USA ble beste nasjon med fire gullmedaljer.
Det du aldri sa
Det du aldri sa er et musikkalbum med Tom Roger Aadland, utgitt i 2011.
Gulnebbgjøk
Gulnebbgjøk (vitenskapelig navn Coccyzus americanus) er en fugl.
Fylkesvei 6218
Fylkesveg 6218 går mellom Humla og Vegsund i Ålesund kommune.
Sam Eydes plass
Sam Eydes plass er en åpen plass foran Arendal rådhus og kulturhus i Arendal sentrum.
Bitihorn
Bitihorn er et fjell som ligger helt i den sørøstre delen av Jotunheimen. Fjellet ligger på grensen mellom kommunene Vang og Øystre Slidre, begge i Innlandet. Det har en høyde på 1 607 meter over havet. Toppen av Bitihorn ligger markerer kommunegrensen. Fylkesvei 51 passerer like på østsiden av Bitihorn, like sør for Valdresflye.
Fylkesvei 6218
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 397.
Sam Eydes plass
Før 2005 var plassen oppstillingsplass for busser i Arendal, og Rutebilstasjonen lå der hvor kulturhuset er idag. Før dette var plassen en del av Malmbryggen, da Kittelsbukt gikk helt inn her.
Plassen brukes blant annet under større utendørskonserter, og er hovedscene for jazz- og bluesfestivalen Canal Street. Plassen ble anlagt i forbindelsen av byggingen av nytt rådhus og kulturhus som ble ferdigstilt i 2005. Rundt plassen er det holdeplasser for buss samt drosjer. Det er laget en amfi mot sør, bestående av trapper. Plassen er belagt med stein, og er sammen med Kanalplassen og Arendal torv et av Arendal sentrums tre sentrale byrom.
Plassen er oppkalt etter ingeniøren og industriherren Sam Eyde (1866–1940)
Serie A 1931–1932
Serie A er den italienske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i 1898. Det italienske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen.
Isabel la Católica metrostasjon
Isabel La Católica er en stasjon på Mexico bys metros Linje 1. Den ligger i distriktet Cuauhtémoc.
Stasjonens logo skal forestille en av karavelene i Christoffer Columbus' ekspedisjon som oppdaget Amerika. Stasjonens navn kommer av avenyen Avenida Isabel La Católica, som er oppkalt etter Isabella I av Castilla, som finansierte Columbus' ekspedisjon til Amerika.
The Snow Goose
The Snow Goose er et instrumentalt progrockalbum fra 1975 og den tredje utgivelsen fra bandet Camel. Albumet ble til etter at suksessen med stykket «White Rider» (som var basert på J.R.R. Tolkiens romanverk Ringenes herre) ble utgitt på deres forrige album Mirage. Denne låten inspirerte bandet til å skrive romaninspirerte og konseptbaserte verk. The Snow Goose er senere regnet som viktig bidrag til sjangeren symfonisk rock og progressiv rock i sin helhet.
The Snow Goose blir til
Bandmedlemmene gikk sammen på grunnlag av en felles inspirasjon for å skrive romaninspirerte og konseptbaserte verk, og samtlige medlemmer ble enige om å foreslå flere romaner som deres neste album skulle basere seg på. Keyboardisten Peter Bardens foreslo Siddhartha av Hermann Hesse, og noen låter inspirert fra denne ble laget før medlemmene bestemte seg for å avbryte denne idéen. En annen bok av samme forfatter (Der Steppenwolf) ble også foreslått, men dette konseptet viste seg å være vanskelig å arbeide med. Til slutt foreslo bassisten Doug Ferguson ovenfor gruppen at det neste albumet burde basere seg på Paul Gallicos roman The Snow Goose.
Camels klassiske periode begynte med The Snow Goose, som er et instrumentalt konseptalbum basert på novellen med samme navn. Selv om det ikke er noe sangtekst i denne utgivelsen hadde to av sangene såkalt ordløs vokal, det vil si at musikken følger den emosjonelle sirkelen til historien i novellen. Den komplekse fabelen tvang Camel til å ty til improvisasjon, for deretter å konsentrere seg om intrikate lydbilder som formidlet følelsene fra verket, uten å si et eneste ord. Selv om The Snow Goose er et instrumentalt album er det mer tilgjengelig enn senere verk fra Camel siden det støtter seg til hørbare lydtekster istedenfor musikalsk eksperimentering. Nytt fra tidligere utgivelser var også valget med å tilføre orkestrering til albumet, og dette ble arrangert av David Bedford.
