cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ulysses S. Grant
Rekonstruksjonen
Etter foredragsturneen sendte Johnson Grant på et faktainnsamlingsoppdrag til sørstatene. Etter at Grant leverte sin rapport som anbefalte fortsettelse av et reformert Freedmen's Bureau, noe Johnson var i mot, men anbefalte ikke å bruke afrikanskamerikanske soldater i garnisoner fordi han mente det var oppmuntrende som et alternativ til gårdsarbeidskraft. Grant trodde ikke folket i det krigsherjete sør var klare for selvstyre, og trodde de hadde behov for ytterligere amerikansk militær okkupasjon. Grant uttalte at både hvite og svarte i sør hadde behov for beskyttelse fra USAs føderale myndigheter. Grant advarte også om trusler fra misfornøyde fattige, svarte og hvite, samt anbefalte at lokale beslutninger bare ble overlatt til «tenkende menn fra sørstatene» (dvs. beholdne menn). I dette henseende var Grants innledende rekonstruksjonspolitikk på linje med Johnsons politikk om benådning av etablerte sørstatsledere og gjeninnsette dem til sine maktposisjoner. Gant støttet Johnson i hans argumenter for at Kongressen skulle tillate representanter fra sørstatene på benkene i Kongressen.
I 1866 oppstod det en parti intern krangling i Maryland som truet med å bli til et opprør. Den radikale borgermesteren av Baltimore John Lee Chapman, ble valgt inni i 1862 i et valg hvor konservative velgere påstod at politiledelsen hadde vist dem bort fra valglokalene. Fire år senere truet Marylands guvernør Thomas Swann, en støttespiller for Johnson, å fjerne politilederne og utnevnte sine egne, noe som de radikale trodde ville ta fra dem deres egne rettigheter. Grant var motvillig til å sende føderale tropper til en lojal delstat, i stedet reiste han selv til byen som privatperson, og ordnet et forlik som ville tillate begge gruppenes valgovervåkere for å sikre rettferdige valg.
Tumultene i Baltimore var kun forsmaken på konflikten mellom de radikale og konservative over rekonstruksjonen av sørstatene. Kongressen avviste Johnsons visjon om en rask rekonstruksjon av tidligere konføderaler ved å stemme for Reconstruction Acts som delte sørstatene inn i fem militære distrikter, kontrollert av hæren for å sikre at de frigitte mennenes konstituelle og kongressielle rettigheter ble tatt vare på. Overgangsregjeringer i hver delstat i hvert distrikt skulle ledes av en militær generalguvernør. Grant, som i form av sin stilling skulle være den som valgte generalen som skulle styre hvert distrikt, foretrakk Kongressens plan for lovhåndhevelsen av rekonstruksjonen. Grant var optimistisk til av Reconstruction Acts ville passifisere sørstatene. Han utførte sin pålagte oppgave ifølge loven og instruerte sine generaler til å gjøre tilsvarende, noe som fremmedgjorde Johnson når Sheridan avsatte offentlige tjenestemenn i Louisiana som motarbeidet rekonstruksjonen. Johnson var spesielt misnøyd og ønsket å avsette Sheridan. Grant tok middelveien og anbefalte en irettesettelse, men ikke en oppsigelse. I løpet av rekonstruksjonstiden ble mer enn 1 500 amerikanere av afrikansk opphav valgt til en politisk post, mens Grant og hæren beskyttet deres rettigheter ved å nedstemme de første Black Codes-lovene i 1867.
Mexico og Canada
Etter borgerkrigen gikk tusenvis av irske veteraner inn i broderskapet Fenier med formålet å invadere og holde Canada som gissel for å utveksle det for irsk uavhengighet. I juni 1866 sendte Johnson Grant til Buffalo i New York for å vurdere situasjonen. Han beordret grensen mot Canada stengt for å hindre Fenian-soldater fra å krysse over til Fort Erie og at flere våpen ble konfiskert. I juni 1866 arresterte United States Army 700 Fenian-soldater ved Buffalo og fenianerne ga opp sitt forsøk på å invadere Canada.
Johnsons riksrett
President Johnson hadde ønsket å erstatte Secretary of War Stanton som sympatiserte med Kongressens rekonstruksjon. Johnson spurte Grant om å innta posten for å forsøke å holde Grant under sin kontroll som en politisk rival. Grants svar var at han ikke anbefalte det, da det ifølge Tenure of Office Act, var påkrevet med godkjennelse i Senatet for å bytte ut et regjeringsmedlem. Johnson tvang igjennom saken i en periode hvor Senatet ikke var i sesjon. Grant ga seg og ble enig om å akseptere stillingen midlertidig slik at han ikke ble gjort politisk irrelevant.
Da Senatet senere gjeninnsatte Stanton, ba Johnson Grant om å nekte å fratre posten til Stanton, og la rettsvesenet løse saken. Grant trådte i stedet til side og pådro seg Johnsons vrede under et regjeringsmøte etterpå for angivelig å ha brutt et løfte om ikke å gjøre det. Grant fornektet at han noen gang hadde lovet noe slikt. Johnsons virkelige frusterasjon var med Grant som hadde tatt de radikales side. Den 14. januar 1868 publiserte aviser som var vennlige til Johnson en serie av artikler i et forsøk på å diskreditere Grant over å ha gitt Krigsdepartementet tilbake til Stanton, hvor de nevnte at Grant hadde vært villedende i saken. Grant forsvarte seg i et skriftlig svar til presidenten, som ble offentlig, som dermed økte Grant sin nasjonale popularitet og kom ut av kontroversen uskadd. Han hadde heller ingen rolle i den etterfølgende riksrettssaken mot Johnson som, delvis, var sentrert rundt Johnsons fjerning av Stanton. Ingen av hovedpersonene i riksretten hadde noen fordel av den.
Presidentvalget 1868
Grant kom inn i 1868-valgkampanjesesong med økt popularitet blant radikale republikanerne etter at han distanserte seg fra Johnson. Grant ble valgt til Republikanernes presidentkandidat i den første valgrunden av 1868 Republican National Convention i Chicago da han ikke hadde noen virkelig motstand. I sitt akseptansebrev til partiet konkluderte han med «La oss ha fred», som også ble hans slagord under valgkampen. Som visepresidentkandidat nominerte delegatene House Speaker Schuyler Colfax. Grants General Orders No. 11 og antisemittisme ble en sak under presidentvalget i USA 1868. Grant forsøkte å distansere seg fra ordren ved å uttale: «Jeg har ingen fordommer mot noen sekt eller rase, men ønsker at hver enkelte skal bli dømt utfra sin egen fortjeneste.» Grant ble i sitt hjem i Galena under valgkampen, som var vanlig praksis på den tiden, og lot det meste av den aktive delen av valgkampen og taler bli gjort på hans vegne av hans kampanjesjef William E. Chandler og andre.
