cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fornorsking av samer
Indre offensiv mot samer og kvener
«Lapperne har hverken hatt evne eller vilje til å bruke sitt språk som skriftspråk…. Det [samiske folk] hadde ingen evne til på egen hånd å heve sig op på et høiere kulturtrinn uten veien gjennom det norske språk og kultur… Det har alltid vært skjæbnens tilmålte del for et lite, veikt naturfolk, at det aldrig har kunnet stå sig mot det sterkere kulturfolk som det lever iblandt. Det har gått på samme måte med lapperne… De få individer som er igjen av den oprinnelige lappiske folkestamme er nu så degenereret at det er lite håp om nogen forandring til det bedre for dem. De er håpløs og hører til Finnmarkens mest tilbakesatte og usleste befolkning og skaffer den største kontigent herfra til vore sindsykeasyler og åndssvakeskoler.».
Innføring av 7-årig folkeskole i 1936 innebar nok en innskjerping av assimileringspolitikken, i det finsk ikke lenger ble tillatt brukt som hjelpespråk i skolen.
Så betent var situasjonen, at planene om utgivelsen den første samiske ABC-leseboken ble forsøkt stanset av Kirke- og utdanningsdepartementet så sent som i 1951. Begrunnelsen var delvis at boken var tenkt utgitt på samisk, men først og fremst at den inneholdt en illustrasjon over samenes bosettingsområde i Finland, Sverige og Norge.
Avviklingsfasen 1950–1980
Skoleinstruksen fra 1898, Wexelsenplakaten, som forbød bruk av samisk i skolen, gjaldt gjennom hele 1950-årene og i enkelte områder helt til ut i 1960-årene. Den 1. januar 1956 ble «Samekomiteen» nedsatt av Einar Gerhardsens tredje regjering med mandat om å utrede «prinsipielle sider av de samfunnsspørsmål som knytter seg til samene, og foreslå konkrete tiltak av økonomisk og kulturell art for å gjøre det mulig for samene å dyktiggjøre seg og utfolde seg i samfunnet». Komiteens innstilling ble avgitt i 1959, og brøt på viktige områder med politikk og perspektiv fra norske myndigheters assimileringspolitikk. Den tok til orde for at myndighetenes samepolitikk burde være å styrke samene som gruppe, og foreslo ulike tiltak for å oppnå like rettigheter mellom samer og nordmenn. I Stortingsmelding 21 (1962–1963) omtalte imidlertid regjeringen ikke samene som en etnisk minoritet, men som «samisktalende nordmenn». Regjeringen mente at bevaring av samisk kultur skulle være resultat av de enkelte samenes individuelle valg. Undervisning i det samiske språk, og med samisk som undervisningsspråk, ble slått fast som en rett i 1967.
Samtidig vokste det fram en tydeligere selvbevissthet i samiske miljøer, med økende interesseorganisering. Fra midten av 1970-tallet ble det også vanlig å oppfatte samene som en urbefolkning, og samisk rettighetskamp som en del av en internasjonal bevegelse.
Det er ikke foretatt en offentlig granskning av norske myndigheters assimileringspolitikk eller -tiltak overfor samer eller kvener. Norske myndigheter har heller aldri akseptert juridisk eller politisk ansvar for assimileringspolitikkens konsekvenser, verken for enkeltindivider eller samene som folk. Daværende sametingspresident Aili Keskitalo sa i august 2016 at Sametingsrådet ønsker en offentlig sannhets- og forsoningsprosess tilsvarende det som er gjennomført i Canada og Australia sammen med urfolksgruppene der.
Følgene av fornorskingen
Hensikten med den norske stats omfattende assimileringspolitikk overfor samer og kvener, var utvilsomt å utslette kultur, språk, historie og tradisjoner knyttet til opplevelsen av samisk eller finsk/kvensk identitet. Det gjaldt både for enkeltindivider og for samer og kvener som folkegrupper (folk). Historiker Henry Minde hevder at politikken for å få samene «til å legge bort språket sitt, endre grunnverdiene i kulturen og bytte den nasjonale identiteten sin» var omfangsrik, langvarig og målbevisst. Minde mener denne omleggingen må ha fått dyptgripende konsekvenser for enkeltmennesker og samfunn. Den påvirket samers muligheter for læring av eget språk, egen kultur, historie og tradisjoner. Den reduserte også mulighetene for arbeid og økonomisk utkomme gjennom sterke begrensninger på mulighet for reindrift og eierskap av jord.
Stanley Stornes
Stanley Stornes (født 19. august 1939) er en grafisk bildekunstner basert i Sandnes. Han startet sin kunstutdanning ved Stavanger Reklameskole og gikk siden på Statens håndverks- og kunstindustriskole, 1959 – 63 og Statens kunstakademi, 1963 – 66
Han debuterte i Kunstnerforbundet, Oslo, 1967, og har siden stilt ut der 1970 og 1972. Har også stilt med verker på Vestlandsutstillingen, 1971 -79 og Statens kunstutstilling, 1967 -83, foruten flere andre kollektivutstillinger.
Fornorsking av samer
Følgene av fornorskingen
Et av resultatene av fornorskingen ble at stadig flere samer oppga norsk etnisitet i forbindelse med folketellinger i Norge fra slutten av 1800-tallet og på 1900-tallet. Fornorskingen ble også sett som en forklaring på at mange personer som selv har etnisk samisk bakgrunn, fikk negative holdninger til samisk språk og kultur. Helt fram til 1920 ble samisk etnisitet i offentlige folketellinger satt i samme kategori som «Blinde, døve og sindssyke», de var «utenfor normalen» og deres opphav ble drøftet ut fra tanker om raserenhet.
Pedagog og forsker Jens Ivar Nergård har omtalt krenkelsene og traumatiseringen under og etter fornorskingen, som «den samiske smerten». Dette er, ifølge Nergård, traumer og sår som eksisterer, men som i liten grad er dokumentert eller beskrevet fra annet hold enn majoritetssamfunnet.
Den 10. oktober 2016 presenterte det regjeringsoppnevnte Samisk språkutvalg sin endelige rapport NOU 2016:18 – Hjertespråket om det samiske språkets status og anbefaling av nødvendige tiltak. Utvalget konkluderer med at «[u]tredningen utvalget har mottatt viser at den historiske fornorskingspolitikken er godt dokumentert. Utvalget bemerker at det likevel i liten grad ser ut til å foreligge dokumentasjon på hvordan fornorskningen foregikk lokalt og hvordan fornorskingen har påvirket enkeltindivider.».
