cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kambyses II av Persia
Forsøk på erobringer sør og vest for Egypt
Fra Egypt forsøkte Kambyses å erobre kongedømmet Kusj, dvs kongedømmene i Napata og Meroe, som lå i det moderne Sudan. Men hans armé var ikke i stand til å krysse ørkenen. Etter store tap ble han tvunget til å snu. I en inskripsjon fra Napata (i muséet i Berlin) sier den nubiske kong Nastesen at han slo troppene til Kembasuden, dvs Kambyses, og tok alle hans skip. En annen ekspedisjon mot Siwa-oasen slo likeledes feil, og planen om å angripe Kartago mislyktes fordi fønikerne nektet å gå til krig mot sine landsmenn.
Kambyses’ død
Samtidig dukket en tronraner opp i Persia, magieren Gaumata, våren 522, som utgav seg for å være den myrdede Bardiya (Smerdis) og ble anerkjent i hele Asia. Kambyses forsøkte å marsjere mot ham, men, antagelig etter å ha sett at suksess var uoppnåelig, døde han for sin egen hånd i mars 521. Dette er fortellingen til Dareios, som sikkert må foretrekkes framfor tradisjonene til Herodot og Ktesias som tilskriver hans død til en ulykke. Ifølge Herodot døde han i det syriske Ekbatana, dvs Hamath, Josefus nevner Damaskus og Ktesias Babylon som er absolutt umulig.
Den tapte hæren til Kambyses
Ifølge Herodot sendte Kambyses en armé på 50 000 soldater mot orakelet i Amun ved Siwa-oasen. Antallet er spekulasjoner, med tanke på at de antikke kildene har en tendens til overdrivelse. I dokumentaren på History Channel med Tom Brown nedjusteres tallet til bare 5 000 soldater, som var halvveis gjennom ørkenen da en massiv sandstorm begravde dem alle. Selv om mange egyptologer anser fortellingen som en myte, har folk lett etter restene av hæren i mange år. Blant disse er grev Lazlo de Almásy (omtalt i romanen Den engelske pasienten) og den moderne geologen Tom Brown. Noen tror at restene har blitt avdekket under nylig leting etter olje. I Paul Sussmans roman Kambyses tapte hær gjenfortelles historien om rivaliserende arkeologiske ekspedisjoner som leter etter hæren.
Mo Fjernvarme
Mo Fjernvarme er et energiselskap som leverer fjernvarme til kunder i Mo i Rana. Grunnlaget for fjernvarmeproduksjonen er overskuddsenergi/spillvarme fra prosessindustri i Mo industripark.
Fjernvarmeaktiviteten i Mo i Rana startet allerede i 1985. Mo Fjernvarme AS ble stiftet i 1999 med Norsk Jern Eiendom AS (nå Mo Industripark AS) og Helgeland Kraftlag A/L (nå Helgeland Kraft AS) som eiere.
I Norge er Mo Fjernvarme det eneste fjernvarmeanlegget som baserer seg helt på utnyttelse av overskuddsenergi.
De fleste større bygg i sentrum av Mo i Rana er tilknyttet nettet til Mo Fjernvarme. Selskapet leverer varme til kommunale og offentlige bygg, næringsbygg, hoteller, borettslag, svømme-/idrettshaller og oppdrettsanlegg. I tillegg leverer selskapet varme til tining av over 13000 kvadratmeter gater og områder i sentrum. Bedriftens varmeleveranser tilsvarer det årlige varmebehovet til om lag 5000 eneboliger. Gjennom 30 års utbygging er byen i dag blant landets mest miljøvennlige med tanke på energibruk i bygg.
Innenfor selskapets konsesjonsområde har Rana kommune innført tilknytningsplikt, som pålegger utbyggere av bygg over 1000 kvatdratmeter å tilknytte seg Mo Fjernvarmes anlegg.
Rana kommune tildelte kommunens Miljøvernpris til Mo Fjernvarme i 2006.
I 2014 produserte Mo Fjernvarme 75,2 GWh fjernvarme. Andelen gjenvunnet energi var hele 99,1 %.
Anders Johansson (journalist)
Anders Johansson (født 1942) er en svensk journalist og forfatter.
Johansson arbeidet i avisen Dagens Nyheter i over 35 år der han blant annet var korrespondent i Afrika og riksredaktør i Mälardalen. Han har forfattet en rekke bøker, blant annet Den glömda armén: Norge-Sverige 1939-1945 (2005), og har vært aktiv for å fremme forholdet mellom Sverige og Norge.
Kong Harald av Norge utnevnte i 2008 Johansson til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden for sin innsats for norsk-svenske forbindelser og kulturutveksling mellom de to land.
Amphilochus manudens
Amphilochus manudens er en art innenfor familien Amphilochidae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder. Den livnærer seg i stor grad på alger.
Den lever i Nordsjøen, og Atlanterhavet. Den er blant annet funnet i Sverige.
Lycksele
‎ Lycksele (sørsamisk Liksjoe, umesamisk Liksjuo) er en by i Västerbottens län i landskapet Lappland i Sverige. Den er kommunesenter i Lycksele kommune. I 2010 hadde tettstedet Lycksele 8 513 innbyggere.
Historie
Fram til 1600-tallet var det ingen større bebyggelser i det sørlige Lappland. Området ble benyttet til beiteområde for rein av skogssamer, men hadde ingen fastboende. I takt med at den svenske statsmakten ønsket å styrke sin posisjon, oppsto behovet for faste møtesteder. På disse møtestedene ble det oppført kirker og markedsplasser, hvor samer og handelsmenn kunne møte nybyggerne. Det ble også krevet inn skatt herfra.
Lycksele ble i 1607 valgt ut til offisiell kirke- og markedsplass i Lappland av Karl IX, og feiret derfor i 2007 sitt 400-årsjubileum.
I 1926 ble Lycksele handelssted, og ble tilknyttet jernbanen mellom Hällnäs og Storuman. Lycksele fikk bystatus i 1946 som det første stedet i Lappland. Byen har også blitt kalt for «Lappstockholm».
Toshkan
Toshkan (eller Toxkan) er ei elv i Tien Shan-fjellene i grenseområdet mellom Kina og Kirgisistan. Toshkan har sine kilder i fjellene sør for byen Naryn i Kirgisistan. Derfra renner den østover og inn i Xinjiang-provinsen i Kina, parallelt med Tien Shan-fjellene, til den løper sammen med elva Aksu. Toshkan er Aksu-elvas største sideelv.
Lycksele
Historie
Etter jernbanens ankomst utviklet Lycksele seg til en typisk småby med mindre industrier og viktige offentlige institusjoner som sykehus, gymnas og tingrett.
