cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mia Nicolai
Bakgrunn
Nicolaï ble født i Amsterdam 7. mars 1996, som andre datter av juristen og Dyrenes parti-politiker Peter Nicolaï, og den russisk-fødte musikeren og komponisten Marynka Nicolaï-Krylova. Hun tok drama- og ballettimer fra hun var tre år. Dette fikk henne interessert i musikk, og hun lærte senere å spille piano og fiolin.
I 2018 ga Nicolaï ut sin første singel, en coverversjon av amerikanske Glenn Millers «At Last«. I 2020 fulgte hun opp med singlene «Set Me Free» og «Mutual Needs». I april 2021 slapp hun låten «People Pleaser». I et intervju med det amerikanske motemagasinet Flaunt fortalte hun at sangen handlet om å være tro mot seg selv. Senere samme år ga hun ut låten «Dream Go».
2023: Eurovision Song Contest
Den 1. november 2022 kunngjorde den nederlandske kringkasteren AVROTROS at Nicolaï skulle representere Nederland i Eurovision Song Contest 2023 sammen med Dion Cooper. Nicolaï og Cooper ble etablert som duo i 2020, gjennom 2019-vinneren Duncan Laurence og patrtneren Jordan Garfield. Duoen ble slått ut i semifinalen tirsdag 9. mai 2023.
Personlig liv
Nicolaï har bodd i London, Melbourne og New York, før hun slo seg ned i Los Angeles i 2022. Hun har David Bowie som en av sine største musikalske forbilder.
Ride ride ranke
«Ride ride ranke» er et folkelig barnerim som er kjent i forskjellige varianter fra hele Norden. Det blir gjerne sunget når man har et lite barn som «rir» på kneet til en voksen.
Teksten fra Elling Holst, Norsk Billedbog for Børn fra 1888: Ride, ride ranke! Hesten heter Planke! Hesten heter ikke så: Hesten heter Abildgrå, sitter en liten junker på. Hvor skal junkern ri'e? Til kongsgården og frie. Der er ingen annen hjemme enn to små hunder som ligger under benken og gnager på lenken. Den ene sier: Vovvovvov! Den annen sier: Voff, Voff, Voff!
I folketradisjonen kan hesten hete Blanka, men den kan like gjerne hete Blakken, Planke eller Blanke.
I 1871 gav Zacharias Topelius ut en variant av Ride, ride ranke-rimet i sin samling Läsning för barn. I samband med rimet skrev han en liten fortelling om dronning Blanka av Namur, Magnus Erikssons dronning, som synger visen for sin sønn Håkon, senere konge av Norge. I fortellingen opptrer også Margareta, Valdemar Atterdags datter, som ble giftet bort i 10 års alder med Håkon. Topelius' fortelling inspirerte billedkunstneren Albert Edelfelt til sitt maleri "Rida ranka". Dette inspirerte i sin tur den svenske dikteren Hans Henric Hallbäck til å dikte en pastisj over det folkelige rimet. Hallbäcks rim er slik:
Rida, rida ranka, hästen heter Blanka. Liten riddare så rar ännu inga sporrar har. När han dem har vunnit, barndomsro försvunnit. Dette har ført til at Hallbäck også i mange tilfeller er blitt oppført som forfatter til det folkelige rimet.
Charles Poulenard
Charles Alexandre Casimir Poulenard (født 30. mars 1885, død 10. november 1958) var en fransk friidrettsutøver som deltok under OL 1912 i Stockholm.
Poulenard vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det franske laget som kom på andreplass på 4 x 400 meter 4,1 sekund bak USA som vant med ny verdensrekord 3.16,6. Løperne på det fransk laget i finalen, 15. juli 1912 var Pierre Failliot, Charles Lelong, Robert Schurrer og Poulenard. Poulenard deltok også på 200- og 400 meter men klarte ikke å kvalifisere seg til finalene.
«Almirante Cochrane» (1874)
Panserfregatten «Almirante Cochrane» var et skip i den Chilenske marinen på slutten av 1800-tallet. Skipet ble bygget i Storbritannia i 1875, akkurat som hennes søsterskip panserfregatten «Blanco Encalada». Hun deltok i salpeterkrigen, hvor hennes mest fremtredende handling var å beseire Perus kystvaktskip «Huáscar» i sjøslaget ved Angamos. «Cochrane» var også en del av styrkene som beseiret president José Manuel Balmaceda i den chilenske borgerkrigen i 1891.
Konstruksjon og drift
Den chilenske ambassadøren til Storbritannia, Alberto Blest Gana, fikk ansvaret for prosjektet. Blest Gana hyret den britiske skipsdesigneren Edward James Reed, en tidligere skipsarkitekt hos den britiske marinen, som teknisk rådgiver.
Ordren ble plassert hos Earle's Shipbuilding Co. i Hull i Yorkshire. Fregattene skulle få navnene «Almirante Cochrane» og «Valparaiso» (den som senere ble omdøpt til «Blanco Encalada»). Byggingen av «Cochrane» ble påbegynt i april 1872, og i 1874 ble skipet sjøsatt og seilte til Chile, før den var ferdigbygget, grunnet frykten for en mulig konflikt med nabolandene Argentina og Bolivia. «Cochrane» ankom havnen i Valparaíso den 26. desember 1874, med kaptein Coneyin ved roret, og returnerte til Storbritannia for å bli ferdigstilt i januar 1877, etter at søsterskipet, «Valparaiso» var ankommet.
I januar 1878, da tvisten med Argentina hadde blitt avgjort, ga president Aníbal Pinto instrukser, om at Alberto Blest Gana skulle arrangere et salg av de to fregattene for å lindre den økonomiske krisen som i flere år hadde ridd Chile som en mare. På vegne av Blest Gana, ble Cochrane forsøkt solgt til Storbritannia av E.J. Reed for en sum av 220 000 pund sterling, men britene sa nei takk. Reed forsøkte så å selge de to skipene til Russland, men også denne gang uten hell.
Dimensjoner
«Cochrane» var 64,0 meter lang, med en bredde på 14,0 meter og en dypgang på 6,0 meter. Skroget hadde en maksimal tonnasje på 3650 tonn når den var fullastet med drivstoff, ferskvann, våpen, ammunisjon, mat og mannskap. Skroget ble bygget av jernplater, festet med nagler, og var oppdelt på langs i åtte avdelinger (medregnet baug og akterspeil), med sju jernskott. Baugen til «Cochrane» hadde, slik det var vanlig i 1800-talls design, en skarp lanse som lå 2 meter under vannlinjen og som stakk 2,2 meter vinkelrett ut i forkant av baugen.
