cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ballinciaga
Virksomhet
De har siden 2018 gitt ut russelåter, men fikk først sitt store gjennombrudd med singelen «Loud Luxury 2022» sammen med rapperen Kevin Lauren. Ballinciaga fikk sin første topplassering på den norske singellista i 2022 med singelen «Dans på bordet» sammen med TikTok-er David Mokel. De ble nominert til to priser foran P3 Gull 2022: årets artist og årets låt for «Dans på bordet» og to priser foran Spellemannprisen 2022: årets gjennombrudd for samlet produksjon og årets låt for «Dans på bordet» sammen med David Mokel.
Business Proposal
Utgivelse
En spesialepisode bestående av populære scener fra de seks første episodene ble sendt av den 19. mars 2022, med kommentarer fra medvirkende.
Ballinciaga
Virksomhet
I april 2022 publiserte David Mokel en video der han påstod at gruppen skyldte ham mellom 70,000 og 100,000 kroner. I ettertid gikk begge parter ut og opplyste at det ikke fantes noen slik gjeldspost, og at videoen ble lagt ut for å skape ekstra oppmerksomhet rundt gruppen. Gruppen deltok i 2022 på NRKs Debatten angående russetiden og russemusikk, senere i 2022 opptrådte de på VG-lista på rådhusplassen i Oslo.
Business Proposal
Album
Lydsporen til Business Proposal, koordinert og skrevet av Park Se-joon, hvorav ti tidligere ble gitt ut som singler under hele dramaets utsendelse, og 23 partiturer. Spesielt inneholder albumet stykker av Seo Jae-ha, Kim Young-seong og Han Jun. Den ble utgitt digitalt 6. april 2022, etter slutten av serien. Forhåndsbestillinger for den fysiske versjonen begynte den 28. mars 2022, og albumet ble offisielt gitt ut den 19. april.
Ballinciaga
Virksomhet
Gruppens tre medlemmer opptrer alltid med rosa finlandshetter for å holde sin egen identitet hemmelig.
Sophie Warmuth
Sophie Warmuth (født 9. oktober 2002 i Erfurt) er en tysk skøyteløper.
Business Proposal
Singel
Ti singler ble gitt ut fra albumet fra den 28. februar til den 3. april 2022. «Sweet» av Lee Mu-jin var den første singelen som ble gitt ut, og den nådde toppen på nummer 169 på Gaon Digital Chart. Et spesielt spor, «Love, Maybe», skrevet og sunget av MeloMance ble utgitt den 18. februar før dramaet ble sendt. Sangen var kommersielt vellykket; den debuterte på Gaon Digital Chart på nummer 148 og nådde toppen på nummer fem. Den toppet seg også som nummer 8 på Billboard «K-pop Hot 100». Den 4. april 2022, delte skuespiller Kim Se-jeong en video av henne og medstjerne Ahn Hyo-seop, der de sang sangen sammen, som ble viral på Twitter. Dagen etter ble en akustisk versjon av «Love, Maybe» sunget av Kim gitt ut som et bonusspor. Sporet nådde toppen på nummer 108 på Gaon Digital Chart.
Sophie Warmuth
Internasjonale mesterskap
EM på skøyter deltatt i ett EM ved to konkurranser.
Ballinciaga
Diskografi
Katalogen er hentet fra Apple Music:
Sophie Warmuth
Internasjonale mesterskap
Junior-VM på skøyter deltatt i to VM ved 17 konkurranser.
Sammenlagt i verdenscupen i hurtigløp
Oppdatert etter sesongen 2021/22.
Business Proposal
Seertall
Kilde: Publikumsmåling utført landsomfattende av Nielsen Korea
Þorgerður Anna Atladóttir
Þorgerður Anna Atladóttir (født 2. juni 1992 i Reykjavík) er en islandsk håndballspiller, som spiller for den islandske klubben Valur.
Atladóttir har også spilt for det islandske kvinnelandslaget, hvor hun står notert med 23 kamper og 11 mål. Atladóttir deltok også for Island i VM i 2011.
Kieran Bird
Kieran James Bird (født 2. september 1999) er en svømmer som konkurrer i fristil.
I 2021 representerte han landet sitt på 800 meter fri menn under Sommer-OL 2020 i Tokyo og han tok en 25. plass med tiden 7.57,53 i forsøksheatet. men kvalifiserte seg ikke til finalen.
Anna Asp
Anna Maja Asp (født 30. juli 1984) er en svensk sanger og skuespiller.
Biografi
Asp vokste opp i Svedala utenfor Malmö. Hun gikk på programmet Aesthetic Music ved Heleneholm videregående skole i Malmö. Hun gikk på teaterlinjen fra 2005 til 2007 ved Fridhem Folkehøgskole og deretter Teaterhögskolan i Stockholm 2010–2013. Asp har siden 2015 hatt en tilbakevendende rolle som detektiv Jenny Bodén i Beck-filmene. Asp fikk 2013 pris for "bästa skådespelare" på Skånes filmfestival, for sin rolleprestasjon i kortfilmen Julias mamma av Carl Moberg.
Dimitrios Markos
Dimitrios Markos (født 13. september 2001) er en svømmer.
I 2021 representerte han landet sitt på 800 meter fri menn under Sommer-OL 2020 i Tokyo og han tok en 26. plass med tiden 7.58,68 i forsøksheatet. men kvalifiserte seg ikke til finalen.
Ragnhildur Rósa Guðmundsdóttir
Ragnhildur Rósa Guðmundsdóttir (født 20. juli 1984 i Reykjavík) er en islandsk håndballspiller, som spiller for den islandske klubben Valur.
Guðmundsdóttir har også spilt for det islandske kvinnelandslaget, hvor hun står notert med 67 kamper og 43 mål. Guðmundsdóttir deltok også for Island i VM i 2011.
Isfjorden skole
Isfjorden skole er en offentlig barneskole som åpnet i januar 2016 og ligger plassert i sentrum av Isfjorden.
Måndalen skule
Måndalen skule er en offentlig barne- og ungdomsskole som ligger på Voll i Måndalen, på sørsida av Rauma kommune. Måndalen Skule sto ferdigbygget i 2021, og erstatter den gamle Måndalen skule fra 1960 tallet som ble ferdigstilt i 1972.
Majid Tavakoli
Majid Tavakoli (persisk: مجید توکلی, født 22. mai 1986 i Shiraz, Iran) er en iransk studentleder, menneskerettighetsaktivist og politisk fange. Han studerte skipskonstruksjon ved Amirkabir University of Technology i Teheran, og var leder av den islamske studentforeningen ved universitetet. Han soner en ni års fengselsstraff for sin kritikk av det iranske regimet i en tale han holdt i 2009, og i et brev han skrev et år senere. Arrestasjonen og fengslingen har ført til en kampanje av protest fra iranske menn iført hijab.