The Snow Goose overrasket fansen og helt instrumentalt gjorde verket at bandet fikk Brightest Hope–prisen fra musikkmagasinet Melody Maker og etablerte en solid og lojal fanskare. Suksessen overrasket også forfatteren bak boka, Paul Gallico, som var en ivrig motstander av røyking. Siden bandet Camel ble knyttet til nettopp dette, truet han med å saksøke bandet hvis tittelen ikke ble endret. For å hindre søksmål ble det lagt til «Music Inspired by..» i tittelen. Dette dramaet som utspilte seg i bakgrunnen hadde for øvrig ikke noen effekt på salget av albumet, som nådde sølvstatus i 1981. Albumet endte som nummer 22 på de britiske listene og som nummer 118 på den amerikanske Billboard 200.
Den 17. oktober 1975, i noe som markerte høydepunktet i bandets historie, fremførte Camel hele The Snow Goose i et fullsatt Royal Albert Hall akkompagnert av London Symphony Orchestra ledet av David Bedford. Denne konserten finnes i sin helhet på utgivelsen «A Live Record» fra 1978.
Handling
The Snow Goose er en enkel og kort skrevet liknelse om den fornyende kraft av vennskap og kjærlighet, satt i motsetninger mot krigens fryktelige konsekvenser. Selve historien handler om en enslig forkrøplet mann kalt Phillip Rhayader som bodde i et tomt fyrtårn på kysten av Essex, England. Han hjelper en skadd snøgås til å bli frisk igjen ved hjelp av ei ung jente som het Fritha, og som han etterhvert fikk et godt vennskap med. Med en gang gåsen blir frisk for sine lidelser blir den satt fri, men gåsen kom tilbake hvert år sammen med Fritha. Men, så slutter plutselig gåsen å komme tilbake til Rhayader og Fritha sluttet å besøkte han siden gåsen har blitt borte. Senere blir Rhayader drept i kampene under evakueringen av Dunkerque. Gåsen kommer da overraskende tilbake og flyr over Rhayaders dødssted under kampen. Den blir da døpt om til La Princesse Perdue, som symboliserer at håp også kan overleve under forferdelige forhold en krig medfører.
Sporliste
Bonusspor på remasterutgaven fra 2002:
Bratsbergkleiva
Bratsbergkleiva er en bydel som ligger på østsiden av Skien. Dette er en av de eldste bydelene i Skien som overlevde den siste store bybrannen. Snipetorp leder deg fra bykjernen opp til Bratsbergkleiva, og inneholder blant et hus hvor Henrik Ibsen bodde i en periode. Denne gatebiten er gjort om til kulturgate ved å legge inn brosteinsdetaljer og smijernsposter til belysning.
Bratsbergkleiva skole ligger i Bratsbergkleiva bydel, det samme gjør Idrettsforeningen Storm.
Heaven’s Just a Sin Away
«Heaven's Just a sin Away» er en amerikansk sang med melodi og tekst av Jerry Gillespie. The Kendalls har spoilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Ovation Records A-110 i 1977. Den var hentet fra albumet med samme navn.
The Kendalls ble tildelt en Grammy Award for Best Country Vocal Performance by a Duo or Group for sin innspilling av sangen.
Sangen ble senere spilt inn på plate av Kelly Willis.
Norsk versjon
Tor Berglie har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Himmelens porter». Lillian Askeland har spilt inn sangen. Den ble utgitt på LP-platen Countryjente (Talent TLS 3042) i 1978.
Listeplassering
«Heaven's Just a Sin Away» var The Kendalls debutsingle på den amerikanske Billboard Hot Country Singles-listen og den første av tre nummer én-sanger på denne listen.
Kristina Motzfeldt
Eva Kristina Motzfeldt (født 16 oktober 1945) er en svensk klinisk ernæringsfysiolog. Hun arbeidet som klinisk ernæringsfysiolog ved Rikshospitalet, hvor hun blant annet arbeidet med klinisk rådgivning rundt sykdommen Fenylketonuri (PKU). Motzfeldt har publisert artikler i internasjonale forskningstidsskrifter og har utgitt en rekke bøker om matlaging og helse.
