cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thomas Malthus
Økonomisk og demografisk teori
I boken An Essay on the Principle of Population (1798) fremmet Malthus en befolkningslov som sier at mennesket har en formeringsevne som langt overstiger potensialet i naturgrunnlaget. På den måten er ikke matproduksjonen like stor som befolkningsveksten. Dette reguleres ved høyere dødelighet inntil befolkningen igjen er på et akseptabelt nivå. Sagt på en annen måte, han hadde sett at befolkningsveksten er eksponentiell, mens han mente at matvareforsyningen bare ville øke lineært. Derfor hevdet han at kriger, hungersnød og epidemier var uunngåelige, med mindre man fikk redusert befolkningens fødselsrate. Å hjelpe dem som var truet av sult, ville ifølge Malthus bare forverre situasjonen på sikt. Han godtok imidlertid kun én måte å redusere fødselsraten på: gjennom avholdenhet (inkludert en utsatt ekteskapsinngåelse). Etter utgivelsen foretok Malthus en studiereise blant annet i Norge. Denne reisen influerte andreutgaven av boken, som kom i 1803.
Malthus' teorier har blitt kritisert fra mange hold. Mange kritikere har imidlertid gjort den feilen å kritisere observasjonen Malthus hadde gjort, ikke de normative slutningene han hadde trukket: Derimot kan det være på sin plass å påpeke at Malthus' løsningsforslag ikke var uttømmende. Ikke minst kan prevensjon begrense befolkningsveksten, en faktor som Malthus ikke vurderte pga. sine religiøse motforestillinger.
Den sterke befolkningsveksten i u-landene etter 2. verdenskrig førte igjen til økt interesse for, men også misbruk av Malthus’ teorier (se malthusianisme). Verket fikk en stormfull mottakelse, da fremtidsoptimismen rådet i Europa, og holdningene generelt var pronatalistiske.
Reise i Norge 1799
Sommeren 1799 foretok Malthus sammen med William Otter, Edward Daniel Clarke og John Marten Cripps en reise i Skandinavia fra hvilken Malthus' dagbøker fra deler av reisen er bevart og utgitt. De bevarte dagbøkene omhandler reisen fra ankomst Cuxhaven 25. mai til Malthus krysser grensen til Sverige 3. august, etter å ha reist gjennom Holstein, Schleswig, deler av Danmark, den svenske vestkysten, til Christiania, Kongsberg, opp Gudbrandsdalen til Trondheim, og ned Østerdalen til Magnor. Dagboken er interessant fordi den gir et innblikk i Malthus som person og som vitenskapsmann, og hans metode, samtidig som den er en kilde for innblikk i det norske samfunnet i 1799, og hvordan det forstås av en engelsk vitenskapsmann i samtiden.
Ny-Malthusianismen
Mot slutten av 1800-tallet oppstod en bevegelse i USA som ble kjent som «Ny-Malthusianismen» fordi den var inspirert av Thomas Malthus' teser om hvordan man et samfunn kunne forebygge overbefolkning. Slik beskrives bevegelsen i en norsk avis i 1928:"Ny-Malthusianisme kaller man den bevegelse som med utgangspunkt i Malthus' befolkningslære har agitert for en systematisk innskrenkning av barnetallet og herunder også i skrift og tale, i den senere tid også praktisk gjennem mødrehygienekontorene, søker å spre kjennskap til de befruktningshindrende midler i almenheten, navnlig blandt kvinnende i de arbeidende lag av folket. Som nevnt i forrige artikkel fordømte Malthus selv skarpt den slags midler; han vedblev alltid å være for meget av en moraliserende teolog til å våge denne praktiske konsekvens av sin lære, men derfor drog han også den triste og bitre slutning at sykdom, nød og elendighet alltid måtte vedbli å herje blandt de fattige og at alle planer om en likelig fordeling av livsgodene måtte strande på dette skjær."
NM i rally
Norgesmesterskapet i rally ofte forkortet Rally-NM.
Veitunneler i Norge
Det er godt over 1100 veitunneler i Norge (mars 2018), med en samlet lengde på over 800 km. 73 av disse veitunnelene er over 3000 meter lange. Det er 33 norske tunneler på listen over undersjøiske. Liste over veitunneler i Norge inneholder i alt 1164 tunneler.
En rapport utarbeidet av Veidirektoratet i 2003 viste at det da var 758 tunneler på europa- og riksveiene og 154 på fylkesveiene. Av disse var 333 tunneler i Vestland. Den gjennomsnittlige tunnellengden var ca. 945 meter. Av tunnelene på europa- og riksveiene hadde 81 prosent lys, mens 23 prosent av tunnelene hadde ventilasjonsanlegg. I 1970 fantes det om lag 250 tunneler med samlet lengde på 96 km på riksveinettet, over halvparten av disse var i Vestland fylke. Mellom 1970 og 1975 kom det 100 nye tunneler. Vestland, Nordland og Rogaland har til sammen to tredeler av tunnelene på riksveinettet. Færrest tunneler er det i de østlige delene av Viken, Innlandet og Troms og Finnmark.
Dominant (musikk)
I funksjonsteorien er dominant betegnelsen på treklangen over det femte trinnet (kvint) i en Dur eller moll skala.
Veitunneler i Norge
Norges tettest trafikkerte veitunnel var i 2016 Festningstunnelen i Oslo, med rundt 77,000 kjøretøyer i døgnet.
Dominant (musikk)
Man kan også snakke om dominanttoneart, det vil si tonearten som tilhører dominantens treklang. Eksempelvis er G-dur dominanttonearten til C-dur. Musikk som modulerer, det vil si skifter toneart, gjør det ofte til dominanttonearten.
Veitunneler i Norge
Bakgrunn
Det norske vegnettet ble frem til tidlig 1800-tall hovedsakelig benyttet for ferdsel til fots. Det kjørbare hovedvegnettet besto i 1750 stort sett av strekningen Christiania–Trondheim over Dovre, samt forbindelser fra Christiania over Halden til Sverige, og fra Christiania til Kongsberg. På midten av 1800-tallet revolusjonerte nitroglyserin og senere dynamitt vegbygging i berglendt terreng. På denne tiden ble det bygget flere «chausseer» med slak stigning til erstatning for de bratte kleivene, for eksempel Ljabrochausséen i Oslo. Haukelivegen åpnet i 1891, en liten tunnel ved Dyrskar gjorde det lettere å rydde vegen for snø på forsommeren. De første bilene ble innført til Norge på 1890-tallet og vegdirektør Krag begynte fra 1899 utbedring av veistrekninger med tanke på biltrafikk.
