cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Celtic Park
Historie
Taylor-rapporten innførte et krav om at alle større klubber bare skulle ha sitteplasser, og i august 1994 var alle ståplasser erstattet med sitteplasser. Dette reduserte tilskuerkapasiteten til 56,500. Celtic var i økonomiske problemer tidlig på 1990-tallet, og Celtic Park ble ikke videre utviklet før Fergus McCann overtok klubben i mars 1994. Han utarbeidet en plan for å rive de gamle ståtribunene og utvikle et nytt stadion med sitteplasser. Denne oppgraderingen ble gjennomført i ulike faser, og var gjennomført i august 1998. Sesongen 1994-95 spilte derfor Celtic sine hjemmekamper på Hampden Park til Celtic Park ble klargjort for publikum igjen.
Videre utvikling
I en bok fra 1996 hevdet den engelske forfatteren og historikeren Simon Inglis at omgivelsene rundt Main Stand var et området i bymessig forfall som kunne minne om Belfast under konflikten i Nord-Irland. Det er blitt utarbeidet utviklingsplaner, som blant annet inkluderer sanering av gamle bygninger og oppføring av nye, blant annet billettkontor og butikk, særlig fram mot Samveldelekene i 2014. Disse utviklingsplanene er blitt kalt «Celtic-triangelet» ('Celtic Triangle'). Siden 2005 har statuer av Broder Walfrid, Jimmy Johnstone og Jock Stein blitt reist foran Main Stand.
Celtic har vurdert et omfattende utvidelse av Celtic Parks publikumskapasitet gjennom en utbygging av Main Stand. En videreføring av to-etasjestribunene fra de tre andre sidene vil gi Celtic Park en publikumskapasitet på nesten 75,000 tilskuere. Celtics administrerende direktør Peter Lawwell uttalte i april 2007 at ytterligere 8,000 kunne bli føyd til kapasiteten, men dette har så langt ikke blitt ansett for å være kostnadseffektivt. I september 2011 innledet Celtic et arbeid for å utrede om det kunne bli etablert en seksjon for «safe standing» på Celtic Park. Det ikke er noen lov for forbyr dette i Skottland, i motsetning til i England, men skotsk fotballs interne regler har hindret klubbene fra å etablere slike, men dette kan endres med 2/3 flertall av klubbene. I november 2011 uttalte direktøren for det daværende Scottish Premier League, Neil Doncaster at han var åpen for å diskutere spørsmålet om «safe standing» og ønsket at dette ble utredet videre.
Annen bruk
Celtic Park er det stadionet i Skottland som mer mest benyttet som hjemmearena for det skotske landslaget etter hovedarenaen Hampden Park. I tillegg ble finalene i Scottish Cup i 1993 og 1998, samt finalene Scottish League Cup i 1993, 1996 og 1998 spilt på Celtic Park, da Hampden Park var under ombygging. Finalen iScottish League Cup og Scottish Cup 2014 skal også spilles på Celtic Park lørdag 17. mai 2014 da Hampden Park vil være under arbeid for tilretteleggelse for Samveldelekene samme sommer. Før første verdenskrig ble også Celtic Park brukt til andre sportsbegivenheter, som shinty, mangekamp og verdensmesterskapet i banesykling i 1897. Det har også vært gjennomført katolske friluftsmesser.
Celtic Park har sporadisk blitt brukt som konsertarena, blant annet har The Who (1976), Bryan Adams (1992), Prince (1992) og U2 (1993) spilt der.
Samveldelekene i 2014 vil ha sin åpningsseremoni på Celtic Park.
MIX
MIX er et norsk kjedekonsept innen servicehandel som eies og markedsføres av NorgesGruppen. MIX-kjeden ble etablert i 1991 som et innkjøpssamarbeid for frittstående enheter innen servicehandelen. Kjeden består av ca. 420 profilerte og 200 uprofilerte utsalgssteder (2010).
I markedet konkurrerer kjeden blant annet med Narvesen (Reitan), 7-Eleven (Reitan) og Deli de Luca (som også eies av Norgesgruppen).
Heroica Guaymas de Zaragoza
Heroica Guaymas de Zaragoza er en kommune i den meksikanske delstaten Sonora. Kommunen grenser til La Colorada i nord, mot San Ignacio Río Muerto i syd, mot kommunene Suaqui Grande, Cajeme og Bácum i øst, og mot Hermosillo i nordøst, og mot Californiabukten og kommunen Empalme i sydøst.
Borisoglebsk
Borisoglebsk (russisk: Борисогле́бск) er en by i Voronezj oblast i Russland. Den ligger ved elva Vorona, nær samløpet med elva Khopjor, rundt 200 km øst for Voronezj.
Borisoglebsk flybase ligger 6 km øst for byen.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Jason White
Jason White (født 11. november 1973 i North Little Rock i Arkansas) er en amerikansk gitarist som har spilt med mange punkrockband. Han er nok mest kjent for sitt samarbeid med Green Day som han har vært backupgitarist for siden innspillingen av albumet Warning: i 1999. Han var også med på å starte Adeline Records sammen med bl.a. Billie Joe Armstrong, og har i dag ansvaret for den daglige driften av plateselskapet.
Biografi
Sommeren 1992 steppet White i siste liten inn som gitarist for punkrockbandet Munsula fra Bay Area som skulle holde konsert på klubben «Vino's» i Little Rock. Etter opptredenen turnerte White videre med bandet, og flyttet etterhvert til Bay Area etter bruddet med Chino Horde sommeren 1993. Som en venn av punktrioen Green Day var han med i musikkvideoen til When I Come Around, og ble sett sammen med en kvinne i flere scener i musikkvideoen. I 1995 ble White med i punkkvartetten Pinhead Gunpowder etter at vokalist og gitarist Mike Kirsch forlot gruppa. I 1996 ble han med i The Big Cats etter at bassist Josh Bentley forlot gruppa, og i 2000 overtok han rollen som gitarist i gruppa etter dødsfallet til Shannon Yarbrough. Gruppa er et sideprosjekt for mange artister, og spiller derfor veldig sjeldent konserter. Gruppas nyeste album, On Tomorrow, ble utgitt i 2007. Da Green Day/Pinhead Gunpowder-vokalist Billie Joe Armstrong startet Adeline Records i 1997, hjalp Jason White ham med å drive det. Han deltok også sammen med Green Day på to konserter i 1999, begge til inntekt for Bridge School Benefit. Etter innspillingen av Warning, ble White spurt å delta på Green Days turné som andregitarist.