Kong Harald utnevnte 19. juni 2009 Motzfeldt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for hennes virke for barn med alvorlig sykdom.»"
Kunståret 1340
Kunståret 1340 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1340.
Peter O’Leary
Karriere
O'Leary begynte å dømme i 1994. Han har dømt i mange OFC-turneringer siden han ble FIFA-dommer i 2003, og en hans fremste opptreden var i Oseaniamesterskapet i fotball 2004 og Oceania Club Championship 2006.
I 2007 ble han valgt ut til å dømme i U-20 VM 2007 i Canada. Han dømte kampen mellom og  i gruppe F på Royal Athletic Park i Victoria, Britisk Columbia den 1. juli. Deretter dømte han en kamp i gruppe B mellom og  på Swangard Stadium i Burnaby den 4. juli. Som en gjest av den engelske toppdommeren Steve Bennett i Premier League-oppgjøret mellom Aston Villa og Sunderland AFC, ble O'Leary innkalt fra tribunen til å ta Bennetts rolle på sidelinjen som 4. dommer i andre halvdel av kampen.
O'Leary dømte i VM i fotball for klubblag i Japan, blant annet i oppgjøret om femteplass mellom Adelaide United og Al Ahly. Han var han også dommer i U-20 VM i fotball 2009 i Egypt, hvor han dømte gruppespillkamper mellom Italia og Trinidad og Tobago og mellom Ungarn og De forente arabiske emirater. I fotball-VM for klubblag 2009 i De forente arabiske emirater dømte han én kamp mellom TP Mazembe og Pohang Steelers FC.
O'Leary ble inkludert på den korte listen over dommere som fikk mulighet til å dømme i fotball-VM 2010 i Sør-Afrika sammen med landsmannen Michael Hester
Pantograf (tegnemaskin)
En pantograf er en tegnemaskin som ved hjelp av et enkelt, mekanisk stativsystem parallellforskyver bevegelser og dermed kan brukes til å kopiere en tegning til et annet ark eller et annet sted på arket. Etter hvordan pantografen er innstilt, kan man forstørre eller forminske motivet. Ordet pantograf kommer fra gresk og betyr «alttegner» eller «tegne (over) alt».
Første brukbare pantograf ble konstruert av pater Christoph Scheiner (en prest i jesuittordenen) i 1603 som kopierte tegninger og diagrammer med innretningen. Apparatet er derfor et instrument for reproduksjon av bilder. Amerikaneren Thomas Jefferson laget sin egen som en del av huset sitt. Pantografen ble forløperen til moderne tegnemaskiner som var i bruk på ingeniør- og arkitektkontorer fram til datamaskinene tok over som hjelpemiddel i tegnearbeidet.
Pantografen brukes fortsatt som pedagogisk leketøy.
Menstad ungdomsskole
Menstad ungdomsskole er en ungdomsskole i Skien kommune som dekker områdene sør for sentrum og øst for Skienselva, med elever som på barneskolen har gått på Buer skole, Bølehøgda skole og Bratsbergkleiva skole. Skolen ble åpnet i 1953 som folkeskole for den søndre delen av Gjerpen kommune. Da Buer og Bølehøgda skoler ble åpnet i forbindelse med overgangen til 9-årig grunnskole ble Menstad omgjort til ungdomsskole i 1967.
Skolen hadde egen svømmehall, og hadde frem til 1998 en filial av Skien bibliotek i sine lokaler.
Liste over borgermestre i Mikladalur
Liste over borgermestre i Mikladals kommuna på Færøyene.
1. januar 2005 ble kommunen innlemmet i Klaksvíkar kommuna, se Liste over borgermestre i Klaksvík.
Rob Bourdon
Robert Gregory Bourdon (født 20. januar 1979 i Calabasas i California) er trommeslager i bandet Linkin Park. Bourdon er den yngste av de seks medlemmene i bandet.
