cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johannes II Megas Komnenos
Det var under Johannes’ regjering at herskertittelen i Trapezunt endret seg fra den tradisjonelle «keiser» («basileus og autokrator over Østromerriket») til keiser og autokrat over hele østen, Iberia og Perateia (de oversjøiske provinsene nord for Svartehavet) selv om Trapezunt-riket hadde mistet kontrollen over Iberia under keiser Andronikos I Gidos.
Johannes II var den første av keiserne i Trapezunt som er mer utfyllende beskrevet i bevarte skrifter. Hovedkilden er den samtidige kronikøren Mikael Panaretos som på tross av en del kryptiske og uklare utsagn likevel gir en sammenhengende beskrivelse av regjeringstiden. Andre kilder supplerer også denne krøniken. Den forklarer blant annet utfordringene som førte til Johannes’ ekteskap med datteren til den østromerske keiser Mikael VIII Palaiologos.
Biografi
Johannes II ble født ca. 1262-1263 som sønn av keiser Manuel I Megas Komnenos (regjerte 1238-1263), og hans kone Irene Syrikaina. Han kom til makten i en ustabil periode i juni 1280 som følge av et forræderi fra egne offiserer mot hans bror Georgios Komnenos som regjerte fra 1266 til 1280.
Mikael hadde også tidligere bedt Johannes’ forgjengere om å slutte å bruke tittelen. Delegasjonen tilbød også Johannes giftermål med keiserens datter om han endret tittelen, men Johannes nektet på dette. Johannes svarte at han fulgte presedensen fra sine forgjengere og at aristokratiet i Trapezunt ikke ville tillate ham å avstå fra tittelen.
Da delegasjonen forlot Trapezunt kom det til opprør ledet av en mann ved navn Papadoupoulos. Ifølge historikeren Finlay fikk opprørerne kontroll over citadellet og tok Johannes til fange. Finlay har ikke påvist at bysantinerne sto bak opprøret, men han mener det likevel er en viss sannsynlighet for at Mikael hadde en finger med i spillet. Formålet synes å ha vært å få Johannes til å endre syn i saken.
Hvite busser
Hvite busser kan sikte til flere ting:
Johannes II Megas Komnenos
Biografi
Etter at opprøret var slått ned, kom en ny delegasjon fra Mikael ledet av Demetrios Iatropoulos og en høy geistlig som tilbød nye forhandlinger. Denne gangen aksepterte Johannes tilbudet om ekteskap, men mente fortsatt at det var umulig for ham å legge bort den keiserlige tittelen som hans forgjengere hadde båret. Keisersymbolene var «det trapezuntiske aristokratiets og folkets stolthet og var uløselig knyttet til keiseren». Etter å ha sverget troskap til Mikael ble de likevel enige om ekteskapet mellom Johannes og Mikaels datter Eudokia Palaiologina og bryllupet skulle finne sted i Konstantinopel. Da Johannes kom til byen ble han bedt om å legge bort sine lilla støvler og sine keiserlige klær i respekt for keiser Mikael. Til gjengjeld fikk han av Mikael tildelt tittelen despot av Trapezunt.
Mens Johannes var i Konstantinopel dro den georgiske kong David VI Narin mot Trapezunt og beleiret hovedstaden. Han klarte ikke å ta selve byen, men georgierne okkuperte flere provinser. Johannes forlot Konstantinopel 25. april 1282 sammen sin kone. Ikke lenge etter hjemkomsten ble han møtt med trusler mot sitt styre. Den første kom fra hans bror, den tidligere keiser Georgios Komnenos som kom tilbake til Trapezunt, sannsynligvis etter å ha blitt sluppet fra fra fengsel hos Abaqa Khan, herskeren i det mongolske Ilkhanatet. Georgios prøvde seg på et kupp, men han mislyktes i å overta makten. Deretter, i 1284, skal Johannes ha blitt utfordret av sin halvsøster Theodora Megala Komnena, datter av Manuel I og hans (sannsynligvis) elskerinne Rusudan av Georgia. Hun skal ha fått Johannes deportert, muligens til befestningen Tripolis i regionen Pontor på svartehavskysten. Kort tid etter, i 1285, skal Theodora ha flyktet fra Trapezunt. Årsaken er ikke kjent. Johannes ble så gjeninnsatt på keisertronen.
Michael Panaretos, som er den fremste samtidskilde for Johannes’ regjeringstid, gir få detaljer om resten av hans tid. Det som refereres er at «i hans regjeringstid tok tyrkerne Chaldia og invaderte området så det ble ubeboelig.»
I løpet av 1290-tallet fikk han bygd en festning i Ünye ved landets vestlige grense.
Johannes døde i Limnia i landets vestlige del i 1297. 1300-tallskronikøren Johannes Lazaropoulos skriver i sin «Logos» at da hans sønn Alexios II Megas Komnenos etterfulgte ham var den vestlige delen av riket under sterkt press fra de «gudløse agarenene» og bare noen få byer var under kontroll av Trapezunt-styrkene. Johannes kan ha ledet sine styrker i kamp da han døde. Liket av ham ble transportert tilbake til hovedstaden og begravet i Panagia Chrysokephalos-kirken. Portretter av Johannes og hans kone Eudokia kunne ses i St.Gregorius-kirken i Nyssa fram til restaureringen i 1863. Portrettene var spesielle ved at Johannes’ klær var utsmykket med den en-hodede ørn som var emblemet til Komnenos-slekten i Trapezunt, mens Eudokia bar den to-hodede ørn som var det bysantinske keiseremblemet.
Utenrikspolitikk
I den siste halvdelen av Johannes’ regjeringstid fikk Trapezunt større oppmerksomhet fra de vesteuropeiske ledere. Tidligere på 1200-tallet hadde de ikke engasjert seg i rikets utvikling, de var for eksempel ikke representert på Det andre økumeniske konsil i Lyon i 1274. I 1291 skrev imidlertid pave Nikolas IV to brev til Johannes II og ba ham konvertere til katolisismen og delta i et nytt korstog for å gjenopprette det hellige land, og også være kristen utsending til Mongolriket under Kublai-khan. Året etter dro en engelsk delegasjon til Mongolriket gjennom Trapezunt, men ifølge historikeren Anthony Bryer fikk de liten oppmerksomhet bortsett fra at Johannes tilbød dem sin sjefskokk for å lære dem hvordan lokale delikatesser skulle tilberedes. På denne tiden, kanskje så tidlig som 1290, ble det også etablert en genovesisk koloni i Trapezunt, fordi det berettes at den engelske delegasjonen møtte en genovesisk handelsmann, Nicolo d’Oria, som kan ha vært konsul for Genova. Det er også kjent at fransiskanerne etablerte et kloster i Trapezunt som var base for evangelisering av Anatolia.
