cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fabian Frei
Fabian Frei (født 8. januar 1989) er en sveitsisk fotballspiller som spiller for den sveitsiske klubben FC Basel.
Landslaget
Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget hans ble utslått i gruppespillet.
Han ble tatt ut i EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i ' tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Cicero (andre betydninger)
Cicero har flere betydninger:
Osveien (Bergen)
Osveien er en del av E39 i Bergen kommune, fra Skjoldskiftet ved Nesttun, over Valle, forbi Kalandsvatnet og Kalandseidet til grensen mot Os kommune. I Os fortsetter veien under navnet Byvegen.
ONE Championship
ONE Championship er verdens største arrangør av kampsport-stevner. Organisasjonen ble lansert som ONE FC i Singapore 14. juli 2011. Det første stevnet ble holdt 3. september 2011, og har siden utvidet med stevner rundt omkring i Asia. ONE Championship arrangerer kamper innen MMA, thaiboksing, kickboksing, boksing og grappling.
Arkitekturåret 1803
Arkitekturåret 1803 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1803.
Dødsfall
…
Fernando Falcão
Fernando Falcão er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Abigail Edmonds
Abigail Edmonds (født 26. september 1990) er en britisk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 11 i K-2 500 meter.
Regjeringen Sorsa II
Regjeringen Sorsa II var Republikken Finlands 60. regjering som bestod av SDP, Centerpartiet, SFP, LFP og DFFF. Regjeringen regjerte fra 15. mai 1977 til 26. mai 1979. I 1978 forlot Svenska folkpartiet regjeringen og etter nye forhandlinger ble de øvrige fire partiene enig om at fortsette med det gjenstående regjeringsgrunnlaget fram til riksdagsvalget i Finland 1979.
Vetulonia
Vetulonia, tidligere kalt for Vetulonium eller Vatluna, var en etruskisk oldtidsby i Etruria, Italia, på det sted som i dag er dekket av den moderne landsbyen Vetulonia. Opp til 1887 hadde landsbyen navnet Colonnata og Colonna di Buriano: stedet er for tiden en frazione av kommunen Castiglione della Pescaia med rundt 400 beboere.
Landsbyen ligger 300 meter over havnivået, omtrent 16 km direkte nordvest for Grosseto på nordøstsiden av åsene som går fra den flate Maremma og danner forhøyingen Castiglione.
Historie
Vetulonia har etruskiske opprinnelse. Den greske skribenten Dionysios fra Halikarnassos plasserer byen innenfor den latinske forbundet mot Roma på 600-tallet f.Kr.. I henhold til Silius Italicus overtok romerne deres magistrat-insignier, liktorenes stav og fasces og curulestol fra Vetulonia. I 1898 ble det i en grav på stedets necropolis avdekket en bunt med jernstaver med tobladet øks i midten. Plinius den eldre og Klaudios Ptolemaios siterer også byen. De rike innredningene i to graver vitner om byens betydning.
Den såkalte Mura dell'Arce (cyklopisk mur) dateres sannsynligvis fra ca. 400-tallet f.Kr. og flyfoto har avslørt ytterligere utstrekninger som viser Vetulonias politiske og kommersielle betydning, blant annet var den kjent for sin gullsmeder. Under Romerriket sank dens betydning, også grunnet spredning av malaria. Lite er kjent fra middelalderens Vetulonia: den ble bestridt av abbedene av San Bartolomeo di Sestinga og Lambardi-familien i Buriano, og ble tatt i besittelse av kommunen Massa Marittima i 1323. Ni år senere ble den overført til Siena.
Stedet for oldtidsbyen skal ligge på Poggio Castiglione i nærheten av Massa Marittima, hvor det er levninger var bygninger, muligens bymuren. Byen ble omdøpt til Vetulonia ved kongelig påbud i 1887. De kulturgjenstandene som ble avdekket på gravlunden, hvor mer enn 1000 graver er blitt utgravd, er nå i museer i Grosseto og Firenze. Den viktigste gravene, i dette «rikeste og mest interessante gravgruppe i nordlige Etruria». , ble dekket som en gravhaug og danner fortsatt en fremtredende kjennetegn i landskapet.
Kleen Cut
Kleen Cut alias Joachim Alte (også kjent som Kleen, J. Letter, Kjartan Kutt, Cutty Ranks, MC Ren Klipp eller Kleen Eastwood) er en norsk hiphop-artist, oppvokst i Lillestrøm. Han har blant annet gitt ut albumene Rookie of the Year og ''The Aviator. Jobber for tiden mest som produsent for bl.a. Stella Mwangi, Erik & Kriss, Cir.Cuz og Kesera. Han har også jobbet med artister som Karen Jo Fields, Sandra Lyng Haugen og Beverly Knight.
Türkmenbaşy
Türkmenbaşy (tidligere kjent som Krasnovodsk, fra russisk Красноводск) er en by i Turkmenistan. Byen ligger i provinsen Balkan vest i landet, ved Det kaspiske hav.
Historie
Byens historie strekker seg tilbake til 1717, da den russiske fyrsten Aleksandar Bekovitsj-Tsjerkasskij etablerte en utgangspunket hemmelig befestning her ved Kaspihavet, hvor det tørre elveleiet til det tidligere utløpet av Amu-Darya (frem til 1600-tallet rant elven ut her, i alle fall så lenge Aralsjøen var vesentlig større). Det var hans plan å føre sine hærstyrker opp det tørre elveleiet og erobre khanatet Khiva. Ekspedisjonen slo feil, og russerne oppgav bosetningen.
Krasnovodsk
Det tok 150 år før russerne på nytt forsøkte å etablere en fast bosetning på stedet. I 1869, invaderte de på nytt. De kalte sitt fort her Krasnovodsk (Красноводск), som er den russiske oversettelse av det opprinnelige stedsnavn, Kyzyl-Su («rødt vann»). Krasnovodsk var Tsarrusslands base for ekspedisjoner mot Khiva, Bukhara og de nomadiske turkmenske stammer.
Jernbanen, det vil si det som nå er den transkaspiske jernbane, hadde opprinnelig sitt startpunkt i Uzun-Ada ved Kaspihavet, men dette ble senere endret nordover, til havnen ved Krasnovodsk.
Byen ble inntatt av Den røde armé i februar 1920.
Türkmenbaşy
I 1993 ble byen omdøpt til ære for den turkmenske livstidspresident Saparmurat Nijazov, som titulerte seg Türkmenbaşy («alle turkmeneres leder»). Byen har fortsatt overvekt av etniske russere.
Niyazovs etterfølger Gurbanguly Berdimuhamedow lovet i juli 2007 å investere en milliard dollar i et prosjekt som skulle gjøre Türkmenbaşy til et stort turistmål, som sentrum for turistsonen Avaza med 60 moderne hoteller som skulle bygges langs en 16 km strekning av stranslinjen mot Kaspihavet.
