cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Europamesterskapet i duatlon
Europamesterskapet i duatlon ble arrangert første gang i 1990 i Zofingen, og arrangeres hvert år.
Mesterskapet blir arrangert av European Triathlon Union.
Internationaux de Strasbourg 2017
Internationaux de Strasbourg 2017 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i Strasbourg i Frankrike fra 22. til 28. mai 2017.
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på grus.
Kontinental Hockey League 2011/12
Sluttspillet startet 29. februar 2012 og ble avsluttet med Gagarin Cup-finalen 25. april 2012. HK Dinamo Moskva ble Gagarin Cup-mestere etter å ha slått Avangard Omsk i den syvende finalekampen. Det var første gang at et lag fra vestre avdeling vant Gagarin Cup.
Endringer
Ligaen ble utvidet med et nytt lag da HC Lev Poprad fra Poprad i Slovakia sluttet seg til KHL, hvilket brakte antallet av lag til 24. Det var opprinnelig planlagt at laget skulle slutte seg til KHL allerede fra 2010/11-sesongen, men ble stoppet av det tsjekkiske ishockeyforbundet. Ledelsen i Lev besluttet i stedet for å flytte laget til Slovakia. Lev er det første laget i KHL som ikke kommer fra en tidligere sovjetrepublikk.
Flyulykken i Jaroslavl
Tragedien medførte flere endringer: Sesongåpningen ble utsatt til den 12. september 2011 og antallet af kamper per lag ble redusert til 54 som den forrige sesongen (hvor også kun 23 lag deltok). Åpningscupen ble også omdøpt til Lokomotiv-cupen (russisk: Кубок «Локомотива», Kubok «Lokomotiva») til ære for Lokomotiv Jaroslavl.
All-star helg
KHLs All-star helg ble avholdt den 20.-21. januar 2012 i Riga i Latvia. Helgen bestod av konkurranser og en avsluttende all-star kamp, hvor Team Fedorov beseiret Team Ozoliņš med 15–11.
Poengligaen
Kilde: khl.ru
Huichang
Huichang (kinesisk: 会昌县; pinyin:  Huìchāng Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Ganzhou.
Kontinental Hockey League 2011/12
Beste målvakter
De fem beste målmaktene ut fra gjennomsnittlig mål mot. Kilde: khl.ru
Huichang
Befolkningen var på 408,523 innbyggere i 1999.
Kontinental Hockey League 2011/12
Sluttspill
Sluttspillet starter 29. februar 2012. Salavat Julajev Ufa er regjerende Gagarin Cup-mestere. Samtlige sluttspillsserier avgjøres i best av syv kamper.
Huichang
Samferdsel
Kinas riksvei 206, som passerer dette området, løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.
Kontinental Hockey League 2011/12
Beste målvakter
De fem beste målmaktene ut fra gjennomsnittlig mål mot.
Água Vermelha-demningen
Água Vermelha-demningen er en demning i Brasil, som ligger i elva Rio Grande, på grensen mellom delstatene Minas Gerais og São Paulo. Installert vannkrafteffekt er 1 396 MW, fordelt på 6 turbiner. Byggingen startet i 1973, og anlegget stod ferdig i 1979. Demningen er 67 meter høy og 3 940 meter lang, og demmer opp et reservoar på 647 km² overflateareal, og med et vannvolum på 11,0 km³.
Lysbotn kapell
Lysbotn kapell er en kirke bygd i en vifteplan fra 1970 i Senja kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 120 plasser. Arkitekt for kapellet var Gaute Baalsrud.
Akwasi Frimpong
Akwasi Frimpong (født 11. februar 1986) er en ghanesisk skeletonkjører.
Han representerte Ghana under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 30.
Nanyue Huìsī
Nanyue Huisi (kinesisk: 南嶽慧思, født 515, død 577), også kjent som Hui-ssu og stormester Nanyue, (japansk: Nangaku Eshi) var en eminent kinesisk Buddhistmunk som tradisjonelt betraktes som den tredje patriarken av skolen Tiantai.
Ifølge Sasaki var Huisi «den ledende autoritet på Lotussutraen».
Arne Pedersen (idrettsmann)
Arne Pedersen (født 19. april 1961) er en norsk tidligere kulestøter og styrkeløfter. Som 20-åring to han bronse i NM 1981 som medlem av sin moderklubb Froland IL. I 1983 ble han medlem av Tønsberg FIK. I 1985 ble han norsk mester i kulestøt på Nadderud i Bærum med ny personlig rekord, 19,28 meter og tok bronse i diskos. Året etter økte han sin personlige rekord til 20,24 under et stevne i Long Beach, California, hvor han oppholdt seg som student.
I 1987 reiste fire norske kastere på treningsleir til Dallas der Lars Arvid Nilsen studerte ved Southern Methodist University (SMU). Det var Kåre Sagedal, Jan Sagedal, Trond Ulleberg og Arne Pedersen. Alle var markante navn innen norsk friidrett. I Dallas ble de dopingtestet alle fem, og alle leverte prøver med det vanndrivende middelet Probenecid. Da Probenecid ikke stod på listen over forbudte stoffer, ble de utestengt for å ha brakt idretten i vanry, etter det som ble ansett som et forsøk på å skjule eller fjerne andre stoffer i kroppen. Probenecid ble kort tid etter lagt til listen over forbudte stoffer.
Arne Pedersen hadde støtt kule 20,92 under et stevne i Knoxville, Tennessee 23. mai – men dette resultatet ble nå underkjent, og på grunn av suspensjonen mistet han plassen på laget til VM i Roma i september.
Arne Pedersen kom tilbake i 1990-sesongen, nå som medlem av IK Tjalve. Han tok sølv i NM i 1993, og i 1994 passerte han 20 m nok en gang med en støt på 20,13 – også denne gang oppnådd i USA. Han ga seg som aktiv utøver etter 1995-sesongen. Arne Pedersen var også en dyktig diskoskaster, med en personlig rekord på 60,22, satt i Provo, Utah 18. mai 1985.
Bom Jesus da Lapa
Bom Jesus da Lapa er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Arne Pedersen (idrettsmann)
Etter idrettskarrieren gikk Pedersen inn i bilbransjen og etablerte selskapet Pedersen Autopark.