Demokratene nominerte tidligere New York-guvernør Horatio Seymour. Demokratenes valgkamp fokuserte hovedsakelig på å avslutte rekonstruksjonen og returnere kontroll over sørstatene til den hvite plantasjeklassen, som fremmedgjorde mange krigsdemokrater i nordstatene. Demokratene angrep rekonstruksjonen og republikanernes støtte for amerikanere med afrikansk opphavs rettigheter, mens Grant ble kalt kaptein av den «Sorte Marine». Mens han var på frierføtter etter svarte stemmer i Illinois, ble Grant slått i ansiktet med en hatt av en hvit rasist. Under valget det året vant Grant med 300 000 stemmer ut av de 5 716 082 stemmene som ble avgitt. Grant fikk et landskred i valgmannskollegiet, der han fikk 214 stemmer og Seymour kun 80. Da han inntok presidentembetet, hadde Grant aldri tidligere innehatt noe politisk verv, i en alder av 46 var han den yngste person valgt til presidentembetet så langt. Grant var den første presidenten som ble valgt etter at nasjonen hadde forbudt slaveri og gitt statsborgerskap til tidligere slaver. Iverksettelsen av disse rettighetene tok lang tid, og under valget 1868 telte afroamerikanske stemmer kun i 16 av de 37 statene.
President 1869–1877
Grants presidentperiode startet med et brudd på tradisjonene da Johnson takket nei til å sitte i Grants vogn eller delta på innsettelsen ved Capitol. I sin innsettingstale tok Grant til orde for ratifisere av det 15. tillegget til Grunnloven og sa at han ville tilnærme Rekonstruksjonen «rolig, uten fordommer, hat eller seksjonsstolthet». Grant tok en uortodoks tilnærming til hans kabinettvalg da han avslo å konsultere med Senatet og holdt sine valg hemmelige inntil han sendte dem inn for bekreftelse. Grant unngikk med hensikt å velge republikanske ledere i et forsøk på å skape nasjonal harmoni. Ut fra personlig lojalitet utnevnte Grant sine venner Elihu B. Washburne til State Department og John A. Rawlins som Secretary of War. Washburne tjenestegjorde kun 12 dager før han trakk seg med dårlig helse som årsak, men planen var gjort slik at han skulle få større diplomatisk tyngde når Grant utnevnte han som minister til Frankrike. Grant deretter utnevnte Hamilton Fish, en konservativ politiker fra New York, som Secretary of State. Fish kom til å bli Grants mest suksessfulle utnevnelse. Hans relasjon til Fish vokste ut fra et sterkt vennskap mellom de to mennenes koner. Rawlins døde senere av tuberkulose og ble erstattet av William W. Belknap. Grant valgte flere regjeringsmedlemmer som ikke var politikere, slik som Adolph E. Borie og A.T. Stewart, med begrenset hell. Borie tjenestegjorde en kort periode som Secretary of Navy, erstattet av George M. Robeson, mens Stewart ble ulovlig forhindret fra å bli Secretary of Treasury av en vedtekt fra 1789 samt av senator Charles Sumners og senator Roscoe Conklings motstand til å endre loven. I stedet for Stewart utnevnte Grant George S. Boutwell, kjent for sin integritet, som Secretary of Treasury. Grants andre regjeringsutnevnelser, Jacob D. Cox (Interior), John Creswell (Postmaster General) og Ebenezer Rockwood Hoar (Attorney General), ble tatt godt i mot og var ikke kontroversielle. For å få et avbrudd fra Washington i 1869 ble familien Grant invitert av rike støttespillere, til å feriere for første gang i hva som skulle bli kjent som «sommerhovedstaden» og «presidentenes feriested» i Long Branch i New Jersey, hvor Grant ofte returnerte resten av livet.
Memoarer
Etter å ha gått av som president, skrev Grant sine memoarer. De kom ut i to bind kort etter hans død. Forlegger var den kjente forfatteren Mark Twain.
Anmerkninger
<references group="lower-alpha" />
Sola kulturhus
Sola kulturhus er et kulturhus i Sola kommune i Rogaland. Bygget sto ferdig i 1987 og har et totalt bruttoareal på cirka 6 800 kvadratmeter.
inneholder blant annet lokalene til Sola folkebibliotek, Sola kulturskole, Sola fritidsklubb, administrasjonslokaler og en kafeteria.
Konstruksjon
Kulturhuset ble bygget i totalentreprise etter at AROS og AS Betong i fellesskap hadde vunnet en arkitekt-/prosjektkonkurranse om prosjektet utlyst av Sola kommune. Yttervegger er oppbygd av stedbygd betong som er isolert og utvendig forblendet med tegl. Taket er av betong med isolasjon. Kulturhusets beliggenhet nær Stavanger lufthavn Sola satte store krav til tekniske løsninger for å holde flystøy ute fra konsertsalene og opptaksstudio.
San Ramón (Uruguay)
San Ramón er største by i kommunen San Ramón i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 7 133 innbyggere.
Byen er hovedstad (spansk: cabecera eller alcaldía) i kommunen San Ramón.
Historie
Byen ble grunnlagt i 1867.
Befolkning
San Ramón har 7 133 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:
Kommune
Byens ordfører (alcaldesa) er Beatríz Lamas (2010-2015).
Transport
Ruta 6 forbinder San Ramón med Montevideo, San Bautista og Sarandí del Yí.
Selskapsreisen 2
Handling
Enda en gang begir Stig-Helmer seg ut på eventyr og nå bærer det av sted til Alpene sammen med den norske kompanjongen hans, Ole Bramserud. Den svenske filmtittelen er Snowroller som dessuten er navnet på reiseselskapet de reiser til Kirchberg med. På reisen får de selskap av mange andre komiske personligheter, for eksempel familien Jönsson og kompisene Brännström og Hedlund fra Västerbotten.
Om filmen
Filmen ble innspilt i den sveitsiske byen Verbier, som man et par ganger kan se på skilt i filmen. Gondolbanen de kjører med i filmen er i dag erstattet av funitelheisen «Funispace».
For øvrig er Verbier en fransktalende by, likevel snakker lokalbefolkningen i filmen utelukkende tysk.
Ohashi-demningen
Ohashi-demningen er en demning med et vannkraftverk i Japan. Anlegget har et totalt installert vannkraftpotensial på 615 MW.
Evert Taube
Evert Axel Taube (født 12. mars 1890, død 31. januar 1976) var en svensk forfatter, visesanger, komponist og maler.