Etter en befolkningstopp på 1970-tallet har byen innbyggertall blitt mindre, men reduksjonen er bremset opp takket være en ekspanderende gruveindustri.
Mosjøen er norsk vennskapsby.
Byens inndeling
I Lycksele finner man bydelene Lugnet, Palmsunda, Södermalm, Forsdala, Villaryd, Nydala, Norrmalm, Norräng og Furuvik.
Næringsliv og offentlig virksomhet
I Lycksele finnes det et sykehus som ble anlagt på 1960-tallet. I kommunen arbeider ca. 30% innen helse og omsorg, noe som er mer enn gjennomsnittet ellers i landet. Andre store næringer som gir arbeidsplasser er handel, kommunikasjon, produksjon og utvinning.
Kommunikasjon
Lycksele har flyplass med daglige avganger til Stockholm Arlanda.
Kjente personer fra Lycksele
Noen kjente svensker med tilknytning til Lycksele, er:
Kyrassér
En kyrassér (fransk og engelsk: cuirassier) er en ryttersoldat ikledd kyrass, en bryst- og ryggharnisk av jern eller stål, og høy hjelm. Kyrassérene opptrådte først på slutten av 1400-tallet og var etterkommere av middelalderens riddere i rustning. Kyrassérer ble brukt i krig fram til første verdenskrig. Slike middels til tungt utstyrte kavalerister har vært bevæpnet med lanser, rette kårder, pistoler eller korte karabiner. Slikt tungt kavaleri opptrer i dag iført tradisjonelle uniformer bare i livgarder, parader og seremonielle sammenhenger.
Betegnelsen er dannet fra det latinske corium (kyrass), som betyr lær, ettersom de eldste kyrassene var laget av lær.
Historikk
De første kyrassérene skilte seg ikke spesielt fra middelalderridderne; de bar full rustning og det eneste utstyret som skilte dem fra ridderne var ridestøvler i lær og bruk av tønnelåspistoler, i tillegg til lanser og sverd.
Kyrassérene bar rustning lenge etter at den ble overflødig på grunn av stadig hyppigere bruk av skytevåpen. Omfanget av rustningen ble imidlertid gradvis redusert, slik at den ved slutten av 1600-tallet kun besto av en brystplate (plastron), ryggplate (carapace) og hjelm.
De første registrerte kyrassérene ble organisert som 100-manns regimenter med østerrikske kyrassérer i 1484 for å tjene den fremtidige Maximilian I av det tysk-romerske rike. Frankrike introduserte sine egne kyrassérer i 1666. Ved 1705 inkluderte den tysk-romerske keiserens personlige styrker i Østerrike 20 kyrassérregimenter.
Kyrassérer hadde en prominent rolle i armeene til Fredrik II av Preussen og Napoléon I av Frankrike. Sistnevnte økte antallet franske kyrassérregimenter til 14 ved slutten av hans regjeringstid.
Kyrassérer ble som regel ansett som tungt kavaleri, det vil si «store menn på store hester». Omsider utviklet de fleste kyrassérregimentene seg imidlertid til andre kavalerityper som lansenérer, husarer eller dragoner. I 1914 var det fortsatt kyrassérer i den tyske hæren (ti regimenter), den franske hæren (tolv regimenter) og den russiske hæren (tre regimenter). De tyske og russiske kyrassérene bar kun kyrass som del av paradeuniformen, men de franske regimentene bar kyrass (med klesdekke) og hjelm med fjær i aktiv tjeneste de første ukene av første verdenskrig. Tyske kyrassérer bar en type stor pikkelhjelm (pickelhaube) av blankpolert metall.
Den tropiske stormen Marco
Den tropiske stormen Marco var den trettende navngitte stormen i den atlantiske orkansesongen 2008.
Med radius på bare 20 km var Marco en ekstremt liten storm. Dette gjør stormen muligens til den minste tropiske syklonen noen gang registrert. Forrige rekordholder var syklonen Tracy i 1974, med en radius på 50 km. En eventuell bekreftelse på at Marco er den minste registrerte syklonen noen gang vil først komme når en endelig rapport om stormen offentliggjøres.
Stormhistorie
Et stort lavtrykksområde utviklet seg 3. oktober over det nordvestlige karibiske hav. Systemet dro i løpet av de neste dagene sakte vestover mot Yucatanhalvøya, men forble dårlig organisert. Systemet dro over Yucatanhalvøya og inn i den sørlige delen av Campechebukta 6. oktober. Systemet fortsatte å organisere seg og ble senere samme dag oppgradert til tropisk lavtrykk. Informasjon fra en orkanjeger indikerte at systemet hadde utviklet seg til en tropisk storm med vinder på 100 km/t. National Hurricane Center navnga da systemet den tropiske stormen Marco.
Forberedelser og skader
Regjeringen i Mexico sendte ut et stormvarsel for Mexicogulfen fra Tuxpan til Punta El Lagarto kort tid etter at Marco var blitt oppgradert til tropisk storm. Samme dag utvidet regjeringen stormvarselet til også å gjelde gulfen opp til Cabo Rojo. Det ligger mange oljeanlegg i området hvor Marco ble dannet, men man valgte ikke å avbryte produksjonen. Kraftig regn førte til noe flom i kystbyer nær Veracruz.
NRK Program Oslo
NRK Program Oslo er en divisjon i NRK, og ved siden av NYDI og Program riks en av tre programproduserende divisjoner. Divisjonen har ca. 750 ansatte og 14 flermediale hovedredaksjoner som leverer innhold til både nett, radio og TV.
De redaksjonelle miljøene i Program Oslo ledes av et kollegium på 3 redaktører sammen med divisjonsdirektøren:
I tillegg redaksjonsmiljøene omfatter Program Oslo en egen personallinje med 15 kompetansesjefer og Ellen E. Brekke som personalsjef, en økonomi- og anministrasjonsenhet som ledes av Cecilie Stadaas, en utviklingsgruppe som Ivar Ragne Jenssen leder, mens Stein Ødegård er teknologisjef. Divisjonens kommunikasjonsrådgiver er Sigmund Raanes
Richard Roundtree
Richard Roundtree (født 1942) er en amerikansk skuespiller kjent fra filmen Shaft (1971) og dens oppfølgere. Han var ansett som ledende mannlige skuespilleren innen blaxploitation i 1970-årene.
Han har medvirket i over 150 film- og tv-produksjoner, samt spilt i en del sceneoppsetninger.
Roundtree startet karrieren som modell, men etter noen år begynte han å fattet interesse for skuespill og i 1967 ble han med i teatergruppen Negro Ensemble Company. Etter noen biroller fikk han i 1970 hovedrollen som Jack Johnson i stykket The Great White Hope (1970).
