cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pharneuptychia
Utseende
Ganske små, brune sommerfugler med avrundede vinger. De kan minne overflatisk om de eurasiske Coenonympha-artene. Oversiden er brun, ofte med øyeflekker. Undersiden av forvingen kan være gulaktig eller brun, undersiden av bakvingen grå- eller brunaktig. Disse artene har gjerne ikke så tydelige, mørke tverrstreker på undersiden som de aller fleste andre Euptychiina. På undersiden har de flere øyeflekker, flest og størst på bakvingen.
Levevis
Disse sommerfuglene lever i tropisk regnskog og annen skog. De voksne sommerfuglene flyr ikke langt og holder seg inne i skyggen, eller de er aktive i skumringen. Larvene lever på planter i gressfamilien (Poaceae). De voksne sommerfuglene besøker ikke blomster, men suger gjerne til seg væske fra råtnende frukt, sopp og fugleskitt.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den østlige delen av Sør-Amerika, fra Venezuela i nord til Argentina i sør.
Mos maiorum
Mos maiorum («forfedrenes skikk» eller «de eldres måte», flertall mores, med maiorum er genitiv flertall) er de grunnleggende, uskrevne tradisjonene, eller normene, i Romerriket. Det er de institusjonaliserte, kulturelle tradisjonene, så vel som skikker og politikk. Mos maiorum var kollektive prinsipper, modeller for oppførsel, og sosial praksis som påvirket det private, det politiske, og det militære livet i antikkens Roma.
Familie og samfunn
Den romerske familie (familia, bedre oversatt som «husholdning» enn familie) var like så hierarkisk som det romerske samfunn var det. Disse hierarkiene var tradisjonelle og kontinuerlige i seg selv, det vil si at de både støttet og ble støttet av mos maiorum. Husholdningens overhode, pater familias, hadde absolutt autoritet over sin familia. Den var en selvstyrt enhet innenfor samfunn og en modell for den samfunnsmessige orden,
Det adskilte samfunnsmessige forhold i antikkens Roma var mellom patronus (patron, beskytteren) og cliens (klienten). Selv om forpliktelsene i dette forholdet var gjensidige, var de også hierarkiske. Forholdet var ikke en enhet, men et clientela (nettverk) da en patronus selv kunne ha mer enn én beskytter, og disses interesser kunne komme i konflikt med hverandre. Om den enkelte familia var den adskilte enhet så var underliggende i samfunnet, var disse nettverkene de som utjevnet deres autonomi og skapte de bånd og bindinger som gjorde et komplekst samfunn mulig. Selv om en av de betydelige sfærer innenfor patron-klient-forholdet var domstolen, var denne beskyttelsen ikke i seg selv en juridisk kontrakt. Presset på å opprettholde forpliktelsene var moralske, grunnlagt på kvaliteten av fides, «tillit», og mos. Beskyttelsen tjente som en modell, slik som når erobrere eller guvernører utenlands etablerte personlige bånd som patron med hele samfunn, kunne disse bånd deretter bli utøvd som en familieforpliktelse. I denne forstand ble mos mindre å betrakte som uendret tradisjon enn som en presedens.
Verdier
De åtte hjørnesteinene i mos maiorum var:
Tony Kakko
Toni Kristian «Tony» Kakko (født 16. mai 1975 i Kemi i Finland) er en finsk musiker, komponist og låtskriver. Tony har vært vokalist, låtskriver og den kreative styrken i powermetall-bandet Sonata Arctica siden 1996. Tony har også spilt keyboard i dette bandet.
D-pak
Definisjonen av D-pak forvaltes av Standardiseringsutvalget for Norsk Dagligvarebransje (STAND) blant annet gjennom bransjestandarden STAND002.
The Strayhorns
The Strayhorns er Alan Jacksons band. Gruppa, som spiller tradisjonell country og noe gospel, ble etablert i 1989 og har hatt en variert besetning gjennom årene, ikke minst med hensyn til antallet musikere. Den nåværende besetningen består av opptil elleve personer, i tillegg til countrystjernen Alan Jackson selv:
Fakkel (astronomi)
Fakkel, også kalt fotosfærisk fakkel, er et område på soloverflaten som er lysere enn fotosfæren. Det opptrer som regel omkring solflekker og er best synlig nær solranden. Kromosfæriske fakler er flekker eller nettverk av lyse områder i kromosfæren, synlige i hydrogen- og kalsiumlys; de lyse elementer av kromosfæriske fakler kalles ofte flocculi.
Ingrid Baltzersen
Ingrid Baltzersen (født 16. oktober 1980) er en norsk politiker for Rødt. Hun satt i Oslo bystyre i perioden 2007-2011, hvor hun representerte Rødt i Samferdsels- og miljøkomiteen.
Baltzersen har arbeidet som trikkefører i Oslotrikken. Hun har også en mastergrad i midtøstenstudier, masteroppgaven handlet om den egyptiske demokratibevegelsen Kifaya.
Fra 2006 satt hun som leder i Arbeidernes Kommunistparti, inntil partiet 10. mars 2007 sammen med Rød Valgallianse dannet det nye partiet Rødt. Hun ble da nestleder i Rødt, sammen med Ana Lopez Taylor. Baltzersen gikk ut av partiledelsen på landsmøtet i mai 2010. Fra 2017 er hun redaktør av tidsskriftet Gnist (tidligere Rødt!).
Baltzersen har i flere år vært sentral i Palestinakomiteens arbeid i Oslo. Hun har også blant annet sittet i styret i LLH Oslo og Akershus.
Baltzersen er født og oppvokst i Stavanger. Hun var elev ved Stavanger katedralskole.
Livets Ord
Livets Ord er en svensk idealistisk stiftelse, frimenighet og megakirke i Uppsala i Sverige. Menigheten ble stiftet i 1983, av Birgitta og Ulf Ekman. Ulf Ekman var menighetens hovedpastor fra starten og fram til 2014 og var samtidig blant de fremste representantene for trosbevegelsen i Skandinavia. Under en gudstjeneste på Livets Ord den 9. mars 2014 informerte Ulf Ekman at han forlot forsamlingen for å bli katolikk. Han konverterte 22. mai 2014.
Livets Ord er en del av Trosbevegelsen. Ukentlig har menigheten besøk av omtrent 4 000 mennesker (2019).
Den tidligere menigheten Levende Ord, nå Credokirken i Bergen, var læremessig nært relatert med svenske Livets Ord i Uppsala. Den svenske sangartisten Carola Häggkvist har også vært nært tilknyttet Livets ord.
Visjon og målsetning
Livets Ords visjon «…er å utruste Guds folk med hans trosord, vise dem hvilke åndelige våpen de har, lære dem å bruke dem, og sende dem ut i seierrik strid for Herren.»
