cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Shunga
Produksjon
Et stevnemøte mellom en ung mann og en gutt. Se Nanshoku. Miyagawa Isshō, ca. 1750; Shunga håndskrolle (kakemono-e); sumi, farger og gofun på silke. Privat samling.]] Shunga ble framstilt mellom 1500- og 1800-tallet av ukiyo-e-kunstnere ettersom disse verkene var lettere å selge og ved en høyere pris enn annet de lagde. Shungatrykk ble produsert og solgt enten som enkeltark eller — mer jevnlig — i bokform, da kalt for enpon. Disse inneholdt vanligvis tolv bilder, en tradisjon med røtter tilbake i kinesiske shunkyu higa. Shunga ble også framstilt som håndskrolle, kalt for kakemono-e. Dette formatet var populært selv om det var mer kostbart da skrollene måtte bli kolorert hver for seg.
Etter 1722 unnlot de fleste kunstnere fra å signere sine shunga-verker, men mellom 1761 og 1786 da innføringen av trykkereguleringer førte til et mer avslappet klima, begynte kunstnere igjen skjule sine navn som en del av bildet (eksempelvis som kalligrafi på en vifte holdt opp av en kurtisane) eller allusjoner i verket selv (eksempelvis som Utamaros verk titulert Utamakura.)
Publikum
{| class="toccolours" style="float: right; margin:0.5em 0 1em 1em; font-size: 85%; background:#c6dbf7; color:black; width:23em; max-width: 25%;" cellspacing="5"
Felles lykksalighet
«Shunga kan være sensuell og komisk, men det var sjeldent voldelig eller utbyttende. De fleste shunga avbildet spreke heteroseksuelle par i felles lykksalighet – og disse trykkene var sannsynligvis avholdt av både menn og kvinner, både unge og eldre, fra ulike samfunnslag, inkludert samuraiherrer som velstående handelsmenn og vanlige folk. Skillet mellom kunst og obskøn pornografi er en vestlig oppfatning. Det var ingen oppfatning i Japan at sex eller seksuell glede var syndig.» Shunga var antagelig likt av både menn og kvinner fra alle samfunnsklasser. Overtro og skikker som omga shunga antyder det; på samme vis som det ble betraktet som lykkebringende for en samurai å bære med seg shunga, ble det betraktet som en beskyttelse mot brann i handelsstandens varehus og i hjemmet. Fra dette kan det bli dedusert at samuraier, chōniner (byborgere) og hustruer eide shunga. Alle disse tre gruppene ville oppleve fravær fra det motsatte kjønn; samuraiene bodde i kaserner tidvis i månedsvis, ekteskapelig adskillelse var et resultat av sankin kōtai-systemet («regelbundet nærvær»), og handelsfolk måtte reise for å skaffe seg og selge varer. Det er derfor argumentert at denne overtroen var eufemistisk, og at eierskapet av shunga var ikke preget av reell overtro, men faktisk vellystighet.
Nedtegnelser av kvinner som anskaffer seg selv shunga fra bokhandlerne viser at også de var kjøpere. Det var en tradisjon å gi bruden, om ikke shunga, så ukiyo-e som viste scener fra det klassiske verket Fortellingen om Genji. Det har blitt hevdet at shunga kan fungert som en seksuell veiledning for sønner og døtre av rike familier, men dette har blitt bestridt ettersom det pedagogisk vesen i shunga er begrenset til umulige posisjoner og mangler beskrivelser av teknikker, samtidig som det faktisk eksisterte sexhåndbøker som ga mer håndgripelig veiledning, inkludert råd om hygiene.
Shunga varierte stor i kvalitet og pris. En del var meget utbroderte, bestilt av de rike. En del var begrenset i farger, kostet litt mer enn en bolle med nudler, og var meget utbredt. Empon var tilgjengelig via biblioteker, eller kashi-honya, som reiste rundt i rurale områder. Det viser at shunga nådde ut til alle samfunnsklasser — bønder, chonin, samurai og daimyo.
Sakte-TV
Sakte-TV (engelsk: slow TV) er en samlebetegnelse for en sjanger av TV-program av en ordinær hendelse i sin fulle lengde. Programmene kan være både direkte og i opptak. Navnet kommer av sendingens lange varighet, og det naturlig langsomme tempoet i fremdriften. Eksempler er NRKs programserie Minutt for minutt og ulike førerromsfilmer. Noen svenske programmer er fra 2013 og 2014 da TV4 sendte en reise langs Göta Kanal og 2019 sendte SVT Den stora älgvandringen. I november 2019 sendte avisen Ny Teknik bygging av Lego i tolv timer. Kanalen Norway Live sender kun sakte-TV.
Etterlatte sanger
Etterlatte sanger er et musikkalbum med Sidsel Endresen og Jonas Fjeld, utgitt i 1988.
Sandnessjøen og Omegn Turistforening
Sandnessjøen og Omegn Turistforening er en medlemsforening av Den Norske Turistforening (DNT), og omfatter kommunene Alstahaug, Dønna, Herøy, Leirfjord og Træna på ytre Helgeland. Foreningen ble stiftet i 1934, og har ca. 170 medlemmer.
Foreningen forestår vedlikehold og merking av turstier på blant annet Sju søstre, Dønnmannen og Træna, og arrangerer guidede turer til disse og andre steder i området.
Ryan Chew
Han representerte USA under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i gruppespillet i dobbel.
Dubna
Byen har status som naukograd, og er hjemsted for et internasjonalt kjernefysisk forskningssenter (JINR), en av Russlands største vitenskapelige stiftelser. Grunnstoffet Dubnium er oppkalt etter Dubna.
Historie
Beslutningen om å bygge en protonakselerator for kjernefysisk forskning ble tatt av Sovjetunionens regjering i 1946. Beliggenheten ved dagens Dubna ble valgt på grunn av dens avstand fra Moskva og nærheten til Ivankovo vannkraftverk. Den vitenskapelige lederen for prosjektet var Igor Kurtsjatov. Den administrative lederen av prosjektet, herunder bygging av en bosetning, en vei og en jernbane til Moskva var NKVD-sjefen Lavrentij Berija. Arbeidet ble for en stor del gjennomført ved bruk av straffarbeid av Gulag-fanger). Etter tre år med intensivt arbeid ble akseleratoren satt i drift 13. desember 1949.