Harald V erkjente og beklaget i 1997 fornorskingspolitikken rettet mot samene. Det var første gang dette skjedde på vegne av norske myndigheter. Samefolkets fond ble opprettet i 2000.
Arctic Studios
Arctic Studios var et norsk platestudio med base på Øvre Bakklandet (Vollabakken) i Trondheim. Studioet gjorde innspillinger for plateselskapet Arctic Records som ble startet av Kolbjørn Alstad og Gunnar Hordvik men platestudioet hadde allerede startet med å spille inn plater i 1974 for Polydor, Mercury og On Records. I 1981 gikk platestudioet og plateselskapet konkurs like etter utgivelsen av sommerkassetten Mølje og sodd
Slaget ved Thorslundebro
Slaget ved Thorslundebro 14. september 1328 var et militært slag mellom et sjællandsk bondeoppbud og en hær ledet av grev Gerhard av Holsten med de sjællandske adelige på egne side.
Der ble det sjællandske opprøret mot greven som hadde utskrevet nye skatter, slått ned med stor brutalitet. Greven hadde tiltvunget seg retten til å utskrive skatt i strid med dansk sedvane som en utenforstående tross hans posisjon som formynderen for sin søstersønn kong Valdemar 4. av Danmark.
Johnny Hanssen
Johnny Hanssen (født 1976) er en norsk politiker (Ap) som fra 2013 var ordfører i Brønnøy kommune etter at daværende ordfører Kjell H. Trælnes døde av kreft.
Gerald Thomas Walsh
Gerald Thomas Walsh (født 25. april 1942 i New York City i USA) er en amerikansk katolsk prelat og hjelpebiskop emeritus i New York.
Prest
Den 27. mai 1967 mottok Gerald Thomas Walsh prestevielsens sakrament for erkebispedømmet i New York fra erkebiskopen av New York, kardinal Francis Spellman.
Hjelpebiskop i New York
Den 28. juni 2004 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærbiskop av Altiburus og hjelpebiskop i New York. Erkebiskopen av New York, kardinal Edward Michael Egan, bispeviet ham den 21. september samme år; medkonsekratorer var hjelpebiskop emeritus av New York, Patrick Sheridan, og hjelpebiskop i New York, Robert Anthony Brucato.
Erkebiskop Timothy Dolan utnevnte Walsh til generalvikar for erkebispedømmet.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Codri
Codri er betegnelsen på skogsområdene i den åslendte delen av det sentrale Moldova.
Selv om åsene dekker omtrent 80–90 % av Moldovas areal har skogsområdene minket etter 1800 på grunn av intensiv jordbruk til rundt 12 %. Enkelte av de gjenværende skogsområda er nå vernet i nasjonalparker, men mangelen på skog i landet gjør nå at jordbruksområdene får langt mindre vann enn de fikk i tidligere hundreår siden skogen holdt på mer vann enn bar mark.
Det høyeste punktet i Moldova, Dealul Bălănești på 429 meter over havet ligger i Corneștiåsene, mellom elvene Prut og Răut.
Kristin Oudmayer
Kristin Oudmayer (født 26. november 1973) er en norsk forfatter, samfunnsdebattant og foredragsholder, som skriver om temaet mobbing og inkludering. Hun er ansatt i UNICEF Norge, hvor hun er leder for prosjektet «Du kan være Den ene». Oudmayer har skrevet flere bøker om mobbing.
Vitenskapsåret 1717
Vitenskapsåret 1717 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1717.
Livestrong-armbånd
Livestrong-armbåndet er et gult armbånd laget av Nike og introdusert av den tidligere kreftrammede syklisten Lance Armstrong sommeren 2004. Båndet ble etablert som en del av utdanningsprogrammet «Wear Yellow Live Strong» for å hjelpe kreftrammede ofre og bidra til økt kreftforskning. Båndet ble solgt i pakker på 10, 100 eller 1 200 bånd for å skaffe fem millioner dollar til Lance Armstrong Foundation (nå Livestrong Foundation). Båndene ble solgt enkeltvis for 1 dollar per stk. Den gule fargen var valgt fordi den er en viktig farge i profesjonell sykling.
Båndet ble ekstremt populært i USA ved slutten av sommeren 2004, de første kjendisene som bar båndet var deltakerne i Tour de France 2004. Personligheter som John Kerry, skuespiller Matt Damon, og andre idrettsutøvere i OL i Athen 2004 hadde et bånd. Dette kan være en av grunnene til at båndene ble mote.
Armbåndene er gule og lagd av silikon, med påskriften "LIVESTRONG". I mai 2005 hadde over 50 millioner armbånd blitt solgt, og til sammen 87 millioner da samarbeidet mellom Livestrong Foundation og Nike ble avsluttet i 2013.
Det finnes også andre armbånd som går til veldedighet som det hvite MAKE POVERTY HISTORY som har som mål å slette u-landsgjelden, og det svarte og hvite STAND UP SPEAK UP som markedsføres av Nike og er mot rasisme.
Etter at Lance Armstrong i 2012 mistet alle medaljene i Tour de France på grunn av doping, klipte enkelte opp det gule Livestrong-armbåndet i protest mot svindelen hans. Nike brøt alt samarbeid med Lance Armstrong i oktober 2012. 28. mai 2013 kunngjorde Livestrong Foundation at deres samarbeid med Nike var brutt.
Hjemkomsten til Johanne
Hjemkomsten til Johanne er et musikkalbum med Sputnik, utgitt i mai 2011.
Eldbjørg Ribe
Eldbjørg Ribe (født 28. november 1947 i Oslo) er en norsk tegner og illustratør. Hun har studert kunsthistorie og har dessuten tegneutdanning fra Statens lærerskole i forming Notodden og Westerdals Reklameskole.
Elbjørg Ribe har levert poengterte og humoristiske tegninger til en rekke aviser, tidsskrifter og bøker. Hun har også hatt flere utstillinger. Tegnestilen kjennetegnes av humørfylte figurer i klar strek, prikketeknikk og mettede farger.
Johanna Persson
Johanna Persson (født 25. desember 1978) er en svensk badmintonspiller.
Hun representerte Sverige under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i kvartfinalen i mixed double.
Polen under Kortbane-VM i svømming 2018
Polen deltok under Kortbane-VM i svømming 2018 i Hangzhou i Kina fra 11. - 16. desember 2018.
Gor Minasian
Gor Minasian (armensk: Գոռ Մինասյան; født 24. oktober 1994) er en armensk vektløfter.