Utdanning
I tillegg til det vanlige menighetsarbeidet driver Livets Ord
Georg Wittig
Georg Wittig (født 16. juni 1897 i Berlin, død 26. august 1987 i Heidelberg) var en tysk kjemiker. Han ble tildelt Nobelprisen i kjemi sammen med Herbert C. Brown i 1979 for deres undersøkelser av organiske borforbindelser og  bruk av disse i syntese av organiske forbindelser.
Han meldte seg inn i SA og NSDAP etter at Hitler kom til makten.
Åsnes
Åsnes er den midterste og største av de tre kommune som utgjør Solør i Innlandet. Åsnes grenser i nord mot Våler, i sør mot Grue, og i vest mot Nord-Odal og Stange, og riksgrensen mot Sverige i øst. Flisa er det største tettstedet i kommunen.
Habitatdirektivet
EUs habitatdirektiv er EU-direktiv 92/43/EØF av 21. mai 1992 om å ta vare på biologisk mangfold, og det er unionens viktigste redskap for å oppfylle intensjonene i Bernkonvensjonen og konvensjonen om biologisk mangfold.
Åsnes
Klima
Åsnes har innlandsklima med relativt lite nedbør, kalde vintrer, varme somrer og betydelige forskjeller mellom dag- og nattetemperaturen i sommerhalvåret. Normalverdier for perioden 1961−1990 er gitt i tabellen nedenfor.
Habitatdirektivet
Habitatdirektivet er ikke en del av EØS-avtalen og gjelder ikke for Norge.
Åsnes
Klima
Det har (med enkelte avbrudd) blitt drevet meteorologiske målinger i regi av met.no i Åsnes fra 1895. Høyeste og laveste offisielt registrerte temperaturer i kommunen er henholdsvis 32,9 grader 19. juni 1970 på Flisa og −39,5 grader 9. februar 1966 på Sønsterud.
Historie
Åsnes kommune ble i 1964 slått sammen med Hof kommune. Funn fra steinalderen viser at de første bosetningene har funnet sted på Glommas vestside for cirka 1500 år siden. Navn som Hov, Borg og Tinghaug forteller oss litt om et organisert samfunn med et religiøst liv, lovverk og forsvar. Fra Snorre har vi navnet til den første høvdingen som satte i gang rydding av det som senere ble Solørbygdene.
Solve het han og han var en av forfedrene til Halvdan Svarte. Kristendommen nådde Solør på 1100-tallet og kommunenavnet ble Hof, som omfattet nåværende Våler og Åsnes. I 1848 ble kommunen delt i tre – Hof, Åsnes og Våler. De to sistnevnte danner i dag, sammen med Grue kommune, Solør.
Kommunevåpenet
Åsnes' kommunevåpen består av tre fløterhaker mot gull bakgrunn. Dette symboliserer skogbruk og fløting i Flisa, Kynnavassdraget og Glåma. Tømmeret har vært skogens gull, derfor gull i bakgrunn.
Jernbane
Solørbanen åpnet fra Kongsvinger til Flisa i 1893. I 1910 ble den forlenget videre mot Elverum. Jernbanestasjonen på Flisa var lenge et viktig kommunikasjonsknutepunkt, men i 1990 ble all persontrafikk på banen nedlagt. I Åsnes kommune var det tre stasjoner, hvorav den på Flisa er fredet, mens stasjonsbygningene på Arneberg og Haslemo er revet. Dertil kommer en rekke holdeplasser som det nå knapt finnes rester igjen av.
Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er «Utsikten» parkanlegg som ligger sør i hovedgaten Kaffegata i Flisa sentrum. Fra Utsikten er det flott utsikt mot vest. Herfra ses Glåma, vestsiden av Glåmdalen, Hovelsåsberget og videre innover i Vestmarka.
Tusenårsstedet ble valgt av kommunestyret i 1999 med følgende begrunnelse:
Den ønskede utviklingen av stedet er ikke gjennomført.
Lomen stavkirke
Lomen stavkirke er en stavkirke med hevet midtrom som ligger i bygda Lomen i Vestre Slidre kommune i Innlandet. Det er antatt at kirken er bygd i andre halvdel av 1100-tallet. Ved hjelp av årringsdatering er kirken datert til 1179 mens de første skrevne kildene som omtaler kirken dukker opp i 1325 og 1334.
Kirken ble senere bygd om og gjort større i 1779. Den gikk ut av daglig bruk i 1914 da den nye Lomen kirke var ferdig om lag 2 km lenger nord.
Innvendig er kirken støttet på fire staver. Den har tre utskårne portaler, arkader og søyle-kapiteler.
Under den siste restaureringen av kirken ble det utført en arkeologisk utgravning, og 71 gjenstander ble funnet – blant annet deler av smykker og mynter. Noen av myntene stammer fra 1100-tallet.
Birger Ostad
Birger Ostad (født 10. august 1932, død 11. januar 1998) var en norsk offiser og lokalpolitiker (H).
Onstad tjenestegjorde i Luftforsvaret, og avsluttet den aktive karrieren ved Bodø Flystasjon i 1985 med majors grad. Han gikk da over i en stilling som studierektor ved Folkeuniversitetet Bodø, og han var også aktiv som styremedlem og senere nestleder i landsstyret til Folkeuniversitetet sentralt.
Ostad representerte Bodø Høyre i bystyret i Bodø i perioden 1975–1983, og var leder av Bodø Høyre i perioden 1983-1984.
Kanal 1 (TV-program 2007)
Kanal 1 er en norsk animert komiserie som gikk på NRK3 i 2007 og 2009. Serien var med Stein Johan Grieg Halvorsen og Erlend Klarholm Nilsen. De hadde også hovedrollene. Serien handlet om noen romvesener som planla å invadere jorden. De sendte agent Charlotte for å infiltrere og overta den siste frie tv-stasjonen, Kanal 1, som ble drevet av Erlend og Steinjo. Charlotte fikk jobb som resepsjonist, og sammen med den onde datamaskinen TOM 2000 iverksatte de sin store plan. Etter noen år gjorde Halvorsen og Nilsen et nytt forsøk på å drive Kanal 1. Denne gang med kriminelle dobbeltgjengere, gigantiske drapsveps, pølsefanatikere, smørsangere, tiden og selveste Satan. Serien hadde premiere på NRK1, mens de øvrige episodene gikk på NRK3 på mandager.
Animasjonene var ved Rudi Simmons og Bjørn Amundlien. Serien fikk støtte av Norsk Filmfond.
Første episode ble sett av 193 000.