Familie og etterfølgere
Johannes II hadde to sønner med sin kone Eudokia Palaiologina:
Johannes II døde i 1297.
Arne Brattland
Arne Brattland (6. mai 1955 i Meløy, død 30. desember 2020) var en norsk musiker (gitar) med flere plateutgivelser.
Brattland vokste opp i Holandsfjorden i Meløy. Han studerte ved Norges musikkhøgskole og debuterte ved Festspillene i Nord-Norge i 1983. Etter avsluttede studier i Norge reiste han til London. I 1988 hadde han sin internasjonale debut i Wigmore Hall og turnerte deretter i Polen, Portugal, USA og i de skandinaviske land.
Brattland var med i den engelske Pro Arte Trio fra 1986, omdøpt til Rodrigo Guitar Trio (med Raymond Burley og Cornelius Bruinsma), og underviste også ved Dillington Summer School i Ilminster. Han samarbeidet også med gitaristene John Taylor og John W. Duarte. I Norge har han spilt i Arctic Guitar Trio og, siden 1992, i «Adamson-Brattland Duo» med ektefellen Debra Adamson. Brattland var også engasjert i turnevirksomhet i Rikskonsertene.
Voodoo
Voodoo eller fransk: Vaudou er en religion som baserer seg på afrikanske stammereligioner med innslag av kristendom. Den praktiseres i Vest-Afrika og blant etterkommere av slaver i de karibiske landene og i USA. Santería er en beslektet karibisk religiøs tradisjon.
Voodoo har sin bakgrunn tilbake i afrikanske religioner og dens røtter er sannsynligvis flere tusen år gamle. Ordet voodoo er avledet fra vodũ, som i de afrikanske gbespråk som fon, ewe, og andre beslektete språk (overført fra dagens Ghana til Benin), betyr «ånd» eller «guddommelig vesen». Som religion er den å betrakte som en hybrid av flere tradisjoner og trosretninger, noe som gjør den meget dynamisk og samtidig vanskelig å få grep om.
Thomas Giertsen
Thomas Bauer Egeberg Giertsen (født 4. juli 1971) er en norsk stand-up komiker, humorist, produsent, skuespiller og programleder som er kjent fra TV-programmene Helt perfekt og Mandagsklubben på TVNorge, Torsdagsklubben på TV 2, samt flere stand-up forestillinger rundt om på landets scener.
Giertsen vant i 2014 Wenche Foss' ærespris sammen med Sykehusklovnene.
Bakgrunn og oppvekst
Thomas Giertsen er sønn av Ap-politiker og tidligere leder i Norsk Kvinnesaksforening, Irene Bauer.
TV-opptredener
Giertsen debuterte som stand-up komiker i 1994 og ble raskt kjent som en talentfull underholder. Fra høsten 1996 til 1999 var han fast paneldeltaker i Mandagsklubben og hadde samme rolle i TV 2-programmet Torsdagsklubben i perioden 2002–2004, sammen med Otto Jespersen og Silje Stang. Mellom Mandagsklubben og Torsdagsklubben var han programleder for sitt eget talkshow, I kveld med Thomas Giertsen (sammen med Espen Eckbo og Jon Øigarden), som gikk høsten 1999 på TVNorge.
Vinteren 2002 var han både manusforfatter, instruktør og skuespiller i den satiriske serien Endelig fredag, som gikk på TV 2 (med blant annet skuespillerne Bjørn Sundquist, Jon Øigarden, Trond Høvik og Rebecka Hemse). I 2004 var han igjen å se på TV i forestillingen Thomas Giertsen slår i hjel 4624 sekunder, et stykke han hadde turnert med i 2000 og 2001. Programmet ble sendt i reprise i 2005. Høsten 2006 ble han portrettert i NRK-serien Norsk humor som tok for seg norske humorister som har vært toneangivende de foregående 10–15 årene på TV. Våren 2008 var han dommer i showet Norske Talenter sammen med Mia Gundersen og Jan Fredrik Karlsen.
Utover opptredener på TV og scenen var han i 2003 aktuell som hoverolleinnehaver i filmkomedien Kvinnen i mitt liv.
Han er i tillegg produsent og kreativ leder i et eget produksjonsselskap – Feelgood Scene Film & TV. En majoritet av aksjene ble i 2010 solgt til Sony Music for, etter Finansavisens beregninger, 16 millioner kroner.
Før gjennombruddet som stand-up-artist
Allerede fra 1992 var Giertsen aktiv som tekstforfatter og instruktør på Café Frölich (sammen med blant annet Atle Antonsen og Linn Skåber). I perioden 1993–1996 var han aktiv på scenen med Lompelandslaget, der han også bidro både som tekstforfatter og instruktør til en rekke forestillinger. I 1995 var han en del av forestilling 4 voksne herrer prater bullshit (sammen med Øyvind Angeltveit, Trond Hanssen og Atle Antonsen). På samme tid var han også tekstforfatter for NRKs satireprogram Egentlig og ABC-revyene Festrevy for Norge og Typisk Norsk. I tillegg til dette var han samme år instruktør, tekstforfatter og sceneartist for Ole Paus-revyen Brann i nevrosenes by. I 1997 var han på scenen i forestillingen Snarvei to Heaven, (sammen med Øyvind Angeltveit, Trond Hanssen og Atle Antonsen). I 1998 var han instruktør for Rune Belsviks stykke Aud og Jan fortel om egga sine, som gikk på Den Nationale Scene i Bergen og Oslo Nye Teater.
På scenen
I 1998 og 1999 hadde han stor suksess med forestillingen Thomas Giertsen tar pirattaxi. Forestillingen fikk gode kritikker i pressen og ble sett av over 120 000 mennesker, noe som gjorde den til den mest sette standup-forestillingen som hadde vært vist i Norge på det tidspunktet.
Etter fast deltagelse i flere TV-program var han høsten 2000 tilbake på scenen med en ny forestilling kalt Thomas Giertsen slår i hjel 4624 sekunder. Han turnerte med forestillingen fram til desember 2001. Forestillingen ble også filmet og vist på TV 2 i 2004 og igjen i 2005.
Giertsen arbeider også bak scenen for andre artister, og selv om det ble noe mindre av dette etter at han slo igjennom som artist på slutten av 90-tallet, var han så sent som i 2019 instruktør for forestillingen 12 gode råd med Bård Tufte Johansen og Atle Antonsen. I 2014 instruerte han også Tufte Johansens forestilling Mann (44). I 2002 var han instruktør for Tommy Steines forestilling Helt Tommy og litt tiger og for Anne-Kat Hærlands standup-show Jeg er IKKE Dina.