Kamkata-viri
Kamkata-viri er det største nuristanispråket og omfatter hoveddialektene kata-vari, kamviri og mumviri. Kata-vari og kamviri defineres ofte som to separate språk, men ifølge språkforskeren Richard Strand utgjør de ett språk. Språket tilhører den indoiranske gren i den indoeuropeiske språkfamilien.
Kamkata-viri snakkes av stammene kata, Kom, mumo, ksto og noen mindre, tidligere nuristanistammer i deler av Afghanistan og Pakistan. Det er dialektale forskjeller blant brukerne av kamkata-viri i Pakistan. De mest brukte alternative navnene er bashgali eller kati, som er avledet fra khowar.
Kamkata-viri snakkes av 18 700 kata-folk (15 000 i Afghanistan, drøyt 3 700 i Pakistan) og rundt 5 500 (eller opp i mot 10 000) kom. Lesekyndigheten er lav: under 1 % for mennesker som har det som morsmål, og mellom 15 % og 25 % for mennesker som har det som andrespråk. Kativiri-dialekten kan høres på radio i Afghanistan.
Formosa da Serra Negra
Formosa da Serra Negra er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Colin Capel
I junior-VM i Täsch i 1985 ble han nummer 59 (sist) i det individuelle rennet og var på Canadas lag som ble nummer 15 og nest sist i lagkonkurransen. I junior-VM i Gallio (Asiago) i 1987 ble det 52. plass av 57 deltakere i det individuelle rennet. Han deltok i senior-VM i 1989 og 1991, og hadde 42. plass i normalbakken i Predazzo (Val di Fiemme) i 1991 som beste individuelle plassering. I VM i skiflyging i Vikersund i 1990 ble han nummer 51 av 56 deltakere.
VM-plasseringer:
Capel greide aldri å ta poeng i verdenscupen - bare de 15 beste i hvert renn fikk poeng i den tida han var aktiv. Hans beste plassering i verdenscuprenn var 20. plass i storbakken i Thunder Bay 9. desember 1990. I den tysk-østerrikske hoppuka ble han nummer 65 sammenlagt i 1988/89 og 68 i 1989/90. I den sveitsiske hoppuka 1990 ble det 72. plass sammenlagt.
Corona (helgen)
Den hellige Corona (Korona, Incoronata) eller Stefana - Στεφανα (født ca 155 i Egypt eller Syria; død 171 med minnedag 14. mai ) var ifølge legendene en tidlig kristen martyr. Hun er blitt nevnt som vernehelgen for penger, skattkammere og for slaktere. Hennes patronat for pengeanliggender skyldes at det ikke bare i Norden, men også i en rekke andre land er eller var en pengeenhet. Både det latinske corona og det gammelgreske stephanos betyr «krans, krone».
Legenden
Legendene om den hl. Corona kan meget vel ha bakgrunn i én særskilt martyr, men det kan også være noe sammensmelting med andre legender, om andre martyrer fra samme tidsrommet. Corona er åpenbart et tilnavn – hennes egentlige navn vites ikke – og sikter til martyrenes krone. Hun skal ha vært 16 år gammel, og skal ha lidd for sin tro i samband med en romersk legionær, den hellige Viktor av Siena.
Mens han led under hedningenes tortur, oppfordret hun ham til å holde ut torturen og kalte ham salig i all offentlighet. Derfor ble også hun dømt til en grusom martyrdød. Ifølge den eldgamle legenden ble hun drept på en grusom måte. Man bøyde ned toppen av to palmer eller laurbærtrær til jorden og bandt Corona fast til dem begge. Deretter slapp man palmetoppene så de spratt opp i luften slik at Corona ble slitt i stykker. Hun ble knyttet til toppen av to palmetrær som var bøyd mot hverandre, og deretter ble forbindelsen mellom dem kuttet, slik at de spratt opp og hun ble revet i to.
Noen kilder sier at Corona var legionæren Viktors hustru.
Legenden oppsto trolig i øst, men det utviklet seg særlig i vest en omfattende kult for Corona. Det finnes belegg for deres kult i Nord- og Midt-Italia allerede på 500-tallet. I Castelfidardo ved Osimo var det ifølge gamle kilder allerede da en kirke viet til Corona og Viktor på stedet for en tidligere hedensk helligdom. Den 18. september 1191 skrinla biskop Gentile disse relikviene og brakte deler av dem til Osimo.
I 997 brakte keiser Otto III (983-1002) relikvier av Corona fra Otricoli i Italia til domkirken i Aachen i Tyskland. Keiser Karl IV av Luxembourg (1347-78), en av epokens ivrigste relikviesamlerne, brakte på 1300-tallet andre relikvier av martyren fra Feltre ved Venezia til domkirken St. Veit i Praha.
Kildene er uenige om hvor martyriet skjedde. Martyrologium Romanum hevdet det skjedde i Syria, mens bollandistene mener at det skjedde i Egypt. Forslag til åsted er Damaskus i Syria eller i Antiokia (greske varianter), i Alexandria i Egypt (etiopisk variant), på Sicilia eller i Marseille i Frankrike (vestlige varianter). Det sies at ingen visste deres navn og at det er derfor de fikk navnene Viktor og Corona som markerer deres seier (lat: victoria) og martyrkronen (lat: corona). Det kan være snakk om to anonyme helgener som ble æret to ganger i martyrologiet: 1. april som «Viktor og Stefania» og 14. mai som «Viktor og Corona». Deres minnedag er 14. mai i Martyrologium Hieronymianum.
De ortodokse minnes dem den 11. november, armenerne den 10. november og kopterne den 5. juni. I Tyskland og Østerrike blir Corona (Korona) feiret den 20. februar. I Feltre i provinsen Belluno i regionen Veneto feires en translasjonsfest den 18. september. Den mindre østerrikske myntenheten het til 1924 Krone etter henne.
Rick Scott
Richard Lynn «Rick» Scott (født 1. desember 1952) er en amerikansk forretningsmann og guvernør i Florida fra 2011 til 2019. Fra 2019 er han senator i USAs senat. Han tjenestegjorde i U.S. Navy før han gikk inn i forretningsverdenen. Han innehar både en grad i bedriftsøkonomi og i juss. Han arbeidet for et Dallas-selskap som han ble partner i.
Corona (helgen)
Legenden
Den greske legenden legger deres martyrium til Damaskus, og den var vidt utbredt i mange varianter. På 400-tallet oppsto det på grunnlag av denne legenden en koptisk versjon samt en latinsk variant.