Ungir sjálfstæðismenn
Samband ungra sjálfstæðismanna (SUS), ofte kalt Ungir sjálfstæðismenn, er ungdomsorganisasjonen til det islandske konservative partiet Sjálfstæðisflokkurinn. Organisasjonen er konservativt som moderpartiet, men har også innslag av klassisk liberalisme. Organisasjonen har medlemmer fra 15 til 35 år fordelt på 38 lokallag, hvorav Heimdallur i Reykjavík er det største. Ungir sjálfstæðismenn ble stiftet på Þingvellir den 27. juni 1930, og har i over 50 år gitt ut tidsskriftet STEFNI.
Ungir sjálfstæðismenns formann siden 2017 er Ingvar Smári Birgisson.
Skjebergbekken
Skjebergbekken er ei elv som i sin helhet ligger i Sarpsborg kommune i Viken, tidligere (inntil kommunesammenslåingen i 1992) i Sarpsborg og Skjeberg kommuner. Skjebergbekken drenerer et nokså flatt nedbørområde på 30,95 km², men vannskillet vestover mot nedre Glomma ligger på et høydedrag som når 112 moh.
Elvas lengde er 10,3 kilometer, fra nordligste vannskille sør for Borgenhaugen og Hafslund hovedgård i Sarpsborg. Elva renner sør og sørøstover gjennom områder med dyrket mark, vest for Skjeberg kirke og Skjeberg stasjon, og renner ut i våtmarksområdet Salta, en del av Skjebergkilen naturreservat, der elva nå krysses av E6. Her opptar Skjebergbekken en sidebekk, Guslundbekken, som kommer fra skog og jorder opp mot Rokkeveien (Skjeberg - Halden).
Elva renner ut i Skjebergkilen mellom Kvastebyen og Høysand i Sarpsborg. Middelvannføringen ved munningen er 0,37 m³/s.
Skjebergbekken og Guslundbekken hadde tidligere gode forekomster av ørret, men forurensing – blant annet avrenning fra jordbruket – har fjernet eller begrenset disse stammene.
Ved stormflo fylles store deler av Salta med salt- eller brakkvann opp til to kilometer ovenfor utløpet, derav navnet Salta. Naturreservatet er opprettet for å ta vare på det rike fuglelivet i takrør-skogen (45 registrerte arter), og for å verne et par sjeldne planter.
Craig Branch
Craig Branch (født 11. februar 1977 i Sydney) er en australsk alpinist som deltar i utfor, Super-G og kombinasjon.
Han debuterte i verdenscupen i alpint 10. januar 1999, og hans beste verdenscup-plassering er en 27.-plass i utfor fra Val Gardena i 2007.
Han deltok i Vinter-OL 2002 og 2006, og igjen for Australia under Vinter-OL 2010. I 2010 fikk han en 29.-plass i super-G som beste resultat.
Jørgen Valentin Sonne
Jørgen Valentin Sonne, også kjent som Jørgen Sonne (født 24. juni 1801 i Birkerød, død 24. september 1890 i København ) var en dansk kunstmaler. Han er særlig kjent for murfrisen som han smykket ut Thorvaldsens Museum med.
Sonne hadde opprinnelig planer om å bli yrkesoffiser og kom som ung inn på landkadetakademiet. Etter et års tid forlot han landkadetakademiet og ble elev ved Det Kongelige Danske Kunstakademi. På Akademiet spesialiserte han seg som slagmaler under J.L. Lund og var i tillegg privatelev av Christian David Gebauer. Senere utdannet han seg videre i utlandet hos Peter von Cornelius og Peter von Hess. Sonne reiste til Italia i 1831 og ble der i 10 år før han returnerte til hjemlandet.
I Italia malte han et stort antall folkelivsskildringer. Etter hjemkomsten ble han opptatt av N.L. Høyens nasjonale program og malte skildringer av dansk folkeliv. Hans hovedverk er imidlertid den største dekorative frisen på Thorvaldsen Museums yttervegger som han utførte i årene 1846-48. Ideen til utsmykningen kom fra museets arkitekt M.G. Bindesbøll som også ville at oppdraget skulle gå til Sonne.
Både under første slesvigske krig i 1848-51 og andre slesvigske krig i 1864 fikk Sonne tillatelse til å følge de danske styrkene som tegnende observatør og malte flere slagmalerier.
Leif Østby
Leif Østby (født 2. januar 1906 i Skjeberg, død 23. desember 1988) var en norsk kunsthistoriker.
Han ble cand.philol. i 1933 og var lektor fra 1934 til etter andre verdenskrig. I 1946 ble han konservator ved Nasjonalgalleriet, tre år senere førstekonservator, en stilling han hadde til 1973. Han var medarbeider i tidsskriftet Kunst og kultur fra 1955, og var redaktør fra 1962 til 1980. Leif Østby gav ut en rekke bøker om kunst og kunstnere. Han ble ridder av den svenske Nordstjerneordenen i 1969. I 1985 fikk han Det Norske Akademis Pris til minne om Thorleif Dahl. Den gis som belønning for fremragende skjønnlitterært eller faglitterært forfatterskap på riksmål.
Bøker og publikasjoner
I tillegg til disse bøkene skrev han en rekke kataloger over Nasjonalgalleriets kunst. Han skrev også bøker om kunstnerne Harald Sohlberg, Hjalmar Haalke, J.C. Dahl, Theodor Kittelsen og Fridtjof Nansen.
Halvard Waade
Halvard Waade (født 31. desember 1936 i Bjugn) er en norsk lokalpolitiker fra Høyre. Han var ordfører i Enebakk kommune i Akershus fra 1980 til 1983. Utdannet flyger. Har i de senere år vært aktiv i lokale lag og foreninger i Enebakk, ikke minst som mangeårig leder av Enebakk pensjonistforening. Var også nestleder i Enebakk kulturforum 1 2007- 2008.
Valnesfjord
Valnesfjord er ei bygd i Fauske kommune i Nordland. Bygda har totalt ca. 1 550 innbyggere og det sentrale tettstedet i bygda, Strømsnes, hadde innbyggere per 1. januar. Riksvei 80 mellom Fauske og Bodø går forbi Strømsnes, med 11 km til Fauske og 42 km til Bodø. Nordlandsbanen går også gjennom bygda med stopp for lokaltog på Strømsnes. Holdeplassen ble åpnet i 2001.
Stedet
På Strømsnes finnes dagligvarebutikk med post i butikk, frisør, Valnesfjord helse- og sosialsenter, en kiosk med gatekjøkken, kafé og bensinpumpe. Kort vei fra sentrum finnes Valnesfjord skole (1.-10. klasse), Valnesfjord samfunnshus, barnehage, idrettsbane og Valnesfjord kirke.
Valnesfjord er mest kjent for Valnesfjord Helsesportsenter. Senteret har spesialisert medisinsk rehabilitering og har 72 plasser og 105 ansatte. Hvert år er ca. 1100 brukere, de fleste fra Nord-Norge, innom senteret.