Podkast
I januar 2020 ble Giertsen fast fredagsgjest i VGs podkast Giæver og gjengen, og fra februar 2020 til juni 2021 var han medprogramleder i podkasten som kom ut hver fredag og som da het Giæver og Giertsen. I oktober 2020 startet han som programleder i podkasten Jeg kan ingenting om vin, sammen med Merete Bø.
Annet
Det ble mye vitsing og skriverier både i TV og avisene da han under en forestilling høsten 2002 brakk armen da han brøt håndbak med en kvinnelig publikummer. Giertsen sa at han var i så god form at han mente han kunne ta hvilken som helst dame i salen i håndbak, noe som førte til at en av de kvinnelige gjestene tok ham på ordet.
Giertsen var gift med redaktør og journalist Vanessa Rudjord fra 2001 til 2006. Han er nå samboer med fotografen Erle Kyllingmark som han har en sønn og en datter med. Giertsen er en habil kokk, og har deltatt vederlagsfritt på kjøkkenet hos restaurantene Palace Grill, Lysverket, Katla og Pjoltergeist.
Sitat
«Nå skjønner jeg hvorfor faren min truet mora mi med skilsmisse da Ivar Dyrhaug hadde premiere på Rett Hjem!» Thomas Giertsen etter å ha blitt sammenlignet med Ivar Dyrhaug i Mandagsklubben 19. oktober 1998.
Gjesteopptreden i TV
Produksjoner han har vært involvert i
Sigurd Hansen
Sigurd Peder Hansen (født 8. april 1908, død ved skyting 18. september 1942 i Trondheim) var en norsk rørlegger fra Oslo, og motstandsmann mot det nasjonalsosialistiske Tyskland under andre verdenskrig. Han var tilknyttet Osvald-gruppen, som ble ledet av sjømannen Asbjørn Sunde.
Hansen drev sabotasje mot hangarer og fly på Værnes og deltok i Osvald-gruppens sabotasje i Henrik Ibsensgate i Oslo. I det illegale arbeidet gikk han under dekknavnet «Oskar».
Han ble arrestert 21. august 1942, dømt til døden 6. september og skutt 18. september. Han var gift med motstandskvinnen Rigmor Hansen. Hun ble torturert til døde på Grini samme året.
Karl Johan Nikolaisen
Karl Johan Nikolaisen (født 7. september 1918, død 29. mars 1944 på Raufoss) var en norsk skiløper og friluftsarbeider fra Gjøvik, og motstandsmann mot det nasjonalsosialistiske Tyskland under andre verdenskrig.
Han var tilknyttet Osvald-gruppen, som ble ledet av sjømannen Asbjørn Sunde. I det illegale arbeidet gikk Nikolaisen under dekknavnet «Jens».
Nikolaisen ble skutt av tyske styrker under flukt fra sabotasjearbeid på Raufoss.
Ragnar Winther
Ragnar Winther (født 4. januar 1949) er en norsk matematiker og leder av Senter for matematikk for anvendelser (CMA) ved Universitetet i Oslo. Han tok hovedfag i matematikk i 1973 ved Universitetet i Oslo og doktorgrad i 1977. Han ble professor i 1991. Winther har særlig forsket på partielle differensialligninger, numerisk analyse og informatikk. Sammen med Aslak Tveito har han skrevet en innføringsbok i partielle differensialligninger
I 2003 ble han leder for senteret Mathematics for Applications for som er et av Norges forskningsråds Senter for fremragende forskning.
Calathocosmus
Calathocosmus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Panagaeinae i familiegruppen løpebiller.
Utseende
En middelsstor, oval, halvblank, mørkbrun løpebille. Arten kan overflatisk minne om enkelte åtselbiller (Silphidae), men skiller seg fra disse ved at den har trådformede antenner. Hodet er firkantet, lengre enn bredt, uten forstørrede kjever. Fasettøynene er nokså små og sitter nær bakkanten av hodet. Antennene er tynne, omtrent halve kroppslengden. Pronotum er stort og bredt, rundet, innbuktet foran om med markerte, men litt avrundede bakhjørner. Det er kledt med korte, gulaktige hår. Dekkvingene er rundede med fine punkstriper, kledt med oppstående, gulaktige hår, særlig tett bak og på sidene. Beina er tynne og middels lange.
Utbredelse
Arten lever i Afrika (Togo).
Tatjana Osipova
Tatjana Andrejevna Rosjtsjina-Osipova (russisk: Татьяна Андреевна Рощина-Осипова; født 23. september 1987) er en kasakhstansk langrennsløper. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 51 på 30 kilometer.
VM i rullestolcurling 2008
VM i rullestolcurling 2008 var det femte verdensmesterskapet i rullestolcurling som ble arranger. Konkurransen ble avholdt 2. – 9. februar 2008 i Sursee i Sveits. Sursee arrangerte også de to første VM som ble arrangert, i hhv. 2002 og 2004.
Spassk (andre betydninger)
Spassk kan vise til flere steder i Russland:
VM i rullestolcurling 2008
Norge var regjerende verdensmestre, og vant sitt andre VM på rad, coachet av Thoralf Hognestad. Det norske laget var, med ett bytte, det samme som vant VM året før; Anne Mette Samdal erstattet Trine Fissum.
Norge spilte til sammen 12 kamper, og endte opp med 9 seire og 3 tap. Etter en tett semifinale mot Canada, der Canada ledet 3-0 etter første omgang og 5-2 etter halvspilt kamp, møtte Norge Sør-Korea i finalen. Denne vant Norge 5-3 etter ekstraomganger.
Scot Gemmill
Scotland «Scot» Gemmill (født 2. januar 1971 i Paisley) er en skotsk tidligere fotballspiller og senere trener som er mest kjent fra sine to perioder på midtbanen hos de engelske klubbene Nottingham Forest og Everton. Gemmill fikk også 26 landskamper for i perioden 1995 til 2003, og var blant annet med i troppen til EM i 1996 og VM i 1998. Scot Gemmill er for øvrig sønn av fotballspilleren Archie Gemmill.
Klubbkarriere
Gemmill startet sin fotballkarriere som lærling hos Nottingham Forest i 1987, og i 1990 ble han tilbudt en profesjonell kontrakt av Forest-manager Brian Clough. Han fikk sin førstelagsdebut i mars 1991 i en seriekamp mot Wimbledon og etablerte seg siden fast på førstelaget under 1991/1992-sesongen, hvor han scoret åtte mål på 39 seriekamper. Han fikk over 245 seriekamper for Forest frem til mars 1999, da han ble solgt til Everton for 250 000 pund.
