cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eva-Maria Hagen
Filmografi (utvalg)
• 2000: Für die Liebe ist es nie zu spät
Varmekolbe
Glasskolber egner seg dårlig til for eksempel skilpadde-terrarier hvor der er fare for at dyret vil knuse kolben. I slike tilfeller er en kolbe i rustfritt stål mer på sin plass. Det finnes også termostatløse varmekolber, og kolber med intern eller ekstern elektronisk termostat.
Eva-Maria Hagen
Filmografi (utvalg)
• 2002: Gefährliche Nähe und du ahnst nichts
• 2004: Das Bernstein-Amulett
• 2005–2006: 4 gegen Z
• 2005: Nimm Dir Dein Leben – eine Heimatkomödie aus Sachsen Anhalt (fjernsyn)
Presidio Modelo
Presidio Modelo var et stort fengselskompleks på øya Isla de la Juventud på Cuba. Det ble bygget av diktatoren Gerardo Machado i perioden 1926–1931, etter mønster fra Stateville Correctional Center i Illinois, USA. Hver av de 6 store, runde bygningene rommet ca. 1000 fanger, og til sammen var det plass til 6000 fanger.
Eva-Maria Hagen
Filmografi (utvalg)
• 2006: Die Kinder der Flucht (fjernsynsserie)
• 2006: Schröders wunderbare Welt
• 2008: Das Glück am Horizont (Fernsehfilm)
Presidio Modelo
Etter at Fulgencio Batista kom til makten ved et statskupp på Cuba i 1952 ble bl.a. Fidel Castro holdt som fange her fra 1953 til 1955, etter at han hadde ledet et mislykket forsøk på maktovertakelse.
Presidio Modelo er nå nedlagt og forfalt som fengsel, men den imponerende administrasjonsbygningen brukes som skole og forskningssenter for unge kommunister. Fengselet er erstattet av moderne fengsler på andre deler av øya.
Eva-Maria Hagen
Filmografi (utvalg)
• 2009: Dinosaurier – Gegen uns seht ihr alt aus!
• 2012: SOKO Wismar: Die Fremde (fjernsyn)
• 2012: Lore
• 2012: Fliegen lernen (fjernsyn)
Crescenzio Sepe
Crescenzio Sepe (født 2. juni 1943 i Carinaro i provinsen Caserta i Italia) er kardinal i den katolske kirke, og erkebiskop av Napoli. Han har også virket i det pavelige diplomati og i den romerske kurie.
Bakgrunn
Han gikk på gutteseminar i Aversa der han var gymnasiast, studerte filosofi ved det regionale seminar i Salerno og så teologi i Roma.
Prest
Han ble ordinert for bispedømmet Aversa 12. mars 1967. Etter videre studier tok han doktorgraden i teologi, kanonisk rett og filosofi. Han virket som dosent ved Lateranuniversitetet og ved universitetet Urbaniana. For å forberede seg på en karriere i Den diplomatiske tjeneste ved Den hellige stol, gikk han inn på den pavelige diplomatskole i 1969. Han ble sendt som pavelig diplomat til Brasil, der han virket fra 1972 til 1975. Deretter ble han kalt til tjeneste i Statssekretariatet i Vatikanet.
I 1987 ble han utnevnt til assessor ved Statssekretariatet og president for kommisjonen for mediespørsmål ved Vatikanet.
Kardinal
Siden 21. januar 2001 har han tilhørt kardinalskollegiet (som kardinaldiakon, med Dio Padre Misericordioso som tittelkirke), og var prefekt for Kongregasjonen for folkenes evangelisering fra 2001 til 2006. Han var også storkansler ved det pavelige universitetet Urbaniana. Han ble av noen nevnt som papabile i forkant av konklavet 2005.
Den 20. mai 2006 ble han av pave Benedikt XVI utnevnt til erkebiskop av Napoli, og med dette også elebert til kardinalprest. Den 1. juli 2006 ble han innført i sitt embede i Napoli som etterfølgere etter kardinal Michele Giordano.
Da pave Benedikt XVI fratrådte, ble kardinal Sepe 4. mars 2013 trukket ut som assistent for kardinalkamreren (som representant for kardinalpresten), og tilhørde med deette i tre dager sen særkommisjon som regulerte noen underordnede saker under sedisvakansen. Han deltok på konklavet i 2013, det som valgte pave Frans (kardinal Jorge Bergoglio).
Den 12. desember 2020 innvilget pave Frans hans aldersbetingede fratreden fra erkebispestolen i Napoli.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet
Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet, forkortet matnat eller mat-nat, kan sikte til fakulteter ved flere undervisningsinstitusjoner som dekker matematikk og naturvitenskap.
Bråtebrann
Bråtebrann eller bråtebrenning er å kvitte seg med plantemateriale ved å brenne det. Det kan være å brenne en haug av kvister og gress, eller man kan tenne på et område uten å samle sammen det som skal brennes. Hvis bråtebrannen holdes under kontroll, er den altså ikke en brann i betydningen ukontrollert eller uønsket ild. Men bråtebranner er et svært omdiskutert tema - både fordi de av og til kommer ut av kontroll, og fordi de forurenser mye. Det siste er særlig plagsomt for bl.a. allergikere. Noen norske kommuner har restriksjoner på bråtebrenning. Vanligvis er det forbudt å gjøre opp ild i skog og mark fra 15. april til 15. september. Utenom denne perioden kan kommuner og fylker forby all bruk av åpen ild pga. gress- og skogbrannfare. I januar og februar 2014 innførte f.eks. kommuner i Midt-Norge et slikt forbud, påskyndet av bl.a. Flatanger-brannen.
Samtidig er bråtebrannen et slags vårtegn, en overgang fra vinter til vår, og en opprydding. Med dette i bakhodet skrev den svenske humoristen Hasse Alfredson i 1961 en liten håndbok som han kalte En liten bok om att bränna löv, ris, kvistar och annat avfall i ett hörn av trädgården.
Shafat
Shafat er betegnelsen på en sivbåt som bygges av papyrusbunter og brukes på den etiopiske innsjøen Zwai (Zway). Innsjøen befinner seg sør for landets hovedstad Addis Abeba. Båttypen er en del av kulturen til lille folkegruppen Zay, som teller rundt fem tusen personer alt i alt. I mange århundrer var Zay-folket påpasselige med at utenforstående ikke skulle kunne tilegne seg deres kunnskap om hvordan man lager sivfarkoster; man antar at dette var en viktig årsak til at de kunne forbli et selvstendig folk fram til 1886. Deres selvstendighet tok slutt med erobringen av øyene i året 1886 av keiser Menelik II av Etiopia og fiendskapen med Oromo-folket har for lengst opphørt.