Dominant (musikk)
Bruk av dominanten skaper en følelse av spenning. Dominanttreklangens ters er dessuten ledetonen til tonikaens grunntone (f.eks. c i A-dur-treklangen til d i D-dur-treklangen). I henhold til reglene for tonal oppløsning leder både ledetonen og dominanten primært til tonikaen. Denne spenningen kan økes ytterligere ved å tilføre en liten septim til dominanten. Man får da en ny ledetone som vil gå til tonikaens ters.
Ved å tilføre en liten septim til en annen durakkord enn dominanten, dominantiserer man denne akkorden. Denne akkorden kalles da bidominant. Man kan for eksempel dominantisere en durtonika på denne måten. Den tilføyde lave septimen hører ikke til i tonikaens toneart, men i subdominantens. Tonikaens ledetone vil derfor lede til subdominanten. Et øyeblikk er vi i subdominantens toneart, men varigheten av fenomenet er så kort at øret ikke opplever det som en modulasjon. Fenomenet kalles derfor tonalt utsving.
Kvintsirkelen til høyre kan blant annet brukes å finne en tonearts dominant. Dersom man for eksempel ønsker å finne dominanten til C-dur, tar man utgangspunkt i C (blå skrift) og går et trinn med urviseren. Der finner man G, altså er G dominanten i C-dur. På samme måte er G-dur dominanten til c-moll (rød skrift).
Veitunneler i Norge
Profiler
Statens vegvesens håndbok N500 for vegtunneler (av 2014) angir noen standardiserte tverrsnittsprofiler:
Sikkerhet
Vegtunneler i Norge har omkring 26 prosent færre ulykker med personskader enn veg i dagen. Undersøkelser i andre land viser også at tunneler har færre ulykker enn veg i dagen, forskjellen er størst i tettbygde strøk. Sterk stigning øker faren for ulykke og brann, bratte tunneler kan også gi høy fart og store fartsforskjeller mellom kjøretøy. I tunnel er muligheten for unnamanøver begrenset. Store forskjeller i lysforhold ved kjøring inn og ut av tunnel øker ulykkesfaren. Når ulykke eller brann oppstår, er rømning og redning vanskeligere i tunnel. Ingen sideaktivitet, ingen kryss og ikke blandet trafikk reduserer faren for ulykke i tunnel. Statistikken viser at det er relativt flest ulykker nær tunnelåpningen, både innenfor og utenfor tunnelen. Belysning og hvitmalte tunnelvegger reduserer ulykkesfaren blant annet ved å øke førernes oppmerksomhet og styrke fartsfølelsen. Evakuering i tilfelle brann er mer krevende for tunneler med ett løp enn tunneler med to løp. For tunneler med to løp kan personer evakueres til motgående løp. Vegdirektoratet krever to løp når tunnelen er over 10 km og årsdøgntrafikk over 12.000. I tunneler med ett løp og trafikk i begge retninger vil evakuering til fots skje med en hastighet opp til 6 km/t, langsommere i stigning eller røyk.
I nye tunneler over 500 meter er det krav om radiodekning med DAB. Statens vegvesen installerer fra 2018 dessuten DAB i kortere tunneler på europaveier, riksveier og fylkesveier i Agder, Vestfold og Telemark, samt søndre Viken.
Oversikt
Denne oversikten og oppsummerende tabeller er basert på Liste over veitunneler i Norge om ikke annet angitt i referansenote.
Fordeling per fylke
Tunneler med flere løp teller som én tunnel under antall. Ved summering av tunnelenes lengde er kun det lengste løpet medregnet i den midterste kolonnen. og hvert løp er regnet med i den høyre kolonnen.
Flere tunneler har innløp i to forskjellige fylker. Disse er oppført under begge fylkers antall, mens deres lengde er fordelt mellom fylkene. Tunneler som går gjennom to fylker er: Sørdalstunnelen, Kvivstunnelen og Oppljostunnelen.
Tabellen er oppdatert pr. 24. oktober 2019.
Etter veinummer
Antall tunneler og tunnelenes samlede lengde for europaveier og noen andre viktige veistrekninger. Note: Medregnet tunneler som inngår i felles trase med andre veinummer. Tunneler med flere løp teller som én tunnel under antall. Ved summering av tunnelenes lengde er kun det lengste løpet medregnet samlet lengde. Prosent i tunnel er andel av veiens samlede lengde i tunnel. Prosent av tunneler er hvor stor andel tunnelene på veien utgjør av samlet tunnellengde i Norge. Oppsummering er oppdatert august 2015. E8/12/69/75/136, Rv 5, 7 og 13 og Fv 17, 55, 557 og 653 oppdatert i juli 2020.
Etter år
Fordeling på perioder for eksisterende veitunneler med år for åpning oppgitt i Liste over veitunneler i Norge. I alt 944 tunneler har data for år, 220 uten. Halvparten av tunnelen er bygget i før 1989, 70 prosent er bygget før år 2000.
Oppsummeringen er oppdatert august 2015.
Etter lengde
Oppsummeringen er oppdatert august 2015.
Veitunneler i Norge over 4000 meter
Listen kan sorteres for hver av kolonnene, altså etter navn, lengde, åpningsår, veinummer, fylke eller kommune. Se artiklene om de enkelte tunnelene for mer informasjon. Kategori:Tunneler i Norge med underkategorier har også artikler om en del kortere tunneler.
Statens vegvesens skilt runder ofte av lengden på tunneler til nærmeste 10 meter.
Norges 20 mest trafikkerte veitunneler
Listen er basert på trafikktall fra 2003. Kilde: Beregning av gjenanskaffelsesverdien av riksvegnettet
Til sammenligning er Sveriges tettest trafikkerte veitunneler Fredhällstunnelen på E4 i Stockholm med 160 000 kjøretøyer og Tingstadstunnelen på E6 i Göteborg med 110 000 kjøretøyer.
Bratteste tunneler
Største stigning i tunnelen angitt i prosent. Statens vegvesens retningslinjer av 2007 setter maksimal stigning i tunnel til 5 prosent for nye tunneler. Det er gjort unntak for undersjøiske tunneler som ikke bør være brattere enn 7 prosent. Ved liten trafikk (ÅDT under 1500) er grensa er satt til 8 prosent, og 6 prosent ved stor trafikk (ÅDT>15 000). Lange, bratte bakker øker faren for at det oppstår brann i motor eller bremser, særlig på tunge kjøretøy. Grensen var høyere tidligere, så eldre tunneler kan ha høyere stigning.