Juno (album)
Juno er et musikkalbum med Zuma, utgitt i 2001. Dette er duoens første plateutgivelse og lå 5 uker på VG-lista og endte med 17.-plass som beste plassering.
Corona (helgen)
Koronaviruspandemien 2020
I mars 2020 gikk det katolske bispedømme Raleigh i USA inn for at hun skulle anropes for hjelp for verdensøkonomien under koronaviruspandemien. Hun er også blitt anropt for lindring mot pandemien i seg selv, selv om hun tadisjonelt ikke har hatt epidemier eller sykdommer som patronat. Det er imidlertid et svakt belegg for en kult nyttet til feilslått innhøstning og husdyrsepidemier.
Menigheten St. Pankratius i Roding offentliggjorde i mars 2020 en novene - en særskilt bønneform - der den hl. Corona blir anropt mot pandemien.
Hennes relikvier vil bli gjort tilgjengelige i domkirken i Aachen for almen venerasjon så snart pandemien er over.
Keops
Keops eller riktigere Kufu, opprinnelig Khnum-Kufu, er fødenavnet på farao i fjerde dynasti i oldtidens Egypt og som styrte i første halvdel av epoken det gamle rike (2500-tallet f.Kr.). Han var den andre farao av fjerde dynasti. Han etterfulgte sin mulige far, farao Sneferu, på tronen. Han er akseptert som den som bygde den store pyramiden på Gizaplatået, en av verdens syv underverker i antikken, men mange andre aspekter av hans styre er dårlig dokumentert.
Kufu er velkjent under sitt greske navn Keops eller Khêops (gresk: Χέοψ, ved Herodotos og Diodorus Siculus) og mindre kjent under sitt andre greske navn Súfis (gresk: Σοῦφις, ved Manetho). En sjeldnere utgave av hans navn er Sofe (gresk: Σοφe, ved Josefus). Senere arabiske historikere, som skrev mystiske fortellinger om Kufu og pyramidene, kalte ham for Saurid eller Salhuk.
Den eneste fullstendige bevarte portrett av farao en statuett av elfenbein på tre tommer som ble funnet i 1903 i en tempelruin fra en senere periode ved Abydos. Alle andre relieffer og statuer er blitt som fragmenter, og mange bygninger tilhørende Kufu er gått tapt i århundrenes løp. Alt som er kjent om ham er fra inskripsjoner i hans nekropolis ved Giza og fra senere dokumenter. Eksempelvis er Kufu hovedrollen i det berømte Westcar-papyrusen fra trettende dynasti.
Kufus opphav
Den kongelige familie til Kufu var ganske stor. Det er usikkert om Kufu var den faktiske biologiske sønnen av Sneferu. Egyptologer tror generelt at Sneferu var hans far, men kun grunnet at den vanlige tradisjonen var at den eldste sønnen eller en utvalgt etterkommer arvet tronen. I 1925 ble graven til dronning Heteferes I, G 7000x, funnet øst for Kufus pyramide. Den inneholdt mange kostbare gravgaver, og flere inskripsjoner oppga hennes tittel som «Kongens mor» (Mut-nesut), sammen med navnet til kong Sneferu. Det synes derfor klart Heteferes var hustru av Sneferu, og at de var Kufus foreldre. I nyere tid har denne teorien blitt betvilt grunnet at Heteferes ikke er kjent for å ha hatt tittelen «Kongens hustru» (Hemet-nesut), en tittel uunnværlig for å bekrefte en dronnings kongelige status. Istedenfor ektefellens tittel, bar Heteferes kun tittelen som tilsvarte en «biologiske datter av en gud» (Sat-netjer-khetef, bokstavelig datter av hans guddommelige legeme), en tittel som nevnes for første gang. Som et resultat tror forskerne nå at Kufu ikke kan ha vært Sneferus biologiske sønn, men at Sneferu legitimerte Kufus rang og familieposisjon ved ekteskap, og ved apotropaion, hans mor som datteren av en levende gud. En annen ledetråd som kan støtte denne teorien ligger i det at Kufus mor ble gravlagt i nærheten av sin sønn, det vil si ikke i nekropolisen til hennes ektefelle slik det vanligvis ble gjort.
Vestre Finnmark tingrett
Vestre Finnmark tingrett er en norsk domstol som ble opprettet 26. april 2021  gjennom en sammenslåing av Alta tingrett og Hammerfest tingrett. Domstolen sogner til Finnmark lagsogn i Hålogaland lagdømme og har rettssted i Alta og Hammerfest.
Keops
Familietre
Hans foreldre var farao Sneferu (mulig hans far eller kun stefar) og dronning Heteferes. Han hadde to hustruer, dronning Meritites I (Kufus førstehustru) og dronning Henutsen (andrehustru). Hans brødre og søstre var prinsesse Heteferes, Ankhhaf (eldste bror), Nefermaat (halvbror) og Rahotep, hans eldre bror eller halvbror. Kufu hadde mange barn. Hans sønner var Kawab (kronprins), Djedefra (eldste sønn og første til av arve tronen), Kafre (andre til tronen), Djedefhor (også kjent som Hordjedef), Baufra (muligens en sønn av Kufu, men ingen arkeologiske eller samtidige dokumentasjon har bekreftet det, og er kun kjent fra senere dokumentasjon), Babaef I, også kjent som Khnum-baf, Khufukhaf I, Minkhaf I og Horbaef. Kufu hadde også døtre: Nefertiabet, Heteferes II (gift med prins Kawab, og senere med farao Djedefra), Meresankh II, Meritites II (gift med Akhethotep) og Khamerernebty I (gift med farao Khafre og mor til Menkaura). Et stort antall barnebarn er detektert: Duaenhor (sønn av Kawab, muligens eldste barnebarn), Kaemsekhem (andre sønn av Kawab), Mindjedef, også kjent som Djedefmin, Djaty (sønn av Horbaef) og Iunmin I (sønn av Kafre). Den eneste som er sikkert dokumentert som nevø, er Hemiunu og som ledet byggearbeidet av Kufus store pyramide. Den eneste kjente niesen var Nefertkau III, en datter av Meresankh II.
Vestre Finnmark tingrett
Rettskretsen dekker kommunene Alta, Hammerfest, Hasvik, Kvænangen, Loppa, Måsøy, Nordkapp og Porsanger.
Keops
Regjeringstid
Det er uklart hvor lenge Kufu styrte over Egypt. Kongelisten i Turinopapyrusen oppgir 23 år, men den greske historikeren Herodotos har oppgitt det runde tallet 50 år, mens den egyptiske oldtidshistorikeren Manetho har gitt hele 63 år. Disse tallene er alle betraktet som overdrivelser eller feiltolkninger av tidligere kilder.
