cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tirol
1900-tallet
Etter fascistenes maktovertagelse i Italia 1922 begynte en systematisk diskriminering og italienisering av Syd-Tirols ikke-italiensktalende befolkning: Tysk og ladinsk ble forbudt i skolen, personnavn ble oversatt til italiensk, det ble funnet opp italienske oversettelser for alle stedsnavn, og italienere ble flyttet til de større byene. Navnet Tirol og Syd-Tirol ble forbudt og erstattet med Alto Adige («øvre Adige»). I tillegg ble «splitt og hersk»-teknikken satt i system: 15 tysktalende kommuner ble (frem til 1972) slått sammen med Trentino til provinsen Trento (Aldein, Altrei, Auer, Branzoll, Kurtatsch, Laurein, Margreid, Montan, Neumarkt, Proveis, Salurn, St. Felix, Tramin, Truden og Unsere Liebe Frau im Walde). Det ladinsktalende området, som hadde utgjort en del av bispedømmet Brixen, ble sågar del i tre: Mens Gherdëina og Val Badia forble hos provinsen Bolzano, ble Fascia slått til provinsen Trento og Ampezzo og Fodom til provinsen Belluno. Før italieniseringspolitikken, som varte helt frem til 1960-tallet, var 93 % av Syd-Tirols befolkning tysktalende og 3 % italienskspråklig. I dag snakker 69 % tysk og 26 % italiensk. De resterende 4 % var/er ladinsktalende.
Den østerrikske delen av Tirol ble etter Østerrikes Anschluss til Tyskland i 1938 delt i to: Nord-Tirol og Vorarlberg ble slått sammen til en Reichsgau (distrikt), mens Øst-Tirol ble slått til Gau Kärnten. Syd-Tirolerne fikk heller ikke drahjelp av de tyske nazistene, som tvert imot støttet det italienske kravet om at de tysktalende måtte forlate Syd-Tirol, og ble tilbudt landsbyer i de nyerobrete områdene øst i Det stortyske rike. Etter Mussolinis fall ble utflyttingsaksjonen imidlertid lagt på is, og tyskerne opprettet mellom 1943 og 1945 den såkalte Operationszone Alpenvorland i Nord-Italia. Denne bestod av Syd-Tirol, Trentino og provinsen Belluno, og ble forvaltet av Tirol-Vorarlbergs Gauleiter.
Storesøster (1916)
Storesøster (originaltittel: Youth's Endearing Charm) er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av William C. Dowlan.
Tirol
1900-tallet
Etter krigen ble Nord- og Øst-Tirol gjenforent til delstaten Tirol. De tysk-talendes situasjon i Syd-Tirol ble gjenstand for forhandlinger mellom Østerrike og Italia, og for drøftelser i FN. Italia prøvde å trenere de sydtyrolske autonomibestrebelsene ved å slå sammen Syd-Tirol og Trentino til den italienskdominerte regionen Trentino-Alto Adige, og ved å fortsatt gi statsstøtte til syditalienere som var villige til å flytte til Syd-Tirol. Denne politikken ble på 1950- og 1960-tallet møtt med til dels væpnete motstandsaksjoner fra enkelte sydtyrolske organisasjoner. De internasjonale forhandlingene ble ikke påvirket av disse i særlig grad og resulterte i 1972 i en avtale om autonomistatus for Syd-Tirol. Først i 1992 hadde imidlertid Italia innfridd alle FNs krav, slik at Østerrike kunne bilegge striden om Syd-Tirol-spørsmålet.
I den senere tid har Tirol fått en ny svak felles organisasjonsform som Europaregion Tirol-Syd-Tirol-Trentino'.
Storesøster (1916)
Handling
Foreldreløse Mary Wade blir tatt hånd om av bonden Jenkins, og hans kone. Men etter to år med slit og mishandling ved gården deres, stikker hun av til storbyen, sammen med sin trofaste hund Zippy. Uten midler til å forsørge seg selv, poserer Mary som en blind tigger. Dentte gjør at hun havner i fengsel - hvor hun møter Harry Disbrow, en velstående ung mann, som nylig har blitt arrestert for drukkenskap.
Harry interesserer seg for Mary, og etter å ha blitt løslatt sørger han for å gi henne arbeid i foreldrenes hjem som en hushjelp. Han forelsker seg raskt i henne, men han er allerede forlovet med Maud Horton, datteren til farens forretningspartner. Det viser seg at Mauds far, George Horton, systematisk har ranet familien deres -inkludert å stjele en haug verdipapirer fra et pengeskap. Når tyveriet blir oppdaget, oppstår det en konflikt mellom Horton og Mr. Disbrow.
Les Indes galantes
Les Indes galantes er en operaballet av den franske komponisten Jean-Philippe Rameau med libretto av Louis Fuzelier.
Operaen hadde premiere i Théâtre du Palais-Royal med Académie Royale de Musique i 1735, ble oppført mere enn 60 ganger og ble en av Rameaus mest populære. Opprinnelig besto verket av prolog og to entrées, som senere fikk tillagt Les Fleurs og avslutningen Les Sauvages. Settingen er en nordamerikansk skog med indianere, bygget omkring en fredspipeseremoni.
Afrikamesterskapet i friidrett 2016
Afrikamesterskapet i friidrett 2016 ble arrangert i Durban i Sør-Afrika fra 22. til 26. juni 2016. Dette var det 20. Afrikamesterskapet i friidrett som ble arrangert.
Eksterne lenker
Generelt:
Oscar IIs Samling
Oscar IIs Samling er en samling bygninger på Norsk Folkemuseum i Oslo med Gol stavkirke som den mest kjente. Samlingen ble stiftet i 1881 av kong Oscar II for å markere kongehuset Bernadottes betydning for Norge. Den besto også av gjenstander fra kongefamiliens samlinger, i begynnelsen plassert i lystslottet Oscarshall. Etter initiativ fra Bygdøy Kongsgårds bestyrer, kammerherre Christian Holst, ble det også planlagt en samling av tilflyttede bygninger på Badstuebråten på Kongsgårdens grunn. Den åpnet året etter.
NM i motbakkeløp 2007
NM i motbakkeløp 2007 ble arrangert 11. august som en del av Fanaråken Opp i Luster. Arrangør var IL Fanaråk.