Han ble født i Göteborg og vokste opp på øya Vinga i Göteborgs skjærgård. I 1925 ble han gift med Astri Linnéa Mathilda Bergman. De fikk tre barn, den yngste sønnen var Sven-Bertil Taube (1934–2022). Evert Taube døde i Stockholm i 1976.
Evert Taube ble en av Sveriges og Nordens aller mest kjente og folkekjære visesangere, selv om han selv helst ville bli betraktet som forfatter. Han skapte blant annet figurene Fritiof Andersson og Rönnerdahl.
På sin 60-årsdag i 1950 mottok Taube Bellman-prisen fra Svenska Akademin, og i 1960 ble han utnevnt til æresdoktor ved Göteborgs universitet.
Evert Taube tilhørte den tysk-baltiske adelsslekten Taube, introdusert på Riddarhuset som svensk adel på 1600-tallet (nr. 734 på Riddarhuset).
PTS
PTS er en forkortelse for blant annet:
Seimareh-demningen
Seimareh-demningen er en demning med et vannkraftverk i elva Seimareh, en del av vassdraget til Karkheh i Iran. Anlegget har et totalt installert vannkraftpotensial på 480 MW, og årsproduksjonen er om lag 850 GWh. Det ble påbegynt i 1997 og stod ferdig utbygd i 2009.
Norsk folkemusikk
Folkemusikk er tradisjonsbundet musikk, gjerne uten kjent opphavsmann. Folkemusikken utvikler seg gjennom overlevering fra en utøver til en annen, og ble ikke skrevet ned og dokumentert før i det 19./20.-århundre. Den norske folkemusikken oppsto i og var en del av det gamle bondesamfunnet. Innenfor denne kulturelle rammen var det bruk for de ulike sjangrene i tilknytning til arbeid og fest. En del instrumenter var sesongavhengige, slik som seljefløyta. Mange slåtter kom til å være knyttet til fortellinger og sagn, og det har vært hevdet at noen av dem hadde rituelle betydninger og kunne være riktig gamle. Slåtten Meglaren fra Telemark skulle derfor ha vært brukt når det brygget opp til ufred i et lag, og det var behov for en fredelig løsning. Noen har dermed hevdet at Fanitullen ble spilt når det ikke lenger var håp om en fredelig utgang på krangelen, og det hele måtte løses med slagsmål. Fanitullen er en av mange fredlausslåtter, mange med samme navn.
I Norge er det pardansene og fela som dominerer den eldre folkelige norske musikk- og dansetradisjonen. Det er bare den vokale folkemusikken som dominerer noe særlig ved siden av den veldige fele- og partradisjonen, og den er i hovedsak ikke dansemusikk. Vi har lite folkelig instrumentalmusikk som ikke er eller har vært dansemusikk. Det er bare bygdemusikk som slåtter og omformede danseslåtter som ikke er dansemusikk.
Fela og hardingfela er et viktig musikalsk skille. I områdene hvor fela brukes har slåttene en enklere oppbygging ofte med vekt på 8 takter, mens mange hardingfeleslåtter er bygd opp av korte motiv, ofte totaktsmotiv som blir repetert, variert og bundet sammen svært fritt.
Hovedtyngden av vokal folkemusikk er uten dans. Vi har ballader og mange slags viser, religiøse folketoner og stev (omkved i skaldedikt el. folkevise). Sistnevnte er best kjent fra Telemark og Setesdal. I Setesdal blir det fremdeles diktet og brukt stev i mange sammenhenger. Vi har også mange lokke- og varselrop fra setertradisjonen, og vi har mange rim som er diktet til primært instrumentale danseslåtter. Vi har også mange slags små stubber og vers som de voksne sang for barna, til underholdning eller ved skoletid.
Sjangrene innenfor vokal folkemusikk er følgende:
Joik er også en type vokalmusikk, og er den samenes eldste musikktradisjon. Den finnes i flere ulike dialekter. Joiken skiller seg klart fra all annen musikktradisjon i Norge, både når det gjelder funksjon, innhold og musikalsk utforming (kjedeform og åpen melodistruktur med penatonikk, treklangsrørsler og store sprang). Det er først nå, i senere tid, at man har modernisert joiken gjennom instrumenalt akkompagnement.
Innenfor den instrumentale folkemusikken opererer vi først og fremst med slåtten. Variantene er:
Til begge retninger tilhører salmer og religiøse toner.
Disse slåttetypene hører hjemme i det gamle bondesamfunnet. Fra og med 1800-tallet kom det nyere dansemoter til, og runddansene ble mer populære:
Sammen med runddansene kom også toraderen og trekkspillet til bygdene. Noen spelemenn adopterte eldre feleslåtter over til toraderen. Dette skjedde blant annet i Hallingdal. De eldste danseformene ble etterhvert tvunget til siden, ikke minst etter 1950, da swing kom på moten. Et bevisst lagsarbeid og sterke interesseforeninger tar i dag vare på de eldste tradisjonene. Institusjonaliseringen av folkemusikken er også kommet et godt stykke i og med en opprettet linje på Norges musikkhøgskole, Høgskolen i Telemark, og Ole Bull-akademiet på Voss.
Mühlig-Hofmannfjella
Mühlig-Hofmannfjella er en fjellkjede som strekker seg 105 kilometer fra øst til vest mellom Gjelsvikfjella og Orvinfjella i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Jøkulkyrkja (3148 moh.), Dronning Maud Lands høyeste fjell, ligger i den østre delen av Mühlig-Hofmannfjella.
Mühlig-Hofmannfjella ble oppdaget under den tredje tyske antarktisekspedisjonen (1938–1939), ledet av kaptein Alfred Ritscher, og navngitt etter divisjonsdirektøren i Reichsluftfahrtministerium. Fjellene ble senere nedtegnet på nytt under den norske antarktisekspedisjonen (1956–60).
University of Wisconsin
University of Wisconsin er et delstatseid universitet med 15 campuser som inngår i University of Wisconsin System. Flaggskipuniversitetet er et land-grant-universitet som ligger i Madison i delstaten Wisconsin, USA. Ofte listes UW Madison som Public Ivy-lærested.
Universitetet ble opprettet i Madison i 1848. Tjue år senere fikk dette lærestedet egen jus-utdanning, og flere campuser ble grunnlagt utover 1800-tallet. Universitetssystemet oppstod 11. oktober 1971 ved sammenslåing av University of Wisconsin og Wisconsin State University.
De elleve viktigste lærestedene under UW som tildeler akademiske grader, er:
University of Wisconsin Law School i Madison er med sine 820 studenter den eneste offentlige jus-utdanningen i Wisconsin.