Resultater og meritter i styrkeløft
I november 1980 ble Pedersen den første sørlendingen til å klare 300 kg i markløft, samtidig som han ble den første sørlendingen som løftet med enn 700 kg sammenlagt. Han fulgte opp med å vinne NM-gull måneden etter, før han ble tatt i doping og ble fratatt NM-gullet.
Ælfgifu
Ælfgifu er et gammelengelsk kvinnenavn.
Etymologi
Navneleddet ælf er dannet av gammelengelske ælf eller alf, «alv». Den norrøne formen av leddet var ælfR. Navneleddet gifu har opprinnelse i urgermanske *gebo-, «gave». De norrøne formene av navneleddet er gjaf eller gjǫf.
Navnet har også blitt skrevet Aelgifu, Aelfgifu, Elgifu, Aelfgitha og Alfiva. Alfífa er en islandsk form av navnet.
Utbredelse
Ælfgifu var et populært kvinnenavn i England fra 800-tallet til 1100-tallet.
Navnet er i dag i bruk på Island i formen Alfífa, men ingen har det som første fornavn.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Samuel Logan Brengle
Samuel Logan Brengle (født 1860, død 1936) var kommandør i Frelsesarmeen. Han var en av de mest markerte når det gjaldt utviklingen av Hellighetslæren. Han skrev en rekke bøker blant annet Sjelevinnerens hemmelighet, Helps to Holiness og Heart talks on Holiness.
Bakgrunn
Samuel Logan Brengle mistet tidlig sin far. Faren meldte seg som frivillig under borgerkrigen og kom hjem som invalid og døde kort tid etterpå. Moren giftet seg ganske snart pånytt, men Samuels forhold til stefaren var ikke godt. Han var svært knyttet til sin mor. Som tenåring ble Samuel frelst under en møtekampanje og gav sitt liv til Gud. Han skjønte tidlig at han måtte bli en kristen og under en møtekampanje så ble det gitt ut mulighet til å søke frelse. Samuen gikk frem fem dager etter hverandre, men "følte" ingenting. Den femte dagen – det var julaften, gikk moren hans frem og knelte ned ved siden av ham. Etterpå sa hun til ham: "Nå er du frelst – du må bare tro det". Etter morens død så begynte han på det som var kjent som DePauw Universitetet i Greencastle, Indiana. Der var han en utmerket elev og mange muligheter åpnet seg for ham, men han følte at hans kall var å bli predikant så etter universitetet ble han omreisende predikant i metodist kirken. Senere begynte han å studere teologi ved Boston Theological Seminary. Det var mens han studerte teologi at han hadde en sterk opplevelse av hellighet og at denne opplevelsen skulle han bære med seg resten av livet.
'Den andre velsignelse' hellighetlæren
Han beskrev denne opplevelsen som en fylde av Guds kjærlighet. Han skrev senere om denne opplevelsen: ''I walked out over Boston Commons before breakfast, weeping for joy and praising God. Oh, how I loved! In that hour I knew Jesus, and I loved Him till it seemed my heart would break with love. I was filled with love for all His creatures. I heard the little sparrows chattering; I loved them. I saw a little worm wriggling across my path; I stepped over it; I didn’t want to hurt any living thing. I loved the dogs, I loved the horses, I loved the little urchins on the street, I loved the strangers who hurried past me, I loved the heathen, I loved the whole world''. Denne opplevelsen ble hans livsfokus og han underviste og oppfordret de troende til å søke denne 'velsignelsen'.
Frelsesarmeen
Etter at han var ferdig på universitetet fikk han tilbud om å bli pastor i noen av de største metodist kirkene i USA, men han takket nei til disse da han var blitt interessert i Frelsesarmeen. Han hadde hørt William Booth tale på ett møte og følte seg dratt mot denne tjenesten. Han møtte William Booth etter dette møtet og sa til denne "Jeg skulle ønske jeg kunne gjøre min tjeneste i din arme", men William Booth svarte ham ikke. William Booth anså teologer for å tilhøre "den farlige klassen" og var ikke spesielt åpen for å la teologer tjenestegjøre i armeen. Men Samuel bestemte seg for å reise til England for å møte og for frivillig å jobbe for Frelsesarmeens grunnlegger. Her møtte han også en ung Salvasjonist som het Elizabeth Swift og giftet seg med henne.
Da han kom til England og møtte grunnleggeren av Frelsesarmeen så ble han møtt med skepsis. William Booth kalte ham en farlig mann. Han så at Brengle hadde vært sin egen sjef og Booth var ikke sikker på om Brengle ville gå inn på den disiplinen som Frelsesarmeen krevde av sine medlemmer. Allikevel så ble han tatt opp på Frelsesarmeens offisersskole. En av de første oppgavene han fikk der var å pusse skoene til de andre kadettene. Brengle klagde ikke men minnet seg selv på at Frelseren selv vasket disiplenes føtter. Han tok på seg alle oppgaver fra å selge Krigsropet til å tale på friluftsmøter.
Etter offisersskolen så ble han sendt tilbake til USA der han frivillig jobbet for frelse for syndere og helliggjørelse av de hellige. Senere oppdaget Frelsesarmeen hvilke gaver Brengle hadde og han ble tatt ut av vanlig offisersarbeid og fikk en unik Åndelig tjeneste. Han ble sett på som en Hellighetens profet og lærte og skrev om Den andre velsignelse som denne erfaringen ble kalt.
Etter en stund i denne tjenesten fikk han farvelordre og ble sendt til Boston 1 korps. Han sa senere at dette ikke var en lett tid da dette korpset(menigheten) lå i ett veldig vanskelig område av byen. For oss fra Norge så er det spennende å vite at han da møter Ludvig Dybing en av de første norske frelsesarmee pionerene. Det var også under denne ordren at Samuel ble skadet da en drukkenbolt kastet en murstein på ham. Han ble skadet og kunne ikke tale på 18 måneder. Det var i denne tiden han begynte å skrive artikler som senere ble til Helps to Holiness. Han har også skrevet en rekke andre bøker om læren om hellighet i Frelsesarmeen. I sine siste år var han Frelsesarmeens spesielle Åndelige ambassadør for hellighet.
Han fikk til slutt rangen kommandør, han var den første amerikansk fødte offiser som fikk denne rangen. Han ble pensjonist i 1931, men fortsatte å tale og undervise i to år etter det.
