cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cocoon II – Hjemkomsten
Cocoon II – Hjemkomsten (originaltittel: Cocoon: The Return) er en amerikansk sciencefiction og eventyrfilm fra 1988 regissert av Daniel Petrie og produsert av Richard Zanuck. Hovedrollene spilles av Don Ameche, Wilford Brimley, Hume Cronyn, Steve Guttenberg og Courteney Cox. Filmen er en oppfølger til Cocoon - Dypets hemmelighet, fra 1985.
Concoon II ble relativt dårlig mottatt av filmkritikerne og ble heller ikke den publikumssuksessen som den første filmen ble.
Handling
Det har gått fem år siden tre eldre ektepar ble med romvesenene til den paradisisk planeten Antarera. Nå planlegges imidlertid en ny tur til jorden. Grunnen til det er oppdagelsen av noen nye kokonger. Det er om å gjøre å få tak i disse før «vanlige» mennesker (det vil si havforskere) begynner å eksperimentere med dem. Noen av de eldre parene ønsker å returnere til jorden og blir derfor med.
Om filmen
Cocoon II ble forholdsvis dårlig mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den kun har fått 30% på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den to og en halv av fire stjerner og skrev: «''The central weakness of "Cocoon: the Return" is that the film lacks any compelling reason to exist. Yes, it is a heartwarming film. Yes, the performances are wonderful, and, yes, it's great to see these characters back again. But that's about it. For someone who has seen "Cocoon," the sequel gives you the opportunity to see everybody saying goodbye for the second time''».
VGs anmelder gav den terningkast tre og mente den var dårligere enn den første filmen. Dagbladets anmelder gav den terningkast fire. Aftenpostens anmelder mente at regissøren hadde gjort en utmerket jobb, men at filmen var altfor lang og at den hadde lite nytt å fortelle.
Filmen ble ikke i nærheten av den publikumssuksessen som den første ble. Cocoon II innbrakte $25 millioner på verdensbasis, hvorav $18,9 millioner i USA. Den havnet dermed på en 54.-plass over de mest innbringende filmene i USA i 1988. Til sammenligning innbrakte den første filmen over $76 millioner i USA alene.
Trinidad og Tobago under Sommer-OL 2012
Trinidad og Tobago deltok under Sommer-OL 2012 i London, Storbritannia fra 27. juli til 12. august 2012. Tretti utøvere, tjueen menn og ni kvinner deltok i seks sporter, friidrett, sykling, svømming, skyting, seiling og boksing. Det var sekstende gangen Trinidad og Tobago deltok i et sommer-OL, de kom på førtisjuendeplass med en gull- og tre bronsemedaljer. Friidrettsutøveren Marc Burns var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Budstikken
Budstikken var en nyhetsavis som ble gitt ut i Oslo fra 1807 til 1814. Den var Selskabet for Norges Vels blad fra 1809. Redaktør for Budstikken var først etatsråd Enevold de Falsen og deretter professor i historie Ludvig Stoud Platou.
Trinidad og Tobago under Sommer-OL 2012
Kvalifisering
Utøvere fra Trinidad & Tobago har så langt klart kvalifikasjonskrav i følgende friidrettsøvelser (opp til et maksimum på tre utøvere for hver øvelser øvelse har klart 'A'-kravet, og en 'B'-kravet):
Budstikken
Budstikken mante til kamp for konge og fedreland i svært patriotiske vendinger:
In the Army Now
«In the Army Now» er en sang skrevet av de nederlandske brødrene Rob og Ferdi Bolland og utgitt i deres innspilling som Bolland & Bolland under tittelen «You're in the Army Now» i 1982. Singelen gjorde det godt internasjonalt og toppet de norske salgslistene i seks uker på rad. Likevel er coverversjonen av Status Quo mest kjent, og har flere listeplasseringer verden over. Andre innspillinger av sangen er gjort av Laibach og Sabaton samt Leo Moracchioli.
Versjon av Bolland & Bolland
Brødrene Rob (født 17. april 1955) og Ferdi Bolland (født 5. august 1956) er begge født i Port Elizabeth, Sør-Afrika, men flyttet med familien til Nederland som ungdommer. De har en lang merittliste som produsenter og en mer beskjeden karriere som musikere i duoen Bolland & Bolland. De har også skrevet sanger for andre, blant annet den kjente «Rock Me Amadeus» sammen med Falco, «Love House» for Samantha Fox og Nederlands bidrag til Eurovision Song Contest i 1979, «Colorado» fremført av gruppen Xandra (frontet av Sandra Reemer).
De hadde med «You're in the Army Now» på The Domino Theory fra 1982, som er et konseptalbum med et kritisk blikk på USAs innblanding i konflikter internasjonalt. Perspektivet er fotsoldatens.
Versjon av Status Quo
Francis Rossi i Status Quo skal ha hørt «You're in the Army Now» på radio og overtalt resten av bandet til å gjøre en coverversjon. De forkortet tittelen på sangen til «In the Army Now» og ga samme navn til albumet den var med på i 1986. Singelen fikk den egenskrevne «Heartburn» på B-siden. Det ble en av deres mest fremgangsrike utgivelser med førsteplasser i Østerrike, Tyskland, Irland og Sveits, samt andreplasser i Frankrike, Norge, Spania og Storbritannia. Bollandbrødrene fikk den nederlandske Buma Exportprijs i 1987.
Versjon av Laibach
Laibach ga ut en coverversjon av «In the Army Now» på singel i 1995 og hadde låten med på albumet NATO som kom året før.
Versjon av Sabaton
Sabaton tok med en innspilling av «In the Army Now» som bonusspor til Carolus Rex i 2012.
Shari Gerber Nilsen
Shari Evelyn Gerber Nilsen (født 4. januar 1952) er en amerikansk musiker, sanger og oversetter, bosatt i Norge. Hun er moren til Siri Nilsen og ekskona til Lillebjørn Nilsen og var en aktiv korist i 1970- og 1980-årene med plateinnspillinger med 3 Busserulls, Unit Five, Vazelina Bilopphøggers, Øystein Sunde, New Jordal Swingers, Lillebjørn Nilsen og Eigil Berg. I de siste årene har hun skrevet albumnotater på mange plater innenfor jazz, folkemusikk, klassisk musikk og rock.