Samtidige kilder fra rundt Kufus tid har gitt to viktige biter med informasjon: en av dem ble avdekket ved Dakhlaoasen sør i Den libyske ørken. Kufus serekhnavn er hogd i fjellet med en inskripsjon som forteller at «Mefat-reisende i året etter det 13. krøttertelling under Hor-Medjedu». Den andre kilden ble funnet i de indre kamrene av Kufus pyramide over gravkammeret. En av disse inskripsjonene nevner et mannskap av arbeidere som ble kalt for «venner av Kufu»; imidlertid er det ingen kjent inskripsjon «nevner et År av 17. gang med krøttertelling» som Flinders Petrie nevner i 1883. Petries påstand om et 17. år av Kufu var kanskje basert på en feillesning av Karl Richard Lepsius i dennes verk Denkmaeler aus Aegypten und Aethiopien. Abtheilung II., bind 1 fra 1842, som viser et 16. årstelling i et steinbruddsmarkering fra en av pyramidene i Dahshur til farao Sneferu, sammen med steinbrudsmerker i de indre kamrene av den store pyramide på Gizaplatået.
Derfor er Kufus høyeste kjente og sikkert bevarte dato Året etter 13. krøttertelling, det vil si År 27, av hans regjeringstid, forutsatt at krøttertelling ble holdt hvert andre år (hvilket var tradisjonen minst fra til slutten av Snefrus regjeringstid). Den kan bevise at Kufu styrte i minst 26 år, og muligens i mer enn 34 år.
Politiske aktiviteter
Det er kun noen få antydninger om Kufus politiske aktiviteter innenfor og utenfor Egypt. Innenfor Egypt er han dokumentert i flere inskripsjoner på bygninger, monumenter og statuer. Kufus navn opptrer i inskripsjoner ved El Kab og på Elefantine, og ved lokale steinbrudd ved Hatnub og Wadi Hammamat. Ved Saqqara har det blitt funnet to terrakottastatuetter av gudinnen Bast og ved deres sokkel har horusnavnet til Kufu blitt risset inn. De ble lagret ved Saqqara i løpet av mellomriket, men de kan ha bli skapt under Kufus tid.
Wadi Maghareh
Ved Wadi Maghareh på Sinai har en inskripsjon i fjellet avbildet Kufu med den egyptiske dobbeltkronen. Det er kjent at Kufu sendte flere ekspedisjoner dit i et forsøk på å finne turkis og kobbergruver. Som andre konger, som Sekhemkhet, Sneferu og Sahure, som også er avbildet i imponerende relieffer der, var Kufu på jakt etter særlig disse to ettertraktede mineralene. Kufu inngikk også kontrakter med Byblos. Han sendte flere ekspedisjoner til Byblos i et forsøk på å handle kobberredskaper og våpen for kostbart sedertømmer. Dette tømmeret var vesentlig for å bygge store og stabile skip, og de gravbåter som ble avdekket ved Kufus pyramider var gjort av seder fra Byblos.
Wadi al-Jarf
Ti av disse papyrusene var i meget god stand. De fleste av dokumentene er datert til det 27. år av Kufus styre. De beskrev hvordan sentraladministrasjonen sendte mat og forsyninger til sjøfolk og bryggearbeidere. Et dokument er av særlig interesse: dagboken til en myndighetsperson ved navn Mererer som var involvert i byggingen av den store pyramiden. Ved hjelp av dagboken kunne forskerne rekonstruere tre måneder av hans liv, noe som har gitt ny innsikt i dagliglivet til befolkningen i fjerde dynasti. Disse papyrusene er de tidligste eksemplene på papyrus med preging som noen gang er funnet i Egypt. Andre inskripsjoner, funnet på kalksteinsveggene i havnen, nevner lederen for de kongelige skriverne som kontrollerte varebyttehandelen, Idu.
Kafus kartusjnavn er også risset inn på en del tunge kalksteinsblokker ved stedet. Havnen var av strategisk og økonomisk betydning for Kafu ettersom skip losset verdifulle varer som blant annet turkis, kobber og annet metall fra sørenden av Sinaihalvøya. Papyrusfragmentene viser flere lagerlister som navngir varene. De nevner også en bestemt havn på motsatt kysten av Wadi al-Jarf, på vestkysten av Sinaihalvøya hvor den gamle festningen Tell Ras Budran ble utgravd i 1960 av Gregory Mumford. Papyrusene og festningene avslører til sammen en særskilt skipsrute over Rødehavet for første gang i historien. Det er den eldste arkeologiske oppsporte skipsrute i oldtidens Egypt. I henhold til Tallét, kunnen hvanen også ha vært en av de legendariske havnene for skipsfart ut i åpent hav i Egypt, fra hvor ekspedisjoner til Punt, det berømte landet med gull, begynte.
Statuer
Den eneste tredimensjonale beskrivelse av Kufu som har blitt bevart bortimot fullstandig er en liten og meget restaurert elfenbeinstatuett som viser kongen med den røde krone til Nedre Egypt. Kongen sitter på en trone med en kort stolrygg. På venstre side av knærne er hans horusnavn Medjedu bevart, og ved høyre side er kun levningene av den nedre delen av hans kartusjnavn Khnum-Khuf synlig. Kufu holder en treskestav i sin venstre hånd, hans høyre hviler sammen med underarmen på hans høyre overfot.
Gjenstanden ble funnet i 1903 av Flinders Petrie ved Kom el-Sultan i nærheten av Abydos. Statuetten ble funnet uten hode, og i henhold til Petrie skjedde det ved et uhell under utgravningen. Da Petrie forsto figurens betydning, stoppet han alt arbeid og tilbød belønning for den som fant hodet. Tre uker senere ble hodet funnet etter omfattende sikting i et dypere nivå av grusen. I dag er den lille statuetten restaurert og stilt ut ved Det egyptiske museet i Kairo i rom 32 under dets invetarnummer JE 36143. De fleste egyptologer mener at statuetten er samtidig, men en del forskere tror det er en kunstnerisk reproduksjon fra 26. egyptiske dynasti i senepoken. Argumentasjonen for sistnevnte er at ingen bygning fra 4. dynasti har noen gang blitt utgravd ved Kom el-Sultan eller Abydos. Ansiktet til Kufu er uvanlig kort og tykk og viser ingen følelsesuttrykk. Sammenlignet med ansiktene til statuer av samtidige konger som Sneferu, Khaefra og Menkaura viser disse skjønnhet, smale og med en form for vennlig uttrykk, et åpenbart resultat av idealistisk motivering som ikke er basert på virkeligheten. Framtoningen til Kufu på elfenbeinstatuetten synes som om kunstneren ikke brydde seg mye om håndverksmessig flid. Av den grunn ville Kufu selv neppe ha tillatt et slikt arbeid. Selve tronen som figuren sitter på er ikke sammenfallende med noen kunstnerisk stil av gjenstander fra det gamle rike. Tronene fra det gamle rike hadde en stolrygg som nådde opp til kongens nakke. Et annet bevis for at statuetten er av senere tid er Nehenekh-treskestaven som Kufu holder i venstre hånd. Avbildninger av en konge med en slik stav som et seremonielt verdighetstegn opptrer ellers ikke tidligere enn mellomriket. Statuetten kan derfor være en amulett gjort eller solgt til fromme mennesker i senepoken.