Frem til 2002/2003-sesongen hadde Gemmill spilt om lag 100 seriekamper for Everton, men mistet førstelagsplassen etter mars 2002 da manager Walter Smith ble erstattet av David Moyes. I første halvdel av 2004 ble han derfor lånt ut til Preston North End, hvor han kun fikk syv seriekamper. I august 2004 gikk han på en fri overgang til Leicester City, hvor han fikk 17 seriekamper fordelt på to sesonger.
Etter å ha hatt et kort opphold som spillende trener hos Oxford United i 2006 gikk turen videre utenlands til New Zealand Knights, hvor han spilte 20 seriekamper på én sesong før han la opp som aktiv fotballspiller. Gemmill ble i mars 2014 ansatt som trener for Skottlands U19-landslag underlagt Billy Stark.
Landslagskarriere
Gemmill fikk sin debut for i 1995. Han ble tatt ut i troppen til EM i 1996, men fikk ikke spille noen kamper. Hans andre og siste turnering kom i 1998 da han av landslagstrener Craig Brown ble tatt ut i den skotske troppen til VM i 1998, men hvor han heller ikke fikk slippe til. Gemmill endte til slutt med 26 landskamper og ett mål for Skottland.
Skyting under Middelhavslekene 1959
Skyting under Middelhavslekene 1959. Skyting var en av flere sporter under de tredje Middelhavslekene som ble arrangert i Beirut i Libanon i perioden 11. til 23. oktober 1959. Dat var tredje gangen som skyting var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i ni øvelser i skyting, kun for menn, åtte individuelle og en lagkonkurranse. Jugoslavia ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Frankrike med to.
Amanda Ammar
Amanda Ammar (født 6. februar 1986) er en canadisk langrennsløper. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 49 på 30 kilometer.
Microzaena
Microzaena er en slekt av løpebiller.
Utseende
Middelsstore, avlange løpebiller. Hodet er bredt og rundet med nokså små, rundet utstående fasettøyne, kjevene framstrakte, omtrent så lange som resten av hodet. Pronotum er avrundet rektangulært. Dekkvingene er jevnbrede uten tydelige punktrader.
Levevis
Ozaenini er stort sett frittlevende rovdyr som lever av små leddyr. Larvene lever i tunneler som de graver ut i sand eller løs, død ved.
Norges land og folk
Norges land og folk topografisk-statistisk beskrevet er en bredt anlagt beskrivelse av geografiske, statistiske, historiske og andre forhold i alle Norges amter. Ideen til verket oppstod i 1870-årene, men det første bindet i serien kom ikke før i 1885, og det siste ble ikke klart før i 1921.
Forfattere
I 1873 fremsatte Johan Sverdrup ideen om å lage et stort statistisk-topografisk verk for Norge. Det ble utarbeidet en plan av Jacob Mohn ved det statistiske byrå. Det var også han som begynte arbeidet med det første bindet i verket, om Smaalenene. Etter hans død i 1882 ble bindet fullført av direktør ved det statistiske byrå Anders Nicolai Kiær i 1885. Arbeidet ble fortsatt av Boye Strøm, som ga ut bindet om Stavanger amt i 1888. Så overtok Johan Vibe (Buskerud 1895, Søndre Bergenhus 1896, Akershus 1897). Etter Vibes død i 1897 var det en stund usikkert hvem som kom til å fortsette verket. Til slutt tok geologen Amund Helland på seg arbeidet, og det ble han som skulle komme til å skrive mesteparten. Han skrev også en ny utgave av bindet for Søndre Bergenhus amt.
Innhold
Foruten opplysninger om geografiske og statistiske forhold, inneholder verket også en mengde omlysninger om andre nærliggende emner, slik som levekår, næringer, folkeliv, folketro og historie. Jørgen Løvland nevner noen eksempler på slike «utgreiinger»: gammelostlaging i Nordre Bergenhus, trekkfuglene ved Lindesnes, hvalfangst fra Vestfold, skogbruket i Hedmark, sildefisket og så videre. Verket inneholdt kart over hvert av amtene fra Norges geografiske oppmåling, som regel i målestokken 1 : 400 000, samt bykart i målestokken 1 : 10 000. Det er også egne kart for breene Jostedalsbreen og Svartisen, og et avtrykk av et gammelt kart over Finnmark fra 1747–48.
Verkets deler
<ol> <li>Smaalenenes amt av A. N. Kiær (1885</li> <li>Akershus amt av Johan Vibe (1897)</li> <li>Kristiania av Amund Helland (3 bd., 1917)</li> <li>Hedemarkens amt av Amund Helland (2 bd., 1902)</li> <li>Kristians amt av Amund Helland (4 bd., 1913)</li> <li>Buskerud amt av Johan Vibe (1895)</li> <li>Jarlsberg og Larvik amt av Amund Helland (3 bd., 1914–1915)</li> <li>Bratsberg amt av Amund Helland (2 bd., 1900)</li> <li>Nedenes amt av Amund Helland (2 bd., 1904)</li> <li>Lister og Mandals amt av Amund Helland (2 bd., 1903)</li> <li>Stavanger amt av Boye Strøm (1888)</li> <li>Søndre Bergenhus amt av Johan Vibe (1896) </li> <li>Bergen av Amund Helland (2 bd., 1916)</li> <li>Nordre Bergenhus amt'' av Amund Helland (2 bd., 1901)</li> <li>Romsdals amt av Amund Helland (2 bd., 1911)</li> <li>Søndre Trondhjems amt av Amund Helland (2 bd., 1898)</li> <li>Nordre Trondhjems amt'' av Amund Helland (2 bd., 1909)</li> <li>Nordlands amt av Amund Helland (4 bd., 1907)</li> <li>Tromsø amt'' av Amund Helland (2 bd., 1899)</li> <li>Finmarkens amt'' av Amund Helland (3 bd., 1905)</li> </ol>
Nasjonalbiblioteket
Samtlige bind er tilgjengelige på Nasjonalbiblioteket. Forfatter er Amund Helland, om ikke annet er angitt.
Trondheimsveien (Orkland)
Trondheimsveien er en forbindelsesvei til i Orkanger i Orkland. Veiens lengde er 0,5 km.
Jerry Trainor
Gerald William «Jerry» Trainor (født 21. januar 1977 i San Diego i California) er en amerikansk skuespiller, komiker og stemmeskuespiller, kjent for sin rolle som Spencer Shay i iCarly. Han er også kjent som Crazy Steve i Drake & Josh samt tittelrollen, Dudley Puppy, i T.U.F.F. Puppy. Trainor er også med i web-serien Hungry Girl TV.