Liquid Tension Experiment
Liquid Tension Experiment (LTE) er en amerikansk instrumental progressiv metal-gruppe, som består av tre medlemmer som også spilte i Dream Theater, i tillegg til en bassist. Dette er fire veldig teknisk dyktige musikere, og de blir kalt en «supergruppe». Gruppen ble dannet i 1997 av Mike Portnoy, daværende trommeslageren i Dream Theater. De andre medlemmene er Jordan Rudess på synthesizer, John Petrucci på gitar og Tony Levin på bassgitar og Chapman Stick.
Bandet ga ut to album i 1998 og 1999, Liquid Tension Experiment og Liquid Tension Experiment 2. De var aktive til 1999 da Jordan Rudess også ble medlem i Dream Theater. Rudess, Levin og Portnoy ga ut albumet Spontaneous Combustion i 2007 under navnet Liquid Trio Experiment, og hadde også en rekke konserter. Liquid Tension Experiment spilte sammen igjen på NEARfest (The North East Art Rock Festival) i 2008, og spilte også på flere andre konserter i forbindelse med sitt tiårs jubileum det året.
De spilte inn et nytt studioalbum i desember 2020, Liquid Tension Experiment 3, som ble utgitt 16. april, 2021. De spiller fremdeles sammen (i 2023) og skal ha signert en avtale med plateselskapet på ennå et album.
Diskografi
Liquid Tension Experiment
Liquid Trio Experiment
Norsk filmklubbforbund
NFK ledes av et styre valgt av og blant filmklubbrepresentantene på det årlige landsmøtet. Forbundet er medlem av Folkeuniversitetet og den internasjonale filmklubbsammenslutningen Federation Internationale de Cine Clubs (FICC).
Måna
Måna (Måne) er en elv i Tinn kommune i Vestfold og Telemark. Den har sitt utspring i Møsvatnet, og renner gjennom Vestfjorddalen og Rjukan, før den munner ut i Vestfjorden i Tinnsjå. Systemet er en del av Tinnvassdraget og Skiensvassdraget.
Måna er sterkt utnyttet for kraftproduksjon, med Vemork og Såheim som de største kraftverkene. Elva dannet før reguleringen den berømte Rjukanfossen, som i dag kun «slippes» én gang i året.
Dedham Vale
Dedham Vale er et beskyttet naturområde i England med status som Area of Outstanding Natural Beauty. Det ligger langs grensen mellom Essex og Suffolk, og er definert som området ved elven Stour mellom Manningtree og Bures. Området inkluderer også landsbyen Dedham i Essex.
Dalen utgjør en del av det såkalte «Constable Country», kjent fra malerier av John Constable. Et av hans mest kjente verker er Dedham Vale fra 1802, som henger i Victoria and Albert Museum i London.
Chris von Saltza
Saltza ble olympisk mester i svømming tre ganger under Sommer-OL 1960 i Roma. En individuell og to i lag, 400 m fri, 4x100 m frisvømming og 4x100 m medley stafett, samt en sølvmedalje på 100 m frisvømming. Hun var med på det amerikanske laget som vant 4 x 100 meter medley med ny verdensrekord foran Australia og Tyskland. De andre på laget var Lynn Burke, Carolyn Schuler og Patty Kempner.
Hun har også tre individuelle og to laggull fra Panamerikanske leker 1959 i Chicago.
Josep Clotet Ruiz
Josep «Pep» Clotet Ruiz (født 28. april 1977 i Barcelona) er en spansk fotballtrener.
Tidligere har han blant annet trent den spanske klubben RCD Espanyols B-lag, som han blant annet vant den spanske Division 2 i sesongen 2008/2009. Før det hadde han stor fremgang da han trente klubbens U19-lag, hvor han blant annet var med på å vinne den spanske juniorcupen med klubben. Han har til og med vært aktiv innen det katalanske fotballforbundet og har en mastergrad i fotballvitenskap. I sesongen 2010 var han som assistenttrener svært medvirkende til at Malmö FF vant Allsvenskan. Etter den sesongen ble han hovedtrener for Halmstads BK, men uten stor suksess der måtte han gå fra jobben den 5. juli 2011.
Den 1. januar 2012 ble Clotet ny trener for Viking Fotballklubb under Åge Hareide, men forlot klubben samtidig med sistnevnte samme år. Etter dette jobbet han med talentutvikling i Málaga før han dro til Swansea for å utvikle ungdomsakademiet der fra november 2013. I mai 2014 fikk han stillingen som assistenttrener under Garry Monk i samme klubb. I desember 2015 fikk Monk sparken i Swansea, og Clotet sluttet der. Sommeren 2016 fulgte han Monk til Leeds.
Free National Movement
Free National Movement (FNM) er et konservativt politisk parti på Bahamas. Det har vært landets regjeringsparti.
FNM ble dannet i 1971, ved en sammenslåing av United Bahamian Party, et av de viktigste partiene på Bahamas, og utbrytergruppe med åtte representanter fra det Progressive Liberal Party.
Hubert Ingraham ble leder av partiet i 1990. I parlamentsvalget i 1992 vant FNM en klar seier over hovedrivalen PLP, og vant 32 av de 49 setene. FNM-regjeringen privatiserte de regjeringseide hotellene, som hadde forfalt etter at de var blitt overtatt av det offentlige. Private radiostasjoner ble tillatt, og dermed var regjeringens kringkastingsmonopol opphevet. I valget i 1997 ble FNM-regjeringen gjenvalgt med hele 35 av 40 plasser i nasjonalforsamlingen. Partiet tapte imidlertid valget i 2002, men kom tilbake til makten i 2007. FNM, ledet av Hubert Ingraham, fikk 49,86 % av stemmene i valget i 2007, mens Progressive Liberal Party fikk 47,02 %. Partiet fikk 23 av 41 seter i parlamentet og Ingraham ble Bahamas' statsminister. Han satt til 2012, da partiet led nederlag i valget for Progressive Liberal Party. Ingraham gikk da av som statsminister.
De sju vise
De sju vise (gresk: οἱ ἑπτὰ σοφοί, hoi hepta sophoi) var i antikkens Hellas en ærestitulering til sju filosofer, poeter, statsmenn og lovgivere som levde tiden mellom 600- og 500-tallet f.Kr. og som var berømte i de påfølgende århundrer for deres visdom.
De sju vise
Tradisjonelt har hver av de sju vise representert et aspekt av verdensvisdom som ble oppsummert i et fyndord eller visdomsord. Selv om listen av vismenn tidvis varierer med ulike navn, er den følgende den mest vanlige:
Platon lister i dialogen Protagoras følgende sju vise: Thales; Bias; Solon; Pittakos; Kleobulos; Myson fra Chenae eller Chen; og Kilon. Det er den eldste kjente omtalen av de sju vise.