Bosetningen Dubna fikk offisielt bystatus i 1956, samme år som forskningsinstituttet Joint Institute for Nuclear Research (JINR) ble formelt opprettet. Instituttet har utviklet seg til et stort internasjonalt forskningslaboratorium, som hovedsakelig arbeider innen partikkelfysikk, fremstilling av transurane elementer og radiobiologi. I 1960 ble byen Ivankovo på den andre (venstre) siden av Volga slått sammen med Dubna.
Mange av det 20. århundrets fremstående fysikere arbeidet ved instituttet, herunder Nikolaj Bogoljubov, Georgij Fljorov, Vladimir Veksler og Bruno Pontecorvo. Flere elementærpartikler og tunge grunnstoffer (som oganesson) ble oppdaget og utforsket ved JINR. I anerkjennelse av dette er grunnstoff 105, dubnium, oppkalt etter byen. I 1964 var Dubna vertsby for den prestisjefylte Internasjonale konferanse om høyenergifysikk (ICHEP).
Økonomi og infrastruktur
Byens næringsliv er nært knyttet til forskningsanleggene. Viktige virksomheter er en utstyrs- og maskinfabrikk. Før Sovjetunionens sammenbrudd var MKB Raduga, et selskap som spesialiserer seg på utvikling og produksjon av missilsystemer, en av byens store arbeidsgivere. Den eksisterer fremdeles, men dens betydning er sterkt redusert og byen har som følge av dette hatt et sysselsettingsproblem. Flere mindre industrivirksomheter har imidlertid dukket opp, og nærheten til Moskva gjør at mange kan pendle til arbeidsplasser der. Det er fremlagt planer fra AFK Sistema og andre investorer, inkludert russiske myndigheter, om å bygge en russisk «Silicon Valley» i Dubna, men pr begynnelsen av 2007 har intet arbeid blitt igangsatt.
I byen ligger også Ivankovo-reservoaret i Volga, og kraftverksdammen er eneste broforbindelse mellom bydelene, som ligger på begge sider av Volga.
Kollektivtransport til Moskva besørges av ekspresstog, forstadsbaner og busser.
Av betydning for Dubna er også skipstrafikken på Volga, Moskva-kanalen og Ivankovo-reservoaret.
Severdigheter
Verdens største statue av Vladimir Lenin ligger ved samløpet mellom Volga og Moskva-kanalen i Dubna. Den 15 meter høye statuen ble bygget på 1930-tallet. Den tilhørende og like store statuen av Josef Stalin ble revet i 1963, under avstaliniseringsperioden.
Kjente personer fra Dubna
Foruten de kjente fysikerne tilknyttet forskningsinstituttet i byen kan nevnes:
Ben Hawes
Benjamin Robert «Ben» Hawes  (født 28. juli 1980) er en britisk landhockeyspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på fjerdeplass med det britiske landslaget.
Didrik Ficks gränd
Didrick Ficks gränd er et smug i Gamla stan i Stockholm. Det strekker seg fra Västerlånggatan forbi Sven Vintappares torg til Stora Nygatan. I middelalderen fortsatte det vestover fram til Lejontornet.
Historikk
Gaten ble tidligere kalt Jöran Perssons gränd (1563) etter politikeren og Erik XIVs rådgiver Jöran Persson som eide et murhus på nåværende Sven Vintappares torg. I 1617 ble smuget kalt for Dirich Fiskes grendh og i 1674 for Diedrik Fischers gränd.
Smuget har trolig fått sitt navn etter Didrich Fischer, som var en tysk kjøpmann, som ifølge 1620 års «tänkebok» bodde i samme hus som Jöran Persson. På 1600-tallet har smuget flere forskjellige navn som er forsvenskede varianter av Fischers etternavn.
På slutten av 1700-tallet ble det revet et hus i Alcmene-kvartalet og smuget ble åpnet opp mot nord for å anlegge en plass der brannforsvaret kunne snu med hest og vogn uten å trenge å spenne fra. Nåværende navn har vært i bruk fra 1733.
ISO 3166-2:NZ
ISO 3166-2:NZ er Ny-Zealands del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er NZ, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Ny-Zealand. Andre del er en av følgende:
Regionalråd, enhetlige myndigheter og spesiell øyautoritet
<references group="upper-alpha"/>
Endringer
Følgende endringer i Ny-Zealands oppslag har blitt kunngjort i nyhetsbrev fra ISO 3166/MA siden ISO 3166-2 først ble utgitt i 1998:
Mille-feuille
Tradisjonelt består en mille-feuille av tre lag butterdeig (pâte feuilletée), som alternerer med to lag crème pâtissière, men noen ganger brukes pisket krem eller syltetøy i stedet. Det øverste butterdeigslaget drysses med melis, og noen ganger kakao, kakesmuler eller pulveriserte nøtter (for eksempel ristede mandler). Alternativt kan toppen glaseres med glasur eller fondant i vekslende hvite og brune striper, og deretter børstes.
Noter
<references group='note' />
Nagmeldin Ali Abubakr
Nagmeldin Ali Abubakr (født 22. februar 1986) er en sudansk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Han representerte Sudan under Sommer-OL 2008, der han ble utslått i de innledende rundene.
Portland Open
WinCo Foods Portland Open er en golfturnering på Korn Ferry-touren som ble arrangert for første gang i 2014 på Pumpkin Ridge Golf Club sin Witch Hollow Golf Course i forstaden North Plains i Portland i Oregon. Turneringen har siden start vært grunnspillsfinale på touren, den siste turneringen før Korn Ferry-sluttspillet.
David Dacko
David Dacko (født 24. mars 1930, død 20. november 2003) var den første presidenten i Den sentralafrikanske republikk, fra 14. august 1960 til 1. januar 1966, og landets tredje president fra 21. september 1979 til 1. september 1981.
Etter uavhengigheten 13. august 1960 ble Dacko midlertidig president i republikken (14. august 1960 – 12. desember 1960), og deretter, med aktiv støtte fra Frankrike mot hans rival Abel Goumba, den første presidenten i Den sentralafrikanske republikk (12. desember 1960 – 31. desember 1965). I 1960 tjente han også som president for konferansen for statsministrene i Ekvatorial-Afrika.
Selv etter å ha blitt fjernet fra makten to ganger​​, fortsatte Dacko å være en svært aktiv politiker og presidentkandidat med en lojal gruppe av tilhengere. Dacko var dermed en viktig politisk figur i sentralafrikansk politikk for en periode på over et halvt århundre.
Savai’i
Savai'i, også tradisjonelt kalt Salafal, er den største og høyeste øya i Samoa og blant Samoaøyene. Den er også den største landmassen i Polynesia utenfor Ny-Zealand og Hawaii. Øyas befolkning var i folketellinga i 2006 43,142, noe som utgjør 24 % av landets befolkning. Fergeterminalen og den eneste byen er Salelologa, som ligger på østkysten, som er det stedet flest ankommer øya. Det går en asfaltert vei rundt øya, med busser som går til de fleste landsbyene.
