cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
C.A. Reitzels Boghandel
Seneste 100 år
Svend Olufsen, som hadde vært ansatt i bokhandelen siden 1961, overtok den i 1970-årene. I 1982 kjøpte han også forlaget og de to adskilte virksomhetene ble igjen en samlet enhet. Fra slutten av 1990-tallet gikk det derimot tilbake for virksomheten. Med lukkingen av Daells Varehus falt antallet av strøkkunder drastisk og med flyttingen av Københavns Universitet forsvant også studentene som kunder. I 2003 kom det største slag for virksomheten da den mistet Skolebibliotekscentralen som kunde, etter å ha tapt konkurranseutbudet. Det Kongelige Bibliotek, som hadde vært mangeårig kunde, la også sin leveranse ut på anbud og da mistet man en annen stor kunde.
I juli 2008 gikk forretningen til betalingsstopp og et opphørsutsalg ble satt i gang. Butikken oppnådde imidlertid ved forhandlinger med investorer å skaffe de nødvendige midlene til å fortsette. I februar 2009 kjøpte brødrene Bruun forlaget og bokhandelen. De forventet å føre forretningen videre med et helt nytt konsept. Skjønnlitteratur skulle ha en rabattsats på 20 % og faglitteratur på 15 %
C.A. Reitzel fortsetter
I juni 2010 overtok Irene og Erik V. Krustrup C.A. Reitzel.
Werner Korff
Werner Korff (født 18. desember 1911 i Berlin) var en tysk ishockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1932 i Lake Placid.
Korff vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1932 i Lake Placid. Han spilte på det tyske laget som kom på tredjeplass, bak Canada og USA, i OL-turneringen. Det var fire lag som deltok og alle lagene møttes to ganger. Tyskland tapte begge kampene til både USA og Canada med slo Polen med 2-1 og 4-1. Den fjerde olympiske turneringen i ishockey var også det sjette verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på Tysklands lag var Rudi Ball, Alfred Heinrich, Erich Herker, Gustav Jaenecke, Werner Korff, Walter Leinweber, Erich Römer, Martin Schröttle, Marquardt Slevogt og Georg Strobl. Korff spilte alle seks kampene i OL-turneringen.
Cherokee-demningen
Cherokee-demningen er en demning med vannkraftverk beliggende i Jefferson County, delstaten Tennessee i USA. Den regulerer Holston River (øvre Tennessee River), og skaper den 80 km lange Cherokeesjøen (Cherokee Reservoir) på 116,5 km².
Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 135 MW, fordelt på fire turbiner. Demningen er 2 060 m lang og 53 m høy. Operatør er Tennessee Valley Authority. Utbyggingen skjedde fra 1940 til 1941.
Gustav Jaenecke
Gustav «Justav» Jaenecke (født 22. mai 1908 Berlin, død 30. mai 1995 i Bonn) var en tysk ishockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i St. Moritz, 1932 i Lake Placid og 1936 i Berlin.
Jaenecke vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1932 i Lake Placid. Han spilte på det tyske laget som kom på tredjeplass, bak Canada og USA, i OL-turneringen. Det var fire lag som deltok og alle lagene møttes to ganger. Tyskland tapte begge kampene til både USA og Canada med slo Polen med 2-1 og 4-1. Den fjerde olympiske turneringen i ishockey var også det sjette verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på Tysklands lag var Rudi Ball, Alfred Heinrich, Erich Herker, Gustav Jaenecke, Werner Korff, Walter Leinweber, Erich Römer, Martin Schröttle, Marquardt Slevogt og Georg Strobl. Jaenecke spilte alle seks kampene i OL-turneringen og scoret et mål.
Center Hill-demningen
Center Hill-demningen er en demning med vannkraftverk beliggende i DeKalb County, delstaten Tennessee i USA. Den regulerer Caney River (øvre Cumberland River), og skaper den 103 km lange Center Hill-sjøen (Center Hill Lake) på 74 km².
Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 135 MW, fordelt på tre turbiner. Demningen er 79 m høy. Operatør er USCE. Utbyggingen skjedde fra 1945 til 1948.
Megaplume
Megaplume er et sjøfenomen som følger samme prinsipp som undervannstornadoer.
Havet er vanligvis kaldere og har større tetthet nær havbunnen, men her er dynamikken snudd på hodet. På havbunnen er det en magmakuppel som varmer opp vannet som ligger på dypet. Når vannet blir varmere, blir det også lettere, og stiger derfor opp mot overflaten. Samtidig er overflatevannet tyngre, slik at det raser nedover i en diger spiral for å fylle tomrommet. Slike enorme virvelstrømmer kan oppstå ute i havet.
Megaplumer er vanligvis ikke farlige pga. at det strømmer kaldt vann ned som herder kuppelen kontinuerlig. Slik at magmaen blir holdt tilbake under et tykt berglag. Etter hvert kjøles magmaen under berglaget ned, og spiralen forsvinner. Men hvis det oppstår et jordskjelv vil kuppelen kunne briste, og da vil virvelen bli større, og båter og skip i nærheten kan bli skylt ned. Dette var en populær teori for å forklare skipsforsvinninger i Bermudatriangelet for noen år siden.
John-Kristian Alsaker
Alsaker startet karrieren som scenograf i midten av 1960-årene og gikk på Kunst- og håndverkskolen. I starten av 1970-årene var han aktiv ved flere britiske scener som National Theatre og Old Vic. Han var scenograf ved Den Nationale Scene i 1976–1982, deretter på ved Torshovteatret. Fra 1984 var han scenograf ved Los Angeles Theater Center, hvor han mottok flere priser for beste scenografi og kostymer, blant annet for Ibsen- og Beckett-oppsetninger, og stod også for scenografien ved Stein Winges gjestespill Kong Lear. Alsaker har vært scenograf for en eller flere oppsetninger ved de fleste av landets teatre. Fra de siste årene kan en nevne Falstaff, Enigmavariasjoner, Tater!, 40, Woyzeck og Et dukkehjem, Spelemann på taket, Tørres Snørtevold, Faust og Bør Børson jr. Han var ansatt ved Nationaltheatret fra 1979 til 2018 hvor han medvirket i over 50 oppsetninger.
Hubba Hubba Zoot-Zoot
«Hubba Hubba Zoot Zoot» er en sang av den svenske gruppa Caramba. Sangen var med på albumet Caramba, som kom ut i 1981, og ble også utgitt som singel i 1980, med en viss suksess. Sangen har siden blitt kalt en «landeplage». I likhet med de andre sangene på albumet, har sangen tekst på et ikke-eksisterende språk. Musikken på albumet er en parodi på ulike musikksjangre. Singelen lå i 1981 22 uker på VG-lista, herav 4 uker på førsteplass. Albumet lå 8 uker på lista, med 14.-plass som beste plassering.