Han representerte Armenia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i +105 kg.
Christopher Haug
I 2019 ble han tildelt utmerkelsen «Håndtrykket» av Norske Dramatikers Forbund for sin innsats for norsk dramatikk og satsing på norske TV-serier.
Karriere
Haug begynte som produksjonsassistent for Mot i Brøstet, og ble deretter ansatt som manuskoordinator på Familiesagaen De Syv Søstre. Han var en av nøkkelpersonene bak såpeserien Hotel Cæsar, hvor han jobbet som dialogforfatter, redaktør, storylineforfatter og manusprodusent.
I perioden 2008–2010 jobbet Haug som manusforfatter, konsulent og/eller opphavsmann på diverse TV-produksjoner både nasjonalt og internasjonalt (Det tredje øyet, Hvaler, Andra Avenyen, Kaptein Sabeltann - Kongen på havet, Spesialenheten, Lilyhammer, Helt Perfekt). I 2010 ble han prosjektleder i TV 2 med ansvaret for TV-drama. I 2015 ble det opprettet en egen drama-avdeling i TV 2, og Haug ble ansatt som dramasjef. Han hadde posisjonen frem til 2021, da han gikk til HBO Nordic for å lede utviklingen av nye dramaserier.
Haug har sittet i styringsgruppen for Seriedagene, og styret i Nordisk Film og TV Fond.
Al Thumama stadion
Al Thumama stadion er et fotballstadion under bygging i bydelen Al Thumama, 12 kilometer sør for byen Doha i Qatar. Det skal brukes under VM i fotball 2022. Designet er inspirert av det muslimske hodeplagget kufi. Kapasiteten skal reduseres til 20,000 etter mesterskapet, og den overskytende infrastrukturen skal sendes til utviklingsland. Et hotell skal erstatte den øvre seksjonen etter VM, og det skal også bygges en moské. Stadionet er planlagt ferdig i 2020.
Setabis
Setabis er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.
Utseende
Små til middelsstore sommerfugler. Oversiden er gjerne i stor grad metallskimrende blå med mørke ytterkanter, ofte med en hvit flekk eller et hvitt tverrbånd i forvingen. Andre arter kan være for det meste gule eller brune på oversiden. Undersiden er lyst gulbrun eller gråbrun, også gjerne med lyse flekker eller bånd i forvingen.
Levevis
Disse sommerfuglene lever i skog, gjerne tropisk regnskog. Larven til Setabis lagus er et rovdyr som spiser nymfer av sikader (familiene Membracidae og Jassidae), det kan kanskje gjelde andre arter også.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Nicaragua i nord til Mato Grosso og Bolivia i sør.
Ashley Callus
Ashley John Callus (født 10. mars 1979 i Brisbane, Queensland) er en australsk svømmer som under Sommer-OL 2000 i Sydney vant gullmedalje på 4x100 m frisvømming stafett. Han vant bronsemedalje på samme øvelse under Sommer-OL 2008 i Beijing. Callus har også fire gullmedaljer og en sølvmedalje fra langbane- og kortbane-VM, to gullmedaljer og to sølvmedaljer fra Samveldelekene, en gullmedalje og en sølvmedalje fra Pan Pacific Championship, samt en gullmedalje og en sølvmedalje fra Goodwill Games.
Domodedovo (by)
Domodedovo (russisk: Домоде́дово) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger rundt 37 km sør for Moskva. Innbyggertall: 82 300 (2005 est.), 54 088 (folketelling 2002), 55 294 (folketelling 1989). Økningen i innbyggertallet i forhold til siste folketelling skyldes at tre bosetninger i nærheten ble slått sammen med Domodedovo i 2004.
Domodedovo ble grunnlagt i 1900 som en bosetning ved en jernbanestasjon med samme navn. Byen er oppkalt etter en nærliggende landsby Domodedovo, som man kjenner til har eksistert siden 1410. Byen fikk bystatus i 1947. Domodedovo internasjonale lufthavn ligger kun få kilometer fra Domodedovo.
Reza Hoda Saber
Reza Hoda Saber (født 1959, død 2011) var en iransk journalist og aktivist mot det muslimske regimet i Iran.
Saber var tidligere blitt arrestert to ganger for opposisjonsaktivitet mot det iranske regimet og han ble arrestert for tredje gang den 2. august 2009. Saber døde av et hjerteinfarkt mens han var innsatt i et iransk fengsel uten rettferdig rettergang og dom. Journalist-kollegaer sendte ut en erklæring etter Sabers dødsfall der de anklaget den islamske republikkens regjering for å forårsake dødsfallet, blant annet fordi de forsømmet Sabers medisinske behov og fordi han ikke fikk nok mat og vann.
Star Tribune
Star Tribune er en amerikansk avis som ble utgitt første gang 25. mai 1867 under navnet Minneapolis Tribune. Avisen har sin hovedredaksjon i Minneapolis, Minnesota. Alden J. Blethen overdro i 1891 avisen til Gilbert A Pierce og William J. Murphy. I 1935 overtok Cowles-familien fra Des Moines i Iowa, avisen. Avisen ble fusjonert med Minneapolis Star i 1982. Avisen var i 2012 den 17. største avisen i USA. Star Tribune ble begjært konkurs i 2009, men klarte å komme seg ut av krisen. I 2014 inngikk den partnerskapsavtale med Washington Post.
Slovenia
Slovenia ble et selvstendig land i 1991 da det brøt ut av Den sosialistiske føderale republikken Jugoslavia etter en kort krig. Siden den gang har landet hatt et stabilt, demokratisk politisk system og gjennomført en vellykket overgang til markedsøkonomi. I 2004 ble Slovenia som det første eks-jugoslaviske landet medlem av EU og NATO, og i 2007 ble landet også med i eurosonen.
Naturgeografi
Fire viktige europeiske geografiske regioner møtes i Slovenia: Alpene, De dinariske alper, Den pannoniske slette, Karst-regionen, og i tillegg Middelhavet. Slovenias høyeste fjell er Triglav (2,864 m), og landets gjennomsnittlige høyde over havet er 557 meter. Omtrent halvparten av landet (10,124 km²) er dekket av skog, som gjør Slovenia til Europas tredje mest skoglendte land etter Finland og Sverige. Gressletter utgjør 5,593 km² av landet, og marker og hager 2,471 km². I tillegg er det 363 km² med frukthager og 216 km² med vingårder.
