cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jacopo della Quercia
Jacopo della Quercia (født omkring 1374 i Quercia Grossa nær Siena, død 20. oktober 1438 i Siena) var en italiensk skulptør fra tidlig renessanse. han var en samtidig med Filippo Brunelleschi, Lorenzo Ghiberti og Donatello. Han regner som en forløper til Michelangelo.
Bakgrunn
Jacopo gikk snart sin egen vei og ble en av Italias fremste kunstnere. Han må antagelig ha funnet inspirasjon fra Nicola Pisanos og Arnolfo di Cambios utsmykninger av prekestolen i katedralen i Siena. Hans første egne arbeide kan ha blitt til da han var seksten år, en hestestatue av tre til begravelsen av Azzo Ubaldini. Han forlot sin far etter sstid og uroliigheter og dro til Lucca.
Kunstner
Jacopo della Quercia ble for sin skolerte fremstilling av menneskekroppen regnet som en brobygger og forløper til renessansens kunst og gjelder som den fremste billedhugger fra Siena. Han virket fremfor alt i Siena, Bologna og Lucca.
I Pisa er det sannsynlig at della Quercia har studert og funnet inspirasjon i den store samling av romertidsskulpturer og sarkofager i Camposanto. Disse og andre innflytelser gjør ham til en brobyggerfigur i europeisk kunst, hans verker viser et skifte midt i hans karriere fra gotisk stil til det som må klassifiseres som tidlig italiensk renessanse.
Han oppførte i 1406 en fontene på Piazza del Campo i Siena. Hans andre store arbeide i Siena var en døpefont i kirken San Giovanni (1416–1430), en sekskantet skål, fra hvilken opphøyer seg en tårnaktig oppbygning. Den ble smykket med relieffer i bronse, bilder fra Johannes Døperens liv, tre av dem av Quercia og hans disipler, to av Ghiberti og en av Donatello. Blant hans øvrige verk kan nevnes portrelieffene til San Petronio-basilikaen i Bologna — Evas skapelse, utført 1425–1438.
Om hans liv i det øvrige er lite kjent. Ved siden av de tre byene han hadde sitt hovedvirke har hjan imidlertid hatt oppdrag også i Firenze, Milano, Venezia og Verona. Blant hans elever var Antonio Federighi.
Belgischer Rundfunk
Belgischer Rundfunk (eller Den belgiske kringkastingen på norsk), forkortet BRF, er det tyskspråklige kringkastingsselskapet for radio og tv i Belgia og det minste av de tre offentlige kringkastingsselskapene i Belgia.
Historie
De aller første radiosendingene på tysk i Belgia ble sendt fra DRBs («Deutschsprachige Rundfunkvereinigung belgiens» eller «Belgias tyskspråklige kingkastingforening») studio i Eupen i Eupen-Malmédy i 1938. DRB var ment som et motsvar på den tyske propaganda sendt fra kanaler over den belgisk-tyske grensa. Disse var rettet mot tyskspråklige belgiere i Eupen-Malmédy. Senere flyttet DRB til Brussel, men allerede i 1940 stoppet den tyske okkupasjonsmakten sendingene. Etter andre verdenskrig, ble Eupen-Malmédy annektert av Tyskland, kanalens oppgave ble da å fordre bruken av tysk og å fordre tyskspråklige belgieres integritet i Belgia. DRB kommer ikke tilbake på eteren etter dette, i stedet for begynte det Brussel-basserte NIR/INRs (Nationaal Instituut voor de Radio-omroep/ Institut National de Radiodiffusion) sendinger på tysk på mellombølgen. «Emissions en Langue allemande» (ELA) eller «de tyskspråklige sendingene» som de ble kalt startet 1. oktober 1945. Det var allikevel ikke mye mer enn et daglig program på 20 (senere 30) minutter.
I 1960 ble NIR/INRs til BRT/RTB (Belgische Radio en Televisie / Radio-Télévision Belge) og året etter begynte BRT/RTB å sende programmer på tysk på FM-nettet fra et studio i Liège. Noen år senere, i 1965, ble Belgischer Hör- und Fernsehfunk (BHF) dannet. Det skulle allikevel ta noen tiår før BRF også begynte å sende egne tv-sendinger. I 1977 skilte den franske, den nederlandske og den tyske redaksjonen lag og ble tre separate rikskringkastere. Det nye selskapet, Belgischer Rundfunk begynte å sende fra Eupen. Av de tre belgiske rikskringkastingene er det kun BRF som fortsatt bruker BRT/RTBs gamle logo.
Program
BRF består av to lokale radiokanaler som sender på FM-nettet i Eupen-Malmédy, BRF1 og BRF2, i tillegg kommer BRF-DLF, en radiokanal som kombinerer sendinger fra Deutschlandfunk og BRF og sender på FM-nettet i Brussel. BRF1 er også å høre over hele Vallonia via DAB som del av RTBFs digitale tilbud. BRF-Media er i også hovedeier (51%) i 100'5 Das Hitradio.
Videre har kringkasteren også en egen kabel-tv-kanal, BRF-TV (tidligere KA3). Siden 1999 har sendeskjema bestått av en nyhetssending som blir gjentatt hver time. BRF har et tett samarbeid med den nederlandske radiokanalen L1, tyske Westdeutscher Rundfunk (WDR) og vallonske og flamske radiokanaler og utveksler nyheter med disse. Fordi BRF ikke har en egne underholdningsavdeling er tyskspråklige belgiere henvist til tyske kanaler fra Tyskland for et bredere programtilbud på tysk.
Bygg og sendere
I 1995 åpnet kringkasteren et nytt og moderne mediahus i Eupen, men BRF har også regionale studio i Sankt Vith og Brussel.
BRFs høyeste radiomast står i Raeren (Petergensfeld), via denne masta sendes 100'5 Das Hitradio. Det er planlagt at denne skal brukes av tyske ARD og ZDF for å bedre DVB-T-dekkingen i Aachen-regionen. BRF har også et antall mindre master og bruker antenner i masta til RTBF i Seraing (Ougrée).
Husmukh Bhikha
Husmukh Bhikha (født 28. april 1958) er en newzealandsk landhockeyspiller.
Han representerte New Zealand under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 7.
Greske havguder
Greske havguder var mangfoldige i henhold til gresk mytologi, og filosofen Platon bemerket at grekere var som frosker som satt rund en dam — deres mange byer lå langs kysten av Middelhavet fra det greske fastlandet til Anatolia, Libya, Sicilia og sørlige Italia. Således æret de en rekke akvatiske guddommer.