Diogenes Laertios har en liste som skiller seg noe fra den til Platon hvor han fremmer Periandros fra Korint istedenfor Myson, eller er listen identisk.
Kildene og legendene
Platons omtale av de sju vise har blitt betegnet som «kunstferdig ironisk», noe som gjør det uklart om noe av det kan bli tatt alvorlig, skjønt Diogenes Laertios bekrefter senere at det faktisk var sju slik enkeltpersoner som ble holdt høyt i ære for deres visdom allerede før Platons tid. I henhold til Demetrios fra Faleron ca. 350–ca. 280 f.Kr.) var det under arkonskapet til Damasias (582/581 f.Kr.) at det var sju som først ble kjent som «de vise menn». Thales var den første som ble anerkjent.
Diogenes har imidlertid pekt på at det var blant hans kilder stor uenighet over hvem som kunne bli inkludert i listen over de sju. Myson var den som hyppigst ble erstattet med enten Periandros eller Anakharsis. Sistnevnte en skytisk filosof som reiste fra sitt hjemland i ved de nordlige breddene av Svartehavet til Athen tidlig på 500-tallet f.Kr. og gjorde stort inntrykk som en likefrem, frimodig «barbar», men ingen av hans tekster har overlevd. I Diogenes' liste over de sju, introduserte han den med følgende ord: «Disse menn er anerkjent som vise.» Periandros opptrer istedenfor Myson; den samme erstatningen finnes i hos den latinske og galliske poeten Decimus Magnus Ausonius i Masken til de sju vise. Både Eforos og Plutark (i hans Bankett for de sju vise) erstattet Myson med Anakharsis. Diogenes hevder videre at Dikaiarkhos ga ti mulige navn, Historikeren Hippobotos foreslo tolv navn. Hermippos av Smyrna gjorde en fortegnelse hvor han kom opp med 17 mulige vise menn fra samlinger hvor skribenter hadde ulike valg for de sju. Forskeren Leslie Kurke hevder at «Æsop var en populær utfordrer for å bli inkludert i gruppen,» et epigram fra Agathias Scholastikos, en poet fra 500-tallet e.Kr., refererer til en statue(gruppe) av de sju vise hvor Æsop står foran dem.
Senere tradisjoner har gitt ulike visdomsord eller aforismer til hver enkelt av de sju, men både i antikken som moderne forskere har betvilt riktigheten av slike tilskrivelser. Ett av disse, som også Platon nevner, er «Kjenn deg selv!» Dette rådet ble inngravert på frontfasaden av orakelet i Delfi, og er blitt tilskrevet en rekke av sju vise og andre; eksempelvis Bias av Priene Solon av Athen Thales av Miletos foruten også Heraklitos. En samling med 147 visdomsord inngravert i Dalfi ble bevart av Johannes Stobaios, en lærd fra 400-tallet, som Utsagn fra de sju vise menn, men «det faktiske forfatterskapet til ... maksimene satt opp på tempelet i Delfi kan bli etterlatt i usikkerhet. Mest sannsynlig var de populære ordtak som senere tenderte til å bli tilskrevet en særskilt vis mann.»
I tillegg til å bli kreditert for fyndige utsagn, ble de vise menn også oppgitt som opphavsmenn for praktiske oppfinnelser. I Platons Staten er det sagt at det hører til vis mann å ha «mange oppfinnelser og praktiske innretninger i håndverkene eller vitenskapen» tilskrevet seg, og siterer Thales og skyteren Anakharsis som eksempler.
I henhold til en rekke moralistiske fortellinger var den en gyllen offertripod (eller i en del versjoner av fortellingen, en bolle eller en kopp) som ble gitt til den viseste. Angivelig ble det gitt videre fra den ene av de sju vise menn til andre, begynnende med Thales inntil en av dem (enten Thales eller Solon, avhengig av fortellingen) til sist dedikerte den til guden Apollon som var den klokeste av dem alle.
I henhold til nevnte Diogenes skal Dikaiarkhos fra Messina ha uttalt at de sju «var verken vise menn eller filosofer, men kun skarpsindige menn som hadde studert lovverket.» I henhold til minst en moderne forsker er denne påstanden korrekt: «Med unntaket av Thales er det ingen av de livene som er [Diogenes'] Bok I (det vil si ingen av de nevnt over) som har noe krav på å bli tiltalt som filosofer.»
Alessandro Striggio den eldre
Alessandro Striggio (1536/1537–1592) var en italiensk komponist, musiker og diplomat.
Striggio skrev en mengde madrigaler og scenemusikk, og knyttet begge sjangrene sammen i madrigalkomedien, en musikkform han var med å utvikle.
Liv
Striggio kom fra en aristokratfamilie. Librettisten Alessandro Striggio den yngre var hans sønn.
Lite er kjent om Striggios tidlige leveår, men han oppholdt seg sannsynligvis i Firenze der han i 1560 knyttet de første kontaktene med mediciene. I 1567 sendte de ham til England med diplomatiske oppgaver. På 1560-tallet skrev han en rekke intermedier for mediciene; til deres bryllup, ved storfint besøk og andre festlige anledninger. Selv om han skrev mye for dem også senere, tyder mye på at han forlot Firenze. Striggio hadde kontakt med hoffet i München og reiste sannsynligvis dit flere ganger. I 1589-årene ble han venn av Vincenzo Galilei, men det er uklart om han ble medlem av Florentiner Camerata.
Verk og mottakelse
Striggio komponerte både kirkemusikk og verdslig musikk, men det er ikke bevart annet enn vokalmusikk – til dels med instrumentalakkompagnement. Han gav ut sju madrigalbøker og madrigalkomedien Il cicalamento delle donne al bucato.
Det mest imponerende verket hans er den 40-stemmige motetten Ecce beatam lucem. Det finnes opptegnelser som viser at han under en diplomatreise til London enten oppførte dette verket eller en 40- hhv. 60-stemmige messe, og med det gav Thomas Tallis inspirasjon til å skrive den kjente 40-stemmige motetten Spem in alium. Til forskjell fra Tallis gav Striggio detaljerte instrukser om at instrumentalstemmer skulle doble vokalstemmene. Ved en oppføring i 1568 ble vokalistene ledsaget av åtte blokkfløyter, altgamber og posauner pluss cembalo og basslutt. Motetten er skrevet for å bli oppført i venetiansk flerkorsteknikk: fire kor med henholdsvis seksten, ti, åtte og seks stemmer sto oppstilt romlig atskilt. Et annet verk med store dimensjoner er en 40-stemmig messe med en 60-stemmig Agnus Dei. Den var lenge ansett som tapt, men ble gjenoppdaget av musikkviteren Davitt Moroney og identifisert som parodimessen til Striggios Missa sopra Ecco sì beato giorno. Moroney ledet en nyoppføring av verket i 2007 under Proms i Royal Albert Hall.