Kommandør Samuel Logan Brengle døde 19. mai 1936
Ludwig Müller (teolog)
Liv og virke
Ludwig Müller ble etter høyere skolegang ved Evangelisch Stiftisches Gymnasium Gütersloh og studiet av protestantisk teologi i Halle og Bonn så alumnatsinspektør ved sin tidligere skole i Gütersloh, og var fra 1905 til 1908 lærervikar i Gütersloh og hjelpepredikant i Marienkirchen-menigheten i Stiftberg, en bydel i den westfalske byen Herford, og fra juli 1908 i Röhlinghausen.
Den 4. august 1933 avanserte han til Landesbischof for Kirche der Altpreußischen Union, men allerede den 27. september 1933 ble han utvalgt til å etterfølge Friedrich von Bodelschwingh som Reichsbischof (Riksbiskop), og utnevnt av Hermann Göring til det prøyssiske statsråd. Som Reichsbischof fikk han tillagt seg selv stadig flere kompetanser. For eksempel fikk han dominerende makt i forfatningsutvalget. Også i Kirche der Altpreußischen Union, hvis biskop han fortsatt var, utvidet han embedets myndighetsområde og overdro så enkelte av dens kompetanser til Riksbiskopen (også ham selv). Han håpet med dette at også andre Landsbiskoper ville følge dette eksempel og overføre Riksbiskopen mer av sine kompetanser. Også med NS-statens hjelp forsøkte han å vinne mer innflytelse i Landskirkene i egenskap som Riksbiskop. Dette styrket imidlertid motstanden hos blant annet landsbiskopene Theophil Wurm (Württemberg) og Hans Meiser (Bayern). Det tok nesten ett år før han ble innført i sitt embede den 23. september 1934 i Berliner Dom.
Forskjellige hendelser forminsket hans anseelse og innflytelse:
Et forsøk fra opposisjonen på å få en samtale med Hitler som skulle føre til Müllers avsettelse, slo feil. Deretter frakjente mange kirkelige personligheter Müller og hans ledelsesgremier (Nationalsynode og  geistliches Ministerium) deres legitimitet. Til slutt ble han de facto fratatt sin makt også av NS-staten (ved Reichskirchenministerium under Hanns Kerrl) selv om han formelt forble Reichsbischof. I 1944 fikk han sannsynligvis en dotatio på 500.000 Reichsmark.
Müller døde få måneder etter det nasjonalsosialistiske regimets slutt. Om han døde en naturlig død av hjertesykdom, eller tok sitt eget liv, er ikke avklart.
Vila
Vila er en landsby i kommunen Encamp i Andorra. Stedet har en kirke, Sant Romà de Vila, i romansk stil fra det 13. århundre. I 1984 bodde det 55 personer i Vila. Folketallet var i 2010 steget til 1,260, men var falt til 1,127 i 2018.
Ingvild Bakkerud
Ingvild Kristiansen Bakkerud (født 9. juli 1995 i Kongsberg) er en norsk håndballspiller, som er venstre bakspiller for den danske klubben.
I 2018 meldte Bakkerud overgang fra til den danske klubben.
Bakkerud fikk 34 kamper og scoret 126 mål for Norges juniorlandslag mellom 29. november 2012 og 12. juli 2014, og har bronsemedalje fra Ungdoms-VM i 2012 med U17-landslaget.
30. mai 2018 debuterte hun for det norske A-landslaget mot Ukraina.
Norsk Filatelistforbund
Norsk Filatelistforbund er en interesseorganisasjon for frimerkesamlere og filatelister. De fleste frimerkeklubbene i Norge er tilsluttet Norsk Filatelistforbund. Totalt har forbundet 3 400 medlemmer fordelt på 110 klubber. Forbundet ble stiftet i Stavanger 13. juni 1931.
Forbundet gir ut medlemsbladet Norsk Filatelistisk Tidsskrift åtte ganger i året, samt håndbøker og annen filatelistisk litteratur. Norsk Filatelistforbund arrangerer også nasjonale og internasjonale frimerkeutstillinger. T ilsluttede klubber og foreninger er Norsk Posthistorisk Selskap, Krigs- og Feltpostforeningen, Arbeidsgruppen for Helpost, Landsforeningnen for motivsamlere og Norsk Skipsposthistorisk Forening. Norges Frimerkeungdom er forbundets ungdomsorganisasjon som er organisert som et eget forbund med separat økonomi og styre.
Forbundspresident siden 2017 er Frank Gilberg.
Gisken Wildenvey
Gisken Wildenvey (født Jonette Pauline Andreassen den 23. mars 1892 på Austvågøy i Vågan kommune, død 14. januar 1985) var en norsk forfatter. Hun var gift med dikteren Herman Wildenvey fra 1912 til hans død i 1959. Kallenavnet Gisken fikk hun av Herman. Hun oppga selv 1895 som sitt fødselsår, men var tre år eldre, ifølge Tom Lotheringtons biografi om ektemannen, og ifølge kirkeboken til Vågan kirke.
Bakgrunn
Hun var datter av gårdbruker Anton Lauritz Andreassen og Inger Martha Jentoft Petersen. Sju år gammel ble hun satt bort til pleieforeldre på Fiskenes i Andøy. Hun brukte også mellomnavnet Kramer, som hun tok etter morens nye mann.
Samlivet med Herman Wildenvey
Kort tid etter at hun hadde flyttet til Kristiania i 1910 med håp om å bli skuespillerinne, traff hun Herman Wildenvey.
Da de hadde flyttet tilbake til Kristiania, begynte Gisken å vurdere om hun kunne skrive og få utgitt noen historier med innslag av sin barndoms nordlandsdialekt. Hun debuterte med boken Bedaarere i 1925. Hun er mest kjent for de fire dels selvbiografiske bøkene om Andrine.
Fra 1927 bodde de i Hergisheim i Stavern. Hun mottok Gyldendals legat i 1965. I erindringsboken Kjærlighet varer lengst (1975) skildrer hun samlivet med Herman.
Gisken Wildenvey er begravet i Æreslunden på Vår Frelsers gravlund i Oslo.
Forfatterskap
I 1921 trykket avisen Dagbladet Gisken Wildenveys føljetong Et selsomt attentat.