Bakgrunn
Bourdon ble født i Agoura Hills i California og er bosatt i Los Angeles. Hans mor hadde et forhold til trommeslageren i Aerosmith, og han begynte å spille trommer etter å ha sett en Aerosmith-konsert. Rob Bourdon spilte sammen med Brad Delson i bandet Relative Degree i ett år før han begynte å spille for Xero.
Haus des Lehrers
Das Haus des Lehrers (norsk:Lærernes hus) er en bygning ved Alexanderplatz i bydelen Mitte i Berlin. Det befinner seg på Alexanderstrasse 9, frem til juni 2006 var adressen Alexanderplatz 4. Til bygningen hører også den tilgrensende kongresshallen, et toetasjes bygg med en grunnflate på 50 ganger 50 meter.
Bygningen
Hovedarkitekt var daværende byarkitekt i Berlin, Hermann Henselmann. Det 54 meter høye huset er en tolv etasjes bygning med en 44 x 15 grunnflate, en typisk løsning i etterkrigstidens skyskraperarkitektur. Det ble bygget med et stålskjett omgitt av en fasade av glass og aluminium.
En særegenhet ved bygget er den omkransende frisen man ser mellom rundt andre etasje, på folkemunne kalt «Magebind». Denne er inspirert av mexicanske veggbilder og ble laget av Walter Womacka. Frisen, som bærer navnet «Vårt Liv», er syv meter høy, 125 meter lang, forestiller livet slik det angivelig skulle være under den østtyske sosialismen og regnes for å være et viktig kunstverk i europeisk sammenheng. Hele bygningen er fredet.
Maple Station
Maple Station er et band fra Larvik i Norge. Bandet ble startet i 2009 av Anders Grimstad som også er nåværende medlem. Bandet spiller pop, rock, funk og country.
Bandets første vokalist var Liv Einarsen Eidspjeld (fra 2009–2013) som også var med å starte bandet Briskeby i slutten av 1990-årene.
Siri Fredrikke Lundvang (2014) var med Maple Station kun en kort periode i 2014
Ragni Hovland (2015–) er nå bandets vokalist og frontfigur.
Maple Station er signert hos plateselskapet PST Mjuzik og Normann musikk. Navnet Maple er et anagram og ble satt sammen av forbokstavene til band medlemmene som var med i oppstarten 2009.
På Maple Station sin første utgivelse (Maple Station 2010) er Liv Eidspjeld tekstforfatter og Pål Thorstensen låtskriver. Etter Liv Eidspjeld sluttet i bandet er Pål Thorstensen tekstforfatter og låtskriver.
Since Jesus Came into My Heart
«Since Jesus Came into My Heart» er en amerikansk salme, skrevet av Charles H. Gabriel (melodi) og Rufus H. McDaniel (tekst) i 1914. McDaniel skrev teksten etter sønnens død.
Norsk versjon
Otto Udd-Johansen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Da Jesus i hjertet kom inn».
Minbei
Minbei er en av hovedspråkene innen min-gruppen. Den andre større hovedgruppen kalles minnan.
Minbei kan igjen inndeles i flere dialekter:
Rekursivt akronym
Rekursivt akronym er et akronym (initialord) hvor deler av akronymet viser til seg selv. På grunn av venstre rekursivitet vil ofte slike akronymer danne uendelige definisjoner.
Rekursive (selvrefererende) akronymer er ofte en humoristisk definisjon av et produkt eller en bedrift, og er i utstrakt bruk i miljøer for åpen kildekode.
Eksterne lenker
Acronimo
Elsa Skarbøvik
Elsa Skarbøvik (født 3. november 1948 i Oslo) er en norsk KrFpolitiker.
Hun ble innvalgt på Stortinget fra Vestfold i 1997. Hun var vararepresentant i perioden 1985 til 1989. Hun var personlig rådgiver i Utenriksdepartementet i 1989.
Utenom politikken arbeidet hun som lærer og undervisningsinspektør ved Presterød ungdomsskole i Tønsberg fra 1972 til 2014.
Vokalharmoni
Vokalharmoni er en morfofonologisk prosess innenfor lingvistikk som gjør at alle vokalene i et ord stemmer overens med hverandre i karakteristikken av uttalen. Vokalharmoni er en form for assimilasjon, som påvirker vokaler som ikke står i umiddelbar juxtaposisjon.