Målermygg
Målermygg (Thaumaleidae) er en liten familie av små, spinkle mygg som har larver som lever i vann som renner over steiner eller lignende, såkalte hygropetriske miljøer. Fire arter er registrert fra Norge.
Utseende
Små, gul- eller brunaktige mygg. De voksne dyrene kan ligne på knott, men skiller seg fra disse på at antennene er ganske tynne, beina er spinkle og på detaljer i vingeårenettet.
Hodet er lite, fasettøynene møtes i pannen, og punktøyne (ocelli) mangler. Antennene er ganske korte og spinkle. Kroppen og beina er nokså kraftige, vingene er trekantede og nokså skjøre.
Larvene er sylindriske, ganske tynne, med en tydelig hodekapsel. De har ett par vorteføtter på det forreste segmentet. De er i stand til å bevege seg ganske raskt med å vekselvis bøye seg i en U og rette seg ut, derav det norske navnet på familien.
Levevis
Larvene lever på steiner i eller ved rennende vann, i den filmen av vann som danner seg på steinene. Steiner som blir sprutet på av fossefall eller lignende er også gode levesteder. De spiser alger og lignende som de skraper av steinene.
De voksne flyr lite og blir som oftest funnet nær larvenes levesteder.
Kim Jin-hyeon
Kim Jin-hyeon (født 6. juli 1987) er en sørkoreansk fotballspiller som spiller for den japanske klubben Cerezo Osaka.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Jens Kraft
Jens Kraft (født i oktober 1720 i Fredrikshald, dagens Halden, død 18. mars 1765 i Sorø) var en dansk-norsk filosof.
Kraft ble student i 1739, magister i 1742 og etter en lengre utenlandsreise professor i matematikk og filosofi i Sorø i 1746. I årene 1751–1753 utga en rekke korte lærebøker om logikk, ontologi, kosmologi, psykologi og naturlig teologi. Her fremla han et filosofisk system som viser at han er sterkt avhengig av Wolffs fornuftsfilosofi og matematiske metode, men viser seg samtidig selvstendig ved å slutte seg til Newtons astronomiske og fysiske anskuelser, i stedet for til Descartes’, slik Wolff hadde gjort.
Kapittelet i det svenske system
Kapitlet i det svenske system utgjør det tredje og høyeste skiftet i det svenske Frimurersystem. Skiftet omfatter de høyeste gradene fra VII til XII og praktiseres i fire klasser av kapitel-loger. I Den Norske Frimurerorden har kapitel-logene følgende navn:
Den Norske Store Landsloge er setet for ordenens Stormester. Den er stamloge for alle ordenens loger, og er overordnet alle loger. Den har sitt hovedkvarter i Nedre Vollgate 19 i Oslo. Provinciallogene er underordnet Landslogen, men er samtidig hovedlogen for alle loger og broderforeninger innenfor et bestemt distrikt, inkludert Stewardslogene av 1. og 2. orden.
Den første norske frimurerlogen som praktiserte et høygradssystem, var St. Olai loge i Christiania. I samarbeid med København-logene St. Martin og Zorobabel begynte den i 1752 å praktisere høygradssystemet den strikte observans. I 1782 ble deretter det rektifiserte system innført i Norge og Danmark. Dets opphavsmann Jean-Baptiste Willermoz tilhørte Illuminatus-ordenen såvel som Martinistordenen. Moderlogen til St. Olai loge i Christiania het da også «St. Martin», og var oppkalt etter St. Martin de Tours som noen ganger knyttes til martinismen.
Oppløsningen av Danmark-Norge førte i 1818 til at St. Olai loge i Christiania ble underlagt Den Svenske Frimurerorden, og i 1819 ble logen omdannet til en St. Johannesloge uten høygrader, slik den også var ved grunnleggelsen i 1749.
Den 27. juni 1856 ble Stewarsdsloge nr 1 av 1. orden grunnlagt i Christiania. Logen anskueliggjør hvordan det svenske system er organisert. Ved grunnleggelsen var den – i likhet med 3 St. Johannesloger og 1 St. Andreasloge i Norge, underlagt Svea Provincialloge i Stockholm. Det svenske system arvet inndelingen i «provinser» fra den strikte observans. Europa ble inndelt i ni provinser, som i utgangspunktet var ni europeiske nasjoner:
Sportsåret 1902
Sportsåret 1902 er en oversikt over hendelser, resultater, fødte og avdøde personer med tilknytning til sport i 1902.
Hurtigløp på skøyter
Det 12. (10. offisielle) verdensmesterskapet i hurtigløp på skøyter for herrer arrangeres i ’’Norra hamnen’’ i Helsingfors i Finland 22. – 23. februar 1902. 11 utøvere fra tre nasjoner deltok. Reglene var slik at en løper måtte vinne tre distanser for å bli kåret til vinner. Det var ingen løper som vant tre distanser og det ble derfor ikke kåret en verdensmester.
Herdis
Herdis er et jentenavn dannet av de to norrøne ordene her, som betyr «hær», og dis som bety «gudinne».
Utbredelse
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Herdis i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Klara Moravcová
Klara Moravcová (født 19. mars 1983) er en tsjekkisk langrennsløper. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 45 på 30 kilometer.
Andestek
Andestek er en tradisjonell middagsrett til feiring av høytidene mortensaften og julaften spesielt i Danmark. Grunnen til at det spises ande- eller gåsestek til mortensaften er at Sankt Morten ifølge legenden ble avslørt i en gåsesti av skreppende gjess, hvoretter man gjorde ham til biskop.
Steken serveres sammen med andelever, og den fylles med stuffing.
Malabo
Malabo er hovedstaden i Ekvatorial-Guinea og ligger på nordsiden av øya Bioko (tidligere kalt Fernando Póo). Byen har ca. 100 000 innbyggere.
Historie
Byen ble grunnlagt av Storbritannia i 1827, som bygslet øya fra Spania i kolonitida. Byen fikk navnet Port Clarence og ble brukt som marinebase i et forsøk på å stoppe slavehandelen. Mange frigjorte slaver slo seg også ned her, før Sierra Leone ble opprettet som koloni for frigjorte slaver. Selv om mange seinere flyttet til Sierra Leone, kan man fremdeles finne noen av etterkommerne deres, kalt fernandinos, i Malabo. De danner ei avskilt etnisk gruppe med sin egen afro-portugisiske dialekt.