Oscar IIs Samling
I årene frem til 1890 ble fem bygninger fra forskjellige steder i Norge innsamlet og gjenreist rundt stavkirken fra Gol. Anlegget er kjent som verdens første friluftsmuseum. Etter unionsoppløsningen i 1905 ga Oscar II samlingen til Den norske stat, og i 1907 ble den innlemmet i Norsk Folkemuseum på nabotomten.
I tillegg til stavkirken inneholder samlingen Hovestua fra Heddal i Telemark, datert 1738, Berdalsloftet fra Vinje i Telemark, 1750-årene, Rolstadloftet fra Sør-Fron i Gudbrandsdal og en «setabu» fra Støylsemne i Hylestad i Setesdal. Setabua er satt opp på tuftene etter en årestue fra Valle i Setesdal som opprinnelig var en del av Oscar IIs samling. Årestua står i dag i Setesdalstunet på Norsk Folkemuseum, og er den eldste delen av Kjellebergstua.
Kárpathos lufthavn
Kárpathos lufthavn (IATA: AOK, ICAO: LGKP) er en lufthavn på øya Kárpathos i Hellas. Lufthavnen ble tatt i bruk i 1970, og har betydelig trafikk til Nord-Europa og Skandinavia i turistsesongen fra april til oktober.
Honduras’ kommuner
Honduras' 18 departementer er delt inn i 288 kommuner.
{| width="100%" style="margin-top: 2em" ! width="50%" style="padding-bottom: 2em" | Kommuner etter alfabetisk rekkefølge
Søndre Puttjern
Søndre Puttjern er en innsjø som ligger vest for Puttåsen i den nordre delen av Østmarka i Oslo kommune.
Den ble mye omtalt i 1997 i forbindelse med byggingen av Romeriksporten på grunn av lekkasjer, selv om den var mindre rammet enn Nordre Puttjern.
Mit brennender Sorge
Mit brennender Sorge er en encyklika utsendt av pave Pius XI den 10. mars 1937, men datert 14. mars, og lest opp i tyske katolske kirker på Palmesøndag, 21. mars. I encyklikaen kritiserer paven i skarpe ordelag den nazistiske ideologi og dens menneskesyn. Den kritiserer også Adolf Hitler på omskrevet måte.
Beskrivelse
Encyklikaen omhandlet den katolske kirkens situasjon i Tyskland og nasjonalsosialistenes undertrykkelse av religion, og inneholder en fordømmelse av deres raseteorier. Det er en av få encyklikaer i historien som ikke er skrevet på latin, men på et nasjonalt språk. Den var rettet til de tyske biskoper og til tyske katolikker og ble lest i alle katolske kirker i Tyskland.
Konstantin von Tischendorf
Lobegott Friedrich Konstantin von Tischendorf (født 18. januar 1815 i Lengenfeld i det saksiske Voigtland i Tyskland, død 7. desember 1874 i Leipzig) var en tysk protestantisk teolog og bibeltekstkritiker.
Mit brennender Sorge
Forhistorie
Foranledningen var det bunnpunkt som var nådd i konflikten mellom Den katolske kirke og nazistene. Det rikskonkordatet som ble inngått sommeren 1933 og som ville ha sikret kirkens rettigheter dersom den var blitt holdt, ble brutt etter kort tid. Allerede uker etter at den var inngått, begynte en utveksling av diplomatiske noter der Vatikanet klaget på konkrete konkordatsbrudd. Det ble fra tysk side svart unnvikende eller avvisende, og etterhvert som brudd og overgrep tiltok i styrke ble de tyske diplomatiske svarene stadig mer likegyldige og sjeldne, samtidig som den nazistiske propaganda ble mer antikatolsk. Katolsk motstand mot rasediskriminering utløste særlig heftig propaganda, idet propagandaen intensiverte fremstillinger om en Vatikansk/katolsk sammensvergelse med jøder, bolsjeviker og kapitalister. Under de lange knivers natt i 1934 ble det også myrdet katolske aktivister og antinazister, som Erich Klausener, en leder for den nå forbudte tyske katolske aksjon.
Konstantin von Tischendorf
Han fant i 1844 Codex Sinaiticus, den eldste fullstendig bevarte håndskrift av Det nye testamente.
André Labatut
André Labatut (født 18. juli 1891 i Bordeaux, død 1978) var en fransk fekter som deltok i flere olympiske leker, 1920 i Antwerpen, 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.
Lycosa spiniformis
Lycosa spiniformis er en av edderkoppene i gruppen ulveedderkopper (Lycosidae). De jakter vanligvis på jordbunn, de spinner ikke fangstnett.
Konstantin von Tischendorf
Bakgrunn
Konstantin eller 'Constantin von Tischendorf var sønn av en lege som kom fra et dynasti av papirmøllere. Han fikk sin første skolegang i Lengenfeld. Fra 1829 fikk han på gymnasiet i Plauen. Fra 1834 studerte han teologi og filologi ved universitetet i Leipzig, og tok doktorgrad i teologi der i 1838 med habilitering to år etter.
Lycosa spiniformis
Artene i slekten Lycosa kalles egentlige taranteller, men er langt mindre enn de store fugleedderkoppene som i dagligtale omtales som «taranteller». Den er utbredt i Sør-Europa, men finnes ikke i Norge.
Dina Lebo Phalula
Dina Lebo Phalula (født 9. desember 1983) er en sørafrikansk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.
Lycosa spiniformis
Utseende
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
Dina Lebo Phalula
Hun representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 63 i maratonløpet.
Lycosa spiniformis
Utseende
Flere av artene i slekten Lycosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Mit brennender Sorge
Forhistorie
Fra sent i 1935 iscenesatte regimet rettsprosesser (først «Devizenprozesse», mot brudd mot valutabestemmelser), og så sedelighetsprosesser (kjent som «Sittlichkeitsprozesse») mot prester og ordensfolk for angivelige seksualdelikter, for med dette å diskreditere kirken i det hele tatt. Kirkelige klageskriv ble ignorert, religion ble misbrukt (nasjonalsosialistisk julefeiring, Hitlerbønner, med mere) og kirkens handlefrihet ytterligere innskrenket.
Tilblivelse
Pave Pius XI besluttet etter at situasjonen i Tyskland klart bare gikk fra vondt til verre, og etter oppfordring fra kardinalene Karl Joseph Schulte og Michael von Faulhaber samt biskopene Konrad Graf von Preysing og Clemens August Graf von Galen, å utsende en encyklika.