Victoria Nadine
Victoria Karlskås Andersen (født 1999), kjent under artistnavnet Victoria Nadine, er en norsk artist fra Skien.
Hun var deltaker i niende sesong av talentprogrammet Idol på TV 2 i 2016 og kom der på fjerde plass. Hun startet å gi ut musikk under navnet Victoria Nadine i 2019, og har siden gitt ut flere singler. Hun ble nominert til P3 Gull 2021 i klassene årets nykommer og årets låt for «Be Okay» og til Spellemannprisen 2021 i klassen årets gjennombrudd med et Gramostipend på 250,000 kroner.
Mildred Mehle
Mildred Mehle (født Mildred Folkestad 24. august 1904 i Kristiania, nåværende Oslo, død 16. februar 1987) var en norsk skuespiller. Hun spilte 1929–1931 i tre filmer.
Hun var datter av maleren Bernhard Folkestad. Gift første gang med Eyvind Mehle, og andre gang med den svenske skuespilleren Edvin Adolphson. Hun var moren til visesangeren Olle Adolphson og skuespilleren Kristina Adolphson.
Åndalsnes svømmehall
Åndalsnes svømmehall er en kommunal svømmehall i Åndalsnes. Svømmehallen har et basseng på 12,5 x 8 meter.
Sommersalat (TV-program)
Sommersalat er et norsk underholdningsprogram som gikk på NRK Fjernsyn sommeren 1972.
Marta Hofsøy
Marta Hofsøy (født 1992) er en norsk politiker (Arbeiderpartiet) som er født i Hammerfest og har bodd i Tromsø siden 1999. Hofsøy er fylkestingsrepresentant i Troms og Finnmark fra 2019, der hun leder komiteen for kultur, helse og internasjonalt. Hun har tidligere vært sentralstyremedlem i AUF 2016–2020, medlem av Nord-Hålogaland bispedømmeråd 2015–2019 og kommunestyrerepresentant i Tromsø kommune 2011–2019.
Hofsøy jobber som juridisk rådgiver hos Statsforvalteren i Troms og Finnmark. Tidligere har hun jobbet på Aurora kino fokus 2008–2018, som fylkessekretær og politisk rådgiver i AUF 2013–2015, som sommervikar i Arbeiderpartiets stortingsgruppe 2016 og i informasjonstjenesten til LOs sommerpatrulje 2018 og 2020, og som juridisk rådgiver i Forbrukertilsynet.
Havering Museum
Havering Museum er et museum i Romford, England. Det åpnet 26. mai 2010.
Utstillingene er knyttet til historien til London Borough of Havering.
Det er separate utstillinger for fem steder i bydelen:
Vuk Čelić
Vuk Čelić (født 7. november 1996) er en svømmer.
I 2021 representerte han landet sitt på 800 meter fri menn under Sommer-OL 2020 i Tokyo og han tok en 33. plass med tiden 8.04,85 i forsøksheatet. men kvalifiserte seg ikke til finalen.
P3ligaen
P3ligaen er et norsk underholdningsprogram som har gått på NRK P3 siden våren 2021.
Programmet erstattet noe av sendetiden til den tidligere suksessen Norske Tilstander og sendes direkte fra mandag til torsdag mellom 10 til 15 på NRK Tyholt i Trondheim. Programmet ledes av Anna Nor Sørensen og Henning Bang. Programmet ble tidligere ledet av Sørensen, Orfjell og Kjersti Havdal, men høsten 2021 ble Havdal erstattet av Bang. Programkonseptet baserer seg på faste spalter og konkurranser som en deltar i gjennom SMS eller gjennom sosiale medier som Snapchat.
Programlederne holder også kontakt med lytterne gjennom SMS og Snapchat, og lytterkontakten er en vesentlig del av radiosendingene.
Rutebåt
Rutebåt er et fartøy for personbefordring i en fast rute som kan omfatte alle båttyper fra en robåt til en hurtigbåt. Om et samband har mer enn tre anløp, to stoppesteder og et mellomstopp, er fartøyet ikke en ferge, men et rutefartøy eller en rutebåt av mindre størrelse.
Rutebåten i Norge
I Norge fra midten av 1800-tallet var rutetrafikk langs Norskekysten svært viktig for den nasjonale samferdselen, som hendt med lokalrutebåter, mens disse i Oslofjorden og omkring Bergen betegnes som fjordbåter. Disse avløses av passasjerflyet, bilkjøretøyet og hurtigbåten i etterkrigstiden ettersom større reisehastighet og større reisebekvemmelighet verdsettes i nyere tid. Ennå er kortrutebåter og rutebåter langs kysten med basis i hurtiggående båter fremdeles viktig i kystsamferdselen inn i det tjueførste århundret. Noen av de eldre fergesambandene har blitt rutesamband som sett med øybåtene i Oslofjorden etter Boreal Sjø overtok trafikken til de indre øyene fra januar 2022, ettersom de nye batterielektriske fergefartøyene vil få flere anløp og bli rutefartøyer.
I selve Norge er grensene mellom charterbåt/ekskursjonsbåt, turistbåt, fergefartøy og rutebåt ikke tydelig selv om en rutebåt med bare to eller tre anløp kan betegnes som en ferge. M/S «Utsira» for sambandet mellom Haugesund og Utsira reklameres som Rutebåten Utsira selv om den er et fergefartøy designet for samband mellom øysamfunn og fastlandet. I Sørlandet hadde Sørlandets Maritime opprettholdt en båttjeneste med taxibåt, rutebåt og charterbåt i Tvedestrand kommune, deriblant to ruter til Lyngør og til Sandøya med båtene «Kvik» og «Rival», enkeltskrogs hurtigbåter.
Mindre hurtigbåter med enkeltskrog eller katamaranskrog dominerte samtidige mindre rutesamband langs kysten med få unntak, mens mer alminnelige passasjerbåter kan betegnes som rutebåter som den kjente Sundbåten i Kristiansund, som stoppet i samtidige «landene» som utgjør byregionen. Samband som Byfergene i Fredrikstad betegnes både som ferge og vannbuss som en integrert del av kollektivtrafikken innenfor et byområde, mer lik busskjøretøyet i vann fremfor på asfalt. På større rutesamband har hurtigbåten mer eller mindre overtatt i hele den kystnære Norge.
Eldre rutebåter som MS «Victoria» bygget som damppassasjerbåt i 1882 og satt inn i kanaltrafikken i Telemark, fortsette sin virksomhet som turistbåt som også kan leies ut som charterbåt for ekskursjons- eller utfluktstur oppover den historiske Telemarkskanalen. Den berømte hjuldamperen DS «Skibladner» som er verdens eldste operative hjuldamper i rutetrafikk siden 1856, har også blitt et utfluktfartøy eller ekskursjonsfartøy på Mjøsa, ved å fortsette sin opprinnelige virksomhet som rutebåt, men for personbefordring.
