cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
.22 Accelerator
.22 Accelerator er en spesiell type ammunisjon produsert av Remington for kamringene .30-30 Win, .308 Win, og .30-06 Springfield som består av en 5.7 mm kule montert i et 7.62 mm-prosjektilhylster (engelsk sabot). Hylsteret i seg selv veier omtrent 0.45 gram, og har en uthulet base. Kulen skiller seg fra hylsteret cirka 360 mm etter at den har forlatt munningen. Patronen gjør det mulig å skyte kuler med mindre diameter gjennom samme våpen, men med noe redusert presisjon. En fordel er at man kan oppnå høyere utgangshastighet.
Olai Lorange
Olai Lorange (født 22. juli 1876 i Høland, død 22. desember 1965) var en norsk lege og sjefsinspektør i Arbeidstilsynet.
Efter examen artium 1895 og cand.med. 1903 jobbet han som amanuensis under distriktslege Parelius i ytre Romsdal, dernest på kommunale sykehus i Kristiania fra 1903 til 1905, da han ble assisterende lege ved tuberkulosehjemmet Reknes sanatorium i Molde. Etter to år der var han våren 1907 hospiterende ved Charite sin poliklinikk for lungelidende i Berlin. Senere i 1907 ble han reservelege ved Ullevål sykehus før han i 1908 returnerte til Romsdalen for å være kommunelege i Åndalsnes, det het Grytten og Heen herred den gang. Bortsett fra et opphold ved Pasteurinstituttet i Paris 1910–1911 holdt han til i Åndalsnes til 1912 da han nok en gang tiltrådte som reservelege ved Ullevål. Etter tre år ved epidemiavdelingen her ble han kvalifisert som spesialist innen epidemiske sykdommer, og kunnde våren 1906 reise til den franske front på offentlig oppdrag. Han ble i 1916 nasjonal sjefsinspektør for det stedlige fabrikktilsynet, det vi i dag kaller Arbeidstilsynet. Herfra og ut karrieren forfattet han også lærde artikler om arbeidshygiene og måter å beskytte seg på, det man i dag kaller Helse, miljø og sikkerhet (HMS). Han gikk av med pensjon i 1946. Under krigen var han blitt arrestert for å ha drevet med den illegale avisen Vi vil oss et land.
Han var sønn av bonde Hans Andreas Lorange (1850–1883) og Othilie Josefine Margrete Olsen (1855–1882), og voks etter deres tidlige død opp hos onkel Johan Lorange i Halden. I 1908 giftet han seg i Paris med Ingegerd Spørck (1883–1971), dattera til generalmajor August Spørck. Hun var aktiv i Norske Kvinners Nasjonalråd og utga Hva er, og hva gjør N.K.N. i 1939. Olai og Ingegerd fikk blant andre datteren Anne Margrete (Grete) Lorang Backer (1914–1955) som omkom i Voronezj-ulykken som Venstres representant i en kvinnedelegasjon til Russland. Hun var mor til jusprofessor Inge Lorange Backer (født 1946).
Liste over flaggbærere for Vest-Tyskland under OL
Flaggbærere bærer sin nasjons flagg under åpningsseremonien i olympiske leker.
Citra Febrianti
Citra Febrianti (født 22. februar 1988) er en indonesisk vektløfter som konkurrerer i -53 kg.
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun vant en sølvmedalje i vektklassen –53 kg. Hun kom opprinnelig på 4.-plass, men rykket opp til andreplass etter at gullvinneren Zulfiya Chinshanlo og bronsevinneren Cristina Iovu begge ble diskvalifisert.
Nat Wolff
Nathaniel Marvin Wolff (født 17. desember 1994 i Los Angeles, California), bedre kjent som Nat Wolff, er en amerikansk skuespiller og musiker.
Karriere
Nat Wolff er mest kjent for å spille Isaac i den romantiske ungdomsfilmen The Fault in Our Stars (2014), som også var hans store gjennombruddsrolle. Han startet karrieren med å spille en fiksjonsversjon av ham selv i The Naked Brothers Band, som er navnet på både bandet han deler med broren Alex og Nickelodeon-serien som de to spilte i.
Han spilte deretter mindre biroller i små filmer, før han for alvor ble lagt merke til i 2012 da han spilte en av hovedrollene i Josh Boones dramakomedie Stuck in Love, som ble rost av kritikerne. Han imponerte regissør Boone så mye at sistnevnte bestemte seg for å caste ham også i storfilmen The Fault in Our Stars, som er basert på den populære ungdomsromanen med samme navn av John Green.
En av hans andre filmer er Paper Towns, som også er basert på en ungdomsroman av John Green. Her spiller han hovedrollen Quentin Jacobsen.
Belarusiske protester etter presidentvalget i 2020
Belarusiske protester etter presidentvalget i 2020 - også kalt tøffelrevolusjonen var en serie av politiske demonstrasjoner og protester mot den belarusiske regjeringen og president Aleksander Lukasjenko. Det var de hittil historisk største demonstrasjonene mot regjeringen i Belarus. Demonstrasjonene begynte i oppkjøringen til - og under presidentvalget i Belarus 2020, der Lukasjenko søkte sin sjette periode i embetet. I respons til disse demonstrasjonene, ble en rekke relativt små demonstrasjoner til støtte for regjeringen også holdt.
Bakgrunn
Alexander Lukasjenko har vært statssjef i Belarus siden 1994, og har ikke hatt en seriøs utfordrer i de fem siste valgene, noe som resulterer i at han blir referert til som "Europas siste diktator" av medier. Under hans autoritære styre, regjeringen har ofte undertrykt opposisjonen.
Før valget
Protestene, med kallenavnet tøffelrevolusjon og anti-kakerlakk-revolusjon, ble initiert av forretningsmann og blogger Sergei Tikhanovsky da han gjorde en referanse til barnas dikt Monsterkakerlakk (Тараканище) av Korney Chukovsky.
Presidentvalget
Den 29. juli, ble 33 påståtte leiesoldater fra Wagnergruppen, en russisk privat militær organisasjon, arrestert i et sanatorium i nærheten av Minsk. Lukasjenko anklaget da Russland for å lyve om de arresterte "leiesoldatene", og sa "Så langt det er ingen åpen krig, ingen skyting, sikringen er ikke avslått, men et forsøk på å organisere en massakre i sentrum av Minsk er allerede åpenbart." Belarusiske myndigheter hevdet at Tsikhanowskaja jobbet med russerne for å destabilisere Belarus. Alle unntatt én av leiesoldater, som er en belarusisk statsborger og er fortsatt i varetekt, ble deportert til Russland den 14. august tross en forespørsel fra Ukraina for utlevering dit.