Striggios musikk fikk stor utbredelse sent på 1500-tallet, spesielt i England der Alfonso Ferrabosco den eldre arbeidet for den italienske musikkstilen.
Petanque
Petanque «(peta:nk)» er et boulespill, som spilles med stålkuler på grus. En kamp går til 13 poeng. Målet med en kamp er å komme nærmest «grisen», som målkulen ofte kalles, slik at du til slutt oppnår de nødvendige 13 poeng. På lik linje med curling, teller man poeng når alle kulene er kastet. Det antallet kuler du har nærmere «grisen» enn motstanderen gir deg poeng. Har du tre kuler nærmere «grisen» enn motstanderen får du tre poeng. Petanque er ikke det samme som boccia. En forskjell er f.eks. at Boccia spilles med trekuler på hard og slett sand.
Petanque spilles ofte i parker, og er mest utbredt i Sør-Frankrike. Petanque spilles 3 mot 3, 2 mot 2 eller 1 mot 1. En klassisk kamp er 3 mot 3. Likevel finnes det mange varianter av spillet, basert på om det er konkurranse eller «parkspill». I tillegg til kamper der man spiller mot hverandre, finnes det varianter som skytekonkurranse, leggekonkurranse osv.
Det spilles internasjonale mesterskap i petanque. Blant annet deltar norske lag i VM, EM og Nordisk mesterskap. Norske lag er ikke i verdenstoppen, men har en 5.-plass i VM i åpen klasse og 4.-plass i dameVM.
Petanque er organisert i Federation International de Petanque et Jeu Provencal, og i Norge av Norges Fleridrettsforbund.
Ordet petanque stammer fra «pied=fot» og tangere. Altså føtter som tangerer hverandre (petanque kjennetegnes gjennom at man står i en ring og holder begge føttene på bakken når man kaster). Dette i motsetning til Le Jeu Provencal hvor man tar fart, og Boccia (hvor man står bak en strek).
Det finnes få profesjonelle petanquespiller, ett eksempel på en som lever av og for petanque er Marco Foyot.
Kulemerker
Ifølge La Boule Obut skal kulene veie 650-800 g og være 70,5-80 mm i diameter. Hardhet på minst 110 Kg/mm². Personalisere kulen med f.eks. ditt navn på inntil 15 bokstaver. Fra 0 til 10 stries (riller – for bedre grep). Du har rustfrie kuler og kuler som ruster (sistnevnte gir bedre grep «ikke ensbetydende med bedre spill»).
Pål S. Gunnæs
Pål S. Gunnæs (født 26. mars 1947 i Bærum) er en norsk maler og grafiker. Han er utdannet ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole, malerlinjen 1968-72.
Gunnæs bor og jobber i Siljan i Telemark. Han jobber med silketrykk, maleri, foto og datagrafikk. Gunnæs har samarbeidet med og trykket for flere andre kunstnere som f eks Morten M, Per Kleiva, Frans Widerberg, Willibald Storn, Jakob Weidemann og Anders Kjær.
Han har tidligere undervist ved Asker kunstskole og Granum malerskole, hvor han har hatt 14-dagers kurs i silketrykk.
Utdanning
Statens Håndverks- og Kunstindustriskole, malerlinjen 1968-72.
== Utstillinger == Gunnæs har hatt en rekke utstillinger, både separate og kollektive i inn- og utland.
Kollektivutstilinger
== Offentlige Innkjøp ==
Janice Moodie
Janice Moodie (født 31. mai 1973 i Glasgow) er en skotsk golfspiller som hovedsakelig spiller på den USA-baserte LPGA-touren, men som også er medlem av Ladies European Tour.
Amatørkarriere
Elleve år gammel lærte Moodie å spille golf av sin mor, en tidligere 6-handikapp amatør, ved Windyhills Golf Club i Bearsden, Skottland. Seksten år gammel sluttet hun på skolen og begynte å arbeide i en grønnsaksbutikk og en sportsforretning. Hun måtte utsette videre skolegang da moren fikk hjerneslag som skadet synet hennes og i de neste tre og et halvt år arbeidet Moodie om vinteren (blant annet noen uker på en nattklubb) slik at hun kunne spille amatørgolfturneringer om sommeren. I denne perioden vant hun Scottish Women's Strokeplay Championship i 1992 og deltok for Storbritannia og Irland i Curtis Cup i 1994. Hennes seier over Carol Semple Thompson i den siste singelmatchen sikret uavgjort 9-9 slik at Curtis Cup ble beholdt av hennes lag ettersom de hadde vunnet sist gang cupen ble arrangert i 1992. Hun spilte også på det vinnende laget i 1996 i Killarney, Irland og spilte i 1996 Espirito Santo Trophy, som var amatørverdensmesterskap i laggolf for kvinner, hvor laget endte på 2.-plass.
Moodie begynte på San Jose State University for å spille univeristetsgolf for Spartans, og tok eksamen i 1997 med en grad hvor psykologi var med i fagkreten. Hun vant 12 universitetsturneringer innbefattet GolfWorld/Palmetto Dunes i 1995, Stanford Women's Intercollegiate i 1996 og Peg Barnard California Collegiate i 1997. Hun var Big Westmester 1994-1996, og årets idrettsutøver Big West for årene 1994-1996. Hun oppnådde generelt gode resultater under universitesttiden.(var All-Big West i 1994 og i 1995 og fikk topp-ti plasseringer i NCAA-mesterskapene hvert år fra year 1994-1997 og dermed First-Team All-American hvert år fra 1994-1997. Hun fikk det laveste scoregjennomsnitt på laget sitt fra 1996-97 og vant Golfstat Cup i 1996. Hun ble profesjonell i 1997 og kvalifiserte for LPGA-touren ved å komme på 21.-plass på kvalifiseringsskolen for 1998-sesongen.