Kardinal Michael von Faulhaber, erkebiskop av München reiste tidlig 1937 sammen med noen andre tyske biskoper, deriblant Konrad von Preysing, Berlin, og Clemens August von Galen til Roma på oppfordring fra kardinalstatssekretær Eugenio Pacelli. Da Faulhaber selv gav et første utkast til Pacelli beskrev han det som «ufulkomment og sannsynligvis ganske ubrukelig» Dette første utkastet var forfattet fremfor alt av Faulhaber i januar 1937 på kollegiet Santa Maria dell'Anima. Pacelli videreutviklet så teksten. Han la til en lang introduksjon til versjonen, som gjaldt Rikskonkordatet, og intensiverte kritikken av Det tyske rikes regjering, og spisset de ideologiske standpunktene den hadde diskutert. Denne versjonen av hyrdebrevet var tiltenkt verdenskirken. Men originalteksten skulle være på tysk.
Spredning
Mit brennender Sorge måtte spres i hemmelighet. Det var ingen forhåndsomtale om at en slik encyklika var underveis, og Vatikanet passet på å utarbeide en annen encyklika samtidig, en som rettet seg mot kommunismen, Divini Redemptoris, og håpet at eventuelle lekkasjer som kom tysk etterretning for øre ikke ville være så alvorlige. Og det gikk da også slik at de tyske myndigheter, som snappet opp signaler, trodde at det dreide seg om en antikommunistisk encyklika. Trykking og distribusjon av Mit brennender Sorge skjedde i all hemmelighet, og da nazistene ble klar over det ut på dagen lørdagen før encyklikaen ble lest opp Palmesøndag, klarte de bare i noen få tilfeller å forhindre at den ble opplest. Den ble således lest opp fra nesten alle katolske prekestoler i Det tyske rike.
Noen få steder delte presten encyklikaen i to på grunn av dens lengde, for å lese opp annen halvdel senere. Der dette skjedde, ble imidlertid opplesning av annen del forhindret. De mer prinsippielle avvisninger av nazismen befant seg for det meste i de tidlige deler av rundskrivet.
Fra innholdet
Meget av innholdet handlet om det nasjonalsosialistiske regimes overtredelser av Rikskonkordatet. Men viktigere var det oppgjøret encyklikaen hadde med nazistisk nyhedendom og raselære:
Germansk nyhedendom:
Raselære, folkeforherligelse, statsforherligelse:
Effekt
Encyklikaen gjorde det klart for enhver kirkebesøkende katolikk som ikke allerede visste det at det var uovervinnelige ideologiske hindre som umuliggjorde tilnærming til den nazistiske verdensanskuelse. Encyklikaen ble lest søndag 21. mars 1937 i alle de rundt 11.000 tyske katolske kirkene. Dagen etter publiserte Völkischer Beobachter, nazipartiets offisielle organ, et første svar på encyklikaen; men overraskende nok var det også den siste. Den tyske propagandaminister, Joseph Goebbels, med full kontroll over pressen og radioen som han allerede hadde på det tidspunktet, bestemte at det var best for regimet å ignorere den fullstendig i massemediene.
Uken etter ble det fra nuntiaturets side forsøkt i hemmelighet å smugle ytterligere 300.000 eksemplarer av encyklikaen til bispedømmene. Gestapo ransaket kirker og trykkerier på jakt etter kopier.
Paulo Muwanga
Paulo Muwanga (født i 1924, død 1. april 1991) var en politiker og statsleder for Uganda.
Mit brennender Sorge
Effekt
Den franquistiske regime i Spania søkte den gang å tilnærme seg aksemaktene og forbød offentliggjøring av encyklikaen, til tross for dens tydelig katolske vektlegging i sine resonnementer.
Paulo Muwanga
Han satt som formann for den styrende militærkommisjonen, og han var det de-facto president for Uganda i noen få dager i mai 1980 frem til etableringen av Presidential Commission of Uganda. Denne kommisjonen, med Muwanga som øverste leder, hadde posisjonen som president i Uganda mellom 22. mai og 15. desember 1980.
Denne kommisjonen ble innsatt etter at Muwanga, sammen med flere militære ledere, deriblant Yoweri Museveni, Oyite Ojok og Tito Okello hadde avsatt Godfrey Binaisa i et statskupp, den 12. mai 1980.
Fra 1. august til 25. august 1980, satt han som statsminister. Etter valget holdt 10. desember 1980, installerte Muwanga seg selv som leder for valgkommisjonen og erklærte Milton Obote og hans politiske parti Uganda People's Congress som valgvinner. Men valget var omstridt. Yoweri Museveni førte en geriljakrig i protest mot sin tidligere samarbeidspartner, og til slutt ble han innsatt som president.
Amanda Lightfoot
Amanda Lightfoot (født 30. januar 1987) er en britisk skiskytter. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste individuelle resultat var nummer 71 på normaldistansen.
Washington Football Team i NFL-sesongen 2021
Washington Football Team spilte i -sesongen lagets 90. sesong og andre under hovedtrener Ron Rivera. Laget ansatte blant annet Martin Mayhew som general manager og Marty Hurney til administrasjonen. Med ansettelsen av Mayhew ble Washington det første laget i NFLs historie til å ha en general manager, hovedtrener og en president som alle kommer fra minoritetsbakgrunn. Ryan Kerrigan, som holder lagrekorden i sacks med 95,5, signerte med Philadelphia Eagles i free agency.
Laget klarte ikke å forbedre på fjorårets sesongresultat på 7–9 eller å sikre divisjonstittelen for andre år på rad. De gikk også glipp av sluttspillet for femte gang på seks sesonger. Dette var også lagets siste sesong med det midlertidige navnet Washington Football Team da de endret til Washington Commanders i 2022.
Dette var også quarterback Ryan Fitzpatricks siste sesong etter 16 år i ligaen. Fitzpatrick annonserte planene om å trekke seg 2. juni 2022. Washington var journeymanens niende lag, og Fitzpatrick ble den første quarterbacken i NFLs historie til å stille til start for ni forskjellige lag. Hans siste kamp var 12. september 2021, da han pådro seg en hofteskade i andre kvarter av sesongåpningen mot Los Angeles Chargers som plasserte ham på benken ut sesongen. Hans siste fulle kamp som starter var for Miami Dolphins den 29. november 2020, en 20–3 seier over New York Jets.
Draft
Noter
Terminliste
Merk: Divisjonslag er i fet tekst.
Shocked
«Shocked» er en dansepop-sang skrevet av Stock Aitken Waterman for Kylie Minogues tredje studioalbum Rhythm of Love (1990). Det fikk en positiv mottakelse fra kritikere.