Cheng Long
Cheng Long (kinesisk: 程龙; født 25. mai 2000) er en svømmer.
I 2021 representerte han landet sitt på 800 meter fri menn under Sommer-OL 2020 i Tokyo og han tok en 27. plass med tiden 7.58,71 i forsøksheatet. men kvalifiserte seg ikke til finalen.
Sommer i Lystlunden
Sommer i Lystlunden er et norsk revypreget underholdningsprogram som gikk på NRK Fjernsyn sommeren 1975. I programmet deltok blant annet Kari Simonsen, Henki Kolstad, Anne-Marie Ottersen og Helge Reiss, Sissel Ryen, Eli Anne Linnestad, Anders Hatlo, Elsa Lystad, Øivind Blunck og Lars Andreas Larssen.
Spektrum (TV-program)
Spektrum er et norsk faktaprogram om naturvitenskap og teknikk som ble sendt på NRK Fjernsyn fra 1969 til 1986. Toralf Thoresen var ansvarlig for opplegg og regi den første tiden.
Sverre Breivik
Sverre Breivik (født 20. april 1993) er en norsk artist og skuespiller fra Moss. Han opptrer under artistnavnet Metteson som musiker.
Han er utdannet skuespiller ved Statens teaterhøgskole hvor han gikk fra 2013 til 2016. Han startet deretter å jobbe ved Den Nationale Scene i Bergen hvor han har hatt roller som Perchik i Spellemann på taket, prinsen i Askepott, Horatio i Hamlet og hovedrollene som aidssyke Prior i Engler i Amerika.
Som musiker gir han ut musikk innen synthpop og ga ut sin første singel, 80 Miles, i 2019 og sin første EP, Convince Me, i 2021. I 2021 ble han kåret til årets stjerneskudd av by:Larm og Norsk Tipping og mottok et prisbeløp på 500,000 kroner. Han ble nominert til Spellemannprisen 2021 i klassen årets gjennombrudd med et Gramostipend på 250,000 kroner.
Sportshjørnet
Sportshjørnet er et norsk sportsprogram som ble sendt på NRK Fjernsyn fra 1970 til 2006. Det ble ikke sendt mellom 1991 og 2006.
Odilo Globocnik
Odilo Lotario (Lothar Ludovicus) Globocnik, også skrevet Globočnik, kallenavn «Globus», (1904-1945 ) var en østerriksk nazistisk politiker og SS-offiser (Brigadeführer, tilsvarende brigader). Globocnik var den sentrale personen ved gjennomføring av holocaust i Lublin-distriktet i det okkuperte Polen der omkring 1,5 millioner mennesker, hovedsakelig jøder, ble drept i anlegg som var konstruert for dette spesielle formålet.
Globocnik var fanatisk antisemitt og ble ansett som en initiativrik, energisk, inkompetent bølle som jevnlig ignorerte regler og avtaler og som var besatt av å gjennomføre sitt oppdrag. Globocnik har blitt beskrevet som den mest frastøtende personen i den mest frastøtende organisasjonen som er kjent. Simon Wiesenthal rangerer Globocnik like bak Adolf Eichmann i det nazistiske forbryterhierarkiet.
Globocnik tok sitt eget liv 31. mai 1945 i Paternion i Villach-Land i Kärnten etter å ha blitt arrestert av allierte styrker.
Før krigen arbeidet han dels som murer og arbeidsformann på byggeplasser.
Familiebakgrunn
Globocnik ble født 21. april 1904 i Trieste i Küstenland i Østerrike-Ungarn i en familie av delvis slovensk herkomst og behersket slovensk og italiensk.
Morens fødenavn var Petschinka (eller Pescinka) og hun var født Vojvodina. Moren Anna kan ha vært av etnisk tysk bakgrunn (Volksdeutsche), av slovensk opphav (som faren) eller madjar (etnisk ungarsk). Moren hadde bakgrunn i det etnisk sammensatte Banat der det blant annet var en betydelig andel jødiske innbyggere. Faren Franz kom fra den tysktalende byen Neumarktl (slovensk: Tržič) i Gorenskaja. Faren arbeidet i det statlige postverket.
Familienavnet ble til dels skrevet i tysk stil som «Globotschnigg» eller «Globotschnitsch», senere endret tilbake til det slovenske opphavet «Globocnik». Familien bodde i Trieste der flertallet av innbyggerne var italienske og hvor det var et betydelig antall østerrikske, slovenske og kroatiske minoriteter. Faren døde da Globocnik var 15 år gammel. En gang på denne tiden flyttet familien til Klagenfurt, der det var en stor andel etniske slovenere.
Han vokste opp i Kärnten i et miljø påvirket av völkischbevegelsen. Da han var gauleiter i Reichsgau Wien fra 1938 til 1939, presenterte Globocnik seg som «slovener fra Kärnten». Begge bestemødrene hans var etnisk tyske, og foreldrene identifiserte seg trolig med den tyske kulturen i området. I Trieste var italiensk det vanlige språket, mens hjemme snakket familien Globocnik tysk. Moren var en tid hos sønnen da han var SS- und Polizeiführer i Lublin under andre verdenskrig.
Oppvekst og utdanning
Under første verdenskrig flyttet Globocnik fra grunnskole til en militærskole i Sankt Pölten. I 1919 begynte han på yrkesskole for mekanikere i Klagenfurt. Han avsluttet skolegangen uten å ha oppnådd noen formell kvalifikasjon. Han møtte sin første forlovede Grete Michner, datter av den kjente nasjonalisten Emil Michner, på Cafe Lerch i Klagenfurt. Kafeverten var også en ivrig nasjonalist, og sønnen Ernst Lerch ble senere Globocniks adjutant i Lublin. Kafe Lerch var i praksis en base for nazistene i området. Lerchs og Globocniks nettverk i Kärnten ble det viktigste rekrutteringsgrunnlaget til Globocniks SS-kontor i Lublin. Ernst Lerch videreførte kafedriften etter krigen og gjorden til en populær danserestaurant.
Ekteskap
I august 1942 søkte han den tyske nazistiske lederen Heinrich Himmlers råd angående sin forlovede. Himmler hadde hørt at forloveden hadde oppført seg upassende i en bar. Globocnik brøt da forlovelsen etter Himmlers anbefaling. I 1943 ble det internt i SS anbefalt at Globocnik burde gifte seg, noe som ville roe ned hans rastløse liv. I oktober 1944 giftet han seg etter Himmlers anbefaling med Lore Peterschniegg, et medlem av Bund Deutscher Mädel som ifølge den britiske forfatteren Gitta Sereny var av delvis jødisk herkomst. Deres sønn Peter ble født i januar 1946.