John-Kristian Alsaker
Han hadde scenografien til åpnings- og avslutningsseremoniene under OL på Lillehammer i 94.
Hubba Hubba Zoot-Zoot
Sangen ble også gitt ut i en remikset utgave på samleplata Kul på svenska 2 i 1993.
John-Kristian Alsaker
Alsaker har også arbeidet med TV-produksjoner som Phantom of the Opera (1990) og Peer Gynt (1993), samt filmen Gåten Knut Hamsun (1996).
Hubba Hubba Zoot-Zoot
Gruppa Caramba var et studioprosjekt med Michael B. Tretow og Ted Gärdestad.
Shandongproblemet
Shandongproblemet (山东问题, Shāndōng wèntí) var en tvist om Artikkel 156 i Versaillestraktaten av 1919. Etter første verdenskrig, som endte med tyskernes nederlag, skulle man under fredsforhandlingene i Paris blant annet fatte bestemmelser om de tyske koloniområdenes fremtid. Den aktuelle artikkelen omhandlet Tysklands konsesjoner i provinsen i Shandong i Kina, som ble overdratt til Japan i stedet for å bli tilbakeført til Republikken Kina, trass i kinesiske protester.
Astrid Tveit
Astrid Tveit (født 26. juni 1957) er en norsk tidligere høydehopper som representerte Lillehammer IF og IL i BUL.
Hun kom på tiendeplass ved EM i friidrett innendørs 1975, femtendeplass ved EM i friidrett innendørs 1978 og tiendeplass ved EM i friidrett 1978. Hun deltok også i EM i 1974 og 1982, samt Sommer-OL 1976 uten å nå finalen.
Shandongproblemet
Konsesjonene dreide seg konkret om et større kystområde, og dessuten om jernbanelinjer, gruver og andre økonomisk interessante objekter. Jiaozhou-området i Shandong, der byen Qingdao vokste frem, var i 1898 ved en av de mange ulikeverdige traktater mellom Kina og fremmede makter blitt leaset til Tyskland for 99 år (likesom nye territorier ved Hongkong samtidig ble leaset for samme periode til Storbritannia).
Astrid Tveit
På nasjonalt nivå ble hun norgesmester i årene i årene 1974-1979 og 1981. Mellom 1974 og 1982 forbedret hun den norsk rekorden fem ganger fra 1,80m til hennes personlige bestmerke på 1,90 meter, oppnådd 13. juni 1982 i Praha. Dette plasserer henne fortsatt som nummer fem blant norske høydehoppere, bak Hanne Haugland, Anne Gerd Eieland, Stine Kufaas og Tonje Angelsen.
Fylkesvei 6234
Fylkesveg 6234 går mellom Geitnes og Kleive i Molde.
Fulufjällets nasjonalpark
Fulufjällets nasjonalpark er en av Sveriges nasjonalparker og ligger i Särna församling i Älvdalen kommune i nordvestre Dalarna, inntil grensen mot Trysil kommune i Norge. Parken grenser til den norske Fulufjellet nasjonalpark, som ble opprettet i 2012.
Shandongproblemet
Den kinesiske sendemann til Paris og ledende kinesisk fredsforhandler, Wellington Koo, fremholdt at Kina like lite kunne avstå Shandong, som var Konfucius' fødested, som de kristne kunne avstå Jerusalem. Han krevde forgjeves at Shandong skulle tilbakeføres til kinesisk overherredømme. Under fredsforhandlingene krevde han også at man avskaffet imperialistiske anordninger som ekstraterritorialitet, tariffkontroll, legasjonsvaktmannskap og leasingbesittelser.
Fylkesvei 6234
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 406.
Fulufjällets nasjonalpark
I Fulufjället finnes Sveriges høyeste foss, Njupeskär som er 93 m høy. De høyeste toppene, Storhön (1039 moh) og Brattfjället (1042 moh), ligger på et platå på drøyt 900 meters høyde.
Shandongproblemet
Kinesisk raseri over denne artikkelen i den foreslåtte Versaillestraktaten førte til demonstrasjoner og bidro vesentlig til den kulturelle bevegelse som skulle bli husket som Fjerde mai-bevegelsen, og førte til at Wellington Koo nektet å undertegne Versaillestraktaten. Slik ble Kina den eneste av de berørte nasjoner som ikke undertegnet fredsavtalen.
Antonio Bacci
Prest
Fra 1922 til 1931 var han medarbeider ved det vatikanske statssekretariatet. Fra 1931 var han sekretæt ved den (i 1967 avskaffede) avdeling av skrivelser til fyrstene - en avdeling som far ansvarlig for utarbeidelsen av Vatikanets latinske korrespondanse og øvrige tekster.
Luopoba-demningen
Luopoba-demningen er en demning med vannkraftverk i Hubei-provinsen i det sentrale Kina, anlagt i elva Lengshui Jiang (sideelv til Chang Jiang). Effekten er på bare 30 MW.
Shandongproblemet
Problemets løsning
USA meglet i tvisten i 1922 under Washingtonkonferansen (engelsk: Washington Naval Conference), og det ble bestemt at Shandong skulle bli returnert til Kina den 4. februar, skjønt japanere bosatt der skulle nyte særlige rettigheter.
Antonio Bacci
Kardinal
Han ble kreert til kardinal i 1960 av pave Johannes XXIII, og var da prest. Han ble bispeviet i 1962.
Luopoba-demningen
Demningen er en enkel betong buedam av typen RCC. Dammen er 114 meter høy og 192 meter lang. Den skal også besørge flomkontroll i området.
Antonio Bacci
Kardinal
Han deltok ved konklavet 1963 som valgte pave Paul VI, og var også med under Annet Vatikankonsil 1962–1965. Han ble kjent blant tilhengerne av den katolske tradisjonalisme for den kritikk han fremsatte kort før sin død mot den da ganske ferske liturgireform.
Kardinal Bacci hadde til Vatikanets store forundre allerede i 1967 skrevet et forord til en bok av reformkritikeren Tito Casini (La tunica stracciata). Bacci mislikte nedvurderingen av det latinske språk i reformen, og kritiserte bruken av folkespråket og ikke minst den nye messeliturgi. I dette samarbeidet han med den italienske kardinal Alfredo Ottaviani og den franske erkebiskop Marcel Lefebvre, som hadde vært erkebiskop av Dakar.
Noen grunn til forundring var det kanskje strengt tatt ikke; hans standpunkt var kjent helt fra tidlig under Annet Vatikankonsil. Den 24. oktober 1962, under konsilets første sesjon, hadde han forsvart latinen som den katolske liturgis språk.