''Listen omfatter tunneler med 7 prosent eller mer stigning. Listen er ufullstendig, oppdatert august 2015''
Kilder
Hovedlisten over de lengste tunnelene er basert på en liste utarbeidet av Gunnar Lotsberg og publisert på The World's longest Tunnel Page. Grunnlagslisten er brukt med tillatelse. Data er hentet fra flere forskjellige kilder, blant annet Gunnar Lotsbergs liste og dokumentet Beregning av gjenanskaffelsesverdien av riksvegnettet (2004).
Eksterne lenker
Tunnlar i Norge
«Polarstar»
«Polarstar» er en ishavsskute bygget ved James Lamonts Shipyard i Glasgow i 1948. Skuta er bygget i stål, har en lengde på 151 fot og en tonnasje på 424 BRT. Den var opprinnelig utstyrt med en Atlas polar diesel på 900 HK, men denne ble i 1966 erstattet av en ny Deutz hovedmotor på 2000 HK.
Historie
«Polarstar» var bygget spesielt for selfangst, og i perioden 1949 til 1982 deltok den på selfangst ved Newfoundland. I tillegg hadde den mange oppdrag for både offentlige og private aktører, deriblant Norsk Polarinstitutt, sysselmannen på Svalbard og Store Norske.
I 1998 ble «Polarstar» tatt ut av kommersiell drift og besluttet at den skulle kondemneres. På grunn av skutas unike historie var det en gruppe entusiaster som gikk inn for å restaurere båten, og etter flere års arbeide gikk skuta på nytt i drift med hjemmehavn i Hareid. I 2014 ble den satt på Riksantikvarens liste over verneverdige fartøy som en representant for fangstfartøyene på 1900-tallet.
«Espen i isen»
I 1982 utga Thor Larsen boka Espen i isen etter sønnen Espens opplevelser med «Polarstar» på ekspedisjon til Svalbard. I boka skildres blant annet merking av isbjørn og polare fugler.
Slaget om Attu
Slagets gang
De japanske troppene på øya hadde et mer effektivt forsvar enn det amerikanerne først hadde antatt. I tillegg førte det arktiske klimaet til at mange amerikanske soldater fikk frostskader, og de fleste av disse frøs etter hvert i hjel. De amerikanske troppene var ikke vant til krigføring i slike omgivelser og slikt miljø. Amerikanerne klarte etter hvert å presse Yamasakis menn inn i en "lomme" nær kysten på øya. De japanske styrkene ble med andre ord omringet. I desperasjon satte Yamasaki og hans gjenværende tropper inn en overraskende motoffensiv med en frontstyrke som klarte å slå seg gjennom amerikanernes fremre linje. I denne offensiven ble det nærkamper "mann mot mann", og de amerikanske forsvarerne var sjokkert over Japans motoffensiv. Det gikk en god stund før de amerikanske styrkene til slutt klarte å drepe de fleste av gjenværende japanere. De overlevende japanerne begikk som oftest selvmord, og dette bidro til å korte ned slagets gang. Bare 29 av de 2900 japanske soldatene som overlevde kamphandlingene ble tatt som fanger.
Attu var det siste slaget på land i amerikanernes offensiv på Aleutene. De japanske styrkene lyktes i å evakuere sin garnison på den nærliggende øya Kiska 28. juli 1943. Dette markerte slutten på deres tilstedeværelse i Aleutene.
Israel Castro
Israel Castro (født 20. desember 1980) er en mexicansk tidligere fotballspiller. Han var også en del av.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Baise-demningen
Baise-demningen er en demning med et vannkraftverk i elva Youjiang, ei sideelv til Perlefloden. Anlegget ligger i byprefekturet Baise, i provinsen Guangxi i det sørlige Kina. Installert effekt er 540 MW fordelt på fire like store turbiner.
Utbyggingen startet i 2000 og anlegget stod ferdig i 2006. Demningen er en betong gravitasjonsdam (RCC), som er 130 meter høy og 734 meter lang. Den brukes også til flomkontroll, irrigasjon, navigasjon via innebygde sluser, og vannforsyning.
Albert von Thurn und Taxis
Albert Maria Lamoral Miguel Johannes Gabriel Prinz von Thurn og Taxis (født 24. juni 1983) er overhode for fyrstehuset Thurn og Taxis, og ifølge Forbes 2005-liste verdens yngste milliardær. Hans formue er på ca. 2 milliarder USD. Han er sønn av fyrstinne Gloria von Thurn und Taxis og hennes mann, fyrsten av Thurn og Taxis.
Adam Gunn
Adam Beattie Gunn (født 24. desember 1872 i Golspie i Skottland, død 1934) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.
Gunn vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under OL 1904 i St. Louis. Han kom på andreplass i tikamp bak britiske Tom Kiely. Tikampen besto av øvelsene 100 yards, kulestøt, høydehopp, 880 yards kappgang, sleggekast, stavsprang, 120 yards hekk, vektkasting (25,4 kg) og 1 engelsk mil.
Naloxon
Naloxon er en ren opioidreseptorantagonist. Hovedindikasjon er som antidot (motgift) ved opioid-overdose, som regel i forbindelse med opiatmisbruk eller anestesi.
Farmakologiske egenskaper
Naloxon fortrenger effektivt andre opioider fra alle typer opioidreseptorer, og reverserer opioideffekter som blant annet eufori og respirasjonsdepresjon fullstendig og umiddelbart. Partielle opioidagonister som buprenorfin vil i noe lavere grad bli fortrengt. Biotilgjengeligheten peroralt er meget dårlig da medikamentet knapt absorberes i mage-tarm-kanalen, og den lille andelen som tas opp blir fullstendig nedbrutt i tarmveggen. Dette gjør at naloxon bare gir effekt ved injeksjon. Halveringstiden er kortere enn for de fleste opioider, ca. 1-1,5 timer.
Klinisk anvendelse
Naloxon inngår også sammen med buprenorfin i opioidsubstitusjonspreparatet Suboxone. Bakgrunnen for dette er at naloxon i motsetning til buprenorfin ikke vil bli absorbert når det tas som tablett. Dersom Suboxone injiseres vil resultatet bli kraftig abstinens hos opioidavhengige. I forbindelse med legemiddelassistert rehabilitering foretrekkes Suboxone hos brukere som får med dose hjem.
Oktjabrsk
Oktjabrsk (russisk: Октябрьск) er en by i Samara oblast i Russland. Den ligger på høyre bredd av Volga, rundt 100 km vest for Samara.