Rekkevidden av greske havguder i den klassiske tiden strakte seg fra de opphavelige kreftene og en olympisk på den ene siden, til sagnhelter, ktoniske nymfer, luringer, og havmonstre på den andre siden. Det antikke greske begrepet for havguder var theoi halioi eller theoi einalioi. Disse ble ledet av havkongen Poseidon og hans dronning Amfitrite. Maritime scener med en rekke havguder var et populært emne i gresk-romerske mosaikker.
De opphavelige maktene
Okeanos og Tethys er far og mor til gudene i Iliaden, men på 600-tallet f.Kr. gjorde den spartanske poeten Alkman havnymfen Thetis til en demiurgfigur, som han oppfattet som det første, guddommelig skapende kraft, det fruktbare prinsippet av universet. Orfeus' sang i bok 1 av Argonautika, forfattet av Apollonios Rhodios, hyllet havnymfen Eurynome som gudenes første dronning som hustru av den havfødte giganten Ofion. Robert Graves har i boken The Greek Myths rekonstruert en pelasgiansk (urgresk) skapelsesmyte hvor Ofion fungerer som en slange skapt av en høyeste gudinne kalt Eurynome («gudinne av alle ting») danser på bølgene. Hun befruktes av slangen og form av en due legger et egg i vannene som Ofion krøller seg om til det klekker og verdens skapes.
Den førsokratiske kosmogonien (læren om verdens tilblivelse og utvikling) til Tales fra Milet gjorde vann til det første element og kan bli oppfattet som en naturlig vekst fra denne poetiske tenkningen.
Forrangen til de akvatiske gudene minner om, og kan også ha vært lånt fra eldre mytologi i Midtøsten hvor Tiamat (saltvannet) og Apsu (ferskvannet) er det første gudene av den babylonske skapelsesmyten Enuma Elish. Da den greske mytologien begynte å manifestere seg i dens kronologi og genealogi ble Pontos den opphavelige, førstefødte, førolympisk guddom for havet. Han var sønn av Gaia, og i henhold til poeten Hesiod ble han født uten innvirkning av en far.
Poseidon og heltene
Poseidon, som gud for havet, var en viktig olympisk makt; han var den fremste skytsguden for Korint, for mange av byene i Magna Graecia (sørlige Italia og Sicilia), og også for Platons legendariske Atlantis. Han kontrollerte havene og skapte hestene. Som sådan var han inngående forbundet med forhistoriske kongeposisjonen, hvis fremste merke på makt og offerdyr var hesten. På mykenske tavler med linear B funnet ved Pylos opptrer navnet Poseidon jevnlig i forbindelse med wa-na-ka, wanaks («konge»), men hvor dennes makt og rikdom i økende grad ble maritim framfor knyttet hesten. Kanskje overraskende opptrer navnet Poseidon hyppigere enn navnet til Zevs, og er vanligvis forbundet (ofte i en sekundær rolle) med Demeter. Poseidon er bror av Zevs og Hades, og deres far var Kronos, som høvding av titanene gjorde mot sin far Uranos før han selv ble veltet av sine sønner.
Da posisjonen som wanaks forsvant i løpet av de gresk mørke århundrene ble forbindelsen mellom Poseidon og kongedømmet i stor grad, men ikke helt, glemt. I klassiske Athen ble Poseidon husket både som motstander og dublett av mytologiske Erekhtheus, den første kongen av Athen. Erekhtheus ble gitt en heltekult i sin grav som Poseidon Erekhtheus.
I et annet mulig ekko av denne arkaiske tilknytningen er det fremste ritualet av Atlantis, ifølge Platons dialog Kritias, var et nattlig hesteoffer gitt til Poseidon av kongene på den mytologiske øya. For holde på tematikken mellom ridning og sjømannskap, de ridende heltene Kastor og Polydevkes ble påkalt av sjøfolk for å be om beskyttelse mot skipbrudd. Antikkens grekere tolket fenomenet som i dag er kalt for Sankt Elms ild, en svak duskformet elektrisk utladning, som den synlige tilstedeværelsen av de to halvgudene.
Gamle menn og nymfer
Flere typer av havguder er tilpasset en bestemt type, den av Homers halios geron, eller «Den gamle mann av havet»: Nerevs, Protevs, Glaukos, og Forkys. De er mindre guddommer og underlagt de mer betydningsfulle gudene. Disse havgudene er ikke like mektige som Poseidon, den øverste guden for havene. Hver av dem er hamløpere, det vil si at de kan skifte form og vesen, profetiske, og fedre av enten strålende vakre nymfer eller forferdelige monstre (eller begge instanser, som med Forkys). Skillet mellom nymfer og monstre er tidvis uskarpt, for Hesiod forteller at Forkys var gift med «kinnvakre» Keto, hvis navn er kun hunkjønnsutgaven av Ketos, «havmonster», som den vakre Andromeda ble lenket til en klippe for å bli ofret til. Hver gang en av disse guddommene opptrer i mytene tenderer det til å framheve et annet aspekt av arketypen. Protevs og Nerevs er hamløpere og luringer; Forkys er far til havmonstre; Nerevs og Glaukos er sannhetsfortellere; Nerevs er framhevet for skjønnheten til sine døtre.
Hver av disse Gamle menn av havet er far eller bestefar av mange nymfer og/eller monstre, som ofte har navn som er enten metaforiske (Thetis, «etablere»; Telesto, «suksess») eller geografiske (Rhode fra Rhodos; Neilos fra Nilen). Hver klasse av gamle menn og døtre er derfor en form for gudeverden i miniatyr, hver av dem har et annet mønster for det åndelige, moralske og fysiske verden, om enn mindre og om enn i havet, men de antikke grekerne var omgitt av hav og fjell og sjøveien var deres viktigste framgangsmåte.
Den straffende figuren halios geron har vært et yndet emne for akademisk forskning. Den gamle mann av havet har blitt vurdert som eksempelvis levninger av gamle egeiske guder som hersket over bølgene i en tid før Poseidon eller som legemliggjørelsen av arkaiske spekulasjon om forholdet mellom sannhet og utspekulert sluhet.