Han hadde selv engasjert seg for bedre forståelse av dette språks bevarelse, også med et leksikon som omfattet en rekke nyere begreper.
Leksikonet het Lexicon Eorum Vocabulorum Quae Difficilius Latine Redduntur, som utmeislet latinske gloser for fenomener som ikke tidligere var kjente; han skapte ord som for eksempel gummis salivaria («tyggegummi»), barbara saltatio («twist») og diurnarius scriptor («avisjournalist»). Denne ble standard referanseverk i Vatikanet, helt til den ble erstattet av Lexicon Recentis Latinitatis.
Han var kompromissløs i sin poengterte holdning mot kommunismen.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Ottorino Respighi
Ottorino Respighi (født 9. juli 1879, død 18. april 1936) var en italiensk operakomponist, verdenskjent for en rekke symfoniske dikt og orkestersuiter.
Hans produksjon er som et isfjell, hvor ni tiendedeler ikke har særlig likhet med hans mest kjente partiturer.
Han er i dag mest kjent for de symfoniske diktene Fontenene i Roma, Pinjene i Roma og Festivalene i Roma.
Personas
Personas er den spanske musikkgruppa El Canto del Locos femte studioalbum. Det ble lagt ut for salg 1. april 2008 i Spania. Albumet ble produsert og utgitt i Madrid, og produsenten var Nigel Walker.
Ottorino Respighi
I 1934 skrev han operaen La fiamma over en libretto forfattet av Claudio Guastall med utgangspunkt i Hans Wiers-Jenssens teaterstykke Anne Pedersdotter.
Privatliv
Ottorino Respighi giftet seg i 1919 med Elsa Olivieri-Sangiacomo, som hadde vært hans musikkelev. Paret forble gift til ektemannens død sytten år senere. Elsa overlevde sin mann med seksti år; hun døde i 1996, nesten 102 år gammel.
Simon de Burley
Simon de Burley (født ca. 1336, død 1388) var Lord Warden of the Cinque Ports og konstabel av Dover Castle fra 1384 til 1388.
Samme år fikk han embetene Master of the Falcon og Keeper of the Mews, og han ble konstabel av Windsor Castle på livstid. I 1378 fikk han herregården Chiltenham i Gloucester, og inntekt fra slottet og tittelen i Llanstephan. I 1382 ble han underkammerherre ved kongens hushold, og landmåler i det sørlige Wales så lenge Edmund Mortimers arving var mindreårig. Hans nærhet til kongefamilien ble ytterligere bekreftet da kongens mor, Joan av Kent, i 1385 navnga ham som en av eksekutørene av hennes testamente.
I 1388 ble han sammen med andre av kongens favoritter tiltalt for høyforræderi av Commons i Det nådeløse parlamentet, og henrettet. Han var en godt likt mann blant lordene, men i de lavere klasser var han sterkt mislikt. House of Commons og House of Lords var delt i synet på om han skulle henrettes. Kildene sier lite, men det ser ut til at det var et folkelig opprør i Kent hvor man krevde hans død.
Han hadde ingen barn som vokste opp.
Norris-demningen
Norris-demningen er en demning med vannkraftverk beliggende i Anderson County, delstaten Tennessee i USA. Den regulerer Clinch River (øvre Tennessee River), og skaper den 117 km lange Norrissjøen (Norris Lake) på 137 km². Det er det største kunstige reservoar på noen sideelv til Tennessee River.
Linn Ulvin
Ulvin har billedkunstutdannelse fra Statens kunstakademi i Oslo, studert "skapande skriving" på Skrivekunstakademiet i Hordaland, og teater på The Desmond Jones School of Mime i London. Hun startet sin kunstnerkarriere som regissør, skuespiller, og dramatiker i teaterenseblet “Kompaniet Panterbiffene” (1991-1998), sammen med Maria Joynt og Toril Goksøyr.
Norris-demningen
Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 131 MW, fordelt på to turbiner. Demningen er 570 m lang og 81 m høy. Operatør er Tennessee Valley Authority. Utbyggingen skjedde fra 1933 til 1936.
Linn Ulvin
Hun har i 2019 arbeider med separatutstilling på Kongsberg kunstforening 2019, og duo-utstilling på Hå gamle prestegård 2020. Hun er kurator for SAMMENomGATA, Kulturetaten, Oslo Kommune, temporært kunstprosjekt i forbindelse med oppgradering av Thorvald Meyers gate 2018-2021. Kunstfaglig prosjektleder og kurator for kunst til Edvard Griegs vei omsorgsboliger i Oppegård Kommune.
Ulvin utfører også konsulentoppdrag for Buskerud fylkeskommune har hun har arbeidet med utvikling av det regional film, samt med utsmykking i fylket. Hun har blant annet vært engasjert ved Kunstakademiet i Trondheim og Kunsthøgskolen i Oslo. I barne -og ungdomsskolen har hun arrangert skrivekurs.
Hun ble i 2019 tildelt 10-års «Stipend for etablerte kunstnere» av Norsk kulturråd.
Giuseppe Antonio Ferretto
Giuseppe Antonio Ferretto (født 9. mars 1899 i Roma i Italia, død 17. mars 1973 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og tilknyttet den romerske kurie. Han var Storpønitentiar 1967–1973 (fratrådte dette vervet 16 dager før sin død).
Han ble kreert til kardinal i 1961 av pave Johannes XXIII.
Han deltok ved konklavet 1963 som valgte pave Paul VI, og var også med under Annet Vatikankonsil 1962–1965.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Hans Cato Aall
Hans Cato Aall (født 13. april 1807 i Porsgrunn, død 7. april 1862 i Brunlanes) var en norsk prest og representant for Finnmarkens amt på Stortinget i 1842 og ordfører i Brunlanes.
Aall var sønn av Nicolai Benjamin Aall (1776–1811), som var kjøpmann i Porsgrunn, og Anne Cathrine Iversen (1786–1849). Han vokste opp hos onkelen Nils Aall, som var statsråd, og ble student i 1824. I 1829 ble han cand.theol., og i 1830 fikk han et vikariat som skolebestyrer i Larvik. Samme høst ble han utnevnt til personalkapellan i Sandeherred, og i 1833 ble han sogneprest i Hammerfest. I 1840 ble han prost i Vestfinnmark prosti. Mens han bodde i Finnmark foresto han en ny utgave av Hans Friis' Beskrivelse over de norske Finlapper (1841, 1. utgave 1740). Han var også 2. representant for Finnmarkens amt på Stortinget i 1842 og ordfører i Hammerfest 1839–1841 og 1843–1845. Høsten 1844 ble han utnevnt til sogneprest i Brunlanes, hvor han ble til sin død. I Brunlanes var han kommunens ordfører i perioden 1846–1851.