I 1971 fikk han rollen som den uortodokse svarte politimannen John Shaft i filmen Shaft (hans filmdebut). Filmen ble hans store gjennombrudd og han gjentok rollen i fire oppfølgere: Shaft rydder opp (1972), Shaft i Afrika (1973), Shaft (2000) og Shaft (2019), samt i fjernsynsserien Shaft (1973–1974). Han har ellers gjort seg bemerket i filmer som blant annet Jordskjelvet (1974), Man Friday (1975), Game for Vultures (1979), Inchon (1981), Q (1982), Maniac Cop (1988), Se7en (1995), Georg, junglens konge (1998) og What Men Want (2019).
Han debuterte på fjernsyn i 1972 i tv-filmen Parachute to Paradise og har ellers hatt større roller i tv-serier som A.D. (1984), Outlaws (1986–1987) og Being Mary Jane (2013–2019). Han har utover dette hatt en rekke gjesteopptredener i kjente serier og spilt i flere tv-filmer.
Sehnsucht
Innspilling
Rammstein startet innspillingen i 1996 i Malta på studioet Temple Studio. Det ble produsert av Jacob Hellner og senere mikset av Ronald Prent. Under innspillingen ble 13 sanger spilt inn, 11 av de havnet på albumet. De to andre sangene var "Das Modell" og "Kokain" som senere ble gitt ut på singelen «Das Modell» i 1997.
Illustrasjoner og kunstverk
Albumsheftet viser seks ulike bilder med hvert bandmedlems ansikt malt i hvitt, med ulike kirurgiske enheter over ansiktet. Bildene ble tatt av Gottfried Helnwein i 1996, som også laget albumcoveret for Scorpions Blackout, med lik kirurgisk enhet som Till Lindemann hadde på seg. Instrumentene brukt var kirurgiske verktøy fra den kjente tyske kirurgen Ferdinand Sauerbruchs samling. Det fins ulike versjoner av albumcoveret med hvert medlem som hovedcover, men sanger Till Lindemanns bilde er vanligst.
Inge Hansen
Inge Ketil Hansen (født 21. april 1946 i Asker) er tidligere konsernsjef i selskapet Aker Kværner, og er i dag rådgiver for Scatec. Hansen er utdannet ved Norges Handelshøyskole, og var konstituert konsernsjef i Statoil før han ble hentet til Aker Kværner. I dag er Hansen også styreleder i Gjensidige, Norsun, Bertel O. Steen og ved Handelshøyskolen BI. Tidligere styreleder i Avinor. Han fikk prisen Årets Styreleder 2012 for vervet i Gjensidige Forsikring asa. Han vant også Nordic Chair of the Year 2012.
Inge Hansen er tidligere landslagsspiller i håndball, og var blant annet kaptein da Norge kom på 9.-plass under OL 1972 i München. Han var den første norske spilleren som passerte 100 A-landskamper, og stoppet på 116 kamper. Hansen representerte Fredensborg og Bergen-studentenes idrettslag.
DS «Osterø»
DS «Osterø» var et passasjerskip bygget i 1880 for Osterøens Dampskibsselskab. I 1891 ble det overtatt av Indre Nordhordlands Dampbaatlag. Skipet gikk i lokalrute i Nordhordland frem til 1916.
I 1916 ble det solgt og bygget om til fiskebåt. I 1918 byttet skipet navn til Thor Magnus.
Den 7. oktober 1932 var skipet på vei fra Kristiansund til Trondheim da det grunnstøtte ved Uthaug på Ørlandet. Skipet ble kondemert som følge av grunnstøtingen. Årsaken til grunnstøtingen skal ha vært dårlig vakthold på broen og føreren ble bøtelagt.
Amnesti
Amnesti er beslutningen der et lands regjering eller parlament, eller andre myndigheter, vedtar at en person eller gruppe personer ikke skal straffeforfølges for en gitt gruppe handlinger. Ordet har samme rot som amnesi, som betyr glemsel eller hukommelsestap.
Amnestiets nedre grense
For at det skal være snakk om amnesti må beslutningen ha en form for tilbakevirkende kraft. Det er ikke amnesti når fartsgrensen blir satt opp fra 60 til 80 km/t, fordi denne beslutningen kun har rettslig virkning fremover i tid. Dette er ikke amnesti fordi de som tidligere har kjørt i sonen i 75 km/t fortsatt kan straffeforfølges.
Grensen mellom amnesti og benådning
Benådning innebærer, i Norge, en fritakelse for konsekvensene av dommen -- man slipper å sone straff. Et amnesti innebærer ikke bare fritakelse for straff, men også anser det underliggende lovbruddet ugjort eller glemt. En benådning vil vanligvis ikke utslette dommen, bare (i Norge) føre til en anmerkning i Strafferegisteret om at personen er benådet.
Et amnesti kan inneholde elementer av benådning, hvis det også innebærer at den som er dømt for forholdet det innføres amnesti for skal løslates.
I Norge
I Norge er kun benådningsmyndigheten nevnt spesifikt i Grunnloven, og denne myndigheten er lagt til Kongen. Retten til å gi amnesti faller under den generelle myndigheten til å gi lover, og hører derfor under Stortinget.
Justisdepartementet har imidlertid antatt at for mindre amnestier, som f.eks. våpenamnesti, kan den samme effekt oppnås ved at Kongen i statsråd eller Riksadvokaten instruerer påtalemyndigheten om at straffeforfølgelse ikke skal skje.
Columbiana County
Columbiana County er et fylke i den amerikanske delstaten Ohio. Det ligger i øst i staten og det grenser mot Mahoning County i nord, Jefferson County i sør, Carroll County i sørvest og mot Stark County i vest. Det har også grense mot delstatene Vest-Virginia og Pennsylvania i øst.
Columbiana Countys totale areal er 1 379 km² hvorav 7 km² er vann. I 2000 hadde fylket 112 075 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Lisbon.
Fylket ble grunnlagt 1. mai 1803 etter utskillelse av områder fra Jefferson County og Washington County. Columbiana County er oppkalt etter sjøfareren Christofer Columbus.
Operasjon Moshtarak
Operasjon Moshtarak (norsk: «sammen», dari: مشترک ) var en ISAF-offensiv mot Taliban i Helmand-provinsen i det sørlige Afghanistan som ble iverksatt 13. februar 2010. Offensiven var rettet mot Nad Ali- og Lashkar Gah-distriktet. Storoffensiven var en del av krigen i Afghanistan, som da hadde vart i åtte år. Styrker tilhørende Afghanistan, mange ISAF-nasjoner, USMC og US Army var involvert i kampene. Det viktigste målet for offensiven var å sikre Marjah og området rundt byen, som i årevis var blitt kontrollert av Taliban så vel som narkotikasmuglere.