Under hans «terrorregime» drev Macías Nguema nærmest et folkemord mot Bubi-minoriteten i landet, som utgjorde størstedelen av befolkningen på Bioko. Han førte så sine egne stammefolk, Fang, til Malabo. De siste årene han styrte ble Ekvatorial-Guinea kalt «Afrikas Auschwitz», og store deler av innbyggerne i byen flyktet sammen med om lag en tredjedel av innbyggerne i landet. Malabo er ennå ikke bygd fullstendig opp igjen etter denne perioden.
Olav Kvite
Olav Kvite er et navn brukt om en norrøn konge eller høvding som levde siste halvdel av 800-tallet, og som var aktiv i Irland og områdene rundt Irskesjøen. Navnet brukes både om Olav Ingjaldsson, sønn av Ingjald Helgasson, beskrevet i Sagaen om Øyrbyggjene som en etterkommer av Ragnar Lodbrok, og om Amlaíb Conung (Olav Konge) som nevnes i irske middelalderannaler sammen med sine brødre Ivar (Ímar) og Óisle. Om Olav Ingjaldsson og Amlaíb Conung virkelig var samme person er omdiskutert. Der ikke annet er anført refererer «Olav (Kvite)» her til «Amlaib Conung».
Kongssønn fra «Lochlann»
Olav Kvite opptrer første gang i de irske annalene i Ulster-annalene i 853.
Lochlann, opprinnelig Laithlinn eller Lothlend, er ofte identifisert som Norge, men dette er omdiskutert. Nyere historikere som for eksempel Donnchad Ó Corráin, mener det viser til norrøne og norrøn-gæliske områder på Hebridene, øya Man, Orknøyene, Shetland og deler av det skotske fastland.
Konge av Dublin
Olav kommer tilbake til Irland i 856. Da skal han og Ivar ha hjulpet overkongen Máel Sechnaill mot «hedningene» (andre norrøne krigere). I 857 kjemper Olav og Ivar mot Caittil Find (Caittil den lyse) i Munster. Det har vært foreslått at Caittil er Kjetil Flatnese, men dette er imidlertid ikke sikkert.
I 859 hjalp Olav og Ivar Cerball mac Dúnlainge, kongen av Osraige, mot Máel Sechnaill, og de plyndret i Mide. De skal også ha slått seg sammen med Áed Finnliath, som etterfulgte Máel Sechnaill som overkonge, og plyndret Meath igjen i 862. På denne tiden skal Olav ha blitt gift med en av Áeds døtre. I 864 ble Conchobar mac Donnchado, kongen av Meath, druknet på Olavs ordre nær klosteret Clonard.
I 864 eller 866 dro Olav og Óisle med «de fremmede [norrøne] i Irland og Skottland til Fortriu, plyndret hele det piktiske landet og tok gisler fra dem.». Det er sannsynlig at de også tilbrakte vinteren der. Óisle blir drept i Piktland, sannsynligvis av Olav selv.
Mens Olav og størstedelen av hæren var på andre siden av Irskesjøen, benyttet Áed Finnliath anledningen til å ødelegge de norrøne basene (longportu) i nord. Cennétig mac Gaíthéne, som hersket over det området som i dag er grevskapet Laois brant Olavs festning (duin) ved Clondalkin, og drepte ifølge annalene hundre av «de fremmede». Annalene forteller at han vant en ny seier over «de fremmede fra Dublin», men det er usikkert om dette skjedde i Dublin.
Olav kommer tilbake til Irland, og hevner seg mot Áed ved å plyndre og brenne Armagh, men drar til Skottland igjen i 870 sammen med Ivar. Etter en fire måneder lang beleiring erobrer de Dumbarton Rock, den viktigste festningen i kongedømmet Strathclyde. Olav og Ivar vender tilbake i triumf, men allerede i 871 drar Olav igjen, ifølge annalene for å hjelpe sin far med en krig i Lochlainn. Etter dette finnes det ingen opptegnelser om Olav, og man antar at han døde i 871. Dette årstallet sammenfaller bra med rikssamlingen av Norge og det har vært spekulert i om han døde i slaget ved Hafrsfjord.
Fri som en vind
Fri som en vind er en samleplate utgitt av Rune Rudberg i 2003.
Sporliste
Disk 1
Disk 2
Belgia under Vinter-OL 2002
Belgia under Vinter-OL 2002. Seks mannlige sportsutøvere fra Belgia deltok i tre sporter, hurtigløp på skøyter, kortbaneløp og kunstløp under Vinter-OL 2002 i Salt Lake City i USA. Belgia tok ikke noen medaljer, beste plassering var to sjuendeplasser i kortbaneløp for menn, 500m og på 5000m stafett.
Serdobsk
Serdobsk (russisk: Сердобск) er en by i Penza oblast i Russland. Den ligger ved elva Serdoba (i Dons nedslagsfelt), 110 km sørøst for Penza. Innbyggertall: 37 738 (folketelling 2002), 43 518 (folketelling 1989).
Bosetningen er først nevnt i 1699 som Serdobinskaja sloboda (russisk: Сердобинская слобода). Fra midten av 1700-tallet var den kjent som Bolsjaja Serdoba (russisk: Больша́я Сердоба). Den fikk innvilget bystatus i 1780, og fikk samtidig nytt navn, Serdob (russisk: Сердоб). Dette navnet ble senere endret til Serdobsk.
Georg Stub
Georg Stub (født 1948) er en norsk politiker (H). Han var ordfører i Ski kommune i Akershus fra 1995 til 2003 og fra 2007 til 2011. Han har tidligere arbeidet i Medietilsynet og som grunnskolelærer.
Haplopeza
Haplopeza er en slekt av biller i underfamilien Platyninae i familien løpebiller.
Utseende
Nokså små (ca. 7 millimeter), brede, blanke, mørke løpebiller, kan ha fiolett metallglans. Pronotum er firkantet, omtrent dobbelt så bredt som langt. Dekkvingene er brede, nokså jevnbrede, med kraftige punktstriper.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Harriet Bloch
Harriet Bloch (født 26. juli 1881 i Kolding, død 1. april 1975) var en dansk manusforfatter.
Harriet Bloch var den første profesjonelle kvinnelige manusforfatteren i Danmark og begynte sin karriere som manusforfatter etter å ha sett Afgrunden (Urban Gad, 1910) på kino. Hun mente at noe slikt kunne hun gjøre like godt selv og skrev sitt første manuskript, som hun sendte til Constantin Philipsen. Han avviste manuskriptet og sendte det til Nordisk Film, som antok det og laget filmen Hendes Ære (August Blom, 1911).
Harriet Bloch hadde ingen erfaring med å skrive da hun startet. Sin viten om filmer hadde hun utelukkende fra kino hvor hun kunne se opptil tre filmer om dagen før mannen hennes kom hjem fra kontoret og maten skulle ligge på bordet for ham og de seks barna. Hun regnet ikke manuskriptskriving som noe spesielt, men syntes det var en morsom hobby som til slutt ble en givende inntektskilde.