Fordi Pinhead Gunpowder kun kom sammen sporadisk, ønsket White og Gunpowder-basist Bill Schneider et band som de kunne fokusere mer på. De rekrutterte Bills bror, Greg, og greide til slutt å overtale Willie Samuels til å spille trommer, og dermed var The Influents et faktum. White og Greg skulle være hovedpersonene i gruppa og delte på låtskringa og synginga. Bill Schneider forlot gruppa like etter at det første albumet, Check Please ble utgitt for å fokusere på sin egen musikkforretning, og ble fort erstattet av Johnnie Wentz. Den nye sammensetninga spilte inn oppfølgeren Some of the Young. Men grunnet personlige og kreative forskjeller samt Whites stadig tettere samarbeid med Green Day, ble The Influents oppløst i 2003.
Senere i 2003, under psevdonymet Balducci, ble White med i Green Days sideprosjekt, The Network. Gruppa har så langt kun utgitt et album, Money Money 2020.
Med utgivelsen av American Idiot ble White igjen forespurt om å delta i den påfølgende turnéen. I 2005 giftet White seg. Samme år spilte han også sammen med Green Day i musikkvideoen til «Wake Me Up When September Ends». Dette var første gang i Green Days i historie at noen andre enn bandet selv spilte i en musikkvideo. Han var også å se i bandets konsert-CD/DVD Bullet in a Bible.
I 2006 spilte White inn en coverversjon av The Replacements' «Torture» til gruppas samlealbum We'll Inherit the Earth: A Tribute to The Replacements, som innholdt kun coverversjoner musikere hadde spilt inn av gruppas egne låter. White medvirket også i dokumentarfilmen Towncraft fra 2007. Dokumentaren tar for seg 20 år med punkmusikk i Little Rock, Whites hjemby. Dette var samme år som han medvirket i Green Days musikkvideo til coverversjonen av «Working Class Hero».
I 2008 ble White med i Green Days' sideprosjekt Foxboro Hot Tubs som hovedgitarist sammen med Kevin Preston på rytmisk gitar. I 2009 ble White nok en gang spurt om å turnere sammen med Green Day etter lanseringa av albumet 21st Century Breakdown. Han medvirket også i musikkvideoen til den andre singelen fra albumet, «21 Guns». Dette var 4. gang han medvirket i en musikkvideo for Green Day.
Band
Komplett liste over band som Jason White har medvirket i:
Belgisk toppdivisjon i fotball 2003–2004
Belgisk toppdivisjon i fotball ble opprettet i sesongen 1895-96. Det belgiske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen. De er igjen underlagt av UEFA, som setter hovedreglene for hvordan fotball organiseres i Europa.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Isefjorden (Danmark)
Isefjorden er en ca. 35 km lang og 305 km² stor terskelfjord, den indre del er betydelig dypere enn den ytre delen. Fjorden ligger i NordvestSjælland og har sitt utløp i Kattegat mellom Hundested og Rørvig. Deler av Isefjorden har egne navn.
Fjorden er i gjennomsnitt 5-7 meter dyp med en maks dybde på 17 meter på vestsiden av Orø. Saltinnholdet ligger mellom 1,6% og 2,2%.
Camargo
Camargo er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Primordial/Katatonia
Primordial / Katatonia er et split album mellom det irske black metal-bandet Primordial og det svenske death metal-bandet Katatonia. Albumet ble utgitt i 777 eksemplarer.
Korab
Korab (Кораб) er en fjellrekke i Nord-Makedonia og Albania. Den ligger på grensen mellom de to landene. Den høyeste toppen i gruppen, Golem Korab, er 2,764 moh. og ligger i nasjonalparken Mavrovo.
I området finnes flere høye topper: Kepi Bard (Кепи Бард), Mala Korabska Vrata (Мала Корабска Врата), Kabas (Кабаш), Ciganski Premin (Цигански Премин), Ploca (Плоча) og Visoka Kapla (Висока Карпа). Alle disse toppene er over 2000 moh.
Ryunosuke Akutagawa
Ryunosuke Akutagawa (født 1. mars 1892 i Tokyo, død 24. juli 1927 samme sted) var en japansk forfatter. Ved siden av essays og lyrikk skrev han rundt 150 noveller, fortellinger og romaner. Den mest betydningsfulle japanske litteraturprisen, Akutagawa-prisen, er oppkalt etter ham.
Bakgrunn
Ryunosuke Akutagawa var sønn av Toshizō Niihara, en melkemann, og Fuku. Han ble adoptert av en bror av moren, og tok hans etternavn, etter at moren var blitt psykisk syk. Morens psykose gjorde at han aldri fikk noen emosjonell binding til henne, og dette tar han opp i sine bøker.
Karriere
Han studerte engelsk litteratur ved Universitetet i Tokyo, og etter at han avsluttet sine studier der i 1916 underviste han i engelsk for en kortere periode ved Skipsbyggingsinstituttet i Yokosuka før han bestemte seg for å bli forfatter på fulltid.
Han var interessert i klassisk kinesisk litteratur allerede fra ung alder, samt av de litterære verkene til Mori Ōgai og Natsume Sōseki. I 1916 ble han forlovet med Fumi Tsukamoto, som han giftet seg med i 1918. De hadde tre barn sammen: Hiroshi Akutagawa (1920–1981) var skuespiller, Takashi Akutagawa (1922–1945) ble drept i Burma, og Yasushi Akutagawa (1925–1989) var komponist.
Ryunosuke Akutagawa, som i begynnelsen var tilhenger av naturalismen, men som senere ble dens motstander, ble påvirket av tysk ekspresjonisme. Han lånte ofte temaer fra gamle fortellinger, som han gjenskrev i moderne drakt. Selv om har ikke skrev en eneste roman- han skrev noveller og kritisk prosa- er hans skrivestil meget variert hva form og innhold angår.
Etter en stressfull reise til Kina i 1921 begynte Akutagawa å lide av visuelle hallusinasjoner og nervøsitet og i 1926 led han av kronisk søvnløshet og han ble nesten besatt av frykten at han hadde arvet sin mors psykiske lidelse. I 1927 begikk Akutagawa selvmord ved å ta en overdose av Veronal. Han var 35 år gammel da han døde.
Den halvårlige litterære Akutagawa-prisen, som ble innstiftet i 1935 og blir regnet for å være den mest prestisjefylte litterære prisen i Japan, er oppnevnt etter ham.
Oplø oppvekstsenter
Oplø oppvekstsenter (tidligere Oplø skole) er en 1-7-skole på Salsbruket innerst i Oppløyfjorden i Nærøy, Trøndelag.
Skolen ble tatt i bruk i 1966, og er bygd for ca. 100 elever. Den hadde 8 elever skoleåret 1915-16.