Karriere som profesjonell
I 1998 hadde Moodie tre topp-ti-plasseringer. Hennes beste resultat var en fjerdeplass, som hun oppnådde i Europa i Weetabix Women’s British Open og samme resultat i United States at the City of Hope Myrtle Beach Classic. Hun kom på andreplass etter Se Ri Pak i kåringen av beste debutant på LPGA-touren. I 2000 fikk hun sin første seier ved ShopRite LPGA Classic, og ble den andre skotten i historiene til å vinne på LPGA-touren, og passerte mer enn en million dollar i prispenger til sammen på LPGA-touren og gjorde sin debut i Solheim Cup ved Loch Lomond Golf Club i hjemlandet Skottland.
I 2002, vant Moodie sin andre LPGA-tittel med seier i Asahi Ryokuken International Championship og det var noe omstridt at kaptein Dale Reid ikke valgte å la henne delta i Solheim Cup da Moodie hadde valgt å spille i USA heller enn på LET før utvelgelsen skjedde, Kaptein Catrin Nilsmark valgte Moodie til å spille i Solheim Cup 2003 og hun ga gjengjeld til kapteinen ved å vinne tre og et halvt poeng inkludert seier over Kelli Keuhne i singelmatchene med 3 & 2 i toppmatchen. I 2003 ble Moodie æret med å komme inn i San Jose State University sin Sports Hall of Fame. Ved begynnelsen av 2004, Moodie ble også æret ved komme inn i National Golf Coaches Association (NGCA) Hall of Fame
I 2005 representerte Moodie sammen med Catriona Matthew Skottland i den første Women's World Cup of Golf i Sør-Afrika og var del av det vinnende internasjonale laget første gangen Lexus Cup ble arrangert. Moodie og Matthew forsatte å konkurrere sammen ved Women's World Cup of Golf i 2006 og hun deltok tre ganger på rad siste gangen med Mhairi McKay i 2007.
Aktiviteter utenfor golfbanen
Moodie støtter sin egen turnering for Janice Moodie trofeet i hjemmeklubben Windyhill. Turneringen for jenter 10 til 21 med en handikappgrense på 40. Hun bidrar også med midler for West of Scotland Girls' Associations for jentenes reiseutgifter.
Moodie giftet seg med Tim Carneval i 2002 og i 2006 spilte hun bare ti turneringer, det antall som var tillatt for ikke å minste rankingen i forbindelse med at hun fødte sønnen Craig.
Lagdeltagelser
Amatør Profesjonell
David Gray (musiker)
David Gray (født 13. juni 1968 i Sale i Manchester i England) er en engelsk sanger og låtskriver.
Gray vokste opp i Wales, og har gått på Universitetet i Liverpool. Mens han var på skolen var han medlem i noen få punk-band. Senere begynte han å utforske sine egne evner som låtskriver, og fikk etter hvert bekreftet at han var poetisk anlagt. Han flyttet til London, og fikk kontrakt med Hut Records i Storbritannia og Caroline Records i USA. I 1992 ga han ut han sin første singel, og året etter kom hans første album. Hans musikalske karriere fikk en tidlig støtte fra en dedikert irsk fanklubb. Etter å ha utgitt noen album som ikke var vellykkede, fikk Gray sitt gjennombrudd med en verdensomspennende lansering i 1999 av albumet White Ladder. Dette albumet ble godt mottatt både av kritikere og platekjøperne, og inneholdt hans mest kjente sanger: «This Year's Love» og «Babylon».
David Gray synger og spiller gitar, og noen ganger spiller han piano.
Márton Kékesi
Márton Kékesi (født 19. desember 1995) er en ungarsk alpinist.
Han kom på 49. plass i super-G under VM i alpint 2015 i Beaver Creek.
Han representerte Ungarn under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 53 i utfor.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 34 i storslalåm.
MF «Oanes»
MF «Oanes» var en bilferge som trafikkerte Høgsfjordsambandet i Ryfylke fra 1966 til 1978, -først for Høgsfjord Rutelag AS, men etter nyttår 1976 for Det Stavangerske Dampskibsselskab. Før dette hadde fergen siden 1955 trafikkert fergesambandet Askøy-Bergen som «Kleppestø» for Rutelaget Askøy-Bergen AS. Etter 1978 har fergen vært benyttet til tilbringervirksomhet for oljeindustrien og senere som charterbåt i Oslofjorden. Den ble i 1999 omdøpt «Langåra» og i 2009 «Bjørvika» som er det nåværende navnet.
Heddøla
Heddøla er en elv i Notodden kommune i Vestfold og Telemark. Den har sitt utspring i Åmnesfossen i Hjartdal kommune der Hjartdøla skifter navn, og renner gjennom Heddal før den munner ut i Heddalsvatnet ved Notodden sentrum. Heddøla er nederste del av vassdraget Heddøla-Hjartdøla, som er en gren av Skiensvassdraget.
Oslo Flaggfabrikk
Oslo Flaggfabrikk er en norsk produsent av flagg som har hovedkontor i Rygge. Flaggfabrikken ble etablert i 1903 av søstrene Larsen under navnet Sophie Larsens Flaggforretning, senere Kristiania Flaggfabrikk. Bedriften fikk sitt nåværende navn i 1927.
Oslo Flaggfabrikk her hele tiden hatt butikklokaler i Oslo, fra 2008 i Tordenskioldsgate.
Bedriften leverer flagg til blant annet Stortinget, departementer og Forsvaret.
Tuberolamia
Tuberolamia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, tettbygde, men langbeinte, mørkt metallglinsende trebukker. Antennene er kraftige og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er sylindrisk med en liten knøl på sidekanten, kraftig tverrynket. Dekkvingene er forholdsvis korte, tilspissede og flate, undersiden av kroppen er derimot hvelvet. Beina er ganske lange og kraftige.
Levevis
Ulikt de fleste andre trebukker lever disse artene på bakken, de voksne kan ikke fly. Larvene lever underjordisk på røtter.
Utbredelse
Slekten er bare kjent fra Peru.
Niklas Luhmann
Niklas Luhmann (født 8. desember 1927 i Lüneburg i Tyskland, død 6. november 1998 i Oerlinghausen nær Bielefeld) var en tysk sosiolog og filosof, og en av grunnleggerne av sosiologisk systemteori. Han var opprinnelig utdannet jurist, men fattet tidlig interesse for sosiologiske problemstillinger. I utviklinga av den sosiologiske systemteorien har Luhmann vært inspirert av teoriene til de chilenske biologene Humberto Matuarana og Francisco Varela. Andre inspirasjonskilder er sosiologen Talcott Parsons, filosofen Edmund Husserl, antropologen Gregory Bateson og logikeren George Spencer-Brown.