Valnesfjord skole er planlagt rehabilitert/nybygd i løpet av de nærmeste årene, og samtidig skal det bygges flerbrukshall som erstatning for dagens samfunnshus. Det jobbes også med etablering av Sjunkhatten folkehøgskole øverst i bygda, med fokus på friluftsliv i tilknytning til Sjunkhatten nasjonalpark.
Kultur, idrett og friluftsliv
Det er stor kulturell aktivitet i bygda med mange lag og foreninger, bl.a. korps (Valnesfjord skolekorps og Valnesfjord hornmusikk), Valnesfjord Hobby- og husflidslaug, Valnesfjord spisskammerskor, Valnesfjord skyttarlag og KFUK-KFUM Speideren. Hvert år arrangeres Kulturdagan i Valnesfjord som et samarbeid mellom foreningene, med et vidt spenn av aktiviteter som konserter, forestillinger, kurs i bl.a. dans og sang, og diverse utstillinger.
Valnesfjord Idrettslag med ca. 450 medlemmer har tilbud innen blant annet fotball, langrenn, håndball, orientering og innebandy.
I Valnesfjord er det mye flott natur og gode forhold for friluftsliv. Øverst i bygda kjøres det vinterstid flere mil med skiløyper, og dette er et populært utfartssted for folk fra Bodø og Fauske. Bygda utgjør et geologisk skille mellom de alpine fjellene som dominerer Bodøhalvøya og de slakere innlandsfjellene, noe som gir stor variasjon og gode forhold for alt fra tindebestigning til kajakkpadling og fiske i både fjellvann og sjø. Bygda er også en fin innfallsport til Sjunkhatten nasjonalpark, som omkranser bygda i nord og vest.
Kjente personer
Tidligere forsvarsminister og stortingspresident Jørgen Kosmo har røtter fra bygda og kombinertløperen Simon Slåttvik, som har OL-gull fra Oslo i 1952, er oppvokst i bygda.
Jazzmusikerne Atle Nymo og Frode Nymo hadde sin oppvekst her, og Kriss Stemland, Multiinstrumentalist basert i Trondheim, har også sitt opphav her. Det samme gjelder illustratøren Gry Moursund.
Aromaterapi
Aromaterapi er en alternativmedisinsk terapiform som forsøker å utnytte plantenes aromatiske eteriske oljer både på grunn av deres duft og av tilhengernes påståtte legende egenskaper. At disse oljer har legende effekter, er ikke bevist vitenskapelig.
Bivirkninger
NOU 1998:21 kommer med følgende advarsel vedrørende bivirkninger av aromaterapi: «Det er dokumentert fare for opphopning i kroppen med risiko for forgiftning ved inntak gjennom munnen av essensielle oljer og fare for allergiutvikling ved bruk på huden. Det er også beskrevet krampetilstander hos barn etter innånding av peppermynteolje. Tilførsel gjennom munn av essensielle oljer kan være farlig, men siden inntak gjennom munnen av oljene er uvanlig i Norge vil bivirkningsfaren i all hovedsak begrense seg til hudallergier.»
Offisiell status i Norge
I NOU 1998:21 er det gjennomført en vurdering av alternativmedisinske behandlingsformers effekt og bivirkninger. Om aromaterapi heter det: «Essensielle oljer har biologiske effekter. Den praktiske utøvelsen av aromaterapi i Norge er trolig i all hovedsak bruk av oljene på huden og gjennom nesen kombinert med massasje. Effekten som kan oppnås er trolig en kombinasjon av oljenes spesifikke virkning, massasjen og luktpåvirkningen. Det foreligger et utilstrekkelig datagrunnlag for en vurdering av hele denne behandlingspakken.»
Bio Medicus Akademiet AS i Oslo tilbyr et kurs i Naturmedisinsk aromaterapi (9 måneder), som er godkjent som fagskoletilbud av NOKUT - Nasjonalt organ for kvalitet i utdanningen.
Joe Perry (snookerspiller)
Joe Perry (født 13. august 1974 i Wisbech) er en engelsk profesjonell snookerspiller.
Hans beste prestasjon i karrieren er en andreplass i European Open i 2001. Perry nådde også kvartfinalen i verdensmesterskapet i 2004, etter blant annet å ha slått tidligere verdensmester Mark Williams på veien. I 2008 nådde han semifinalen i VM, men tapte 15–17 for Allister Carter.
Alf Gotlin Strøm
Alf Gotlin Strøm (født 28. februar 1922, død 24. desember 2014) var en norsk komponist. Han komponerte til sammen 1600 verk og melodier, deriblant fire symfonier og 40 marsjer. Hans første komposisjon, idrettsmarsjen Skiløperen, skrev han som tolvåring. Denne ble senere spilt under Holmenkollrennene. Han skrev også egne marsjer i dåpsgaver til prinsesse Märtha Louise og kronprins Haakon, samt én i bryllupsgave til kronprins Haakon og kronprinsesse Mette-Marit.
Etter en oppvekst preget av musikk og sang studerte Alf Gotlin Strøm musikk og komposisjon. Deretter jobbet han i sju år som musikklærer på musikkskolen i Trondheim. I 1940 ble han ansatt som postbud, og drev deretter kun med musikk på deltid. I 1961 skrev han Postsuiten for orkester. Som musiker ledet han i flere år en dansemusikk-trio med trekkspill, bass og gitar. Han spiller de fleste instrumenter, men først og fremst mandolin. I 1960 startet han Oslo mandolinorkester, som fortsatt eksisterer. Gotlin Strøm komponerte mye til eksisterende tekster, og har tonesatt dikt av blant andre Tor Jonsson, Arild Wikan og Eyvind Skeie. Han bodde sine siste år på Balke bo- og servicesenter på Skreia i Østre Toten.
Jurij Pjatakov
Georgij «Jurij» Leonidovitsj Pjatakov (russisk: Георгий Леонидович Пятаков; født i Kiev, død 1. februar 1937 i Moskva) var en sovjetisk kommunistisk politiker. I sin ungdom hadde han vært anarkist, men i 1910 sluttet han seg til det russiske arbeiderpartiet. Da bolsjevikene og mensjevikene delte seg organisatorisk i 1912 fulgte han med førstnvente. Under 1. verdenskrig sto han i kraftig opposisjon til Lenin i forhold til spørsmålet om nasjonal selvråderett og om freden i Brest-Litovsk. Deler av første verdenskrig oppholdt han seg i Norge og bidro blant annet med innspill til Norges Socialdemokratiske Ungdomsforbunds avis Klassekampen.
I 1918 var han blant grunnleggerne av det ukrainske kommunistpartiet som en del av det all-russiske, senere sovjetiske, kommunistpartiet, og deltok i oppbyggingen av Den Røde Hær i Ukraina. I 1922 ble han stedfortredende leder for det sovjetiske finansdepartementet. Sammen med Nikolaj Bukharin ble Pjatakov i Lenins testamente omtalt som partiets unge håp.