Tidlig om morgenen den 13. februar 2010 ble operasjonen iverksatt  ved at amerikanske, britiske og afghanske soldater ble satt inn med transporthelikoptre omkring byen Marjah, og ved daggry begynte infanteri støttet av kamphelikoptre, pansrede kjøretøyer samt mineryddingskjøretøyer å rykke mot byen. I alt deltar over 15 000 koalisjonsstyrker, blant annet 2 500 afghanske, 9 000 amerikanske og 4 000 britiske soldater.
Det var den største militære operasjonen i landet siden den amerikansk-ledede invasjonen i 2001. Den beskrives også som «en avgjørende test» av general Stanley McChrystals strategi for å bekjempe Taliban-opprøret. Dette markerer også den største operasjonen siden president Barack Obama tiltrådte embetet 20. januar 2009, og siden han annonserte en troppeopptrapping på over 30 000 soldater den 1. desember 2009.
Operasjonen resulterte i slutten på Talibans to-årige kontroll over Marja, hvor skolene, TV og skjegg-barbering var bannlyst og bøndene fikk lov til å dyrke opium. Ifølge UNODC tjener Taliban store summer på narkotikahandel. Den afghanske regjeringen kunngjorde at de skulle gjenåpne skoler, gjenopprette sivile rettigheter og rettsvesen, og håndheve forbudet mot valmue-dyrking.
Bakgrunn for operasjonen
Operasjonen vil fokusere på området rundt og selve byen Marjah i Nad Ali-distriktet og Lashkar Gah-distriktet, et jordbruksområde i Helmand-elvedalen med store opiumsplantasjer og 80 000 innbyggere i det sentrale Helmand, som beskrives som opphavsstedet til mesteparten av verdens opium. Marjah var Taliban-bevegelsen siste store tilfluktssted i Helmand-provinsen, hvor bevegelsen kunne produsere improviserte bomber (inkludert veibomber) og planlegge angrep mot ISAF-styrkene i provinsen.
Målet med operasjonen var å rykke inn i de Talibankontrollerte områdene i og omkring Marjah og nedkjempe Taliban-opprørerne. Etter at koalisjonsstyrkene har nedkjempet opprørerne og sikret byen, vil styrkene sørge for å beskytte lokalbefolkningen for Taliban-angrep, for deretter å gjenopprette den afghanske regjeringens tjenester i området. Operasjonen var også ment å stoppe opiumhandelen. Hovedmålet var imidlertid å sikre at okkupert område kan holdes av amerikanske og britiske soldater, slik at den afghanske regjeringen og sivile hjelpeorganisasjoner kan få slippe til i provinsen og arbeide mer effektivt.
Andre mål for operasjonen var Chah-e-Anjir, Western Babaji og Trek Narwa, som ligger i britenes operasjonsområde.
Strategisk betydning
Operasjonen ble kalt «en avgjørende test» av strategien til koalisjonsstyrkene mot Taliban-opprørerne. Brigader James Cowan, sjefen for de britiske styrkene i Helmand, trodde det ville markere «begynnelsen på slutten av opprøret».
Kunngjøringen av operasjonen på forhånd var også en del av strategien å «forme informasjonsslagmarken gjennom strategisk kommunikasjon», også for å sikre at man ikke gjentar feilene koalisjonsstyrkene begikk under slaget om Fallujah i Irak i 2004. Timer før offensiven begynte droppet afghanske styrker og koalisjonsstyrker flygeblader med meldingen «Ikke la Taliban komme til deres hjem».
Ny krigsmodell
Operasjonen ble kalt en «ny krigsmodell» da den ble satt igang. Tjenestemenn tilhørende Afghanistan og NATO hadde samlet en stor gruppe afghanske administratorer og en afghansk guvernør som ville flytte inn i Marjah etter kampene, i tillegg til en politistyrke på mer enn 1 900. «Vi har en regjering i boks, klar til å tre inn», sa den amerikanske kommandanten Stanley McChrystal. Erobreringen av Marjah var ment å fungere som en prototype for en ny type militæroperasjon. Den afghanske regjeringen hadde lovet å ta imot hvilket som helst område i Talibans kjerneområder som ble okkupert av de allierte under offensiven. Kampingeniører var på hånden for å sikre at kraft- og vannforsyninger ble opprettholdt.
På den andre siden ble Taliban-kommandanten Mullah Abdul Rezaq Akhund sitert da han beskrev operasjonen som et PR-stunt: «Deres hovedmål med all denne propagandaen er å gi noe prestisje til den fortapte og mislykkede militærkommandanten general Stanley McChrystal, selv om det på kort sikt handler om å ta en liten landsby og vise krigføringen på vestlige TV-kanaler».
Forberedelser
Ifølge BBC var operasjonen av typen motopprør som har vært planlagt i flere uker. Siden januar 2010 har koalisjonsstyrkene gjennomført mindre «bestemte operasjoner» for å forberede hovedangrepet som skulle begynne 13. februar. En av disse operasjonene var en serie av såkalte «finn, rydd, slå»-raider som ble gjennomført av SAS-lag og United States Navy SEALs-styrker på fire menn om natten. Dette resulterte i dødsfall på 50 Taliban-ledere i området. I en annen operasjon tok Scots Guards og Grenadier Guards over en bombefabrikk og uskadeliggjorde 20 improviserte veibomber. Det afghanske offentlige ble advart om den kommende operasjonen, i tråd med nye regler for britiske styrkers deltagelse kalt «modig tilbakeholdenhet». Taktikken, som ble utviklet av den amerikanske generalen Stanley McChrystal og den britiske generalløytnanten Nick Parker, krever at soldater «skal bruke hjernekraft i stedet for ildkraft» for å redusere skadene som blir påført den afghanske befolkningen (med tanke på sikkerhet og antall drepte) ved å bruke mindre ammunisjon og støttetiltak. 11. lette brigade, en britisk enhet med oppgave å slå tilbake Taliban-opprør, prøvet ut doktrinen i noen av de mer tettbefolkede områdene i Helmand.
Publisiteten og den nye taktikken var ment å hindre tap av sivile, og å overtale opprørerne til å legge ned sine våpen. Operasjonen var den første i Helmand siden bølgen av 30 000 amerikanske soldater og flere britiske forsterkninger i slutten av 2009/begynnelsen av 2010.