Savai'i består av seks distrikter: Fa'asaleleaga, Gaga'emauga, Gaga'ifomauga, Vaisigano, Satupa'itea og Palauli. Hvert distrikt består av landsbyer med sterke tradisjoner rundt slektskap, historie, land og høvdingtitler. Det er også en viss grad av økoturisme på øya.
Øya er den største skjoldvulkanen i det sørlige Stillehavet, med utbrudd seinest på begynnelsen av 1900-tallet. Sentralt på øya ligger Savai'i-regnskogen, som med sine 72,699 hektar er den største regnskogen i Polynesia. Øya har over 100 vulkankratere og inneholder det meste av Samoas endemiske flora og fauna.
Pascale Baudonnel
Baudonnel er utdannet ysteteknolog fra franske ENILIA (Ecole Nationale d'Industrie Laitière et des Industries Agroalimentaires) i Surgères, og ble i 1988 viden kjent i arbeidet for å påvise de kvalitetsforringende sider ved pasteurisering. Hun etablerte den landsomfattende organisasjonen Norsk Gardsost (1997), som organiserer de fleste som jobber med småskala melkeforedling i Norge.
På andre fronter har hun blant annet bidratt til fornying av Sognebunaden, dog i tråd med Bunad- og folkedraktrådets retningslinjer.
Jakob van Doordt
Van Doordt ble anbefalt til Jakob I av England og var i England for å male.
Han døde under et opphold i Stockholm.
Oculariini
Utseende
Små (vanligvis under 10 millimeter), avlange, brune trebukker.
Levevis
Ingenting er kjent om biologien til denne gruppen.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i tropisk Afrika, med flest arter i den vestlige delen.
Charles Bugbee
Charles G. Bugbee (født 29. august 1887 i Stratford, død 18. oktober 1959 i Barnet) var en britisk vannpolospiller. Bugbee har blitt olympisk mester to ganger. Han var med på de britiske vannpololagene som vant turneringene i OL 1912 i Stockholm og OL 1920 i Antwerpen
Marcello Bertinetti
Bertinetti vant en olympisk sølvmedalje i fekting under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det italienske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn. De andre på laget var Abelardo Olivier, Sante Ceccherini, Alessandro Pirzio Biroli og Riccardo Nowak.
Bertinetti vant sin andre olympiske gullmedalje under Sommer-OL 1928 i Amsterdam, også denne gullmedaljen ble vunnet i lagkonkurransen i kårde.
Dalsfjord (andre betydninger)
Dalsfjord har flere betydninger:
Tonn
Et tonn (symbol: t) er det samme som 1000 kilogram (kg). Tonn kalles også metrisk tonn, men er ikke en SI-enhet. Det er imidlertid akseptert å bruke tonn i SI-sammenheng.
Et amerikansk tonn (short ton) er 907,18474 kg og et britisk tonn (long ton) er 1016,0469088 kg, men britene faser nå ut det sitt gamle målesystem; det ble bestemt at fra år 2000 skal salg av varer etter vekt i Storbritannia referere til SI-systemet.
Se også
Tona ingelesa
Johan Svendsens gate (Trondheim)
Johan Svendsens gate (2–4) er en gate (blindvei) ved bydelen Elgeseter like sør for Midtbyen i Trondheim, som strekker seg nord fra Einar Tambarskjelves gate mot sørøstlig retning hvor den ender blindt mot en større parkeringsplass med innkjøring fra Tellefsens gate og Magnus den Godes gate.
Fylkesvei 2376
Fylkesvei 2376 går mellom Fall i Søndre Land og Raufoss i Vestre Toten.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 114 (Oppland).
Apsara
En apsara (sanskrit: अप्सरा) eller Accharā (Pāli) er en kvinnelig naturånd for skyene eller vannet i hinduistisk og buddhistisk mytologi. Ordet kan oversettes som nymfe, guddommelig nymfe eller guddommelig jomfru.
Apsaraer sees på som overnaturlige vesener: de ser ut som meget vakre og elegante unge kvinner som er meget dyktige danserinner. De er hustruer til gandharvaene, som er hofftjenere hos Indra. De danser til musikk spilt av deres menn, som regel i gudenes palass, og underholder gudene og falne helter. I deres egenskap av å oppvarte falne helter kan de sammenlignes med valkyriene fra nordisk mytologi. Apsaraer sies å være i stand til å skifte form og bestemme utfallet av spill og veddemål. Urvasi, Menaka, Rambha og Tilottama er de mest berømte blant dem. Apsaraer sammenlignes noen ganger med musene i oldtidens Hellas, ettersom hver av de 26 apsaraer ved Indras hoff representerer et bestemt aspekt i dansekunsten. Apsaraer er assosierte med vann og kan på den måten sammenlignes med nymfene, dryadene og najadene i oldtidens Hellas. De assosieres likeledes med fruktbarshetsriter.
Presidenten fra Bastøy fengsel (film)
Presidenten fra Bastøy fengsel (eng: From Prison to Parliament) er en norsk dokumentarfilm fra 2008. Filmen handler om norsk-kenyanske Peter Owino Ranginya, som kom til Norge fra Kenya i 1991. To år før det dramatiske valget i Kenya i 2007 sitter han i fengsel, dømt for underslag i Utlendingsdirektoratet (UDI). Herfra planlegger han å stille som kandidat til parlamentsvalget i Kenya når han slipper ut, med mål om ikke å bestikke en eneste velger.
Filmen vant Gullstolen for beste dokumentarfilm på Kortfilmfestivalen i Grimstad i 2009.
Dapson
Dapson, med generisk navn 4,4'--diaminodifenylsulfone, er et medikament som brukes ved sykdommene spedalskhet og Dermatitis herpetiformis. Medikamentet er prototypen på medikamenter av klassen sulfoner, og alle andre medikamenter i klassen er derivater av dapson.
Choi Sol-gyu
Choi Sol-gyu (født 5. august 1995) er en sørkoreansk badmintonspiller.
Dapson
Virkningsmekanisme
Virker på samme måte som sulfonamider, er analog til para-aminobenzosyre, som er deres antagonist.