Sangen ble utgitt som albumets fjerde og siste singel i løpet av våren 1991 og det var en europeisk hit, med en topp på nummer seks i Storbritannia, og nummer to i Irland. I Australia nådde sangen nummer syv.
Webcast
Webcast eller nettpresentasjon er levende bilder distribuert over Internett. Det finnes en rekke teknologiplattformer for nettpresentasjon. Nettpresentasjon benytter gjerne flerkameraproduksjon og har en direkte strøm, slik at brukeren kan følge sendingen direkte. Nettpresentasjon benyttes i utstrakt grad til finansiell rapportering, e-læringsprogrammer, foredrag, konferanser og presentasjoner. Mange nettpresentasjonsplattformer integrerer andre medier, som f.eks å vise en foredragsholders PowerPoint-presentasjon på deler av skjermen. Nettpresentasjon eller webcast skiller seg fra podcast ved at førstnevnte er direktesendt, mens podcast henviser til mediefiler som lastes ned fra Internett.
Taggbregne
Taggbregne (latin: Polystichum lonchitis) er en art av store bregner innenfor taggbregneslekten i stortelgfamilien (Dryopteridaceae). På engelsk heter den «Holly Fern».
Taggbregne blir 20–60 cm høy, og er en bregne som vokser fra grunnen i rosettform med noen opprette og noen hengende eller liggende bladstilker. Det er dekke av blekbrune skjell på stilk og midtnerver.
Den kjennes meget lett på de taggete, enkelt flikete bladene. Bladene har spisse tenner so mer noen mm lange, og dette skiller den fra nesten alle andre bregnearter.
Arten har korte jordstengler, og bladplatene er slankt lansettformet. Arten har vintergrønne, læraktige blader og bladfargen er mørkegrønn eller mellomgrønn. Bladene er 2–7 cm brede og primærflikene er litt skråstilt på stammen.
Sporehushopene (sori) sitter på øvredel av bladet, mellom midtnerven og kanten av flikene. De er dekket at et slør (indusium) som er sirkelrundt eller skjoldformet og brunt ytterst ved kanten av sporehushopen.
Woody Herman
Woodrow Charles «Woody» Herman (født 16. mai 1913 i Milwaukee, død 29. oktober 1987 i West Hollywood) var en amerikansk jazzklarinettist, kjent for sine jazzorkestre «Hermans Herds» og over hundre plateutgivelser.
Krisztina Papp
Krisztina Papp (født 17. desember 1982) er en ungarsk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.
Woody Herman
Han var sønn av de tyske Otto Herman og Myrtle Herman (1881–1956) som emigrerte på 1890-tallet, og var som niåring kjent som «Boy Wonder of the Clarinet».
Krisztina Papp
Hun representerte Ungarn under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 65 i maratonløpet.
Woody Herman
Hans første jazzorkester (storband) ble kalt «First Herd» (1936–1946) og gjorde stor suksess, slik at den russiske komponisten Igor Stravinskij (1882–1971) komponerte Ebony Concerto til Herman, som fremførte verket ved sin debut i Carnegie Hall den 25. mars, 1946.
Deretter var det «Second Herd» (1947–1950), som grunnet Jimmy Guiffres komposisjon «Four Brothers», også ble kjent som «Four Brothers Band» etter de fire saksofonister Zoot Sims (1925–1985), Serge Chaloff (1923–1957), Herbie Steward (1926–2003) og Stan Getz (1927–1991) som ikke var brødre. Herman var også i mindre besetninger, som «The Woodchoppers».
Det neste store orkester var «Third Herd» (1950–1956), og det kan ha vært dette som underholdt i Eldorado kino i Oslo med to konserter den 3. april 1954, da Herman innledet sin Europa-turné. Hans siste var «The New Thundering Herd» (1959–1987). Med dette bandet var han i Norge i 1971. På sin bussturné gjennom Europa i 1977 gjestet han femten steder i Sverige, før han i november var ved Oslo Konserthus (innviet 1977), Ibsenhuset i Skien (innviet 1973) og Hjertnes kino og kulturhus ved Sandefjord (innviet 1975). Han var også på SS «Norway» på 1980-tallet.
I 1999 opptrådte Woody Herman Orchestra/Big Band under ledelse av Frank Tiberi på Moldejazz. I 2001 gjentok de besøket i Molde, denne gang med Frank Sinatra jr., og noen uker efter på Cosmopolite i anledning Oslo Jazzfestival. I 2002 hadde Asker Storband en «Woody Herman-aften» på Det Åpne Teater under ledelse av Bård Melhus.
Den amerikanske filmmannen og klarinettisten Allan Stewart Konigsberg (født 1935) tok kunstnernavnet Woody Allen på 1960-tallet til ære for Woody Herman.
Noter
<references group="Note" />
Kokosøya
Kokosøya (spansk: Isla del Coco) er en øy 550 km fra stillehavskysten av Costa Rica. Den tilhører Puntarenas kanton i provinsen Puntarenas og er en av Costa Ricas nasjonalparker. Øya er rektangulær i formen, med et areal på 23,85 km² og en omkrets på 23,3 km.
Kokosøya er omgitt av dypt vann med sterke havstrømmer, og er kjent blant dykkere for sin bestand av hammerhaier, rokker, delfiner og andre store marine arter. Det ekstremt fuktige klimaet og marine miljøet gjør at Kokosøya økologisk er annerledes enn både Galápagos-øyene og de andre øyene (som f.eks. Malpelo eller Coiba) i denne delen av verden.
Status og internasjonal oppmerksomhet
Kokosøya ble erklært nasjonalpark ved et dekret i 1978, og UNESCO kåret øya til verdensarvsted i 1997. I 2002 ble verdensarvstedet utvidet til å omfatte havområdet omkring, i en utstreking av 1 997 km². I tillegg er øya oppført på listen over «Våtmarker av internasjonal viktighet» under Ramsar-konvensjonen.
På grunn av det fantastiske sjølivet i vannet, ble Kokosøya rangert som ett av verdens ti beste dykkesteder av den amerikanske dykkerorganisasjonen PADI (Professional Association of Diving Instructors). For mange besøkende er øyas hovedattraksjon de store dyreartene. Store stimer av hammerhaier kommer hit regelmessig. Dykkere kan forvente å møte dusinvis eller hundrevis av disse og andre større dyr ved nesten hvert dykk. Mindre og fargerike arter opptrer også i rikt monn, i ett av de rikeste revene i det østlige Stillehavet.