I 1916 fikk hun en bestilling fra det svenske produksjonsfirmaet AB Svenska Biografteatern på seks manuskripter. Den første av filmene, Kärlek och journalistik, ble regissert av Mauritz Stiller i 1916. Senere i karrieren solgte hun manuskripter til Tyskland, hvor blant annet Friedrich Wilhelm Murnau regisserte En kvindes makt (Der Gang in der Nacht) i 1921 med danske Olaf Fønss i hovedrollen. Den danske regissøren Robert Dinesen arbeidet også i Berlin på den tiden, og han filmatiserte blant annet hennes manus for Die Erbin von Tordis (1921) om kong Christian VIIs elskerinne Støvlett-Cathrine.
De fleste av manuskriptene hun skrev til Nordisk Films Kompagni var lystspill. Hun ble fra selskapets side bedt om å skrive om grever, baroner og andre mennesker i de høyere samfunnslag og helst ikke om proletariatet. Mesteparten av hennes produksjon bestod av originale manuskripter, for hun hadde mange idéer selv. Ole Olsen, direktør for Nordisk Films Kompagni, roste henne for hennes profesjonalitet og hun omtales som hans favorittforfatter, til tross for at hun aldri møtte ham.
Da hun hadde solgt et manuskript, hadde hun ingen innflytelse på hvordan den endelige filmen kom til å se ut. Ofte kunne hun ikke kjenne sin egen opprinnelige historie når filmens tittel, rollenavn, mellomtitler og handling hadde blitt endret på. Gladest var hun for å skrive manuskripter til Valdemar Psilander, som hun satte veldig høyt. Han ønsket å spille en cowboy, hvorpå hun skrev Manden uden Fremtid (Holger-Madsen, 1916) til ham.
Yan
Yan kan være:
Contra Costa County
Contra Costa County er et fylke i den amerikanske delstaten California.
Fylket ligger i San Francisco Bay Area og grenser til følgende fylker:
Alena Sannikova
Alena Sannikova, belarusisk Алена Сяргееўна Саннікава – Aljena Siarhjejewna Sannikava (født 12. juni 1980) er en belarusisk langrennsløper. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 42 på 30 kilometer.
Émilie Fer
Émilie Fer (født 17. februar 1983) er en fransk padler, som spesialiserer seg i slalåm. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok gull i K-1.
Wang Xuance
Reiser
På den første reisen ledsaget han sendemannen Li Yibiao (李义表) til kong Harshas hoff. Denne reisen omtales i innskrifter i Rajagriha – de nåværende Rajgir og Bodhgaya.
På den neste reisen (647) havnet han i en borgerkrig som brøt ut etter kong Harsha, og mange i det diplomatiske følget ble drept. Selv grep han etterhvert inn i borgerkrigen med styrker fra tibetanske allierte.
Fra sin fjerde reise (664) tok han med seg munken Xuanzhao (玄照) tilbake til Kina.
Zhong tianzhu xingji
Han forfattet verket Zhong tianzhu xingji (中天竺国行记), som gir mange geografiske opplysninger. Hans verk gjenspeiler de endringer som var funnet sted etter Xuanzangs reise. Reiseskildringen er bare bevart i fragmenter. I Dunhuang oppdaget han deler av verket, og de oppbevares i dag i de russiske samlinger (00234).
.ps
.ps er De palestinske territorienes nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.
Ettersom registrering på andre nivå er uten restriksjoner, og ettersom mange engelske ord slutter på -ps, så er det mange muligheter for domenehacking.
Registreringer behandles via sertifiserte registrarer.
Eksterne lenker
סיומת אינטרנט Toppdomän
Ein blåe dag
Ein blåe dag er en fotballsang skrevet av forfatter Erling Forfang om Viking Fotballklubb.
I forbindelse med at Stavanger 2008 var kampsponsor til tippeligakampen mellom Viking Fotballklubb og Stabæk 22. oktober 2007 kunne publikum for første gang høre den nye vikinghymnen, Ein blåe dag. Forfang har både skrevet tekst og musikk til fotballsangen. Det startet med at han ville skape en skikkelig fotballsalme, strippet for klisjeer.
På den innspilte versjonen er musikere Arne Hovda, Morten Mølster på gitar, Christian Svendson på trommer og Preben Tiedeman Bruun Henriksen (fra Tidemans Blue) på trompet. Vokaler på sangen er Frode Rønli, Arne Hovda og Nils Kristian Fossdahl. Kor er Stavanger Vocalensemble og St. Svihun Mannskor. Innspilt og mikset hos Sans&Samling ved Arne Hovda
Sandie Shaw
Sandie Shaw (født Sandra Ann Goodrich; 26. februar 1947 i Dagenham ved London) er en britisk musiker som var en av de fem store kvinnelige britiske artister på 1960-tallet sammen med Dusty Springfield, Cilla Black, Petula Clark og Lulu.
Sandie Shaw begynte sin sangkarriere som 16-åring etter å ha blitt oppdaget av den populære sangeren Adam Faith. Hun ble kalt «barfotsangerinnen» fordi hun begynte å synge uten sko, og fikk det for seg at hvis hun sang med sko ville stemmen svikte.
Hun vant Eurovision Song Contest 1967 for Storbritannia. Vinnersangen hennes, «Puppet on a String», likte hun heller ikke særlig godt den gangen. Dette var Storbritannias første seier i konkurransen, og sangen ble en hit både i hjemlandet og i resten av Europa. Den ble blant annet den mestselgende sangen i Tyskland det året. Hun var den første som har vunnet Eurovision Song Contest som har opptrådt barfot på scenen. I 2012 i Baku vant Sverige med Loreen, og også hun opptrådte barfot.
Hun ble i 2017 utnevnt til medlem (MBE) av Order of the British Empire.
Singler
Shaw ga ut følgende singler:
Tre av singlene nådde førsteplassen på den engelske hitlisten: «(There's) Always Something There to Remind Me», «Long Live Love» og «Puppet on a String».
Erling Forfang
Erling Forfang (født 8. mars 1951) er en norsk forfatter fra Stavanger. Han blant annet gitt ut to barnebøker: Noen sier at døden er svart og Noen sier at månen er en gul ost. Han har også skrevet deler av Kulturhovedstadsboken Stavanger 2008 sammen med blant annet Bob Geldof, Jan Egeland, Tore Renberg, Gunnar Roalkvam og Hadia Tajik.