Bukplastikk
Bukplastikk, også kjent som mageplastikk eller abdominoplastikk, er en kosmetisk plastisk operasjon med den hensikt å stramme opp magen og fjerne overlødig hud og/eller fett.
Den vanligste årsaken for bukplastikk er overflødig hud som følge av graviditet eller vekttap ., da det er dannet en hudfold under den overflødige mavehuden som henger nedover og kan holdes oppover. Det kan lett danne seg infeksjon i hudfolden under den overflødige mavehuden.
Herman Didrich Janson
Herman Didrich Janson (født 1757, død 1822) var en norsk skipper, kjøpmann og hoffagent og eier av Damsgård hovedgård som han kjøpte på auksjon i 1796. Ofte blir gården fortsatt kalt Janson-gården og marken nedenfor Jansonmarken. Den var i familiens eie inntil 1983. Herman Didrich Janson var også eier av Stiftsgården fra 1805. Han solgte paléet i 1809 til sin svigersønn, stiftsamtmann Edvard Hagerup.
Wabash River kraftverk
Anlegget ble bygget ut i årene 1950–1956, opprinnelig til 668 MW, men utvidet i nyere tid. Brenselkilden er (sub-)bitumenøst kull og kullgass i det opprinnelige anlegget. Det er også bygd ut et støtteanlegg på 280 MM som brenner fyringsolje og naturgass, kalt Wabash River Repowering Station. Dette siste anlegget er støtteanlegg for produksjon under «peak demand».
Operatør er Duke Energy. Utslippet av CO2 i 2006 var på 5,7087 mill tonn.
Merom kraftverk
Merom kraftverk er et kullkraftverk i Sullivan County, delstaten Indiana i det nordlig-sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1080 MW, fordelt på 2 blokker / turbiner. Dette er delstatens niende største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt.
Dumhet
Dumhet,, også kalt dumskap, dårskap, tåpelighet, idioti og annet, er stivsinnet uvitenhet, eller ren og skjær mangel på intelligens eller klokskap. Egenskapen kan være knyttet til en persons eller en gruppes handlinger, ord eller overbevisninger. Adjektivet dum brukes også generelt nedsettende eller negativt (for eksempel «Jeg låner ikke den dumme hatten din»).
Fossveien (Oslo)
Fossveien (5–23D, 10A–24) er en gate i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Sofienberggata til Seilduksgata. Navnet er etter gården Nedre Foss.
Fossveien 7
Fossveien 7 var barndomshjemmet til Edvard Munch. Det er i leiligheten på denne adressen hvor hans søster, Johanne Sophie, dør av tuberkulose.
Fossveien 20-24
Fossveien 20 ble den 23. november 2007 okkupert av boligaktivister. Fossveien 24 var tidligere Christiania Seildugsfabrik. Nå holder Galleri Seilduken til i gården.
I Fossveien 20-24 har Oslo kommune har vedtatt tre byggetrinn for samling av Kunsthøgskolen i Oslo (KHIO), med ca. 500 studenter og 150 ansatte.
Ordine Nuovo
Ordine Nuovo («Ny Orden») var en italiensk nyfascistisk utenomparlamentarisk gruppe som ble opprettet av Pino Rauti i 1956. Man skiller gjerne mellom to faser i gruppens levetid: fra 1956 til 1969 som Centro Studi Ordine Nuovo («Studiesenter Ny Orden») og fra 1969 til 1973 som Movimento Politico Ordine Nuovo («Politisk bevegelse Ny Orden»).
Bakgrunn
Pino Rauti og hans tilhengere var opprinnelig medlemmer av det nyfascistiske partiet Movimento Sociale Italiano (MSI), opprettet i 1946. Partiet bestod for det meste av tidligere tilhengere av det fascistiske regimet og det oppstod tidlig interne konflikter om hvilken retning man skulle gå i: enten holde på den radikale holdningen som var mer tro til den historiske fascismen, eller innta en mer moderat holdning for å få innpass i det parlamentariske partisystemet. Rauti var eksponent for den radikale fløyen, og etter flere år med konflikter valgte han og en del av hans meningsfeller å bryte ut av MSI i anledning partiets femte kongress i Milano i 1956.
Movimento Politico og oppløsning
I 1969 valgte Rauti og en del andre medlemmer av Ordine Nuovo å gå tilbake til MSI. Dette fordi det politiske og sosiale klimaet hadde endret seg, blant annet på grunn av sterk mobilisering på venstresiden med arbeider- og studentopprør. MSI hadde også endret lederskap og var nå mer vennlig innstilt overfor de militante aktivistene i Ordine Nuovo. Men ikke alle ønsket å følge etter Rauti og opprettet dermed Movimento Politico Ordine Nuovo, under ledelse av Clemente Graziani. I ettertid har man funnet bevis for at de to delene av Ordine Nuovo fortsatt hadde kontakt med hverandre. Det var i denne perioden Ordine Nuovo virkelig begynte sin terroraktivitet, blant annet står de trolig bak bombeangrepet på Piazza Fontana i Milano i 1969.
I 1973 ble Movimento Politico Ordine Nuovo stilt for retten og funnet skyldig i gjenopprettelse av det fascistiske partiet. De ble ikke dømt for voldsbruk eller terrorhandlinger. Gruppen ble oppløst og medlemmene gikk under jorden. Flere flyktet utenlands, mens andre forble i Italia hvor de fortsatte å være en del av det høyreekstreme miljøet.
Severin Seehusen Svanenhielm
Severin Seehusen Svanenhielm (født 1664, død 1726) var stiftsamtsskriver i Bergen i 1711 og hadde dette embetet også i Stavanger og Nord-Norge. Han tilhørte en rik borgerfamilie i Stavanger. Han eide blant annet eiendommen Damsgaard på Laksevåg, der lystgården Damsgård hovedgård ligger og Arnegård i Stavanger. Han skal også ha bygget de eldste delene av Damsgaard. Han ble adlet i 1720 under navnet Svanenhielm, som han hadde antatt da han kjøpte Svanøy-godset i 1719.
Våpenskjold
Før adlingen brukte Severin Seehusen et segl med våpenskjold med et kranium lagt på to krysslagte knokler og under en arm fra en sky. Hjelmtegnet er en stående svane med løftede vinger.
I sitt adelsvåpen fikk han flere figurer med spesiell symbolikk. I våpenet er skjoldet firedelt: 1. felt blått med en sølv svane (såkalt «talende våpen» for navnet). Det viser trolig til Svanøy. 2. felt gull med et rødt hus. Det kan være et rødmalt hus eller det kan være et murhus. Det kan vise til Damsgård, men kan også være et "talende våpen" for navnet Seehusen. Om det er en avtegning av et virkelig hus vet vi ikke. 3. felt er likt 2. felt, men her er det et sølvhus. 4. felt er likt 1. felt. På hjelmen er hjelmtegnet en sølv svane. Om halsen på hjelmen henger et gull halssmykke festet i et blått bånd.