Homers Odysseen inneholder en uforglemmelig beskrivelse av en grotte tilhørende nereidene på øya Ithaka, nær en havn som var hellig for Forkys. Den nyplatoniske forfatteren Porfyrios leste dette avsnittet som en allegori for hele universet.
Per Christiansen
Per Christiansen kan vise til:
Isidus
Utseende
Middelsstore (ca. 8 millimeter), slanke, halvmatte, fint hårete, rødbrune smellere. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne. Antennene er 11-leddete, vanligvis ganske lange, mer eller mindre sagtakkede. Brystskjoldet (pronotum) er rundet firkantet, gjerne noe lengre enn bredt. Sidekantene er tydelig markerte, og bakhjørnene er litt tilbaketrukket. Dekkvingene er langsmale, omtrent så brede som brystskjoldet, med tydelige lengdestriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige, ganske tynne. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Levevis
Denne slekten har larver som lever i død ved.
Danmarks Skiforbund
Danmarks Skiforbund (DskiF) er forbund for skisporten i Danmark. Forbundet hadde 31. desember 2010 i alt 59 medlemsklubber med samlet 12.875 medlemmer.
Isidus
Utbredelse
Slekten er utbredt i Middelhavsområdet (Spania, Frankrike, Israel).
Danmarks Skiforbund
Forbundet er medlem av det internationale forbund, Fédération internationale de ski, og Danmarks Idræts-Forbund.
Historie
I 1938 fant konkurranseløpere fra Dansk Skiløberforening af 1929 i Nørresundby, Københavns Skiklub og Aarhus Skiklub sammen og dannet Dansk Skiforbund. Året etter ble forbundet anerkjent og opptatt i Danmarks Idræts-Forbund og Det internasjonale skiforbundet.
I 1942 ble orienteringsløperne opptatt i skiforbundet, og det skiftet deretter navn til Dansk Ski- og Orienterings-Forbund. Ved forbundets årsmøte 3. desember 1950 ble det besluttet å skille de to sportsgrenene, og man opprettet Dansk Orienterings-Forbund imens Dansk Skiforbund tok sitt tidligere navn tilbake. De to forbund hadde felles økonomi og utgav felles medlemsblad inntil 1. august 1951.
Skiforbundet skiftet i 2008 navn fra Dansk Skiforbund til Danmarks Skiforbund. I den forbindelse utskrev forbundet en logokonkurranse.
Grammephorus
Grammephorus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Middelsstore, nokså brede, brunlige smellere. Antennene er tynne og trådformede, pronotum hvelvet med nokså rette sider, bakhjørnene rett tilbaketrukne. Dekkvingene har fine punktstriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Levevis
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen. I likhet med mange andre arter knyttet til død ved er mange av storsmellerne sjeldne og truede arter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen (Chile).
Ensjøveien (Oslo)
Ensjøveien (3-31, 4-34) er en vei på Ensjø i bydel Gamle Oslo. Den går fra Økernveien til Strømsveien.
Navnet hadde vært i bruk en stund da det ble offisielt vedtatt i 1947. Veien har tidligere hatt et noe annet løp. Det har for øvrig vært stor byggevirksomhet i veien og området på 2010-tallet.
Tøyen transformatorstasjon er i nr. 2. Ved nr. 21 lå hovedbølet til Normannsløkka, og i nr. 23 var eiendommen Gladengen, som har gitt navn til Gladengveien.
George Carnoutsos
George Carnoutsos (født 12. februar 1958) er en newzealandsk landhockeyspiller.
Han representerte New Zealand under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 7.
Zdravko Zovko
Zdravko Zovko (født 28. mai 1955) er en kroatisk håndballtrener og tidligere -spiller. Som spiller ble han olympisk mester for Jugoslavia under OL i Los Angeles i 1984, og han tok sølv under VM 1974 og bronse i VM 1982. Zovko trente RK Zagreb til seier i serievinnercupen i 1992 og 1993. Han trente også Kroatias herrelandslag i håndball til sølv i VM 1995 og bronse i EM 1994.
Antenneveien (Oslo)
Antenneveien (1-9, 2-22 og 28-32) er en vei på Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går mellom Lambertseterveien og Feltspatveien.
Veien fikk navn i 1952 etter antennemastene for Oslo storkringkaster, som lå like sør for veien.
Veien har blokkbebyggelse fra 1950-tallet. Adressene nr. 24-26 og 34-40 ble overført til Vaskeribakken i 2014.
Chris Brown (landhockeyspiller)
Chris Brown (født 30. januar 1960) er en newzealandsk landhockeyspiller.
Han representerte New Zealand under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 7.
I Can Lose My Heart Tonight
«I Can Lose My Heart Tonight» er den første singelen til den nederlandsk-tyske popsangeren C. C. Catch (hvis egentlige navn er Caroline Katharina Muller). Singelen, som ble utgitt 31. juli 1985 av Hansa, er selvfølgelig også inkludert på debutalbumet Catch the Catch som kom ut 28. april 1986, nesten ett år senere.
«I Can Lose My Heart Tonight» ble opprinnelig skrevet av Dieter Bohlen for Modern Talking, men Bohlen skal angivelig ha ment at låten ikke var bra nok. Dermed ga han låten til C. C. Catch, fordi han mente hun hadde talent. Singelen nådde blant annet 13.-plass på salgslistene i Tyskland.
I 1999 ble «I Can Lose My Heart Tonight» re-mikset og utgitt på ny som singel, men ikke med den samme suksessen som originalen. Singelen nådde bare 72.-plass på salgslistene i Tyskland.
Sporliste og formater
Original versjoner
Johann Georg Ahle
Johann Georg Ahle (1651–1706) var en tysk komponist, organist og dikter.
Liv
Faren Johann Rudolph Ahle, som også var komponist og organist, gav sønnen den første musikkopplæringen.
Johann Georg Ahle etterfulgte i 1673 faren som kantor og organist i Divi-Blasii-kirka i Mühlhausen, og ble i sin tur etterfulgt av Johann Sebastian Bach.
Mesteparten av Ahles musikk er tapt, men han skrev blant annet arier til egne tekster og til dikt av eksempelvis Johann Rist og Philipp von Zesen.
Anton Tschudis vei (Oslo)
Anton Tschudis vei (1-29, 2-28) er en vei på Risløkka i bydel Bjerke i Oslo. Den går fra Nordalveien mot Brobekkveien. Enden mot sistnevnte er imidlertid stengt for biltrafikk og har bare gangveiforbindelse.