Alfred Graf von Waldersee
Alfred Heinrich Karl Ludwig Graf von Waldersee (født 8. april 1832 i Potsdam, død 5. mars 1904 i Hannover) var en tysk offiser og prøyssisk generalfeltmarskalk. Han var blant annet i årene 1888–1891 sjef som den prøyssiske generalstaben og var i 1900 øverstkommanderende for den internasjonale styrken som hadde en vesentlig rolle i å slå ned bokseropprøret i Kina.
Oktjabrsk
Oktjabrsk ble grunnlagt i 1956 ved en sammenslåing av tre bosetninger: Batraki, Pravaja Volga og Permomajskij.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Alfred Graf von Waldersee
Bakgrunn
Grev Waldersee var av en gammel prøyssisk adelsfamilie, hvor både faren Franz Graf von Waldersee og onkelen Friedrich Graf von Waldersee var generaler og onkelen var prøyssisk krigsminister i perioden 1854–6. november 1858.
Militær karriere
Grev Waldersee gikk inn den det prøyssiske artilleriet i 1850, og fikk, kanskje som nevø av krigsministeren, stor tillit hos sine overordnede. Under Den østerriksk-prøyssiske krig i 1866 tjenestegjorde han som adjutant for den øverstkommanderende for artilleriet, prins Fredrik Karl av Preussen, blant annet i slaget ved Königgrätz. I løpet av denne krigen ble Waldersee forfremmet til major og plassert i generalstaben, og etter fredsslutningen deltok han i etableringen av det 10. armékorps på grunnlag av det erobrede kongedømmet Hannover. I januar 1870 ble han militærattaché i Paris og adjutant til keiser Wilhelm I. Under Den fransk-prøyssiske krig tjenestegjorde han som oberstløytnant og deltok blant annet i kampene ved Metz og hans bistand til øverstkommanderende i Loire-området, Friedrich Franz II av Mecklenburg-Schwerin var avgjørende for at de seiret. Ved avslutningen av den fransk-prøyssiske krig mottok grev Waldersee Jernkorset av første klasse for sine fortjenester i felt. På grunn av sine gode diplomatiske evner vendte han tilbake til den nå krevende stillingen som militærattaché hos den slagne, tidligere fienden. Senere samme år overtok han kommandoen over 13. Ułan i Hannover og to år senere ble han stabssjef for Hannovers armékorps, som han tidligere hadde vært med å opprette.
Vikse skule
Vikse skule er en barneskole som ligger på Vikse i Sveio. Skolen hadde tolv lærere og 140 elever skoleåret 2017–2018. Ronny Valdersnes er rektor ved skolen fra september 2021.
Alfred Graf von Waldersee
Generalstaben
I 1881 ble han Helmuth von Moltkes viktigste medarbeider ved generalstaben i Berlin i de neste syv årene arbeidet han tett med den store generalfeltmarskalken, og da Moltke ble pensjonert i 1888, stod Waldersee nærmest til å bli utpekt til hans etterfølger. På denne tiden fulgte han den kommende keiser Wilhelm II på dennes utenlandsturer når han representerte sin bestefar keiseren, og Waldersee og den unge prinsen ble godt kjent. Waldersee hadde også et godt forhold til Bismarck og kom slik i klemme i striden mellom keiseren og Bismarck fram til sistnevnte måtte søke avskjed i 1890. Waldersees nære forbindelse med Bismarck førte til at også han måtte søke avskjed året etter. Waldersees etterfølger som sjef for generalstaben ble Alfred Graf von Schlieffen.
Bokseropprøret
Da det skulle settes inn europeiske militære styrker i bokseropprøret i Kina i 1900, ble det bestemt at disse skulle ledes av grev Waldersee. Han ankom Kina for sent til å være med på kampene om Peking, men ledet de avsluttende kampene. Da han kom tilbake til Tyskland og i Hannover gjenopptok han de oppgavene han hadde hatt før han reiste til Kina, nemlig som generalinspektør for styrkene i Hannover.
Ettermæle
Waldersee hadde blant annet betydning ved han videreutviklet Moltkes militære strategiske tenkning videre, og dette la grunnlaget for etterfølgerens plan for angrep i vest, nemlig Schlieffenplanen. Denne dannet grunnlaget for det tyske angrepet vestover under første verdenskrig.
Reisen til jordens indre (film)
Reisen til jordens indre – Journey to the Center of the Earth (også markedsført som Journey to the Center of the Earth 3D eller Journey 3-D) er en 3D spenningsfilm fra 2008 med skuespillerne Brendan Fraser, Josh Hutcherson, og Anita Briem. Den viser til og kan anses som en oppfølger fra det 21. århundre til romanen fra det 19. århundre med samme navn av Jules Verne.
Handlingsreferat
Trevor Anderson er en vulkanolog fra Boston hvis nevø, Sean (spilt av Josh Hutcherson), skal tilbringe 10 dager sammen med ham. Trevor får vite at brorens laboratorium snart skal legges ned på grunn av manglende finansiering. Trevor har glemt at Sean kommer frem til han mottar flere meldinger fra Sean`mor. Når Sean og hans mor dukker opp, har legger hun igjen med en boks som tilhørte Max, Trevors bror og Seans far, som forsvant flere år tidligere. I boksen oppdager Trevor romanen Reisen til Jordens indre fra Jules Verne. I boken ser Trevor notater skrevet av hans avdøde bror. Trevor går til sitt laboratorium sitt for å finne ut mer om notatene. Men han innser at han må reise til Island for å undersøke selv.
Trevor har til hensikt å sende Sean tilbake til Seans mor, men Sean protester, og Trevor tar ham med seg til Island. De møter Hannah (spilt av Anita Briem) hvis avdøde far også arbeidet som vulkanolog. Hun forteller dem at faren hennes trodde bøkene fra Jules Vernes var basert på virkelige hendelser. Når de går på fjell-tur på Island tvinger dårlig vær og torden dem inn i en hule. Hule-inngangen kollapser og de blir fanget der inne. Så de har ikke noe annet alternativ enn å gå dypere inn i hulen, som viser seg å være en forlatt gruve.
Trevor, Sean og Hannah undersøker lenger inn i gruven, og de faller i en dyp grop som tar dem til "Jordens sentrum" og fortsetter til de oppdager en hule som Max bodde i. De finner Maxs gamle dagbok, før de oppdager Max's lik og begraver ham. Trevor leser en melding fra Maxs dagbok som ble skrevet på Seans 3-årsdag. Trevor fortsetter å lese dagboken, og innser at de raskt må komme seg videre ettersom temperaturen i hulen forandrer seg raskt. Så trioen må finne en geysir som kan sende dem til overflaten igjen.