Ved universitetet var det 162 933 studenter og 32 000 ansatte i 2007, og samme året var skolepengene fra om lag US$ 5 500 i snitt for studenter folkeregistrert i Wisconsin, avhengig av studiested. Studiene gis opp til doktorgradsnivå i Madison og Milwaukee, ellers til mastergrad ved de andre lærestedene.
Lærestedet for fjernvarme fra West Campus gasskraftverk, som yter 150 MW med kogenerasjon.
Dumbo
Dumbo er en amerikansk tegnet fantasymusikal for barn fra 1941 produsert av Walt Disney.
Filmen handler om den vesle sirkus-elefanten Dumbo som blir latterliggjort på grunn av sine store ører. Hans eneste venn, bortsett fra moren, er musa Timothy. Sammen med noen fugler lærer Timothy ham å bruke ørene som vinger slik at han blir verdens eneste flyvende elefant. Filmen er basert på en kort billedbok skrevet av Helen Aberson og Harold Pearl med illustrasjoner av Helen Durney.
Dumbo er den fjerde helaftens tegnefilmen til Disney, og regnes også som den fjerde i rekken av Disneys klassikere.
En realfilm-versjon ble utgitt i 2019.
Handling
Et stort sirkus befinner seg i Florida, og en flokk hvite storker leverer babyer til dyrene. Rett etter at sirkuset skal legge ut på en ny turne, kommer en forsinket stork og innhenter toget i bevegelse. Storken slipper den forventede elefant-ungen Jumbo Junior ned til elefant-moren fru Jumbo. De andre elefantene er i utgangspunktet glade, helt til de ser at babyen har alt for store overdimensjonerte ører, og umiddelbart gir de ham kallenavnet «Dumbo»
Men Mrs. Jumbo viser babyen sin stor omsorg og kjærlighet, og forsvarer ham mot erting fra de andre elefantene. Dumbo, klønete på grunn av de alt for store ørene, blir gjort til en egen attraksjon ved sirkuset. Når noen bøllete andre sirkus-dyr begynner å plage Dumbo, tar fru Jumbo igjen. Sirkus-ansatte fjerner Dumbo fra området, og fru Jumbo blir rasende. Men fru Jumbo blir deretter ansett som sprø, og låst inne i et bur. Dumbo får skylden for denne hendelsen, og blir unngått av alle de andre elefantene.
Timothy, en liten mus som også reiser med sirkuset, blir snart venn med Dumbo og bestemmer seg for å gjøre ham til en egen stjerne. Timothy planlegger å bruke Dumbo i et eget stunt, på toppen av en elefant-pyramide. Imidlertid snubler Dumbo på grunn av de alt for store ørene under showet og dette velter hele pyramiden. De andre elefantene blir skadd i alt oppstyret. Dumbo får andre roller ved sirkuset, men hater sin nye jobb, og blir deprimert.
Popularitet og økonomi
Produksjonskostnadene var på $950 000.
Anmelderne
Den ble meget godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 98 % på Rotten Tomatoes og 96 % på Metacritic.
Priser
Den ble tildelt Oscar i klassen beste musikk, og under Filmfestivalen i Cannes ble den tildelt en pris for beste animasjon.
Ed Gein
Edward Theodore Gein (født 27. august 1906 i La Crosse County i Wisconsin, USA, død 26. juli 1984 i Madison i Dane County, Wisconsin, USA) var en beryktet seriemorder fra USA. Kun to personer ble bekreftet drept, men det er mistanke om at han drepte totalt seks. I tillegg til drap, stjal han lik fra graver og brukte delene til å lage masker, klær eller møbler. Han lagde også belter av brystvorter, og brukte hodeskaller som suppetallerkener.
16. november 1957 forsvant butikkeieren Bernice Worden. Sønnen hennes fortalte at Gein hadde vært i butikken samme kveld. Da politiet ransakte tomten hans fant de den hodeløse kroppen hennes hengende i et skjul.
Dumbo
Priser
I 2017 ble filmen vedtatt bevart av USAs nasjonale filmregister.
Ed Gein
I huset hans fant de:
Dumbo
Annet
Den ble distribuert av RKO Pictures i USA.
Ed Gein
Disse tingene ble fotografert og deretter ødelagt.
Påstanden om nekrofili ble benektet av Gein selv, hvor han påpekte at «de luktet for vondt».
Ed Gein ble utsatt for omfattende psykologiske undersøkelser, og en rekke eksperter fant ut at han led av schizofreni. Han kunne derfor ikke dømmes til fengsel og ble isolert på et mentalsykehus i Wisconsin.
De amerikanske bøkene, med tilhørende skrekkfilmene Psycho fra 1960 og Nattsvermeren fra 1988, samt skrekkfilmen Motorsagmassakren (1974) har hentet sin hovedinspirasjon fra saken om Ed Gein.
Ed Gein døde 26. juli 1984 av hjertesvikt som følge av kreft. Graven hans i Plainfield Cemetery ble jevnlig vandalisert. Flere biter av gravsteinen hans har blitt slått løs og tatt som suvenirer. I 2000 ble gravsteinen stjålet, men i juni 2001 ble den ble funnet igjen og befinner seg nå i et museum i Waushara County.
Anguilla
Anguilla er ei øy i Karibia og et britisk territorium, beliggende øst for De britiske Jomfruøyer og nord for St. Martin. Hovedstaden heter The Valley. Øya har et areal på 102 km² og 12 800 innbyggere (2002). Anguilla er den nordligste av Leewardøyene i De små Antiller og var tidligere en del av De britiske Leewardøyene. FN regner Anguilla som et ikke-selvstyrt område, men det er ikke gitt at befolkningen ønsker selvstendighet.
Anguilla ble først befolket av indianere fra Syd-Amerika. De tidligste spor etter mennesker skriver seg fra omkring 1300 f.Kr., og spor av fast bosetning fra omkring 600 e.Kr. Det er usikkert når øya ble oppdaget av europeere. Noen kilder hevder at Columbus så øya i 1493, mens andre mener at den først ble oppdaget av franskmenn i 1564 eller 1565. Navnet Anguilla er ordet for ål på flere romanske språk, antagelig valgt på grunn av øyas langstrakte, åleliknende form.
Anguilla ble først kolonisert av engelske innvandrere fra St. Kitts omkring 1650. Frankrike overtok øya i 1666, men avsto den igjen til England året etter ved freden i Breda.
Avkolonisering
Anguilla står på FNs liste over ikke-selvstyrte områder.