Veien fikk navn i 1925 etter Anton Tschudi (1848–1914), som eide bl.a. gårdene Høybråten og Økern.
VM i bordtennis 1933 (januar)
VM i bordtennis 1933 (verdensmesterskapet i bordtennis) ble arrangert i Baden bei Wien i Østerrike i januar 1933. Det ble også avholdt VM i desember samme år.
Actinobolus trilobus
Actinobolus trilobus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, blank, brun hornbille. Denne slekten har en noe mindre avlang kroppsform enn mange andre Phileurini. Hannen har et kort horn på hver side av hodet, forøvrig er kjønnene nokså like. Pronotum er rundet, med tett og kraftig punktering foran, glatt og blankt bak. Dekkvingene har dype punktstriper. Beina er kraftige.
Levevis
Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder. De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne.
Utbredelse
Arten er utbredt i Brasil.
Liste over fotballklubber i Ghana
Liste over fotballklubber i Ghana inneholder ghanesiske fotballklubber som er en del av seriesystemet.
G
GSP CLUB
Apalløkkveien (Oslo)
Apalløkkveien (1-31, 6-14) er en vei på Rødtvet i bydel Grorud i Oslo. Den går nordover fra Sandåsveien og ender som blindvei like sør for Greibanen, med gangveiforbindelse videre mot Apalløkka skole.
Veien fikk navn i 1961 etter Apalløkka, tidligere en husmannsplass under Rødtvet gård.
Roderik Bouwman
Roderik Bouwman (født 24. mars 1957) er en nederlandsk landhockeyspiller.
Han representerte Nederland under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 6.
Aswang
Aswang (eller asuwang) er en ghoul, et vesen som spiser lik, i filippinsk mytologi. I noen regioner av Filippinene er aswangen et vampyrlignende vesen, som med sin lange, tynne og uthulte tunge suger ut babyer fra sine sovende svangre mødres liv.
Daimio tethys
Daimio tethys er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae). Den er nå den eneste kjente arten i sin slekt, tidligere ble en del andre arter ført hit.
Utseende
En middelsstor (vingespenn ca. 40 millimeter), brun smu\yger med hvite flekker på forvingene.
Aswang
Mytene og aswangen er særlig utbredt i de vestlige Visayas. Der fortelles det at aswangen gjerne vil spise små barn. De foretrukne kroppsdeler er leveren og hjertet. Andre lokale betegnelser for en slik gestalt er, som spesielt i Capiz, tik-tik og wak-wak.
Lex Bos
Lex Bos (født 22. september 1957) er en nederlandsk landhockeyspiller.
Daimio tethys
Utbredelse
Arten er utbredt i Øst-Asia: Primorskij kraj, Kina, Korea og Japan.
Lex Bos
Han representerte Nederland under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 6.
Blåveisen (magasin)
Blåveisen  var Norsk Luthersk Misjonssambands magasin for barn fra 1917. Da hadde Marius Giverholt allerede drevet bladet i 34 år. I 2000 kjøpte Blåveisen, som da hadde 6000 abonnenter, barnebladet Salto, som hadde 4000 abonnenter. Navnet ble da forandret til Blink og under dette navnet kom magasinet ut fra januar 2001.
Larvik Line AS
Larvik Line AS var et ferjeselskap som trafikkerte strekningen fra Larvik til Frederikshavn i Danmark.
Historie
Larvik Line AS ble grunnlagt som A/S Larvik-Frederikshavnferjen i 1936, som ble senere i 1986 solgt til Vard AS og omdannet til Larvik Line AS. Vard AS kjøpte også senere i 1990 A/S Scandi Line Sandefjord-Strømstad Linjen.
I 1994 solgte Vard AS begge rederi selskapene til Olav Nils Sunde, som slo de sammen til den nye selskapet Larvik Scandi Line ASA.
Liste over fotballklubber i Guatemala
Liste over fotballklubber i Guatemala inneholder guatemalanske fotballklubber som er en del av seriesystemet.
Liste over fotballklubber på Grenada
Liste over fotballklubber på Grenada inneholder grenadiske fotballklubber som er en del av seriesystemet.
VM i bordtennis 1933 (desember)
VM i bordtennis 1933 (verdensmesterskapet i bordtennis) ble arrangert i Paris i Frankrike i 1933.
Indietronica
Indietronica (også kalt indie elektronisk) er en musikksjanger som kombinerer indie, electronica, rock og pop. Vanlige instrumenter i indietronica er keyboard, synthesizer, sampler og trommemaskin. Sjangeren er også nært relatert til den relativt mindre elektroniske og mer akustiske chillwave-bevegelsen.
Historie
Indietronica begynte tidlig på 1990-tallet, med band som Stereolab og Disco Inferno, men tok ikke skikkelig av før det nye millenniet, da ny digital teknologi ble utviklet. Dette inkluderer band som Broadcast fra Storbritannia, Justice fra Frankrike, Lali Puna fra Tyskland, og The Postal Service og Ratatat fra USA, som alle blandet en variasjon av indielyd og electrolyd. Disse ble stort sett produsert gjennom uavhengige plateselskaper.
I populærkultur
Sjangeren ble nevnt i kortfilmen «Geddup Noise» fra Homestar Runner.
Arilds vei (Oslo)
Arilds vei (1-31, 2-30) er en vei på Grefsenplatået i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Lyngåsveien til Myrerskogveien.
Navnet ble vedtatt i 1930.
Meieribestyrer Synnøve Finden bodde i sin tid i nr. 1.
Eric Pierik
Eric Pierik (født 21. mars 1959) er en nederlandsk landhockeyspiller.
Han representerte Nederland under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 6.
Tom van ’t Hek
Tom van 't Hek (født 1. april 1958) er en nederlandsk landhockeyspiller.
Han representerte Nederland under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 6.
Kim Seoug-soo
Kim Seong-soo (født 11. oktober 1891 i provinse Gochang, Nord-Jeolla, død 18. februar 1955 i Seoul) var en koreansk lærer, uavhengighetspolitiker, journalist, entreprenør og kalligraf.
Han grunnla Koreauniversitetet i 1905 og avisa Dong-a Ilbo i 1920. Han var dekan ved Koreauniversitetet mellom 1932 og 1935. Han var den andre visepresidenten i Sør-Korea fra 1951 til 1952.
Semperium leptogramma
Semperium leptogramma er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae). Den er den eneste kjente arten i sin slekt.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Filippinene.