Kråkerøy
Kråkerøy er en øy i Fredrikstad kommune og i antall beboere er det byens største lokalsamfunn med sine 9,775 innbyggere. Fra 1. januar 1994 ble Kråkerøy kommune slått sammen med Borge, Fredrikstad, Rolvsøy og Onsøy til den nye Fredrikstad kommune. Innbyggertallet på Kråkerøy var 7,459 da den ble del av Fredrikstad og har et areal på 20 km². Berggrunnen er hovedsakelig granitt. Kommunesenteret var på Bjølstad, helt nord på øya.
Kjøkøy, som også ligger i Fredrikstad kommune, ligger sørøst for Kråkerøy. Her finnes Kjøkøy fort som tyskerne bygde under okkupasjonen av Norge. Fortet var formelt et aktivt forsvarsanlegg frem til 1991, og i 2009 ble området overrakt til Direktoratet for Naturforvaltning.
Isegran, en liten øy på nordøstsiden av Kråkerøy, er det første stedet i Fredrikstad som er nevnt i historiske kilder. Her bygde jarlen Alv Erlingsson – «Mindre Alv» – en borg i siste halvdel av 1200-tallet. Det rekonstruerte møllehjulet på nordsiden av øya er et blikkfang der Glomma deler seg i østre og vestre løp rundt nettopp Isegran og Kråkerøy.
Kråkerøy er den delen av Fredrikstad kommune med lavest arbeidsledighet, minst fattigdom og høyest andel innbyggere med både gjennomført og høyere utdanning, ifølge kommunens egne undersøkelse som foretas hvert andre år.
Tanner’s Creek kraftverk
Tanner's Creek kraftverk  er et kullkraftverk i Dearborn County, delstaten Indiana i det nordlig-sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1100 MW, fordelt på 4 blokker / turbiner. Dette er delstatens åttende største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt.
Kråkerøy
Gjennom Kråkerøy er eneste veiforbindelse til Hvaler-øyene, via Fylkesvei 108, også kalt Kråkerøyveien.
Tanner’s Creek kraftverk
Anlegget ble bygget ut i årene 1951–1964. Brenselkilden er (sub-)bitumenøst kull. Utslipp av CO2 i 2006 var 5,645 mill. tonn.
Kråkerøy
Bydelen blir ofte omtalt som «Blomsterøya». Opphavet til dette er ikke kjent, men trolig stammer det fra øyas frodige flora.
Tanner’s Creek kraftverk
Kraftverket ligger inntil Lawrenceburg gasskraftverk, som eies av American Electric Power (AEP).
Kråkerøy
Oldtidsfunn
På Kråkerøy med sine lune viker og løvskog holdt det til fangstfolk fra yngre steinalder. Strandlinjen lå den gang 20-25 meter høyere enn i dag. Selv i den minste vik er det spor etter eldgammel bosetning. På et område på ca. 20 kvadratkilometer er det registrert og delvis gravd ut bortimot 30 boplasser. På hvert sted har det ikke bodd mer enn to-tre familier, men spor av hustufter vitner om en viss bofasthet.
Ved Rødsmyra er det funnet flere boplasser. De tre mest kjente ligger på en avskjermet sandbanke som skrådde ned mot stranden. Tre hus har ligget her med samlet boflate ca. 50 kvadratmeter, og det største ble ødelagt av brann. Veggene bestod av leirklint risfletning. På Rødsmyr 1-2 ble det funnet en toskipet hustomt, datert til ca. 4200 – 4500 f.Kr. På Rødsmyr 3 lå en hytte med steinsatt gulv inntil en stor steinblokk som fungerte som fjerde vegg. I den brente tetningsleiren fra veggene ble det funnet avtrykk av hvete, bygg og hirse i tillegg til frø av lokale vekster. Datering for denne boplassen ligger på ca. 3200 – 3500 f.Kr.
«Kråkerøymannen» ble funnet i nærheten av Rødsmyra i 1945. Han lå i blåleire på gammel havbunn sammen med knokler fra storfe, og hodet lå litt unna resten av skjelettet. Det ble dengang antatt at han hadde druknet, men medisiner Per Holck som undersøkte skjelettet på 1980-tallet, hevder at han ble drept eller ofret. Kråkerøymannen hadde et kutt i hodeskallen og en tilsvarende skade i brystet, kanskje etter et sverdhugg.
Videre ble det konstatert at han det meste av livet ikke hadde spist sjømat. Dette er påfallende i og med at han ble funnet i et utpreget kystmiljø. Flere hypoteser er blitt lansert. Kanskje var han en tilreisende, kanskje fange eller slave, eller sjømat kan ha vært tabu for hans klan. Han kan ha vært allergisk for sjømat, eller levd på diett fordi han var utsett til å ofres. For øvrig viste skjelettet at han hadde hatt en vanskelig oppvekst preget av matmangel, sykdom og underernæring.
Videre finnes spor på steder som «Bygdeborgen» og blokkhelleren «Stenhytta», også kjent som «Tom og Mette-hula».
De aller fleste fortidsminnene som er kjent på Kråkerøy er funnet og arkeologisk undersøkt av Erling Johansen, som var født og oppvokst her, og bodde her hele livet.
Mer om Johansen og jakten på «Kråkerøymannen» kan sees i dokumentarfilmen «Mannen i landskapet».
Næringsliv
En av verdens eldste og største produsenter av ildsted og peiser, Jøtul, kommer fra, og har fabrikk på Glombo, på vestsiden av øya.
Fredrikstad Mekaniske Verksted (FMV), i tiden Skandinavias største skipsverft, hadde base på Kråkerøy, og skip som bl.a. «Michael Sars», DS «Bravo», DS «Dronning Maud», DS «Prinsesse Ragnhild», DS «Lofoten», DS «Nordstjernen» og DS «Sigurd Jarl» ble bygget der. I sin tid produserte FMV også en av verdens mest effektive dampmaskiner. Verkstedet står også for «Fredrikstad-typen», en skipsmodell som ble kjent over hele verden på 1910- og 1920-tallet. Verftet ble nedlagt i 1988, 115 år etter at deres første skip, taubåten «Dragen», ble sjøsatt i 1873.
FMVs tidligere lokaler ble overtatt av Værste AS, som har utviklet seg til å bli Fredrikstads største by- og næringslivutvikler i moderne tid med sine 650 mål.