Zwai-sjøen
Den geologiske Rift Valley som skjærer seg gjennom det østlige Afrika fra nord til sør mellom to fjellrekker, inneholder en rekke innsjøer som ligger som perler på en snor i en bred dal. Zwai-sjøen, som ligger cirka 90 kilometer sør for storbyen Addis Abeba er en grunn innsjø med størst dybde på bare fire meter. Sjøen er rik på fisk og papyrusplanter, spesielt på den nordlige bredden av innsjøen. Det er fem øyer, hvorav den ene, Tullu Gudo, har et kloster som er sagt å ha vært tilfluktsstedet for Paktens ark for tusen år siden.
Øyene hadde i mange århundrer vært tilfluktssted for folk på flukt med sine eiendeler, deriblant religiøse gjenstander og koptiske manuskripter. På fastlandet rundt innsjøen hadde Oromo-folket flyttet inn for flere århundrer siden, og kommet inn i et motsetningsforhold med det lokale folket Zay (Laki) på øyene. Oromo-folket klarte ikke å komme seg over vannet til de isolerte øyene ettersom de ikke kjente til båtbygging eller hvordan å bruke båter. Dermed var Zay-folket omtalt som Laki, som betyr «roer», av deres naboer på fastlandet.
Zay-folket dominerte hele innsjøen som fiskere og handelsfolk fra sine trygge tilfluktssteder, men laget båtene sine så små at hvis de skulle bli stjålet av uvedkommende så kunne de ikke komme over til øyene i styrke. Bare båtbyggerne av Zayfolket, med sin nedarvede kunnskap, visste hvordan papyrusbåtene skulle lages. Trevirke ble aldri tatt i bruk helt fram til moderne tid av de lokale båtbyggerne, som fortsatte sin praksis om å lage farkoster av sivrør.
Shafat
Oromo-folket betegnet de lokale papyrusbåtene som «yevella» mens Zay-folket på deres språk ga dem betegnelsen «shafat». En slik sivbåt er så smal at bare en mann kunne sitte på tvers med bena i vannet som tok seg fram ved å padle med padleåre. Det var mulig å binde sammen flere båter til en enkel flåte, som den norske etnografen Thor Heyerdahl oppdaget i slutten på 1960-årene, men de fleste shafat-båtene kunne i tillegg til den som padlet ha en enslig passasjer som også måtte ha bena i vannet. Av gammel vane gjorde båtbyggerne det til en regel om å ha deres båtene så små og lette som mulig i mange århundrer.
Shafat-båten har tvert avskåret akterstavn og baugen var noe bøyet opp i en spiss på enden av bunten av sivrør. Den var bundet sammen med strimler tatt fra barken på trær. En variant av denne båten med ekstra bredde, som var gjort mulig med en kortere sidebunt surret fast på hver side, betegnes av Zay som «obolu». Thor Heyerdahl hadde reist rundt i begge varianter av den lokale papyrusbåten til zay-folkets øyer på den store innsjøen.
Rassjua
Rassjua (russisk: Расшуа, japansk: 羅処和島) er ei vulkansk øy sentralt i Kurilene i Russland. Den ligger 16 km frå Usjisjirøyene og 30 km sørvest for Matsuwa.
José Iván Gutiérrez
José Iván Gutiérrez Palacios (født 27. november 1978 i Suances, Cantabria) er en tidligere profesjonell, spansk landeveissyklist. Han har vært nasjonal mester i Spania, dobbel spansk mester i tempo, og han har sølvmedalje i VM i temporitt fra 2005. Han syklet 13 sesonger for det spanske laget Banesto/Caisse d'Epargne/Movistar Team.
Rassjua
Vulkanen på øya strekker seg 956 meter over havet og hadde det siste utbruddet sitt i 1957.
Administrativt hører øya til Sakhalin oblast.
Rikspartidag for seier
Rikspartidagen i 1933 var en partikongress for det tyske, nasjonalsosialistiske partiet NSDAP i Nürnberg i 1933. Samlingen var den første etter at partilederen Adolf Hitler var blitt Tysklands rikskansler 30. januar samme år. Slagord og tittel for dagene var «Riksdagene for seier» (Reichsparteitag des Sieges), som skulle markere den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen og seieren over Weimarrepublikken. Arrangementetet foregikk fra 30. august til 3. september.
Dette var også første gang rikspartidagene ble gjennomført i Nürnberg etter at Hitler hadde gjort byen til offisiell sted for riksdagene. Det er anslått at kostnadene for riksdagen i 1933 kom på 1,8 millioner mark, hvorav byen Nürnberg skal ha stått for 1,5 millioner av kostnadene.
Offisiell rikspartibok
Som et minne om de første rikspartidagene etter Hitlers maktovertakelse ble det gitt ut en egen bok. Boken inneholder et av de siste offisielle bildene av Ernst Röhm som noen måneder senere ble likvidert de lange knivers natt.
Den 260 siders rikt illustrerte boken ble utgitt av Julius Streicher, den kjente antisemitten og redaktøren av bladet ''Der Stürmer. '' Etter dette ble det utgitt årlige bøker fra rikspartidagene, men uten Streicher som publisist.
Film fra rikspartidagene
Leni Riefenstahl stod for filmen fra rikspartidagene, som fikk tittelen Der Sieg des Glaubens («Troens seier»). Filmen ble utgitt 1. desember 1933 og varte i 64 minutter. Filmen inkluderte Ernst Röhm, som på den tiden var en av de mektigste mennene innen det tyske nasjonalsosialistiske partiet. Röhm ble likvidert de lange knivers natt og alle referanser til Röhm skulle slettes fra tysk historie. Dette innebar at alle utgaver av filmen skulle destrueres. Filmen Viljens triumf, en enda mer storslått propagandafilm fra rikspartidagen i 1934, skulle erstatte Troens Seier.
Eksterne lenker
Big Blue 1933 third reich reichsparteibuch Om arrangementet
Midsommarkransen
Midsommarkransen er en bydel i Söderort i Stockholm. Den omfattes av Hägersten-Liljeholmen bydelsområde. Bydelen grenser til Aspudden, Liljeholmen, Västberga og Hägerstensåsen. Den ble opprettet i 1926.