Systematisk inndeling
Arten ble inntil nylig ført til slekten Odontoptilum.
Arildsvingen (Oslo)
Arilds vei (1-31, 2-30) er en vei på Grefsenplatået i bydel Nordre Aker i Oslo. Det er en blindvei på vestsiden av Arilds vei.
Veien fikk navn i 1969.
Lille sandørken
Den fikk navnet fordi den ligger relativt nær, og har landformer, flora og fauna som er svært lik Store sandørken, men er mye mindre. Canning Stock Route, som kun er farbar med firehjulsdrevne kjøretøy, går gjennom begge ørkenene.
Ørkenen har mange sanddynefelt og fjell av rød sandstein. Klimaet er tørt og det faller regn bare om sommeren. Når det regner renner vannet til Lake Disappointment og andre, mindre saltsjøer. I utkanten av ørkenen ligger byen Newman (Mundiwindi).
Sarah Schleper
Sarah Schleper (født 19. februar 1979 i Glenwood Springs, Colorado) er en amerikansk alpinist.
Sarah Schleper har deltatt i verdenscupen siden november 1995. Karrierens første høydepunkt var andreplassen i junior-VM i slalåm i 1997 fra Schladming.
Hun har vunnet ett renn i verdenscupen: slalåmrennet i mars 2005 i sveitsiske Lenzerheide.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 37 i storslalåm.
Dolerosomus
Dolerosomus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Liste over fotballklubber i Guinea
Liste over fotballklubber i Guinea inneholder guineanske fotballklubber som er en del av seriesystemet.
Dolerosomus
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Amerika og også i det østligste Asia (Japan).
1. etappe av Tour de France 2014
Den første etappen av Tour de France 2014 var 190,5 km lang og ble kjørt fra Leeds til Harrogate i England. Dette er første gang siden 2007 at rittet startet i Storbritannia. Leeds er også den nordligste startbyen i Tour de France' historie. Tyske Marcel Kittel, som også vant i førsteetappen i 2013, var først i mål. En episode mellom Mark Cavendish og Simon Gerrans førte til en velt 300 meter fra mål. Cavendish skadet skulderen, og måtte med det bryte Tour de France etter bare én etappe.
Klatrespurt (Côte de Cray)
4. kategori stigning etter 68,0 km
Poengspurt (Newbiggin)
Etter 77,0 km
Klatrespurt (Côte de Buttertubs)
3. kategori stigning etter 103,5 km
Klatrespurt (Côte de Griton Moor)
3. kategori stigning etter 129,5 km
Theo Doyer
Theo Doyer (født 29. desember 1955, død 10. november 2010) var en nederlandsk landhockeyspiller.
Peter van Asbeck
Peter van Asbeck (født 26. desember 1954) er en nederlandsk landhockeyspiller.
Han representerte Nederland under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 6.
Falskt minne
Falske minner kan defineres som «et minne som enten er helt eller delvis feilaktig, men som blir akseptert som ekte av mennesket som husker». Falske minner må ikke forveksles med konfabulering, da konfabulering er et sykdomstegn og kan bestå av falske minner som er selvmotsigende, uten at individet har intensjon om å lyve.
Man kan anta at falske minner er et resultat av at representasjoner i hukommelsen ikke er statiske, men endres over tid. Det innebærer at blant annet samtaler med andre kan endre minnet etter en hendelse har funnet sted (misinformation effect), i tillegg til at man kan endre deler av et minne for at det skal passe inn i et allerede eksisterende skjema.
Forsøk
Flere forsøk har vist at man kan skape falske minner i kontrollerte eksperimenter. Et eksempel er et forsøk utført av Elizabeth Loftus og Pickrell, Lost in the Mall- forsøket, hvor de forsøkte å skape et falskt minne hos forsøkspersonen om at de hadde kommet bort fra familien sin på et kjøpesenter.
I forsøket fikk forsøkspersoner som var over 18 år presentert fire historier fra da de var barn, hvorav tre var virkelige hendelser, og én var det falske minnet. Deretter skulle forsøkspersonene tilføye detaljer om hva de selv husket fra hendelsen. Et familiemedlem bidro med historiene og detaljer for å sannsynliggjøre den falske historien. Da forsøkslederne fikk tilbake forsøkspersonens tilføyelser til historiene fulgte de opp med to intervjuer med én til to ukers mellomrom. Under intervjuene spurte de om flere detaljer og hvor klart de husket hendelsen.
Esmé Mackinnon
Esmé MacKinnon (født 2. desember 1913, død 9. juli 1999) var en britisk alpinist. I det første verdensmesterskapet i alpint, VM 1931 i Mürren i Sveits, tok hun gull i både slalåm og utfor.
Falskt minne
Forsøk
Under intervjuene viste det seg at 68 % av deltagerne husket noe fra de sanne minnene, mens 25 % husket noe fra de falske minnene. I tillegg oppga flertallet en lavere skår på hvor klart minnet var på de falske minnene sammenlignet med de ekte. Når de til slutt under debrifing ble konfrontert med at et av minnene var falskt, klarte 19 av 24 å identifisere det falske minnet.
Selv om de fleste forsøkspersonene lyktes i å identifisere hvilket minne som var falskt under debrifing betyr ikke det at man ikke lyktes i å skape falske minner. Selv etter at forsøkspersonene fikk vite at et minne var falskt, ga mange uttrykk for at de fremdeles hadde en opplevelse av at hendelsen faktisk hadde skjedd dem.
Implikasjoner for etterforskning
Falske minner er et fenomen som kan ha store konsekvenser for etterforskning av kriminalsaker, ettersom suggesjon under avhør av vitner kan føre til vitneforklaringer som ikke stemmer overens med virkeligheten. Et forsøk gjort av Loftus og Palmer illustrerer dette.
I forsøket fikk forsøkspersonene se lysbilder av en trafikkulykke som involverte flere biler, og de ble deretter ble de spurt om hastigheten på bilene som var involvert. De byttet mellom ulike varianter av verbet «å krasje» for å se om det hadde innvirkning på resultatet. For eksempel brukte de «smashed», «hit» og «bumped». Det viste seg at valg av verb spilte en rolle i forsøkspersonens estimat av farten; de som ble spurt om hastigheten når bilene «dultet» hverandre oppga lavere hastighet enn de som ble spurt om hastigheten når bilene «smalt» i hverandre.