Trafikk og panikk
Trafikk og panikk er en klassisk episode fra 1974 av den norske komiserien Fleksnes, spilt av Rolv Wesenlund i hovedrollen, som ble vist på norsk fjernsyn NRK fra 1972 til 2002.
Handling
Fleksnes møter en annen bilist på en vei som er for smal til at de kan passere hverandre, og ingen av dem ønsker å vike for den andre.
Carl Andreas Reitzel
Carl Andreas Reitzel (født 4. oktober 1789 i København, død 7. juni 1853 samme sted) var en dansk bokhandler og forlegger, kjent som grunnlegger av C.A. Reitzels Boghandel. Han var forlegger for gullalderens forfattere.
Liv og virke
I 1803 kom Reitzel i lære hos bokhandler Gerhard Bonnier, og han ble der inntil han startet for seg selv i 1819. Det skjedde i små forhold, men etter hvert utgjorde C.A. Reitzels Boghandel en viktig faktor i dansk litteratur. Han ble tidens største forlegger i Danmark. Han begynte med små praktiske saker, men etter hvert utviklet det seg slik at han klarte å samle alle betydningsfulle danske forfattere på sitt forlag. Da Reitzel døde i 1853 viste forlagets katalog 1250 utgivelser.
Han var forlegger for Johan Ludvig Heiberg, Thomasine Gyllembourg, Henrik Hertz og Carsten Hauch, for B.S. Ingemann, Steen Steensen Blicher, H.C. Andersen, Hans Peter Holst, Emil Aarestrup, Chr. Winther og Frederik Paludan-Müller, for Christian Molbech, F.C. Sibbern og Just Mathias Thiele, for Carl Ferdinand Allen, Caspar Paludan-Müller, Frederik Schiern og Jens Jacob Asmussen Worsaae, for Jacob Peter Mynster, Hans Lassen Martensen, Søren Kierkegaard.
I 1837 var han en av bokhandlerforeningens stiftere og var formann flere ganger i perioden 1837–44.
Familie
Hans tyskfødte far, Benjamin Reitzel, var hanskemaker i København. Moren var Dorothea født Weiss. Reitzel var gift to ganger; første gang med Cathrine Elisabeth født Lundberg, datter av feldbereder Abraham Lundberg og Mariane født Jensen, og andre gang med Sophie født Thostrup, datter av skredder Jens Jensen T. og Anna Dorothea Marthe født Schnell.
Tveitetunet
Tveitetunet (Nordigard Tveiten) i Valle har siden 1969 vært museum tilknyttet Setesdalsmuseet.
Gården var hjemmet til lensmann og eidsvollsmannen Olav Knutsson Tveiten. Gårdstunet består av badstue, arrest, våningshus, loft (stabbur) og løe. Den eldste delen av våningshuset kan dateres tilbake til 1596, sannsynligvis opprinnelig en årestue som siden har blitt modernisert. Loftet er også gammelt, årstallet 1645 er inngravert.
Valleutstillingen holdes på Tveitetunet hvert år. 29. juli holdes Olsokstevnet på tunet, med utdeling av Valle kommunes kulturpris.
Litteratur
Kirsten Hellerdal: Ole Knutsen Tvedten og Tveitetunet i Valle i Setesdal; i Jørn Holme (red.): De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Cappelen Damm 2014, s. 314-319. ISBN 978-82-02-44564-5
Smith Mountain-demningen
Smith Mountain-demningen er en demning med pumpekraftverk beliggende i Franklin County, delstaten Virginia i USA. Den regulerer Roanoke River, og skaper Smith Mountain-sjøen (Smith Mountain Lake) på 83 km².
Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 348 – 656 MW, fordelt på opprinnelig tre turbiner (totalt fem generatorer). Demningen er 248 m lang og 71 m høy. Operatør er Appalachian Power Co. Utbyggingen skjedde fra 1960 til 1963, med endelig kraftverksutbygging ferdig i 1979 (femte generator). Selve pumpekraftverket er på 238 MW, resten ytes i demningens eget kraftverk.
Menneskehøyde
Menneskehøyde eller kroppslengde er avstanden fra undersiden av føttene til toppen av hodet på et menneske som står vertikalt.
Vekst
Lengdeveksten foregår i vekstsoner i de lange knoklene i skjelettet. I løpet av ungdomsårene lukkes vekstsonene og blir til fast ben. Lukking av de enkelte vekstsoner skjer på bestemte alderstrinn. Aldersbestemmelse kan gjøres relativt nøyaktig ved røntgenfotografering av hender og fastsettelse av hvilke vekstsoner i bena i hendene som er lukket.
Noen få ungdommer som nærmer seg sin antatte voksne høyde, kan forventes å bli lenger eller kortere enn det som betraktes som normalt akseptabel høyde. For de lengste kan det være aktuelt å få en barnelege til å vurdere om det bør gis medikamenter for å stoppe lengdeveksten og lukke de siste åpne vekstsonene. For de mest kortvokste kan det være aktuelt å gi kunstig veksthormon for å gi mer lengdevekst på slutten av vekstspurten. Under disse vurderingene blir det også tatt hensyn til høyden for foreldre og andre familiemedlemmer.
I Norge
Under sesjon og tjenestestart i militæret er det målt høyde på rekruttene i svært mange år. Dette er en av de sikreste kildene for statistikk for utviklingen av befolkningens høyde, og er den som benyttes for å sammenligne høyde mellom land. I Norge i 2008 var den gjennomsnittlige høyden på norske vernepliktige menn, ifølge Statistisk sentralbyrå, 179,7 cm. Inndelt etter fylke var vernepliktige menn fra Vest-Agder i snitt høyest med 181,1 cm, og vernepliktige menn fra Hedmark lavest med et snitt på 179,2 cm.
Det er samlet et stort antall høydemålinger ved forskjellige alderstrinn. Disse verdiene er brukt til å lage percentilskjema med alder i forhold til høyde. Disse skjemaene brukes på helsestasjonene, i skolehelsetjenesten, hos fastlegene og på barneavdelinger på sykehusene. På percentilskjemaene er det linjer for 2,5%, 50% og 97,5%. På enkelte skjemaer kan det være flere linjer. Den statistiske fordelingen av høydemålinger av friske gjør at 2,5% (en av 40) er kortere for alder enn den laveste linjen (2,5 percentilen), og en av 40 er lenger enn 97,5 percentilen.
Under identifisering av kriminelle kan høyden bli registrert ved at personen fotograferes stående foran en vegg der høyden er angitt med horisontale linjer.