Britiske styrker fokuserte på Lashkar Gah-distriktet og Nad-e-Ali-distriktet, mens amerikanske styrker samlet seg rundt og i byen Marjah. Amerikanske styrker omfattet i februar 2010 tre marineinfanteribataljoner fra 2nd Marine Expeditionary Brigade: 1. bataljon/3. marineregiment, 1.bataljon/6. marineregiment, 3. bataljon/6. marineregiment og 3. bataljon/10. marineregiment. I tillegg utplasserte amerikanerne 4. bataljon/23. infanteriregiment (Stryker) og andre støtteenheter.
Arboretet og Botanisk hage
Arboretet og Botanisk hage er en del av Universitetsmuseet i Bergen og ligger på Milde ved Bergen. Anlegget består av Det norske arboret øst for og Botanisk hage vest for den del av Mildevegen som går gjennom området (kun for prioritert trafikk). Samlingene består av mer enn 5000 planteslag, blant annet med nordens største rhododendronsamling med vel 600 kultivarer og vel 300 arter. Rosesamlingen teller 500 sorter og er den største i landet.
Operasjon Moshtarak
Forberedelser
De kanadiske styrkene tok for seg luftangrep med syv helikoptre, inkludert tre CH-147 Chinook eskortert av fire CH-146 Griffons. Joint Task Force Afghanistan (JTF-Afg) fraktet rundt 1 100 koalisjonssoldater til Nad Ali-distriktet i det største luftangrepet som var blitt gjennomført med kanadiske helikoptre. 33 andre koalisjonshelikoptre deltok også i operasjonens startfase, med i alt 11 bølger av troppetransport.
Arboretet og Botanisk hage
Terrenget er småkupert og vekslende med et idyllisk lite tjern og lang strandlinje med fine badeplasser, veier og stier som de fleste kan bruke, også rullestolbrukere, men det finnes også stier som krever større førlighet og godt fottøy.
Operasjon Moshtarak
Forberedelser
I forkant av den militære operasjonen var hundrevis av sivile familier i ferd med å flykte fra Marja og omegn. Byen ble mistenkt for å være «et av de største og farligste minefeltene NATO-styrker noen gang har gått i.»
Arboretet og Botanisk hage
Det norske arboret er en stiftelse som drives av Universitetet i Bergen, Bergen kommune, Landbruksdepartementet og Hordaland fylkeskommune, der virksomheten er drift av et arboret på Milde i Bergen. Arboretet ble etablert i 1971 av Universitetet i Bergen, Landbruksdepartement og Fana kommune, Bergen kommune samt Fritz C. Rieber, som Stiftelsen Det norske arboret – i dagligtale Arboretet på Milde.
Operasjon Moshtarak
13. februar 2010
Noen timer før midnatt den 12. februar hadde den afghanske presidenten Karzai gitt sitt personlige samtykke for operasjonen, som var blitt forsinket med 24 timer siden afghanske tjenestemenn begynte sine forhandlinger med opprørerne i siste minutt. Ilandføringen med bølger av helikoptre i sentrale deler av Helmand markerte starten på den store offensiven. Den 13. februar, to timer før soloppgang ved kl. 04:00 lokal tid, landet de første helikoptrene av typen 90 Chinook og Cobra med en styrke av britiske, afghanske og franske tropper. Fremrykningen mot Marjah gikk bevisst i saktere tempo utover morgenen som følge av at troppene gikk gjennom valmueåkre fylt med hjemmelagde eksplosiver og andre landminer.
Det ble meldt om at de første dødsfallene skyldtes ubemannede Predator-droner og AH-64 Apache kamphelikoptre, som rettet sine angrep mot opprørere som ble sett mens de plantet veibomber og satte opp antiluftskyts. Kl. 02:00 lokal tid fikk USMC-tropper kontroll over en rekke kanalkryssinger sør for Nad-e-Ali.
Arboretet og Botanisk hage
Arboretet
Arboretdelen av samlingene ble etablert i 1971 på initiativ fra Fritz C. Rieber. Arboretet dekker ca. 500 mål.
Operasjon Moshtarak
13. februar 2010
Innen en halv time beleiret og sikret amerikanske, britiske og afghanske spesialstyrker dusinvis av landingsplasser for helikoptre. Rundt kl. 02:25 lokal tid nærmet Chinook-helikoptre seg, fløyet av piloter med nattsynsutstyr og veiledet av infrarøde lysbomber som ble sluppet fra Harrier AV-8B-fly tilhørende det amerikanske marinekorpset. Rundt kl. 04:00 tok britiske Chinook-helikoptre fulle av soldater fra 1. bataljon i Royal Welsh Battle Group av fra Camp Bastion, som er Storbritannias hovedbase i Afghanistan. Deres mål var landingssonen Pegasus i Talibans kjerneområde Showal i Chah-e-Anjir-området. Mens den britiske styrken begynte å sikre sitt område, landet en kombinert styrke på 1000 mann fra USMC og Afghanistans nasjonalhær i Marjah. I de etterfølgende 90 minuttene kom flere marinesoldater i bølger av CH-53 Super Stallion transporthelikoptre. Ved daggry hadde flere hundre soldater begynt å gå inn i området på land, ved hjelp av militærbroer og kjøretøy av typen Assault Breacher Vehicle (ABV).
Arboretet og Botanisk hage
Arboretet
Trær og busker fra andre verdensdeler. I store deler av arboretet er plantene geografisk ordnet. Europeiske trær og busker fra parkeringsplassen på Dalsmyra og inn til Mørkevannet. Asiatiske trær og busker øst for mørkevannet (nord og sør for rhododendron artssamlingen). Amerikanske trær og busker fra Oldertøset til Brandaneset. Planter fra den sydlige halvkule mellom veksthuset og administrasjonen.
Operasjon Moshtarak
13. februar 2010
Major Nick Parker, kommandant for NATO-styrkene i det sørlige Afghanistan, opplyste at afghanske tropper og koalisjonsstyrker gjennomførte en «vellykket iverksetting» uten noen tap. Mens USMC-tropper og afghanske soldater stormet byen Marjah, slo britiske, amerikanske og kanadiske styrker seg ned i Nad Ali-distriktet. General Sher Mohammad Zazai, sjef for de afghanske styrkene i sør, påpekte at afghanske soldater og NATO-styrker hadde etablert stillinger i 11 av 13 målrettede områder i og rundt Marjah og at de sakte rykket fremover.
Arboretet og Botanisk hage
Botanisk hage
Universitetets Botanisk hage lå tidligere rundt De naturhistoriske samlingene på Nygårdshøyden, det som nå heter Muséhagen i Bergen sentrum. Siden dette området på 10 mål ble for lite ble det vedtatt å danne en ny hage på Milde. Den nye botaniske hagen ble åpnet 21. august 1996 og består av et anlegg på ca. 70 mål.