I nord domineres landskapet av Alpene, blant annet fjellkjeden Karawanken langs grensen mot Østerrike, mens det på Den pannoniske slette mot grensen til Ungarn og Kroatia i nord-nordøst er stort sett flatt. Majoriteten av Slovenias landskap er likevel åslendt og fjellrikt, med rundt 90 % av arealet plassert over 200 meter over havet. Slovenias kystlinje mot Veneziabukten er rundt 47 km lang, fra Italia til Kroatia.
Begrepet Karst har sin opprinnelse i Karstplatået sørvest i Slovenia, en kalkstensregion med underjordiske elver, kløfter og grotter mellom Ljubljana og Veneziabukten.
Ved kysten er det middelhavsklima, i fjellene alpeklima, og innlandsklima med milde til varme somre og kalde vintre på viddene og i dalene i øst. Gjennomsnittstemperaturene er -2°C i januar og 21°C i juli. De gjennomsnittlige nedbørsmengdene er 1,000 mm ved kysten, opptil 3,500 mm i Alpene, 800 mm i sørøst, og 1,400 mm i det sentrale Slovenia.
Det høyeste fjellet i Slovenia er Triglav.
Klima
Selv om Slovenia så vidt har grense mot Middelhavet, er klimaet i det meste av landet kontinentalt, som i Sentral-Europa. Karst-landskapet hindrer stort sett luften fra Middelhavet i å strømme inn i landet. Området har en god del sol, men det kan regne ganske kraftig om vinteren. Når den kontinentale luften strømmer innover landet, er det ofte i form av boravinden, som kan gi vindkast over 40 m/s. De høyereliggende områdene i nord og vest har milde forhold om sommeren, men kan ha ganske vinterlige forhold på vinterstid. Fra tidlig på sommeren begynner nærheten til Middelhavet å gjøre seg gjeldende i form av kraftige tordenbyger. Fra september er det derimot sjelden torden, men det kan fremdeles komme en regnbyge i ny og ne. Vintertemperaturene i østlige deler av Slovenia er omtrent som i Ungarn, men det er oftere mildere perioder her.
Snittemperaturen er -2°C i januar og 21°C i juli. Årlig nedbør er i snitt 1,000 mm på kysten, opp til 3,500 eller mer i Alpene, 800 mm i sørøst og 1,400 mm sentralt i Slovenia.
Demografi
De etniske gruppene i landet inkluderer slovenere (89 %), kroater, serbere, bosnjaker, andre nasjonaliteter gjenværende etter det gamle Jugoslavia (10 %), samt ungarske og italienske minoriteter.
Med 99 innbyggere pr. km² (fordelt på 20,273 km²) er Slovenia et forholdsvis tynt befolket land sammenlignet med Israel (20 770 km², 298 innb. pr. km²) og El Salvador (21,040 km², 313 innb. pr. km²). Omtrent halvparten av befolkningen bor i urbane områder, den andre i rurale områder.
Slovensk er offisielt språk på riksplan. I enkelte kommuner ved grensene til Italia og Ungarn er også italiensk og ungarsk offisielt språk. Det første fremmedspråket er engelsk blant de yngre og kroatisk/serbokroatisk blant de eldre.
Historie
Man antar at de slaviske forfedrene til dagens slovenere slo seg ned i området i det 6. århundre. Det slaviske fyrstedømmet Karantania, den første slovenske staten og den første stabile slaviske, ble dannet i det 7. århundre. I 745 mistet Karantania sin uavhengighet da det kom under Det frankiske rike. Dette førte til at mange slavere ble omvendt til kristendom.
Freisingskriftene, de første kjente skriftene på slovensk, og også de første kjente slaviske tekstene skrevet med det latinske alfabet, ble skrevet rundt år 1000. I løpet av det 14. århundre kom mesteparten av området under habsburgerne hvis områder senere utgjorde Østerrike-Ungarn, med slovenere bosatt i mesteparten av provinsene Krain, Gorizia og Gradisca, og i deler av provinsene Istria og Steiermark.
Under de nasjonale opprørene i Østerrike-Ungarn mellom 1848–1849 ble idéer om et forent Slovenia lansert.
Etter Østerrike-Ungarns oppløsning i 1918 ble Slovenia en del av Serbernes, kroatenes og slovenernes kongedømme, som i 1929 tok navnet Jugoslavia. Under annen verdenskrig ble landet delt mellom Italia, Tyskland og Ungarn. Etter andre verdenskrig ble Slovenia en delrepublikk i Den sosialistiske forbundsrepublikken Jugoslavia som offisielt ble opprettet 29. november 1945. Da det moderne Slovenia så dagens lys 25. juni 1991, da det ble uavhengig fra Jugoslavia, var det første gang i historien at slovenerne hadde et eget og selvstendig land. Landet ble medlem av NATO 29. mars 2004 og EU 1. mai 2004.
Utøvende og dømmende makt
Statsoverhodet i Slovenia er presidenten, som velges ved allmenne valg hvert femte år. Regjeringen ledes av statsministeren og statsrådene, som velges av parlamentet.
Det slovenske parlamentet består av to kammer: Nasjonalforsamlingen (Državni Zbor), og Nasjonalrådet (Državni svet).
Administrativ og statistisk inndeling
Slovenias administrative funksjoner er fordelt mellom staten og kommunene. For øvrig finnes i landet ingen administrative, geografiske enheter. Etter 2015 er landet oppdelt i 212 kommuner (občine, i entall občina), hvorav 11 er bykommuner.
Landet er også oppdelt i to samleregioner, Vestslovenia og Østslovenia. Disse rubriseres på nivå NUTS-2, etter EUs system. Videre finnes tolv regioner (NUTS-3) for statistiske formål:
Mat og drikke
Slovenernes foretrukne retter avslører at landets matkultur er blitt påvirket av de germanske landene rundt Slovenia. Takket være innflytelsen fra nabolandene, Italia, Østerrike og Kroatia, er slovensk matlaging en blanding av ulike tradisjoner; middelhavs, Alpe og Pannonia. Fra Italia har Slovenia fått ulike pasta- og ferske grønnsaksretter og fra Østerrike kommer brød og bakevarer, innflytelsen fra Pannonia har tilført en del krydder til maten. Sauerkraut, grillede pølser og eplekake står ofte på menykartet, men den mest kjente slovenske maten er imidlertid brødet som lages til spesielle anledninger, for eksempel flettet kringle. De vestlige og nordøstlige områdene av landet er dessuten kjent for deres hvitvin.