Generalsekretær Ban Ki-moon bekreftet i august 2013 FNs forpliktelse til arbeidet med å få slutt på kolonialisme og tok til orde for uavhengighet for de gjenværende ikke-selvstyrte områdene. Samtidig anerkjente han at folket i de ikke-selvstyrte områdene ikke nødvendigvis ønsker uavhengighet, men la vekt på at de må få et valg. FN anser retten til selvstyre folket i et område som Anguilla har for å være oppfylt dersom folket fritt kan velge mellom tre alternativer: 1) bli en selvstendig stat, 2) bli en assosiert stat i tilknytning til en annen uavhengig stat, eller 3) bli helt integrert i en annen uavhengig stat.
Kristina Bille
Kristina Bille Hansen (født 3. april 1986 i Hvalpsund) er en dansk håndballspiller, som spiller for den slovenske klubben RK Krim. Hun har tidligere spilt for Viborg HK og Aalborg DH.
Bille debuterte for det danske landslaget i 2005 og spilte i EM 2006. Til VM 2011 ble hun tatt ut til den danske bruttotroppen, men var i utgangspunktet ikke med i 16-mannstroppen som reiste til Brasil. Da Maibritt Kviesgaard pådro seg en korsbåndsskade i kampen mot Argentina, ble Bille innkalt som erstatter og dro til Brasil. Hun spilte sin første kamp mot Elfenbenskysten, hvor hun ble dansk toppscorer med 8 mål.
Jan Heintze
Jan Heintze (født 17. august 1963) er en tidligere dansk fotballspiller. Han fikk sitt gjennombrudd på under Bo Johansson, som tiltrådte som trener i 1996, da Heintze var 33 år. Alderen var imidlertid ingen hindring, på slutten av 1990-tallet spilte han flere gode landskamper. Han spilte 86 landskamper og scoret 4 mål. I en EM-kvalifiseringskamp i 1999 scoret han direkte på hjørnespark.
Han la opp fotballkarrieren etter VM-sluttspillet i 2002. I løpet av karrieren spilte han bl.a. for Kastrup Boldklub, PSV Eindhoven, KFC Uerdingen 05 og Bayer Leverkusen.
Det var en gang en cherrox
Det var en gang en cherrox eller Once upon a cherrox er en norsk kortfilm og barnefilm fra 2006. Filmen er en 6 minutter lang romantisk eventyrkomedie med Jon Øigarden, Kjersti Holmen, Sondre Opedal og Ida Berg i hovedrollene. Filmen er produsert av Applaus & Confetti ved Christel Jørgensen, regi og manus er ved Håvard Janbu Haukeland, Christopher Pahle og Martin Zimmer. Filmen har deltatt på en rekke filmfestivaler verden rundt. Filmen er utgangspunktet for tv-serien Det var en gang et eventyr som sendes våren 2008 på NRK.
Handling
Richard (7) vil kysse Camilla (7). Camilla vil at Richard skal kysse henne. Men de blir avbrutt før de kommer så langt. Camilla hentes av faren, Richard blir nektet å gjøre lekser hos dem mer, Camilla mister cherroxen sin, og Richard må sitte igjen på skolen. Når han finner Camillas cherrox starter Richards farefulle ferd for å levere den tilbake. Han må trosse lærerinner, sinte hunder, og ikke minst slemme fedre for å nå sitt mål.
Eventyrgrepet
Barna i filmen er sterkt inspirert av lærerinnens (Kjersti Holmen) eventyrlesing. Hver gang de kommer overfor et problem, søker de inspirasjon i de gamle, kjente eventyrene; Når Richard finner Camillas gjenglemte cherrox i klasserommet, inspireres han av Askepott som «mistet» ballskoen sin for at prinsen skulle finne henne. Når Richard ikke kommer seg forbi «trollet» (faren til Camilla) og «dragen» (familiens hund), gjør Camilla som Rapunzel og kaster en lang, gul flette ut fra vinduet sitt som Richard kan klatre opp i. Når Richard bestemmer seg for å redde Camilla ruster han seg opp som en ridder; sykkelhjelmen, ryggsekken og gymhåndkleet blir en perfekt rustning, et tresverd trekkes fra en snøskavl i skolegården som om det er sverdet i stenen og når Richard sklir fremover på sparkstøtten sin, fremstår det for han som om han er en ridder på en hest.
På samme måte som barna inspireres av eventyrene, gjør også historien det; Når Richard går forbi en gammel dame som har satt fast stokken sin i brøytekanten (nesen i en stubbe), hjelper han henne løs. Den gamle damen dukker senere opp i historien og redder Richard når alt håp synes ute. Akkurat som i eventyret.
Når Richard omsider kommer seg frem til Camilla, finner han frem cherroxen og setter den på foten hennes. Den lille historien handler med andre ord bare om at Richard skal få gitt cherroxen til Camilla samt å få fullført det de begynte på i klasserommet – et kyss. Men selv om motivasjonen, analytisk sett, kan synes uviktig er målet om å få kysse Camilla og å få satt cherroxen på foten hennes, det viktigste i hele verden for Richard. Dermed blir det også viktig for seeren.
Tv-serie
Kortfilmen vakte oppmerksomhet hos NRK, blant annet etter de mange filmfestivaldeltakelsene rundt i verden. Skaperne av kortfilmen fikk dermed i oppdrag å lage en serie basert på det samme eventyrgrepet. Barnetv-serien Det var en gang et eventyr har premiere på NRK fredag 4. april.
Snyder Rini
Snyder Rini (født 27. juli 1948) er en politiker på Salomonøyene. Han var statsminister i åtte dager i april 2006. Rini blei første gang valgt inn i nasjonalforsamlinga (for Marovo-distriktet) i 1997. Han blei gjenvalgt i 2001, 2006, 2010 og 2014. Han har hatt ei rekke ministerposter, deriblant finansminister i flere omganger og visestatsminister fra 2001 til 2006.
Da Rini blei utpekt til statsminister 18. april 2006, førte dette til kraftige opptøyer. Det blei hevda at det hadde vært valgfusk, og det var videre påstander om at Rini var kontrollert av krefter i det kinesiske næringslivet. Det blei sendt ekstra troppestyrker fra Australia, New Zealand og Fiji for å forsterke fredsstyrken RAMSI (Regional Assistance Mission to the Solomon Islands). 26. april valgte Rini å gå av med umiddelbar virkning, og Manasseh Sogavare overtok som statsminister fra 4. mai.
Krattvarsler
Krattvarsler (Lanius meridionalis) er en fugl.
Shiroyama vannkraftverk
Shiroyama vannkraftverk er et pumpekraftverk i elva Sagami i Japan. Anlegget har et totalt installert vannkraftpotensial på 250 MW. Det ble påbegynt i 1960 og stod ferdig utbygd i 1965.