Operasjon Moshtarak
13. februar 2010
Mens invasjonen pågikk konfiskerte de invaderende styrkene skjulesteder for våpen og ammunisjon. Den største hindringen var det omfattende nettverket av miner og feller. Det ble rapportert om at de angripende styrkene gikk på «et stort antall» improviserte sprengladninger da de krysset en kanal i byens nordlige innfartsåre. Marinesoldater brukte bærbare aluminiumbroer til å gå over irrigasjonskanalene. Mobile broer gjorde det mulig å krysse hovedkanalen inn i Marjah på en trygg måte, ettersom den eksisterende broen var ventet å bli rigget med eksplosiver. Marineingeniører gikk fremover i spesielle mineryddende kjøretøyer kalt Assault Breacher Vehicles (ABV). Disse kjøretøyene på 72 tonn og 12 meters lengde er utstyrt med en 4,5 meter bred plog støttet av metallski som glir på jorda. I tillegg har de nesten 3 175 kg med eksplosiver. Disse kjøretøyene pløyde en sti gjennom åkrene og gravde en sikkerhetslinje gjennom de mange minefeltene som Taliban hadde lagt ut. For å få fjernet disse minefeltene og antenne veibomber skjøt marinesoldatene også opp raketter som utplasserte ledninger av plasteksplosiver, kalt M58 MICLIC.
Arboretet og Botanisk hage
Botanisk hage
I Botanisk hage er det mange arrangementer hvert år. For informasjon om disse, er det lurt å følge Arboretet og Botanisk hage, Milde på Facebook.
St.-Georg-Schanze
St.-Georg-Schanze (norsk: St. Georg-bakken) er en hoppbakke ved Winterberg i Tyskland. Bakken ligger på sørvestsiden av fjellet Herrloh, like vest for Winterberg, og har K-punkt 81 meter og bakkestørrelse 87 meter. Hoppbakken er kjent for sitt spesielle tårn, tegnet av arkitekt Fritz Gladen i 1959. Den er eid av Skiklub Winterberg, som for øvrig har tårnets profil i sitt emblem.
Arboretet og Botanisk hage
Botanisk hage
Den gamle Muséhagen med gartnerbygning og veksthuset Palmehuset, og 3 kunstige dammer eksisterer i bybildet akkurat som tidligere med sitt store antall planter, og er fredet etter forskrift i 2013, og er slik bevart intakt som en botanisk hage i byen.
Operasjon Moshtarak
13. februar 2010
På den første dagen av operasjonen sa Qari Yousef Ahmadi, en talsmann for Taliban, at opprørerne fortsatt ga motstand mot ISAF-styrkene i Marjah med den såkalte «slå til-og-løp»-taktikken (eng: hit-and-run). Mullah Mohammed hadde fortalt ABC News at Taliban trakk seg tilbake for å redusere sivile tap. Ved mørkets frembrudd ble hevdet ISAF-kilder at marinesoldater «syntes å ha kontroll» i sentrum av Marjah.
St.-Georg-Schanze
En restaurant ligger i foten av tårnet i bakken. Oppe i tårnet er en utsiktsplattform. Like ved St.-Georg-Schanze har Skiklub Winterberg et treningsanlegg med fire mindre hoppbakker, med størrelse K44, K34, K24 og K8.
Operasjon Moshtarak
13. februar 2010
Gulab Mangal som er guvernøren av Helmand, sa at det var «den mest vellykkede operasjonen vi noensinne har gjennomført», men advarte om at det kunne ta en måned å utføre hele operasjonen.
St.-Georg-Schanze
Historie
Den første hoppbakken på Herrloh ble bygd opp av snø i 1907, og det ble hoppet opptil 18 meter der. I 1928 ble den første permanente hoppbakken bygd, kalt St.-Georg-Schanze. Den naturbakken ble i 1947-49 utvidet og fikk et 19 meter høyt tårn av tre. Rudi Köhler satte bakkerekord i åpningsrennet vinteren 1949 med 63 meter.
Tretårnet ble ødelagt under et uvær i 1958. Bakken ble bygd opp igjen året etter, og fikk et 22 meter høyt tårn i armert betong. Den nye St.-Georg-Schanze ble tatt i bruk i 1960, og hadde da K-punkt 64 meter.
Operasjon Moshtarak
14. februar 2010
Om morgenen den 14. februar 2010 påstod en rapport med overskriften «Opium city captured» i den australske avisen Herald Sun at afghanske tropper og ISAF-styrker hadde beleiret Marjah, «kilden til det meste av verdens opium». Imidlertid rapporterte Reuters om at en liten flaggheisingsseremoni på ett av koalisjonsstyrkenes overtatte områder (compound) på morgenen den 14. februar hadde ført til skuddveksling, noe som tydet på at opprørerne fortsatt var trassige. Etter at amerikanske, afghanske og britiske tropper hadde tatt over viktige posisjoner ved først å ha overveldet den mest umiddelbare resistansen, møtte de «intens, mens sporadisk» ild når de senere begynte å gå fra hus til hus. Utviklingen tydet på at de hardeste kampene fortsatt skulle komme. Ifølge amerikanske kommandanter hadde troppene nå oppnådd alle målene for første dag, herunder fremrykning innover i selve byen og kontroll over strategiske steder som veikryss, offentlige bygninger og en av byens basarer i sentrum. Det etterfølgende søket etter våpen og opprørere fra hus til hus er ventet å vare i minst fem dager, med tilstedeværelsen av hundrevis av bomber og feller i hjemmene og på veiene og fortauene som den største bekymringen.
På denne andre dagen av operasjonen rykket britiske styrker gjennom Showal, byen som de to siste årene har vært under kontroll av opprørerne som brukte den som et sted for å lage bomber og trene sine krigere. I raid mot fabrikker ble eksplosiver for en rekke improviserte sprenglegemer beslaglagt. Det var ikke bare utstyr for produksjon av bomber som ble funnet, men narkotika og heroinproduserende kjemikalier var også blant funnene. Blant narkotikastoffene som ble funnet var 17 tonn opium, 74 tonn opiumfrø, 181 kg hasj og 201 kg heroin.
St.-Georg-Schanze
Historie
Før den siste større ombyggingen i 1999 var bakkerekorden 74,5 meter, satt av Alfred Grosche i 1975. Ved ombyggingen i 1999 ble bakken utvidet til K81, og fikk plastmatter slik at den også kan brukes i sommerhalvåret. I 2008 fikk bakken et nytt sporsystem med mulighet for å kunstfryse sporet om vinteren.