En annen problemstilling kan oppstå når noen i voksen alder får tilgang til minner om at de har blitt utsatt for seksuelle overgrep i sin barndom (recovered memory). Her stilles det gjerne spørsmål ved hvorvidt det er terapeuten som gjennom suggesjon har fått pasienten til å tro det har skjedd, eller om traumatiske minner er for fremtredende til å kunne påvirkes av suggesjon.
Forskning på området viser at man kan få forsøkspersoner til å tro at selv svært spesielle hendelser har skjedd tidligere i livet deres. Et eksempel er et forsøk av Hyman m.fl. hvor de klarte å få flere forsøkspersoner til å tro at de hadde vært i et bryllup og veltet en bolle med punsj over brudens foreldre.
I tillegg har det vært flere saker der mennesker har vært til terapi og terapeuten har lurt pasienten til å tro at hun har blitt utsatt for overgrep. I en av sakene fra 1992 var det en kirkerådgiver som hjalp Beth Rutherford med å huske at faren hadde utsatt henne for gjentatte overgrep, og at hun hadde tatt abort to ganger som følge av overgrepene. Det viste seg senere at hun fremdeles var jomfru, og aldri hadde vært gravid.
Man kan allikevel ikke si at det er umulig at man årevis etter å ha opplevd et overgrep eller en annen traumatisk hendelse får tilbake minnene om den senere i livet. Ettersom det ofte er snakk om overgrep er det spesielt vanskelig å undersøke siden det vil være uetisk å prøve å få noen til å tro at de har blitt utsatt for overgrep, slik man skaper falske minner om andre situasjoner. I tillegg gjelder aktuelle hendelser ofte saker der det blir ord mot ord, og man kan dermed ikke fastslå noe med sikkerhet.
Junior-NM i friidrett 2014
Junior-NM i friidrett 2014 ble arrangert fra 8. til 10. august 2014, i Fredrikstad.
Maggie Mae (sang)
«Maggie Mae» er en tradisjonell folkevise fra Liverpool som handler om en prostituert som ranet en sjømann.
Gruppen The Vipers Skiffle Group ga ut sin versjon på B-siden av singlen «Cumberland Gap» i 1957. Plateselskapet/nummeret var Parlophone R 4289. Gruppen hadde audition hos George Martin i september 1956 og han ble deres produsent fram til og med ca. 1958. Martin ble etter hvert produsent også for The Beatles.
The Beatles' versjoner
24. januar 1969 øvde gruppen blant annet på «Two of Us». Før å løse det hele opp, spilte de tre korte versjoner av «Maggie Mae». Den siste av dem havnet på albumet Let It Be som ble utgitt 8. mai 1970 i Storbritannia og ti dager senere i USA. Den ble kreditert «trad. arr. Lennon/McCartney/Harrison/Starkey» på omslaget og plateetiketten. Året før hadde Glyn Johns valgt ut «Maggie Mae» til albumet Get Back (som ikke ble utgitt offentlig – se «Don't Let Me Down») Kun refrenget og to strofer var det de fremførte.
«Fly on the Wall» var et 22 minutters langt spor på bonus-CD-en til Let It Be... Naked som inneholdt mange snutter fra Get Back Sessions. En annen raskere versjon av «Maggie Mae» (også innspilt 24. januar 1969) var blant kuttene som ble inkludert der i en medley sammen med en annen tidligere uutgitt sang ved navn «Fancy My Chances With You» (sistnevnte kreditert Lennon/McCartney).
Zebulon Pike
Zebulon Montgomery Pike jr. (født 5. januar 1779, død 27. april 1813) var en amerikansk offiser og utforsker som Pikes Peak i Colorado er navngitt etter. Som kaptein i den amerikanske hær i 1806-1807 ledet han Pike-ekspedisjonen for å undersøke og dokumentere de sørlige delene av Louisiana-kjøpet og for å finne kilden til Red River, noe han nedtegnet oppdagelsen av hva som senere ble kalt for Pikes Peak. Han ble tatt til fange av spanjoler mens han vandret i dagens Colorado etter at han og hans reisefølge hadde gått seg bort. Pike og de andre ble tatt til Chihuahua i dagens Mexico og forhørt av guvernøren. De ble senere løslatt i 1807 ved grensen av Louisiana.
I 1810 utga Pike en redegjørelse om sine ekspedisjoner, en bok så populær at det ble oversatt til fransk, tysk, og nederlandsk for utgivelse i Europa. Han ble senere gitt rangen av brigadegeneral i hæren og tjenestegjorde i 1812-krigen mot Storbritannia. Han ble drept i løpet av slaget av York som USA vant.
Familie
Pike nedstamemt fra John Pike, en tidlig engelsk innvandrer som kom som barn i 1635 og ble siden grunnlegger av Woodbridge i New Jersey i 1665. Zebulon ble født i Lamberton i New Jersey, i dag en del av Trenton. Hans far var Zebulon Pike, offiser i Den kontinentale armé under general George Washington, og tjenestegjorde den amerikanske hær etter at den amerikanske uavhengighetskrigen var over. Unge Pike vokste opp med sin familie i en rekke militære utposter i Midtvesten — the frontier, USAs ytterste grense østover på denne tiden — i Ohio og Illinois. I 1774 gikk han inn i hæren i sin fars regiment som kadett i en alder av 15 år, tjente som fenrik i 1799 og som premierløytnant senere det samme året.
Zebulon Pike giftet seg med Clarissa Harlow Brown i 1801. De fikk et barn som overlevde barndommen, Clarissa Brown Pike, som senere giftet seg med John Cleves Symmes Harrison, en sønn av president William Henry Harrison. Zebulon Pike døde uten en sønn og uten mannlige arvinger. Et DNA-prosjekt på etternavn til mannlige enkeltindivider med etternavnet Pike, viste at genetiske prøver som ble gitt hadde bortimot 20 prosent var i samme mannlige slektslinje som Zebulon Pike. Denne mannlige linjen nedstammet fra en mannlig stamfar fra 1600- eller 1700-tallet.
Carsten Matheson
Carsten Stalius Matheson (født 18. mars 1897 i Orkdal, død 17. september 1963) var en norsk sportsjournalist og offiser. Han var redaktør i Sportsmanden i perioden 1921–1940 og 1945–1957. Han var i 1921 en av stifterne av Sportsjournalistenes klubb.