Etter å ha bokdebutert med novellesamlingen Bedaarere i 1925, fikk Gisken Wildenvey sitt litterære gjennombrudd med romansyklusen om nordnorske Andrine. I Norsk skoletidende fikk den første boken, Andrine, rosende omtale: Her legges for dagen et intimt kjennskap til barnesjelen. Gang på gang gleder man seg over fint og følsomt gjengitte trekk og sikkert tegnede situasjoner. Men først og fremst gleder man seg over bokens utgang. Den er følgeriktig og fri for lettkjøpt sentimentalitet, den er sann og nettopp derfor virkningsfull. Anmelderen i tidsskriftet Kirke og kultur skrev om den første boken:"Her kan der tales uten forbehold om god litteratur og høi litterær kunst. Alle vi som har levet et livsavsnitt i Nordland, vil i hver linje i «Andrine» møtes av noget kjært kjent på en usigelig betagende måte. For der finnes sprogets makeløse ekthet og naturlige klang. Sjelden leser man av nogen «innfødt» en så tro og karakterpreget gjengivelse av dialekt. Dette er næsten bedre for så vidt enn Hamsun."De tre første av i alt fire bøker ble utgitt på 1930-tallet, og disse bøkene ga en viktig inntekt til ekteparet Wildenvey under andre verdenskrig. En av de fire bøkene i romankvartetten ble filmatisert i 1951.
Magasinet for Alle publiserte i 1966 Wildenveys fortelling Lang og tro tjeneste som føljetong. Fortellingen ble opprinnelig utgitt i romanform på Gyldendal forlag i 1964.
Journalisten og forfatteren Odd Hjorth-Sørensen skrev i 1966 om Gisken WIldenveys forfatterskap:"Gisken Wildenveys diktning er preget av bunnsolid menneskekunnskap og av rotfestet kjærlighet til medmennesket. (---) Hennes erfaringsområde er rikt, hun har en analytisk fortellerevne som få (uten noen gang å være påtrengende psykologiserende) og hun har et meget aktivt sinn." I 1967 startet Magasinet for Alle å publisere romanen Mødrene har grædt som føljetong; romanen hadde blitt utgitt i 1949, og handlet om kvinnene som under krigen måtte forsørge familien og klare seg gjennom kriser hjemme, mens ektemennene var krigsseilere. Forfatteren og redaktøren Nils Johan Rud skrev i forbindelse med publiseringen:"Gisken Wildenvey er en stillferdig skribent, men hun har en varme som gir beretningen dens styrke og fylde som bare det nært opplevde eller medlevde har, slik hun har arvet det av søstre og mødre gjennom hverdagens slektsledd i dette landet. (---) Gisken Wildenvey har evnen til å åpenbare det alminneliges dramatikk for våre ellers blinde øyne, en forteller vi ellers er blitt glad i fra bøkene om Andrine og Kjell og fra «Lang og tro tjeneste»."
Filmatiseringer
I 1952 hadde filmen Andrine og Kjell premiere; den var regissert av Kåre Bergstrøm og bygget på Gisken Wildenveys roman. Hovedrollene ble spilt av Inger Marie Andersen og Toralv Maurstad, som var blant de mest populære norske filmskuespillerne på den tiden.
Zofia Klepacka
Zofia Teresa Noceti-Klepacka (født 26. april 1986) er en polsk seiler som spesialiserer seg i seilbrett. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok bronse.
Corumbá-demningen
Corumbá vannkraftverk  er en demning og et vannkraftverk i Brasil, som ligger i elva Corumbá i kommunen Luziânia i delstaten Goiás midt i landet. Installert vannkrafteffekt er 1 275 MW, fordelt på 6 turbiner. Anlegget stod ferdig i februar 2006, og gir blant annet strøm til hovedstaden Brasília.
Demningen er 76 meter høy og 1 290 meter lang, og består av 9 mill m³ masser. Det oppdemmede reservoaret er på 3,5 km³ vannvolumer.
Bom Jesus da Serra
Bom Jesus da Serra er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Paisley Underground
Paisley Underground er en undersjanger av jangle-pop og alternativ rock som hadde sin opprinnelse i California. Den var særlig populær i Los Angeles, og nådde sin topp på midten av 1980-tallet. Grupper som er kategorisert inn under Paisley Underground-paraplyen innlemmet psykedelisk musikk, rike vokalharmonier, og med vekselspill med gitarer, noe viste en særlig gjeld til grupper fra 1960-tallet som Love og The Byrds, men også generelle referanser til stor utstrekning av garasjerockens nyoppsving på 1980-tallet.
Telemakhos
Telemakhos (gresk: Τηλέμαχος) er en gresk sagnfigur, sønn av Odyssevs og Penelope. I Odysseen blir han fremstilt idet han går fra å være gutt til mann. Særlig gjelder dette de første fire sangene i Odysseen, som stundom kalles Telemakien.
Paisley Underground
Etymologi
Begrepet «Paisley Underground» har sin opprinnelse fra slutten av 1982, og har sitt opphav fra en kommentar gitt av Michael Quercio fra bandet The Three O'Clock i forbindelse med et intervju med avisen LA Weekly. Quercio var en nær venn med Lina Sedillo, som spilte bass i det lokale punkbandet Peer Group, og ved en anledning hadde Sedillo på seg en rød drakt i paisleymønster. Dette særskilte stoffmønsteret ble assosiert med psykedelisk kunst grunnet dets generelle gjennomslag i populærkulturen på 1960-tallet, spesielt grunnet innflytelsen fra The Beatles. Da Quercio så Sedillo, kom følgende utsagn fra ham: «Words from the paisley underground». Senere kom Quercio til å bruke denne tekstfrasen i intervjuet da han ble bedt om å beskrive The Bangles, Rain Parade og The Three O'Clock, som delte samme konsertplakaten. Intervjueren framhevet deretter dette begrepet i artikkelen som en hendig betegnelse for å beskrive disse musikkgruppene.
Telemakhos
Telemakhos ble født på den samme dag hans far ble tilkalt for å kjempe i trojanerkrigen. Etter at hans far hadde vært borte i tyve år ble Telemakhos oppsøkt av Athene, som forkledte seg som Mentor og rådet ham til å reise for å finne nytt om sin far. Historien om Telemakhos er for det meste adskilt fra hovedfortellingen; det er Telemakhos' utvikling det fortelles om, og hvordan Athene trakk ham inn i det voksne liv.
Paisley Underground
Historie
Paisley Underground band tok opp i seg det vi kjenner som psykedelisk rock, med fyldige vokalharmonier og med gitarmellomspill i en folkrock-stil, som skyldte spesielt til band som The Byrds, men i enda større grad hentet referanser fra 1960-tallets vestkystpop og garasjerock, med referanser fra The Seeds til The Beach Boys.