Midsommarkransen var opprinnelig navnet på en kro som tilhørte Hägerstens gård. Den bygningen kroen lå i, ble oppført i 1775. I oktober 1908 ble de første leilighetsbyggene oppført, de fleste med små leiligheter tiltenkt arbeiderfamilier. Forstedet fikk sporvognsforbindelse i 1911, noe som ble erstattet av tunnelbane på 1960-tallet.
Ekeby (Uppland)
Ekeby er et tettsted i Upplands Väsby kommune i Stockholms län i Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 258 innbyggere.
Peru under Sommer-OL 1976
Peru under Sommer-OL 1976. Tretten sportsutøvere fra Peru deltok i to sporter, friidrett og volleyball under 1976 i Montréal. Det var åttende gangen som Peru deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Rudakov
Rudakov (russisk: Рудаков) er en stratovulkan som ligger sentralt på øya Urup i Kurilene i Russland. Vulkanen har et 700 meter bredt krater som inneholder en 300 meter bred kratersjø.
Ibsennett
Ibsennett var opprettet som et nettsted for samle og tilgjengeliggjøre stoff relatert til Henrik Ibsen. Nettstedet ble initiert og driftet av Nasjonalforeningen for Ibsensatsingen, og ble formelt åpnet av kulturminister Valgerd Svarstad Haugland i 2002. Ibsennett ble således en møteplass for Ibsendyrkere og -forskere over hele verden med over en million treff pr. måned. Sidene inneholdt nyhetsstoff, nyskrevne vitenskapelige artikler, nettbaserte utstillinger, lenker til filmer og tekstsamlinger på ulike språk, opplysninger om Ibsen som tegner og maler, portrettarkiv og oversatt litteratur (blant annet John Northams oversettelser av Peer Gynt og samtlige Ibsens Poems).
Fra 2014 ble nettstedet overført til adressen nb.no/ibsen, som opphørte i 2017. En del av sidene ble da forsøkt overført til Senter for Ibsen-studier, men også der skjedde permiteringer fra sommeren 2018. Det opprinnelige nettstedet er således kun bevart som historisk dokumentasjon ved Nasjonalbibliotekets nettarkiv.
Balham stasjon
Eksterne lenker
Balham Underground Station Transport for London (Engelsk)
Rione Colonna
Colonna er en sentral bydel (rione) i Roma. Den ligger sør for Campo Marzio, mellom Trevi og Tiberen.
EM i ishockey for menn 1913
EM i ishockey for menn 1913 var det fjerde europamesterskapet for landslag i ishockey som ble arrangert av Det internasjonale ishockeyforbundet (LIHG, i dag IIHF). Mesterskapet ble avviklet i München i Tyskland fra 25. til 27. januar 1913. Fire lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Böhmen var regjerende europamestere.
Belgia vant sin første EM-tittel ved å ha en bedre målforskjell enn Böhmen, som dermed vant sølv. Vertslandet Tyskland tok bronse.
Arena
Turneringen ble spilt på Unsölds Eisbahn, en kunstisbane med en forholdsvis liten isflate på 38 x 15 meter (til sammenligning har moderne isflater i VM- og OL-sammenheng en størrelse på 60 x 30 meter jevnfør IIHF).
Tilmeldte lag
Frankrike (som boikottet EM), Storbritannia og Sveits valgte ikke å delta i turneringen. Dermed deltok fire lag i turneringen:
Turneringsformat
Spilletiden var to perioder à 20 minutter. Lagene besto av sju spillere: en venstre ving, en senter, en høyre ving, en «rover» (en spiller uten fast posisjon på isen som kunne bevege seg fritt), to backspillere og en målvakt. Det var ingen utskiftere, så hvis en spiller ble skadet og ikke kunne fortsette skulle motstanderlaget ta en spiller ut så lagene hadde like mange spillere på isen.
Dommere
Dommerne under turneringen ble nominert av representanter fra de deltakende lagene. De utvalgte dommerne var derfor enten spillere eller trenere.
Tropper
Böhmen ble representert av SK Slavia Praha med unntak av målvakt Jan Peka. Tyskland stilte opp med et blandet lag med spillere fra forskellige klubber, hvor flertallet av spillerne representerte Berliner Schlittschuh-Club (Berliner SC). Det østerrikske laget ble representert av DEHG Prag (Deutsche Eishockey Gesellschaft Prag).
Tyskerne innsendte en klage over Böhmens deltagelse ettersom at de var en del av Østerrike-Ungarn, som allerede var representert i turneringen med Østerrikes deltagelse. På grunn av ishockeyens utbredelse og popularitet i Böhmen og de lave antallet av deltagere i turneringen ble tyskerne overtalt til å trekke sin klage.
Sluttplassering
Turneringens sluttplassering:
Toppscorere
Kilde: Ice-Hockey-Stat.com
Gábor Benedek
Gábor Benedek (født 23. mars 1927) var en ungarsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.
Benedek ble olympisk mester i moderne femkamp under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det ungarske laget som vant lagkonkurransen foran Sverige og Finland. De andre på laget var Aladár Kovácsi og István Szondy. I den individuelle konkurransen i moderne femkamp kom han på andreplass bak svenske Lars Hall.
Nykredit
Nykredit er en av Danmarks ledende finanskonsern med bank og realkredit som hovedaktivitetene. I tillegg har Nykredit aktiviteter innen for forsikring, pensjon og eiendomsmeglervirksomhet.
Historie
Fra 1851 og fremover ble det etablert en lang rekke kreditforeninger i Danmark, hvorav 16 etter realkreditreformen i 1970 fusjonerte til henholdsvis Forenede Kreditforeninger og Jyllands Kreditforening i 1972.
I 1991 ble det etablert et konsern bestående av forsikringskonsernet Tryg og Nykredit i en holdingkonstruksjon. Det var meningen at Unidanmark også skulle inngå, men dette ble aldri realisert som følge av endrede strategiske mål hos partene, og holdingkonstruksjonen ble oppløst.
I løpet av de neste år utvidet Nykredit forretningsaktivitetene til også å omfatte bank og forsikring. I 2003 kjøpte Nykredit Totalkredit av en rekke lokale og regionale pengeinstitutter. I 2008 kjøpte Nykredit Forstædernes Bank.
Mannbjørn
Mannbjørn, sjeldnere også kalt hambjørn og varbjørn (verr betød «mann» på norrønt), var ifølge gammel norsk og nordeuropeisk folketro en person, nesten alltid en mann, som var, eller kunne bli, omskapt til en bjørn. En mannbjørn var en såkalt hamløper, det vil si et menneske som frivillig eller ufrivillig skiftet til dyreham, på samme måte som en varulv. Flere naturmystiske sagn forteller om hvordan mannbjørner overtok rovdyrets naturlige villskap og blodtørst, men også dets mot og list, for å skade mennesker og husdyr, ofte med stor råskap.