Politisk tilhørte Pjatakov hele tiden venstrefløyen i partiet. Da uenighetene oppsto i kjølvannet av Lenins sykdomsperiode og død tok han standpunkt for Trotski, mot flertallet i spørsmålet om tempoet for industrialiseringen. Da Trotski sammen med Lev Kamenev og Grigory Sinovjev dannet Den Forente Opposisjonen i 1926 sluttet Pjatakov seg til denne. Han ble ekskludert av partiet i 1927, men tatt til nåde året etter, etter å ha øvd omfattende selvkritikk, og ble valgt til stedfortredende leder for tungindustrikommissariatet.
Lauri Ylönen
Lauri Johannes Ylönen (født 23. april 1979 i Helsingfors, Finland) er frontfiguren i det finske, alternative, rockebandet The Rasmus. Han er vokalist og låtskriver i bandet, og i tillegg eier han plateselskapet Dynasty Recordings OY sammen med Pauli Rantasalmi (som er gitarist i The Rasmus).
Jurij Pjatakov
I 1936 ble Pjatakov arrestert for å ha konspirert med Trotsky, og han ble dømt til døden i den andre Moskvaprosessen i 1937. Han ble rehabilitert i 1988.
Lauri Ylönen
Biografi
Som femåring spilte han piano. Han var venn med Eero Heinonen. Da de begynte på gymnaset på begynnelsen av 1990-tallet traff de Pauli Rantasalmi og Janne Heiskanen. De bestemte seg for å starte et eget band. Ylönens søster Hannah sa at Lauri burde satse på stemmen, og det gjorde han. Lauri skrev senere låten P.S. til henne (låten er med på The Rasmus debutalbum Peep). I slutten av 1994 startet de bandet Rasmus, som idag heter The Rasmus. Kort tid etter hoppet han av skolen for å kunne bruke mer tid på musikken.
Jesper Juul
Jesper Juul (1948–2019) var en dansk familieterapeut og forfatter som hadde barn og barneoppdragelse som spesialfelt. Han utgav flere bøker innen sitt fagområde, deriblant Ditt kompetente Barn som har blitt oversatt til flere språk.
Lauri Ylönen
Biografi
Idag er Lauri en fremgangsrik komponist. Han har laget låten Bittersweet (2004) sammen med Apocalyptica og Ville Valo fra HIM samt Life Burns! (2005) med bare Apocalyptica. Det har blitt laget musikkvideoer til begge låtene.
Jesper Juul
Juul gikk på Ebeltoft Borger- og Realskole og arbeidet en stund som kokk på et skip. Deretter arbeidet han som oppvasker, bartender og betongarbeider frem til han i 1966 begynte på Marselisborg Seminarium med linjefag i historie og religion. Senere fulgte studier i idéhistorie på Århus Universitet.
Lauri Ylönen
Diskografi
Album med The Rasmus:
Jesper Juul
I 1979 dannet han sammen med barnepsykiater Mogens Lund og sosialrådgiver Lis Keiser Kempler Instituttet i Danmark, som primært utdanner familierådgivere og familieterapeuter. Han var leder av instituttet frem til 2004. Han arbeidet dessuten – på frivillig basis – med barn, unge og familier i flyktningleirer under krigen i det tidligere Jugoslavia. I 2005 stiftet han FamilyLab International og i årene etter dette lokale organisasjoner i en rekke land, inklusive Norge. Frem til 2013 var Juul aktiv som veileder, rådgiver og terapeut i store deler av Europa. Han var også i en periode ansatt i norske aviser som Aftenposten og Dagbladet, hvor han tok imot spørsmål fra lesere om barn og familieliv.
Lauri Ylönen
Diskografi
Solo, bare singler:
Jesper Juul
Juul har skrevet flere bøker for foreldre og fagfolk, hvorav den mest kjente er Ditt kompetente Barn, som har blitt oversatt til mer enn 15 ulike språk og er en av de bestselgende bøker om barn i Europa de siste 15 årene. Han er også kjent for Foreldreveiledning og Fra lydighet til ansvarlighet, som han skrev sammen med den danske psykologen Helle Jensen, og som i større grad retter seg mot fagfolk.
Juul døde i 2019 i Odder etter lengre tids sykdom, 71 år gammel. I 2012 ble han rammet av en nevrologisk sykdom og satt de siste årene i rullestol.
Dick McKee
Richard «Dick» McKee (irsk Risteárd Mhic Aodha; født 4. april 1893 i Dublin, drept 21. november 1920 på Dublin Castle) var offiser i IRA.
Bakgrunn
Richard McKee ble født i Phibsborough Road i Dublin. Etter skolegang begynte han som lærling hos forleggeren Gill & Son, og deretter jobbet han en tid som komponist. I 1913 ble han medlem av Irish Volunteers, og gjorde tjeneste i 2. bataljon i Dublinbrigaden.
Påskeopprører
Under påskeopprøret var han stasjonert ved Jacob's Biscuit Factory under Thomas MacDonaghs kommando. Han ble arrestert etter at opprøret ble slått ned, og etter et kort opphold i Knutsford ble han satt i Frongoch interneringsleir.
Etter løslatelsen ble han tatt inn i IRA og forfremmet. Han ble først kaptein med ansvar for et kompani, så kommandant for 2. bataljon og til sist brigadér for Dublinbrigaden. I kraft av denne stillingen var han også del av staben ved IRAs hovedkvarter, som inkluderte blant annet Michael Collins og Richard Mulcahy. Sammen med de to var McKee en av arkitektene bak strategien med flying columns, mobile enheter som kunne angripe mål og så raskt trekke seg tilbake. I 1918 ble han fengslet for en kortere periode i Dundalk, mens han var IRAs treningsdirektør.
Den irske uavhengighetskrig
Under den irske uavhengighetskrig kjempet han aktivt, og var en rekke ganger nær ved å bli tatt til fange eller drept. Han var i aktiv tjeneste, og beveget seg mellom sikre hus hvor IRA-soldater kunne leve i skjul mellom aksjoner.
Den 21. november 1920, kjent som Bloody Sunday, ble han arrestert etter å ha blitt angitt av en tidligere soldat i British Army, «Shankers» Ryan. Han ble ført til Dublin Castle, hvor han sammen med Peadar Clancy ble avhørt, angivelig under tortur. Sammen med de to var også Conor Clune, som ikke hadde tilknytning til IRA men som hadde blitt arrestert fordi han befant seg på galt sted til gal tid. Sent på kvelden ble de tre skutt av fangevokterne, angivelig under fluktforsøk. Denne forklaringen var det få som satte lit til, og den vanlige oppfatningen er at de ble likvidert som hevn for drapene på fjorten britiske etterretningsagenter og informanter tidligere samme dag.