Valgdagen
Den 9. august, ble alle veier og innganger til Minsk blokkert av politiet og hæren tidlig om morgenen.
Liste over ordførere i Salangen
Liste over ordførere i Salangen lister ordførere i Salangen kommune i Troms. Salangen ble egen kommune fra 1. juli 1871.
Serie A 1975–1976
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Melle (Niedersachsen)
Melle er en bykommune i den tyske delstaten Niedersachsen med om lag 50,000 innbyggere. Den ligger midt mellom Osnabrück (25 km mot vest), Herford (25 km mot øst) og Bielefeld (25 km mot sør).
Richard Bluff
Richard Bluff er en engelsk effektdesigner kjent for arbeidet sitt med effektselskapet Industrial Light & Magic (ILM). Hammack har arbeidet med spesialeffektene i filmer som Star Wars Episode III: Sithene tar hevn (2005), The Island (2005), Transformers (2007), Indiana Jones og krystallhodeskallens rike (2008), Transformers: Revenge of the Fallen (2009), Star Trek (2009), Avatar (2009), Transformers: Dark of the Moon (2011), The Avengers (2012), Cloud Atlas (2012) Pacific Rim (2013), The Big Short (2015) og Doctor Strange (2016).
Robbie Neilson
Robbie Neilson (født 19. juni 1980 i Paisley i Renfrewshire) er en skotsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er manager for Heart of Midlothian FC.
Historiske måneformørkelser
Historiske måneformørkelser er måneformørkelser som er nevnt i historiske beretninger i forbindelse med en større hendelse. Måneformørkelser er sjeldne hendelser, men ikke så sjeldne som solformørkelser, fordi de i motsetning til solformørkelser kan sees fra hvor som helst på den mørke siden av jorden. Gjennom historien har måneformørkelser blitt holdt for å være ansvarlig for slike omstendigheter som tapt slag, og har bidratt til å gjøre mulig ekstraordinær rømming.
Robbie Neilson
Neilson spilte i forsvar mens han var aktiv spiller, og startet sin karriere som seniorspiller i Hearts, og spilte 200 kamper i Scottish Premier League (SPL) og vant Scottish Cup i 2006 med denne klubben. Tidligere i karrieren hadde Neilson blitt lånt ut til klubber i Scottish Football League (SFL) som Cowdenbeath og Queen of the South.
Etter å ikke ha fått fornyen kontrakten med Hearts, forlot Neilson denne klubben og flyttet til den engelske Championship-klubben Leicester City i 2009. Etter rundt et år i denne klubben, ble han satt ut av førstelaget og ble lånt ut til Brentford, og ble deretter satt på fri overgang sommeren 2011. Neilson spilte for Dundee United i 2011/2012-sesongen, og senere for Falkirk og East Fife. Han ble hovedtrener i Hearts i 2014, og vant Scottish Championship i sin første sesong.
Erna Myhre Storfjord
Erna Myhre Storfjord (født 1942) er en norsk forfatter som er født og oppvokst i Bø i Nordland. Hun har gitt ut flere fag-og skjønnlitterære bøker henholdsvis for voksne og barn. Hun er bosatt i Sandnessjøen.
Øyfjordvær
Øyfjordvær er et fraflyttet fiskevær i Lenvik kommune i Troms. Stedet ligger på vestsida av Øyfjorden på Senja, mellom de to andre fraflyttede bygdene Toften (Tofta) og Breivika, på motsatt side av fjorden og litt lengre ut enn Husøya.
Øyfjordvær var i gammel tid senteret i Øyfjorden, og hadde blant annet kirke, butikk, fiskebruk og skole. Det er usikkert når kirka ble bygd, men det kan ha vært før 1440-tallet. På 1600- og begynnelsen av 1700-tallet sto kirka til nedfalls. Det er heller ikke kjent når kirka ble revet, men så sent som i 1954 var kirketomta synlig i terrenget.
Stedet lå nært fiskefeltene, men lå utsatt til for vær og vind og manglet i likhet med mange andre fiskevær ei god, naturlig havn. Dette ble særlig viktig etter at motorbåten kom på 1900-tallet. Statens Havnevesen anla tre båtstøer i Øyfjordvær i 1890/91, men steinvorrene ble flere ganger ødelagt av vinterstormer og måtte settes i stand igjen. Rundt 1915-20 ble det reist krav om at det måtte bygges en molo i Øyfjordvær, og i 1932 konkluderte Havnekomiteen med at det skulle bygges en jeté der et større fiskebruk kunne bygges. Men byggingen ble aldri gjennomført, og fiskerne i Øyfjordvær reiste til Husøya og solgte fisken på fiskebruket der.
I 1935 bestemte veinemnda i Hillesøy kommune, som Øyfjordvær da tilhørte, at det skulle bygges vei mellom Toften, Øyfjordvær og Breivika. Veiarbeidet ble påbegynt i 1938/39, men ikke fullført. På 1940-tallet var det rundt 25 våningshus i Øyfjordvær, og innbyggertallet var rundt 150.
Havnedirektør Alf Scott-Hansen tok i 1928 eller 1929 til orde for at folket i Øyfjordvær burde flytte til Husøya, men tanken ble da avvist av handelsmannen i Øyfjordvær. I 1944 tok Hillesøy kommune opp med Havnedirektøren spørsmålet om fraflytting fra Øyfjordvær, og i november 1946 søkte Øyfjord Fiskarlag om fraflytningsbidrag til folket i Øyfjordvær, slik at de kunne flytte til Husøya. Ifølge søknaden ønsket 22 familier å flytte, mens væreieren, handelsmannen og poståpneren med sine familier ville bli værende. I oktober 1947 ødela en springflo kaiene i Øyfjordvær og skadet steinvorrene, naust og båter i fiskeværet. Selv om det gikk mot slutten for bosettingen på den ytre delen av vestsida av Øyfjorden, ble det i 1949 strukket telefonledninger mellom Tofta og Øyfjordvær, og videre til Breivika i januar året etter.
Stortinget bevilget i 1950 penger til kjøp av tomter og oppføring av hus, vannverk og veier på Husøya, og supplerende bevilgninger ble gitt i 1952 og 1953. 18 familier fra Øyfjordvær flyttet til Husøya i 1952/53, og i løpet av de neste årene flyttet også de fleste andre fastboende fra Breivika, Tofta og Trælvika til Husøya. De to siste familiene i Øyfjordvær flyttet i 1961, mens de siste på Tofta flyttet i 1964.
Øyfjordvær poståpneri var i drift fra 1. april 1908 til 31. desember 1957.