Luhmann har i likhet med andre etterkrigssosiologer som Jürgen Habermas, Pierre Bourdieu og Anthony Giddens, utviklet en samfunnsteori hvor formålet er å overskride det uproduktive skillet mellom kollektivisme og subjektivisme. Der de ovennevnte primært forklarer sosial dynamikk ut ifra aktørers handlinger påvirket av samfunnsstrukturene, fokuserer Luhmann på kommunikasjon som system. Ifølge Luhmann er kommunikasjon det fundamentale sosiale fenomenet. Kommunikasjon finner sted utenfor og mellom menneskene som bidrar til den. Mennesker inngår ikke i kommunikasjonssystemene, bortsett fra at det kommuniseres om mennesker i dem. Ifølge Luhmann er det moderne samfunn kjennetegnet ved at samfunnet er splittet opp i en rekke funksjonelt differensierte kommunikasjonssystemer som opererer uavhengig av hverandre og ved siden av hverandre. Blant de viktigste av disse sideordnede systemene er rett, politikk, vitenskap, kunst, religion, utdannelse og moral.
Bakgrunn
Sosiale systemer er, ifølge Luhmann, en av flere typer systemer. Ved siden av de sosiale systemene er bevissthetsystemer og levende systemer særlig viktige for oss. I motsetning til filosofiske retninger og disipliner som tar utgangspunkt i individet, er Luhmanns utgangspunkt ikke individet som udelelig entitet. Luhmanns tese er derimot at individet består av tre systemer. Individet er for det første et biologisk system, for det andre et psykisk system, og for det tredje et sosialt system. Sosiale system består av kommunikasjon. Et sentralt poeng for Luhmann er at disse systemene ikke uten videre er samstemt eller bygd opp på noen fast bestemt måte, de er operativt lukket. Det gir derfor ingen mening i å bygge opp noen form for samfunnslære som tar utgangspunkt i individet og hvordan mennesket "egentlig" er.
Luhmann beskriver samfunnet som et konglomerat av sosiale systemer. De sosiale systemer består av autopoietisk (gresk:selvskapende) kommunikasjon, dvs. kommunikasjon som selv skaper og opprettholder sine elementer og relasjonene mellom dem. Samvirke mellom systemene avhenger av "irritasjoner" fra det ene systemet virker over i det andre, men disse irritasjonen kan bare gi opphav til endringer i den grad det påvirkede system selv gir rom for det, og i den grad det fins resonnansbunn innenfor det systemet som eventuelt skal påvirkes. De fleste systemer opererer ut fra sin egen funksjonskode, som for jussens område er lovlig/ulovlig, moralens område rett/galt osv.Systemteorien vil derfor ikke uten videre åpne for at noen systemer "bestemmer" utviklingen i andre system, eksempelvis at det økonomiske system er det som uten videre bestemmer utviklingen innenfor juss, politikk, kunst, moral, religion etc. Luhmann er også kjent for sitt relativt skeptiske syn på moral og dens angivelig integrerende rolle i samfunnet, og står slik noe i motsetning til mange andre samfunnsteoretikere med et mer aktivistisk syn på teoriens og moralens rolle i forhold til samfunnsutviklingen, jf debatten mellom Luhmann og Habermas.
Cagua
Cagua (eller Mount Cagua) er en aktiv stratovulkan på den filippinske øya Luzon, nord i fjellkjeden Sierra Madre.
Den ligger ikke langt fra Gonzaga i provinsen Cagayan. Den er minst 600 000 år gammel.
Vulkanen er 1133 meter høy og har varme kilder i en 10 kilometers omkrets. I 1860 fant det sted en freatisk eksplosjon i Cagua-vulkanen, muligens etterfulgt av en pyroklastisk strøm. I 1907 var det sterk solfatarisk virksomhet her. Lavaen fra Cagua består av basalt og basaltandesitt.
Le Chateliers prinsipp
Le Chateliers prinsipp, også kalt Le Chatelier-Braun-prinsippet, er en setning innenfor kjemi, som sier at Et ytre inngrep i et system i likevekt fremkaller en forskyvning, som forminsker virkningen av inngrepet. For eksempel vil en temperaturstigning favorisere en endoterm reaksjon. Likeledes vil nedkjøling av likevektsblandingen ifølge Le Chateliers prinsipp bevirke en favorisering av en eksoterm reaksjon. Tilførsel av reaktanter vil medføre forskyvning av den kjemiske likevekt mot høyre, mens tilførsel av produkter vil medføre forskyvning av likevekten mot venstre.
Le Chateliers prinsipp kan brukes til å forutsi effekten av en forandring av forhold i kjemisk likevekt. Prinsippet har navn etter Henry Louis Le Chatelier og Karl Ferdinand Braun som oppdaget det uavhengig av hverandre.
Planeustomini
Planeustomini er en gruppe av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan som oftest kjennes igjen på slank kroppsform med et stort, flatt hode med små fasettøyne, og at kroppen er dekket av grove punktgroper.
Utseende
Små til middelsstore (2-7 millimeter) kortvinger, vanligvis slanke og parallellsidige, brunlige. Hodet er ganske stort, sett ovenfra mer eller mindre firkantet, og flatt. Fasettøynene er vanligvis ganske små. Pannen er som oftest grovt punktert og har ofte fremoverrettede horn eller andre utvekster, for eksempel en hylle over antennefestene. Kjevene (mandiblene) er påfallende store hos noen grupper. Antennene er vanligvis korte og kraftige, men uten tydelig avsatt kølle. Brystskjoldet (pronotum) er grovt punktert og har ofte én eller flere lengdefurer i midten. Sidekantene er tydelig avsatte og ofte med små tenner ("sagtakkede"). Dekkvingene er ofte kortere enn brystskjoldet, kraftig punkterte. Bakkroppen har tydelig avsatte sidekanter. Beina er korte og forholdsvis kraftige. Hos en del arter har leggene (tibiae) kraftige pigger. Føttene har hos de fleste artene bare to ledd.
Levevis
Artene kan finnes på elvebredder og andre fuktige steder.
Systematisk inndeling
Disse slektene blir av og til plassert i Oxytelini.
European Cup Winter Throwing 2005
European Cup Winter Throwing 2005 ble arrangert 12. og 13. mars på Tevfik Sırrı Gür Stadium i Mersin i Tyrkia. Dette var den femte utgaven av denne konkurransen. Arrangør var European Athletics Association.