Bestykning
Skipets hovedbestykning, som ble montert bak panservernet, var seks 228 mm Armstrong-kanoner fordelt på tre grupper, montert på sentrale omdreiningspunkter, slik at f.eks. baugkanonen raskt ble klar til avfyring. Midtkanonene kunne avfyre skudd i en vinkel på 70 grader og 35 grader, baug til akter, og den tredje fra skorsteinen til hekken (se bilde). I tillegg hadde skipet en 20-punder, en 9-punder og en 7-punder kanon, samt en Nordenfeldt mitraljøse montert på et roterende feste, med kaliber 25,4 mm, som avfyrte ett-punds (454 gram) prosjektiler.
«Cochrane» hadde også en liten dampbåt som var utstyrt med en torpedo på en baugsprydet. Den eneste gangen denne båten ble brukt, var på en ekspedisjon til Callao, der den ble brukt i et forsøk på å senke peruanske skip.
Panser
Skipet var beskyttet under vannlinjen med et panserbelte som strakte seg fra rundt 1,2 meter under vannlinjen og opp til panservernet der kanonene sto. Den maksimale tykkelsen var 9 tommer i vannlinjen og midtskips, og 4,5 tommer i baugen og akter. Skroget og panserplatene ble adskilt av et 10 tommer tjukt lag av teak, for å redusere virkningen av eventuelle treff. Panservernet ved kanonbatteriene, som var i flukt med panserbeltet, var 3 tommer tykt midtskips og 2 tommer i baugen og akter. Kanonbatteriet, som hadde en høyde på mellom 2 og 2,5 m, ble beskyttet på forsiden av to plater, den nederste med tykkelse på 8 tommer (203 mm) og den øverste 6 tommer (152 mm) tykk. Baksiden av batteriet ble beskyttet av en panserplate på 4,5 tommer (115 mm). I likhet med resten av skroget, ble dette boltet til en metallstruktur med en indre foring av teak 12-14 tommer (304–355 mm) tykk.
Fremdrift
«Cochrane» var utstyrt med både dampmaskin og seil, rigget som en barquentine. Maskinen, som ble levert av John Penn & sons, besto av to dampmaskiner, seks kjeler og to propeller. Maskineriet hadde to horisontale sylindere, en med høyt trykk og en med lavt trykk. Høytrykks-sylinderen hadde en diameter på 1,16 meters mens lavtrykks-sylinderen hadde en diameter på 1,93 meters.
Maskineriets maksimale ytelse var totalt 1,23 MW (2920 HK), som gjorde 90 omdreininger pr. minutt. Disse to maskinene var i stand til å drive propellblader på en størrelse på mellom fire til 4,8 meter i diameter.
Dampen kom fra seks sylindriske kjeler med et maksimalt arbeidstrykk på 413,6 kPa (60 psi). Det totale arealet var 836,12 kvadratmeter (9000 fot).
Salpeterkrigen (1879-1883)
«Cochrane»s mest fremtredende handling under sin deltagelse i salpeterkrigen, er da den deltok under beseiringen av tilfangetagelsen av det peruanske kystvaktskipet «Huáscar» i Sjøslaget ved Angamos, den 8. oktober 1879. Ved krigens utbrudd hadde kaptein Enrique Beza Simpson kommandoen på «Cochrane» og siden 5. april var skipet med på blokaden av Iquique.
Ved utgangen av juni 1879 var «Cochrane» flaggskipet i 2. marineavdeling og leder av blokaden av Iquique, sammen med kanonbåten «Magellan», korvetten «Abtao» og «Matias Cousiño». Den 16. juli ble «Cochrane» og «Matias Cousiño» avløst av «Blanco Encalada» og «Lamar», og kunne da dra hjem til Antofagasta.
Borgerkrigen i 1891
Under den chilenske borgerkrigen i 1891 var «Cochrane» blant styrkene som ble brukt for å beseire president José Manuel Balmaceda.
I skumringen den 7. januar 1891, måtte «Cochrane» taue skipet «Huáscar», som hadde fått maskineriet demontert, fra havnen i Valparaiso til Las Salinas, hvor «Huáscar» skulle overhales. Den 23. august 1891, deltok skipet i slaget mot styrkene ved Valparaiso, sammen med korvetten Esmeralda under kommando av Jorge Montt. «Cochrane» tok mellom 10 og 12 fulltreffere, mens «Esmeralda» tok mellom 6 og 8.
Ragnvald Kranz
Ragnvald William Kranz (født 2. mars 1904 i Kristiania, død 26. februar 1985 i Oslo ) var en norsk NS-mann og medlem av statspolitiet under andre verdenskrig.
Kranz hadde bakgrunn i politiet og var før krigen politibetjent i Aker. Han meldte seg inn i Nasjonal Samling i 1940.
Ved landssvikoppgjøret ble han blant annet tiltalt for medvirkning til internering og deportasjon av norske jøder. Det ble nedlagt påstand om dødsstraff, men lagmannsretten dømte ham til livsvarig tvangsarbeid (dommen ble stadfestet av Høyesterett). Kranz foresto transport av mannlige jøder fra Berg interneringsleir til Akershuskaia og DS «Donau». Han ble også tiltalt for å ha medvirket til henrettelse av to personer som var blitt dømt av Politiets særdomstol. Ved straffeutmålingen ble det lagt vekt på Kranz' mishandling av fanger. Han ble frifunnet for henrettelsen av Knut Mathiesen, men i skjerpende retning ble det tatt hensyn til at han hadde stilt seg til disposisjon for fienden. Kranz ledet henrettelsen av Thoralf Andersen og Willy Saltnes.
Kranz ble løslatt fra Bjørkelangen tvangsarbeidsleir 11. juni 1954.
I 1954 byttet han etternavn til Arildset.
Von der Lippes gate (Oslo)
Von der Lippes gate (2–6, 15A–17) er en gate på Valleløkken i Oslo. Den går fra Vallegata til General Birchs gate. Den fikk sitt navn i 1879 og er oppkalt etter biskop Jacob von der Lippe (1797–1878).
VM i friidrett 2011 – Spydkast menn
Øvelsen Spydkast menn ved VM i friidrett 2011 ble arrangert på Daegu Stadium 1. og 3. september.