Vindyrking har eksistert i dette landet siden Celt- og Illyriansstammene, lenge før romerne ville innføre vindyrking til Frankrike, Spania og Tyskland. Dagens Slovenia har mer enn 40,000 vinprodusenter. 75 % av landets vinproduksjon er hvitvin. Nesten alt av vin er konsumert innenriks. Det blir solgt vin til USA, Bosnia-Hercegovina, Kroatia, Tyskland og Italia. Slovenia har tre prinsipielle vinregioner: Podravje, Posavje og Primorska.
Oppføring på UNESCOs lister
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv
Oppføringer på UNESCOs liste knyttet til aktivt vern av immateriell kultur (Intangible Cultural Heritage). Årstallet angir når det ble listeført hos UNESCO.
Mette Schjoldager
Hun representerte Danmark under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun tok bronse i mixed double.
Lady
Lady er et engelsk ord for dame, husfrue, herskerinne, og et kvinnelig motstykke til en lord. Lady kan også være det kvinnelige motstykke til gentleman, herre.
Lady brukes også som adelig kvinnetittel i Storbritannia, tilsvarende lord for menn. Det brukes av hustruer av baroner, baronetter og riddere, samt at hertugers, markiers og jarlers døtre. Jomfru Maria omtales ofte som Our Lady, «Vår Frue».
Ladylike betyr «stilig» eller «verdig».
Klaus Iohannis
Klaus Werner Iohannis (noen ganger skrevet Johannis, født 13. juni 1959 i Sibiu (Hermannstadt) er en rumensk fysiker og politiker. Han ble valgt som Romanias president i 2014 og gjenvalgt i 2019.
Iohannis var fra juni til desember 2014 leder av Partidul Național Liberal. Fra 2001 til 2013 var han leder av Demokratisches Forum der Deutschen in Rumänien, og fra 2000 til 2014 borgermester i den transilvanske byen Sibiu. I Iohannis tid som borgermester var byen europeisk kulturhovedstad (2007).
Bakgrunn
Iohannis er utdannet fysiker ved Babeș-Bolyai-universitetet i Cluj-Napoca (Klausenburg) i 1983, og har jobbet som gymnaslærer ved flere skoler. Han var ansatt ved Samuel von Brukenthal-gymnasiet i Sibiu, en av de eldste tyske skolene i Romania, fra 1989 til 1997. Fra 1997 til 1999 var han stedfortredende generalskoleinspektør i Sibiu fylke, og fra 1999 til 2000 var han generalskoleinspektør, og dermed øverste leder for skolevesenet i fylket, som har ca. en halv million innbyggere.
Iohannis er Siebenbürgen-sakser, og tilhører dermed en folkegruppe som har en tusenårig historie i Transilvania, et område som før det ble en del av Romania har ligget under Ungarn, habsburgerne og en periode vært et eget fyrstedømme under ottomansk overhøyhet. Hans søster, Krista, og foreldrene, Susanne og Gustav Heinz Johannis, emigrerte til Würzburg i Tyskland i 1992, og fikk tysk statsborgerskap gjennom en lov som gir etniske tyskere en slik rett, slik mange andre Siebenbürgen-saksere gjorde på den tiden. Klaus Iohannis har vært gift med Carmen Iohannis, som jobber som engelsklærer ved en skole i Sibiu, siden 1989.
Han er medlem av den tyskspråklige lutherske kirken i Transilvania, Evangelische Kirche A.B. in Rumänien. Han har tysk som morsmål, og behersker også rumensk og engelsk.
Borgermester i Sibiu
Selv om den tyske befolkningen i Sibiu idag er svært liten og utgjør en befolkningsandel på mindre enn 2 prosent, ble Iohannis valgt med 69,18 % av stemmene og ble dermed den første tyske borgermesteren i en rumensk by siden Alfred Dörr, som var borgermester i Sibiu til 1945. Sibiu var gjennom århundrer ett av de det kulturelle sentrene for Siebenbürgen-sakserne.
I bystyret samarbeidet Iohannis i sin første borgermesterperiode med det sosialdemokratiske partiet. I 2004 ble han gjenvalgt med hele 88,7 % av stemmene. Det tyske partiet fikk også en så betydelig andel av stemmene at det fikk absolutt flertall i bystyret. Iohannis har gode kontakter til utenlandske investorer og EU, og en rekke virksomheter har etablert seg i byen i hans borgermesterperiode. Iohannis har også satt i gang en omfattende restaurering av gamlebyen og kommunal infrastruktur, og Sibiu har blitt et av Romanias mest populære turistmål de siste årene. I 2004 valgte EU Sibiu som europeisk kulturhovedstad for året 2007. Sibiu delte denne æren med Luxembourg, fordi mange av Siebenbürgen-sakserne utvandret fra Luxembourg-området for rundt tusen år siden.
Ved lokalvalget i 2008 ble Iohannis gjenvalgt med 83,2 % av stemmene og hans parti fikk beholde absolutt flertall i bystyret. I junie 2012 vant Klaus Iohannis sin fjerde mandat som Sibiu-borgermester med 77,9% av stemmene.
Statsministerkandidat i Romania
I oktober 2009 foreslo fire av de fem partiene som er representert i Romanias parlament Iohannis som statsminister for en samlingsregjering, etter at Emil Boc ble felt ved et mistillitsforslag 13. oktober. Iohannis ble støttet av det sosialdemokratiske partiet (PSD), det liberale partiet (PNL), det ungarske demokratiske partiet og gruppen av nasjonale minoriteter. Disse partiene hadde til sammen et flertall på nesten 70 % i det rumenske parlamentet. Iohannis blir i rumensk politikk oppfattet som en uavhengig politiker som er respektert på tvers av partigrenser, og som en dyktig og ukorrupt administrator. Romania er hardt rammet av finanskrisen, har store problemer med korrupsjon og er et av Europas fattigste land, og dannelsen av en stabil regjering har vært stilt som vilkår for utbetaling av krisehjelp fra Det internasjonale pengefondet.
Etter den rumenske grunnloven er det imidlertid bare presidenten som kan nominere statsministre, som så må bekreftes av parlamentet for å kunne tiltre. President Traian Băsescu, som ligger i konflikt med alle andre partier enn sitt eget høyreparti PDL (i 2007 fikk de ham suspendert fra presidentembedet), valgte å foreslå to andre kandidater, som ble avvist av parlamentet. 21. oktober vedtok det rumenske parlamentet en erklæring som uttrykte støtte til Iohannis og krevde at presidenten skulle nominere ham. Opposisjonen har anklaget Băsescu for å forhindre dannelsen av en ny regjering for å sørge for at regjeringen Boc fortsetter som forretningsministerium, for dermed å påvirke presidentvalget i november-desember samme år. Băsescu uttalte siden at han ikke var mot Iohannis, men mot de personene som stod bak ham i forsøket på å etablere en regjering, og at han ikke i prinsippet utelukket Iohannis som statsminister.