Stephane Ceretti
Stéphane Ceretti (født 24. september 1973) er en fransk effektdesigner.
Han jobbet først på effektselskapet BUF Compagnie i Paris. Han flyttet senere til London hvor han jobbet hos Moving Picture Company og Method Studios.
I 2014 lagde han effektene til Guardians of the Galaxy for Marvel Studios. Sammen med Nicolas Aithadi, Jonathan Fawkner og Paul Corbould ble han nominert til Oscar for beste visuelle effekter under den 87. Oscar-utdelingen. Han ble igjen nominert til den 89. Oscar-utdelingen for effektarbeidet på Doctor Strange.
Merian (slekt)
Den består av en eldre Basel-linje og en yngre linje. Familien fikk første gang borgerskap i Basel i 1498 og ble representert i regjeringen fra 1532. En rekke slektsmedlemmer har vært bankierer. En gren av den yngre linjen var delvis bosatt i Frankfurt am Main, der flere etterkommere etter den kjente forleggeren og gravøren Matthäus Merian var kunstnere og der familien drev et av Europas største forlag på 1600-tallet. Til denne grenen hører naturforskeren og kunstneren Maria Sibylla Merian. Noen slektsmedlemmer ble adlet av kurfyrsten av Mainz i 1706 og enkelte i denne grenen brukte tittelen baron.
Med 100 hestes kraft
Med 100 hestes kraft (dansk: ) er en dansk stumfilm fra 1913. Regissørens navn er ukjent. Hovedrollen som den unge mekanikeren Jack Mason spilles av norske Ingolf Schanche.
Gone to Earth
Gone to Earth er den åttende studioutgivelsen til den engelske progrock-gruppa Barclay James Harvest og ble gitt ut i september 1977. Utgivelsen ble spilt inn ved Strawberry Studios i Stockport i perioden fra mars til juni samme år.
Låta «Hymn» er en av bandets mest populære, og blir ofte feiltolket som en julesang, men handler om farene ved bruk av narkotika og er dedisert til musikere som Jimi Hendrix, Paul Kossoff og Janis Joplin. Denne ble i 2001 covret av gruppa Gregorian. Låta «Poor Man's Moody Blues» ble skrevet som et tilsvar på musikkritikere som hevdet at Barclay James Harvest var en fattigmanns svar på gruppa The Moody Blues. John Lees tok utgangspunkt i grunnstrukturen til The Moody Blues' låt «Nights in White Satin» fra deres utgivelse Days of Future Passed (1967) og bygde opp en helt ny låt ut fra den.
Sporliste
(John Lees) (John Lees) (Les Holroyd) (John Lees) (Les Holroyd) (Woolly Wolstenholme) (Les Holroyd) (John Lees) (Les Holroyd)
VM i fekting 1974
VM i fekting 1974 (verdensmesterskapet i fekting) ble arrangert i Grenoble i Frankrike i 1974.
Primærsuksesjon
Primærsuksesjon er et uttrykk fra glasiologi og økologi som betegner flora og fauna etter at en isbre har trukket seg tilbake. Breen etterlater den seg et område uten planteliv og dyreliv. Ikke lenge etter at isen er borte, vil de første plantene etablere seg, og etter hvert vil flere arter av planter og dyr komme til. En økologisk suksesjon som starter på «på bar bakke», kaller vi en primærsuksesjon eller primær suksesjon. Primærsuksesjoner opptrer også blant annet etter vulkanutbrudd, etter leirras og jordskred og på tørrlagt innsjøbunn eller havbunn. Økologiske suksesjoner som ikke starter på bar bakke, er sekundærsuksesjoner eller sekundære suksesjoner. Gjengroing av en innsjø og endringene som skjer når et åkerstykke blir liggende brakt, er eksempler på sekundære suksesjoner.
Tecumseh (Nebraska)
Tecumseh er en amerikansk by og det administrative sentrum for det amerikanske fylket Johnson County i delstaten Nebraska. I 2010, hadde byen en befolkning på 1.677 mennesker.
Trompetersvane
Trompetersvane (Cygnus buccinator) er en andefugl i gruppen svaner. Den lever i Nord-Amerika.
Beskrivelse
Voksne trompetersvaner er 138–165 cm lange, men hanner kan bli så lang som 180 cm. Se veier 7-13,6 kg. Vingespennet er 185–250 cm. Trompetersvanen er hvit med svart nebb. Den største som er funnet var 183 cm og hadde et vingespenn på 3,1 meter.
Atferd
Trompetersvanen hekker i innsjøer, på våtmarksområder og i store elver. Den legger 3-12 egg i april eller mai. Reiret ligger enten på en liten øy eller lignende, eller på en plattform laget av gress og lignende. Rugetiden varer i 32-37 dager. Under hekkingen er trompetersvanene svært territorielle.
Trompetersvanen spiser vannplanter som den finner ved å dykke halvveis under vann mens den svømmer (se bildet over). Om vinteren spiser den gress og planter på sletter og åkre. Ungfuglene fores med insekter, små fisker, fiskerogn, små krepsdyr og planter.
Norgesmesterskapet i håndball for kvinner 2012
Norgesmesterskapet i håndball for kvinner 2012 var en norsk håndballturnering som kåret norgesmesteren i håndball for kvinner 2012. Larvik vant gullet.
Sifnos
Beskrivelse
Flateinnholdet er omtrent 74 km²; lengden 15 km og største bredde 7,5 km. Det høyeste punktet er den 682 moh høye Profitis Ilias. Klosteret på fjelltoppen har vært forlatt siden 1800-tallet.
Sifnos har i dag over 2 000 fastboende. Av disse bor ca 1 000 de sammenvokste stedene Apollonia/Artemonas. Ytterligere 200 innbygger bor i havnestedet Kamares. Herfra er det regelmessige ferjeanløp til og fra Pireus og naboøyene.
100 meter over den bratte østkysten ligger det tidligere hovedstedet Kastro som er bygd som en borg. Husene er lagt i en sirkelform hvor ytterveggene danner den ytre forsvarsringen.
Til å være Kykladene er øya svært grønn og landbruket, særlig oliven- og vindruedyrking spiller fremdeles en stor rolle. Det samme gjør pottemakervirksomhet, som har vært drevet her siden oldtiden. Gruvedrift (gull, sølv og bly) gjorde øya rik i antikken, men drives ikke i dag. I nyere tid er turismen blitt stadig viktigere. Hotel Sifnos er den største turistbedriften.
Historie
Det ble drevet gruvedrift på bly, sannsynligvis også sølv, allerede i siste del av yngre steinalder, kort før år 3000 f.kr. Funnene står i sammenheng med de som er gjort i Kefala på øya Keos. Funn av keramikk og en pilspiss av obsidian regnes å være fra samme tid.