Den berømte oseanografen Jacques Cousteau har besøkt øya flere ganger, og i 1994 utpekte han den til «den vakreste øya i verden». Disse omfattende lovprisningene understreker det presserende behovet for å beskytte Kokosøya og omkringliggende farvann mot ulovlig storskalafiske, krypskyting og andre problemer.
Denne øya er også populær i piratmytenes verden. Det sies at over 300 ekspedisjoner har dratt dit på jakt etter skatter, som for eksempel piraten Benito Bonitos skatt, den såkalte Limaskatten. Noen hendelser har ledet mange til å tro at historiene om de store piratskattene er sanne.
Geologi og landskap
Kokosøya har flere korte elver og bekker, med utløp i fire bukter, tre av dem på nordsiden (Wafer, Chatham og Weston). De største elvene er Genio og Pittier som renner ut i Waferbukta. Fjellandskapet og det tropiske klimaet gir mer enn 200 fossefall på øya. Øyas jord er generelt sur og eroderer lett ved den høye nedbøren og de bratte skråningene.
Klima
Klimaet på øya er hovedsakelig bestemt av den intertropiske konvergenssonens sesongmessige forflytning, som gir nedbør jevnt fordelt over året. Øya er fuktig og tropisk, med en årsmiddeltemperatur på 23,6 °C og total årlig nedbørmengde på over 7 000 mm. Det regner alle måneder av året. De tørreste periodene er fra januar til mars og fra slutten av september til oktober.
Flora
Øya har 235 kjente arter av blomsterplanter, hvorav 70 eller nesten 30 % er endemiske. 74 arter er bregner, og 128 arter av mose, 90 arter av sopp og 41 arter av slimemolds er rapportert. Likevel etter mer grundig etterforskning forventes det å avdekke mange flere arter. Øya har tre plantesamfunn. Kyst skoger utviddet opptil 50 meters høyde. Purple Coral Tree, Coconut Palm og Pond-eple er den dominerende trær, med en understory av bregner, busker, gress og urteaktig planter av Leguminosae og Malvaceae familiene.
Innlandsskogene strekker seg fra 50 til 500 meters høyde. Trærne er å omgitt på alle nivåer med epifytter, inkludert orkideer, bregner, bromeliader og mose. Den endemisk palmen Rooseveltia Frankliniana er også vanlig.
Tåkeskoger finnes på de høyeste toppene, over 500 meter. Melastoma-blomster er dominerende.
Fauna
Øya har over 400 kjente arter av insekter, hvorav 65 (16 %) er endemiske. Det største mangfoldet finnes blant sommerfugler og maur. Mer enn 50 arter har vært beskrevet (edderkopper, skolopendere, tusenbein og tanglus), inkludert en endemisk edderkopp.
To arter av øgler finnes på øya, en anole (Norops townsendii) og en gekko (Sphaerodactylus pacificus). Begge er endemiske og ingen amfibier er rapportert.
Holmestrand politistasjon
Gamle Holmestrand politistasjon er et fredet bygg med gateadresse Kirkegaten 15 i Holmestrand. Det ble oppført i 1864 som kommunens rådhus, senere har bygningen vært tinghus og arrest, men siden 1950-årene har den hatt funksjon som politistasjon.
Kokosøya
Fauna
Øya har fem pattedyrarter, inkludert griser, hjort, katter og rotter. Alle disse ble introdusert ved mennesker. Costa Ricas regjering har som erklært mål å holde populasjoner av disse dyrene nede, for å redusere skaden på det lokale økosystemet.
Holmestrand politistasjon
I 2003 sørget Riksantikvaren for at politistasjonen ble fredet som kulturminne.
Kokosøya
Marin fauna
Det artsrike korallrevet, vulkanske tunneler, huler, og dyphavet omkring Kokosøya huser mere enn 30 korallarter, 60 krepsdyrarter, 600 bløtdyrarter og mere enn 300 fiskearter. Fiskene omfatter store forekomster av gulfinnetun (Thunnus albacares), djevelskater (Manta birostris), seilfisk (Istiophorus platypterus) og haier som hvittippet revhai (Triaenodon obesus) og flerhodet hammerhai (Sphyrna lewini). Den største av alle fiskeartene finnes også, hvalhaien (Rhincodon typus).
Av større marine pattedyr forekommer knølhvaler (Megaptera novaeangliae), grindhvaler (Globicephala macrorhynchus), tumlere (Tursiops truncatus), californiasjøløver (Zalophus californianus), karetter (Eretmochelys imbricata), suppeskilpadder (Chelonia mydas) og bastardskilpadder (Lepidochelys olivacea).
Oppdagelse og tidlig kartlegging
J. Lines siterer Fernández de Oviedo i Diario de Costa Rica, 12. mai 1940, der han hevder at den første som oppdaget øya var en portugiser ved navn Johan Cabeças. Andre kilder hevder at Joan Cabezas de Grado var fra Asturia i Spania.
D. Lievre skriver i Una isla desierta en el Pacífico; la isla del Coco i verket Los viajes de Cockburn y Lievre por Costa Rica (1962: 134) at det tidligste dokumentet med navnet "Isle de Coques" er et kart malt på pergament, framvist i 1542 ved Frans I av Frankrikes hoff.
Nicolás Desliens plasserte i sin planisfære fra 1556 øya, som han kalte Ysle de Coques til en beliggenhet 1 1/2 grad nord for ekvator.
Blaeu har i Grand Atlas, som ble publisert i 1662, et fargelagt verdenskart på innsiden av omslaget som viser I. de Cocos rett over ekvator.
Frederik De Witt gir i sitt verk Atlas, 1680 øya samme plassering som Blaeu.
Hondius produserte et kart i Nederland 1590 som viser I. de Cocos på 2° 30' N, mens Theodor de Bry i 1596 viste Galápagosøyene nær 6° N.
Administrativ historie
Øya ble offisielt innlemmet i Costa Rica i 1832 ved nasjonalforsamlingens dekret nr. 54.
Den 2. oktober 1863 dumpet slaveskipet «Adelante» 426 polynesiere på øya. De hadde blitt avvist av Perus regjering som ønsket fremmedarbeidere, og ikke slaver. Da de ble berget av Perus krigsskip «Tumbes» den 21. oktober, var det bare 38 overlevende igjen. De øvrige var døde av kopper.