Beck – Sykehusmorderen
Handling
En eldre kvinne dør på et sykehus i Stockholm. Det viser seg at hun har lidd av en uhelbredelig sykdom. Sønnen nekter å tro at det var sykdommen som var hovedårsaken til dødsfallet, og politianmelder både sykehuset og legen som han mener forårsaket morens død. Kort tid etter faller legen ned fra taket på sykehuset og mister livet.
Odilo Globocnik
Tidlig karriere i nazipartiet
Han meldte seg inn i det nazistiske partiet i Kärnten i 1930 og etter at partiet ble forbudt i 1934 fikk han omdømme som en av undergrunnspartiets mest radikale ledere. Globocnik sonet også straff for medvirkning til drap på en jøde i 1933. Han ble med i SS i 1933. SS var forbudt i Østerrike fra 1934, og han sonet noen korte fengselsstraffer for ulovlig virksomhet for nazistene.er.
Beck – Sykehusmorderen
Handling
Når Beck og hans team begynner å etterforske hendelsen, viser det seg snart at det er en rekke mystiske omstendigheter i saken. Både de ansatte på sykehuset og legens pårørende synes å skjule noe for politiet.
Odilo Globocnik
Tidlig karriere i nazipartiet
Han spilte en sentral rolle ved planlegging av Anschluss og fungerte som kontaktperson mellom Adolf Hitler og de tyske nazistenes støttespillere i Østerrike. Fra 1938 til 1939 var han gauleiter (partileder) i Reichsgau Wien. Han ble sparket som gauleiter på grunn av korrupsjon, ulovlig pengeveksling og omfattende skatteunndragelse. Motstand blant katolske nazister mot konfiskering av kirkens eiendom og deportering av prester til Dachau medvirket trolig også til at Globocnik ble sparket. Hitler godtok motstrebende å avsette Globocnik som gauleiter.
Tendensen til anarki og privat initiativ til germanisering av jødenes eiendom i Wien under Globocnik førte til at Reinhard Heydrich truet med å bruke Gestapo mot østerrikerne for deres mangel på disiplin. SS-lederne trakk av dette den lærdommen at håndtering av jødene ikke kunne overlates til nazister på gaten, de trengte en mer systematisk og byråkratisk tilnærming. Adolf Eichmann opprettet høsten 1938 et utvandringskontor for jøder i Wien, Zentralstelle für jüdische Auswanderung in Wien.
Anklagene om underslag dukket opp igjen da Globocnik var i Lublin og trolig var Globocnik nær ved å bli rettsforfulgt av sitt eget parti, noe som kunne ha ledet til dødsstraff. SS-sjef Heinrich Himmler beskyttet trolig Globocnik mot Franz Xaver Schwarz, NSDAPs mektige økonomisjef, slik at Globocnik sto i gjeld til Himmler. Globocnik beskrives som et føyelig redskap for Himmler. Globocnik spurte Himmler om råd også når det gjaldt ekteskap.
Globocnik deltok som SS-soldat ved invasjonen av Polen i 1939.
Andre verdenskrig
Han var involvert i planlegging og administrasjon av drap på minst 1,5 millioner mennesker, hovedsakelig jøder, i de spesialbygde drapsanleggene Treblinka, Belzec og Sobibór i det okkuperte Polen under andre verdenskrig. Globocnik var den sentrale personen ved gjennomføring av holocaust i Lublin-distriktet særlig i Aksjon Reinhardt. Globocnik var direkte underordnet Himmler i forbindelse med Aksjon Reinhardt, og ikke Friedrich-Wilhelm Krüger, HSSPF for Generalguvernementet. I øvrige saker var han underordnet Krüger. Globocnik forsøkte å etablere seg som administrator for Lublin-distriktet, et ansvar som egentlig tilhørte den sivile tyske guvernøren. I mai 1940 ble han utpekt til NSDAPs Standartenführer for distriktet.
SS-sjef i Lublin
Globocnik var SS- og politisjef i Lublin-distriktet fra 9. november 1939. Allerede i slutten av 1939 tok han initiativ til å gjøre Lublin til et jødereservat, et forslag Hans Frank stanset. Globocnik tvangsinnrullerte tusenvis av jøder samt sigøynere deportert fra Tyskland til å anlegge militære forsvarsanlegg ved elven Bug langs den nye grensen mot Sovjetunionen. Disse befestningene var militært unyttige.
Ideen om en grensemur ble oppgitt, men et resultat av prosjektet var en serie leire for tvangsarbeidere omkring landsbyen Belzec. Frank og sivile administratorer prøvde flere ganger å få Globocnik fjernet fra stillingen fordi han og hans mannskap stjal og terroriserte sivilbefolkningen. Noen kilder oppgir at det var Alfred Rosenberg, i nazipartiets utenrikspolitiske avdeling, som lanserte ideen om å gjøre Lublin-distriktet til et jødereservat som skulle ta i mot 1 million jøder fra andre deler av Europa.
I hvert av de fire distriktene i Generalguvernementet (Krakow, Warszawa, Radom og Lublin) ble det etablert Selbstschutz-enheter under SS- og politilederen. Disse «selforsvarsenhetene» ble bemannet med etnisk tyske lokale innbyggere. Kontroll over Selbstschutz og tvangsarbeidere var for Globocnik et ledd i rivalisering med den sivile administrasjonen under Hans Frank. Disse Selbstschutz-mennene drev brutal undertrykking av sivilbefolkningen, særlig jødiske polakker.
I 1940 begynte Selbstchutz-folk å forsyne seg av eiendeler tilhørende jøder i Lublin og drev irregulær handel med tyvgodset. Mannskap fra disse enhetene brukte Globocnik senere i Aksjon Reinhard. I oktober 1941 beordret Globocnik SS-offiseren Karl Streiber til å anlegge en treningsleir ved byen Trawniki, SS-Ausbildungs- und Arbeitslager Trawniki. I Trawniki-leiren ble sovjetiske (hovedsakelig ukrainske) og baltiske krigsfanger omskolerte til en reservepolitistyrke, Trawnikimänner, under Globocniks kommando. John Demjanjuk var blant disse.
Globocniks medarbeidere
I Lublin ansatte Globocnik østerrikere i nesten alle viktige stillinger og de var Globocniks gamle kamerater fra den tiden det østerrikske nazipartiet var forbudt. Globocniks stab ved kontoret i Lublin var dypt involvert i holocaust og andre former for etnisk rensing. Hans nærmeste medarbeidere dannet trolig en tett sammenvevd gruppe som hadde kjent hverandre lenge og hadde en felles historie fra undergrunnsarbeid i Østerrike. Globocnik skal ha vært så dominert av folk fra Kärnten at Kärnten-dialekten i praksis var den offisielle språkformen og i sosiale sammenkomster på kveldene ble det sunget sanger fra Kärnten.