Rekorder
Gjeldende rekorder og bestenoteringer før konkurransen var som følger:
Program
Alle klokkeslett er lokal tid.
Kvalifisering
Kvalifisering: Utøverne som klarte kvalifiseringskravet på 82,50 m (Q) eller som ellers var blant de 12 beste (q) gikk videre til finalen
Finale
Resultatene var søm følger:
EM i landhockey for menn 1974
EM i landhockey for menn 1974 (europamesterskapet i landhockey) ble arrangert i Madrid i Spania i 1974.
Heidi Hjorteland
Hun arbeidet i Suldal som journalist for Stavanger Aftenblad fra 1992 til 2014, men sluttet da avisen la ned lokalkontoret i indre Ryfylke og ble frilansjournalist.
Grigorij Kozintsev
Grigorij Mikhajlovitsj Kozintsev (Григо́рий Миха́йлович Ко́зинцев, født 22. mars 1905 i Kiev i det daværende russiske keiserdømmet, død 11. mai 1976 Leningrad) var en russisk film og teaterregissør.
Protogyaritus
Protogyaritus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Nokså små (sjelden over 10 millimeter), litt maur- eller edderkopplignende trebukker. Oversiden er kledt med lange, oppstående hår. På farge er de svarte med tegninger av lyse, nedliggende hår. Hodet er rundet. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt. Dekkvingene er forholdsvis korte og jevnbrede. Beina er middels lange og kraftige.
Utbredelse
Arten lever i Laos.
Jānis Sprukts
Jānis Sprukts (født 31. januar 1982) er en latvisk profesjonell ishockeyspiller som for tiden spiller for Lokomotiv Jaroslavl i Kontinental Hockey League (KHL).
Han har også vært en fast spiller på det latviske landslaget i mange år, og har spilt i ni VM-turneringer og tre OL-turneringer.
Ulsholtveien (Oslo)
Ulsholtveien (1–37, 2–78) er en vei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den går mellom Lønneveien og Grorudveien. Den midtre delen er gangvei.
Veien fikk navn i 1917 etter gården Ulsholt.
Mye av bebyggelsen inngår i OBOS-borettslag.
I nr. 31 drev metodistkirkene i mange år barnehjem og barnehage. Huset ble helt ombygget i 2013-17 og på tomten ble det bygget 36 førstehjemsboliger for ungdom i regi av eieren, Stiftelsen Betanien. Haugen/Zohar Arkitekter og Dronninga landskap vant konkurransen om prosjektet. De nye boligene har passivstandard og rundt dem er det bygget hage med dyrking, og ved inngangen er sykkelpaviljong med verksted og sykkelpool. Boligene vant Arkitekturprisen 2017, som utdeles av arkitektorganisasjonene, og fikk hedrende omtale ved utdelingen av Oslo kommunes pris for god byarkitektur 2017.
Tyskland under VM i friidrett 2011
Tyskland deltok under VM i friidrett 2011 (utendørs) fra 27. august til 4. september 2011 i Daegu i Sør-Korea.
Aigine
Aigine (gresk: Αἴγινα) var i henhold til gresk mytologi en nymfe fra den greske øya som bærer hennes navn, Aigina (dagens Egina), som lå i Saroniabukta mellom Attika og Peloponnes. Det arkaiske Afaiatempelet for «den usynlige gudinne» på øya ble senere underordnet kulten til Aigine. Navnet Afaia (Ἀφαῖα) kan bli forstått som en hyllest til Aigine som gir en epitet, eller som en dublett for gudinnen.
Via navnet Aigine er hun som en geitnymfe, slik som med kretiske Amaltheia (en geit som ga melk til den nyfødte Zevs, men i andre myter også en gudinne), fikk hun en ny identitet på det greske fastlandet som datter av elveguden Asopos og nymfen Metope. Av de mange døtrene til Asopos og Metope ble mange av dem forført eller voldtatt av Apollon eller Zevs. Aigine fødte minst to barn: Menoitios med Aktor, konge i Fokis, og Aiakos med Zevs som far. Begge sønnene ble konger; Menoitios ble konge av Opous, en by i Opuntian (Østlige Lokris) og ble regnet blant argonautene. Hans sønn var Patroklos, fetter av helten Akilles, og hans nærmeste våpenbror. Sønnen ble gjort til gud, Aiakos, var konge av Aigina, og var kjent for å ha gitt hjelp til Apollon og Poseidon i byggingen av murene i Troja. Gjennom ham ble Aigine stammor til Akilles, som var sønn av Pelevs, sønnesønn av Aiakos.
Bortførelse av Aigine
Det ble sagt at Zevs tok formen av en ørn og bortførte Aigine,  førte henne til en øy i nærheten av Attika, den gang hetende Oenone; og ble siden kjent ved hennes navn. Aigines far, Asopos, jaget etter dem. Hans leting førte ham til Korint hvor Sisyfos var konge. Denne informerte ham om å ha sett en stor fugl frakte en ung kvinne av sted til en nærliggende øy. Således forfulgte Asopos dem, men Zevs kastet sine lyn og tvang Asopos tilbake i vannene. Aigine fødte til sist sin sønn Aiakos som ble konge av øya som nå bar hennes navn.
Maurmenneskene
Da byen Aigina på øya av samme navn ble avbefolket av en pest som Zevs' sjalu hustru Hera hadde sendt som hevn over ektemannens utroskap med nymfen, sendte Aiakos sine bønner til Zevs. Zevs svarte at hans folk ville telle som maur på hans hellige eik, og maurene ble forvandlet til mennesker, myrmidonerne, og Aiakos fikk et nytt folk å være konge over. Disse myrmidonerne ble siden ledet av helten Akilles, sønnesønn av Aiakos, i kamp mot byen av Troja, slik som beskrevet av Homer i Iliaden.
I vitenskapen
91 Aegina er en hovedbelteasteroide som er blitt navngitt etter nymfen. Den ble oppdaget i 1866 ved Observatoire de Marseille i Frankrike.
Pococí
Pococí er en kanton nord i provinsen Limón i Costa Rica. Kantonen hadde 125 982 innbyggere i 2011, og er dermed provinsens mest folkerike. Arealet er på 342,24 km². Kantonens administrasjonssentrum er Guápiles.