Anna Bache-Wiig
Anna Bache-Wiig (født 19. september 1975) er en norsk forfatter og skuespiller.
Anna Bache-Wiig er datter av Harald Bache-Wiig, professor i nordisk litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo, og Sylvi Penne, professor i norsk ved Høgskolen i Oslo. Anna Bache-Wiig vokste opp i Bærum og var i flere år medlem av Bærum Barneteater.
Bache-Wiig debuterte som skuespiller i NRKs ungdomsserie Borgen skole i 1988. Siden den gang har hun gått på Romerike Folkehøgskole og Statens Teaterhøgskole. Etter endt utdanning har hun medvirket i blant annet NRKs dramaserie Lekestue fra 2002 og TVNorge-serien NAV (2012), samt filmene Buddy (2003) og Naboer (2005). Hun har også vært tilknyttet Trøndelag Teater hvor hun blant annet spilte tittelrollen som Hedda Gabler i 2006, og mottok en Hedda-nominasjon for tolkningen, og Den Nationale Scene. I 2014 og 2016 spilte hun rollen som Inger Marie Steffensen i NRK TV-serien Mammon (del 1 og 2); som henholdsvis journalist og politisk rådgiver.
I 2003 debuterte Bache-Wiig som forfatter med romanen Det aller fineste, der hun gir et innblikk i tilværelsen som tenåring på slutten av 1980-tallet. Romanen fikk gode anmeldelser og ble også tatt godt imot av publikum. I 2005 ga hun ut sin andre roman, Sommernattsdrømmen, og i 2009 kom hun ut med romanen Lasses hus.
Våren 2010 ga Anna Bache-Wiig ut sin første billedbok Don Fridtjof. Boken kom ut på Cappelen Damm og er illustrert av Lisa Aisato. Den vant Riksmålsforbundets barne- og ungdomsbokpris.
Edmund Burke
Edmund Burke (født i Dublin, død 9. juli 1797 på Gregories nær Beaconsfield i England) var en britisk politiker og politisk filosof. Han regnes som konservatismens grunnlegger. Burke tilhørte det britiske partiet whigene (et mer liberalt parti enn toryene).
Bakgrunn og virke
Burkes ideer skiller seg fra andre ideologer, siden han egentlig ikke konstruerte noen ny ideologi. Han fastslo i stedet noen prinsipper (de fleste har blitt stående) som etterkommere viderebygde konservatismen på. Hovedverket til Burke var Betraktninger over revolusjonen i Frankrike (originalens tittel: Reflections on the Revolution in France) (1790).
Burke støttet, i motsetning til flesteparten av sine samtidige landsmenn, den amerikanske revolusjon. Han mente at det var den britiske kongen som hadde angrepet amerikanernes rettigheter.
Under den franske revolusjonen noen få år senere, hadde Burke (ifølge mange) derimot helt motsatt holdning. Nå var han en ivrig motstander av de revolusjonære og deltok i den såkalte revolusjonsdebatten.
Den endrede holdningen begrunnet Burke med at de franske revolusjonære, i motsetning til amerikanerne, ville kullkaste hele staten og bygge opp noe nytt. En slik holdning strider med konservatismens grunndoktriner; evolusjon fremfor revolusjon. Burke var særlig kritisk til voldsbruken under den franske revolusjon.
Isak Kimoe
Isak Kimoe (født 11. desember 1854 på Kimo, Skaugdalen i Rissa, død 1944) var en norsk maler. Han er best kjent for sine mange malerier og blyantskisser, for det meste fra lokalmiljøet.
Arbeid i USA
Isak Kimoe hadde forskjellige lærerjobber før han for første gang reiste til USA. (1887) I løpet av denne tiden var Isak Kimoe hjemme i Rissa tre ganger og kom hjem for fjerde og siste gang i 1907. Under oppholdet i USA hadde han studert malerkunst.
Arbeid og verv i området
Isak Kimoe trodde selv at han malte mellom to og tre tusen bilder. Isak døde 5. februar 1944 på Østre Kimo. Han hadde også en datter, Kristianna (1903-1969). Mange av hans bilder kom på utstilling både før og etter hans død.
Utstillinger og auksjoner
Pr oktober 2004 er det fotografert og registrert 600 bilder og i tillegg kommer en mengde blyant- og pennetegninger. I bygdebøkene for Rissa er mange av maleriene og tegningene som Isak Kimoe har laga.
No Prayer for the Dying
No Prayer for the Dying er det britiske heavy metal-bandet Iron Maidens åttende studioalbum, utgitt 1. oktober 1990.
Etter en periode med progressiv metal, var dette albumet begynnelsen på en ny periode med en mere direkte form for heavy metal fra Iron Maiden. No Prayer for the Dying er bandets første album med bandets nye gitarist, Janick Gers. Han erstattet Adrian Smith, som var misfornøyd med den musikalske retningen bandet tok. Smith forlot bandet en kort stund etter at forberedelsene til albumet var i gang.
ACK
ACK er en standard forkortelse for ASCII-kode 0x06, som i enkelte kommunikasjonsprotokoller brukes som bekreftelse (engelsk: ACKnowledge) på at et signal er mottatt. I ingeniør-sjargong brukes ACK for å markere at man er til stede eller for å si fra at man har hørt det som er blitt sagt.
Gammelfrisisk
Gammelfrisisk er et vestgermansk språk som ble snakket fra i alle fall 700-tallet og fram til 1500-tallet i området mellom Rhinen og Weser langs den europeiske nordsjøkysten. Språket ble også talt av frisiske bosettere langs kysten av det sørlige Jylland (idag Nordfrisland), men middelaldertekster fra dette området er ikke bevarte. Språket til innbyggerne i regionen mellom elvene Zuiderzee og Ems er bevart i form av noen få stedsnavn og personnavn. Denne befolkningen var etterkommere av oldtidens frisere, som ble nevnt av den romerske historikeren Tacitus. Gammelfrisisk utviklet seg til mellomfrisisk, som ble talt fra 1500-tallet og fram til 1800-tallet.
I tidlig middelalder strakte Friesland fra området rundt Brugge i hva som i dag er Belgia og til elven Weser i nordlige Tyskland. På den tiden ble frisisk snakket langs hele den sørlige nordsjøkysten. Regionen er referert til som Frisia Magna, eller Stor-Friesland, og mange områdene innenfor det verdsetter fortsatt deres frisiske språk. Imidlertid hadde deres område ved 1300 blitt presset bakt til Zuiderzee (i dag kalt for IJsselmeer) og frisisk språk overlevde kun langs kysten som et substrat; det vil si et innflytelsesrikt språk som er blitt fortrengt til andrespråk.