Paisley Underground-bandene var venner og samarbeidet ofte, ikke minst med konserter og turnéer. Medlemmer av de ulike bandene likte også å delta i samarbeidende sideprosjekter. For eksempel kunne medlemmer av Rain Parade, The Bangles, The Dream Syndicate og The Three O'Clock gå sammen i Rainy Day, et album med coverversjoner av låter skrevet av Velvet Underground, Buffalo Springfield, Bob Dylan, The Beach Boys, Big Star, Jimi Hendrix, og The Who. Som konstellasjonen «Danny and Dusty», samarbeidet Steve Wynn fra The Dream Syndicate og Dan Stuart fra Green on Red på albumet The Lost Weekend (A&M, 1985), backet av blant annet The Long Ryders. Bandet Clay Allison var et utspring fra David Roback og Will Glenns (Rain Parade), Kendra Smith (Dream Syndicate), Sylvia Juncosa (Leaving Trains) og Keith Mitchell (Monitor).
Seint på 1970-tallet var det nært forestående The Dream Syndicates medlemmer Steve Wynn og Kendra Smith også medlemmer av The Suspects sammen med Russ Tolman og Gavin Blair, som seinere ble medlem av True West. True Wests først album ble produsert av Steve Wynn. Videre har Steve Wynn samarbeidet med en rekke av Paisley Underground-musikerne på en rekke album, som eksempelvis med Johnette Napolitano Concrete Blonde og Brian Harvey fra House of Freaks.
Paisley Underground-bevegelsens mest suksessrike band er The Bangles og Concrete Blonde, men til tross for at mange av bandene ga ut album på store plateselskaper, fikk mange av bandene begrenset salgssuksess på listene, men desto større og mer trofaste tilhengerskarer og spesielle alternative rock-miljøer. Mazzy Star fikk også viss suksess etter å ha utviklet seg fra Opal og Clay Allison.
Paisley Undergrounds lydbilde har klart inspirert Prince, noe som ikke minst høres på hans albumet Around the World in a Day (1985) som har et mer psykedelisk lydbilde enn hans tidligere verker. Han ga sågar sitt eget selskap navnet (Paisley Park Records) etter bevegelsen, skrev «Manic Monday» for The Bangles, og ga kontrakt til The Three O'Clock til sin eget selskap.
På slutten av 1980-tallet roet bølgen seg, selv om seinere band som Mercury Rev og Grandaddy har oppgitt Paisley Underground som sine referanser.
Kina under Vinter-OL 2002
Kina under Vinter-OL 2002. 66 sportsutøvere, 21 menn og 45 kvinner fra Folkerepublikken Kina deltok i sju grener, kunstløp, freestyle, hurtigløp på skøyter, kortbaneløp, langrenn, skiskyting og ishockey i Vinter-OL 2002 i Salt Lake City i USA. Kina, som deltok for sjuende gang i et vinter-OL, kom på 30.-plass på den offisielle medaljerangeringen med to gull-, to sølv- og fire bronsemedaljer. Det var første gang som Kina vant gullmedaler i et vinter-OL.
Paisley Underground
Historie
Sjangeren som har fått navnet jangle pop som følge av ringende, lyse gitar-lyder. Den newzealandske Dunedin Sound-sjangeren, med The Chills og Sneaky Feelings) har også klare sammenligningsreferanser til band i Paisley Underground-bevegelsen.
Mange av de toneangivende låtskriverne fra disse bandene har seinere hatt solo-karrierer.
Kryddersalvie
Kryddersalvie (Salvia officinalis) kommer fra ordet salvare som betyr å helbrede.
Salvie har en betennelsesdempende effekt både på forstyrrelser relatert til mage og tarm og på luftveisinfeksjoner. Derfor blir salvie ofte brukt til munnskyll eller gurgling av halsen.
Miljø
Opprinnelig kommer salvie fra Sør-Europa hvor planten vokser i de sørvendte fjellsidene. Salvie var godt kjent i antikken og ble fraktet til Alpene av munker i middelalderen.
Tina Hermann
Tina Hermann (født 5. mars 1992) er en tysk skeletonkjører.
Hun representerte Tyskland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 5.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 4.
4. århundre
4. århundre startet den første dagen år 301 og sluttet den siste dagen år 400 etter den gregorianske kalenderen.
The Closed Road
The Closed Road er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Maurice Tourneur.
Post Office Ltd.
Post Office Ltd er selskapet som driver postkontorene i Storbritannia. Det eies av Royal Mail, som er et statlig selskap.
The Closed Road
Handling
Dr. Hugh Annersley, assistert av Dr. Appledan, har lykkes i å oppdage en kur mot kreft. Julia, Dr. Annersleys søster, kommer hjem sammen med Griswold - en tidligere klient til legen, som han fremdeles skylder penger til. Når han skal gi medisin til Griswold, gir Appledan ham en overdose - noe som resulterer i hans plutselige dødsfall.
For å avverge mistankene mot seg selv, legger Appledan Annersleys brev med trusler mot vold mot Griswold på sistnevntes bord. Den gamle legen avfyrer også to skudd fra en revolver, før han forlater rommet. Når politiet etterforsker saken oppdager de revolveren på gulvet, og på den er Hugh Annersleys navn inngravert. Annersley blir derfor arrestert, og siktet for drapet.
Post Office Ltd.
Selskapet ble skilt ut fra Royal Mail i 1986. Mange av postkontorene drives på franchisebasis, og de administrerer også ordningen med post i butikk som brukes en del steder.
Det var ved utgangen av regnskapsåret 2005–2006 over 14 300 postkontorer i Storbritannia. Det har vært en rekke nedleggelser, noe som har ført til kritikk av selskap mange steder.
Parlina
Parlina er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Post Office Ltd.
I Wales driver Post Office også under det walisiske navnet Cyrchwr Codau Post. Man skal der ideelt sett få utført alle tjenester på walisisk.
Parlina
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Sri Lanka og India.
Tredje aliyah
Tredje aliyah refererer til den tredje bølge av jødiske immigranter som kom til Israel fra Europa som kom inspirert av sionistiske motiver mellom årene 1919 og 1923 (fra slutten av 1. verdenskrig til starten på den økonomiske krisen i landet). Et symbol på starten av tredje immigrasjon er båten «Roselan»s ankomst til havna i Jaffa den 19. desember 1919. Det var 650 nye immigranter og andre innbyggere som vendte tilbake til Israel ombord i båten. I løpet av denne perioden ankom rundt 35 000 nye immigranter Israel, for det meste fra østeuropeiske land – av disse kom rundt 45 % fra Russland, 31 % fra Polen, 5 % fra Romania og kun tre prosent fra Litauen.