Store deler av Pococí består av urørt tropisk regnskog. Kantonen har en rekke turistattraksjoner, blant annet Tortuguero nasjonalpark med Barra del Colorado og landsbyen Tortuguero.
Baltikums adel
Baltisk adel er navnet gitt til den privilegerte sosiale klasse i området rundt dagens Estland og Latvia, oftest kalt Baltikum.
Adelen eksisterte sammenhengende fra De nordlige korstog og middelalderetableringen av Terra Mariana. Mesteparten av landadelen var baltiske tyskere; men med forandrende politisk landskap gjennom århundrene ble også polske, svenske og russiske familier del av adelen, samtidig som baltisk-tyske familier bosatte seg i Sverige og Det russiske keiserrike.
Den litauiske adelen blir av historiske, sosiale og etniske årsaker separert fra den tyskdominerte adelen i Estland og Latvia.
Historie
Den baltiske adelen var en kilde til offiserer og andre tjenere for svenske og polske konger på 1500- og særlig 1600-tallet, da kurlandske, estlandske, livlandske, og øselske land tilhørte dem. Russiske keisere brukte baltisk adel i sin regjering og administrasjon.
Mesteparten av adelen ble «kalt hjem» av Hitler sent i 1939, et par måneder før den sovjetiske okkupasjonen av Baltikum i juni 1940. Idag kan etterkommere av adelen finnes på tvers av verden.
Godssystem
Landlige Estland og Latvia var i stor grad dominert av godsdrift, etablert og opprettholdt av den baltiske adel, frem til Latvias og Estlands uavhengighetserklæringer etter første verdenskrigs omkalfatring. I hovedsak var systemet bygd på et tydelig skille mellom den landeiende tysktalende adelen, og den estisk- eller latvisktalende bondestanden. Livegenskap var i en lang tid en definerende karakteristikk av den baltiske landsbygda, og uthevet et langvarig føydalsystem, frem til systemets avskaffelse av Guvernementet Estland i 1816, av Guvernementet Kurland i 1817, og i Guvernementet Livland i 1819 (og resten av Det russiske keiserrike i 1861). Fortsatt etter dette fortsatte adelen å dominere de landlige delene av Estland og Latvia, ved godsbo gjennom 1800-tallet. Etter Estlands og Latvias uavhengighetserklæring derimot iverksatte begge stater brede landreformer som endte den baltiske adelens dominans av landsbygda.
Organisering
Adelen var organisert i Det estiske ridderskap i Reval, Det kurlandske ridderskap i Mitau, og Det livlandske ridderskap i Riga. Viborg hadde også en institusjon for å registrere adelsruller i samsvar med baltiske modeller på 1800-tallet.
EM i landhockey for menn 1978
EM i landhockey for menn 1978 (europamesterskapet i landhockey) ble arrangert i Hannover i Vest-Tyskland i 1978.
Kenya under VM i friidrett 2017
Kenya deltok under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 5. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.
Falsepilysta
Falsepilysta er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, mørkbrune trebukker. Antennene tynne, noe lengre enn kroppen. Pronotum er nesten kvadratisk, uten tenner på sidene. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover, med lyse (hvite, gule eller oransje) flekker.
Utbredelse
Slekten lever på Filippinene.
Francisco Rubio
Francisco Carlos «Frank» Rubio (født 11. desember 1975) er en amerikansk lege, offiser, helikopterpilot og astronaut.
Rubio studerte medisin ved Uniformed Services University of the Health Sciences og spesialiserte seg ved Fort Benning. Deretter tjenestegjorde han som klinikkleder og flylege ved Redstone Arsenal, før han ble avdelingslege i U.S. Army Special Forces. I 2017 ble han antatt som astronaut i NASA.
I 2019 ble han ført opp på listen over personer som NASA godkjenner for deltagelse romferder innen Artemis-programmet.
Dannis Sandberg
Dannis Sandberg (født Jensen 28. februar 1897 i Næstved, død 26. mai 1986 ) var en norsk forfatter, journalist og oversetter som skrev krimfortellinger og oversatte norske romaner til tysk.
Liv og virke
Dannis Sandberg vokste opp på storgården Ottarsrud i Frogn, og var som ung bosatt i Tyskland. Der arbeidet hun som frilansjournalist i mellomkrigstiden.
Hun skrev kriminalromaner og leverte føljetonger til tyske blader. Hun oversatte dessuten norske romaner til tysk, blant annet bøker av Johan Falkberget, Olav Gullvåg og Sigrid Undset. Hun var også medarbeider i Kommunenes Filmsentral.
Sandberg utga en i 1920-årene kriminalromaner under psevdonymet Thomas Norne. Ederkopspind utkom i 1924 og Fyrstinde Cecilie' året etter. Hennes mannlige psevdonym overbeviste blant andre anmelderen J. I., som etter utgivelsen av Ederkopspind avsluttet sin anmeldelse med «Kan manden skrive slere bøker i samme art og ikke verre, vil han ha en fremtid for seg».
Sammen med Elisabeth Ihle skrev hun det norske originalmanuskriptet til Tore Hamsuns Mein Vater Knut Hamsun, som utkom i Tyskland i 1940. Tore Hamsun kom senere med flere utvidede utgaver av boken.
Hennes romandebut under eget navn kom i godt voksen alder, med Scotland Yard spiller trumf dame i 1961. Her lot hun seg blant annet inspirere av selvopplevde hendelser, som da hun for en venninne kjøpte noen kostbare gobeliner som senere viste seg å være falske, og Sandberg anmeldte saken til politiet.
Merrick Garland
Merrick Brian Garland (født 13. november 1952 i Chicago i Illinois) er en amerikansk føderal dommer, og siden 11. mars 2021 justisminister i Joe Bidens regjering. Han var dommer ved U.S. Court of Appeals for the District of Columbia Circuit fra 1997, da han ble utnevnt av Bill Clinton, og sjefdommer samme sted fra 2013 til 2020.
Den 16. mars 2016 ble han nominert av president Barack Obama til å tjenestegjøre ved USAs høyesterett for å erstatte dommer Antonin Scalia som døde 13. februar 2016. Imidlertid ble utnevnelsen av han ikke tatt opp til avstemning i Senatet, fordi det republikanske flertallet ønsket å vente på presidentvalget i 2016. Etter at Donald Trump ble innsatt som president, nominerte han i stedet den konservative Neil Gorsuch.