Folket fra hva som i dag er nordlige Tyskland og Danmark som bosatte seg i England fra rundt 400-tallet og framover kom fra samme regioner og snakket mer eller mindre det samme språket som folket som bodde i Friesland. Av denne grunn er det en meget nær likhet mellom gammelfrisisk og gammelengelsk (angelsaksisk). Hypotesen om at gammelfrisisk og gammelengelsk er begge avledet fra et felles morsspråk kalt «anglofrisisk» er en overforenkling. Hva som er riktig er at frisisk er genetisk sett den nærmeste beslektede språket til engelsk, selv om innflytelsen av fransk på engelsk og nederlandsk på frisisk har gjort dette uklart.
Østensjøvannets Venner
Østensjøvannets Venner er en interesseorganisasjon ( i Enhetsregisteret) som arbeider for å trygge natur- og fuglereservatet i og rundt Østensjøvannet og våtmarksområdene ved Bogerudmyra og for å redde de bevaringsverdige gårdene Abildsø og Østensjø.
Fjæremsfoss kraftverk
Fjæremsfoss kraftverk er et vannkraftverk i Nidelva i Trondheim kommune i Trøndelag.
Østensjøvannets Venner
Historie
Da det høsten 1988 kom et nytt byggeforslag innenfor skjøtselplanen, førte det til sterke protester fra folk i drabantbyene rundt. Byrådet hadde bedt et stort entreprenørfirma om å fremme et reguleringsforslag for Abildsø gårds jorder, og forslaget lød på 400 leiligheter, vesentlig blokkbebyggelse.
Fjæremsfoss kraftverk
Kraftverket utnytter et fall på 27 meter. Turbinhallen ligger under bakken.
Østensjøvannets Venner
Historie
Sommeren 1990 startet Østensjøvannets Venner utgivelsen av et medlemsblad, Sothøna.
Fjæremsfoss kraftverk
Kraftverket startet produksjonen i 1957. Eier var da Fjæremsfossen kommunale kraftselskap. Kraftverket ble ved kommunesammenslåingen i 1964 overtatt av Trondheim Elektrisitetsverk.
Eier er Statkraft, tidligere Trondheim Energi Kraft.
Bratsberg kraftverk utnytter vannet i Nidelven fra Selbusjøen/Bjørsjøen parallelt med Fjæremsfoss kraftverk.
Romeriksåsene
Romeriksåsene er en del av Oslomarka, de ligger i kommunene Lillestrøm, Nannestad, Gjerdrum, Nittedal og Lunner i Viken fylke.
Området er ca. 300 km² og ligger mellom Nittedal-Hakadal i vest og Gjerdrum-Nannestad i øst. 130 km² er allmenning.
Skiforeningen inkluderer den nordligste delen av Nannestad. Nord for Romeriksåsene ligger Hadelandsåsene og Hurdalsskogene.
Høyeste punkt er Paradiskollen 670 moh, deretter Skotjernfjellet 651, Snellinghøgda 617, Håkensbrenna 538 og Holterkollen 455. Nord for området er Marifjell 717 moh Nannestad kommunes høyeste punkt.
Største elver og vassdrag er Leira som kommer fra Avalsjøen, Fiskeløysa fra Råbjørn, Rotua fra Råsjøen, Bjertnessjøen og Gjermåa fra Storøyungen samt avløpene fra Vrangen og Sortungen som renner ut i Nitelva.
Fiskeforvaltningsområdet strekker seg til Avalsjøen og Leira øst for Roa og til området rundt Nittedal kirke i sør.
Romeriksåsene har stor betydning som friluftsområde for befolkningen i randsonen rundt marka. Her finner man rike muligheter for et variert friluftsliv.
Naturvernområder
Romerriksåsene omfatter 11 vernede områder. I den sørligst enden av Romerriksåsene ligger Høgsmåsan naturreservat, et vernet myrområde. Formålet med fredningen er å bevare et større myrområde dominert av nedbørsmyr innen en region med få gjenværende myrkomplekser. Naturreservatet utgjør en stor nedbørsmyr, som ligger på et skogkledt høydeplatå nordvest for Skedsmokorset.
Lenger vest ligger Prekestolen og Ryggevanna naturreservat. Verningen tar sikte på å bevare et stort og variert barskogområde som har særlig betydning for biologisk mangfold ved at det er leveområde for blant annet sjeldne arter og viltarter foruten bestemte typer natur.
Lenger nordover, på kommunegrensen mellom kommunene Gjerdrum og Nannestad ligger Gjerimåsan naturreservat. Reservatet utgjør et større flatt område med en mosaikk av myr, vann og skog, og er typisk for disse delene av Romriksåsene. Formålet med naturreservatet er å bevare et sårbart myr- og barskogsområde.
Videre vestover, nordøst for Hakadal sentrum, ligger Ravndalen naturreservat, et skogsområde som har spesiell betydning for biologisk mangfold på grunn av andelen gammel skog. Glitrelia naturreservat, er på lignende måte et skogområde som representerer gammel barskog som inneholder truet, sjelden og sårbar natur.
Århanemyra naturreservat utgjør et naturskogsområde med furu- og barblandingsskog om lag 320-450 meter over havet, nord i Nittedal kommune. Det utgjør en viktig del av et nettverk av vernet gammelskog på Romeriksåsene. Det representerer leveområde for rovfugl og andre arter som trives i gammel skog og krever stort areal.
Rundkollen og Sortungsbekken naturreservat som også ligger nord i Nittedal kommune er også et område preget av gammel skog og er vernet av samme grunn som de andre barskogområdene. Paradiskollen naturreservat, like ved Rundkollen, er et spesielt område med som i tillegg til lignende barskogområder, også omfatter et sjeldnere område med eikeskog. På samme måte er Pipra og Storrsjøhøgda naturreservat, Rudskampen naturreservat og Skotjernfjellet og Snellingsrøysene naturreservat en del av et større område preget av gammel granskog som representerer en naturtype som er viktig for det biologiske mangfoldet i området.
Pisa+
Pisa+ er et norsk prosjekt som har som mål å forfølge problematiske norske funn i den internasjonale PISA-undersøkelsen. PISA-undersøkelsens hovedmål har vært å fokusere og sammenligne kunnskaper og ferdigheter hos elever i mange land ut ifra muligheter innen livslang læring.
Jan Pande-Rolfsen
Jan Pande-Rolfsen (født 18. mars 1922, død 10. mars 2002 i Oslo) var en norsk skuespiller og hallomann.