Forestillinger i folketroen
Forestillingene og fortellingene om mannbjørner har variert gjennom historien og på ulike steder. I noen jakttradisjoner var dette de verste slagbjørnene som bare kunne drepes med kuler av arvesølv. I Telemark kunne slike bjørner kalles «illgjerd-bjørnar».
Selv om det også er noen få beretninger om kvinnelige varbjørner, ble mannbjørnene regnet som spesielt farlige for kvinner; flere historier handler om bjørner som tok livet av gravide, gjerne gifte kvinner og rev fostrene ut av mødrenes liv. Hvis barna var gutter kunne bjørnen ale dem opp slik at de selv kunne bli varbjørner. I enkelte av disse fortellingene er det mannbjørner som bare kan bli fri fra forbannelsen dersom de fostrer opp nettopp et guttebarn. Store, kraftige karer, i Telemark kalt «bjørnefantar», ble sagt å ha vokst opp hos slike bjørner.
Mannbjørner kunne også være trollkyndige som selv kunne forvandle seg og innta en annen skikkelse, altså ikke bare forheksede ofre. Varbjørner kunne dessuten være menneskesjeler, for eksempel tilbakevendte døde personer, som manglet en egen kropp og måtte velge en fra et dyr.
Liknende bjørneskikkelser
Ifølge Snorre hadde Harald Hårfagre rasende berserker («bjørneskjorter») og ulfheðnar («menn med kapper eller trøyer av ulveskinn») som elitesoldater i hæren sin. Hvorvidt slike drakter skulle gi krigerne kamplyst og krefter som rovdyr i sin ekstatiske «berserkergang», eller skremme fienden, er ikke klart. Noen har også tolket ordet berserk som «bar serk», altså «i bare skjorta», det vil si lett kledt, uten tung krigerdrakt, og sagt at begrepene er blandet sammen. Berserkerne har derfor trolig ikke vært uttrykk for en tro på krigerske mannbjørner og varulver.
Samtidig har det vært en bjørnekult hos samer og andre, uten belegg for påvirkning til norrøn mytologi. Forestillinger om bjørnens kraft og en viss «bjørnedyrkelse» har trolig likevel vært utbredt. Bruken av mannsnavnet Bjørn kan være uttrykk for det.
I eventyret Snøhvit og Rosenrød (Schneeweisschen und Rosenrot), som de tyske brødrene Grimm publiserte første gang i 1827, er det en snill bjørn som blir venner med to unge søstre. Dyret viser seg til sist å være en prins som er blitt omskapt av en ond dverg som har stjålet gullet hans og også plaget søstrene.
I gresk mytologi ble den vakre kongsdatteren Kallisto lurt og voldtatt av gudekongen Zevs. Da det ble oppdaget at hun var med barn, omskapte gudinnen Hera, Zevs' make, henne til en bjørn som fødte sønnen Arcas. Seinere ble hun et stjernebilde.
Richard Street
Richard Allen Street (født 5. oktober 1942 i Detroit i Michigan, død 27. februar 2013 i Las Vegas i Nevada) var en soul-sanger fra USA, best kjent som medlem av vokalgruppa The Temptations fra 1971 til 1993.
Street sang i en av The Temptations forgjengere, The Distants, blant annet på innspillinga av «Come On», som blei en lokal hit i Detroit. Street blei imidlertid ikke med da gruppekollegene Otis Williams, Melvin Franklin og Elbridge Bryant gikk sammen med Eddie Kendricks og Paul Williams i det som i 1961 skulle bli The Temptations. Faktisk var Street en kort periode leder for ei ny gruppe med navnet The Distants. Han jobba også i plateselskapet Motown og var med i The Monitors, som hadde kontrakt med selskapet.
På slutten av 1960-tallet tok Paul Williams' helse til å skrante, og Street blei da hyra som reserve på turneer. Noen ganger stod han bak teppene og sang, mens Williams mimte. Andre ganger måtte han delta på scenen også. I 1971 forlot Williams gruppa, og Street blei offisielt medlem – noe som varte i 22 år. De første åra hadde The Temptations flere slagere med Street som førstesanger, blant annet «Superstar (Remember How You Got Where You Are)» (1971), «Papa Was a Rollin' Stone» (1972), «Masterpiece» (1973) og «Hey Girl (I Like Your Style)» (1973).
I 1993 forlot Street gruppa etter en uoverensstemmelse med Otis Williams. Han fortsatte å opptre, periodisk sammen med Damon Harris, som også var med i Temptations ei tid.
Puerto Rico under Sommer-OL 1976
Puerto Rico under Sommer-OL 1976. Åtti sportsutøvere fra Puerto Rico deltok i tolv sporter under Sommer-OL 1976 i Montréal. De vant en bronsemedalje og Puerto Rico kom delt 37.-plass på medaljestatistikken.
Basketball under Sommer-OL 1980
Basketball var med som olympisk øvelse for tiende gang under OL-1980 i Moskva. Det var en turnering for menn og en for kvinner. Kampene ble avviklet mellom 18. og 30. juli. Jugoslavia beseiret Italia i herrfinalen med 95-74 og ble olympiske mestere i basketball for første gang. I kvinnenes finale vant Sovjetunionen med 104-73 over Bulgaria og ble olympiske mesterne for andre gang.
Sarytsjev
Sarytsjev er en vulkan som dekker nesten hele øya Matua i Kurilene i Russland. Den er en ung, symmetrisk stratovulkan.
Toppen er kalt opp etter utforskeren og hydrografen Gavril Sarytsjev fra den russiske marinen (1763–1831).
Quanzhou
Quanzhou (kinesisk: 泉州, pinyin: Quánzhōu, Wade-Giles: Ch'üan-chou; Min Nan (hokkien): Chôan-chiu) er en by på prefekturnivå i det sørøstre Fujian i Folkerepublikken Kina. I eldre engelsk litteratur er byen ofte navngitt som Chinchew eller Chinchu. I middelalderske vestlige kilder er den kjent som Zaytun eller Zaitun (fra arabisk زيتون). Folkerepublikken gjør krav på Jinmen fylke — bedre kjent som Quemoy — som del av Quanzhou, men området er kontrollert av Taiwan.