Internasjonalt
A century of trends in adult human height dokumenterte utviklingen gjennom 100 år. Tallene fra 2014 gjelder 18-årige menn, født i 1996. Ifølge undersøkelsen er nederlandske menn de høyeste, med 182,5 cm i gjennomsnitt. På annen plass følger belgierne med 181,7 cm, å tredje esterne med 181,6 cm og på delt fjerdeplass latvierne og danskene med 181,4 cm. På sjette til tiendeplass kommer Bosnia-Hercegovina med 180,9 cm, kroatene med 180,8 cm, serberne og islendinger med 180,6 cm, og tsjekkerne med 180,1 cm. Nordmenn kommer på tredelt fjortendeplass sammen med franskmennene og svenskene med en gjennomsnittlig høyde på 179,7 cm. Ser man på mindre geografiske områder, viser en ny undersøkelse at gjennomsnittshøyden blant unge menn i noen regioner i Bosnia-Hercegovina er på hele 185,6 cm, og at unge menn i tilgrensende områder i Kroatia har en gjennomsnittshøyde på 184,1 cm.
I Norge og Sverige har den gjennomsnittlige høyden ikke forandret seg på 35 år få 2014. Også USA og Storbritannia står stille; amerikanske menn er ifølge undersøkelsen 177,1 cm i gjennomsnitt; britiske havner på 177,5 cm. Amerikanske kvinner er med ett snitt på 163,5 cm blant de laveste i den industrialiserte verden. I andre land, som Italia, Spania og Hellas, er man imidlertid vitne til en kontinuerlig vekst i gjennomsnittshøyden. Italieneske menn er nå 177,8 cm i snitt, mens de italienske kvinner har oppnådd et gjennomsnitt på 164,6 cm, og gjennomsnittshøyden stiger fremdeles, spesielt i de sørlige regioner; i nord er imidlertid vekstraten i ferd med å flate ut. Italia oppviser oppsiktsvekkende store forskjeller mellom de forskjellige regioner; i Veneto er gjennomsnittshøyden blant unge menn (2016) hele 182,4 cm, og i Trentino 181,7 cm, som er betydelig høyere enn det nasjonale gjennomsnitt. Spanske menn har et snitt på 176,6 cm, og her er vekstraten enda sterkere enn i Italia.
Blant kvinnene er man vitne til en liknende utvilking. Her er latviske kvinner de høyeste, med et snitt på 169,8 cm. På delt annenplass kommer nederlandske og estiske kvinner med 168,7 cm. Deretter følger tsjekkiske kvinner (168,5 cm), serbiske (167,7 cm), slovakiske (167,6 cm), danske og islandske (167,2 cm), litauiske (166,6 cm) og på delt niendeplass hviterussiske og ukrainske kvinner med 166,3 cm. Norske kvinner kommer i undersøkelsen på delt 18.-plass sammen med kroatiske kvinner med ett snitt 165,6 cm.
I 1860 var gjennomsnittshøyden til norske menn 169 cm. Da var amerikanske menn verdens høyeste, med en gjennomsnittlig høyde på 174 cm. Siden midten av 1900-tallet har dette endret seg betydelig.
Eyþór Gunnarsson
Eyþór Gunnarsson (født 9. september 1961) er en islandsk jazzmusiker (keyboards), komponist, arrangør og produsent. Han er internasjonalt mest kjent som låtskriver og keyboardist i jazzfunk/fusionbandet Mezzoforte, der han blant annet skrev hitlåten «Garden Party», som ble bandets gjennombrudd i 1983.
Shannipo-demningen
Shannipo-demningen er en demning med et vannkraftverk i elva Beipanjiang, ei sideelv til Perleelva, beliggende i sørlige del av provinsen Guizhou, sørlige Kina. Installert effekt er 186 MW. Utbyggingen startet i 2007 og anlegget stod ferdig i 2011.
Eyþór Gunnarsson
Han er far til Sigga, Beta og Elín.
Shannipo-demningen
I samme elva ligger Guangzhao-demningen.
107 (tall)
107 (ett hundre og sju eller ett hundre og syv) er det naturlige tallet som kommer etter 106 og kommer før 108. 107 er et primtall og sammen med 109 danner det et tvillingprimtall, det neste primtallet er 109.
107 er et oddetall.
107 er atomnummeret til bohrium.
Magasinet Stefanus
Magasinet Stefanus (tidl. Ropet fra Øst) er et norsk tidsskrift, utgitt av Stefanusalliansen, som utkommer sju ganger årlig. Magasinet gir oppdatert informasjon om situasjonen for forfulgte kristne og trosfrihet generelt, samt rapporter fra organisasjonens prosjekter.
107 (tall)
107 er CVII i romertall.
Magasinet Stefanus
Opplag er litt i underkant av 16 000 eksemplarer. Redaktør er Johannes Morken. Ansvarlig redaktør er Hilde Skaar Vollebæk, konstituert generalsekretær i Stefanusalliansen. I 1970 utkom første nummer av bladet, som het Ropet fra Øst frem til 2011.
Stefanusalliansen
Stefanusalliansen (tidl. Norsk Misjon i Øst og Misjon bak Jernteppet) er en misjons- og menneskerettighetsorganisasjon med særlig fokus på trosfrihet som en grunnleggende menneskerettighet.
Stefanusalliansen arbeider primært for mennesker som er forfulgt eller diskriminert fordi retten til trosfrihet er krenket eller satt ut av kraft, og for å støtte kirker, grupper, familier og enkeltpersoner som har behov for hjelp i tilknytning til slik forfølgelse eller diskriminering.
107 (tall)
Annet
107 er også:
Shangaan
Shangaan eller vatsonga er en stor folkegruppe i det sørlige Mosambik i provinsene Gaza og Maputo. Der er også en stor shangaan-gruppering i Limpopo i Sør-Afrika hvor de som oftest kalles tsonga. De snakker xitsonga og de europeiske språkene portugisisk, afrikaans og engelsk. Shangaan er hovedsakelig kristne, delt i katolikker eller protestanter i både Mosambik og Sør-Afrika. Shangaanerne styrte en gang Gaza-riket skapt av Soshangaane, hvis hovedstad var basert i Mosambik på dagens grense med Zimbabwe. Gaza-riket bestod av deler av det som nå er det sørøstlige Zimbabwe og strakte seg fra Save-elva ned til det sørlige delen av Mosambik og dekket delene som nå består av provinsene Sofala, Manica, Inhambane, Gaza og Maputo i Mosambik og deler av Sør-Afrika. Soshangaane flyttet hovedstaden fra Mossurize til Gaza. Etter hans død, overtok hans sønn Muzila makten og etter Muzila kom Ngungunhane som ble fengslet av portugiserne i Mandlakazi (nå provinsen Gaza) i 1895.