Det er gjort funn som viser at øya var bebodd i bronsealderen; enkelte spor antyder at funnene er fra tidlig- og mellomkykladisk tid. For stedet Agios Andreas på fjelltoppen med samme navn kan den første bosetning tidligst påvises til senmykensk tid, ca 1300 til 1230 f. kr. Agios Andreas var befestet ved hjelp av en mur med tilhørende tårn. Stedet ble igjen bebodd i den geometriske tiden og befestningene forsterket. Ytterligere detaljer er ikke kjent da det værutsatte anlegget er sterkt erodert.
Bîc
Bîc (også stavet Bâc eller Byk) er en høyre sideelv til Dnister i Moldova. Elva er 155 kilometer lang, med et nedbørfelt på 2 150 km².
Medieval Unicode Font Initiative
Medieval Unicode Font Initiative (MUFI) er et prosjekt som tar sikte på å koordinere koding og visning av spesialtegn i middelaldertekster skrevet i det latinske alfabetet.
Bîc
Det øvre løpet til Bîc har gravd ut en dyp ravine i åsområdet Codri. Moldovas hovedstad, Chişinău, ligger ved elva. Her er det bygd en demning som har dannet Ghidighici-reservoaret (Chişinăusjøen) med et areal på om lag 10 km². Om sommeren tørker elva ofte inn og blir til en rekke små innsjøer, mens på våren og høsten kan vannstanden stige ganske raskt.
Medieval Unicode Font Initiative
Prosjektet ble startet i 2001 av en arbeidsgruppe bestående av Odd Einar Haugen (Bergen), Alec McAllister (Leeds) og Tarrin Wills (Sydney). I perioden 2006-2015 inngikk disse tre sammen med Andreas Stötzner (Leipzig) i styringsgruppen for prosjektet. Fra og med 2016 viderefører Tarrin Wills arbeidet.
Bîc
Bîc er kraftig forurenset. Industrier og private virksomheter dumper avløpsvann i den, og når elva strømmer gjennom Chișinău mottar den store mengder ubehandlet vann fra husholdningene. Praksisen med å dumpe ubehandlet kloakk har blitt redusert, men ikke helt eliminert. Det øvre elveløpet er mindre skadet enn det nedre; en undersøkelse fra 2018 fant at mens forskjellige fiskearter levde i elven over Chișinău, overlevde ingen fisk langs nedre Bâc mellom Chișinău og Dnister.
Fabio Cerutti
Junior
Cerutti deltok i U23-EM i friidrett 2007 i Debrecen. Han kvalifiserte seg til finalen, med 10,39 i kvalifiseringsheatet og 10,29 i semifinalen, men greide bare 10,40 i finalen, og endte på fjerdeplass. Storbritannia tok de to øverste plassene på pallen; Simeon Williamson vant gull og Craig Pickering sølv.
Senior
På nasjonalt nivå fikk han sølv på 100 meter i 2007, og gull i 2008. I 2009 tangerte han den italienske rekorden da han vant semifinalen sin på 6,55 sekunder. Imidlertid ble han diskvalifisert i finalen, på grunn av tyvstart, og Simone Collio vant mesterskapet.
Han representerte Italia i Sommer-OL 2008 i Beijing. Her deltok han i 4x100 meter stafett, sammen Emanuele di Gregorio, Simone Collio og Jacques Riparelli. I kvalifiseringen ble de diskvalifisert, og gikk ut av konkurransen. Individuelt løp han også 100 meter, men med 10,49 i kvalifiseringsheatet gikk han ikke videre til semifinalen.
I EM i friidrett innendørs 2009 i Torino fikk han sølv på 60 meter med tiden 6,56, bak Dwain Chambers. Landsmannen Emanuele Di Gregorio tok bronsen. Han deltok også i VM i friidrett 2009 i Berlin, her ble han slått ut i kvartfinalen på 100 meter, med 10,37 sekunder og 7.-plass i sitt heat. Stafettlaget kom til finalen, og endte på sjetteplass.
4 in the Morning
«4 in the Morning» er en sang av den amerikanske musikeren Gwen Stefani fra det andre soloalbumet hennes The Sweet Escape (2006). Den er skrevet av Stefani og Tony Kanal, og er inspirert av en 1980-tallsinspirert ballade som Stefani begynte å skrive mens hun var gravid, og som hun ferdigstilte sammen med Tony Kanal fra No Doubt. Den fikk generelt sett positiv respons fra musikkritikere.
Fabio Cerutti
Senior
I EM i friidrett 2010 deltok han på 100 meter, men ble slått ut i semifinalen. Han kom på fjerdeplass i sitt heat, med tiden 10,33, men kun de to beste gikk videre til finalen. Året etter deltok han på det italienske stafettlaget som kom på femteplass på 4 x 100 meter i VM i friidrett 2011.
Den 17. juni 2012 i Sassari løp han 100 meter på 10,24, og ble med det kvalifisert til EM i friidrett 2012 i Helsingfors. I EM løp han på 10,36 i kvalifiseringsheatet, og gikk videre til semifinalen. Der ble han imidlertid slått ut, med tiden 10,50.
4 in the Morning
Sangen ble gitt ut som albumets tredje singel i 2007. Den var ikke videre suksessfull kommersielt i USA, men gjorde det noenlunde bedre andre steder.
Bakgrunn
Stefani begynte å jobbe med Tony Kanal fra No Doubt like etter hun var ferdig med Harajuku Lovers Tour 2005, og kalte han for hennes "comfort zone". De to skrev «4 in the Morning» sammen, basert på en tape med melodier som lå igjen etter Stefanis forrige album, Love. Angel. Music. Baby. (2004). Den er basert på ballader som Robert Flacks «Killing Me Softly with His Song» og Billy Idols «Eyes Without a Face».
Mottagelse
«4 in the Morning» fikk generelt sett gode anmeldelser fra musikkanmeldere. Stephen Thomas Erlewine fra Allmusic kalte singelen for "noenlunde sensuell", og Quentin B. Huff fra PopMatters refererte til sangen som en av de "få ekte komposisjonene" fra albumet. Alex Miller fra NME skrev at sangen "føltes som om den typen sang unge Stefani ville drømme om en gang å synge", og påpekte at den lett ville fremkalle tårer. Pitchfork Medias Mark Pytlik var derimot skuffet over sangen, og kommenterte at den ødela "mallpop-cred" som Stefani hadde skaffet seg gjennom ''L.A.M.B.s perfekte sang, Cool. Chuck Taylor, for Billboard, sammenlignet sangen med lydsporet fra filmen Flashdance fra 1983, og skrev at han virkelig respekterte Stefani for sangen. Bill Lamb fra About.com mente at «4 in the Morning» var den beste sangen fra The Sweet Escape, og skrev at den var "vakkert fremført og produsert", samt at Stefani lot hennes kjente stemme flyte sensuelt gjennom sangtekstene.