Robert de Bellême, 3. jarl av Shrewsbury
'''Robert de Bellême, 3. jarl av Shrewsbury' (født 1052, død en gang etter 1130), også stavet Belleme eller Belesme'', var en anglo-normannisk adelsmann, og en av de fremste striden om den engelske tronen og herredømmet over Normandie mellom sønnene til Vilhelm Erobreren. Han kalles også for Robert II de Montgommery, seigneur av Bellême.
Dapson
Bivirkninger
Hemolyse som forefinnes hos alle som behandles med 200–300 mg daglig. Hos pasienter med mangel på Glukose-6-fosfatdehydrogenase, gir 50 mg daglig det samme.
Robert de Bellême, 3. jarl av Shrewsbury
Han var den eldste sønnen til Roger de Montgommery, 1. jarl av Shrewsbury, og Mabel av Bellême. Han fikk tittelen greve av Alençon i 1082, tittelen som 3. jarl av Arundel i 1098 og jarl av Shrewsbury i 1098. Han var en av de mest betydningsfulle normanniske adelsmennene, en fremragende militær leder og var for en tid den mektigste vasall av den engelske krone, men ble for mektig for den engelske kongen. I samtiden var han beryktet for sin ekstreme sadisme, selv blant lite fintfølende normannere, men i henhold til historikeren George Burton Adams hadde han arvet mer fra sin tyranniske og grusomme mor Mabel, datter av William Talvas av Bellême, enn fra sin far Roger, Vilhelm Erobrerens pålitelig ledsager
Tidlig liv
Roberts første kjent handling som ung mann var å ta del i den unge Robert Curthoses opprør i 1077 mot dennes far Vilhelm Erobreren, en handling han delte med mange andre normanniske adelige av sin generasjon. Opprøret ble slått ned, og de som hadde deltatt gitt benådelse. Vilhelm krevde dog hans garnisoner ble plassert ved de viktigste festningene til baronene for å forhindre framtidige opprør.
Roberts mor Mabel ble drept i 1082, og Robert arvet hennes eiendommer som strakte seg over de kuperte grenseområdene mellom Normandie og Maine. Det er på grunn av denne arven at Robert ble kjent som Bellême framfor Montgomery.
Vilhelm Erobreren døde i 1087, og det første Robert gjorde da han fikk høre nyheten om kongens død var å utvise garnisonene fra sine festninger. Robert Curthose ble den nye hertugen av Normandie, men han var ikke stand til å holde orden, noe Robert av Bellême benyttet seg av for å føre erobringskrig mot sine mindre mektige naboer.
Opprøret av 1088
Det neste året i opprøret av 1088 gjorde Odo av Bayeux opprør i et forsøk på å avsette Vilhelm Rufus fra den engelske tronen til fordel for Robert Curthose. På ønske fra Curthose dro Robert til England hvor han deltok sammen med opprørernes i forsvaret av festningen Rochester Castle. De soldatene som Curthose sendte over Den engelske kanal ble slått tilbake av dårlig vær. Uten støtte fra Normandie ga opprørene opp Rochester Castle, fikk forhandlet frigivelse ved at de overga festningen, noe som også betydde slutten på opprøret.
Robert av Bellême dro tilbake til Normandie. I mellomtiden hadde Odo av Bayeux gått forbi ham i rang, fått hertugens tillit og overbevist hertugen om at Robert var en fare for hertugdømmets sikkerhet. Straks Robert og hans bror gikk i land ble de arrestert og satt i fengsel. Roberts far jarl Roger de Montgommery kom over fra England og tok over sin sønns festninger og utfordret Robert Curthose. Hertugen klarte å erobre flere av festningene, men gikk snart trett av hele saken og løslot Robert og hans bror.
Jarl av Shrewsbury
Straks Robert var fri vendte han tilbake til å føre krig mot sine naboer i sørlige Normandie. Han hjalp Curthose å slå ned et opprør av borgerne i Rouen, men hans egne motiver synes for en stor del å ha vært å ta til fange flest mulig av de rike byborgerne og deres rikdommer som mulig. Til gjengjeld hjalp Curthose deretter Robert i en del av hans krig mot hans naboer.
Senere det samme året, 1094, døde Roberts far jarl Roger, og Robert yngre bror Hugh arvet de engelske landområdene og titlene mens Robert arvet farens landområder i Normandie, inkludert en god del av sentrale og sørlige Normandie, delvis nærliggende til områdene i Bellême som han allerede hadde arvet etter sin mor.
I 1098 ble Roberts bror drept i kamphandlinger i Wales mot den norske kongen Magnus Berrføtt, skutt av en pil som ifølge Snorre Sturlason like gjerne kunne ha kommet fra den norske kongen selv som en annen. Robert arvet da eiendommene i England, inkludert Rape av Arundel og jarledømmet Shrewsbury. I 1094 ble en av Roberts viktigste festninger, Domfront, overtatt av hertug Curthoses yngre bror Henrik, den senere Henrik I av England, og som aldri leverte det tilbake. Robert ble av den grunn en bitter fiende av Henrik for resten av hans liv.
Fylkesvei 4262
Fylkesvei 4262 går mellom Paraksvika og Barstad i Sokndal kommune. Veien er 1,2 km lang.
Robert de Bellême, 3. jarl av Shrewsbury
Invasjon av England
Robert av Bellême var en av de viktige adelsmennene som deltok i Robert Curthoses invasjon av England i 1101 for å erobre den engelske tronen fra Henrik som hadde latt seg krone året før da kong Vilhelm Rufus døde av underlige omstendigheter i løpet av en jakt i New Forest. Med i invasjonen var også Roberts brødre Roger Poitevin og Arnulf av Montgomery, og hans nevø William av Mortain. Invasjonen hadde ikke populær støtte i England, og da Henrik rustet opp endte invasjonen i en fredsavtale, Alton-traktaten, som ga amnesti for deltakerne, men tillot forrædere å bli straffet. Henrik hadde da en rekke av anklager, i henhold til Ordericus Vitalis hele 45 «onde dåder», trukket opp mot Robert i 1102, og da Robert nektet å svare for dem, samlet kong Henrik sine styrker og beleiret og erobret Roberts engelske festninger. Robert mistet sine engelske landområder og titler (det samme gjorde hans brødre), ble forvist fra England. Robert av Bellême dro da tilbake til Normandie.