Østerrikeren Hermann Höfle var hans nestkommanderende under Aksjon Reinhardt. Amon Göth fra Wien arbeidet i staben sammen med Höfle før han flyttet til Płaszów. Bygningsingeniøren Richard Thomalla kom fra Øvre Schlesien og ledet arbeidet med oppføring av de tre rene dødsleirene. Franz Stangl var en nær medarbeider, og Stangl skal ha beundret Globocnik som på sin side stolte helt på Stangl. Ernst Lerch fra Klagenfurt var Globocniks kontorsjef og personlige adjutant. Globocnik rekrutterte folk med erfaring fra Aktion T4 til drapsanleggene i det okkuperte Polen blant andre Franz Stangl.
Den første gruppen på et titalls T4-folk, inkludert Christian Wirth og Josef Oberhauser, kom til Lublin oktober-desember 1941. I løpet av de første månedene i 1942 kom ytterligere mannskap fra T4. Viktor Brack besøkte Lublin i mai 1942 og diskuterte hvordan T4 kunne bidra til å utrydde jødene. Globocnik ba om å få flere T4-folk til disposisjon. T4-mannskapet var fritatt fra tjeneste nær fronten i øst av frykt for at de skulle bli tatt til fange og avsløre T4. I forbindelse med Aksjon Reinhardt sto de under Globocniks kommando og hadde SS-uniform, men fikk lønn fra T4 og reiste på ferie til T4s feriested i Østerrike. Ved Globocniks hovedkvarter hadde han en stab på 150 personer. I tillegg hadde han i perioder omkring 300 personer utlånt fra blant annet T4. De flere tusen Trawniki-mennene som voktet drapsanleggene er ikke medregnet.
Bosettingstiltak
Himmler satte pris på Globocniks initiativ og hensynsløshet, og mente at ingen var så godt egnet til oppgaven med å kolonisere de erobrede områdene i øst. Himmler besøkte Lublin 20. juli 1941 og Globocnik fikk da i oppdrag å planlegge solide støttepunkter for politiet i Ostraum. Globocnik utarbeidet da vidløftige skisser for et sikkerhetssystem for koloniene helt øst til Ural – jøder som han ikke trengte til arbeidet ville bli drept på stedet.
For Globocnik var Lublin et laboratorium for Generalplan Ost og skulle ha den første rent tyske bosettingen i det østlige Polen, etter instruks fra Himmler. Tanken var å forflytte etnisk polske, og internere og drepe jødene, slik at det ble plass til tyske bosettere (særlig fra Volhynia). Etniske tyske, delvis «poloniserte», polske borgere skulle inkluderes i det tyske fellesskapet. Fra november 1942 til sommeren 1943 hadde Globocniks menn fordrevet 100,000 beboere i 300 landsbyer for å gi plass til tyske bosettere. Enkelte innbyggere endte i Majdanek eller Auschwitz.
Den brutale fremferden stimulerte til motstand og mange bønder flyktet for å slutte seg til partisanene. Omkring 10,000 bosettere flyttet inn i området. Polske og ukrainske innbyggere fryktet at de ville bli behandlet som jødene hvorav de fleste var drept ved utgangen av 1942. Bosettingsprosjektet ble oppgitt sommeren 1943. De kaotiske tilstandene prosjektet medførte og den sterke veksten i motstandsbevegelsen medvirket trolig til at Globocnik ble forflyttet til Trieste.
Ghettoene i Generalguvernementet skulle tømmes for å gi plass til deporterte jøder fra Vest-Europa.
Holocaust
Aksjon Reinhardt var hovedoppgaven for Globocniks kontor i 1942. «Reinhardt» omfattet drapsleirene, bruk av jøder i tvangsarbeid, tømming av ghettoene, transport til drapsleirene og utnyttelse av de dreptes eiendeler.
Det er uklart om Majdanek egentlig inngikk i Aksjon Reinhardt. Majdanek lå under RSHA og SS-Wirtschafts- und Verwaltungshauptamt, mens Treblinka, Belzec og Sobibór lå under Globocnik. Hermann Höfle inkluderte en del av dødstallene fra Majdanek i rapporten for fremdriften i Aksjon Reinhardt. Arbeidet i Lublin-distriktet under Globocnik ble påbegynt flere måneder før Wannsee-konferansen og før prosjektet fikk kodenavnet Einsatz Reinhardt.
Globocnik inngikk i en liten krets som i hemmelighet diskuterte ekspertisen fra T4 (eutanasiprogrammet) i bruk av gass til å drepe fanger. Bruk av gassvogner ble forsøkt i Riga og i Minsk, og på sovjetiske krigsfanger i Sachsenhausen. Slike systematiske drap fikk særlig omfang i Lublin under Globocnik som selv ledet byggearbeidet og valgte ut mannskap til drapsanlegget. Dette skjedde på direkte ordre fra Himmler uten å direkte involvere Adolf Eichmanns kontor for jødesaker.
Globocniks mannskap begynte først med masseskyting på kanten av store grøfter (et oppdrag som var en belastning for mannskapet). Himmler var hos Globocnik i september i 1941 og Globocnik ble da informert om forsøkene med Zyklon B i Auschwitz tidligere i september. Sammen med ekspertene fra T4 planla Globocnik mekaniserte drapsanlegg i Generalguvernementet. Nazistene hadde erfaring med gass til avliving av psykiatriske pasienter i Mahiljow og sovjetiske krigsfanger i Auschwitz.
Majdanek
Himmler beordret i juli 1941 Globocnik til å anlegge en leir for sovjetiske krigsfanger, senere kjent som Majdanek. Leiren var svært stor sammenlignet med de eksisterende fangeleirene sommeren 1941. Leiren dekket til slutt et areal på 2700 dekar (2,7 km2) og begynte et par kilometer øst for Lublin sentrum. De første internerte var 5000 sovjetiske krigsfanger som ble henrettet i løpet av to måneder.
Liam Manning
Liam Manning  (født 20. august 1985) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Odilo Globocnik
Majdanek
Himmler skisserte Majdanek som en leir for 25,000 fanger, mens Globocnik ville ha en leir til 150,000 tvangsarbeidere til bekledningsindustrien og 100,000 sovjetiske krigsfanger. Mangel på byggematerialer gjorde at Globocnik i første omgang måtte nøye seg med 50,000. Majdanek var en stor leir, omgitt av strømførende piggtråd og atten vakttårn. Leiren var få kilometer fra Lublin sentrum og ingen hemmelighet. Majdanek hadde syv gasskamre. Etter at Majdanek ble befridd av sovjetiske styrker ble den første rettsprosessen avholdt i Lublin i november 1944 og åtti SS-menn ble dømt.