Topplister
«4 in the Morning» solgte ikke videre bra i USA. Den toppet på 54.-plass på Billboard Hot 100, og ble dermed den lavest rangerende singelen for Stefani i USA før «Now That You Got It» ble utgitt. Den var noenlunde mer suksessrik på det dominerende markedet, og nådde 30.-plass på Pop 100, samt topp 20 på Mainstream Top 40 (Pop Songs) samt Pop 100 Airplay. Sangen var populær i klubber, og havnet på andreplass på Hot Dance Club Songs. Singelen var mer suksessrik i Canada, der den toppet på 17.-plass på Canadian Hot 100.
Sangen hadde mye suksess utenfor Nord-Amerika. Den havnet på 22.-plass på UK Singles Chart og holdt seg inne på listen i hele åtte uker. Den havnet også høyt oppe på flere andre lister i Europa, med 5.-plass i Romania, topp femten i Finland, Irland, Nederland, Norge og Slovakia, samt topp 20 i Østerrike, Tyskland, Italia og Sveits. Sangen debuterte på niendeplass på Aria Charts, men presterte ikke en høyere plassering. I New Zealand toppet sangen på femteplass på Recording Industry Association of New Zealand sin singelliste.
Musikkvideo
Musikkvideoen ble regissert av Sophie Muller og viser en trist og desperat Stefani, som ligger på sengen og synger inn i kamera. Hun vandrer rundt i leiligheten sin i en L.A.M.B.-tskjorte på vrangen, og virker fortapt mens hun tenker på kjæresten sin, som ikke vises i videoen. Sangtekstene beskriver en krangel, som ikke vises i videoen, men som blir hintet mot. Etter å ha vandret rundt i leiligheten og tatt et bad, forlater hun huset og reiser i en bil, hvor hun sitter i baksetet og gråter. Videoen avsluttes med at Stefani ligger på sengen.
«4 int he Morning» ble vist på MTVs Total Request Live for første gang den 27. april 2007, og havnet på syvendeplass den 9. mai. På MuchMusics Countdown ble det, sammen med «Early Winter» nesten den dårligste videoen for Stefani, kun bedre enn «Luxurious», som toppet på 23.-plass, med en 7.-plass i to uker før den gikk sakte nedover.
Sursylting
Sursylting eller eddiksylting er en konserveringsmetode som brukes både i husholdninger (vanligere før) og industrielt for enkelte rotvekster og grønnsaker.
Grønnsakene som skal syltes skjæres i passe biter i forhold til bruken. Noen kokes i laken direkte, mens andre legges i oppbevaringskaret og får overhelt laken, eventuelt med salt og krydder etter at den er kokt opp. Vanlige grønnsaker er rødbeter, småagurker, blomkål, paprika, gresskar og grønne småtomater. Vanlig oppbevaring er på glass under tett lokk. Pickles finnes i flere varianter, noen med nesten bare agurk, andre med biter av blandede grønnsaker, mixed pickles. Relish likner mer en mos av samme, og er vanligvis tilsatt paprika.
Opphakket kål i eddik var ikke regnet som syltet, siden den ble laget i som del av forberedelse til et måltid. Dagens plastposer med rødkål og surkål må derimot anses som syltet.
Dot Jones
Dorothy-Marie Jones ble født i 1964 og vokste opp i Hilmar, California. Hun ble først involvert i styrkekonkurranser på en ganske ung alder. Mens hun gikk på Hilmar High School, var hun en mester i vektløfting og ble navnet den kvinnelige idrettsutøveren det året. Hun startet armbrytning på et innfall, og vant sin første håndbak VM da hun var 19 år gammel, og gikk på å vinne 14 flere.
VM i fekting 1975
VM i fekting 1975 (verdensmesterskapet i fekting) ble arrangert i Budapest i Ungarn i 1975.
Løvsjøelva
Løvsjøelva er ei elv i Lierne kommune i Trøndelag. Den er en del av Sanddøla-vassdraget og renner fra Løvsjøen til samløpet med Lutra ved Elvskøyten. Elva er 3,09 km lang (24,23 km medregnet Kjerdelselva), og har et nedbørfelt på 58,18 km². Middelvannføringen ved munningen er 2,18 m³/s.
Industrielle kulturminner i Danmark
Industrielle kulturminner i Danmark (Nasjonale industriminner) omfatter 25 industrier og industrilokaler med stor historisk arkitektonisk verdi valgt ut som nasjonal dansk kulturarv av Kulturarvsstyrelsen i 2006–2007. Til sammen forteller industriminnene om avgjørende trekk i industriens utvikling og Danmarks forandring til industrisamfunn mellom 1840 og 1970. De nasjonale industriminnene er presentert på Kulturstyrelsens hjemmeside 25fantastiske industrier.
Utpekingen av industriminnene har ingen juridiske konsekvenser for virksomhetene, målet er å understreke betydningen de har hatt for den danske kulturarven og en oppfordring til at man tar hensyn til dette i fremtiden.
Jarka Vrbová
Kongen utnevnte i 2009 Vrbová til ridder første klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fremme av de norsk-tsjekkiske forbindelser, særlig innen litteratur og kultur.»
Suzy
Susana Mota, kjent med artistnavnet Susy eller Suzy, er en portugisisk sangerinne. Hun vant Festival da Canção! 2014 med melodien «Quero ser tua (Como a lua é do luar)», og representerte dermed Portugal i Eurovision Song Contest i København. Melodien ble nummer 11 i semifinalen, og kvalifiserte seg ikke til finalen.
Presidentvalget i Colombia 2014
Presidentvalget i Colombia 2014 fant sted 25. mai 2014. Juan Manuel Santos ble gjenvalgt som landets president med 51% av stemmene. Han beseiret Óscar Iván Zúñiga i andre valgrunde.
Erle Marie Sørheim
Erle Marie Sørheim (født 9. august 1982) er en norsk kulturjournalist og forfatter.
Sørheim studerte idéhistorie, tysk og filosofi på Universitetet i Oslo og tok mastergrad i estetikk/filosofi i 2008 på en oppgave om Theodor W. Adorno.
Hun er litteraturkritiker i Aftenposten. I 2014 grunnla hun nettidsskriftet Empirix sammen med Kristoffer Kjølberg og Håvard S. Johansen, for formidling av tegneseriekultur. I 2020 utgav hun en bok om karikaturtegningenes historie.