Invasjon av Normandie
Kong Henrik ventet ikke på at hans bror Robert Curthose igjen skulle angripe ham, og i 1105 invaderte han selv Normandie, og året etter møtte brødrene til kamp ved Tinchebray. Robert av Bellême var en av Curthoses kommandanter, og da slaget etterhvert gikk engelsk retning flyktet Robert fra slagmarken og unngikk å bli tatt til fange slik Curthose ble. Da Normandie var under Henriks styre underkastet Robert seg og ble tillatt å få tilbake sine normanniske områder, men han deltok i utallige konspirasjoner og planer om å få løslatt Curthose. Da Robert av Bellême deltok som en av sendebudene fra den franske kongen Ludvig VI av Frankrike som reiste til det engelske hoffet lot Henrik ham arrestere og fengsle i 1112.
Robert av Bellême satt i engelsk fengsel i resten av livet sitt, og den nøyaktige datoen for hans død er ikke kjent, men det var etter 1130.
Familie og barn
Robert giftet seg med Agnes av Ponthieu, datter av Guy I av Ponthieu, greve av Ponthieu og Montreuil, som han fikk ett barn med, William III Talvas av Ponthieu, som via sin mor arvet fylket Ponthieu en gang før 1111. Drevet av farens skjebne gikk William i allianse med kong Henriks fiender, grev Geoffrey V, greve av Anjou, noe som førte til at Henrik tok hans festninger og landområder i Normandie.
Fylkesvei 4262
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 31.
Funckens gränd
Funckens gränd (også kalt Funkens gränd) er et smug i Gamla Stan i Stockholm som går mellom Västerlånggatan og Kornhamnstorg.
Choi Sol-gyu
Han representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i gruppespillet i dobbel.
Funckens gränd
Historikk
Smuget har hatt flere navn. På 1600-tallet het det Funckens grendh (1666), Bredgränden og på 1500-tallet het det Stråbucks gränd og Henrik Stråbucks gränd.
Personen som har gitt smuget navn er Thomas Funck fra Stralsund, som den 19. august 1644 fikk festet to tomter av byen for å bygge hus ved Åkaretorget, nå Kornhamnstorg. Etter hans død i 1645 overtok sønnen Johan Funck (1630–1679) eiendommene.
Elephant Pass
Elephant Pass (elefantpassasjen; tamil: ஆனையிறவு, singalesisk: අලිමංකඩ) er et viktig vadested mellom Jaffna-halvøya og resten av Sri Lanka. Det fikk sitt navn etter elefanter som transporterte gods og passasjerer over det grunne stredet i eldre tider. I moderne tid har en fylling for vei og jernbane blitt anlagt mellom halvøya og resten av landet.
My Name Is Barbra
My Name Is Barbra er tittelen på det femte studioalbumet til artisten Barbra Streisand, og det første albumet som ble utgitt i forbindelse med den Emmy Award-vinnende TV-episoden My Name Is Barbra. Albumet ble utgitt i mai 1965, mens TV-episoden ble sendt på den amerikanske fjernsynskanalen CBS 28. april 1965. Barbras bror tok coverbildet da hun var 5 år gammel.
Elephant Pass
Strategisk viktighet
Vadestedet har fra gammelt av hatt strategiske verdi som den viktigste forbindelse mellom halvøya og landet. Derfor ble det anlagt fort allerede i 1760 av portugiserne. Dette ble i 1776 overtatt av nederlenderne og deretter av britene som underla seg øya på begynnelsen av 1800-tallet – den gang øya gikk under navnet Ceylon.
My Name Is Barbra
Albumet solgte til gull i USA og nådde 2.-plass på albumlisten deres.
Elephant Pass
Strategisk viktighet
Det var først i 1952 at en moderne militærbase ble reist av det srilankiske militæret. Dette skjedde flere år etter at Ceylon var blitt en selvstendig og uavhengig stat. Leirkomplekset dekket til slutt et område som målte 23 kilometer i lengde og opptil 8 kilometer i bredde. Området ble gjennomskåret av veier, og en jernbanestrekning gikk helt opp til byen Chavakacheri på Jaffna-halvøya. Den store militærbasen omfattet også mindre leirer og installasjoner på den andre siden av Elephant Pass.
My Name Is Barbra
Streisand vant sin tredje Grammy Award for beste kvinnelige vokalprestasjon for dette albumet. My Name Is Barbra ble også nominert til årets plate.
Side 1
B. «I'm Five» (Milton Schafer) – 0:38
Elephant Pass
Under den srilankiske borgerkrigen
Tamiltigrene, som hadde deres opprinnelse som geriljabevegelse på Jaffna-halvøya, så seg nødt til å ta Elephant Pass under deres kontroll for at de tamilskbefolkede områdene i nordlige og østlige Sri Lanka skulle kunne bli samlet til en tamilsk enhetsstat kalt Eelam. Dermed gikk tamiltigrene til angrep på Elephant Pass-militærbasen under det første slaget om Elephant Pass i juli 1991, men ble stanset av sterk motstand og et voldsomt motangrep av regjeringsstyrkene under Operasjon Balavegaya bare fire dager senere. De blodige kampene om Elephant Pass var meget kostbare for begge parter, og beregninger antyder at opptil 2 000 kan ha blitt drept i løpet av mindre enn en måned. Deretter tok SLA militærbasen i bruk til en rekke offensiver i den andre Eelam-krigen og den tredje Eelam-krigen som startet på nytt i 1995, blant annet de blodige Operasjon Sath Jaya I, Operasjon Sath Jaya II og Operasjon Sath Jaya III i året 1996, som ledet til gjenerobringen av Paranthan og Kilinochchi.
Men i 1999 startet tamiltigrene en sterk motoffensiv først mot sør, så mot nord, og Paranthan og Kilinochchi ble gjenerobret av de tamilske separatistene i løpet av kort tid. Deretter konsentrerte tigrene deres ressurser mot Jaffna-halvøya, og i mars 2000 ble en betydelig tamilske styrke landsatt på de nordlige strendene av Jaffna-halvøya, for deretter å rykke fram til Pallai midt mellom Elephant Pass og Chavakacheri (som selv kom under trussel av tamiltigrene som tok seg over Jaffna-stredet på samme tid). Dermed var militærbasen på Elephant Pass, som ikke har ferskvannskilder, truet fra nord, øst og sør med bare én vei som ledet ut til Kilali ved Muhamalai. Det andre slaget om Elephant Pass sluttet den 22. april 2000 med en tilbaketrekning tilbake til Kilali-Muhamalai-forsvarslinjen. Flere hundre skal ha blitt drept under de blodige kampene, som sluttet med at tamiltigrene vant en av sine største militære seire i krigen.