Et vokalharmonisk språk grupperer vokalfonemene sine i ulike klasser, basert på ulike typer fonetiske trekk hos dem. Det kan dreie seg om for eksempel fremre kontra bakre vokaler, eller runda kontra urunda vokaler. Vokaler som tilhører samme gruppe harmonerer med hverandre. Det er en produktiv prosess i de berørte språka.
Vanligvis merkes vokalharmoni tydeligst i den allomorfiske variasjonen som fins hos for eksempel endelser i det gjeldende språket.
Vokalharmoni er spesielt vanlig blant såkalte agglutinerende språk, og fins blant flere av de uralske språka, deriblant finsk-ugriske språk, som finsk og ungarsk. Også mange altaiske språk, som tyrkisk, har vokalharmoni. Vokalharmoni forekommer også blant flere språkfamilier i Afrika, som bantuspråk, Niger-kongospråk, nilosahariske språk med flere.
Anne Helen Rui
Anne Helen Rui (født 14. oktober 1950 i Hedrum, Vestfold) er en norsk politiker (A). Hun satt på Stortinget for Vestfold 1993–2005
Vokalharmoni
Andre språk har også konsonantharmoni, men det er mye mindre vanlig på verdensbasis.
Nesveien (Arendal)
Nesveien (1–7, 2–22) er en del av fylkesvei 126 på Eydehavn i Arendal kommune, Aust-Agder.
Veien går fra krysset Nesgata / Kveheiveien til riksvei 410. Veien går forbi Eydehavn service og marina (bensinstasjon) og Eydehavn Helsestasjon. Sidevei er Syver Kristiansens vei. Veien er asfaltert og er 500 meter lang. Fartsgrensen er 50 km/t
Ijma
Ijmāʿ (إجماع) er en type tolkningsmetode av koranen. Ijma er enighet innad i samfunnet. Den er sammen med blant annet qiyas og Koranen en kilde til lover og regler (fiqh) for muslimers levemåte.
Per Erik Monsen
Per Erik Monsen (født 18. april 1946 i Sandefjord, død 16. februar 2008) var en norsk politiker (FrP).
Han ble innvalgt på Stortinget fra Vestfold i 1997.
Molde og Omegn Idrettsforening
Molde og Omegn Idrettsforening (MOI) er et idrettslag i Molde med tilbud innen langrenn, alpint, skiskyting, skihopp, kombinert og orientering. Klubben blei stifta i 1892, og har gjennom tidene også hatt tilbud innen en rekke andre idretter. De arrangerer Jentebølgen hvert år i Molde. De arrangerer også Friluftslivskolen hvert år.
Flatkvål
Historie
Fra 1837 lå Flatkvål administrativt under Voss. 1. januar 1885 ble Evanger-distriktet, som også omfattet Eksingedalen og Flatkvål, skilt ut som egen kommune. 1. januar 1964 ble Bergsdalen og Eksingedalen, med i alt 251 innbyggere, slått sammen med Bruvik og en del av Modalen til den nye Vaksdal kommune.
So2
Synonym
The Dark Side of the Moon
The Dark Side of the Moon er det åttende studioalbumet fra Pink Floyd, utgitt i mars 1973. Albumet er et konseptalbum og regnes som bandets høydepunkt, ved siden av bandets album The Wall fra 1979. Albumet var bandets endelige gjennombrudd og gjorde bandet kjent hos et bredt publikum. The Dark Side of the Moon ble kåret til tidenes beste progressive rock-album av musikkmagasinet Rolling Stone i 2015. og ligger høyt oppe på flere andre tilsvarende lister    Det er et av verdens meste solgte rockealbum og blir regnet som et hovedverk innenfor rock.
Med dette albumet ble komposisjon og melodier sentralt hos bandet. Arrangementene ble fyldigere og musikken mer konsis og strukturert. Teksten ble mer avanserte enn tidligere med tema som frykt, død, grådighet og galskap. De hippie-aktige låtene fra bandets første år ble erstattet av pessimisme og kyniske observasjoner. Albumet gjorde bandet og medlemmene til superstjerner. Tekstene er skrevet av Roger Waters og omhandlet universelle tema som følelsen av at tiden går og det er stadig mindre igjen av livet. Albumet var bandets meste rockepregede til da. Musikken beskrives som eksperimentell, melodiøs, enkel og tilgjengelig.