Fredrikstads rikeste person og Europris-millionær Terje Høili bygget i 2008 Norges største privatvilla, «Høili Gods», ved Åsgård, på 3.744 m² og med flere hundre mål stor tomt. Høili-familien eier også Ekheim-villaen, som ligger rett ved siden av godset.
Under andre verdenskrig ble det hogd ut stein til Adolf Hitlers påtenkte monumentalbygg, såkalte «Hitler-stein», som ble liggende igjen langs stranden på Råholmen etter krigen, noen ferdigpakket i trekasser. I 2009 ble det planlagt at steinen i stedet skulle bli en del av et engelsk-norsk krigsminnesmerke i Cambridge.
Utdanning
Kråkerøy har tre barneskoler i Rød, Rødsmyra og Lunde. Rød barneskole ligger vest på øya, Rødsmyra lengst nord og Lunde lengst sør, og ikke langt fra Kjøkøybroa som forbinder Fredrikstad med Kjøkøy og Hvaler. Rødsmyra barneskole er den største av de tre skolene, med flest antall elever.
Øya har kun én ungdomsskole som de aller fleste ungdommer på Kråkerøy går på, Kråkerøy ungdomsskole.
Høgskolen i Østfold har to avdelinger og et akademi på Kråkerøy: En avdeling for helse- og sosialutdanninger, en for ingeniørutdanninger og et akademi for scenekunst.
Norges eneste trebåtbyggerlinje holder til på Isegran, og har kapasitet til 15 elever i hvert kull.
Det kan også nevnes at øya har en skole for vanskeligstilte elever. Denne ligger på Langøya vest på Kråkerøy og heter Pynten.
Idrett
Øya har to idrettsorganisasjoner: Kråkerøy IL og Trolldalen IF.
Kråkerøy ILs største avdelinger er fotball og håndball. Håndballagene spiller sine hjemmekamper i Blomsterøyhallen, som ligger vis-à-vis Kråkerøy ungdomsskole. Kvinnelaget ligger i 2019 i 4. divisjon, mens 18-årslaget spiller på nivå B. Fotballagene spiller i utgangspunktet sine hjemmekamper på Kråkerøy stadion, men grunnet problemer med omlegging til kunstgress, har hovedlaget spilt sine kamper på Fredrikstad stadion i slutten av 2017-sesongen, samt hele 2018- og 19-sesongene. A-lag herrer ligger i 2019 i Norsk Tipping-ligaen, avdeling 1, mens G19-laget ligger i Interkrets B.
Fredrikstad stadion ligger også på Kråkerøy, hvor bylaget Fredrikstad Fotballklubb spiller sine hjemmekamper, siden stadion stod klar i 2007.
Det finnes flere tilfluktsrom på øya, som brukes til diverse kampsportgrener, som judo og karate.
Det er vedtatt bygging av to nye storstuer på Værste-området, som har byggstart i 2021 og 2022. Arena Fredrikstad, som skal huse Stjernen Hockey, vil bli to etasjer med isflater, hvor det også skal være mulig å drive med kunstløp og curling. Hovedisflaten vil ha en tilskuerkapasitet på 4.000. Arena Østfold blir en flerbrukshall og Fredrikstad BKs nye hjemmebane og vil bygges sammen med nye Frederik II VGS. Trolig vil hallen få en kapasitet på mellom 750-1.500 tilskuere, eventuelt skyvetribuner på opp mot 3.000 plasser, og også brukes til turn, kampsport, innebandy og basketball. Arena Østfold vil sannsynligvis få 13 salenheter og få en flate på mellom 6.000 og 8.000 m².
Ellers er Kråkerøy full av utmark og skjærgård, og er et yndet tursted, med flere godt merkede naturstier. Blant annet er en tur opp Holtevarden, øyas høyeste punkt på 67 m.o.h., et populært turmål, hvor det på toppen er en stor gravrøys fra Bronsealderen og utsikt mot Hvaler, Vestfold og Sverige.
I tillegg til idrettstilbudene har Kråkerøy også Kråkerøy Skolekorps, som holder til på Rød barneskole.
Fremtid og utvikling
Fredrikstad er en by i utvikling, og med øyas plassering langs byens sentrum, er Kråkerøy et naturlig sted å utvide bykjernen. Derfor vil det de neste årene bli enorme endringer og befolkningsvekst på de gamle eiendommene til FMV og Jotne på tilsammen 780 mål mellom 2021 til 2031. – Vi vil posisjonere oss som den handelsbyen som virkelig vokser. Ved siden av de fire store byene i landet – Oslo, Bergen, Trondheim og Stavanger – vil Fredrikstad være den byen som vokser mest, fortalte sentrumsleder i Fredrikstad kommune, Stine Ferguson, til Fredriksstad Blad i 2017. I 2018 var det 4.532 boenheter på Kråkerøy, og ifølge planen vil FMV og Jotne bygge rundt 3.700 nye, som vil sørge for en økning på over 81 prosent over en tiårs-periode. "– Vi i Værste AS er i en helt spesiell situasjon. Vi er et lokalt selskap som skal utvikle et vanvittig område. Det er svært få andre steder i Norge vi har det på samme måte. Det nærmeste blir Höegh eiendom, som nå skal bygge en ny bydel på den gamle Petterson-tomta i Moss. Men størrelsemessig er de ikke i nærheten av dette, sa Værste AS-sjef Trond Delbekk til Fredriksstad Blad i 2017."På samme område stod Fredrikstad stadion ferdig i 2007, Helsehuset 1 i 2013 og Helsehuset 2 i 2018. I 2017 ble Værste Brygge ferdigstilt, med 104 nye boenheter, og i løpet av 2020-tallet vil nye Frederik II videregående skole, Arena Østfold og Arena Fredrikstad bli klare for innflytning.
A Journey’s End
A Journey's End er det andre studioalbumet til det irske black metal bandet Primordial.
Vertikalhastighet
Vertikalhastighet er hastigheten av for eksempel et fly, en rakett eller fallskjermhopper oppover eller nedover i forhold til jordoverflaten. I fly er det interessant å vite om flyet mister høyde eller stiger. Dette er spesielt viktig i seilfly der det er viktig å benytte områdene der vinden blåser oppover. Selv om det er mulig å se på høydemåleren at høyden øker, vil variometeret/stigehastighetsmåleren/vertikalhastighetsmåleren reagere mye fortere og gir en god angivelse på stig eller synk.
Instrumentet måler forandringer i statisk trykk. Det kommer fra små åpninger i en eller begge sider av flyet.
Civilian Demo
Civilian Demo er den første EP-en til Audioslave. Da EP-en bli spilt inn, het bandet fremdeles Civilian, ikke Audioslave.