Etter at Elephant Pass hadde falt under tamiltigrenes kontroll, etablerte SLA en befestet forsvarslinje i Muhamalai-området. De tamilske opprørerne besluttet å foreta en omgående bevegelse over Jaffna-stredet, tok byen Chavakacheri, og kom seg dermed inn mellom Jaffna by mot vest og Muhamalai-forsvarslinjen i øst. Men regjeringsstyrkene gikk umiddelbart til motangrep, og klarte etter harde kamper å stoppe tamiltigrenes avansement mot Jaffna by og Point Pedro. Det tok et halvt år for SLA å gjenerobre det tapte de hadde mistet til LTTE, og så var veien mellom Jaffna by og Muhamalai-forsvarslinjen tidlig i året 2001 åpnet på nytt.
Muhamalai-området ble gjenstand for en rekke store og blodige slag i løpet av krigen, kun avbrutt av den langvarige våpenstillstanden fra februar 2002 til juli 2006 som gav begge parter etterlengtet hvile, men også tid for opprustning. Gang på gang hadde regjeringsstyrkene forsøkt å bryte seg gjennom de sterke forsvarsstillingene holdt av tamiltigrene, som også hadde store problemer med å gå til angrep mot like sterke forsvarsstillinger. Men i sør hadde et militært sammenbrudd av det tamilske forsvaret funnet sted langs vestkysten av Vanni i løpet av sommeren og høsten 2008 under den fjerde Eelam-krigen, og store regjeringsstyrker hadde tatt seg fram til Pooneryn i november 2008. Derfra rykket den 58. divisjon mot Paranthan, som falt allerede den 1. januar 2009. Kort etterpå falt også LTTEs selverklærte hovedstad Kilinochchi. Etter at SLA-troppene hadde tatt seg fram til Elephant Pass og tatt viktige besittelser på sørbredden av stredet, startet regjeringsstyrkene på nytt et angrep som brøt gjennom forsvarsstillingene i Muhamalai-området. Dermed evakuerte tamiltigrene deres styrker raskt østover for å ta seg over til Mullaittivu-distriktet.
Elephant Pass for andre gang ble tatt tilbake under regjeringens kontroll den 9. januar 2009 uten et skudd.
Fríðrikur Bláhamar
Han vokste opp i gammel bondeslekt i Elduvík som sønn av Samuel (Sámal) Eldevig og Marin Frederikka Hansen. Han gikk folkehøyskolen og sjømannsskolen i Tórshavn. Han giftet seg med Maria (Mia) Petersen fra Vestmanna og bosatte seg der i 1933. Hele Bláhamars yrkesliv var knyttet til sjøen, først som fiskeskipper, senere som skipsreder. Han satt i styret for Føroya Fiskasøla, det færøyske fangstselskapet i Kangerluarsoruseq samt realkredittinstituttet for den færøyske skipsflåten. Han var også styremedlem i den færøyske rederiforeningen og formann i arbeidsgiverforeningen.
Under den andre verdenskrig var Bláhamar blant de færøyske sjøfolkene som forsynte Storbritannia med fisk fra Island. I 1940 var han ombord på «Union Jack», som ble senket av en tysk ubåt, og berget seg i land på Flannan Isles etter 42 timer i en robåt. Bláhamar utgav sine erindringer fra hendelsen under tittelen Ein vandaferð i 1952.
Bláhamar var innvalgt på Lagtinget fra Norðurstreymoy 1945–1958 og medlem av kommunestyret i Vestmanna 1963–1966, det siste året som formann (borgermester). Han satt også i skolestyret og menighetsrådet.
Han døde på Landssjúkrahúsið i Tórshavn i 1981, etter lengre tids sykdom.
Gunnar Germundson
Han er utdannet fra University of Connecticut, USA (1987), Forfatterstudiet i Bø (1990) og sosiolog fra Universitetet i Oslo (1996).
EM i duatlon 2009
EM i duatlon 2009 (europamesterskapet i duatlon) ble arrangert i Budapest i Ungarn i 2009.
Duatlon er en variant av triatlon, men uten svømming.
Abdalla Abdelgadir
Abdalla Abdelgadir (født 12. september 1988) er en sudansk friidrettsutøver, som konkurrerer på 1500 meter. Han representerte Sudan under Sommer-OL 2008, der han ble utslått i de innledende rundene.
Ruslans Sorokins
Ruslans Sorokins (født 11. mars 1982) er en latvisk sandvolleyballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i åttendedelsfinalen.
Johan Svendsens vei
Johan Svendsens vei eller Johan Svendsens gate er navnet på flere gater i Norge.
Johan Svendsens vei:
Liste over vinnere av Guldbaggen i kategorien Beste foto
Liste over vinnere av Guldbaggen i kategorien Beste foto
Johan Svendsens vei
Johan Svendsens gate:
Liste over vinnere av Guldbaggen i kategorien Beste foto
(Øvrige nominerte listes opp for årene fra 1991)
Seo Seung-jae
Seo Seung-jae (født 4. september 1997) er en sørkoreansk badmintonspiller.
Pilegrimsfedrene
Pilegrimsfedrene (engelsk: Pilgrim Fathers) er den betegnelsen som er gitt til de første bosetterne av Plymouth-kolonien i dagens amerikanske by Plymouth i Massachusetts. Pilegrimenes lederskap kom fra de dissentiske, religiøse menighetene kalt brownister (etter grunnleggeren Robert Browne, død 1633), som flyktet fra den politiske uroen i England og til det relativt rolige og tolerante Nederlandene på 1500- og 1600-tallet. Disse pilegrimene hadde tilsvarende kalvinistiske, religiøs tro som de engelske puritanerne, men i motsetningen til puritanerne, holdt de fast ved at deres menigheter måtte løsrives fra den engelske statskirken.
Som en separatistisk gruppe opptatt av å miste deres engelske kulturelle identitet om de emigrerte til Nederlandene, sørget de for å få engelske investorer til å etablere en ny koloni i Nord-Amerika. Kolonien, etablert i 1620, ble den andre vellykte engelske bosetningen (etter opprettelsen av kolonien Jamestown i 1607). Pilegrimenes moderne forestilling om at de søkte «religiøs frihet» ble en sentral opphavfortelling for historien og kulturen i USA.
På denne tiden var det også kolonisering av Nord-Amerika fra andre europeiske land enn England, deriblant Ny-Nederland, Ny-Frankrike, den nederlandske Essequibo-kolonien, koloniale Brasil av portugisere, Barbados, visekongedømmet Peru og Ny-Spania.
Anders Bergene
Anders Edvard Bergene (født 15. juni 1855 i Hedrum, død 18. august 1920) var grosserer og fabrikkeier. Foreldrene var gårdbruker Hans Jensen og hustru Marthe Maria Olsdatter.