Pink Floyd var på dette albumet nyskapende med blant annet utstrakt bruk av elektronisk musikk. De benyttet tidlige utgaver av synthesizere blandet med tradisjonelle rock-instrumenter og lydeffekter, som blant annet på låtene «On the Run», «Time», «Money» og «Us and Them». Albumets tekster har et gjennomgående tema, og låtene går sømløst over til neste låt. Det innovative, i kombinasjon med albumets tekster og de musikalske nyansene, gjør albumet til et av de mest særpregede i rockehistorien. I 2003 ble de originale mastertapene gjennomgått av Alan Parsons, James Guthrie og Doug Sax som remastret og remixet albumet. Albumet vakte i samtiden oppsikt med et balansert og klart lydbilde der hvert element kom tydelig frem. Inntrykket var sofistikert og distinkt, og albumet omtales som helstøpt og stilsikkert. Låtene og lydeffektene bruker tid på å bygge opp stemninger og inntrykk. Særlig Gilmours lyriske og klare gitarspill vakte oppsikt, og skilte seg fra mange av samtidens rockegitarister. Den enkelte låt er lettfattelig.
Med dette albumet begynte Waters å dominere bandet og han omtales som auteur. Bandet ble fra Waters perspektiv et middel til å formidle sine ideer snarere enn et felles foretagende. Pink Floyd og annen progrock blir til dels ansett som rockekunst.
Forberedelser
Hovedstrukturen av konseptet var klart i november 1971, og tidlige versjoner av sangene hadde blitt fremført jevnlig på konserter i over et år før utgivelsen. Konsertpremieren var på Rainbow Theatre i London 17. februar 1972. Til konserten ble det rigget utstyret, til sammen 9 tonn, som aldri tidligere hadde blitt brukt på en rockescene. Det ble spilt inn en bootleg som ble kopiert i over 100.000 eksemplarer. Flere av låtene ble fremført 20. januar 1972 under en konsert i Brighton, men fremføringen ble avbrutt under «Money» på grunn av tekniske problemer Den første komplette fremføringen fant sted dagen etter, 21. januar 1972 i Portsmouth. 17. februar 1972 ble konseptet, som da ble kalt Dark Side of the Moon: A Piece for Assorted Lunatics, fremført under en konsert for musikkjournalister på Rainbow Theatre i London. Bandet ønsket å utvikle konseptet under konserter før det ble spilt inn i studio, og låtene ble videre utviklet gjennom flere konsertframføringer våren 1972. I mellomtiden ga bandet ut albumet Obscured by Clouds (juni 1972) og filmen Pink Floyd Live at Pompeii (september 1972). Opptakene fra Pompeii innholder noen av låtene som senere ble brukt på albumet.
Helt fra den første konserten var strukturen på konseptet den samme som på det utgitte albumet. Kun enkelte justeringer ble foretatt etterhvert :
Konsept
Bandet møttes hjemme hos trommeslager Nick Mason i desember 1971 for å diskutere ideer til bandets neste album. Medlemmene ble enige om følge Waters ide om et konseptalbum hvor alle sangene skulle bindes sammen med et gjennomgående tema, både med tekstene og melodiene. Waters skulle selv skrive alle tekstene. Temaet for albumets tekster er menneskers bekymringer og problemer i livet, og Roger Waters skrev tekster som reflekterte rundt filosofiske spørsmål omkring emner som tid, penger, krig, død og psykiske lidelser, sistnevnte delvis inspirert av det tidligere bandmedlemmet Syd Barrett.
Hver låt går på albumet sømløst over til neste, og det er ikke mellomrom mellom sangene – unntatt mellom «The Great Gig in the Sky» og «Money». Dette på grunn av praktiske hensyn: The Dark Side of the Moon ble opprinnelig utgitt som LP, og mellomrommet oppsto når LP-en måtte vendes. På grunn av sømløsheten i musikken vil det være vanskelig å avgjøre når de ulike låtene slutter og neste låt begynner. Tidsstemplene kan derfor variere på forskjellige versjoner og formater av albumet. På enkelte CD-versjoner ligger «Speak to Me» og «Breathe» på samme spor, men de blir listet og kreditert som to komposisjoner.