Etter den første runden av det rumenske presidentvalget 22. november 2009, som innebar at Băsescu og sosialdemokratenes leder Mircea Geoană gikk videre til en andre runde 6. desember, inngikk de partiene som hadde støttet Iohannis en politisk avtale, der de sluttet opp om Mircea Geoană som presidentkandidat og Klaus Iohannis som ny statsminister dersom Geoană ble valgt til ny president i andre runde. Geoană lå ifølge de fleste meningsmålinger og valgdagsmålinger an til å vinne presidentvalget, men 7. desember 2009 ble det annonsert at Băsescu hadde vunnet med 50,33 % av stemmene over Geoană. Opposisjonen nektet imidlertid å akseptere dette, anklaget Băsescu for valgfusk, og erklærte at de ville be forfatningsdomstolen annullere valget.
Partileder
Iohannis ble medlem av Partidul Național Liberal i februar 2013, og var partiets leder fra juni 2014 til desember samme år.
Presidentvalgene i 2014 og 2019
Iohannis uttalte høsten 2009 at det er mulig at han i fremtiden vil stille som presidentkandidat, men at det ikke var aktuelt i 2009. Tidligere statsminister Călin Popescu-Tăriceanu uttalte at han gjerne kunne tenke seg Iohannis som president eller statsminister. Iohannis ble i juni 2014 lansert som mulig presidentkandidat foran presidentvalget i Romania 2014. Han stilte opp som kandidat for Den kristelig-liberale alliansen og vant i andre valgomgang mot statsminister Victor Ponta som var kandidat for valgalliansen mellom Det sosialdemokratiske partiet (PSD), Den nasjonale union for Romanias fremskritt (UNPR) og Det konservative partiet (PC). Han ble gjenvalgt ved presidentvalget i 2019.
Kontroverser
I desember 2014 ble Iohannis kritisert fordi han hadde gitt Octav Bjoza (født 1938), formannen i Asociația foștilor deținuți politici din România («Foreningen av tidligere politiske fanger i Romania»), ordenen Romanias stjerne. Bjoza skal ha uttrykt flere ganger sympati for den fascistiske Jerngarden, dvs. 1930- og 1940-årenes Legionærbevegelse. Octav Bjoza avviste beskyldningene.
I mars 2016 fulgte Iohannis anbefalingen til ordensmottakernes æreskomité og trakk tilbake Romanias høyeste utmerkelse, Romanias stjerne, fra symbolfiguren til den rumenske revolusjonen i 1989 László Tőkés. Politologen Vladimir Tismăneanu ved University of Maryland kalte Iohannis’ beslutning «Securitates revansje» og «et høydepunkt på en uhyrlig hetskampanje mot Tőkés som har pågått i flere år».
I presidentvalgkampanjen kom også Iohannis sine tre hus og tre leiligheter, og måten de ble anskaffet på, i søkelyset. Han hevdet at de var investeringer i sin og sin kones alderdom ettersom de ikke hadde barn, og at de ble anskaffet med penger fra lønn, husleie, privattimer, og penger de hadde fått fra begges foreldre og med private lån fra venner.
Mangalore
Mangalore (tulu: Kudla, ಕುಡ್ಲ; kannada: ಮಂಗಳೂರು, Mangalūru; konkani: Kodial, ಕೊಡಿಯಾಲ್; beary: Maikala, ಮೈಕಾಲ), er en by i den indiske delstaten Karnataka. Byen er hovedstad i distriktet Dakshina Kannada, og ligger ved Malabarkysten.
Kommunen har et areal på 111,18 km² og et innbyggertall på 882 856 (2001). Det tales flere språk i byen, blant annet tulu, konkani, kannada og beary. Havnen i Mangalore har over tusen skip og fartøy anløp i løpet av et år, noe som stor kaffeeksport er en av grunnene til. I byen finnes det også en stor katolsk befolkning, med en biskop, flere kirker og to "colleges" (det ene er statens og det andre er jesuittenes, fra 1887 til universitetet i Madras).
Baselmisjonen hadde i sin tid sin hovedstasjon her og har virket mye for sløydundervisningen i byen. Byen ble i 1763 erobret av Haider Ali, og vekslet flere "eiere" før den i 1799 ble en britisk koloni.
EM i baseball 1960
EM i baseball 1960 (europamesterskapet i baseball) ble arrangert i Barcelona i Spania i 1960.
Robert Hutchings Goddard
Robert Hutchings Goddard (født 5. oktober 1882, død 10. august 1945) var en amerikansk pioner innenfor moderne raketteknologi. Arbeidet hans var revolusjonerende, men det ble latterliggjort i sin tid. Han opplevde lite anerkjennelse mens han levde, men har siden blitt kjent som en av de største romfartspionerene i moderne tid.
Tidlig liv
Goddard ble født i Worcester County (Massachusetts), og ble interessert i romfart da han som 16-åring leste Herbert George Wells' science fiction-klassiker Klodenes kamp. Han ble fast bestemt på å studere raketter etter at han 19. oktober 1899 klatret opp i et tre og tenkte «how wonderful it would be to make some device which had even the possibility of ascending to Mars, and how it would look on a small scale, if sent up from the meadow at my feet». Han feiret denne dagen i resten av sitt liv grunnet dette.
Utdanning og tidlig arbeid
I tiårene omkring 1900 var radioteknikk et felt hvor det kom flere banebrytende nyvinninger. I 1911, mens han arbeidet ved Clark University i Worcester, Mass., utforsket Goddard virkningen av radiobølger på elektriske isolatorer. For å skaffe radiobølger med mer effekt oppfant han et lufttomt rør som fungerte som et katodestrålerør. Dette var første gang et lufttomt rør ble brukt til forsterking. Dette var derfor begynnelsen til en ny tidsalder med aktive elektroniske komponenter med radiorør, TV- og radarskjermer, og deretter transistorer og integrerte kretser.
16. mars 1926 ble verdens første rakett med flytende drivstoff skutt opp under Goddards ledelse i Auburn i Massachusetts. Raketten, som fikk navnet «Neil», var på størrelse med en menneskearm. Den gikk 12,5 meter opp i luften med en flytid på 2,5 sekunder, før den havnet i en kålåker. Dette var et viktig bevis for at raketter med flytende drivstoff var mulig.