Bergene åpnet i 1882 egen kolonialforretning i Oslo. Han solgte fra 1890 også egenproduserte drops og pastiller. Bergene grunnla i 1906 A. Bergene Chokoladefabrik på Rodeløkka.
I 1919, ett år før hans død, ble eierskapet overdratt til sønnen, Alf Bergene. Firmaet ble 1961 omgjort til et familieaksjeselskap (Bergene A/S) og sammenslått med Nidar i 1980. Sjokoladeproduksjonen i Oslo innstilte i 2001.
Vattafjellet
Vattafjellet er et fjell på øya Ytter-Vikna i Nærøysund kommune i Trøndelag. Med sine på 173,6 moh. er toppen det høyeste punktet på øya og i tidligere Vikna kommune.
På toppen står en kommunikasjonsmast.
Motion capture
Motion capture, forkortet mocap eller kalt motion tracking, (engelsk for «bevegelsesopptak» eller «bevegelsessporing eller -deteksjon») er en filmteknikk og registreringsmetode der bevegelser blir fanget opp og omformet til digital informasjon som kan bearbeides av en datamaskin. Registreringen foregår ved at forflytningen av faste referansespunkter på en virkelig gjenstand, for eksempel en menneskekropp, blir overført til tilsvarende punkter på en digital modell, Dette skjer ved hjelp av digitale kameraer eller ikke-optisk utstyr, for eksempel en drakt med bevegelsesfølere. Teknikken brukes særlig for å lage spesialeffekter i filmer og i videospill når en ønsker å skape en overbevisende illusjon av naturlige bevegelser i en 3D-animasjon. Bevegelsesdeteksjon brukes også for å styre videospill-maskiner som Xbox 360 (Kinect), PlayStation 3 (PlayStation Move) og Wii. I tillegg kan motion capture anvendes i ulike typer industriell og militær teknologi og forskning. Registrering av hode- eller øyebevegelser kan for eksempel styre datamaskiner. Opptakene kan også brukes for å studere bevegelser.
Motion capture kan på engelsk også bety «bilde eller film av bevegelse», «stillbilde fra levende film» og liknende.
Teknikk
Til motion capture brukes det ofte levende skuespillere iført kroppsnære drakter med pålimte referansepunkter som filmes av kameraer koblet til datamaskiner. Maskinene har programvare som automatisk overfører punktene og forflytningene til tilsvarende markeringspunkter på en dataskapt versjon av figurene. Teknikken gir naturligere, mer troverdige og nyanserike bevegelser enn ved manuell animering og konstruerte forflytninger.
Opptak av avanserte bevegelser hos skuespillerne, som finmotorikk i fingre, munnbevegelser ved tale og uttrykksfull ansiktsmimikk, kan også omtales som performance capture («karakterspill»). Ofte er det stemmeskuespillere som utfører arbeidet, gjerne med lett overdrevne, pantomimeliknende gester.
Filmfilene bearbeides digitalt etter opptaket for å legge til rekvisitter, miljøer, bakgrunner og andre visuelle filmeffekter som trengs i de ferdige animasjonene eller filmene.
Kjente spill og filmer med motion capture
Motion capture er brukt i en mengde videospill for å gi figurene livaktige bevegelsesmønstre. Det gjelder blant annet fotballspillene FIFA, action/adventurespillet Uncharted: Drake's Fortune (2007) og Tomb Raider: Underworld.
Blant berømte filmskikkelser som er helt dataskapt, men som er animert ved hjelp av motion capture, er Gollum i Ringenes herre-filmene, kjempegorillaen i nyinnspillingen av King Kong (2005), spøkelsespiraten Davy Jones fra Pirates of the Caribbean ( Pirates of the Caribbean: Død manns kiste, Pirates of the Caribbean: Ved verdens ende), Na'vi-folket i science-fiction-eventyret Avatar (2009) og Clu fra Tron: Legacy (2010).
Sinbad: Beyond the Veil of Mists (2000) var den første animasjonsfilmen som i all hovedsak ble spilt inn ved hjelp av motion capture, selv om også flere karaktéranimatører jobbet med den. Også animasjonsfilmer som skrekkomedien Monster House (2006) og pingvinmusicalen Happy Feet (2006) brukte motion capture for å gi figurene liv og avanserte, virkelighetstro bevegelser.
Komlavi Loglo
Komlavi Loglo (født 30. desember 1984 fra Badougbe i Togo) er en togolesisk tennisspiller. Han representerte Togo under Sommer-OL 2008, der han ble utslått i de første runde.
Norges kommuner
Norges kommuner er det laveste administrative og folkevalgte nivået i Norge og deler per 1. januar 2020 landet inn i 356 geografiske administrative/politiske områder. Kommunene har ansvar for en rekke basisoppgaver som grunnskole, kulturskole, barnehager, primærhelsetjeneste, arealplanlegging og tekniske tjenester, innenfor et generalistkommunesystem hvor utgangspunktet er at alle kommunene i landet har de samme oppgaver og rettslige rammer overfor sine innbyggere. Kommunegrensene brukes i tillegg av en rekke andre etater og selskaper.
Det er stor forskjell i innbyggertallet kommunene imellom. Den minste kommunen er Utsira med innbyggere og den største er Oslo med 0 innbyggere (per ).
Politikk
Alle kommuner er geografisk en del av en fylkeskommune. Det er 11 fylker/fylkeskommuner i Norge. Oslo er i en særstilling og har både status og funksjon som kommune og fylkeskommune. Noen av de kommunale funksjonene i Oslo er lagt til egne bydelsadministrasjoner.
Kommunene er styrt av et folkevalgt kommunestyre på minimum elleve medlemmer som tar avgjørelser på vegne av kommunen. Kommunestyret ledes politisk av ordføreren, mens rådmannen (administrasjonssjefen) i de fleste kommuner leder administrasjonen i kommunen. Unntaket er Oslo og etterhvert noen andre store bykommuner, som har et politisk system som tilsvarer regjeringen og Stortinget på nasjonalt nivå. Der fungerer ordføreren som byens symbolske overhode (tilsvarende statsoverhode), mens et byråd (tilsvarende regjering) ledet av en byrådsleder (tilsvarende statsminister) styrer kommunen. De andre medlemmene av byrådet kalles byråder (tilsvarende statsråder) og leder byrådsavdelinger (tilsvarende departementer). Byrådet må ha tillit i bystyret, på samme måte som en regjering utgår fra Stortinget.