McKee og Clancy ble gravlagt fra St. Marys pro-katedral i Dublin, med den irske trikoloren drapert over kistene. Begge ble stedt til hvile på Glasnevin gravlund.
McKee Barracks i Dublin har navn etter Dick McKee.
Michael Ventris
Michael Ventris (12. juli 1922 – 6. september 1956) var en engelsk lingvist og arkitekt som, sammen med John Chadwick og Alice Kober, desifrerte linear B, et tidligere ukjent skriftsystem fra oldtiden som ble oppdaget på Knossos av Arthur Evans. Som en selvlært språkforsker hadde Ventris vært opptatt av tolkning og forståelse av gamle språk som et kall siden hans ungdomstid. Etter å ha løst gåten med linear B skapte Ventris i praksis et nytt akademisk fagfelt, men døde selv i en bilulykke kun noen få uker før utgivelsen av hans hovedverk, Documents in Mycenaean Greek.
Liv og virke
På begynnelsen av 1900-tallet begynte arkeologen Arthur Evans utgravningene i Knossos, en minoisk by på Kreta. Under utgravningen oppdaget han mange leirtavler med ukjente skrifttegn. Enkelte var eldre og ble kalt linear A. Den største mengden var imidlertid av nyere dato, og ble kalt linear B. Evans brukte de neste 10 år med å prøve å tyde begge typene, men uten å oppnå noe gjennombrudd.
Deler av problemet kom fra Evans selv - han hadde sterke meninger om den kretiske sivilisasjonens opprinnelse, og var overbevist om at linear B var brukt til å skrive et hypotetisk språk som han kalte «minoisk». Evans, som var en ruvende skikkelse i den akademiske verden, lyktes i å hindre ethvert forsøk på å undersøke muligheten av at språket på tavlene kunne være gresk, til tross for flere indikasjoner på det kunne være tilfelle.
Kort etter Evans død, bemerket Alice Kober at enkelte ord i linear B-inskripsjonene hadde varierende endelser på ordene - muligens bøyninger på samme måte som i latin eller gresk. Ved hjelp av denne nøkkelen konstruerte Michael Ventris en serie tabeller som knyttet symbolene på tavlene med konsonanter og vokaler. Men hvilke konsonanter og vokaler forble et mysterium. Dog lærte Ventris nok om strukturen til det underliggende språket til å begynne med kvalifisert gjetting.
Enkelte linear B-tavler hadde blitt oppdaget på det greske fastlandet, og det var grunn til å tro at enkelte symbolrekker han hadde støtt på, på de kretiske tavlene, var navn. Han merket seg at enkelte navn forekom bare i de kretiske tekstene og antok at det var navn på byer på øya. Dette viste seg å være korrekt. Bevæpnet med symbolene han kunne tyde på dette grunnlag, kunne Ventris snart tyde mer av teksten, og fastslo at det underliggende språket for linear B var i realiteten gresk. Dette veltet Evans' teorier om minoisk historie, og fastslo at kretisk sivilisasjon, i det minste i de senere perioder, de assosiert med linear B-tavlene, hadde vært en del av den mykenske kulturen.
Noen få år etter tydingen av linear B (1951–1953), døde Ventris i en bilulykke, bare 34 år gammel.
Gráfelli
Gráfelli (856 moh. ) er Færøyenes nest høyeste fjell. Det ligger ved Funningur på Eysturoy, like sørøst for Slættaratindur (880 moh.). Juvet mellom Slættaratindur og Gráfelli kalles Bláaberg (640 moh.).
Paul Berg
Paul Berg (født 30. juni 1926 i Brooklyn, New York) er en amerikansk kjemiker og nobelprisvinner.
Berg ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 1980 (halvparten av prispengene – den andre halvparten ble delt av amerikaneren Walter Gilbert og engelskmannen Frederick Sanger som fikk hver sin fjerdedel). Han fikk prisen for sin forskning på nukleinsyrenes biokjemi, og hvordan man kunstig kunne skape ulike DNA-sekvenser, såkalte rekombinant-DNA.
I 1980 ble han også tildelt Albert Lasker Basic Medical Research Award.
Slidredomen
Ytterveggene er av kistemur og takstolen hviler på toppen av kistemuren hvor det er lagt to murremmer (ved indre kant og ytre kant kistemurens topp).
Historie
Kirken er sikkert datert til å være fra før 1268 da pave Urban IV utpekte en prest til Mariakirken i Slidre. I og med at takkonstruksjonen er nyere enn dette tyder dette på at det har vært utført reparasjonsarbeider. Det indikerer at kirken er vesentlig eldre, noe som kan forklare den stilhistoriske dateringen av murarbeidet til slutten av 1100-tallet.
Det er merkelig at kirken ikke har noen gotiske trekk, men det kan muligens forklares ved at byggeperioden har vært lang.
Et annet uvanlig trekk er at kirken mangler vestportel, da det er vanlig at kirker har inngang fra vest. Hovedinngangen her er sydportalen.
Inventar
Altertavlen skygger for kalkmaleriene fra tidlig 1400-tall. Midtscenen, som er helt skjult, er tolket som Marias himmelkroning. På sidene vises bare delvis musiserende engler, og under disse apostlene.
Koret har også et praktfullt bemalt trehvelv fra 1300-tallet. Det forestiller Jesus Kristus i mandorla sentralt i midten. I nedre kant på sidene finner en engler og apostler.
På nordveggen er det avdekket et middelaldersk våpenskjold som blir brukt som Vestre Slidres kommunevåpen. På sørveggen, vest for hovedinngangen, er det avdekket et rødt innvielseskors i form av et hjulkors.
Tidligere var det i kirken en alterkalk som var gitt av Biskop Salomon av Oslo (1322–1352), den eneste biskop i Norge som overlevde svartedauen.
Bolesław I av Polen
Bolesław I den modige (polsk Bolesław I Chrobry, i fortiden også kjent som Bolesław I den store, polsk Bolesław I Wielki; født 966 eller 967 i Poznan, død 17. juni 1025 kanskje i Kraków) var hertug og senere den første kongen av Polen. Han tilhørte det piastiske dynasti. I de nordiske sagaer omtales han under navnet Burislev (også den mer legendariske Burislav kunne være ment å være ham). Han skal ha stått i vennskapelig forbindelse såvel med Erik Segersäll i Sverige som med Svein Tjugeskjegg i Danmark.
Bakgrunn
Bolesław var sønn av den polske hertug Mieszko I og hans hustru Dubravka som var datter av den böhmiske hertug Boleslav I av Böhmen og hans Biagota. Mieszko hadde forenet de forskjellige vestslaviske stammer mellom elvene Oder og Bug under sitt herredømme.