Dagpåfugløye
Dagpåfugløye (Aglais io) er en dagsommerfugl som man med en gang kjenner igjen på at alle fire vingene har en stor øyeflekk.
Utseende
Dagpåfugløye er en ganske stor sommerfugl med vingespenn på 50 – 60 mm. Antennene er gråbrune med hvit spiss. Vingenes overside har en brunrød grunnfarge, litt mørkere ved roten. I spissen av forvingen og nær framhjørnet av bakvingen sitter det en stor, svartkantet øyeflekk. Den på forvingen er farget i rødt, gult, blått og svart mens den på bakvingen har blå kjerne. Forvingens framkant er svart/hvitspraglet i den innerste halvdelen, og har to korte, svarte tverrbånd, det ytterste, som grenser mot øyeflekken, er mye bredere enn det innerste. Vingenes underside er spraglete mørkebrun. Kroppen er tett kledt med nokså lange, oppstående hår. Larven er svart med små, rødaktige flekker, over hele kroppen med lange, svarte pigger.
Levevis
Dagpåfugløye overvintrer som voksen sommerfugl, og er derfor en av de første sommerfuglene ute om våren. Man kan finne de overvintrende sommerfuglene i vedstabler, uthus eller lignende, men på grunn av den mørkebrune vingeundersiden er de godt kamuflert og ikke lette å se. Sommerfuglene legger egg i klynger på spirende nesler, der larvene utvikler seg. De holder sammen gjennom mesteparten av larvetiden, men helt utvokste larver finner man gjerne enkeltvis. Dagpåfugløyens larver er sterkt utsatt for ulike slags parasitoider, og mange av larvene drepes av disse. Dagpåfugløye er etter alt å dømme en nokså nyinnvandret art i Norge, den ble første gang funnet her i landet i 1899.
Utbredelse
Den er ganske vanlig i Sørøst-Norge nord til Lillehammer. Men arten synes å spre seg nordover, og er funnet noen få steder i Trøndelag og Møre og Romsdal.
Cayuga kraftverk
Cayuga kraftverk er et kullkraftverk i Vermillion County i delstaten Indiana i det nordlig-sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1062 MW, fordelt på 2 like store blokker / turbiner. Dette er delstatens tiende største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt.
Anlegget ble bygget ut i årene 1960–1972. Brenselkilden er bitumenøst kull. Utslippet av CO2 i 2006 var på i alt 5,887 mill tonn.
Anlegget må ikke forveksles med AES Cayuga kraftverk i New York State.
Stone – motorsykkelbandens hevn
Stone – motorsykkelbandens hevn (originaltittel: Stone) er et australsk actiondrama fra 1974 regissert av Sandy Harbutt (som også har en sentral rolle i filmen). Filmen handler om en australsk politietterforsker som går undercover og blir medlem av en brutal motorsykkelklubb for finne ut av mordet på en politiker. Hovedrollene spilles av Ken Shorter, Sandy Harbutt, Deryck Barnes og Hugh Keays-Byrne.
Handling
Stone er en politietterforsker i Sydney som har fått i oppdrag å finne morderen til en senatorkandidat. For å finne morderen må han gå undercover og bli medlem av motorsykkelgjengen «The Grave Diggers», en gjeng med et dårlig rykte. Noen i motorsykkelgjengen har vært vitne til drapet og de myrdes derfor en etter en.
Om filmen
Stone var en lavbudsjettfilm som ble en stor kommersiell suksess i Australia, men den gjorde det beskjedent utenfor landets grenser.
Filmen ble ikke satt opp på norske kinoer, men ble utgitt på leievideo i 1982 av Breien film. Den ble forbudt midt på 1980-tallet.
I rollene
(utvalg)
Marsfiol
Marsfiol (Viola odorata) er en flerårig urt i fiolslekta som har 10 cm lange utløpere. Bladene er hjerteformede eller nyreformede og har spredte hår. Blomstene som kommer i mars, april eller mai har mørkefiolette kronblader som er sterkt velluktende. På førsommeren blir det dannet noen små grønne blomster som ikke åpner seg og som ikke bestøver seg selv.
Frøene inneholder store mengder med oljeholdig stoff som klebrer seg fast, og som maur er glade i, og med det blir frøene spredd ved hjelp av maur.
Konstruktivisme
Konstruktivisme betegner en form for samfunnsfilosofi som hevder at den sosiopolitiske verden og dens bestanddeler bare er tilgjengelige som studieobjekter i kraft av at de på forhånd er blitt kategorisert som slike.
Marsfiol
Marsfiolen vokser der hvor det er kompostlig god jord på noe skyggefulle plasser i løvskog. Marsfiolen er opprinnelig viltvoksende i Vest- og Sør-Europa, Vest-Asia og Nordvest-Afrika. Urten blir dyrket i mange land på grunn av duften. I Norge er arten nokså sjelden, men er forvillet fra hager rundt Oslofjorden og langs Sørlandskysten. Blomstene brukes for å farge og smakssette konfekt og i munnvann som skal gi frisk pust.
Konstruktivisme
Innen statsvitenskapens kretser er det liten enighet om hva konstruktivisme egentlig er. Det eksisterer flere ulike kategoriseringsprinsipper. For eksempel vil noen kalle alle tilnærminger som ikke er basert på rasjonalistiske tilnærminger, for konstruktivistiske. Andre knytter begrepet mer spesifikt til en gruppe med tett relaterte ontologiske tilnærminger.
Konstruktivisme kan derav kategoriseres som en ontologisk tilnærming, som hevder at sosiale regler – delt forståelse av fenomen, normer og identitet – er skapt både fra praksis og sosial interaksjon; og konstituerer en sentral del av den internasjonale politikkens struktur. Innenfor denne strukturen er mange divergerende teorier relevante.
Kategoriseringer
Konstruktivistiske tilnærminger innenfor internasjonal politikk-feltet av statsvitenskap er mangfoldige. Noen teoretikere vektlegger kulturens rolle, andre retter søkelyset mot normer i samfunnet, mens en tredje tilnærming fokuserer på hvordan aktørers identitet formes og endres i samspill med andre aktører og institusjoner. Man opererer med ulike typer konstruktivisme, en inndeling skiller mellom sosial konstruktivisme, logisk konstruktivisme og dekonstruktivisme.
Sosial konstruktivisme
Sosial konstruktivisme innebærer at de begreper og klassifikasjoner som konstituerer virkeligheten som en erkjennbar orden, er et resultat av de sosiale konvensjoner som uttrykkes i og gjennom språklig adferd. Dermed anses virkeligheten i siste instans å være betinget av disse konvensjonene.