Hun har bodd flere år i Berlin og har skrevet bøkene ''Til Berlin faller. Nordmenn i Det tredje riket'' fra 2018 og en reiseguide til Berlin.
Familie
Erle Marie Sørheim er datter av lyrikeren Thor Sørheim, og søster av tidligere kulturredaktør (Aftenposten) og nyhetsredaktør (NTB) Sarah Sørheim.
Den 26. Independent Spirit Awards-utdelingen
'''Den 26. Independent Spirit Awards-utdelingen''' ble avholdt 26. februar 2011. Vert var Joel McHale.
Beste film
Black Swan
Beste filmdebut
Get Low
Beste regi
'Darren Aronofsky – Black Swan''
Beste mannlige hovedrolle
'James Franco – 127 timer''
Beste kvinnelige hovedrolle
'Natalie Portman – Black Swan''
Beste kvinnelige birolle
'Dale Dickey – Winter's Bone''
Beste manus
The Kids Are All Right – Stuart Blumberg og Lisa Cholodenko
Beste manusdebut
Tiny Furniture – Lena Dunham
Beste kinematografi
Black Swan – Matthew Libatique
Beste utenlandske film
Kongens tale • Storbritannia
Beste dokumentar
Exit Through the Gift Shop
John Cassavetes Award
Daddy Longlegs
Truer Than Fiction Award
Marwencol
Producers Award
'Anish Savjani – Meek's Cutoff''
Someone to Watch Award
'Mike Ott – Littlerock''
Statistikk for Bundesliga 2020/21
Denne siden viser utvalgt statistikk for Bundesliga 2020–2021.
Merknader
<references group="Merknad" />
Pijjut
Pijjut eller piyyut eller piyut (flertall pijjutim eller pijutim, hebraisk: פּיּוּטִים / פיוטים, פּיּוּטִ / פיוט; fra gresk: ποιητής, poiétḗs, «poet») er et jødisk liturgisk dikt, vanligvis i den hensikt å bli sunget, messet eller lest opp under gudstjenester. Pijjut har blitt skrevet siden tempeltiden. De fleste pijjutim er skrevet på hebraisk eller arameisk, og de fleste følger et lyrisk skjema, som eksempelvis en akrostisk rekke i henhold til det hebraiske alfabetet eller navnet på forfatteren kryptisk stavet ut.
Mange pijjutim er godt kjente av de som er gudstjenestene i synagogen. Eksempelvis kan de best kjente være Adon Olam («Verdens herre»), tidvis (men ganske sikkert ikke riktig) tilskrevet Solomon ibn Gabirol i 1000-tallets Spania. Dets poetiske form består av en gjentatt rytmisk og taktfast mønster av kort-lang-lang-land, og er så elsket at denne religiøse poesien ofte er sunget ved avslutningen av mange gudstjenester i synagogen, etter rituelle kveldslesninger av Shema (den jødiske trosbekjennelsen), og i løpet av morgenritualene hvor tefillin (bønneremmer) settes på. Et annen svært elsket pijjut er Yigdal («må han upphøyes»), hvilket er basert på De tretten trosprinsippene som ble utviklet av Maimonides.
Opprinnelig synes det som om betegnelsen pijjut henspilte på enhver form for hellig poesi, men bruken utviklet seg til å betegne kun hymner. Pijjutim ble vanligvis komponert av en talentfull rabbiner og avhengig av hvor godt mottatt en pijjut var av menigheten, bestemte om det tålte tidens prøve. Komponistene av ulike pijjutim benyttet vanligvis akrostiske former i diktet for å gi antydninger til sine navn. Forfatteren av en pijjut er kjent som en paytan eller payyetan (flertall paytanim).
Condottiere
Condottieri (entall condottiero og condottiere) var ledere av leiesoldater, eller krigsherrer av profesjonelle, frie kompanier som ble leid eller ansatt av de italienske bystatene og pavedømmet fra senmiddelalderen og ut renessansen. I renessansens Italia betydde condottiero «kontraktør» og var synonymt med å være en offiser av leiesoldater. I dagens italiensk har condottiero fått en bredere mening som «militær leder», ikke begrenset til leiesoldat. I italiensk historiografi var leiesoldatoffiserer i renessansen vanligvis kalt for capitani di ventura, bokstavelig «risikokapteiner».
Vincent Cirelli
Vincent Cirelli er en amerikansk effektdesigner kjent for arbeidet sitt med effektselskapet Luma Pictures. Hammack har arbeidet med spesialeffektene i filmer som Pirates of the Caribbean: At World's End (2007), No Country for Old Men (2007), The Midnight Meat Train (2008), X-Men Origins: Wolverine (2008), Harry Potter og Halvblodsprinsen (2009), The Book of Life (2009), Battle: Los Angeles (2011), Captain America: The First Avenger (2012), Prometheus (2012), The Avengers (2012), Saving Mr. Banks (2013), Guardians of the Galaxy (2014), Avengers: Age of Ultron (2015), In the Heart of the Sea (2015), Deadpool (2015) og Doctor Strange (2016)
Condottiere
Historie
På 1200- og 1300-tallet var de italienske bystatene Venezia, Firenze og Genova blitt svært rike grunnet deres handel med Midtøsten, dog hadde de sørgmodig små hæravdelinger. I tilfelle utenlandske makter eller fiendtlige naboer angrep, måtte de herskende klasser ansette utenlandske leiesoldater for å kjempe for seg. Betingelsene og forholdene for militærtjeneste var bestemt i en condotta, en kontrakt, mellom bystaten og soldatene (offiseren og hæravdelingen), således var det den ansatte offiseren under kontrakt den leiesoldatoffiseren som kommanderte, og som da hadde tittelen condottiere.
Vincent Cirelli
Han fikk god kritikk for arbeidet i Doctor Strange og ble nominert til Oscar for beste visuelle effekter under den 89. Oscar-utdelingen.
Pradons
Pradons er en fransk kommune med 457 innbyggere (per januar 2013) i departementet Ardèche i regionen Auvergne-Rhône-Alpes.
Joakim Backlund
Backlund ble Cult/Star player for Sparta Sarpsborg, Svensk mester med Luleå HF 1996. Og norsk mester med Vålerengens IF 2003.
Pradons
Pradons ligger på venstre bredd av Ardèche, mellom Balazuc og Ruoms.