Stein Sletten
Stein Kåre Sletten (født 27. juli 1945, død 13. februar 2023 i Austevoll)  var en norsk friidrettsutøver, som spesialiserte seg på høydehopp. Han representerte Bergensklubben IL Gular.
Sletten ble norsk mester tre ganger i høydehopp. I perioden 1963 til 1965 satte han norsk rekord i fem ganger, og flyttet rekorden fra 2,05 til 2,10. Han fikk kongepokalen i 1965 etter ny mesterskapsrekord på 2,07 meter i høyde.
John H. Kerr-demningen
John H. Kerr-demningen er en demning med pumpekraftverk beliggende i Mecklenburg County, delstaten Virginia i USA. Den regulerer Roanoke River, og skaper den 117 km lange Kerrsjøen (Kerr Lake) på 200 km², delstatens største.
Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 208 – 238 MW, fordelt på ni turbiner. Årsproduksjonen er 427 GWh. Demningen er 848 m lang og 43 m høy. Operatør er USCE Co. Utbyggingen skjedde fra 1947 til 1953.
Hol III kraftverk
Hol III kraftverk er et vannkraftverk ved Kleivi i Hol kommune i Viken fylke.
Kraftverket ble satt i drift i 1958, og utnytter et fall på 98 meter fra Holsfjorden. Kraftverket er det nederste av holskraftverkene og tar det meste av vannet vekk fra Hagafoss.
Det er installert to francisturbiner hver på 30 MW. Normal årsproduksjon er på ca. 261 GWh.
Tilsiget er på 986 millioner m³ og nedslagsfeltet er på 939 km². Magasinkapasiteten er på 0,9 millioner m³. Kraftverket er et elvekraftverk.
Kraftverket forsynes gjennom en driftstunnel på 3,75 km.
Kraftverket eies og driftes av E-Co Energi.
Se også
Hol I kraftverk og Hol II kraftverk
Aalborghus
Aalborghus slott eller bare Aalborghus er et festningsanlegg som ligger i Ålborg. Slottet ble oppført etter initiativ av Christian III i perioden fra 1539 til 1555 som festningsanlegg. Arkitekt var kongens byggmester Morten Bussert. Anlegget viste seg ikke å kunne fungere som festning og gikk dermed over til å bli benyttet som hovedsete for kongens lendmann.
Aalborghus`historie går imidlertid lenger tilbake enn 1500-tallet. Det eldste man kjenner til ble omtalt første gang i 1340 og lå noe lenger mot syd. Dronning Margrete I var en av eierne.
Full Tilt Poker
Full Tilt Poker er et amerikansk nettbasert pokerselskap stiftet i 2004. Selskapets virksomhet ble stoppet i 2011.
I 2011 ble det påstått at selskapets lederskap hadde tappet selskapet for 300 millioner dollar som tilhørte spillere på nettstedet. Konseptet ble av amerikanske myndigheter betegnet som en gigantisk Ponzi-svindel.
Konkurrenten Pokerstars ble også stoppet i 2011, men ble i et forlik enig med påtalemyndigheten om å ta over Full Tilt Poker. Dette forpliktet dem samtidig til å utbetale Full Tilts kunder det de hadde utestående hos selskapet da myndighetene grep inn.
113 (tall)
113 (ett hundre og tretten) er det naturlige tallet som kommer etter 112 og kommer før 114. 113 er også et primtall, det neste primtallet er 127. 113 er et oddetall.
113 er atomnummeret til nihonium.
113 er CXIII i romertall.
Apollonios
Apollonios (gresk: Ἀπολλώνιος) kan vise til:
Loppa (øy)
Loppa (norrønt: Loppa), (nordsamisk: Láhppi) er ei øy i Loppa kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger i vestre del av kommunen, ved Lopphavet, vest for øya Silda.
Øya Loppa var tidligere senter i kommunen, og et viktig fiskevær. Sør på øya ligger Loppa kirke fra 1953. I dag er det bare 1-2 fastboende igjen på øya.
På øya finnes et sjøfuglreservat, som ble opprettet i 1983.
Stedsnavn
Loppa er av norrønt opphav av betydningen «hand». Det nevnes i likhet med andre steder langs ytterkysten av Nord-Troms og Vest-Finnmark som enten har et opphav i norrønt, eller så gammelt som urnordisk. Som til eksempel Silda, Vanna, Spildra, Sørøya, Arnøya, Karlsøy, Haukøya og Vorterøya mfl.
Historie
På 1960-tallet ble det avdekket spor etter en rikt utstyrt kvinnegrav fra vikingtid på Loppasanden. Kvinnen hadde med seg i graven smykker (skålspenner, brosje), perler, kniv, jernsaks og en dekorert hvalbeinsplate med hestemotiv. Graven ble typologisk datert til 800-tallet e. Kr.
Et langhus på 17x8 meter ble også påvist oppe på eidet mellom Loppværet og Mevær. Langhuset ble utgravd på 1960-tallet av arkeologene Jens Storm Munch og Gerd Stamsø Munch og senere datert til 790 e.kr med hjelp av c14-metoden av Håvard Dahl Bratrein professor emeritus fra UiT. Senere har det blitt påvist flere naust, gravfelt og andre bygg fra vikingtid og jernalderen der det eldste er et langhus datert til 120 e.kr, romertid. I Rossmolvika ligger også ei stor gravrøys på 13 meter i diameteren.
I tidlig middelalder (1030-1130 e.Kr) blir Loppa også et eget sogn med tilhørende kirkested på Yttervær lengst nord på øya. En foreløpig datering til 1130 e.Kr samt funn av en bakstehelle i en nærliggende gårdshaug tyder på en kontinuerlig norrøn bosetning i alle fall fra yngre jernalder til middelalder, men kanskje allerede så tidlig som fra eldre jernalder. Senere i middelalderen blir det oppført ei steinkirke i Loppværet. Ruinene kan fremdeles sees i dag.
Samhandlingen mellom den norrøne og samiske befolkningen i området på fangsten av marine pattedyr og produksjonen og distribusjonen av tranolje, produsert i såkalte hellegroper har nok vært en vesentlig faktor til bosetningens økonomi og status i jernalderen. Fisket på skrei må nok også belyses allerede i jernalderen som overskuddsproduksjon, slik vi ser andre steder i det gamle Hålogaland. Videre har nok skatteleggingen av samene også vært en svært viktig del av økonomien, som også blir nevnt i samtidige skriftlige kilder blant annet Ottars berettelse fra 890 e.Kr.
109 (tall)
109 (ett hundre og ni) er det naturlige tallet som kommer etter 108 og kommer før 110. 109 er et primtall og sammen med 107 danner de et tvillingprimtall, det neste primtallet er 113.