Historie
Quanzhou ble anlagt i 718. Denne byen, som ble utviklet under Song-dynastiet (960-1279), var i århundrer en av Kinas viktigste havnebyer mot sør. Den ble tidlig svært kosmopolitisk, med utlendinger fra mange land. Det er funnet både manikeiske og kristne assyriske kulturminner fra byens eldste tider. Jøder og muslimer fra Midtøsten turde også ha kommet til byen.
Quanzhou var i middelalderen (under Song-dynastiet og Yuan-dynastiet) en av verdens største havnebyer, med et stort innslag i befolkningen av utlendinger, og kan betraktes som startpunkt for den sjøveis «Silkeveien».
Både Marco Polo og Ibn Battuta besøkte byen, og det var i en periode under Yuan-dynastiet et katolsk bispedømme. Marco Polo reiste ut herfra for å ledsage den mongolske prinsessen Kököchin til hennes persiske brudgom i Ilkhanatet.
I 1357 gikk den lokale persiske militsen til militært opprør. Dette ti år lange Ispahopprøret endte med at perserne ble knust og kinesiske keiserlige styrker massakrerte mange av borgerne i Quanzhou.
Under Ming-dynastiet og Qing-dynastiet forfalt havnen langsomt, delvis på grunn av at den ble grunnere på grunn av slammet som elvevannet førte med seg, men mer på grunn av at keisermakten i perioder forbød den oversjøiske handel. Andre havnebyer utviklet seg også, slik at den lille handel som fant sted, ble spredt mellom flere havner -- det dreide seg jo i rettslig forstand om smugling, og denslags virksomhet utføres helst desentralisert.
Da Taiwan kom på kinesiske hender på 1600-tallet var det en god del kinesisk migrasjon dit fra eller via Quanzhou.
Hoveddelen av den kinesiske innvandringen til Filippinene og mange av kineserne i andre sørasiatiske land, som Thailand, Vietnam og Singapore, kom fra Quanzhou og byens omliggende fylker. Dette skyldtes i utgangspunktet at handelsfolk derfra etablerte handelshus i de land og havner man handlet med, og bedrev en stor økonomisk aktivitet der.
Da skipsbyggingsteknikkene på 1800-tallet utviklet større handelsskip som etterhvert utkonkurrerte de tradisjonelle kinesiske seilskipene, var ikke lenger elvehavnen i Quanzhou egnet. Den var alt for grunn for store skip med skrog og kjøl som stakk dypere enn de kinesiske djunkene. Andre havner, som blant annet det nærliggende Amoy med sitt dype havnebasseng, overtok meget av handelen. Mange handels- og sjøfolk flyttet fra Quanzhou til Amoy. Dette var før britene etablerte seg i Hongkong og før handelshusene i Kanton og Kongmoon var særlig utviklet.
Endringene i skipsfarten utløste økonomisk tilbakegang og nød i Quanzhou-området. Men ettersom mange familier allerede var vel etablert utenlands og i trygge sosiale og økonomiske kår, var det relativt lett for dem å emigrere til de samme land.
Administrasjon
Byprefekturet Quanzhou administrerer fire distrikter, tre byer på fylkesnivå og de facto fire fylker (de jure tilhører også et Taiwan-administrert fylke byprefekturet).
Kultur og kulturminner
Quanzhou er en av de byer som den kinesiske regjering har utpekt som en av Kinas 24 berømte kulturbyer. Byens kulturliv i dag (2007) mønstrer blant annet Liyuanoperaen （梨園戯), dukkeforestillinger (傀儡戲）, Gaojiaoperaen （高甲戯）og Dachengoperaen （打城戯）.
Noe utenfor byens sentrum ligger Kaiyuantempelet, et stort tempelanlegg bygd under Songdynastiet. Selv om bare deler av det er bevart, dekker det nå (2010) et areal på 600 kvadratmeter. Det domineres av to tvillingpagoder som tilkom på 1200-tallet; de ble bygget så solide at de overlevde både et antall jordskjelv og senere kulturrevolusjonens herjinger. Både pagodene og hovedhallen er smykket med rike utskjæringer. I vestre del av anlegget står et gammelt morbærtre. Ifølge legenden var det lotusblomster som utsprang som gav anstøt til byggingen av tempelet, som også har tilnavnet lotusblomstringstempelet.
Qingjingmoskeen er også bare bevart i deler. Den ble til omkring år 1000, og dermed er den en av Kinas eldste moskeer. Den er bygget i en arabisk stil, noe som vitner om at det var mange arabere bosatt i byen i byens blomstringstid.
Tempelet Guandi Miao er viet helten Guan Yu. Dette templet bevoktes av store statuer av voktere til hest. Veggravurene i templets indre skildrer Guan Yus liv.
Byen har et sjøfartsmuseum som viser hvordan den oversjøiske handel gjorde det gamle Quanzhou til en meget rik by. Her er mange skipsmodeller, blant annet av skip som admiralen og oppdageren Zheng He hadde i sin flåte.
Kulturminner knyttet til Quanzhous status som emporium i song- og yuan-periodene ble i 2021 oppført på UNESCOs verdensarvliste.
Samferdsel
Kinas riksvei 324 fører gjennom området. Den går fra Fuzhou i provinsen Fujian og gjennom Guangdong, Guangxi, Guizhou, og ender i Kunming i Yunnan.
Sinarka
Sinarka er en vulkan som ligger nord på øya Sjiasjkotan i Kurilene i Russland.
István Szondy
Szondy ble olympisk mester i moderne femkamp under Sommer-OL i 1952 i Helsingfors. Han var med på det ungarske laget som vant lagkonkurransen foran Sverige og Finland. De andre på laget var Aladár Kovácsi og Gábor Benedek. I den individuelle konkurransen i moderne femkamp kom han på tredjeplass bak svenske Lars Hall og sin landsmann Gábor Benedek.
Eskapisme
Eskapisme av engelsk escape og fransk échapper (rømme, flykte) betegner en tendens til virkelighetsflukt og dagdrøm. Uttrykket brukes ofte i nedsettende betydning, og ofte ut fra utsagnsgiverens personlige ståsted om hva som er og ikke er eskapistisk.
Eskapisme er en karakteristikk som brukes mot flere typer litteratur og film. De fleste sjangre har etterhvert blitt forsøkt påhengt denne tittelen: kiosklitteratur, science fiction, helteskildringer (gjerne historiske), Western, krigslitteratur av fiktiv art, – kort sagt alt lesestoff som gir mulighet for å drømme seg vekk eller inn i andre liv og roller der hverdagen er annerledes og kanskje bedre, enn her og nå.