Zebulon Pike
Militær karriere
Pike fortsatte sin militære karriere, arbeidet logistikk og utbetalinger ved en rekke grenseposter, inkludert Fort Bellefontaine i nærheten av St. Louis. General James Wilkinson, utpekt som guvernør av det øvre Louisianaterritoriet og hadde sitt hovedkvarter der, ble hans mentor. I 1805 beordret Wilkinson Pike til å finne kilden for Mississippi og han reist oppover langs elven og inn i det nordlige området.
Of Patriots and Traitors («Om patrioter og forrædere») av Joshua Gornitsky, foruten også en rekke andre kilder, hevder at general Wilkinson var dobbeltagent for Spania. Wilkinsons rolle som agent ble ikke oppdaget før over hundre år senere da spanske offisielle papirer ble frisatt av Spania. Wilkinson hadde fått personlige handelskonsesjoner. Etter Pikes første ekspedisjon, ble han bortimot øyeblikkelig i 1806 utkommandert på en andre ekspedisjon av Wilkinson for å undersøke og kartlegge elven Red River, evaluere naturressursene og etablere vennlige relasjoner med de innfødte indianerne. På denne ekspedisjonen oppdaget han toppen som senere fikk hans navn. Som Wilkinson hadde planlagt, ble Pike tatt til fange av spanjolene som kontrollerte Mexico. Som fange i Mexico ble Pike behandlet bra, inviterte til formelle middagsselskaper, men dog ikke behandling som en besøkende verdighet. Meksikanske myndigheter fryktet spredningen av både demokrati og en annen religion enn katolisismen som kunne underminere deres monarki. Til sist ble Pike og hans menn løslatt. Elven Red River, som skilte territoriet Oklahoma fra Texas, ble deretter undersøkt av den skjebnesvangre Woolley-ekspedisjonen av 1815 hvor oberst Woolley døde, og kun to syke menn kom tilbake og hvor en av dem senere døde.
Carsten Matheson
Matheson hadde flere lederverv i norsk idrett og representerte Ski- og Fotballklubben Trygg og Oslo Skøiteklub. Han ble i 1920 valgt som styremedlem i Norges Bandyforbunds første styre. Fra 1922 til 1924 var han styremedlem i Norges Fotballforbund. I 1939–1940 var han sekretær i Norges Skøyteforbund. Han dømte NM-finalen i bandy i 1925.
Zebulon Pike
Pike-ekspedisjonen
Kort tid etter at han kom tilbake i 1806 ble Pike beordret til å lede en undersøkende ekspedisjonen til den sørvestlige delen av Louisianaterritoriet for å finne kilden til elvene Arkansas og Red River. Den 15. juli 1806 satte Pike ut for å undersøke de sørvestlige områdene. General Wilkinsons sønn fungerte som en av hans løytnanter.
Carsten Matheson
Matheson var utdannet ved krigsskolen. Under felttoget i Norge i 1940 var han kaptein og sjef for første bataljon i Akershus infanteriregiment nr. 4 (Bn I/IR 4). Hans bataljon, Bataljon Matheson, kjempet på Ringerike og i Gausdal. Senere i krigen deltok han i den norske idrettsledelsen i Sverige og England. Etter krigen ble han stabssjef i Tysklandskommandoen. Han ble i 1948 oberstløytnant og var i perioden 1948 til 1957 nestkommanderende i Akershus regiment. Matheson ble pensjonert fra hæren i 1962. Han ble dekorert med St. Olavsmedaljen med ekegren.
Zebulon Pike
Pike-ekspedisjonen
Tidlig i november 1806 nedtegnet Pike og hans gruppe utsikten til toppen av det fjellet som siden fikk navn etter ham, Pikes Peak. De forsøkte også å klatre opp. Uforberedt på forholdene kom de så langt som til fjellet Mount Rosa som ligger sørøst for Pikes Peak, og ga opp videre ferd opp over i den dype snøen. De hadde gått bortimot to dager uten mat.
Ewout van Asbeck
Ewout van Asbeck (født 5. august 1956) er en nederlandsk landhockeyspiller.
Han representerte Nederland under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 6.
Zebulon Pike
Pike-ekspedisjonen
Pike-ekspedisjonen, som den ble kjent som, er for hva Zebulon Pike huskes mest for, og den ble avsluttet da spanske autoriteter tok ham og en del av hans følge til fange i nordlige New Mexico, i dag en del av sørlige Colorado, den 26. februar 1807. Etter at de hadde gått seg bort i søken etter Red River, hadde de bygd seg et fort der for vinteren.
Pike og hans menn ble ført til Santa Fe, og derfra til hovedstaden Chihuahua i delstaten av samme navn hvor han ble ført fram for kommandant general Salcedo, som også var guvernør for delstaten. Salcedo huset Pike sammen med Juan Pedro Walker, en kartograf som også fungerte som tolk. Walker transkriberte og oversatte Pikes konfiskerte dokumenter, blant annet hans reisedagbok.
Liste over fotballklubber i Guinea-Bissau
Liste over fotballklubber i Guinea-Bissau inneholder bissauguineanske fotballklubber som er en del av seriesystemet.
Zebulon Pike
Påfølgende militær plikt
Pike ble forfremmet til kaptein mens han var på ekspedisjonen i sørvest. I 1811 ble listet som kapteinløytnant Zebulon M. Pike med 4. infanteriregiment i slaget ved Tippecanoe. Han ble forfremmet til oberst i 1812. Han fortsatte i militæret, tjenestegjorde som deputert kvartermester-general i New Orleans og som overinspektør-general i den britisk-amerikanske krigen i 1812
Pike ble forfremmet til brigadegeneral i 1813. Sammen med general Jacob Brown forlot Pike det nylig befestede rurale militære utposten ved Sackets Harbor ved New Yorks kyst ved Ontariosjøen, for hans siste militære felttog. På denne kampanjen kommanderte Pike angrepstropper på et suksessfullt angrep på York (i dag Toronto) den 27. april 1813. Pike ble drept av flyvende steiner og andre rester da den forlatte britiske garnison sprengte sitt ammunisjonslager mens Pike og hans soldater nærmet seg festningen Fort York. Hans legeme ble ført tilbake sjøvegen til Sackets Harbor hvor han ble gravlagt ved den militære gravlunden.