Det avholdes valg til kommunestyrene hvert fjerde år, det siste valget ble avholdt i 2019. Større kommuner har gjerne også bydelsutvalg, som blir valgt samtidig med kommunevalget og har begrenset myndighet til å styre eller rådføre kommunen etter regler satt av kommunestyret.
Kommunene har ansvar for blant annet renovasjon og tekniske tjenester, arealregulering, barnehage og grunnopplæring, samt befolkningens samlede sosial- og helsetilbud. Sistnevnte ansvar ble tildelt gjennom Samhandlingsreformen fra 1. januar 2012.
Målform og språk
Kommunene kan kreve å få brev fra statlige organer i sin målform etter vedtak i kommunestyret. Det er i dag 118 kommuner som har vedtak om bokmål og 90 om nynorsk, mens 148 kommuner regnes som språklig nøytrale, hvilket i praksis betyr at de i de aller fleste tilfeller benytter bokmål. Flere av kommunene som har nynorsk målform har vedtak om valgfri målform for de ansatte, noe som i praksis betyr at kommunene er nøytrale. Dette gjelder blant annet Hemsedal og Åmli.
I tillegg til norsk er åtte kommuner en del av forvaltningsområdet for samisk språk, hvor samisk er likestilt med norsk som administrasjonsspråk i kommunen. Porsanger kommune og Storfjord kommune har i tillegg kvensk som administrasjonsspråk, noe som gjør dem til de eneste trespråklige kommunene i Norge.
Kommunene
Noen kommuner har samme navn, men ligger ikke i samme fylke. Det finnes en kommune som heter Herøy i to fylker; Herøy i Møre og Romsdal og Herøy i Nordland. Likeledes finnes det en kommune som heter Våler i to fylker; Våler i Viken (Østfold) og Våler i Innlandet.
Større og mindre kommuner
Fra 1998 har Statistisk sentralbyrå (SSB) gruppert kommuner grovt sett etter befolkningsstørrelse. Små kommuner har 0-4,999 innbyggere, mellomstore kommuner har 5,000-19,999 innbyggere og store kommuner minst 20,000 innbyggere .Halvparten av kommunene i Norge har under 5,000 innbyggere. For å kunne sammenligne kommunene som virksomheter og med tanke på mulighetene og evnene til å yte tjenester til befolkingen, har SSB også kategorisert dem på bakgrunn av kommunens bundne kostnader og frie disponible inntekter. Til sammen gir dimensjonene et bilde av rammebetingelsene kommunene har. Etter kommunereformen er det foreslått en mer finmasket inndeling som gjør kommunene mer sammenlignbare :
Breidablikkgaten
Breidablikkgaten er et tidligere navn på Fredrikke Qvams gate i Oslo.
Breidablikgata finnes i Haugesund.
Uiraúna
Uiraúna er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
Umbuzeiro
Umbuzeiro er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
Teateråret 1921
Teateråret 1921 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1921.
Finland under EM i friidrett 1958
Finland deltok med 29 utøvere under EM i friidrett 1958 som ble arrangert 19.–24. august 1958 i Stockholm. Finland tok en medalje under mesterskapet.
Langhalet langebarn
Langhalet langebarn (Lumpenus lampretaeformis) er en beinfiskart i hornkvabbefamilien, og en av fire langebarnarter som forekommer i norske farvann.
Langhalet langebarn forekommer i det meste av Nord-Atlanteren, blant annet norskekysten. De vokser opp til 50 centimeter i lengde, og lever hovedsakelig på mellom 50 og 200 meters dyp, ofte nedgravd i bunnsediment. De har en spiss hale.
Fiske
Langhalet langebarn ble antagelig tatt på stang i Norge for første gang i 2016 i Hafrsfjord i Rogaland.
Maria von Trapp
Maria Augusta von Trapp (født 26. januar 1905, død 28. mars 1987) var det kvinnelige overhodet i sanggruppa til familien von Trapp. Hennes historie om det og hennes families flukt fra nazistene etter Anschluss var inspirasjonen for musikalen Sound of Music.
Tidlig liv
Maria Kutschera ble født i 1905 i Østerrike på et tog som gikk fra hennes foreldres landsby i Tirol til et sykehus i Wien. Hun ble foreldreløs på sin syvende bursdag. Hun gikk på skole i Wien og gikk ferdig utdannet fra State Teachers College for Progressive Education i Wien 18 år gammel, i 1923. Hun kom til Nonnberg kloster, en Benediktinerorden (Romersk-katolsk) i Salzburg, hvor hun ønsket å bli nonne. Mens hun fortsatt var en novise ble hun spurt om hun kunne være lærer for en av de syv barna til enkekommandøren Georg Ritter von Trapp og hans første kone, Agathe Whitehead von Trapp. Maria og Georg ble gift 26. november 1927.
Familien Trapp mistet formuen sin i 1935. Tidligere hadde den vært trygt investert i en bank i London. Kapteinen ønsket å hjelpe en venn, Mrs. Lammer, med bankforretningen hans. Han tok ut pengene fra den engelske banken og satte de inn i Mrs. Lammers bank, som etterhvert gikk konkurs. For å overleve sa Trapp-familien opp de fleste av tjenerne sine, flyttet til toppetasjen og lånte ut de ledige rommene til studenter på det katolske universitetet like ved. Erkebiskopen sendte Fader Wasner til dem som prest, og familien gjorde musikk til en karriere. Etter å ha vært med på en festival i 1935 ble de en populær gruppe. Like etter den nazistiske overtakelsen av Østerrike i 1938 flyttet familien til Italia og så til USA. Familiens hjem ble hovedkvarteret til Heinrich Himmler.
Amerika
Til å begynne med kalte de seg selv «Trapp Family Choir» og reiste rundt i statene. Etter en ikke særlig suksessfull avtale med Charles Wagner signerte de heller for F.C. («Freddie») Schang. Freddie trodde navnet de brukte minnet for mye om kirken og kristendom og familien «amerikaniserte» seg selv og skiftet, etter hans forslag, til Trapp Family Singers. Familien, som da inkluderte ti barn, ble berømte i en ny sammenheng hadde snart verdensturneer. Etter krigen skapte de selskapet Trapp Family Austrian Relief Inc., som sendte mat og klær for å hjelpe Østerrike.
Trapp-familien bygde sitt nye hjem på en gård i Stowe i Vermont i 1942. Georg von Trapp døde av lungekreft 30. mai 1947.
Sound of Music
Marias bok, The Story of the Trapp Family Singers, ble en bestselger. Den ble filmet to ganger til suksessfulle tyske/østerrikske filmer.