109 er et oddetall.
Rødby
Rødby er en by med 2,143 innbyggere (2013) på Lolland i Danmark, ca. 12 km sydvest for Maribo og ca. 5 km nordøst for Rødbyhavn. Den har eksistert som landsby og er nevnt første gang på 1200-tallet.
Frem til kommunalreformen i 2007 var Rødby administrasjonssenter i tidligere Rødby kommune. Den inngår nå i Lolland kommune i Region Sjælland.
Daisuke Takahashi
Daisuke Takahashi (髙橋 大輔 Takahashi Daisuke) (født 16. mars 1986 i Kurashiki i Okayama, Japan) er en japansk kunstløper. Han tok bronse under Vinter-OL 2010 i Vancouver og vant verdensmesterskapet i 2010. Han har også vunnet de fire kontinenters mesterskap i 2008 og 2011, og har vunnet ISU Grand Prix -finalen 2012-13. Han har vunnet det japanske mesterskapet fem ganger (2006-2009, 2010, 2012).
Han la opp i oktober 2014, men returnerte som konkurranseutøver i oktober 2018.
I januar 2020 byttet han til isdans og ble partner med Kana Muramoto.
Roar Hjelmeset
Roar Hjelmeset (født 28. juni 1977 på Vereide i Gloppen) er en norsk tidligere langrennsløper, nå langrennstrener. Fra mai 2016 til mai 2018 var han trener for Norges landslag i langrenn for kvinner. Han er siden ansatt som trener ved Hovden skigymnas.
Bakgrunn
Hjelmeset er oppvokst på gården Hjelmeset som del av Skifamilien Hjelmeset. Han er yngst av fire søsken, der hans eldre bror, langrennsløperen Odd-Bjørn, er den mest meritterte. Kusinen, Bodil Hjelmeset, som vokste opp på nabogården like ved Sandane lufthavn, er en av Norges 10. beste spydkastere gjennom tidene (per 2013), og har fem sølvmedaljer fra NM.
Fra 1993 til 1996 gikk Roar Hjelmeset på idrettsfag ved Firda videregående skole. Han er bosatt på Hovden i Setesdal.
Idrettskarriere
Roar Hjelmeset har deltatt i ett renn i verdenscupen i langrenn. Det var i klassisk sprint i Drammen 11. mars 2003 hvor han ble nr. 42. hans beste resultat fra NM er 23.-plass på sprinten 6. april 2002 på Vang. Han har også deltatt på Fjellhug/Vereide Hyen ILs stafettlag i NM flere ganger. Etter 2005-sesongen la han opp og ble trener for Hovden skigymnas.
Trenerkarriere
Roar Hjelmeset gikk i 2008 fra sin trenerrolle ved Hovden skigymnasble til å bli trener for det norske juniorlandslaget i langrenn. Fra sommeren 2011 ble han trener for det norske landslaget i kvinnesprint.
«Great Galley»
«Great Galley» er det siste klinkbygde storskipet i den engelske Royal Navy, sjøsatt i 1515, ombygd til kravell i 1523. Etter ombyggingen fra et åredrevede krigsskip betegnet som en galeass til et seilskip fikk skipet et nytt navn, «Great Bark», i 1542. I 1547 ble skipet omdøpt til «Edward» etter Henrik VIIIs død og hans sønn med navnet Edvard overtok kongetittelen. Dette skipet hadde en lang karriere fra 1515 til 1562 før det forsvant i Woolwich, London, etter 48 års tjeneste.
Som galeass
Som en galeass var «Great Galley» ikke det første kombinasjonsfartøy for ro og seil for den engelske marinen som hadde eksperimentert med to mindre galeaser, «Sweepstake» og «Mary Fortune», i 1497 med linjene for undervannskroget tatt fra den venetianske galeitypen «galea di Fiandra», store galeier for den luksuriøse handelsruten mellom Venezia og Flandern.
Disse kravellbygde galeiene for fredelige sysler som luksusfrakt er også kjent som galea grossa eller «stor galei» siden 1294, som kunne være på 46 meter lengde med lastekapasitet på 250 tonn i begynnelsen på 1500-tallet med 180 årer i årearrangementet «alla sensile» med tre årer per. gruppe på tre roere. På hver side av en galea grosse som er forgjengeren for den kjente skipstypen galeassen som gjorde seg udødelig etter deres avgjørende innsatsen under slaget ved Lepanto i 1571, var det tretti grupper hver på tre roere, dermed 90 årer på den ene siden.
Det mye større «Great Galley» på 800 tonn i deplasement som var bygd og sjøsatt i 1515, var nesten bare beskrevet av utenlandske representanter som hadde observert dette skipet, omtalt som en «stor galeass» med 120 årer og 207 skyts. Det har også blitt nevnt at det var 160 årer. Den eneste engelske beskrivelsen av utseendet og utstyret på galeassen er om et klinkbygd skip med fire master, 120 årer og 97 kanoner. Dimensjonene på storskipet er ikke presist kjent, men det er antatt at det kan være på 100 engelsk fot i kjøllengde og 25 fot i bredde med store overbygninger som for- og akterkasteller. Seilriggingen som hadde blitt beskrevet av en venetianer, skulle være på fire master med tre mastekurver og en ekstra mastekurv på stormasten samt åtte mersseil eller råseil.
Over hoveddekket med roere hadde venetianeren omtalt et slett dekk fra stevn til stevn, betegnet som «ingaridata», som muligens ment «dekket med markiser», deretter overbygninger forut og akterover. 14 tyngre skyts var montert på dette slette dekket, syv på hver side, og det skulle være mellom 87 og 207 skyts. Venetianeren som hadde beskrevet dette skipet, skal ha påstått at «Great Galley» var minst tre ganger så stor som en venetiansk krigsgalei som var mellom 36 og 40 meter langt og 5 meter bredt. Den venetianske krigsgaleien var aldri så stor som en galea grossa eller en galeass. Han hevdet også at det kunne være minst ett tusen mann ombord på dette skipet som muligens benyttet «alla sensile» årearrangementet med én roer per åre.
I tjeneste
Ved sjøsettingen i 1515 gav den engelske dronning Katarina av Aragón skipet det offentlige navnet, «Princess Mary», som av og til var forvrengt til «Mary Imperial» i offentlige dokumenter. I den forrige krigen mot Frankrike hadde de engelske flåtestyrkene problemer med den franske galeiflåten under kommando av Pregent de Bidoux som hadde beseiret den engelske admiral Sir Edward Howard i 1513. Som et effektiv mottiltak bygde Henrik VIII den egenutviklede galeassen i flere omganger fram til 1546.