Chandra Cheeseborough
Chandra Danette Cheeseborough (født 10. januar 1959 i Jacksonville, Florida) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver (sprinter), best kjent for suksessen på hjemmebane under OL 1984 i Los Angeles.
Karriere
Hun var tidlig en lovende sprinter, og allerede som 16-åring satte hun amerikansk rekord på 200 meter, da hun vant øvelsen under de Panamerikanske leker i 1975 på tiden 22,77. I 1976 under det nasjonale mesterskapet løp hun 100 meter på 11,13 og satte dermed ny amerikansk juniorrekord.
Gjennombruddet på 400 meter kom i 1984, med to amerikanske rekorder på distansen, og sølv under OL på hjemmebane. Tiden 49,05 i OL-finalen ble karrierens raskeste. Cheeseborough ble samtidig historisk med å ta gull på både 4 x 100 meter og 4 x 400 meter. Hun ble dermed den første som vant begge stafettene i et OL.
Stor droneflue
Stor droneflue (Eristalis tenax) er en middelsstor flue som tilhører familien blomsterfluene. Den er blant de vanligste blomsterflueartene i Norge om sommeren. Den finnes over hele landet, men er mest vanlig i Sør-Norge.
Utseende
Stor droneflue er en stor, grå-svart og rødbrun eller brun flue, ca. 14-16 millimeter lang. Den ligner på en honningbie (Apis mellifera). Alle fluer skiller seg fra bier på den korte antennen og fordi de bare har to vinger. Bier har ganske mye lengre antenner og fire utviklede vinger.
På hodet er det to store rødbrune fasettøyne. Hos hannene møtes øynene på toppen av hodet, mens det hos hunnene er en pannestripe mellom fasettøynene. Fasettøynene er hårkledte, og har tydelige bånd der hårene er litt lenger enn rundt omkring, dette er et godt kjennetegn på arten.
Bakkroppen er mørk-brun, med orange flekker. Scutellum er lyst orange-brunlig og skiller seg fra det mørkere brystet. Beina er gråsvarte.
Levevis
Stor droneflue kan påtreffes i hager, men særlig på gress- og blomsterenger. Den besøker blomster eller sitter og soler seg. Voksne fluer lever av nektar i blomstene. Man kan finne voksne fluer nesten året rundt om det er mildt, og de kan trolig overvintre som voksne. De er påfallende tallrike sent på høsten da de besøker blomstene av eføy (Hedera helix).
Larvene lever i ferskvann eller brakkvann, lever i bunnslammet, av råtnende organisk materiale. Larvene tilhører de såkalte «rottehalefluene». De har bakkroppsspissen forlenget til et ånderør (pusterør), som kan bli lenger enn kroppen. Larvene er svært tolerante overfor forurensing og kan leve i svært forurenset vann, i bløtgjødsel og trolig også i større kadavere som er i ferd med å gå i oppløsning.
Alle fluer gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium mellom stadiet som larve og voksen.
Utbredelse
Arten er meget vidt utbredt og finnes på alle kontinenter bortsett fra Antarktis. I Norge er den svært vanlig over det meste av landet, men mangler i høyfjellet i Sør-Norge og ytterst langs kysten i Nord-Norge.
Systematisk inndeling
Slekten dronefluer omfatter 18 norske arter.
Yannick Noah
Yannick Noah (født 18. mai 1960 i Sedan i Frankrike) er en tidligere profesjonell tennisspiller, som etter tenniskarrieren har satset som sanger.
Noah vant i løpet av sin tenniskarriere 23 single- og 16 dubbleturneringer. Han var som best ranket som nummer tre (1986) som singlespiller. Han vant to Grand Slam-titler, en i double og en i single. I 1983 beseiret han Mats Wilander med 6-2, 7-5, 7-6 i finalen i French Open og året etter vant han doubletittelen sammen med landsmannen Henri Leconte.
Noah deltok også på det franske Davis Cup-laget i 1978-85 og 1988-90. Han spilte 61 Davis Cup-kamper hvorav han vant 39.
Pains
Pains er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Filter
Filter er en generelt begrep med en rekke betydninger.
Fear of the Dark
Fear of the Dark er det britiske heavy metal-bandet Iron Maidens niende studioalbum.
Filter
Med et filter forstår man en naturlig eller unaturlig innretning som er i stand til å separere enkelte komponenter ut fra en blanding. Nyttemengden kan være enkeltkomponenten eller den kan være resten. Hva som tilføres et filter kan være høyst forskjellige blandinger, både konkrete og abstrakte. En annen betegnelse for et filter er en sil eller en sikt. Begrepene kan likevel ikke brukes om hverandre.
Fear of the Dark
Albumet ble utgitt 11. mai 1992. Dette var Bruce Dickinsons siste studioalbum med Iron Maiden, før han vendte tilbake til bandet i 1999.
Filter
Etefilter
Et filter eller filtersystem kan også være synonymt med fødeopptaksorganet hos mange arter.
Kaukasus
Den utdødde vulkanen Elbrus er med sine 5642 meter fjellkjedens høyeste fjell. Andre høye fjell er Dykh-Tau på 5197 meter, Sjkhara på 5193 meter, Kosjtan-Tau på 5134 meter og Kazbekfjellet på 5042 meter. Hovedfjellkjeden er om lag 1200 km lang og går hovedsakelig i øst-vestlig retning mellom Kaspihavet og Svartehavet. Gjennom fjellene går flere pass; de viktigste er Mamison- og Darjalpassene, samt de georgiske- og ossetiske militærveiene.
Kaukasusfjellene er kjent og besunget for sin vakre og ville natur. I dette området finnes også den største variasjon i naturtyper noe sted, og Kaukasus har blitt utpekt til økologisk hotspot-område.
Geologi
Store Kaukasus ble for det meste dannet ved kollisjonen mellom store tektoniske plater: Den arabiske platens bevegelse mot nord mot Den eurasiske kontinentalplaten. Hele regionen er hyppig rammet av jordskjelv grunnet denne aktiviteten.
Lille Kaukasus er derimot ikke slike foldefjell, men resultat av vulkansk aktivitet. Javakheti-vulkanplatået i Georgia og tilliggende vulkanske fjellkjeder som fortsetter inn i det sentrale Armenia er blant de yngste deler av geologien i Kaukasus.