Hertug
Etter sin fars død i 992 etterfulgte Bolesław ham som hertug av Polen. Bolesław forente under sin makt riket som hans far – Mieszko I – hadde fordelt mellom sønnene sine. I begynnelsen av sin regjeringstid opprettholdte han landets gode forhold til Keiserriket, og hjalp Otto III i kampene mot polaberne. Han sendte også i 997 St. Adalbert av Praha til Preussen for å omvende prøysserne til kristendommen – en misjon som endte i Adalberts martyrdom og etterfølgende kanonisering.
Etter Bolesławs ønske opprettet pave Sylvester II i 999 et erkebispedømme i Gniezno og bispedømmer i Kraków, Wrocław og Kołobrzeg (hittil fantes et bispedømme kun i Poznań).
I år 1000 reiste keiser Otto III på pilegrimsferd til St. Adalberts grav i Gniezno, hvor det samtidig ble organisert en kongress mellom ham og Bolesław. Her gav han den polske hertugen tittelen Frater et Cooperator Imperii, og anerkjente samtidig det nye polske riket, så vel som uavhengigheten til kirkeorganisasjonen i Polen.
Etter Ottos død i 1002 ble forholdet til keiserriket forverret. Ottos etterfølger, Henrik II, hadde endret holdningen til Bolesław, da han gikk inn for ekspansjon snarere enn overenskomst med Polen. En rekke konflikter mellom de to rikene førte så til en langvarig spenningstid, delt i tre krigsfaser (1003–1005, 1007–1013, 1015–1018). Krigen tok slutt ved freden i Bautzen i 1018, og Bolesław kom seirende ut av den. Blant annet beholdte han de nyerobrede Milsko og Łużyce, og endte også opp som hertug av Böhmen.
I 1003 inntok han som følge av Přemyslidenes dynastikonflikter i kort tid Tsjekkia og Praha, og erobret dessuten Morava og Slovakia. Rundt 1007 mistet han imidlertid Vest-Pommern.
I 1018 utvidet han Polens innflytelse i øst gjennom erobringen av Kyiv, og innlemmet dessuten Rødrutenia (dagens Øst-Galicja, som Mieszko I hadde tapt i 981) i riket sitt.
Konge
Den 8. april 1025, noen uker før sin død, kronet Bolesław seg selv til konge i katedralen i Gniezno, og gjorde slik Polen om til et kongedømme. Han etterlot seg et forstørret, styrket og forent rike. Bolesław hadde forstørret Mieszkos rike betraktelig med Milsko, Łużyce, Morava, Slovakia og Rødrutenia, skjønt han tapte Vest-Pommern.
Sekundærlitteratur
æ
Svarvestolåsen
Svarvestolåsen er en ås i Rømskog i Aurskog-Høland kommune i Viken. Den har en høyde på 329 meter over havet.
Åse Gruda Skards pris
Skard-prisen, egentlig Åse Gruda Skards pris for popularisering av psykologisk kunnskap (eller Åse Gruda Skards pris) deles ut av Norsk Psykologforening. Prisen skal være en anerkjennelse av psykologer som bidrar til å gjøre psykologisk kunnskap tilgjengelig og nyttig for folk.
Prisen ble første gang delt ut i 2005, ved hundreårsjubileet for Åse Gruda Skards fødsel.
Gullstikka 2002
Gullstikka 2002 ble arrangert i 2003 og var første gang Gullstikka-utdelingen ble avholdt.
Jan Matura
Jan Matura (født 29. januar 1980) er en tsjekkisk skihopper som i perioden 1999-2001 drev med kombinert.
Hans beste verdenscup-plassering i kombinert er en niendeplass fra 1999. Han vant sitt første verdenscupseier i Sapporo 19. januar 2013, dette var også første gang på podiet for tsjekkeren. Han gjentok bedriften dagen etter med sin 2. verdenscupseier.
Grethe Stead
Grethe Stead var representant for Bodø Høyre i bystyret i Bodø i perioden 1975–1983.
Zuluer
Zuluer (zulu: amaZulu) er en afrikansk bantu-talende folkegruppe som består av rundt 11 millioner mennesker som hovedsakelig bor i provinsen iKwaZulu-Natali og i stor grad rundt hovedstaden Johannesburg i Sør-Afrika.
Zuluene er den største etniske gruppen i Sør-Afrika, og en av de mest innflytelsesrike. Små grupper lever også i Zimbabwe, Zambia og Mosambik. Språket deres, isizulu, er et bantuspråk, mer spesifikt er det del av undergruppen nguni. Zulukongedømmet spilte en betydelig rolle i sørafrikansk historie og utgjør i dag en av de viktigste maktfaktorene i sørafrikansk politikk.
Historie
Zuluene var opprinnelig en mindre klan i det som i dag er det nordlige KwaZulu-Natal, grunnlagt rundt 1709 av Zulu kaNtombhela. På zuluspråket betyr zulu «himmel». På den tiden var området okkupert av mange små nguni-stammer og klaner (også kalt imzi). Nguni-stammene hadde migrert ned langs Afrikas østkyst i løpet av tusenvis av år, og ankom antagelig i det som i dag er Sør-Afrika rundt år 800.
Shaka Zulu regnes som grunnlegger av den moderne zulunasjonen, og dannet det mektige zuluriket i 1818. Han var uekte sønn av Senzangakona, zuluenes høvding. Han ble født rundt 1787. Han og hans mor, Nandi, ble sendt i eksil av Senzangakona og fant tilflukt i Mthethwa. Shaka kjempet som kriger under Dinigiswayo, høvding av Mthethwa. Da Senzangakona døde, hjalp Dingiswayo Shaka til å kreve sin plass som zuluenes høvding. Shaka var militært og organisatorisk svært suksessfull, og etter å ha revolusjonert zuluenes krigsteknikker og organisasjon, overvant han alle nabostammer og innlemmet dem i voksende zulunasjonen, eller jaget dem på flukt. Ved Shakas død hadde dermed zuluene vokst fra en liten ubetydelig folkegruppe på rundt tusen mennesker, til å bli en av de største maktfaktorene i det sørlige Afrika på flere hundre tusen medlemmer. På grunn av ekspansjonene han sto for, oppsto også en av de viktigste folkevandringene og krisene i moderne sørafrikansk historie, den såkalte Mfecane (ishiZulu for den store splittelsen eller den store knusningen.) Mfecanden tømte det daværende Transvaal for mennesker, og sendte folkegrupper på flukt opp helt til Zimbabwe, med forgreininger helt opp til Victoriasjøen.
Liste over episoder av Star Trek: Voyager
Sesong 7 (2000-2001)
ca:Star Trek: Voyager
Zuluer
Historie
Shaka ble etterfulgt av sin halvbror Dingane som konspirerte med Mhlangana, en annen halvbror, for å myrde ham. Etter dette attentatet, myrdet Dingane Mhlangana og overtok tronen over kongedømmet. En av hans første kongelige gjerninger, var å henrette flere i sin kongelige slekt. I årene som fulgte, henrettet han også mange tidligere tilhengere av Shaka for å sikre sin posisjon. Ett unntak fra disse utrenskningene var Mpande, en annen halvbror som ble regnet for å være for svak til å være en trussel på den tiden.