I 1542 ble galeassen ombygd til et seilskip som den første av en rekke ombygginger på de engelske galeaser fram til 1547, omdøpt med navnet «Great Bark». Etter denne ombyggingen skulle seilskipet bli en større suksess enn tidligere med et mye mindre deplasement ned til 500 tonn og større bestykning også på hoveddekket. Etter den siste ombyggingen fortsatte storskipet sin tjeneste i Tudor-tiden for 19 år, først som «Great Bark», deretter som «Edward» fra 1547. Storskipet hadde sett strid få ganger i sin lange karrieren, blant annet slaget på Solent mellom den engelske flåten på 80 skip og den franske invasjonsflåten på 200 skip i 18. juli 1545.
I 1562 ble «Edward» utrangert og sendt til Woolwich der det forsvant ut av historien.
Som seilskip
«Great Bark» begynte sin karriere som et seilskip etter ombyggingen i 1542-43, og meget interessert nok var kalt «Great Galleon» året etterpå. Etter Henrik VIIIs død i 1547 ble skipet omdøpt til «Edward» etter Edvard VI overtok kongetittelen. Med et deplasement på bare 500 tonn sammen med det samme undervannskroget som tidligere skulle dette skipet bli meget hurtigseilende og en stor suksess som et seilskip, også betegnet som en galeon i ettertiden.
På Anthonyrollen fra året 1546 over samtidige krigsskip i den engelske marinen med illustrasjoner av hver enkelte skip samt fortegninger over deres dimensjoner, besetninger, bestykning og utstyr er dette skipet illustrert for ettertiden som det femte i rollen. Det hadde fire kanonporter gjennom siden langs hoveddekket, et akterkastell med kun to dekk og et forkastell med et dekk og et mindre dekk i tillegg. Det har blitt beskrevet som en karakk, men er egentlige ikke av denne skipstypen til tross for utseendet på den eneste tegningen av «Great Bark» som er bevart. Det hadde fire master.
Det er mulig at denne klinkbygde galeassen i 1515 som var et resultat av et eksperiment mellom innfødte skipsbyggingstradisjon og venetianske skipsteknologi i deres galeitypen galea grossa ved 1497, hadde dannet grunnlaget for utviklingen av den elisabethanske gallionen som den første gallion av sin type i 1543. Med disse hurtigseilende gallioner som også fungerte som gode artilleriplattformer, vant England kampen mot den spanske armadaen i juli 1588. Med seieren skulle England bli en av de største sjømaktene i historien.
«Edward» var sist nevnt på flåtelistene i 1560 med en bestykning på 50 skyts, da hadde dette skipet vært innlemmet i den elisabethanske marinen siden 1558, og dermed hadde tjente to konger og to dronninger i det engelske kongedømmet. I 1562 ble skipet tatt ut av tjeneste og sendt til Woolwich.
Fylkesvei 6014
Fylkesveg 6014 går mellom Syltebøen og Øverås ferjekai Molde kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 192.
Ole Christian Olsen Nauen
Ole Christian Olsen Nauen (født 1939) er en norsk klokkestøper.
Han var tidligere eier av bedriften Olsen Nauen Klokkestøperi i Tønsberg, en familiebedrift han overtok i 1963, og hadde siden den gang videreutviklet bedriften og innført ny teknologi.
I 2007 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sitt arbeid som klokkestøper.
114 (tall)
114 (ett hundre og fjorten) er det naturlige tallet som kommer etter 113 og kommer før 115. 114 er også et overskuddstall.
114 er et partall.
114 er atomnummeret til flerovium.
114 er CXIV i romertall.
Dick Loggere
Hermanus Pieter «Dick» Loggere (født 6. mai 1921 i Amsterdam, død 30. desember 2014) var en nederlandsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Loggere vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1948 i London. Han var med på det nederlandske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Storbritannia. Nederland tapte semifinalen med 1-2 til India som siden vant finalen og ble olympiske mestere. I bronsefinalen møtte de Pakistan og første kampen endte uavgjort 1-1 og i neste kamp vant Nederland med 4-1. Loggere spilte alle sju kampene i OL-turneringen.
Fire år senere, under 1952 i Helsingfors, vant han en olympisk sølvmedalje i landhockey. Nederland vant både kvart- og semifinalen med 1-0 over Tyskland og Pakistan men tapte finale til India med 1-6. Loggere spilte alle tre OL-kampene.
Hjemmesitter
Hjemmesittere oppgis vanligvis som den resterende prosentandelen etter at % valgdeltakelse er trukket fra. En må da se bort fra at noen kan ha hatt skjellig grunn for ikke å ha avgitt stemme. Gruppen kalles gjerne spøkefullt for «hjemmesitterpartiet», og kan ofte være vel så stort som de største stemmetallene på politiske partier.
Gruppen er en del av analysematerialet til valgforskere som forsøker å finne ut noe om hvilken innflytelse hjemmesittere har på mandatfordeling og annet.
Mossyrock-demningen
Mossyrock-demningen er en demning med pumpekraftverk beliggende i Lewis County, delstaten Washington i det vestre USA. Den regulerer Cowlitz River som er en sørvestlig sideelv i Columbia River, og skaper den 38 km lange Riffesjøen (Riffe Lake) på 48 km².
Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 300 MW, fordelt på to turbiner. Demningen er 502 m lang og 185 m høy. Operatør er Tacoma by. Utbyggingen skjedde fra 1965 til 1968.
Ross-demningen
Nedenfor Rss-demningen ligger i rekkefølge Diablo-demningen og Gorge-demningen.
Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 360 MW, fordelt på fire turbiner. Demningen er 400 m lang og 160 m høy. Operatør er Seattle by. Utbyggingen skjedde fra 1937 til 1949.
Showtalk
Showtalk er et norsk humorprogram og talkshow med Trond Kirkvaag som gikk på NRK1 i 2000 og 2002. Her inviterte Kirkvaag kjente nordmenn til sitt «showtalkstudio». Sammen skulle de lage et uhøytidelig familieprogram, der gjestene også fikk mulighet til å velge moro-innslag fra situasjoner de selv mente var moromme. Til gjengjeld måtte enkelte av dem finne seg i å bli parodiert. I tillegg var det mange sketsjer med Marianne Krogness, Kjetil Kooyman og Øivind «Raymon» Johannessen (som figuren Raymon). Det var ingen sendinger i 2001. Sesong to ble kjørt uten gjester. Det ble gjensyn med klassiske figurer som «Jacob Winche-Lanke» fra Montebello og «Skræmmer'n», begge introdusert i programmet Trotto Libre. Første sesong gikk på lørdagskvelder, mens siste sesong gikk på torsdagskvelder.