Det mest fremtredende ved denne aliyahen var at mange av immigrantene som kom til landet mellom 1919 og 1921 var unge pioneere, mens andelen unge mennesker som kom de siste årene var betydelig mindre. Disse pioneernes viktighet var like stor som pioneerne som kom ved andre immigrasjonsbølge. Deres ideologi bidro en hel del til oppbyggingen av landet, og på den måten påvirket de sionismen og utviklingen av den jødiske bosetningen i landet Israel.
The Clown
The Clown er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av William C. deMille.
Handling
Piffle, en sirkus-klovn, blir hardt skadet etter å ha reddet sønnen til dommer Jonathan Le Roy fra noen løpske hester. Under rekonvalesensen i Le Roy-hjemmet forelsker Piffle seg i Millicent, dommerens datter. Når hun får vite at Dick Ordway, faren til hennes ufødte barn, har dødd forsøker Millicent å drukne seg selv.
Piffle kommer henne til unnsetning nok en gang, og foreslår å gifte seg med Millicent, og bli som en slags far til barnet hennes. Selv om hun ikke elsker Piffle, sier Millicent seg enig. Piffle forlater deretter sirkuset for å begynne som bank-mann.
Faktum
Faktum, i flertall fakta, er et saksforhold som ikke logisk kan motsies. Et faktum er altså en sannhet med grunnlag i virkeligheten.
Filosofisk
Fra et filosofisk perspektiv er et faktum det som i virkeligheten kan relateres til sannheten i et språklig utsagn.
Vitenskapelig
Fra et vitenskapelig perspektiv er et faktum det som kan relateres til en objektiv og verifiserbar observasjon.
General Post Office
General Post Office kan vise til:
Anna Fernstädt
Anna Fernstädt (født 23. november 1996) er en tysk skeletonkjører.
Hun representerte Tyskland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 6.
The Code of Marcia Gray
The Code of Marcia Gray er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Frank Lloyd.
Nürnberger Versicherungscup 2017
Nürnberger Versicherungscup 2017 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i Nürnberg i Tyskland fra 22. til 28. mai 2017.
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på grus.
Gale Norton
Gale Norton (født 11. mars 1954 i Wichita, Kansas) fungerte som den 48. innenriksministeren i USA fra 2001 til 2006 under daværende president George W. Bush. Hun var den første kvinnen til å holde denne stillingen i USA.
Norton ble oppvokst i Colorado, og hun ble uteksaminert magna cum laude og som medlem av brorskapet Phi Beta Kappa fra University of Denver i 1975. Norton mottok sin doktorgrad med laud fra at universitetets faktuelt for juss i 1978. Norton skilte seg fra sin første ektemann, Harold Everett Reed, da han ble offentlig hengt ut som homofil i en lokalavis fra Denver som het OutFront.
Norton giftet seg deretter med sin andre ektemann John Hughes. På slutten av 1970-tallet var Norton medlem av Det demokratiske parti. Fra 1991 til 1999 tjente Norton som høyesterettsdommer i Colorado. I 1996 var Norton en kandidat til den republikanske nominasjonen for det amerikanske senatet, men hun ble beseiret av daværende kongress-medlem Wayne Allard. Norton var seniorrådgiver ved Brownstein, Hyatt & Farber, en Denver-basert advokatfirma. Firmaet ble notert med den amerikanske kongressen som en lobbyist for NL Industries.
Boninal
Boninal er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
BMW 132
BMW 132 er en luftkjølt ni-sylindret toppventilert (OHV) stjernemotor som i tiden 1933 til 1945 ble produsert av den tyske BMW-fabrikken. Medregnet alle versjoner ble det produsert mer enn 21 000 eksemplarer. Motoren hadde et slagvolum på 27,7 liter og utviklet opp til 947 hestekrefter (706 kW), avhengig av modell.
Historikk
BMW 132 er en videreutvikling basert på Pratt & Whitney R-1690 som også er kjent under navnet Pratt & Whitney Hornet A. BMW ervervet lisensrettigheter til kopiproduksjon den 3. januar 1928, og disse motorene ble benevnt BMW Hornet. I 1933 fikk BMW en utvidet produksjonslisens for leveranser til hele Sentral-Europa, denne gang for den forbedrede utgaven Hornet B. Samtidig utviklet BMW sine egne motorer, BMW 128. Basert på erfaringene med prodduksjon og drift av BMW Hornet startet de utviklingen av BMW 132. I det alt vesentlige bestod endringene i en komkonstruksjon til det metriske system, samtidig som motoren ble noe forbedret, men beholdt sylindermålene og med nær identiske egenskaper. Dermed kunne normalt BMW 132 R-1690 benyttes om hverandre noe som ga mulighet for eksport med fritt valgt motor.
Det ble utviklet en rekke versjoner med Pallas-Stromberg- eller Mona-Hobson-forgassere for flyvninger i lavere luftlag (A, D, E, L), men også motorer for høytflyvning (D). Fra 1937 kom også versjoner med innsprøytningssystemer (K, M) og for høytflyving (F, J, N). Motoren ble kontinuerlig forbedret. Basert på bedre materialer og bearbeidingsystemer ble effekten økt. Fra versjon 132 L ble støperiteninkken forbedret. Dette ga mulighet for tynnere kjøleribber og dermed større kjøleflater. I Sylindertoppen ble ventilene fylt med natrium, noe som ga bedre varmeavledning.
En ny ett-trinns-luftlader ble utviklet som versjonene P, Q, R, S, der P – Q og R – S var motorer med forskjellig dreieretning tilpasset flermotorige fly. Disse nyeste modellene oppnådde en korttidseffekt på 880 kW (1136 HK). En startet utviklingen av en egen motorversjon, BMW 136, men denne kom aldri i produksjon grunnet de nye militære kravene til effekt. En annen versjon, BMW 134 ble påbegynt. Her skulle en tillate sofistikerte materialer som normalt ikke var tilgjengelige til krigsprodukjson. BMW 134 kom ikke lenger enn til forsøksstadiet. Med komponenter fra BMW 132 ble det også kontruert en dobbel stjernemotor, BMW 139. En fikk imidlertid store problemer med kjølingen, problmer som en ikke klarte å løse. Forsøkene ble innstilt til fordel for BMW 801. På 1930-tallet var motoren i utgangspunktet tiltenkt en rekke fly som Junkers Ju 86, der den erstattet den mindre egnede Jumo 205, i Do 17 P og Henschel Hs 123. Imidlertid viste det seg snart at den var for svak for kampfly. I løpet av krigen ble dermed BMW 132 erstattet av kraftigere motorer. Som drivverk for Junkers Ju 52 fant den sin plass i det mest vellykkede tyske transportfly fra 1930- og 40- tallet.