Logisk konstruktivisme
Logisk konstruktivisme innebærer at de begreper og klassifikasjoner som konstituerer virkeligheten som en erkjennbar orden, gjør dette ved å angi betingelsene for viten, og at man derfor i bunn og grunn kan ha viten om virkeligheten i kraft av disse betingelsene.
Dekonstruktivisme
Dekonstruktivisme innebærer at det er mulig å blottlegge og kritisere gyldigheten av utsagn om virkelighetens beskaffenhet ved å utforske dens potensielle betingelser, enten gjennom de språklige konvensjoner eller gjennom de logiske reglene som styrer produksjonen av disse utsagnene og vilkårene for deres gyldighet.
Historie
Konstruktivisme er i noen tilfeller vurdert som en ny tilnærming. I realiteten er konstruktivismen en gammel metodologi som kan spores tilbake til det attende århundre. Den italienske filosofen Giambattista Vico regnes som en av de første som kan relateres til termen konstruktivisme. Ifølge Vico er den naturlig verden skapt av gud, men den historiske verden er skapt av mennesket. Historien er ifølge dette synet en prosess i kontinuerlig endring, hvilken mennesket er en integrert part i. Mennesket skaper således sin egen historie. Med henvisning til statsdannelser er således stater historiske konstruksjoner. Stater er kunstige kreasjoner og således er statssystemet.
Fremveksten av moderne konstruktivisme kan sees som en reaksjon på den positivistiske tilnærmingens dominans innen metodologidebatten på midten av det tyvende århundre. Den positivistiske tilnærmingen, herunder spesielt Behaviorismen, ble kritisert fra mange hold. Men den kritikken som er relevant i forhold til konstruktivismen kom fra en retning som senere er blitt samlet under overskriften «fortolkningsbasert tilnærming».
Et annet mye brukt begrep er hermeneutikk (fra gresk fortolkning eller forståelse). Under denne konseptualiseringen finner vi også konstruktivismen. Begrepet henspiller på at noen er interessert i å få tak i hvordan mennesker konstruerer (fortolker og lager) sin virkelighet. Utgangspunktet for denne retningen var en forståelse av at samfunnsvitenskap – det å studere hvordan mennesker tenker og handler – er noe helt annet en naturvitenskap. Det ble hevdet fra konstruktivistisk side, i opposisjon til positivistenes antagelser, at det var meningsløst å snakke om en objektiv virkelighet, det vil si en sosial virkelighet som var lik for alle. En slik form for objektivitet ville i praksis bety at alle mennesker oppfatter et fenomen på samme måte.
Cambará do Sul
Cambará do Sul er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Konstruktivisme
Intersubjektivitet
Det sentrale begrepet i konstruktivismen er intersubjektivitet. Det ontologiske utgangspunktet er at all kunnskap er subjektiv. Intersubjektivitet betyr at man setter enighet mellom mennesker i stedet for sannhet. Dermed kan vi også snakke om en virkelighet som transcenderer. Går på tvers av ulike grenser satt av en spesifikk kontekst.
Lorenzo Wright
Lorenzo Christopher Wright (født 9. desember 1926 i Detroit, død 27. mars 1972 i Detroit) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Germán Suárez Flamerich
Germán Suárez Flamerich (født 10. april 1907, død 24. juni 1990) var president i Venezuela mellom 1950 og 1952.
Den venezuelanske militærjuntaen gjennomførte et nytt presidentvalg i 1952. Da de foreløpige valg-resultatene viste at lederen for opposisjonen kunne komme til å vinne valget, suspenderte militærjuntaen hele valget og erklærte det som ugyldig. Deretter valgte juntaen Marcos Pérez Jiménez til provisorisk president den 2. desember 1952. Perez ble innsatt som ny president den 19. april 1953. Kort tid etterpå innførte Perez en ny grunnlov som ga ham diktatorisk makt.
Flamerich var en advokat, lektor ved en høyskole, diplomat og politiker. Han var president i to år etter mordet på den tidligere presidenten Carlos Delgado Chalbaud. Flamerich ble uteksaminert fra universitetet i Venezuela. Som en student, deltok han i protestaksjoner mot flere diktator-regimer. For hans demonstrasjoner mot myndighetene ble han sendt til fengsel i april 1928, og igjen fra oktober til desember 1929. I 1931, fikk Flamerich en doktorgrad i statsvitenskap og juss. Han ble deretter professor ved Universidad Central de Venezuela fra 1936 til 1941. I 1945 ble han utnevnt til dekan, en stilling han hadde frem til 1947. Suárez Flamerich gikk i eksil i mange år etter hans presidentskap. Han vendte senere tilbake til Venezuela og arbeidet senere som advokat. Flamerich døde i Caracas den 24. juni 1990, da han var 83 år gammel.
Belaruskaja Federazyja Futbola
Belaruskaja Federazyja Futbola (BFF) (belarusisk: Беларуская Федэрацыя Футбола) er særidrettsforbundet for fotball i Belarus med tilholdssted i hovedstaden Minsk. BFF er landets øverste fotballorgan og er ansvarlig for å avholde nasjonale serie- og cupmesterskap samt landskamper for herrer og kvinner i ulike aldersklasser. Forbundet ble grunnlagt i 1989, like før sin uavhengighet fra Sovjetunionen, og ble medlem av FIFA i 1992 og UEFA i 1993.
Nordermeldorf
Nordermeldorf er en kommune i kretsen Ditmarsken i Schleswig-Holstein, Tyskland. Nordermeldorf hører under Midtre Ditmarskens amt, og lå inntil 25. mai 2008 i Meldorflands amt.
Klesklype
Klesklype er en liten klype formet som en grov pinsett eller liten tang. Den brukes for å henge fast klesvask på en klessnor.
Belaruskaja Federazyja Futbola
BFF arrangerer blant annet Vysshaya Liga (landets øverste divisjon), og den hviterussiske fotballcupen (det nasjonale cupmesterskapet). Nåværende fotballpresident er Vladimir Bazanov (pr. desember 2022).
Klesklype
Klesklyper ble oppfunnet på 1800-tallet. De var da dreiet eller utsaget av et stykke tre, og så ut som en klokke med en knapp. Moderne klesklyper er vanligvis laget av plast eller tre, og består av to trestykker holdt sammen som en klype ved hjelp av en liten springfjær av ståltråd formet som en spole med en krok i hver ende. Slike treklyper ble tatt i bruk på 1920-tallet.
Nikolai Astrup (politiker)
Nikolai Eivindssøn Astrup (født 12. juni 1978 i Oslo) er en norsk politiker (H). Han hadde tre statsrådsposter i Erna Solbergs regjering: Fra 2018 til 2019 var han utviklingsminister, deretter Norges første digitaliseringsminister fra 2019 til 2020, og fra 2020 til 2021 var han kommunal- og moderniseringsminister der han også hadde ansvar for å koordinere Norges oppfølging av FNs mål for bærekraftig utvikling.