Kuchi-folket
Kuchi-folket (fra det persiske ordet koch som betyr «migrasjon») er et pashtunsk nomadefolk i Afghanistan som i hovedsak tilhører stammene Ghilzai, Kakar, Lodi, Ahmadzai samt Durrani, men av og til kan det også være noen balutsjere blant dem. I det lokale morsmålet pashto brukes begrepet kochian om denne etniske gruppen.
Det er tre millioner kuchier i Afghanistan, hvorav minst 60 % fremdeles er fullt nomadiske og mer enn 100 000 har vært fordrevet på grunn av naturkatastrofer som flom og tørke de siste årene.
Historie
Historisk sett avstod kuchi-folket fra politikk fordi de er nomader, men den afghanske konstitusjonen har likevel gitt dem ti seter i parlamentet. Hashmat Ghani Ahmadzai er en av de kjente personene som tilhører denne etniske gruppen. Bestemmelsene er skrevet inn i Afghanistans grunnlov (artikkel 14) og har som mål å forbedre velferden til kuchi-folket, herunder bestemmelser om bolig, representasjon og utdanning. Ifølge FNs høykommissær for flyktninger eide kuchi-folket 30 % av landets geiter og sauer, og de fleste kamelene i flere år før den 30 år lange krigsperioden, og de var i hovedsak også ansvarlig for å bidra med slaktedyr, ull, ghee og quroot til den nasjonale økonomien.
Kuchi-folket ble også favorisert av de afghanske kongene, som selv var av pashtunsk opprinnelse, siden slutten av 1880-årene. De ble tildelt firman, eller kongelige proklamasjoner, som ga dem tillatelse til å bruke sommerbeitene over hele Afghanistan i en langvarig «pashtuniseringsprosess». Under Taliban-regimet var kuchi-folket en viktig faktor og tilhenger av Taliban og deres leder Muhammed Omar. Følgelig har de etniske gruppene i nord (hazarere, tadsjikere, usbekere og turkmenere) en langvarig mistro til kuchi-folket.
Sårbarhet
Kuchi-folket har blitt identifisert av FN Assistance Mission in Afghanistan som en av de mest sårbare befolkningsgruppene i landet. I takt med Afghanistans befolkningsvekst har motstridende krav over sommerbeiter, både for kultivering og fast husdyrhold, skapt konflikter over landområder i sentrale og nordlige Afghanistan. Kuchi-folkets økonomi og livskvalitet rammes hardt av avgiftene de må betale for hvert husdyr som går over i en annens eiendom, i tillegg til de stadig tilbakevendende tørkeperiodene som nå forekommer med økende hyppighet.
Rainboy (album)
Rainboy er et musikkalbum med Zuma, utgitt i 2003.
Mancos (distrikt)
Mancos er et distrikt i provinsen Yungay i regionen Ancash i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 022003 og hovedstaden er Mancos. Distriktet ble opprettet den 2. januar 1857.
DS «Langfond» (1921)
DS «Langfond» ble bygget ved Ardrossan Dry Dock & Shipbuilding Co., Ardrossan, Storbritannia som byggenummer 319. Hun ble levert som «Laatefos» til Otto & Thor Thoresen A/S Kristiania i oktober 1921.
Bear Lake County
Bear Lake County er et fylke i den amerikanske delstaten Idaho. Det ligger i det sørøstlige hjørnet av staten og det grenser mot Caribou County i nord og mot Franklin County i vest. Det har også grense mot delstatene Wyoming i øst og Utah i sør.
Bear Lake Countys totale areal er 2 718 km² hvorav 202 km² er vann. I 2005 hadde fylket 6 176 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Paris og fylkets største by er Montpelier. Fylket ble grunnlagt i 1875 og har fått sitt navn etter innsjøen Bear Lake.
MS «Skandi Buchan»
MS «Skandi Buchan» er et dieselelektrisk norsk forsyningsskip med MT 6000 design. Skipet ble bygget i 2002 ved Fitjar Mekaniske Verksted som byggenummer 18. MS «Skandi Buchan» ble overlevert til DOF Rederi AS, 7. september 2002. Fartøyet har en lengde på 83,85 meter, og en bredde på 19,7 meter. Fartøyet bidrar offshore som forsyningsskip. Det transporterer diverse utstyrt, proviant og ferskvann til oljerigger og stasjonære offshore fartøy. Skipet har en total lugarkapasitet til 24 personer. MS «Skandi Buchan» frakter også rør til rørlegginsfartøy.
Utstyr
Skipet er utstyrt med metanoltanker, to stykk 10 tonns ankervinsjer, tre 8 tonns fortøyningsvinsjer, og to 10 tonns slepevinsjer. Fartøyet er velegnet til ROV-operasjoner med ROV-kran og eget operatørrom for ROV. Fire stykk dieselmotorer av typen Wärtsilä 9L20 sørger for skipets fremdrift. Skipet er i tillegg utstyrt med to elektriske motorer som gir kraft til hver sin dreibare propell (thruster). Skipet er 3360 bruttotonn, og har en dødvekt på 4257 tonn.
Nubia
Nubia er en historisk region sør for oldtidens Egypt langs elven Nilen og er lokalisert i det som i dag er nordlige Sudan og sørlige Egypt.
I oldtiden var Nubia kjent som blant annet kongedømmet Kusj, og nubiere var både allierte, handelspartnere og fiender av oldtidens egyptiske faraoer. Deler av nubiske områder ble i ulike tidsepoker erobret av oldtidens Egypt og underlagt riket som dens provinser. Nubierne erobet selv Egypt under dets 25. dynasti. I tiden etter antikken var det et antall store nubiske kongedømmer, hvorav det siste falt sammen i 1504 da Nubia ble delt mellom Egypt og sultanatet Sannar, noe som førte til både en arabisering og islamisering av den nubiske befolkningen som utslettet mange av dens gamle tradisjoner. Nubia ble igjen forent med det osmanske Egypt på 1800-tallet, og havnet innenfor det anglo-egyptiske Sudan fra 1899 til 1956.