Under apartheid ble det i 1970 opprettet en separat bantustan for zuluene, kwaZulu. KwaZulus statsminister var Mangosuthu Buthelezi. I 1994 ble KwaZulu innlemmet i provinsen Natal, og Buthelezi organiserte partiet Inkatha Freedom Party i opposisjon til ANC.
Könkämäälven
Könkämäälven (finsk: Könkämäeno, nordsamisk: Geaggáneatnu) er ei elv i Finland og Sverige, som over hele sin lengde danner grensa mellom de to landene. Elva har vært grenseelv siden freden i Fredrikshamn i 1809 mellom Sverige og Russland.
Könkämäälven er Sveriges nordligste elv og er om lag 100 kilometer lang. Den har utløp fra innsjøen Kilpisjärvi nær grensa mot Norge, og renner gjennom et flatt, nesten ubebodd myrlandskap. Lange deler av elva er egnet for bruk av småbåter. Ti kilometer vest for Karesuando flyter den sammen med Lätäseno og danner Muonioälven.
Rothesay Castle
Rothesay Castle er en festning fra 1000-tallet som er reist i sentrum av dagens skotske by Rothesay på øya Bute. Festningen ble enten første gang reist av nordmenn eller reist som forsvar mot nordmenn. Dagens steinfestning er en modifisert utgave av normannisk teknologi. Det meste av dagens festning er hva som ble konstruert tidlig på 1200-tallet og byggherren sies å ha vært Alan fitz Walter, 2. High Steward av Skottland (død 1204), ) fikk kontroll over øya Bute., men kan ha blitt utbygget, styrket og fullført av sønnen Walter Stewart, 3. High Steward av Skottland (død 1246). Festningen hadde en lang og tett assosiasjon med Stewart-kongene av Skottland.
Beskrivelse
Festningen Rothesay Castle står på en flat høyde med en bred vollgrav rundt, full av vann. Muren består av en sirkelrund murvegg kranset av fire runde tårn, noe som er uvanlig, ettersom firkantet er mer vanlig som for eksempel festning på Trim i Irland, eller den klassiske middelalderfestningen i Castletown på Man. Man kommer inn i festningen via en bro over vollgraven og gjennom porten og inn på gårdsplassen.
«Duetårnet» («Pigeon Tower»), det største av de fire tårnene, er fortsatt i rimelig god tilstand, men det meste av den østlige siden av hovedtårnet er et resultat av en ombygging fra 1800-tallet. Et kapell dedikert til Erkeengelen Mikael, som var den tradisjonelle beskytter av krigere, er datert tilbake til 1500-tallet.
Selve murveggen rundt ble første gang bygget på 1200-tallet, men ekstra høyde ble bygget på 1500-tallet for å gi bedre forsvar og samtidig bedre innkvartering for beboerne.
Første gang reist av Magnus Berrføtt
Den opprinnelige festningen ble sannsynligvis bygget i 1098 av kong Magnus Berrføtt (1073 – 1103) som kom i to ekspedisjoner for skape politisk stabilitet i de norrøne områdene på De britiske øyer, fra Hebridene, de ytterste vestlige øyene i dagens Skottland, eventuelt Dublin på Irland og ikke minst øya Man i Irskesjøen. Navnet Rothesay, som alle skotske navn med endelsen «ay» er av norrøn opprinnelse.
Den første festningen var sannsynligvis en provisorisk festning; en jordhaug og med trepåler slike som nordmenn reiste på denne tiden. I Sagaen om Magnus Berrføtt skriver Snorre Sturlason om et hærtoktet inn i Sverige etter den første ekspedisjonen til Irskesjøen. Etter at høsten kom bygde kongens menn ''«en borg av torv og tømmer og grov et dike omkring. Da denne festningen var ferdigbygd, førte de mat og andre ting de kunne trenge, inn i den. Kongen satte tre hundre mann der».'' Antagelig ble den første festningen på Rothesay bygget på en lignende måte.
Senere falt den i skotsk besittelse, enten fordi den ble erobret eller mest sannsynlig på grunn av at nordmennene ikke hadde en større styrke i den, eller forlot den helt. Etter at Magnus Berrføtt ble drept på Irland var det liten grunn til å fastholde hans storstilte, men til sist mislykkede rike i og rundt Irskesjøen.
Normannisk stil
Kong David I av Skottland (1124–1153) inviterte normanniske stormenn til å slå seg ned i Skottland og han ga dem eiendom og posisjoner ved at normannerne brakte med seg kunnskap om krigføring, føydalvesen og ikke minst normannisk den overlegne franske ingeniørkunsten. Det er derfor rimelig å tro at festningen ble utbygd på midten eller slutten av 1100-tallet i normannisk stil i solid stein.
Norske angrep på festningen
Nordmenn angrep festningen i 1230, men uten å erobre den. Den ble angrepet på nytt under det storstilte angrep på Skottland i 1263 av kong Håkon Håkonsson (1204–1263), og ble da erobret. Da nordmennene gikk derimot på et nederlag rett etterpå i slaget ved Largs og da gamlekongen senere døde av sykdom på Orknøyene ble erobringen av festningen sannsynligvis en kortvarig hendelse.
Forsvarerne gjorde de ikke enkelt for nordmennene. De kastet store steiner og tømte kokende bek og bly på angriperne som forsøkte å hogge seg gjennom de solide steinmurene. Olav Svarte fikk da bygget store skjold av tre som beskyttelse mens de anstrengte seg for underminere veggen. En av de norrøne småkongene, en ‘Husbac’, ble truffet av stein og skadet slik at han døde og ble gravlagt på den hellige øya Iona. Etter tre desperate dager og med tapet av 390 mann ble festningen erobret. Hva som skjedde med forsvarerne er ukjent både i skotske som norrøne annaler.
Festningens senere historie
Stedet var et yndet sted for kong Robert II av Skottland (1371–1390), som selv var en Stewart, og dennes sønn gjorde Rothesay til en kongelig burgh i 1401. Kong Robert III av Skottland (1390–1406) døde her i 1406. Kong Jakob V av Skottland (1513–1542) bygde den delen som kjennes som «Palasset». Da festningen ble erobret av engelskmennene ledet av jarlen av Lennox i 1544 ble Bute-familien som styrte borgen ved arv kastet ut.
Lavkirkelig
Lavkirkelig er en samlebetegnelse på de kirkesamfunn eller menigheter som praktiserer en friere liturgisk og mindre høytidelig gudstjeneste enn de høykirkelige kirkesamfunnene.