Ikke alle litterater stiller seg like negativ til eskapisme. J.R.R. Tolkien hevdet i essayet "On Fairy-Stories" at formen gjorde leserens horisont videre, og C.S. Lewis – opphavsmann til Romferd-trilogien og Narnia, påpekte stadig spøkefullt at motsetningen til den eskaperende var fangevokteren. Sci Fi- tilhengere vil også påpeke at nevnte genre har bidratt sterkt til at en i dag har et romforsknings-program med alt dette har ført med seg.
Mesterligaen 2007/2008 gruppe C
Kampene i gruppe C av Mesterligaen 2007/2008s gruppespill startet 18. september og ble avsluttet 11. desember. Gruppens deltakere var spanske Real Madrid fra seedingnivå 1, tyske Werder Bremen fra seedingnivå 2, 	italienske Lazio fra seedingnivå 3 og greske Olympiakos fra seedingnivå 4. De to øverste i gruppen gikk videre til åttendedelsfinale. Mens nummer tre gikk inn i UEFA-cupens 3. runde.
Kampfakta gruppe C, Mesterligaen 2007/2008
1. runde
2. runde
3. runde
4. runde
5. runde
6. runde
Maniola
Maniola er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Gruppen er et sjeldent eksempel på en insektgruppe som har flest arter i Europa.
Utseende
Middelsstore, brune, forholdsvis bredvingede sommerfugler. Vingene har ofte øyeflekker, og gjerne et oransje felt rundt dem. Forvingens underside er gulaktig, bakvingens underside lysbrun.
Levevis
Disse artene finnes gjerne på enger, der larvene lever på gress (Poaceae).
Utbredelse
Slekten finnes bare i Europa.
Sjiasjkotan
Sjiasjkotan (russisk: Шиашкотан) er ei øy i Kurilene i Russland. Den er dannet av to vulkanske øyer som er knyttet sammen av ei smal landtunge.
Administrativt hører øya til Sakhalin oblast.
17. serierunde i Premier League 2008/09
17. serierunde i Premier League 2008/09 begynte lørdag 13. desember 13:45 med Middlesbrough – Arsenal. 16:00 ble det spilt seks kamper og 18:30 spilte Tottenham hjemme mot Manchester United. Runden ble avslutta søndag 14. desember med Portsmouth – Newcastle 14:30 og Chelsea –West Ham 17:00.
Selbak Turn- & Idrettsforening
Selbak Turn- & Idrettsforening (stiftet 20. april 1919) er en idrettsklubb fra Sellebakk i Fredrikstad. De første årene drev klubben aktiviteter innen turn, friidrett, boksing, bryting, ski, skøyter og håndball, men etter hvert ble foreningen en ren fotballklubb.
Herrefotball
Selbak TIF var på 1920- og 1930-tallet blant de beste fotballklubbene i Norge. Kjente spillere som har spilt for Selbak er Tore Pedersen (født i 1969; 45 landskamper) og Simen Brenne (født i 1981; 15 landskamper og ett mål).
A-laget spilte i 2011-sesongen i 4. divisjon. I 2012-sesongen endte Selbak på en 3.-plass og var svært nær opprykk til 3. divisjon. 2013-sesongen endte derimot med opprykk til 3.divisjon.
2021-sesongen endte med nedrykk.
I 2022-sesongen spilte Selbak i 5. divisjon. Per desember 2022 hadde 29 spillere signert toårskontrakter med klubben.
Skøyter
Klubben meldte seg ut av Norges Skøyteforbund i løpet av forbundets tingperiode 1988–1990, og dermed også ut av Østfold Skøytekrets.
Won Gyun
Won Gyun (hangul: 원균, hanja: 元均, født 1540 ved Pyeongtaek, død 1597 ved Chilcheollyang nær Geoje) var en koreansk general og admiral i Kongedømmet Joseon. Han er kjent for sine seire over den japanske marinen under Imjinkrigen. Han ble drept av en kule fra et japansk skip under slaget ved Chilcheonyangstredet. Han er også kjent under navnet Pyungjoong (평중).
Bodil Kjer
Bodil Kjer (født 2. september 1917 i Odense, død 1. februar 2003 i København) var en dansk skuespiller. Hun har sammen med Bodil Ipsen gitt navn til Danmarks eldste filmpris, Bodilprisen – en pris som hun selv mottok fire ganger.
Bodil Kjer var gift fire ganger, blant andre med Ebbe Rode.
Fagerhaug kristne skole
Fagerhaug kristne skole (tidligere Stjørdal kristne grunnskole) er en privat, kristelig barne- og ungdomsskole i Stjørdal kommune i Trøndelag.
Stjørdal kristne grunnskole ble opprettet med 21 elever i 2001. Det skjedde på initiativ fra Stjørdal misjonskirke. Skolen holdt først til i Stjørdal bedehus, men flyttet høsten 2002 til Skatval videregående skoles tidligere lokaler på Fagerhaug på Skatval. Høsten 2003 ble skolen utvidet med ungdomstrinn. Høsten 2018 flyttet skolen til trafikklærerutdanningens tidligere lokaler i Husbyfaret i Stjørdal. Da hadde skolen hatt rundt 100 elever i flere år.
Fagerhaug kristne skole drives innenfor rammen av Fagerhaug oppvekstsenter (Fagerhaugskolene), som også omfatter Fagerhaug internasjonale skole, opprettet i 2013. Skolen drives i samme bygg som den kristne grunnskolen. Den internasjonale skolen har over 130 elever.
Lopé nasjonalpark
Lopé nasjonalpark er en nasjonalpark i det sentralafrikanske landet Gabon.
Området omfatter 4910 km², og ble første gang fredet som viltreservat i 1946. Det ble oppgradert til nasjonalpark i 2002, og ble landets første verdensarvområde i 2007. Landskapstypen er tropisk regnskog og savanne.
Verdensarvområdet omfatter både naturverdier og kulturhistorie. Naturverdiene ligger blant annet i at området avspeiler klimaendringer og geologiske prosesser i landskapsformingen, uberørt av tyngre menneskelige inngrep.
Området har mange kulturhistoriske verneinteresser, blant annet spor av tidligere bosettingsformer, 1 800 funn av bergkunst, spor etter jernproduksjon og andre spor etter bantuenes og andre folkgruppers store migrasjoner over det afrikanske kontinentet.