Historisk snakket folket i Nubia minst to varianter av nubisk språkgruppe, en undergruppe som besto av nobiin (etterkommer av gammelnubisk), kenzi-dongolawi, midob og flere beslektede varianter i de nordlige delene av Nubafjellene i sørlige Kordofan. En variant av birgid ble snakket (i det minste fram til 1970) nord for Nyala i sørlige Darfur, men er i dag utdødd.
Etymologi
En forklaring på navnet Nubia er at det er avledet fra det egyptiske ordet for gull, nub. ettersom Nubia var en vesentlig kilde for edle mineraler til oldtidens Egypt. En annen forklaring er at navnet Nubia er avledet fra noba- eller nubafolket, nomader som levde i området på 300-tallet etter at kongedømmet Meroëhadde kollapset. Nubaene snakket et nilosaharisk språk, opphavet til gammelnubisk som siden ble hovedsakelig benyttet for religiøse tekster datert fra 700- til 1400-tallet e.Kr. Før 300-tallet og gjennom det meste av den klassiske antikken var Nubia kjent som Kusj, eller i klassisk gresk noe unøyaktige anvendelse, inkludert under navnet Aithiopia (Etiopia).
Quavo
Quavious Keyate Marshall (født 2. april 1991), kjent som Quavo er en rapper fra USA. Han grunnla hip hop-trioen Migos i 2008 sammen med hans fetter Offset og hans nå avdøde nevø Takeoff.
Nubia
Historie
De første sporene etter Nubia kan føres tilbake til 3100 f.Kr. og bestod av semi-nomadiske stammer som levde av å holde får og kveg. Det er også funnet helleristninger av kveg fra 6000-5000 f.Kr., og keramikk fra 4000 f.Kr.. Flere kulturer fulgte etter, og området handlet med Egypt. Egypt ekspanderte mot syd fra 1600 f.Kr., og i 1520 f.Kr. var hele det nordlige Nubia under egyptisk kontroll. Egypterne trakk seg dog senere ut, og kongedømmet Kusj ble skapt. Kusj overtok mange skikker fra egypterne, blant annet pyramidebygging. Kusj erobret Egypt i det 8. århundre f.Kr.. Omkring 350 ble kongedømmet invadert av det etiopiske kongedømme Aksum, og riket kollapset. I de følgende århundrer ble området kristnet. Etter islams ekspansjon etter 700 ble de kristne isolert, og gradvis ble innbyggerne omvendt til islam.
Tim Brabants
Tim Brabants (født 23. januar 1977) er en britisk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 8 i K-1 1000 meter. Han tok gull under Sommer-OL 2008 i K-1 1000 meter, bronse i samme OL på K-1 500 meter og bronse på K-1 1000 meter under Sommer-OL 2000.
Nubia
Det moderne Nubia
Mange egyptiske nubiere ble tvangsforflyttet da oppdemningen av Nassersjøen begynte. Nubiske landsbyer kan nå finnes nord for Aswan, på den vestlige bredden av Nilen samt på øya Elefantine.
Hoshi Shinichi
Shinichi Hoshi (født 6. september 1926, død 30. desember 1997) var en japansk forfatter av science fiction som særlig ble kjent for kortnoveller. Han utga over tusen litterære verker.
Hoshi bisto Shibano Takumi med å starte fanzinet Uchüjin (norsk: Kosmisk støv) i 1957, og publiserte sin første novelle der.
Tre av hans noveller er med i Reiko Abe Auestad (red.): Japan forteller (Bokklubben kunnskap og kultur 1996).
Søndre Nordmør
Søndre Nordmør var 4. valgkrets i Romsdals amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1915. Ved stortingsvalget 1918 økte amtet med ett mandat, og herredene ble fordelt mellom de nye valgkretsen Møre og Rauma, Ytre Nordmør og Indre Nordmør. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Søndre Nordmør valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Søndre Nordmør bestod av herredene Frænen, Bud, Kornstad, Eide, Kvernes, Bremsnes, Tingvold, Gjemnes, Øre, Øksendalen, Ulvundeidet og Sundalen med rundt 22 000 innbyggere og 10 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.
IFK Mariehamn
IFK Mariehamn (forkortet MIFK) er en finsk fotballklubb som hører hjemme i byen Mariehamn på Åland. Klubben spiller for tiden i Finlands øverste divisjon, Veikkausliiga. Klubbens fotballtrener heter Pekka Lyyski, og laget spiller sine hjemmekamper på Wiklöf Holding Arena, som er en multisportsarena oppført i 1932 med plass til 4 000 tilskuere.
La Campanella
La Campanella (Bjellen) er en etyde for piano skrevet av Franz Liszt i 1838. Det er den tredje etyden i en serie kalt "Grandes Etudes de Paganini", etyder basert på melodier av Paganini. La Campanella er basert på Paganinis fiolinkonsert i B-moll. Det er et programmatisk verk som skal skildre den ringende lyden av en liten bjelle, og de tekniske utfordringene er formet deretter. Etyde er skrevet i G#-moll.
Etyden er en studie i hopping over avstander større enn én oktav. Enkelte steder hopper høyrehånden mellom to 16-delsnoter med en avstand på mer enn to oktaver. Tempomarkeringen er "Allegretto". Selv om dette er hovedutfordringen i etyden støter man på mange andre vanskeligheter. Eksempler er triller for fjerde og femte finger, hoppende triller, raske kromatiske skalaer og oktaver, og repeterte 32-delsnoter.
Marcel Damphousse
Marcel Damphousse (født 19. mars 1963 i Saint Joseph i Manitoba i Canada) er en kanadisk katolsk prelat og erkebiskop av Ottawa-Cornwall.
Prest
Marcel Damphousse studerte psykologi ved Collège de Saint-Boniface og fra 1988 katolsk teologi ved Saint Paul University i Ottawa. Han ble ordinert til prest for erkebispedømmet Saint-Boniface den 28. juni 1991.
Etter ordinasjonen jobbet Marcel Damphousse som kapellan i forskjellige menigheter før han ble sogneprest i sognet Notre-Dame-de-la-Nativité i Somerset i 1994 og ansvarlig for kallspastoralet. I 1996 ble han også sogneprest i Saint-Léon. Damphousse ble sendt til Roma for videre studier i 2000, hvor han oppnådde lisensiatsgrad i spiritualitet fra Det pavelige fakultet Teresianum i 2002.
Fra 2003 til 2008 fungerte Marcel Damphousse som kapellan ved St. Boniface High School og igjen som pastor og kallsdirektør. I 2008 ble Damphousse rektor for Saint-Boniface-katedralen og medlem av bispedømmets finansråd.