Journaler
Hans fangenskap hos spanjolene og reiser gjennom sørvestlige Amerika ga Pike en innsikt i region som få andre. Han beskrev politikken i Chihuahua som førte til den meksikanske uavhengighetsbevegelsen. Han beskrev også handelsforbindelsene i de spanske territoriene New Mexico og Chihuahua, som bidro til utviklingen av Santa Fe-vegen.
Minne
Som Olsen (2006) viser, etter at Pike falt i kamp ble hans militære prestasjoner feiret i en mengde minneseremonier, malerier, dikt og sanger, foruten også biografier. Hans navn ble benyttet på et dusin byer, fylket og skip. Hans minne bleknet etter den amerikanske borgerkrigen, men gjenoppdaget i 1906 ved hundreårsjubileet av hans sørvestekspedisjon. Hans omdømme på 1900-tallet fokuserte på hans ekspedisjon i villmarken, og hans navn ble gitt til en rekke trekk i naturen, slikt som parker, øyer, innsjøer og damanlegg.
Blant det som er oppkalt etter ham er:
Henrik Nyrerød
Henrik Nyrerød (født 17. mai 1881, død 25. november 1948 i Ölme) var en norsk friidrettsutøver som representerte Tønsberg IF.
Karriere
Ved NM i friidrett 1899 fikk han bronse på maraton, bak hhv Trygve Paulsen og Hallstein Bjerke. Året etter, ved NM i friidrett 1900, fikk han to nye bronsemedaljer, på 1500 meter og maraton.
Bakketoppen (Oslo)
Bakketoppen (1-21B, 2A-16) er en vei på Nordstrandshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Ljabrubakken til Munkerudveien.
Veien fikk navn i 1926 etter plassen Bakketoppen i nr. 1.
Frida Hansdotter
Frida Hansdotter (født 13. desember 1985 i Västerås) er en svensk tidligere alpinist. Hun spesialiserte seg i slalåm og storslalåm. Hun tok OL-gull i slalåm i 2018.
Karriere
Hun kjørte sitt første renn i verdenscupen 23. desember 2004 i Sölden. 11. november 2006 tok hun sine første verdenscuppoeng ved å komme på 13.-plass i slalåm i Levi.
I 2004 ble Hansdotter svensk juniormester i super-G, året etter i slalåm. I 2007 gikk hun til topps i det svenske seniormesterskapet i slalåm. Hennes første pallplassering i verdenscupen kom med en andreplass i slalåm i Ofterschwang 7. mars 2009. Hansdotter deltok for Sverige under Vinter-OL 2010 i slalåm og oppnådde en 15.-plass. I VM i alpint 2013 tok hun bronse i slalåm.
Hansdotter tok sin første av i alt fire seire verdenscupen da hun vant slalåm i Kranjska Gora 2. februar 2014.
Hun tok gull i slalåm under vinter-OL 2018.
Hun kjørte sine siste renn i verdenscupen under verdenscupfinalen i Soldeu i mars 2019.
Scott Walker (politiker)
Scott Kevin Walker (født 2. november 1967 i Colorado Springs, Colorado) er en amerikansk politiker som representerer Det republikanske parti. Han har siden 3. januar 2011 vært guvernør i delstaten Wisconsin. Han var valgt county executive (en slags rådmann) i Milwaukee County fra 2002 til 2010.
Budsjettbalanseringsforslaget i 2011
Han ble landskjent 11. februar 2011 da han kom med et forslag om balansering av delstatens budsjett, som sammen med en del kutt samtidig ødela de offentlig ansattes mulighet til å lage tariffavtaler. Offentlig ansatte skulle etter lovens forslag ikke få høyere lønnsøkning enn inflasjonen; hvis de skulle få høyere lønning enn dette, må det vedtas via en folkeavstemning av delstatens innbyggere. Fagforeningene fikk heller ikke lov til å få penger direkte fra de ansattes lønn. Forslaget førte til at de 14 demokratiske medlemmene av Wisconsins delstatssenat rømte til Illinois for at forslaget ikke skulle bli vedtatt. For at et finansieringsforslag skal bli vedtatt i Wisconsin må 20 senatorer være tilstede, og republikanerne hadde bare 19 representanter.
Arkitekt Steckmests vei (Oslo)
Arkitekt Steckmests vei (2A-8I; ingen oddetallsadresser) er en vei på Ormøya i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei nordover fra Singasteinveien.
Kan-Laon
Kan-Laon («den som er tidens hersker») er en visayansk gudinne. Hun ble dyrket av visayanerne på Filippinene før den spanske erobringen.
Steven Lee
Steven Lee (født 6. august 1962 i Falls Creek, Victoria) er en tidligere australsk alpinist.
Arkitekt Steckmests vei (Oslo)
Veien fikk navn i 1977 etter arkitekt Bernhard Steckmest, som blant annet tegnet Ormøy kirke og villaen Ormøykollen (Singasteinveien 20). All bebyggelse med adresse i veien ligger på vestsiden.
Steven Lee
Lee deltok under OL 1984 i Sarajevo, 1988 i Calgary 1992 i Albertville. Fra 1982 til 1991 deltok han også i samtlige fem verdensmesterskap som ble arrangert i perioden. Hans beste resultat var fra VM 1989 i Vail, der han kom på åttendeplass i super-G.
Kan-Laon
Kan-Laon er skapelsens gudinne. Hun har mange paralleller blant de forskjellige lokale religionene i Filippinenes øyrike, så som Bathala, som ble dyrket av tagalogene, bicalosernes Gugurang, og ilokanernes og ifugaoenes Kabunian.
Steven Lee
Steven Lee er den andre av tre australske alpinister som hittil har vunnet et renn i verdenscupen. 3. mars 1985 vant han Super-G-rennet i Furano foran sveitseren Daniel Mahrer. I løpet av karrieren hadde han ytterligere åtte plasseringer blant de 10 fremste.
Kan-Laon
Vulkanen Kanlaon på øya Negros er oppkalt etter henne.
Liste over fotballklubber i Guyana
Liste over fotballklubber i Guyana inneholder guyanske fotballklubber som er en del av seriesystemet.
Hamstrings
Hamstrings («skinkestrengene») er en gruppe muskler på baksiden av låret, bestående av den tohodete knebøyeren (biceps femoris), den halvsenete lårmuskelen (semitendinosus) og den flatsenete lårmuskelen (semimembranosus).
Oliver Burke
Oliver Jasen Burke (født 7. april 1997) er en skotsk fotballspiller som spiller for tyske klubben Werder Bremen.