Anvendelse
BMW 132 ble benyttet i en rekke flymodeller. Foruten i Junkers Ju 52 og Ju 86 også i Junkers W 34 hi. Den ble benyttet i langdistansepassasjerflyet Focke-Wulf Fw 200, og i 1938 fikk dette flyet stor oppmerksomhet i det det fløy nonstop fra Tyskland til New York.
Motoren ble og så anvendt i Dornier Do 17 P, Junkers Ju 46, Junkers Ju 90, Junkers Ju 160, Arado Ar 95, Arado Ar 195, Arado Ar 196, Arado Ar 197, Heinkel He 114, Heinkel He 115, Henschel Hs 122, Henschel Hs 124, Blohm & Voss BV 141 A, Dornier Do 18 L, Blohm & Voss Ha 137 A, Blohm & Voss Ha 140, Blohm & Voss BV 142 und Focke-Wulf Fw 62.
Konstruksjon (BMW 132 F, J, K, M, N)
På samme måte som på R-1690 er motorhuset sammensatt av fem hoveddeler; et frontdel, veivhuset som er sammensatt av to deler sammenskrudd med ni bolter, kompressorkammer for brennstoff og en bakplate med motoropphenget. Frontdelen inneholde et eventuelt gir og trykkulelager som tar opp draget fra propellen. Mellom frontdelen og veivhuset ligger et hus for kamakelfunksjonen, utformet som to kamringer, hver med fire kammer. Kamringene er giret til hovedakselen over et 1:8-gir. I bakkant av veivhuset sitter kompressorhuset på styretapper. Bak dette igjen er veivakslingen ført ut og driver diverse hjelpeaggregater. I veivhusdelene var det innpresset seter for kulelager som bar rammelagerne. I hver av veivhusdelene var det innebygget oljekanaler for smøringen. Den enkle veivakselen var todelt og sammensatt via en bolt gjennom veivtappen. For å øke styrken var det en hul tapp i den fremre veivakseldelen som stakk inn et tilsvarnde sete i bakre veivakseldel. På begge veivakseldeler var det naglet fast motvekter som ulignet veivtappen. De aksielle kraftene ble tatt opp av et trykkulelager i frontdelen mens de radielle kreftene fra stemplene ble tatt opp av kulelager på hver side av veiven. Veivakslingens rotasjon ble enten ført direkte frem til propellen eller via et planetgir med omsetning 1:1,38 for modellene J og K og 1,631 for F, M og N.
Hovedråden som de åtte hjelperådene er festet til hadde et glidelager mot veivakslingen som bestod av en stålring med et innlagt lager av bly-bronse. Hjelperådene, som var hengslet inn til hovedråden, og stempelboltene var utstyrt med glidelager av fosforbronse. For økt bruddstyrke var rådene utformet med et dobbelt T-tverrsnitt. Stemplene var av aluminium med en oljering og tre stempelfjærer. Sylinderne var utformet i crom-molybdenstål med tette kjøleribber med sylindertopper av aluminium som var krympet fast på sylinderen. Ventilene er plassert i sylindertoppen med en innbydes vinkel på 70 grader. Ventilene holdes lukket av to konsentriske fjærer og opereres av vippearmer som drives av lange støtstenger på motorens fremside. Ventilseter er krympet inn i sylindertoppen. Mens innsugventilen er termisk mindre belastet er denne uført i kompakt cromstål mens eksosventilen var fremstilt i austenittisk stål og var fylt med natrium for bedre varmeavledning. To tennplugger var motert i front for det doble tenningssystemet. De versjonene som hadde innsprøytningssystem hadde en innsprøytningsdyse i bakkant.
Innspørytningssystemet var levert av Bosch. I bakkant av motoren var det festet en drivstoffpumpe med ni stempler som matet innsprøytningsdysene direkte inn i den enkelte sylinder. Drivstoffmenden ble justert etter lufttemperatur og trykket etter kompressoren. På innsuket var det en sentrifugalkompressor som økte innsugtrykket.
Til start var motoren utsyrt med en «Schwungkraftanlasser», et system der en setter et svinghjul i rotasjon før en kobler dette til motoren. Rotasjonstregheten i massen vil dermed dra motoren igang.
Durham Castle
Durham Castle er et slott fra normannertiden i Durham i England. Det står på en høyde ved elven Wear, rett ovenfor Durhamkatedralen. Slottet og katedralen er begge med på UNESCOs verdensarvliste.
Historie
Slottet ble reist i det 11. århundre for å beskytte biskopen av Durham mot angrep, ettersom befolkningen i den nordlige delen av England var «vill og utilregnelig» etter normannernes erobring i 1066. Det er et godt eksempel på ''motte and bailey-konstruksjonen som normannerne foretrakk.
Storhallen ble reist av biskop Antony Bek i begynnelsen av det 14. århundre. Det var den største storhall i landet inntil biskop Richard Fox fikk den kortet ned mot slutten av det 15. århundre. Selv etter forminskningen er den 14 meter høy og 30 meter lang.
Kapeller
Det er to kapeller i slottet: Norman Chapel fra omkring 1078 og Tunstall's Chapel fra 1540.
Tunstallkapellet er noe større, og er derfor det mest brukte av kapellene i slottet. Biskopene Cosin og Crewe utvidet det mot slutten av det 17. århundre. Bakerst finner man misericordiae fra det 16. århundre.
University College
I 1837 ble slottet gitt til det nyopprettede University of Durham av biskop Edward Maltby, og brukt til studentboliger. Arkitekten Anthony Salvin bygde opp den forfalne indre borgen fra de originale planene. Det ble åpnet i 1840, og fortsatt bor over hundre studenter der.