Øyefluer
Øyefluer er en familie av umiskjennelige fluer. Deres mest karakteristiske trekk er at fasettøynene er enormt store. Hos hannene dekker de hele det halvkuleformede hodet, hos hunnene er det en smal stripe mellom dem i pannen. Disse fluene er parasitter på sikader. Deres nærmeste slektningen er blomsterfluene. Øyefluene er vanlige, spesielt på gressmarker der sikadene de snylter på er tallrike, men blir lett oversett da de er ganske små og holder seg mest nede i vegetasjonen.
Utseende
Øyefluene er lette å kjenne igjen hvis man en gang har sett en.
Kroppen er påfallende kort, mye kortere enn vingene, vanligvis svart på farge, men ofte med tett, grålig bestøvning. Brystet (thorax) har fin hårkledning, men ingen kraftige børster.
Vingene er lange og smale. Hos de fleste gruppene går de to lengste årene (R4+5 og M1) mot hverandre ytterst i vingen slik at det dannes en linseformet celle.
Beina er temmelig korte, uten noen spesielle særtrekk.
Bakkroppen er sylindrisk, nokså kort. Hunnene har et spisst eggleggingsrør som de bruker til å bore eggene inn i vertsdyret.
Memelland
Memelland (litauisk Klaipėdos kraštas, tysk Memelland eller Memelgebiet; fransk Territoire de Memel) var et område definert av Versaillestraktaten i 1920 da det ble lagt inn under administrasjon av Ambassadørrådet. Memelland ble sammen med Saar og Danzig underlagt Folkeforbundets kontroll og folket i disse regionene kunne stemme over om de fortsatt skulle være en del av Tyskland i en folkeavstemning. Bortsett fra i Saar ble det imidlertid ikke avholdt slike folkeavstemninger.
Øyefluer
Utseende
Larvene er tykke, hvite med få tydelige ytre strukturer, et utseende som er typisk for larver som lever som parasitter inne i andre organismer.
Memelland
Det opprinnelige området til de baltiske folkegruppene kurlendere og skalvere ble erobret rundt 1252 av Den tyske ridderorden, som bygde Memelburg og byen Memel (i dag Klaipėda). I 1422 ble det trukket en grense mellom Preussen og Litauen under Melnotraktaten. Denne grensen eksisterte fram til 1918.
Øyefluer
Levevis
Hele familien er parasitter på sikader (Auchenorrhyncha), og hunnene legger egg på nymfer eller voksne insekter. De legger bare ett egg på hvert vertsdyr. Larvene utvikler seg inne i verten, men tar ikke livet av den før de er ferdigutviklet. Til slutt har larven spist opp alle indre organer hos verten, de mest livsviktige til slutt. Den utvokste larven kryper ut av verten, som nå er redusert til et tomt skall, og forvandler seg til en puppe. En slik livssyklus, der larven spiser på en levende vert, men tar livet av den til slutt, kalles en parasitoid livssyklus. De voksne hunnene bruker sitt gode syn til å finne vertsdyr. Paringen skjer i luften. Øyefluene kan stå stille i luften liksom deres slektninger blomsterfluene, og hannene forfølger og griper hunner som passerer. Øyefluene er vanlige der sikadene de lever av er tallrike, særlig på blomsterenger eller lignende.
Memelland
Etter Sovjetunionens sammenbrudd i 1991 har området vært en del av Litauen og Klaipėda fylke og Tauragė fylke.
Mellomkrigstiden og andre verdenskrig
Det da vesentlig etnisk tyske Memelland (andre etniske grupper var prøyssiske litauere og memellendinger) i området mellom elven og byen ble okkupert av Litauen i «Klaipėdaopprøret» i 1923.
Jacob Robinson var juridisk rådgiver for Litauens utenriksdepartement fra 1931 blant annet i form av en utredning om det omstridte Memelland. I 1932 reiste Robinson og utenriksminister Dovas Zaunius til Folkeforbundet i Geneve der Zaunius skulle svare på anklagene mot Litauen angående Memelland. Saken ble ikke løst i Geneve og derfor overført til Den faste domstol for mellomfolkelig rettspleie i Haag hvor Robinson var til stede som juridisk rådgiver. Litauen vant frem i Haag. Robinson publiserte sin juridiske utredning om Memel-saken i 1934.
Ong
Ong kan være:
Memelland
Mellomkrigstiden og andre verdenskrig
Området ble annektert av Tyskland 22. mars 1939. Etter den tyske overtakelsen ga gauleiter Erich Koch ordre om at alle jødiske innbyggere måtte forlate byen innen 14 dager. Omkring 9000 jøder flyktet til Litauen og der de to år senere ble innhentet ved den tyske invasjonen av Sovjetunionen. Litauen var annektert av Sovjetunionen som følge av Molotov-Ribbentrop-avtalen. Tyske styrker krysset delelinjen mellom Memelland og de øvrige Litauen 22. juni 1941 ved invasjonen av Sovjetunionen. De første massakrene på jøder skjedde i Gargždai (litt øst for Klaipėda) da tyske styrker og politi henrettet 201 mennesker to dager etter invasjonen. Politi fra Memel deltok i massakrene som innledet Holocaust i Litauen. Det er ikke påvist noen skriftlige ordrer om å drepe alle jødene i de erobrede områdene i øst før Barbarossa ble satt i gang.
Luleå HF
Luleå Hockeyförening (LHF) Etablert i 1977, først som GroKo hockey og er et ishockey lag i Luleå, Sverige. Klubben er den nordligste ishockey som er i den øverste divisjonen. I 1979 skiftet klubben navn til Luleå hockey klubben. Club merke, fra sesongen 1994/1995, består av en bjørn med rød, gul, hvit og svart. Klubben har så langt tatt et SM-gull 1996- Luleå HF har spilt i den øverste divisjonen siden 1984 (27 år fra 2011). Luleå HF spiller sine hjemme kamper i Coop Arena.
Memelland
Mellomkrigstiden og andre verdenskrig
Området ble okkupert i 1945 og annektert av Sovjetunionen i ble en del av Litauiske SSR.
Våmur
Våmur er et fjellområde og fjellovergang på fylkesvei 355 sør i Fyresdal kommune i Telemark, mellom administrasjonssenteret Moland i Fyresdal og Kilegrend. Ved Svåune er veien hugget ut i sva-fjell som stedvis er over 50 grader bratt, og som gir en flott utsikt. Veien ble ferdig utbygd i 1950.
Ænima
Sangen «Ænema» handler om verdens undergang (armageddon), og om «hølet» Los Angeles.