Dette var første gangen konkurransen hadde dette navnet, fra 2001 til 2004 het den European Winter Throwing Challenge.
Russland vant lagkonkurransen for både menn og kvinner.
Medalje- og poengoversikt
{{legend|#ccccff|Vertlandet er markert i blått|border=solid 1px #AAAAAA}}
Rhysium
Rhysium er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, blanke, mer eller mindre rødbrunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er noe lengre enn bredt, uten pigger langs kanten. Dekkvingene er smale og jevnbrede, vanligvis med gulaktige tegninger.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i den Neotropiske økosonen (Colombia, Peru og Bolivia).
Liste over flyplasser etter IATA-kode/Y
Y
Forklaring:
Laura Woodruff
Laura Woodruff var en amerikansk kvinnelig bueskytter som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis i Missouri i USA.
Woodruff ble olympisk mester i bueskyting under OL 1904 i St. Louis. Hun var med det amerikanske laget Cincinnati Archery Club som tok gull i lagkonkurransen for kvinner. Det var kun to lag som deltok, begge fra USA.
Vesterbotn
Vesterbotn, på nordsamisk Leavdnjavuotna og på kvensk Lemmivuono (finsk: Lemmivuono), er en fjordarm i enden av Porsangerfjorden i Porsanger kommune i Finnmark. Den går langs hele vestsiden av Oldereidneset. Fjorden har innløp mellom Stabbursnes i nordvest og Reassetnjárga i sørøst og strekker seg tolv kilometer sørover til Lakselv i enden av fjorden.
Fjorden er spesielt grunn, særlig langs sidene og i den ytre halvdelen der den bare er opp mot åtte meter på det dypeste. Banak flyplass ligger sør i fjorden, og like nord for denne er fjorden opp mot 27 meter dyp, som er det dypeste punktet i fjorden. Rullebanen på flyplassen strekker seg nesten en kilometer utover i fjorden. Her gjør fjorden en liten sving østover og så sørover igjen på østsida av Banak. Denne delen av fjorden blir kalt Brennelvfjorden.
E6 går langs vestsiden av fjorden, mens Fv181 går langs østsida av Brennelvfjorden. Innerst i Brennelvfjorden ligger Brennelv og Lakselv. Lakselva munner ut i fjorden vest for flyplassen.
Sortland stadion
Sortland stadion er en grusbane for fotball på Sortland i Nordland. Banen var Sortland ILs hjemmebane før banene Folkvang på Elvenes og Sortland idrettspark ble åpnet i henholdsvis 1981 og 1989. Sortland stadion har også senere hatt obligatoriske seniorkamper når Sortland idrettspark ikke har vært klar (særlig om våren).
I forbindelse med byggingen av en storhall for fotball ved Sortland idrettpark har Sortland IL vedtatt at Sortland stadion skal selges til boligbyggingsformål. Dette er imidlertid mange beboere ved grusbanen imot, siden banen fremdeles blir mye brukt av barn og ungdom.
Tuguegarao City
Tuguegarao City er en by på Filippinene og administrativ hovedsete for provinsen Cagayan samt for regionen Cagayan Valley. Den hadde 120 645 innbyggere ved folketellingen i 2000.
Byen er inndelt i 49 smådistrikt, barangayer, hvorav 35 er klassifiserte som landsbygdsdistrikter og 14 som tettstedsdistrikter.
Liste over Brasils landskamper i fotball for herrer 1990–1999
Liste over Brasils landskamper i fotball for herrer 1990–1994 inneholder samtlige landskamper spilt av i kronologisk rekkefølge fra januar 1990 til desember 1994.
Brasils landskamper i 1990
Falcão tok 16. august over som trener etter Sebastião Lazaroni
Brasils landskamper i 1991
{|width=100%
I september ble Carlos Alberto Parreira ansatt som trener.
Brasils landskamper i 1993
{|width=100%
Brasils landskamper i 1994
{|width=100%
I august ble Mário Zagallo ansatt som trener.
Handelsflåte
En handelsflåte er den samlede flåte av skip som et land har for å drive kommersiell virksomhet, i motsetning til marinen, som er flåten av fartøy beregnet på forsvar av landet. I moderne tid består handelsflåten av en rekke ulike typer handelsfartøy:
Den norske handelsflåten er den fjerdestørste i verden etter Japan, Kina og Hellas. Oslo er en av verdens sentrale byer for shipping, ved siden av London, Singapore og New York.
Fra slutten av 1500-tallet tok nordmenn opp konkurransen med hollenderne på norskbygde skip. Opprettelsen av defensjonsskipsinstitusjonen i 1630, den engelske navigasjonsakten i 1651 og Londons bybrann i 1666 førte til oppsving både i skipsfart og skipsbygging. Den væpnede nøytralitet fra 1780 ga handelsflåten en solid basis. I 1778 var 88 % av den norske handelsflåten bygd ved norske verfter.
Halvparten av den norske handelsflåten gikk tapt i andre verdenskrig.
Harriet Martineau
Harriet Martineau (født 12. juni 1802, død 27. juni 1876) var en engelsk forfatter og journalist som ofte omtales som verdens første kvinnelige sosiolog. Politisk tilhørte hun whig-partiet.
Martineau skrev 35 bøker og en rekke essayer, og oversatte også mange av Auguste Comtes bøker til engelsk. Som skribent behandlet hun sine tema ut fra ulike perspektiver, og i samtiden var hennes feministisk vinklede artikler og bøker trolig de mest kontroversielle. Hun oppnådde en posisjon der hun fullt og helt kunne livnære seg på inntektene fra sitt forfatterskap og sitt journalistiske virke, noe som er bemerkelsesverdig for en kvinne i Viktoriatidens England. Selv sa hun at «når man gransker et samfunn må man ta for seg alle sider av dette samfunnet, herunder dets sentrale politiske, religiøse og sosiale institusjoner». Hun mente man ikke kunne forstå kvinnens stilling i samfunnet uten å foreta en grundig analyse av hele samfunnsstrukturen. Martineau var den første skribenten som inntok en sosiologisk og feministisk synsvinkel for å forstå temaer som ekteskap, barn, religion og forholdet mellom ulike folkeslag.