Belzec
Utover sommeren 1941 så det ut til at den tyske seier over Sovjetunionen var innen rekkevidde. De omkring 300,000 jødiske polakkene i Lublin-distriktet kunne da deporteres østover til sumpene i Polesie eller nordover til arktiske områder. Utover høsten 1941 ble klart at krigen på Østfronten trakk ut og jødene som skulle deporteres for å gi plass til tyske bosettere kunne derfor ikke forflyttes umiddelbart. For ikke å forsinke bosetting av tyskere bestemte Himmler og Globocnik seg for å drepe jødene, skriver den israelske holocausthistorikeren Yitzhak Arad. Av rapporter fra de erobrede områdene av Sovjetunionen og Baltikum visste SS-lederne i Generalguvernementet at det var mulig å utslette mennesker i stort antall. Ifølge Arad var holocaust i Generalguvernementet en videreføring av drapsvirksomheten bak østfronten.
Globocnik mente at problemer med matforsyning ville avhjelpes ved å drepe en del av jødene i området. Ved å drepe de lokale jødene ville det bli lettere å innkvartere for deporterte jøder fra Republikken Slovakia og fra selve Tyskland.
Heinrich Himmler, Friedrich-Wilhelm Krüger og Globocnik hadde 13. oktober 1941 et møte i Rastenburg, Øst-Preussen. Der fikk Globocnik tillatelse til å anlegge en dødsleir i Belzec nær Lublin i det sørøstlige hjørnet av Generalguvernementet. Ifølge den tyske holocaust-historikeren Peter Longerich var drapsanlegget i Belzec Globocniks eget forslag. Dette møtet var et vendepunkt på vei mot holocaust i Generalguvernementet og trolig da Aksjon Reinhardt ble besluttet igangsatt. Dette var det første drapsanlegget som brukte stasjonære gasskamre. I Kulmhof i Reichsgau Wartheland ble gassvogner brukt fra desember 1941. Massemordet på jøder ble innledet i Wartheland samtidig med Generalguvernmentet.
Utformingen av drapsanlegget i Belzec ble utført av Christian Wirth som var utlånt til Globocnik fra T4. Ifølge Viktor Bracks vitnemål etter krigen var T4-personalet uten oppgaver etter at eutanasiprogrammet var offisielt stanset i august 1941. Etter avtale mellom Philipp Bouhler og Himmler skulle deler av personalet stilles til disposisjon for Globocnik. Bruk av T4-mannskap kan skyldes at Globocniks egne folk ikke hadde lykkes å finne en «human» måte å avlive jødene (blant annet hadde de forsøkt granater). Franz Stangl uttalte etter krigen at etter at T4 var avsluttet måtte man begynne med noe for det overflødige personalet («...nachdem die Euthanasieaktion vorüber war, man mit dem Personal irgend etwas anfangen mußte»).
Himmler ga Globocnik bare muntlige ordrer for Aksjon Reinhardt. Av hensyn til hemmelighold unngikk Himmler skriftlige ordrer. Globocnik avtalte 17. oktober 1941 med Hans Frank at jødene skulle «evakueres» over elven Bug. Tidlig i november 1941 ble den tidligere arbeidsleiren Belzec omgjort til anlegg for drap med gass, og 17. mars 1942 kom det omkring 50 godsvogner med jøder fra Lublin. Senere kom transporter fra Lviv og Krakow, og innen utgangen av mars 1942 var 58,000 jøder gasset ihjel.
Opptrapping av drapene
Med bistand fra eutanasiekspertene anla Globocnik en drapsleir i Sobibór øst for Lublin som var i drift i slutten av april 1942. I Treblinka nær Warszawa ble den tredje drapsleiren satt opp tidlig på sommeren 1942. Små transittleirer ble satt opp nær hovedleirene og disse hadde ukrainske vakter. Belzec, Sobibór og Treblinka var små anlegg. Belzec var om lag 200 meter bred og 250 lang i et tynt befolket område med god jernbaneforbindelse. I Belzec fantes stort sett bare selve drapsanlegget (mottakelsesområdet, avkledningsrom og gasskamrene) samt innkvartering for vakter og jødiske tvangsarbeidere som håndtere likene. De små leirene skulle være hemmelige, men lokalbefolkningen kjente lukten og forsto hva som foregikk.
Treblinka og Sobibór ble anlagt våren 1942, noe som ifølge Longerich tyder på at Globocnik senhøstes 1941 ikke hadde fått ordre om å forberede drap på alle jødene i Generalguvernementet. Globocniks ansvar omfattet Lublin-distriktet og muligens Galicia. Himmler møtte 20. oktober 1941 Jozef Tiso, Vojtech Tuka og Alexander Mach fra Republikken Slovakia. De slovakiske lederne tok med glede i mot Himmlers tilbud om å deportere jødene fra Slovakia og dette kan ha vært bakgrunnen for anlegg av en utryddelsesleir nummer to ved Lublin, Sobibor.
Da massemordet allerede var i gang fikk Globocnik Heydrichs tillatelse til å drepe ytterligere 150,000 til 250,000 mennesker. Opprinnelig var det bare jøder som ikke var av verdi som arbeidskraft som skulle likvideres. Trolig var det i april eller mai 1942 at Globocnik fikk ordre om systematisk å drepe alle jødene i området.
Rudolf Höss, sjefen for Auschwitz, besøkte Treblinka og var lite imponert av Globocniks arbeid. Höss anså Globocnik som en storkjeftet dilettant. Höss var stolt av effektiviteten i Auschwitz og var kritisk til bruk av karbonmonoksid i gasskamrene. Globocnik og hans stab motsatte seg trolig overgang til Zyklon B som i Auschwitz. Globocnik besøkte Birkenau og var ikke imponert. Han lekset opp for Höss om hvor mye raskere hans eget mannskap var og hvor stor drapskapasitet hans leirer hadde. Etter krigen skrev Höss at Globocnik overdrev voldsomt ved enhver anledning, fortsatt forbitret over at Globocnik forsøkte å overgå ham som den mest effektive drapsmannen i det tredje riket. I juni 1942 uttrykte Globocnik at aksjonen mot jødene måtte gjennomføres så raskt som mulig slik at man ikke ble stående midt opp i det dersom det av en eller annen grunn ble stans i arbeidet. Himmler hadde også uttrykt at hurtighet var viktig for å kunne skjule ugjerningene. Himmler besøkte Globocnik i Lublin 19. juli 1942 og sa klart i fra at han ønsket total rengjøring (totale Bereinigung) i Polen; Himmler ville ha «forflytningen» av jøder fullført innen 31. desember 1942, det skulle ikke være noen jøder igjen i Generalguvernementet bortsett fra i interneringsleirer. Både Himmler og Globocnik var begeistret over beslutningen om å få full fart i jødeutryddelsen. Globocnik sa til Karl Wolff: «Himmler har gitt mye mer arbeid slik at våre hemmelige ønsker nå er oppfylt, Himmler kan være sikker at arbeidet vil være fullført snart.» De følgende fem månedene gikk drapsanleggene for full maskin og de klarte så vidt å bli kvitt alle likene. Fra tidlig 1942 til februar 1943 falt antallet levende jøder i det vestlige og sentrale Polen med 1,75 millioner. Globocnik forberedte trolig stenging av alle leirene knyttet til Aksjon Reinhardt. «Aksjon Høstfest» (Erntefest) i november 1943 ble organisert av Globocniks etterfølger i Lublin, Jakob Sporrenberg.