Allan Kemakeza
Allan Kemakeza (født 20. juli 1948 på øya Savo) er en politiker på Salomonøyene. Han var statsminister fra 17. desember 2001 til 4. april 2006.
Bolitiker
Kemakeza ble første gang valgt inn i nasjonalforsamlingen i 1989. Han ble gjenvalgt i 1993, 1997, 2001 og 2006. Ved valget i august 2010 tapte han plassen sin. Han annonserte da at han ville stille som kandidat til vervet som parlamentets president (speaker). Denne velges av parlamentsmedlemmene, men er sjøl ikke nødvendigvis representant. Kemakeza vant avstemninga i konkurranse med to andre prominente politikere, som begge hadde tapt sine seter, Francis Billy Hilly og Fred Fono. Fra september 2010 til 2014 innehadde Kemakeza dermed vervet som speaker.
Kemakeza arbeidde i politiet fra 1972 til 1988. Året etter blei han innvalgt i parlamentet første gang. Samme år blei han utnevnt til justisminister, og to år seinere til minister for boligbygging og offentlige tjenester. Seinere har han vært skogbruks- og miljøminister, visestatsminister og minister for nasjonal enhet og forsoning.
Kemakeza, som representerer People's Alliance Party (PAP), var visestatsminister under Manasseh Sogavare, men fikk sparken tre måneder før valget i 2001 etter beskyldninger om korrupsjon, noe han sjøl sterkt avviste. Det vakte likevel noe oppsikt da han mottok 850.000 salomon-dollar som kompensasjon for eiendom som gikk tapt under borgerkrigen på øyene.
Statsminister
Ved valget i 2001 fikk PAP 20 av 49 mandater og blei det største partiet. Under Kemakezas styre blei det oppsatt en internasjonal styrke under australsk ledelse (RAMSI – Regional Assistance Mission to the Solomon Islands) for å opprettholde ro og orden på øyene.
Det vakte en del oppmerksomhet da Kemakeza i 2005 besøkte et japansk krigsminnesmerke (Yasukuni i Tokyo).
Ved valget i april 2006 tapte PAP mer enn halvparten av mandatene. Koalisjonspartneren Snyder Rini, som hadde vært visestatsminister under Kemakeza, blei likevel valgt til ny statsminister. Dette førte til kraftige opptøyer i hovedstaden Honiara, og maktovertakelsen måtte utsettes en dag. I parlamentet blei Kemakeza valgt til visepresident, og han innehadde også vervet som leder for regjeringskoalisjonen.
I november 2007 blei Kemakeza dømt for maktmisbruk i samband med at han i 2002 hadde beordra et voldelig angrep mot et advokatkontor. Han satt fem måneder i fengsel året etter. Før dette bidrog han til at et mistillitsforslag mot Manasseh Sogavares andre regjering fikk flertall. Derek Sikua blei da statsminister, og Kemakeza gjeninntok skogbruksdepartementet.
Dronning Elisabeth II utnevnte i fødselsdagslista for Salomonøyene i 2001 Kemakeza til Knight Bachelor for politifortjenester så vel som politisk innsats. Han blei dermed gitt personlig adelskap og fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran navnet sitt. Republikken Kina har hedra Kemakeza med 1. klasse av Den strålende stjernes orden.
HV71
HV71 (Husqvarna Vätterstad i 1971), i morsmålet ofte forkortet til bare HV (i internasjonale turneringer HV71 Jonkoping) er et svensk ishockeylag i den sentrale delen av kommunen Jönköping. Laget er populært kjent som HV-Blue, og spiller hjemmekampene sine i Husqvarna Garden i distriktet Rosenlund, Jönköping, men klubben har røtter både i Jönköping- og Huskvarna-området.
HV71 ble dannet, som navnet tilsier 24. mai 1971 i en sammenslåing av to mindre klubber, Husqvarna IF og Husqvarna Vätterstad IF. Første sesongen HV71 spilte, brukte de røde hjemmetrøyer. Da Husqvarna AB ble hovedsponsor, endret de fargene på sine hjemmedrakter til blå.
Deres hjemmebane var i 1971 Rosenlundshallen, som ble ferdigstilt i desember 1958, og ble Skandinavias første moderne skøytebane. Den første til å trene laget var Folke Jörneke, som bare trente HV71 i en sesong. Den neste treneren var Dan Hober som klarte å få laget til eliteserien i sesongen 1979/1980. Laget endte sist og ble flyttet ned til Division 1 igjen.
Støttespillere
HV71 har historien hatt tre supporterklubber. Den første fanklubben ble kalt Klapp & Klang. Klapp & Klang ble dannet i sesongen 1973/1974 da HV71 spilte i divisjon II. Klapp og Klang ble oppløst 21. september 1987.
Den andre støttespillergruppen som heter North Bank Supporters (NBS) og ble dannet den 22. oktober 1993. NBS er HV71s største støttespillergruppe. De har flere ganger mottatt den prestisjetunge prisen for Sveriges beste supporterklubb.
Den tredje supporterklubben kalt Blue Crew (BC) ble dannet en gang i 2007.
Rivaler
I løpet av årene i divisjon 1 på slutten av 1970-tallet og tidlig på 1980-tallet, var HV 71s største rivaler de lokale konkurrentene HC Dalen, IF Troja og IFK Bekken.
I slutten av 1980- og 1990-tallet var AIK er en av de viktigste rivalene.
Storvindeln
Storvindeln (umesamisk: Stuor Vidduole) er en 55 km² stor innsjø i Sorsele kommune, i den midterste delen av Lappland i  Västerbottens län, beliggende 342 meter over havet. Innsjøen gjennomstrømmes av Vindelälven.
Avistegning
Avistegning er en samlebetegnelse på flere typer tegninger brukt på redaksjonell plass i dagspressen. Det kan være politiske kommentarer og satire, portretter og karikaturer, hverdagskommentarer, reportasjetegninger, rettstegninger, teatertegninger, inntrykk fra by og land, vitsetegninger og tegneserier.
Kjennetegn
De viktigste kjennetegnene ved en avistegning er at den er like aktuell som dagens avis og at den formidler til leseren det den skal på en effektiv måte. Avistegninger kan derfor bretraktes som «ferskvare» og «døgnfluer», og blir gode samtidsdokumenter. Flere tegninger har dessuten kvaliteter som gir dem et lengre liv og i enkelte tilfeller klassikerstatus. Avistegnerne står ofte nokså fritt i forhold til å formidle sine egne tolkninger og syn på en sak, og særlig de politiske kommentartegningene kan være mye skarpere og mer poengterte enn skrevne leder- og kommentarartikler. Det er likevel flere eksempler på sensur, injuriesaker og konflikter med bakgrunn i avistegninger. Et av de mest kjente eksemplene fra nyere tid er striden rundt de tolv danske Muhammedkarikaturene i Jyllands-Posten i 2006.