Biraerana
Biraerana er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten er beskrevet fra Venezuela.
Miķelis Rēdlihs
Miķelis Rēdlihs (født 1. juli 1984) er en latvisk profesjonell ishockeyspiller som for tiden spiller for Lokomotiv Jaroslavl i Kontinental Hockey League (KHL).
Han har også vært en fast spiller på det latviske landslaget i mange år, og har spilt i åtte VM-turneringer og tre OL-turneringer.
Han har tre brødre, og to av dem er også profesjonelle ishockeyspillere: Jēkabs Rēdlihs og Krišjānis Rēdlihs.
Cuba under VM i friidrett 2011
Cuba deltok under VM i friidrett 2011 (utendørs) fra 27. august til 4. september 2011 i Daegu i Sør-Korea.
Jan Rodvang
Jan Sverre Rodvang (født 24. desember 1939, død 7. november 2020) var en norsk fotballspiller.
Rodvang var forsvarsspiller, og spilt brorparten av karrieren på Lyn hvor han var med på to seriegull, tre seriesølv, to seriebronse og to norgesmesterskap (NM 1967 og NM 1968) for Lyn. I perioden 1963 til 1974 hadde han til sammen 179 seriekamper og ett mål, samt 46 cupkamper for Lyn.
I 1968 og 1969 spilt Rodvang 6 A-landskamper for Norge.
Pietro Pomponazzi
Pietro Pomponazzi (1462–1525) var en italiensk medisiner, filosof og renessansehumanist.
Biografi
Pomponazzi studerte filosofi i Padova der han ble uteksaminert i 1487. Han underviste i Padova (1484–1496), deretter vekselvis i Ferrara og Padova, og fra 1511 i Bologna og fram til sin død i 1525.
Pomponazzi skrev både kommentarer til Aristoteles og originale filosofiske avhandlinger. Han kom på kant med Averroës og Thomas Aquinas' tolkninger av Aristoteles og forsøkte å etablere Aristoteles' egne synspunkter på en rekke områder.
Pomponazzis ideer fikk en enorm innflytelse etter hans død. Spesielt falt hans teori om at sjelen dør med kroppen i god jord hos 1600-tallets ateister og han ble sett på som en fremmer av intellektuell frihet på en tid da den katolske kirkas dogmer fremdeles var basert på Thomas Aquinas' fortolkninger av Aristoteles. På den annen side beskyldte Pomponazzis mange og innflytelsesrike motstandere ham for å underminere den organiserte religionen, bane veien for lutherdom, materialisme og positivisme.
Robert Schurrer
Schurrer vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det franske laget som kom på andreplass på 4 x 400 meter 4,1 sekund bak USA som vant med ny verdensrekord 3.16,6. Løperne på det fransk laget i finalen, 15. juli 1912 var, Pierre Failliot, Charles Lelong, Schurrer og Charles Poulenard. Schurrer deltok også på de individuelle distansene 100-, 200- og 400 meter uten å nå finalen i noen.
Stenseth
Stenseth (opprinnelig formelt Stenseth Terrasse, på folkemunne bare Stenseth) er et stort boligfelt i åsen i den østligste delen av Krokstadelva (tidl. Nedre Eiker kommune) i Drammen kommune. Feltet består av 12 veier som alle har astronomiske navn, der bebyggelsen i stor grad preges av terrasseleilighetsblokker og rekkehus, men også har en god del eneboliger i de øverste veiene. Det meste ble etablert i 1970- og 1980-årene. Området har egen barneskole, dagligvarebutikk og barnehage.
Stenseth er en del av Krokstadelva (postnummer 3055), og er en del av Kommunedel 2 i nye Drammen kommune.
Korteste adgang til det gamle forsvarsanlegget Batteriet på Solbergmoen er fra øvre del av Neptunveien.
Fra øverst i Polarveien ved den 48 meter høye tv-masten går stien raskt videre opp dit paraglidere kaster seg ut over Solbergmoen.
Fra vestre ende av Uranusveien går stien raskt opp til Bjørkedokk, der det ble avholdt kombinert hopprenn i NM 1960.
Liste over utøvere i Tour de France 2014
Liste over utøvere i Tour de France 2014
Noter
<references group="lower-alpha" />
Svartdalstjerna naturreservat
Svartdalstjerna naturreservat er et naturreservat på Totenåsen, øst for Torsætra i Østre Toten kommune. Reservatet ble vernet første gang i 2010, og utvidet mot nordvest og nordøst i 2021. Området har nå «storområdekvaliteter», da det utgjør over 10 km². Det ligger i nordboreal vegetasjonssone, med blåbærgranskog som dominerende vegetasjonstype. Reservatet antas å ha Europas største forekomst av den norske ansvarsarten huldrestry. Denne er rødlistet som «sterkt truet» (EN). I tillegg finnes flere andre rødlistearter som er viktige for naturmangfoldet.
EM i landhockey for menn 1983
EM i landhockey for menn 1983 (europamesterskapet i landhockey) ble arrangert i Amsterdam i Nederland i 1983.
Guillermo Kahlo
Guillermo Kahlo (født Carl Wilhelm Kahlo 1871 i Pforzheim i Baden, død 1941 i Mexico) var en tysk fotograf som utvandret til Mexico og gjorde sin viktigste gjerning i Mexico.
Da hans arbeider dekket motiver som arkitektur (herunder spesielt kirker) samt gater, veier, monumenter og lignende, er hans arbeider både av kulturhistorisk og generell historisk betydning.
Hans datter, Frida Kahlo, ble kjent som maler.
Japan under VM i friidrett 2003
Japan deltok under VM i friidrett 2003 (utendørs) fra 23. til 31. august 2003 i Paris i Frankrike, og tok fire medaljer under mesterskapet.
Kristin Hoel
Kristin Hoel (født 1. mars 1950) er en norsk forfatter. Hun debuterte i 1979 med diktsamlingen Før i morgen, og har siden utgitt både romaner og skuespill.
Mārtiņš Cipulis
Mārtiņš Cipulis (født 29. november 1980) er en latvisk profesjonell ishockeyspiller som for tiden spiller for Dinamo Riga i Kontinental Hockey League (KHL).
Han har også vært en fast spiller på det latviske landslaget i mange år, og har spilt i ni VM-turneringer og to OL-turneringer.
Tom Rasmussen
Tom Rasmussen (født 2. oktober 1963) er en norsk forfatter, bosatt i Bergen.