En fortelling om Norge
For norske lesere er Martineaus bok ''Feats of the Fiords. A Tale of Norway'' av særlig interesse. Denne boken utkom første gang i 1865, og den begynner slik: «Enhver som studerer et kart over Norge vil bli slått av det entydige vesen av dets kyst. På kartet ser det ujevnt ut, en slik en merkelig blanding av land og hav, det synes som om det må ha vært en vedvarende strid mellom de to – havet som strever med å oversvømme landet og landet som presser seg ut i havet, til det ender i deres inndeling i regionen mellom dem. På stedet er imidlertid dens kyst meget opphøyd. De lange, uregelmessige oddene er fjellrike, kneisende furer av berg, stiger bratt opp fra vannet; mens buktene mellom dem, istenden for å være rundet av med skrånende, sandstrender som havet tumler sin bølger, slik som buktene langs vår kyst, er det faktisk lange, smale daler fylt med havet, framfor å være lagt ut i mark og enger. (…) I et land spredt med bønder, som Norge, hvor det er få pengetransaksjoner ettersom folk skaffer hva de trenger for deres behov på sine små eiendommer, tjenere bytter ikke sine steder, og går fra herre til herre, slik som hos oss.»
Bibliografi
Et stort antall brev av Harriet Martineau blir oppbevart ved Universitetet i Birminghams spesialsamlinger.
Jianghansletten
Jianghansletten (forenklet kinesisk: 江汉平原; tradisjonell kinesisk: 江漢平原; pinyin: Jiānghànpíngyúan) er en slette som har sitt navn fra dens to dominerende elver Chang Jiang (Yangtze) og Han. Jianghansletten er en alluvialslette i det sentrale og sørlige Hubei rundt Chang Jiangs midtre løp.
Sletten ble dannet av sedimenter fra Chang Jiang og Han. Den flate sletten har et areal på over 30 000 kvadratkilometer og ligger i gjennomsnitt cirka 50 meter over havet. Jianghansletten er Hubeis viktigste jordbruksområde og her dyrkes blant annet matkorn og bomull. Av naturressurser finnes for eksempel mineralsalt og olje.
Wuhan, det sentrale Kinas mest folkerike by, ligger på sletten.
Fyresdalsåna
Fyresdalsåna (også skrevet Fyreselv og Fyresåni) er en elv i Fyresdal og Nissedal kommuner i Vestfold og Telemark. Den har sitt utspring i Fyresvatn, og ved Haugsjåsund danner den, sammen med Nisserelva, starten på Nidelva. Systemet er en del av Arendalsvassdraget. Ved Reinfoss rett etter kommunegrensa mot Nissedal danner elva et område med svaberg, jettegryter og naturlige badekulper.
Barðaströnd
Barðaströnd er et område av historisk interesse i det nordvestlige Island og består av kysten mellom Vatnsfjörður og Sigluneshlíðar i området sydlige Vestfirðir. Dette er det stedet hvor nordmannen Floke Vilgerdsson, også kalt for Ravn-Floke, satte leir for vinteren en gang på siste halvdel av 800-tallet.
De islandske fylkene Vestur- og Austur-Barðastrandarsýsla har sine navn etter Barðaströnd.
The Look of Love
The Look of Love er det sjette albumet til den canadiske jazzpianisten og vokalisten Diana Krall, utgitt i 2001.
Gryteskarvbreen
Gryteskarvbreen er en brearm som går i sørøstlig retning fra Fresvikbreen. Navnet kommer av at det ut på sensommer smeltet frem store hull i breen, det vil si gryter. Stien fra Engi i Fresvik til Fresvikjordalen går over breen, stien når sitt høyeste punkt like øst for breen, Rjupeskard 1345 meter over havet. Mot nordøst går breen over i Langafjellet.
E.M. Forster
Edward Morgan Forster (1879–1970) var en britisk romanforfatter, novellist, essayist og librettist.
Av romanene Forster fikk utgitt i sin levetid er de mest kjente Et rom med utsikt (1908), Tilbake til Howards End (1910) og En reise til India (1924). Forsters romaner utmerker seg med ironisk brodd og velutviklede plots. Tematisk kretser de om klasseforskjeller og hykleri i Storbritannia tidlig på 1900-tallet.
Han ble nominert til Nobelprisen i litteratur nitten ganger, fordelt på fjorten ulike år.
Liv og virke
Forster var den eneste sønnen til arkitekten Edward Morgan Llewellyn Forster og Alice Clara Whichelo. Faren døde i 1880, og Forster ble store deler av livet dominert av moren og kvinnelige slektninger. I ung alder arvet han en formue som var tilstrekkelig stor til at han ble økonomisk uavhengig.
På Tonbridge School led Forster alvorlig under klassekameratenes mobbing. Fra 1897 til 1901 studerte han ved University of Cambridges King’s College der han ble medlem av den elitepregede diskusjonsgruppa Cambridge Apostles. Senere gikk enkelte av medlemmene, eksempelvis Roger Fry, John Maynard Keynes, Lytton Strachey og Leonard Woolf, inn i en krets innflytelsesrike britiske forfattere og intellektuelle som gikk under navnet Bloomsbury Group. Forster var tidvis med i gruppa i 1920- og 1930-årene.
Etter at han var uteksaminert, begav Forster og moren seg ut på en utstrakt reise til Italia og Hellas. Vel tilbake i England igjen skrev han essays og noveller for det liberale tidsskriftet Independent Review. I 1905 kom den første romanen, Where Angels Fear To Tread. De påfølgende årene holdt han forelesninger over italiensk kunst og historie ved Cambridge Local Lectures Board. Romanene The Longest Journey kom i 1907, etterfulgt av Et rom med utsikt (1908) som delvis trekker på Forsters minner og observasjoner fra hans lange reise til Italia.
Trinse
En trinse er et hjul som løper fritt på en aksel, ofte med et spor for et tau eller vaier. Trinser brukes oftest i sett for å redusere mengden kraft som skal til for å løfte en last. Dog så kreves samme mengden arbeid for å flytte lasten, kraften må bare virke over en lengre vei.
E.M. Forster
Liv og virke
I romanen Tilbake til Howards End (1910) behandlet Forster temaer som penger, samfunn og kultur. Neste prosjekt var romanen Maurice, der han tok for seg det tabubelagte temaet homoseksualitet. Han skrev boka i årene 1913/1914 og reviderte den flere ganger, men den ble først utgitt posthumt i 1971. I Forsters levetid var det ikke offentlig kjent at han var homofil, og boka var kontroversiell da den ble utgitt.
Trinse
Annen betydning
En trinse kan også være en ring eller skive nederst på en skistav, beregnet på å hindre eller begrense skistaven i å trenge ned i snøen.