Cheiracanthium mildei
Cheiracanthium mildei er en av edderkoppene i familien Miturgidae. Den finnes i Holarktis og Argentina. I Europa finnes den lengst i sør, og kan gi et smertefullt bitt.
Miki Kobayashi
Miki Kobayashi (født 10. november 1987) er en japansk skiskytter. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste individuelle resultat var nummer 68 på normaldistansen.
Militære studier
Militære studier utgis av Forsvarets stabsskole (FSTS). Den er en militærfaglig tidsskriftserie innenfor FSTS ulike fagområder. Skriftserien belyser aktuelle tema knyttet til militær virksomhet. Serien er et forum der militærteori møter operasjonell virksomhet.
Cheiracanthium mildei
Cheiracanthium mildei er en liten og langbeint, edderkopp. Den har åtte øyne som er ordnet i to tverr-rader med fire i hver. Den er aktiv om natten og hviler om dagen, vanligvis i mellom noen sammensunnede blad. den hører til de edderkoppene som lever på bakken, ofte på dyrket mark.
Militære studier
Første utgave av Militære studier ble utgitt i 2014. Ansvarlig redaktør er Tormod Heier.
Kokosøya
Administrativ historie
I 1897 oppnevnte Costa Ricas regjering den tyske eventyreren August Gissler til Kokosøyas første guvernør, og tillot ham å etablere en kortvarig koloni der.
Den 12. mai 1970 ble Kokosøya administrativt innlemmet i provinsen Puntarenas. Øyas 33 innbyggere, costaricansk tilsynspersonell, fikk anledning til å stemme ved valg første gang i 2006.
Pirater og skjulte skatter
Benito Bonito, en portugisisk sjørøver, skal visstnok ha gravd ned Limaskatten på Kokosøya under den peruanske uavhengighetskrigen. En annen versjon er at kaptein William Thompson ble betrodd skatter fra Lima med ordre om å frakte disse i sikkerhet med briggen «Mary Dear». Fristelsen skal ha blitt for stor for ham og styrmannen James Alexander Forbes. De drepte vaktene og gjemte skatten på Kokosøya. Hemmeligheten ble betrodd en venn av Thompson kalt John Keating i 1844.
Lycosa subhirsuta
Lycosa subhirsuta er en av edderkoppene i gruppen ulveedderkopper (Lycosidae). De jakter vanligvis på jordbunn, de spinner ikke fangstnett.
Artene i slekten Lycosa kalles egentlige taranteller, men er langt mindre enn de store fugleedderkoppene som i dagligtale omtales som «taranteller». Den er utbredt i Sør-Europa, men finnes ikke i Norge.
Utseende
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
Flere av artene i slekten Lycosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Tsutomu Hioki
Tsutomu Hioki (日置 努) er en japansk astronom og en profilert oppdager av asteroider. Han arbeider ved observatoriet i Okutama, Tokyo, hvor han mellom 1988 og 1993 har oppdaget 56 asteroider, herav 38 sammen med Shuji Hayakawa og 18 sammen med Nobuhiro Kawasato.
Asteroiden (5072) Hioki er oppkalt etter han.
Luftskipet R100
His Majesty's Airship R100, kjent som R100, var et privat konstruert og bygget stivt (rigid) britisk luftskip bygget som en følge av en konkurranse mellom to fabrikker om å utvikle og bygge et kommersielt luftskip for bruk innen Det britiske imperiet på ruter som en del av Imperial Airship Scheme. Det andre, R101, ble bygget av Airspeed, men begge luftskip ble finansiert av regjeringen.
Luftskipet R100 fløy første gang i november 1929. Det ble gjennomført en serie av prøveflyvninger med en vellykket tur frem og tilbake over Atlanterhavet. I juli–august 1930, men etter havariet med søsterskipet R101 i oktober 1930, ble Imperial Airship Scheme avsluttet og begge skip ble opphugget.
Konstruksjon og utvikling
R100 ble bygget ved den tidligere RNAS Air Station Howden, Yorkshire. fra Howden og fra Hull. Konstruksjonsarbeidene negynte i 1925 samtidig som det ble bygget anlegg for produksjon av hydrogen.
Første flyvning
R100 gjennomførte sin jomfrutur 16 desember 1929. Etter avgang fra Howden fløy hun langsomt mot York og senere Royal Airship Works i Cardington, Bedfordshire, på fem motorer da en av motorene hadde brutt sammen etter brudd i vannkappen.. En ny tur var planlagt neste dag. intensjonen var å fly til London, men uhell førte til at det måtte begrenses til tur rundt Bedfordshire.
NM i roing 1996
NM i roing 1996 ble arrangert på Årungen 21.-22. september 1996. Kongepokalvinnere ble Roklubben Terje Viken (singlesculler lettvekt med Tor-Albert Ersdal) og Christiania Roklub (singlesculler med Kristine Klaveness).
Farris bad
Farris bad kan vise til:
Rytmisk gymnastikk under Middelhavslekene 2013
Rytmisk gymnastikk under Middelhavslekene 2013. Rytmisk gymnastikk var en av flere sporter under de syttende middelhavslekene som ble arrangert i Mersin i Tyrkia i perioden 20. til 30. juni 2013. Det var tredje gangen som Rytmisk gymnastikk var med på programmet under middelhavslekene. Det var en individuell konkurranse for kvinner.
A 44-Calibre Mystery
A 44-Calibre Mystery er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Fred Kelsey.
Handling
Historien er lagt til byen Driftwood, og begynner når Pete McGuire som også går under kallenavnet «Lone Jack» ankommer området- og han voldtar Kitty Flanders. Sheriff Cheyenne Harry griper inn, slår ut McGuire, og tar med seg Kitty Flanders hjem til henne. McGuire blir klar over at sheriff Harrys stedfortreder, Horton, er ute etter å arrestere ham.
McGuire forsøker derfor å gjemme seg i en øde hytte. Horton blir senere myrdet, tilsynelatende av Mr. Flanders. Men senere får sheriff Harry vite at Horton ble drept av en runde fra et skytevåpen med 44 kaliber. Mr. Flanders tilstår overfor sheriff Harry at han skal ha skutt og drept Horton, men sheriffen påpeker at pistolen Flanders eier var av en annen størrelse enn drapsvåpenet.