T-baneringen
Ringen, som opprinnelig ble kalt T-baneringen, er en linje i T-banen i Oslo som betjener bydeler nord for Oslo sentrum. I vest er banen koblet med Sognsvannsbanen mens den er koblet med Grorudbanen i øst like ved Carl Berners plass. Den nybygde delen av linjen er på 5 km, kostet 1,4 milliarder kroner og ble bygget i årene 2000–2006. Rundt hele ringen, inkludert strekninger som eksisterte før byggingen av T-baneringen, er det 13,5 km fordelt på 13 stasjoner. Den nordlige tredjedelen av denne - strekningen fra Forskningsparken til Sinsen (4,7 km) - ligger i sin helhet like innenfor Ring 3, mens den sydlige halvdelen - strekningen fra Majorstuen til Sinsen (6,9 km) - er en sammenhengende tunnel.
Et særtrekk med de tre nye stasjonene er at de har mellomplattform istedenfor plattformer på hver side av sporet, som er mest vanlig på T-banen i Oslo. Siden hele ringen er forholdsvis kort, kan passasjerene gjerne reise i begge retninger for å nå samme stasjon. Spesielt for reisende til sentrumsstasjonene Jernbanetorget, Stortinget og Nationaltheatret er midtplattform hensiktsmessig.
Historie og bygging
Banen ble planlagt på slutten av 1990-tallet, og byggearbeidet startet i 2000. Første etappe av ringen fra Ullevål stadion med de to nye stasjonene Nydalen og Storo, ble åpnet 20. august 2003. Resten av ringen ble åpnet for vanlig trafikk 21. august 2006. Med åpningen fikk T-banen sin nyeste stasjon på denne linjen, Sinsen, fram til Løren åpnet i 2016.
Muligheter som følge av T-baneringen
T-baneringen muliggjorde byggingen av Lørenbanen, en kobling mellom T-baneringen og Grorudbanen, som gjør at tog fra Grorudbanen kan kjøre nordover langs T-baneringen, og ikke må kjøre sørover langs Fellestunnelen, slik de gjorde tidligere. Målet med denne utbyggingen var å:
I og med T-baneringen har man har også en nødløsning om det skulle oppstå driftsstans i sentrum, da man kan komme seg fra øst til vest og omvendt via denne ringen. En slik reise vil riktignok medføre togbytte både på Majorstuen og Tøyen.
Drift
Linjen betjenes ikke av tog som går i en kontinuerlig løype rundt ringen, slik det gjøres på Ringbanen i Berlin og også tidligere ble gjort på Circle-linjen i London. Dette ble drøftet, men forkastet fordi kjøretiden på en runde er 24 minutter, og dette koordinerer dårlig med kvartersrutene som T-banen opererer med. Dessuten er forsinkelser vanskelig å kjøre inn med et slikt opplegg (noe som også var grunnen til at Circle-linjen i London sluttet med nettopp dette).
Hele T-baneringen betjenes av linje 5 som danner en sløyfelinje ved at den kobler Grorudbanen og Sognsvannsbanen sammen med en runde rundt ringen. Ringen, med unntak av Carl Berners plass, betjenes også av linje 4 som kobler samen Grorudbanen og Lambertseterbanen. Fra Økern kommer linje 4 inn på ringen via Lørenbanen.
Byutvikling
Byggingen av banen har medført at områdene i nærheten av de nye stasjonene kunne utbygges i langt større grad enn tidligere. Nydalen stasjon betjener Nydalen som nå har blitt et av de største arbeidsstedene i Oslo, i tillegg til at det er blitt en massiv boligutbygging i strøket. På Nydalen T (som da også omfatter busstrafikken på dette kollektivpunktet) økte antall påstigende fra 1 470 til 8 420 pr virkedøgn som følge av at T-baneringen ble bygget.
T-baneringen ble i 2008 tildelt Bolig- og byplanprisen av Norsk bolig- og byplanforening.
Abbeden av Iona
Abbed av Iona var overhode av klosteret på Iona og leder av klostersamfunnet på Iona, foruten å være overhode for en rekke andre klostre underlagt Iona i både Skottland og Irland, inkludert Durrow, Kells og, for en tid, Lindisfarne.
Abbed for Iona-klosteret var en av de mest prestisjetunge geistlige posisjoner i vest-Europa i den tidlige middelalder. Iona ble besøkt av konger og biskoper fra piktere, frankere og angelsaksere. Abbedene hadde også status som etterfølgere av sankt Columba av Iona, klosterets første biskop, og ble således kalt «Comarba av Colum Cille». Sammen med Columba var sankt Adomnán av Iona de to mest fremtredende personlighetene i Ionas første tid.
Liste av tidlige biskoper
Abbedene som er merket med et «(?)» ved siden av deres navn er kjent kun som «coarber» av Colum Cille; hvilket kloster de tilhørte er i ikke kjent med sikkerhet. Det er likevel sannsynlig at de styrte Iona. Relikviene til Columba ble flyttet til Kells i Irland i 878 på grunn av angrep fra norrøne vikinger. hadde Med det sluttet klosteret å ha den samme betydning, og posisjonen som Comarba av Colum Cille ble sannsynligvis overført til Kells eller Dunkeld.
I Skottland styrte abbedene i Dunkeld det meste av sentrale Skottland og funksjonerte som de viktigste politikere i nordlige Britannia. En av de verdslige abbedene, Crínán, giftet seg med Bethóc, datter av kong Máel Coluim II, og ble stamfar til det såkalte Huset Dunkeld som styrte Skottland inntil slutten av 1200-tallet. Imidlertid fortsatte klosteret på Iona å opptre i kildene, men ikke like regelmessig.
Sosiobiologi
Sosiobiologi er læren om opphavet til dyrs sosiale atferd. Sosiobiologiens bidrag til atferdsbiologien er å forklare hvordan et gitt atferdsmønster kan ha blitt til i evolusjonens løp, det vil si hvilke økologiske betingelser det respektive atferdsmønsteret har vært en tilpasning til. Sosiobiologi kan derfor betegnes som den delen av atferdsøkologien som spesielt fokuserer på sosial atferd. Med «sosial» atferd menes i denne sammenheng atferd som kommer til uttrykk i samspill med individer innen samme art.
Sosiobiologien fikk sitt gjennombrudd med Edward O. Wilsons bok Sociobiology (1975), og er i dag – sammen med resten av atferdsøkologien – et florerende biologisk fagfelt, som har gitt unike innsikter i dyrenes atferd.
Human sosiobiologi
I boken Sociobiologys siste kapittel prøvde Wilson også å anvende sosiobiologiske forklaringer på menneskelig atferd. Dette vakte sterke reaksjoner, spesielt på 1970-tallet, både fra samfunnsfagene og fra den politiske venstresiden. Mens de førstnevnte kanskje fryktet en «bortforklaring» av sine egne fagfelt (se reduksjonisme og genetisk determinisme), var de sistnevnte mest bekymret for politisk motivert misbruk av biologiske funn (se Sosialdarwinisme). I etterkant må man kunne si at begge disse farene stort sett har vært overdrevet.