Topografi
Mot nord er fjellenes struktur nærmest trinnaktig i motsetning til det steile fall på sørsiden. Kaukasusfjellenes topografi omfatter Store Kaukasus (med sin høyeste topp på Elbrus), Lille Kaukasus (som når opp i 4.000 m høyde), det sørkaukasiske høyland (som omfatter deler av Lilleasia og høyslettene i Armenia og Iran) samt den mellomkaukasiske senkning som er dannet mellom Store og Lille Kaukasus. De mer enn 2.000 isbreer dekker tilsammen 1.450 km² i Store Kaukasus. Den nordligste tredjedel av området dekkes av den brede nordkaukasiske slette, hvis østligste del ligger under havnivå.
Klima
Fjellkammen langs Store Kaukasus er grense mellom den tempererte sone og den subtropiske klimasone. Høyfjellsklimaet i Kaukasus inndeles i tre grunntyper; et panhumid klima, et temperert-fuktig og et temperert-kontinentalt klima, og et heller kontinentalt og tørt klima. Den panhumide klimasone er karakteristisk for Vest-Kaukasus. Årlig nedbør er her på over 2000 millimeter. Det kan være mye tåke i høydedragene.
I Sentralkaukasus og i noen deler av Øst-Kaukasus og i vestre del av Lille Kaukasus fremhersker et temperert-fuktig klima. Men den indre del av det sørkaukasiske høyland (Armenia) og noen regioner av Øst-Kaukasus preges av et relativt kontinentalt og tørt klima. Årlig nedbør er her på 500 til 600 millimeter.
Biologisk hotspot
Den biologiske hotspot i Kaukasus dekker 532.658 km² og dermed statene Georgia, Armenia og Aserbajdsjan samt den nordkaukasiske del av Den russiske føderasjon (som omfatter Tsjetsjenia, Dagestan, Ingusjetia, Nord-Ossetia, Kabardino-Balkaria, Karatsjajevo-Tsjerkessia og enklaven Adygia), den nordøstlige del av Tyrkia og en del av det nordvestlige Iran. I den sørligste del rekker denne hotspot inn i den iransk-anatoliske hotspot. Denne hotspot er hjemsted for flere enn 1.600 arter av planter, hvorav ca. 25 % er endemiske for regionen. Det er 17 endemiske slekter, og ni av dem er knyttet til plantesamfunnene i de høyeste fjellene.
Det er to refugier for tertiær flora i området: i Georgias avvanningsområde til Svartehavet og ved den ytterste sørøstlige enden av Kaukasus, der fjellene møter Kaspihavet.
Nederland under Vinter-OL 1936
Nederland under Vinter-OL 1936. Åtte sportsutøvere fra Nederland, sju menn og én kvinne, deltok i tre sporter under Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen. De deltok i alpint, bobsleigh og skøyter. Nederland vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en fjerdeplass på 5000 meter skøyter.
Trykksverte
Trykksverte er en vanligvis nokså pastos farge som brukes ved fremstilling av trykte media, enten det dreier seg om blader og aviser eller kunstneriske verker. «Sverte» stammer fra tidligere tiders trykkemetoder, selv om det kan dreie seg om andre trykkfarger enn svart.
Påføringsmåten varierer fra dyptrykk til offset etter hva som skal fremstilles.
Noter
<references group="Note"/>
Fylkesvei 7104
Fylkesvei 7104 (Fv7104) går mellom Måneset og Horven i Nærøysund kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 525 (Nord-Trøndelag).
Paiva
Paiva er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Got Live if You Want It!
Opptakene til albumet skal ha foregått tidlig i oktober 1966 i Newcastle-upon-Tyne og Bristol under deres siste engelske turne på tre år (til tross for at albumet hevder at innspillingene var tatt fra Royal Albert Hall). Imidlertid ligner «I'm Alright» på den versjonen som er på EP-en Got LIVE If You Want It!, som ble utgitt over et år tidligere. Dessuten er «I've Been Loving You Too Long» og «Fortune Teller» gamle studioinnspillinger med overdubbet konsertjubel.
Bandet selv var ikke særlige glade for utgivelsen og nektet konsekvent å anerkjenne den, da de følte at Get Yer Ya-Ya's Out!, var deres egentilge første konsertalbum.
Da Got Live If You Want It! kom ut på CD hadde «Under My Thumb» (Newcastle 1. oktober) blitt byttet ut med en annen versjon (Bristol 7. oktober), med tilhørende introduksjon.
Sporliste
Alle sanger er skrevet av Mick Jagger og Keith Richards, med mindre noe annet er oppgitt.
Ledetone
En ledetone er i musikkteorien det syvende trinnet i en Dur-skala, eller det hevede syvende trinnet i en moll-skala. Ledetonen ligger en halvtone under grunntonen av skalaen.
Ledetonen i C-Dur er h. Ledetonen i a-moll er g#.
Subtonika
Ledetonen sidestilles gjerne med subtonika. Dette går tilbake på det engelske begrepet subtonic. I engelskspråklig musikkteori er det imidlertid ikke et høyt, men et lavt syvende trinn i en diatonisk skala som er subtonika.
En del forfattere av musikkhistoriske lærebøker ser høyt og lavt syvende trinn under ett, idet de snakker om lavt og høyt ledetone. Derimot bruker de fleste lærebøker i satslære og harmonilære begrepet ledetone bare for høyt syvende trinn. Bruk av uttrykket subtonika på norsk kan også skape en viss konfusjon i forhold til tonikabegrepet innom funksjonsteorien. En funksjon er imidlertid alltid knyttet til en akkord, ikke til en tone.
Akkord og funksjon
Ledetonen i en skala ligger som ters i dominantakkorden. I streng koralsats må ledetonen med ganske få unntak oppløses mot grunntonen. Dette innebærer at en dominant – igjen med ganske få unntak – må oppløses mot en akkord som inneholder denne tonen, det vil si mot tonika eller én av tonikaens medianter.
En meget markant følelse for ledetonens sterke drag mot grunntonen får man når man lytter til slutten av Johann Sebastian Bachs Matteuspasjon (korsats nr. 68: Wir setzen uns mit Tränen nieder). Her spiller fløyten ledetonen h mot hele orkestrets c-moll-akkord. Et annet eksempel finner man i begynnelsen av første sats til Gustav Mahlers tredje symfoni. Trompetene spiller her fire ganger en frase som over halvannen takter holder ledetonen c# mot grunntonen d.
New Plymouth
Området hvor New Plymouth ligger har vært sete for flere maoristammer i århundrer. Tidlige europeiske hvalfangere oppholdt seg i området en stund før skipet «William Bryant» ankom i 1840 med de første kolonistene.
I dag er byen en havn og handelsstad for regionen og hoved inntektene kommer fra jordbruk så vel som olje og gass produksjon. Befolkningen er rundt 49000.