Men Sheriff Harry legger merke til at McGuires pistol er en 44-kaliber, og anklager ham for å ha stått bak drapet på Horton. McGuire og en medskyldig forsøker deretter å stikke av, men han blir drept av sheriffen i en konfrontasjon. Kitty Flanders bekjenner sin kjærlighet til sheriff Cheyenne, samtidig som hun forsøker å hjelpe ham med å håndtere sårene hans.
DePauw University
DePauw University er et privat universitet i Greencastle i Indiana, USA. Kjente elever opp gjennom tidene inkluderer navn som Joseph W. Barr, Albert Beverigde, Eugene C. Pulliam, James C. Quayle, Dan Quayle og James E. Watson.
Rangeringer
U.S. News & World Report rangerte DePauw University som nummer 45 blant liberal arts-collegene i USA i 2023, Forbes plasserte det på 201.-plass blant alle colleger i USA, mens Washington Monthly rangerte det som nr. 70 av amerikanske liberal arts-colleger i 2021.
DePauw University var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2022-2023, i QS World University Rankings for 2023 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2022.
Luftskipet R100
Slutten på det britiske luftskip
Historien om R100 og dets påståtte overlegenhet i forhold til R101 er fortalt i Nevil Shutes selvbiografi Slide Rule: Autobiography of an Engineer, (ikke oversatt til norsk) fra 1954. Muligens ikke fullt så overlegen som Shute beskriver, representerte R100 det beste av konvensjonell luftskipsteknologi som England på den tid kunne fremvise. Begge var underlegne i forhold til der tyske LZ 127 «Graf Zeppelin»
Etter at R101 havarerte og brant i Frankrike på vei til India 5. oktober 1930, ble R100 satt på bakken. Hun ble tømt for hydrogen og lagret i et skur. Tilslutt ble hun solgt som skrap for mindre enn £600.
Lycosa virgulata
Lycosa virgulata er en av edderkoppene i gruppen ulveedderkopper (Lycosidae). De jakter vanligvis på jordbunn, de spinner ikke fangstnett.
Artene i slekten Lycosa kalles egentlige taranteller, men er langt mindre enn de store fugleedderkoppene som i dagligtale omtales som «taranteller». Den er utbredt i Sør-Europa, men finnes ikke i Norge.
Utseende
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
Flere av artene i slekten Lycosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Anisarthrini
Anisarthrini er en gruppe av biller som tilhører gruppen stubbebukker i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Små til middelsstore (5-20 millimeter), avlange trebukker, brunsvarte med brunrøde dekkvinger. Hodet er bredere enn langt uten forstørrede kjever, antennene omtrent så lange som kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet med rundede sider. Dekkvingene er lange og parallellsidige med rettvinklede "skuldre", uten opphøyde ribber.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i middelhavsområdet og Sentral-Asia.
Elisa Berg
Elisabeth «Elisa» Jensine Berg (født 15. februar 1837 i Bergen, død 28. mai 1885 i Kristiania) var en norsk skuespiller.
Elisa Berg debuterte i februar 1854 på Det Norske Teatret i Bergen, som Thora i Et enfoldigt Pigebarn. Fra 1855 spilte hun vekselvis ved Kristiania norske Theater og Christiania Theater. Da hun ble gift, forlot hun tilværelsen på scenen.
I sine memoarer uttalte den kjente skuespillerinnen Lucie Wolf blant annet «Engang kan jeg huske at jeg sa til Elise Berg: ''Nei, Lise, lad være med den kommers, ser du ikke at 'far' (Bjørnstjerne Bjørnson) staar dernede i orkestret med stokken i haanden og instruerer, saa haarene staar ret op paa ham af sinne».
Elise Berg satt i begynnelsen av 1880-årene i Kristiania Arbeidersamfunds Komite for svagelige Børns Ophold paa Landet i Sommerferiene.
Egypt under VM i svømmesport 2011
Egypt deltok i VM i svømmesport 2011 i Shanghai i Kina fra 16. til 31. juli 2011. Nasjonen tok ingen medaljer i mesterskapet.
’49–’17
'49–'17 er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Ruth Ann Baldwin.
Handling
Historien begynner når dommer Brand og hans sekretær, Tom Reeves, slapper av på kontoret deres og dommeren mimrer om det gamle livet hans i det gamle vesten. Brand forteller Tom om hvordan han og partneren hans, Adams, deltok under Klondike-gullrushet. Brand og Adams hadde begge forelsket seg i den samme kvinnen, selv om Adams til slutt var den som vant hennes kjærlighet. De to blir etter hvert gift, og fikk et barn sammen.
Men Adams sin kone forlater ham etter hvert, til fordel for en annen mann og tok barnet deres med seg. Ikke lenge etter ble Brand og Adams velstående, men Adams sin kone kom aldri tilbake til ham. Brand avslutter historien med å be Tom reise vestover for å gjenoppbygge byen Brand og Adams tidligere hadde bodd i - Nugget Notch. Brand ønsker både å gjenoppleve noen av sine tidligere dager, og for potensielt å finne Adams sitt barn - og arvingen til formuen hans.
Māris Kučinskis
Māris Kučinskis (født 28. november 1961 i Valmiera) er en latvisk økonom og politiker (Liepājās Partija). Han tiltrådte 11. februar 2016 som sitt lands regjeringssjef. 23. januar 2019 ble han etterfulgt som statsminister av Arturs Krišjānis Kariņš.
Parlamentsvalget i Tsjekkia 2013
Parlamentsvalget i Tsjekkia 2013 ble avholdt den 25.-26. oktober 2013 som et nyvalg. Alle de 200 setene i Deputertkammeret («Poslanecká sněmovna») fordelt på 14 regioner («kraj») var på valg.
Māris Kučinskis
Liv og virke
Māris Kučinskis er utdannet økonom ved universitetet i Latvia fra 1988. Han var aktiv som lokalpolitiker i Valmiera, til han i 2003 ble valgt som medlem av Latvias parlament. I perioden 2004 til 2006 var han minister for regional utvikling og lokal administrasjon.
Parlamentsvalget i Tsjekkia 2013
Nyvalget ble avholdt syv måneder før utgangen av det forrige parlamentets valgperiode. Den borgerlige regjeringen som ble valgt inn ved parlamentsvalget i 2010 ble tvunget til å gå av den 17. juni 2013 etter at en korrupsjons- og spionasjeskandale felte statsminister Petr Nečas. Regjeringen ble avløst av et forretningsministerium med Jiří Rusnok som statsminister, men denne gikk av den 13. august 2013 etter at den hadde tapt et mistillitsvotum. Parlamentet stemte deretter ja for å oppløse parlamentet den 20. august og et nyvalg måtte dermed avholdes innenfor 60 dager etter godkjennelse av presidenten.