Maaltica
Maaltica er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små til middelsstore (ca. 5 millimeter), bredt ovale, blanke jordlopper. Antennene er omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er mye bredere enn langt, mer eller mindre oransje, beina er også rødaktige. Dekkvingene er mørke med blålig metallglans, med fine punktrader.
Levevis
Disse billene er planteetere.
Utbredelse
Slekten lever på Ny-Guinea.
Systematisk inndeling
I tillegg til de to beskrevne er det kjent én hittil ubeskrevet art.
EM i stuping 2011
EM i stuping 2011 fant sted fra 8. til 13. mars 2011 i Torino, Italia. Konkurransen ble arrangert av Ligue Européenne de Natation (LEN). Det var andre gang at EM i stuping ble arrangert utenom EM i svømming, og for andre gang på rad mesterskapet foregikk i Torino.
Norges tropp
Norge sender tre utøvere til mesterskapet.
Motorisert infanteri
Motorisert infanteri er infanteri som flytter seg med kjøretøyer. I motsetning til mekanisert infanteri er kjøretøyene upansret, og har ikke beskyttelse mot kuler fra småkalibervåpen eller splinter fra artillerigranater.
Betegnelsen motorisert infanteri blir imidlertid også brukt om avdelinger med pansrede personellkjøretøyer fordi det er upraktisk å skifte betegnelse bare fordi avdelingen får nytt materiell.
På russisk blir betegnelsen motostrelkoviye vojska brukt, noe som betyr «motorskytestyrker». På svensk bruker de betegnelsen motorskytte, på tysk motorisierte schützen og på engelsk motor rifle på avdelinger som trolig burde kalles «mekaniserte» etter definisjonen.
Arkeologiåret 1668
Arkeologiåret 1668 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1668.
Referanser
1668 in archaeology
Pappa er ikke glad i oss lenger
Pappa er ikke glad i oss lenger er en norsk TV-film. Opptaksbok og regi: Sølve Kern. Sigbjørn Hølmebakk skrev dette stykket direkte for Fjernsynsteatret. Det ble sendt på NRK fjernsynet 23. november 1971.
Pseudoctenochira
Pseudoctenochira er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Pappa er ikke glad i oss lenger
Handling
Lastebilsjaføren Leif er gift og har tre barn. Han har hatt en kollisjon, men har fremdeles jobbet. På sin første tur etter ulykken gled han inn i et forhold til en annen kvinne. Når hustruen, Ella, får vite det krever hun separasjon. Hun isolerer seg med barna. Han innleder en kummerlig tilværelse på hybel. Hustruen gir mannen all skyld. Filmen vil belyse hvor svak mannens stilling er når et ekteskap med barn blir oppløst.
Syn
Jo Ørjasæter bemerket dette i boka fjernsynsteatret : til glede og forargelse:
Pseudoctenochira
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Paraguay.
Systematisk inndeling
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.
Det nye Babylon
Det nye Babylon (originaltittel: russisk: Новый Вавилон, Novyy Vavilon) er et sovjetisk historisk stumfilmdrama fra 1929, skrevet og regissert av Grigorij Kozintsev og Leonid Trauberg. Dmitrij Sjostakovitsj skrev filmmusikken, hans første komposisjon for en spillefilm.
I aftenpostens annonse for visningen på Cirkus Verdensteater ble filmens handling oppsummert som "En episode fra den fransk-tyske krig 1817." Kun voksne hadde adgang.
Handling
Etter den katastrofale Den fransk-tyske krig i 1870 omringet de seirende Den prøyssiske armé hele Paris, som dermed ble avskåret fra resten av nasjonen. I begynnelsen av den industrielle revolusjonen ble Pariskommunen opprettet i løpet av våren 1871, for å stå imot de velstående og mektige maktene i landet. Men de blir snart voldelig undertrykt av militæret. I mellomtiden blir Louise ansatt som selger ved en butikk i Paris som heter "The New Babylon" og hun er involvert med Pariskommunen.
Jean er en ung mann fra landsbygda uten noen politisk tilhørighet, som må kjempe som soldat i militæret som blir kontrollert av den franske regjeringen. Louise og Jean er forelsket i hverandre, selv om de befinner seg på motsatte sider av denne konflikten. Men den voksende kjærligheten deres har ingen plass i en tid med så stor politisk uro. Mot slutten av historien blir Jean beordret til å grave en grav for Louise, som ble dømt til døden i en rettssak.
Letsile Tebogo
Letsile Tebogo (født 7. juni 2003) er en botswansk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp.
Han vant 100 meter under Afrikamesterskapet i friidrett 2022, og har tre gullmedaljer fra U20-VM i friidrett i 2021 og 2022. Under U20-VM i friidrett 2022 satte han ny U20-verdensrekord på 100 meter, med 9,91 sekunder. Rekorden avventer ratifisering fra World Athletics pr 4. august 2022. Han hadde selv den forrige U20-verdensrekorden på 9,94, satt 15. august 2022, denne avventer også ratifisering.
Sesongen 2021
Tebogo vant 100 meter under det nasjonale U20-mesterskapet i friidrett i 2021, med tiden 10,28 sekunder. På 200 meter ble han diskvalifisert. Han ble tatt ut til å delta i U20-VM i friidrett 2021, og han vant der 100 meter og fikk sølv på 200 meter, bak Udodi Onwuzurike fra Nigeria.
Sesongen 2022
Den 30. april løp han 100 meter under 10 sekunder for første gang, da han løp på 9,96 i et stevne i Gaborone. Han deltok i sitt første Diamond League-stevne i mai 2022, da han kom på femteplass på 100 meter under Prefontaine Classic i USA. Under Afrikamesterskapet i friidrett 2022 vant han 200 meter, og han deltok på 100 meter under VM i friidrett 2022, men ble der slått ut i semifinalen. Han satte personlig rekord i forsøksheatet der med 9,94 sekunder, som var ny U20-verdensrekord.
Han deltok i U20-VM i friidrett 2022, og vant der 100 meter, med ny U20-verdensrekord i finalen på 9,91 sekunder. Han deltar også på 200 meter, og kvalifiserte seg til finalen med 19,99 i semifinalen, som var den raskeste tiden av alle utøverne.
Vallegata (Oslo)
Vallegata (3–25, 2A–22) er en gate på Valleløkken i Oslo. Den går fra Ullevålsveien til Geitmyrsveien, nesten parallelt med Colletts gate.