Ein blåe dag
I forbindelse med at Stavanger 2008 var kampsponsor til tippeligakampen mellom Viking og Stabæk 22. oktober 2007 kunne publikum for første gang høre den nye Vikinghymnen, Ein blåe dag. Forfang har både skrevet tekst og musikk til denne fotballsangen. Det startet med at han ville skape en skikkelig fotballsalme, strippet for klisjeer. For cirka ett år siden begynte jeg å tenke på at Viking trengte en skikkelig fotballsang. En sang noe som Liverpools «You'll never walk alone» ifølge Forfang.
Haugtussa
Haugtussa er en diktsyklus fra 1895 av den norske forfatteren og målmannen Arne Garborg (1851–1924).
Om verket
Verket er et sentralt verk fra 1890-tallet og et hovedverk i norsk nasjonallitteratur. Gjennom 71 dikt følger leseren ungjenta Veslemøy (kalt Haugtussa av sine jevnaldrende) og hennes utvikling som er framstilt med innlevelse og psykologisk innsikt.
Diktene fra Haugtussa har kvaliteter også som frittstående dikt, og enkeltdikt fra Haugtussa er med i nesten alle antologier over norsk diktning fra den aktuelle perioden.
Evne og vilje til syn
Det er en viss episk sammenheng mellom diktene i Haugtussa. Helheten holdes sammen ved den kvinnelige hovedpersonen Veslemøy, med døpenavnet Gislaug. Hun blir kalt Haugtussa på grunn av sine synske evner, og karakteriseres blant annet på denne måten:
Hun drømmer nok om kjæresten som andre unge jenter på samme alder, og opplever både kjærlighetsfryd og kjærlighetssorg. Men dette at hun «ser» mer enn andre, medfører ansvar og særlige oppgaver som det er tungt og skremmende å leve med. Men hun aksepterer, ja, velger, sin skjebne og foretrekker å være åndelig våken: «heller vil eg med augo sjå / enn dauv og blind gjennom verdi gå / og ikkje det sanne skilja.» Hun ser andre mennesker «fylgjer» og gjennomskuer derigjennom deres sanne karakter. Hun vet når folk dør, selv om de er langt borte, og hun skuer inn i «Skarekula» og konfronteres med ondskapen i verden.
I Helheim
Garborg fulgte opp Haugtussa med en ny diktsyklus I Helheim (1901), med samme hovedperson. Her fortelles det at Veslemøy faller i en søvn som varer i sju dager. Under søvnen foretar hun en vandring gjennom dødsriket, «Helheim». I Helheim er et visjonsdikt i slekt med Draumkvedet. Garborg kjente godt Ivar Mortensson-Egnund, som var svært opptatt av Draumkvedet. Og han var inspirert av dikteren Jonas Lie, som han også skrev en innsiktfull biografi om.
Sanger og sceniske framstillinger
Haugtussa har inspirert både billedkunstnere, komponister og scenekunstnere. Edvard Grieg tonesatte åtte av diktene fra Haugtussa i en sangsyklus som også har navnet Haugtussa. I nyere tid har komponister som Ståle Kleiberg, Ketil Bjørnstad, Kenneth Sivertsen, Svein Hundsnes, Jorunn Undheim og Bjørge Verbaan skapt serier med Haugtussa-sanger. Andre komponister har tonesatt enkeltdikt fra Haugtussa, som Catharinus Elling og Olav Sande. Blant billedkunstere som har tatt for seg verket finner vi blant andre Håkon Bleken.
Verket har vært framført som ballett i en koreografi av Edith Roger med musikk av Finn Ludt.
Det Norske Teatret i Oslo har satt opp en rekke ulike sceneproduksjoner basert på diktsyklusen. I en av forestillingene spilte Herborg Kråkevik hovedrollen som Haugtussa. I en annen forestilling framstilte kvedaren Øyonn Groven Myhren Veslemøy. Den sistnevnte forestillingen var basert på norsk folkemusikk. Medvirkende var også musikeren Odd Lund og skuespilleren Marit Kolbræk. Kunstnerparet Ane Dahl Torp og Sjur Miljeteig har hatt stor suksess med en sin forestilling der tekstutdrag fra diktsyklusen fremføres av Dahl Torp til nyskrevet musikk komponert og fremført av Miljeteig.
Stykket har på 2000-tallet flere ganger blitt arrangert som utendørs teater/spel ved dikterens skrivestue, Knudaheio.
Boksing under Middelhavslekene 1959
Boksing under Middelhavslekene 1959. Boksing var en av flere sporter under de tredje Middelhavslekene som ble arrangert i Beirut i Libanon i perioden 11. til 23. oktober 1959. Det var tredje gangen som boksing var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i ti vektklasser i boksing, kun for menn. Den forente arabiske republikk ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Tunisia og Frankrike som også vant tre gull hver.
Kepler-Poinsot-polyeder
Et Kepler-Poinsot-polyeder er et regulært ikke-konvekst polyeder, et regulært stjernepolyeder. Disse kan konstrueres ved å stellere de regulære konvekse oktaedrene og ikosaedrene. Disse fire polyedrene har regulære pentagram som enten sider eller som hjørnefigurer.
Isabelle Weidemann
Isabelle Weidemann (født 18. juli 1995) er en canadisk skøyteløper.
Jo Hyeon-woo
Jo Hyeon-woo (født 25. september 1991) er en sørkoreansk fotballspiller som spiller for Ulsan Hyundai FC.
Isabelle Weidemann
Sammenlagt i Verdenscupen i hurtigløp på skøyter
Oppdatert etter sesongen 2021/22. – = ikke deltatt på distansen for nevnte sesong.
Jo Hyeon-woo
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Jessica Fox
Jessica Fox (født 11. juni 1994) er en australsk padler, som spesialiserer seg i slalåm. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok sølv i K-1.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok hun bronse i K-1 og gull i C-1.
Nizjnij Lomov
Byen ble grunnlagt som en utpost i 1636. Den var kjent som Lomovskaja sloboda, Lomovskij posad, og som landsbyen Nizjnij Lomov. Nizjnij Lomov har hatt bystatus siden 1780.
Arener
Arener (eller aromatiske hydrokarboner) er en gruppe innen den organiske kjemien. Arenene inneholder minst en aromatisk ring (mest kjent er benzenringen, som har seks karbonatomer bundet sammen i en ring). Benzen er den enkleste aromatiske forbindelsen, den består av en kun en ring, derav navnet benzenring.
Zhongguo renming da cidian
Zhongguo renming da cidian (kinesisk: 中国人名大词典, «Det store kinesiske personleksikon») er et kinesisk biografisk leksikon. Det begynte å utkomme i 1990.