HSSPF Friedrich-Wilhelm Krüger telegraferte til Himmler 5. desember 1942 og fremførte en klage fra Globocnik og andre underordnete. De var misfornøyde med at Wehrmacht hadde lagt beslag på alle togene til krigsinnsatsen slik at det ville bli stans i transportene i Generalguvernementet fra 15. desember og utover vinteren. Dette ville medføre at «evakueringen» av jøder ikke ville være fullført til nyttår slik Himmler hadde krevd. Transportene fortsatte også etter 15. desember.
Avvikling av drapsleirene
Drapstakten avtok omkring årsskiftet 1942-1943. I Belzec var drapsvirksomheten stanset, mens i Sobibór og Treblinka ble det trappet ned vinteren 1943 etter at holocaust i Generalguvernementet nesten var fullført. Leirene skulle stenges så snart alle lik var brent og sporene etter forbrytelsen var skjult. Himmler ga 5. juli 1943 ordre om at Sobibór ikke skulle avvikles, men omgjøres til en konsentrasjonsleir og lager for ammunisjon. Dette ville overføre ansvaret for Sobibór fra Globocnik til Oswald Pohl, og Pohl fikk Himmler til å omgjøre beslutningen slik at Globocnik skulle ha ansvaret etter at Sobibór ble konsentrasjonsleir.
Globocnik og hans underordnete manglet talent som administratorer og den amatørmessige administrasjonen av Lublin medvirket trolig til at han ble forflyttet til Trieste. Ifølge den britiske historikeren Mark Mazower var drapene på de polske jødene til liten nytte for den tyske krigsinnsatsen, i stedet var det noen få privatpersoner som beriket seg på beslag fra de drepte. Wehrmacht var misfornøyd med at jødene ble fjernet fra arbeidsplassene fordi det hemmet industrien i landet.
Himmler svarte på kritikken med å anlegge tvangsarbeidsleirer for jøder rundt Lublin for å støtte krigsinnsatsen. Disse anleggene, Ostindustri Gmbh etablert tidlig i 1943, administrert av Globocnik sysselsatte flere titusen polske jøder innenfor produksjon av blant annet sykler, trevarer og legemidler. Sammenlignet med den effektive industrien i tilknytning til ghettoen i Łódź kom det lite ut av Globocniks tiltak. Globocnik ble 22. oktober 1943 fratatt ansvaret for tvangsarbeidsleirene og Ostindustri, og Oswald Pohl overtok som sjef for disse.
Under Aksjon Reinhardt sikret SS seg eiendeler fra de drepte jødene til en verdi av minst 178 millioner riksmark. Aksjon Reinhardt ble offisielt avsluttet i november 1943. Globocnik hadde da flyttet til Trieste der han var HSSPF for Adriaterhavskysten. Himmler bestilte fra Globocnik et fullstendig regnskap for Aksjon Reinhardt og sammen med den finansielle oppstillingen anbefalte Globocnik at noen SS-offiserer burde få spesiell belønning eller utmerkelse for sin innsats under Aksjon Reinhardt.
Trieste
Etter at massakrene under Aksjon Reinhardt var fullført flyttet en god del av SS-personalet, blant andre Hermann Höfle, Lorenz Hackenholt og Ernst Lerch, til Adriaterhavskysten, med base i Risiera di San Sabba rett utenfor Trieste. Der drev Globocnik jakt på partisaner og gjenværende jøder. Det var under Globocniks ledelse at San Sabba ble gjort om fra interneringsleir til drapsanlegg med krematorier. Mellom 3000 og 5000 ble drept der, hvorav de fleste antatte partisaner og lite antall (50) jøder. Omkring 1100 jøder ble sendt fra San Sabba til Auschwitz fra oktober 1943 til november 1944. På øya Arbe ved Rijeka og i Abazia ble gjenværende jøder samlet og ført til leiren Sussak. En del jøder ble drept i Sussak, de øvrige i drapsanlegget Risiera di San Sabba.
Simon Wiesenthal skriver at Globocnik forsøkte å unngå at hans lojale medhjelpere ble tatt til fange av de allierte der de kunne komme med tilståelser. I kamp med partisanene i Jugoslavia var det stor mulighet for at de ikke overlevde. Franz Reichleitner og Christian Wirth ble drept av partisaner. Gustav Franz Wagner og Franz Stangl overlevde krigen og flyktet til Brasil. Ernst Lerch prøvde å gjemme seg i Kärnten sammen med Globocnik.
Tidlig i 1944 begynte Globocnik å bli bekymret for sporene etter sine forbrytelser. Han skrev blant annet til Himmler at alle dokumenter relatert til Aksjon Reinhard måtte ødelegges så snart som mulig.
Etter krigen
Etter krigen forsøkte Globocnik å skjule seg i fjellet sør for Klagenfurt. Der ble han funnet av britiske styrker (4th Queen's Own Hussars) og han begikk selvmord med en cyanidkapsel rett etter arrestasjonen 31. mai 1945. Han ble gravlagt uten seremoni på utsiden av kirkegårdsmuren.
Simon Wiesenthal rangerer Globocnik og Hermann Höfle like bak Adolf Eichmann i det nazistiske forbryterhierarkiet.
Fernando Amorebieta
Fernando Gabriel Amorebieta Mardaras (født 29. mars 1985) er en venezuelansk fotballspiller som spiller for den paraguayanske klubben Cerro Porteño.
Amorebieta har tilbrakt mesteparten av karrieren sin i Athletic Bilbao, noe som har ført til at han har spilt over 250 offisielle kamper for klubben. Amorebieta har spilt fire landskamper for det spanske U19 landslaget, men i 2011 valgte han å representere Venezuela på A-landslagsnivå.
Landslag
Amorebieta var en del av den spanske U-19 troppen som vant europamesterskapet i 2004. I august 2008 ble han tatt ut i den spanske landslagstroppen til en treningskamp mot Danmark av Vicente del Bosque, men han satt på benken gjennom hele kampen. Den 2. september 2011 debuterte han for Venezuela i et 0-1 tap for Argentina. Den 11. oktober samme år og mot samme motstander scoret han sitt første landslagsmål og kampens eneste mål, noe som markerte Venezuelas første seier over Argentina i en VM-kvalifiseringskamp noensinne.