Hovedhuset på Valleløkken (løkkenr. 357) lå ved nr. 12 og ble revet i 1930-årene. Ved nr. 5 er Mæglerløkken.
Bernat Desclot
Bernat Desclot (født omkring 1240, død omkring 1288) var en katalansk krønikeforfatter. Desclot utgav i Libre del rei En Pere d'Aragó i els seus antecessors passats (1280–1288), eller Crònica de Bernat Desclot over tidens konger og historiske skikkelser i det aragoniske kongedømme.
Marek Židlický
Marek Židlický (født 3. februar 1977) er en tsjekkisk profesjonell ishockeyspiller som spiller for New Jersey Devils i National Hockey League (NHL). Han har tidligere spilt for
Mekanisert infanteri
De fleste militære avdelinger har en blanding av pansrede og upansrede kjøretøyer, og på norsk blir betegnelsen motorisert infanteri i blant brukt også om avdelinger som har pansret personellkjøretøy som hovedvåpen. På russisk blir betegnelsen "motostrelkoviye vojska" brukt, noe som betyr "motorskytestyrker". På svensk bruker de betegnelsen "motorskytte", på tysk "motorisierte schützen" og på engelsk "motor rifle" om avdelinger som trolig burde kalles "mekaniserte" etter definisjonen.
Sagefossen kraftverk
Sagefossen kraftverk kan vise til
Lophophanes
Lophophanes (toppmeiser) er en liten slekt i meisefamilien (Paridae) som teller kun to arter med utbredelse i Eurasia, hvorav toppmeis (L. cristatus) hekker i deler av Norge og det meste av Europa.
Inndeling
Inndelingen og rekkefølge følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Eventuelle norske navn i parentes er ikke offisielle, men kun midlertidige beskrivelser.
Arkeologiåret 1597
Arkeologiåret 1597 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1597.
Paramblymora
Paramblymora er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utbredelse
Slekten er endemisk for Sulawesi.
Arabela
Arabela er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten er beskrevet fra Peru.
Helmond av Bosau
Helmold af Bosau (født ca. 1120 nær Goslar, død etter 1177) var en saksisk historiker fra det 12. århundre og en prest i Bosau nær Plön. Han var en venn av de to biskoper i Oldenburg i Holstein, Vicelin (døde 1154) og Gerold (døde 1163), som gjorde meget for å kristne de polabiske slavere.
Bakgrunn
Helmold ble født i nærheten av Goslar. Han vokste opp i Holsten og fikk sin undervisning i Braunschweig fra Gerold, den senere biskop i Oldenburg (1139-42). Senere kom han under ledelse av Vicelinus, «vendernes apostel», først i augustinerklosteret Faldera, senere kjent som Neumünster (1147-53).
Prest
Han ble diakon omkring 1150 og ble endelig sogneprest i 1156 i Bosau ved Großer Plöner See.
Chronica Slavorum
Ved biskop Gerolds tilskyndelse skrev Helmold sin Chronica Slavorum, en historie om erobringen og konverteringen av de polabiske slavere under Karl den stores tid (ca. 800) til 1171. Formålet med denne krøniken var å demonstrere hvordan kristendommen og den tyske naajonalitet gradvis fikk fotfwste blant venderne, især i den østlige del av Holsten.
Som et øyenvitne gir han en klar beskrivelse på flytende latin av Vicelins misjonsarbejde, om opprettelsen av bispesetet i Oldenburg, om overføreslen av dette bispesete til Lübeck, da tysk handel på sistnevnte sted var blitt viktigere enn i den tidligere by, om spredningen av tysk innflytelse blant venderne, den nådeløse undertrykkelse og utryddelse av disse og om yilkallingen tiul deres land av utenlandske bosettere, hovedsakelig westfalere og hollendere.
Verket er oppdelt i to deler: den første dekker en periode som avsluttes med året 1168, mens den annen fortsetter til år 1171. Denne annen del ble senere videreskrevet til 1172.
Helmold var en kritisk historiker som beskylder Henrik Løve for «pengegriskhet» og kritiserte de vendiske korstog. Han sa at blant styrkene i Henrik Løves hær under venderkorstogene var det «kun tale om penger, aldri om kristendommen» og misjonens omvendelse av slaverne.
Helmold som kilde
Helmold utnyttet sitt kjennskap til den tidligste periode fra Adam av Bremens kirkehistorie og de saksiske krøniker som vedrører Henrik IV, foruten Willehads vita, skildringen av Ansgars vita og muligens også Vicelis vita, men de resyméer han gjorde av disse opptegnelser er upålitelige. Han er ikke deswto mindre den viktigste kilde til informasjon for hans egen tids historie, hvor hans redegjørelse hviler på Vicelins og Gerolds muntlige opplysninger. Hans informasjonskilder blir merkbart tynnere etter sistnevntes død i 1163.
Hans troverdighet ble alvorlit betvilt i det 19. århundre (især Sehirren: Beiträge zur Kritik holsteinischer Geschichtsquellen, Leipzig 1876) på grunn av hans motsetningsforhold til erkebiskopene i Bremen og hans partiskhet for Oldenburg-Lübecks biskop, men det er ikke grunnlag for å anta at han gjorde sig skyldig i en forsettlig forfalskning av fakta.
Henrik Løve, hertug av Sachsen, var Helmolds protektor. Krøniken ble fortsatt frem til 1209 av abbed Arnold i Lübeck.
Utgivelser
Krøniken ble først utgitt i 1556 i Frankfurt og senere i Monumenta Germaniae Historica: Scriptores, XXI (1868), 11-99, og i «Script. Rer. Germ.»
Listroderini
Listroderini er en gruppe av snutebiller som ser ut til å være særlig artsrike i Australia. De lever gjerne på ulike slags urter.
Utseende
Artene i denne gruppen er svært forskjellige i størrelse, og kan være fra 1 til 23 millimeter lange. På farge er de oftest rødbrunlige, men kan være svarte. Kroppen er mer eller mindre skjell- og hårkledt.
Levevis
Larvene lever vanligvis på røtter, de voksne på bladene av ulike blomsterplanter.
Utbredelse
Gruppen er hovedsakelig utbredt på den sørlige halvkulen, men slekten Listronotus forekommer i Nord-Amerika.