Avistegningene viser et rikt spekter av personlige uttrykk, og et regelmessig bidrag fra samme tegner kan i høy grad prege en avis' visuelle profil og publikums inntrykk av avisa. Avistegning er på mange måter en form for journalistikk, og avistegnerne har sin anerkjente plass ved siden av journalistene, enten de er fast ansatt eller arbeider frilans med mer eller mindre hyppige oppdrag.
Historikk i Norge
De første karikaturtegnerne kom fra vittighetspressen til avisene tidlig på 1900-tallet. Da avisene endret fokus fra meningsformidling til mer vekt på nyheter rundt 1910, ble foto og tegninger vanligere, også til underholdningsstoff. I nyere tid har en rekke illustratører tegnet for aviser, gjerne til feature-stoff.
Flere norske avistegnere er medlemmer i foreningen FECO Norway, en norsk avdeling av Federation of Cartoonists Organisations, internasjonal nettverksorganisasjon for avistegnere, tegneserieskapere og illustratører som jobber redaksjonelt. FECO Norway ble opprettet i 2009.
Kunstgalleriet Avistegnernes hus i Drøbak i Akershus ble opprettet i 1999. Det stiller særlig ut avistegninger, tegneserier og illustrasjonskunst.
Norske avistegnere
Personene i lista er i hovedsak ordnet etter året de er født.
Santa Rosa (Uruguay)
Santa Rosa er største by i kommunen Santa Rosa i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 3 727 innbyggere.
Byen er hovedstad (spansk: cabecera eller alcaldía) i kommunen Santa Rosa.
Historie
Byen ble grunnlagt i 19. august 1879.
Befolkning
Santa Rosa har 3 727 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:
Kommune
Byens ordfører (alcalde) er Gretel Ferrari (2010-2015).
Transport
Ruta 6 forbinder Santa Rosa med Montevideo, San Bautista, San Ramón og Sarandí del Yí.
In a Word: Yes (1969 – )
In a Word: Yes (1969 – ) er en samleboks med fem CD-er fra progressiv rock-bandet Yes som sammenfatter bandets karriere i perioden fra bandets begynnelse i 1969 til 2001, i tillegg til en god del uutgitt materiale, utgitt i 2002. Boksen inkluderer også materiale fra innspillingene i 1989 med Anderson Bruford Wakeman Howe.
Kaptsjagaj-demningen
Kaptsjagaj-demningen er en demning med «run-of-river» vannkraftverk (elvekraftverk) i elva Ili i Kasakhstan. Installert total vannkrafteffekt er 364 MW, med årsproduksjon på 920 GWh. Anlegget ble påbegynt i 1965 og stod ferdig utbygd i 1970.
Kangxiordboken
Kangxiordboken (kinesisk: 康煕字典, pinyin: Kāngxī Zìdiǎn) er etter Shuowen jiezi det nest viktigste tegnleksikon for kinesisk skrift. Det inneholder 47 000 tegn (de fleste av dem ikke lenger i bruk), og ble utviklet under Qing-dynastiet mot slutten av regjeringstiden til Kangxi-keiseren 康煕 i tidsrommet 1710 til 1716. Hovedansvarlig for arbeidet var den lærde Zhang Yushu 張玉書. Zhang Yushu videreutviklet Xu Shens 540 radikaler ved å redusere dem til 214, og ikke lenger sorterte dem etter filosofiske prinsipper men etter antall strøk. Dette systemet med 214 radikaler kalles Kangxi-radikalene（康熙部首）og har for det meste holdt seg og er i bruk i de fleste kinesiske skrifttegnsleksika.
Ordbokens navn er egentlig ikke noen dedikasjon eller noen henvisning til oppdragsgiver; det ble valgt fordi Kangxi var epokenavnet for keiserens regjeringsperiode.
Kangxi-sekvensen
Kangxi-sekvensen består av alle de 214 klassiske radikalene i den rekkefølge de er oppført i i Kangxi-ordboken. Kangxi-sekvensen benyttes i mange ordbøker og i mange softwareprogrammer som indekserer kinesiske tegn, og Kangxi-sekvensen er det paradigmet som kommer nærmest å være et kinesisk alfabet (selv om ordet 'alfabet' kan være litt misvisende her). Unicode indekserer kinesiske tegn efter Kangxi-sekvensen innen hver CJK-blokk. Vær oppmerksom på at i Unicode-standarden har glyffene i Kangxi-sekvensen egne kodeplasseringer som radikaler, som er forskjellig fra kodeplasseringene de ofte (enskjønt ikke alltid) identisk like glyffene har som kinesiske tegn.
Splittflagg
Splittflagg er et flagg med splitt, det vil si et flagg med to spisser, ofte også med «tunge» (dermed tre spisser, som særlig er i bruk i de nordiske lands statflagg).
Norge
Norges stats- og orlogsflagg har splitt og tunge, og har forholdet 16:27, mens nasjonalflagget har forholdet 8:11. Det norske statsflagget er identisk med orlogsflagget, men dette er ikke tilfelle i alle land.
Pico Cristóbal Colón
Pico Cristóbal Colón er et fjell i fjellkjeden Sierra Nevada de Santa Marta i Colombia. Det har en beregnet høyde på 5 775 meter over havet og er landets høyeste fjell sammen med Pico Simón Bolívar.
Våganes Fotballklubb
Klubben er tilsluttet Norges Fotballforbund gjennom Rogaland Fotballkrets, og hadde i 2019 371 medlemmer fordelt på lag fra 6 år opp til A-laget. Klubben disponerer en 11’er kunstgressbane og en 9’er kunstgressbane.
A-laget til Våganes Fotballklubb rykket ned til 7. divisjon samme høst, men fikk anledning til å spille i 6. divisjon da et av lagene der trakk seg. Spillende trener er Cato Lie.
Lenne (Ruhr)
Lenne er en elv i Sauerland i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Lenne er 128 km lang, og er en av sideelvene til Ruhr som renner mot dennes vestlige side.
Lenne har sitt utspring på toppen av Kahler Asten nær Winterberg. Elven munner ut u Ruhr ved byen Hagen. Tett ved munningen har Lenne en middelvannføring på 25 kubikkmeter pr sekund, og er dermed Ruhrs største sideelv.
Fylkesvei 868
Veien tar av fra E6/E8 ved Oteren og går nordover på vestsiden av Storfjorden og Lyngen forbi Furuflaten til Lyngseidet der den møter fylkesvei 91.