Studentene spiser i storhallen, og har også en bar i slottet. Kapellene brukes både til gudstjenester og teaterforestillinger. Det er også et bibliotek der. Utenfor studieterminene brukes boligene som et billig hotell, og det arrangeres også konferanser der.
Ansatte og studenter ved universitetet samt hotellgjester kan besøke slottet fritt, mens andre har mulighet til å se det i guidede turer.
British Expeditionary Force (første verdenskrig)
Bakgrunn
Britiske styrker var til stede ved vestfronten før det første slaget ved Ieper, 22. november 1914. De overlevende fra disse kampene ble senere tildelt Mons Star. 26. desember 1914 ble styrkene delt i «Første britiske Arme» og «Andre britiske Arme». I løpet av krigen kom det også til en tredje, fjerde og femte britiske armé).
Navnet British Expeditionary Force (BEF) ble den offisielle betegnelsen for den britiske hæren i Frankrike og Flandern igjennom hele første verdenskrig.
De foraktlige (krigspropaganda)
I rent propagandaøyemed er det hevdet at den engelske hærstyrken, i en dagsbefaling fra Keiser Wilhelm den 19. august 1914, skulle ha omtalt general French' «verächtlich kleines Heer» (= foraktlig lille hær).
Der er imidlertid aldri funnet noe bevis for at en slik dagsbefaling noen gang var blitt sendt ut. Etter krigen har den tidligere keiseren benektet utsagnet, og det finnes da heller ikke noen slik dagsbefaling bevart i de tyske krigsarkivene. Keiseren hevdet tvert imot at han gjentagne ganger hadde understreket hvor viktig det var ikke å undervurdere motstanderen. Mye tyder på at dagsbefalingen ble skapt av Frederick Maurice i det britiske krigsministerium for å oppildne soldatene til innsats.
Karlovac (fylke)
Karlovac fylke (kroatisk: Karlovačka županija) er et fylke i Kroatia, beliggende ved elven Kupa. Det ligger sentralt i Kroatia som det vestligste av fylkene i regionen det sentrale Kroatia, og grenser mot nabolandene Slovenia i nordvest og Bosnia-Hercegovina i sydøst. I nordøst grenser det til fylket Zagreb, i øst til Sisak-Moslavina, i sydvest til Lika-Senj og i vest til Primorje-Gorski Kotar. Den største byen og fylkeshovedstad er Karlovac, andre større byer er Ogulin og Duga Resa.
Byer og kommuner
Karlovac fylke er administrativt inndelt i 5 byer og 17 kommuner. Folketall i følgende lister er fra 2001.
Emil Mona
Emil Mona (født 1883 i Snåsa, død 1968 i Snåsa) var gårdbruker på Nordre Mona og ordfører i Snåsa 1935–1937. Han var valgt på Bondepartiets liste. Han var også oppnevnt som midlertidig ordfører fra 11. mai 1945 og fram til det ordinære førkrigskommunestyret kunne tre sammen i august.
Han hadde også andre verv i lokalsamfunnet. Han satt i skolestyre, fattigstyre, fjellstyre, og styret for Steinkjer landsgymnas 1933–47, han hadde verv i Snåsa sparebank 1929–60 og var styreformann for Snåsa meieri 1928 og 1940–48.
Emil Mona gikk i ungdomsårene på Skjetlein landbruksskole 1902–04. Han overtok gården Nordre Mona etter faren Erik Eriksen Mona i 1928 og overlot den til sønnen Jo i 1955. Han var gift med Leikny Mona (født Seem, 1897-1994), som i 1946 ble den andre kvinnen i Snåsa kommunestyre. Svigerfaren Lorents Seem var ordfører 1908–1916.
Carlos Vinícius
Carlos Vinícius Alves Morais (født 25. mars 1995) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den engelske klubben.
Marit Bouwmeester
Marit Bouwmeester (født 16. juni 1988) er en nederlandsk seiler som spesialiserer seg i Laser. Hun representerte landet sitt i Sommer-OL 2012 i London, der hun tok sølv.
Hun tok gull i Sommer-OL 2016.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok hun bronse.
I august 2016 ble hun utnevnt til ridder av Oranje-Nassau-ordenen.
Kimberley Bos
Hun representerte Nederland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 8.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok hun bronse.
Slaget ved Blair Mountain
Slaget ved Blair Mountain var en av de største sivile oppstandene USAs historie, og den største væpnede opprøret siden den amerikanske borgerkrigen. I fem dager i slutten av august og begynnelsen av september 1921 sto rundt 10,000 væpnede gruvearbeidere mot rundt 3,000 politi- og militære styrker, samt streikebrytere, kalt Logan Defenders, i Logan County, Vest-Virginia. Streikebryterne, politi og de militære styrkene ble støttet de lokale gruveselskapene i et forsøk på å forhindre dannelsen av fagforeninger i gruvefeltene i det sørvestlige Vest-VIrginia. Slaget endte etter at det var blitt avfyrt rundt en million skudd, og den amerikanske hæren ble satt inn etter ordre fra president Warren G. Harding.
Bakgrunn
Slaget ved Blair Mountain kom som et resultat av den økonomiske utnyttelsen av arbeiderne gjennom en periode med stor sosial endring i kullfeltene i det sørlige Vest-Virginia. Fra begynnelsen av 1870–1880-årene begynte gruveselskapene å etablere egne gruvebyer, hvor alt var kontrollert av gruveselskapet, herunder egne skoler, penger, aviser, butikker etc. Gruveselskapene betalte private detektivbyråer og de lokale politistyrkene for å sikre seg at fagforeningene ble holdt ute fra området. Blant virkemidlene som ble brukt, var trusler, trakaseringer, spionasje og til og med drap. Utover begynnelsen av 1900-tallet forsøkte kullgruvearbeiderne i Vest-Virginia og overvinne dette systemet og innledet en rekke streiker, blant annet Paint Creek-Cabin Creek-streiken i 1912, da gruveselskapene forsøkte å hindre dannelse av fagforeninger med voldelige midler. Gruvearbeidernes familier ble overvåket av agenter fra Baldwin-Felts som var profesjonelle streikebrytere, innleid av lokale gruveselskaper. Ved konflikten i Paint Creek-Cabin Creek kjøre agenter fra Baldwin–Felts inn tungt bevæpnet tog gjennom arbeidernes teltleir om natten og beskjøt gruvearbeiderne og deres familier med maskingevær. De gjentok dette med Ludlowmassakren i Colorado det følgende året, med enda verre resultat.