Małgorzata Stasiak
Małgorzata Stasiak (født 5. november 1988 i Skwierzyna) er en polsk profesjonell håndballspiller som spiller for den polske klubben SPR Pogoń Szczecin og det polske håndballandslaget.
Filmkritikk
Filmkritikk er analyse og evaluering av filmer og filmmediet. Generelt kan den deles inn i journalistisk kritikk slik den tar form regelmessig i aviser, magasiner og andre populære, massemedier og faglig kritikk av filmforskere som er informert i filmteori og publisert i vitenskapelige tidsskrifter.
Norsk kritikk
Lavik anklager det han kaller de tradisjonelle bærebjelkene i norsk offentlighet (TV og dagspresse) for å være preget av kjendis- og lanseringsjournalistikk. Han beskylder anmeldere for å appellere til minste felles multiplum når de skriver, der leseren ikke skal måtte slå opp et ord, en regissør eller en film den ikke kjenner fra før. Og i Norge i motsetning til i andre land har ikke anmelderne noen kompetanse som vil tilsi at de er spesielt egnet for å anmelde filmer.
Else Willas Jensen
Else Willas Jensen (født 26. mai 1913 på Eidsvoll, død 13. september 1981 på Hamar; født Else Dorthea Waage Svindland) var en norsk jurist, høyrepolitiker og kvinnesaksforkjemper. Hun ble utdannet cand.jur. ved Universitetet i Oslo i 1939. Hun var nestleder i Norsk Kvinnesaksforening på nasjonalt nivå fra 1950 til 1952 og landsstyremedlem fra 1948 til 1958. Hun representerte Høyre i politikken i Hedmark. Hun var blant annet medlem av kommunestyret og stortingskandidat for Høyre. Hun hadde en rekke verv i foreningslivet på Hamar, bl.a. i Hamar Røde Kors der hun var styremedlem i Røde Kors-klinikken. Hun var også medlem av komiteen om en folkegave til kongen fra Hamar.
Filmkritikk
Inndeling av filmkritikk
Filmkritikk kan deles inn i 2 eller 3 former. Anmeldelsen (journalistisk kritikk), akademisk kritikk og essayistisk kritikk et sted mellom journalistisk og akademisk kritikk.
Anmeldelsen har nyhetsverdi da den kommer regelmessig og tar for seg nye filmer. Lavik kalder det for forbrukerveiledning, og den beskriver og evaluerer. Akademisk kritikk har ingen regelmessighet. I motsetning til anmeldelsen så er ikke evaluering så viktig, men å klassifisere, kontekstualisere, analysere og tolke er viktig. Essayistisk kritikk er lenger enn anmeldelser og kan også dreie seg om en komplett filmografi eller et nytt fenomen heller enn en enkelt film. Beskrivelsen er subjektiv og ligner mer en ekspertkommentar.
Journalistiske kritikk
Filmkritikere som arbeider for aviser, magasiner, kringkasting, og internettpublikasjoner, hovedsakelig anmeldelser av nye utgivelser, selv om noen anmeldere inkluderer vurderinger av de eldre «classic» - filmene. Plott oppsummeringen og beskrivelsen av en film, som utgjør flertallet av anmeldelsene kan påvirke enten lesere eller lyttere til å velge å se en film.
I dag, med fan-drevet filmanalyse på nettsteder som Box Office Prophets og Box Office Guru som rutinemessig bruker publikums mening sammen med de mer erfarne anmeldere som faktorer i sin vurdering av en film. De har alltid sørget for at innholdet som blir satt opp for publikum er godt kontrollert, ikke voldelig, seksuelt misbruk, sexistisk, rasistisk eller generelt støtende. Andre nettsteder, slik som Rotten Tomatoes, kombinerer alle anmeldelser på en bestemt film publisert på internett og i trykte medier og samler dette i en samlet vurdering, som i tilfelle for Rotten Tomatoes er kjent som en «freshness rate» Noen kjente journalistiske kritikere har inkludert: James Agee (Time (magasin), The Nation); Vincent Canby (New York Times); Roger Ebert (Chicago Sun-Times, At the Movies with Ebert & Roeper); Mark Kermode (BBC, The Observer); James Berardinelli; Philip fransk (Observatør); Pauline Kael (The New Yorker); Manny Farber (The New Republic, Time, The Nation); Peter Bradshaw (The Guardian); Michael Phillips (Chicago Tribune); Andrew Sarris (The Village Voice); Joel Siegel (Good Morning America), og Jonathan Rosenbaum (Chicago Reader).
Online filmanmeldelser
Lavik peker på tre sider ved anmeldelser på internett.
Enkelte nettsteder, som for eksempel Rotten Tomatoes og Metacritic, søker å forbedre nytten av film-anmeldelser ved å ordne dem og tilordne en poengsum til hver for å måle den generelle mottakelsen til en film. Andre nettsider, som for eksempel Spill.com anmelder nettsteder med karakterer som «leie» eller «matinée» for å fortelle leseren hvilken setting å se filmen, snarere enn en poengsummen. Online Film Critics Society, en internasjonal professionell forening for Internet-baserte filmanmeldere, består av forfattere fra hele verden.
En rekke nettsteder tillater internettbrukere å sende inn filmanmeldelser og score for å finne en bred enighet om vurderingen av en film. Noen nettsteder har spesialisert seg i smale aspekter av filmanmelding. Det er for eksempel nettsteder som fokuserer på bestemte råd for foreldre, om en film er egnet for barn. Andre fokuserer på et religiøst perspektiv (for eksempel CAP Alert). Atter andre markere mer esoteriske emner som skildring av vitenskap i fiction filmer. Et slikt eksempel er Insultingly Stupid Movie Physics av Intuitor. Ett nettsted, Everyone's a Critic, lar hvem som helst å publisere filmanmeldelser og kommentere dem.
Mange nettsteder utydeliggjør nå gapet mellom film blogger og filmanmeldelse nettsteder. Disse sosialt nettverk nettsteder tillater brukere å publisere filmenanmelderser fra sine egne bloggområder, noe som betyr at innholdet er fellesskap-drevet. Denne metoden gir amatører og profesjonelle filmanmeldere, en lik plattform for å uttrykke sine meninger og kommentere hverandres arbeid. Denne typen nettsteder gir små bloggere mulighet til å vise frem sitt arbeid til et større publikum, og sende inn sine vurderinger på filmer som bidrar til å etablere en samlet poengsum for at en bestemt film.