I dag er det bred enighet om at sosiobiologi verken kan «totalforklare» eller ha normativ betydning for menneskelig atferd. Det er også i økende grad akseptert at sosiobiologien og andre evolusjonære tilnærminger likevel kan bidra til en forståelse av menneskelig atferd på et deskriptivt plan. Den tidligere «humane sosiobiologien» har nå blitt videreutviklet til «evolusjonspsykologi».
Darwinisme
Darwinisme betegner den forklaringen på evolusjon som går tilbake på Charles Darwins teorier. I dag er den darwinistiske evolusjonsteorien med visse modifikasjoner (se nydarwinisme) bredt akseptert blant fagfolk.
Darwinismens innhold
Darwinismens startskudd falt med utgivelsen av Darwins bok Artenes opprinnelse i 1859. I dette verket argumenterte Darwin grundig og kritisk for et syn på evolusjon som fortsatt gjelder i dag. Teorien hans inneholdt flere elementer, som med fordel kan betraktes hver for seg: Darwin var ikke den eneste og ikke engang den første som hadde tenkt disse tankene. Han var imidlertid den første som satte dem i sammenheng, som underbygget dem med grundig dokumentasjon, og som skjønte at de samlet bygget opp om en teori som kunne forklare tilblivelsen av det biologiske mangfoldet. Darwin snakket riktignok ikke om evolusjon, men om «nedstamning med modifikasjon». Termen evolusjon er kommet til i ettertid.
Darwinisme kontra lamarckisme
Man ser ofte at Darwins evolusjonsteori settes opp mot Lamarcks evolusjonsteori. Dette er i en viss grad korrekt: Lamarck trodde også på evolusjon, men ikke på et felles opphav for artene. Artene kunne endre seg over tid, men de kunne ikke gi opphav til nye arter. Dessuten var Lamarck fremmed for tanken om at det fant sted et naturlig utvalg. Til slutt trodde Lamarck på at ervervede egenskaper kunne gå i arv (se lamarckisme), men på dette punktet skilte han seg faktisk ikke fra Darwin: Også Darwin mente nedarving av ervervede egenskaper fant sted. Men Darwin la vekt på at naturlige seleksjon virket forsterkende på de nedarvede ervervede trekkene som han mente ble forårsaket av bruk og manglende bruk og miljøets direkte innvirkning, slik at naturlig seleksjon dermed ble den viktigste evolusjonsfaktoren.
Darwinismens mottagelse
I fagkretser fikk Darwins teori forholdsvis fort en stor tilhengerskare, spesielt i England og Tyskland. Grunnen til dette var sannsynligvis at evolusjonstanken i seg selv ikke var så radikal lenger: Tegnene på at evolusjon hadde foregått, ble mer og mer tydelige for de fleste fagfolk. Det som manglet var en teori som kunne forklare dette fenomenet.
Mottagelsen av teorien blant biologiske legfolk var mer blandet. Spesielt støtende var åpenbart forestillingen om å være i nær slekt med aper, selv om Carl von Linné allerede 100 år tidligere hadde sammenfattet mennesket og aper til herredyr.
Det er interessant at gjenoppdagelsen av Gregor Mendels skrifter i 1900 betød en svekkelse av darwinismen. Dette er ikke lett å forstå i dag siden vi er blitt vant til å formulere naturlig seleksjon i vendinger som «overlevelsen av de beste genene». Da man skjønte genenes betydning i begynnelsen av 1900-tallet, trodde man imidlertid først at evolusjon kunne forklares ved mutasjoner alene, uten hjelp av naturlig seleksjon. Det var så sent som i løpet av 1930- og 40-tallet, at man klarte å forene genetikkens funn med darwinismen. Resultatet av denne «moderne syntesen», som den ble omtalt som, var nydarwinismen. Nydarwinismen er en modifisert form av darwinismen, og ofte ser man at «darwinisme» brukes også om den nydarwinistiske teorien. Dette viser ikke minst betydningen av Darwins innsikter: Selv om han ikke visste hva gener var og hans arvelighetsteori var feil, var evolusjonsteorien hans fullt forenlig med funnene og utviklingene som har blitt gjort siden.
Presse
Presse er den industrien som sysselsetter seg med produksjon og distribuering av litteratur eller informasjon som er offentlig tilgjengelig.
Industrien tar seg av utvikling, skriving, markedsføring, produksjon(Trykking) og distribusjon av medier som
Det er viktig å skille mellom idealiserte beskrivelser om hva pressen bør være, hvilke idealer den bør etterstrebe å leve opp til, og en beskrivelse av den reelle pressens praksis. Pressen har et samfunnsoppdrag, men samtidig er nyhetsmediene økonomiske virksomheter som skal gi fortjeneste til sine eiere
Presse som massemedium
Et viktig kjennetegn ved pressen som massemedium er at den gir leseren tre valg:
Presse i Norge
Norge har ei sterk og variert presse. Norge har det største konsumet av aviser per innbygger. Variasjonen innenfor pressen ser vi ved at det er mange forskjellige aviser og forskjeller når det gjelder opplag, ressurser og politisk overbevisning. Årsaken til den ivrige avislesingen skyldes mange faktorer, men den viktigste elementet er kanskje at vi har et variert utvalg. Pressestøtten sørger for et rikt mangfold av lokalaviser, regionale aviser samt at vi har flere sterke nasjonale aviser. Alle disse har hvert sitt nedslagsfelt.
Historie
De første avisene ble etablert på slutten av 1700-tallet. Generelt fikk alle partiene aviser på de fleste stedene i landet. En virkelig stor ekspansjon av antall aviser og dekning startet rundt 1900. Norge hadde vel 260 aviser ved andre verdenskrigs start og under halvparten, 114 da krigen sluttet. Pressebildet før krigen bar preg av stor avistetthet og politisk bredde. De fleste steder hadde minst to aviser som representerte ulikt politisk syn. Avisoppgjøret etter andre verdenskrig dreide seg dels om de tapene aviser som ble stanset under den tyske okkupasjonen led, dels om de inntektene aviser som fikk fortsette å komme ut fikk som følge av at det ble færre aviser på markedet. Etter andre verdenskrig fikk vi an langt mer allsidig presse med en rekke magasiner, økt interesse for fagblader og nye genre som tegneserier.