Biskop av Alexandria-Cornwall
Pave Benedikt XVI utnevnte ham til biskop av Alexandria-Cornwall den 28. juni 2012. Han ble ordinert til biskop av erkebiskopen av Kingston,c, den 2. september samme år; medkonsekratorer var Paul-André Durocher, erkebiskop av Gatineau, og Albert LeGatt, erkebiskop av Saint-Boniface.
Biskop av Sault Sainte Marie
Den 12. november 2015 utnevnte pave Frans ham til biskop av Sault Sainte Marie.
Erkebiskop av Ottawa-Cornwall
Pave Frans utnevnte ham til koadjutor-erkebiskop av Ottawa-Cornwall den 6. mai 2020. Innsettelsen fant sted den 16. juni samme år. Den 4. desember 2020 ble Marcel Damphousse erkebiskop av Ottawa-Cornwall, etterfølgende erkebiskop Terrence Thomas Prendergast S.J., som fratrådte av aldersgrunner.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Pajtim Kasami
Pajtim Kasami (født 2. juni 1992) er en sveitsisk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs.
Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget hans ble utslått i gruppespillet.
Umeå östra stasjon
Umeå östra stasjon er en jernbanestasjon i Umeå kommune i Sverige. Den ligger nedenfor Norrlands universitetssykehus, like øst for Umeå sentrum. Stasjonen ble innviet 28. august 2010 av Carl XVI Gustav av Sverige, men den ble tatt i bruk allerede den 7. august fordi Umeå sentralstasjon ble stengt for ombygning. Etter avsluttet ombygging i 2012 ble det da to jernbanestasjoner i Umeå.
Pulju ødemarksområde
Pulju ødemarksområde (finsk: Puljun erämaa) er et ødemarksområdet i Finland. Det ligger i Enontekis og Kittilä kommuner i Lappland. Det ble opprettet i 1991 i likhet med alle de 11 andre ødemarksområdene i Lappland og administreres av Forststyrelsen. Det har et areal på 614 km².
Pulju-området er kjent for sine spesielle landskapsformer fra siste istid, med de ormelignende og svingete Pulju-morenene. De ligger rundt syv kilometer nord for tettstedet Pulju.
Fortaleza dos Nogueiras
Fortaleza dos Nogueiras er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Dausjøelva
Dausjøelva er en del av det østre Nordmarksvassdraget i Oslo, og renner fra Dausjøen (154 meter over havet) til Maridalsvannet (149 meter over havet). Selve Dausjøelva er 1,5 kilometer lang, mens hele vassdraget fra kildene nord for Gaupekollen er 20,8 km. Elva har et nedbørfelt på 49,39 km² og naturlig middelvannføring ved munningen er 1,53 m³/s, men vassdraget er regulert og normal sommervannføring ved utløpet i Maridalsvannet er på 0,6–1 m³/sek.
Elva renner gjennom granskog, og langs bredden vokser det frodig lauvskog med bjørk, or, selje og lønn iblandet gran.
Dausjøelva har bestand av ørret, gjedde, abbor, mort, harr, ørekyt og bekkeniøye. Her er dessuten en livskraftig bestand av edelkreps, og det finnes elvemusling. Elvemuslingen ble fredet 1. januar 1993, men bestanden er likevel fortsatt i tilbakegang.
Pearls (album)
Pearls er en samleplate med Zuma, utgitt i 2010. Albumet inneholder også noen nye låter som for eksempel «Always Always».
Tregami
Tregami, trigami eller gambiri er et nuristanispråk som snakkes av tregami-folket i landsbyene Gambir og Katar i distriktet Watapur i den afghanske provinsen Konar. Språket tilhører den indoiranske gren i den indoeuropeiske språkfamilien.
Ethnologue anslår dets brukerantall til å være 1 000 (per 1994). Brukerne av tregami er i hovedsak muslimer, og lesekyndigheten blant brukerne er lav: mindre enn 1 % for mennesker som har det som morsmål, og 5 % til 15 % for mennesker som har det som andrespråk.
Tregami har en leksikalsk likhet på rundt 76-80 % med språket kalasha-ala, som snakkes i den nærliggende Waygaldalen i vest og i Ghaziabad-distriktet i øst.
Ronald Peter Fabbro
Ronald Peter Fabbro C.S.B. (født 6. november 1950 i Greater Sudbury i Canada) er canadisk katolsk biskop av London i Ontario i Canada.
Prest
Ronald Peter Fabbro studerte først matematikk og oppnådde en mastergrad fra University of Toronto i 1993. Han gikk inn i St. Basilius-kongregasjonen den 15. august 1975 i en alder av tjuefire år og avla sine første løfter ett år senere. Han ble ordinert til prest den 3. mai 1980.
Fra 1981 til 1986 studerte han moralteologi ved Det pavelige gregorianske universitet i Roma. I 1983 oppnådde han lisensgrad og tok doktorgraden i 1989.
Fra 1986 underviste han som professor ved Saint Joseph's College ved University of Alberta, fra 1990 ved Saint Michael's College i Toronto.
I 1993 ble han medlem av ordenens ledelse, fra 1997 til han ble utnevnt til biskop i 2002 var han overordnet for St. Basilius-prestene.
Biskop av London (Ontario)
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av London (Ontario) den 27. april 2002. Hans forgjenger, John Michael Sherlock, bispeviet ham den 15. august samme år. medkonsekratorer var hjelpebiskop Richard John Grecco i Toronto og biskop av Las Cruces ui Arizona i USA, Ricardo Ramirez, CSB.
Debbie Flood
Debbie Flood (født 27. februar 1980) er en britisk roer. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 6 i dobbeltfirer.
Score
Score har flere betydninger:
Lista över golftermer
Johan Stinessen
Johan Sedelin Stinessen (1861–1929) var en norsk politiker og handelsmann på Bessaker på Trøndelagskysten. Han var stortingsrepresentant i to omganger (1913–1915, 1928–1929). Han tilhørte partiet Venstre.
Liv og virke
Han vokste opp på «Stinesgården» på Kiran, lengst sørvest i Roan, der folket levde mest av fiske og beitebruk. Han var den fjerde av fem søsken som vokste opp. Faren, Stines (Stinus) Taraldsen, var også kommunepolitiker.
I 1889 flyttet Johan Stinessen til Bessaker i Roan, der han kjøpte en part av Sjøagården og ble bestyrer i handelsbedriften etter sin svoger, Enok Hopstad, som døde ung. Stinessen drev handel med lokalbefolkningen, handel med skipene langs leia, og ikke minst fiskehandel. Det var også poståpneri, dampskipsekspedisjon, telegrafstasjon og skysstasjon. Han var også sterkt interessert i sjøfarten, blant annet som havarikommissær. Ettersom han var mye på reise, var det søsteren Otelie (Tella) som tok seg av den daglige driften av «E. Hopstads Enke» på Bessaker.