Condottiere
Historie
Fra 1000- til 1200-tallet kjempet europeiske soldater ledet av profesjonelle offiserer mot muslimer i korstogene (1095–1291). Disse korsfarerne brakte erfaring og ekspertise i storstilt krigføring til Det hellige land. Da korstogene ebbet ut dukket de første masnada (grupper av vandrende soldater) opp i Italia. Disse masnada var ofte ikke italienere, men hovedsakelig tyskere fra hertugdømmet Brabant (derav betegnelsen brabanzoni), og fra Catalonia og Aragón. De sistnevnte var spanske soldater som hadde fulgt kong Peter III av Aragon i krigen om sicilianske vespere i Italia i oktober 1282 og som etter krigen ble værende og søkte andre oppdragsgivere. Ved 1333 hadde det også kommet andre utenlandske leiesoldater til Italia for å kjempe for Johan av Böhmen som Compagnia della Colomba («dueselskapet») i byen Perugias krig mot nabobyen Arezzo.
La Violencia
La violencia er betegnelsen på et epoke i Colombias historie. I 1948 ble Jorge Eliécer Gaitán myrdet på åpen gate i Bogotá, noe som ledet til nasjonale opptøyer. Dette folkeopprøret (kjent som «el bogotazo») var begynnelsen på «la violencia» («voldsperioden»), en uerklært borgerkrig mellom maktgrupper internt i landet, hvor konservative og liberale for en stor del utryddet hverandre. Bondebefolkningen tok i denne krigen stort sett parti for de liberale i kampen mot sine tradisjonelle fiender, de konservative landeierne. Fra denne perioden stammer grunnlaget for geriljaen som er den eldste i Latin-Amerika.
Pradons
Historie
På 1200-tallet bodde det åtte familier i Pradons. Kirken Saint André stammer fra denne tiden. Skipet er lagt til senere, og den er bygd på i bredden med et kapell. Kirken tilhører menigheten i Ruoms.
La Violencia
I 1953 grep militæret makten for første og eneste gang i Colombias historie. General Gustavo Rojas Pinilla klarte mer eller mindre å bringe borgerkrigen under kontroll med voldsom militær makt. Men i 1957 var han blitt overflødig. De konservative og liberale inngikk en avtale som gikk ut på at de i en periode på 16 år fra 1958 skulle bytte på å ha presidentembetet, og stillingene i statsapparatet skulle fordeles likt mellom dem. Hæren fikk som uavhengig maktfaktor forsvarsdepartementet, og andre partier ble utelukket fra det avtalte maktmonopolet som gikk under navnet Nasjonal Front.
Condottiere
Historie
De første godt organiserte leiesoldater i Italia var Ventura-selskapene til hertug Werner von Urslingen og greve Konrad von Landau. Hertugens gruppe skilte seg fra andre grupper med leiesoldater ved deres selvpålagte disiplin og likestilte fordeling av inntekten fra kontrakten. Ventura-selskapet økte i antall inntil de ble det fryktsomme Grande Compagnia, «det store selskapet», av rundt 3000 barbuter (hver barbuta besto av en ridder og en sersjant). De første selskap eller grupper med leiesoldater med en italiensk condottiero som leder var Compagnia di San Giorgio, «Sankt Georges selskap», som ble dannet i 1339 og ledet av Lodrisio Visconti. Disse ble dog beseiret og utryddet av Luchino Visconti fra Milano, en annen condottiero, og en onkel av førstnevnte Lodrisio Visconti, i april 1339. Senere i 1377 ble et annet Compagnia di San Giorgio opprettet under lederskap av italienske Alberico da Barbiano, greve av Conio, som senere underviste i krigsvitenskap til andre condottieri som Braccio da Montone og Giacomuzzo Attendolo Sforza, og som også tjenestegjorde i dette selskapet. Straks de ble oppmerksomme på deres militære maktmonopol i Italia, ble condottierigruppene beryktet for å være lunefulle, og snart dikterte de sine vilkår til sine angivelige arbeidsgivere. På den annen side ble mange condottieri, som Braccio da Montone og Muzio Sforza, mektige politikere. Da mange var utdannede menn godt kjent med lærebøker om romersk krigsvitenskap (som eksempelvis Vegetius’ Epitoma rei militaris («Sammendrag om krigskunsten»), begynte de å se på krigføring fra et krigsvitenskapelig perspektiv framfor vurderinger som ære og personlig mot — noe som var et banebrytende brudd med ridderidealene, den tradisjonelle modellen fra middelalderen for krigføring. Som konsekvens kjempet condottieriene for å utmanøvrere motstanderen og redusere motstanderens mulighet til å føre krig, framfor å risikere egen usikker skjebne som involverte nederlag og mulig død på slagmarken.
Krigskunst
I 1347 fikk Cola di Rienzo, tribun og i praksis diktator av Roma, Werner von Urslingen henrettet i Roma, og Konrad von Landau overtok kommandoen av kompaniet. I 1360 ved freden i Bretigny mellom England og Frankrike, ledet John Hawkwood en hær av engelske leiesoldater kalt for det hvite kompani inn i Italia og som hadde en framtredende del av de forvirrende krigene i de neste tretti årene. Mot slutten av århundret begynte italienere å organisere tilsvarende hæravdelinger. Det førte mot slutten av hærer med rene leiesoldater, og begynnelsen av delvis nasjonale hærer med leiesoldater som preget Europa inntil de ble erstattet av nasjonale, stående hærer med piker/lanser og musketter. I 1363 ble Konrad von Landau forrådt av sine ungarske soldater og beseiret i slag mot det hvite kompanis mer avanserte taktikk under kommandantene Albert Sterz og John Hawkwood. Strategisk ble barbuta erstattet av en soldattrio, en ridende lancia (en capo-lancia, en stallkar, og en knekt), fem lance bestående av en posta, fem poste bestående av bandiera (flagg). Ved den tiden var kompanier med condottieri like mye italienske som utenlandsk: Astorre I Manfredis Compagnia della Stella (stjernekompaniet); et nytt Compagnia di San Giorgio under Ambrogio Visconti; Niccolò da Montefeltros Compagnia del Cappelletto («små hatte-kompaniet»); og Compagnia della Rosa, ledet av Giovanni da Buscareto og Bartolomeo Gonzaga.