Amorebieta ble inkludert i Venezuelas tropp til Copa América 2015. Hvor han blant annet ble utvist for å ha tråkket på Paolo Guerrero i en gruppespill kamp mot Peru, en kamp Venezuela tapte 0-1.
Michael Brinegar
Michael Brinegar (født 15. september 1999) er en svømmer fra USA som har spesialisert seg på langdistanse friøvelser og maratonsvømming.
Settimana Internazionale di Coppi e Bartali
Settimana Internazionale di Coppi e Bartali er et italiensk etapperitt i landeveissykling som arrangeres hvert år i mars. Rittet har blitt arrangert siden 1984. Rittet er av UCI klassifisert med 2.1 og er en del av UCI Europe Tour.
Michael Brinegar
I 2021 representerte han landet sitt på 800 meter fri menn under Sommer-OL 2020 i Tokyo og han tok en 33. plass med tiden 8.04,85 i forsøksheatet. men kvalifiserte seg ikke til finalen.
Grand Hotel Bellevue
Grand Hotel Bellevue er et Hotel som ligger i byen Åndalsnes ved Romsdalsfjorden i Rauma. Hotellets historie går helt tilbake til 1890. Siden den gang har hotellet vært gjennom både brann, gjenreising og spredte ombygginger. Dagens Grand Hotel har 86 rom, spisesaler, a la carte restaurant, bar, kurs- og konferanseavdeling, hage med uteservering og egen parkeringsplass. Vegg i vegg finner man Rauma kulturhus med en stor konsertsal og kinosal.
Hlengiwe Mkhize
Hlengiwe Buhle Mkhize (født 6. september 1952 i Sør-Afrika, død 16. september 2021) var en sørafrikansk politiker.
Hun var i en preriode sitt lands ambassadør til Nederland. Hun var medlem av Sør-Afrikas nasjonalforsamling fra 2009 og til sin død. Hun var innenriksminister i 2017 og minister for høyere utdannelse, vitenskap og teknologi fra 2017 til 2018.
Gene Kerrigan
Gene Kerrigan er en irsk journalist og forfatter.
Kerrigan har arbeidet som journalist siden 1970-tallet, og har vært politisk kommentar for blant annet Magill, irske Sunday Independent og International Socialism. Han fikk æresbevisningen World Journalist of the Year i 1985 og 1990. I 2012 mottok han britiske Crime Writers' Associations Gold Dagger for kriminalromanenen Rage.
Hlengiwe Mkhize
Mkhize døde den 16. september 2021 i en alder av 69 år.
Giresunspor
Giresunspor er en tyrkisk fotballklubb fra Giresun. Giresunspor ble stiftet i 1967.
Spillerstall
Oppdatert 10. mai 2022.
Andrew Nkea Fuanya
Andrew Nkea Fuanya (født 29. august 1965 i Widikum i Northwest Region i Kamerun) er en kamerunsk katolsk prelat som inntil mai 2022 var erkebiskop av Bamenda.
Isao Suzuki
Hisao Oma «Isao» Suzuki (japansk: 鈴木 勲, Suzuki Isao, født 2. januar 1933 i Tokyo i Japan, død 8. mars 2022 i Kawasaki) var en japansk jazzmusiker og kontrabassist.
Andrew Nkea Fuanya
Prest
Han ble presteviet den 22. april 1992 for bispedømmet Buéa.
Isao Suzuki
Biografi
Isao Suzuki lærte å spille bass på amerikanske militærbaser, og spilte tidlig i karrieren med Shotaro Moriyasu, Hidehiko Matsumoto, og Sadao Watanabe. Han hadde sitt eget ensemble i Tokyo i perioden 1965–1969, og opptrådte også med Hampton Hawes i 1968. Han flyttet tilbake til New York City fra 1969 til 1971, og spilte med Ron Carter, Paul Desmond, Ella Fitzgerald, Jim Hall, Wynton Kelly, Charles Mingus, Thelonious Monk og Bobby Timmons. Tilbake igjen i Japan spilte han med Kenny Burrell og Mal Waldron i tillegg til i sine egne ensembler. Senere i 1970-årene begynte han å utvide sitt instrumentalrepertoar, og spilte cello og piccolobass. Han var medgrunnlegger av Japanese Bass Players Club med Hideto Kanai, og åpnet en jazzklubb i Osaka i 1987.
Andrew Nkea Fuanya
Biskop
Den 10. juli 2013 ble han utnevnt til koadjutorbiskop av Mamfe. Han ble bispeviet på Mamfe Grandstand den 23. august 2013 av den apostoliske nuntius til Kamerun, erkebiskop Piero Pioppo; medkonsekrerende var biskop Francis Teke Lysinge av Mamfe og biskop Emmanuel Bushu av Buéa. Han ble ordinarie biskop av Mamfe den 24. januar 2014.
Sportsrunden
Sportsrunden er et norsk sportprogram som gikk på NRK Fjernsyn fra 1976 til 1986. Programmet ble sendt på mandager og var dels ment som en erstatning av reprisen på Sportsrevyen og for å gi en bedre oppdatering av de viktigste hendelsene på sportsfronten.
Andrew Nkea Fuanya
Erkebiskop
Den 30. desember 2019 utnevnte pave Frans ham til erkebiskop av Bamenda og samtidig til apostolisk administrator av Mamfe, og i Bamenda ble han innført i embedet den 22. februar 2020. Hans midleridige ansvar for Mamfe ble avsluttet den 5. mai 2022.
Johanne Juells gate
Johanne Juells gate er en gate i Bergen. Den strekker seg fra Hunstadsvingen, krysser Laura Gundersens gate og Arnoldus Reimers´gate og ender i Ibsens gate. Gaten består av en lang bakke, med masse store hus med flotte hager. Gaten ligger i Kronstad, i nærheten av Haukeland sykehus, Ulriken og brannstadion. Med enkel vei for å komme seg til Bergen Sentrum, fordi gaten ligger bare tre minutter unna bybanen, og det er en ti minutters bybanetur.
Isao Suzuki
Biografi
Isao Suzuki døde av covid-19 i Kawasaki i Kanagawa, den 8. mars 2022, i en alder av 89 år.
Andrew Nkea Fuanya
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Johanne Juells gate
Johanne Juell (1847-82) var født og oppvokst i Bergen. Hun ble født i Lille Øvregate 21, hvor Arne Evig holdt til, sammen med konen sin, Johanne Johnsdatter fra Nordfjord. Morens navn gikk videre til de kjente skuespillerne, Johanne Juell (Reimers) og barnebarnet Johanne Juell Dybwad. Johanne Johnsdatter var en driftig og handlekraftig kvinne. Datteren hennes Johanne var tolv uker gammel da faren døde, som førte til at moren tok over stedet, som mellomhandler for tønner. Dette førte henne til Bergen Børs, hvor hun ble “selgekone” som er en salgs børsmegler, som tok opp ordrer.