Stinessen var medlem av Roan herredsstyre og formannskap fra herredsdelingen i 1892, først med sin avdøde svogers bror John Hopstad som ordfører. Stinessen etterfulgte Hopstad som ordfører i Roan herred fra 1908 til 1919 og fra 1923 til 1925. Da fylkestinget, som da bestod av ordførerne i herredene, i 1923 fikk rett til å velge sin egen formann/ordfører til å lede møtene, ble Johan Stinessen den første formannen i Sør-Trøndelag i fylkesting.
Etter overgangen fra enmanns- til flermannskretser i 1921 stilte Stinessen på Venstres liste i Sør-Trøndelags landdistrikter. Han ble innvalgt på Stortinget for perioden 1928–1930. Han fikk plass i Stortingets post- og telegrafkomité.
Han ble i 1929 kreftoperert, men pådrog seg uventet en blodpropp og døde på Lovisenberg sykehus i Oslo.
Johan Stinessen giftet seg først som godt voksen, og han hadde ingen egne barn.
Atomyria
Atomyria er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små til middelsstore (3 - 5 millimeter), nokså brede, blanke, brunlige bladbiller. Oversiden kan være fint hårete eller glatt. Antennene er tynne og noe over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, betydelig smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er jevnbrede uten tydelige punktrader. Beina er middels lange, lårene noe fortykkede med en liten tann på undersiden.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere og lever på tørre steder. I alle fall en av artene er knyttet til tamarisk.
Rune Dahl (skihopper)
Rune Dahl (født 1951) er en norsk tidligere skihopper fra Trondheim. Han representerte SK Freidig.
Atomyria
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Afrika og Sentral-Asia.
Rune Dahl (skihopper)
Ifølge VG var Dahls inntreden på hopplandslaget noe spesiell. Han tilbød seg å kjøre B-landslagshopperen Kjell Bruheim fra Trondheim til ei landslagssamling på Savalen i november 1972, mot at han fikk være med og trene med landslaget. Det ble godtatt, og prestasjonene hans på samlinga og i senere mønstringsrenn var så gode at han ble tatt ut til å representere Norge i internasjonale renn. Han ble nummer 9 og 11 i normal- og stor bakke i Bakuriani i Sovjetunionen i januar 1973, og deltok også i Svenska Skidspelen i Falun samme år. Han var på laget til VM i skiflyging i Oberstdorf 1973, men etter treningshopping ble han i utgangspunktet ikke tatt ut blant de fire nordmennene som fikk delta i konkurransen. Da Lars Grini måtte melde avbud på grunn av en tåskade, fikk imidlertid Rune Dahl delta likevel. Han ble nummer 22 i konkurransen. Under NM stor bakke 1973 ble Dahl nummer 5.
Overvintrende
Overvintrende er et musikkalbum med Ym:stammen, utgitt i 1984. Dette er bandets første plateutgivelse.
Articeronomus
Articeronomus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.
Utseende
Små (1,5-2,1 millimeter), nærmest pæreformede køllebiller. Antennene består tilsynelatende av bare tre lange ledd, særlig det ytterste er svært langt. Hodet er lengre enn bredt med middelsstore fasettøyne (større enn vanlig hos Clavigerini), pronotum rundet med en kraftig innsnevring nær bakkanten, dekkvingene utvidet bakover. Bakkroppen har en dusk av gule hår på hver side nær roten.
Levevis
Sannsynligvis er alle medlemmene i gruppen Clavigeritae knyttet til maur (de er myrmekofiler). Denne slekten er i alle fall delvis knyttet til maur i slekten Prenolepis.
Utbredelse
Artene er utbredt på Madagaskar.
Havfolkene
Havfolkene er betegnelsen på hva som hevdes å være et sjøfarende forbund eller allianse mellom ulike grupper som angrep oldtidens Egypt og andre regioner i den østlige delen av Middelhavet før og under bronsealderens sammenbrudd. Som følge av opprettelsen av konseptet «havfolkene» på 1800-tallet, har det blitt et av de mest kjente kapitlene i egyptisk historie, gitt dets forbindelse med, i ordene til Wilhelm Max Müller: «de aller viktigste spørsmål om etnografi og den primitive historien til oldtidens nasjoner.» Deres opprinnelse er usikker. Det har blitt foreslått at ulike havfolkene har oppstått fra steder som vestlige Anatolia, Egeerhavet, øyer i Middelhavet, og sørlige Europa. Selv om de arkeologiske inskripsjonene ikke omfatter referanser til en migrasjon, er det formodet at havfolkene seilte rundt i den østlige delen av Middelhavet og invaderte Anatolia, Syria, Fønikia, Kanaan, Kypros, og Egypt mot slutten av bronsealderen.
Den franske egyptologen Emmanuel de Rougé var den første som benyttet betegnelsen peuples de la mer, «folkene fra havet», i 1855 i en beskrivelse av relieffer på andre pylon ved Medinet Habu som dokumenterte år 8 av farao Ramses III. Gaston Maspero, etterfølger av de Rougé ved Collège de France, var den som populariserte begrepet «havfolkene» — og en tilknyttet teori migrasjon — på slutten av 1800-tallet. Siden tidlig på 1990-tallet har teorien blitt kritisert og utfordret av en rekke forskere.
Havfolkene har forblitt uidentifiserte i vurderingen til de fleste moderne forskere og hypoteser om opprinnelsen til de ulike gruppene er kilde til mange spekulasjoner. Eksisterende teorier har ulikt forslått at deres opphav kommer fra ulike stammer rundt Egeerhavet, pirater fra Sentral-Europa, spredte soldater eller leiesoldater som henga seg til piratvirksomhet eller som hadde blitt flyktninger, og knyttet til naturkatastrofer som jordskjelv og klimatiske endringer.
Bakgrunn: Havfolkenes angrep
Fra 1200- til midten av 1100-tallet f.Kr., på den tiden dra Troja VI og VIIa ble ødelagt, ble Egypt angrepet fra mange retninger. Den første trusselen kom fra land i vest av libyere, ledet av deres konge Meryry, som bevege seg østover, med seg var hele familier, flokker med tamdyr og deres verdisaker, drevet av sult. Med seg hadde de sine nordafrikanske allierte, Meshwasj, og med utenlandske leiesoldater.. De kom til utkanten av det rikeste landet ved Middelhavet, og aktet å tvinge seg inn med makt. Det kunne ikke farao Mernepath godta, og i april 1220 ble det utkjempet et stort slag. Angriperne ble gjennomgående beseiret, libyere flyktet tilbake, og Mernepath hevdet å ha drept 6 000 libyere og minst halvparten av dette antallet av deres allierte.