Operasjon Moshtarak
14. februar 2010
12 sivile, 10 av dem fra samme familie, ble drept da sivile hus i Marjah ble truffet av to raketter avfyrt fra et High Mobility Artillery Rocket System (HIMARS) tilhørende NATO. All bruk av rakettsystemet ble stoppet av NATO-sjefer etter hendelsen, og den amerikanske generalen McChrystal ringte den afghanske presidenten Hamid Karzai for å be om unnskyldning for det han kalte den «uheldige hendelsen», og presidenten ønsket på sin side en etterforskning av hendelsen.
St.-Georg-Schanze
Historie
Sommeren 2000 ble det arrangert kontinentalcuprenn i spesielt hopp i St.-Georg-Schanze. Det tyske mesterskapet i spesielt hopp og kombinert hopp ble arrangert der i 2002. I årene 2001-03 hadde bakken renn i Sommer Grand Prix i kombinert, og i årene siden har det vært holdt FIS-renn og renn i Alpen Cup i kombinert, senest sommeren 2009.
Operasjon Moshtarak
14. februar 2010
Danske soldater fra Charlie-kompaniet var også involvert i en kort skuddveksling, da soldatene ble beskutt fra et compound på vei tilbake fra en patrulje i området. De besvarte ilden og trakk seg tilbake uten skader på mannskap eller materiell.
15. februar 2010
Tidlig på operasjonens tredje dag nådde afghanske og britiske soldater endelig sentrum av byen opprørernes «tidligere hovedstad» Showal, etter å ha brukt tre dager på å rykke tålmodig inn mens de sjekket området for IED'er og skjulte bomber. To års Taliban-styres endeligt ble markert da en afghansk soldat, menig Aziz Watandosd, fjernet Talibans hvite flagg som hadde fløyet trassig fra en nedlagt kran og erstattet det med det røde, grønne og svarte nasjonalflagget til Afghanistan. Dette ble mødt med applaus fra både afghanske og britiske soldater, og en afghansk offiser sa at «Vi skal for alltid huske dette som dagen da vi endte opprørernes styre i dette området», hvoretter de måtte returnere til basen.
Nyheten om denne symbolske markeringen fikk en enorm effekt for både militære og politiske ledere, og innen kort tid hadde en strøm av helikopre fraktet inn generaler, blant andre Gen. McChrystal og Gen. Cowan, guvernør Mohammad Golab Mangal og en rekke viseguvernører samt både forsvarsminister Abdul Rahim Wardak og innenriksminister Mohammad Hanif Atmar. Omringet av britiske, amerikanske, franske og afghanske soldater marsjerte de samme vei som de britene hadde brukt tre dager på å rydde for IEDs og bomber. Guvernør Golab Mangal erklærte at Taliban har mistet sin militære styrke", og at de hadde mistet tilliten blant folket og snart ville være ute av Helmand-provinsen. Mens soldatene feiret den såkalte befrielsen sa McChrystal at «operasjonen har gått veldig bra», men advarte om at «Taliban vil prøve og komme tilbake hit igjen», og at de ville få se mye vold i den nærmeste fremtid.
Mens den britiske sektoren på 130 km² i den nordlige delen av Nad-e-Ali, hvor britiske soldater operer sammen med estiske, danske og afghanske soldater, hadde falt lett, måtte de amerikanske troppene fortsatt presse seg gjennom Marjah noen mil unna der opprørerne kjemper et siste og avgjørende slag.
Danske soldater fra Bravo-kompaniet var også mandag morgen involvert i en skuddveksling med opprørerne da den danske enheten ble beskutt fra to compounds. Soldaterne skjøt tilbake, observerte mot området og trakk seg etterfølgende tilbake til Camp Bastion. Det ble ikke rapportert om noen skader på personell eller materiell.
16. februar 2010
Om formiddagen oppnådde de amerikanske marinesoldatene ett av hovedmålene i operasjonens første fase, da de sikret den sentrale politistasjonen og området hvor de håper å bygge en kommunal bygning uten å møte motstand. Etter at politistasjonen var sikret rykket de videre vestover til fots på en minelagt vei for å sikre sitt neste mål.
I nord, ved Koru Chreh-basaren, hvor amerikanske soldater gjentatte ganger hadde vært utsatt for fiendtlig ild fra håndvåpen og panservernsraketter siden de ankom området lørdag, gjennomførte flere hundre marinesoldater en døgnlang operasjon for å nedkjempe opprørere og fjerne IEDs i området. Soldatene i Koru Chreh hadde blitt forsterket med et marineinfanterikompani mandag på grunn av intensiteten i kampene der, og den opptrappede tilstedeværelsen reduserte antallet av angrep, og de ble kun utsatt for sporadisk ild. 5 opprørere ble rapportert drept og flere IEDs ble funnet og desarmert. Ved kveldstid hadde soldatene sikret omtrent en tredjedel av boligområdet.
De mest intense kampene den dagen skjedde sør for kommunalsenteret og Loy Chreh basaren, hvor Alpha Company, 1st Battalion, 6th Marine Regiment ble utsatt for fiendtlig ild hele dagen. Blant annet ble de på et tidspunkt utsatt for kontinuerlig fiendtlig ild i 15 til 20 minutter, og i motsetning til dagene før oppstod det også skuddvekslinger mellom soldatene og Taliban om kvelden, da opprørere forsøkte å angripe de amerikanske marinesoldatenes stillinger med håndvåpen og panservernsraketter.
Samme dag advarer Major Shon Hackney, kompanisjef for A Company, Royal Welsh, at det er en stor fare for Taliban-angrep, selvmordsbomber og andre bombeangrep i Showal-området etter at britiske og afghanske soldater sikret kontrollen over byen mandag. Mediafokuset på at man hadde erstattet Taliban-flagget på toppen av en gammel kran med det afghanske nasjonalflagget og høyprofilerte besøk av måde McChrystal, Gulab Manfdal og forsvarsministeren og innenriksministeren dagen før ville også trolig gjøre Taliban-ledere rasende. Hackney sa blant annet medienes suksesshistorie kan øke trusselen mot oss ettersom at Taliban ønsker å vise at mediadekningen skal virke uekte.
Natt til tirsdag beskøt et middelstungt eller et tungt maskingevær fra 800-meters avstand en britisk vaktpost. Soldatene skøt tilbake, men opprørerne trakk seg kort tid etter tilbake. Siden da har de britiske soldater fra og afghanske soldater vært utsatt for en rekke «hit and run»-angrep av opprørere omkring Showal.
Britiske offiserer sa at de fryktet at Taliban prøve å opnå en form for et PR stunt hvor de vil skade sivile, ødelegge compounds eller brenne Koranen og beskylde ISAF-styrker for gjerningen. Etterretningskilder rapporterte at Taliban-kommunikasjon indikerer at opprørerne vil gå til angrep når flere ISAF-styrker ankommer Showal.