Forskningen rettet seg ikke bare mot romraketter, han demonstrerte en prototype av en Bazooka på et skytefelt 2 dager før første verdenskrig sluttet. En annen forsker fortsatte arbeidet som resulterte i våpenet som ble brukt i andre verdenskrig.
Kritikk fra media
Goddard var skeptisk til andre forskere og media etter kritikk fra dem som mente det ikke var mulig å dra til månen med en rakett. Etter et forsøk i 1929 hadde en lokalavis en overskrift om at måneraketten hans bommet med 384 402,5 km (Månen er 384 403 km fra Jorden).
12. januar 1920 hadde The New York Times en kritisk artikkel om en pressemelding Goddard hadde sendt. I pressemeldingen mente han at flertrinnsraketter ville kunne nå Månen.
Neste dag kom en usignert lederartikkel hvor avisen satte spørsmålstegn ved om raketten ville fungere og om instrumentene noen gang ville komme tilbake, og at dette brøt mot naturlovene. Etter oppskytningen av Apollo 11 nesten 50 år senere skrev The Times en korrigering i avisen.
Roswell i New Mexico
Senere flyttet Goddard til Roswell i New Mexico (før byen ble kjent for UFO-er), hvor han jobbet alene i mange år. Han viste sitt arbeide for den amerikanske hæren, men de viste liten interesse.
Tyskland viste større interesse for arbeidet hans, og Wernher von Braun baserte seg i stor grad på hans arbeid under byggingen av V2-raketten under andre verdenskrig. Før utbruddet av krigen tok tyske forskere noen ganger direkte kontakt med Goddard med tekniske spørsmål om rakettene.
Juan Modesto Guilloto
Juan Modesto Guilloto León (født 24. september 1906 i El Puerto de Santa María, død 16. april 1969 i Praha), vanligvis kjent som Modesto, var en spansk republikansk offiser under den spanske borgerkrigen.
Robert Hutchings Goddard
Roswell i New Mexico
Under andre verdenskrig ble Goddard utsatt for spionasje fra den tyske etterretningstjenesten Abwehr. Etter avslaget fra hæren om å utvikle raketter gikk Goddard over til marinen hvor han i utviklet eksperimentelle fly, mot slutten av krigen fikk han se V-2 raketten hvor han gjenkjente flere av delene. Goddard utviklet aldri noen nye typer raketter.
Da amerikanske etterretningsoffiserer like etter krigen forhørte tyske rakettforskere, fant de ut at Robert Goddard var foregangsmannen for tysk rakettutvikling, selv om han var relativt ukjent i USA på den tiden. Dette har en parallell til da japansk etterretning hadde fått fatt i notater fra en engelsk radartekniker som skrev om Yagi-antenner. Japansk etterretning oppdaget ikke at Yagi var et japansk etternavn i denne sammenhengen. Under forhør fortalte radarteknikeren at antennen var oppfunnet av en japansk professor.
Juan Modesto Guilloto
Modesto jobbet i et sagbruk før han ble med i den spanske hæren. Han tjente senere i Spansk Marokko, og ble en sersjantmajor i den spanske legion. Fra 1930 ble Modesto tilknyttet det spanske kommunistpartiet.
Robert Hutchings Goddard
Roswell i New Mexico
Goddard døde 10. august 1945 i sitt hjem i Baltimore, Maryland, dagen etter en atombombe utslettet store deler av Nagasaki, Japan.
Juan Modesto Guilloto
Da borgerkrigen brøt ut i juli 1936 deltok han i angrepet på Cuartel de la Montaña og kjempet i Madrilenian-fjellene. Modesto var en av lederne av det femte regiment, som han kommanderte fra oktober 1936. Han kjempet i slaget om Talavera de la Reina og i Illescas (september 1936), samt i forsvaret av Madrid (november 1936-mars 1937) og slaget ved Jamara (februar 1937).
Modesto ble forfremmet til oberstløytnant i folkearméen og kommanderte det femte armékorpset, og deltok i slaget om Belchite, slaget om Brunete og slaget om Teruel. I 1938 ble han igjen forfremmet, til oberst, og ble Ebroarméens kommandant, som så utkjempet slaget ved Ebro.
Etter at Catalonia hadde falt til nasjonalisthæren, utnevnte Juan Negrín ham til general kommandant for den sentrale hæren 2. mars 1939, og etter at mindre enn en måned hadde gått satt Modesto på et fly til USSR, hvis regjering anerkjente hans militære rang.
Creepshow
Creepshow er en amerikansk skrekk-komedie og antologifilm fra 1982 regissert av George A. Romero. Antologien består av fem ulike kortfimer som blir fortalt med stor porsjon skrekk og humor. Den er skrevet og bearbeidet til manus av Stephen King. De ulike delene er bundet sammen av kortere animasjonsekvenser. Ted Danson, Leslie Nielsen og Hal Holbrook har sentrale roller i tre av sekvensene. Filmen har hentet mye av sin inspirasjon fra diverse amerikanske skrekk-tegneserier fra 1950-tallet publisert av EC Comics, slik som Tales from the Crypt, The Vault of Horror og The Haunt of Fear.
I 1987 kom en oppfølger: Creepshow 2. I 2006 kom en tredje film, men den fikk svært lite oppmerksomhet og ble hovedsakelig lansert rett på DVD.
Handling
Den første filmen («Father's Day») handler om en rik gammel patriark på et stort gods som feirer farsdag og skal ha kake til enhver pris. Han driver de andre til vanvidd med sitt mas og ender opp med å bli drept i affekt. På farsdagen, Syv år etter, stiger hans råtnede lik opp fra den lokale gravplassen for å ta hevn over sine slektninger på godset.
Den andre («The Lonesome Death of Jordy Verrill») handler om den enfoldige bonden Jordy Virrell (Stephen King) som får en meteor i åkeren og rare ting begynner å skje. Han planlegger å selge meteoren slik at han kan nedbetale gjeld, men oppdager til sin forskrekkelse at stoff på meteoren begynner å gro på hans egen kropp.
Den tredje historien («Something to Tide You Over») handler om den rike Harry Wentworth (Leslie Nielsen) som beslutter å iscenesette et utspekulert drap på kona og hennes elsker. Hans utspekulerte drapsmetode involverer bruk av tidevannet. Han får senere et sjokkerende møte med sine avdøde offer som har til hensikt å gi ham samme behandling.