Intervjuopptak
Det var Roger Waters' ide å la et antall tilfeldige personer svare på spørsmål om liv og død. Waters satte opp en båndopptaker med mikrofon samt et notestativ i Abbey Road Studios' studio 3. På notestativet lå kort som inneholdt spørsmål som «Hva er din favorittfarge?», «Hva er din favorittmat?», «Når var du voldelig sist?» og «Var volden berettiget?» samt diverse spørsmål om livet, døden og mentale tilstander. De mest interessante svarene ville bli benyttet på albumet. Roadien Chris Adamson fikk æren av å åpne albumet med sine ord «I've been mad for fucking years – absolutely years...».
En annen roadie, Roger «The Hat» Manifold, hadde de ikke fått noen respons fra, så han ble innspilt i et eget intervju foretatt av Waters. Manifold står for ordene «... give 'em a quick, short, sharp shock ...» og «live for today, gone tomorrow, that's me ...». Bandets turnémanager Peter Watts (faren til Naomi Watts) bidrar med latteren som kan høres på «Brain Damage» og «Speak to Me». Hans daværende kone, Patricia «Puddie» Watts (nå Patricia Gleason), var ansvarlig for setningen om «the geezer was cruisin' for a bruisin'» som ble brukt mellom «Money» og «Us and Them», samt «I never said I was frightened of dying» halvveis i «The Great Gig in the Sky». Et av de mest kjente opptakene, «I am not frightened of dying. Any time will do: I don't mind. Why should I be frightened of dying? There's no reason for it – you've got to go sometime» og ordene som avslutter albumet, «there is no dark side in the moon, really. As a matter of fact it's all dark», kom fra Abbey Road Studios' irske dørvakt, Gerry O'Driscoll.
Paul McCartney og Linda McCartney spilte også inn sine svar, men Waters mente at de forsøkte for hardt på å være morsomme og ville derfor ikke benytte deres bidrag på albumet. Et bandmedlem i McCartneys band Wings, Henry McCullough, fikk derimot være med med ordene «I don't know, I was really drunk at the time».
Plateomslag
Plateomslaget ble designet av Storm Thorgerson fra Hipgnosis, etter et ønske fra Richard Wright om at det skulle være et enkelt men kraftfullt design. Thorgerson presenterte et titalls forslag, men samtlige bandmedlemmer ble straks tiltrukket av et omslag av et triangulært optisk prisme på sort bakgrunn, med hvitt lys fra venstre som brytes i et fargespektrum mot høyre. Thorgerson ville at de skulle vurdere alle forslagene, men fikk straks beskjed om at det var prisme-omslaget de ville ha. Thorgerson skal ha blitt inspirert av lysbryting i glasset i en svingdør. Plateomslaget ble stemt fram til tidenes beste av musikknettstedet MusicRadar.coms lesere i 2011, og det kom på 6.- plass i Billboards liste over tidenes 50 beste plateomslag i 2015. I musikkmagasinet Rolling Stones liste over tidenes 100 beste plateomslag i 1991 kom The Dark Side of the Moon på 35.- plass. Omslaget har ikke navn, bare et bilde, og er et av de mest gjenkjennelige omslagene.
Lansering og mottakelse
Albumet ble sluppet 1. mars 1973. EMI arrangerte pressekonferanse der plateselskapets representant dukket opp, men ikke bandet selv fordi de ville ha en kvadrofonisk versjon av albumet klart først. Albumet gikk til topps på platelistene både i Storbritannia og USA. Albumet vakte stor oppsikt med kombinasjon av salgbar musikk, avanserte tekster og overraskende lydeffekter. Albumet lå sju år på amerikanske hitlister. Albumet lå 180 uker på britiske platelister og 741 uker på Billboard Hot 200. Singelen Money nådde 14. plass på Billboards singleliste der den lå i 15 uker, og den medvirket til å gjøre albumet og bandet kjent. Albumet finnes i fem vinylversjoner: opprinnelig stereo, kvadrofonisk, to varianter med bilde trykt på platen og en laget til 30-års jubileet, samt CD.
I Norge lå albumet 36 uker på bestselgerlisten og nådde nådde 2. plass for album.