17. februar 2010
Fem dager ut i operasjonen uttalte ISAF-offiserer at koalisjonsstyrkenes fremdrift hadde saknet på grunn av de mange veibombene og IEDs som Taliban-opprørerne hadde lagt ut, samt den store tilstedeværelsen av sivile i området. Brig. Gen. Mohiyiden Ghori anklaget Taliban for å skjule seg bak menneskelige skjold. Ifølge ham hadde Taliban «tatt folk som gisler. Våre styrker har sett dem plassere kvinner og barn på taket av hus og skyte dem bakfra».
I det ødelagte og forlatte sentrum av Marjah ankom Helmand-guvernør Gulab Mangal og General Moheedin Ghori, sjefen for ANAs 205. korps' 3. brigade, for å delta i en flagheisingsseremoni. Et afghansk flagg ble heist opp i en provisorisk flaggstang mens en soldat ropte «Allahu akbar» (Gud er størst). Den symbolske markeringen ble utført for å demonstrere den afghanske regjeringens kontroll over området, men NATO-offiserer sa at at kampene var langt fra var over, og at lokalbefolkningen fortsatt skjulte seg i sine hjem eller var på flukt.
Amerikanske soldater fra Company K, 3rd Battalion, 6th Marine Regiment og afghanske soldater ble beskutt av både regulere opprørere med maskingeværer og skarpskyttere da de krysset et jorde mellom klynger av bygninger i en landsby nord for Marjah. Soldatene fra Company Ks 1. tropp var på vei mot kompaniets hovedutpost da de ble beskutt av opprørere med Kalashnikov-gæverer og maskingeværer fra sør. Opprørerne hadde gjemt seg i et tett bevokset område sør for en vanningskanal. Mens soldatene forsøkte å krysse jordet ble de også beskutt av skarpskyttere. Da et lag fra 3. tropp forsøkte å utføre en flankemanøvre mot opprørene sør for vanningskanalen ble også de beskutt av skarpskyttere. Kompaniet forsøkte først å stoppe beskytingen med 60 mm bombekastere, men da dette ikke fungerte anmodet de om et flyangrep mot et compound ved kanalen hvor opprørerne hadde tatt stilling. En GPS-guidet 250-punds bombe destruerte compoundet, og mens AH-1 Cobra kamphelikoptre beskjøt bunkerne langs kanalen for å holde motstanderne nede, stormet soldatene frem. Skuddvekslingen hadde vart i fire timer, og en marinesoldat hadde blitt drept av en skarpskytter og to andre såret.
I Nad-e Ali stormet britiske soldater fra 1st Battalion Coldstream Guards og afghanske soldater fra 2. brigades 6. kandak et compound som tidligere hadde huset Taliban-opprørere. Soldatene fant både utstyr og materiell for produksjon av IEDs, heroin, falske uniformer fra ANA og ANP, amerikanske skogs- ørkenkamuflasjedrakter, mobiltelefoner, sirener, støvler og batterier
18. februar 2010
På operasjonens sjette dag fortsatte britiske og afghanske soldater å presse Taliban i Nad-e Ali-distriktet og i den sørbolanske ørkenen, mens afghanske og amerikanske styrker fortsatte å rydde Marjah for opprørere. Den kombinerte styrken fortsatte å møte små lommer av opprørere i nord og øst for Marjah som var bestemte på å kjempe til siste mann.
I den relativt rolige britiske sektoren i Nad-e Ali-distriktet var den viktigste innsatsen oppryddingen av IEDs og minefelter, samt broleggingen over Nahr-e Burgha og Shamlan, slik at man kunne åpne av flere veier og patruljebaser, for dermed å forbedre ISAF-styrkenes bevegelsesfrihet i området. Stabiliseringsprosjekter ble også igangsatt, blant annet reparasjon av vanningsanlegg og etablering av lokale skoler. Til dags dato har to såkalte «schools-in-a-box» blitt åpnet i Nad-e Ali, som hver gir for en lærer og 25 elever. Et såkalt «cash-for-work»-program har blitt igangsatt og allerede har 250 innbyggere registrert seg på programmet. Til sammen har 952 beboere mottatt materiell assistanse fra regjeringen, mens fem familier ber om husly.
Den generelle situasjonen i sentrale Helmand vurderes av NATO som positivt, med unntak av Marjah og i de ytterste grensene av Helmand. Innbyggerne har avholdt flere shuraer siden ISAF-styrkenes inntokt, og fortsetter å gi stemme til lokale interesser.
Da Taliban-opprørerne i Nad-e Ali var ingensteds å finne, og grunnet den økte trusselen for et angrep mot både koalisjonsstyrker og sivile i området, ble det igangsatt en hemmelig aksjon for å finne opprørerne i området. Omkring 130 soldater fra Scots Guards ble natt til torsdag landsatt i det sørlige Nad-e-Ali med Chinook-helikoptre, hvoretter de etablerte en midlertidig leir i ett compound. De startet sine første patruljer i området på dagstid, hvor de etter kort tid ble beskutt av opprørere. De besvarte ilden med både håndvåpen og ett FGM-148 Javelin-missil.
I den amerikanske sektoren, derimot, møtte amerikanske og afghanske styrker relativt hard motstand. Gjennom hele dagen Torsdag beskøt amerikanske marinesoldater fra A Company av 1st Battalion, 6th Marine Regiment opprørernes stillinger med bombekastere, maskingevær- og skarpskytterild og panservernsraketter i takt med at skuddvekslingen intensiveres. Taliban skjøt tilbake med panservernsraketter samt Kalashnikov-geværer og maskingeværer. Ett marineinfanterikompani angrep Taliban gjennom en flankemanøvre, og ved daggry hadde de omringet opprørerne.
Ifølge amerikanerne var opprørernes ild mere nøyaktig enn det de hadde mødt i andre kamphandlinger med Taliban-opprørere, og en talsmann for U.S. Marines, løytnant Josh Diddams, sa at «Vi ser flere befestede stillinger. De kjemper til siste mann, i hovedsak. Du vet ikke hvor og når du støter på en liten gruppe av opprørere som velger å bli og kjempe».
Brig. Gen. Lawrence D. Nicholson, øverstkommanderende for 2nd Marine Expeditionary Brigade, sa torsdag til nyhetsbyrået Associated Press at koalisjonsstyrkene nå hadde tatt kontrollen over hovedveiene og broene, samt de største basarene og kommunale sentre i Marjah. Han sa at «vi kontrollerer ryggraden» av byen, men bemerket om kamphandlinger mellom koalisjonsstyrker og Taliban-opprørere: «det er ikke snakk om en dramatisk endring, men en jevn endring».