Bakgrunn
Ved valget i 2010 ble Česká strana sociálně demokratická (ČSSD, Det tsjekkiske sosialdemokratiske partiet) det største partiet i deputertkammeret med sine 56 mandater, men da det var borgerlig flertall i deputertkammeret ble Petr Nečas, lederen for Občanská demokratická strana (ODS, Det borgerligdemokratiske partiet), den 27. juni 2010 bedt om å danne landets nye regjering. Denne sentrum-høyre-regjeringen bestod av det liberaldemokratiske ODS, det konservative TOP 09 og det sentrumsorienterte Věci veřejné (VV, Samfunnspartiet). Regjeringen ville i løpet av embetsperioden overleve en rekke mistillitsvotumer grunnet et komfortabelt (om enn til tider usikkert) flertall i deputertkammeret.
Den 17. juni 2013 gikk Petr Nečas av som statsminister etter flere dager med hardt press på grunn av en omfattende korrupsjons- og spionasjeskandale. En politisk krise var nå et faktum. På den ene siden krevde opposisjonen med ČSSD i spissen at man umiddelbart oppløste deputertkammeret og avholdt nyvalg. På den andre siden nominerte det ledende regjeringspartiet ODS Miroslava Němcová (ordførende styrer i deputertkammeret) som ny statsministerkandidat, og kunngjorde at de hadde samlet underskrifter fra 101 medlemmer (fra ODS, TOP 09, LIDEM – liberální demokraté (Liberaldemokratene) og to uavhengige representanter) som var klare til å stemme for den nye koalisjonsregjeringen ledet Němcová.
I stedet for å velge mellom nyvalg eller en regjering ledet av Němcová valgte president Miloš Zeman i stedet å utnevne et forretningsministerium (omtalt som en «regjering bestående av eksperter» av Zeman selv og som en «regjering bestående av Zemans» venner blant kritikere) med Jiří Rusnok som statsminister. Både ODS, TOP 09 og LIDEM uttrykte sin misnøye til et forretningsministerium ledet av Rusnok. Den 7. august 2013 tapte Rusnoks forretningsministerium et mistillitsvotum i deputertkammeret, med 93 stemmer for, 100 stemmer imot og 7 unnlot å stemme. Etter avstemningen uttalte TOP 09 at de ville akseptere et nyvalg da det ikke var nok støtte til en ODS–TOP 09–LIDEM-regjering. Opposisjonspartiene ČSSD og Komunistická strana Čech a Moravy (KSČM, Kommunistpartiet i Böhmen og Mähren) støttet også nyvalg. Selv om at Tsjekkias grunnlov gir presidenten to sjanser til å tilby noen muligheten til å danne en ny regjering, er det ingen tidsbegrensning for å gjøre dette, og dermed kunne regjeringen teoretisk sett fortsette i sin kapasitet som forretningsministerium inntil valget, som egentlig skulle avholdes i mai 2014. Allikevel valgte regjeringen frivillig å gå av den 13. august 2013, og deputertkammeret skulle dermed den 20. august holde en avstemning om å oppløse underhuset og avholde nyvalg innenfor 60 dager.
Avstemningen om å oppløse deputertkammeret fant sted den 20. august kl. 14:00. De fire partiene som hadde støttet forslaget om oppløsning (TOP 09, ČSSD, KSČM og VV) ville ha nok stemmer til minimumskravet på 120 stemmer (60%) til at resolusjonen kunne bli vedtatt. I alt stemte 140 for og 7 imot å oppløse deputertkammeret, og dermed utlyse nyvalg innenfor 60 dager etter presidentens godkjennelse. Foruten ČSSD (52 representanter), TOP 09 (42 representanter), KSČM (26 representanter) og VV (10 representanter) stemte 8 uavhengige representanter også for - blant dem 3 fra LIDEM. ODS' representanter, som hadde vært imot å oppløse deputertkammeret, forlot salen innen avstemningen med unntakelse av Němcová, som i rollen som deputertkammerets ordførende styrer var nødt til å delta i avstemningen og stemte imot. De 6 andre som også stemte imot var 5 representanter fra LIDEM og en uavhengig representant.
Utgående parlament
Fordelingen av setene i det tsjekkiske det tsjekkiske deputertkammeret var da det ble oppløst den 20. august 2013 som følger:
Etter valget
Valgets forholdsvis største vinner og overraskelse var Andrej Babiš' parti ANO 2011 som vant 47 mandater. Partiet hadde blitt dannet i 2011 i protest mot korrupsjon og «andre sykdomstrekk i det politiske systemet», og lå ved valgkampens start under sperregrensen på 5 prosent, for så å skyte opp til omkring 16 prosent på meningsmålingene. Folkets misnøye til de etablerte partiene generelt, og ODS i særdeleshet, samt ønsker om et effektivt styresett og kamp mot korrupsjon førte til at mange valgte å stemme på partiet. Ikke bare kapret partiet mange av ODS' og TOP 09s tidligere velgere, men også mange av ČSSDs velgere strømmet til partiet.
Valgets store taper ble ODS som ble mere enn halvert og fikk kun 16 mandater, en nedgang på 37 fra forrige valg og det laveste noensinne i partiets historie. Grunnet en rekke korrupsjonsskandaler i de seneste årene har partiet langsomt, men sikkert mistet mye av sin velgermasse, og valget markerte også at de mistet deres status som det største borgerlige partiet. Det konservative TOP 09 opplevde også en nedgang på 15 mandater til 26.
Selv om at ČSSD vant valget så var partiet mandatmessig også valgets taper. Mens de ved starten av valgkampen lå an til å vinne opp til 30% av stemmene, så fikk de kun 20,45% av stemmene og 50 mandater, hvilket ikke bare var en nedgang på 6 mandater, men også det dårligste valget i partiets historie.
Kommunistene i KSČM ble også en av valgets vinnere, og noterte en fremgang på 3,64% til 14,91 og 33 mandater (en økning på 7). Kristendemokratene i KDU–ČSL noterte også en fremgang på 2,39% til 6,78%, og blir dermed igjen representert i deputertkammeret med 14 mandater etter at de røk ut av parlamentet etter valget i 2010. Sammen med ANO 2011 så er også Úsvit ledet av Tomio Okamura en nykommer i deputertkammeret, etter at de fikk 6,88% av stemmene og 14 mandater.