Han har vært innvalgt på Stortinget fra Oslo siden 2009 og var leder i Oslo Høyre fra 2012 til 2018. Astrup var nestleder i energi- og miljøkomiteen på Stortinget og Høyres miljøpolitiske talsperson fra 2009 til 2015. I 2013 ble han Høyres parlamentariske nestleder, en posisjon han ble gjenvalgt til etter valget i 2017. Fra 2016 til 2017 ledet han Stortingets transport- og kommunikasjonskomité. Fra 2017 til 2018 var han leder i Stortingets finanskomité. Han er dessuten engasjert i EU-saken: Han var tidligere leder i Høyres EU-utvalg og var i perioden 2012–2013 nestleder i Europabevegelsen i Norge.
Astrup er blant landets mest formuende politikere, i 2014 Stortingets rikeste med en bokført formue på 257 millioner.
Bakgrunn og yrkeskarrière
Astrup er sønn av forretningsmannen Eivind Astrup (født 1945) og Vibeke Astrup (f. Mortensen) (født 1947), gift med advokat Helle Astrup (født 1982). Nikolai Astrup var elev ved Voksen skole 1985–1991 og Hovseter ungdomsskole 1991–1994. Han gikk på skole i Sveits 1994–1995, og var deretter elev ved IB-linjen ved Berg videregående skole 1995–1997. Han er utdannet statsviter, med bachelorgrad i internasjonal politikk fra 2000 og mastergrad i europeisk politikk og styring fra 2005, begge fra London School of Economics and Political Science.
Astrup var praktikant hos Verdens helseorganisasjon i 1999, konsulent innen strategi og forretningsutvikling hos Arkwright 2000–2002, ansvarlig redaktør i tidsskriftet Minerva 2001–2008 og vitenskapelig assistent ved London School of Economics and Political Science 2005–2006.
Politisk karriere
Han var leder i Oslo Unge Høyre 2002–2004, og som leder her skrev han boken Velferd etter velferdsstaten sammen med Torbjørn Røe Isaksen i 2004. Astrup var videre medlem av Studentparlamentet i Oslo 2002–2003, politisk rådgiver for Høyres stortingsgruppe 2006–2008 og byrådssekretær for Erling Lae, daværende byrådsleder i Oslo 2008–2009.
Astrup har blant annet markert seg i debatten om norsk rusmiddelpolitikk. I 2003 foreslo han at Norge skulle dele ut heroin til 600 heroinavhengige i Oslo, etter modell fra blant annet Nederland og Sveits. Blant argumentene til Astrup var at dette kunne føre til en nedgang i prostitusjonen i Oslo, og at det var liten eller ingen forskjell på å dele ut heroin og metadon. Astrup har også gått inn for å endre sosialtjenesteloven, slik at sosialhjelp skal ytes i en persons hjemkommune, for å unngå tilstrømming av personer med rusmiddelavhengighet til Oslo.
Astrup ble nestleder i Oslo Høyre i 2008, og samme år også leder i Høyres EU-utvalg. Han var 4. vararepresentant til Stortinget 2005–2009, men ble i 2009 nominert som Høyres 4. kandidat, og ble innvalgt på fast mandat. Dette skjedde etter en forholdsvis mye omtalt nominasjonsrunde hvor Inge Lønning i tur tapte gjennominasjon mot Michael Tetzschner på 3.-plass og Astrup på 4.-plass. En annen utfordrer til Astrups plass på listen var Afshan Rafiq. Astrup ble valgt til leder av Oslo Høyre i 2012, et verv han hadde frem til han ble statsråd i 2018. Han ble etterfulgt av Heidi Nordby Lunde. På Stortinget var Astrup også medlem av Stortingets delegasjon til parlamentarikerkomiteene i EFTA og EØS.
I 2011 ble han tildelt prisen Årets europeer av Europeisk Ungdom.
Stortingskomiteer
I perioden 2013–2018 var han samtidig Høyres parlamentariske nestleder på Stortinget.
Ted Ligety
Ted Ligety (født 31. august 1984) er en amerikansk tidligere alpinist. Han har fem VM-gull og to OL-gull.
Elin Igland
Elin Igland (født 16. april 1982) er en norsk tekstilkunstner, nå bosatt på Landvik i Grimstad kommune.
Ted Ligety
Karriere
Ligety debuterte i verdenscupen 22. november 2003 i Park City og fikk sin første pallplassering i et slalåmrenn i Beaver Creek 4. desember 2005. I 2004 fikk han sølv i slalåm under junior-VM i Maribor, Slovenia.
Han tok gull i den alpine kombinasjonen under OL 2006 i Torino, foran Ivica Kostelić og Rainer Schönfelder. Under VM 2009 i Val-d’Isère tok han bronse i storslalåm etter Carlo Janka og Benjamin Raich. I VM i alpint 2011 vant han gull i storslalåm.
Elin Igland
Igland tok bacheloreksamen i tekstil på Kunst- og designhøgskolen i Bergen (2006-2009) og mastergrad ved Kunsthøgskolen i Oslo (2010-2013). I 2009 arbeidet hun som tekstildesigner og trainee i byen Como i Nord-Italia, og i Tilburg i Nederland. Hun deltok på utstillingen HATCH i 2009 og 2013, en utstilling for nyutdannede kunstnere, sammen med blant annet skulptørene Signe Løvland Solberg og Magnie Liv Nilsen. Igland deltok på Sørlandsutstillingen i 2010 og 2014, og på debutantutstillingen på Galleri Bi-Z i Kristiansand i 2010. Hun har også hatt utstilling i Arendal kunstforening (2011), Galleri 3 i Bergen (2011), Snake Mountain Gallery i Oslo (2012) og på Trafo kunsthall i Asker (2015). Hun hadde sin første separatutstilling i Kampen Visningsrom i Oslo i januar 2014. I oktober 2014 åpnet Igland en stor separatutstilling på Reimanngården i regi av Grimstad kunstforening. I den forbindelse uttalte hun til Grimstad Adressetidende at inspirasjonen til ustillingen var hentet fra tekstilindustrien; nærmere bestemt fra to industrielle strikkemaskiner som strikket strømper:
I 2013 mottok Elin Igland Aust-Agder fylkeskommunes kunstnerstipend på deling, sammen med billedkunstner Gunnhilde Høyer fra Arendal. Året før fikk hun tildelt stipend fra Statens kunstnerstipend og støtte fra Bildende Kunstneres Hjelpefond (BKH).