Den fjerde historien («The Crate») handler om en mystisk kasse som står under en trapp på et College og som inneholder levningene til en ukjent skapning som ble funnet under en ekspedisjon. Alle som forsøker å undersøke hva som er i kassen ender opp med å bli drept.
Den femte og siste historien («They're Creeping Up on You») handler om en usympatisk og eksentrisk millionær som har et eget laboratorium i sin forseglede luksusleilighet. Han er fanatisk opptatt av holde bakterier og insekter unna seg. En kveld opplever han å bli hjemsøkt av en horde kakerlakker.
Om filmene
Creepshow innbrakte $21 millioner i USA og havnet på en 38.-plass over de mest innbringende filmene i USA i 1982. Produksjonskostnadene var på $8 millioner.
Sopita Tanasan
Sopita Tanasan (født 23. desember 1994) er en thailandsk vektløfter.
Creepshow
Om filmene
Den har fått 73 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den tre av fire stjerner.
Sopita Tanasan
Hun representerte Thailand under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok gull i 48 kg.
Creepshow
Om filmene
Statens filmtilsyn bestemte 18. mai 1983 at filmen ble forbudt for visning på norske kinoer, men den ble utgitt på video av C.P. Entertainment sommeren 1983.
Jakamarfamilien
Jakamarfamilien eller jakamarer (Galbulidae) er en familie spettefugler som lever Sør-Amerika og Sentral-Amerika nord til Mexico. De 18 artene er nærmest beslektet med dovenfugler og de to delgruppene blir ofte sett på som en egen orden fugler, Galbuliformes. Generelt er dette lavlandsfugler, de fleste med habitat i skog eller i randsonen av skog, gjerne i løvtaket.
Jakamere er små til mellomstore fugler fra 14 til 34 cm lange og veier mellom 17 og 75 g. Dette er skinnende elegante fugler med langt nebb og lang stjert. I utseende og atferd kan de minne om bietere i den gamle verden, men som de fleste insektetere som fanger insekt i lufta har bietere tendens til å ha korte brede nebb i motsetning til lange tynne hos jakamarene. Beina er korte og svake, og føttene har første og fjerde tå bakovervendt. Fjærdrakten er ofte lys og svært glinsende, selv om noen arter har en mer kjedelig drakt. Det er mindre kjønnsbaserte ulikheter i drakten, hannene har ofte en hvit brystflekk som hunnene mangler.
Jakamarerne er insektetere og tar ulike bytte i lufta, mange spesialiserer seg på sommerfugler og møll. Fuglene kan sitte stille og angripe byttet når det er nært nok. Storjakamar er atypisk ved at den plukker stillesittende insekter og dessuten tar små øgler og edderkopper.
Det fins få grundige studier av hekkevanene til jakamarer. Man tror de generelt er monogame, selv om noen få arter organiserer seg i samarbeidende hekking hvor flere voksne deler plikter. Fuglene er hulerugere med reir enten på bakken eller i termitt-tuer i skogshabitat. De som hekker i jorda gjør det vanligvis i elvebredden eller i veikanter. De kan også grave huler ved opprevne røtter i nedfallsskog. Ved elvebreddene kan hekkingen tidvis være i løsere kolonier. Størrelsen på kullene varierer fra ett til fire egg, begge foreldrene deltar i rugingen. Til forskjell fra spetter så er ungene kledde med dunfjær når de blir klekt.
Clint Eastwood
Bakgrunn
Clint Eastwood er sønn av bokholderen Clinton Eastwood sr. (1906–1970) og hans hustru Margaret Ruth Runner (1909–2006). Han har skotske, engelske, irske og nederlandske aner. Under depresjonen tok faren arbeid som bensinstasjonsassistent. Familien måtte flytte rundt om i landet for å finne varig arbeid.
Mimecitini
Mimecitini er en gruppe (stamme) av biller som hører til familien kortvinger.
John Broman
John Broman (født ca. 1958) er en amerikansk tidligere skihopper fra Duluth, Minnesota. Han deltok i verdenscupen og den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1979-1983, og var den første amerikaner som vant et verdenscuprenn. Hans eneste verdenscupseier kom i storbakken i Thunder Bay 22. februar 1981. Sammenlagt i verdenscupen var 18.-plass i 1980/81 hans beste plassering. I Hoppuka fikk han ingen toppresultater, og hadde 61.-plass i 1980/81 som beste sammenlagtplassering.
Mimecitini
Utseende
Disse billene etterligner maurene de lever sammen med. Denne gruppen er gjerne svært maurlignende, ved at midtkroppen (thorax) er ganske liten, beine lange og tynne, bakkroppen pæreformet, og antennene har et langt, kølleformet innerste ledd slik at de ligne maurenes knebøyde antenner. Også hodet er påfallende maurlignende.
Clint Eastwood
Bakgrunn
Eastwood bodde tidvis hos bestemoren, som hadde en kyllingfarm i San Francisco Bay Area. Til slutt slo familien seg til i Oakland. Eastwood, som var blyg og innadvendt, gikk på ti forskjellige skoler og avbrøt sitt college-studium i 1948. Han arbeidet blant annet som tømmerhugger, fyrbøter, bensinstasjonsassistent og lagerarbeider.
John Broman
I VM i Oslo i 1982 ble han nummer 16 i storbakken, 43 (av 59 deltakere) i normalbakken, og var på det amerikanske laget som ble nummer 6 i lagkonkurransen. Han ble nummer 37 (av 47 deltakere) i VM i skiflyging i Planica i 1979 og nummer 28 (av 38 deltakere) i Oberstdorf i 1981.
Clint Eastwood
Bakgrunn
I 1951 ble han innkalt til hæren og stasjonert på Fort Ord, der han var svømmelærer i to år. I militæret ble han kjent med David Janssen, som senere spilte Richard Kimble i den meget populære fjernsynsserien Jaget. Det var Janssen som foreslo at Eastwood burde forsøke seg som skuespiller i Hollywood.
Mimecitini
Levevis
Artene lever sammen med hærmaur i slektene Eciton og Leptanillus.
Clint Eastwood
Tidlig karriere
Eastwood debuterte som skuespiller i Tarantula (1955). I syv år var han en halvkjent TV-skuespiller, i rollen som Rowdy Yates i westernserien Rawhide. Før han fikk sitt store gjennombrudd som Mannen uten navn i Sergio Leones western-filmer i 1960-årene (Dollartrilogien), som For en neve dollar (1964), For en neve dollar mer (1965), og Den gode, den onde og den grusomme (1966).