Kontrakter
Til tross for inflasjonen i krigstid var en soldats betaling høy:
Hærførerne av condottieri-kompaniet valgte ut de soldater som ble innrullert; condotta var en samlet kontrakt, og da ferma (tjenesteperioden) gikk ut, gikk kompaniet inn i en periode av aspetto (venting) hvor bystaten fornyet eller ikke fornyet kontrakten. Om kontrakten gikk helt og holdent ut, kunne condottieri ikke erklære krig mot den tidligere bystaten som de hadde vært under kontrakt med på minst to år. Denne militære forretningsskikken ble respektert på grunn av profesjonell omdømme som hadde altomfattende betydning. En bedratt oppdragsgiver betydde ødelagt omdømme. Det samme var tilfelle for maritime leiesoldater hvor deres contratto d’assento (samtykke-kontrakt) stipulerte betingelsene for maritim militærtjeneste. Sjøkapteiner og sjøfolk under kontrakt ble kalt for assentisti. Deres fremste oppdragsgivere var Genova og pavedømmet, noe som begynte på 1300-tallet, mens Venezia betraktet det som under deres verdighet å ansette militære sjøfolk og benyttet seg ikke av maritime leiesoldater, selv ikke under de største farene i byens historie.
På 1400-tallet var condottieri mesterlige krigsherrer i Italia. Under krigene i Lombardia mellom republikken Venezia og hertugdømmet Milano, observerte Machiavelli følgende:
Nedgang
Med tiden hadde de finansielle og politiske interessene til condottieri alvorlige ulemper i avgjørende og blodig krigføring; leiesoldatenes offiserer var ofte forræderske, tenderte til å ønske å unngå nærkamp og heller «løse» krigføringen med bestikkelser — enten for motstanderen eller for seg selv. Mot slutten av 1400-tallet da de store byene hadde gradvis underlagt seg de mindre statene og Italia i seg selv ble trukket inn i den generelle samtidige europeiske politikken, og ble en slagmark for mektige franske, spanske og tyske hærer, viste condottieriene seg å bli utilstrekkelig over eksempelvis franske styrker, og de stadig mer slagkraftige italienske hærene, og gradvis forsvant.
Condottierienes soldater var bortimot utelukkende tungt panseret kavaleri. Før 1400 hadde de lite eller ingenting til felles med folk som de bekjempet, og deres oppførsel og griskhet overgikk ofte andre hærer i middelalderen. De var alltid åpen for å skifte side om betalingen var bedre. Fienden i dag kunne være morgendagens våpenbrødre. Av den grunn var de slag de var involvert i ofte like blodløse som de var teatralske. Godt utstyrte hærer som kjempet i timevis nesten uten tap var tilfelle ved slaget ved Zagonara i 1424 og slaget ved Molinella i 1467.
Condottierienes nedgang begynte for alvor i 1494 med den første stor utenlandske invasjon på et århundre. Den franske kong Karl VIIIs konge hær var godt tilpasset de splittede italienske bystatene og deres små hærer av condottieri. De fleste kjente condottieri kjempet for utenlandske makter: Gian Giacomo Trivulzio oppga Milano til fordel for Frankrike mens Andrea Doria var admiral for tysk-romerske keiser Karl V. Mot slutten var deres sammenbrudd mer av politisk art enn militært. Den hadde sin årsak i uenighet og politisk ubesluttsomhet, og ved 1550 hadde militærtjenesten condotta forsvunnet, skjønt begrepet «condottiere» eksisterte fortsatt og ga betydning for kjente italienske generaler som hovedsakelig kjempet for utenlandske makter; menn som Gian Giacomo Medici, Ambrogio Spinola, Marcantonio II Colonna og Raimondo Montecuccoli som var framtredende på 1500- og 1600-tallet. Den politiske praksis med å betalte utenlandske leiesoldater forsvant dog ikke helt. Sveitsergarden til vatikanstaten er moderne levninger av en historisk hær av leiesoldater i Italia.
Alberto Canapino
Alberto Canapino (født 23. mai 1963 i Arrecifes i Argentina, død 15. februar 2021 i Buenos Aires) var en argentinsk racerbilfører og racerbilingeniør. Han var også kjent som manager for sin sønn racerbilsjåføren Agustín Canapinos bilrace. Canapino var også med på Turismo Carretera-racene.
Den 3. februar 2021 ble Canapino innlagt på sykehus i Buenos Aires med covid-19. Han døde av infeksjonen den 15. februar 2021, i en alder av 57 år.
Serie A 1974–1975
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
MS «Blaaklokken»
DS «Blaaklokken» var et lasteskip bygget ved Rosenberg Mekaniske Verksted som byggenummer 37. Skipet ble overlevert til E. Rossing Berghs Rederi i oktober 1915. Skipet forsvant sporløst i 1916.
VM i fekting 1977
VM i fekting 1977 (verdensmesterskapet i fekting) ble arrangert i Buenos Aires i Argentina i 1977.
Skattematrikkelen 1647
Skattematrikkelen 1647 var en matrikkel eller skatteregister som ble opptegnet 1647 og omfattet hele Norge.
Nederlands kvinnelandslag i landhockey
Nederlands kvinnelandslag i landhockey er det nederlandske landslaget i landhockey for kvinner. De konkurrerer for Nederland under internasjonale konkurranser, som europamesterskapet i landhockey, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
De har deltatt i OL ni ganger, og de har vunnet turneringen tre ganger.
Skattematrikkelen 1647
Stattholderen Hannibal Sehested gjennomførte ved skatteordonnansen av 20. mai 1644 en reform av skattesystemet i Norge. En rekke småskatter ble avskaffet, og i stedet fikk man kontribusjonen, senere omtalt som landskatten. Den ble utlignet på gårdene etter gårdklassesystemet, som innebar at gårdene ble skattlagt etter tre satser:
Gårdklasseinndelingen hadde tidligere vært i fast bruk kun på Østlandet, der fullgårder og halvgårder i flere distrikter hadde røtter i middelalderen og bygde på den gammelnorske landskylden i markebol og aurabol.
I skattebrevet av 24. april 1646 heter det at «af hver Fuldgaard udi dette Aar skal gives til Skat 6 Rigsdaler, hver Halvgaard 3 Rigsdaler of af Ødegaardene og andre efter advenant (det vil si forholdsmessig) og dermed være forskaanet for alle andre Skatter, som ellers aarlig pleiede paabydes».
Skattebrevet av 2. juni 1647 omfattet også andre skattytergrupper som husmenn, håndverkere, fiskere, skippere, etc.
Skattematrikkelen 1647 gir en detaljert oversikt over Norges administrative inndelinger i 1647.
Tarantelltåken
Tarantelltåken, også kjent som 30 Doradus eller NGC 2070, er en H II-region i den store magellanske skyen. Opprinnelig trodde man at den var en stjerne, og den fikk betegnelsen 30 Doradus, men i 1751 oppdaget Nicolas Louis de Lacaille at den var en stjernetåke
Tarantelltåken har en tilsynelatende størrelsesklasse på 8. Avstanden på ca. 49 kpc (ca. 160,000 lysår) tatt i betraktning, er dette et ekstremt luminøst ikke-stjerneobjekt.